cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikuláš Jozef Lexmann
Život
Jozef chodil do ľudovej školy v Bobote, potom do mešťanky v Bánovciach nad Bebravou. Potom vstúpil do dominikánskeho juvenátu. V rokoch 1912 až 1916 študoval na gymnáziu v Budapešti. Ako sedemnásťročný vstúpil v Grazi do dominikánskeho rádu a prijal rehoľné meno Mikuláš. Noviciát a ďalšie štúdiá filozofie a teológie absolvoval v Grazi a Viedni. Kňazské svätenie prijal 29. júla 1923.
Nasledujúci rok začal pôsobiť v dominikánskom kláštore v Košiciach. Dňa 4. júla 1933 sa stal jeho priorom.
Prvý „Lietajúci rehoľník“
M. J. Lexmann bol človekom, ktorý sa zaujímal okrem záležitostí spojených s jeho úradom tiež o technické novinky. V Košiciach sa stal prvým kňazom, ktorý vlastnil vodičský preukaz, a už v 20. rokoch tu jazdil autom. S využitím požičaného vozidla viedol vodičský kurz pre nezamestnaných a nemajetných. Bol konateľom Autoklubu pre východné Slovensko.
V roku 1935 tiež absolvoval pilotný kurz, a stal sa tak prvým kňazom-pilotom v Československu. Svojmu bratovi Rafaelovi Gregorovi pred dominikánsky kostol v Košiciach zhodil z lietadla veniec k primíciám.
Bol tiež starostou združenia Orol, v meste založil kultúrne centrum Veritas. K jeho ďalším záľubám patrilo fotografovanie a filmovanie.
V roku 1936 ho preložili do Znojma. Zapísal sa na Masarykovu univerzitu v Brne. Od roku 1937 pokračoval v štúdiu na FF UK v Prahe. Štúdium ale nedokončil kvôli hrozbe zatknutia gestapom, pred ktorým utiekol do kláštora v maďarskej Šoproni, potom ho preložili do Vasváru.
Záchranca životov
V roku 1944 sa vrátil do Košíc. Na prelome rokov 1944/1945 v krypte dominikánskeho kostola ukrýval asi dvadsať osôb pred terorom Strany šípových krížov, a pravdepodobne im tak zachránil život. Je tak zapísaný ako záchranca Židov v Holocaust Memorial Centre v Budapešti.
Výsluchy a internácie
Prvý výsluch v sídle košickej ŠtB zažil P. Lexmann v decembri 1947. Dňa 20. februára 1948 ho na mesiac zatkli. Stalo sa tak v súvislosti s jeho stykmi s Júliusom Patúcom, obvineným zo založenia ilegálnej organizácie Slovenská národná liga, namierené proti komunizmu. P. Lexmann bol spomenutý aj pri vyšetrovaní činnosti organizácie Rodina, založené chorvátskym kňazom Tomislavom Kolakovičom. Napriek nátlaku ŠtB tiež 17. júna 1949 počas omše prečítal pastiersky list prijatý na tajnej biskupskej konferencii v Prahe.
V rámci Akcie K ho v apríli 1950 odviezli z Košíc. Potom vystriedal internačné kláštory v Pezinku, Báči a Podolínci. Dňa 29. novembra 1950 ho zariadili do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a previezli do kláštora v Králíkách. V internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky, ale v Králíkách mal už P. Lexmann vážne srdcové ťažkosti, vysoký krvný tlak, chodil o palici. Nedostatok liekov a ťažká práca zhoršovali jeho zdravotný stav. Jedného dňa v júli ho poslali pásť kravy. Slnko a chôdza do prudkého kopca ho úplne vyčerpali. Zomrel 17. júla 1952 vo veku 52 rokov, príčinou smrti bola pravdepodobne mozgová mŕtvica. Bol pochovaný vo svojej rodnej obci Bobot.
NGC 2731
NGC 2731 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 3. marca 1864.
Mikuláš Jozef Lexmann
Výsluchy a internácie
Meno Mikuláša Jozefa Lexmanna je na medzinárodnom zozname dominikánskych mučeníkov 20. storočia. V roku 2013 slovenská provincia dominikánov schválila podnet na začatie procesu jeho blahorečenia.
NGC 2731
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Ivan Ivanovič Davydov
Ivan Ivanovič Davydov (🇷🇺; * 26. jún 1794, Zelenicyno, Rusko – † 27. november 1863, Moskva, Rusko) bol ruský idealistický filozof a filológ.
Wolfhart Pannenberg
Wolfhart Pannenberg (* 2. október 1928, Štetín, Poľsko – † 4. september 2014, Mníchov, Nemecko) bol nemecký evanjelický teológ.
Ivan Ivanovič Davydov
V rokoch 18221847 absolvoval štúdium na Moskovskej univerzite. Vo svojom učení ideovo nadväzoval na Friedricha Wilhelma Josepha von Schellinga. V počiatočnom období kombinoval myšlienky senzualizmu a schellingovského idealizmu, čo sa odrazilo v jeho diele Načaľnyje osnovanija logiki (rus. Начальные основания логики, 18191820). V diele Vozmožna li u nas germanskaja filosofia (rus. Возможна ли у нас германская философия; 1841) kritizoval filozofiu Georga Wilhelma Friedricha Hegela a podal slavianofilský výklad idey národnej svojbytnosti ruskej filozofie.
Wolfhart Pannenberg
Detstvo a mladosť
Narodil sa ako syn colníka. Rodina sa často sťahovala, čo bolo podmienené hlavne otcovým zamestnaním. V roku 1942 sa presťahovala do Berlína. Hoci bol pokrstený ako dieťa, nedostal kresťanskú výchovu, pretože jeho rodičia sa natoľko odcudzili cirkevnému prostrediu, že nakoniec z cirkvi vystúpili. Pannenberg vo svojich biografických poznámkach spomína, že jeho otec sa občas obával, že syn kvôli svojej láske k hudbe zanedbá školu a ostatné dôležité záležitosti.
V roku 1944 sa vo svojich 16 rokoch stal vojakom, v roku 1945 bol krátko britským vojnovým zajatcom. I keď vyrastal v nekresťanskom prostredí, začal v roku 1947 študovať filozofiu a teológiu. Podnetom k tomuto rozhodnutie bolo jeho kritické vyrovnávanie sa s dielom Friedricha Nietzscheho. Obraz kresťanstva, ako ho podával Nietzsche, totiž nezodpovedal Pannenbergovým skúsenostiam.
Akademická činnosť
Pannenberg študoval v Berlíne, Göttingene, Bazileji a Heidelbergu. V Bazileji bol žiakom Karla Bartha. Svoju doktorantúru napísal v Heidelbergu u profesora Edmunda Schlinka na tému „Náuka o predestinácii u Duns Scota“. Táto práca bola odovzdaná v roku 1953 a zverejnená o rok neskôr. Jeho habilitačná práca z roku 1955 pojednáva o vzťahu analógie a zjavenia, predovšetkým o pojme „analógia“ v náuke o poznaní Boha. Toto jeho dielo bolo však prvýkrát zverejnené – po miernych úpravách – až v roku 2007.
Teológia
Základy Pannenbergovej línie sú obsiahnuté v jeho programovom hesle z roku 1961: „Zjavenie ako dejiny“, v ktorom sa vlastne explicitne odkláňa od tzv. teológie Božieho Slova, ktorú presadzovali hlavne Barth a Bultmann. Na základe exegetických výskumov Rolfa Rendtorffa a Ulricha Wilckensa rozvinul myšlienku, že Zjavenie v zmysle Božieho sebazjavenia sa „nedeje“ priamo prostredníctvom jednotlivých udalostí Zjavenia, ale skôr prostredníctvom Božieho konania ako takého (ako celku) v dejinách (celku dejín). Božie sebazjavenie tak môže byť plne pochopené až na ich konci – v eschatologickej budúcnosti. Samozrejme, Kristovo konanie, Kristov pozemský život, predovšetkým jeho zmŕtvychvstanie, je zrozumiteľné práve ako anticipácia (predznamenanie, prolepsia) tejto eschatologickej budúcnosti. Z tohto dôvodu sa mu teda právom v kresťanskej teológii prisudzuje exkluzívny význam. Prostredníctvom tejto myšlienky tak Pannenberg otvára kresťanskú vieru všeobecnej ľudskej skúsenosti a racionálnej, interdisciplinárnej diskusii. Zjavenie by nemalo byť zdôvodňované prostredníctvom nejakej cirkevnej autority, ale skôr by sa malo osvedčovať (osvedčiť) na fóre autonómneho a historického rozumu. Idea takejto intenzívnej diskusie kresťanstva s filozofiou, ale aj s humanitnými a prírodnými vedami, patrí k hlavným tézam teologickej práce Wolfharta Pannenberga.
Členstvá a vedecké kontakty
V roku 1977 sa stal riadnym členom filozoficko-historickej skupiny Bavorskej akadémie vied. Udržuje kontakty s rôznymi vedeckými inštitúciami v USA, Veľkej Británii a Taliansku (filozofia), ako aj s Univerzitou Comillas Madrid. Do 1. apríla 1998 bol Pannenberg (evanjelickým) vedeckým vedúcim ekumenickej evanjelickej a katolíckej pracovnej skupiny.
Postoj k homosexualite
V roku 1997 vrátil Pannenberg ako protest svoj Spolkový kríž za zásluhy 1. triedy potom, čo toto isté vyznamenanie dostala aj diakonka, pedagogička a hlavná bojovníčka za práva žien a lesieb v cirkvi Herta Leistner. Podľa Pannenberga je jej vyznamenanie v rozpore s v ústave v článku 6 (1) zakotveným právom na ochranu manželstva a rodiny. Z tohto dôvodu je angažovanie sa za homosexualitu v rozpore s teologickou náukou. Pannenberg svoj postoj k tejto problematike vyjadril v roku 1994 vo svojom spise: „Maßstäbe zur kirchlichen Urteilsbildung über Homosexualität (Kritériá cirkevného postoja ku homosexualite)“. Konštatuje, že biblické svedectvá jednoznačne ostro odmietajú homosexuálne správanie, keďže zjavne vyjadruje akýsi odklon od Boha. Je úlohou cirkvi, ktorá musí byť na jednej strane tolerantná a plná porozumenia, pozvať týchto ľudí k obráteniu. Ak by však cirkev uznala homosexuálny spôsob života, nestála by už viac na pôde Písma.
Vaillant
Vaillant môže byť:
Všechlapy (okres Nymburk)
Všechlapy sú obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 669 obyvateľov, z toho 318 mužov a 351 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 41,5 roka, ženy 40,5 roka).
Valcourt
Valcourt môže byť:
Bobrovec (potok)
Bobrovec je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to pôvodne pravostranný prítok Čiernej Oravy (v súčasnosti ústi do Oravskej priehrady), meria 4,3 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Podbeskydskej vrchovine na severovýchodnom svahu Bobrovského grúňa (692,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 675 m n. m.
Opis toku
Najprv tečie juhovýchodným smerom, vstupuje do Oravskej kotliny a sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Bobrovského grúňa. Následne preteká močaristým územím s rozsiahlymi rašeliniskami, zľava priberá Mlynský potok, ktorý sa odpája od hlavného koryta Poľanového Kriváňa a potok sa stáča severojužným smerom. Po pribratí krátkeho ľavostranného prítoku prameniaceho východne od Bobrova sa stáča na juhozápad a preteká spomenutou obcou. Ústi do vodnej nádrže Orava juhozápadne od obce v nadmorskej výške približne 600 m n. m.
Malý Fürstenberský palác
Malý Fürstenberský palác bol postavený v roku 1770 a stavebne súvisí s Kolovratským palácom. Pripája sa k nemu zaujímavá rokoková terasovitá záhrada so schodiskom a balustrádami, vystupujúca do trojdielnej sala terreny. Záhrada je súčasťou komplexu záhrad pod Pražským hradom.
Malý Fürstenberský palác a priľahlý Kolovratský palác sú od roku 1918 vo vlastníctve štátu. Počas prvej česko-slovenskej republiky tu sídlilo predsedníctvo ministerskej rady, po roku 1945 ministerstvo informácií a osvety, neskôr ministerstvo kultúry. V roku 2003 bola začatá celková rekonštrukcia Kolovratského paláca a Malého Fürstenberského paláca, ktorá bola dokončená v roku 2006.
Palác je súčasť národnej kultúrnej pamiatky sídlo Parlamentu České republiky.
Krumbach (Dolné Rakúsko)
Krumbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek.
Žije tu 2 260 obyvateľov (1. 1. 2010).
De iure
De iure je latinský výraz znamenajúci „podľa práva“, z právnych dôvodov.
Jeho opakom je výraz de facto (prakticky).
Externé odkazy
Liste de locutions latines
ReLoad
ReLoad je siedmy album americkej thrash metalovej skupiny Metallica, vydaný v roku 1997. Dodnes sa ho v USA predalo vyše 4,5 milióna kusov a celosvetový predaj prekročil 9 miliónovú métu.
Rebríčkové umiestnenia
Album
Single
Ocenenia
Ocenenie Grammy
Dordives
Dordives je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Arvo Valton
Arvo Valton vlastným menom Arvo Vallikivi. (* 14. december 1935, Märjamaa, Estónsko) je estónsky spisovateľ. Debutoval v 60.rokoch. Publikoval poéziu, detské knihy, zbierky aforizmov a prózu. Jeho hlavné zameranie sú poviedky.
Životopis
Narodil sa v meste Märjamaa, v strednom Estónsku] V roku 1949 bol deportovaný spolu s rodičmi na Sibír. V roku 1954 sa vrátil naspäť do Estónska. V Tallinne na Technickej Univerzite, kde ukončil svoje štúdium ako banský inžinier a až do roku 1968 pracoval v továrňach a zároveň pokračoval vo svojom štúdiu za režiséra diaľkovo na Filmovom Inštitúte v Moskve. Až od roku 1986 sa stal profesionálnym spisovateľom. Od roku 1986 do roku 1975 žil v južnom Estónsku ako spisovateľ na voľnej nohe. Neskôr žil v Tallinne a pracoval pre Filmové štúdio. Dosť cestoval po svete, hlavne do susedného Ruska. Od roku 1988 je prezidentom Asociácie ugrofínskych spisovateľov.
Dordives
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Arvo Valton
Tvorba
Už v 60. rokoch 20. storočia začal publikovať poviedky v časopisoch. Je majstrom v skúmaní hraníc existenciálnych problémov. Jeho prvá známejšia poviedka vyšla v roku 1963 pod názvom Veider soov, kde priťahuje pozornosť čitateľov prostredníctvom 32 poviedok o každodennom živote pomocou skrytého humoru.
Dordives
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arvo Valton
Tvorba
V jeho druhom diele vydanom v roku 1966 pod názvom Rataste vahel bol skôr cítiť sklon ku grotesknosti.
Ďalšie diela opisujúce témy každodenného života, pokroky modernej estetiky sú Kaheksa jaapanlannat (1968), Sõnumitooja (1972), Õukondlik mäng (1972). Jedna z jeho najlepších poviedok Kaheksa jaapanlannat, v ktorom sa nežné tanečnice vírili v kalužiach na stavenisku, kde bol zobrazený úspech ľudského pokroku a  ''Luikede soo. Karussell'' (1968) vyvolali debatu, že jeho diela vyzerali ako výsledok existencializmu.
Valton je taktiež autorom surrealistických poviedok, ako napríklad Pööriöö külaskäik (1974), Läbi unemaastike (1975), Mustamäe armastus (1978) a Võõras linnas (1980). Valtonove fantazijné hry sú predmetom intelektuálneho záujmu. Zároveň posledné dve knihy predkladajú jeho život a jeho pohľad naň.
Neskutočný príbeh v knihe Rohelise seljakotiga mees (1968) o mužovi, ktorý každý deň v rohu na lavičku na vlakovej stanici čítal nahlas knihu bol preložený do mnohých jazykov. Snažil sa tu opísať bezmocnosť nefunkčnej byrokracie.
V 70. rokoch zameral svoju pozornosť na históriu Ázie a Európy, ktorú samozrejme aj predstavil v jeho prvej novele Teekond lõpmatuse teise otsa (1978). Opisuje tu rozhovor medzi mongolským dobyvateľom Čingis Chánom a taoistickým mníchom Chan Chunom a ich rozdielne pohľady na svet.
Orientálne motívy dominujú v jeho próze aj v 80. rokoch v dielach ako Arvid Silberi maailmareis (1984) a Üksildased ajas (I. časť 1983 a II. časť 1985). Jeho tendencie k fantastičnosti sa môžu považovať ako pokus o vymanenie sa zo stereotypného sveta a ich zaradenie do jednotlivých životov. Všetko sa odráža aj na týchto románoch.
Valton je podporovateľom malých jazykov a ich literatúr, hlavne ugrofínských.
Do českého jazyka boli preložené knihy Osm Japonek, rok 1984 (Kaheksa jaapanlannat), Dům plný přízraků rok 1983.
Do slovenského jazyka bola preložená poviedka Muž so zeleným plecniakom (Rohelise seljakotiga mees) a Aprílové grotesky v roku 1983.
Syndicat National de l'Édition Phonographique
Do jej kompetencie spadá výber a vyplácanie licenčných poplatkov za uvedenie a vystúpenie umelcov, ochrana pred porušovaním autorských práv, kopírovaním hudobných diel (vrátane hudobného pirátstva) a udeľovanie strieborných, zlatých a platinových platní.
SNEP tiež zostavuje oficiálne francúzske hitparády najpredávanejších nahrávok.
Certifikácie a ocenenia
Albumy
Single
Videá
La Rochette (Hautes-Alpes)
La Rochette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
La Rochette má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
La Rochette má 400 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 2732
NGC 2732 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. septembra 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 2733
NGC 2733 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 12. marca 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Opoj
Opoj je obec na Slovensku v okrese Trnava.
De lege lata
De lege lata (lat.) znamená "podľa platného zákona/práva". V rámci právnej dogmatiky je predmetom poznávania právo dané. Hovorí sa, že poznávame alebo uvažujeme de lege lata, teda o zákone, ktorý už bol vydaný a platí (lex lata). Opakom je "de lege ferenda". Teda de lege lata sú znalosti a predstavy o platnom, t. j. pozitívnom práve - o súčasných právnych normách.
Opoj
Chotár obce Opoj sa rozprestiera na úrodnej Podunajskej nížine. Väčšia časť katastrálneho územia sa nachádza na Trnavskej tabuli, ktorá je z geomorfologického hľadiska súčasťou Podunajskej pahorkatiny. Administratívne obec Opoj patrí do okresu Trnava.
Sainte-Scolasse-sur-Sarthe
Sainte-Scolasse-sur-Sarthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Opoj
Opoj možno zaradiť medzi klimaticky teplejšie oblasti, ktoré charakterizuje teplé a suché podnebie s miernou zimou a dlhším slnečným svitom. Priemerná ročná teplota vzduchu je cca 9 °C.
Sainte-Scolasse-sur-Sarthe
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Opoj
V obci je rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice z roku 1775.
Okolie obce Opoj bolo v praveku vďaka všadeprítomnej vode vhodným miestom na osídlenie. Najstaršími pozostatkami ľudskej aktivity v okolí Opoja sú nálezy zo staršej doby kamennej, z obdobia približne 38 000 rokov. Priamo z katastrálneho územia Opoja pochádzajú prvé nálezy až z mladšej doby kamennej, vymedzenej rokmi 5000 až 3300 rokov pred Kristom. Od roku 550 po Kristovi prenikli na toto územie prví Slovania. V roku 833 vznikol spojením Nitrianskeho a Moravského kniežatstva nový štátny útvar Veľká Morava. Tento útvar je mimoriadne dôležitý aj pre poznanie histórie okolia Opoja, pretože práve v tomto období založili Slovania pri Dudváhu veľké nížinné hradisko. Prvá dosiaľ známa písomná zmienka o Opoji sa nachádza na listine nitrianskej kapituly z roku 1266. Obsah listiny sa týka predaja časti majetku Majcichova. V listine Bratislavskej kapituly z roku 1278, kde sa opisujú hranice Zelenča, sa spomína “terra Opoy” ako vlastníctvo Bratislavského hradu.
Pôvodná je však zvonica - z prvej polovice 19. storočia. Stavba so štvorcovou pôdorysnou dispozíciou, ihlanovou strechou a oblúkovitými oknami vyčnieva z radu domov na najstaršej opojskej ulici, ktorá končí pri soche sv. Jána Nepomuckého. Dnes sa už nepoužíva, ale aj napriek jej súčasnému stavu (podmočené steny), fungovala do skončenia druhej svetovej vojny, pokým na pohrebnej kaplnke v areáli cintorína nepostavili vežu.
Vo zvonici sa nachádzajú tri zvony - malý, stredný a veľký. Malý zvon so spodným priemerom 300 mm je nedatovaný a ani jeho miesto uliatia nie je známe. Stredný zvon so spodným priemerom 450 mm uliali Bratia Fischerovci v Trnave v roku 1902. Najstarším zvonom je veľký zvon z roku 1692. Jeho autorom je Ján Achamer z Bratislavy.
Severozápadnú časť obce uzatvára rímskokatolícky Kostol Najsvätejšej Trojice - pôvodne spomínaná baroková, neskôr klasicisticky upravená, jednoloďová pohrebná kaplnka s podzemnou kryptou pre rodinu grófa Szásyho v roku 1775. Objekt však bol dvakrát rekonštruovaný (1982, 2001)
Bratislavské noviny (21. storočie)
Bratislavské noviny (s podtitulom Pressburger Zeitung - Pozsonyi Újság - Nova Posoniensia) sú slovenské noviny o živote v Bratislave, ktoré vychádzajú v Bratislave od roku 1998. Nadväzujú na Nova Posoniensia, ktoré v rokoch 1721-1722 v Prešporku vydával Matej Bel, ako aj na Pressburger Zeitung, ktoré v meste vychádzali v rokoch 1764-1929. Vychádzajú každé dva týždne v náklade 208 000 kusov a sú zadarmo doručované do poštových schránok bratislavských domácností.
Vydáva ich bratislavská spoločnosť NIVEL PLUS, s.r.o., tlačí ich tlačiareň Versus, a.s., a roznáša ich spoločnosť Cromwell, a.s. Sú to dlhodobo najčítanejšie noviny v Bratislave.
Sú zamerané na aktuality v oblasti dopravy, výstavby, bývania, samosprávy, histórie mesta, kultúry a športu v Bratislave.
De omnibus dubitandum
De omnibus dubitandum je latinská veta, ktorá znamená: O všetkom treba pochybovať. Východisko Descartovej filozofie. Descartes vyhlásil pochybovanie za jedinú správnu metódu poznania.
Trans
Trans môže byť:
NGC 2734
NGC 2734 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,5.
Palazzo Vecchio
thumb|Palazzo Vecchio
Palazzo Vecchio (po slovensky Starý palác), pôvodne Palazzo della Signoria (slovensky Palác signorie, teda vlády florentskej mestskej republiky) je stredoveký opevnený palác v centre Florencie na Piazza della Signoria.
Dejiny
Jeho stavba začala v roku 1299, šesť rokov po prevzatí vlády cechmi, a dokončený bol v roku 1314. Zasadali v ňom ústredné orgány mestskej republiky a volení úradníci tu mohli i prenocovať. Palác je opevnený preto, aby im zaručil bezpečnosť pred prípadnými útokmi nepriateľov, ale aj zo strany vzbúreného ľudu. Po prevzatí vlády rodom Mediciovcov sa tu začiatkom 40. rokov 16. storočia usídlil vojvoda Cosimo I., ktorý dal budovu prestavať. Dnes palác slúži ako radnica mesta.
Zoznam planétok 39501 – 39750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Lysefjordbrua
Lysefjordbrua je cestný visutý most premosťujúci fjord Lysefjorden v blízkosti dediny Forsand v rovnomennej obci v nórskom kraji Rogaland.
Je súčasťou cesty Fylkesvei 13 a zo severnej strany sa napája na národnú cestu Riksvei 13. Jeho výstavba prebiehala v rokoch 1995 – 1997 a finančné náklady na jeho výstavbu činili 150 mil. NOK. Celková dĺžka mosta je a hlavné visuté pole má dĺžku rozpätia. Šírka mostovky, ktorej súčasťou je dvojprúdová vozovka a chodník, je. Hlavné pylóny sú vysoké a výškový rozdiel medzi najvyšším bodom mostovky a hladinou fjordu je.
Douchy (Loiret)
Douchy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zbraslavská kronika
thumb|Poslední přemyslovskí králi na vyobrazení v Zbraslavskej kronike Zbraslavská kronika je latinsky písaná kronika (Chronicon aula regiăo), ktorá vznikala v rozmedzí rokov 1305 - 1339 v cisterciánskom Zbraslavskom kláštore. Autormi tohto monumentálneho diela sú opáti Ota Durynský a Petr Žitavský.
Obsah kroniky
V prvej časti kroniky, ktorá bola písaná pravdepodobne v rokoch 1305-1314 opátom Otom, je výrazná tendencia k oslave Václava II., zakladateľa Zbraslavského kláštora. Za deväť rokov Ota napísal 51 kapitol, venujúce sa osobe kráľovského mecenáša tak, aby Václav získal u prípadného čitateľa čo najviac sympatií. Ota sa snažil vystihnúť duševný život a ťažkú ​​dobu detstva, dospievania a samotnej vlády Václava spôsobom u stredovekých spisovateľov vzácnym. Otovu prácu ukončila smrť v marci 1314 a tak nestihol popísať ani Václavovu korunováciu.
V začatej kronike potom pokračoval budúci opát Peter Žitavský, ktorý sa v druhej časti kroniky pokúsil o zlúčenie glorifikácie predposledného Přemyslovca s oslavou novej Luxemburgovskej dynastie, panujúcej na českom tróne. Preto uvádza pri líčení smrti Václava II. aj cisárovnej Markéty zázraky, ktoré mali zvýšiť prestíž oboch osobností. Vo svojom rozprávaní sa na rozdiel od Ota nesústredil len na zbraslavské a české udalosti, ale aj na udalosti a záležitosti iných kráľovstev a zaujímavé príhody vôbec.
Zbraslavská kronika sa tak stala najdôležitejším prameňom pre české dejiny prvej polovice 14. storočia. Obsahuje okrem prozaického textu veľké množstvo veršov, z veľkej časti leoninských hexametrov. Bola mnohými opisovaná, celé dlhé úseky zo Zbraslavskej kroniky sa nachádzajú aj v Kronike Františka Pražského, v diele Beneš Krabice z Veitmile a čiastočne aj v kronike Pulkavovej.
Kniha druhá
Sú tu spísané udalosti od roku 1317 takmer až do Karolovho návratu do Čiech, teda cca do konca leta 1333. Záznamy sú vykonané letopiseckým spôsobom (zvyčajne sa na jar zapísali udalosti roka minulého) a druhá kniha kroniky teda nemá jednotlivé kapitoly a udalosti sú za sebou mechanicky zoradené bez vzájomnej súvislosti.
Kniha tretia
Začína veľmi nadšeným opísaním návratu mladého princa Karola a končí rokom 1337 vyhotoveným na jar 1338. Ďalej sa už Peter Žitavský nedostal.
Bayon
Bayon môže byť:
My Way (Limp Bizkit)
„My Way“ je skladba americkej nu metalovej skupiny Limp Bizkit, z ich albumu Chocolate Starfish and the Hotdog Flavored Water. skladba bola vydaná ako štvrtý singel z albumu. Bola nominovaná na cenu Kerrang! Award v kategórii Best Single.
Rosans
Rosans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Rosans má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Rosans má 528 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Matej Tatarka
Matej Tatarka (* 24. február 1801, Rabčice - † 22. október 1829, Liptovský Mikuláš, popravený) bol slovenský zbojník z Oravy.
Životopis
Narodil sa v Rabčiach. Zanedlho sa s rodičmi presťahoval do Očovej.
Zbojnícka družina
Družina Mateja Tatarku pôsobila na Liptove, Orave, Spiši, Gemeri a vo Zvolenskej župe. Členmi boli napríklad Ján Korpeľ, pastier z Pribiliny, Juraj Zápražka z Polomky, Pavol Maciak z Hnúšte, Martin, Ján a Pavol Krpeľanovci z Detvy a Michal Šabľa, syn hajdúcha z Levoče.
Väzenie a poprava
Prvýkrát Tatarku a niekoľkých jeho spoločníkov chytili koncom roku 1824. V máji 1825 sa v Liptovskom Mikuláši začal súdny proces, v ktorom bol odsúdený do väzenia. V noci zo 14. na 15. marca 1829 Tatarka a Šabľa ušli. Koncom leta boli opäť chytení v Gemerskej župe a eskortovaní do Liptovského Mikuláša. Tatarka bol 20. októbra 1829 odsúdený na smrť sťatím mečom a na vpletenie do kolesa. O dva dni bol popravený prešovským katom za odmenu 40 zlatých medzi Okoličným a Vrbicou.
Poľanový Kriváň
Poľanový Kriváň je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Pôvodne bol pravostranný prítok Čiernej Oravy, v súčasnosti sa vlieva do Oravskej priehrady, meria 6,5 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Podbeskydskej vrchovine na juhovýchodnom svahu Gluchovej (881,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 765 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie juhojuhovýchodným smerom, esovito sa ohýba, zľava priberá krátky prítok (668,5 m n. m.) a následne sprava Pálenicu (Páleničný Kriváň). Potom mení smer toku viac na juhovýchod, vstupuje do Oravskej kotliny, kde priberá vedľajšie rameno Žiarového Kriváňa, pričom z hlavného koryta sa oddeľuje vedľajšie rameno, ktoré tečie pod názvom Mlynský potok sprvu súbežne s hlavným korytom na juhozápad, potom sa ohýba na juhozápad a spája s korytom Bobrovca. Hlavný tok ďalej pokračuje východojuhovýchodným smerom neobývaným zamokreným územím severovýchodne od obce Bobrov, stáča sa na východ a z ľavej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok, Žiarový Kriváň. Následne ústi do vodnej nádrže Orava v nadmorskej výške cca 600 m n. m. V období vysokého stavu vody v priehrade je dolný tok so sútokom Žiarového Kriváňa zaplavený. Pred vybudovaním priehrady do Poľanového Kriváňa ústil ešte aj ľavostranný Hraničný Kriváň.
SEAGLE AIR
SEAGLE AIR, a.s. bola slovenská letecká spoločnosť, založená v roku 1995, pôvodne ako letecká škola. Sídlo spoločnosti bolo v Trenčíne.
História
thumb|[[Boeing 737|Boeing 737-300 (OM-HLB) spoločnosti SEAGLE AIR počas vzletu, september 2009]] thumb|[[Airbus A320|Airbus A320-200 (OM-HLE) pristáva na letisku v Antalyi, 20. jún 2009]]
Spoločnosť Seagle Air bola založená v roku 1995 v Trenčíne, avšak pôvodným zámerom jej zakladateľov bolo vytvorenie leteckej školy. O niečo neskôr začala spoločnosť prevádzkovať tri dopravné stroje Let L-410 Turbolet, pre 19 cestujúcich, alebo 1,5 tony nákladu. Spoločnosť prevádzkovala nepravidelné lety s cestujúcimi, ale hlavne prepravu nákladu (napr. pre Českú poštu). V roku 2007 Seagle Air využil priestor na trhu po krachu spoločnosti Slovenské aerolínie a. s., kedy došlo doposiaľ k najväčšiemu rozmachu spoločnosti. Seagle Air zamestnala 80% zamestnancov Slovenských aerolínií a zakúpil nové lietadlá. 20. decembra 2007 pristálo na letisku M. R. Štefánika v Bratislave prvé veľké dopravné lietadlo spoločnosti Seagle Air, ktorým bol Boeing 737-300 (OM-HLA). Po polroku pribudli ďalšie dve lietadlá tohto typu. Spoločnosť sa postupne okrem Slovenska začala presadzovať aj v Česku. 8. apríla pristálo na letisku v Bratislave prvé lietadlo typu Airbus A320-200 patriace Seagle Air. Bolo to prvé lietadlo tohto typu používané slovenským dopravcom zaregistrované na Slovensku.
Spoločnosť Seagle Air od 23. októbra 2009 pozastavila všetky svoje lety z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov. O krátku dobu neskôr spoločnosť definitívne ukončila svoju činnosť.
Ružindol
Ružindol je obec na Slovensku v okrese Trnava.
SEAGLE AIR
Flotila
Z pôvodných šiestich lietadiel spoločnosti Seagle Air nezostalo už ani jedno. Od 23. 10. 2009 keď spoločnosť zastavila všetky svoje lety, boli lietadlá postupne vyraďované. Všetky lietadlá odleteli z bratislavského letiska, späť k svojím majiteľom. Posledné lietadlo spoločnosti Seagle Air, Boeing 737-300 OM-HLB, odletelo z Bratislavy dňa 5. 11. 2009 do Bournemouthu.
Ružindol
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Bartolomeja apoštola z roku 1215.
SEAGLE AIR
Destinácie
V letnej sezóne roku 2009 lietal Seagle Air charterové lety do týchto destinácií
Ružindol
Razna, Vallis, Rosarum, Rusren, Rosenthal, Rossindol, Rozsavölgy, Rošindol – takto sa nazývala táto dedina v starých listinách, spisoch a mapách. Človek sa tu usídlil, len čo začal obrábať zem.
SEAGLE AIR
Destinácie
Z Bratislavy: Antalya, Boa Vista, Burgas, Catania, Korfu, Dalaman, Djerba, Fuerteventura, Heraklion, Hurghada, Chania, Ibiza, Kavala, Kefalónia, Kos, Lamezia Terme, Larnaca, Menorca, Monastir, Palma de Mallorca, Rhodos, Sharm el Sheikh, Tábá, Tabarka, Tel Aviv, Zakynthos Z Košíc: Antalya, Djerba, Heraklion, Hurghada, Kos, Monastir, Rhodos Z Prahy: Burgas, Korfu, Chania, Kavala, Neapol, Perugia, Zaragoza, Zakynthos Z Brna: Araxos, Heraklion, Kavala, Solún Z Pardubíc: Burgas
Ružindol
Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1215. Matej Bel uviedol Ružindol do literatúry: „Ružindolčania sú do jedného Slováci a ich manželky sa venujú čarám.“ Veľké požiare, povodne, infekčné choroby priniesli do rodín našich predkov veľa nešťastia, smútku a sĺz.
Krátky prierez minulosti obce je svedectvom ako žil zo dňa na deň a celé stáročia ubiedený poddaný ružindolský sedliak, najprv neznámy a anonymný, neskôr s presným menom. Tento sedliak sadil ovocné stromy, kultivoval vinice, obrábal žírnu pôdu svojho veľkého chotára a padal pod ťažkým údelom poddaného. Pred touto tvrdou, ale tvorivou prácou skláňame sa v úcte my generácie, ktoré sme zdedili úrodnú zem, chotár, v ňom kosti našich predkov a ich i našu materinskú reč.
NGC 2735
NGC 2735 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 26. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Slovenská Nová Ves
Slovenská Nová Ves je obec na Slovensku v okrese Trnava. Obec leží na juhovýchodnom okraji Trnavskej pahorkatiny na nive potoka Gidra. Takmer celý kataster obce je odlesnený. S obcou prakticky splynula staršia osada Kortuelus.
História
Archeologické nálezy potvrdili osídlenie lokality už v eneolite. Veľkomoravské osídlenie potvrdilo pohrebisko, objavené v intraviláne obce, kedy sa počas záchranného archeologického výskumu podarilo odkryť 5 hrobov z 9. storočia.
Briey
Briey môže byť:
Slovenská Nová Ves
História
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1245. Obec často menila zemepánov – v 16. storočí patrila kláštoru klarisiek v Trnave a polovica Földesovcom, neskôr patrila Farkasovcom, Zichyovcom, Pálffyovcom a Batthányiovcom. Obec bola väčšinu histórie poľnohospodárskym sídlom, tento charakter si zachovala aj po roku 1918. Roku 1934 štrajkovali poľnohospodárski robotníci na miestnom veľkostatku. V roku 1952 tu bolo založené JRD, v roku 1962 bolo zlúčené s JRD vo Voderadoch. V obci bola vybudovaná cestná radová zástavba.
Nachádza sa tu neskorobarokový rímskokatolícky kostol sv. Jozefa z 18. storočia.
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 2002
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 2002 boli v poradí 8. majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia kolieskových športov (FIRS) pod sekciou Medzinárodného výboru inline hokeja. Konali sa v Rochesteri, v štáte New York, v Spojených štátoch v dňoch od 19. júla1. augusta 2002 a zúčastnilo sa ich 9 mužských a 6 ženských družstiev. Ženský turnaj sa uskutočnil vôbec prvýkrát. Spojené štáty boli organizátorom svetového šampionátu FIRS druhýkrát, keď prvý turnaj hostili v roku 1995, v Chicagu. Zápasy sa hrali v ESL Sports Centre s kapacitou 2 500 divákov.
V mužskej kategórii získala titul 🇨🇦, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim 🇺🇸. U žien rovnako vyhrala 🇨🇦, keď vo finále zvíťazila nad 🇺🇸.
Debilita
Debilita alebo debilnosť môže byť:
Debilnosť môže byť aj :
Senát Spojených štátov
150px|náhľad|Znak Senátu Spojených štátov náhľad|Budova [[Kapitol (sídlo kongresu)|Kapitolu, sídla Kongresu Spojených štátov]] náhľad|Zasadanie senátu
Senát Spojených štátov je jedna z komôr Kongresu Spojených štátov.
Skladá sa z 2 zástupcov každého štátu, t. j. má spolu 100 senátorov. Senátori sa volia na 6 rokov, voľby sú každé 2 roky a volí sa približne tretina senátorov. Senátorom môže byť osoba, ktorá má najmenej 30 rokov, je 9 rokov občanom USA a obyvateľom štátu, za ktorý bude volená. Predsedom Senátu je viceprezident USA.
Senát sa volí v súlade s ustanoveniami 17. dodatku Ústavy USA. Tento dodatok zmenil predchádzajúci spôsob výberu senátorov, pri ktorom ich volili zákonodarné orgány v jednotlivých štátoch na priamu voľbu občanmi.
Funkčné obdobie oboch senátorov z jedného štátu je uspôsobené tak, aby sa neukončilo naraz. Z dvoch senátorov reprezentujúcich v rovnakom čase jeden štát, senátor, ktorý bol zvolený skôr - alebo v prípade, že boli obaja senátori zvolení zároveň, ten senátor, ktorý bol zvolený na celé obdobie, sa označuje ako senátor "senior". Druhý senátor sa označuje ako senátor "junior". Ak niektorý zo senátorov počas svojho funkčného obdobia zomrie, alebo sa vzdá svojho poslaneckého mandátu, môže zákonodarný orgán štátu zmocniť guvernéra, aby do najbližších volieb dočasne menoval jeho náhradníka. Ak by tak zákonodarný orgán neurobil, guvernér štátu, ktorý senátor zastupoval, musí vyhlásiť osobitné voľby. Väčšina štátov USA zverila svojim guvernérom právomoc menovať takýchto dočasných náhradníkov. Každý senátor má pri hlasovaní v Senáte jeden hlas.
Rousset
Rousset môže byť:
NGC 2737
NGC 2737 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 23. februára 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Saires-la-Verrerie
Saires-la-Verrerie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montreux
Montreux môže byť:
Bá
Bá (angl. Baa) je administratívny atol na Maldivách. Hlavné mesto atolu je Édafusi. Skladá sa z 75 ostrovov, z toho 13 je obývaných. Počet obyvateľov je 12 170 (január 2008). Atol riadi Mohamed Mahir.
Tento administratívny atol pozostáva z dvoch oddelených atolov:Južný Málosmadulu a atol Goidú (známy ako Horsburgh). Južný Málosmadulu je dlhý 45 a široký 30 km a pozostáva z 58 neobývaných a 8 obývaných ostrovov.
Atol Bá je stanovený ako biodiverzitný fond Maldív pre svoju bohatosť. Včítane dlhých mangrovníkov a rôznorodosť fauny a to hlavne podmorskej v okolí ostrova (koralový život a živočíchy).
Neobývané ostrovy
Ahivaffusi, Aidú, Anhenunfusi, Batalá, Bodufinolu, Boifusi, Dakendú, Dandú, Digufaruvinagandu, Dunikolu, Enbúdú, Fehenfusi, Finolas, Fonimagúdú, Fuladúrah kairi finonolu, Funadú, Gágandufaruhurá, Gávillingili, Gemendú, Hanifaru, Hanifarurah, Hibalhidú, Hirundú, Horubadú, Hulhudú, Innafusi, Kanifusígátu finolu, Kanifusi, Kasidúgiri, Kéodú, Kihádufaru, Kihavah-huravali, Kudadú, Kunfunadú, Landágirávaru, Lunfares, Máddú, Máfusi, Mámaduvvari, Márikilu, Madirivádú, Medufinolu, Mendú, Milaidú, Miriandú, Muddú, Mutáfusi, Nibiligá, Olugiri, Tiladú, Ufuligiri, Undúdú, Vakkaru, Velivarufinolu, Véofusi (?Vejofusí), Vinaneih-faruhurá, Vóvah
Hraničný Kriváň
Hraničný Kriváň môže byť:
Rousset (Hautes-Alpes)
Rousset je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Rousset má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Rousset má 167 obyvateľov (2009).
Au (Vorarlbersko)
Au je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Vorarlbersko v okrese Bregenz.
Rousset (Hautes-Alpes)
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Au (Vorarlbersko)
Žije tu obyvateľov.
Time Warner Center
náhľad|Time Warner Center Time Warner Center je budova stojaca na Columbus Circle na rohu Central Parku v New York City. Skladá sa z dvoch mrakodrapov, tie sú na spodných poschodiach prepojené obchodnými priestormi a garážami. Obe veže majú 55 poschodí a ich strechy sú vo výške 229 metrov nad úrovňou ulice.
Stavebné práce na budove začali v roku 2000 a ukončené boli v roku 2003. Náklady na stavbu boli 1,6 miliardy dolárov, to z TWC robí jednu z najnákladnejších budov, aké kedy boli v USA postavené. Navrhla ich firma Skidmore, Owings and Merrill. Podlahová plocha je asi 260 000 m2 a najväčší priestor zaberá firma Time Warner. Nachádzajú sa tu aj kancelárie iných firiem, Mandarin Oriental Hotel, obchodné priestory a vo vyšších poschodiach luxusné byty.
Brnianska mešita
thumb|Brnianska mešita
Brnianska mešita je prvá funkčná stavba tohto typu v Česku. Spravuje ju organizácia Islámská nadace v Brně. Budova mešity sa nachádza v blízkosti Vídeňskej ulice v brnianskej mestskej časti Brno-střed, v katastrálnom území Štýřice.
V júli 1998 bola v Brne postavená prvá funkčná mešita v Česku. Jej výstavbu sprevádzal nesúhlas časti obyvateľov. Magistrát mesta stanovil podmienky, podľa ktorých mešita nesmie mať minaret, kupolu a nesmie byť odlišná od okolitej zástavby. Jej zariadenie vnútri je v porovnaní s ostatnými mešitami známymi z iných krajín tiež relatívne strohé. Objekt slúži skôr ako kultúrne centrum, orientovaný je smerom k Mekke (oproti okolitej zástavbe je budova mierne pootočená) a jeho hlavnou súčasťou je priestor pre modlitbu pre asi sto ľudí. V súčasnosti sa do mešity poriadajú tiež exkurzie.
Pred začiatkom výstavby mešity občania mesta Brna (najmä obyvatelia mestskej štvrti Štýřice, kde mešita stojí) prejavovali petíciami svoj nesúhlas s výstavbou mešity. Po skúsenostiach obyvateľov s mešitou sa však napätie zmiernilo. Islámská nadace v Brně na svoje náklady nechala rozšíriť parkovisko o šesť parkovacích miest. S dovolením polície počas islamských náboženských sviatkov môžu moslimovia parkovať na Vídeňskej ulici pred mešitou.
Zavar
Zavar je obec na Slovensku v okrese Trnava. V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1907.
Z dvoch tretín leží v Zavarskom katastri nová fabrika firmy PSA Peugeot Citroën. Vďaka nej sa Zavar rozširuje, v najbližšej dobe má zdvojnásobiť svoj počet obyvateľov, a to jednak kvôli presťahovaniu usadlosti Prílohy do Zavara, a jednak aj kvôli novým obyvateľom z iných častí Slovenska, ktorí pracujú. Nová miestna časť, tzv. Poronda, má pojať väčšinu z týchto nových obyvateľov.
Od mája 2004 funguje v Zavare bezdrôtová Wi-Fi sieť Zavarnet, ku ktorej je pripojených viac ako 50 domácností zo Zavara a blízkeho okolia. Od mája 2006 sa stala súčasťou väčšej siete firmy TopComp, ktorá zahŕňa susedné Lovčice, Brestovany a Bučany a ďalšie okolité obce. Aktuálne v obci pôsobí spoločnosť Westcom s.r.o., ktorá poskytuje internetové pripojenie v tejto lokalite pre viac ako 1000 domácností z Trnavského kraja a okolia.
Filippo Brunelleschi
Filippo Brunelleschi, vl. menom Pippo (Filippo) di Ser Brunellesco (* 1377, Florencia, Taliansko – † 15. apríl 1446, Florencia) bol významný taliansky sochár a architekt, považovaný za priekopníka nového, renesančného architektonického štýlu. Spoločne so svojimi druhmi, maliarom Masacciom a sochárom Donatellom, tvorí takzvanú veľkú trojku florentskej renesancie. Taktiež je považovaný za jedného z objaviteľov perspektívy. Pochádzal z dobre situovanej rodiny florentského notára. Po získaní vzdelania zlatotepca požiadal v roku 1398 o prijatie do cechu tkáčov hodvábu.
Umelecké začiatky
Brunelleschi bol všestranne nadaným umelcom, predovšetkým sochárom a architektom. Roku 1401 sa napríklad zúčastnil súťaže na realizáciu severných dverí baptistéria San Giovanni v rodnom meste. Pozvanie zúčastniť sa súťaže dostalo niekoľko vtedy známych sochárov. Všetci účastníci súťaže dostali rovnaké zadanie, stvárniť výjav obetovania Izáka Abrahámom. Brunelleschi túto tému poňal už ozaj renesančne a humánne – anjel musí, na rozdiel od Ghibertiho stvárnenia, Abrahámovu ruku doslova strhnúť, aby mu zabránil v čine – v diele je istá dramatičnosť. Ďalší účastník a víťaz (či však vyhral ozaj on, nie je dodnes jasné, niektorí sa domnievajú, že sa obaja umelci umiestnili na rovnakom mieste a Brunelleschi prenechal víťazstvo Lorenzovi Ghibertimu) Lorenzo Ghiberti zobrazil Obetovanie s čiastočným vplyvom talianskej gotiky – všetko je len v náznakoch – anjel zastavuje Abraháma iba gestom. Ghiberti je autorom druhej aj tretej brány florentského Baptisteria (tretiu bránu nazval Michelangelo „dverami do raja“).
Roky 1415 – 1420 znamenali prerod v zákonitostiach ústredného perspektívneho zobrazovania. Brunelleschi na svojich doskových maľbách demonštroval možnosti reprodukcie trojrozmerných predmetov na dvojrozmernej ploche. Týmto objavom, vychádzajúcim zo zákonitostí geometrie a optiky, priniesol nový prvok do maliarskeho umenia.
NGC 2738
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Zoznam kozmických letov podľa roka
Pre účely tohto zoznamu je kozmický let definovaný ako let, ktorý prekročí tzv. Kármánovu hranicu, oficiálne uznávanú ako "hranica vesmíru". Zoznam obsahuje všetky lety, ktoré ju prekročili, mali to v pláne, ale zlyhali, alebo sú plnánované v blízkej budúcnosti.
Filippo Brunelleschi
Kupola florentského dómu
Zásadný prelom v Brunelleschiho živote priniesol rok 1418. V tomto roku sa zišla komisia, ktorej jediným poslaním bolo vyriešenie zastrešenia práve budovanej katedrály Santa Maria del Fiore. Na základe verejnej súťaže bol touto úlohou prekvapivo poverený práve Filippo Brunelleschi. Napriek tomu, že pre komisiu nebol neznámym človekom, niektorí jej členovia vyjadrovali o jeho schopnostiach pochybnosti, pretože svoje dovtedajšie architektonické znalosti preukazoval iba v teoretickej rovine (dosiaľ nevytvoril ako staviteľ ani jedinú budovu). left|thumb|Kupola florentského dómu - najvýznamnejšie dielo Filippa Bruneleschiho Práce sa zhostil s mimoriadnou vervou a výsledkom bolo technicky i architektonicky dokonalé dielo, ktoré je od doby svojho vzniku jednoznačne dominantným stavebným monumentom mesta a vzorom pre podobné stavby vybudované v nasledujúcich obdobiach. Svojimi rozmermi ale najmä technickým riešením kupola prekonala všetko, čo bolo dovtedy postavené a jej rozmery boli prekonané až Michelangelom o stopäťdesiat rokov neskôr stavbou kupoly svätopeterskej baziliky.
Brunelleschi uchvátený antikou sa nechal inšpirovať jestujúcou kupolou rímskeho Panteónu. Pri svojej kupole však nepostupoval metódami staviteľov starovekého Ríma. Podobnosť tejto stavby a Panteónu sa týka iba vzhľadu, nie stavebnej techniky. Bruneleschi sa inšpiroval aj prostredím, z ktorého pochádzal, to znamená románskou a gotickou architektúrou v Toskánsku.
Ďalšie diela
Roku 1419 začal stavbu florentského sirotinca Ospedale degli Innocenti (špitál neviniatok), ktorý je považovaný za manifest renesančnej architektúry. Na budove sirotinca použil stĺpové arkádové priečelie.
V roku 1421 ho Mediciovci poverili prestavbou Starej sakristie v bazilike San Lorenzo, ktorá bola ich rodinnou kaplnkou. Brunelleschi vytvoril z tohto priestoru majstrovské dielo ranej renesancie. Štvorcový pôdorys kaplnky centrálneho riešenia, nad ktorým sa dvíha kupola, sa opakuje v centrálnom priestore kostola, prestavbou ktorého sa architekt začal zaoberať roku 1423. Jeho interiér pripomína trojloďovú ranokresťanskú baziliku, na ktorej sa opakuje sled oblúkov a stĺpov, ktorý sa uplatnil už v portiku sirotinca.
Pendantom Baziliky San Lorenzo je Bazilika Santo Spirito, ktorá sa nachádza na opačnom, ľavom brehu rieky Arno. Jeho projekt vypracoval Brunelleschi roku 1428 na žiadosť bohatých florentských rodín. Stavať sa začalo až roku 1436 a pokračovalo ešte dlho po architektovej smrti. Interiér tejto trojloďovej baziliky predstavuje jeden z najkrajších renesančných kostolov vo Florencii. Vyniká presnosťou proporcií. thumb|[[Andrea di Lazzaro Cavalcanti, Podobizeň a epitaf na náhrobku Filippa Brunelleschiho, Katedrála Santa Maria del Fiore, Florencia]] Posledným Brunelleschiho dielom bola Capella dei Pazzi (Kaplnka Pazziovcov) v Bazilike Santa Croce. Je to jeho jediná stavba, kde vytvoril aj priečelie.
Nevenoval sa však iba sakrálnej architektúre. Je autorom staršieho typu florentských renesančných palácov. Podľa jeho návrhu sa začal stavať palác rodu Pitti, nebol však kvôli svojim prehnaným rozmerom, ktoré si prial zadávateľ stavby, dokončený.
Na konci svojho života sa zaoberal projektom lucerny kupoly florentského dómu a návrhom najmonumentálnejšieho paláca vo Florencii – Palazzo Pitti (dokončil ho Bartolomeo Ammanati roku 1577). Aj keď poznal rímsku antickú architektúru a inšpiroval sa ňou, jemné architektonické tvaroslovie prebral zo stavieb florentskej románskej protorenesancie.
Zhodnotenie Brunelleschiho diela
Každá stavba, pod ktorú je podpísaný Filippo Brunelleschi, je majstrovským dielom, ktorým dal Florencii novú tvár; súčasne však ovplyvnil vývoj architektúry ďaleko za hranicami rodného mesta i celej krajiny. Svojím umeleckým vkladom predstavoval renesančný ideál a stelesnenie univerzálneho človeka.
Maďarské euromince
O vzhľade maďarských euromincí ešte nebolo rozhodnuté, ale uvažovalo sa o usporiadaní súťaže motívov v roku 2007.
Maďarsko plánovalo prijatie eura na 1. januára 2010. Je členom EÚ od 1. mája 2004 a je tiež členom Európskej menovej únie, ale ešte nevstúpilo do eurozóny, preto stále používa svoju vlastnú menu, maďarský forint.
Väčšina ekonomických odhadov predpokladá, že Maďarsko nebude schopné prijať euro skôr než v roku 2014 hlavne kvôli vysokému schodku štátneho rozpočtu, ktorý sa v roku 2006 pohyboval okolo 10% HDP. Avšak, vo februári 2011 sa premiér Viktor Orbán vyjadril, že Maďarsko neprijme euro skôr ako v roku 2020. Keď krajiny eurozóny prijímali 25. mája 2011 Euro Plus Pact, Maďarsko sa rozhodlo spolu s Veľkou Britániou, Švédskom a Českom, že sa nepridajú k dohode.
České euromince
O vzhľade českých euromincí ešte nebolo rozhodnuté, ale uvažuje sa o usporiadaní súťaže motívov. O strane vyhradenej Česku bude diskutovať ČNB a Národná koordinačná skupina.