cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laugaricio (nákupné centrum)
Projekt je rozdelený do dvoch fáz, pričom druhá fáza by mala byť dostavaná v roku 2011. Obchodné centrum Laugaricio bolo otvorené v roku 2009 a medzi najväčších prenajímateľov patria H&M, C&A, Marks & Spencer, New Yorker, Intersport, ExiSport, Lindex, Coop Jednota, Reserved, Zlatokov SK a Promod.
Obchodné centrum Laugaricio sa nachádza v nákupnej zóne spolu s hypermarketom Tesco, nábytkom ASKO a elektrom Nay na okraji mesta. Je to najväčšie nákupné centrum v Trenčianskom kraji.
Serpentína
right|thumb|Serpentíny 2, 3 a 4 z celkovo 48 pod priesmykom [[Passo dello Stelvio v Taliansku]] Serpentína (z lat. serpentum – had) je prudká zákruta cesty, spravidla v členitom horskom teréne alebo úsek zložený z týchto zákrut. Väčšinou ide o zákrutu na pozemnej komunikácii, ktorá otočí cestu o 160 a viac stupňov prakticky do protismeru.
Serpentíny sa nachádzajú najmä na cestách, ktoré prekonávajú vysoké horské hrebene alebo stúpajú na vrchol nejakej hory a pod. Väčšinou ide o úzke horské komunikácie, kde musí byť z bezpečnostných dôvodov výrazne znížená rýchlosť prejazdu vozidiel a tiež bezpečné míňanie vozidiel v oboch smeroch.
Väčšie množstvo serpentín v členitom horskom teréne síce pôsobí pomerne malebným dojmom, ale z hľadiska bezpečnosti cestnej premávky ide o veľmi nebezpečné a problematické miesta. Práve preto bývajú dôležité horské cesty nahrádzané najmä tunelmi (najmä v alpských krajinách ako Švajčiarsko, Taliansko či Rakúsko).
Accenture
Accenture je globálna spoločnosť poskytujúca odborné služby v oblasti manažérskeho poradenstva, systémovej integrácie a outsourcingu. V účtovnom roku 2005 (1. september – 31. august) dosiahla celosvetový obrat vo výške asi 15,5 miliárd dolárov.
Accenture zamestnáva 421.012 zamestnancov vo viac ako 110 pobočkách v 48 krajinách.
História
Accenture vznikla ako konzultačná divízia spoločnosti Arthur Andersen. V roku 1989 sa táto divízia oddelila a začala používať meno Andersen Consulting. Obidve spoločnosti – Arthur Andersen a Andersen Consulting - pozostávali zo skupín miestne vlastnených nezávislých partnerstiev a iných jednotiek na celom svete. Každá z nich bola v zmluvnom vzťahu s Andersen Worldwide Société Coopérative (AWSC) švajčiarskou administratívnou jednotkou.
V auguste 2000, rozhodnutím Medzinárodnej obchodnej komory boli prerušené všetky zmluvné zväzky Andersen Consulting s AWSC a Arthur Andersen. Toto prerušenie zmluvných vzťahov zabránilo poškvrneniu firmy Accenture z neskorších účtovných škandálov spoločnosti Arthur Andersen (najznámejší z nich bol spojený s firmou Enron).
Súčasné meno Accenture si Andersen Consulting osvojil 1. januára 2001. Accenture sa stala 19. júla 2001 voľne obchodovateľnou spoločnosťou na New York Stock Exchange.
Žigmund Pauliny-Tóth
Žigmund Pauliny-Tóth de Tőre et Tóthmegyer (pseudonym Vilinský) (* 12. máj 1865, Skalica – † 6. marec 1906, Martin) bol slovenský spisovateľ a národohospodár; syn Viliama Pauliny-Tótha; brat Eleny Štefanovičovej, švagor Miloša Štefanoviča, Matúša Dulu, Štefana Hrušovského a Jaroslava Vlčka; manžel Margity Pauliny-Tóthovej, otec Iľju Paulíny-Tótha, Platona Pauliny-Tótha a Jána Paulíny-Tótha.
Tvorba
Svojou literárnou tvorbou sa radí do druhej vlny slovenského realizmu. Publikoval kratšie prózy v Národných novinách, Slovenských pohľadoch a zborníkoch. Písal poviedky, fejtóny, cestopisy, spoločenské prózy, ale taktiež odborné štúdie o priemysle a obchode. V roku 1900 pôsobil ako redaktor v časopise Slovenské pohľady a Národných novín.
Dermatoglyfika
Dermatoglyfika je vedný odbor zaoberajúci sa zákonitosťami utvárania a variability papilárneho terénu. Za základ slúžia odtlačky vzorov, ktoré sú na prstoch rúk, nôh, na dlaniach a stupajach chodidiel. Slúži na určovanie rozdielov medzi etnickými skupinami, na individuálnu identifikáciu, pri paternitných sporoch (určovanie otcovstva), v medicíne ako diagnostická pomôcka a pri výskume dedičnosti.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Volica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Volica v okrese Medzilaborce.
Dermatológia
Dermatológia je odvetvie lekárstva zaoberajúce sa všetkými chorobnými zmenami na koži, vyvolanými rôznymi vonkajšími i vnútornými príčinami, ich liečbou a prevenciou; kožné lekárstvo.
Michal Lukniš
Prof. RNDr. Michal Lukniš, DrSc. (* 26. február 1916, Zlatno - † 20. september 1986, Malacky) bol významný slovenský geograf a vysokoškolský profesor, zakladateľ a prvý vedúci Katedry fyzickej geografie (1952 - 1960) na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského. Venoval sa prevažne geomorfologickému výskumu. Položil základy geomorfologického výskumu na Slovensku a vytvoril školu, ktorá dosahovala vysokú medzinárodnú úroveň.
Život
Narodil sa v obci Zlatno, okr. Zlaté Moravce. V Zlatých Moravciach absolvoval gymnázium. Ďalej pokračoval v štúdiu na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde bol žiakom profesora Jána Hromádku. Bol predstaviteľom regionálnej geografickej školy. S jeho menom sa spája rozvoj modernej geomorfológie, geomorfologického mapovania a regionálnej geografie. Jeho geomorfologická škola dosiahla medzinárodný význam. V roku 1977 bol ocenený Národnou cenou SSR. Ako prvý geograf v Česko-Slovensku začal s podrobným geomorfologickým mapovaním, zaujímal sa aj o problematiku regionálnej geografie, územného rozvoja a problematiku životného prostredia. Ako univerzitný profesora pôsobil na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Bol aj prvým predsedom Slovenskej geografickej spoločnosti (pôvodne Slovenskej zemepisnej spoločnosti).
Vedecká činnosť
Bol členom Vedeckej rady PFUK, zakladateľ Geografického ústavu Slovenskej akadémie vied, predseda Geografického ústavu SAV v rokoch 1955-1970.
Acheville
Acheville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trochofórovce
Trochofórovce (Trochozoa) sú taxón (línia či nadkmeň) špirálovcov, skupiny kmeňov prvoústovcov.
Sú to živočíchy, ktoré majú už pravú telovú dutinu – coelom, niekedy ešte málo vyvinutý (Mollusca). Coelom však môže byť z väčšej časti nahradený mezenchýmom (Hirudinea), resp. jeho funkčnou analógiou je rhynchocoel (Nemertini). Larva – pokiaľ sa vyskytuje – je trochoforoidná. Ani u nich ešte nie je vyvinutý mechanizmus zvliekania epidermy (kutikuly).
Systematika
línia [alebo nadkmeň] trochofórovce (Trochozoa):
Postavenie kmeňov sipunkuly a chobotníčky v systéme bolo dlhú dobu nejasné a nie je celkom jasné ani dnes. V starších systémoch sa zaraďovali do obrúčkavcov, a to buď ako samostatné triedy obrúčkavcov, alebo boli spolu so skupinou Priapulidea (dnes je to trieda v schizocoelomovom kmeni Cephalorhyncha) spájané do umelej triedy Gephyrea, ktorá bola zaraďovaná do obrúčkavcov (Annelida). I keď majú k nim isté príbuzenské vzťahy – čo dokazujú metanefrídie, špirálové brázdenie vajíčka, trochofóra (a u Echiurida aj štetinky a embryonálne zakladanie coelomových dutiniek), rozdielnych znakov je predsa len príliš veľa, preto sa v druhej polovici 20. storočia napovažovali za súčasť kmeňa obrúčkavce. Predpokladalo sa, že tieto reliktné starobylé živočíchy sú pravdepodobne potomkami predkov všetkých coelomových prvoústovcov; počas veľmi dlhých dôb sa však dosť pozmenili a získali aj určité špecializované znaky.
Jadro galaxie
Jadro galaxie alebo galaktické jadro je oblasť v okolí stredu galaxie. V galaktickom jadre je väčšia hustota objektov, hlavne hviezd, ako v ostatných častiach galaxie. V jadre väčšiny galaxií sa nachádza supermasívna čierna diera, ktorá svojou gravitačnou silou udržuje jadro galaxie také husté. Za galaktické jadrá sú často považované kvazary.
La Ferté-Saint-Aubin (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Železničná trať Čadca – Zwardoń
Železničná trať Čadca – Zwardoń (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 129) je jednokoľajná, elektrifikovaná trať, vedúca z Čadce do poľskej stanice Zwardoń.
Dejiny
Trať bola odovzdaná do prevádzky 3. novembra 1884. Počas 2. svetovej vojny bola trať poškodená a následne obnovená iba v úseku po zastávku Skalité-Serafínov. Až v roku 1991 bol zrekonštruovaný úsek do Zwardońa a prvý vlak cez štátnu hranicu prešiel 1. júna 1992. V priebehu rokov 19992002 bola trať elektrifikovaná.
Džinizmus
Džinizmus alebo džainizmus je jedno z indických náboženstiev spríbuznené s budhizmom. Patrí k najstarším náboženstvám na svete. Jeho pomenovanie pochádza zo slova džin (víťaz). Zvestovalo ho údajne 24 džinov, z ktorých poslední dvaja boli historické osoby - Paršvá okolo roku 750 pred Kr. a Mahávíra Vardhamána (Džina) okolo roku 500 pred Kr. Písomné záznamy Mahávírovej náuky z doby jeho života neexistujú, k dispozícii sú materiály spísané až približne tisíc rokov po jeho smrti (kanonické texty zvané agámy).
Džinizmus, ako filozofická náuka, má výrazné materialistické črty. Svet je pluralistická sústava večných podstát (tattvám). Dvoma hlavnými tattvami sú dživa (duša) a adžíva (všetko neduševné). Aj ľudská osobnosť je dualistický výsledok spojenia duše a hmoty. Životom prechádza v znamení ich zápasu. Zatiaľ čo duša je vo svojej prirodzenej a čistej podobe úplne dokonalá, v spojení s telom sa stáva obmedzenou. Spojenie duše a hmoty nenastáva priamo, ale prostredníctvom veľmi jemnej hmoty (tzv. karmanu). Existuje zhubný karman, ktorý ničí vlastnosti duše a obyčajný karman ako nevyhnutný predpoklad zväzku duše s telom. Oslobodzovanie ducha z hmotných pút ako hlavný príkaz džinizmu sa odohráva sebazdokonaľovaním a askézou v kolobehu životov. Jednotlivec, ktorému sa podarí zbaviť sa zhubného karmanu, získava vševedúcnosť. Podmienkou úplného vyslobodenia z kolobehu životov a dosiahnutia najvyššieho bodu sveta je však zbaviť sa karmanu vôbec. Takto oslobodená duša už nemôže vplývať na hmotu. Preto ani boh, ako úplne slobodný duch nezasahuje do kolobehu života a hmoty.
Kozmológia
Džinizmus nezahŕňa vieru vo všemocné najvyššie bytie, Boha-vládcu alebo tvorcu, ale vo večný vesmír riadený prírodnými zákonmi. Vo svete je toľko duší koľko je bytostí. Vesmír nevzniká a nezaniká. Je večný ale nie nemenný, pretože prechádza nekonečnou sériou cyklov. Čas sa odvíja v Utsarpini (Progresívny cyklus) a Avsarpini (Regresívny cyklus). Utsarpini a Avsarpini tvoria spolu Koleso času (Kalachakra). Počas Utsarpini aj Avsarpini sa odvinie 6 periód -Aras. Počas Utsarpini cyklu etika, pokrok, šťastie, sila, dĺžka ľudského života, zdravie, náboženstvo, atď., stúpajú do svojho vrcholu. Počas Avsarpini cyklu toto všetko upadá.
Džinisti veria, že sa nachádzame v súčasnosti v piatej Ara cyklu Avsarpini, a o približne 19 000 rokov začne ďalšia Ara. Každý enormne dlhý cyklus času vždy má 24 tirthankarov. V našej dobe, 23 tirthankara bol Páršva, askéta a učiteľ, traduje sa obdobie 877 - 777 pred Kr., t. j. 250 rokov pred zatiaľ posledným tirthankarom - Mahávírom, v roku 527 pred Kr.
Základ džinistického učenia
Džinisti sú rozdelení do niekoľkých siekt. Najznámejšie sekty sú "bielo odetí" (švétámbarovia) - nosia biele rúcha a "vzduchom odetí" (digambarovia), nenosia žiadny odev, chodia nahí.
Džinistickú náboženskú obec tvoria mnísi, mníšky i laici. Dnes k nej patria 3 - 4 milióny Indov. "Bielo odetí" sú obchodníkmi, bankármi, učiteľmi, úradníkmi a majú v indickej spoločnosti i napriek svojmu malému počtu značný vplyv.
Dermometer
Dermometer je prístroj na meranie odporu alebo vodivosti kože.
Propeller
náhľad|Propeller na staromestskom Rázusovom nábreží náhľad|Pohľad z petržalského brehu Dunaja
Propeller je funkcionalistická budova v Bratislave, ktorú navrhol architekt Emil Belluš a nachádza sa na oboch brehoch rieky Dunaj.
Architektonický výraz
Na propellerových nástupištiach na nábrežiach Dunaja v Bratislave architekt uplatnil viacero prvkov, s ktorými pracovali puristi:
Nástupištia boli jednoduché rámové stavby so základným vybavením pre cestujúcich, ktorých loď prepravovala z jedného brehu Dunaja na druhý. Nástupištia sú strohé rámové konštrukcie s nápisom a najnevyhnutnejším vybavením, v priamočiarom modernom poňatí.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Výrava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Výrava v okrese Medzilaborce.
Šúrovce
Šúrovce je obec na Slovensku v okrese Trnava.Staršia literatúra spomína, že pomenovanie obce pochádza podľa močiarov a šúrov -  rozbahnených mokrých miest, kde boli na spevnených miestach predné stráže – varty. Ležala na dôležitej ceste smerujúcej od Baltu a Čiech cez Holič, Šaštín, Trnavu a pokračovala k Štúrovu a Budínu na Balkán.
Časti obce
Obec vznikla spojením pôvodných obcí Veľké Šúrovce, Valtov Šúr, Varov Šúr a Zemianske Šúrovce. Názvy častí Valtov Šúr a Varov Šúr sa neoficiálne používajú dodnes.
Vodné toky
Približne 1 km na východ od obce preteká rieka Váh.
Roe v. Wade
náhľad|Protest pred [[Najvyšší súd Spojených štátov|Najvyšším súdom 24. júna 2022, v deň keď bolo zrušené rozhodnutie Roe v. Wade]]
Námestie osloboditeľov
Námestie osloboditeľov môže byť námestie:
Roe v. Wade
Týmto rozhodnutím Najvyšší súd USA vyhlásil za protiústavné ustanovenie zákona, ktorým sa v Texase znemožňovalo dosiahnutie potratu. Daný spor bol rozhodnutý na základe odvodeného práva na súkromie, ktoré bolo stanovené súdnym sporom Skinner vs. Oklahoma (1942), keď súd uznal, že s plodením sú spojené základné práva, na ktoré sa nevzťahuje vládna jurisdikcia, pokiaľ ju k tomu nenúti ohrozenie verejnej bezpečnosti. Toto rozhodnutie predchádzalo obhajobe ústavného práva na súkromie. V neskoršom spore Griswold vs. Connecticut (1965) Najvyšší súd rozhodol, že Ústava implicitne chráni právo na osobné súkromie, ale samotní sudcovia sa nezhodli na tom, kde je táto výsada presne obsiahnutá. (Prípad sa týkal zákona, ktorý zakazoval ochranné prostriedky proti počatiu.)
Opis sporu
náhľad|Norma McCorvey (Jane Roe) a Gloria Allred, jej právnička, pred [[Najvyšší súd Spojených štátov|Najvyšším súdom]] Norma L. McCorvey (vystupujúca pod pseudonymom Jane Roe) bola slobodná tehotná žena usilujúca o potrat. Argumentovala, že počala počas znásilnenia a dovolávala sa práva na potrat z dôvodu uplatnenia 14. dodatku Ústavy USA. Texaský súd danú žiadosť, že na základe článku 1196, ktorý povoľoval interrupciu iba za účelom ochrany života matky, potvrdil. Spor Jane Roe sa následne dostal pred Najvyšší súd, ktorý pomerom 7:2 rozhodol, že texaský zákon porušil ústavu v zmysle dodatku 14.
Súd rozhodol, že: ''„...nesúhlasíme s tým, aby štát Texas na základe prijatia jednej z teórií života smel potlačovať práva tehotnej ženy. Každopádne opakujeme, že štát má dôležitý a legitímny záujem na zachovanie a ochranu zdravia tehotnej ženy (...) a že má i ďalší dôležitý a legitímny záujem na ochrane potenciálneho ľudského života. Význam oboch záujmov s postupujúcim tehotenstvom narastá a v určitom okamihu sa stáva naliehavým.(...) Za obrat k naliehavosti môžeme považovať približne koniec prvého trimestra. (...)To však znamená, že vo fáze tehotenstva pred „obratom k naliehavosti“ môže ošetrujúci lekár po konzultácii s pacientkou sám na základe vlastného úsudku rozhodnúť o ukončení jej tehotenstva bez toho, že by mal na toto rozhodnutie štát akýkoľvek vplyv.“''
Najvyšší súd teda rozhodol, že do skončenia prvého trimestra je interrupcia plne v kompetencii tehotnej ženy a štát nemôže do tohoto rozhodnutia žiadnym spôsobom zasahovať. Súd tiež rozhodol, že: ''„so zreteľom k dôležitému a legitímnemu záujmu štátu je okamih „obratu k naliehavosti“ daný schopnosťou samostatného prežitia. Dôvodom je predpoklad, že plod môže od tohoto okamihu zmysluplne žiť mimo matkinu maternicu. (...) Štát má záujem na ochrane života plodu, ktorý už dokáže žiť samostatne, môže pri jeho uplatňovaní dospieť k zákazu potratov v tomto období s výnimkou prípadov, kedy je uvedený zákrok nevyhnutný k zachovaniu života alebo zdravia matky.“
Ďalšie spory
V spore Webster vs. Reproductive Health Services (1989) Najvyšší súd rozhodol, že zákon štátu Missouri, ktorý zakázal štátnym zamestnancom vykonávať potraty v nemocniciach platených z daní občanov, nie je protiústavný. Konkrétny štát únie teda môže zakázať financovanie potratov z peňazí daňových poplatníkov.
V spore Planned Parenthood of Southeastern Pensylvania et. al. vs. Robert P. Casey et. al. (1992) bola napadnutá ústavnosť piatich ustanovení zákona štátu Pensylvánia o kontrole potratov z roku 1982. Napadnuté boli paragrafy, ktoré vyžadovali, aby žena žiadajúca o potrat udelila informovaný súhlas najmenej 24 hodín pred samotným zákrokom; splnomocnenie jedného z rodičov maloletej žiadateľky; nariadenie, že okrem výnimiek v zákone musí vydatá žena podpísať vyhlásenie, ktoré potvrdzuje, že o veci potratu informovala manžela, paragraf, ktorý definoval stav „medicínskej núdze“ a paragrafy obmedzujúce potratové kliniky. Najvyšší súd rozhodol, že uvedený zákon nie je v rozpore s ústavou, zároveň však potvrdil samotné právo na potrat podľa sporu Roe vs. Wade.
Týmto sporom bolo potvrdené rozhodnutie v spore Hodgson vs. Minnesota (1990), kde sa jednalo o podobné ustanovenie s tým, že štát Minnesota stanovil 48-hodinovú lehotu.
V spore Gonzales vs. Carhart (2007) Najvyšší súd rozhodol tesným pomerom 5:4, že zákon, ktorý zakazuje tzv. potrat čiastočným narodením (Partial-Birth Abortion Ban Act) nie je protiústavný.
Zvliekavce
Zvliekavce (lat. Ecdysozoa) sú taxón prvoústovcov.
Je to zrejme polyfyletická skupina, zahrňujúca veľmi rozdielne živočíchy, ktorých jediným spoločným znakom je periodické zvliekanie kutikuly aspoň u juvenilných štádií, no niekedy aj u dospelých jedincov. Tento proces riadi hormón ekdyson, produkovaný u článkonožcov predohrudnými žľazami (glandulae protothoracales). Telová dutina týchto živočíchov môže byť nepravá – tzv. schizocoel, alebo zmiešaná telová dutina (modifikovaný coelom – mixocoel).
Systematika
Skupina vznikla po zrušení „dutinového“ triedenia dvojstranovcov, pričom v nej možno vybadať dve nezreteľne oddelené línie: Zvyšok bývalých schizocoelomát (reprezentovaný kmeňmi Nematoda, Cephalorhyncha) a „klasické“ myxocoelomáty, ku ktorým vždy patril najväčší kmeň Arthropoda, Tardigrada a maličký reliktný kmeň Onychophora.
línia: zvliekavce (Ecdysozoa):
Curuzú Cuatiá (department)
Department Curuzú Cuatiá leží na juhu provincie Corrientes na severovýchode Argentíny a je jedným z 25 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Mercedes, na východe s departmentmi Paso de los Libres a Monte Caseros, na juhu s provinciou Entre Ríos a na západe s departmentmi Sauce, Esquina, Goya a Lavalle.
Hlavné mesto departmentu má rovnaký názov - Curuzú Cuatiá.
Studenec (prítok Váhu)
thumb|right|Studenec v Trusalovej
Studenec je potok v Turci, v severnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 9 km a je tokom III. rádu.
Opis toku
Na hornom toku tečie juhojuhovýchodným smerom, zľava priberá prítok z juhozápadného svahu Veľkého Kriváňa, ďalej sprava spod Malého Kriváňa a opäť ľavostranný prítok (846,7 m n. m.) z južného svahu Veľkého Kriváňa. Potom tečie na krátkom úseku na juh, priberá ľavostranný prítok spod Kokolovej a následne tečie juhovýchodným smerom. Vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Šútovské podhorie, z ľavej strany priberá prítoky z Hlbokej a Snilovskej doliny a pokračuje juhojuhovýchodným smerom. Preteká rekreačnou osadou Trusalová, sprava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Mojského grúňa (1 525,0 m n. m.) a v nadmorskej výške okolo 423 m n. m. ústi do jazera na pravom brehu Váhu, v priestore Turčianskych nív.
Val-des-Prés
Val-des-Prés je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Val-des-Prés má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Val-des-Prés má 518 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zbudská Belá
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zbudská Belá v okrese Medzilaborce.
Werner Eschauer
Werner Eschauer (* 26. apríl 1974, Hollenstein an der Ybbs, Rakúsko) je súčasný rakúsky profesionálny tenista.
Spojenci (druhá svetová vojna)
náhľad|Hlavní predstavitelia Spojencov na [[Teheránska konferencia|Teheránskej konferencii (zľava doprava J.V. Stalin, F.D. Roosevelt, W. Churchill).]] Spojenci alebo protihitlerovská koalícia bola protinacistická koalícia počas druhej svetovej vojny, ktorej hlavní členovia boli Spojené kráľovstvo, Sovietsky zväz, Spojené štáty a Čína a ďalšie krajiny. V užšom zmysle slova sú „Spojenci“ iba veľmoci, teda najmä menované štáty. Patrili sem ale aj Poľsko, Francúzsko, Juhoslávia a Grécko porazené a okupované Nemeckom.
Štátov, ktoré sa zaraďujú k Spojencom je viacero. Ku koncu vojny ich bolo viac než 50, vrátane štátov Južnej Ameriky. Niektoré boli súčasťou Britského domínia (India, Austrália, Kanada, Nový Zéland, Malajzia, Singapur...). Niektoré krajiny boli okupované, ale s pomocou Spojencov vytvorili svoje exilové armády (napr. Československo). Niektoré bojovali na strane Osi, a prešli na druhú stanu, alebo boli donútené kapitulovať (Fínsko, Bulharsko, Rumunsko, Taliansko...) a naopak, napr. neokupovaná časť Francúzska a kolónie, tzv. Vichystické Francúzsko.
Vznik a vývoj
náhľad|Uniformy a označenia Spojeneckých vojakov počas druhej svetovej vojny. V ľavom stĺpci zhora: USA, ZSSR, Francúzsko, v pravom stĺpci zhora: Poľsko, Čína, Spojené kráľovstvo. Archív National Archives and Records Administration, U.S.A. Európske štáty boli v predvečer druhej svetovej vojny spojené do dvoch koalícií. Samostatne mimo týchto koalícií stál Sovietsky zväz. Západné demokratické krajiny a hlavní víťazi prvej svetovej vojny Francúzsko a Spojené kráľovstvo tvorili základ protihitlerovskej koalície, ktorá sa neskôr stala známa ako Spojenci (angl. Allies; rus. Sojuzniki). Nacistické Nemecko vytvorilo koalíciu s fašistickým Talianskom (a mimo Európy aj Japonskom, ktoré v Ázii viedlo vojnu proti Číne) známu ako Os Berlín-Rím-Tokio.
K ozbrojeným stretom medzi vojskami ZSSR a cisárskeho Japonska došlo na prelome júla a augusta 1938 pri jazere Chasan. Jednalo sa o relatívne menšie ozbrojené stretnutie, s nie celkom jednoznačným výsledkom. Na jar 1939 vyvolali japonské vojská pohraničné zrážky s Mongolskom, ktorému však pomohol Sovietsky zväz a v lete 1939 v bitke pri rieke Chalchin odrazil japonský útok. Japonsko následne požiadalo ZSSR o prímerie a na jar 1941 uzavrelo so ZSSR pakt o neútočení.
V auguste 1939 Hitler uzavrel dohodu so Stalinom na spolupráci na základe tzv. paktu Ribbentrop-Molotov. Hitlerovské vojská následne napadli Poľsko 1. septembra 1939. Západné krajiny vstúpili 3. septembra 1939 do vojny proti Nemecku. Poľsku však fakticky nijak výrazne nepomohli. Na základe tajných dodatkov sovietsko-nemeckej zmluvy o neútočení 17. septembra 1939 napadol Poľsko aj Sovietsky zväz. Západní Spojenci však Sovietskemu zväzu vojnu nevyhlásili. Na prelome rokov 1939 a 1940 Sovietsky zväz napadol neutrálne Fínsko (tzv. zimná vojna).
V roku 1940 nacistické Nemecko napadlo neutrálne Dánsko a Nórsko a neskôr na jar obsadilo ďalším prekvapivým útokom aj neutrálne Belgicko, Holandsko, Luxembursko. Hitlerove vojská pokračovali cez Belgicko v útoku na nebránenú časť francúzskych hraníc cez Ardeny a napokon víťazstvom pri Sedane prinútili Francúzsko kapitulovať. Britské vojská museli bez ťažkej techniky ustúpiť cez belgický prístav Dunkerque (operácia Dynamo). Do napadnutia Sovietskeho zväzu nacistickým Nemeckom v lete 1941 viedlo proti Nemecku a Taliansku vojnu osamotené Spojené kráľovstvo, ktoré v roku 1940 odrazilo nemecké letecké údery v bitke o Britániu; a viedlo pozemné boje v Severnej Afrike a námornú vojnu v Atlantiku. V roku 1941 Nemecko spolu s Talianskom, Maďarskom a Bulharskom nečakane napadlo a obsadilo Juhosláviu a neskôr aj Grécko.
Nemecká invázia ukončila sovietsku neutralitu v druhej svetovej vojne a priviedla Sovietsky zväz do spojenectva Spojeným kráľovstvom. Ideologicky boli západné mocnosti rovnako ďaleko od ZSSR ako od nacistického Nemecka. Stalinovi a Spojencom však nezostávalo nič iné, len spolupracovať. Ich prežitie záviselo od porážky Hitlera; rozdiely medzi Spojencami sa mali urovnať po vojne. Hlavnú ťarchu pozemnej vojny s Nemeckom na európskom bojisku od roku 1941 niesol Sovietsky zväz. V úvodnej fáze bojov nemecké vojská spôsobili Sovietskemu zväzu ťažké porážky a zajali veľké množstvá vojakov. V bitkách o Moskvu, Leningrad a pri Rostove nad Donom však boli nemecké vojská koncom roka 1941 zastavené a na viacerých úsekoch zatlačené späť. V roku 1942 Nemci po viacerých porážkach sovietskych vojsk na južnom fronte znovu získali iniciatívu a postupovali k Stalingradu, kde sa však ich ofenzíva znovu zastavila. Po bitke pri Kursku od leta 1943 systematicky zatláčané sovietskymi vojskami. Na stranu Spojencov neskôr prešlo aj Rumunsko. K Spojencom sa pridali aj odbojové exilové armády (Poľská, Francúzska, Československá, Belgická a iné), ktorých vojská bojovali na rôznych bojiskách.
Po napadnutí Pearl Harboru vstúpili do vojny aj Spojené štáty. Vojna v Pacifiku sa tak ešte rozšírila.
Spojené štáty Americké už predtým výrazne materiálne podporovali prostredníctvom programu lend-lease Spojené kráľovstvo (a predtým aj Francúzsko) a začali podporovať aj Sovietsky zväz, ktorý dovtedy za pomoc platil priamo. Pre vojnové úsilie Británie aj ZSSR bola táto pomoc dôležitá. Západní Spojenci sa v lete 1943 vylodili na Sicílií a neskôr aj v samotnom Taliansku. Ich postup však bol pomalý. Významnejšie prispeli k porážke Nemecka až otvorenie západného frontu, teda operácie západných Spojencov od leta 1944 (operácia Overlord, operácia Dragoon). V tej dobe však už Nemecko čelilo silnej defenzíve na východnom fronte. Definitívnu porážku nacistického Nemecka spôsobili porážky v Poľsku, Maďarsku a následný postup sovietskych vojsk z východu, ktorý bol spečatený obsadením Berlína v apríli 1945, kedy spáchal samovraždu aj Adolf Hitler. Krátko nato Nemecko podpísalo bezpodmienečnú kapituláciu v Remeši (7. máj) a Berlíne (8. máj 1945).
Spojenci ešte následne pokračovali v spoločnom boji proti Japonsku. 9. augusta 1945 vstúpil do vojny proti Japonsku Sovietsky zväz. Japonsko kapitulovalo 2. septembra 1945. Akt kapitulácie bol podpísaný na lodi USS Missouri kotviacej v Tokijskom zálive.
Protihitlerovská koalícia po vojne prestala mať opodstatnenie a v dôsledku politických rozdielov došlo medzi bývalými Spojencami k eskalácii napätia, ktoré býva označované ako studená vojna.
Zoznam
thumb|400px|Spojenci zelená farba, Os modrá farba, neutrálne štáty - šedá, zelený bod - prechod od Osi k Spojencom, modrý bod - prechod od Spojencov k Osi
Rok 1940 a 1941
(Pozn.: deň uvedený pri danom štáte uvádza vstup do vojnového stavu s prvým zo štátov Osi, ak nebol vojnový stav vyhlásený súčasne viacerým napr. USA vypovedalo vojnový stav Tretej ríši až 11. decembra 1941, či ZSSR Japonsku až po ukončení vojny s Treťou ríšou)
Návestidlo
Návestidlo je technické zariadenie, pomôcka, predmet, ktorým sa dáva návesť.
Návestidlá v železničnej doprave
náhľad|vpravo|250px|Oddielové návestidlo autobloku nachádzajúce sa na trati [[Brno - Česká Třebová, signalizujúce voľný traťový oddiel. V popredí vidno stĺpik s telefónom označený T]] Návestidlá v železničnej doprave určujú rýchlosť, alebo spôsob jazdy vozidiel na trati, alebo upozorňujú na rôzne skutočnosti (obmedzenie dopravy, dĺžka zábrzdnej vzdialenosti a podobne).
Delenie návestidiel v železničnej doprave:
Základná návesť vchodových, odchodových, cestových a oddielových návestidiel (okrem autobloku) je návesť Stoj. Krycie a oddielové návestidlá autobloku majú základnú návesť Voľno. Návestidlá majú náter stožiara alebo označovací pás bielo-červený nerovnakej šírky (biele majú polovičnú dĺžku ako červené – platné pre vlaky aj pre posun) alebo rovnakej šírky (platné len pre vlaky). Oddielové návestidlá autobloku majú biely náter stožiara alebo biely označovací pás. Pri takto označených návestidlách má návesť Stoj permisívny význam.
Bell Challenge
Bell Challenge je ženský profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa hrá v kanadskom meste Quebec na tvrdom povrchu v hale. Od roku 1993 do roku 2008 bol tento turnaj zaradený ako Tier III do okruhu WTA. Od roku 2009 figuruje ako WTA International.
La Neuville-sur-Essonne
La Neuville-sur-Essonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Výroba ozubenia
250px|thumb|Odvaľovacia fréza na výrobu čelného ozubenia Výroba ozubenia je špeciálizovaný súhrn metód mechanického obrábania, ktorého výsledným výrobkom je ozubenie, resp. ozubené kolesá. Ozubenie má zložitý tvar a pri jeho výrobe je potrebná vysoká presnosť. Zároveň je výrazne zastúpené v rôznych strojárskych konštrukciách, preto musí byť jeho výroba efektívna. Vzhľadom na uvedené požiadavky sa na výrobu ozubenia vyvinuli špecializované postupy, často aj za použitia špecializovaných obrábacích strojov a nástrojov.
Rozdelenie
Podľa druhu vyrábaných ozubení je potrebné rozlišovať výrobu:
Podľa použitých spôsobov obrábania sa rozlišuje výroba ozubenia:
Odvaľovacie obrážanie
Podľa tvaru nástroja sa rozlišujú dva spôsoby:
Odvaľovacie frézovanie
Výroba čelného ozubenia odvaľovacím frézovaním je spôsob výroby ozubenia, ktorý je analogický so záberom skrutky (nástroja) so skrutkovým kolesom (obrábaným ozubením). Nástroj – odvaľovacia fréza – je v podstate skrutka s lichobežníkovým profilom. Pri vytváraní zubov sa fréza relatívne odvaľuje po venci vyrábaného kolesa, ktoré sa otáča.
Léger-Marie Deschamps
Léger-Marie Deschamps (* 10. január 1716, Rennes, Francúzsko - † 19. apríl 1774, Montreuil-Bellay) bol francúzsky filozof, materialista, benediktín.
Výroba ozubenia
Odvaľovacie frézovanie
Jednotlivé rezné hrany nástroja zaujímajú v tomto postupe polohy, ktorých obalovou krivkou je evolventný profil frézovaného zuba. Pohyby sú plynulé. Prísuv slúži na nastavenie výšky zuba. Otáčky frézy a kolesa sú viazané pomocou prevodov v stroji.
Léger-Marie Deschamps
Spájal racionalizmus blízky spinozismu a dialektické myšlienky. Základným pojmom jeho učenia je pojem univerzálneho celku ako jednoty všetkých fyzických telies. Univerzálny celok je nadzmyslová podstata prístupná iba rozumu.
Čikuma
Čikuma (angl. prepis Chikuma) môže byť:
Derogácia
Derogácia znamená zrušenie právneho predpisu alebo jeho časti. Ak sú zrušené len niektoré ustanovenia právneho predpisu, právny predpis aj naďalej zostáva v platnosti, pretože vypustením nektorých ustanovení sa iba novelizuje (mení). Ustanovenie, ktoré úplne alebo čiastočne ruší právny predpis sa nazýva derogačná klauzula. Zvyčajne sa umiestňuje na koniec nového právneho predpisu.
Zrušenie prostredníctvom derogačnej klazuly je výslovné, a to buď explicitné („ruší sa zákon č. 12/1980 Zb.“) alebo implicitné („rušia sa všetky právne predpisy o štátnej arbitráži“). Derogácia však môže byť vykonaná aj mlčky, ak si navzájom odporujú ustanovenia viacerých právnych predpisov (v tomto zmyslu sa niekedy v prípade nového zákona hovorí o obrogácii). Či k tomu v určitom konkrétm prípade naozaj došlo sa určuje podľa kolíznych pravidiel: lex posterior derogat priori (neskorší zákon ruší skorší), lex specialis derogat generali (konkrétnejší zákon ruší všeobecnejší), příp. také lex superior derogat inferiori (zákon vyššej právnej sily ruší zákon nižšej právnej sily).
Klasické rímske právo však chápalo derogáciu len ako čiastočné zrušenie zákona a vedľa nej rozlišovalo abrogáciu, pod ktorou sa rozumelo úplne zrušenie (bez náhrady), nahradenie starého práva novým. Abrogáciu a derogáciu možno rozlišovať aj podľa významu týchto slov v latinčine: abrogácia bude úplným, absolútnym zrušením („smrťou“ normy), zatiaľ čo derogácia bude len neúčinnosťou normy v určitom kontexte („uspaním normy“) – napr. špeciálna norma "ruší" všeobecnú normu – v skutočnosti ju samozrejme nezrušuje, ale len ju namiesto toho uplatňuje v špeciálnych prípadoch.
V záujem právnej istoty by sa právne predpisy mali vždy rušiť explicitne, inak môžu vznikať spory, či určitá právna norma je alebo ne je súčasťou právneho poriadku.
Kočka (film)
Kočka (angl. What a Chick) je slovenský film.
Tragický osud mladej ženy, ktorá rozvrátila dlhoročné manželstvo.
Blaník
Blaník je 638 m vysoký, legendami opradený vrch v Stredočeskom kraji. Nachádza sa asi 10 kilometrov južne od Vlašimu, na území Louňovíc pod Blaníkem. Sú s ním spojené povesti o blaníckych rytieroch a v ťažkých chvíľach českej histórie bol symbolom nádeje na získanie slobody a svojbytnosti českého národa. Meno Blaník je možno odvodené od keltského Blaniak.
Descholarizácia
Descholarizácia je odškolštenie spoločnosti, presadzované v súlade s názorom, že vzdelávanie možno zabezpečiť bez inštitúcie školy. Autorom idey descholarizácie je Ivan Illich, ktorý túto ideu rozvinul vo svojej knihe Deschooling Society (r. 1971).
Pozri aj
antipedagogika
Blaník
Geografia
Masív Blaníka tvoria dva zalesnené skalnaté vrchy Veľký Blaník a Malý Blaník. Veľký Blaník je charakteristickým bodom rozsiahlej zvlnenej krajiny, ktorá tvorí prechod medzi Stredočeskou pahorkatinou a Českomoravskou vrchovinou. Je najvyšším vrcholom Mladovožickej pahorkatiny, ktorá je východnou časťou geomorfologického celku Vlašimská pahorkatina a patrí do geomorfologického celku Středočeská pahorkatina.
Blaník je súčasťou chránenej krajinnej oblasti CHKO Blaník (z roku 1981, 40 km²). Na západnom úpätí sa nachádza obec Louňovice pod Blaníkem a preteká rieka Blanice.
Veľký Blaník
thumb|Rozhľadňa na Veľkom Blaníku Veľký Blaník bol osídlený už v staršej dobe železnej (Halštatská doba; 5. storočie pred Kr.), z ktorej sa tu zachovali pozostatky hradiska kruhového tvaru s dvoma radmi mohutných kamenných valov, ktoré neskôr nahradil pravdepodobne drevený hrad. Prvé správy o pútiach na vrch sú doložené už v roku 1404, v súčasnosti sa pravidelne koná silvestrovský výstup miestnych obyvateľov. V rokoch 1868-1871 sa tu konali tábory ľudu za české štátne právo. Z brala bol v roku 1868 vylomený jeden zo základných kameňov Národného divadla (rozmery cca 125 × 97 × 57 cm, hmotnosť 1750 kg).
Rozhľadňa na Veľkom Blaníku
Na vrchole stojí 30 m vysoká drevená rozhľadňa z roku 1941 v tvare husitskej hlásky. Podobná stavba sa nachádza na Rozárke pri Žamberku (Podorlická pahorkatina), druhá na Hýlačke pri Tábore vyhorela 1. januára 2012. Prvá, 20 metrov vysoká drevená rozhľadňa stála na Blaníku už od roku 1895, no tá sa v roku 1936 zrútila. V rokoch 1939-1941 vybudoval Klub českých turistov súčasnú, krytú rozhľadňu, z ktorej možno pozorovať veľkú časť Stredočeskej pahorkatiny, západnú časť Českomoravskej vrchoviny, pri vhodných podmienkach je možné dovidieť až k vrcholom Šumavy a na severozápade k Prahe a jej vysielaču Cukrák.
Malý Blaník
thumb|Zrúcanina kaplnky sv. Márie Magdalény Na nižšom vrchole (v minulosti Holý vrch) sa nachádzajú zvyšky stredovekého hrádku, ktorý bol v roku 1420 dobytý husitmi. Zvyšky hradu boli v roku 1961 odkryté archeológom Pavlom Radoměřským v lesnatom svahu nad obcou Býkovice. Na Malom Blaníku sa nachádza aj zrúcanina pútnickej kaplnky svätej Márie Magdalény, dokončenej v roku 1753 a zrušenej nariadením cisára Jozefa II. Púte na legendárny vrch sa konali už v prvej polovici 16. storočia.
Povesť
thumb|Svätý Václav vyráža na čele blanických rytierov z hory Blaník je opradený mnohými povesťami, z ktorých niektoré majú pôvod zrejme už v keltských časoch. Povesť o vojsku bojovníkov spiacich vnútri hory, odkiaľ vyjdú na pomoc svojmu ľudu, je rozšírená v celom keltskom svete. Hlavná legenda vznikla medzi prostými ľuďmi zrejme v 15. storočí na základe udalosti, kedy bolo podivuhodným až zázračným spôsobom na juhovýchodnom úpätí Blaníku, pri dedine Býkovice, porazené nepriateľské vojsko. Okolo roku 1470 o vojsku skrytom v útrobách vrchu kázal Mikuláš z Vláseníc. .
Ako uvádza povesť, vnútri hory odpočíva vojsko, ktoré čaká, až bude českému národu najhoršie. Jeho veliteľom je sám patrón krajiny Českej svätý Václav. Vo chvíli, keď bude vlasť v najväčšej tiesni, zazelená sa suchý dub na Blaníku a prameň pod ním vydá toľko vody, že sa studnička preplní a voda potečie až po stráni. Potom sa na vrchu otvorí tzv. Veřejová skála, rytieri vnútri sa prebudia z hlbokého spánku a pod vedením patróna českej krajiny vyrazia proti nepriateľom, porazia ich a v Čechách nastane opäť pokoj a mier.
Deň vnútri hory je dlhý ako rok na povrchu. Alois Jirásek v Starých povestiach českých píše o kováčovi, ktorého pozval neznámy rytier z Blaníka, aby mu vo vrchu okoval koňa. Keď kováč dokončil svoju prácu, dali mu rytieri vrece plné smetí. Ten v hneve vrece pod kopcom vysypal, no keď neskôr siahol do vreca, našiel tam tri dukáty. Utekal späť, no nenašiel už ani smeti, ani dukáty.
Oživenie legendy o Svätováclavskom vojsku a pozornosť Blaníku znovu prinieslo české národné obrodenie. V apríli 1868 pri vylamovaní základného kameňa pre Národné divadlo sa kamenársky pomocník Václav Podbrdský z Louňovic zrútil do 60 metrov hlbokého zrázu. Aj keď ho spolupracovníci videli padať, jeho telo sa nikdy nenašlo a musel byť tak po zákonom stanovenej dobe vyhlásený za mŕtveho. Kamenár sa objavil až po 18. rokoch, keď sa na súde vo Vlašime súdil s kamenárskym majstrom Šolínom o zaplatenie mzdy za vylomenie základného kameňa. Podbrdský súd vyhral a musela mu byť vyplatená dlžná mzda aj s úrokmi. Prípad vzbudil pozornosť a Podbrdský bol postavený pred vojenský súd pre podozrenie z vyhýbania sa vojenskej službe. Pred súdom vypovedal, že po dopade sa prebral vo veľkej klenutej sále, kde ho privítala krásna dievčina. Cítil sa zrazu ako iný človek, ako by bol študovaný a učený. Postupne sa tu stretol s Cyrilom a Metodom, Karolom IV., Jánom Husom a ďalšími. S niektorými vraj dokonca telepaticky hovoril a hoci reči nerozumel, myšlienkam áno. Na záver sa velikáni za zvukov staroslovienskeho chorálu odobrali späť do vnútra hory a krásne dievča - Génius Čech - sa s Václavom Podbrdským rozlúčila. Potom sa vzniesla k stropu, kde sa zmenila v jasnú letnú oblohu. Podľa Václava Podbrského to všetko malo trvať 18 hodín, keď však vyšiel z Blaníka von, zistil, že uplynulo 18 rokov. Vojenský súd kamenárove vysvetlenie fakticky prijal, no označil ho za fixnú ideu. Podbrdského napokon za neúčasť na vojenskej službe nijako nepotrestal.
Od roku 1989 sa tu pravidelne usporadúvajú Svätováclavské slávnosti, kedy z Veľkého Blaníka na bielom koni schádza sv. Václav so sprievodom svojich vojakov na louňovické námestie, kde sa oslavy konajú.
Achicourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tešínske kniežatstvo
Tešínske kniežatstvo bolo sliezskym kniežatstvom, ktoré vzniklo v roku 1290 odtrhnutím od opolského kniežatstva. Tešínske kniežatá z rodu Piastovcov sa priklonili k Českému kráľovstvu a tešínske knieža sa stalo lénnikom českého kráľa.
Toto územie sa však hneď stalo predmetom sporu medzi Česko-Slovenskom a Poľskom, ktorý bol nakoniec vyriešený arbitrážou v roku 1920.
Vŕtačka (náradie)
náhľad|vpravo|Dieťa používajúce vŕtačku pri výrobe police Vŕtačka je ručné náradie, ktoré sa používa na vŕtanie dier do dreva, kovu či iných materiálov, pomocou vloženého otáčajúceho sa nástroja - vrtáka. Vŕtačka pracuje na princípe súčasného rotačného (obvykle motorového) a prítlačného (osového, obvykle tlakom ruky) pohybu. Na upevnenie vrtáka k výstupnému rotoru vŕtačky slúži tzv. skľučovadlo. Ručná vŕtačka je obrábací stroj pre operácie vŕtanie konštruovaný do prenosného kompaktného tvaru, ovládaný rukou.
Waveboard
Waveboard (foneticky „vejvbord“) je jeden z druhov športového náčinia používaného v skateboardingu. Skladá sa z 2 dosiek spojených torznou tyčou. Tá je spravidla vyrobená z pružných nitovaných oceľových plátov (zapuzdrených v kovovej či plastovej rúrke) či z vysoko pružného nylonového plastu. Ku každej doske je pomocou casteru upevnené jedno koliesko. Obe kolieska sú pri otáčaní od seba nezávislé. Caster je okolo svojej osi otočený o 360°. Dĺžka waveboardu je zvyčajne 85 cm a váži cca 3 kg.
Princíp pohybu
Kľúčovou súčiastkou waveboardu je Caster, ktorý je k základnej doske namontovaný v sklone 30 °. V počiatočnej pozícii je caster v jednej osi so smerom jazdy a doska waveboardu je pritom k povrchu zeme najbližšie. Keď je doska jazdcom vychýlená do strany, caster sa natočí a dosku oproti povrchu zeme nepatrne nadvihne. Vznikne tak potenciálna energia. Následne sa táto energia premení v silu, ktorá posunie waveboard dopredu. Je to preto, že hmotnosť jazdca tlačí na dosku zhora a caster sa opäť natočí do svojej najnižšej počiatočnej polohy, pri ktorej je doska k povrchu zeme najbližšie. Výhodou jazdy na waveboarde je to, že ho možno poháňať dopredu bez toho, aby sa jazdec musel odrážať nôh od zeme (a to aj do kopca).
História vývoja
Princíp waveboardu bol vynájdený v Kórei v roku 2003. V roku 2004 boli na americký trh dodané prvé waveboardy pod názvom „casterboard“. V Európe sa začali predávať v roku 2005. Na trhu v Česku sa waveboardy prvýkrát objavili v roku 2009. Sú tu známe pod označením waveboard, snakeboard, ripstik, casterboard, vigorboard, landsurf board. Svetovo známe značky waveboardu sú The Wave od firmy Street Surfing a RipStik od firmy Razor - obe pochádzajú z USA a majú svoje výrobky patentované.
Triky
S Waveboardom je možné vykonávať celý rad trikov - od základných až po pokročilé ako sú Kickflip a Nollie. Na waveboarde možno tiež jazdiť slalom z mierneho kopca podobne ako na snowboarde.
Bezpečnosť pri jazde
Pri jazde je potrebné dávať pozor na prekážky (kamienky, konáriky), o ktoré by sa mohlo predné koliesko zaseknúť. Nie je možné jazdiť na mäkkom alebo klzkom povrchu ako je voda, olej, blato či piesok. Pre jazdu nie je vhodná ani zámková dlažba. Hoci sa dá s waveboardom dobre jazdiť na asfalte, nejazdí sa tam, kde jazdia autá. V každom prípade je pri jazde odporúčaná bezpečnostná helma a chrániče na lakte, kolená a dlane (ako pre in-line korčule).
Zdravý pohyb
Jazda na waveboarde spája zábavu so športom. Pri jazde v tvare vlny sa svalstvo zapája rovnomerne a kĺby sa nepreťažujú. Vylepšuje sa rovnováha a s ňou aj celá koordinácia tela. Je to tiež veľmi dobrá príprava pre ďalšie športy.
Nezávislá štúdia Salfordskej University (USA) zistili, že v porovnaní s pokojovým stavom sa počas jazdy na waveboarde zvýši srdcový tep v priemere o 127% a výdaj energie o 435%. Štúdia ďalej zmerala, že výdaj energie počas jazdy na waveboarde (407 kcal/h) bol o 133% vyšší ako pri chôdzi rýchlosťou 5 km/h (174.5 kcal/h). Autori tak dospeli k záveru, že jazda na waveboarde môže byť vhodnou aktivitou pre zvyšovanie fyzickej kondície a výdaj energie a to najmä pre tých, ktorí nemajú v obľube klasické športy. Zároveň je to účinný nástroj na boj s detskou obezitou.
Bon Jovi
Bon Jovi je hard rocková skupina zo Sayreville, New Jersey, USA založená okolo roku 1983. Vedúcou osobnosťou skupiny je spevák Jon Bon Jovi. Skupina si začala získavať priazeň fanúšikov rockovej hudby v 80. rokoch 20. storočia. Počas 39-ročného pôsobenia má kapela na svojom konte 142 miliónov predaných nosičov, z toho viac ako 36 mil. v USA.
Hudobné začiatky
Začiatkom 80. rokov pracuje Jon Bon Jovi v legendárnom hudobnom štúdiu Power Station, ktoré vlastní jeho bratranec. Jon tu zarába nosením kávy a odpratávaním káblov, no jeho snom je stať sa rockovou hviezdou. Po nociach píše svoje piesne, so snom, že raz ich bude spievať na koncertoch. Takto vznikol aj song Runaway. Keď raz istá rozhlasová stanica organizovala súťaž začínajúcich hudobníkov, jeden moderátor tohto rádia navrhol Jonovi, aby sa do súťaže zapojil so songom Runaway. Jon spočiatku nechcel, no nakoniec sa dal prehovoriť a súťaž bezkonkurenčne vyhral. Mal sa zúčastniť koncertu, ktorý usporadúvala rozhlasová stanica a mali tu hrať víťazné kapely. No Problém bol v tom, že Jon nemal s kým hrať. Tak poprosil svojich dlhoročných priateľov: Davida Saba – gitaristu a Davida Bryana, ktorý mu hral na klávesy. Ten Jonovi predstavil Tica Torresa, bubeníka. Chýbal už len basgitarista, ktorým sa stal Alec John Such. Po ich prvom spoločnom koncerte sa Jonovi prihovoril z hľadiska jeden típek so slovami: „Budem tvoj gitarista.“ Jon sa len usmial a šiel ďalej, no keď ho počul hrať, všetko pochopil a prijal Richieho Samboru do kapely v úlohe gitaristu. Koniec koncov, David Bryan a Tico Torres Jona poprosili, aby vymenil Davida Saba.
V roku 1996 z kapely odišiel Alec John Such. Presná príčina sa nevie, no pravdepodobne kvôli nezhodám s Jonom a nedochvíľnosti na skúšky, no už od roku 1985 hral na štúdiových albumoch na basgitaru Hugh McDonald.
Komerčný úspech
O rok neskôr nasledoval tiež veľmi úspešný album s názvom These Days. Po vydaní tohto albumu si Bon Jovi opäť dali pauzu a pokračovali vo svojej sólovej dráhe. Richie vydal svoj druhý sólový album Undiscovered Soul a Jon v poradí druhý sólo album, nazývaný Destination Anywhere. Jon si počas prestávky zahral v niekoľkých filmoch a v roku 2000 sa kapela opäť stretla, aby nahrala album s názvom Crush. A práve z tohto albumu pochádza asi najväčší hit skupiny Bon Jovi „It’s My Life“ a ďalší známy slaďák „Thank You For Lovin’ Me“. O rok neskôr sa fanúšikovia mohli dočkať prvého koncertného albumu s názvom One Wild Night. V roku 2002 vydali album Bounce, ktorý bol dosť ovplyvnený teroristickými útokmi z jedenásteho septembra. Najväčšími hitmi albumu boli „Everyday“ a „All About Lovin’ You“. Nasledoval výber, ktorý kapela spravila dosť po svojom. Bol to vlastne darček fanúšikom za to, že sa ich album Cross Road predával v takom hojnom počte. Tento album sa nazýva This Left Feels Right a obsahuje najväčšie hity kapely bon Jovi, ktoré sú prespievané do akustických a klavírnych verzií. V roku 2004 nasledoval album s názvom 100 000 000 Bon Jovi Fans Can’t Be Wrong, kde vlastne zverejnili piesne, ktoré napísali už počas predošlých rokov, ale na žiadny z albumov sa im nehodili. V roku 2005 nasleduje album s názvom Have a Nice Day, z ktorého sa stala hitmi trojica piesní: „Have A Nice Day“, „Welcome To Wherever You Are“ a „Who Says You Can’t Go Home“. Po dvoch rokoch kapela opäť nahrala album a to s názvom Lost Highway s hitmi „(You Want To) Make a Memory“, „Lost Highway“, „Till we ain´t strangers anymore“ a „Whole lot of leaving“. Album sa stal ich tretím svetovým no.1 albumom po Slippery when wet a New Jersey. Po vydaní albumu je kapela na turné a uvažuje o vydaní Cross Road II. Turné sa skončilo po roku a zaznamenalo obrovský úspech. Fanúšikovia zaplnili haly a štadióny, medzi nimi aj obrie stánky, o. i. v Mníchove, Londýne či Tokiu. Koncom roka má vyjsť DVD záznam z ich koncertov z Madison Square Garden v New Yorku, ktorými končili snáď ich najúspešnejšie svetové tour.
Karol Sidon
Karol Sidon, hebrejským menom Efraim ben Alexander (* 9. august 1942, Praha) je židovský rabín a český spisovateľ, dramatik a scenárista. Patrí medzi popredné osobnosti náboženského života v Česku.