Apollo_9
Priebeh letu
Dňa 7. marca let vyvrcholil samostatnou skúškou lunárneho modulu Spider. McDivitt a Schweickart už po tretí raz prestúpili do lunárneho modulu. Po troch hodinách previerok Scott stlačil tlačidlo na uvoľnenie 12 zámkov. Odomkla sa však iba časť z nich, a tak sa pilot veliteľského modulu musel vopchať do prielezu, aby údermi päsťou prinútil neposlušné západky k spolupráci. O 12:39:36 UTC nakoniec došlo k rozdeleniu oboch lodí. V momente oddelenia leteli nad Atlantikom a vzďaľovali sa rýchlosťou 18 m/min. McDivitt a Schweickart najprv nastavovali radar a navigačné zariadenia a skúšali stabilizačný systém, ktorý sa skladal zo 16 motorov, rozmiestnených v štyroch skupinách na štartovacom stupni. „Vidím vás perfektne,“ oznámil Scott, keď videl lunárny modul so spustenými motormi. „Ožarujete celú oblohu.“ „My nevidíme nič zvláštneho,“ odpovedal mu McDivitt, „iba tvoj veľký nos.“ Manévrovanie kozmických lodí začal Scott spustením motorov reaktívneho riadiaceho systému (Reactive Control System, RCS), ktoré zmenili rýchlosť veliteľského a servisného modulu o 1,5 m/s. Za tri štvrte hodiny, teda v polovici obehu okolo Zeme, boli obe telesá od seba vzdialené asi 5 km. Obe lode sa pohybovali po ekviperiodických dráhach, čo znamená, že ich obežné doby boli rovnaké, a teda po jednom obehu okolo Zeme by sa opäť stretli vo východiskovom bode. Vo vzdialenosti asi 5 km od veliteľského modulu McDivitt a Schweickart zapálili motor pristávacieho stupňa na 25 sekúnd a prešli tak na dráhu vo výške 205 – 251 km, ktorá ich odniesla až do vzdialenosti 90 km od materskej lode. Potom ich zákony nebeskej mechaniky opäť vrátili do jej blízkosti. Spider sa znova šplhá do výšky a v apogeu svojej dráhy prechádza ďalším zážihom motora DPS o 15:39:07 UTC na kruhovú dráhu vo výške 250 km. O 16:16:04 UTC, keď lunárny modul letel v dosahu sledovacej stanice v Tananarive na Madagaskare vo vzdialenosti 130 km za materskou loďou, McDivitt a Schweickart odhodili pristávací stupeň a pomocou motorčekov RCS znížili rýchlosť tak, že prešli opäť na eliptickú dráhu s perigeom ležiacim asi 20 km pod dráhou veliteľskej sekcie. V najnižšom bode dráhy zapálili štartovací motor APS. Lunárny modul Spider letel vo výške 209 km a opäť sa blížil k veliteľskému modulu Gumdrop. K manévrovaniu stačili aj motory RCS. O 18:35 UTC McDivitt dokončil stretávací manéver a obe lode leteli v tesnej formácii. Kvôli problémom, ktoré sa objavili pri odpájaní oboch lodí, McDivitt požiadal, aby k spojeniu došlo okamžite po stretnutí, pretože hrozilo nebezpečenstvo, že spojovací mechanizmus je poškodený a že lode nebude možné pevne spojiť. V tom prípade by bolo nutné prestúpiť z lunárneho do veliteľského modulu vonkajškom. McDivitt chcel preto stihnúť pokus o spojenie ešte za denného svetla. Nakoniec sa ukázalo, že jeho obavy boli zbytočné, zámky zaklapli a o 19:02:26 UTC boli obe lode už pevne spojené. McDivitt a Schweickart ešte pripravili palubný počítač lunárneho modulu na posledný manéver a prešli späť ku Scottovi. Posádka Apolla 9 tak bola opäť pohromade. O 21:22:45 UTC posádka odhodila už nepotrebný štartovací stupeň lunárneho modulu, ktorý sa neskôr posledným spustením motora APS dostal na eliptickú dráhu s apogeom vo výške 7 142 km. Zaujímavosťou je, že odhodený lunárny modul Spider bol ešte viac ako 12 nasledujúcich rokov umelou družicou Zeme a až 23. októbra 1981 zanikol v atmosfére.