cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nukulaelae
Legendy
Legenda hovorí, že atol prvýkrát zazrel biely muž. Prišiel sám, ale neusadil sa tu, pretože tam neboli stromy a zem bola pustá.
Neskôr vraj prišiel iný muž, Valoa z Vaitupu, ktorý objavil atol pri svojej rybárskej výprave. Nezdržal sa dlho, ale vrátil sa na Vaitupu pre kokosové orechy, ktoré potom zasadil na Nukulaelae. Vrátil sa tam viackrát a zakaždým priviezol ďalšie orechy na zasadenie. Keď začali stromy plodiť ovocie, spýtal sa náčelníka Vaitupu, či by sa na Nukulaelae nemohol usadiť.
Valou sprevádzali jeho dvaja synovia Moeva a Katuli a dcéra Teaalo. Neskôr na atol zaútočil bojovník Takauapa z Funafuti a dvoch chlapcov zabil v boji, ale Teaalo bola ušetrená a neskôr porodila dieťa.
Svetová kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016
Svetová kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016 bola svetová kvalifikácia v hádzanej žien na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konala sa v 3 krajinách: Francúzsku, Dánsku a Rusku od 18.20. marca 2016. Zúčastnilo sa jej 12 tímov rozdelených do 3 skupín, ktoré súťažili o 6 postupových miest na záverečný olympijský turnaj.
543 Charlotte
543 Charlotte je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil P. Gotz 11. septembra 1904.
Lipno (okres Louny)
Lipno je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 488 obyvateľov, z toho 243 mužov a 245 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 41,2 roka, ženy 40,2 roka).
Saint-Jean-sur-Tourbe
Saint-Jean-sur-Tourbe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2709 Sagan
2709 Sagan je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 21. marca 1982. Je pomenovaná podľa amerického astronóma a popularizátora vedy Carla Sagana.
Česká literatúra v rokoch 1750 – 1815
Česká literatúra v rokoch 1750 – 1815 prechádzala obdobím, keď sa český jazyk ocitol v situácii, kedy už prakticky neexistoval ako literárny jazyk.
Čeština ako taká síce existovala, ale stala sa nezrozumiteľnou, spisovná verzia češtiny už neexistovala, dá sa povedať, že bolo niekoľko nárečí s rôznymi stupňami germanizácie. Napríklad básne na oslavu víťazstva pri Kolíne a oslobodenia Prahy boli najprv preložené do nemčiny a potom znova do inej češtiny.
Počas takzvaného zemského patriotizmu (ako sa táto doba tiež nazýva) sa jazyk stal skôr štátoprávnym symbolom, než prostriedkom ku komunikácii, čo viedlo samozrejme k ďalšiemu zakrpateniu jazyka. Po česky hovorili prakticky iba najnižšie vrstvy na dedinách a ani oni ju nepoužívali správne. O záchranu češtiny nemal prakticky takmer nikto záujem.
Najväčší záujem o češtinu prejavoval štát. 16. októbra 1747 vydala Mária Terézia reskript s výzvou, aby na pražskej univerzite vyučovali češtinu kvalitne. Výzva však nebola účinná (výnimku tvorila bohoslovecká fakulta). Vyučovanie češtiny sa tak presunulo do Viedne, kde bolo zavedené roku 1752 na Tereziánskej rytierskej akadémii a roku 1754 na vojenskej akadémii. V Prahe bola katedra českého jazyka zriadená až v roku 1791 pred korunováciou Leopolda II., kedy sa Praha chcela ukázať ako kultúrne vyspelá súčasť ríše (čo svedčí o malom záujme o češtinu v českých krajinách). Roku 1773 bol oficiálne zakázaný jezuitský rád, čím sa oslabila moc cirkvi. S odchodom jezuitov sa však rozpadol školský systém, ktorý tu bol a nahradil ho nový – svetský systém, schválený roku 1774. Olomoucká univerzita sa stala len lýceom, redukoval sa počet gymnázií. To uviedlo češtinu do ešte hlbšej krízy, keďže práve na jezuitských školách sa češtine venoval najväčší priestor.
V roku 1774 vznikla aj Královská společnost nauk – neskoršia ČSAV.
Tolerančný patent z 29. októbra 1781 vydaný cisárom Jozefom II. zrovnoprávnil protestanské cirkvi a roku 1785 bolo zrušené nevoľníctvo, čím sa umožnil voľný pohyb obyvateľstva. Nasledoval značný odchod z dedín do miest (za pracou a zárobkom), ktorý spôsobil príliv nevzdelancov do miest. Týto ľudia často nehovorili (alebo hovorili veľmi zle) po nemecky a tým stúpol záujem o češtinu.
Po vydaní patentu o zmiernení cenzúry bol 18. mája 1784 vydaný dvorský dekrét, ktorý vyhlásil nemčinu za „celozemskú úradnú reč“. Dôvody na vydanie tohto dekrétu boli čisto praktické a nemali za cieľ niekoho perzekvovať. Čeština však zostala pomocným úradným jazykom. Latinčina a hebrejčina sa stali iba cirkevnými jazykmi. Židovské prostredie prijalo nemčinu ako dôkaz podpory Jozefa II., ktorý zrovnoprávnil Židov s ostatným obyvateľstvom (nemuseli nosiť Dávidovu hviezdu na oblečení, zrušili sa im vyššie poplatky, bol zrušený zákaz vlastníctva niektorých druhov nehnuteľností a zákaz nadobúdania úradných a šľachtických titulov).
Roku 1792 bola cenzúra znova zostrená, predovšetkým z dôvodov obáv pred sympatizantmi s Veľkou francúzskou revolúciou. Dvorským dekrétom z 13. septembra 1798 bol vydaný zákaz vystavovať necenzurované noviny na všetkých verejných miestach.
Napriek tomuto rozhodnutiu stúpala popularita novín, ktorých náklad sa stále zvyšoval. V roku 1808 vychádzali Cisárske kráľovské privilegované pražské poštové noviny, vedené V. M. Krameriom v počte 650 výtlačkov a ''K. k. privil. Prager Oberpostamts – Zeitung'' dokonca v počte 1400 výtlačkov.
Aj keď v tom čase výrazne klesol záujem o literatúru (záujem bol iba o predspievanie), knižná produkcia sa zvyšovala. Zmenšoval sa počet knižníc, ale výrazne sa zväčšovali šľachtické knižnice, v ktorých mali vzdelanci možnosť zoznámiť sa s literatúrou.
Roku 1772 v Prahe vznikol Learned Club (Sčítaný klub), v Olomouci vznikla Vlastenecko - hospodárska spoločnost a v Brne Lesegesellschaft (spoločnosť čitateľov). Najpopulárnejšia čitáreň bola Česká expedícia (vedená V. M. Krameriom). Tieto spoločnosti vznikali predovšetkým okolo nakladateľstiev a tlačiarní. Rozširovali sa v nich však predovšetkým diela nemecké, pretože česká tvorba už prestavala existovať.
V tom čase sa do českej literatúry zapísalo veľmi málo spisovateľov :
Kronikárstvo :
Divadlo
V tom čase boli divadlá veľmi populárne, existovalo presvedčenie, že herectvo má vplyv na utváranie postoja jedinca k štátu a spoločnosti, to logicky vyústilo k vzniku českých divadiel. Zo začiatku boli obľúbené takzvané kramářské piesne, ktorých úlohou bolo priniesť zárobok rôznym potulným spoločnostiam. Najčastejším námetom boli vraždy. Tieto piesne boli parodované neskôr Osvobozeným divadlom.
Roku 1738 vzniklo v Prahe Divadlo v Kotcích. Zo začiatku slúžilo predovšetkým na hranie ľahších žánrov, ako boli improvizované komédie. Situácia sa zmenila po roku 1771. Prvé pokusy o české (a česky hrané) hry sa v divadle objavili po roku 1750.
Roku 1783 bolo v Prahe otvorené Hraběcí Nosticovo národní divadlo (Das grafiche Nostitzsches National-Theater, teraz Stavovské divadlo), tu sa po česky hralo prvý raz v roku 1785.
Záujem o české hry viedol k založeniu českej divadelnej spoločnosti, ktorá roku 1786 založila v drevenej Boude na Konskom trhu (teraz Václavské námestie) divadlo pod názvom Kráľovské-cisárske vlastenecké divadlo. Bouda však bola kvôli problémom s financiami o tri roky neskôr v roku 1789 zbúraná. Spoločnosť potom hrala na mnohých miestach v Prahe, od roku 1792 sa divadlo presunulo do zrušeného kláštora U Hybernů.
V Olomouci vzniklo Mestské divadlo (Königliches städtisches National-Theater).
Hamburger SV
Hamburger SV je nemecký futbalový klub, ktorý hrá svoje domáce zápase na štadióne Imtech Arena v Hamburgu. Patrí k najstarším a k úspešným nemeckým klubom, ktorý hrá na špici nemeckého futbalu už od konca druhej svetovej vojny.
Najväčším úspechom v histórii klubu je víťazstvo v Pohári majstrov európskych krajín v sezóne 1982/1983. Hamburger SV má na konte tiež víťazstvo v Pohári víťazov pohárov (1976/1977) a šesť titulov v nemeckej Bundeslige. Klub od svojho založenia až do historickej sezóny 2017/18 nezostúpil z nemeckej najvyššej súťaže, preto dostal prezývku dinosaurus. Na štadióne po celú bundesligovou históriu bežala časomiera, ktorá ukazovala dobu, po ktorú klub zotrvával v najvyššej nemeckej lige. Po zostupe potom bola časomiera pretočená na dobu, ktorá plynie od založenia klubu.
1963-2006
HSV na severe vládol, ale v novo utvorenej Bundeslige si nedokázal zaistiť ďalší majstrovský titul, v sezóne 1965/1966 vyhral HSV v 22. kole 8:0 nad Karlsruher SC, čo je dodnes jeho najvyššie víťazstvo. HSV rozkvital, v rokoch 1978 - 1984 získal Hamburg 3x majstrovský titul a vo zvyšných sezónach sa umiestnil aspoň na druhom mieste. V období od 16. januára 1982 až do 29. januára 1983 bol HSV v nemeckej Bundeslige 36 zápasov v rade za sebou bez porážky, tento výkon si až doteraz drží rekord v histórii klubu. V 90-tych rokoch sa HSV veľmi nedarilo a v bundeslige sa posunul medzi priemer ligy. Málokedy sa fanúšikovia dočkali miesta v Pohári UEFA. V niekoľkých momentoch hral HSV dokonca proti zostupu. Na začiatku 90. rokov sa musel HSV kvôli vysokým dlhom báť o svoju existenciu, klub bol ale zachránený veľmi lukratívnym prestupom vtedy najlepšieho hráča Thomasa Dolly do Lazia Rím.
Až s dostavaním nového štadióna mohol Hamburger SV opäť konkurovať v boji o úspech. V sezóne 1999/2000 skončil HSV na treťom mieste a dokázal sa prvýkrát kvalifikovať do Ligy majstrov. Hneď v prvom zápase sa HSV stretol s vysoko favorizovaným Juventusom Turín a uhral remízu 4:4, vonku v Turíne HSV dokonca vyhral 3:1, v skupine ale skončil na 3. pozícii a hral pohár UEFA, tam stroskotal na AS Rím. K prvému titulu po 16 rokoch sa Hamburg dostal v roku 2003, a to výhrou pohára DFB (x Borussia Dortmund 4:3). V sezóne 2005/2006 vyhral HSV opäť obe zápasu proti Bayernu Mníchov, to sa podarilo naposledy v sezóne 1981/1982. V roku 2005 vyhral HSV v konečnom kole pohári Intertoto proti Valencii a kvalifikoval sa tým do Pohára UEFA. V skupine skončil HSV na druhom mieste a následne vypadol v osemfinále proti Rapidu Bukurešť. Na konci sezóny 2005/2006 skončil HSV na treťom mieste ligy.
2006-súčasnosť
Na začiatku sezóny 2006/2007 sa veľa zmenilo, odišli hráči ako Sergej Barbarez, Khalid Boulahrouz alebo Daniel Van Buyten. Tím sa dokázal proti Osasune (0:0 a 1:1) kvalifikovať do skupinovej fázy Ligy majstrov. V skupine skončil HSV s piatimi prehrami a iba raz výhrou na poslednom mieste. V bundeslige sa Hamburger SV dostal po 20. kole na posledné miesto. Vedenie na túto situáciu zareagovalo vyhadzovom trénera Thomasa Doll, na jeho miesto prišiel Huub Stevens. Tomu sa s HSV podaril veľký posun dopredu, nakoniec skončil na 7. mieste a vďaka tomu, že 1. FC Norimberg získal DFB-Pokal sa HSV dostal ešte do pohára Intertoto. V tejto sezóne si HSV pripísal klubový rekord v priemernej návštevnosti klubu (56.000 divákov).
V sezóne 2007/2008 sa HSV prebojoval cez pohár Intertoto do Pohára UEFA. V lige sa klube viedlo oveľa lepšie a takmer cez celý priebeh súťaže sa držal na špici. Po oznámení Stevensa, že po sezóne opustí HSV a pridá sa k PSV Eindhoven, trochu znížilo produktivitu hráčov, HSV tak opustil boj o Ligu majstrov. V poslednom zápase proti Karlsruher SC sa ale tímu podaril výsledok 7:0, vďaka ktorému sa následne dostali na miesto zaručujúce účasť v Pohári UEFA. Novým trénerom sa stal ďalší Holanďan, Martin Jol. Klub opustila veľká opora a kapitán Rafael van der Vaart, ktorý odišiel do Realu Madrid. Vďaka príjmom za tento prestup si HSV dokázal okrem iného dovoliť hráčov ako Thiago Neves, Alex Silva, Marcell Jansen alebo tiež Mladen Petrić (čiastočná výmena za Mohameda Zidana), ktorému sa zatiaľ skvele darí v nahradzovaní van der Vaart.
Pod Martinom Jole zaznamenal Hamburger SV v sezóne 2008/2009 najväčšie úspechy za posledných 26 rokov. Prebojoval sa do semifinále Pohára UEFA i DFB, v oboch súťažiach však vypadol s miestnym rivalom Werderom Brémy. Nakoniec si HSV vďaka piatemu miestu zabezpečil účasť v novo vzniknutej Európskej lige, nástupkyňu Pohára UEFA. 26. mája 2009 klub oznámil, že Martin Jol predčasne ukončil svoju zmluvu a odchádza do Ajaxu Amsterdam. Jeho nástupcom sa stal tréner Bayeru Leverkusen Bruno Labbadia.
Hamburg zahájil ligový ročník 2015/16 porážkou 0:5 na ihrisku Bayernu Mníchov. Tím Bruna Labbadii týmto naviazal na prehru z 1. kola domáceho pohára zo začiatku augusta, kedy Hamburg vypadol s tímom Carl Zeiss Jena. Tím okolo kapitána Johana Djouroua a záložníka Lewisa Holtbyho sa oproti predchádzajúcim dvom rokom vyhol záverečných bojov o záchranu a skončil uprostred tabuľky na desiatom mieste. Vo svojej druhej sezóne sa začal presadzovať Nicolai Müller, ktorý utvoril ofenzívne kombo po boku Pierra-Michela Lasoggy. V 6. kole zvíťazil Hamburg 1:0 vďaka neskorému gólu Michaela Gregoritsche vonku na pôde nováčika Ingolstadtu. Na jar sa Lasogga dvoma gólmi zasadil o víťazstvo 2:1 nad rivalom Werderom Brémy.
Labbadia dostal do ďalšej sezóny posily - dorazili americký útočník Bobby Wood či záložníci Alen Halilović a Filip Kostić. Severonemecký celok sa opäť zaplietol do záchranárskych bojov, trénera Labbadiu už na jeseň nahradil Markus Gisdol. Pred posledným 34. okolo bol Hamburg na 16. priečke so stratou dvoch bodov na Wolfsburg a na domácom štadióne tak preto potreboval vyhrať, aby sa vyhol playoff proti tretiemu umiestnenému tímu 2. Bundesligy. Boli to Vlci, ktorí sa dostali do vedenia 1:0, lenže góly Filipa Kostića a Luca Waldschmidt otočili výsledok zápasu na 2:1 pre domácich.
Canet (Aude)
Canet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1327 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1981
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1981 boli v poradí 12. majstrovstvá Európy vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konali sa od 19.27. septembra 1981 v troch bulharských mestách: Burgas, Pazardžik a Varna, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Španielska. Bulharsko organizovalo európsky šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1950, v Sofii. Šiestykrát v rade získal titul, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred 🇵🇱 a domácim 🇧🇬.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Svetový pohár 1981. Kvalifikovalo sa naň iba víťazné družstvo.
Pin-up girl
thumb|[[Jean Trent pózuje ako pin-up girl, 1945]]
Pin-up girl (doslova: „vyvesené, prišpendlené dievča“) je modelka, ktorá pózuje na masovo produkovaných atraktívne vyzerajúcich fotografiách (najčastejšie na menších, väčších plagátoch – tzv. posteroch, či zo stránok nástenných kalendárov), ktoré sú súčasťou populárnej kultúry. Termín pin-up je používaný aj na ilustrované, kreslené obrázky, ktoré sú často tvorené emuláciou z fotografií.
Fotografie pin-up sú tematicky zamerané na neformálne vyobrazenie, ktoré nemá za cieľ vyobraziť portrét modelky s jej charakterovými vlastnosťami, či prezentovať umeleckú myšlienku, ale propagovať materiálny tovar, poskytnúť prezentáciu atraktívneho profesionálneho sex symbolu, či glamour modelky, alebo herečky zaujímavé pre čo najširšiu masu konzumentov. Podobne ako v iných smeroch pop-kultúry je trvanlivosť atraktivity vyobrazení pin-up obrázkov sezónna, rýchlo zastaráva a je obmieňaná novými tvárami.
Barbara Nedeljáková
Barbara Nedeljáková (* 16. máj 1979, Banská Bystrica, ČSSR) je slovenská herečka. Vyštudovala herectvo v Prahe a pracovala v bábkovom divadle. Popri práci hrala rôzne vedľajšie postavy v známych filmoch ako Doom alebo Šanghajskí rytieri.
Hlavný zlom v kariére nastal, keď dostala jednu z hlavných úloh vo filme Hostel, kde si zahrala postavu menom Natália.
Po účinkovaní vo filme Hostel sa presťahovala do Los Angeles, kde žije dodnes.
Heřmanický rybník (prírodná pamiatka)
Heřmaničky rybník je prírodná pamiatka, ktorá vznikla v roku 2013 a zahŕňa sústavu vodných nádrží v katastrálnom území Heřmanice, Rychvald a Záblatí u Bohumína.
Ochrana
Predmetom ochrany je mlok hrebenatý (Triturus cristatus). Územie prírodnej pamiatky má zároveň štatút Európsky významnej lokality.
Ide o sústavu štyroch rybníkov s rozsiahlymi porastami rákosia eutrofných stojatých vôd a priľahlými, druhovo chudobnými mokraďovými vlhkými, pcháčovými lúkami. Biotopom mloka hrebenatého sú tône s bohatou vodnou vegetáciou a močiare v okrajových partiách rybníka s rozsiahlym tŕstim.
Morfologické vedy
Morfologické vedy v biológii sa zaoberajú tvarom, stavbou a štruktúrou organizmov, alebo ich častí. ďalej sa delia na:
Boľše-Bannaja sopka
Boľše-Bannaja sopka je vulkanický komplex, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka, severne od rieky Bannaja a asi 50 km juhozápadne od mesta Petropavlovsk-Kamčatskij. Komplex pozostáva z kruhového prstenca lávových dómov a troskových kužeľov andezitovo-ryolitového zloženia. Vek komplexu sa odhaduje na neskorý pleistocén až holocén. Severozápadne a juhovýchodne od prstenca Boľše-Bannaja sa nachádzajú dve lávové polia bazaltového zloženia, ktorých vek sa tiež odhaduje na začiatok holocénu. Presnejšie údaje o poslednej erupcii komplexu nie sú známe.
544 Jetta
544 Jetta je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil P. Gotz 11. septembra 1904.
Angers-Est
Angers-Est je francúzsky kantón v obvode Angers v departemente Maine-et-Loire v regióne Pays de la Loire. Tvoria ho 3 obce.
2710 Veverka
2710 Veverka je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 23. marca 1982. Je pomenovaná podľa Josepha Veverku (* 1941), astronóma USA českého pôvodu.
Vaitupu
right|thumb|Vaitupu right|thumb|Vaitupu
Vaitupu je najväčší atol štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 tu žilo 1591 obyvateľov. Hlavná osada sa nazýva Asau.
Poloha a charakter územia
Atol sa rozprestiera na rozlohe 5,6 štvorcových kilometrov vrátane bažín, lagúny, mangrovovníkov a rozptýlených koralových útesov.
Atol sa skladá z 9 ostrovov:
Trvalo obývaný je iba hlavný ostrov Vaitupu.
Jediná osada sa skladá z dvoch častí, Tumaseu a Asau. Je v nej kostol, základná škola, penzión a pošta. Na ostrove je aj stredná škola Motufoa vzdialená asi 2 km od osady a nemocnica vzdialená asi 1 km.
Žije tu druhá najväčšia populácia Tuvalu, 1591 ľudí. Je sem posielaných 600 študentov vo veku od 13 do 21 rokov z celého súostrovia do strednej školy Motufoa.
Aj cez pomerne veľkú rozlohu bol ostrov počas 40-tych rokov 20. storočia preľudnený, preto niekoľko rodín odišlo na Fidži.
V 20. storočí sa Vaitupu stalo vzdelávacím strediskom Tuvalu. Londýnska misijná spoločnosť tu v Motufoue otvorila v roku 1905 strednú školu. Motufoa nebola školouiba pre Vaitupu. V roku 1923 sa sem presunula aj vládna základná škola z Funafuti a škola bola nazvaná Ellicefou.
D. G. Kennedy bol prvým riaditeľom školy. Škola bola zatvorená v roku 1953 a bola presunutá do Školy Kráľa Juraja V. v Kiribati. Dvaja významní Tuvalčania, prvý generálny guvernér Penitala Teo a prvý premiér Toalipi Lauti boli tiež žiakmi školy Ellicefou.
Milan Kopačka
Milan Kopačka (* 26. september 1932, Plevník-Drienové – † 20. marec 2021 ) bol slovenský operný spevák (tenor).
Životopis
Spev študoval súkromne u A. Hrušovskej a F. Hvastiju. V rokoch 1960–1963 člen zboru spevohry NS, 1963–64 opery SND v Bratislave. V rokoch 1964-72 bol v angažmán ako sólista opery DJGT v Banskej Bystrici, z toho 1966-70 sólista operných divadiel v Eisenachu a Wittenbergu, od 1972 sólista opery Slovenského národného divadla v Bratislave. Počas pôsobenia v Banskej Bystrici spieval operné i operetné úlohy. K najvýznamnejším patril Ondrej (Krútňava), Florestan (Fidelio) a Beg Bajazid (Beg Bajazid). Úlohu Ondreja stvárnil aj vo filmovej verzii opery Krútňava (1972).
Vaitupu
Legendy
Legenda hovorí, že prvým osadníkom na Vaitupu bol Telematua, ktorý prišiel na kanoe zo Samoy. Spolu s ním prišiel aj jeho syn Foumatua a vnuk Silaga. Telematua, ktorý najprv navštívil Funafuti, kde nechal svoju ženu Futi, zanechal svoju druhú ženu Tupu na Vaitupu. Potom rozdelil svoj čas medzi tieto dva ostrovy. Ľudia z Funafuti sa často pýtali, prečo Telematua odchádza tak často a kedy sa vráti. Futi odpovedala „Voai ia Tupu“, teda aby videl Tupu, čo sa neskôr skrátilo na „Vaitupu“.
Na Vaitupu je šesť veľkých rodinných skupín, ktoré tvrdia, že pochádzajú z rodiny Telematua. Delia sa do troch základných klanov pomenovaných Tua, Lotoa a Kilitai. Každý z klanov volí jedného náčelníka, ktorý ich reprezentuje v sneme troch náčelníkov.
Milan Kopačka
Diskografia, kompilácie
Strana A
Strana B Symfonický orchester diriguje: Zdeněk Macháček (1,2,3,8,9) a dr. Bohuš Slezák (4,5,6,7)
Henry Way Kendall
Henry Way Kendall (* 9. december 1926, Boston, Massachusetts, USA - † 15. február 1999, Národný park Wakulla Springs, Florida) bol americký fyzik.
V roku 1990 dostal spoločne s Jerome Isaacom Friedmanom a Richardom Edwardom Taylorom Nobelovu cenu za fyziku za práce v oblasti nepružného rozptylu elektrónov na protónoch a viazaných neutrónoch, ktoré viedli k rozvoju kvarkového modelu v časticovej fyzike.
Belgický ovčiak
Belgický ovčiak je ovčiarske plemeno, príbuzné nemeckému ovčiakovi a iným stredo a servero-európskym ovčiarskym plemenám. Vyskytuje sa v štyroch exteriérovo pomerne odlišných variantoch: Groenendael, Laekenois, Malinois a Tervueren. FCI uznáva len jedno plemeno, t. j. belgický ovčiak so štyrmi uvedenými variantmi. V niektorých štátoch, ktoré nie sú združené v FCI, napr. v USA sa uznáva každý z uvedených plemenných variantov ako samostatné plemeno.
Belgický ovčiak je vynikajúce pastierske plemeno, v súčasnosti sa intenzívne využíva aj ako služobné plemeno (na policajné a vojenské účely) a na výcvik obrany.
Celkový vzhľad
Belgický ovčiak vo všetkých variantoch je harmonicky stavaný pes strednej až väčšej veľkosti, odolný a zvyknutý na život pod holým nebom. Vzhľadom na to, že bol vyšľachtený v Belgicku, je schopný odolávať všetkým vrtochom počasia. Harmónia proporcií a hrdé držanie hlavy dávajú belgickému ovčiakovi vzhľad elegantnej robustnosti. Varianty Tervueren a Groenendael sú dlhosrsté, s krásnou splývavou srsťou, bohatou hlavne v oblasti hlavy, krku a hrude. Majú ušľachtilý vzhľad, ich srsť však vyžaduje starostlivosť. Variant Malinois je krátkosrstý so športovým vzhľadom. Variant Laekenois (hrubosrstá) má tvrdú odolnú srsť, ktorá psa chráni pred každým počasím a druhom prostredia.
Povaha a pracovné upotrebenie
Belgický ovčiak je inteligentný a učenlivý pes. Okrem výborných pastierskych schopností, na ktoré bol pôvodne vyšľachtený, je aj výborným strážcom pána a jeho majetku. Ak je to potrebné, bez váhania účinne bráni svojho pána. V súčasnosti je obľúbený v služobných prácach u polície, vojska a súkromných bezpečnostných služieb, ale aj v športovej kynológii. Okrem obrany je používaný aj v psích športoch, napr. v agility. Je ostražitý a pozorný.
Výstavy
Belgický ovčiak sa vystavuje v rámci skupiny FCI 2. Belgický ovčiak musí byť v kruhu disciplinovaný ako sa patrí na pracovného psa. Prejav agresivity voči rozhodcovi sa trestá vylúčením z posudzovania.
Pri plemene sa otvára i pracovná trieda. Pre zaradenie do triedy pracovnej sa uznávajú skúšky IPO (aspoň IPO1) alebo SVV (aspoň SVV1).
Varianty plemena sa na celoštátnych, národných, klubových, špeciálnych i medzinárodných výstavách na Slovensku posudzujú osobitne.
Nanumaga
náhľad|Nanumanga Nanumaga alebo Nanumanga je atol v súostroví Tuvalu. Jeho rozloha je asi 3 štvorcové kilometre. V roku 2002 tu žilo 589 obyvateľov. Jedinou osadou na atole je Tokelau.
Capendu
Capendu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1554 obyvateľov (2009).
Kamila Jandzíková
'''Mgr. Kamila Jandzíková''' (* 22. jún 1964) bola poslankyňou Národnej rady Slovenskej republiky vo volebnom období 2002-2006 za ANO.
Capendu
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Niulakita
thumb|Niulakita Niulakita je najjužnejší a najmenší ostrov krajiny Tuvalu. Je dlhý 1 km a je približne vajcovitého tvaru. Podľa sčítánia obyvateľstva v roku 2012 mal 27 obyvateľov..
V roku 1949 bola Niulakita osídlená obyvateľmi z preľudneného Niutao. Dovtedy bol ostrov neobývaný.
Na ostrove sú štyri jazerá či nádrže a dedina.
Niutao
náhľad|Satelitná snímka ostrova Niutao je ostrov krajiny Tuvalu.
Kamila Jandzíková
Kamila Jandzíková nastúpila do NR SR 5. novembra 2002 ako náhradníčka na neuplatňovaný mandát poslanca Branislava Opaterného. Po tom, ako si Branislav Opaterný po odstúpení z funkcie štátneho tajomníka uplatnil dňa 1. novembra 2003 svoj poslanecký mandát, poslanecký mandát Kamily Jandzíkovej zanikol.
Lubenec
Lubenec je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 493 obyvateľov, z toho 755 mužov a 738 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 41,2 roka, ženy 43,7 roka). Obcou prechádza rýchlostná cesta R6 z Prahy do Karlových Varov. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1115.
Parker Poseyová
Parker Christian Posey (* 8. november 1968, Baltimore, Maryland, USA) je americká herečka a hudobníčka. Získala uznanie v 90. rokoch po niekoľkých rolách v nezávislých filmoch, ako aj účinkovaním v improvizačných divadelných predstaveniach.
Detstvo a mladosť
Poseyová sa narodil 8. novembra 1968 v meste Baltimore, v štáte Maryland. Má dvojča menom Christopher. Jedenásť rokov žila s rodinou v meste Monroe v štáte Louisiana. Neskôr sa presťahovali do Laurel v Mississippi, kde jej matka pracovala ako šéfkuchárka a kulinárska inštruktorka pre Viking Range Corporation v Greenwoode a jej otec prevádzkoval predajňu áut. Poseyová bola vychovaná v katolíckej viere. Študovala drámu na State University of New York.
2711 Aleksandrov
2711 Aleksandrov je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 31. augusta 1978.
Parker Poseyová
Kariéra
Jej prvá veľká rola, bola v celovečernom filme Omámení a zmätení z roku 1993. Film získal priaznivé recenzie od filmových kritikov a bol identifikovaný ako kultová klasika. V roku 1996 si zahrala po boku Hope Davis, Lieva Schreibera a Stanleyho Tucciho vo filme Cesta do mesta. O rok neskôr, účinkovala vo viacerých filmoch, ako napríklad Flákačky, Henry Fool a Dom súhlasu. Za svoj herecký výkon vo filme Dom súhlasu, získala pozitívne recenzie a obdržala ocenenie Zvláštne uznanie poroty za herecký výkon, na Sundance Film Festival. Počas konca 90. rokov hrala Poseyová v 32 nezávislých filmoch a bola prezývaná „Queen of the Indies“.
V roku 2000 bola obsadená do tretej časti filmu Vreskot. Za svoj herecký výkon vo filme bola chválená a bola nominovaná na MTV Movie Award. V rokoch 2001 až 2002 sa objavila vo vedľajšej úlohe v populárnom sitcome Will & Grace. V roku 2002 po boku Shirley Maclaine, hrala v televíznom filme Mary Kay: Cez krásu ku sláve, kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na Zlatý glóbus. V roku 2004 hrala vo filme Blade: Trinity.
V roku 2006 bola Poseyová obsadená do role Kitty Kowalski, vo filme Superman sa vracia, pričom Posey bola jedinou herečkou, o ktorej sa uvažovalo pre túto rolu. O rok neskôr, bola obsadená do hlavnej úlohy v televíznom seriáli Návrat Jezebel James. Po odvysielaní tretej epizódy však bola relácia oficiálne zrušená z dôvodu nízkej sledovanosti. V rovnakom roku hrala hlavnú úlohu vo filme Broken English, kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na herecké ocenenie Independent Spirit Awards.
V roku 2015 spolupracovala s režisérom Woodym Allenom, na filme Iracionálny muž. Od roku 2018 do roku 2021 účinkovala v televíznom seriály Stratení vo vesmíre.
V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Toni Collette a Colin Firth v televíznom seriály Schodisko. S hercami Joaquinom Phoenixom a Amy Ryan účinkovala vo filme On sa bojí, z roku 2023.
Súkromný život
Poseyová nie je vydatá a nemá deti. Žije v Greenwich Village v New Yorku. V roku 1998 odcestovala z USA aby cestovala. Navštívila niekoľko krajín po celom svete, ako napríklad Maroko, Austrália, Švédsko, Fínsko či Francúzsko.
545 Messalina
545 Messalina je planétka s priemerom 115 km, ktorú objavil P. Gotz 3. októbra 1904.
Tlaxcala
Tlaxcala, oficiálne Estado Libre y Soberano de Tlaxcala (doslova Slobodný a suverénny štát Tlaxcala) je najmenší z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Susedí so štátmi Pueblo, Hidalgo a Mexico.
Poueyferré
Poueyferré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Woodlawn Memorial Cemetery
thumb|right|Woodlawn Memorial Cemetery
Woodlawn Memorial Cemetery je mestský cintorín v Santa Monica. Leží na 14. ulici číslo 1847. Miesto bolo zakúpené mestom v roku 1897. V roku 1972 bolo prikúpené mauzóleum postavené v roku 1922 v španielsko-kalifornskom štýle.
Hroby
thumb|Hrob Paula Henreida thumb|Hrob Douga McClure
Saint-Just-Sauvage
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Okinawa
Okinawa môže byť:
Okinava alebo Okinawa môže byť:
Justín
Justín môže byť:
Aerostatická sila
Aerostatická sila je sila pôsobiaca na nepohybujúce sa pevné teleso v plynnom prostredí. Je to v podstate forma vztlakovej sily a vzťahuje sa na ňu preto Archimedov zákon. Spôsobuje, že balón môže v zemskej atmosfére letieť.
Slinná žľaza
Slinová žľaza je exokrinná žľaza, ktorá produkuje slinu. V ústnej dutine sa nachádzajú 3 páry veľkých slinných žliaz: príušné, podjazykové a podsánkové. Ďalej sa tu nachádza veľké množstvo malých slinných žliaz.
Delenie
Podľa veľkosti: Podľa typu sekrétu:
2712 Keaton
2712 Keaton je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil G. Kulin 29. decembra 1937.
Šindžuku
Šindžuku je jednou z 23 zvláštnych obvodov mesta Tokio v Japonsku. Je to jedno z hlavných obchodných a administratívnych centier oblasti Tokia. V Šindžuku sa nachádza najrušnejšia železničná stanica na svete. Je sídlom Tokijskej radnice a tým de facto „hlavným mestom“ prefektúry Tokio. Je známa aj vysokou koncentráciou obchodných domov, obchodov s elektronikou, kín, hotelov a barov.
V roku 2008 malo Šindžuku 312 418 obyvateľov, hustotu osídlenia 17 140 ob./km² a celkovú rozlohu 18,23 km².
Pablo Andújar
Pablo Andújar Alba (* 23. január 1986, Cuenca, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista. Aktuálne (máj 2011) je na 48. mieste medzinárodného rebríčka ATP.
Šindžuku
V Šindžuku žije legálne najviac cudzincov v oblasti Tokia. K 1. novembru 2004 to bolo 28 252 ľudí 107 národností. Najviac ich pochádza z Kórey, severnej aj južnej, Číny, Francúzska, Mjanmarska a Filipín. Vďaka koncentrácii cudzincov tu má zastúpenie aj mnoho „západných“ reťazcov ako McDonald’s a medzinárodné siete hotelov.
Hovhannes Širaz
Hovhannes Širaz (, vlastným menom Onik Karapetjan (* 27. apríl 1914, Alexandropol (dnes Gjumri)† 14. marec 1984, Jerevan) bol arménsky básnik. Hoci sa venoval prevažne intímnej lyrike, formálne veľa nadväzoval na arménske a predvýchodné ľudové tradície. Folklórny námet rozviedol aj vo svojej najznámejšej skladbe, v balade z kurdského prostredie Siamantho a Chadžezare.
Život
Jeho matka ovdovela počas arménskej genocídy krátko pred jeho narodením. Širaz tak vyrástol v chudobe. Od piatich rokov predával na ulici vodu. Nakoniec sa dostal do sirotinca, ale čoskoro z neho utiekol a túlal sa s kamarátmi.
V roku 1935 mu vyšla prvá kniha básní Garnanamut. Románopisec Atrpet mu vymyslel umelecké meno Širaz, podľa iránskeho mesta Širaz známeho pre svoje ruže, lebo vraj „básne tohto mladíka majú vôňu ruží“. Potom Širaz študoval na Štátnej univerzite v Jerevane a v moskovskom Ústave literatúry. V roku 1958 publikoval prvý diel svojej knihy Lýra Arménska. Druhý a tretí diel boli zverejnené v roku 1965 a 1974. Tieto zbierky sú považované za jeho vrcholné. Celkovo napísal štyridsať kníh básní, mnohé z nich má silne vlastenecké vyznenie (Mojej Svätej vlasti, Osud Arménov a i.) Roku 1941 napísal tiež zbierku venovanú arménskej genocíde. Širazovou prvou ženou bola poetka Silva Kaputikjanová. Ich syn Ara Širaz je sochár, ďalší syn Šipan Širaz básnik.
Okinawa (prefektúra)
thumb|Poloha Okinawy
Okinawa (🇯🇵, v nárečí okinawa Učiná) je japonská najjužnejšia prefektúra o rozlohe 2 281 km2 pozostávajúca zo stoviek ostrovov v reťazi dlhej vyše 1000 kilometrov, ktorá sa tiahne juhozápadne od ostrova Kjúšu až k Taiwanu. Približne dve tretiny provincie tvorí rozsiahle súostrovie Ryukyu (-slovenský normovaný názov Rjúkjú), zahŕňajúce najväčší ostrov Okinawa (Okinawa honto), ako aj skupiny ostrovov Daito či Sakishima.
Podľa sčítania obyvateľstva z 02. februára 2020 žije v prefektúre 1 457 162 obyvateľov.
Nepomyšl
Nepomyšl je mestečko v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 395 obyvateľov, z toho 206 mužov a 189 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 39,0 roka, ženy 40,6 roka).
546 Herodias
546 Herodias je planétka s priemerom 69 km, ktorú objavil P. Gotz 10. októbra 1904.
Gabriel Palacka
RNDr. Gabriel Palacka (* 7. november 1960, Komárno) je slovenský politik.
Životopis
Gabriel Palacka absolvoval Matematicko-fyzikálnu fakultu Univerzity Komenského v Bratislave a postgraduálne štúdium v obore počítačové siete na Slovenskej vysokej škole technickej. O štyri roky neskôr získal polročné štipendium na washingtonskej Georgetown University v USA. Do roku 1994 pôsobil ako manažér a odborný konzultant ekonomicko-výskumnej firmy M.E.S.A. 10.
7. februára 1999 havaroval Palacka s manželkou v služobnom aute neďaleko Zlatých Moraviec. Oboch manželov a ich vodiča museli záchranári z vraku BMW vyslobodiť špeciálnou technikou a hospitalizovať v Nitre. Vodič automobilu prešiel do ľavého pruhu, strhol 20 metrov zábradlia a narazil do stromu. Palacka utrpel zranenia panvy a chrbtice.
Až do volieb v roku 2002 bol poslancom a po vzniku SDKÚ sa stal jej pokladníkom a zároveň členom prezídia. V novembri 2003 abdikoval na členstvo v Prezídiu SDKÚ. Bolo to z dôvodu že Palacka začal pôsobiť v Londýne ako asistent generálneho riaditeľa konštituencie Európskej banky pre obnovu a rozvoj pre Slovensko, Česko, Maďarsko a Chorvátsko, takže nemal čas na aktívnu prácu v SDKÚ.
Kontroverzie
S pôsobením Palacku sa na poste ministra spájali kauzy súvisiace s výberom konzultanta na privatizáciu Slovenských telekomunikácií, pridelením licencie na prevádzku mobilnej siete GSM 1800 a odňatím licencie Slovenským aerolíniám.
Kauza Branisko
V júli 2013 vyšetrovateľ navrhol prokurátorovi, aby obžaloval šesť osôb zo založenia zločineckej skupiny, ktorá mala pripraviť štát pri výstavbe tunela Branisko na prelome tisícročí celkovo o 260 miliónov korún (8,6 miliónov eur). V údajnej zločineckej skupinke mali figurovať aj traja vysokopostavení štátni úradníci zo Slovenskej správy ciest (nominanti SDKÚ) – Dušan Matonok, Roman Veselka a Valerián Horváth. Tí mali posielať fiktívne faktúry na služby cez švajčiarsku firmu Ergo Suisse Jána Godáňa na svoje súkromné účty do zahraničia. Podľa Hospodárskych novín mal dispozičné právo k švajčiarskym účtom, kde mali peniaze končiť, práve pokladník SDKÚ Palacka, na ktorého upozornil v roku 2008 predseda vlády SR Robert Fico. Polícia Palackovi však nič nedokázala.
Carlipa
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 313 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anatómia človeka
Anatómia človeka alebo antropotómia alebo teloveda je časťou všeobecnej anatómie. Skúma stavbu orgánov a orgánových sústav ľudského tela, popisuje tvar, vnútornú stavbu a polohu jeho jednotlivých častí. Ľudské telo, tak ako ostatné živočíšne telá, je tvorené anatomickými sústavami zloženými z orgánov. Orgány sú tvorené tkanivami, ktoré sa skladajú z jednotlivých buniek a nebunkových štruktúr. Tkanivá skúma histológia, bunky cytológia.
Veracruz (štát)
Veracruz, formálne Veracruz de Ignacio de la Llave, oficiálne Estado Libre y Soberano de Veracruz de Ignacio de la Llave (doslova Slobodný a suverénny štát Veracruz de Ignacio de la Llave) je jedným z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko.
Anatómia človeka
Anatómia skúma štruktúry zdravého ľudského tela, preto sa tiež niekedy označuje aj ako „normálna“ anatómia. Patologickými zmenami ľudského tela sa zaoberá patologická anatómia.
Veracruz (štát)
Na severe od neho leží Tamaulipas, na východe Mexický záliv, na juhovýchode susedí s Tabascom, na juhu s Oaxaca a Chiapas a na západe s Puebla, Hidalgo a San Luis Potosí.
Anatómia človeka
Anatómia vzájomne prepája všetky odbory medicíny a tvorí základy väčšiny z nich.
Pododbory anatómie človeka
Anatómia sa primárne venuje štúdiu a popisu makroskopických častí ľudského tela. Ja preto základom väčšiny ďalších teoretických i praktických odborov medicíny, s ktorými sa vo väčšej či menšej miere prelína. Z tých najdôležitejších treba spomenúť: Aj zaradenie do jednotlivých úrovní nie je striktné a väčšina medicínskych odborov využíva poznatky alebo sa venuje oblastiam od úrovne molekúl až po orgánové systémy. Vzájomné medziodborové prelínanie (často veľmi výrazné) je bežné a z hľadiska praktickej i teoretickej medicíny mimoriadne významné.
Výskum
Najčastejším a zároveň najstarším spôsobom štúdia anatómie je pitva. V súčasnosti anatómia využíva pri výskume aj rôzne zobrazovacie techniky s využitím rtg žiarenia, ultrazvuku i techník magnetickej rezonancie. Pri štúdiu drobných a mikroskopických detailov bežne používa lupu a mikroskop. Keďže stavba ľudského tela je úzko spätá z jeho funkciou, anatómia má veľmi blízko k fyziológii.
Náuka o krajine
Náuka o krajine je časť fyzickej geografie, ktorá skúma geografické prirodné komplexy. Modernú náuku o krajine založil Boris Denisovič Sočava.
Štátna cesta 304 (Maďarsko)
Štátna cesta 304 je 4 kilometre dlhá hlavná cesta (resp. cesta druhej triedy, ) v Maďarsku, ktorá spája južné časti Miškovca s diaľnicou M30.
Cesta bola vybudovaná spoločne s diaľnicou v rokoch 2002 až 2004.
Tón
Za tón je považovaný každý zvuk so stálou frekvenciou. Tón je základným stavebným kameňom všetkej hudby a tóny zaujímajú v hudbe väčšinu priestoru.
Základnými vlastnosťami tónu sú:
Frekvencia tónov
Jednotlivé rôzne tóny sa líšia frekvenciou. Ľudské ucho ale nevníma rozdiel frekvencií dvoch tónov ako aritmetický rozdiel, ale vníma frekvenciu logaritmicky a teda konštantný vnemový rozdiel zodpovedá konštantnému podielu frekvencií. Napríklad tón s dvojnásobnou frekvenciou znie pre ľudské ucho o jednu oktávu vyššie.
Preto by mohol byť každý tón označený svojou frekvenciou. Pretože by ale v praxi bolo takéto označenie veľmi nepohodlné, uvádza sa frekvencia len pre tzv. komorné a', ktoré má frekvenciu 440 Hz. V hudbe sa totiž jednotlivé tóny označujú písmenami.
Hudobné tóny
náhľad|[[Vibrácia|Vibrácie a stojaté vlnenie na strune, základnej frekvencie a prvých šesť vyšších harmonických.]] Okrem základnej frekvencie vyludzuje hudobný nástroj aj vyššie harmonické frekvencie. Základná frekvencia je najnižšia frekvencia periodického priebehu signálu. V hudbe je základný tón (fundament ) najnižšiu vnímaný tón, ktorý je prítomný. V termínológie superpozície sínusových signálov (vo Fourierovej rade) je základná frekvencia najnižšia frekvencia sínusového priebehu v súčte. Základná frekvencia sa obvykle označuje f0 (alebo FF). Keby nebolo vyšších harmonických tak by nebol žiaden rozdiel medzi komorným a' na klavíri a sínusovým signálom alebo pílovým signálom s frekvenciou 440 Hz. Hudobníci tieto rozdiely nazývajú farba tónu. Z tohto pohľadu je najzaujímavejším hudobným nástrojom ľudský hlas, ktorý musí prelaďovať medzi tónmi spojito. Pokiaľ falošný spev rozoznajú všetci, jemné nepresnosti v intonácii sú pre spevákov typické. Absolútne čistý spev po čase zneje strojovo.
Šramoty
Zvuky, ktoré nemajú pravidelný frekvenčný priebeh sa hudobne nazývajú šramoty. Aj tie majú v hudbe svojej využitie, hoci sú oproti tónom zastúpené výrazne menej. Výnimku tvoria niektoré druhy etnickej a populárnej hudby.
Základné tóny
Poznáme 7 základných tónov: c, d, e, f, g, a, h.
Najmenšou, bežne v hudbe používanou vzdialenosťou medzi dvomi tónmi, je poltón. Medzi základnými tónmi nie sú vzdialenosti vždy rovnako veľké. Medzi niektorými tónmi je vzdialenosť dvoch poltónov, medzi inými vzdialenosť len jedného poltónu. Vzdialenosť medzi jednotlivými tónmi totiž nie je určená fyzikálne alebo matematicky, ale je určená ľúbozvučnosťou. Táto ľubozvučnosť je pre človeka prirodzená a objavila sa omnoho skôr ako hudobné značenie, alebo hudobná teória.
Tóny sa zapisujú do notovej osnovy ako noty. Tá má 5 liniek.
left|400px
na obrázku sú tri chyby, správne má byť :
C =  65,41 Hz
g4 = 3135,96 Hz
a4 = 3520,00 Hz
Zoznam piesní Jana Nedvěda
Zoznam piesní
poz. - pieseň - duet - (autor hudby / autor textu piesne) - rok
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm
Pieseň Mu isamaa, mu õnn ja rõõm (v preklade Moja vlasť, moje šťastie a radosť) je estónska štátna hymna.
Slová piesne „Mu isamaa“ napísal Johann Voldemar Jannsen, známy estónsky národný buditeľ. Hudba je založená na melódii fínskej národnej hymny, ktorú zložil fínsky skladateľ Fredrik Pacius. Premiéru pieseň malo počas Prvého všeobecného festivalu piesní v roku 1869, na ktorý prišlo viac ako 20 tisíc Estóncov. Festival sa stal prvou manifestáciou estónskej jednoty. Hrané boli skladby nemecké a dve estónske: „Mu isamaa, mu õnn ja rõõm“ a pieseň na slová Lydie Koiduly, „Mu isamaa on minu arm" s hudbou zloženou Alexandrom Kunileidom. Obe si získali veľkú obľubu. Prvá z nich bola od roku 1896 estónskou hymnou, druhá, v preklade „Moja vlasť je moja láska“ národnou piesňou, neoficiálnou hymnou v dobe sovietskej okupácie, kedy bola oficiálna estónska hymna zakázaná.
Pozri aj
Notový zápis (estónčina) Nahrávka WAV
Hviezdna brána: Atlantída
Tvorcami seriálu sú dlhoroční producenti Stargate SG-1 Brad Wright a Robert C. Cooper. Seriál zobrazuje dobrodružstvá ľudskej expedície v stratenom meste Atlantis v galaxii Pegasus. Členovia expedície pod velením Dr. Elizabeth Weir nadviažu kontakty s inými kultúrami a civilizáciami v galaxii Pegasus, vrátane nepriateľských Wraithov, Genii a Asuranov, zatiaľ čo sa snažia odhaliť tajomstvá a vedomosti, ktoré tu po sebe zanechali Antikovia, stavitelia mesta a jeho pôvodní obyvatelia.
Seriál má 5 sérií, každá má po 20 epizód. Seriál sa momentálne vysiela v niekoľkých krajinách sveta, pričom v niektorých európskych krajinách, v Kanade, Japonsku a v Austrálii sa vysiela v HDTV kvalite. Štvrtá séria mala svetovú premiéru 28. septembra 2007 v USA. Domovská televízia sa rozhodla ukončiť výrobu seriálu po skončení 5. série, v januári v roku 2009.
Stále postavy
thumb|Hviezdna brána v galaxii Pegasus thumb|Abeceda [[Antikovia|Antikov, staviteľov mesta]] thumb|Plk. [[Samantha Carter (Amanda Tapping), vodca expedície v 4. sezóne]] thumb|Pplk. [[John Sheppard (Joe Flanigan na San Diego Comic-Con International 2005)]]
Prehľad dejovej línie
Na rozdiel od Stargate SG-1 sa dej Atlantisu odohráva v inej galaxii potom, čo sa medzinárodná skupina vedcov a vojakov prepraví Hviezdnou bránou do galaxie Pegasus. Po zistení, že sa nemajú ako vrátiť, sa tu stretávajú s novým mocným nepriateľom – Wraithmi, ktorí predstavujú hrozbu nielen pre členov expedície Atlantis, ale aj pre celú galaxiu Pegasus a Zem.
Druhá séria
Druhá séria bola prvý raz odvysielaná v USA 15. júla 2005 a začína presne tam, kde prvá séria skončila. Expedícia Atlantis úspešne prekazila plány Wraithom, ktorý chceli obsadiť Atlantis a dostať sa prostredníctvom jeho pokročilej technológie na Zem. Pomocou antickej technológie zamaskovali mesto pred Wraithami, ktorí si mysleli, že pozemšťania mesto radšej zničili výbuchom atómovej bomby zo strachu pred jeho obsadením. Atlantisu sa pomocou ZPM, energetickému zdroju zásobujúcemu celé mesto a pozemskej vesmírnej lode Daedalus podarilo nadviazať kontakt s veliteľstvom Stargate Command na Zemi. John Sheppard bol povýšený do hodnosti podplukovníka a špecialista Ronon Dex z planéty Sateda nahradil porúčika Forda, ktorý sa stal závislým od enzýmu, ktorý vylučujú Wraithovia a zbehol.
Celá zápletka druhej série sa točí okolo vývoja retrovírusu, ktorý by teoreticky mal premeniť Wraithov späť na ľudí. Zatiaľ čo ešte nedokončená verzia vírusu spôsobí namiesto želaného účinku pravý opak – kompletnú stratu všetkej ľudskej DNA – vylepšená verzia zmení žijúceho Wraitha na človeka. Výsledky sú však rozporuplné, keďže sprievodnými javmi sú nutnosť opakovaných dávok retrovírusu a amnézia. Séria konči pokusom Wraithov o útok na Zem, ktorej pozíciu sa Wraithovia dozvedeli vďaka nabúraniu sa do databázy Atlantisu.
Tretia séria
Tretia séria mala premiéru v USA 14. júla 2006 a nadväzuje na koniec druhej série. Expedícia Atlantis porazila Wraithov pred tým, ako sa dostali na Zem a úspešne vyskúšala retrovírus na materskej lodi. V tretej sérií sa rozvíja príbeh Asuranov, rasy vytvorenej samotnými Antikmi. Druh Asuranov vznikol z nanorobotov, ktorí dokážu napodobniť aj človeka. Tento koncept je prebratý z Stargate SG-1, kde vystupovali Replikátori, ktorí mali podobné vlastnosti ako Asurania. Asurania mali byť zbraň proti Wraithom, ktorá sa však vymkla spod kontroly a začala sa samostatne rozvíjať a množiť. V polovici tretej série sa Antikovia vrátia do mesta Atlantis, no následne ho obsadia Asurania. Po znovuzískaní mesta pokračuje expedícia Atlantis v skúmaní technológií v meste a galaxie Pegasus.
Tretia séria končí preventívnym útokom Zeme na Asuranské vojenské zariadenia na ich planéte útokom z orbitálnej dráhy, vypustením tuctu mimoriadne silných atómových hlavíc. Protiútok Asuranov na seba nenechá dlho čakať, zaútočia na Atlantis svojím satelitom, ktorý vysiela na mesto silný červený lúč, ktorý vyčerpáva mestský energetický štít. Členovia expedície skúsia mesto potopiť na dno oceánu, tak ako to spravili Antikovia pred 10 000 rokmi, no lúč prenikne skrz vodu a naďalej ohrozuje mesto. Ako poslednú nádej na záchranu mesta, sa expedícia pokúsi aktivovať mestské motory a hyperpohon a uniknúť do vesmíru na inú planétu. No ako opúšťajú planétu, lúču sa podarí preniknúť štítom, vážne zraní veliteľku expedície Dr. Elizabeth Weir a zničí časť riadiaceho strediska mesta. Finále končí zlyhaním hyperpohonu, mesto sa ocitá uprostred prázdneho miesta vo vesmíre, medzi hviezdami, s rezervou energie len na 24 hodín a vybitým ZPM.