cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abraham Lincoln
Občianska vojna
Lincoln zvíťazil získaním 180 mandátov. Južné štáty tento výsledok veľmi znepokojil. Extrémisti vyzývali k odtrhnutiu od Únie, hoci Lincoln popieral akýkoľvek úmysel oslobodiť otrokov. Hlas odporu však silnel. Do čela bojovného tábora sa postavila Južná Karolína a rozhodla sa v decembri 1860 vystúpiť z Únie, nasledovaná v priebehu šiestich týždňov aj štátmi Mississippi, Louisiana, Alabama, Georgia, Florida a Texas. Založili „Confederate States of America“ (Konfederáciu amerických štátov) s vlastnou ústavou a ich prezidentom sa stal Jefferson Davis. Osem severných otrokárskych štátov od Delaware po Arkansas zaujalo najprv vyčkávací postoj. Novozvolený prezident teda stál hneď na začiatku svojho funkčného obdobia pred neriešiteľným problémom, pred rozpadom Únie. Všetky pokusy o sprostredkovanie v záujme zachovania Únie, ktoré podnikla predchádzajúca vláda, skončili neúspechom. Keď bola 12. apríla 1861 pri Charlestone bombardovaná federálna pevnosť Sumter, ležiaca na pobreží Konfederácie, znamenalo to začiatok krvavej občianskej vojny (Sever proti Juhu). Arkansas, Virgínia, Tennessee a Severná Karolína sa pripojili ku Konfederácii, ale otrokárske štáty Maryland, Kentucky, Delaware, a Missouri zotrvali naďalej v Únii.
Víťazstvá Konfederácie
Konfederácia preložila svoje hlavné sídlo do Richmondu vo Virgínii, asi od Washingtonu. Prvá významná bitka sa odohrala pri rieke Bull Run, kde proti sebe stálo 35 000 mužov Únie pod vedením generála Irvina McDowella a 20 000 Konfederovaných v čele s generálom Beauregardom. Unionistické oddiely utrpeli bolestnú porážku. Pre štáty Únie to bol šok, ktorý ich však presvedčil o tom, že Juh sa nevzdá tak ľahko, ako si mysleli na Severe. Ani niekoľkonásobná zmena armádneho velenia nepriniesla Severu žiadny prevratný úspech. Začiatkom roku 1863 generál Lee úspešne prenikol so svojimi jednotkami severozápadne od Washingtonu a Únia očakávala útok na svoje hlavné mesto. V dňoch 1. júla – 3. júla zúrila bitka pri Gettysburgu. Unionistické jednotky, ktorých vedenie bolo medzitým zverené do rúk generála Meada, dosiahli pri tomto strete konečne víťazstvo. Na oboch stranách stál približne rovnaký počet vojakov (asi 80 000). Toto víťazstvo nebolo dôležité z vojenského hľadiska – Lee sa so svojim vojskom stiahol a všeobecná situácia sa takmer nezmenila, pre Úniu však mala obrovský morálny význam.
Obrat vo vojne
Začiatkom roku 1864 menoval Lincoln vrchným armádnym generálom generála Granta. Pod jeho velením prebehli v tom istom roku početné bitky, predovšetkým vo Virgínii, ktoré stále viac vyčerpávali vojsko Konfederácie. Súbežne s bojovými akciami ponúkol Lincoln Juhu niekoľko rokovaní o kompromisnom mieri. Bol ochotný zastaviť boje za podmienky, že sa Južania vrátia do Únie a uznajú oslobodenie otrokov. Sám Lincoln sa už v tom čase prikláňal k myšlienke otroctvo úplne zrušiť. Mal na to niekoľko dobrých dôvodov. Na jednej strane práca otrokov podporovala vojenské úsilie Konfederácie, na strane druhej upadajúca morálka Severu potrebovala povzbudiť nejakým vznešeným mravným ideálom. A zrušenie otroctva sa ním skutočne stalo. Nehovoriac o tom, že takýto postup by zmaril akékoľvek vyhliadky Konfederácie na podporu Francúzska či Británie. Jefferson Davis však tieto návrhy odmietal, a musel sa preto prizerať, ako je jeho armáda zaháňaná stále viac do úzkych. Dňa 9. apríla 1865 bol generál Lee donútený pri Appomattox Court House kapitulovať. Tým sa vojna de facto skončila. Začiatkom júna sa na Juhu vzdali posledné jednotky. So svojimi 600 000 mŕtvymi to bola až doteraz najničivejšia vojna v dejinách USA. Materiálne škody, ktoré spôsobila, sa nedajú vôbec vyčísliť.
Vývoj po kapitulácii
Príčina vojny – problém otroctva – bola občianskou vojnou vyriešená. V prejave po bitke v Antietame 22. októbra 1862 Lincoln prehlásil, že od 1. januára 1863 je treba na všetkých územiach obsadených vojskami Únie nazerať na otrokov ako na slobodných ľudí. Dokument ale nemalou mierou prispel aj ku konečnému víťazstvu Únie vo vojne. Na základe neho sa totiž černosi mohli hlásiť do služby v ozbrojených silách, čím výraznou mierou ovplyvnili zloženie unionistickej armády. Dokopy ich v nej slúžilo takmer 200 000, čo tvorilo asi desať percent celkového vojenského stavu.
Tejto „Preliminary Proclamation“ (Predbežnému vyhláseniu) predchádzal zložitý proces sebauvedomovania. Lincoln videl hlavný cieľ vojny v zachovaní Únie. K definitívnemu oslobodeniu otrokov a jeho právnemu zakotveniu došlo až 13. dodatkom k Ústave, ktorého prijatia sa Lincoln už nedožil. Lincolnove emancipačné prehlásenie z 22. septembra 1862 sa prejavilo i v zahraničnopolitickej situácii Únie. Francúzsko, Španielsko a Veľká Británia, sympatizujúce s Juhom, sa teraz nemohli otvorene postaviť za Konfederáciu, pretože verejná podpora otroctva bola politicky neúnosná. Únia tak zažehnala nebezpečenstvo zásahu týchto mocností, najmä Veľkej Británie, v prospech Konfederácie. V roku 1863 sa zúčastnil otvárania národného cintorína pri Gettysburgu, na mieste, kde sa odohrala jedna z bitiek občianskej vojny. Pri tejto príležitosti predniesol reč, v ktorej okrem iného povedal: „Verím, že títo mŕtvi nezomreli nadarmo.“ Spomínaný 13. ústavný dodatok, ktorým sa rušilo otroctvo, schválili tri štvrtiny štátov. 18. decembra 1865 sa stal súčasťou ústavy. Vtedy už otroctvo pretrvávalo len v dvoch pohraničných štátoch Kentucky a Delaware. Netrvalo dlho a bolo zrušené aj tam.
Nové voľby
Začiatočné ťažké porážky unionistických jednotiek nezostali bez vplyvu na postavenie prezidenta. Pri voľbách do Kongresu v roku 1862 zaznamenali veľké úspechy demokrati, 5 štátov, ktoré v roku 1860 hlasovalo za Lincolna, zvolilo demokratických poslancov. Celkovo vzrástol počet demokratických mandátov z 24 na 75. Medzi ľuďmi sa však šírilo, že prezident si i počas vojny s každým prehovorí a pokúša sa pomôcť, kde len môže. Biely dom potom denne obliehali návštevníci, snažiaci sa získať nejaké miesto, prezidentovi poradiť alebo mu aspoň poskytnúť slovnú podporu v jeho neľahkom úrade. Demokrati predovšetkým vyčítali Lincolnovi počiatočnú váhavosť a neschopnosť pri ich vedení. Ale ani republikáni neboli jednotní. Preto radikáli nominovali vlastného prezidenta – Frémonta. Volebný zjazd sa však 8. júna 1864 rozhodol v Baltimore pre druhú Lincolnovu kandidatúru. Demokrati nominovali generála McClellana. Ale bez ohľadu na to sa pre neho jednoznačne vyjadril i ľud, a tak bolo jeho víťazstvo pomerom 212 : 21 mandátom viac než presvedčivé. Lincolnovi odovzdalo svoje hlasy i 77,5% všetkých vojakov.
Prezident Lincoln
4. marca bol Lincoln uvedený druhýkrát do prezidentského úradu. Inaugurácie sa po prvý raz zúčastnila časť černošského obyvateľstva. Súčasťou Lincolnovho sprievodu boli i občianske združenia a prápor černošských vojakov. Lincoln sa stále viac zaoberal plánmi na obnovu Juhu po skončení vojny. Už koncom roku 1863 predložil svoj prvý návrh rekonštrukcie. V prejave, ktorý predniesol pri príležitosti južanskej kapitulácie 11. apríla 1865, vytýčil základné línie budúcej politiky: ohľaduplnosť voči Juhu, čo možno najrýchlejšie vytvorenie vlastných vlád v južných štátoch, od ktorých však očakával jednoznačné prehlásenie lojality, čo možno najrýchlejšie začlenenie povstalcov do civilného života, spojené s navrátením všetkých občianskych práv.
Atentát
thumb|Fordovo divadlo
Bohužiaľ, na naplnenie týchto cieľov už nemal dosť času. Dňa 14. apríla 1865, päť dní po skončení vojny, navštívil Lincoln s manželkou slávnostné predstavenie vo washingtonskom Fordovom divadle. To sa mu stalo osudným. O 22. hodine a 15. minúte jeden z hercov, ktorý bol fanatickým prívržencom Juhu, vtrhol do lóže a z tesnej blízkosti prezidenta strelil dvakrát zozadu do hlavy. V zmätku, ktorý nastal, potom atentátnik, herec John Wilkes Booth, utiekol. Až za niekoľko dní ho vojaci chytili a zastrelili. Hoci sa Lincolnovi dostalo všemožnej lekárskej starostlivosti, nasledujúci deň zomrel. Ukázalo sa, že atentát bol sprisahaním, na ktorom sa okrem Bootha podieľalo ešte ďalších 9 atentátnikov, ktorí boli prívržencami Juhu a konali z vlastného presvedčenia. Okrem Lincolna chceli zabiť Granta, Johnsona a Sewarda. Na štátneho sekretára, pripútaného na lôžko, bol spáchaný atentát nožom, zranenie však nebolo smrteľné. Šesť sprisahancov bolo odsúdených na smrť, jeden zomrel vo väzení a ostatných popravili.
Lincolnovo posolstvo
Dnes sa Lincolnove narodeniny slávia ako národný sviatok, aby pripomínali prezidenta, ktorý zachránil jednotu národa a demokraciu. Na človeka, ktorý dokázal každého podmaniť svojou prostotou, prostotou významného muža, ktorému sa protivil každý kult osobnosti, ktorý svoju prácu chápal ako službu národu a jeho blahu, ktorého neustále trápili pochybnosti, či urobil správne rozhodnutie, ktorý sa nechával viesť ľudskosťou a slušnosťou, a natrvalo sa zapísal do podvedomia svojho národa.
Diskografia Britney Spears
Diskografia Britney Spears obsahuje 9 štúdiových, 6 kompilačných a 2 EP albumy. Ďalej vydala 42 singlov a k rovnakému počtu natočila aj videoklip.
V roku 1997 nakrátko vstúpila do ženskej popovej skupiny Innosense, no už rok na to odštartovala svoju sólovú kariéru so singlom ...Baby One More Time, ktorý sa stal okamžite medzinárodne veľmi úspešným. Začiatkom roku 1999 vydala svoj prvý album s rovnakým názvom ...Baby One More Time, ktorého predajnosť sa vyšplhala na 30 miliónov predaných kópií a hity z neho obsadzovali pravidelne prvé miesta hitparád po celom svete. Album sa niesol v príjemnej dance-popovej atmosfére a taktiež obsahoval balady o láske a obsahoval single ako Sometimes, Born To Make You Happy a From The Bottom Of My Broken Heart.
Volám sa Konohamaru!
Druhá epizóda japonského anime seriálu Naruto sa volá Volám sa Konohamaru!.
Diskografia Britney Spears
V roku 2001 Britney vydala svoj tretí štúdiový album a nazvala ho Britney. Predajnosť oproti predošlým albumom rapídne klesla a to na 15 miliónov kusov. Prvým singlom sa stala skladba I'm A Slave 4 U. Ďalšími singlami sa stali aj Boys, I'm Not A Girl, Not Yet A Woman, I Love Rock 'n' Roll alebo Anticipating.
Volám sa Konohamaru!
Dej
Naruto sa dá odfotiť na nindžovský registračný preukaz s pomaľovanou tvárou. Tretí Hokage mu prikáže, aby si tú fotografiu vymenil. Naruto nesúhlasí, použije na neho Sexy džucu a Hokagemu sa spustí krvácanie z nosa. Do miestnosti sa následne vrúti malý chlapec menom Konohamaru, vyhlási o sebe, že sa stane Piatym Hokageom a napadne Tretieho šurikenom, no potkne sa a spadne. Konohamaru obviní Naruta, že mu nastavil pascu. Medzitým vojde dnu chlapcov učiteľ Ebisu a s nenávisťou pozoruje Naruta, pretože ho považuje za démona. Vysvitne, že Konohamaru je vnuk Tretieho. Provokuje Naruta a ten ho udrie. Ebisu povie Konohamaruovi, aby sa s Narutom nebavil a sľubuje mu, že ho naučí nindžovské techniky, aby sa mohol stať Hokageom, no Konohamaru mu ujde za Narutom. Tretí dúfa, že ho nenaučí nekalé veci. To je, samozrejme, zbytočná nádej, pretože Konohamaru nazve Naruta svojím šéfom a chce sa od neho naučiť Sexy džucu.
Diskografia Britney Spears
V novembri 2003 vydala Britney svoj štvrtý štúdiový album nazvaný In The Zone. Britney si celý album (13 piesní) napísala prvýkrát sama. Doska sa opäť dostala na prvé miesto amerického albumového rebríčka. V prvom týždni In The Zone sa predalo celkovo 609 000 kópií. V Spojených štátoch sa predalo týchto albumov viac než 3 milióny kusov. Prvým singlom sa stal duet so speváčkou Madonnou, ktorý debutoval v USA na 35. mieste. Po dlhej dobe mala Britney i single v Top 10 amerického hudobného rebríčka a to s piesňou Toxic, za ktorý Britney dostala i svoju prvú cenu Grammy. Album In The Zone sa po celom svete predal viac než 10 miliónov kusov. Ďalšie single boli Everytime a Outrageous.
Kašvár
Nachádza sa v katastrálnom území obce Ladmovce v okrese Trebišov v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1953 a naposledy novelizované v roku 1993 na rozlohe 116,4264 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Diskografia Britney Spears
Prvú hitovú kolekciu s názvom Greatest Hits: My Prerogative vydala koncom roku 2004. Album debutoval na štvrtom mieste amerického albumového rebríčka. V prvom týždni sa albumov v USA predalo viac než 255 000 kusov. Na Britneyinej výberovke sa objavili i tri nové single s názvami My Prerogative alebo Do Somethin'. Albumov sa nakoniec predalo okolo 8 miliónov kusov na celom svete.
Ďalší album pod názvom Blackout vyšiel 30. októbra. Album Blackout sa u kritikov stretol s nečakane vysokým úspechom. Britney však album nepropagovala a tým ho pochovala. V decembri 2007 však vydala do sveta nečakane podarený videoklip "Piece Of Me", ktorý sa dostával na predné priečky hitparád.
Volám sa Konohamaru!
Dej
Popri chôdzi sa Konohamaru s Narutom rozprávajú o čakre, pri čom si pripomenú, že je to energia potrebná pre vyvolanie nejakej techniky, teda džucu. Vzniká kombináciou telesnej a duševnej energie a pri použití ručnej pečate vytvorí džucu. Naruto mu povie, že ho bude trénovať tvrdo, a preto mu zadá prvú úlohu: prikáže mu, aby sa transformoval do podoby krásnej ženy, stojacej na ulici, no Konohamaru vytvorí jej tučnú a škaredú podobu. Ďalej ho Naruto vezme do obchodu s erotickými časopismi a neskôr do ženských kúpeľov, no Konohamaruove transformácie sú stále strašné.
Kašvár
Predmetom ochrany je: ''Ochrana územia na mezozoickom podklade vo východnej časti Zemplínskych vrchov. Vhodné prostredie pre vápnomilnú, xerotermnú vegetáciu a príslušné spoločenstvá fauny. Miestami výskyt krasových javov. Množstvo vzácnych a chránených taxónov.''
Diskografia Britney Spears
Svoje šieste štúdiové album vydala v decembri 2008 a dostalo názov Circus. Doska sa hneď po vydaní vyšplhala na 1. miesto v americkom hudobnom rebríčku a stala sa tak najmladšou umelkyňou, ktorá debutovala s piatimi doskami na 1. mieste, čím si vyslúžila aj zápis do Guinessovej knihy rekordov. Prvý vydaný singel s názvom "Womanizer" sa stal obrovským celosvetovým hitom a vyšplhal sa na prvé miesto rebríčka Billboard Hot 100 ako jej vôbec prvý singel od ...Baby One More Time. Ďalši single boli Circus, If U Seek Amy a Radar.
V novembri 2009 vydala svoje druhé album s najväčšími hitmi s názvom The Singles Collection. Album okrem vydaných skladieb obsahovalo singel "3".
Volám sa Konohamaru!
Dej
Neskôr sa Naruto Konohamarua opýta, prečo je taký posadnutý svojím starým otcom. Konohamaru mu povie, že práve Tretí mu dal meno Konohamaru po ich dedine, ktorá sa volá Konoha, no nikto ho tak nevolá. Pre všetkých je len vnukom Tretieho a nikto ho neuznáva ako individualitu a práve to Konohamaru nenávidí. Naruto mu povie, že aj on sa chce stať jedného dňa Hokageom a že ho bude musieť Konohamaru najskôr poraziť.
Diskografia Britney Spears
V roku 2011 vydala svoj už siedmy album Femme Fatale, ktorý sa dostal na 1. miesto v USA s hitmi Hold It Against Me, Till the World Ends, I Wanna Go a Criminal. Albumu sa predalo cez 2 milióny kusov.
Na konci roka 2013 vydala svoj zatiaľ posledný album Britney Jean, ktorý sa umiestnil na 4. mieste v USA, teda najhoršie umiestnenie počas jej kariéry. Vydala z neho len 2 single a to Work Bitch a Perfume. Predajnosť albumu sa blíži k miliónu.
Volám sa Konohamaru!
Dej
Medzitým sa Tretí Hokage rozpráva s Irukom o tom, že jedného dňa budú dedinčania možno Naruta uznávať, pretože o tom, že je v ňom démon, vedia len dospelí. Takže Narutovou jedinou nádejou je, že jeho rovesníci to netušia. Tretí tiež povie, že posledným želaním Štvrtého Hokageho bolo, aby ľudia v Narutovi videli hrdinu. No dospelí to tak nevidia a prenášajú svoje správanie na svoje deti. Keď nejaká osoba nenávidí druhú a neuznáva ju, jej oči sú hrozne chladné, keď na na ňu hľadí. Takto sa díva aj Ebisu na Naruta, keď ho nájde aj s Konohamaruom a Naruto to vycíti. Ebisu chce odviesť Konohamarua, ten však vytvorí dokonalé Sexy džucu, ale na Ebisua neúčinkuje, lebo je vraj slušný človek. Vtedy Naruto vytvorí skombinovaním džucu viacnásobnej Tieňovej replikácie a Sexy džucu množstvo krásnych nahých blondínok a Ebisu začne krvácať z nosa (v anime a mange je to znakom prejavenia perverzity). Naruto nazve techniku Harem džucu. Konohamaru je naštvaný, že neporazil svojho učiteľa a že ho nikto neuznáva. Naruto mu povie, že je to ťažké, že aj jeho uznáva len jedna osoba – jeho učiteľ Iruka a že sa Konohamaru musí pripraviť na to, že niesť titul Hokage bude ťažké. Konohamaru mu na to povie, že od tejto chvíle sú rivalmi. Naruto mu odpovedá tým, že raz budú spolu bojovať, ale zatiaľ nech sa Konohamaru pozerá vpred. Tretí, ktorý ich pozoroval pomocou svojej sklenej gule, poznamená, že Naruto práve vykročil vpred svojou cestou nindžu.
Diskografia Britney Spears
V júli 2016 vydala pilotný singel "Make Me" z nadchádzajúceho albumu. Kritici pieseň označujú za najlepšiu za posledných 10 rokov.
Britney sa na Slovensku podarilo 3-krát dostať na vrchol rebríčka. V TOP 10 sa ocitla 5-krát.
Single
Tabuľka obsahuje aj pozície singlov v Slovenskej a Českej hitparáde.
Bonneville-sur-Touques
Bonneville-sur-Touques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 390 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
René (Sarthe)
René je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NCIS: New Orleans
NCIS: New Orleans je americký kriminálny seriál. Vysielal sa od 23. septembra 2014 do 23. mája 2021 na stanici CBS. Je to druhý spin-off NCIS: Námorný vyšetrovací úrad, prvý bol NCIS: Los Angeles. Od 19. novembra 2015 sa vysiela aj na Slovensku na Markíze a Dajto. Seriál sa odohráva New Orleans, kde sa aj nakrúca.
K 23. októbru 2018 bola odvysielaná jubilejná 100 epizóda v piatej sérií seriálu.
Vo februári bolo oznámené, že aktuálna siedma séria bude pre seriál posledná, seriál sa skončil 23. mája 2021, obsahuje 155 epizód.
Obsah
Seriál sa týka fiktívneho tímu agentov NCIS sídliacich v New Orleans, Louisiane. Táto pobočka vyšetruje prípady od Mississippi až po Texas Panhandle. Zvláštny agent Dwayne Cassius Pride (Scott Bakula), ktorý žije a pracuje zo svojej kancelárie, vedie tím zvláštnych agentov ako je Christopher LaSalle (Lucas Black), bývalý zástupca šerifa, ktorý bol do tímu naverbovaný po hurikáne Katrina; Tammy Gregoriová (Vanessa Ferlito), bývalá washingtonská agentka FBI; Meredith Brodyová (Zoe McLellan), zvláštna agentka FBI priradená z pobočky NCIS pri Veľkých jazerách, ktorá tím neskôr opustila; Sonja Percyová (Shalita Grant), bývalá zvláštna agentka ATF a LaSalleova kolegyňa; Patton Plame (Daryl Mitchell), IT špecialista. Pomáha im doktorka Loretta Wadeová (C. C. H. Pounder), forenzná patologička, a Sebastian Lund (Rob Kerkovich), forenzný špecialista.
Lukánia
náhľad|Mapa starovekej Lukánie Lukánia bola staroveká oblasť v južnej časti Apeninského polostrova. Siahala od Tyrrhenského mora na západe až k Tarentskému zálivu na juhovýchode. Na severe susedila s časťami Apeninského polostrova Kampánia a Samnium, na severovýchode to bola Apúlia a na juhu Bruttium. Zahŕňa takmer celú časť dnešného regiónu Basilicata. Presné hranice boli rieky Silarus na severozápade (ktorá tvorila hranicu s Kampániou), Bradarus (ktorá sa vlieva do Tarentského zálivu) na severovýchode, zatiaľ čo dve ďalšie rieky Laus a Crathis tvorili hranice s Bruttiom.
Väčšiu časť Lukánie pokrýva pohorie Apeniny. Hlavný hrebeň siaha k západnému pobrežiu a je pokračovaním uzlu hôr na hranici so Samniom až takmer na juh k zálivu Policastro. Najvyšším vrcholom je Monte Pollino s výškou .n.m.; je zároveň najvyšším vrchom južných Apenín. Hory zostupujú v malom sklone k Tarentskému zálivu. Rieky, ktoré sa vlievajú do Tyrénskeho mora majú malý význam oproti riekam, ktoré sa vlievajú do Tarentského zálivu. Z nich sú najdôležitejšie rieky Bradanus, Casuentus, Aciris a Siris. Crathis, ktorá tvorí južnú hranicu patri takmer celá na územie Bruttia. Severnú hranicu predstavuje potok Silarus, ktorý má dva dôležité prítoky v Calor a Tanager, ktorý sa pripája z juhu.
Stručná história
Prvé osídľovanie sa datuje už v 6. storočí pred Kr., Rimania Lukániu objavili až v 3. storočí pred Kr. počas samnitských vojen. Lukánia bola tak nazvaná preto, že Lucas, ktorým bola v 5 stor. pred Kr. obsadená, nosil meno Lucani. Pred týmto obdobím mala všeobecne názov Oenotriaktore, ktorý zaviedli Gréci pre najjužnejšiu časť Itálie. Hornaté vnútrozemie bolo obsadené kmeňmi, ktoré boli známe ako Oenotriani a Choni, zatiaľčo pobrežie na oboch stranách bolo obsadené mocnými gréckymi kolóniami, ktoré mali nad vnútrozemím bez pochyby protektorát.
Lukáni mali demokratickú ústavu.V čase vojny bol vybraný spomedzi bežných úradníkov jeden, ktorý sa stal diktátorom.Zachovalo sa niekoľko zápisov v gréckom písme z 3. alebo 4. storočia pred Kr. a mince s legendou z 3. storočia. Lukáni si postupne podmanili celú krajinu (s výnimkou gréckych miest na pobreží) od hraníc so Samniom a Kampániou na južnom konci Itálie. Následne sa obyvatelia polostrova, ktorý je teraz známy ako Kalábria, vzbúrili a v mene Bruttianov si vybudovali nezávislosť. Potom sa zapojili do nepriateľských akcií s Tarentom a s Alexandrom, kráľom Epirusov, ktorého požiadali o pomoc v roku 443 pred Kr.
V roku 298 pred Kr. vytvorili alianciu s Rímom a rímsky vplyv sa rozšíril na kolónie Venusia (291 pred Kr.), Paestum (273 pred Kr.) a predovšetkým Tarentum (272 pred Kr.). Tieto kolónie boli niekedy v aliancii ale častejšie sa zapájali do nepriateľských akcií počas samnitských vojen.Taktiež sa pridali na stranu Pyrrha pocas jeho vojen. Po odchode Pyrrha z tohto územia ostali napospas milosti Ríma.
Počas druhej púnskej vojny sa pridali na stranu Kartága, ktorého armádu viedol Hannibal. Na území Lukánie boli zničené obe armády, Hannibalova aj Lukánska. Po týchto katastrofách sa krajina pod rímskou nadvládou dostala do úpadku.To zapríčinilo,že sa Lukánci spoločne so Samnitmi zúčastnili na vojne proti Rímu, čo malo pre oba národy veľké následky. V tom čase význam gréckych miest na tomto území upadol.
Mestá
Na východe sa nachádzalo mesto Metapontum, niekoľko kilometrov južne od rieky Bradanus. Ďalej to boli mestá Heraclea a Sybaris, ktoré bolo zničené v roku 510, ale následne nahradené mestom Thuria. Na západnom pobreží sa nachádzali mestá Poseidonia (neskôr pomenovaná ako Paestum), Elea (Velia), Pyxus (Buxentum) a mesto Laus. Z vnútrozemských miest bolo známe mesto Potentia (Potenza). Na severe pri hranici s Apúliou sa nachádzalo mesto Bantia. Na juh od Potentia bolo Grumentum a ďalej v tomto smere boli Nerulum a Muranum. V horskej doline Tanagrus boli Atina a Consilinum.
Anton Zarevúcky
Anton Zarevúcky (* 17. január 1911, Nemecká Ľupča – † 2. január 1993, Sielnica) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, kanonik a historik.náhľad|Hrob Antona Zarevúckeho pri múre kostola v Sielnici, ktorý postavil a miloval
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (19261930). Kňazskú vysviacku prijal v Banskej Bystrici (23. december 1933). Čestný kanonik Banskobystrickej kapituly (od 1974). Vyznačoval sa aktivitou pri renovácii a stavebných úpravách kostolov i farských budov. V rukopisoch zanechal katalógy kňazov, farností a kostolov banskobystrického biskupstva, katalóg organov v Banskobystrickej diecéze a i. Tlačou vyšiel Schematizmus slovenských katolíckych diecéz.
William McMahon
Sir William McMahon (* 23. február 1908, Sydney, Austrália  – † 31. marec 1988, Sydney) bol austrálsky politik a 20. predseda vlády Austrálie.
Životopis
Vyštudoval právo na univerzite v Sydney. Po štúdiách pracoval ako právnik. V roku 1940 vstúpil do armády, no vzhľadom na problémy so sluchom nebol na fronte. Po II. svetovej vojne cestoval po Európe a vyštudoval ekonómiu.
Od roku 1949 bol poslancom pralamentu, vo vláde Roberta Menziesa bol ministrom vojenského námorníctva. Ministrom s rôznymi právomocami bol nepretržite 21 rokov, čo je austrálsky rekord. Vo vláde Harolda Holta sa stal ministrom financií (druhý najdôležitejší vládny post) a po zmiznutí Holta v roku sa predpokladalo, že ho automaticky nahradí. Koaliční partneri však nechceli byť vo vláde, ktorú by McMahon viedol a premiérom sa stal John Gorton. Gorton rezignoval v marci 1971, po čom sa sa McMahon konečne stal predsedom vlády.
McMahon sa počas svojej vlády boril s odporom voči Vojne vo Vietname a povinnej vojenskej službe, pričom jeho labouristický oponent Gough Whitlam presadzoval skončenie austrálskej intervencie a zrušenie povinnej vojenskej služby. McMahon kritizoval Whitlamov postoj na medzinárodné uznanie Čínskej ľudovej republiky, no ustúpil, keď americký prezident Richard Nixon oznámil, že Čínu oficiálne navštívi.
McMahon nebol populárny ani medzi členmi vlastnej liberálnej strany a voličmi a v decembri roku 1972 prehral vo voľbách proti Whitlamovi. Po roku 1974 skončil s aktívnou politikou. V roku 1977 bol pasovaný do rytierskeho stavu.
McMahon sa oženil až v roku 1965 vo veku 57 rokov. Mal tri deti.
Metrický priestor
Motiváciou pre štúdium metrických priestorov je snaha o vystihnutie podstaty konceptov konvergencie a spojitosti a ich zovšeobecnenie z oborov reálnych alebo komplexných čísel do ľubovoľného oboru, ktorý tvorí metrický priestor.
Metrické priestory umožňujú okrem iného dobre definovať pojem otvorenej a uzavretej množiny. Tieto sa potom využívajú pri ďalšom zovšeobecnení - topologických priestoroch, na ktorých nie je definovaná vzdialenosť medzi dvoma bodmi, ale len trieda otvorených podmnožín, spĺňajúca isté základné podmienky vyplývajúce z teórie metrických priestorov.
Definícia
Metrický priestor je usporiadaná dvojica (X,d), kde X je neprázdna množina a d je zobrazenie na usporiadaných dvojiciach prvkov X, nazývané metrika na X, pre ktoré sú splnené nasledujúce podmienky:
Špeciálna teória relativity
Špeciálna teória relativity (ŠTR) je fyzikálna teória publikovaná v roku 1905 Albertom Einsteinom. Nahradzuje Newtonove predstavy o priestore a čase a zahŕňa teóriu elektromagnetického poľa reprezentovanú Maxwellovými rovnicami. Teória sa nazýva špeciálnou, lebo opisuje iba zvláštny prípad Einsteinovho princípu relativity, kde sa vplyv gravitácie môže zanedbať. O desať rokov neskôr publikoval Einstein všeobecnú teóriu relativity, ktorá zahrňuje aj gravitáciu.
Motivácia pre špeciálnu teóriu relativity
Princíp relativity zaviedol už Galileo Galilei. Prekonal starý absolutistický pohľad Aristotela a zastával názor, že pohyb, alebo minimálne rovnomerný priamočiary pohyb, má zmysel iba relatívne (pomerne) k niečomu inému. Ďalej tvrdil, že neexistuje absolútne referenčné teleso, oproti ktorému by všetky ostatné veci mohli byť merané. Galileo zaviedol aj sadu transformácií nazývaných Galileove transformácie, ktoré sa používajú dodnes a definoval 5 pohybových zákonov. Keď Newton konštruoval svoju mechaniku, prevzal Galileiho princíp relativity a zredukoval počet základných pohybových zákonov na tri.
Na začiatku 19. storočia začali byť svetlo, elektrina a magnetizmus považované za rôzne aspekty elektromagnetického poľa. Maxwellove rovnice ukazovali, že elektromagnetické žiarenie vysielané urýchľovaným elektrickým nábojom sa vždy šíri rýchlosťou svetla. Tieto rovnice boli založené na myšlienke existencie éteru, v ktorom sa rýchlosť žiarenia nemení v závislosti na rýchlosti pohybu zdroja. Tieto vlastnosti sú analogické klasickému mechanickému vlneniu. Naproti tomu by sa mala v závislosti na rýchlosti pozorovateľa, meniť rýchlosť žiarenia. Fyzici sa pokúsili využiť túto myšlienku na zmeranie rýchlosti Zeme vo vzťahu k éteru. Najznámejší z týchto pokusov bol Michelson-Morleyho experiment. Pretože tieto pokusy boli neúspešné, vyšlo najavo, že rýchlosť svetla sa nemení s rýchlosťou pozorovateľa, a pretože – podľa Maxwellových rovníc – sa nemení ani s meniacou sa rýchlosťou zdroja, musí byť nemenná (invariantná) pre všetkých pozorovateľov.
Ešte pred teóriou relativity si Hendrik Lorentz a iní všimli, že elektromagnetické sily sa líšia v závislosti od umiestnenia pozorovateľa. Napríklad jeden pozorovateľ nemusel pozorovať žiadne magnetické pole v určitej oblasti, zatiaľ čo iný, pohybujúci sa smerom k prvému áno. Lorentz navrhol teóriu éteru, v ktorej objekty a pozorovatelia pohybujúci sa vzhľadom na nehybný éter podliehajú fyzickému skracovaniu (Lorentz-Fitzgeraldova kontrakcia). Ukázalo sa, že táto teória by bola v úplne zhode s výsledkami experimentov, ak by podliehal zmene navyše aj čas (dilatácia času). Zdalo sa, že jeho teória umožňuje zladiť teóriu elektromagnetického poľa a klasickú Newtonovu fyziku nahradením Galileiho transformácie. Pri práci s rýchlosťami omnoho menšími ako je rýchlosť svetla bolo možné Lorentzove transformácie zanedbať a výsledné zákony zjednodušiť do Galileiho transformácie. Lorentz navrhol platnosť tejto teórie pre všetky sily, vtedy si však neuvedomil celú silu jeho teórie. Táto teória, dnes nazývaná Lorentzova teória éteru, bola kritizovaná dokonca i Lorentzom samotným, pre jej zrejmú ad hoc podstatu.
Zatiaľ čo Lorentz navrhol rovnice Lorentzovej transformácie, Einsteinovým prínosom bolo vysvetlenie a odvodenie týchto rovníc zo základnejších princípov a bez predpokladu existencie éteru. Einstein chcel zistiť, čo je nemenné (invariantné) pre všetkých pozorovateľov. V špeciálnej teórii relativity sa zdanlivo zložité Lorentzove a Fitzgeraldove transformácie jasne odvodzujú z jednoduchej geometrie a Pytagorovej vety. Pôvodný názov teórie bol „O elektrodynamike pohybujúcich sa telies“ (v nemeckom origináli – „Zur Elektrodynamik bewegter Körper“). Bol to Max Planck, kto odporučil termín „relativita“, ktorý zdôrazňuje predstavu transformácie zákonov fyziky medzi pozorovateľmi relatívne sa pohybujúcimi jeden k druhému.
Špeciálna teória relativity sa obvykle zaoberá chovaním objektov a pozorovateľov, ktorí zostávajú v pokoji alebo sa pohybujú konštantnou rýchlosťou. V tomto prípade hovoríme, že pozorovateľ je v inerciálnej vzťažnej sústave. Umiestnenie a časy udalostí zaznamenané pozorovateľmi v rôznych inerciálnych vzťažných sústavách je možné porovnať pomocou rovníc Lorentzovej transformácie. O špeciálnej teórii relativity (ďalej ŠTR) sa často nesprávne uvádza, že nemôže byť použitá na objekty a pozorovateľov, ktorých pohyb nie je rovnomerný ale zrýchlený (neinerciálne vzťažné sústavy). Dokazuje to napríklad problém „relativistickej rakety“, kde ŠTR správne predpovedá chovanie zrýchľovaných telies (tiel) v prítomnosti konštantného alebo nulového gravitačného poľa alebo tých v rotujúcej vzťažnej sústave. Táto teória iba nie je schopná opísať presne pohyb v gravitačných poliach, pri ktorom sa teleso dostáva do miest s rôznym gravitačným potenciálom.
Postuláty špeciálnej teórie relativity
Einsteinova zásluha je v tom, že sa dokázal správne zorientovať v zmätku viacerých protichodných poznatkov vtedajšej doby, a že fyziku (aplikovanú na inerciálne sústavy) postavil na dvoch základných postulátoch:
Matematická formulácia postulátov
V prísne matematickej formulácii špeciálnej teórie relativity predpokladajme, že vesmír existuje v štvorrozmernom časopriestore M. Jednotlivé body v časopriestore sú udalosťami; fyzikálne objekty v časopriestore opíšeme ako svetočiary (ak predpokladáme, že objekt je bodový) alebo svetoplochy (ak predpokladáme, že objekt je väčší ako bodový). Svetočiary alebo svetoplochy opisujú iba pohyb objektu; objekt však môže mať aj iné fyzikálne charakteristiky ako energiu, hybnosť, hmotnosť, elektrický náboj, atď.
Okrem udalostí a fyzikálnych objektov majme navyše triedu inerciálnych pozorovateľov (ktorí môžu alebo nemusia zodpovedať vlastnému fyzikálnemu objektu). Každý inerciálny pozorovateľ je spojený s nejakou inerciálnou vzťažnou sústavou. Táto vzťažná sústava poskytuje súradnicový systém so súradnicami pre udalosti v časopriestore M. Navyše táto vzťažná sústava poskytuje súradnice pre všetky ostatné charakteristiky objektu v časopriestore, napríklad poskytuje súradnice pre hybnosť a energiu objektu, súradnice  pre elektromagnetické pole a pod.
Predpokladajme, že pre akýchkoľvek dvoch inerciálnych pozorovateľov existuje transformácia súradníc, ktorá prevádza súradnice zo vzťažnej sústavy jedného pozorovateľa do vzťažnej sústavy druhého pozorovateľa. Táto transformácia nestanovuje iba prevod časopriestorových súradníc, ale zaisťuje aj prevod všetkých ostatných fyzikálnych súradníc, ako napr. pravidlá prevodu pre hybnosť a energiu, atď. (V praxi je možné s týmito prevodnými pravidlami efektívne pracovať pomocou matematiky tenzorov.)
Ďalej predpokladajme, že vesmír sa riadi množstvom fyzikálnych zákonov. Matematicky sa dá každý fyzikálny zákon vyjadriť vzhľadom na súradnicu niektorej inerciálnej vzťažnej sústavy rovnicou (napríklad diferenciálnou), ktorá sa týka rôznych súradníc rôznych objektov v časopriestore. Typickými príkladmi sú Maxwellove rovnice a Newtonove pohybové zákony.
Prvý postulát (princíp relativity)
Žiadny fyzikálny zákon sa nemení transformáciou súradníc z jednej inerciálnej vzťažnej sústavy do druhej. Preto, ak sa objekt v časopriestore riadi matematickými rovnicami popisujúce fyzikálny zákon v jednej inerciálnej sústave, musí sa riadiť tými istými rovnicami pri použití v ľubovoľnej inej inerciálnej vzťažnej sústave.
Druhý postulát (konštantná rýchlosť svetla c)
Existuje základná konštanta s nasledujúcou vlastnosťou. Pokiaľ A, B sú dve udalosti majúce súradnice a  v inerciálnej vzťažnej sústave F, a súradnice  a  v inej inerciálnej vzťažnej sústave F' potom,
Neformálne, druhý postulát stanovuje, že objekty pohybujúce sa rýchlosťou svetla c v jednej vzťažnej sústave sa budú nutne pohybovať rýchlosťou svetla c vo všetkých vzťažných sústavách. Ukázalo sa, že druhý postulát sa dá matematicky odvodiť z prvého postulátu a Maxwellových rovníc, v prípade, že rýchlosť svetla c je daná, kde \mu_0 je permeabilita a \epsilon_0 je permitivita vákua. Pretože sa Maxwellovými rovnicami riadi šírenie elektromagnetického žiarenia, akým je napríklad svetlo, označujeme bežne c ako rýchlosť svetla a druhý postulát sa dá interpretovať jednoducho ako tvrdenie, že elektrodynamika tak, ako bola popísaná Maxwellovými rovnicami, je správna, v protiklade so skoršou teóriou Galileovej relativity, ktorá bola v rozpore s Maxwellovými rovnicami (ak nepredpokladáme existenciu éteru). Formulácia druhého postulátu tak, ako je daná vyššie, však nevyžaduje existenciu elektromagnetického poľa ani Maxwellových rovníc.
Postuláty špeciálnej teórie relativity sa dajú vyjadriť veľmi stručne použitím matematického jazyka pseudo-Riemannových variet. Druhý postulát je potom tvrdením, že štvordimenzionálny časopriestor M je pseudo-Riemannovou varietou vybavenou Lorentzovou metrikou g signatúry (3,1), ktorá je daná rovinnou Minkowského metrikou v každej inerciálnej vzťažnej sústave. Táto metrika sa považuje za jednu z fyzikálnych veličín teórie, pretože sa istým spôsobom mení, ak zmeníme vzťažnú sústavu, a je ju možné preto využiť na opis fyzikálnych zákonov. Prvý postulát tvrdí, že zákony fyziky sú invariantné, pokiaľ sú prezentované vo vzťažnej sústave, pre ktorú g je dané Minkowského metrikou. Výhodou tejto formulácie je jednoduché porovnanie špeciálnej teórie relativity so všeobecnou teóriou relativity, ktorá obsahuje tiež dva postuláty, ale je vynechaná požiadavka, aby metrika bola Minkowského metrikou.
Galileiho princíp relativity je limitným prípadom špeciálnej teórie relativity v nerelativistickej limite. V tomto prípade zostáva prvý postulát nezmenený, ale druhý postulát sa zmení nasledovne:
Fyzikálna teória daná klasickou mechanikou a Newtonovou gravitačnou teóriou je v súlade s Galileovým princípom relativity, ale nie so špeciálnou teóriou relativity. Naopak, Maxwellove rovnice nie sú v súlade s Galileovým princípom relativity, ak nepredpokladáme existenciu éteru. V prekvapivom množstve prípadov sa dajú odvodiť fyzikálne zákony v špeciálnej teórii relativity (ako napríklad známa rovnica E=mc^2) kombináciou postulátov špeciálnej teórii relativity s hypotézou, že fyzikálne zákony v špeciálnej teórii relativity sa blížia zákonom klasickej mechaniky v nerelativistickej limite.
Postavenie špeciálnej teórie relativity
Špeciálna teória relativity je presná iba vtedy, ak sú gravitačné účinky zanedbateľné alebo veľmi malé. V ostatných prípadoch musí byť nahradená všeobecnou teóriou relativity. Vo veľmi malých mierkach (ako napríklad Planckova dĺžka a menšie) je možné, že špeciálna teória relativity neplatí kvôli efektom kvantovej gravitácie. Ale v makroskopických mierkach a pri neprítomnosti silných gravitačných polí špeciálnu teóriu relativity všeobecne prijala celá fyzikálna verejnosť a výsledky pokusov, ktoré sa ju zdajú vyvracať, sú pripisované nereprodukovateľným experimentálnym chybám. Naproti tomu všeobecná teória relativity nie je stále dostatočne experimentálne preverená a dokonca doteraz neboli vyvrátené alternatívne teórie gravitácie ako napríklad Brans-Dickeova teória.
Dôsledky špeciálnej teórie relativity
Špeciálna teória relativity má niekoľko dôsledkov, ktoré sa môžu zdať mnohým ako bizarné, medzi ktorými sú:
Hmotnosť, hybnosť a energia
Okrem zrevidovaní predstáv o priestore a čase vyžaduje špeciálna teória relativity takisto aj nový pohľad na koncept hmoty, hybnosti a energie, ktoré sú dôležitými pojmami Newtonovej mechaniky. Podobne ako špeciálna relativita dala do vzájomného vzťahu priestor a čas, i u týchto ukazuje, že prakticky ide o rôzne aspekty tej istej fyzikálnej veličiny.
Existuje niekoľko rovnocenných ciest ako definovať hybnosť a energiu v ŠTR. Jedna z metód používa zákony zachovania. Aby tieto zákony zostali platné v ŠTR, musia platiť v každej inerciálnej sústave. Ak by sme však urobili jednoduchý myšlienkový experiment s Newtonovými definíciami hybnosti a energie, zistíme, že tieto veličiny v ŠTR nie sú zachovávané. Jedinou ich možnou záchranou je urobiť malé zmeny v definíciách, ktoré sa uplatnia iba pri relativistických rýchlostiach. Nasledujúce nové definície boli prijaté ako správne pre hybnosť a energiu v ŠTR.
Majme objekt o hmotnosti m pohybujúci sa rýchlosťou v. Jeho energia a hybnosť sú dané vzťahmi: kde γ (Lorentzov faktor) je daný vzťahom: a c je rýchlosť svetla. Výraz γ, ktorý sa v ŠTR často vyskytuje, pochádza z rovníc Lorentzovej transformácie. (Dá sa povedať, že jeho hodnota zhruba opisuje, ako veľmi sa chovanie telesa líši od klasickej mechaniky. Pre γ = 1 sa teleso správa úplne newtonovsky, a pre γ → ∞ sa zvýrazňujú relativistické javy.) Vzťah energie a hybnosti vyjadruje vzorec
Pre rýchlosti omnoho menšie ako je rýchlosť svetla sa γ aproximuje použitím Taylorovho rozvoja a dá sa zistiť, že
Okrem prvého výrazu vo vyjadrení energie (diskutovaného nižšie) sú tieto vzorce presne v súlade so štandardnými definíciami newtonovskej kinetickej energie. To je ako požadované, lebo pri nízkych rýchlostiach musí ŠTR súhlasiť s newtonovskou mechanikou.
Ak sa pozrieme na predchádzajúce vzorce pre energiu, jeden z nich vyzerá, že pokiaľ je objekt v pokojovom stave (v = 0 a γ = 1), dostaneme nenulový energetický zvyšok: Táto energia je nazývaná pokojová energia. Pokojová energia nie je v rozpore s Newtonovou teóriou, pretože je konštantná, a čo sa kinetickej energie týka, je podstatný iba rozdiel v energii.
Ak vezmeme vzorec tak, ako je napísaný, vidíme, že v teórii relativity platí, že hmotnosť je iba ďalšou formou energie. Tento vzorec sa stáva dôležitým napríklad pri meraní hmotnosti rôznych atómových jadier. Porovnaním rozdielov hmotností je možné predpovedať, ktoré atómové jadrá ukrývajú veľkú vnútornú energiu, ktorá môže byť uvoľnená jadrovými reakciami. Tieto dáta poskytli dôležité informácie pri konštrukcii atómovej bomby. Dopady tohto vzorca na život v 20. storočí z neho urobili jednu z najznámejších vedeckých rovníc.
O hmotnosti
Často, hlavne v staršej literatúre a v úvodných kurzoch fyziky, sa uvádza, že podľa špeciálnej teórie relativity so zvyšujúcou sa rýchlosťou vzrastá hmotnosť telesa. Toto tvrdenie sa opiera o jednu definíciu hmotnosti, ale v ŠTR existujú dve rôzne predstavy hmotnosti. Predchádzajúca rovnica hovorí o tzv. pokojovej hmotnosti. Táto hmotnosť je nemennou veličinou v tom zmysle, že je rovnaká pre všetkých inerciálnych pozorovateľov. Predovšetkým sa pokojová hmotnosť nezvyšuje s rýchlosťou telesa.
O žiadnej z týchto definícií sa nedá povedať, že je správna alebo nesprávna. Ale mnohí fyzici nemajú radi koncept relativistickej hmotnosti, pretože sa mení v Lorentzovej transformácii, a dávajú prednosť vo formulovaní ŠTR invariantnými veličinami. Naopak, pokojová hmotnosť sa stala dôležitou veličinou vo všeobecnej teórii relativity a v kvantovej teórii polí. Veľa fyzikov preto jednoducho hovorí o hmotnosti, hoci majú na mysli pokojovú hmotnosť.
Súčasnosť a kauzalita
náhľad|Svetelný kužeľ
Špeciálna teória relativity pripúšťa, že udalosti, ktoré sú súčasné v jednej vzťažnej sústave, nemusia byť súčasné v inej vzťažnej sústave.
Geometria časopriestoru v špeciálnej teórii relativity
ŠTR používa „rovný“ štvorrozmerný Minkowského priestor, obvykle označovaný ako časopriestor. Tento priestor je však veľmi podobný štandardnému trojrozmernému Euklidovskému priestoru a vďaka tomu sa s ním veľmi jednoducho pracuje.
Diferenciál vzdialenosti (ds) v karteziánskom trojrozmernom priestore je definovaný ako: Kde sú diferenciály troch priestorových dimenzií. V geometrii ŠTR je pridaná štvrtá dimenzia – čas – s jednotkou c, takže rovnica pre diferenciál vzdialenosti sa zmení na:
V mnohých situáciách môže byť užitočné považovať čas za imaginárny (napríklad to môže zjednodušiť rovnice). V takom prípade je t v predchádzajúcej rovnici nahradené i.t' a metrika sa zmení na:
Pokiaľ pre zjednodušenie zmeníme počet priestorových dimenzií na dve, môžeme reprezentovať fyzikálny svet trojrozmerným priestorom:
Čo dáva rovnicu kružnice o polomere r = c · dt. Ak to rozšírime do troch priestorových dimenzií, koncové body nulových geodetík budú sústredenými guľovými plochami, kde polomer = vzdialenosť c · ±čas.
Sústredné guľové plochy
Tento prázdny dvojkužeľ reprezentuje „líniu pohľadu“ z bodu v priestore. Vtedy, keď sledujeme hviezdy a povieme „Svetlo tejto hviezdy, ktoré mi dopadá do oka, je X rokov staré.“, tak sa práve pozeráme pozdĺž línie pohľadu, pozdĺž nulové geodetiky. Pozeráme sa na udalosť vzdialenú metrov a d/c sekúnd v minulosti. Z tohto dôvodu je prázdny svetelný dvojkužeľ známy takisto ako aj „svetelný kužeľ“. (Bod v ľavom dolnom rohu znázorňuje hviezdu, počiatok súradnicového systému znázorňuje pozorovateľa a čiara ku hviezde znázorňuje nulovú geodetiku „líniu pohľadu“.)
Svetelný dvojkužeľ|200px
Kužeľ v oblasti −t sú informácie, ktoré bod „prijíma“, zatiaľ čo kužeľ v oblasti +t sú informácie, ktoré bod „vysiela“.
Ulsterský obranný pluk
Ulsterský obranný pluk (, skr. UDR) bol pechotný pluk britskej armády vytvorený v roku 1970 a rozpustený v roku 1992. Jeho oficiálnou úlohou bola „obrana života a majetku v Severnom Írsku proti ozbrojeným útokom alebo sabotážam“, ale na rozdiel od vojakov zo Spojeného kráľovstva, nebol nikdy použitý na zvládnutie davu alebo vykonávanie poriadkových povinností v mestách. Išlo o najväčší peší pluk v britskej armáde, ktorý bol tvorený zo 7 práporov a ďalšie 4 sa pridali v priebehu dvoch rokov. UDR pozostával väčšinou z dobrovoľníkov na čiastočný úväzok, až do roku 1976, kedy bola pridaná aj služba na plný úväzok. Nábor v Severnom Írsku prebiehal kvôli vnútrokomunitnému sporu. Niektorí členovia UDR (hlavne ulsterskí protestanti) boli obvinení z náboženskej diskriminácie. Pluk bol pôvodne zamýšľaný, aby odrážal demografiu Severného Írska a začal regrutovať katolíkov, ktorí tvorili 18 % jeho vojakov. Do roku 1972 tento počet klesol z rôznych príčin na 3 %. Pluk bol pod takou trvalou kritikou, neporovnateľne výraznejšou než iné jednotky britskej armády.
Tento pluk bol v britskej armáde jediný, ktorý bol v aktívnej službe po celú jeho 22 ročnú existenciu. Bol to tiež prvý britský pluk, ktorý do svojej štruktúry začlenil aj ženy.
V roku 1992 bol pluk zlúčený s Kráľovskými írskymi jazdcami a vznikol Kráľovský írsky pluk.
Hirtzbach
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frigg
Frigg je najvyššia bohyňa severskej mytológie, manželka Odina a matka pokolenia Ásov. Bohyňa manželstva, materstva, plodnosti, lásky, domáceho kozuba a oblohy. Bola uctievaná ako ochrankyňa manželskej lásky a žien v domácnosti. Vie predpovedať budúcnosť, pretože pozná osudy ľudí aj bohov, ale neurčuje ich. Vie liečiť choroby, zranenia a často stojí po boku manžela počas divokých bojov. Jej symbolom je zväzok kľúčov.
Býva v paláci Fensalir.
Bol jej zasvätený a jej meno nesie piaty deň v týždni.
Frigginou spoločníčkou je Eir, liečiteľka bohov a bohyňa liečenia. Frigginými pobočníčkami sú Hlín - bohyňa ochrany, Gná - bohyňa posolstiev a Fulla - bohyňa plodnosti.
4383 Suruga
4383 Suruga je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Y. Oshima 1. decembra 1989.
Európska volejbalová konfederácia
Európska volejbalová konfederácia (', skr. CEV''') je európska športová konfederácia, ktorá združuje volejbalové zväzy európskych štátov a organizuje európske súťaže a podujatia vo volejbale, plážovom volejbale a snežnom volejbale. Vznikla v roku 1963 a sídli v Luxemburgu, v Luxembursku. Združuje 57 národných volejbalových zväzov a na jej čele od roku 2015 stojí Srb Aleksandar Boričić. CEV je jednou z piatich kontinentálnych konfederácií Medzinárodnej volejbalovej federácie (FIVB) a tiež členom European Team Sports (ETS), európskeho združenia organizáciíí v kolektívnych športov.
Zóny CEV
Niektoré z federácií sú rozdelené geograficky do 4 volejbalových zón, tzv. zonálnych asociácií.
Súťaže a podujatia
náhľad|Trofej pre víťaza LM (v popredí)