cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karel Hoffmann
Životopis
V roku 1900 prevzal starostlivosť i o obchodno-finančnú a organizačnú stránku kvarteta. Zaneprázdnenie prácou bolo bohužiaľ príčinou toho, že jeho súkromný život nebol harmonický. Manželská kríza vyvrcholila milostným vzťahom jeho ženy s Oskarom Nedbalom a ich spoločným odchodom do cudziny v roku 1906. Hoffmannovi tak zostala dcéra, ktorá mu neskôr, ako vydatá T. Šetlíková, vlastnou rodinou nahradila to, čo sám stratil.
Nový, veľký rozmach, hlavne zahraničných vystúpení kvartetu priniesol až koniec vojny. Hoffmann bol v roku 1922 menovaný profesorom husľovej hry na majstrovskej škole pražského konzervatória. V školskom roku 1926-1927 bol i jej rektorom. Vychoval radu významných huslistov, ale vlastných umeleckých plánov sa ešte nevzdával a venoval sa štúdiu a prevedeniu obtiažnych koncertov J. B. Foerstera, Pavla Hindemitha a ďalších.
Keď sa Josef Suk vzdal svojej výkonnej umeleckej činnosti a Jiří Herold zomrel, založil Hoffmann v roku 1934 nový komorný súbor, České trio s violončelistom Ladislavem Zelenkou a pianistom Janem Heřmanem. Existencia tria však trvala už iba necelé dva roky, pretože druhú operáciu rakoviny Hoffmann už neprežil.
Švédska doska
náhľad|Obklad švédska doska na [[Budova Slovenského rozhlasu|budove Slovenského rozhlasu]] Švédska doska je druh keramického obkladu imitujúci neomietnuté tehlové murivo, vo farebnej škále ﻿pozostávajúcej zo sýtejších tehlových zemitých farieb, s prevahou ﻿hnedej, tehlovo červenej a oranžovej.
Obklad sa nachádza napríklad v exteriéri a interiéri budovy Slovenského rozhlasu v Bratislave.
Jan Grzenia
Jan Grzenia je poľský jazykovedec a lexikograf, doktor humanitných vied. Zaujíma sa o štylistiku, teóriu textu, jazykovú pragmatiku, jazykovú kultúru a osobné mená. Tiež skúma komunikačné procesy v internetovej sieti.
Niekoľko rokov bol šéfredaktorom časopisu „Postscriptum“, v súčasnosti prevádzkuje vydavateľstvo Nomen Omen.
Doktorát získal v roku 1994 na základe práce Język poetycki jako struktura polifoniczna (na materiale poezji polskiej XX wieku).
Cukrík (Pezinok)
Cukrík (iné názvy: Cukrmandel, Koník , Koniklec ) (324 m n. m.) je vrch v Malých Karpatoch. Leží nad mestom Pezinok neďaleko štôlne Sirková.
Nachádza sa tu ohnisko a je známym turistickým miestom miestnych ľudí.
Pégairolles-de-Buèges
Pégairolles-de-Buèges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paulhan (Hérault)
Paulhan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abusus non tollit usum
„Abusus non tollit usum“ je latinský výraz pôvodom z rímskeho práva. Znamená doslova „Zneužívanie neruší právo užívania“, pričom obsahovo vyjadruje zásadu, že zneužívanie určitého právneho poriadku neznamená stratu jeho platnosti.
Nákupné centrum Mólo
náhľad|Reštaurácia [[McDonald's]] Nákupné centrum Mólo alebo MÓLO (od roku 2019 tiež Nákupné centrum Molo alebo MOLO) je nákupno-zábavné centrum v Pezinku na Myslenickej ulici číslo 2/C v mestskej lokalite Sahara. Bolo slávnostne otvorené 24. septembra 2005.
Dňa 13. apríla 2023 o 11. hodine bola v nákupnom centre otvorená nová prevádzka McDonald's.
Poloha
Nachádza pri druhom najväčšom pezinskom sídlisku, Sídlisko Juh, a nachádza sa 1,5 km od historického centra.
Nákupné centrum Mólo je lokalizované do obchodno-výrobnej zóny Sahara Shopping Park, vedľa hlavného cestného ťahu cesty II. triedy číslo 502.
Nákupné centrum sa nachádza medzi dvomi autobusovými zastávkami, vedľa nákupného centra sa nachádza hypermarket Tesco s obchodmi a v okolí nákupného centra sa nachádzajú štyri čerpacie stanice, obchodný dom Kaufland a diskontná predajňa Lidl.
Parametre
Plocha nákupných priestorov je 6300 m², svoje služby ponúka 49 obchodov. Zákazníci majú k dispozícii 200 parkovacích miest.
Jozef Mlacek
Jozef Mlacek (* 30. júla 1937, Teplička nad Váhom) je slovenský lingvista i slovakista. Medzi jeho vedecké a výskumné záujmy patria frazeológia, lexikológia, syntax a štylistika.
V rokoch 1955-1959 študoval slovenský jazyk a históriu na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Prednášal v Ružomberku, ako aj na univerzitách v Prešove a Bratislave. V rokoch 1987-1990 bol lektorom slovenského jazyka na univerzite v Novom Sade. V rokoch 1992-2004 bol riaditeľom letnej školy Studia Academica Slovaca. Autor lingvistických publikácií, člen redakčnej rady časopisu „Slovenská reč”.
Mojevideo
Mojevideo je slovenská internetová databáza krátkych videí. Video môže pridať ktokoľvek, kto má na webstránke už vytvorený používateľský účet. Stránku aktuálne vlastní firma Mojevideo.sk, s.r.o. so sídlom v Nitre, ktorej zakladateľom a vlastníkom je Ing. Michal Mik.
Funkcie a rozhranie stránky
Po otvorení a načítaní počítačovej verzie stránky sa zobrazí hlavná stránka portálu Mojevideo na ktorú sa pravidelne pridáva niekoľko z nahraných videí, tie sa pravidelne aktualizujú a nahradzujú sa novými. V hornej časti stránky sa nachádza lišta z ktorej sa dá dostať na podstránky s „najlepšími videami“ – videá, ktoré majú najvyšší pomer hodnotenia „páči sa mi“ oproti „nepáči sa mi“, najobľúbenejšie videá – videá, ktoré si používatelia najviac pridali medzi svoje „obľúbené videá“, najpozeranejšie videá a najdiskutovanejšie videá – videá s najviac komentármi, pričom videá v týchto zoznamoch sa týždenne aktualizujú za nové. Taktiež sa z tadeto dá dostať na podstránky „kategórie“ a „užívatelia“.
Okrem verzie pre počítače je Mojevideo taktiež optimalizované pre mobilné zariadenia na adrese.
Nahrávanie a prehrávanie videí
Ako bolo už spomínané videá môžu nahrávať používatelia, ktorý majú na portáli vytvorený účet a sú v ňom aktuálne prihlásený. Pri nahrávaní videa musí užívateľ zadať názov, popis videa, kľúčové slová podľa ktorých sa dá video po nahratí nájsť a taktiež jednu z kategórií. Nahrávať je možné akékoľvek videá s veľkosťou maximálne 500 MB a nie sú v rozpore s podmienkami používania, čo znamená, že neobsahujú nenávistný obsah, nepropagujú užívanie drog a iných omamných látok, neporušujú osobné a ani autorské práva.
Videá sa od 17. marca 2012 dajú nahrávať a prehrávať v kvalite HD t. j. 720p, čo bolo následne 10. novembra 2017 zvýšené na Full HD, t. j. 1080p.
Návštevnosť
Podľa štatistík z webstránky SimilarWeb, ktorá slúži na analýzu webu bolo Mojevideo 40. najnavštevovanejšou webstránkou na Slovensku a 9 112. na svete. Podľa údajov z tejto stránky prišlo na Mojevideo v marci 2019 81,61 % užívateľov zo Slovenska, 12,83 % z Česka a zvyšok z ostatných krajín.
Pégairolles-de-l’Escalette
Pégairolles-de-l’Escalette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Abú Tammám
Abú Tammám (Habíb ibn Aws) (* 804 alebo 806, Džásim – † 29. august 846, Mosul, Irak) bol arabský básnik. Je autorom ód oslavujúcich vojenské víťazstvá Arabov, ľúbostných básní, meditačnej a asketickej poézie (zuhdíját). Zostavoval básnické antológie.
Görlitz
Görlitz (slov. Zhorelec, poľsky Zgorzelec, ) je mesto s postavením mestského okresu (Kreisfreie Stadt) v Slobodnom štáte Sasko na historickom území Hornej Lužice, v súčasnosti i najvýchodnejšie mesto Nemecka na štátnej hranici s Poľskom. V roku 2010 malo asi 55 000 obyvateľov. Nemecký Görlitz tvorí historická časť Görlitzu; niekdajšie východné predmestie, ktoré oddeľuje rieka Lužická Nisa, predstavuje dnes samostatné poľské mesto Zgorzelec. Je zakladajúcim členom Euroregiónu Nisa.
Poloha
Mesto leží na nemecko-poľskej hranici na Lužickej Nise. Prechádza ním základný poludník stredoeurópskeho času. Stred mesta leží, najvyšším bodom jeho územia je Zemská koruna a najnižším rieka Nisa. Mesto má plochu približne.
Dejiny
Osada Görlitz vznikla na dôležitej križovatke dvoch dôležitých obchodných ciest: jednej vedúcej z Čiech do severných hanzových miest a kráľovskej cesty z Vroclavu do Durínska. Prvá písomná zmienka o osade „villa Göerlitz“ sa objavila v roku 1071 v listine zostavenej na popud nemeckého cisára Henricha IV. v Goslare. V roku 1076 sa osada stala českým územím, v roku 1253 ju však český kráľ postúpil markgrófovi Ottovi III. z Brandenburgu ako veno jeho manželky Boženy, dcéry Václava I.
Niekedy pred rokom 1220 začala mať pôvodná osada mestský charakter a vďaka výhodnej polohe a rozvíjajúcemu sa obchodu narastal prudko aj počet obyvateľov. V roku 1329 bol Görlitz opäť pričlenený ku Kráľovstvu českému a za vlády Karola IV. sa tešil jeho priazni. V rokoch 1346 – 1396 bol Görlitz samostatným vojvodstvom, združeným spoločne s mestami Zittau, Löbau, Bautzen, Kamenz a Lauban v spolku známom ako Lužické Šestimestie. Potom sa stal súčasťou českej korunnej zeme Horná Lužica až do tridsaťročnej vojny.
Mesto bolo za tridsaťročnej vojny obliehané a vydrancované, po jej skončení pripadlo Pražským mierom v roku 1635 Sasku. Po napoleonských vojnách bolo v roku 1815 mesto pričlenené k Prusku a stalo sa časťou provincie Sliezsko. Počas vojny mesto stratilo význam, získalo ho až za starostu Gottloba Ludvíka Demiania v rokoch 1833 – 1846. V tejto dobe prešlo značnými zmenami: boli zbúrané 600 rokov staré hradby a začala výstavba predmestí. Görlitz tiež získal spojenie na saskú železnicu, v rokoch 1845 až 1847 bolo postavené miestne nádražie a jeden z prvých železničných viaduktov Nemecka.
V roku 1851 bolo postavené mestské divadlo, 1882 začala pracovať prvá linka pouličnej dráhy. Do roku 1938 sa počet obyvateľov zvýšil až na 93 697 osôb (v roku 1848 mal 18 354 obyvateľov). Druhá svetová vojna mesto takmer nepoškodila a pravdepodobne preto sa v ňom usadilo veľa Nemcov, utečencov z východných území stratených Postupimskou dohodou. Táto dohoda určila Lužickú Nisu za novú nemecko-poľskú štátnu hranicu, čím rozdelila mesto na časť nemeckú a poľskú. Nemecká časť si nechala názov Görlitz, z jednej pätiny pôvodného mesta potom vzniklo poľské mesto Zgorzelec. Za NDR význam mesta postupne upadal, politická zmena v roku 1989 začala jeho revitalizáciu.
Doprava
Mestom prechádzajú tri spolkové cesty: smerom na Drážďany (B6), Cottbus (B15) a Zittau (B99), tá vedie až do Liberca v Česku. Mesto je napojené aj na spolkovú diaľničnú sieť.
Basketbalová extraliga mužov 2006/07
Basketbalová extraliga mužov v sezóne 2006/07 bol 15. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťažilo v nej 10 účastníkov. Titul získal klub Slávia TU Košice po víťazstve vo finálovej sérii nad BK Inter Bratislava.
Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala po novom už iba z dvoch častízákladnej a z play-off. V základnej časti hralo 10 tímov štvorkolovým systémom (2x doma a 2x vonku). 8 najlepších tímov po základnej časti postúpilo do play-off. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Finálový duel sa hral na 4 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy. Nakoľko sa súťaž v budúcej sezóne mala rozšíriť o dvoch účastníkov, žiaden tím priamo nevypadol, len posledné družstvo po základnej časti odohralo baráž na dva víťazné zápasy s tretím tímom 1. ligy.
Účastníci
Pôvodne mal v európskej súťaži účinkovať Lučenec, konkrétne vo Vyzývacom Pohári FIBA (štvrtá najvyššia európska pohárová súťaž), prihlášku do pohára však neskôr stiahol.
Play-off
Pozn.: Prvý zápas medzi Košicami a Dolným Kubínom sa odohral najprv v Ružomberku (tam hrával svoje domáce zápasy D. Kubín), pretože košická hala hostila v tom čase výstavu.
Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
Kyselina chlóroctová
Kyselina chlóroctová je karboxylová kyselina odvodená od kyseliny octovovej nahradením jedného atómu vodíka atómom chlóru. Za normálnych podmienok je to tuhá biela kryštalická látka. V organickej syntéze je užitočná na prípravu ďalších zlúčenín.
Výroba
Priemyselne sa vyrába dvomi spôsobmi. Najčastejšie sa vyrába pomocou chlorácie kyseliny octovej, za prítomnosti katalytického acetanhydridu, kedy prebieha nasledovná reakcia:
CH3COOH + Cl2 → Cl-CH2COOH + HCl
Druhým používaným priemyselným spôsobom výroby je hydrolýza trichlóretylénu s kyselinou sírovou ako katalyzátoru.
Cl2-C=CH-Cl + 2 H2O → Cl-CH2COOH + 2 HCl
Pomocou hydrolýzy sa dá vyrobiť produkt veľmi čistý produkt, čo môže častokrát byť výhodou, pretože kyseliny chlóroctová, dichlóroctová a trichlóroctová sa ťažko oddeľujú destiláciou.
Podľa údajov z roku 2010 sa ročne vyrábalo 706 000 ton za rok. Z toho sa polovica vyrobila v Číne. Okrem toho sa v značných množstvách vyrába aj v Nemecku - 105 000 ton/rok, Holandsku - 100 000 ton/rok, Indii - >65 000 ton/rok a v USA - 55 000 ton/rok.
Reaktivita a využitie
Kyselina chlóroctová sa využíva na výrobu mnohých užitočných zlúčenín, ako napríklad liekov, farbív, pesticídov. Vo väčšine takýchto procesov sa využíva reaktivita väzby medzi uhlíkom a chlórom (C-Cl). Používa sa ako prekurzor na výrobu pesticídov ako glyfosát, jej alkyláciou sa vyrábajú pesticídy MCPA a dimetoát. Nahradením chlóru tiolovou skupinou vzniká kyselina tioglykolová, ktorá sa využíva na stabilizáciu PVC a ako zložka v niektorých kozmetických výrobkoch.
Toxicita a bezpečnosť
Ako ostatné chlórované deriváty kyseliny octovovej, aj kyselina chlóroctová je nebezpečné alkylačné činidlo, pričom LD50 pre potkany sa udáva 76 mg/kg.
Kyselina chlóroctová sa dokáže do tela vstrebať cez kožu a sliznice. Po vstrebaní narušuje produkciu energie bunkami. Aj keď poškodenie po vystavení koncentrovaným roztokom (napr. 80 %) sa nemusí prejaviť hneď, po niekoľkých hodinách sa začínajú prejavovať až o niekoľko hodín. Vystavenie viac ako 6 % povrchu tela kyseline chlóroctovej môže viesť až k smrti. Jej sodná soľ sa síce nedokáže do tela vstrebať tak dobre ako samotná kyselina, no vystavenie sa jej môže byť rovnako škodlivé pri dlhšom vystavení sa jej alebo pri vystavení väčšieho percenta povrchu tela.
Pri vystavení sa tejto kyseline je potrebné okamžite postihnuté miesto omyť vodou alebo hydrogénuhličitanom sodným (sóda bikarbóna).
Protijedom pri otrave touto kyselinou je dichlóroctan sodný, ktorý sa podáva infúziou v dávkach 50 mg/kg telesnej váhy po dobu 10 minút, opakovane každé 2 hodiny. Pokiaľ sa vykoná hemodialýza, je potrebná dvojnásobná dávka.
Markomanské vojny
Markomanské vojny sú séria vojen, ktoré prebehli v období vlády rímskeho cisára Marka Aurelia medzi rokmi 166 až 180.
Vojny vyvolali početné kmene Sarmatov, ktoré vpadli zo severu do Rímskej ríše a ktoré nasledovali germánski Markomani a Kvádi. Útočníkom sa podarilo preraziť obranné línie Rimanov v provincii Panónia (dnešné Maďarsko), zničiť dôležité vojenské tábory Vindobona a Carnuntum, vtrhnúť až do severnej Itálie a obkľúčiť mesto Aquileia. Marcus Aurelius ich zahnal späť za Dunaj a v roku 172 začal mohutnú ofenzívu (expeditio Germanica prima). Pri hlavnom meste provincie Carnunte (medzi dnešnou Bratislavou a Viedňou) vybudoval pontónový most cez Dunaj a začal trestnú výpravu proti Germánom. Táto výprava prenikla hlboko na ich územie a vo veľkej bitke porazili početnejšiu armádu Sarmatov a Kvádov, s ktorými v roku 175 napokon uzatvorili mierovú zmluvu.
Už o dva roky sa však konflikt zopakoval a Rimania Germánov opäť porazili (expeditio Germanica secunda). Na pôvodne germánskom území zostala okupačná armáda o sile 40 000 vojakov a vznikli úvahy o vzniku provincií Marcomannia a Sarmatia na území dnešného Česka a Slovenska. Zámer však prekazila smrť cisára Marka Aurelia v roku 180, po ktorej jeho nástupca, syn Commodus, boje ukončil a uzatvoril s germánskymi kmeňmi mierovú zmluvu, ktorá dočasne obmedzila samostatnosť jednotlivých kmeňov. náhľad|Rozmiestnenie germánskych kmeňov v polovici 1. storočia
Dohra
Vojna odhalila slabiny severnej hranice Rímskej ríše a následne bola polovica rímskych légií (16 z celkového počtu 33) dislokovaná pozdĺž Dunaja a Rýna. Pre germánske kmene, hoci boli zadržané a porazené, predstavovali markomanské vojny len predohru veľkých invázií, ktoré napokon celkom rozložili a spôsobili zánik Západorímskej ríše v 4. a 5. storočí.
Aglaia (manželka Charopa)
Aglaia (starogr. Ἀγλαΐα – Aglaia, ) je v gréckej mytológii manželka sýmskeho kráľa Charopa a matka Nirea.
Do mýtov sa Aglaia dostala len ako manželka sýmskeho kráľa Charopa a predovšetkým ako matka Nirea, ktorý bol po Achillovi najkrajší muž z celého achájskeho vojska bojujúceho proti Tróji. Jej syn aj keď za ostatnými bojovníkmi zaostával silou i odvahou, zasiahol do trójskej vojny tým, že k brehom Tróje priviedol tri lode bojovníkov.
Gratianus (právnik)
Gratianus (iné mená: Gracián, zriedkavo aj: Franciscus Gratianus ; * 11. storočie, Carraria-Ficulle? / Chiusi † pred 1159, Bologna /do 1160 /1179 ) bol taliansky cirkevný učenec a právnik, otec kánonického práva ako vedy a zakladateľ vedeckého systému cirkevného práva. Okolo roku 1140 publikoval dekrét (neskôr známy ako Gratianov dekrét), ktorého cieľom bolo unifikovať a harmonizovať cirkevné právo. Dekrét ihneď získal obrovský úspech a postupne nahradil všetky staršie katolícke kánonické zbierky. Z hľadiska systematizácie a exegézy cirkevného práva býva niekedy prirovnávaný k justiniánskym právnikom a kodifikátorom.
Epinétron
náhľad|Červenofigúrový epinétron, cca [[450 pred Kr., Antikensammlung Berlin]] Epinétron je typ starogréckej nádoby. Epinétron, hlbokú polvalcovú keramickú (vrchná časť nádoby nemala hladký povrch, aby sa s vlnou ľahšie pracovalo ) nádobu, používali grécke ženy pri príprave vlnenej priadze. Ženy si ho aj s vlnou umiestnili do lona, aby im tuk z vlny pri česaní a pradení neznečistil odev. V starovekom Grécku sa surová vlna z ostrihaných oviec vyprala a potom sa prepletené vlákna rozobrali, pričom sa ručne odstraňovali nečistoty. Ženy túto prácu vykonávali v sede, vlnu (v epinétrone alebo len položenú voľne) mali na kolenách a pod nohami mali podnožky. Zdobené epinétra boli často ako votívne dary umiestnené do svätýň ženských božstiev alebo darované do hrobov žien (slobodných dievčat). Ich výzdoba bola najmä čiernofigúrová a neskôr aj červenofigúrová.
Gratianus (právnik)
Život
O Gratianovom živote sa veľa nevie. Narodil sa v 11. storočí v Taliansku. Podľa väčšiny názorov bol benediktínskym mníchom kamadulského Kláštora svätého Félixa v Bologni. Nové výskumy tento názor čiastočne spochybnili. Dôvodom pochybností je fakt, že mníchom nebolo dovolené študovať a praktizovať právo. Pravdepodobne v rokoch 11301140 pôsobil na Bolonskej univerzite, kde vyučoval kánonické právo. Kým v minulosti bolo kánonické právo súčasťou morálnej teológie, Gratianus ho vyučoval ako oddelenú disciplínu. Presadzoval dialektickú metódu vzdelávania. V roku 1143 možno pôsobil ako poradca pápežského sudcu. Okolo roku 1140 vydal zbierku cirkevného práva nazvanú neskôr Gratianov dekrét (aj Graciánov dekrét). Hoci bol neskôr viackrát upravovaný, tvoril dekrét následne základ kánonického práva Katolíckej cirkvi až do roku 1917 (vydanie Corpus Iuris Canonici). Vlastným prameňom práva však nebol. V dekréte použil aj vlastné komentáre (dicta), ktoré uplatňujú metódy ranej scholastiky. O presnom mieste a roku jeho smrti sa s istotou nič nevie. Pravdepodobne však zomrel pred rokom 1160, pretože bolonský kánonista a glosátor Rufinus sa o ňom zmieňuje slovami ille magne memorie (v preklade: on zbožnej pamäti). V Bazilike svätého Petronia v Bologni sa nachádza jemu dedikovaný pamätník.
Dioráma
náhľad|Dioráma výstavby Linzského hradu. Dioráma je veľkoplošný obraz, ktorý má v divákovi vzbudiť ilúziu nejakého reálneho priestoru. Pojem sa používal už v umení antického Grécka. Opäť sa objavil v 60. rokoch 20. storočia v súvislosti s tvorbou amerických pop-artových umelcov Edwarda Kienholza a Toma Wesselmanna, ktorí vytvárali diorámu vo forme tzv. stuhnutého environmentu. Formu diorámy majú aj umelecké diela prezentované médiom virtuálnej reality.
Paulina Mikuła
Paulina Mikuła (* 30. jún 1988, Tomaszów Lubelski) je poľská televízna moderátorka, internetová osobnosť a popularizátorka spisovnej poľštiny, absolventka polonistiky na Varšavskej univerzite.
Život
V odbornej literatúre sa program Mówiąc Inaczej opisuje ako forma široko dostupného virtuálneho jazykového poradenstva. Autorka video blogu „vypĺňa prázdne miesto medzi vedeckosťou, ktorú mladí ľudia nemajú radi, a zábavou, ktorá má často málo spoločného so vzdelávaním“ (Gorlewska, 2015). Hlavným dôsledkom jej činnosti je rastúci počet mladých ľudí, ktorí prejavujú záujem o poľský jazyk a jeho predpísanú normu, a ich väčšia ochota kultivovať vyjadrovanie v poľskom jazyku. Program bol opísaný ako hybrid tradičného jazykového poradenstva a rekreačného video blogu.
Simpsonovci – 23. séria
Budúcnosť seriálu
V októbri roku 2011, kedy v Spojených štátoch panovala neistota ohľadne budúcnosti Simpsonovcov kvôli rozpočtu na výrobu seriálu a platovým podmienkam pre dabérov, Fox oznámil, že boli s dabérmi i autormi seriálu podpísané nové zmluvy na ďalšie dve série, čo znamená, že seriál bude mať najmenej 25 sérií s celkovým počtom 559 dielov a bude vysielaný minimálne do roku 2014.
Imunochromatografia
Laterálne prietokové testy (LFT), známe aj ako laterálne prietokové imunochromatografické testy alebo rýchle testy, sú jednoduché zariadenia určené na zisťovanie prítomnosti cieľovej látky v kvapalnej vzorke bez potreby špecializovaného a nákladného vybavenia. Tieto testy sa široko používajú v lekárskej diagnostike na domáce testovanie, testovanie v mieste poskytovania zdravotnej starostlivosti alebo na laboratórne použitie. Napríklad domáci tehotenský test je LFT, ktorý zisťuje určitý hormón. Tieto testy sú jednoduché, ekonomické a výsledky sa spravidla zobrazia približne za päť až 30 minút. Mnohé laboratórne aplikácie zvyšujú citlivosť jednoduchých LFT použitím ďalšieho špecializovaného zariadenia.
LFT fungujú na rovnakých princípoch ako enzýmové imunosorbentné testy (ELISA). V podstate tieto testy vedú tekutú vzorku po povrchu podložky s reaktívnymi molekulami, ktoré vizuálne vykazujú pozitívny alebo negatívny výsledok. Podložky sú založené na sérii kapilárnych vrstiev, ako sú kúsky porézneho papiera, mikroštruktúrovaný polymér alebo spekaný polymér. or sintered polymer. Každá z týchto podložiek má schopnosť spontánne transportovať tekutinu (napr. moč, krv, sliny).
Vankúšik na vzorky funguje ako špongia a zadržiava prebytok tekutiny zo vzorky. Po nasiaknutí tekutina prúdi do druhej konjugovanej podložky, v ktorej výrobca uložil lyofilizované bioaktívne častice nazývané konjugáty (pozri ďalej) v matrici soli a cukru. Konjugátová podložka obsahuje všetky činidlá potrebné na optimalizovanú chemickú reakciu medzi cieľovou molekulou (napr. antigénom) a jej chemickým partnerom (napr. protilátkou), ktorý bol imobilizovaný na povrchu častice. Tým sa cieľové častice označia pri prechode podložkou a pokračujú na druhej strane do testovacích a kontrolných línií. Na testovacej línii sa zobrazí signál, často farebný ako pri tehotenských testoch. Kontrolná línia obsahuje afinitné ligandy, ktoré ukazujú, či vzorka prešla a či sú biomolekuly v konjugovanej podložke aktívne. Po prechode týmito reakčnými zónami sa tekutina dostane do konečného porézneho materiálu, knôtu, ktorý jednoducho slúži ako nádoba na odpad.
LFT môžu fungovať ako kompetitívne alebo sendvičové testy.
História
LFT vychádzajú z papierovej chromatografie, ktorú v roku 1943 vyvinuli Martin a Synge a v roku 1944 ju rozpracovali Consden, Gordon a Martin. Po roku 1945 došlo v tejto oblasti k prudkému rozmachu.
Farebné častice
V zásade sa môžu použiť akékoľvek farebné častice, najčastejšie sa však používa latex (modrá farba) alebo nanometrové častice zlata (červená farba). Zlaté častice majú červenú farbu v dôsledku lokalizovanej rezonancie povrchového plazmonu. Môžu sa použiť aj fluorescenčné alebo magneticky označené častice, ktoré však vyžadujú použitie elektronickej čítačky na vyhodnotenie výsledku testu.
Sendvičové testy
Rozdiel medzi sendvičovou a kompetitívnou formou testov laterálneho toku. Sendvičové testy sa vo všeobecnosti používajú pre väčšie analyty, pretože majú tendenciu mať viac väzobných miest. Keď vzorka migruje cez test, najprv sa stretne s konjugátom, čo je protilátka špecifická pre cieľový analyt označená vizuálnou značkou, zvyčajne koloidným zlatom. Protilátky sa viažu na cieľový analyt vo vzorke a migrujú spolu, až kým nedosiahnu testovaciu líniu. Testovacia linka obsahuje aj imobilizované protilátky špecifické pre cieľový analyt, ktoré sa viažu na migrujúce molekuly konjugátu viazané na analyt. Testovacia čiara potom predstavuje vizuálnu zmenu v dôsledku koncentrovanej vizuálnej značky, čím sa potvrdí prítomnosť cieľových molekúl. Väčšina sendvičových testov má aj kontrolnú líniu, ktorá sa objaví bez ohľadu na prítomnosť cieľového analytu, aby sa zabezpečila správna funkcia podložky laterálneho toku.
Konkurenčné testy
Konkurenčné testy sa zvyčajne používajú pre menšie analyty, pretože menšie analyty majú menej väzobných miest. Vzorka sa najprv stretne s protilátkami proti cieľovému analytu označeným vizuálnou značkou (farebné častice). Testovacia línia obsahuje cieľový analyt fixovaný na povrchu. Keď cieľový analyt vo vzorke chýba, nenaviazané protilátky sa viažu na tieto fixované molekuly analytu, čo znamená, že sa objaví vizuálna značka. Naopak, keď je cieľový analyt prítomný vo vzorke, viaže sa na protilátky, aby zabránil ich väzbe na fixovaný analyt v testovacej línii, a preto sa nezobrazí žiadna vizuálna značka. Od sendvičových testov sa to líši v tom, že žiadny pruh znamená, že analyt je prítomný.
Kvantitatívne testy
Väčšina LFT je určená na čisto kvalitatívny základ. Je však možné merať intenzitu testovacej čiary na určenie množstva analytu vo vzorke. Niekoľko spoločností používa ručné diagnostické zariadenia známe ako čítačky laterálneho toku, ktoré poskytujú plne kvantitatívny výsledok testu. Využitím jedinečných vlnových dĺžok svetla na osvetlenie v spojení s detekčnou technológiou CMOS alebo CCD možno vytvoriť obraz aktuálnych testovacích línií bohatý na signál. Pomocou algoritmov spracovania obrazu špeciálne navrhnutých pre konkrétny typ testu a médium možno potom intenzitu čiar korelovať s koncentráciami analytov. Jednu takúto platformu ručného zariadenia pre laterálny tok vyrába spoločnosť Detekt Biomedical L.L.C.. Alternatívne neoptické techniky sú tiež schopné poskytovať kvantitatívne výsledky testov. Jedným z takýchto príkladov je magnetická imunoanalýza (MIA) vo forme LFT, ktorá tiež umožňuje získať kvantifikovaný výsledok. Zníženie odchýlok v kapilárnom čerpaní tekutiny zo vzorky je ďalším prístupom, ktorý umožňuje prejsť od kvalitatívnych ku kvantitatívnym výsledkom. Nedávna práca napríklad preukázala kapilárne čerpanie s konštantným prietokom nezávislým od viskozity a povrchovej energie kvapaliny.
Ukázalo sa, že mobilné telefóny majú veľký potenciál na kvantifikáciu v testoch laterálneho prietoku, a to nielen využitím fotoaparátu zariadenia, ale aj svetelného senzora alebo energie dodávanej batériou mobilného telefónu.
Kontrolná linka
Hoci to nie je nevyhnutne potrebné, väčšina testov obsahuje druhú líniu, ktorá obsahuje protilátku, ktorá zachytáva voľný latex alebo zlato, aby sa potvrdilo správne fungovanie testu.
Extrakcia krvnej plazmy
Pretože intenzívne červené sfarbenie hemoglobínu ruší odčítanie diagnostických testov založených na kolorimetrickej alebo optickej detekcii, separácia krvnej plazmy je bežným prvým krokom na zvýšenie presnosti diagnostického testu. Plazmu možno extrahovať z plnej krvi prostredníctvom integrovaných filtrov alebo aglutináciou.
Rýchlosť a jednoduchosť
Čas potrebný na získanie výsledku testu je pre tieto výrobky kľúčovým faktorom. Vypracovanie testov môže trvať len niekoľko minút. Vo všeobecnosti existuje kompromis medzi časom a citlivosťou: vypracovanie citlivejších testov môže trvať dlhšie. Ďalšou kľúčovou výhodou tohto formátu testu v porovnaní s inými imunoanalýzami je jednoduchosť testu, pretože si zvyčajne vyžaduje len malú alebo žiadnu prípravu vzorky alebo činidla.
Aplikácie
Testy bočného toku majú širokú škálu aplikácií a môžu testovať rôzne vzorky, ako je moč, krv, sliny, pot, sérum a iné tekutiny. V súčasnosti ich používajú klinické laboratóriá, nemocnice a lekári na rýchle a presné testy špecifických cieľových molekúl a expresie génov. Ďalšie využitie testov laterálneho toku je bezpečnosť potravín a životného prostredia a veterinárna medicína na chemické látky, ako sú choroby a toxíny. LFT sa bežne používajú aj na identifikáciu chorôb, ako je napríklad ebola, ale najbežnejším LFT je domáci tehotenský test.
testovanie COVID-19
Laterálne prietokové testy zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri testovaní COVID-19, pretože ich výhodou je, že výsledok sa získa do 15 - 30 minút. Systematické hodnotenie testov laterálneho prietoku počas pandémie COVID-19 sa začalo na Oxfordskej univerzite v rámci spolupráce Spojeného kráľovstva s Public Health England. Štúdia FALCON-C19, ktorá sa začala v júni 2020 v Spojenom kráľovstve, potvrdila citlivosť niektorých zariadení s laterálnym prietokom (LFD) v tomto prostredí. Štyri zo 64 testovaných LFD mali žiaduce výkonnostné charakteristiky; najmä rýchly kvalitatívny test s antigénom SARS-CoV-2 Innova prešiel rozšíreným klinickým hodnotením v terénnych štúdiách a zistilo sa, že má dobrú detekciu/citlivosť vírusového antigénu s vynikajúcou špecificitou, hoci potenciálnymi problémami boli miera zlyhania súpravy a vplyv školenia. Po vyhodnotení sa vláda Spojeného kráľovstva v januári 2021 rozhodla otvoriť stredné školy v Anglicku, kde žiaci a učitelia denne vykonávajú LFT, čo bolo súčasťou tzv. operácie Moonshot. MHRA však 19. januára 2021 nepovolila denné testy s rýchlym obratom ako alternatívu k samovyšetreniu.
LFT sa celosvetovo používali na hromadné testovanie na COVID-19 a dopĺňajú iné opatrenia v oblasti verejného zdravia na COVID-19.
Veľká cena Saudskej Arábie 2021
Veľká cena Saudskej Arábie 2021 (angl. Formula 1 STC Saudi Arabian Grand Prix 2021), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 5. decembra 2021 na mestskom okruhu Jeddah Corniche Circuit v Džidde na pobreží Červeného mora. Bola to 21. Veľká cena sezóny 2021 a premierová Veľká cena Sauskej Arábie.
Priebeh kvalifikácie
V poslednej zákrute svojho posledného pokusu v Q3, v ktorom mal lepšie medzičasy ako neskoršie kolo na pole position, Max Verstappen havaroval. Pole position tak získal Lewis Hamilton. Na druhom a treťom mieste skončili Valtteri Bottas a práve Verstappen.
Priebeh pretekov
Lewis Hamilton vyhral preteky, ktoré museli byť dvakrát zastavené červenými vlajkami kvôli nehodám, z pole position pred svojím súperom o titul Maxom Verstappenom a tímovým kolegom Valtterim Bottasom. Výsledok pretekov tiež znamenal, že dvaja lídri poradia jazdcov pôjdu do finále sezóny prvýkrát od roku 1974 s rovnakým počtom bodov.
Po štarte viedol Hamilton pred Bottasom a Verstappenom. V 10. kole sa Mick Schumacher roztočil a v 23. zákrute narazil do bariéry. Na trať vyšiel safety car a krátko po ňom preteky prvýkrát prerušila červená vlajka, čo Verstappenovi umožnilo urobiť zastávku v boxoch, ktorá ho nestála žiadny čas. Na druhej strane jazdci Mercedesu Hamilton a Bottas vymenili pneumatiky krátko predtým, zatiaľ čo viali žlté vlajky. Po obnovení pretekov v 15. kole viedol Hamilton, ale Verstappen nedokázal dostatočne prudko zabrzdiť do prvej šikany a následne zablokoval Hamiltona, ktorý klesol na P3 za Estebana Ocona z tímu Alpine, ktorý tiež využil výmenu pneumatík pod červenou vlajkou. Vzadu došlo k hromadnej nehode, v dôsledku ktorej niekoľko jazdcov odstúpilo z pretekov. Preteky boli druhýkrát prerušené. Pri opätovnom štarte v 17. kole bol Ocon pred Hamiltonom a Verstappenom. Holanďan, ktorý štartoval z tretieho miesta, predbehol obidvoch jazdcov pred sebou vďaka odvážnemu predbiehaciemu manévru na vnútornej strane prvej šikany a ujal sa vedenia v pretekoch. O kolo neskôr aj Hamilton predbehol Ocona. Medzi 28. a 36. kolom nasledovali tri fázy za virtuálnym bezpečnostným vozidlom, po ktorých bol Hamilton v dosahu systému DRS Maxa Verstappena.
Jazdec Mercedesu sa v 36. kole pokúsil predbehnúť Verstappena na hlavnej rovinke, ale holandský pretekár zabrzdil príliš neskoro a v druhej zákrute vytlačil Hamiltona z trate. Max Verstappen dostal pokyn vrátiť P1 Hamiltonovi a v 37. kole jazdec Red Bullu spomalil, aby Britovi prenechal vedenie pred poslednou zákrutou. Ten však v obave, že ho Verstappen na nasledujúcej hlavnej rovinke opäť predbehne, nechcel predbiehať a tiež spomalil. Nakoniec sa predsa len rozhodol predbiehať, ale pritom si poškodil predné krídlo na súperovom vozidle.
V 42. kole sa obaja opäť dostali do súboja, pričom Verstappen vytlačil Hamiltona z trate. Tentoraz zasiahli stewardi pretekov a lídrovi šampionátu Verstappenovi udelili päťsekundovú penalizáciu. Hamilton sa v poslednej zákrute v 43. kole dostal pred Verstappena a v 27. zákrute ho vytlačil. Ujal sa vedenia, ktoré dokázal ubrániť až do konca pretekov. Tretie miesto obsadil Valtteri Bottas, ktorému sa na cieľovej čiare podarilo predbehnúť Estebana Ocona. Ten sa na pódium nedostal len o desatinu sekundy.
Preteky
Poznámky:
Priebežné poradie šampionátu
Poznámky:
Volanie divočiny (album)
Volanie divočiny je piaty radový album skupiny Tublatanka. Je to posledný album s Paľom Horváthom. Texty k viacerým piesňam na tomto albume napísal spevák Slobodnej Európy Whisky.
Péret
Péret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pérols
Pérols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prenčovská kotlina
Prenčovská kotlina je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v strednej časti podcelku, na juhu okresu Banská Štiavnica.
Polohopis
Kotlina sa nachádza na juhu strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Zo severu, západu i juhu kotlinu obklopuje Sitnianske predhorie, východným smerom nadväzuje podcelok Skalka.
Východnou hranicou kotliny tečie riečka Štiavnica, významný prítok Ipľa. Strednú a západnú časť odvodňuje Belujský potok, smerujúci južným smerom a neskôr ústiaci do Štiavnice. Z iných prítokov rieky je v rámci tohto územia najvýznamnejší Babí a Stankov potok. Na východnom okraji na rieke Štiavnici a ceste I/51 (Banská Štiavnica – Hontianske Nemce) leží obec Prenčov, ktorá dala meno tejto časti pohoria. V centrálnej časti leží obec Beluj, ktorá je prístupná cestou III/1587 z Prenčova i z obce Baďan na juhozápade.
Chránené územia
Táto časť Štiavnických vrchov je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chránené územia sa v Prenčovskej kotline nenachádzajú, severnejšie leží národná prírodná rezervácia Sitno a prírodná rezervácia Holík.
Turizmus
Prenčovská kotlina leží v tieni najatraktívnejšej časti Štiavnických vrchov, Sitna s rovnomenným vrchom. Samotná kotlina nepatrí medzi veľmi navštevované oblasti a aj turistické trasy vedú severným smerom k lákadlám oblasti. Modro značená trasa vedie z Prenčova na vrch Sitno, druhá, rovnako modro značená vedie Belujskou dolinou zo Sebechlieb cez Beluj k Počúvadlianskemu jazeru.
Pézenas
Pézenas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pézènes-les-Mines
Pézènes-les-Mines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Lutyšské kniežatstvo
Lutyšské kniežatstvo bolo od roku 985 do lutyšskej revolúcie v roku 1789 kniežatstvo v Rímsko-nemeckej ríši. Od roku 1791 do roku 1792 a od roku 1793 do roku 1795 ho obnovili rakúski cisári Leopold II. Habsburský a František II. Habsburský. Na čele štátu stal lutyšský biskup. Hlavné mesto bolo súčasné belgické mesto Liège (Lutych).
Zetor 5211/5245
vpravo|náhľad|240x240bod| Zetor 5245 Zetor 5211 / 5245 je československý poľnohospodársky traktor vyrábaný v rokoch 1984 - 1992 zo série UR I.
Pézènes-les-Mines
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zetor 5211/5245
Systém riadenia
Hydraulický systém
Bezpečnostná kabína
Pneumatiky
Rozmery (mm)
Objemy prevádzkových kvapalín (l)
Voliteľná výbava
Blatná (vrch v Skorušinských vrchoch)
Blatná je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad osadou Oravice, približne východne od Tvrdošína. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skorušina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Vitanová a mesta Tvrdošín (Oravice). Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí ležiace Oravice, miestna časť Tvrdošína, severným smerom sa nachádza Vitanová, Čimhová, Liesek a Brezovica a západným smerom Zábiedovo a Habovka.
Opis
Vrch Blatná sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha východným smerom zo Skorušiny. Východným smerom sa nachádza Krúpová a Oravická Magura, severným Vajdovka  a Brezový vrch , západným Skorušina, Javorinky  a Mikulovka  a južným mohutná Osobitá. Oblasť patrí do povodia rieky Orava a jej čiastkového povodia Oravice; južnú časť odvodňuje potok Bystrá, severnú Čierny potok. Vrcholom vedie značený chodník z Oravíc na Skorušinu.
Výhľady
Vrcholovú časť Blatnej pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z miest s riedkou vegetáciou je možné vidieť okolité vrchy Skorušinských vrchov a Západných Tatier, no tiež časť Oravských Beskýd.
Malchor
Malchor je zalesnený vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave, približne juhovýchodne od Frýdlantu nad Ostravicí. Patrí do CHKO Beskydy a je piatym najvyšším vrchom pohoria.
Opis
Vrch leží v atraktívnej centrálnej časti pohoria a vďaka blízkosti s Lysou horou a turistickým chodníkom, smerujúcim na najvyšší vrch pohoria, patrí medzi turisticky frekventované lokality. Značná nadmorská výška a poloha na okraji pohoria umožňujú z vhodných odlesnených lokalít ďaleké a zaujímavé výhľady. Samotný vrchol je porastený lesom, preto z tejto časti vrchu výhľady nie sú možné.
Z Lysej hory severne smerujúca rázsocha pokračuje z Malchora cez Kykulku na Kýčeru  a Tanečnicu ), severovýchodným smerom vybieha z vrcholu hrebeň, ukončený nevýrazným pahorkom Šebestýna . Zachované ekosystémy na západných svahoch chráni prírodná rezervácia Malenovický kotel. Západné svahy odvodňujú prítoky potoka Satina do Ostravice, východné odvádzajú vodu prítokmi riečky Mohelnice. Na značenom chodníku z Malenovíc sa nachádza mohyla Ivančena, venovaná pamiatke popravených skautov na konci II. svetovej vojny.
Výhľady
Vďaka značnej nadmorskej výške je z odlesnených lokalít vrchu ďaleký rozhľad. Jedinečný výhľad je na blízku Lysú horu, blízky Travný a Radhošť, rovnako tak i na celé Ostravsko. Severný i západný horizont ponúka výhľad do nížin, no veľmi zaujímavý je celý východný horizont. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné Javorníky, Kysucké i Sliezske Beskydy, no i Malá Fatra a Kysucká vrchovina. Nezriedka sa na obzore ukážu dominanty Oravských Beskýd, Vysokých Tatier či Veľkej Fatry.
Prístup
Malchor tvorí predvrchol Lysej hory, na ktorú tadiaľto vedú dve značené trasy. Tie sa spájajú v malom sedle, ktoré oba velikány oddeľujú. Samotný vrchol Malchora však leží mimo žlto značenej trasy, preto k vrcholu je nutné odbočiť a prejsť lesným chodníkom.
Brachylophosaurus
Brachylophosaurus („jašter s krátkym hrebeňom“) bol rod stredne veľkého vtákopyskatého dinosaura, ktorý sa vyskytoval v období vrchnej kriedy (asi pred 76,5 miliónmi rokov) na území dnešnej Montany (súvrstvie Judith River) a Alberty (súvrstvie Oldman). Jediný druh je Brachylophosaurus canadensis.
Brachylophosaurus bol typický hadrosaurid, dosahujúci zhruba 9 m dĺžky a hmotnosti približne 3,5 ton. Podobne ako príbuzné hadrosaury, disponoval kostným hrebeňom, tiahnúcim sa od nozdier po oči, ktorý mu slúžil ako pôsobivá ozdoba na prilákanie samíc v období párenia. Kačací zobák bol vpredu bezzubý zatiaľ čo oblasť stoličiek bola obsadená stovkami zubov. Medzi jeho ďalšie nezameniteľné znaky patria neobvykle dlhé predné končatiny, široký zobák a veľmi veľké nozdry na lebke, vďaka čomu je zrejme, že mal veľmi dobre vyvinutý čuch. Početné nálezy kostných abnormalít nasvedčujú možnosti, že tieto dinosaury v pomerne značnej miere trpeli nádorovými ochoreniami. V roku 2009 podrobila paleogenetička Mary Higby Schweitzerová stehennú kosť tohto dinosaura testovaniu na pôvodné proteíny. Ich chemické stopy potom boli v 80 miliónov rokov starej vzorke naozaj objavené.
Pierrerue (Hérault)
Pierrerue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európska liga UEFA 2023/2024
Európska liga UEFA 2023/2024 je 53. ročník Európskej ligy UEFA, medzinárodnej futbalovej súťaže, ktorej sa zúčastňujú tímy z členských asociácií UEFA. Kvalifikácia sa uskutoční v auguste 2023 a hlavná časť bude prebiehať od 21. septembra 2023 do 22. mája 2024.
Finále sa odohrá 22. mája 2024 na štadióne Aviva Stadium v Dubline, hlavnom meste Írska.
Víťaz sa automaticky kvalifikuje do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA 2024/2025 a taktiež získa právo účasti v zápase o Superpohár UEFA 2024.
Priradenie asociačných tímov
Celkom 57 tímov z 3136 členských krajín UEFA sa zúčastní Európskej ligy UEFA 2023/2024, 15 členských krajín bude mať tímy priamo kvalifikované do súťaže a 1520 ďalších asociácií bude nakoniec zastúpených v súťaži po vypadnutí svojich zástupcov z Ligy majstrov. Jedinými výnimkami sú Lichtenštajnsko, ktoré nemá svoju vlastnú ligovú súťaž a víťaz domáceho pohára sa kvalifikuje do Európskej konferenčnej ligy a Rusko, ktorého tímy UEFA vylúčila zo súťaží. Krajiny získali účastnícke miesta podľa koeficientov UEFA:
Rebríček UEFA
Účastnícke miesta pre Európsku ligu UEFA 2023/2024 sú rozdelené podľa koeficientu UEFA z roku 2022, do ktorého boli započítané výsledky klubov danej krajiny v európskych pohárových súťažiach od sezóny 2017/2018 do sezóny 2021/2022 vrátane.
===Rozdelenie tímov === Vzhľadom na vylúčenie klubov z Ruska, boli v súťažiach UEFA vykonané nasledujúce úpravy:
Tímy
V nasledujúcej tabuľke sú zoradené tímy podľa štartovacej pozície, v ktorej vstúpujú do Európskej ligy UEFA 2023/2024. Popisky v zátvorkách ukazujú z akej pozície sa tím kvalifikoval:
Termíny
Termíny pre odohranie jednotlivých kôl a ich žrebovanie sú uvedené nižšie.
3. predkolo
Žreb 3. predkola sa uskutočnil 24. júla 2023. Prvé zápasy sa odohrali 8. a 10. augusta, druhé zápasy 17. augusta 2023. Víťazi postúpili do 4. predkola Európskej Ligy UEFA. Porazení vstúpili do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy.
4. predkolo
Žreb 4. predkola sa uskutočnil 7. augusta 2023. Prvé zápasy sa odohrajú 24. augusta, druhé zápasy 31. augusta 2023. Víťazi postúpia do skupinovej fázy Európskej ligy UEFA. Porazení budú presunutí do skupinovej fázy Európskej konferenčnej ligy UEFA.
Mikrochimérizmus
Mikrochimérizmus je prítomnosť malých počtov buniek pôvodom z iného jednotlivca, teda bunky sú geneticky odlišné od hostiteľa. U ľudí je najbežnejší typ fetomaternálny mikrochimérizmus – bunky plodu prejdú cez placentu do tkanív matky. Fetálne bunky ostávajú a delia sa v matke aj niekoľko desaťročí.
Fetomaternálny mikrochimérizmus sa vyskytuje počas tehotenstva a krátko po pôrode u 5075% žien. Aj materské imunitné bunky môžu byť nájdené v potomkoch, hoci tento fenomén je menej častý. Mikrochimérzmus sa vyskytuje aj po krvnej transfúzii alebo po transplantáciách, u jednotlivcov, ktorí majú staršieho súrodenca, u dvojčiat, alebo po potrate.
Matkina tolerancia na antigény plodu
Na rozhraní matkinho organizmu a plodu je veľa mechanizmov predchádzajúcich odmietnutie buniek plodu imunitným systémom matky. Aj napriek tomu dochádza u matky k zmenám v jej imunitnom systéme. Napríklad stav žien, ktoré trpia autoimunitnými chorobami (reumatoidná artritída, skleróza multiplex) sa počas tehotenstva zlepší. Tieto zmeny v odpovedi imunitného systému sa vyskytujú aj v materských zložkách špecifických pre antigény plodu.
Počas tehotenstva sa počty buniek plodu v tkanive matky zvyšujú a korelujú s rozšírením regulačných CD4+ T-lymfocytov (Treg). Nedostatočné počty Treg spôsobujú komplikácie počas tehotenstva (preeklampsia, potrat).
V myších modeloch väčšina matkiných CD8+ T-lymfocytov špecifických proti bunkám plodu podstúpi klonálnu deléciu a exprimujú nízke hladiny chemokínových receptorov a ligandov – to zabráni vstupovaniu zostávajúcich matkiných CD8+ T-lymfocytov do tkanív plodu.
Matkine CD4+ T-lymfocyty špecifické proti bunkám plodu proliferujú, a vďaka expresii transkripčného faktoru FOXP3 diferencujú na Treg. Myšie modely ukazujú, že tieto Treg lymfocyty sú potrebné pre úspešné tehotenstvo.
Tolerancia plodu na nezdedené materské antigény (NMA)
T-lymfocyty plodu sa počas tehotenstva akumulujú v maternici. Aj napriek tomu, že plod je vystavený nezdedeným materským antigénom a CD4+ T-lymfocyty plodu sú schopné proliferovať na základe prítomnosti cudzích antigénov, preferenčne diferencujú na Treg. To zabráni odpovedi plodu na materské antigény. Táto rozšírená tolerancia imunitného systému na NMA ostáva zachovaná u matky aj plodu aj po pôrode a umožňuje mikrochimérickým bunkám zotrvať v tkanivách. Aby tolerancia v potomkoch pretrvala, je potrebné prenatálne aj postnatálne vystavenie plodu matkiným bunkám.