cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fotón
Fotón (z gréckeho: φως (fos), svetlo) je vo fyzike elementárna častica, kvantum elektromagnetického poľa a základná "jednotka" svetla a všetkých ostatných foriem elektromagnetického žiarenia.
Fotón je jedným z kalibračných bozónov. Má nulovú pokojovú hmotnosť a šíri sa rýchlosťou svetla. Má aj časticové, aj vlnové vlastnosti, ale nie je ani vlnou, ani časticou. Fotóny sa pôvodne nazývali „kvantá energie“.
Vlastnosti
Všetko elektromagnetické vlnenie, od rádiových vĺn po gama žiarenie, je kvantované na fotóny, ktoré popisuje vlnová dĺžka, frekvencia, energia a hybnosť. Životnosť fotónu je nekonečná, v zmysle nekonečného polčasu rozpadu. Fotón je teda stabilná častica. Môže vznikať a zanikať pri interakciách. Fotón má spin 1 a jeho elektrický náboj je nulový. Vo vákuu sa všetky fotóny pohybujú rýchlosťou svetla c, ktorá je rovná 299 792 458 metrov za sekundu (m/s). Ako všetky elementárne častice, aj fotón sa riadi kvantovou mechanikou. Moderná koncepcia fotónu bola rozvinutá Albertom Einsteinom, ktorý vysvetlil experimentálne pozorovania, ktoré sa nezhodovali s klasickým vlnovým modelom svetla. Pozri fotoelektrický jav.
Audiovizuálny fond
náhľad|Sídlo na Grosslingovej 53 v Bratislave
Audiovizuálny fond je verejnoprávna inštitúcia na podporu a rozvoj audiovizuálnej kultúry a priemyslu na Slovensku. Dňa 5. novembra 2008 bol schválený zákon o audiovizuálnom fonde, ktorý vstúpil do platnosti od 1. januára 2009. Fond nahradil grantový program Ministerstva kultúry a výrazne rozšíri možnosti aj zdroje podpory.
Fotón
Vlastnosti
Časticové vlastnosti elektromagnetického žiarenia sa prejavujú predovšetkým pri vysokých frekvenciách (teda pri vysokých energiách fotónu), v opačnom prípade prevažujú vlnové vlastnosti elektromagnetického žiarenia, tzn. žiarenie sa prejavuje ako vlnenie.
Rybář (priezvisko)
Rybář je české priezvisko s významom rybár. Najčastejšie je v mestách Praha, Liberec a v Blansko.
Rubiks
Rubiks môže byť:
Fotón
Energia, hmotnosť
Fotón existuje iba v pohybe, pričom sa vždy (v súlade s postulátom špeciálnej teórie relativity) pohybuje rýchlosťou svetla. Má preto nulovú pokojovú hmotnosť. Dôsledkom jeho neustáleho pohybu je však nenulová energia, ktorá je definovaná vzťahom:
Rybář (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Rybář.
Fotón
Energia, hmotnosť
kde h je Planckova konštanta, f je frekvencia, c je rýchlosť svetla vo vákuu a \lambda je vlnová dĺžka.
Audiovizuálny fond
Audiovizuálny fond poskytuje finančné prostriedky autorom slovenských audiovizuálnych diel a výrobcom slovenských audiovizuálnych diel, osobám na obnovu a rozvoj technologickej základne určenej na výrobu a šírenie audiovizuálnych diel, na uskutočňovanie verejných kultúrnych podujatí v oblasti audiovizuálnej kultúry, na šírenie a prezentáciu audiovizuálnych diel. Fond tiež poskytuje štipendiá pre fyzické osoby, ktoré sa tvorivo alebo výskumne podieľajú na rozvoji audiovizuálnej kultúry a priemyslu na Slovensku.
Aker (jednotka)
Aker (skratka ac. z angl. acre) je jednotka britskej plošnej miery.
The Doors
The Doors bola legendárna americká rocková skupina, ktorá vznikla v roku 1965 v Los Angeles, preslávená tým, že vyniesla hudbu undergroundu z podzemia na výslnie. Ide o umelecky výnimočnú a jednu z historicky najvýznamnejších formácií rockovej hudby, ktorá svojou produkciou ovplyvnila mnoho umelcov v ďalšej histórii tejto hudobnej sféry.
História skupiny
Pre vznik skupiny sa stalo základom stretnutie Jima Morrisona s Rayom Manzarekom v roku 1965. Názov Doors bol inšpirovaný esejou o drogách s názvom Dvere vnímania (The Door Of Perception) od Aldousa Huxleyho. Toho inšpiroval výrok Williama Blakea:
Audiovizuálny fond
Podpora
Audiovizuálny fond finančne podporuje:
Spôsob podpory
Audiovizuálny fond poskytuje finančnú podporu vo forme:
Finančné zdroje
Základom zdrojov fondu je spojenie verejných financií (štátny rozpočet) a príspevkov od neštátnych subjektov, ktoré vo svojom podnikaní používajú audiovizuálne diela: Platí pritom zásada, že príspevok štátu nesmie byť nižší ako celková suma príspevkov od neštátnych subjektov.
Orgány fondu
Základom rozdelenia právomocí je štruktúra orgánov fondu:
Rada
Rada má deväť členov (z toho jeden predseda a podpredseda), ktorých vymenúva a odvoláva minister kultúry Slovenskej republiky. Funkčné obdobie vymenovaného člena rady je šesť rokov. Rada je štatutárnym orgánom fondu, koná v jeho mene a rozhoduje o všetkých záležitostiach fondu, ktoré nie sú vyhradené do pôsobnosti riaditeľa alebo dozornej komisie. Rozhoduje najmä o strategických cieľoch, prioritách a kritériách podpory, aj o spôsobe jej poskytovania. Rovnomerné zastúpenie v rade majú všetci prispievatelia, príjemcovia podpory a ministerstvo kultúry.
Dozorná komisia
Dozorná komisia je samosprávnym kontrolným orgánom fondu, ktorý najmä dohliada na výkon činnosti fondu podľa príslušných právnych predpisov a vnútorných predpisov fondu a ktorý vykonáva pravidelnú kontrolu riadneho a účelného hospodárenia fondu, účelného rozdeľovania zdrojov fondu a nakladania s majetkom fondu. Má troch členov, z ktorých dvoch volí rada a jedného menuje minister kultúry.
Riaditeľ
Riaditeľ je výkonným orgánom fondu, ktorý riadi jeho činnosť a koná v jeho mene v rozsahu poverenia radou a rozhoduje o všetkých veciach v pôsobnosti fondu, ktoré nie sú podľa zákona vyhradené do výlučnej pôsobnosti rady alebo dozornej komisie. Pôsobnosť riaditeľa je určená zákonom a poverením rady.
The Doors
História skupiny
Štýl a zvuk skupiny bol od začiatku úplne originálny. Ďalšie albumy Strange Days a Waiting For The Sun iba potvrdili vyzretosť a jedinečnosť ich hudby.
Problémy v skupine nastali potom, čo Jim Morrison prepadol alkoholu a neskôr tiež drogám. Výsledkom bol neúspešný album The Soft Parade vydaný v roku 1969. Nasledujúci titul Morrison Hotel renomé kapely napravil iba málo, ale predsa len znovu zacítili svoju šancu. Morrisonovi sa podarilo vymaniť z drogovej závislosti a v roku 1971 sa skupina opäť dostala na vrchol. Vydala vynikajúci album L.A.Woman, so skladbami, medzi ktorými vyniká najmä „Riders On The Storm“.
Po tomto úspechu sa unavený Morrison uchýlil do Paríža, kde sa sústredil na písanie poézie. Tu však náhle 3. júla 1971 vo svojom byte umiera. Jeho smrť zostáva dosiaľ nevyjasnená, oficiálne bol ako príčina označený infarkt myokardu. Zvyšní členovia ešte stihli nahrať dva nie príliš úspešné albumy a potom sa rozpadli. Ray Manzarek vydal niekoľko sólových projektov, aby sa neskôr rozhodol pre producentskú dráhu, v ktorej pôsobil až do svojej smrti.
Vplyv The Doors
The Doors boli jednou z najvýznamnejších amerických skupín 60.rokov a inšpirovali mnoho rockových umelcov: od Iggyho Popa v šesťdesiatych, cez Joy Division v sedemdesiatych až po Young Gods v osemdesiatych rokoch.
Fotón
Energia, hmotnosť
Na základe relativistického vzťahu ekvivalencie energie a hmotnosti, tzn. E = m c^2, je možné fotónu priradiť tiež určitú hmotnosť (nejde však o pokojovú hmotnosť, ktorá je nulová, ale o pohybovú hmotnosť), ktorá sa prejavuje zotrvačnými a gravitačnými vlastnosťami. Táto energia (a teda aj hmotnosť) spôsobuje, že na fotón pôsobi gravitácia podľa všeobecnej teórie relativity a on sám gravitačne pôsobi na okolie. Tieto javy boli potvrdené pozorovaním (napr. pozorovanie ohybu žiarenia okolo kozmických telies).
Hybnosť fotónu
Pomocou relativistického vzťahu pre energiu pohybujúcej sa častice a zo skutočnosti, že pokojová hmotnosť fotónu je nulová, tzn. m_0=0, je možné hybnosť fotónu p vyjadriť nasledujúcim spôsobom:
Napriek tomu, že pokojová hmotnosť fotónu je nulová, môžeme určiť jeho relativistickú hmotnosť z predchádzajúceho vzťahu. Pokiaľ uvážime, že p=mc, platí:
Stálky
Stálky sú obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 142 obyvateľov, z toho 66 mužov a 76 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 37,4 roka, ženy 44,2 roka).
Castle Bravo
thumb|250px|Fotografia výbuchu vodíkovej bomby Castle Bravo
Castle Bravo je krycie meno dosiaľ najsilnejšieho amerického testu termonukleárnej zbrane, vykonaného 1. marca 1954 na Atole Bikini na Marshallových ostrovoch Spojenými štátmi americkými. Bol to prvý test z dlhej série rôznorodých testov nukleárnych zbraní v rámci operácie Castle. Rádioaktívny spad z výbuchu, ktorý bol realizovaný ako tajný test, zasiahol posádku japonského rybárskeho člna a vyvolal silný medzinárodný odpor voči atmosférickým termonukleárnym testom.
Bomba využívala deuterid lítny (LiD) ako palivo pre štiepny stupeň na rozdiel od tekutého deutéria použitého ako palivo pre štiepny stupeň ktoré bolo použité v amerických bombách prvej generácie – Ivy Mike.
Stala sa tak základom pre prvú vodíkovú bombu s možnosťou transportu v zbrojnom arzenáli USA. Sovietsky Zväz predtým už použil LiD v nukleárnej bombe s názvom Sloika (americký názov Alarm Clock) ale pretože to bola len jednostupňová bomba, ktorá používala chemickú explóziu pre kompresiu-stlačenie, jej maximálny zisk bol limitovaný. Podobne ako Ivy Mike, bomba Castle Bravo využívala modernejšiu viacstupňovú verziu s konštrukčným riešením Teller-Ulam.
Bola to dosiaľ najsilnejšia nukleárna zbraň odpálená Spojenými štátmi, s účinkom 15 Mt TNT. Tento účinok, ďaleko presahoval očakávaný účinok medzi 4 – 8 Mt TNT, v kombinácii s inými faktormi spôsobila najväčšie rádioaktívne zamorenie, dosiaľ spôsobené USA.
Bomba Castle Bravo bola približne 1 000-krát silnejšia ako atómová bomba zhodená na Hirošimu počas II. svetovej vojny, ale bola približne 4,5-krát slabšia ako najväčšia termonukleárna bomba odpálená Sovietskym zväzom v roku 1961 – Cár bomba.
Akológia
Akológia je náuka o liečebných prostriedkoch.
Castle Bravo
Konštrukčné riešenie a detonácia
thumb|250px|Hríb výbuchu bomby Castle Bravo.
Vásárosnamény
Vásárosnamény je mesto v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Vásárosnaményi.
Castle Bravo
Konštrukčné riešenie a detonácia
Konštrukčné riešenie bomby pod názvom „Shrimp“ malo rovnakú základnú konfiguráciu ako bomba Ivy Mike s výnimkou rôznych druhov palív pre jadrovú syntézu. Toto zariadenie využívalo dizajn ľahkej škrupiny, využijúc hliník, namiesto ťažkej ocele použitej v Ivy Mike.
Vnútri valcovej schránky bol menší valec deuteridu lítia (LiD) ktorý slúžil ako palivo jadrovej syntézy (sekundárny), druhý, s funkčnou štiepnou jadrovou bombou (primárny) na konci, štiepna bomba slúžila na vytvorenie podmienok, ktoré sú potrebné na naštartovanie jadrovej syntézy. Stredom sekundárnej časti viedla valcovitá tyč plutónia – (iniciátor), ktorý slúžil na spustenie termonukleárnej syntézy – (fúzie). Obklopené to bolo s reflektorom z uránu, priestor medzi reflektorom a sekundárnou časťou tvoril žiariaci kanál na spojenie rádioaktívnych lúčov z primárnej časti do sekundárnej. Funkcia radioaktívnych lúčov bola stlačiť hydrodynamicky sekundárnu časť, zväčšiť hustotu a teplotu deutéria na úroveň potrebnú na začatie termonukleárnej reakcie, a stlačiť iniciátor na superkritické zapálenie.
Vásárosnamény
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov .
Castle Bravo
Konštrukčné riešenie a detonácia
Zariadenie bolo prakticky identické so zariadením odpáleným neskôr v Castle Romeo, ale používalo čiastočne obohatené lítium ako termonukleárne palivo. Prirodzené lítium je zložené z izotopov 6Li a 7Li, s obsahom 7,5 % izotopu 6Li. Lítium použité v Brave bolo obohatené o izotop 6Li na približne 40 %. Primárna časť bola štandardná RACER 4 štiepna atómová bomba.
Bomba bola veľký valec vážiaci o dĺžke, šírke. Bomba bola zasadená do strelnej veže na umelom ostrove vybudovanom na útese ostrova Namu na atole Bikini. V okolí boli rozmiestnené diagnostické prístroje, vysokorýchlostné kamery.
Keď bolo Bravo odpálené, vytvorila sa ohnivá guľa o veľkosti asi v priebehu sekundy. Táto ohnivá guľa bola viditeľná z atolu Kwajelein vzdialenom. Explózia zanechala kráter o priemere, hlboký. Hríbový oblak dosiahol výšku a priemeru  v priebehu minúty. Neskôr dosiahol výšku a priemer  za menej ako 10 minút.
Príčina vysokého účinku bomby
Predpokladalo sa, že izotop lítium-6 bude absorbovať neutrón štiepiaceho sa plutónia, emitovať alfa častice a trícium, pričom trícium sa sfúzuje s deutériom (ktoré bolo prítomné v LiD) a zväčší účinok podľa predpokladu.
Výsledné dodatočné palivo (lítium-6 a lítium-7) prispelo značne k štiepnej reakcii a produkcii neutrónov, v dôsledku čoho bol značne zvýšený účinok zariadenia. Ironicky, zariadenie používalo lítium s vysokým percentom lítia-7 len pretože lítium-6 bolo toho času ťažko dostupné a drahé. Neskoršie testy Castle Union užívali skoro čisté lítium-6. Ak by bolo viac dostupné lítium-6, použiteľnosť bežného lítia-7 by možno nebola objavená.
Z celkového účinku 15 Mt, 10 Mt bolo z štiepnej reakcie z uránového reflektora. Preto priamy účinok z fúzie (syntézy) bol v tomto prípade menší ako štiepny efekt z umožnenej fúzie.
Neočakávané dôsledky rádioaktívneho spadu
thumb|250px|Oblak nebezpečného rádioaktívneho spadu Castle Brava sa rozšíril na plochu viac ako vrátane obývaných ostrovov.
Štiepna reakcia uránového reflektora spôsobila značné zamorenie, vytvoriac veľké množstvo rádioaktívneho spadu – rádioaktívneho zamorenia. V kombinácii s oveľa väčším účinkom a silným vetrom test spôsobil množstvo serióznych dôsledkov. Hoci riadiaci pracovníci testu vedeli, že zmena v počasí spôsobí zasiahnutie oblastí, ktoré neboli vysídlené, rozhodli sa pre uskutočnenie testu.
Rádioaktívny spad sa rozšíril východne na obývané atoly Rongelap a Rongerik, ktoré boli zakrátko evakuované. Mnoho obyvateľov Marshallových ostrovov odvtedy trpí vrodenými vadami a dostali kompenzáciu od vlády USA.
Japonský rybársky čln Lucky Dragon No. 5, tiež prišiel do kontaktu s rádioaktívnym spadom, čo zapríčinilo ochorenie členov posádky, jedna osoba nakoniec zomrela. To spôsobilo silný medzinárodný odpor a znovu podnietilo obavy Japoncov týkajúce sa radiácie, obzvlášť týkajúcej sa kontaminácie rýb. Búrlivý protest v Japonsku dosiahol takú úroveň, že diplomatické vzťahy ostali veľmi napäté a incident bol menovaný mnohými ako „druhá Hirošima“. Napriek tomu japonská a americká vláda rýchlo dosiahli politickú dohodu, ktorá dala rybárom kompenzáciu 2 milióny dolárov, a obete dostali medzi 1,91 a 2,29 milióna jenov za každého. Tiež bolo dohodnuté, že obete nebudú mať status Hibakusha.
Neočakávaný rádioaktívny spad a radiácia zasiahla mnoho plavidiel a osôb začlenených do testu. Jeden vedec neskôr prehlásil, že bol na lodi vzdialenej asi a dostal radiáciu 10R. Šestnásť členov posádky lietadla USS Bairoko dostalo beta popáleniny a bola u nich zvýšený výskyt rakoviny. Rádioaktívna kontaminácia tiež zasiahla mnoho testovacích zariadení, ktoré boli vybudované na atole Bikini.
Rádioaktívny spad zasiahol Austráliu, Indiu, Japonsko a dokonca USA a časti Európy. Hoci test bol organizovaný ako tajný test, Castle Bravo sa rýchlo stal medzinárodným incidentom, boli vyslovené výzvy na zákaz atmosférických testov termonukleárnych zbraní.
Neskoršie zariadenia
Konštrukčné riešenie Shrimp sa neskôr vyvinulo na bombu Mk-21, z ktorej bolo vyrobených 275 ks, vážiacich o dĺžke  priemer. Táto 4-Megatonová bomba bola vyrábaná do Júla 1956. V roku 1957 bola prerobená na typ Mk-36 a výroba sa znova spustila.
Chaunac
Chaunac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elasticita dopytu
Elasticita dopytu alebo pružnosť dopytu je elasticita premennej dopyt vo vzťahu k premennej (nejaký) faktor dopytu, teda citlivosť reakcie dopytu na zmenu nejakého faktoru ovplyvňujúceho veľkosť dopytu (napr. cena daného statku, príjem spotrebiteľa, cena iného statku, očakávaný cenový vývoj, počet spotrebiteľov, preferencie spotrebiteľov a podobne).
Nasleduje niekoľko príkladov:
NGC 1406
NGC 1406 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 18. novembra 1835.
Škoda 01 T
Škoda 01 T (niekedy aj T3M.0) je typ električky, ktorý vznikol modernizáciou česko-slovenskej električky Tatra T3.
Dejiny
Okrem spoločnosti ČKD sa na modernizácii električiek v Česku v 90. rokoch 20. storočia podieľala aj plzenská firma Škoda. Plzenský dopravný podnik sa rozhodol nechať si zrekonštruovať svoje električky práve v Škodovke. Ako prvá bola na tento účel určená električka T3SUCS s evidenčným čislom 246. Tá bola v rokoch 1993 až 1995 celkovo zmodernizovaná. Následne bolo Škode dodaných na rekonštrukciu ďalších 25 vozidiel.
Modernizácia
Všetky vozidlá dostali novú elektrickú výbavu Škoda s IGBT tranzistormi. Prvé zrekonštruované vozidlo ev.č. 246 bolo prvou električkou v Česku s týmito prvkami. Ďalej bola celkovo opravená vozňová skriňa, zmodernizovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča. Električky dostali polopantograf a prvé dve vozidlá aj výklopné dvere.
Bánovčanka (dychová hudba)
Bánovčanka je slovenský mládežnícky dychový orchester.
História vzniku orchestra
Bánovčanka vznikla v roku 1995, keď členovia dychovky Kesanka sa v kapele rozhodli hudobne vychovávať mládež ako pokračovateľov tradície dychovej hudby. Vedenie ZUŠ v Nových Zámkoch počas pôsobenia riaditeľky Hildegardy Palackovej sa rozhodlo a schválilo o vytvorení pobočky ZUŠ v obci Bánov. Učiteľom sa stal člen dychovej hudby Kesanka Štefan Petráš. Ďalšími učiteľmi sa stali Jozef Kozár a Dušan Palacka, títo však už vyučovali externe. V pobočke pedagogicky spolupracovali aj ďalší hudobníci z Kesanky – Miroslav Jenei a Igor Brezík.
V roku 2000 na poste vedúceho Jozef Kozár vystriedal Štefana Petráša.
Vystúpenia a úspechy
V roku 1998 vystúpila Bánovčanka v televízii v relácii Kamera M. V roku 2000 získal orchester strieborné miesto v Celoštátnej súťaži detských a mládežníckych dychoviek v meste Svit. V roku 2001 orchester vystúpil v maďarskej obci Törökbálint na Medzinárodnom festivale dychových hudieb.
Konvexná funkcia
Graf funkcie konvexnej na intervale konvexnosti leží pod spojnicou krajných bodov tohto intervalu|thumb Spojitá konvexná funkcia na intervale (a,b), je význačná tým, že jej graf leží nad každou jej zostrojenou dotyčnicou. Jednoduchou a názornou pomôckou môže byť predstava grafu konvexnej funkcie na (a,b) ako šálky, do ktorej možno naliať kávu. Opačný prípad tvorí konkávna funkcia. Samotná definícia je analyticky odvodená z vlastností funkčných hodnôt konvexnej funkcie vzhľadom na spojnicu krajných bodov intervalu konvexnosti. Možno povedať, že funkčné hodnoty konvexnej funkcie sú na intervale konvexnosti vždy pod spojnicou spomínaných krajných bodov.
Definícia
Konkávna časť funkcie je vyznačená namodro. Graf na tomto intervale leží pod dotyčnicou. Zvyšná červená krivka označuje konvexnú časť a jej graf leží nad dotyčnicou|right|400px|thumb Definíciu konvexnosti funkcie možno rozdeliť na definíciu konvexnosti funkcie a špeciálneho prípadu – rýdzej konvexnosti funkcie. Väčšinu elementárnych funkcií možno však považovať za rýdzo konkávne respektíve rýdzo konvexné. Príkladom môžu byť polynómy.
Definícia rýdzo konvexnej funkcie
Nech f je funkcia spojitá na intervale (a,b). Potom hovoríme, že funkcia f je na intervale (a,b) rýdzo konvexná práve vtedy, keď pre všetky čísla platí:
Intervaly konvexnosti
Pri hľadaní intervalov, na ktorých je funkcia konvexná sa postupuje použitím druhej derivácie funkcie. Intervaly konvexnosti a konkávnosti funkcie delia inflexné body. V týchto bodoch funkcia mení zakrivenie. Funkcia je preto rýdzo konvexná na intervale, kde f''(x)>0. Analogicky sa odvodí pravidlo pre interval konvexnej funkcie f''(x)\geq0. Daná derivácia musí existovať. To, že funkcia je diferencovateľná nevyplýva priamo z podmienky spojitosti skúmanej funkcie, preto treba pridať podmienku diferencovateľnosti.
Castets (kantón)
Castets je francúzsky kantón v obvode Dax v departemente Landes v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Tchor tmavý
Tchor tmavý alebo staršie tchor obyčajný (lat. Mustela putorius, Putorius putorius) je druh z čeľade lasicovité. Je rozšírený v západnej Eurázii a v Severnej Afrike. Býva tmavohnedej farby s bledým podbruškom a čiernou masou na tvári. Jeho domestikovaný poddruh sa volá fretka domáca. Výskyt na Slovensku bol doložený na 37,6 % územia.
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 162 (37,6 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 55, 12,8 %) v nadmorských výškach 100 (Veľký Horeš) – (v Tatrách). Obýva skoro všetky nižšie položené oblasti, najmä od 100 -.
Potrava
Živí sa hlodavcami.
Veľhrad
Veľhrad môže byť:
Châteauneuf-Grasse
Châteauneuf-Grasse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Starý Petřín
Starý Petřín je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 228 obyvateľov, z toho 116 mužov a 112 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 37,4 roka, ženy 44,4 roka).
Němčičky
Názov Němčičky má niekoľko obcí:
Novgorodská krajina
thumb|Mapa štátu cca 1400 Novgorodská krajina alebo Novgorodská zem bola jedna z veľkých územno-štátnych jednotiek v sústave Staroruského štátu, neskôr Moskovského štátu, existujúca do roku 1708 s hlavným mestom v Novgorode.
V časoch najväčšieho rozkvetu územie Novgorodskej zeme siahalo od Bieleho mora až k Uralu, ohraničovala teda takmer celé dnešné územie severozápadného Ruska.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Košúty
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Košúty v okrese Galanta.
Záhony
Záhony [vyslov: záhoň] je mesto v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Záhony.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov .
Doprava
Maďarsko – ukrajinský železničný colný hraničný priechod a maďarsko – ukrajinský colný hraničný priechod Záhony – Čop pre kamióny a osobné autá.
Akomodácia
Akomodácia alebo v niektorých kontextoch aj akomodovanie (sa) môže byť:
Slovenské národné hokejové mužstvo hráčov do 20 rokov na Majstrovstvách sveta 1999
Toto je zostava slovenskej hokejovej reprezentácie do 20 rokov, ktorá sa umiestnila na 3. mieste na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 1999. Trénerom bol Ján Filc a Dušan Žiška.
Arcibiskupský palác (Olomouc)
Arcibiskupský (predtým biskupský) palác v Olomouci je najrozsiahlejší rezidečný objekt v historickom jadre mesta Olomouc. Je to v poradí už štvrtá rezidencia olomouckých biskupov a bol postavený ako pôvodne renesančný palác biskupom Stanislavom Turzom. Tento renesančný palác, dokončený biskupom Dubraviom a ďalej upravovaný biskupom Pavlovským na sklonku 16. storočia, bol zdevastovaný počas tridsaťročnej vojny, najmä počas švédskej okupácie Olomouca v rokoch 1642-1650. Až biskup Karol II. z Lichtenštejna-Kastelkornu začal v roku 1664 jeho barokovú obnovu, ktorá bola vykonaná podľa plánov cisárskeho architekta Filiberta Lucheseho (1606-1666) a po jeho smrti Giovannim Pietrom Tencallym olomouckými murárskymi majstrami Petrom Schullerom a Melchiorom Thoneckom. Autorom štukovej výzdoby interiérov je Baltazar Fontana, pôvodné nástenné maľby, ktorých autormi boli Carpoforo Tencalla a Innocenzo Cristoforo Monti sa zachovali len po častiach. Svoju dnešnú podobu i výzdobu dostal palác po požiari roku 1904, kedy bol na popud kardinála Bauera reštaurovaný a čiastočne prestavaný. Je sídlom úradov olomouckého arcibiskupstva, arcibiskup v ňom už nebýva. Po dôkladnej rekonštrukcii bol palác na jar roku 2011 sprístupnený verejnosti ako prehliadkový objekt.
Palác je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky.
thumb|Biskupský palác v Olomouci na rytine z roku 1740
Interiér paláca
V interiéri paláca možno počas prehliadky o. i. Zhliadnuť:
Montcoy
Montcoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 1407
NGC 1407 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. októbra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,7.
Chenac-Saint-Seurin-d’Uzet
Chenac-Saint-Seurin-d’Uzet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tenerife
thumb|Satelitná snímka ostrova thumb|Auditorio de Tenerife thumb|[[Pico de Teide]] Tenerife je najväčší ostrov Kanárskych ostrovov patriacich Španielsku, nachádzajúcich sa v Atlantickom oceáne neďaleko pobrežia Afriky.
Rozloha ostrova je, najvyšší bod je Pico de Teide , ktorý je zároveň najvyšší vrch Španielska. Krištof Kolumbus tu urobil poslednú zastávku, aby doplnil zásoby pred objavnou cestou na západ, pri ktorej objavil Ameriku.
Na Tenerife chodí tretina turistov, navštevujúcich Kanárske ostrovy (9 276 963), čím je ostrov významnou turistickou destináciou. Na južnej, záveternej strane ostrova je minimum zrážok, zatiaľ čo na severnej - náveternej sú zrážky pravidelné. Je to spôsobené sopkou, ktorá zrážky zachytáva.
Na bývalom vojenskom letisku Los Rodeos sa v roku 1977 odohralo letecké nešťastie. Išlo o najväčšiu leteckú katastrofu v dejinách, ak nepočítame teroristické útoky z 11. septembra 2001.
Administratívne členenie
Delí sa na 31 obcí (municipios):
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1950
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1950 boli v poradí 2. majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Budapešti, v Maďarsku od 14.20. mája 1950, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja, ktorého prvé vydanie sa konalo pred 12 rokmi, bolo 9 družstiev: Belgicko, Česko-Slovensko, Izrael, Maďarsko, Holandsko, Rakúsko, Rumunsko, Sovietsky zväz a Švajčiarsko. Zápasy sa hrali v Nemzeti Sportcsarnok. Titul získal jeden z nováčikov, ktorý vyhral finálovú skupinu pred domácim 🇭🇺 a.
Španielska občianska vojna (1936)
Španielska občianska vojna patrí k najkrvavejším, ale aj najneprehľadanejším konfliktom 20. storočia. Zároveň ide o vojnu, ktorá na veľmi dlhú dobu hlboko rozdelila nielen španielsku spoločnosť. Vypukla v momente, keď proti demokraticky zvolenej (republikánskej) vláde vojensky vystúpila armáda pod vedením generála Francisca Franca.
Charakteristika
Vo vojne, ktorá začala 17. júla 1936, sa z neprehľadného spoločenského a politického spektra španielskej spoločnosti vyprofilovali dve proti sebe stojace strany: prevažne ľavicoví Republikáni bojujúci na strane oficiálnej vlády Druhej španielskej republiky a pravicoví Nacionalisti, ktorí boli neskôr nazývaní Frankisti podľa generála Franca, ktorý sa v priebehu vojny stal ich hlavným vodcom.
Republikánov oponenti nazývali Rojos (Červení), aby zdôraznili ich ľavicovú orientáciu, vrátane krajne ľavicových komunistických a anarchistických skupín a podpore, ktorú získali od Sovietskeho zväzu. Na začiatku vojny republikáni prevyšovali nacionalistov v pomere desať ku jednej, ale v januári 1937 táto prevaha klesla na štyri ku jednej.
Hoci Spoločnosť národov obhajovala politiku nezasahovania a vyhlásila aj zbraňové embargo, do konfliktu na oboch stranách významne zasiahli zahraničné sily. Na strane frankistov to od prvopočiatku konfliktu boli nacistické Nemecko a fašistické Taliansko a na strane republikánov od októbra 1936 ZSSR a Mexiko. Mimo toho na strane republikánov pôsobili aj dobrovoľnícke jednotky z ďalších štátov – tzv. interbrigády.
Vojna skončila jasným víťazstvom lepšie organizovaných frankistov, po ktorom nasledovalo dôkladné „očistenie“ španielskej spoločnosti od všetkého komunistického alebo čokoľvek čo by pripomínalo druhú republiku a to zahŕňalo predovšetkým odbory a politické strany. Boli zničené alebo neprístupné rady archívov, nepohodlní jedinci boli často uväznení, nútení odísť do exilu či zavraždení. Množstvo obetí je otázne; odhady sú približne pol milióna mŕtvych. Veľká časť týchto obetí nebola výsledkom vojnových konfliktov, ale hromadných popráv vykonaných oboma stranami (často výlučne na základe ideologickej alebo triednej príslušnosti). Hoci vojna trvala len tri roky, poznamenala Španielsko na veľmi dlhú dobu a jeho ekonomika sa spamätávala ešte mnoho rokov. Ovplyvnila politiku a verejnú mienku ďaleko za hranicami Španielska a zapálila vášne medzi intelektuálmi a politickými spolkami. Republikánski stúpenci ju označovali za zápas medzi „tyraniou a demokraciou“, alebo „fašizmom a slobodou“, a mnoho mladých idealistov tridsiatych rokov vstúpilo do interbrigád. Francovi stúpenci zase túto vojnu vnímali ako boj medzi „červenými hordami“ a „kresťanskou civilizáciou“.
Vojna mala obrovský význam aj pre vývoj počiatočnej fázy druhej svetovej vojny, pretože ako sily Osi, tak Sovietsky zväz si v nej vyskúšali svoju techniku ​​a bojové doktríny a získaným skúsenostiam prispôsobili výcvik vojakov a zbrojné programy.
Predohra vojny
Príčiny a počiatky tohto konfliktu možno hľadať v dlhodobej spoločenskej a ekonomickej kríze, ktorá postihla Španielsko po prvej svetovej vojne a viedla k takej radikalizácii spoločnosti, že tá svoje problémy už nebola schopná riešiť inak ako vojnou. Španielsko bolo už dlhodobo politicky nestabilné, nepriateľstvo rástlo veľmi dlho a obyvatelia sa celý čas akoby „pripravovali“ na vojnu.
Novgorodskí Slovieni
Novgorodskí Slov(i)eni alebo Slov(i)eni alebo zriedkavo iľmenskí Slov(i)eni boli východoslovanské kmene žijúce v druhej polovici 1. tisícročia v oblasti Iľmenského jazera a horného toku rieky Mologa. Tieto kmene tvorili hlavnú časť obyvateľstva Novgorodskej zeme.
Španielska občianska vojna (1936)
Situácia pred vojnou
V prvých všeobecných voľbách v Španielsku 19. novembra 1933 zvíťazili pravicové strany, ktoré utvorili stredno-pravicovú koalíciu (Lerroux). Do tejto koalície vstúpila v októbri 1934 po prehratých komunálnych voľbách katolícka strana CEDA, čo zvýšilo vtedajšie napätie. Vnútorné rozpory vládnych strán viedli k obmedzenej schopnosti podniknúť akciu alebo urobiť rozhodnutie. Koncom roku vyzvali ľavicové strany na generálny štrajk, z ktorej vzišla banícka vzbura, ktorá bola na rozkaz ministra obrany Diega Hidalga vojensky potlačená generálom Lópezom Ochoaom a legionármi, ktorým velil podplukovník Juan Yagüe. V rokoch 1934-1936 došlo k výraznej radikalizácii vidieka a dochádzalo k značnému množstvu štrajkov. Pri týchto akciách bežne dochádzalo k násilnostiam a úmrtiam. Po niekoľkých vládnych krízach boli na 16. februára 1936 vypísané voľby, ktoré priniesli veľký úspech ľavici združenej do Ľudového frontu. Vládu zostavil vodca ľavého krídla republikánskej strany Manuel Azaña. Táto vláda však bola nestabilná a bola terčom kritiky ako extrémnej pravice, tak ľavice. Manuel Azaña sa rozhodol napätému stavu čeliť ráznym vystupovaním proti fašistickým, národne syndikalistickým a konzervatívnym organizáciám a nechal zatknúť vyše tisíc ľudí, medzi nimi aj vysokých dôstojníkov. Dňa 14. marca 1936 bola zakázaná Falanga a v nasledujúcich dňoch zatknutých aj jej vedenie vrátane Josého Antonia Primo de Riveru. Táto akcia však násilnosti v uliciach skôr zvýšila. Do tejto situácie sa parlament ovládaný pravicou rozhodol odvolať prezidenta Niceta Alcalá-Zamoraho. Ten sa pokúsil rozpustiť parlament, ale keďže jeho pokus bol chápaný ako zneužitie právomocí, bol 7. apríla odvolaný. Prezidentské voľby boli vypísané na 26. apríla, ale pravica v nich na protest proti vláde nepostavila svojho kandidáta.
Počas tohto obdobia stúpalo napätie a podľa oficiálnych zdrojov bolo 330 ľudí zavraždených a 1511 zranených v rámci politického násilia. Došlo ku 113 generálnym štrajkom a zničeniu 160 kostolov a kláštorov. Boli vraždení kňazi a rehoľné sestry. Dňa 12. júla bol zavraždený nadporučík „útočných stráží“ a člen Socialistickej strany José Castillo. Nasledujúci deň skupina dôstojníkov „útočných stráží“ v rámci odvety zavraždila vodcu monarchistov Josého Calva Soteloho.
Začiatok vojny
thumb|Postup fronty v období od júla 1936 do októbra 1937 Dňa 17. júla 1936 vypuklo v Španielskom Maroku povstanie, ktoré je považované za začiatok tejto občianskej vojny. Do čela povstania sa postavili generáli Manuel Goded y Llopis, Francisco Franco, Emilio Mola, Gonzalo Queipo de Llano a José Sanjurjo y Sacanell. Hlavným vodcom vzbury bol generál Sanjurjo. Povstalci obsadili strategické miesta v španielskom Maroku, potlačili štrajk robotníkov a 18. júla sa povstanie rozšírilo do Španielska. Povstalci sa mohli oprieť o veľkú civilnú podporu, preto dúfali, že sa im čoskoro podarí získať kontrolu nad ekonomicky dôležitými oblasťami (20. júla už kontrolovali Kanárske ostrovy, Baleáry a 23 významných miest ako je Pamplona, Cádiz, Córdoba a Zaragoza).
Vláda Santiaga Casares Quiroga na túto situáciu nebola schopná reagovať a 19. júla odstúpila. Ešte v ten istý deň zostavil vládu Diego Martinez Barrio, ktorý ale odmietol dať zbrane demonštrujúcim robotníkom. Túto požiadavku splnila 20. júla nová vláda, ktorú viedol republikán José Giral y Pereira. Ten vyzbrojil robotnícke milície a rozpustil armádu, a tak nastal jeden z prvých obratov v tejto vojne. Tohto dňa tiež zahynul pri leteckej nehode vodca nacionalistov Sanjurjo.
Od ozbrojenia ľudu (20. júla 1936) do obliehania Madridu (november 1936)
Rozdanie zbraní sa ukázalo ako rozhodujúci krok ako čeliť povstaniu. Hlavným problémom povstalcov bola nemožnosť prepravy vojska zo španielskeho Maroka do Španielska (námorné sily zostali lojálne voči republike). Tento problém im pomohlo vyriešiť Nemecko a Taliansko, keď 30. júla letecky prepravili vojsko a cudzineckú légiu z Tetuánu do Španielska. Povstalci tiež nachádzali podporu v susednom Portugalsku, kde bol pri moci režim Antónia Salazara. Pomoc frankistom bola vykonávaná tajne, avšak tieto dodávky zbraní sa nepodarilo utajiť zvlášť po tom, čo nemecké bojové lietadlá pristáli na území ovládanom republikánskou vládou. Táto vláda požiadala 20. júla 1936 o dodávky zbraní z Francúzska, s ktorým malo Španielsko uzavreté zmluvu. Francúzsky socialistický premiér León Blum najprv pomoc sľúbil, avšak na nátlak francúzskych pravicových strán a na nátlak Spojeného kráľovstva túto pomoc odvolal. Namiesto toho sa snažil dotlačiť Nemecko a Taliansko k podpisu zmluvy, ktorá zakazovala dodávky zbraní do Španielska. Aj napriek podpisu týchto zmlúv však pokračovali aj naďalej dodávky nemeckých a talianskych zbraní povstalcom. 24. júla vytvorili nacionalisti "vládu v Burgose", ktorá začala nový útok. Úspešný postup týchto vojsk vyvolal dňa 4. septembra pád Giralovej republikánskej vlády, ktorú nahradila vláda Ľudového frontu, zložená predovšetkým zo socialistov a komunistov (premiér Francisco Largo Caballero). Fungovanie tejto vlády bolo veľmi problematické, pretože vo vnútri vlády neexistovala zhoda na ďalšom postupe. Napriek tomu sa táto vláda nakoniec odhodlala k razantným krokom - 1. októbra poskytla autonómiu Baskicku, 7. októbra vyvlastnila pôdu veľkostatkárom a začala ju rozdávať malým roľníkom a konečne 10. októbra spojila republikánsku armádu s milíciami. Dňa 14. septembra dobyla armáda povstalcov San Sebastián a na hlavnom fronte potom 27. septembra dobyli Francovi falangisti Toledo, pričom oslobodili aj obrancov toledského alcázaru, ktorí sa neskôr stali jednou z legiend frankistického režimu. Týmto krokom si fašisti otvorili cestu na Madrid, ktorý v novembri 1936 obkľúčili.
Na rozdiel od Ľudového frontu sa frankisti politicky stabilizovali a dňa 29. septembra prijal Francisco Franco moc od Výboru národnej obrany v Salamanke a o dva dni neskôr dostal titul generalissimus, čím sa stal faktickým vládcom povstalcami kontrolovaných území a najvyšším vojenským veliteľom. Neutralita a zbrojné embargo už v tejto dobe boli porušované úplne bežne. V Španielsku operovala nemecká Légia Condor a talianske jednotky Corpo Truppe Volontarie (CTV) bojujúce na strane generála Franca. 6. októbra vydal Sovietsky zväz protest proti porušovaniu embarga na dovoz zbraní španielskym frankistickým povstalcom a od 12. októbra začal dodávať republikánskej vláde zbrane, ktoré boli platené zlatom zo španielskych zlatých rezerv. Na strane republikánov bojovali tzv. interbrigády​​, čo boli antifašistickí ľavicoví dobrovoľníci zo 17 štátov.
Od obkľúčenia Madridu (november 1936) do dobytia Gijóne (21. októbra 1937)
thumb|Ruiny [[Guernica|Guernice zbombardovanej nemeckým letectvom]] Dňa 7. novembra sa Francove oddiely priblížili k Madridu. Republikáni preložili sídlo vlády do Valencie. 20. novembra popravili republikáni Josého Antonis Primo de Riveru. Pri obrane Madridu sa najviac vyznamenali interbrigadisti, predovšetkým vďaka ich odhodlaniu skončilo toto obliehaní neúspešne a 15. januára 1937 sa frankistické oddiely museli stiahnuť. O ďalšiu (opäť neúspešnú) ofenzívu na Madrid sa Franco pokúsil vo februári. Dňa 8. februára dobyli po veľkej bitke frankisti Malagu. V priebehu marca zahájili ofenzívu severne od Madridu, tá však nepreniesla boje k Madridu. V apríli vyvinuli frankisti vyššiu aktivitu v Baskicku, kde 28. apríla dobyli Guernicu, ktorá bola dva dni pred tým zbombardovaná nemeckými lietadlami. Vo svete medzitým nadobudol účinnosť zákaz Spoločnosti národov miešať sa do konfliktu a poskytovať Španielsku dobrovoľníkov. Od tohto okamihu Spoločnosť národov vyvíjala veľmi silný tlak na odchod dobrovoľníkov. Tento krok by viac postihol republikánov, lebo v ich radoch (podľa odhadov) bojovalo asi 35 000 interbrigadistov, na strane druhej to bolo minimálne 20 000 mužov. V tomto období vydal pápež Pius XI. dve veľmi dôležité encykliky, a to Mit brennender Sorge (14. marca), ktorou odsúdil nacizmus, a Divini Redemptoris (21. marca), v ktorej odsúdil komunizmus a výslovne upozornil na kruté prenasledovanie a vraždenie katolíkov a duchovných španielskymi republikánmi. Tieto udalosti nepriamo ovplyvnili španielske politické zmýšľanie.
thumb|left|Československá Gottwaldova delostrelecká batéria V máji sa situácia ešte skomplikovala vnútrorepublikánskymi stretmi. Ich najväčšiu gradáciu predstavovali májové nepokoje v Barcelone, ktoré sa začali tým, že sa prevažne komunistické oddiely pokúsili násilím obsadiť dôležité stanovište anarchistov a POUM, čo vyústilo do niekoľkých ozbrojených stretov. Socialisti a komunisti akciu označili za anarchistický puč a reagovali odchodom z vlády, ktorá týmto krokom padla 15. mája. Republikáni zostavili novú vládu, ktorú viedol socialista Juan Negrín. Táto vláda sa pokúsila o zásadné kroky, ktoré mali posilniť ekonomickú situáciu republikánov, ďalej sa pokúsila o niektoré zmeny v armáde (do týchto zmien výrazne zasahovali sovietski poradcovia). Dňa 18. mája republikáni porazili frankistov v Bitke pri Guadalajare. Po tejto bitke si Franco uvedomil, že nie je schopný ani dobyť Madrid, ani prerušiť jeho spojenie s Valenciou, a preto zaútočil na severe.
Republikáni víťazstvo pri Guadalajare nedokázali nijako významnejšie využiť a úplne prosovietsky J. Negrín nastolil diktatúru sovietskeho typu a začal čistky. Dňa 14. júla boli pozatýkaní členovia vedenia POUM, v júli sa republikáni ešte pokúsili o silnú protiofenzívu, ktorá však nakoniec stroskotala.
Franco zatiaľ na severe dobyl Bilbao (19. júna) a 15. augusta zahájil ofenzívu. 25. augusta dobyl Santander, ale už 27. augusta bol odrazený pri Aragóne. Republikánska protiofenzíva však nepriniesla žiadne výsledky a po dobytí Gijónu (21. októbra) sa republikánsky severný front úplne zrútil, potom sa (30. októbra) republikánska vláda presunula do Barcelony.
Tieto úspechy, spolu s krutým prenasledovaním katolíkov a masovým vraždením duchovných na veľkej časti republikánskeho územia, viedli k tomu, že 28. augusta Vatikán uznal Franca ako legitímneho predstaviteľa Španielska.
Od dobytie Gijóne (21. októbra 1937) do konca vojny (1. apríl 1939)
thumb|Dokument, ktorý ukončil španielsku občiansku vojnu. Text hovorí: „Dnes, červené vojsko (t.j. republikáni) bolo zajaté a odzbrojené, národné jednotky dosiahli svoje posledné vojenské ciele. Vojna sa skončila.“ ... Generalissimo Franco ... Burgos, 1. apríla 1939 Po dobytí Gijónu došlo na oboch stranách k preskupovaniu síl, ale už 5. decembra začali republikánske vojská protiofenzívu, na ktorú frankisti bojovo výrazne nereagovali a ustúpili. Dňa 21. decembra republikáni dobyli Teruel (Aragónsko). Toto dôležité mesto však stratili už 15. februára 1938 v Bitke o Teruel. Táto bitka mala mimoriadny vplyv, pretože frankisti sa priblížili svojmu cieľu rozdeliť republikánske územie na dve časti. V čase relatívneho pokoja vytvoril v Burgose 1. februára generál Franco vojensko-civilnú vládu. Ďalším úspechom frankistov bolo bombardovanie Barcelony, ku ktorému došlo 16. marca. Pri ďalšom postupe prenikli frankisti až k rieke Ebro, čím sa im podarilo dostať k Stredozemnému moru, vďaka čomu rozdelili republikánskej územia na dve časti. Republikánska vláda sa pokúsila v máji dojednať mier, ale keďže Franco požadoval bezpodmienečnú kapituláciu, nezostalo republikánom nič iné, než sa sústrediť na Bitku o Ebro. Republikáni a ZSSR sa pokúsili 13. mája predniesť Rade Spoločnosti národov návrh na ukončenie politiky nezasahovania, tento návrh bol odmietnutý a 28. júla bol dohodnutý odchod interbrigád zo Španielska. Od 24. júla do 26. novembra sa republikáni pokúšali udržať stav na rieke Ebro, príp. dobyť stratené územia. Po vojenskej stránke si viedli viacmenej úspešne, ale po podpísaní Mníchovskej dohody stratili posledné zvyšky nádeje na vytvorenie antifašistickej koalície a ich morálka sa definitívne zrútila. Keďže si však uvedomovali nutnosť udržať túto rieku, bola bránená zo všetkých síl. Dňa 23. decembra zahájili frankisti mohutnú inváziu do Katalánska, ktoré dobyli v priebehu dvoch mesiacov: Tarragona (14. január), Barcelona (26. január), Girona (5. február). 10. februára bol zlomený posledný odpor v Katalánsku. Následkom toho 27. februára vlády Spojeného kráľovstva a Francúzska uznali Frankov režim. Republikánom zostal len Madrid a niekoľko pevností, 28. februára sa vzdala Valencia. Posledný odpor bol zlomený 1. apríla 1939.
Reakcia svetu na vojnu
thumb|Republikánske oddiely zložené z poľských dobrovoľníkov, bojujúci pod menom "[[Jarosław Dąbrowski|Jarosława Dąbrowskiego".]] Väčšina štátov sa k situácii postavila politikou nezasahovania, hlavným propagátorom tejto politiky bolo od začiatku vojny Spojené kráľovstvo, cez pôvodnú pomoc republikánom túto politiku veľmi skoro prijalo aj Francúzsko. Tieto dva štáty presadili túto politiku ako celoeurópsky trend, navyše došlo k presadeniu zbrojného embarga. Politika USA bola ovplyvňovaná teóriou izolacionizmu, ale niektoré veľké firmy obchodujúce s pohonnými hmotami dali najavo svoj postoj tým, že ju nepredávali republikánskym vojskám.
Napriek tejto politike poskytlo frankistom nielen technickú, ale aj vojenskú pomoc Nemecko a Taliansko (Légia Kondor a Corpo Truppe Volontarie). Ďalej medzi frankistami bojovali dobrovoľníci z iných štátov, ale počet dobrovoľníkov sa zďaleka neblížil počtu dobrovoľníkov na strane republikánov.
Republikánom posielal technickú a vojenskú pomoc najmä Sovietsky zväz a Mexiko. Republikáni za túto pomoc platili zlatými rezervami. Na stranu republikánov prešlo veľa (asi 40 000) antifašistických dobrovoľníkov, ktorí sa organizovali do medzinárodných brigád - odtiaľ výraz interbrigadisti. Niektorí ďalší dobrovoľníci bojovali ako členovia milícií CNT a POUM.
Sociálna revolúcia, príčiny porážky republikánov
K porážke republikánov došlo aj napriek masívnej podpore európskej ľavice, najmä zo Sovietskeho zväzu. Príčinou porážky bola predovšetkým vlastná roztrieštenosť republikánskeho tábora, ktorý zahŕňal prakticky všetky centristické a ľavicové politické sily, vrátane odborových organizácií UGT a CNT. Obzvlášť spory medzi komunistami a anarchistami stáli v ceste politickej a vojenskej jednote republikánov.
V anarchistami kontrolovanom Aragónsku a Katalánsku okrem vojenského víťazstva republikánov došlo k sociálnej revolúcii, pri ktorej robotníci a roľníci kolektivizovali pôdu a priemysel. S touto revolúciou nesúhlasili ani sovietski komunisti ani demokratickí republikáni. Na tomto území s podporou sovietskych zbraní získali vládu komunisti a anarchistov a príslušníkov Robotníckej strany marxistickej jednoty (Partido Obrero de Unificación Marxista - POUM) začlenili do oficiálnej republikánskej armády. Trockistická POUM bola zakázaná ako údajný „nástroj fašistov“ (takto POUM označili komunisti z vedenia Kominterny). V májových bojoch v roku 1937 tisíce republikánskych vojakov - komunistov aj anarchistov bojovalo navzájom o kontrolu nad Barcelonou.
Na jar 1939 dlhodobé napätie na republikánskej strane, ktoré ešte posilnili spory o to, či je lepšie vyjednávať, bezpodmienečne sa vzdať, či bojovať ďalej, vyústilo do povstania a bojov v samotnom Madride. Tie prebiehali medzi demokraticky a čiastočne aj anarchisticky orientovanými republikánmi na strane jednej a komunistami a radikálnymi socialistami na strane druhej a skončili porážkou komunistickej strany.
Dax-Nord
Dax-Nord je francúzsky kantón v obvode Dax v departemente Landes v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Saadja Gaon
Saadja ben Josef Gaon (* 882 v hornoegyptskom Fajjúme – † 942 v Súre v Babylonii), po hebrejsky סעדיה בן יוסף גאון, po arabsky Said al-Fajjúmí, bol židovský filozof a učenec známy tiež pod hebrejským akronymom Rasag (רס"ג), bol babylonským exilarchom a gaonom - hlavou rabínskej akadémie v Súre. Zaoberal sa výkladom hebrejskej Biblie, hebrejskou gramatikou a filozofiou. Bol činný v ideologickom boji proti karaitom.
Jeho najdôležitejším spisom je Kniha vier a názorov (pôvodný arabský názov Kitáb al-amánát wa-l-'itiqádát, „Kniha vieroučných článkov a dogmatických doktrín", po hebrejsky ספר האמונות והדעות, Sefer ha-emunot ve-ha-deot). Je tiež autorom prvého siduru - židovskej modlitebnej knihy.