cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jozef Pospíšil
Jozef Pospíšil (* 29. apríl 1897, Siladice, † 15. júl 1976, Bratislava) bol slovenský sochár. V roku 1931 založil Združenie slovenských umelcov a bol jeho predsedom až do rozpustenia združenia v roku  1940.
Život
Narodil sa v Siladiciach pri Trnave. Študoval na učiteľskom ústave v Modre. V rokoch 1914 až 1919 prežil útrapy Prvej svetovej vojny priamo na fronte, ale aj v ruskom zajatí. Sochárske vzdelanie získal na Akadémii výtvarných umení v Prahe počas rokov 1920-25 (prof. Jan Štursa) a 1925-26 (prof. Otakar Španiel). Po štúdiu v roku 1927 podnikol cestu do Paríža a po návrate sa usadil ako slobodný umelec v Bratislave, kde neskôr aj zomrel.
Dielo
Samostatne vystavoval v roku 1940 (Trenčín, s J. Ilečkom a J. Kollárom), roku 1967 (Bratislava, Mestská galéria) a v roku 1968 (Nitra, s F. Podolayom). Je autorom pamätníkov mnohých slávnych osobností (napr.: J. Hollého, P.O. Hviezdoslava, Ľ. Štúra, A. Bernoláka). Na východe Slovenska nad obcou Haniska sa týči jeho monumentálny pomník roľníckeho povstania. Ku koncu svojho života sa venoval hlavne reštaurátorskej práci. V roku 1974 mu udelili titul Zaslúžilý umelec.
José Santos Guardiola
José Santos Guardiola (* 1. november 1816, Tegucigalpa, Honduras – † 11. január 1862, Comayagua) bol honduraský generál a prezident od 17. februára 1856 do 11. januára 1862, kedy sa stal ako jediný úradujúci prezident tejto krajiny obeťou atentátu. Zabil ho člen jeho osobnej stráže. Jeho dcéra Genoveva Guardiola Arbizu bola manželkou prvého kubánskeho prezidenta, Tomása Estradu Palmu.
NGC 3422
NGC 3422 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Chastanier
Chastanier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
NGC 3422
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Chastanier
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Platycercus
Platycercus (po slovensky rozela, staršie rosela alebo ploskochvost) je rod papagájov z Austrálie z čeľade papagájovitých. Platycercus znamená plochý (široký) chvost. Rozely sú prevažne semenožravé.
Výskyt
Rozely žijú v zalesnených oblastiach, na poliach, predmestských parkoch a záhradách Austrálie a jej priľahlých ostrovov. Ich najvyššia koncentrácia je v pobrežných pohoriach a rovinách, v stredných oblastiach Austrálie sa nevyskytujú. Časť populácie roziel sa vyskytuje v Tasmánii, na ostrovoch v Bassovom prielive, na Novom Zélande a na ostrove Norfolk. V dobe hniezdenia sa rozely zdržujú v pároch, či malých skupinkách. Po hniezdení sa zhromažďujú do veľkých kŕdľov, ktoré migrujú za vodou a potravou po širokej krajine.
Let roziel je kolísavý, s krátkymi periódami plachtenia.
Ich hlavnými potravinovými zložkami sú semená rastlín a ovocie.
Opis
Rozely sú v priemere veľké od 25. Ich spoločným znakom je pestrofarebné perie so šupinatou kresbou na chrbte a svetlé, najčastejšie bielo zafarbené lícne partie.
Chov v zajatí
Nakoľko je ich perie nápadito pestro sfarbené, niekoľko ich druhov patrí medzi obľúbených obyvateľov voliér a klietok chovateľov a zoologických záhrad na celom svete.
Rozely vo všeobecnosti nepatria medzi príliš dôverčivé druhy papagájov, oproti iným druhom papagájov nie sú až tak silne socializačné, počas hniezdenia sú neznášanlivé aj voči príbuzným druhom.
Taxonómia
Rod rozela bol opísaný prírodovedcom Nicholas Aylward Vigorsom v roku 1825. Staršie sa sem zaraďovali aj druhy z rodu Barnardius a Psephotus.
V súčasnosti sa rozlišujú tieto druhy a poddruhy:
Platycercus, Vigors 1825
Českobratrská církev evangelická
Českobratrská církev evangelická (ČCE alebo CČBE ) je kresťanská protestantská cirkev pôsobiaca na území Česka. Nadväzuje na luteranizmus, kalvinizmus a Jednotu bratskú. Pri sčítaní ľudu v roku 2001 sa k nej hlásilo 117 212 obyvateľov Česka, podľa sčítania ľudu z roku 2011 sa k nej hlásilo 51 936 obyvateľov, čo z nej robí najväčšiu protestantskú cirkev v krajine. Cirkev vydáva časopis Český bratr (od roku 1924) náhľad|220x220bod|Logo ČCE
Dejiny
Cirkev naväzuje na tradície cirkvi evanjelickej augsburského (luteránskeho) i helvétskeho (kalvínskeho) vyznania. Augsburské aj helvétske cirkvi boli v Čechách jediné dve protestantské cirkvi povolené Tolerančným patentom roku 1781. Požiadavky únie evanjelických zborov oboch vyznaní sa silno ozvali už v roku 1848, k zlúčeniu českých zborov však došlo až po vyhlásení Československej republiky, a to slobodným rozhodnutím zástupcov všetkých českých zborov na generálnom sneme v decembri 1918. Novo vzniknutá únia okrem svojich augsburských a helvétskych tradícií chápala sama seba aj ako pokračovateľku tradície českej reformácie, husitského hnutia, cirkev pod obojím a Jednoty bratskej. Svojím dnešným názvom Českobratrská církev evangelická programovo naznačuje svoju náväznosť na prvú (domácu) i druhú (svetovú) reformáciu, tak aj to, že za svoje pravidlo viery a života uznáva evanjelium Ježiša Krista, dosvedčované v Písme Starého i Nového zákona.
Štruktúra cirkvi
Českobratrskú cirkev evangelickú tvoria zbory na troch úrovniach:
Spravovaná je spôsobom presbyterno-synodálnym.
Farný zbor
Farný zbor je základná jednotka cirkvi, spravovaný staršovstvom (presbyterstvom), ktoré je volené z členov zboru zborovým zhromaždením, ktoré volí aj farára. O­n a jeden z presbyterov – kurátorov – sú spoločne predstaviteľmi zboru a jeho štatutárnymi zástupcami. Cirkev tvorí 264 zborov.
Seniorátny zbor
Seniorátny zbor (seniorát) je spoločenstvo zborov spojených v určitom obvode k spoločnej cirkevnej činnosti a správe. O jeho veciach rozhoduje seniorátne zhromaždenie zvané konvent, ktorého členmi sú poslanci príslušných zborov, volení na štvorročné funkčné obdobie. Konvent volí rovnakým dielom z presbyterov a farárov na šesťročné obdobie seniorátny výbor na čele so seniorom a seniorátnym kurátorom. Sídlom seniorátu je vždy zbor, kde je senior farárom. thumb|Senioráty Českobratskej cirkvi evanjelickej Cirkev tvorí 14 seniorátov:
Vzdelávanie
Od začiatku protestantstva sa na vzdelanie a výuku kládol veľký dôraz. Prvé evanjelické školy vznikali už od tolerančného patentu a v 19. storočí a bolo ich viac ako 100.
Cirkev tiež prevádzkuje jednu základnú školu; Bratská škola v Prahe.
Cheirológia
Cheirológia alebo chirológia alebo cheirofázia môže byť:
Českobratrská církev evangelická
Diakonia
V roku 1989 bola obnovená činnosť Diakonie Českobratskej cirkvi evanjelickej, ktorá poskytuje v 29 strediskách všetkých regiónov Česka sociálnu, zdravotnú a pastoračnú pomoc a starostlivosť ľuďom, ktorí sa vplyvom svojho zdravotného postihnutia, veku, choroby alebo osamotenia dostali do ťažkej životnej situácie. Prevádzkuje osem špeciálnych škôl pre deti s mentálnym a kombinovaným postihnutím. V roku 2004 bol otvorený prvý evanjelický hospic; Citadela ve Valašskom Meziříčí.
Od roku 1989 sa cirkev podieľa na vojenskej a väzenskej duchovnej službe.
Ekumenická spolupráca
Cirkev je členom:
Choreografia
Choreografia môže byť:
José María Medina
náhľad|José María Medina José María Medina (1826 - 1878) bol tri razy prezident Hondurasu: od 1. septembra do 31. decembra 1863, od 15. marca 1864 do 26. júla 1872 a od 12. augusta do 27. augusta 1876. Pôvodným povolaním bol vojak a bojoval proti Williamovi Walkerovi. Bol popravený zastrelením v Santa Rosa de Copán.
Saint-Étienne-au-Mont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pur (rieka)
Pur je rieka v Jamalskoneneckom autonómnom okruhu Ťumenskej oblasti v ázijskej časti Ruska. Je dlhá od sútoku zdrojníc a až  od prameňa jednej zo zdrojníc - Piakupuru s jeho prítokom Jankjagunom. Povodie má rozlohu 112000 km².
Priebeh toku
Vzniká sútokom riek Piakupur a Ajvasedapur pri meste Tarko-Sale. Tečie severným smerom cez Západosibírsku rovinu v značne členitom koryte. Na dolnom toku sa vetví na jednotlivé ramená. Ústi do Tazovského zálivu Karského mora.
Prítoky:
Vodný stav
Zdrojom vody sú snehové a dažďové zrážky. Priemerný ročný prietok vody činí 1040 m³/s a maximálny dosiahol až 10000 m³/s. Zamŕza od novembra do mája.
Využitie
Na rieke je možná vodná doprava. V jej povodí sa nachádza Urengojské plynové a Gubkinské plynové a naftové náleziská Západosibírského naftového a plynového revíru.
Peter Kollár
Zo života
Študoval na Konzervatóriu v Bratislave odbor spev (barytón), pod vedením profesorky Marty Beňačkovej a absolvoval u profesorky Miloslavy Sopirovej.
Písanie textov
Už počas školy sa venoval písaniu textov v zoskupení Passion. Tvorili ho speváci Sväťo Malachovský a Robo Opatovský a hudobníci ako Ľubor Priehradník, Jozef Gregor a Slávo Kopecký.
Spev
Po absolutóriu v roku 1994 sa stal členom basovej skupiny Slovenského filharmonického zboru. Má za sebou i sólové projekty: Festival "Sacra Umbra" Perosi - La Risurrezione di Cristo, "John King" Daniel Mateja, "Tete a Tete" Ľubo Burger, "Aupair" Miloš Karásek, koncerty so zoskupením Camerata Bratislava, pravidelne účinkuje na Organových dňoch v Trnave. Spolupracuje so súborom pre starú hudbu Solamente Naturali a je členom mužského vokálneho okteta Danubius Octet Singers.
Pedagóg
Pôsobil na rôznych školách ako hlasový pedagóg. (ZUŠ Hálkova, Bratislavský chlapčenský zbor, Súkromné slovanské gymnázium, SZUŠ Železničná).
Diskografia
Textársky, hudobne sa podieľal na týchto hudobných projektoch:
NGC 3423
NGC 3423 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 23. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
Zlatá kopačka 1988/1989
Zlatá kopačka 1988/1989 predstavuje poradie najlepších európskych strelcov v najvyšších ligových súťažiach v sezóne 1988/1989. Slovenský futbalista a reprezentant Česko-Slovenska Milan Luhový obsadil 9. miesto.
Dizzy
Dizzy je hlavný hrdina série počítačových hier vydaných spoločnosťou Codemasters koncom 80. a začiatkom 90. rokov 20. storočia. Jeho autorom sú Phillip a Andrew Oliver (Oliver Twins). Dizzy je inteligentné biele "vajíčko" s typickým výzorom - červenými rukami a nohami. V každej sérii sa snaží zachrániť svojich priateľov alebo rodinu - Yolkfolk pred zlým čarodejníkom Zaksom. Prvá hra, v ktorej sa objavil (v roku 1986) má názov Dizzy: The Ultimate Cartoon Adventure. .
Postavy
Dizzyho priatelia a rodina sa nazýva Yolkfolk. Tvoria ho:
Záporné postavy
Iné postavy
Zoznam planétok 70751 – 71000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
NGC 3424
NGC 3424 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Oxid hlinitý
Oxid hlinitý je amfotérny oxid hliníka s chemickým vzorcom Al2O3. V prírode sa vyskytuje ako minerál korund, prípadne jeho drahokamové odrody rubín a zafír. Priemyslene sa získava z bauxitu a je hlavnou surovinou používanou pri výrobe hliníka.
Výroba oxidu hlinitého
Je známych viacero spôsobov výroby čistého oxidu hlinitého ale v praxi sa využívajú len niektoré. Rozdelenie spôsobov výroby oxidu hlinitého:
Ďalšie rozdelenie spôsobov výroby oxidu hlinitého:
Zásaditý spôsob
Pri tomto spôsobe výroby sa nechajú pôsobiť alkálie na rudu bauxit, za vzniku hlinitanu sodného, ktorý je rozpustný vo vode. Roztok hlinitanu sodného sa oddelí od tzv. červeného kalu, ktorý je zložený hlavne z oxidov a hydroxidov kremíka, železa a titánu. Roztok hlinitanu sa potom rozkladá a vylučuje sa hydroxid hlinitý. Následne sa hydroxid hlinitý kalcinuje pri vysokej teplote za vzniku oxidu hlinitého.
Kyslý spôsob
Pri kyslom spôsobe sa ruda spracuje roztokom anorganických kyselín a ruda sa pritom mení na hlinitú soľ. Táto sa soľ sa následne rozkladá a uvoľnuje sa hydroxid hlinitý, ktorý sa vyžíha na oxid hlinitý.
Elektrotermický spôsob
Tu dochádza ku taveniu bauxitu s uhlím v elektrickej peci a získava sa roztavený oxid hlinitý.
Kaufhaus des Westens
Kaufhaus des Westens alebo skrátene KaDeWe (po slovensky: „Obchodný dom Západu“) je obchodný dom v Berlíne, v Nemecku. So svojimi predajnej plochy je najväčším obchodným domom v Nemecku a zároveň i najväčším v kontinentálnej Európe. Na siedmich poschodiach ponúka najrozmanitejší tovar, vrátane toho najluxusnejšieho. Spoločnosť zamestnáva cca 2 400 zamestnancov. Denne navštívi KaDeWe medzi 40 000 až 50 000 zákazníkov.
História
Spoločnosť založil v roku 1905 nemecký obchodník Adolf Jandorf. O dva roky neskôr, v apríli 1907 bola slávnostne otvorená budova obchodného domu, ktorú postavili podľa projektu architekta Emila Schaudta. Od roku 1927 patril obchodný dom spoločnosti Hertie. Počas druhej svetovej vojny bol pri bojoch o Berlín takmer úplne zničený. Znovu otvoril svoje brány, päť rokov po skončení vojny – v roku 1950. V 90. rokoch bol KaDeWe prestavaný a pribudlo šieste a siedme poschodie. To posledné je venované výlučne potravinám. Ide o najväčší obchod s potravinami v Európe. Od roku 1994 sa stal majetkom spoločnosti Karstadt AG.
V roku 2004 bolo na prízemí otvorené oddelenie s kozmetikou a parfumami. Taktiež začali prvé prestavby, ktoré budú dokončené v apríli 2007 k stému jubileu. V roku 2005 boli prvé tri poschodia s celkovou predajnou plochou postavenou v šachovnicových segmentoch venované móde. Ponúkajú tu značky ako Christian Dior, Gianfranco Ferré, Paul Smith, Versace, Roberto Cavalli, Giorgio Armani, Hugo Boss, Dolce & Gabbana a Burberry.
Pastýřka
Pastýřka je rozhľadňa nad českým mestom Moravská Třebová. Je vysoká 27 metrov a vyhliadková plošina je vo výške 25 metrov. Rozhľadňa sa nachádza vo výške 516 metrov nad morom na vrchu Pastvisko. Bola postavená na jar 2009 a otvorená v ten istý rok 20. júna. Na vyhliadku vedie 111 schodov.
História
Prvá rozhľadňa s výhľadom na Moravskú Třebovú bol postavená v roku 1906 a bola pomenovaná podľa kniežaťa Jána Lichtenštajna. Bola postavená na vrchu Švédský kámen (509 m n. m.) a bola vysoká 23 metrov. 15. júla 1916 sa nad mestom prehnala búrka, ktorá spôsobila zrútenie vyhliadky.
V roku 2005 mala byť blízko obce Kamenná Horka postavená 30 metrov vysoká rozhľadňa v rámci spolupráce medzi mikroregiónmi Moravskotřebovsko a Jevíčsko a Svitavsko. V roku 2006 však mesto Svitavy od projektu odstúpilo, a tak sa vedenie Moravskej Třebovej rozhodlo, aby rozhľadňa bola bližšie k mestu. Rozhľadňa mala nakoniec stáť na Pastvisku. Dnešná rozhľadňa sa začal stavať 18. októbra 2008.
Mesto o názov rozhľadne vyhlásilo súťaž. Boli rôzne návrhy, napr. Třebůvka, Josefka, Václavka, Psárka, Waldemarka, Pastvínka, Moravanka a podobne, ale nakoniec vyhrala Pastýřka. Stavba rozhľadne stála 2,3 miliónov českých korún, čo zodpovedá 95 tisícom eur. Nakoniec rozhľadňa bola otvorená 20. júna 2009.
ŠKP Inter Dúbravka Bratislava
náhľad|Štadión ŠKP Inter Dúbravka Bratislava z vonkajšej strany
ŠKP Inter Dúbravka Bratislava alebo Športový klub polície je slovenský futbalový klub z Bratislavskej mestskej časti Dúbravka. Svoju činnosť ukončil 30.6.2015.
Chastel-Nouvel
Chastel-Nouvel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
ŠKP Inter Dúbravka Bratislava
Názvy klubu
Klub má dve tréningové ihriská, tretie je v stave nevyhovujúcom. Kapacita štadióna je 10 000 miest.
Chastel-Nouvel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vrstva dátového spoja
Vrstva dátového spoja (angl. data link layer; v slangu linková vrstva alebo spojová vrstva) je druhá zo siedmich vrstiev modelu OSI a špecifikuje spôsob prenosu paketov fyzickou vrstvou, vrátane rámcovania (t. j. špeciálne bitové vzory označujúce začiatok a koniec paketu). Napríklad Ethernet má polia v hlavičke paketu, ktoré špecifikujú pre ktorý stroj alebo stroje v sieti sú pakety určené. Príkladom protokolov linkovej vrstvy sú Ethernet, Wireless Ethernet, SLIP, Token Ring a ATM.
PPP je o niečo zložitejší, keďže bol pôvodne špecifikovaný ako oddelený protokol bežiaci na vrchu iného protokolu linkovej vrstvy -- HDLC/SDLC.
Táto vrstva sa niekedy rozdeľuje ešte na Logical Link Control (riadenie logického spojenia) a Media Access Control (riadenie prístupu k médiu).
Funkcie
Tri základné funkcie zabezpečované linkovou vrstvou:
Zlatá kopačka 2004/2005
Zlatá kopačka 2004/2005 predstavuje poradie najlepších európskych strelcov v najvyšších ligových súťažiach v sezóne 2004/2005. Slovenský futbalista Marek Mintál obsadil v súťaži 3. miesto a získal Bronzovú kopačku.
Čou (dynastia)
right|thumb|Oblasť rozšírenia moci západnej dynastie Čou (1045771 pred Kr.)
Dynastia Čou alebo Čouovci vládla na území dnešnej Číny v rokoch 1122 pred Kr. – 256 pred Kr.. Nahradila dynastiu Šang a predchádzala vláde dynastie Čchin. Jej vláda bola najdlhšou v celej čínskej histórii a počas nej nastúpila v Čine železná doba.
Bridge Studios
Bridge Studios je kanadské filmové štúdio v meste Burnaby v Britskej Kolumbii. Má najväčšiu halu pre špeciálne efekty v Severnej Amerike. V priestoroch Bridge Studios sa nachádza celkovo osem hál, s rozmermi od 12 000 m² až 1 400 m². Plocha celého filmového štúdia je vyše 60 000 m².
Čou (dynastia)
Mandát nebies
Koncept Mandátu nebies vyvinuli Čouovia na legitimizáciu prevzatia moci od Šangov. Legitimitou politickej moci teda už nebola vôľa predkov, ale viac či menej overiteľné kvality vlády, ktorá sa merala ctnosťou panovníka. Mandát sa neudeľoval navždy, pri nedostatku a úpadku ctnosti oň mohol panovník prísť. To sa stalo v prípade kráľa Joua (781771 pred Kr.), za ktorého vlády došlo k mnohým pohromám, zaznamenaným o. i. aj v Knihe piesní, zanedbal vládnutie a dopustil, aby sa barbari zmocnili hlavného mesta.
Bridge Studios
Meno Bridge Studios je odvodené od názvu Dominion Bridge Company, firmy zaoberajúcej sa stavby mostov, ktorá medzi 30. až 70. rokmi minulého storočia sídlila na mieste dnešného filmového štúdia.
Spoločné rozhranie sieťového priechodu
Spoločné rozhranie sieťového priechodu (angl. Common Gateway Interface), skrátene CGI, je protokol na prepojenie externých aplikácií s webovým serverom. To webovému serveru umožňuje delegovať požiadavku od klienta na externú aplikáciu, ktorá podľa požiadavky vráti výstup webovému serveru, ktorý pošle výstup ďalej webovému klientovi. Tieto externé aplikácie sú často písané skriptovacími jazykmi, preto sú bežne nazývané CGI skriptami.
Čou (dynastia)
Mandát nebies
Po dobytí hlavného mesta utiekol princ Ťi I-ťiou na východ, kde založil nové hlavné mesto. Táto udalosť rozdeľuje dobu vládnutia dynastie na obdobie západných Čou a obdobie východných Čou. Kým počas obdobia západných Čou bola dynastia silná a dosiahla vrchol svojej moci, za panovania dynastie východných Čou, ktorá sa ďalej delí na obdobie jari a jesene (722453 pred Kr.) a obdobie bojujúcich štátov (453221 pred Kr.), bola vláda čouských panovníkov len formálna a reálna moc bola v rukách regionálnych panovníkov.
Bridge Studios
Pozemok, na ktorom stojí štúdio sa pre účely filmovania prvý raz použil po dokončení mosta Dominion Bridge. V roku 1987 financovala vláda provincie úpravu pozemku na jeho trvalé využitie ako filmového štúdia.
Čou (dynastia)
Mandát nebies
Dynastia zanikla roku 221 pred Kr., keď kráľ štátu Čchin dokončil dobývanie čínskych štátov, oznámil, že preberá mandát nebies, vyhlásil sa za cisára a začal vládnuť pod menom Čchin Š’-chuang-ti.
Bridge Studios
Filmy a seriály natočené v Bridge Studios
Údaje v zátvorke sú roky nakrúcania, nie rok premiéry.
Spoločné rozhranie sieťového priechodu
Rozhranie medzi webovým serverom a aplikáciou pozostáva z definovaných premenných prostredia predaných CGI aplikácii, štandardným výstupom aplikácie a v prípade PUT a POST požiadaviek CGI aplikácia používa aj štandardný vstup.
Raison d´être
Raison d´être [rezondétr] (po francúzsky "dôvod bytia") môže byť:
Šang (dynastia)
thumb|V údolí [[Žltá rieka|Žltej rieky boli objavené pozostatky vyspelých rôznorodých spoločností datovaných do obdobia dynastie Šang.]] Dynastia Šang (alebo Šangovci, tiež Jin) vládla v severovýchodnej oblasti súčasnej Číny v období približne od 1766 do 1046 pred Kr. Je prvou čínskou dynastiou, ktorá po sebe zanechala písomné záznamy a to hlavne nápisy na vešteckých kostiach. Vládu prevzala po legendárnej dynastii Sia a po bitke pri Mu-jie ju odovzdala dynastii Čou.
Šangská spoločnosť bola charakteristická prísnou organizáciou a hierarchickým usporiadaním. Na čele dedičnej monarchie stál kráľ – wang, sídliaci v hlavnom meste An-jang. Vládnuca privilegovaná vrstva bola z radov kráľovho príbuzenstva. V hierarchickej pyramíde bola na druhom mieste vrstva tvorená členmi obcí, teda základnou masou obyvateľstva a z nej rekrutovaných príslušníkov armády. Najnižšia vrstva pozostávala z neslobodných a bezprávnych ľudí, predovšetkým vojnových zajatcov. Militaristická spoločnosť dynastie Šang ovládala umenie výroby a spracovania bronzu, ktorý bol používaný najmä na konštrukciu zbraní. Aj vďaka tomu nebola táto dynastia po stáročia pokorená nepriateľmi.
NGC 3425
NGC 3425 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Bolero (Ravel)
Bolero, Op. 81 je hudobné dielo francúzskeho skladateľa Maurica Ravela.
Názov Bolero pochádza z označenia rovnomenného španielskeho ľudového tanca – bolera. Aj keď Ravel svoje Bolero pôvodne tiež zložil ako hudbu k tancu (k baletu), dnes sa hráva často iba v koncertnom prevedení. Dielo sa s obľubou predvádza v rôznych variáciách a parafrázach. Už vo vlastnej Ravelovej úprave existuje verzia pre dva klavíre. Existujú stovky úprav pre hudobné telesá najrôznejšieho zloženia. Nie zriedkavé je používanie melodických a rytmických motívov Bolera v rôznych iných skladbách a piesňach. Skladba je typickým príkladom javu (ktorý v dejinách hudby vôbec nie je ojedinelý), kedy dielo, ktorému skladateľ prikladal iba malý význam, sa stalo jeho najpopulárnejším. Bolero je dielo viacerých paradoxov. Na jednej strane je jeho veľká popularita a priazeň mnohých poslucháčov, na druhej je tu samotná Ravelova sebairónia. Údajne sa o Bolere vyjadril, že ide o jeho najlepšie dielo, až na to, že v ňom chýba hudba.
Bolero bolo pôvodne zložené pre baletku Idu Rubinsteinovú, ktorá od Ravela žiadala vyslovene skladbu španielskeho charakteru. Ravel povodne zamýšľal pre tento účel skomponovať orchestrálnu verziu na Albenizovu Ibériu, nepodarilo sa mu však získať práva. Narýchlo teda zložil krátke Bolero, ktoré bolo brané viac-menej ako cvičná skladba.
Premiéra predstavenia bola 22. novembra 1928 v Opéra de Paris a v choreografii Bronislavy Nižinskej. Úspech bol obrovský. Ravel bol takýmto prijatím skladby ale viac zaskočený, než potešený.
Dielo je zložené pre mimoriadne pestrý orchester: 2 flauty, pikola, 2 hoboje, hoboj d'amore, anglický roh, 2 B klarinety, Es klarinet, basklarinet, 2 fagoty, kontrafagot, 4 lesné rohy, C trúbka, 3 B trúbky, trombóny, tuba, sopraninový saxofón, sopránový saxofón, tenor saxofón, tympany, dva malé bubny, činely, gong, čelesta, harfa a sláčikové nástroje (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy).
Pre skladbu je charakteristický nemenný ostinátny rytmus, ktorý malé bubny udržujú v priebehu celej skladby. Rovnako je nemenný aj basový sprievod. Ako prvý sólový nástroj vystúpi flauta, ktorá zahrá hlavný melodický motív v pianissime. V ďalšom priebehu postupne vystupujú jednotlivé nástroje a ich rôzne kombinácie. Neustále opakujú dva melodické motívy, na ktorých je založená celá kompozícia. Skladba začína v pianissime a končí vo fortissime, a je pravdepodobne najdlhším plynulým crescendom v dejinách hudby. Silnejúca dynamika a postupne sa pridávajúce nástroje dodávajú skladbe fascinujúcu podobu. Sugestívny účinok je umocnený krátko pred záverom skladby aj náhlym prechodom z tóniny C do tóniny E. Po ôsmich taktoch je ale znovu nastolená základná tónina C-dur. V šiestom takte od konca skladby sa výrazne pridávajú všetky bicie nástroje. V závere vstupujú do pulzujúcej skladby dlhé glissandá trombónov. Skladba tým na chvíľu znie disonantne, aby vzápätí bola ukončená jednoduchým C kvintakordom.
Nech už sa názory na Bolero akokoľvek rôznia, je isté, že len skladateľ Ravelovho formátu a génia dokázal vytvoriť z neustále sa opakujúcej melodickej témy tak efektnú a úspešnú skladbu.
Saint-Floris
Saint-Floris je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slnečnice (obraz)
náhľad|Váza so slnečnicami (1888) - olejomaľba, [[Národná galéria v Londýne ]] Slnečnice (originálny názov vo francúzštine: Tournesols) sú dve série obrazov, obsahujúce zátišia od významného holandského maliara Vincenta van Gogha. Prvá séria vyhotovená v Paríži v roku 1887 znázorňuje kvety na zemi, zatiaľčo druhá séria vyhotovená o rok neskôr v Arles znázorňuje kyticu slnečníc vo váze. V mysli umelca boli obe skupiny spojené s menom svojho priateľa Paula Gauguina, ktorý získal dve zátišia. O osem mesiacov neskôr Van Gogh chcel znovu privítať a zapôsobiť na Gauguina opäť slnečnicami, teraz ako súčasť maľovanej výzdoby, ktorú si pripravil na izbe jeho "Žltého domu". Po Gauguinovom odchode si Van Gogh predstavoval dve hlavné verzie Berceuse Triptych, ktoré nakoniec zahrnul do svojej výstavy v Les XX v Bruseli.
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2016
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2016 boli v poradí 12. majstrovstvá Európy v hádzanej mužov, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konali sa v štyroch poľských mestách: Katovice, Krakov, Gdansk/Sopot a Vroclav, od 15.31. januára 2016, za účasti 16 tímov. Svoj druhý európsky titul získalo 🇩🇪, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇪🇸.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia na trojicu podujatí. Najlepšie družstvo sa kvalifikovalo na Letné olympijské hry 2016. V poradí ďalšie 2 družstvá spolu s dvoma nekvalifikovanými družstvami postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu. A najlepšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta 2017.
Poľsko získalo právo organizovať ME 2016 vo voľbách EHF, keď vyhralo hlasovanie pred kandidatúrami Chorvátska a Nórska 23. júna 2012.
Voľby
Počiatočný záujem o organizáciu európskeho šampionátu prejavila pätica kandidátov: Chorvátsko, Nórsko, Poľsko, Rakúsko a Švédsko. Oficiálnu žiadosť o organizáciu do stanoveného dátumu podali iba Chorvátsko, Nórsko a Poľska. Hlasovanie prebehlo na kongrese v Monaku 23. júna 2012:
Kvalifikácia
náhľad|Účastníci ME 2016
Nasadenie do košov
Žrebovanie do skupín, ktoré prebehlo 19. júna 2015, sa uskutočnilo podľa nasledovných výkonnostných skupín:
Châteauneuf-de-Randon (obec)
Châteauneuf-de-Randon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čelovce (okres Prešov)
Polohopis
Od okresného mesta je vzdialená smerom na Giraltovce.
Obyvateľstvo
Graf nižšie zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci Čelovce. Os X označuje časovú líniu od roku 1880 po súčasnosť. Ypsilónová os zobrazuje celkový počet obyvateľov obce.
Obecná samospráva
Obecné zastupiteľstvo obce Čelovce je orgánom samosprávy obce a zastupiteľským zborom obyvateľov obce. Má 5 poslancov, ktorí sú volení priamo v komunálnych voľbách na obdobie štyroch rokov.
Evanjelický kostol
V dominantnej vyvýšenej polohe na okraji obce sa nachádza kostolík Evanjelickej cirkvi a.v. z konca 13. storočia. Neveľká stavba nesie prvky prechodného obdobia medzi románskym a gotickým slohom. Z architektonického hľadiska je kostol jednoloďový, ukončený kvadratickým presbytériom. Zaujímavý je dochovaný románsky portál, ktorým sa do kostola vstupuje. V interiéri nájdeme gotické pastofórium a krstiteľnicu zo 14. storočia. Od polovice 16. storočia je kostol evanjelický. V roku 1579 došlo k zaklenutiu presbytéria zachovanou krížovou klnebou. Na severnej stene kostola je umiestnený náhrobný kameň s erbom zo 17. storočia. Neskoršie úpravy boli na kostole uskutočnené v 18. a 19. storočí, no napriek tomu si stavba zachovala výrazný stredoveký charakter. Kostol bol obnovovaný v rokoch 2000 až 2004.
NGC 3426
NGC 3426 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 23. marca 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Stepanakert
Stepanakert je hlavné mesto Náhorného Karabachu a celej de facto nezávislej Náhornej karabašskej republiky.
Žije tu okolo 40 000 obyvateľov; mesto sa nachádza v horách (jeho priemerná nadmorská výška je 813 m). Po nepokojoch v 90. rokoch je Stepanakert kontrolovaný arménskymi silami, väčšina Azerbajdžancov už v meste nežije; buď boli vnútorne presídlení, alebo odišli. Mesto sa pred rokom 1991 ekonomicky zameriavalo na výrobu potravín a spracovanie hodvábu; po rozpade ZSSR však občianska vojna akékoľvek aktivity znemožnila. V súčasnosti sa situácia mierne zlepšuje, prichádzajú hlavne arménske investície.
Kostol svätého Urbana (Bystré)
'''Kostol sv. Urbana''' je najstaršou zachovanou historickou pamiatkou v obci Bystré.
Richard Pouš
Richard Pouš (* 4. február 1993, Bratislava) je slovenský atlét, reprezentant Slovenska, šprintér na vzdialenosti 100 a 200 metrov. Pravidelne reprezentuje svoj klub Slávia PU Prešov na domácich a zahraničných mítingoch. Jeho trénermi sú Marek Béreš a Peter Doroš. Je držiteľom slovenského halového rekordu v behu na 150 metrov v kategórii starších žiakov časom 17,69 s z roku 2007.
2009 - dorastenec
Majster Slovenska dorastencov - 100m
Majster Slovenska dorastencov v hale - 60m
Ulica Vladimíra Clementisa (Trnava)
Ulica Vladimíra Clementisa je ulica v Trnave, ktorá sa nachádza na sídlisku Družba a prechádza ním celým z juhu na sever.
Pôvod mena a história
Ulica je pomenovaná podľa významného slovenského politika a spisovateľa Vladimíra Clementisa.
Ulica vznikla v 70. rokoch 20. storočia, počas výstavby sídliska Družba. Až do roku 1990 meno niesol len úsek od križovatky s Bučianskou po križovatku so Starohájskou ulicou, zvyšná časť sa volala Ulica Mladej gardy
Cestná doprava
Na ulici je vedená obojsmerná miestna komunikácia, na ktorej sa nachádza šesť križovatiek:
A z toho dve okružné križovatky:
Jedná sa o významnú miestnu komunikáciu, ktorá spája sídlisko Družba s cestou I. triedy vedenou na ulici Piešťanská a taktiež poskytuje obyvateľom rýchly prístup na jednu z významných miestnych komunikácií na ulici Bučianska, ktorá významom prevyšuje väčšinu ciest III. triedy. Ulica poskytuje tiež jediný prístup k hypermarketom Kaufland a Lidl.
Mestská hromadná doprava
Služby MHD sú na ulici poskytované na štyroch štandardných autobusových linkách, , a  a na jednej školskej linke. Premávka štandardných autobusových linkiek funguje každý deň približne od 4:30 do 23:00. V nočných hodinách od 23:00 do 4:30 MHD nepremáva. Premávka školskej linky funguje každý pracovný deň s jedným párom školských autobusov - ráno z Linčianskej smer Vozovka a popoludní z Vozovky smer Linčianska.
Pozdĺž celej ulice sa nachádzajú tri obojsmerné zastávky MHD:
Záturčie
Záturčie je mestská časť mesta Martin.
Dejiny
Obec patrila medzi najstaršie osady dolného Turca. Záturčie je jednou zo starobylých turčianskych obcí, v ktorých boli mýtnice, prepriahacie stanice a prícestné hostince. Prvýkrát sa spomína v listine z roku 1245, keď sa pri darovaní Hostie (Vendégh) spomínajú dedičné zeme na ľavom brehu rieky Turiec. V roku 1255 panovník Belo IV. usporiadal majetkovoprávne pomery v Turci. Jobagión Uzda a jeho štyria synovia prišli k panovníkovi so žiadosťou, aby im daroval zem "na ktorej odpradávna sedia". Panovník ich za neznámu sumu peňazí a účasť na rybačkách a poľovačkách obdaroval dedičným právom. Išlo o územie Záturčia s výmerou pod.
V súčasnosti sa v Záturčí nachádza panelové sídlisko.
Steven Chu
Steven Chu (* 28. február 1948, St. Louis, Missouri, USA) je americký fyzik, biológ a politik.
Od 21. január 2009 do 22. apríla 2013 bol ministrom energetiky USA v kabinete Baracka Obamu. Je aktívnym podporovateľom výskumu v oblasti alternatívnej a jadrovej energie a zástancom obmedzovania fosílnych palív, ktoré je podľa neho kľúčové v otázke boja proti globálnemu otepľovaniu. V čase svojho vymenovania pôsobil ako profesor molekulárnej a bunkovej biológie.
Ján Kalvín
Ján Kalvín (, vlastným menom Jehan Cauvin; * 10. júl 1509, Noyon – † 27. máj 1564, Ženeva) bol francúzsky teológ, kazateľ, duchovný, zakladateľ kalvinizmu a predstaviteľ reformácie vo Francúzsku a Švajčiarsku.
Kalvín bol pôvodne katolík, študoval teológiu, filozofiu a právo na univerzitách v Paríži, Oxforde a v Bourges. Pripojil sa k protestantom po zrelej úvahe roku 1533 a svoju náboženskú premenu dlho utajoval. Nadchla ho jasnosť a prísnosť reformácie, ktorá ho aj inšpirovala k písaniu.
Jeho hlavné dielo „Učenie kresťanského náboženstva“ vyšlo najprv v latinčine („Institutio christianae religionis“ r. 1536 v Bazileji) a potom roku 1541 vo francúzštine.
Centrom jeho reformačných myšlienok bola Ženeva, z ktorej urobil útočisko európskych protestantov. Kalvín presadzoval prísnu podobu protestantizmu, ktorá sa opierala o myšlienku predestinácie (absolútneho predurčenia) – človek má svoj osud predpísaný a už dopredu je jasné, či pôjde do neba, alebo nie, ale má sa správať po celý život tak, akoby jeho duša mala byť spasená. Kalvinizmus podporovala aj buržoázia.
Kalvín upravil štruktúru bohoslužby – mala pozostávať z kázne, modlitby a spevu žalmov. Dbal na prísnu morálku a dodržiavanie Svätého písma. Taktiež bol prísny asketista. Odmietal svetskú kultúru, napr. jeho chrám v Ženeve je bez estetiky, nenájdete tam žiadnu maľovku ani žiadne typické znaky chrámu.
Kalvinizmus bol mimoriadne netolerantným náboženstvom voči iným reformám – nekalvinisti boli prenasledovaní.
Kalvinisti sa v minulosti v rôznych krajinách nazývali rôzne. Vo Francúzsku to boli hugenoti, v Anglicku zas puritáni.
Chlp (cicavce)
Terminológia
Významy výrazov chlp a/alebo vlas:
Srsť alebo vlas(y) môže znamenať jeden z nasledujúcich významov:
Okrem toho pojem srsť (chlp, vlas) niekedy nezahŕňa ostne (оstne majú napr. ježkovia, dikobrazy a pod.)
Typy
Medzi typy chlpov (vlasov, srsti) podľa tvaru a funkcie patria  :
U človeka môžeme rozlíšiť tieto typy chlpov (vlasov) :
Stavba
Skladá sa z:
Farbu vlasov spôsobujú pigmenty eumelanín a feomelanín kôrovej vrstvy. Vzduchové bublinky spôsobujú sivú až bielu farbu vlasov.
Do vlasového vačku pri vstupe na povrch kože vyúsťuje mazová žľaza. Prostredníctvom nervových spletí okolo vlasovej cibuľky sa vlasy a chlpy zúčastňujú na hmatovom vnímaní.
Charakteristika
náhľad|Srsť [[vačicovité|vačice.]] Srsť sa skladá primárne z kombinácie dlhých, silných a mastných srstíc (pesíkov) na vrchnej časti a krátkeho, jemného podsrstia (podsady) pod nimi.
U zvieracích cicavcov
Srsť cicavcov má mnoho využití: ochrana, zmyslové vnímanie, izolácia proti vode a kamufláž, pričom primárnym využitím je termoregulácia. Srstice fungujú ako izolácia proti vode a podsrstie pôsobí ako izolačná prikrývka, ktorá udržuje zviera v teple. Chlpy sú kožný rohovinový derivát.
Dĺžka srsti je pri termoregulácii zanedbateľná, pretože niektoré tropické cicavce, ako napríklad leňochy, majú rovnakú dĺžku srsti ako niektoré arktické cicavce, ale izolujú menej; a naopak, iné tropické cicavce s krátkou srsťou majú rovnakú izoláciu ako arktické cicavce. Hustota srsti môže zvýšiť tepelnú izoláciu zvieraťa a arktické cicavce majú výrazne hustú kožušinu; napríklad pižmoň severský má kontúrovú srsť dlhú 30 cm a husté podsrstie ktoré vytvára vzduchotesný kabát, ktorý im umožňuje prežiť pri teplotách nižších ako -40 °C Niektoré púštne cicavce, ako sú ťavy, používajú hustú kožušinu, aby zabránili slnečnému teplu preniknúť na pokožku, čo umožňuje zvieraťu zostať chladným; srsť ťavy môže v lete dosiahnuť 70 °C ale pokožka ostáva na teplote 40 °C. Vodné cicavce zachytávajú v srsti vzduch, aby zlepšili jej tepelnoizolačné vlastnosti a držali pokožku v suchu.
Brokát
náhľad|vpravo|Brokátová tkanina
Chlp (cicavce)
U zvieracích cicavcov
náhľad|Rušivé sfarbenie [[Leopard škvrnitý|leoparda škvrnitého poskytuje kamufláž.]] Srsť býva sfarbená z rôznych dôvodov, medzi hlavné selektívne tlaky patrí kamufláž, výber sexuálneho partnera, komunikácia a fyziologické procesy ako napr. regulácia teploty. Kamufláž je silným vplyvom u veľkého počtu cicavcov, pretože pomáha jednotlivcom skrývať sa pred dravcami alebo korisťou.
Aposematizmus, varujúce sfarbenie, je najpravdepodobnejším vysvetlením čiernobielej koláže mnohých cicavcov, ktoré sa dokážu brániť, napríklad skunk brániaci sa zápachom a silný, agresívny mediar svetlochrbtý. Arktické a subarktické cicavce ako líška polárna (Alopex lagopus), lumík grónsky (Dicrostonyx groenlandicus), lasica hranostaj (Mustela erminea) a zajac menivý (Lepus americanus) majú sezónny polyfenizmus medzi hnedou farbou v lete a bielou v zime, ktorý im pomáha v maskovaní. Rozdiely vo farbe srsti samíc a samcov môžu upozorňovať na ich výživu a hladiny hormónov, ktoré sú dôležité pri výbere partnera. Niektoré stromové cicavcov, najmä primáty a vačkovce, majú na častiach tela odtiene fialovej, zelenej alebo modrej pokožky, čo naznačuje zreteľnú výhodu v ich stromovom biotope v dôsledku konvergenčnej evolúcie. Zelené sfarbenie leňochov je však výsledkom symbiózy s riasami.
Sfarbenie srsti niekedy vytvára sexuálny dimorfizmus, ako je to u viacerých primátov. Farba srsti môže ovplyvniť schopnosť udržať teplo, v závislosti od toho, koľko svetla odráža. Cicavce s tmavšou farbou môžu absorbovať viac tepla zo slnečného žiarenia a zostať teplejší a niektoré menšie cicavce, ako sú hraboše, majú v zime tmavšiu srsť. Biela, bezfarebná srsť arktických cicavcov, ako je medveď biely, môže odrážať viac slnečného žiarenia priamo na pokožku.
Cicavce s malým množstvom srsti sa často nazývajú „nahé“, „lysé“ alebo „bezsrsté“ (rypoš lysý, psie plemeno Naháč). Človekom opracovaná koža so srsťou sa nazýva kožušina. Zviera s komerčne hodnotnou kožušinou je v kožušinovom priemysle známe ako kožušinové zviera. Použitie kožušiny ako odevu alebo dekorácie je kontroverzné; obhajcovia práv zvierat namietajú proti lovu a usmrcovaniu divokých zvierat a chovu a zabíjaniu zvierat na kožušinových farmách.
U človeka
Základ vlasu vzniká tak, že časť zárodkovej vrstvy pokožky (stratum germinativum epidermis) vrastie do hĺbky zamše (corium) a vytvorí základ vlasovej cibuľky (bulbus pili), v nej sa tvorí malé vyklenutie, do ktorého vrastie väzivo mezenchýmového pôvodu a vytvorí (??)vlasovú cibuľku.
Vlas rastie tvorbou a rohovatením buniek vo vlasovej cibuľke. Cez epitelový vlasový vačok (foliculus pili) rastie vlas smerom na povrch kože.
Vlasy majú rôznu dĺžku od 0,5 až po 150 cm a výnimočne aj viac. Hrúbka vlasov kolíše medzi 0,05 mm až po 0,6 mm. Vlasy sú na celom povrchu tela s výnimkou dlaní, stupají, bočných plôch prstov, nechtov, pier, žaluďa, predkožky dráždca a pošvy. Hustota, hrúbka aj dĺžka vlasov je individuálna.
Brokát
Tká sa v atlasovej väzbe, väčšinou s žakárovým vzorom z prírodného alebo viskózového hodvábu, často sa tkaním pridáva pozlátený alebo postriebrený povrázok. Na jeho výrobu sa používajú špeciálne tkacie stroje, ktoré utkajú najprv samotnú tkaninu a až ako doplnok vtkávajú zlatý alebo strieborný vzor. Vďaka tomuto postupu sa u niektorých vzorov a druhov brokátu môže tkanina nadobudnúť až nízky reliéfny vzor.
Používa sa na šitie večerných šiat, dobových kostýmov, kňazských ornátov, poťahov na nábytok, prešívaných prikrývok alebo na exkluzívne tapety.
Pro Vercelli
Football Club Pro Vercelli 1892, známy ako Pro Vercelli, je taliansky futbalový klub so sídlom v meste Vercelli. Hráva druhú najvyššiu taliansku futbalovú ligu Serie B. V minulosti klub vyhral sedemkrát najvyššiu talianska ligu a patrí tak historicky k najúspešnejším klubom v krajine.
História
Klub bol založený v roku 1892 ako Società Ginnastica Pro Vercelli, čím sa zaradil medzi najstaršie futbalové kluby v Taliansku. Už v roku 1902 vybrali pre klub jeho predstavitelia biele dresy, ktoré sa stali charakteristickým znakom Pro Vercelli. Vďaka tomu získal klub svoju prezývku „Bianche Casacche“, teda biele dresy. Práve štýl Pro Vercelli postupne prevzali aj iné kluby v Taliansku, napr. Spezia, ktorá hrá do súčasnosti v rovnakých dresoch, ako má od počiatku Pro Vercelli. Svoje pôsobenie začal klub v druhej najvyššej súťaži, túto už v roku 1907 vyhral a postúpil tak prvýkrát do najvyššej talianskej súťaže.
Zlaté obdobie
thumb|left|Majstrovský tim z roku 1909. Už v prvej sezóne medzi talianskou elitou dokázalo Pro Vercelli získať majstrovský titul, keď vo finálovom turnaji vyhralo súťaž s klubmi US Milanese a Andrea Doria. Hneď v nasledujúcej sezóne Pro Vercelli obhájilo titul, keď v národnom finále zvíťazilo nad US Milanese 4:2. V tej dobe dostal klub svoju druhú prezývku „Leoni“, teda Levy, pre svoj spôsob hry, ktorý bol vždy veľmi tvrdý a nie vždy v súlade s pravidlami. V sezóne 1909/10 prehral klub jednoznačne s novozaloženým tímom Internazionale. Po ročnej prestávke však v sezóne 1910/11 vyhralo Pro Vercelli svoj tretí titul, keď vo finále poradilo Vicenzu. V 1911/12 rozdrvilo Pro Vercelli vo finále klub Venezia v dvoch zápasoch spolu 13:0 a znova získalo titul. V nasledujúcom ročníku sa do finále prvý krát dostal tím, ktorý nebol zo severu Talianska Lazio Rím, no proti Pro Vercelli nemal šancu, keď prehral vysoko 0:6, čím Pro Vercelli získalo piaty titul v priebehu šiestich sezón. V nasledujúcich rokoch sa však už Pro Vercelli neprebojovalo ani zo svojej skupiny. Zostup z pozícií prerušila prvá svetová vojna.
Záverečné roky v najvyššej súťaži a zostup
Od sezóny 1926/27 sa Pro Vercelli stalo súčasťou novovzniknutej najvyššej súťaže Divisione Nazionale, kam sa mu podarilo rok pred tým kvalifikovať. Tu sa umiestňovalo v strede ligovej tabuľky. V roku 1929 sa Pro Vercelli kvalifikovalo do prvého ročníka nového formátu najvyššej talianskej futbalovej súťaže Serie A, kde už liga nebola rozdelená na viac súťaží, ale skladala sa iba z jednej celotalianskej ligy. V roku 1929 sa do hlavného tímu pripojili dvaja najslávnejší odchovanci klubu a zároveň neskorší majstri sveta Silvio Piola a Pietro Ferraris. V prvých dvoch sezónach sa klub umiestnil bez problémov v strede tabuľky, no sezóna 1931/32 naznačila budúcnosť klubu, keď obsadil pätnáste miesto, čo bolo tesne nad barážovými pozíciami znamenajúcimi boj o udržanie sa. Pro Vercelli sa dokázalo spamätať a nasledujúce dve sezóny hralo oveľa lepšie, dokonca v sezóne 1933/34 obsadilo siedme miesto. Hneď v ďalšom ročníku však skončilo Pro Vercelli posledné a zostúpilo do Serie B. Do najvyššej talianskej súťaže sa už nikdy nevrátilo. V tomto období sa už naplno prejavila ekonomická sila klubov z veľkých miest a naopak nedostatok peňazí klubov z menších miest, ako bolo a je aj do súčasnoti Vercelli. Hneď v druhej sezóne v Serie B muselo Pro Vercelli hrať baráž o udržanie sa. Vačšinou sa však klub pohyboval iba v strede ligovej tabuľky. V sezóne 1940/41 zostúpilo Pro Vercelli aj z druhej najvyššej súťaže, keď skončilo úplne posledné.
Pôsobenie klubu v nižších súťažiach
Od sezóny 1941/42 začal klub pôsobiť v nižších talianskych súťažiach. V prvých sezónach pred druhou svetovou vojnou sa Pro Vercelli celkom darilo a vo svojej skupine tretej najvyššej súťaže končilo tesne za prvým miestom. Zložitá situácia v krajine po vojne však znamenala novú nádej pre Pro Vercelli, ktoré bolo v roku 1945 spolu s inými klubmi administratívne preradené do Serie B. Druhá liga však bola v povojnovom období rozdelená na tri skupiny, v ktorých hralo 22, 21 a 16 tímov, takže šancu hrať túto súťaž mali aj ekonomicky slabšie kluby. V sezóne 1947/48 však prišlo k pochopiteľnej reorganizácií Serie B, kedy sa od ďalej sezóny rapídne znížil počet jej účastníkov, ktorí mali hrať znovu celonárodnú jednotnú súťaž. Pro Vercelli tak opäť vypadlo do tretej najvyššej súťaže. V sezóne 1949/50 malo Pro Vercelli vypadnúť dokonca aj z tretej ligy, no od zostupu bolo zachránené zásahom futbalových funkcionárov, ktorí rozhodli, že klub vzhľadom na svoje športové zásluhy zostane v Sérií C. Ročník 1951/52 bol v znamení ďalej reformy, kvôli ktorej sa znova menil počet tímov v súťaži. Pro Vercelli tak predsa len zostúpilo až do štvrtej najvyššej súťaže. Nasledujúce roky boli v znamení striedavých postupov a zostupov medzi treťou a štvrtou ligou. Od ročníka 1962/63 hral klub 9 sezón štvrtú najvyššiu súťaž. V roku 1971 sa klubu podarilo znova postúpiť do Serie C, neskôr zostúpil do piatej ligy. Tu hral klub až do roku 1984, kedy postúpil do Serie C2. Táto súťaž bola reorganizovaná a stala sa z nej štvrtá najvyššia súťaž. Tu bolo Pro Vercelli do roku 2011, kedy sa mu podarilo postúpiť do tretej najvyššej súťaže.
Posledné roky
Kvôli veľkým finančným problémom sa klub premenoval v roku 2010 na U.S. Vercelli Calcio. Nasledovalo spojenie s A.S. Pro Belvedere Vercelli. Vznikol tak súčasný klub F.C. Pro Vercelli 1892. Finančná situácia sa stabilizovala a klubu sa podarilo postúpiť v roku 2011 do tretej najvyššej súťaže Lega Pro Prima Divisione, čo je premenovaná Serie C1. V sezóne 2011/12 síce klub skončil až na 5. mieste, no v nadstavbovej časti sa mu podarilo zvíťaziť a po 64. rokoch sa vrátiť do Serie B. V sezóne 2012/13 však Pro Vercelli skončilo predposlené a zostúpilo. V tretej lige však klub strávil iba jednu sezónu, vo svojej skupine skončil na druhom mieste a v následnom play-off sa mu znova podarilo postúpiť do Serie B. Pro Vercelli nasledujúce tri ročníky končilo v spodnej časti tabuľky, no vždy sa mu poradilo udržať. V sezóne 2016/17 obsadilo v druhej najvyššej súťaži 17 miesto.
Štadión
300px|thumb|right|Stadio Silvio Piola Pro Vercelli hrá svoje domáce zápasy na štadióne Stadio Silvio Piola, ktorého súčasná kapacita po renovácií je 5 500 divákov, pôvodná kapacita však bola 12 000 miest. Štadión bol postavený už v roku 1932 a je pomenovaný po miestnom odchovancovi, klubovej legende a legende talianskeho futbalu Silviovi Piolim, jeho pôvodný názov bol Stadio Leonida Robbiano.
Rivalita a fanúšikovia
Tradičným rivalom Pro Vercelli je tím Casale, s ktorým sa klub stretával už od svojich začiatkov v lige, ako aj neskôr v nižších súťažiach. Kluby mali podobný osud a po slávnych začiatkoch pred prvou svetovou vojnou neskôr postupne zostupovali do nižších súťaži. Ďalšími rivalmi sú kluby Novara a Biellese.