cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hun Sen
Mladosť a politické začiatky
V roku 1970 došlo v Kambodži ku prevratu a kráľovstvo bolo nahradené republikou. V marci 1970 Hun Bunal vyslyšal výzvu zvrhnutého kráľa Norodoma Sihanuka a vstúpil do partizánskeho boja proti novo vzniknutej Kambodžskej republike. V roku 1972 si zmenil meno na to súčasné a pridal sa ku parašutistom. O dva roky neskôr sa už vypracoval na veliteľa východného sektoru. Svojim vojakom bol údajne príkladom, vždy stál v prvej línii, päťkrát bol zranený a v apríli 1975 dokonca v boji prišiel o ľavé oko. Počas vlády Červených Khmérov velil vo svojich necelých 25 rokoch východnému pluku. Neexistuje svedectvo, že by sa vtedy dopúšťal masakrov. Keď v roku 1977 dochádzalo ku viacerým vnútorným čistkám v kambodžskej armáde, Sen radšej utiekol do Vietnamu. Najprv sa niekoľko mesiacov skrýval v džungli, následne bol niekoľko mesiacov väznený Vietnamcami a nakoniec sa pridal ku novo sa formujúcim jednotkám, ktoré mali odstrániť genocídny režim Červených Khmérov. 30. decembra 1978 prekročil spolu so 110 000 vietnamskými vojakmi kambodžskú hranicu a bol vietnamskou armádou vo veku 26 rokov ustanovený ako minister zahraničných vecí Ľudovej republiky Kampučea, čo bol štát, ktorý s vietnamskou okupačnou podporou existoval v rokoch 19791989. V roku 1981 sa stal poslancom a vicepremiérom. náhľad|Hun Sen druhý sprava na samite [[ASEAN v roku 2016]] náhľad|Hun Sen so svojím najvýznamnejším kambodžským politickým oponentom, [[Sam Rainsy|Samom Rainsym]]
Premiér
V roku 1985 sa stal vo veku 33 rokov prvý raz predsedom vlády. Stal sa spolupracovníkom komunistických vietnamských okupačných síl a pomohol im s finálnou likvidáciou odboja Červených Khmérov. Po páde východného bloku sa Sen štylizoval do role vlasteneckého bojovníka za kambodžskú nezávislosť a kapitalistického reformátora, ktorý vyjednával o odchode vietnamských okupačných vojsk z krajiny. V roku 1991 spoločne s kráľom podpísal mierové dohody v Paríži.
V roku 1993 v Kambodži prebehli prvé a posledné relatívne slobodné voľby pod záštitou OSN. Zvíťazila strana FUNCINPEC princa Norodoma Ranariddha s 58 mandátmi. Hun Senova Kambodžská ľudová strana (CPP) skončila druhá s 51 kreslami (zo 120). Vzhľadom na to, že v parlamente nemala ani jedna strana väčšinu, došlo po siahodlhých a neúspešných rokovaniach k ustanoveniu krehkej spoluvlády dvoch premiérov. Tento stav trval do roku 1997, kedy Hun Sen pripravil štátny prevrat. Senove jednotky pozabíjali stovky princových stúpencov, samotný Rinariddh bol nútený utiecť z krajiny. Od tej doby v Kambodži žiadne skutočne slobodné voľby neprebehli. V neslobodných a sfalšovaných voľbách opakujúcich sa každých päť rokov Hun Sen opakovane víťazil, naposledy v lete 2018. S výnimkou obdobia po rokoch 2003 a 2013 vládol samostatne s jeho stranou CPP. V roku 2013 jeho víťazstvo ohrozovala zjednotená opozícia so stranou CNRP, no CPP aj tak získala väčšinu kresiel (68, CNRP 55). Posledné víťazstvo v roku 2018 bolo možné najmä preto, že koncom roka 2017 cez Najvyšší súd nechal zakázať najväčšiu opozičnú stranu Sama Rainsyho a Kema Sokhu, Kambodžskú stranu národnej záchrany (CNRP), stovky jej príslušníkov nechal obviniť z vlastizrady, desiatky členov vrátane jej parlamentného lídra Kema Sokhy nechal zatvoriť do väzenia a zvyšok aj s Rainsym či Mu Sochua bol pre obvinenia nútený utiecť z krajiny.
Hun Sen za svoje politické úspechy považuje vytiahnutie krajiny z chudoby, ktorého ťahúň je textilný priemysel.
Kritika vládnutia
Senova vláda je spájaná s masívnym porušovaním ľudských práv a korupciou. Hun Senovi sa podarilo do krajiny prilákať zahraničných investorov v oblasti primárneho sektoru hospodárstva (poľnohospodárstvo a ťažba), ktorým vyhovuje kleptokratický spôsob vládnutia. Ich investície vyviedli krajinu z najhoršej chudoby vlády Červených Khmérov. Krajina však naďalej zostáva najchudobnejšou v regióne, je zaradená v programe EBA Európskej únie pre najchudobnejšie štáty sveta. Korupcia, politicky nestabilné prostredie a zhoršenie public relations kvôli spolupráci s Hun Senovým režimom sú hlavné dôvody, prečo sa krajine vyhýbajú investori v pokročilejších sektoroch hospodárstva.
Pod Hun Senovou vládou dochádza k masívnemu porušovaniu bezpečnosti pri práci, zámerne zastaveným vyšetrovaniam úmrtí v dôsledku zlých pracovných podmienok, k štátom tolerovanému otroctvu, vyvlastňovaniu majetku chudobných roľníkov a núteným deportáciám celých vidieckych komunít v prospech nadnárodných spoločností. Tieto rozhodnutia sú spojené úplatkárskymi praktikami a sám Hun Sen z pozície predsedu vlády získal z neznámych zdrojov majetok v hodnote niekoľko sto miliónov amerických dolárov. Ozbrojené zložky sú podľa neziskových organizácií zodpovedné za tisíce mimosúdnych vrážd opozičných politikov, novinárov, právnikov, obhajcov ľudských práv, náboženských predstaviteľov a ďalších vodcov tradičných vidieckych komunít. Vo vezení sedia až desiatky tisíc politických väzňov.
Hun Senova vláda je tiež spájaná s masívnou deforestráciou. Kambodža je tretia najrýchlejšie odlesňovaná krajina sveta, len medzi rokmi 20002005 zmizlo 30 % miestnych lesov. V roku 2018 Hun Sen vyhlásil, že proti nelegálnej ťažbe v lesoch bude bojovať strieľaním drevorubačov z vrtuľníkov.
V roku 2019 z obavy z návratu Sama Rainsyho z exilu nechal Hun Sen zatknúť desiatky spolupracovníkov zakázanej strany CNRP a diplomaticky tlačil na okolité krajiny ASEANu, aby Rainsymu a jeho kolegom z exilu neumožnili cestovať do Kambodže. Taktiež nechal v novembri 2019 na thajsko-kambodžských hraniciach rozostaviť tisíce vojakov, aby bránili Rainsymu v prekročení hraníc.
Lamothe-Goas
Lamothe-Goas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bučeň
Bučeň je geomorfologickou časťou Bučenskej vrchoviny, podcelku Cerovej vrchoviny. Leží v jej strednej časti, východne od mesta Fiľakovo v okrese Lučenec. Najvyšší vrch územia je Veľký Bučeň s výškou
Polohopis
Územie zaberá sever centrálnej časti pohoria s viacerými vrchmi. Významnými sú Veľký Bučeň, Malý Bučeň a Bukovina. Na západe susedí s Fiľakovskou brázdou, južným smerom nadväzuje Šurická brázda a východným a severným smerom Blhovská vrchovina.
Turizmus
Cerová vrchovina nepatrí medzi veľmi navštevované oblasti, no blízkosť Fiľakova a dostupnosť územia po značených trasách do tejto časti láka turistov. Atraktívnym je Fiľakovský hrad, z ktorého vedie červeno značený Chodník Márie Széchy cez Veľký Bučeň do Rimavskej Soboty. Centrom územia prechádza zeleno značená trasa z Fiľakova do sedla Veľký Bučeň a východným okrajom prechádza  žlto značený turistický chodník z Konrádoviec do Husinej.
Kolderova komisia
Kolderova komisia bola rehabilitačná komisia ÚV KSČ pôsobiaca od septembra 1962 do apríla 1963. Nazvaná bola podľa komunistického funkcionára Drahomíra Koldera. Členmi komisie boli viaceré významné osoby 60. rokov, mimo iné aj Alexander Dubček, Jozef Lenárt, Bohuslav Laštovička, Lubomír Štrougal, Václav Prchlík. Významný vplyv na činnosť komisie však mal najmä prezident a prvý tajomník KSČ Antonín Novotný, ktorý všetky správy musel pred predložením strane schváliť.
Komisia prišla k záverom, že procesy s komunistami, ktoré sa uskutočnili v 50. rokoch 20. storočia boli vykonštruované a protizákonné. Napriek tomu, že celkovo komisia prispela k rehabilitácii asi 400 odsúdených osôb – komunistov, bola vo viacerých ohľadoch nedôsledná. Na rozdiel od predchádzajúcich prešetrovaní komisia rehabilitovala všetkých členov procesu so Slánským, zároveň však Rudolf Slánsky bol rehabilitovaný len právne a v rámci strany mu bolo naďalej vytýkaných viacero prešľapov proti straníckym normám. V politickej rovine komisia taktiež potvrdila proces s buržoáznymi nacionalistami, ktorému sa však v nadväznosti na Kolderovu komisiu koncom roka 1963 venovala aj tzv. barnabitská komisia.
Zodpovednosť za justičné omyly komisia zvalila najmä na politicky a stranícky mŕtve osoby (Alexej Čepička, Ladislav Kopřiva, Gustav Bareš). Ako následok Kolderovej komisie však muselo zo svojich funkcií odísť niekoľko významnejších komunistov, medzi inými napr. Karol Bacílek, Pavol David, či Bruno Köhler. Komisia zároveň prešetrila aj činnosť staršej – Barákovej komisie a jej závery uznala za chybné a jej predsedu Rudolfa Baráka za zodpovedného za jej výsledok.
Dionýz Medňanský
Barón Dionýz Medňanský - Mednyánszky de Medne et Medgyes (🇭🇺; * 19. november 1830, Veselé – † 28. december 1911, Viedeň) bol uhorský geológ, poslanec uhorského snemu, člen korešpondent Uhorskej akadémie vied.
Životopis
Narodil sa v šľachtickej rodine Medňánskych. Jeho otec bol Alojz Medňanský a matka Agneša Majlátová. V rokoch 1845 až 1847 ho vychovával (budúci) banskobystrický biskup Arnold Ipolyi-Stummer.
Zásadný význam pre neho malo stretnutie s Floriánom Rómerom, ktorý v ňom vzbudil záujem o archeológiu. Neskôr študoval politické a prírodné vedy na univerzite v Berlíne. Po ukončení štúdia cestoval po Európe. V roku 1864 bol zvolený za predsedu Lekárskeho a prírodovedného spolku.
V roku 1867 bol vymenovaný za tzv. banského grófa (hlavného inšpektora baní) v Banskej Štiavnici. Prispel k prebudovaniu baníctva v Banskej Štiavnici, kde pôsobil aj ako riaditeľ Banskej akadémie. V roku 1869 bol zvolený za poslanca uhorského snemu za mesto Banská Štiavnica a v tom istom roku bol vymenovaný za hlavného župana Trenčianskej župy. V roku 1878 sa presťahoval do Viedne.
Zanechal po sebe veľmi všestranné literárne dielo. Bol autorom mnohých teologických, banských a historických štúdií. V apríli 1896 daroval svoju cennú rodinnú knižnicu kolégiu Jozefa Eötvösa.
Zomrel vo Viedni, pochovaný je v rodinnom hrobe vo Veselom.
Lanne-Soubiran
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Wagner (rozlišovacia stránka)
Richard Wagner môže byť:
Grejtst Hic
Grejtst Hic je názov tretieho štúdiového albumu slovenského speváka Mariána Greksu a druhého albumu, ktorý oficiálne vyšiel v hudobnom vydavateľstve BOOM Promotion ako nahrávka skupiny Demikát. Oproti predošlému albumu, Demikát, v prípade tohto albumu ide skôr o výberovku repertoáru ich pôvodnej hudby, ktorú skupina mala v 80. rokoch. Okrem pôvodných členov, Mariána Greksu a Andreja Šebana, tento album nahral Emil Frátrik (bicie) a Oskar Rózsa (basová gitara).
Bellinzona
Bellinzona (fr. Bellinzone, v archaickej nemčine Bellenz, lat. Bilitio) je hlavné mesto švajčiarskeho kantónu Ticino. Je 45. najväčším švajčiarskym mestom. Žije tu momentálne 17 544 obyvateľov (2011).
Mesto je známe najmä vďaka trojici hradov (Castelgrande, Montebello a Sasso Corbaro), ktoré sú od roku 2000 na zozname Svetového dedičstva UNESCO. Okrem nich sú pozoruhodné i miestne renesančné a barokové kostoly i goticko-renesančná radnica s mohutnou vežou.
Dejiny
Územie Bellinzony bolo vždy obývané pre svoj geografický význam v blízkosti Álp. Spolu s niekoľkými alpskými priesmykmi, vrátane priesmykov Nufenen, St. Gotthard, Lukmanier, San Bernardino a Poebene tvorili kľúčové obchodné centrum.
Osnica (geomorfologická časť)
Osnica je geomorfologickou časťou Krivánskej Fatry. Nachádza sa na severovýchodnom okraji podcelku a najvyšší vrch Osnica dosahuje
Vymedzenie
Územie leží medzi dolinou Bystrička na západe a orientačne údolím potoka Istebnianka na východe. V rámci pohoria susedí na severozápade s časťou Rozsutce a na západe s časťou Krivánske Veterné hole, južným smerom vedie údolím Oravy hranica so Šípskou Fatrou, podcelkom Veľkej Fatry. Východným smerom sa rozkladá Oravská vrchovina s v južnej polovici situovanou Veličnianskou kotlinou, severným smerom nadväzujú Kysucké bradlá a ich Zázrivská brázda.
Ochrana územia
Prakticky celé územie tejto časti Krivánskej Fatry leží v Národnom parku Malá Fatra, okrajovo patrí do jeho ochranného pásma. Osobitne chránené lokality sú národná prírodná rezervácia Sokolec a prírodná rezervácia Veľká Lučivná.
Turizmus
Táto časť pohoria patrí k menej navštevovaným oblastiam Malej Fatry a aj značené turistické chodníky smerujú cez sedlo Osnice do sedla Medziholie, v severnej časti aj na Veľký Rozsutec. V juhovýchodnej časti sa nachádza rekreačné stredisko Lučivná.
Two Worlds
Two Worlds je druhý štúdiový album nemeckého DJa ATB. Z albumu boli vydané dva single: „The Summer“ (jún 2000) a „Fields Of Love“ (október 2000). O produkciu sa postaral André Tanneberger.
Názov Two Worlds vychádza z dvojdiskového albumu rozdeleného na „The World Of Movement“ (Svet pohybu) a „The Relaxing World“ (Relaxačný svet)''. Rovnako ako jeho predošlý album Movin’ Melodies bol album vydaný v štúdiu Kontor pre európsky trh a v Radical Records pre americký trh.
Fosforibozyl-N-formylglycínamid
Fosforibozyl-N-formylglycínamid (takisto FormylGlycínAmidRibotid, FGAR či fGAR) je biochemický intermediát v biosyntéze purínových nukleotidov. Tvoria sa z neho teda stavebné bloky DNA a RNA.
Archeornitomímus
Archeornitomímus (lat. Archaeornithomimus) bol rod dinosaura z taxónu Ornithomimosauria z čeľade Garudimimidae. Žil v období vrchnej kriedy (asi pred 80 miliónmi rokov) na území dnešnej Číny. Išlo o veľmi štíhleho a rýchlo behajúceho dinosaura, merajúceho 3,3 m na dĺžku s hmotnosťou. Rovnako ako ostatné rody z taxónu Ornithomimosauria, aj archeornitomímus bol všežravec, živiaci sa rastlinami, hmyzom, ale aj malými stavovcami. Jediný druh je Archaeornithomimus asiaticus.
Fosforibozyl-N-formylglycínamid
Syntéza
FGAR vzniká pôsobením enzýmu fosforibozylglycínamid formyltransferázy, ktorá prenáša formylovú skupinu z 10-formyltetrahydrofolátu na glycínamidribonukleotid (GAR):
FGAR sa následne premieňa na amidín pôsobením fosforibozylformylglycínamidínsyntázy, ktorá prenáša amino skupinu z glutamínu na FGAR. V reakcii vzniká 5'-fosforibozylformylglycínamidín (FGAM) a počas reakcie sa hydrolyzuje ATP:
Astrodon
Dejiny
left|thumb|XIII. doska z litografie Cretaceous Reptiles of the United States, znázorňujúca fosílne zuby Astrodona (vľavo dole) Už v roku 1859 boli objavené dva zuby tohto dinosaura v súvrství Arundel neďaleko mesta Bladensburg v Marylande. V rovnakom roku ich pomenoval Christopher Johnston rodovým menom Astrodon. Až v roku 1865 však pridal paleontológ Joseph Leidy aj druhové meno, ktoré si zvolil na počesť svojho predchodcu - A. Johnston.
V roku 1888 objavil v rovnakom geologickom súvrství pozostatky sauropóda O. C. Marsh. Pomenoval ho Pleurocoelus, tento názov je však dnes zvyčajne považovaný za mladšie synonymum Astrodona. Astrodon je známy predovšetkým len z pozostatkov mláďat a nedospelých jedincov, takže dospelí jedinci mohli byť skutočne obrovskí. Marshove fosílie sú dnes pokladané za rôzne rastové štádiá Astrodona.
V populárnej kultúre
V roku 1998 bol Astrodon vyhlásený za štátneho dinosaura Marylandu. Astrodon sa objavuje v románe Červený raptor od amerického paleontológa Roberta T. Bakkera a v ktorom sa stáva obeťou Utahraptora.
Žuja
Opis
Tečie prevažne cez Patomskú vysočinu. Na hornom toku preteká cez jazero Tolendo. Je to ľavý prítok Čary povodia Leny.
Zdroj vody je dažďový a snehový. Priemerný prietok vody činí približne 53 m³/s.
Lodná doprava je možná pod ústím prítoku Chomolcho.
Lannemaignan
Lannemaignan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Independent Spirit Awards
Independent Spirit Awards (skrátene Spirit Awards a pôvodne známe ako FINDIE alebo Friends of Independents Awards) je ocenenie venované nezávislým filmárom, založené v roku 1984.
Udeľovanie cien sa koná vo vnútri stanu na parkovisku na pláži v Santa Monice v Kalifornii, zvyčajne deň pred udeľovaním Oscarov (od roku 1999; pôvodne v sobotu predtým). Šou sa vysiela naživo na stanici IFC, ako aj na Hollywood Suite v Kanade a A&E v Latinskej Amerike.
Kukanie
Kukanie (kuknutie) môže byť:
Lannepax
Lannepax je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vaubanove opevnenia
Vaubanove opevnenia je súbor najvýznamnejších opevňovacích stavieb francúzskeho staviteľa Sébastiena Le Prestre de Vaubana (1633 – 1707), ktoré zaradilo UNESCO v roku 2008 na zoznam svetového dedičstva.
Transpirácia
Transpirácia môže byť:
Sigma väzba
vpravo|náhľad|250x250bod|σ väzba medzi dvoma atómami: [[elektrónová hustota je lokalizovaná medzi jadrami (na spojnici jadier)]] Sigma väzba (σ väzba) je najsilnejším typom kovalentnej chemickej väzby. Je tvorená prekryvom atómových orbitálov na pomyselnej spojnici jadier.
Jednoduchá väzba je typicky tvorená sigma väzbou, zatiaľ čo násobné väzby sa skladajú z jednej sigma väzby spolu s pí alebo inými väzbami. Názov "jednoduchá" väzba popisuje, koľko párov elektrónov sa väzby účastní, zatiaľ čo "sigma" väzba hovorí o spôsobe prekryvu orbitálov a lokalizácii elektrónovej hustoty medzi atómami. Dvojitá väzba má potom zvyčajne jednu sigma plus jednu pí väzbu a trojitá väzba má jednu sigma plus dve väzby pi.
vpravo|náhľad|265x265bod|Horná časť: Atómové orbitály (1s, 2p, 3d, 4f). Spodná časť: príklady väzieb. Vľavo sú symetrické (s–s a p–p) väzby, vpravo je pre porovnanie pí väzba.
Vznika sigma väzby
Sigma väzba je najjednoduchšie definovaná pre dvojatómové molekuly pomocou nástrojov grúp symetrie. Podľa tohto prístupu je σ-väzba symetrická vzhľadom na rotáciu okolo osi väzby. To znamená, že pri rotácii molekuly okolo osi, v ktorej väzba leží, sa väzba nezmení. Podľa tejto definície vznikajú bežné formy sigma väzieb prekryvom orbitálov s+s, pz+pz, s+pz a dz2+dz2 (kde os z je definovaná ako os väzby alebo medzijadrová os). Kvantová teória tiež naznačuje, že molekulové orbitály (MO) s rovnakou symetriou sa skutočne miešajú alebo hybridizujú. Praktickým dôsledkom tohto miešania dvojatómových molekúl je miešanie vlnových funkcií molekulových orbitálov s+s a pz+pz. Rozsah tohto miešania (alebo hybridizácie) závisí od relatívnych energií MO podobnej symetrie. vľavo|náhľad|400x400bod|Príklady rôznych sigma väzieb. Sigma väzba sa vyznačuje prekryvom orbitálom na pomyselnej spojnici jadier.
Dvojatómové molekuly
alt=σ* antiväzbový molekulový orbitál v H2 s uzlovou rovinou|náhľad|150x150bod|σ* antiväzbový molekulový orbitál v H2 s uzlovou rovinou Pre homodiatomické (homonukleárne dvojatómové molekuly) nemajú väzbové σ molekulové orbitály žiadne uzlové roviny (miesta, v ktorých je vlnová funkcia nulová), či už medzi viazanými atómami alebo prechádzajúce cez viazané atómy. Zodpovedajúci antiväzbový alebo σ* orbitál je definovaný prítomnosťou jednej uzlovej roviny medzi dvoma viazanými atómami.
Pozeranie
Pozeranie (dokonavý vid: pozretie) alebo dívanie (sa) (dokonavý vid: podívanie sa) alebo (v prvých troch významoch aj) hľadenie môže byť:
Hľadenie môže byť aj usilovanie sa, pozri pod úsilie
Sigma väzba
Organické molekuly
Organické molekuly sú často cyklické zlúčeniny obsahujúce jeden alebo viac kruhov, ako je benzén, a často sa skladajú z mnohých sigma väzieb spolu s pí väzbami. Podľa pravidla sigma väzieb sa počet sigma väzieb v molekule rovná počtu atómov plus počtu kruhov mínus jeden:
Toto pravidlo je špeciálnym prípadom aplikácie Eulerovej charakteristiky grafu, ktorý predstavuje molekulu.
Molekula bez kruhov môže byť reprezentovaná ako strom s počtom väzieb rovným počtu atómov mínus jeden (ako v prípade vodíku, H2, len s jednou sigma väzbou, alebo amoniaku, NH3, s 3 sigma väzbami). Medzi akýmikoľvek dvoma atómami nemôže byť viac ako 1 sigma väzba.
Toto pravidlo zlyháva v prípade molekúl, ktoré po nakreslení na plochý papier majú iný počet kruhov, ako má molekula v skutočnosti – napríklad buckminsterfullerén, C60, ktorý má 32 kruhov, 60 atómov a 90 sigma väzieb, jednu pre každý pár viazaných atómov; avšak 60 + 32 - 1 = 91, nie 90. Je to preto, že pravidlo sigma väzieb je špeciálnym prípadom Eulerovej charakteristiky, kde je každý kruh považovaný za plochu, každá sigma väzba je hrana a každý atóm je vrchol. Obyčajne je jedna plocha navyše priradená priestoru, ktorý nie je vo vnútri žiadneho kruhu, ale keď sa buckminsterfullerén nakreslí naplocho bez akýchkoľvek krížení, jeden z kruhov tvorí vonkajší päťuholník; vnútro tohto prstenca je vonkajšia strana grafu. Toto pravidlo ďalej zlyháva aj pri iných tvaroch - toroidné fullerény sa budú riadiť pravidlom, že počet sigma väzieb v molekule je presne počet atómov plus počet kruhov, rovnako ako uhlíkové nanotrubice - ktoré, keď sú nakreslené naplocho, akoby pri pohľade cez jeden dieru v strede (pozdĺž trubice), budú mať v strede plochu zodpovedajúcu vzdialenému koncu nanorúrky, ktorá nie je kruhom, a plochu zodpovedajúcu vonkajšej strane.
Komplexy s násobnými väzbami
Komplexy prechodných kovov, ktoré sa vyznačujú násobnými väzbami, ako je dihydrogénový komplex, obsahujú sigma väzby medzi atómami viazanými v násobnej väzbe. Tieto sigma väzby môžu byť doplnené ďalšími väzbovými interakciami, ako je π-back donation, ako v prípade W(CO)3(PCy3)2(H2), a dokonca aj δ väzby, ako v prípade octanu chrómového.
Barnabitská komisia
Barnabitská komisia bola rehabilitačná komisia vytvorená predsedníctvom ÚV KSČ s cieľom prešetriť proces s tzv. slovenskými buržoáznymi nacionalistami, ktorý a konal v roku 1954.
Hoci bolo G. Husákovi aj L. Novomeskému po ich prepustení z väzenia navrátené členstvo v komunistickej strane, vylúčenie z ÚV KSČ z roku 1951 zostalo v platnosti a bolo dokonca na zasadnutí ÚV KSČ v apríli 1963 potvrdené. Obaja sa však obrátili na stranícke orgány (najmä samotné ÚV KSČ) so žiadosťou o plnú stranícku rehabilitácii a o prešetrenie samotnej existencia príčiny ich postihu. Odvolávali sa pritom na atmosféru obdobia kultu osobnosti a odvolali svoje sebakritiky, ktoré vyhlásili za vynútené. Ich prípad sa tak stal špecifický tým, že pre túto jedinú skupinu bola zriadená zvláštna komisia, ktorá mala prípad prešetriť.
Komisia bola ustanovená rozhodnutím z 26. júna 1963 na podnet predsedníctva ÚV KSS. Jej činnosť trvala až do konca roku 1963. Názov komisia dostala pre miesto jednaní jej členov – bývalý kláštor barnabitiek na Hradčanoch. Na čele komisie stál Jozef Lenárt, ktorý otázku buržoáznych nacionalistov riešil už aj v rámci Kolderovej komisie. Na jeseň 1963 sa ukázalo, že komisia sa zrejme odchýli od vyhlásení predchádzajúcich komisií. Z viacerých dôvodov v tomto období svoj zenit prežíval aj premiér Viliam Široký, ktorý sa tiež podieľal na procesoch proti tzv. buržoáznym nacionalistom. Prezident a stranícky vodca Antonín Novotný Širokého odmietol pre jeho prečiny podržať, čo viedlo k vzniku novej vlády. Na jej čelo sa 20. septembra 1963 postavil Lenárt, ktorého miesto člena a predsedu v komisii preto prebral Vladimír Koucký.
Komisia sa skladala z viacerých pracovníkov, mimo iných zúčastnil sa na nej aj historik Karel Kaplan. Jednotliví pracovníci boli zaradení a rozoberali pôsobenie odsúdených podľa časových úsekov – pred druhou svetovou vojnou, v priebehu druhej svetovej vojny, pred februárom 1948 a po februári 1948. Na jeseň 1963 sa ukázalo, že komisia sa zrejme odchýli od vyhlásení predchádzajúcich komisií a odsúdených rehabilituje. Novotný, ktorý mal obavy zo smerovania komisie a z možného Husákovho mocenského vzostupu do komisie dosadil komunistov Bohuslava Laštovičku a Michala Sabolčíka, od ktorých podľa Kaplana pravdepodobne očakával zvrátenie smerovania komisie, čo sa im však nepodarilo. Závery komisie boli prerokované 18. a 19. decembra 1963 na zasadnutí ÚV KSČ, ktoré schválilo rezolúciu ''O preskúmaní kritiky buržoázneho nacionalizmu vznesenej na IX. zjazde KSS''. Záver komisie viedol k rehabilitácii odsúdených (a medzitým právne amnestovaných) slovenských komunistov, medzi nimi najmä Gustáva Husáka, ale aj Ladislava Novomeského, Karola Šmidkeho, Vlada Clementisa, či ďalších.
Výpustok
náhľad|Žudro pri vchode do reštaurácie v obci [[Svatobořice-Mistřín]] Výpustok (iné názvy: piliér, rampúch, sklepenie, výstupek, žebračka, žudro (v širšom zmysle ), klebetnica, české synonymá pozri nižšie) je v ľudovom staviteľstve dverový otvor spevnený plasticky vystúpeným portálom, ktorý vytvárajú bočné (oblé alebo hranolovité) piliere a ich oblúkové preklenutie. Oblúkovité preklenutie býva zhora pokryté strešnými škridlami alebo inou ochranou proti poveternostným podmienkam.
Výpustok sa vyskytuje najmä na západnom a strednom Slovensku a na priľahlom moravskom (Slovácko) a rakúskom území, a to najčastejšie na hlavných vchodoch, ale aj na vchodoch do pivnice či sýpky.
V niektorých oblastiach býva výpustok zdobený farebnými maľovanými ornamentami s rastlinnými a ľudovými motívmi. Účelom výpustku bolo chrániť vchody pred požiarom a poveternostnými vplyvmi. Vo viacerých lokalitách západného Slovenska bol výpustok asi 1 m hlboký a bola v ňom upravená sedačka.
Balocké vrchy
Balocké vrchy je geomorfologický podcelok Veporských vrchov. Najvyšší vrch podcelku je Klenovský Vepor, dosahujúci výšku.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Veporské vrchy → Balocké vrchy *** Podcelok zaberá centrálnu časť Veporských vrchov, na ktorú nadväzujú zvyšné tri podcelky pohoria. Severne sa nachádza Horehronské podolie s podcelkami Breznianska a Lopejská kotlina, severozápadne pokračuje pohorie podcelkom Čierťaž, južnejšie nasleduje Vysoká Poľana (podcelok Poľany) a juhozápadným smerom nadväzuje Sihlianska planina. Južným smerom ležia Stolické vrchy s podcelkami Málinské a Klenovské vrchy. Východným smerom susedí Muránska planina a severnejšie potom posledný z podcelkov Veporských vrchov, Fabova hoľa.
Lannux
Lannux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Henry Silva
Henry Silva (* 23. september 1926, Brooklyn, New York, New York, USA† 14. september 2022, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec.
Silva bol plodný charakterový herec a pravidelne sa objavoval v žánrových filmoch, kde obvykle hral zločincov alebo gangstrov. Medzi jeho významné filmové role patrí napr. Ocean's 11 (1960), Mandžuský kandidát (1962), Johnny Cool (1963), Sharkyho stroj (1981) alebo Ghost Dog – Cesta samuraja (1999).
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2017
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2017 bola kvalifikácia vo florbale žien na MS 2017, ktorú organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Zúčastnilo sa jej rekordných 30 družstiev, ktoré súťažili o 15 postupových miest v 6 kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Číny, Ukrajiny a Thajska. Družstvo Iránu sa nakoniec kvôli problémom s vízami kvalifikácie nezúčastnilo, hoci už bolo vyžrebované do skupiny. Kvalifikácia prebiehala od 31. januára do 5. februára 2017.
Priamy postup
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny:
Účastníci kvalifikácie
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IFF v roku 2016.
Allan Böhm
MUDr. Allan Böhm, PhD., MBA, FESC, FJCS (* 13. jún 1988, Bratislava) je slovenský kardiológ a vedec. Venuje sa najmä trombózam, arytmiám, akútnej kardiológii, genomike, digitálnej medicíne a umelej inteligencii.
Vyštudoval 3. lekársku fakultu Karlovej univerzity v Prahe. MBA mu bolo udelené na Business Institut v Prahe a PhD. na Slovenskej zdravotníckej univerzite v Bratislave.
V roku 2015 založil Premedix Academy, neziskovú výskumnú organizáciu, ktorá vedie medzinárodné vzdelávacie a výskumné projekty v biomedicíne.
V roku 2018 sa aktívne podieľal na založení Európskej komisie pre digitálnu medicínu, kde sa stretol so zárodkami tzv. precíznej medicíny vo svete.
V roku 2020 bol zvolený do predsedníctva Európskej kardiologickej spoločnosti  ako prvý Slovák a zároveň sa stal historicky najmladším (31-ročným) členom tejto kardiologickej spoločnosti.
V roku 2021 založil jednu z prvých kliník precíznej medicíny v Európe – Premedix Clinic v Bratislave.
Aktuálne pôsobí ako kardiológ na Národnom ústave srdcových a cievnych chorôb v Bratislave,  vyučuje na III. internej klinike Lekárskej fakulty Univerzity Komenského a diaľkovo študuje na Univerzite v Oxforde.
V roku 2022 založil start-up Seerlinq zameraný na analýzu fotopletyzmografickej krivky pomocou strojového učenia, ktorého cieľom je personalizácia liečby a diagnostiky kardiovaskulárnych ochorení.
Thor Steinar
Thor Steinar (TS) je nemecká značka prémiového oblečenia, ktorú vyrába spoločnosť International Brands General Trading so sídlom v Dubaj. Spoločnosť má zastúpenie aj na Slovensku.
V Nemecku sa značka spája s krajnou pravicou a neonacizmom, keďže ju nosia stúpenci tejto ideológie a obchodná politika výrobcu je zameraná na túto skupinu. Z tohto dôvodu je oblečenie značky Thor Steinar zakázané v Bundestagu, parlamentoch Meklenburska Pomoranska a Saska a na mnohých futbalových štadiónoch.
V roku 2012 spôsobili veľký škandál, keď svoj obchod v nemeckom Chemnitzi pomenovali „Brevik“, čo sa nápadne podobá na meno nórskeho neonacistického teroristu Andersa Behringa Breivika. Spoločnosť poprela, že by tento názov vznikol práve tam. Obchod bol nakoniec premenovaný na „Tønsberg“.
Spoločnosť Thor Steinar predáva najmä športové oblečenie a oblečenie na voľný čas vrátane tričiek, mikín, džínsov, búnd, kabátov a plaviek. Neskôr sa sortiment rozšíril o tričká s golierom, košele, spodnú bielizeň a ďalšie doplnky, ako sú tašky a slnečné okuliare. Každý rok sa vydávajú dve nové kolekcie, jedna v zime a druhá v lete. Oblečenie sa navrhuje v Nemecku, ale vyrába sa v Číne a Turecku.
Branislav Diďák
Plk. Branislav Diďák (*nar. 1972) je bývalý policajt, whistleblower o pomeroch a šikane policajtov v Policajnom zbore, v súčasnosti aktivista v oblasti komplexnej reformy Policajného zboru SR. Policajný zbor opustil na vlastnú žiadosť koncom roka 2017 na pozícii riaditeľa kynológie a hipológie Prezídia Policajného zboru PZ. Upozornil na zvláštne praktiky a ľudí, ktorí majú mať podchytených svojich policajtov následkom čoho na neho bývalý policajný prezident Tibor Gašpar podal trestné oznámenie. Naďalej s políciou aktívne spolupracuje ako súdny znalec.
Whistleblower o pomeroch v PZ
Po skončení v PZ sa stal tvárou dobrovoľnej iniciatívy a verejne začal poukazovať na zastaralý systém riadenia polície. Už počas služby v zbore sa stretával s bývalými policajtmi, radovými ale aj na vysokých pozíciách, a začali sa organizovať ako záujmová skupina, ktorá chce priniesť ozdravenie systému (Za lepšiu políciu). V rozhovore pre .týždeň tvrdil, že “Robert Kaliňák si zasa políciu sprivatizoval a vytvoril z nej svoju SBS na potieranie protivníkov Smeru.” To potvrdzujú aj slová prokurátora Špirka, ktorý vystúpil na jeseň 2018 s podozreniami zneužívania finančných prostriedkov bývalým Ministrom vnútra Robertom Kaliňákom a bývalým ministrom financií Jánom Počiatkom pri obstarávaní IT služieb za 15 miliónov eur.
V septembri 2018 mediálne poukázal na prepojenia najvyšších zložiek polície na Nitrianske mafiánske podsvetie riadené Norbertom Bödörom. To sa potvrdilo na jeseň 2019. Bödör mal podľa správ získaných z Threemy Mariána Kočnera, spolu s Kočnerom, zneužívať na jeseň 2017 policajné zložky a špeciálne oddelenie NAKA na sledovanie širokej skupiny novinárov píšucim proti Mariánovi Kočnerovi.
Iniciatíva Za lepšiu políciu
Iniciátorom reformy aj tlačovej konferencie je oficiálne Iniciatíva Za lepšiu políciu, ktorá združuje 20 odborníkov z radov Policajného zboru, hasičov, záchranárov a civilných zamestnancov ministerstva vnútra v rôznych jeho zložkách.Iniciatívu zastrešuje plukovník Branislav Diďák.
Larée
Larée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Motte
La Motte môže byť:
Žofia Grécka
Žofia Grécka (* 2. november 1938, Atény, Grécko), rodená Sofia Margarita Viktória Freideriké Glyksburg, je manželka bývalého španielskeho kráľa, Juana Carlosa I., ktorý 18. júna 2014 abdikoval v prospech svojho syna, Filipa VI.
Pôvod
Žofia je prvorodeným potomkom gréckeho kráľa Pavla I. (* 1901 – † 1964) a jeho manželky, dcéry brunšvického vojvodu Ernesta Augusta, Frederiky Hannoverskej (* 1917 – †  1981). Z otcovej strany je pravnučkou nemeckého cisára Fridricha III. a z matkinej cisára Viliama II. Má dvoch súrodencov – brata, posledného gréckeho kráľa, Konštantína II. (1940), a sestru Irenu (1942), ktorá sa nevydala a od matkinej smrti žije so sestrou v Madride.
Život
Detstvo strávila v Egypte a Juhoafrickej republike, kam kráľovská rodina počas druhej svetovej vojny utiekla. Po návrate do vlasti navštevovala nemeckú internátnu školu v Saleme a neskôr študovala na Aténskej univerzite. V roku 1960 sa zúčastnila Olympijských hier v Ríme.
14. mája 1962 sa vydala za budúceho španielskeho kráľa Juana Carlosa I. Po jeho odstúpení zo španielskeho trónu v roku 2014 jej ostal titul kráľovná Žofia (Reina Doña Sofía).
Alexandr Vladimirovič Riazancev
Alexandr Vladimirovič Riazancev (* 15. marec 1980, Moskva) je ruský profesionálny hokejový obranca. V súčasnosti hrá za klub Traktor Čeľabinsk v KHL.
Pôvodne bol v roku 1998 draftovaný tímom Colorado Avalanche. Riazancev strávil časti piatich sezón hrajúc pre tím Hershey Bears v AHL, predtým, ako sa v roku 2003 vrátil do Ruska, kde od toho roku začal hrať.
Krahulec (vrch v Kozích chrbtoch)
Krahulec je vrch v Kozích chrbtoch. Leží nad Šuňavou, približne juhozápadne od Svitu. Na južnom úbočí pramení rieka Hornád.
Opis
Krahulec je okrajovo súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Gregórie na Kozí kameň. Je uzlovým vrchom, kde sa stretáva hrebeň Kozích chrbtov s hrebeňom, smerujúcim cez Jedlinskú a Úplaz  na Kráľovu hoľu. Západným smerom leží Vtáčnik, Gregória, Závrch a Soľanka , južným Doštianka  a Zlomené , východným Jedlinská , Kozí kameň  a Čierna  a severným Sviniarka , Valtierov vrch , Kolombiarok , no tiež tatranský Kriváň , Vysoká  či Gerlachovský štít. Západnú a severnú časť odvodňujú prítoky Čierneho Váhu a povodí rieky Váh, južné svahy sú pramennou oblasťou Hornádu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Západné a Vysoké Tatry, nezriedka i Branisko.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami z okolitých obcí. Juhozápadným úpätím vedie Čiernovážskou dolinou cyklotrasa z osady Čierny Váh do Liptovskej Tepličky.
Malá kopa (vrch v Západných Tatrách)
Malá kopa je vrch v Západných Tatrách na Slovensku.
Polohopis
Nachádza sa v južnej rázsoche Sivého vrchu medzi vrcholmi Veľká kopa  na severe a Babky  na juhozápade. Od Veľkej kopy je oddelená sedlom Predúvratie, od Babiek sedlom Babková priehyba. Západné svahy hory klesajú do Huňovej doliny, východné do Jaloveckej doliny. Smerom k Babkovej priehybe se nachádza predvrchol vysoký 1566 m. Z neho vybieha chrbát Rígeľ, ktorý smeruje na juh k poľane Červenec, kde se stáča na juhozápad a pokračuje až k vrchu Mních, za ktorým klesá do Jaloveckej doliny. Na východných svahoch Malej kopy sa rozkladá poľana Medvedie.
Prístup
(všetky trasy vedú iba po úbočí, samotný vrchol je neprístupný)
La Perrière
La Perrière môže byť:
La Pommeraye
La Pommeraye môže byť:
Praktická hospodyňka
náhľad|Obal knihy Praktická hospodyňka (doslova praktická gazdinka) je dvojdielna kniha, ktorú v češtine napísal kolektív autorov v roku 1928 pod vedením Oľgy Stránskej a vyšla v Česko-Slovensku vo vydavateľstve F. Strnadel a spol. v Prahe.
Všeobecne o knihe
Má charakter učebnice. Svojim obsahom sa zameriava na výchovu mladých žien a dievčat, ktorým chce zároveň uľahčiť vstup do praktického, rodičovského života. Cieľ knihy je napísaný ako jej motto: "Súhrn vedomostí, pokynov a predpisov na správne a hospodárne vedenie domácnosti a návod, ako si môže gazdinka uľahčiť svoju obyčajne namáhavú a neutešenú prácu."
Z dnešného pohľadu ide o fascinujúci dobový pohľad na súhrn pokynov a predpisov na správne a úsporné vedenie domácnosti, vrátane návodov, ako si domácu prácu uľahčiť. Zaujímavé sú najmä informácie o ženskej a tehotenskej hygiene, výžive dojčaťa a batoľaťa, výchove v rodine, pestovaní telesnej krásy aj v tehotenstve či inštrukciách vydávaných opatrovateľkám. Kniha obsahuje napríklad rady o tom, aká má byť správna hmotnosť novorodenca, jeho rozmery, rast zubov, farba kože, pupočník, správne lôžko, obliekanie, kúpanie, dojčenie, pobyt na vzduchu, prírodná a umelá výživa. Autori píšu aj o tom, ako na detí pôsobí čítanie rozprávok, trestanie detí a ako sa k dieťaťu majú správať príbuzní i služobníctvo.
Kniha ďalej obsahuje informácie o tom, ako bývať, ale aj rady na denné, týždenné aj veľké upratovanie, usporiadanie bielizníka, hubenie hmyzu, šitie, pranie, vyšívanie, pestovanie kvetov a starostlivosť o záhradu. Nechýbajú rady ako pestovať liečivé rastliny a ovocie, aký význam má hydinárstvo, chov domácich zvierat, ale aj o výžive, potravinách, trávení pokrmov u ľudí. Ďalej sa možno zoznámiť s výrobou tkanín vrátane šitia, s výrobou strihov, klobúkov, domácou výrobou krojov, hračiek, kraslíc a iných. V poslednej časti tejto dvojdielnej publikácie sú pokyny ako správne a zdravo žiť a ako si pri telesnom zdraví udržať aj sviežosť a zdravú myseľ. Kniha je plná dobových ilustrácií. Celkovo má 1456 strán.
Štruktúra knihy
Kniha má okrem Predhovoru a Úvodu 20 kapitol:
Záver
Význam knihy spočíva najmä v tom, že krátko po vzniku Česko-Slovenska (rok 1918) ešte neexistoval zjednotený a ucelený pohľad na danú problematiku. Toto dielo pozitívne formovalo vtedajšiu mladú generáciu ľudí a svojim obsahom ovplyvnilo milióny čitateľov. Autori knihy, ktorí boli takmer bez výnimky vysokoškolskí vzdelaní ľudia, väčšinou lekári, napísali učebnicu, ktorá je v mnohých oblastiach aktuálna a využiteľná aj v súčasnosti.
Žofia z Hohenbergu
Žofia z Hohenbergu (* 24. júl 1901 – † 27. október 1990) bola jediná dcéra a najstaršie dieťa Františka Ferdinanda d’Este a jeho manželky Žofie z Hohenbergu rodenej Chotkovej.
Životopis
Narodila sa v roku 1901. Mala dvoch mladších bratov, staršieho Maxmiliána a mladšieho Ernsta. Väčšinu svojho detstva strávila na zámku Konopiště v Čechách obklopená milujúcou rodinou. Zámok Konopiště má tri prehliadkové okruhy, z ktorých tretí okruh sú ich súkromné izby. Žofiin otec veľmi miloval lov a zaslúžil sa o to, že Žofia skolila svojho prvého jeleňa už v troch rokoch.
Roku 1914 spolu so svojimi súrodencami nečakane osirela v dôsledku atentátu na svojich rodičov spáchanom Gavrilo Principom v Sarajeve. V roku 1920 sa vydala za Fridricha, grófa Nostice - Rienecka a z tohto manželstva sa jej narodili dvaja synovia, ktorí neskôr zomreli vo vojne. Žofia zomrela vo veku 89 rokov v roku 1990, prežila oboch svojich mladších bratov.
Perikarditída
Perikarditída (lat. pericarditis) je zápalové ochorenie perikardu. Býva spojená s tvorbou zápalovej tekutiny (perikardiálny výpotok, fluidoperikard) medzi dvoma vrstvami perikardu - vonkajšieho blanitého obalu srdca; kým sa táto tekutina vytvorí, pohyby srdca spôsobujú charakteristické bolesti pri trení oboch vrsiev. Rýchlo sa tvoriaca tekutina pri akútnej perikarditíde môže stlačiť srdce do tej miery, že sťaží až znemožní plnenie pravej komory krvou (tamponáda), čo môže spôsobiť aj smrť. Pri chronickej perikarditíde sú príznaky menej nápadné, podobné príznakom srdcového zlyhania.
Príznaky a diagnostika
alt=fluidoperikard|náhľad|Fluidoperikard (FLUIDUM) s počínajúcou tamponádou pravej predsiene aj komory (kolaps predsiene označený červeným bodom), echokardiografické zobrazenie. Vedúcim príznakom akútnej perikarditídy je bolesť pri srdci, za hrudnou kosťou, ktorá sa môže šíriť do chrbta, krku, ľavej hornej končatiny, ďalej bývajú ťažkosti s dýchaním, horúčka, kašeľ a ťažkosti pri prehĺtaní.
Pri vyšetrení sa môže zistiť trecí šelest na srdci, ktorý však často trvá krátko a zmizne po vytvorení tekutiny. Na elektrokardiograme (EKG) sa môže objaviť obraz včasnej repolarizácie, elevácia úseku ST, vysoké T vlny; tieto zmeny sa dajú zameniť s obrazom akútneho infarktu myokardu. Pri veľkom výpotku sa pozoruje zníženie amplitúdy EKG krivky. Všetky tieto zmeny sú nešpecifické. K diagnóze vedie spravidla echokardiografické vyšetrenie, pri ktorom sa zobrazí tekutina v perikarde, čo býva až po určitom trvaní choroby. Rentgenová snímka hrudníka zobrazí rozšírený tieň srdca až v značne pokročilom štádiu a v súčasnosti má toto vyšetrenie minimálny význam
Laboratórne vyšetrenia majú význam pre určenie príčiny perikarditídy. Pozitívne môžu byť indikátory zápalovej aktivity (napr. C-reaktívny proteín - CRP), markery poškodenia myokardu (troponín), výsledky vyšetrenia protilátok proti možným mikrobiálnym pôvodcom a testy v diagnostike systémových zápalových ochorení. Význam má aj vyšetrenie tekutiny fluidoperikardu, získanej pri perikardocentéze.
V diferenciálnej diagnostike je možné použiť aj vyšetrenie nukleárnou nukleárnou magnetickou rezonanciou.
Štíbeľ
Štíbeľ je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Lomná, približne severozápadne od Dolného Kubína.
Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Paráč. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obce Oravská Lesná a Lomná. Najbližším sídlom je východným smerom ležiaca Lomná, severovýchodne sa nachádza Zákamenné a severozápadne Oravská Lesná. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis
Štíbeľ sa nachádza v hrebeni, ktorý vybieha severným smerom z masívu Príslopca. Severným smerom pokračuje rázsocha na Črchľu a Požehov, východným vedie rázsocha na Maguru , južným sa nachádza Príslopec, Držatín  a Paráč  a západným Nový vrch  a Rusniačka. Západne sa zvažujúce svahy odvodňujú prítoky Zimnej vody do Bielej Oravy, rovnakým smerom vedie potok Požehovka, odvodňujúca severovýchodné svahy a Lomnica, ovádzajúca vodu z juhovýchodného úbočia. Na vrch nevedie značený chodník.
Perikarditída
Liečba
V prípade hroziacej tamponády je potrebné neodkladné vypustenie nahromadenej tekutiny. Dá sa tak urobiť hrubou ihlou (perikardocentéza), spravidla pod echokardiografickou kontrolou. Alternatívou je chirurgické ošetrenie. Do úvahy prichádza fenestrácia perikardu, vytvorenie otvoru v perikarde, ktorým tekutina môže odtekať, čo je aj metóda pre liečbu pretrvávajúcich, alebo opakujúcich sa fluidoperikardov), prípadne perikardektomia - odstránenie perikardu, ktorá je jedinou možnosťou v prípade zápalovo zhrubnutého perikardu, ktorý sám osebe obmedzuje činnosť srdca.
Prognóza
Prognóza pacientov s perikarditídou závisí na jej príčine. Ovplyvňuje ju intenzita zápalu a úspešnosť protizápalovej liečby a tiež prípadný vznik tamponády srdca a jej úspešné zvládnutie. Vírusové perikarditídy sa spravidla vyliečia bez následkov. Prognóza perikarditíd následkom poranenia srdca závisí od jeho závažnosti, včasného rozpoznania a liečby; k úmrtiu dochádza najčastejšie následkom tamponády alebo fatálnej arytmie.
Štíbeľ
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z okolitých sídiel. Južným smerom vedie po hrebeni modrá trasa z Javorinky cez Príslopec na Paráč.
Larressingle
Larressingle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Julius Zeyer
Julius Zeyer (* 26. apríl 1841, Praha – † 29. január 1901, tamže) bol český prozaik, dramatik a epický básnik. Odborníkmi býva väčšinou radený k lumírovcom (prispievatelia do časopisu Lumír) a je tiež označovaný za jedného z najvýraznejších českých novoromantikov. Písal aj v štýle japonizmu. V českej literatúre a poézii stojí v skutočnosti mimo hlavných literárnych prúdov.
Mladosť
Narodil sa ako piate zo siedmich detí Jana Zeyera a jeho manželky Eleonory Alžběty rodenej Weisseles. Otec pochádzal z francúzskej šľachtickej rodiny zo Štrasburgu a matka zo židovskej rodiny, ktorá sa už dlhšiu dobu hlásila ku katolíctvu. Český jazyk sa Julius učil od svojej pestúnky. Jan Zeyer bol veľkoobchodník s drevom, ale po jeho predčasnej smrti sa vedenia podniku ujala Eleonora a svojho syna Júlia od tej chvíle starostlivo pripravovala na budúce prevzatie rodinnej firmy. Vyučil sa vo Viedni za tesára, potom študoval na obchodnej reálke, následne skúsil techniku, ale nakoniec vypomáhal matke vo firme. Vo svojich dvadsiatich rokoch odišiel na skusy najprv do tesárskej dielne vo Viedni a následne precestoval Nemecko, Švajčiarsko a Francúzsko. Po návrate domov sa matka Eleonóra rozhodla podporovať svojho milovaného syna v jeho literárnej kariére, po ktorej on sám už roky túžil.
Literárna kariéra
Zeyerove literárne začiatky neboli práve šťastné. Debutoval pomerne nevydarenou humoristickou poviedkou "Krásné zoubky" (1873). Potom sa jeho pozornosť náhle obrátila opačným smerom – do oblasti mágie, okultizmus a tiež slobodomurárstva. Odtiaľ pramení aj námet k jeho neskorším, rovnako nepríliš podareným „Fantastickým povídkám“ (1882). Od mágie, okultizmu a slobodomurárstva nebolo ďaleko k obdivu ku stredovekým ideálom, ktoré sa stali častou inšpiráciou v ďalšej Zeyerovej tvorbe (napr. „Román o věrném přátelství Amise a Amila“ (1880), „Maeldunova výprava“ (1896), „Kronika o svatém Brandanu“ (1886) alebo „V soumraku bohů“ (1898) ). Témou týchto diel je zápas dohasínajúceho pohanstva s začínajúcim kresťanstvom.
Zeyer sa snažil presadiť tiež v divadle, ale jeho dramatická tvorba pripomínala zo všetkého najviac lyrickoepické básne, určené k inscenovaniu. Išlo o diela často literárne krásne, ale pre divadelné spracovanie nevhodné. Tak vznikla hra „Sulamit“ (1885), ale tiež inscenácia inšpirovaná námetmi z českých dejín – napr. „Neklan“ (1893) alebo „Šárka“ (1906). Najznámejšou hrou Julia Zeyera je „Radúz a Mahulena“ (1898), ktorá sa hrá dodnes a v roku 1970 bola sfilmovaná (réžia Petr Weigl).
Július Zeyer celý život veľmi trpel tým, že nemal v divadle príliš veľké úspechy. Tento fakt bol aj dôvodom rozpadu jeho priateľstva s Jaroslavom Vrchlickým, ktorý bol ako dramatik oveľa známejší. Zeyerove dramatické dielo ale často zlákalo hudobníkov – k Radúzovi a Mahuleně zložil hudbu Josef Suk starší, Leoš Janáček si zase zvolil „Šárku“ ako libreto pre svoju prvú operu a na libreto podľa poviedky „Kunálovy oči“ skomponoval operu Otakar Ostrčil.