cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vernou-en-Sologne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Claret (Alpes-de-Haute-Provence)
Claret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Claret má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Claret má 229 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bažantnice (prírodná rezervácia)
Ochrana
Predmetom ochrany je cenný komplex zmiešaného lesa s bohatým bylinným podrastom vrátane potočnej nivy, nadväzujúci na systém rybníkov, kultúrne floristicky bohaté lúky a prameniská.
Made of Pain
Made of Pain je druhý štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Gladiator, ktorý v roku 1993 vydalo hudobné vydavateľstvo Škvrna Records.
Verdes
Verdes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ramón Amaya Amador
Ramón Amaya Amador (* 29. apríl 1916, Olanchito, Honduras† 24. november 1966, Sakrakopec, Bratislava, Slovensko) bol honduraský spisovateľ, novinár a politik.
Smrť
Zomrel vo veku 50 rokov dňa 24. novembra 1966 pri leteckom nešťastí v Bratislave.
La Condamine-Châtelard
La Condamine-Châtelard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Justičný omyl
Justičný omyl nie je zvláštnym právnym inštitútom, ale obecným pojmom označujúcim omyl, ktorého sa vo svojej rozhodovacej činnosti dopustí súd. Takýto omyl možno samozrejme v právnom štáte riešiť v rámci opravných prostriedkov, ktoré vedú ku zmene alebo ku zrušeniu chybného súdneho rozhodnutia.
Justičný omyl je objektívnou kategóriou, spočívajúcou najmä v chybnom posúdení skutkového stavu, nie však právnych otázok, pretože platí obecná zásada iura novit curia (súd pozná právo). Justičným omylom teda nie je situácia, kedy súd právnu otázku, o ktorú v danom pojednávaní ide, vyloží inak, ako účastník pojednávania. V takomto prípade ide o odlišný právnej interpretácie, ktorá môže byť napr. subjektívne jednou stranou sporu vnímaná ako chybná, objektívne však v danom spore zvíťazil iný právny názor a vyhrala teda druhá strana (pričom nič nebráni strane prvej svoje poňatie obhájiť u sudcu vyššej inštancie).
La Condamine-Châtelard
Poloha
La Condamine-Châtelard má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
La Condamine-Châtelard má 161 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Veuves
Veuves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Absorpčný chlp
Absorpčný chlp (mn.číslo ) je útvar na koreňoch rastlín, ktorý je schopný prijímať vodu a dodávať ju tak rastline. Môže mať rôzny tvar: vláknitý, šupinovitý alebo štítovitý. Vyskytuje sa na koreňoch vo veľkom počte.
Ríbezľa egrešová
Ríbezľa egrešová alebo egreš obyčajný (iné názvy pozri nižšie; lat. Ribes uva-crispa, Grossularia uva-crispa, staršie: Ribes grossularia; starší názov časti druhu: Grossularia reclinata resp. Ribes reclinatum) je druh kra z čeľade egrešovité.
Je jedným z niekoľkých podobných druhov podrodu egreš (Grossularia), niekedy klasifikovaného ako samostatný rod. Podrod Grossularia sa líši od typických ríbezlí predovšetkým ostnatými stonkami a tým, že jeho kvety rastú po tri na jednej krátkej stonke, ale nie v strapcoch. Na konároch má tŕnisté výhonky.
Vievy-le-Rayé
Vievy-le-Rayé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Ríbezľa egrešová
Pôvodné latinské názvy
Dnešný druh ríbezľa egrešová (čiže Ribes uva-crispa [v širšom zmysle] alebo staršie Ribes grossularia [v širšom zmysle]) je zložený z pôvodných (čiže Linného) druhov:
Vievy-le-Rayé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ríbezľa egrešová
Ľudové názvy
Slovenské názvy tejto rastliny sú: ríbezľa obyčajná, egreš obyčajný , staršie: pôľka obyčajná , staršie alebo dnes mimo taxonómie: egreš. Zastarané názvy sú: meruzalka kosmačka, polka , srsťka (resp. srstka ) a meruzalka.
Vievy-le-Rayé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ríbezľa egrešová
Ľudové názvy
Ľudové názvy ríbezle egrešovej sú: egreš, agraš, hagraš, agreš, jagraš, jagris, jágriš, egereš, angrešt, angres, pôľka, poľka, polka, polky, pulky, polča, polčiar, pôlčie, pôločka, kosmatka, kosmatky, kosmačka, kosmačky, kozmačka, kozmačky, kosmeja, kocmejda, kostovatky, mochňanka, mochnačka, mochnáśka, muhnačka, mochunka, muchienka, muchenka, muhienga, muhenga, muhinka, muhinga, chminka, chmenka, chmienka, chminga, mravienča, mravienka, mravienga, bicky, bisky, buzačky, bravienka, bravienča, bravienky, bavien, gigadze (gygadze), gigadzi, gigace, gigác, šminky, šmingy; zriedkavo: košmingy, osmingi, potpôľky, lajbry, bubnarky, nádrbelky, morskuo hrozno. Tieto názvy spravidla označujú aj plod rastliny. .
Vievy-le-Rayé
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ríbezľa egrešová
Plody
Kríky ríbezle egrešovej produkujú jedlé plody (nazývané najčastejšie egreš alebo pôľka) v zelenej, žltej alebo červenej farbe podľa odrody a pestujú sa na komerčné a domáce použitie.
Villebarou
Villebarou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Archidamos I.
Archidamos I. alebo Archidámos I. bol kráľom Sparty (možno mýtickým) približne od roku 665 pred Kr. do roku 645 pred Kr. Pochádzal z kráľovskej rodiny Eurypontovcov.
Od antických historikov nemáme takmer žiadne zachované záznamy o dobe údajnej vlády Archidama I. Navyše nám podávajú dve rozličné verzie mien panovníkov rodu Eurypontovcov, ktorí v tom čase mali vládnuť. Historik Herodotos uvádza dynastiu kráľov Eurypontovcov od Theopompa v zostupnom poradí z otca na syna takto: Theopompos, Anaxandridas, Archidamos, Anaxilaos, Leótychidas atď.
Podľa Pausania následníkom Theopompa sa stal jeho vnuk Zeuxidamos, lebo jeho syn Archidamos predčasne zomrel. Následníkom Zeuxidama bol jeho syn Anaxidamos a až po ňom vládol Archidamos (syn Anaxidama).
Otázka, že ktorá z týchto dvoch verzii je dôveryhodnejšia pravdepodobne zostane nezodpovedaná. Väčšina novovekých historikov (Lendering, Adams a iní) sa však prikláňa k Herodotovi, ktorého záznamy sú staršieho dáta. Pretože zachované záznamy antických autorov sú veľmi kusé a nejednotné, táto minulosť Sparty nám zaiste zostane zahalená závojom tajomstva.
Gauja
Gauja je jedna z najdlhších riek Lotyšska, s dĺžkou  a povodím. Gauja je jediná z veľkých lotyšských riek, ktoré pramenia aj ústia v Lotyšsku. Pramení v pahorkatine juhovýchodne od mesta Cēsis. Najprv tečie východným a severným smerom, kde tvorí hranicu s Estónskom na dĺžke približne. Južne od Valgy a Valky v Estónsku, sa stáča na západ smerom k Valmiere a pokračuje juhozápadným smerom cez Cēsis a Siguldu. Gauja sa vlieva do Baltského mora severovýchodne od Rigy do Rižského zálivu.
V Lotyšsku narodený objaviteľ Aleksandrs Laime dal názov Gauja rieke, ktorá napája Angelov vodopád vo Venezuele.
Villavard
Villavard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alfred Sisley
Alfred Sisley (* 30. október 1839, Paríž† 29. január 1899, Moret-sur-Loing pri Paríži) bol francúzsky maliar anglického pôvodu. Tento významný predstaviteľ umeleckého smeru impresionizmu, sa počas svojho tvorivého života venoval predovšetkým krajinomaľbe a jeho dielo patrí k pilierom tohto umeleckého smeru.
Život
Alfred Sisley sa narodil v Paríži anglickým rodičom. Jeho otec William Sisley, bol úspešným obchodníkom a jeho matka Felicia Sell, bola znalcom v oblasti hudby. Keď mal osemnásť rokov (1857), jeho rodina ho poslala do Londýna, aby študoval za obchodníka.
V roku 1862 sa Sisley vracia do Paríža, kde začal študovať maliarstvo v škole École des Beaux-Arts u švajčiarskeho umelca Charlesa Gleyra, kde spoznal maliarov Pierre-Augusta Renoira, Frederica Bazille, Clauda Moneta. Spoločne s Renoirom a Monetom začali maliarsky objavovať krajinu v okolí mestečka Fontainebleau. Ich podobné názory na umenie, vyvrcholili vo vzniku nového umeleckého smeru, impresionizmu.
Počas Prusko-francúzskej vojny 1870 až 1871 prišla rodina Sisleyových o svoj majetok. Alfred sa musel začať živiť sám svojou maľbou.
Najznámejšie sú jeho diela z rozmedzia rokov 1872 až 1876. Medzi ne patria napríklad Potopa v Port Marly (1876), Most pri Villeneuve-la-Garenne (1872), alebo Regata z Molesey (1874).
Druhe významné obdobie v umelcovej tvorbe prišlo po jeho presťahovaní sa do malej obce v blízkosti Moret-sur-Loing (1882). Tu sa venoval maľbe riečnej krajiny a napriek finančným problémom aj naďalej zostal verným zástancom impresionizmu.
Od roku 1895 trpel na rakovinu hrtana, ktorej nakoniec aj v roku 1899 podľahol.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Vauxbuin
Vauxbuin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Vauxbuin má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Villechauve
Villechauve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Vauxbuin
Obyvateľstvo
Vauxbuin má 772 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Villechauve
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Absorpčná kolóna
Absorpčná kolóna je druh absorbéra, ktorý sa používa na absorpciu plynov s použitím kvapalných absorbentov. V chemickom priemysle má tvar vysokého (až ) kovového valca, do ktorého je zvrchu privádzaný tekutý absorbent a zospodu vháňaný plyn, z ktorého sa má oddeliť príslušná zložka. Nasýtený absorbent odteká spodkom valca, príslušná plynná zložka sa od neho v procese desorpcie oddelí a absorbent sa vracia do kolobehu. Zvyšný plyn je odsávaný cez vrchol (tzv. hlavu) kolóny.
Vzhľadom na čo najvyššiu efektivitu je snaha dosiahnuť maximálne nasýtenie absorbentu. K tomu je potrebný čo najväčší kontakt absorbentu s plynom, ktorý sa zabezpečuje rôznymi spôsobmi, podľa ktorých sa absorpčné kolóny delia:
Cesta II. triedy 566 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 566''' je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Sobrance a Snina. Dĺžka vybudovaného úseku je 34,708 km.
Priebeh
Komunikácia začína v Tibave v okrese Sobrance na križovatke s cestou I/19 a vedie cez Choňkovce, Podhoroď a Ruský Hrabovec.
V okrese Snina pokračuje cez obce Dúbrava, Ubľa (peáž s I/74) a Ruská Volová, kde cesta končí. Nevybudovaný úsek pokračuje po Ulič.
Vaux-en-Vermandois
Vaux-en-Vermandois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Vaux-en-Vermandois má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Vaux-en-Vermandois má 145 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Villedieu-le-Château
Villedieu-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cesta II. triedy 567 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 567''' je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Medzilaborce, Humenné a Snina. Jej dĺžka je 44,274 km.
Villedieu-le-Château
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta II. triedy 567 (Slovensko)
Priebeh
Komunikácia začína v Medzilaborciach na križovatke s cestou II/559 a vedie obcami Ňagov, Čabalovce, Výrava a Svetlice.
V okrese Humenné pokračuje cez obec Nižná Jablonka a ďalej v okrese Snina pokračuje cez obce Hostovice a Pčoliné do Sniny, kde cesta končí na križovatke s I/74.
Havária lietadla Tu-154 ruského ministerstva obrany 2016
Havária lietadla Tu-154 ruského ministerstva obrany sa stala 25. decembra 2016, kedy lietadlo ruského ministerstva obrany havarovalo krátko po štarte z letiska v Soči. Mierilo na sýrsku leteckú základňu Hmeimim neďaleko Latakie a spadlo do Čierneho mora. Všetkých 92 osôb na palube zahynulo.
Lietadlo
Lietadlo Tupolev Tu-154B-2 s registráciou RA-85572 patrilo ruskému ministerstvu obrany a prevádzkovali ho ruské vzdušné sily. Lietadlo bolo vyrobené v roku 1983 v závode Aviakor v Samare. Mesačne nalietalo v priemere 27 hodín, poväčšine na stredných trasách s dĺžkou letu okolo 1,6 hodiny. Na rok 2018 bola naplánovaná rekonštrukcia lietadla na predĺženie jeho životnosti. Pred vzletom stroj prešiel všetkými kontrolami a neboli nájdené žiadne závady.
Cestujúci a posádka
Na palube bolo 85 cestujúcich a 8 členov posádky. Medzi cestujúcimi bolo 64 členov umeleckého súboru Alexandrovci (takmer celý zbor a hráči na bajan a balalajku), osem vojakov vrátane umeleckého vedúceho Valerija Chalilova, deväť novinárov (po troch z televíznych staníc Prvý kanál, NTV a Zvezda) , náčelník kultúrneho odboru ruského ministerstva obrany Anton Gubanov, šéfka charitatívnej nadácie Spravodlivá pomoc Jelizaveta Glinková známa ako „doktorka Líza“ a ďalší.
Nehoda
Lietadlo začalo svoj let na moskovskom vojenskom letisku Čkalovskij, namierené malo na ruskú leteckú základňu Hmeimim, neďaleko sýrskej Latakie. Medzipristátie vykonalo na letisku v Soči, kde stroju dotankovali palivo.
O 5:25 moskovského času (02:25 UTC, 03:25 SEČ) lietadlo vzlietlo s 93 ľuďmi na palube z dráhy číslo 20 z medzinárodného letiska v Soči. Vo vzduchu stroj vykonal otočku späť smerom k pobrežiu a zmizol z obrazoviek radarov dve minúty po štarte, o 05:27 moskovského času (3:27 SEČ). Spadlo do Čierneho mora 5 kilometrov od pobrežia smerom k Anape. 6 km od brehu našli ruskí záchranári ropnú škvrnu, trosky a podvozok lietadla. Vrak bol nájdený v hĺbke 5070 metrov.
Lotyšský gambit
Lotyšský gambit je otvorená hra, ktorá vzniká ťahmi Jeho ECO kód je C40. Čierny ponúka pešiaka s cieľom získať protihru na kráľovskom krídle. V súčasnosti sa toto otvorenie nepovažuje za korektné, pretože čierny oslabuje svoju pešiakovú štruktúru pred kráľom. Jedná sa o akúsi snahu o prevrátený Kráľovský gambit v obrane. Toto otvorenie sa na profesionálnej úrovni pre svoju riskantnú povahu nepoužíva. Veľmajster Paul Keres sa vyjadril, že "sa hra veľmi neľahko". Šachová teória toto otvorenie zavrhuje ako nedostatočné pre čierneho, gambit sa však teší obľube na nižšej úrovni a je možné ho po dôkladnej teoretickej príprave použiť s cieľom prekvapiť súpera.
Hlavný variant
Biely najlepšie urobí ak vezme pešiaka na poli e5, teda: ''3. Jxe5 Jf6 4. exf5 5. Jxc6 dxc6 6. Sd3 Sc5'' s miernou výhodou pre bieleho. Čierny môže v treťom ťahu skúsiť aj priame: ''3. ... Df6 4. d4 d6 5. Jc4 fxe4 6. Jc3 Sf5 7. d5 De7 8. De2 Ja6 9. Jd2'' s výhodou pre bieleho. Čierny však po bieleho braní jazdcom ťahom 3. Jxe5 nesmie pokračovať: ''3. ... fxe4? 4. Dh5+! g6 5. Jxg6! hxg6 6. Dxh8'' a čierny prišiel o kvalitu. Čierny má teda na výber dve vhodné možnosti po ''3. Jxe5'' a to pohyb jazdcom alebo dámou na pole f6.
Variant po 3. exf5
Ak biely nechce pokračovať v hlavnom variante, môže skúsiť pokračovanie ''3. exf5'' ktoré sa považuje za slabšie a čierny má väčšiu šancu získať dobrú protihru. Hra obyčajne pokračuje ťahmi: ''3. ... De7 4. Jc3 Jf6 5. Sc4?! c6 6. De2 e4! (aktívny postup) 7. Jh4 b5! 8. Sb3 d5 9. d4 b4 10. Jb1'' a bieleho jazdec sa musel vrátiť na základnú radu. Biely ma síce o pešiaka viac, no čierny ma oveľa lepšie postavenie, pričom celková pozícia je približne vyrovnaná. Biely urobí lepšie, ak v 5. ťahu hrá: ''5. Se2 d6 6. d4 Sxf5 7. 0-0 Jbd7 s mierne lepšou pozíciou pre bieleho s tým, že v ďalšom ťahu môže skúsiť postup 8. Jh4''.
Villebout
Villebout je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villefranche-sur-Cher
Villefranche-sur-Cher je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenské národné hokejbalové družstvo mužov
Slovenské národné hokejbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Slovensko v medzinárodných hokejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej hokejbalovej únie od roku 1993. Prvý medzištátny zápas odohralo v roku 1994, v priateľskom zápase s 🇨🇿.
Zostava
Zostava hráčov na MS 2022:
Villefrancœur
Villefrancoeur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta II. triedy 559 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 559''' je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Humenné a Medzilaborce. Jej dĺžka je 56,586 km.
Priebeh
Komunikácia začína v Humennom na križovatke s cestou I/74 a vedie na sever popri Laborci a železničnej trati Humenné – Medzilaborce obcami Kochanovce, Ľubiša, Hankovce, Koškovce, Zbudské Dlhé a Hrabovec nad Laborcom.
V okrese Medzilaborce pokračuje cez obce Brestov nad Laborcom, Radvaň nad Laborcom, Volica, Čabiny a Krásny Brod (križovatka s II/575 a II/567) do Medzilaboriec. Z mesta vedie cez Haburu a Čertižné do Čertižského sedla, kde cesta končí. Úsek od obce Čertižné do sedla sa však v súčasnosti nevyužíva.
Slovenské národné hokejbalové družstvo žien
Slovenské národné hokejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Slovensko v medzinárodných hokejbalových podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej hokejbalovej únie od roku 2005.
Zostava
Zostava hráčok na MS 2022.
Villeny
Villeny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villeneuve-Frouville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villemardy
Villemardy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Partizánska jaskyňa
Partizánska jaskyňa alebo Hrubá diera je verejnosti prístupná jaskyňa a prírodná pamiatka v oblasti Súľovských vrchov.
Nachádza sa v katastrálnom území mestskej časti Považská Teplá mesta Považská Bystrica v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a novelizované v roku 2015. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy.
Počas SNP slúžila ako prechodný úkryt, ale je pravdepodobné, že človek ju využíval už skôr. Jaskyňu tvorí dlhá priestranná tunelovitá klesajúca chodba v masívnych sivých vápencoch s rohovcami (urgónske vápence spodnej kriedy z obdobia druhohôr), ktoré majú vek skoro 130 miliónov rokov. Chodba sa končí v rozšírenom priestore, miestami má na stenách sintrové náteky.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2019
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2019 je európska kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe), na Majstrovstvá sveta 2019. Zúčastňuje sa jej 37 družstiev, ktoré súťažia o 12 postupových miestpo tri najlepšie družstvá zo skupín 2. kola kvalifikáciena finálový turnaj. Kvalifikácia sa skladá z 3 kôlpredkvalifikácie, 1. a 2. kola kvalifikácie. Prebieha od 2. augusta 2017 do 25. februára 2019.
Nasadenie do výkonnostných košov
FIBA nasadila družstvá predkvalifikácie a 1. kola kvalifikácie do nasledovných výkonnostných košov.
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k augustu 2016.
Villeherviers
Villeherviers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lifted Music
Lifted Music je hudobné vydavateľstvo so sídlom v Harpendene v Anglicku. Zameriava sa predovšetkým na žánre drum and bass a dubstep. Vydavateľstvo je známe predovšetkým vydávaním avantgardného drum and bassu zo zoznamu svojich producentov. Vydavateľstvo sa nedrží striktného plánu vydávania.
Lifted Music založil drum and bassový DJ Chris Renegade v roku 2006. Vydavateľstvo si získalo uznanie interpretov ako Andy C, DJ Friction, Noisia, Pendulum, TeeBee a Calyx.
Ellen DeGeneresová
Ellen Lee DeGeneresová (* 26. január 1958, Metairie, Louisiana, Spojené štáty) je americká komička, televízna moderátorka, herečka, spisovateľka, producentka a aktivistka hnutia LGBT. DeGeneres vystupovala v populárnom sictome Ellen (1994 – 1998) a od roku 2003 moderuje svoju vlastnú talkshow The Ellen DeGeneres Show.
Jej kariéra Stand up komičky začala v 80tich rokoch a zahŕňala aj vystúpenia v roku 1986 v The Tonight Show Starring Johnny Carson v hlavnej úlohe s Johnnym Carsonom. Ako filmová herečka účinkovala vo filmoch ako Mr.Wrong (1996), EDtv (1999) a The Love Letter (1999). Svoj hlas prepožičala animovanej postavičke Dory v animovanom filme Hľadá sa Nemo (2003) a Hľadá sa Dory (2016) od spoločnosti Pixar Animation Studios. Práve kvôli filmu Hľadá sa Nemo bola nominovaná na Saturn Award for Best Supporting Actress v kategórii najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe a vyhrala ju. Bolo to prvýkrát, čo vyhrala nejaká herečka toto ocenenie za hlasový výkon. V roku 2010 bola porotcom v deviatej sérii American Idol.
Účinkovala v dvoch televíznych sitcomoch, Ellen v rokoch 1994 až 1998 a The Ellen Show od roku 2001 do roku 2002. Počas štvrtej série Ellen v roku 1997, priznala svoju lesbickú orientáciu počas vystúpenia v The Oprah Winfrey Show. Jej seriálový charakter, Ellen Morgan, taktiež priznala svoju orientáciu svojej terapeutke, ktorú hrala Winfrey a seriál pokračoval v skúmaní rôznych otázok týkajúcich sa LGBT. Toto priznanie z nej urobilo prvú verejne známu osobu, ktorá sa hlási otvorene k homosexualite, a ktorá v televízii zároveň otvorene hrá lesbický charakter seriálovej postavy. V roku 2008 si vzala svoju dlhoročnú priateľku Portia de Rossi.
DeGeneres hosťovala Academy Awards, Grammy Award a Primetime Emmy Award. Je autorkou štyroch kníh a založila svoju vlastnú nahrávaciu spoločnosť Eleveneleven, ako aj produkčnú spoločnosť A Very Good Production. Taktiež spustila vlastnú značku životného štýlu pod názvom "ED Ellen DeGeneres", ktorá sa skladá z kolekcie odevov, doplnkov, tiež doplnkov do domácnosti, pre deti a aj zvieratá.
Získala 30 cien Emmy Award, 20 cien People’s Choice Awards (viac ako ktorákoľvek iná osoba) a mnoho ďalších ocenení za jej prácu a charitatívne úsilie. V roku 2016 dostala medailu od prezidenta Baracka Obamu Presidential Medal of Freedom.
Rodina a vzdelanie
DeGeneres sa narodila a vyrastala v Metairie, Louisiana v rodine jazykovej terapeutky Elizabeth Jane (rod. Pfeffer) a poisťovacieho agenta Elliott Everett DeGeneres. Má jedného brata, Vance, ktorý je hudobník a producent. Ellen má francúzskych, anglických, nemeckých a írskych predkov. Bola vychovávaná ako kresťanka. V roku 1973 sa jej rodičia rozišli a o rok neskôr rozviedli. Krátko na to, si jej matka vzala obchodníka menom Roy Gruessendorf. Betty Jane a Ellen sa s ním presťahovali z New Orleans do Atlanta, v štáte Texas. Jej brat Vance zostal s jeho otcom. Vo februári 2011, v jednej z epizód svojej show, povedala svojmu publiku o liste z New England Historic Genealogical Society, ktorý potvrdzuje, že je 15tou sesternicou Catherine, Duchess of Cambringe (Vojvodkyňa z Cambringe) prostredníctvom spoločného predka Thomasa Fairfaxa.
DeGeneres absolvovala strednú školu v Atlante v máji 1976. Po skončení prvého ročníka strednej školy v Metairie, Louisiane. Vrátila sa späť do New Orleans, kde navštevovala University of New Orleans a špecializovala sa na komunikačné štúdiá. Po jednom semestri opustila školu, aby vykonávala administratívnu prácu v advokátskej kancelárii so svojou sesternicou Laurou Gillen. V začiatkoch pracovala v J.C.Penney a bola čašníčkou v T.G.I.Friday´s a v iných reštauráciách, taktiež pracovala ako maliarka domov, hosteska a barmanka. Mnohé skúsenosti v jej komediálnej práci sa vzťahovali na zážitky z jej detstva a z jej pracovných skúseností.
Stand-up kariéra
alt=Ellen DeGeneres v roku 2009.|náhľad|299x299bod|Ellen DeGeneres v roku 2009. DeGeneres začala vystupovať v malých kluboch a kaviarňach. Do roku 1981 bola hlavných účinkujúcim v Clyde´s Comedy Club v New Orleans. V tejto dobe cituje Woody Allena a Steve Martina ako dva svoje hlavné komediálne vzory. Začiatkom osemdesiatych rokov začala svoje celoštátne turné a v roku 1984 bola v Amerike vyhlásená ako najzábavnejšia osobnosť televíznej stanice Showtime´s.
Netflix
Na začiatku roku 2017 bolo oznámené verejnosti, že DeGeneres sa objaví v úplne novom formáte Stand up vystúpení pod záštitou spoločnosti Netflix. "Ubehlo 15 rokov, odkedy som vystupovala ako Stand-up komik." povedala DeGeneres vo vyhlásení. "A napíšem to teraz, nemôžem sa dočkať. Budem Vás informovať, kedy a kde budem natáčať môj špeciál pre Netfilx. Som nadšená, že to robím a že to uvidíte."
Villeporcher
Villeporcher je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loir-et-Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Ellen DeGeneresová
Filmová kariéra
Práca Ellen koncom 80. a začiatkom 90. rokov obsahovala film Šišaté hlavy v New Yorku (originál Coneheads). DeGeneres vystupovala v sérii filmov s názvom Ellen´s Energy Adventure, ktorá je súčasťou atrakcie Universe of Energy a pavilónu Walt Disney World´s Epcot. Súčasťou filmu boli Bill Nye, Alex Trebek, Michael Richards a Jamie Lee Curtis.
Televízna kariéra
Prvá televízna úloha, v ktorej účinkovala pravidelne, bol krátky sitcom s názvom Open House z dielne spoločnosti FOX Broadcasting Company. Hrala úlohu administratívnej pracovníčky v realitnej spoločnosti. V seriály s ňou hrali Alison LaPlaca a Mary Page Keller. V roku 1992 producenti Neal Marlens a Carol Black obsadili DeGeneres do seriálu Laurie Hill, do role zdravotnej sestry Nancy Macintyre. Seriál skončil po štyroch sériách, ale Marlens a Black boli ohromení výkonom DeGeneres a čoskoro ju obsadili do ďalšieho seriálu These Friends of Mine, ktorý vytvorili spoločne s David S. Rosenthal.
Villeporcher
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ellen DeGeneresová
Televízna kariéra
Jej komediálna kariéra sa stala základom úspešného sitcomu Ellen, ktorý sa počas svojej prvej série volal These Friends of Mine. Táto show sa stala populárnou v niekoľkých svojich sériach práve vďaka humoru DeGeneres, ktorý spočíva v tom, že čerpá z každodenného života. DeGeneres bola označovaná ako ženská verzia Seinfeld. alt=Ellen DeGeneres a Michelle Obama v jej show The Ellen Show (2003).|vľavo|náhľad|296x296bod|Ellen DeGeneres a Michelle Obama v jej show The Ellen Show (2003). Ellen dosiahla vrchol popularity v apríli 1997, keď v The Oprah Winfrey Show hovorila otvorene o svojej homosexualite a priznala sa, že je lesbička. To isté urobila aj jej postava v sitcome, kde jej terapeutku hrala Oprah Winfrey. Seriál skončil v máji 1998. DeGeneres sa vrátila k vystúpeniam ako Stand-up komička a neskôr sa presadila ako úspešná moderátorka vlastnej talk show.
Villeporcher
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ellen DeGeneresová
Televízna kariéra
DeGeneres sa vrátila do televízie v roku 2001 s novým seriálom spoločnosti CBS, s názvom The Ellen Show.
Villeporcher
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ellen DeGeneresová
Televízna kariéra
DeGeneres spustila dennú televíznu talk show s názvom The Ellen DeGeneres Show v septembri 2003. Je to jedna z niekoľkých talk-show s celebritnými hosťami a jedna z najsledovanejších talk-show. Rating sledovanosti sa neustále zvyšuje a dostáva neustále vysoké hodnotenia. V prvej sezóne bola nominovaná na 11 Daytime Emmy Awards a získala 4, vrátane Best Talk Show. Show vyhrala 25 Emmy Award za prvé tri sezóny. DeGeneres je známa svojim tancom a spievaním s publikom na začiatku každej show a počas reklamných prestávok. Často rozdáva bezplatné ceny a výlety svojmu štúdiovému publiku za pomoci svojich sponzorov.
V máji 2007 bola hospitalizovaná kvôli potrhanému väzivu na chrbte, ale pokračovala vo vysielaní svojej talk-show s vysvetlením, že show musí pokračovať. Jej hostia sedeli tiež na nemocničných posteliach. Dňa 1. mája 2009 oslávila DeGeneres svoju 1000. epizódu, kde okrem iného predstavila hostí ako Oprah Winfreyová, Justin Timberlake a Paris Hiltonová.
Dňa 9. septembra 2009 bolo potvrdené, že DeGeneres nahradí Paula Abdul v úlohe porotcu v deviatej sérii American Idol. Súťaž opustila po jednej sezóne, aj napriek tomu, že sa uvádzalo, že podpísala zmluvu na ďalších päť sezón. Ako neskôr uviedla: "Necitíla som, že je to to správne pre mňa".
Awards show
DeGeneres sa dostalo širokej pozornosti, keď 4. novembra 2001 hostila televízne vysielanie udeľovania cien Emmy Award. Po dvoch zrušeniach kvôli obavám, ktoré vznikli po Útoky z 11. septembra 2001, sa očakávalo, že ceremoniál sa bude niesť v pochmúrnom tóne. Ale DeGeneres dostala niekoľkokrát za večer potlesk (Standing Ovation), vrátane za výrok: "Čo by mohlo postrašiť Taliban viac než vidieť lesbičku v pánskom obleku obklopenú Židmi." alt=Ellen DeGeneres v roku 2004 na oslave Oprah Winfrey.|náhľad|251x251bod|Ellen DeGeneres v roku 2004 na oslave Oprah Winfrey. V auguste 2005 DeGeneres hostila udeľovanie cien Primetime Emmy Award, ktoré sa konalo 18. septembra 2005. Bolo to tri týždne po hurikáne Katrina, takže opäť, už po druhýkrát hostila udeľovanie významných cien po národnej tragédii. Tiež hostila udeľovanie cien Grammy Award v rokoch 1996 a 1997.
7. septembra 2006 bola Degeneres vybraná, že bude uvádzať 79. ročník Academy Awards (Udeľovanie Oskarov), ktoré sa konalo 25. februára 2007. Bola prvá homosexuálne orientovaná osobnosť, ktorá hostila túto udalosť a získala veľmi pozitívne ohlasy ohľadne celovečerného moderovania. A za tento výkon bola nominovaná cenou Emmy Award.
ED Ellen DeGeneres
Ellen spustila svoju značku životného štýlu pod názvom ED by Ellen v lete roku 2015. Po uvedení pár kolekcií na začiatku, sa jej názov zmenil na ED Ellen DeGeneres a značka sa zaradila k licencovaným obchodným značkám. Kolekcia zahŕňa odevy, obuv, doplnky, veci pre domáce zvieratá, deti a predmety do domácnosti.
Dabing
DeGeneres prepožičala svoj hlas animovanej postave Dory, priateľskej rybe s krátkodobou pamäťou, v animovanom filme spoločnosti Pixar, Hľadá sa Nemo v roku 2003. Za svoj hlasový výkon ako Dory získala DeGeners ocenenie The Saturn Award z the Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe, taktiež ocenenie Nickelodeon Kids' Choice Awards za Najlepší hlas z animovaného filmu, a Annie Award z medzinárodnej asociácie s názvom The International Animated Film Association za výnimočné hlasové herectvo.
Svoj hlas tiež poskytla psovi, ktorý hral vo filme Dr. Dollitle s Eddiem Murphym. A znovu postave Dory v ďalšom animovanom filme Hľadá sa Dory z roku 2016.
Eleveneleven
Dňa 26. mája 2010 oznámila, že začina nahrávať pod vlastnou značkou "eleveneleven". Vysvetlila jej výber mena tým, že často vidí čislo 11:11 pri jej pohľade na hodiny.
Sexuálna orientácia a partnerstvá
V roku 1997 priznala DeGeneres, že je lesbička. Zverejnenie jej sexuálnej orientácie vyvolalo silný záujem amerického bulváru. To narušilo jej profesionálnu kariéru a dostala depresie. V knihe Love, Ellen, jej matka Betty DeGeneres opisuje, že bola spočiatku šokovaná, keď jej dcéra priznala svoju orientáciu, ale odvtedy sa stala jej najsilnejším podporovateľom.
V tom istom čase DeGeneres začala romantický vzťah s herečkou Anne Heche, ktorý trval do augusta 2000. Od roku 2000 do roku 2004 udržiavala DeGeneres úzky vzťah s herečkou, režisérkou a fotografkou Alexandra Hedison.
Od roku 2004 má DeGeneres vzťah s herečkou Portiou de Rossi. Po zrušení zákazu manželstva rovnakého pohlavia v Kalifornii, sa DeGeneres a de Rossi zosobášili v auguste 2008 vo svojom dome v Beverly Hills, Kalifornia, kde žijú so svojimi štyrmi psami a troma mačkami. Dňa 6. augusta 2010 podala de Rossi žiadosť o právnu zmenu mena na Portia Lee James DeGeneres. Návrh bol udeľený 23. septembra 2010. Obe sú veľké milovníčky zvierat a vegánky.
Humanitárstvo
V novembri 2011 ju ministerka zahraničných vecí Hillary Clintonová vymenovala za osobitného vyslanca pre globálnu informovanosť o AIDS.
V januári 2018 Ellenina manželka Portia de Rossi darovala k jej 60tym narodeninám permanentnú domácnosť pre gorily v Rwande, vybudovanú v jej mene pre nadáciu Digit Fund. Tento dar bol súčasťou novej skupiny Digit Fund, ktorá sa teraz nazýva "Ellen DeGeneres Wildlife Fund".
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1970
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1970 bol v poradí 7. turnaj majstrovstiev sveta vo volejbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konal sa v dňoch od 29. septembra do 12. októbra 1970 v mestách Sofia, Chaskovo, Jambol a Kărdžali, v Bulharsku, za účasti 24 tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Iránu a Guiney. Zápasy finálovej skupiny sa odohrali v sofijskej aréne Zala Festivalna. Titul získalo, ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred domácim 🇧🇬 a 🇯🇵. Zlaté NDR i bronzové Japonsko získali svoju prvú medailu, strieborné Bulharsko najlepšie umiestnenie. Obhajca prvenstva z aj družstvá, ktoré doposiaľ zakaždým získali na MS medailuskončili až na 4., resp. 6. mieste.
Turnaj mužov sa odohral spolu s turnajom žien. Turnaj zároveň slúžil ako jedno z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 1972, ktoré hostil Mníchov. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Kvalifikácia
Poznámky:
Skupina o 17.24. miesto
Pozn.: Tunisko nenastúpilo na svoj posledný zápas v skupine s Izraelom z politických dôvodov a jeho zápas bol preto kontumovaný.
Vídeň (loď)
náhľad|Loď Vídeň na pravidelnej plavbe náhľad|Ešte neoznačené lode Vídeň (vľavo) a Utrecht (vpravo) v služobnom prístavisku pred zaradením do prevádzky
Loď Vídeň je jedným z plavidiel, ktoré prevádzkuje Dopravný podnik mesta Brna (DPMB) v rámci lodnej dopravy na Brnianskej priehrade. Ide o jednu z piatich sesterských lodí, ktoré pre obnovu flotily DPMB postavila firma Ješko CZ (Jaroslav Jiráň) v Hlavečníku. Vídeň bola spustená na hladinu Brnianskej priehrady v roku 2011 pod evidenčným číslom DPMB 4825.
Dejiny
Dopravný podnik sa v roku 2008 rozhodol pre kompletnú obnovu svojej flotily, ktorej najmladšia loď pochádzala z roku 1961. Zákazku na výrobu piatich zhodných plavidiel vyhrala firma Ješko CZ za celkovú sumu 73,915 milióna Kč, teda 14,783 milióna Kč za jednu loď. V roku 2010 bola dodaná prvá loď Lipsko, ďalšie dve ju nasledovali o rok neskôr – išlo o Utrecht a Vídeň, ktoré nahradili staré lode Prahu a Bratislavu. Po skúsenostiach s prevádzkou Lipska bolo vyhlásené ďalšie výberové konanie na dodatočné úpravy štyroch vyrábaných lodí, ktorej víťazom sa 20. januára 2011 stala opäť firma Ješko CZ s čiastkou 6 119 520 Kč.
Vídeň bola oficiálne do stavu vozidiel DPMB zaradená s evidenčným číslom 4825 29. apríla 2011, nebola však využívaná k pravidelným jazdám. Až 14. mája 2011, pri príležitosti osláv 65. výročia lodnej dopravy na Brnianskej priehrade a otvorením novej výpravnej budovy s odbavovacím terminálom v Bystrckom prístavisku, bolo plavidlo za účasti rakúskeho veľvyslanca a primátora Viedne slávnostne pokrstené a spustené na vodu. Pravidelnú prevádzku na Brnianskej priehrade začala loď Vídeň 16. mája 2011.
Luke Shaw
Luke Paul Hoare Shaw (* 12. júl 1995, Kingston upon Thames, Spojené kráľovstvo) je anglický futbalový obranca a reprezentant, ktorý hráva za klub Manchester United.
Vídeň (loď)
Konštrukcia
Konštrukčne je Vídeň zhodná s predchádzajúcou loďou Lipsko. Ide o dvojpalubovú loď s asynchrónnym elektromotorom, ktorý je napájaný z olovených akumulátorov. Schodisko na hornú (tzv. slnečnú) palubu sa nachádzajú v zadnej časti plavidla, uzavretá spodná paluba (vrátane WC) je bezbariérová. Kormidlovňa sa nachádza v prednej časti hornej paluby. Oproti Lipsku má Vídeň z výroby dodatočné úpravy podľa druhého výberového konania. Loď bola vybavená predným dokormidlovacím zariadením, fotovoltaickými článkami na streche kormidelne pre posilnenie užívateľskej batérie, bezpečnostnými bránkami v hlavných vchodoch a náporovými vetracími kanálmi nad čelným oknom dolnej paluby.
Luke Shaw
Klubová kariéra
Shaw hral v mládežníckych tímoch klubu Southampton FC. V A-mužstve debutoval v septembri 2011. V júni 2014 prestúpil za cca 30 miliónov britských libier do Manchester United FC, podpísal tu štvorročnú zmluvu.
Ústavný súd Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky
Dejiny česko-slovenských ústavných súdov
Ústavný súd Československej republiky existoval už za prvej republiky, od roku 1921 na základe zákona č. 162/1920 Zb. z. a n. Inštitút ústavnej sťažnosti nebol zavedený. Návrhy mohli ústavnému súdu podávať Najvyšší súd, Najvyšší správny súd, Volebný súd, Poslanecká snemovňa a Snem Podkarpatskej Rusi. Súd bol sedemčlenný: predsedu a ďalších dvoch sudcov menoval prezident republiky, dvaja členovia boli delegovaní Najvyšším súdom a dvaja členovia Najvyšším súdom správnym. Funkčné obdobie bolo desaťročné. Predsedom bol Karol Baxa, primátor Prahy a národný socialista.
Luke Shaw
Reprezentačná kariéra
Luke Shaw reprezentoval Anglicko v mládežníckych výberoch od kategórie U16.
Ústavný súd Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky
Dejiny česko-slovenských ústavných súdov
left|thumb|Hlavná sála súdu – pohľad z galérie Činnosť prvorepublikového ústavného súdu je hodnotená ako nevýznamná a málo frekventovaná. Po uplynutí prvého funkčného obdobia 1931 zostal ústavný súd 7 rokov neobsadený. Druhý Ústavný súd bol zvolený v roku 1938, za druhej republiky, a jeho predsedom bol Jaroslav Krejčí. Súd preskúmaval najmä opatrenia Stáleho výboru Národného zhromaždenia; zrušil napríklad nálezy č. 134/1939 Zb. z. a n. alebo 187/1939 Zb. z. a n. V období druhej svetovej vojny nepôsobil a po vojne svoju činnosť neobnovil.
Luke Shaw
Reprezentačná kariéra
V A-mužstve Anglicka debutoval 5. marca 2014 v priateľskom zápase v Londýne proti tímu Dánska (výhra 1:0).
Ústavný súd Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky
Dejiny česko-slovenských ústavných súdov
Ústava 9. mája v roku 1948 ústavný súd nezriadila. Navrhovatelia to zdôvodňovali tým, že „Národné zhromaždenie sa stáva naozaj najvyšším orgánom v štáte“ a preto „…odstraňujeme všetky zvláštne orgány, ktoré boli viac-menej byrokratickej povahy, a ktoré fakticky stáli nad Národným zhromaždením. Mám na mysli predovšetkým ústavný súd,“ pričom parlament, prezident a vláda „majú spolupracovať ako orgány jednotnej ľudovej moci a nie pracovať proti sebe ako predstavitelia nejakých zvláštnych mocí“. Dôvodová správa k návrhu novej ústavy ČSR, Ústavodarné národné zhromaždenie republiky Československej, 1948, 5. zasadnutia, k tisku číslo 1227, 5. mája 1948 rovnako v ústave ČSSR z roku 1960 sa s ústavným súdom nepočítalo.
Znovu bol inštitút ústavného súdu federácie a zároveň i ústavných súdov oboch republík formálne zavedený s účinnosťou od 1. januára 1969 Ústavným zákonom o československej federácii z 27. októbra 1968 (v hlave šiestej), ale tieto ustanovenia neboli nikdy naplnené, ale ani vypustené. Ústavný súd mal byť volený Federálnym zhromaždením. Po 22 rokoch bolo toto ustanovenie nahradené ďalším ústavným zákonom.
Znenie česko-slovenského ústavného zákona č. 20/1991 Zb. v čl. 20 a čl. 8 predpokladalo, že by mohli byť zriadené ústavné súdy oboch republík. Ale skôr než ústavné súdy stačili byť ustanovené, Česko-Slovensko zaniklo.
Právomoci
Ústavnému súdu ČSFR pripadali podľa čl. 2 ústavného zákona o jeho zriadení rozhodovať o týchto veciach:
V týchto veciach Ústavný súd rozhodoval formou nálezu, ktorý musel byť zverejnený v Zbierke zákonov. Pokiaľ súd našiel nesúlad skúmaných predpisov, nadobudli dotknuté predpisy alebo niektoré ich časti či ustanovenia účinnosti. Orgány, ktoré ich vydali, boli povinné ich do šiestich mesiacov od vyhlásenia nálezu uviesť do súladu s vyššími predpismi (ústavnými zákonmi, zákonmi Federálneho zhromaždenia) alebo medzinárodnými zmluvami, s ktorými boli v rozpore. Pokiaľ tak neučinili, tieto predpisy či ustanovenia po šiestich mesiacoch od vyhlásenia nálezu stratili platnosť.
O ústavných zákonoch ČNR a SNR síce mohol ústavný súd vyniesť nález a na ČNR a SNR sa vzťahovala povinnosť uviesť zákony do súladu s ústavnými zákonmi FZ, ale ústavné zákony ČNR alebo SNR uplynutím lehoty nestratili platnosť. Pri rozhodovaní o ústavných zákonoch ČNR alebo SNR bol Ústavný súd ČSFR povinný si pred vydaním svojho nálezu vyžiadať stanovisko ústavného súdu príslušnej republiky (ústavné súdy oboch členských republík však začali fakticky existovať až po zániku Československa).
Ústavnému súdu ČSFR ďalej prislúchalo
Podnet na posudzovanie súladu predpisov, na rozhodovanie kompetenčných sporov alebo na poskytnutie výkladov ústavných zákonov mohli podať len niektoré orgány, napríklad prezident ČSFR, Federálne zhromaždenie, ČNR, SNR, vlády a iné ústredné orgány ČSFR, ČR a SR, súdy v súvislosti so svojou rozhodovacou činnosťou, generálni prokurátori ČSFR, ČR a SR. Návrh k posúdeniu súladu predpisov mohla podať tiež najmenej pätina členov akéhokoľvek zákonodarného zboru (FS, ČNR, SNR).
Proti rozhodnutiu Ústavného súdu ČSFR nebol prípustný žiadny opravný prostriedok.
Zloženie
Ústavný súd ČSFR bol podľa ústavného zákona tvorený 12 sudcami, ktorých vymenúval prezident Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky na obdobie 7 rokov z 24 osôb navrhnutých Federálnym zhromaždením, Českou národnou radou a Slovenskou národnou radou. Každý z týchto orgánov navrhoval 8 kandidátov, pričom Federálne zhromaždenie muselo navrhnúť 4 občanov ČR a 4 občanov SR. 6 menovaní sudcovia museli byť občanmi ČR a 6 sudcov občanov SR. Zo sudcov ústavného súdu prezident ČSFR menoval predsedu a podpredsedu, z ktorých jeden musel byť občanom ČR a jeden občanom SR. V prípade uvoľnenia niektorého miesta museli byť tieto požiadavky pri novom menovaní taktiež dodržané. Sudca sa ujal funkcie zložením sľubu do rúk prezidenta ČSFR.
Okrem občianstva ČSFR boli podmienkou kandidatúry a menovania bezúhonnosť, voliteľnosť do FZ, minimálny vek 35 rokov, vysokoškolské právnické vzdelanie a najmenej 10 rokov praxe v právnickom povolaní. Funkcia sudcu bola platená, nezlúčiteľná s funkciami poslanca FZ, ČNR a SNR, s funkciami členov vlád ČSFR, ČR a SR, s funkciami v politických stranách alebo hnutiach (všetky tieto funkcie zo zákona zanikali okamihom zložením sľubu ústavného sudcu) a s výkonom inej zárobkovej alebo hospodárskej činnosti okrem činnosti vedeckej, pedagogické, literárnej a umeleckej.
Sudca sa mohol svojej funkcie vzdať. Prezident mohol sudcu odvolať na základe potvrdzujúceho odsudzujúceho rozsudku pre úmyselný trestný čin. So súhlasom FZ mohol prezident odvolať sudcu na návrh Ústavného súdu na základe kárneho zriadenia alebo pre ročnú nečinnosť.
Spôsob rozhodovania
Ústavný súd rozhodoval buď v pléne, alebo v senátoch. V plénu rozhodoval o súlade právnych predpisov, o kompetenčných sporoch a o rozhodnutiach týkajúcich sa politických strán a hnutí a ďalej o úprave svojich vnútorných pomerov (vrátane ustanovenia senátov a rozdelenia agendy medzi nimi), ďalej o veciach, v nich senát nerozhodol kvôli rovnosti hlasov, o súhlase s trestným stíhaním ústavného sudcu alebo jeho vzatím do väzby či zadržaním (v tom prípade je hlasovanie sudcu tajné), a o návrhu na odvolanie ústavného sudcu z funkcie na základe kárneho pojednávania alebo pre najmenej ročnú nečinnosť. Ostatné veci rozhodoval v senátoch.
Podrobnejšie upravoval organizáciu Ústavného súdu a riadenie vykonávacieho zákona Federálneho zhromaždenia o organizácii Ústavného súdu. Ústavný súd bol oprávnený podať Federálnemu zhromaždeniu návrh tohoto zákona.
Podľa zákona o organizácii ÚS mal Ústavný súd dva štvorčlenné senáty, ktorých stáli členovia boli menovaní vždy na obdobie 1 roku. Predseda ani podpredseda ÚS nemohli byť stálymi členmi žiadneho senátu, ostatní sudcovia sa mali v senátoch postupne rovnomerne striedať. V prípade neprítomnosti niektorého stáleho člena senátu alebo bol-by niektorý člen vo veci z rozhodovaní vylúčený, menoval predseda ÚS na jeho miesto iného sudcu ako zastupujúceho člena senátu. Senát je uznášania schopný len v počte štyroch členov.
Na uznášania schopnosť pléna bola nutná prítomnosť najmenej 9 sudcov. Plénum aj senáty rozhodovali prostou väčšinou prítomných sudcov. Ak by však išlo o rozhodnutie, ktoré sa líši od skoršieho nálezu ÚS alebo skoršieho uznesenia ÚS o výklade, bol na rozhodnutie nutný súhlas najmenej 9 sudcov.