cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hinokitiol
Ionofor železa
Hinokitiol preukázane obnovuje produkciu hemoglobínu u hlodavcov. Hinokitiol účinkuje ako ionofor železa pre presmerovávanie železa do buniek, čím zvyšuje úroveň intracelulárneho obsahu železa. Zhruba 70% železa v ľudskom tele sa nachádza v červených krvinkách, presnejšie v proteíne hemoglobín. Železo je životne dôležité pre takmer všetky živé organizmy a je kritickým prvkom pre viacero anatomických funkcií, ako napríklad systém transportu kyslíku, syntéza kyseliny deoxyribonukleovej (DNA) a transport elektrónov, nedostatok železa preto môže viesť k ochoreniam krvi ako napríklad anémií, ktorá môže mať značný negatívny vplyv na fyzickú aj mentálnu výkonnosť.
Synergizmus so zinkom
Hinokitiol je ionofór zinku a táto schopnosť údajne inhibuje replikáciu vírusov. V skratke, ako ionofór zinku pomáha hinokitiol transportovať molekuly do buniek cez plazmovú membránu alebo intracelulárnu membránu, čím zvyšuje intracelulárnu koncentráciu špecifickej molekuly (napr. zinku). Preto s pomocou antivírusových vlastností zinku v kombinácií s hinokitiolom môže byť príjem zinku zvýšený.
Výskum v súvislosti s rakovinou
V bunkových kultúrach a štúdiách pokusov na zvieratách bol hinokitiol preukázateľne schopný inhibovať metastázu a mal antiproliferačné účinky na rakovinové bunky.
Nedostatok zinku
Nedostatok zinku bol preukázaný v niektorých rakovinových bunkách a obnovenie optimálnej úrovne intracelulárneho zinku môže viesť k zastaveniu rastu tumorov. Hinokitiol je zdokumentovaný ako ionofor zinku, pre zistenie efektívnych koncentrácií spôsobov spôsobu podávania hinokitiolu a zinku je však stále potrebný ďalší výskum.
Produkty obsahujúce hinokitiol
náhľad|Skóre na stupnici EWG Hinokitiol je používaný v celej škále spotrebiteľských produktov zahŕňajúcej: kozmetiku, zubné pasty, orálne spreje, opaľovacie krémy a krémy pre podporu rastu vlasov. Jednou z hlavných značiek ponúkajúcich produkty s hinokitiolom je Hinoki Clinical. Hinoki Clinical (zal. 1956) bola založená krátko po tom, čo začala prvá „priemyselná operácia pre extrakciu Hinokitiolu“ v roku 1955. Hinoki v súčasnosti vlastní 18 rôznych línií produktov s obsahom Hinokitiolu. Ďalšia značka, konkrétne „Relief Life“, sa môže pochváliť miliónom predajov s ich zubnou pastou „Dental Series“ s obsahom Hinokitiolu. Iní známi producenti produktov s obsahom Hinokitiolu sú Otsuka Pharmaceuticals, Kobayashi Pharmaceuticals, Taisho Pharmaceuticals, SS Pharmaceuticals. Mimo Ázie začína spoločnosť Swanson Vitamins® používať Hinokitiol v spotrebiteľských produktoch na trhoch ako USA a Austrália v podobe antioxidačného séra a iných produktov.
V roku 2006 bol hinokitiol kategorizovaný na zozname domestických látok v Kanade ako rozložiteľný, nebioakumulatívny a netoxický pre vodné organizmy. The Environmental Working Group (EWG), americká aktivistická skupina venovala stránku Hinokitiolu na ktorej indikuje, že je „málo nebezpečný“ v oblastiach ako „Alergie a imunotoxicita“, „Rakovina“ a „Vývojová a reprodukčná toxicita“, pričom Hinokitiol bol ohodnotený skóre 1-2.
Na rozdiel s hodnotením hinokitiolu bol napríklad propylparabén, zložka predávaná v rôznych zubných pastách, vyhodnotený ako predmet rozsiahlych podozrení z toxicity a nebezpečenstva. Propylparabén bol vyhodnotený Európskou komisiou pre narušenie hormonálnej rovnováhy ako endokrinný disruptor u ľudí, okrem iných obáv. Vďaka tomu dostal na stránke EWG skóre 4-6.
Dr. ZinX
2. apríla 2020 zadala spoločnosť Advance Nanotek, austrálsky producent oxidu zinočnatého, žiadosť o spoločný patent so spoločnosťou AstiVita Limited,, vzťahujúci sa na antivírusovú zlúčeninu, obsahujúcu viaceré produkty pre orálnu starostlivosť  obsahujúce hinokitiol ako jeden z hlavných komponentov. Značka teraz zahŕňa nový vynález s názvom Dr ZinX a pravdepodobne v roku 2020 vypustí na trh kombináciu zinok + Hinokitiol. 18. mája 2020 publikovali Dr.Zinx výsledky testov pre „Kvantitatívny suspenzný test na vyhodnotenie virucidnej aktivity v medicínskej oblasti“, ktorý preukázall „3.25 log“ redukciu (99.9% redukciu) v čistej koncentrácií za 5 minút voči náhrade COVID-u 19, mačaciemu koronavírusu. Zinok je esenciálny doplnok stravy a stopový prvok v tele. Globálne sa predpokladá, že 17,3% populárne má nedostatočný prísun zinku.
Sľubná budúcnosť
Chemik Martin Burke, spolu s kolegami z University of Illinois v Urbana–Champaign a iných inštitúcií objavili značný rozsah medicínskeho využitia hinokitiolu. Burkeovým cieľom bolo vyliečiť problémy s nepravidelným transportom železa u zvierat. Nedostatky viacerých proteínov môžu viesť k nedostatku železa v bunkách (anémia) alebo opačnému efektu, hemochromatóze. Za použitia geneticky ochudobnených kvasinkových kultúr ako náhrady skúmali vedci malú vzorku drobných biomolekúl pre stopy transportu železa spôsobujúceho rast buniek. Hinokitiol sa ukázal ako prvok, ktorý obnovil funkciu bunky. Ďalším skúmaním objavil tím mechanizmus, pomocou ktorého dodáva alebo odstraňuje hinokitiol železo do a z buniek. Následne svoju štúdiu preniesli na cicavce a zistili, že hlodavce, ktoré boli geneticky naprogramované pre absenciu „proteínov železa“ získali pri kŕmení hinokitiolom znovu schopnosť prijímať železo cez žalúdok. V podobnej štúdií obnovila molekula tvorbu hemoglobínu v  papuľovcoch priečnopruhých (zebrafish). Komentár na prácu Burkeho a spol. pomenoval hinokitiol „Iron Man molekula“. Toto je do istej miery trefné, pretože krstné meno Burka možno do angličtiny voľne preložiť ako „muž zo železa“.
Rozsiahly výskum bol vykonaný aj v oblasti orálnej aplikácie hinokitiolu, na základe zvýšeného dopytu po orálnych produktoch s obsahom hinokitiolu. Jedna štúdia, spojená s 8 rôznymi inštitúciami v Japonsku s názvom „Antibakteriálne účinky hinokitiolu proti patogénnym baktériám rezistentným na antibiotiká a patogénom, ktoré prevládajú v ústnej dutine a horných dýchacích cestách dospela k záveru, že „Hinokitiol preukazuje antibakteriálne účinky proti širokému spektru baktérií a má nízku cytotoxicitu voči ľudským epitelovým bunkám“.
Saillans
Saillans môže byť:
Sailly
Sailly môže byť:
Préchac (Gers)
Préchac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Aignan
Saint-Aignan môže byť:
Saint-Amand
Saint-Amand môže byť:
Saint-Amans
Saint-Amans môže byť:
Préchac-sur-Adour
Préchac-sur-Adour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Preignan
Preignan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Ambroix
Saint-Ambroix môže byť:
Beaumont-sur-Sarthe
Beaumont-sur-Sarthe môže byť:
Bonnétable
Bonnétable môže byť:
Bouloire
Bouloire môže byť:
Saint-Andéol
Saint-Andéol môže byť:
Saint-André-des-Eaux
Saint-André-des-Eaux môže byť:
Rádio Rock
Rádio Rock (štylizované aj ako Rádio ROCK) je slovenská rocková rozhlasová stanica, ktorá čiastočne nadväzuje na tradíciu zaniknutého Rádia Anténa Rock. Nová stanica však má výrazne menšie pokrytie v sieti VKV vysielačov ako pôvodná Anténa Rock a zatiaľ má pridelené frekvencie iba v Bratislave a v Trenčíne. Stanica vysiela aj v pásme DAB+, čím je prvou takto vysielajúcou stanicou zo skupiny Bauer Media. Oficiálny začiatok vysielania bol 3. októbra 2022 o 6. hodine. Sídli v Bratislave. Skupina Bauer Media má týmto spustením vo svojom portfóliu už štyri rádiá: Rock, Rádio Expres, Rádio Melody a Europa 2.
Saint-Antonin
Saint-Antonin môže byť:
Saint-Appolinard
Saint-Appolinard môže byť:
Préneron
Préneron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Robo-poradca
Robo-poradca (skratka z robotický poradca) je typ finančného poradcu, ktorý ponúka finančné poradenstvo či online manažment investície s čiastočnou či minimálnou ľudskou intervenciou. Tieto služby ponúkajú na základe matematických pravidiel a algoritmov, ktoré sú súčasťou softvéru - preto tieto služby nevyžadujú ľudský faktor na strane predajcu. Takéto softvéry využívajú dané algoritmy na automatickú alokáciu, kontrolu, presun a optimalizáciu aktív zákazníka.
Préneron
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robo-poradca
Jedna z hlavných výhod robo-poradcov je, že ponúkajú investičné poradenstvo väčšiemu spektru ľudí, vďaka nižším nákladom a poplatkom v porovnaní s poskytovaním služieb cez ľudí. Robo-poradcovia zvyčajne alokujú klientské aktíva na základe ich sklonu k riziku a cieľovej sumy. Napriek tomu, že robo-poradcovia sú aplikovateľní aj na alokáciu prostriedkov v iných aktívach, ako napríklad akcie, dlhopisy, komodity či nehnuteľnosti, sú zvyčajne využívaní v ETF portfóliách.
História
Prví robo-poradcovia boli spustení v roku 2008 počas finančnej krízy. V roku 2010 Jon Stein spustil jednu z prvých spoločností ponúkajúcu pokročilú verziu tejto služby verejnosti, Betterment. Do konca roku 2015 robo-poradcovia spravovali 60 miliárd dolárov takmer 100 firmami po celom svete, pričom sa odhaduje, že do konca roka 2020 by to mohli byť až 2 bilióny.
Saint-Armel
Saint-Armel môže byť:
Saint-Arnoult
Saint-Arnoult môže byť:
Smrečinské sedlo
Smrečinské sedlo je horské sedlo v Prednej holi, geomorfologickej časti Kráľovohoľských Tatier. V sedle sa stretávajú okraje Národného parku Nízke Tatry a Slovenský raj.
Prístup
V Smrečinskom sedle sa križujú turistické trasy:
Volebná účasť na Slovensku
Volebná účasť je podľa Štatistického úradu Slovenskej republiky (ŠÚ SR) podiel (%) voličov, ktorí sa zúčastnili na hlasovaní (reprezentovaní počtom vydaných obálok) k celkovému počtu oprávnených voličov, teda voličov zapísaných v zoznamoch oprávnených voličov. Účasť závisí od druhu alebo kola volieb, ich významu, medializácie a aktivizácie (mobilizácie) voličov ako aj od trvania volieb a ďalších faktorov ako je napríklad obdobie roka a s ním súvisiace počasie.
Parametre účasti na voľbách
Volebná účasť teda približne presne reprezentuje podiel voličov, ktorý sa volieb zúčastnili. Z hľadiska výsledkov je najpodstatnejším počet platných hlasov.
Z nasledovných počtov:
potom ŠÚ SR vypočítava tieto podiely (relatívne ukazovatele):
V tabuľkách nižšie je prezentovaná volebná účasť v zhode s údajmi ŠÚ ako vydané obálky / počet oprávnených voličov zapísaných v zoznamoch oprávnených voličov. V riadkoch s uvedeným počtom vydaných obálok je možné dopočítať počet oprávnených voličov zapísaných v zoznamoch oprávnených voličov pre dané voľby.
Trvanie volieb
Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2002 a predchádzajúce trvali dva dni. Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2006 a nasledovné trvali už len jeden deň.
Priame prezidentské voľby trvajú (aj vždy od roku 1999 trvali) len jeden deň.
Ďalšie faktory ovplyvňujúce účasť
Voliči môžu svoj postoj k voľbám vyjadriť aj zámernou neúčasťou na hlasovaní. Niekedy sú k takémuto konaniu verejne vyzývaní osobnosťami politického alebo spoločenského života. V prípade referenda môže nízka volebná účasť zneplatniť celé hlasovanie, ak sa nedosiahne potrebné kvórum.
Na účasť vo voľbách môže do určitej miery vplývať aj počasie. Ovplyvňuje totiž správanie ľudí: ak je v deň volieb pekne – niektorí dajú prednosť inej činnosti (pobyt v prírode a pod.); naopak keď je vyslovene nevľúdne – voliči ostanú doma.
Voľby do NRSR
Zdroje:
Komunálne voľby
Zdroje:
Voľby do VÚC
''Od roku 2017 sú voľby do orgánov samosprávnych krajov jednokolové. V roku 2022 sa konali spojené voľby do orgánov samosprávy obcí s voľbami do orgánov samosprávy VÚC. Funkčné obdobie volených zástupcov vo voľbách do VÚC v roku 2017 bolo kvôli konaniu spojených volieb v roku 2022 zákonom mimoriadne predĺžené na 5 rokov.''
Voľby prezidenta
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1998 v parlamente bola neúspešná.
Zdroj:
Referendá
Výsledky referenda sú platné, ak sa na ňom zúčastnila nadpolovičná väčšina oprávnených voličov a ak bolo rozhodnutie prijaté nadpolovičnou väčšinou účastníkov referenda. Jediným platným referendom bolo to o vstupe do EÚ z roku 2003, na ktorom sa zúčastnilo 52,15% voličov, z ktorých 92,46% hlasovalo za.
Zdroj:
Paris Hiltonová
Paris Hiltonová (* 17. február 1981, New York, New York, USA) je americká modelka a herečka, známejšie skôr ako najstaršia zo štyroch detí Richarda Hiltona, vnuka zakladateľa hotelového impéria Conrada Hiltona.
Projan
Projan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Paris Hiltonová
Osobný život
Paris vyrastala obklopená luxusom v apartmáne manhattanského hotela Waldorf-Astoria a rezidenciách v Beverly Hills a Hamptons. Po absolvovaní výberovej súkromnej strednej školy sa začala venovať modeling a koketovala s filmom.
Projan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Paris Hiltonová
Kariéra
Jej prvá príležitosť si zahrať vo filme prišla v roku 2001 (cameo). V roku 2003 s ňou stanica Fox odštartovala úspešnú reality show SIMPLE LIFE, v ktorej sa Paris spolu so svojou kamarátkou Nicole Richie, adoptovanou dcérou speváka Lionela Richieho, mali ako bohaté dievčatka komicky zoznamovať s tvrdou realitou pracujúcich.
Projan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paris Hiltonová
Kariéra
Krátko po začatí vysielania SIMPLE LIFE sa v októbri 2003 objavila na internete nahrávka sexuálnych hier Paris a jej bývalého priateľa Ricka Salomona, ktorá spôsobila senzáciu. Nahrávka sa vzápätí objavila na DVD pod názvom 1 NIGHT IN PARIS, moderovaná Salomonom a Paris sa s ním za jej vydanie úspešne súdila. Potom pokračovala vo svojej televíznej, reklamnej a modelingovej kariére, ktorej škandál zjavne skôr pomohol. Podľa odhadu magazínu Forbes, ktorý ju zaradil medzi 100 najväčších svetových celebrít, len za dva roky zarobila okolo 8,5 miliónov dolárov. Za jeden diel SIMPLE LIFE dostáva 3 milióny.
V roku 2005 hrala vo filme Múzeum voskových figurín, po boku Elishy Cuthbertovej a v pripravovanej komédií Trhni si!.
Saint-Arroman
Saint-Arroman môže byť:
Saint-Astier
Saint-Astier môže byť:
Saint-Aubin
Saint-Aubin môže byť:
Michal Truban
Michal Truban môže byť:
Pujaudran
Pujaudran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ennio Antonelli
Ennio Antonelli (* 18. novembra 1936, Todi, Taliansko) je taliansky katolícky kňaz, bývalý arcibiskup vo Florencii a Perugii, predseda Pápežskej rady pre rodinu v rokoch 2008 až 2012, kardinál.
Kňaz
Študoval v seminári v Todi, Assisi a v Ríme, na Pápežskej Lateránskej univerzite a tiež na univerzite v Perugii. Získal doktorát z filozofie a literatúry. 2. apríla 1960 prijal kňazské svätenie. Vo svojej rodnej diecéze Todi pôsobil ako kaplán, bol tiež profesorom v seminári v Perugii a Assisi a asistentom Asociácie katolíckych učiteľov a Hnutie učiteľov katolíckej akcie.
Biskup
V máji 1982 bol menovaný biskupom v Gubbio, biskupské svätenie prijal 29. augusta 1982. V októbri 1988 sa stal arcibiskupom v Perugii, na túto funkciu rezignoval v máji 1996 po tom, čo bol menovaný sekretárom Talianskej biskupskej konferencie. 21. marca 2001 prešiel do Florencie, keď ho Ján Pavol II. menoval tunajším metropolitom. Svoju arcidiecéze označoval ako kraj, ktorý v poslednej dobe zažil vlnu sekularizácie.
Kardinál a Predseda Pápežskej rady pre rodinu
Kardinálsky Biret prijal od Jána Pavla II. pri svojom menovaní kardinálom 21. októbra 2003. Dňa 7. júna 2008 sa stal rozhodnutím Benedikta XVI. Predsedom Pápežskej rady pre rodinu. Vo svojej funkcii sa podieľal na organizácii Svetového stretnutia rodín v Mexiku v januári 2009. Vo februári 2009 navštívil Prahu, kde sa zúčastnil otvorenia výstavy "Svätý Václav - ochranca Slovenskej krajiny" a vystúpil na konferencii s témou "Rodičovská starostlivosť o deti a politika zamestnanosti". V závere roka 2009 sa zúčastnil medzinárodného stretnutia na podporu rodín v Madride, kde patril medzi pol milióna jeho účastníkov. Jeho poslednou veľkou akciou, na ktorej sa ako predseda rady podieľal, bolo svetové stretnutie rodín v Miláne začiatkom júna 2012. 26. júna 2012 pápež Benedikt XVI. Prijal jeho rezignáciu vzhľadom k dovŕšení kánonického veku. Jeho nástupcom vo funkcii sa stal arcibiskup Vincenzo Paglia.
La Ferté-Bernard
La Ferté-Bernard môže byť:
Dráč obyčajný
Dráč obyčajný   je najrozšírenejší európsky a na Slovensku jediný pôvodný zástupca rodu dráč (Berberis), z čeľade dráčovité (Berberidaceae). Je to drevina slnných teplých strání a pastvísk, ker s tŕňovitými konárikmi a tvrdým žltým drevom.
Opis
Dráč obyčajný je riedky ker s nepravidelnou korunou, vysoký 1 až 3 m, s hladkou kôrou, svetlosivými alebo žltohnedými konárikmi a žltým drevom. Listy sú striedavé, na konárikoch premenené na troj až päťdielne tŕne, dlhé 10 až 15 mm. Listy sú tuhé, obrátene vajcovité až okrúhlo elipsovité, dlhé 25 až 55 mm, pílkovité, často s drobnými ostňami na okrajoch.
Kvety rastú na skrátených konárikoch, v ovisnutých mnohokvetých strapcoch dlhých 3 až 5 cm, s 15 až 30 kvetmi. Sú žlté a intenzívne voňajú. Korunných lístkov je šesť, sú dlhé 5-6 mm, sú žlté, pologuľovité a usporiadané v dvoch kruhoch. Kališné lístky sú šesť, v dvoch kruhoch, sú žltej farby, na báze s 2 žľaznatými hrbolkami. Piestik je jeden, tyčiniek je šesť, v dvoch kruhoch a reagujú na pohyb. Plodom je podlhovastá, do 10 mm dlhá, červená, kyslá bobuľa. Semená sú po dve (vzácne tri), dlhé 4 až 6 mm.
Rozšírenie
Prirodzený areál výskytu dráča obyčajného je stredná a južná Európa, okrem pobrežných častí a ostrovov, Ukrajina, južné Rusko, Kaukaz, Malá Ázia, severozápadný Irán. Malé areály sú na Kryme a Pyrenejskom polostrove. Na Slovensku je najrozšírenejší v Slovenskom krase a na Podunajskej nížine. Inde je zriedkavejší. V minulosti bol pravdepodobne oveľa hojnejší aj v iných oblastiach, ale ako medzihostiteľa hrdze obilnej Puccinia graminis ho v poľnohospodárskych oblastiach museli ničiť.
Ekológia
Dráč obyčajný rastie na slnných stráňach, pasienkoch, okrajoch lesov a viníc, tiež vo svetlých lesoch, je súčasťou opadavých krovitých spoločenstiev. Vyhovujú mu pôdy piesočnaté až hlinité, na vápencoch, dolomitoch, zlepencoch, flyši, vzácne na andezite. Vyskytuje sa od pahorkatín po podhorský vegetačný stupeň, vzácne vyššie. Na Slovensku najvyššie zaznamenaný výskyt vo výške 1200 m n.m. Kvitne v máji až júni.
Význam a využitie
Dráč obyčajný je stará liečivá rastlina, obsahujúca viacero alkaloidov, predovšetkým berberín, oxyacantín a bermanin, najmä v kôre. Ta pôsobí v malých dávkach ako preháňadlo, močopudne, žlčopudne, vo veľkých dávkach však môže spôsobiť ochrnutie pohybových a dýchacích centier. Pestoval sa tiež pre svoje plody, červené podlhovasté bobule, obsahujúce malé množstvo vitamínu C a organické kyseliny. V kožiarskom priemysle sa plody a kôra dráča používali na farbenie na žlto. Má jemné, tvrdé a žlté drevo, ktoré je vhodné na rôzne stolárske a rezbárske práce.
Hrozby a choroby
Hrdza obilná, ktorá je spôsobovaná hubovým patogénom Puccinia graminis je všeobecne známa choroba pšenice a jačmeňa. V západnej Európe sa po mnohých desaťročiach neprítomnosti choroba začala znovu objavovať v roku 2013, pričom sporadické ohniská hrdze boli hlásené v Nemecku, Švédsku a Dánsku. V tom istom roku bola vo Veľkej Británii objavená pšenica infikovaná touto nákazou, čo znamenalo prvý výskyt choroby za viac ako 60 rokov. V roku 2016 bolo zaznamenané oveľa väčšie ohnisko na Sicílii. Skúmaním nového výskytu, ktorý sa objavil v roku 2019 vo východnom Anglicku sa zistilo, že infikované obilie rástlo vedľa živého plota tvoreného dračom obyčajným, ktorý bol tiež postihnutý nákazou. Na základe analýzy DNA sa potvrdila prítomnosť hubových patogénov u oboch rastlín, pričom infekcia najpravdepodobnejšie pochádzala práve od neho. Na Slovensku bolo v minulom storočí nariadené v poľnohospodárskych oblastiach jeho ničenie spolu aj s mahóniou cezmínolistou.
Saint-Aubin-des-Bois
Saint-Aubin-des-Bois môže byť:
Kamerunské národné futsalové družstvo mužov
Kamerunské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Kamerun v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Fédération Camerounaise de Football (FECAFOOT). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2008, na majstrovstvách Afriky. V septembri 2016 mu patrilo vo svetovom rebríčku 96. miesto.
Vrcholné podujatia
Na majstrovstvá sveta FIFA sa kamerunské družstvo nekvalifikovalo ani raz. Ani z kontinentánych šampionátov, ani z africkej kvalifikácie v roku 2012, keď nenastúpilo na 2. kolo kvalifikácie proti 🇱🇾.
Kamerunské družstvo sa zúčastnilo svojich prvých majstrovstiev Afriky až v roku 2008 v Líbyii. Obsadilo na nich poslednú priečku, keď dokázalo bodovať iba v jedinom zápase základnej skupiny po remíze s 🇳🇬. O sedem rokov neskôr sa zúčastnilo kvalifikácie na africký turnaj 2016; v dvojzápase s 🇦🇴 však oba zápasy prehralo a na finálový turnaj nepostúpilo.
Saint-Aubin-sur-Mer
Saint-Aubin-sur-Mer môže byť:
Fedor Hlavatý
náhľad|Výhražný list Bardejovčanom (25. júla 1493) Fedor Hlavatý (* 15. storočie, Ruská Volová, Uhorsko† 1495, Trebišov, Uhorsko) bol rusínsky zbojník, ktorý pôsobil na Spiši, v Zemplíne a Above.
Viedol zbojnícku skupiny s asi 50 členmi. Do jeho družiny patrili Baitko, Michno, Maczko, Jaczko, Vasko Czigan, Staško a Timko. Fedor Hlavatý napísal 25. júla 1493 výhražný list Bardejovčanom. V roku 1495 ho sťali v Trebišove.
Fresnay-sur-Sarthe
Fresnay-sur-Sarthe môže byť:
Saint-Augustin
Saint-Augustin môže byť:
Puycasquier
Puycasquier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montfort-le-Gesnois
Montfort-le-Gesnois môže byť:
La Fresnaye-sur-Chédouet
La Fresnaye-sur-Chédouet môže byť:
Saint-Calais
Saint-Calais môže byť:
Marolles-les-Braults
Marolles-les-Braults môže byť:
Saint-Paterne
Saint-Paterne môže byť:
Mojín
Mojín je mestská časť Rimavskej Soboty. Má 148 obyvateľov.
Priehybka (sedlo)
Priehybka je horské sedlo v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier.
Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti podcelku, v časti Priehyba. Sedlom vedie spojnica horehronskej Heľpy s liptovskou dolinou Dikula a Ipoltica. Západným smerom leží mohutná Veľká Vápenica, východným smerom pokračuje hrebeň menej výrazným terénom.
Prístup
Sedlo leží nad Heľpou, z ktorej vedie najkratší prístup po modrej značke. Tá pokračuje údolím Dikula a Ipoltica až k vodnej nádrži Čierny Váh. Hlavným hrebeňom vedie červeno značená Cesta hrdinov SNP.
Vodné pólo na Islamských solidárnych hrách 2017
Vodné pólo na Islamských solidárnych hrách 2017 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Islamských solidárnych hier 2017. Konal sa v Baku, v Azerbajdžane v dňoch od 13.17. mája 2017, za účasti 5 mužských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 2005 a toto bolo jeho 2. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Water Polo Arena s kapacitou 650 divákov, ktorý je súčasťou športovo-plaveckého komplexu Baku Aquatics Centre. Titul získalo 🇹🇷, ktoré iba o skóre predstihlo 🇮🇷.
Tuffé
Tuffé môže byť:
Sillé-le-Guillaume
Sillé-le-Guillaume môže byť:
Vibraye
Vibraye môže byť:
Pád meteoritu 18. decembra 2018
náhľad|Predpokladaná veľkosť kamčatského, tunguského a čeľabinského meteoritu. Postava človeka ako mierka vpravo hore. '''Pád meteoritu 18. decembra 2018''' sa odohral nad Beringovým morom pri Kamčatke a bol zachytený ako výbuch v stratosfére. Energia dopadu bola odhadovaná na 173 kiloton TNT. Podľa NASA išlo o druhý najväčší zaznamenaný výbuch od počiatku meraní v roku 1988. Silnejší bol iba výbuch v Čeľabinsku roku 2013. Výskyt takýchto meteoritov sa predpokladá 2 – 3-krát za 100 rokov.
Meteor mal priemer cca, hmotnosť a pri výbuchu letel rýchlosťou /h. Výbuch mal 10-krát väčšiu energiu ako Little Boy v Hirošime. Meteorit vstúpil do atmosféry nepovšimnutý, bol spozorovaný až po výbuchu.
Saint-Bauzile
Saint-Bauzile môže byť:
Ján Kerekréti
Ján Kerekréti (* 25. október 1943) je slovenský politik, poslanec Národnej rady SR, člen poslaneckého klubu OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO).
Počas komunistického režimu bol perzekvovaný pre náboženské vyznanie, nebolo mu umožnené vyššie štúdium, preto vyštudoval strojársku technológiu na Strednej priemyselnej škole strojníckej na Fajnorovom nábreží 5 v Bratislave a potom pracoval ako rušňovodič. Po 44 rokov pracoval na Generálnom biskupskom úrade Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku. Je generálny sekretár Slovenskej evanjelickej aliancie. V roku 2017 mu diagnostikovali rakovinu kostnej drene.
V parlamentných voľbách 2020 kandidoval z 22. miesta na kandidátke hnutia OĽANO a získal 1 780 prednostných hlasov, čím vo výslednom poradí padol na 29. miesto. V NR SR pôsobí ako člen Výboru NR SR pre sociálne veci a Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií. So straníckymi kolegami do parlamentu predložil 7 návrhov zákona a 5 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov.
Žije v Bratislave.
CitizenGO
CitizenGO je lobbingová organizácia s ultrakonzervatívnymi postojmi, ktorá bola založená v Madride (Španielsko) v roku 2013 ako súčasť združenia HazteOir, ktoré neskôr pohltila samotná CitizenGO.
Prostredníctvom svojej online platformy podporuje zapojenie občanov do sociálnych záležitostí a politických procesov týkajúcich sa ochrany života, rodiny a slobody. Na medzinárodnej úrovni propaguje petície proti manželstvám osôb rovnakého pohlavia, potratom a eutanázii.
CitizenGO sa snaží ovplyvňovať politických lídrov, legislatívu a firmy prostredníctvom svojich kampaní.
História
CitizenGO vznikla ako nadácia v Španielsku v auguste 2013 zo združenia HazteOir, ktoré založil Ignacio Arsuaga Rato v roku 2001. Arsuaga sa inšpiroval knihou The MoveOn Effect. náhľad|Ignacio Arsuaga, zakladateľ nadácie Od júla 2014 do roku 2018 bol Álvaro Zulueta generálnym riaditeľom organizácie CitizenGO.
Sídlo organizácie CitizenGO sa nachádza v Madride a pôsobí v 15 krajinách na štyroch kontinentoch. V roku 2018 dosiahla organizácia počet 10 miliónov aktívnych používateľov, ktorí podporili aspoň jednu z kampaní organizácie týkajúcu sa ochrany života, rodiny a základných slobôd. Financovanie organizácie zabezpečujú online dary od jej členov, ktoré novinár J. Lester Feder odhadol na desaťtisíce eur mesačne.
CitizenGO bola označená ako ultrakonzervatívna a ultrakatolícka organizácia.
Priebeh a financovanie kampaní
CitizenGO funguje podobne ako iné petičné stránky na internete. V prípade petície online, sa k nej môžu užívatelia pripojiť podpísaním formulára na stránke web. Návštevníci, ktorí si vyberú kauzu, s ktorou sa stotožňujú, pridajú svoje údaje - meno a mailovú adresu, čo znamené, že takto „podpíšu“ svoju pripojenie.
Kampane a tím CitizenGO sú úplne závislé od online darov od aktívnych občanov;  nedostáva peniaze od vlád ani od súkromných spoločností. CitizenGO objasnila, že za žiadnych okolností neprijíma príspevky od vlád ani od verejných inštitúcií. náhľad|V roku 2020 sa CitizenGO zúčastnilo na zhromaždení partnerov spoločnosti Disney, kde pred generálnym riaditeľom spoločnosti Disney Bobom Chapekom verejne odsúdilo pokus o indoktrináciu detí [[LGBT.]]
Aktivita
Zakladateľom nadácie je Ignacio Arsuaga, vzdialený synovec španielskeho politika a deviateho výkonného riaditeľa Medzinárodného menového fondu (MMF) Rodrigo Rato. CitizenGO sa prezentuje ako komunita aktívnych občanov so zámerom slúžiť spoločnosti v oblasti ochrany a podpory života, rodiny a (náboženskej) slobody.
DC Comicsx
náhľad|Odovzdávanie podpisov v centrále Netflixu na #StopParadisePD Po tom, čo sa jedna petícia CitizenGO rozšírila virálne, sa  DC Comics rozhodlo zrušiť „Second Coming“ („Druhý príchod“), rúhavú sériu o Ježišovi. Verejné pobúrenie náboženských komunít si všimla televízia  Fox News. Odpoveďou na tvrdenia, že seriál je „poburujúci a rúhačský“, DC Comics stiahlo publikáciu tesne pred jej premiérou, naplánovanou na 6. marca 2019.
Netflix
náhľad|Porta dos Fundos" (USA) V roku 2018 CitizenGO spustila petíciu vyzývajúcu  zrušenie vianočného extra programu Porta dos Fundol, v ktorom je Ježiš zobrazený ako homosexuál, Panna Mária ako cudzoložnica a apoštoli ako alkoholici.
V roku 2019 organizácia CitizenGO spustila druhú petíciu, tentoraz odsudzujúcu film Cuties, v ktorom boli neplnoletí prezentovaní hypersexuálnym spôsobom.
V roku 2021 spustila tiež petíciu, v ktorej žiada Netflix, aby odstránil kreslený film Paradise P.D., v ktorom je Ježiš zobrazený ako násilník.
Právo na život
V júni 2022 CitizenGO mobilizovala prostredníctvom konferencií OSN, petície online  a ďalšie akcie za zrušenie rozsudku Roe vs. Wade, súdny proces z roku 1973, v ktorom Najvyšší súd USA rozhodol, že americká ústava chráni slobodu tehotnej ženy rozhodnúť sa pre prerušenie tehotenstva bez nadmerných vládnych obmedzení.
Prípad Roe vs. Wade zmenila americkú politiku a rozdelila veľkú časť Spojených štátov na hnutia za a proti potratom, pričom aktivizovala občianske hnutia na oboch stranách.
Najvyšší súd Spojených štátov napokon zrušil rozsudok Roe vs. Wade okrem iného z dôvodu, že hmotné právo na prerušenie tehotentva nie je „hlboko zakorenené v histórii alebo tradícii tohto národa“. náhľad|Kaskadérsky kúsok v Orlande na Floride. Disney - Zastavte indoktrináciu na celom svete!
Disney
CitizenGO v priebehu rokov zorganizovala protesty v sídlach spoločnosti Disney na celom svete. V roku 2020 sa CitizenGO zúčastnila na valnom zhromaždení spoločnosti Disney, kde pred generálnym riaditeľom spoločnosti Disney Bobom Chapekom verejne odsúdila pokus o LGBT indoktrináciu detí.
V roku 2022 CitizenGO spustila kampaň na podporu floridského guvernéra Rona DeSantisa za jeho návrh zákona o rodičovských právach pri výchove a vzdelávaní, ktorý posilňuje základné právo rodičov pri rozhodovaní o výchove a kontrole svojich detí v škole. náhľad|Stretnutie so Shamsom Ul-Haqom, nemecko-pakistanským autorom, novinárom a odborníkom na terorizmus.
Pakistan
Platforma MasLibres.org (patriaca CitizenGO), okrem iných podobných internetových petičných stránok, dosiahla prostredníctvom podpisov a spolupráce s ďalšími webovými stránkami s občianskou účasťou prepustenie a odchod Asie Bibiovej z Pakistanu šesť mesiacov po tom, ako najvyšší súd zamietol obvinenia z údajného trestného činu rúhania a po 9 rokoch bola z väzenia prepustená na slobodu.
Okrem iných akcií organizovala CitizenGO po celom svete pôstne noci na podporu Asie Bibiovej a uverejňovala inzeráty vo významných novinách po celom svete, v ktorých vyzývala najvyšších predstaviteľov, aby podporili jej prepustenie. Takisto boli doručené tisíce podpisov na pakistanské veľvyslanectvá vo viacerých európskych mestách.
Sudan
V roku 2017 CitizenGO zhromaždila viac ako 400 000 podpisov žiadajúcich oslobodenie Petra Jaška kresťanského humanitárneho spolupracovníka pôvodom Čecha, ktorý odišiel do sudánskeho Darfúru, aby pomohol dieťaťu zranenému sudánskou políciou. Spolu s dvoma kresťanskými pastormi a jedným sudánskym aktivistom, tiež kresťanom, bol obvinený z najmenej siedmich trestných činov, za ktoré hrozí trest smrti, vrátane financovania povstaleckých hnutí, špionáže a sprisahania proti štátu. náhľad|DirecTV, zachovať EWTN
Argentina
V auguste 2022 doručila organizácia CitizenGO do kancelárií DirecTV v Buenos Aires (Argentína) takmer 70 000 podpisov, ktorými žiadala, aby vo svojom programe ponechala katolícky kanál EWTN.
Podľa agentúry ACI Prensa toto rozhodnutie DirecTV by bolo bývalo poškodilo približne päť miliónov katolíckych domácností, ktoré by už neboli mohli prijímať bezplatný signál EWTN v Argentíne, Čile, Kolumbii, Ekvádore, Peru, Uruguaji a na niektorých karibských ostrovoch, akými sú Barbados, Trinidad a Tobago, Aruba a Curaçao.
Svetová výstava 1893
Priebeh
Výstava sa konala v Spojených štátoch pri príležitosti štvorstého výročia prvej výpravy Krištofa Kolumba, ktorá sa skončila objavením amerického kontinentu. O usporiadateľské práva sa uchádzalo viacero miest, medzi najväčších favoritov patrili New York, či St. Louis. Voľba nakoniec padla na Chicago a toto rozhodnutie sa spočiatku stretalo s veľkým skepticizmom, obzvlášť na Východnom pobreží.
Napriek tomu, že Chicago patrilo medzi medzi najväčšie a najrýchlejšie rastúce mestá Spojených štátov, zvyšok krajiny ich stále vnímal ako zapadákov, miesto bez kultúrneho vyžitia, ktoré bolo nanajvýš dobré na chov dobytka (ktoré predstavovalo veľkú časť miestneho priemyslu). Svetová výstava predstavovala príležitosť pre chicagských architektov vyrovnať sa svojim newyorským kolegom.
Vedúcimi projektantmi sa stali Daniel Burnham a Frederic Law Olmsted, ktorý sa preslávil ako tvorca Central Parku. Vysoké postavenie zastával aj Burnhamov spoločník John Root, ktorý ale v priebehu výstavby dostal zápal pľúc a skonal pred oficiálnym zahájením výstavy. náhľad|výhľad na Svetovú výstavu Burnham a Olmsted sa rozhodli situovať výstavu do Jacksonovho parku (ktorý kedysi projektoval Olmsted) a do parku Midway Plaisance, ktoré sa nachádzali na brehu Michiganského jazera. Na týchto miestach o rozlohe 280 hektárov započala výstavba budov v klasicistickom štýle. Snehovo biela fasáda vysokých pavilónov prežiarila inak špinavé mesto, preto sa o výstave začalo hovoriť ako o Bielom meste.
Neoficiálnou súčasťou výstavy bola aj jazdecká šou o Divokom západe, ktorú prevádzkoval Buffalo Bill, jeden z najznámejších Američanov 19. storočia.
Záverečný ceremoniál bol naplánovaný na 30. októbra 1893, ale dva dni pred ukončením výstavy bol starosta mesta a jeden z najpopulárnejších občanov Chicaga Carter Harrison zastrelený. K odpáleniu obrovského ohňostroja tak nikdy nedošlo.
Významní návštevníci
Na výstavu zavítali aj neskorší prezidenti USA, Benjamin Harrison, Theodore Roosevelt, Woodrow Wilson, či Franklin D. Roosevelt. Výstavu vo svojej autobiografií zmienila aj americká aktivista Helen Kellerová, ktorá sa stala prvou hluchou a slepou absolventkou Harvardovej univerzity. Na výstave ju sprevádzal Alexander Graham Bell. Kellerová stretla v jednom z pavilónov vynálezcu Franka Havena Halla, ktorý skonštruoval tlačiareň na knihy v braillovom písme. Kellerová a Hall sa vzápätí objali.
Na výstave boli prítomní aj vynálezcovia Thomas Edison či Nikola Tesla, ktorého striedavý prúd osvetľoval celý areál. Mark Twain cestoval do Chicaga za účelom výstavy, ale pre chorobu strávil celé dni na hotelovej izbe a expozíciu si napokon nikdy nepozrel. V prestrojení sa ulicami parku prechádzal František Ferdinand. Medzi návštevníkmi bol aj spisovateľ H. P. Lovecraft. Na výstave vystupoval Harry Houdini.
Výstavu pravidelne navštevoval aj prvý americký sériový vrah H. H. Holmes, ktorý v dave hľadal svoje budúce obete.
Vynálezy predstavené na výstave
náhľad|Ruské kolo, ktoré skonštruoval George Ferris Bertha Palmerová predstavila na veľtrhu koláč Brownie.
Ambrose Straub preslávil na výstave svoj nový výrobok - arašidové maslo.
Striedavý prúd Nikoly Tesly bol pre účely výstavy prvýkrát využitý vo veľkej miere.
Výstava v populárnej kultúre
Záujem o výstavu ako aj o sériového vraha Holmesa oživil americký spisovateľ Erik Larson svojou knihou The Devil in the White City (česky kniha vyšla pod názvom Ďábel v Bílem městě). V tomto diele z žánru literatúry faktu sa Larson paralelne sústredí na výstavu, ako aj na osud Holmesa. Časť knihy sa venuje aj Patrickovi Prendergastovi, ktorý zavraždil starostu Harrisona.
Leonardo DiCaprio odkúpil práva na sfilmovanie tohto diela. Pôvodne sa mal natočiť film, ale napokon na námet diela vznikne seriál. Účinkovať by v ňom mal Keanu Reeves.
Výstava poslúžila ako námet ku videohre Bioshock: Infinite. Dej hry sa odohráva vo fiktívnom meste v oblakoch Columbia, ktoré bolo súčasťou expozície.
Puylausic
Puylausic je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Puységur
Puységur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leopold Okulicki
Leopold Okulicki (krycie meno Kobra, Niedźwiadek; * 12. november 1898 (?), Bratučice – † 24. december 1946, Moskva) bol generál poľskej armády a posledný veliteľ protinacistickej tajnej Armie Krajowej počas druhej svetovej vojny. Po vojne ho zatkla sovietska NKVD a zomrel, kým bol zadržiavaný vo väznici Butyrka v Moskve.
Životopis
Okulicki sa narodil v novembri 1898 v Bratučiciach v Bochnianskej župe v rakúsko-uhorskej časti rozdeleného Poľska („Galícia“). Presný dátum jeho narodenia nie je známy, pretože záznam o narodení sa v poľských archívoch nezachoval a sám Okulicki používal dva dátumy: 11. novembra a 13. novembra. V roku 1910 vstúpil do miestneho gymnázia a po roku 1913 bol aj aktívnym členom streleckého zväzu. V nasledujúcom roku, vo veku 16 rokov, po absolvovaní základného vojenského výcviku, Okulicki zložil poddôstojnícke skúšky. Po vypuknutí prvej svetovej vojny, v októbri 1915, opustil školu a dobrovoľne sa prihlásil do poľských légií, kde s vyznamenaním slúžil v 3. pešom pluku.
Zostal v poľskej armáde a bojoval v rôznych jednotkách počas prvej svetovej vojny aj nasledujúcej poľsko-boľševickej vojny (19191921), pričom bol vyznamenaný najvyšším poľským vojenským radom Virtuti Militari. V medzivojnovom období zostal v armáde a v roku 1925 absolvoval prestížnu Varšavskú vojenskú akadémiu. Potom Okulicki nastúpil na miesto na veliteľstve miestneho zboru v Hrodne. Do konca 30. rokov 20. storočia vyučoval v pechotnom výcvikovom stredisku v Rembertówe a stal sa veliacim dôstojníkom poľskej 13. pešej divízie.
Nacistická okupácia
V roku 1939 sa stal veliteľom jedného z oddelení poľského Hlavného veliteľstva. Po tom, ako Edward Rydz-Śmigły evakuoval svoj štáb z Varšavy, Okulicki zostal v poľskom hlavnom meste a počas obliehania Varšavy slúžil na rôznych postoch. Po kapitulácii poľských jednotiek brániacich hlavné mesto sa Okulicki vyhol zajatiu Nemcami a pripojil sa k Służbe Zwycięstwu Polski, jednej z prvých tajných odbojových organizácií vytvorených v nacistami a Sovietmi okupovanom Poľsku. V januári 1940 sa presťahoval do Lodže, kde prevzal funkciu veliteľa miestnej oblasti tejto organizácie. Po krátkom pôsobení na veliteľstve bol preložený do Sovietmi okupovaného Ľvova a stal sa vedúcim tejto oblasti.
Sovietska okupácia
alt=Pomník Okulickému v Bochnii|náhľad|Pomník Okulickému v [[Bochnia|Bochnii]] V januári 1941 ho zatkla NKVD, bol väznený a mučený v rôznych sovietskych väzniciach. Po dohode Sikorski-Mayski z roku 1941 bol prepustený a vstúpil do poľskej armády znovu vytvorenej v ZSSR, kde prevzal funkciu náčelníka štábu. Po krátkom období vo funkcii veliaceho dôstojníka poľskej 7. pešej divízie bol presunutý do Londýna na výcvik do výcvikového tábora Cichociemni a potom prevezený do okupovaného Poľska. V júli 1944, počas operácie Búrka, sa stal veliteľom 2. ešalónu Armie Krajowej. Generál Bór-Komorowski, ktorý predvídal svoje zatknutie Sovietmi po Varšavskom povstaní, ho vymenoval za svojho zástupcu a nástupcu. Okulicki bojoval v povstaní, okrem iných funkcií bol náčelníkom štábu AK. Po kapitulácii povstania sa mu podarilo vyhnúť zajatiu Nemcami a presunul sa do Krakova, odkiaľ začal reorganizovať AK. Dňa 3. októbra 1944 sa stal veliteľom celej organizácie. Po prevzatí Poľska Sovietmi 19. januára 1945 nariadil rozpustenie AK, pretože sa obával, že budúca existencia spojeneckých síl v Poľsku by viedla len k tomu, že by Sovieti zavraždili alebo zatkli viac ľudí. Štruktúry podzemného štátu zostali v utajení.
V marci 1945 NKVD zatkla vedúcich predstaviteľov poľského podzemného štátu vrátane generála Leopolda Okulického a vládneho delegáta Jana Stanisława Jankowského a súdila ich v Moskve. Podľa slov Okulického „v porovnaní s NKVD sú metódy gestapa detskou hrou.“ Bol odsúdený na 10 rokov väzenia v zinscenovanom Procese šestnástich a zomrel 24. decembra 1946 vo väznici Butyrka v Moskve.
Humanistické gymnázium svätých Cyrila a Metoda (Plovdiv)
Ďalšie názvy
Škola bola počas svojej existencie známa aj ako Gymnázium svätých Cyrila a Metoda, Plovdivské mužské gymnázium , Eparchijská triedna škola svätých Cyrila a Metoda , Gymnázium kniežaťa Alexandra I. , Centrálna škola svätých Cyrila a Metoda , Seminár svätých Cyrila a Metoda , Oblastné reálne gymnázium , Štátne mužské gymnázium kniežaťa Alexandra I. , Mužské gymnázium kniežaťa Alexandra I. , alebo Mužské gymnázium Dimităra Blagoeva.
Lokalita
Budova leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „Chan Kubrat“ ( č. 15.
Dejiny a charakteristika budovy
Budova bola postavená podľa projektu talianskeho architekta Pietra Montaniho, ktorý bol od roku 1881 hlavným architektom Východnej Rumélie. Budova bola postavená v roku 1885 a v tom istom roku sa do budovy presťahovalo dnešné gymnázium, vtedy pod názvom Štátne mužské gymnázium kniežaťa Alexandra I.
Zaujímavým prvkom budovy je rozľahlá aula, ktorej steny sú zdobené ornamentami, ktoré zhotovili umelci Ivan Mrkvička a Anton Mitov.
Humanistické gymnázium svätých Cyrila a Metoda
Škola bola prvýkrát otvorená 1. septembra 1850 ako Eparchijská triedna škola svätých Cyrila a Metoda. Založil ju Najden Gerov.
V roku 1868 škola získala štatút gymnázia na základe súhlasu (tzv. irade) vydaného Vysokou portou, ktorý odobril veľký vezír Ali Paša. Stalo sa tak prvou školou gymnaziálneho typu otvorenou na území dnešného Bulharska. Škola sa zároveň presťahovala do novej budovy, tzv. Žltej školy. V roku 1873 gymnázium opustili jeho prví absolventi. Škola fungovala do Aprílového povstania v roku 1876. Následne bola zatvorená a budova školy fungovala v priebehu Rusko-tureckej osloboditeľskej vojny v rokoch 1877 – 1878 ako nemocnica. V roku 1878 bola škola znovu otvorená, najskôr len ako trojročná reálna škola a v roku 1880 ako Oblastné reálne gymnázium.
Po zjednotení Bulharska sa 20. októbra 1885 škola presunula do súčasnej budovy, tentoraz už ako Štátne mužské gymnázium kniežaťa Alexandra I. Otváracieho ceremoniáli sa zúčastnil bulharský knieža Alexander I., takmer celá vláda, ako aj Stefan Stambolov.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Battalgazi (mesto)
Battalgazi (do roku 1987: Eskimalatya, predtým: Eski-Šeh(i)r, do polovice 19. storočia Malat(i)ja, t. j. dnešným tureckým písmom Malatya; iné názvy pozri nižšie) je mesto v Turecku v okrese Battalgazi, v provincii Malatya. Nachádza sa medzi riekou Eufrat a súčasným mestom Malatya. Nachádza sa v ňom viacero historických pamiatok.
V roku 2012 malo mesto Battalgazi 17 224 obyvateľov.
Názvy
O historických menách pozri aj článok Melid a o rôznych významoch názvu Malatya/Malatija a pod. pozri článok Malatya.
Dejiny
Sídlo vzniklo v 1. storočí po Kr. ako rímsky tábor a fakticky prevzalo názov (t. j. Melite alebo Meliténé, neskôr Malati(j)a a pod.) starovekého mesta Melid (=Milid, Meliddu, Milidia, Malitija, Mal(a)dija, Melite(ia), Meliténé a pod.), ktoré v tom čase už bolo prakticky zaniknuté a ležalo 4 kilometre južnejšie (na okraji dnešného mesta Malatya).
Obyvateľstvo mesta sa pomerne často menilo, významný počet mala arménska a sýrska populácia. V meste sídlil ortodoxný a sýrsky miafyzitský (jakobitský) biskup - patriarcha. Centrálna ortodoxná byzantská správa sa však voči jakobitom nesprávala zhovievavo a snažila sa ich náboženský prúd, ktorý vnímala ako heretický potláčať, čo viedlo k tomu, že sa jakobitský patriarcha z mesta v 11. storočí presťahoval na arabské územie.
V roku 1058 mesto vyplienili Seldžukovia, no už v nasledujúcom desaťročí bolo znovu opevnené. Po bitke pri Mantzikerte vládu nad Anatóliou postupne prevzali Seldžukovia, ale v samotnom meste vzniklo efemérne arménske kniežatstvo. V roku 1101 mesto získali tureckí Danišmendovci. Po nich mestu vládol Rumský sultanát, no po bitke pri Köse Dağ (1243) sa vrchnými pánmi v oblasti stali Mongoli. Z obdobia vlády Rúmu sa v meste zachovala Ulu Cami (v osmanskej turečtine: Ulu Džámi’), t.j. Veľká mešita. Po rozpade Rumského sultanátu v oblasti vznikli menšie turkménske a arménske štáty, no prázdny veľmocenský priestor čoskoro obsadili Mamlúci. Za ich vlády v roku 1389 v tejto oblasti, najodľahlejšej časti ich krajiny, vypuklo povstanie miestnych správcov voči sultánovi Barkúkovi. Moc v krajine získala turecká dynastia Dulkadirovcov, ktorá v oblasti následne ako mamlúcky vazal vládla až do obsadenia oblasti Osmanskou ríšou v roku 1516.
Osmani z mesta urobili centrum miestnej provincie a mesto prekvitalo vďaka obchodu. V meste bol vystavaný významný karavánseráj. V polovici 16. storočia v meste (prevažne vnútri hradieb) žilo 8000 - 10000 obyvateľov. V roku 1838 v priebehu osmanského ťaženia do Egypta sa v meste počas zimy utáborila osmanská armáda. Mestské obyvateľstvo, ktoré sa preto muselo presťahovať do svojich oveľa južnejšie situovaných letných obydlí v sídle, ktoré bolo osídlené už niekoľko storočí a volalo sa Aspuzu (variantné názvy: Aspusu, Asbusu, Aspuzi, Aspozan, Aspuzan, Asapuzu, İsposan). Po návrate domov obyvatelia našli svoje mesto natoľko zdevastované, že ho znova nevybudovali, z veľkej časti sa natrvalo presťahovali do Aspuzu a Aspuzu neskôr dostalo meno opusteného mesta, teda Malat(i)ja, resp. dnešným tureckým písmom Malatya. O osudoch tejto novej Malatye pozri článok Malatya (súčasné mesto).