cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sarah Louise Rungová
2012
Na Letných paralympijských hrách 2012 získala 2 zlaté medaily: 200m voľným štýlom S5 a 50m motýlik S5 a dve strieborné medaily: 100m prsia SB4 a 200m Individual Medley SM5.
2016
Na Letných paralympijských hrách 2016 získala 2 zlaté medaily: 100m prsia SB4, 200m Individual Medley SM5, striebornú 50m motýlik S5 a dve bronzové: 200m voľným štýlom S5 a 50m znak S5.
Na záverečnom ceremoniáli bola vlajkonosičkou nórskej výpravy.
Čierna skala (vrch v Malých Karpatoch; 662 m n. m.)
Čierna skala je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Plavecký Mikuláš, približne južne od Senice.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Biele hory. Vrch leží na pomedzí Bratislavského a Trnavského kraja, na hranici okresov Trnava a Malacky a zasahuje na katastrálne územie obce Lošonec a Plavecký Mikuláš. Najbližším sídlom je západne ležiaci Plavecký Mikuláš, severne sa nachádza Plavecký Peter a východne Lošonec a Smolenice. Z Plaveckého Mikuláša vedie na vrchol značený turistický chodník.
Opis
Čierna skala leží v hlavnom hrebeni, ktorý na severe nadväzuje na mohutný masív Veterlína a južným smerom pokračuje na Starý plášť a Klokoč. Západným smerom susedí Dubový vŕšok a Javorinka, severným Hurtovec , severovýchodným Veterlín  a Čelo , východne sa nachádza Podvrh  a južne vrch Tatárske  a Polámené. Severné a západné svahy odvodňujú prítoky Rudavy do Moravy, voda z východnej časti masívu odteká prítokmi Parnej do Dudváhu. Juhovýchodnú časť Čiernej skaly tvorí rovnomenná prírodná rezervácia, ktorá je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. V oblasti je viacero jaskýň.
Výhľady
Lesný porast pokrýva hrebeň i vrchol, preto výhľady umožňujú najmä južne situované skalné bralá. Z nich, no tiež z lokalít s redšou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Malých Karpát, no tiež Borskú a Podunajskú nížinu. Pri priaznivých podmienkach vidieť aj časť Bielych Karpát, Vtáčnika, Považského Inovca a Tribča, vzácne i vrcholky Álp.
Bouray-sur-Juine
Bouray-sur-Juine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montdardier
Montdardier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Boutervilliers
Boutervilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čo sa týka lásky
Čo sa týka lásky je debutový album slovenského speváka, skladateľa a textára Mira Šmajdu. Vyšiel 8. novembra 2010 vo vydavateľstve Sony Music.
Album bol nahrávaný v českom štúdiu Sono Nouzov v lete 2010, v produkcii Milana Cimfeho. Obsahuje 11 skladieb. Autorom hudby, s výnimkou dvoch skladieb, na ktorých sa podieľali všetci členovia kapely Rosemaid a autorom všetkých textov je Miro Šmajda.
Boussy-Saint-Antoine
Boussy-Saint-Antoine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Česká komora architektov
Česká komora architektov (skratka ČKA) je samosprávne profesné združenie (ako orgán verejnej správy), ktoré bolo zriadené zákonom 12. mája 1992. Bola založená pre plnenie štátnej regulácie a kultivácie povolaní architekt a krajinný architekt. Zabezpečuje ich autorizáciu, vedie zoznamy a vykonáva dohľad nad ich výkonmi. Od roku 2003 je ČKA členom Architektonickej rady Európy – ACE. Sídlo má v Prahe a veľkú pobočku v Brne. Česká komora architektov udržiava veľmi priateľské kontakty so Slovenskou komorou architektov.
Poslanie
Jedným z hlavných úloh, ktoré má komora plniť, je vytváranie riadnych a rovnovážnych relácií medzi účastníkmi procesu navrhovania stavieb, územného plánovania a ich následného vykonávania. Profesia architekta je vykonávaná na pomedzí verejných a súkromných záujmov.
Vznik
Česká komora architektov vznikla z novej motivácie (po roku 1989), spojenej s túžbami po vzniku prostredia pre riadny výkon náročných povolaní, ktoré majú silný vplyv na verejný život, verejný priestor a týkajú sa zájmov takmer všetkých obyvateľov.
Dejiny
Česká komora architektov bola zriadená prijatím zákona č. 360/1992 Sb. (ČR) na 37. schôdzi Českej národnej rady 12. mája 1992 a na základe dlhodobého reštitučného procesu, ktorý bol začatý neformálnymi rozpravami pred „něžnou revolúciou“. Jej predchodkyňou bola Komora civilných inžinierov (1913 – 1951), ktorá mala aj sekciu architektov. Nedemokratický režim pred rokom 1989 zrušil profesné komory v roku 1951 a nedovolil slobodný výkon vysoko kvalifikovaných povolaní v samosprávnom modeli.
V čase neslobody nesmeli fyzické osoby samostatne projektovať, čo mohli len právnické osoby – tzv. „socialistické organizácie“ (rovnako ako tomu bolo na Slovensku), čím sa motivácia, zodpovednosť aj kreativita, ktorá sú vlastné len jednotlivcom, takmer vytratili. Prvé úvahy o obnovení komôr sa vynorili v prostredí libereckého ateliéru Sial, v byte architekta Otakara Binara a v kruhu K. Hubáčeka a M. Masáka a z popudu Václava Havla už v zime roku 1986.
Tulsi Gabbardová
Tulsi Gabbardová (* 12. apríl, 1981, Americká Samoa) je americká nezávislá politička. V rokoch 2013 – 2021 bola členkou americkej Snemovne reprezentantov, kde zastupovala 2. havajský dištrikt. V roku 2012, keď bola zvolená, sa stala prvou hinduistkou a Samojčankou v americkom Kongrese. V tomto čase bola členkou Demokratickej strany. Je veteránkou z tretej irackej vojny.
Abies
Abies môže byť:
Klokoč (vrch v Malých Karpatoch)
Klokoč je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Plavecké Podhradie, približne východne od Malaciek.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Biele hory. Vrch leží na pomedzí Bratislavského a Trnavského kraja, na hranici okresov Trnava a Malacky a zasahuje na katastrálne územie obce Lošonec a Plavecké Podhradie. Najbližšími sídlami sú na severe situovaný Plavecký Mikuláš, západne ležiace Plavecké Podhradie a Sološnica a východne sa nachádza Lošonec. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP.
Opis
Klokoč tvorí rozsiahly horský hrebeň, situovaný od juhozápadu na severovýchod a má dva samostatné vrcholy. Leží v hlavnom hrebeni, ktorý vedie zo severu od Veterlína a južným smerom pokračuje na mohutnú Vápennú. Severným smerom susedí Báborská, Javorinka a Čierna skala , východne leží Starý plášť  a Vydelená , južne Mesačná  a Buková hora  a na západe dominuje mohutná Vápenná. Severozápadnú časť hrebeňa odvodňuje Kráľov potok do Rudavy v povodí Moravy, juhovýchodné svahy napájajú prítoky potoka Bohatá, ústiaceho do Parnej v povodí Dudváhu. Hrebeňová časť tvorí rovnomennú prírodnú rezerváciu, ktorá je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady
Nesúvislý lesný porast, pokrývajúci vrcholový hrebeň ponúka kruhový rozhľad. Pozorovateľné sú najmä okolité vrchy Malých Karpát, no tiež Borská a Podunajská nížina. Pri priaznivých podmienkach vidieť aj južnú časť Bielych Karpát, časť Považského Inovca a Tribča, vzácne i vrcholky Álp.
Lusotitan
Lusotitan bol rod obrieho sauropóda z čeľade Brachiosauridae, ktorý žil v období vrchnej jury (stupne kimmeridž až titón; asi pred 150 miliónmi rokov) na území dnešného západného Portugalska (súvrstvie Lourinhã, lokalita Atalaia). Jediný druh je Lusotitan atalaiensis.
Fosílie tohto dinosaura boli objavené už v roku 1947 geológom Manuelom de Matosom, o desať rokov neskôr potom dostal názov Brachiosaurus atalaiensis. Až v roku 2003 však portugalskí paleontológovia Octavio Mateus a Miguel Telles Antunes stanovili na základe podrobného výskumu nové rodové meno, Lusotitan. Druhové meno je odvodené od názvu lokality, na ktorej boli fosílie tohto sauropóda objavené.
Lusotitan dosahoval zrejme rozmerov porovnateľných so severoamerickým rodom Brachiosaurus Dĺžka Lusotitana sa pohybovala asi okolo 25 metrov a výška zrejme presahovala 12 metrov.
V populárnej kultúre
Lusotitan sa objavuje v druhej epizóde amerického dokumentu Dinosaur Revolution z roku 2011.
Monteils (Gard)
Monteils je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antonov An-70
náhľad|Antonov An-70
Vývoj
Počiatky vývoja lietadla spadajú do polovice sedemdesiatych rokov 20. storočia, kedy vo vtedajšom Sovietskom zväze boli dané špecifikácie na stredne veľké dopravné lietadlo. V roku 1984 boli tieto požiadavky zmenené, lietadlo malo mať kratšiu dĺžku vzletu a pristátia a väčší prepravný priestor.
Po rozpade ZSSR vyzerala situácia tak, že sa hovorilo o ukončení projektu, avšak neskôr sa nástupnícke štáty Rusko, Ukrajina a Uzbekistan dohovorili, a tak 16. decembra 1994 mohol vzlietnuť prvý prototyp. Pri štvrtom skúšobnom lete 10. februára 1995 došlo k zrážke s An-72 a prototyp bol kompletne zničený.
Druhý, mierne upravený prototyp vzlietol 24. apríla 1997.
Na projekte už sa zúčastnili len Rusko a Ukrajina, neskôr z tohto projektu Rusko odstúpilo a začalo používať na prepravu nákladov lietadlo Il-76MF. O lietadlo An-70 prejavilo záujem už niekoľko krajín, avšak z obchodov zatiaľ zišlo. Antonov sa tiež zapojil do súťaže na jednotné transportné lietadlo západnej Európy, avšak v tejto oblasti zohrávajú svoju úlohu aj politické záujmy. Nemecko, ktoré zvažovalo nákup 75 Antonov An-70, sa nakoniec rozhodlo pre drahšie Airbus A400M. O An-70 mala záujem aj Armáda Českej republiky, ktorá mala prevziať tri kusy tohto lietadla, ktorý je schopný pojať napr. dve Tatry 815VVN s pohonom 6×6, desať Land Roverov alebo 2 vrtuľníky Mi-17. Táto kúpa, ktorá mala byť vykonaná v rámci deblokácie ruského zahraničného dlhu, sa však neuskutočnila.
Hlavné technické údaje
náhľad|Jeden z motorov Progress D-27 s protibežnými dúchadlovými vrtuľami Aerosil SV-27
Boutigny-sur-Essonne
Boutigny-sur-Essonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Montfaucon (Gard)
Montfaucon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Boutigny-sur-Essonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montfaucon (Gard)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anton Kopal
Anton Kopal (* 1911/1912, zrejme Veľké Uherce – † 10. marec 1939, Bratislava) bol slovenský robotník a príslušník Hlinkovej gardy (HG), ktorý zahynul pri pouličnej konfrontácii s četnictvom počas vojenského zásahu ústrednej česko-slovenskej vlády na Slovensku (tzv. Homolov puč). Hlinkova slovenská ľudovej strany (HSĽS) opakovane propagandisticky využívala jeho smrť, situujúc ho do roly martýra boja za slovenskú štátnosť.
Mladosť
Podľa nekrológu uverejneného 15. marca 1939 v novinách Slovák, tlačovom orgáne HSĽS, Anton Kopal pochádzal z Veľkých Uheriec, kde sa teda zrejme aj narodil, a to v rodine Antona Kopala (* 1863/1864 – † ?), ktorý (prinajmenšom v roku 1939) pracoval ako záhradník v kaštieli priemyselníckej rodiny Thonetovcov. Anton Kopal mladší sa vyučil za stolára v Krnsku v okrese Mladá Boleslav a následne pracoval ako tovaryš v Prahe, pričom už ako učeň bol prívržencom Hlinkovej slovenskej ľudovej strany (HSĽS) a predplatiteľom novín Slovák.
V ľudáckom týždenníku Slovenská pravda bol ešte v roku 1931 uverejnený list „Antona Kopála“, čitateľa z Čiech, ktorý okrem iného vyjadril rozhorčenie nad politikou centralistických politických strán a pochvalne sa vyjadril o HSĽS.
Hoci sa to z kontextu samotného novinového príspevku nedá jednoznačne určiť, možno predpokladať, že išlo o Antona Kopala, ktorý je predmetom tohto článku.
Podľa vyššie zmieňovaného nekrológu sa Kopal vrátil na Slovensko 24. januára 1939. Z Prahy bol podľa autora „vyštvaný len preto, že je Slovák“. Redakcii Slováka sa zdôveril so svojou situáciou, v dôsledku čoho mu pomohli získať pracovné miesto v bratislavskej „kábelovke“, továrni na výrobu káblov, vodičov a podobného sortimentu, ktorá vznikla ešte v roku 1895 ako prevádzka účastinnej spoločnosti „Továrňa na kábele“ (nem. Kabelfabrik Aktiengesselschaft, maď. Kábelgyár Részvénytársaság).
Smrť
V noci z 9. na 10. marca 1939 bol na príkaz prezidenta ČSR Emila Háchu vykonaný vojenský zásah ústrednej česko-slovenskej vlády na Slovensku, ktorý viedol div. gen. Bedřich Homola, podľa ktorého bola táto akcia ešte dobovou ľudáckou propagandou nesprávne pomenovaná ako „Homolov puč“. Cieľom zásahu bolo spacifikovať separatistické snahy silnejúce na autonómnom Slovensku. Na prekvapenie velenia akcie sa však na viacerých miestach postavili na odpor príslušníci HG, pričom ulice mnohých miest zaplnili tisíce ľudí, organizovaných prevažne príslušníkmi HG a nemeckej menšiny. Prepukli viaceré násilné roztŕžky, na niektorých miestach sprevádzaných aj streľbou do davu, no napriek šíriacim sa chýrom o desiatkach mŕtvych došlo len k dvom stratám na životoch, a to práve v Bratislave.
Prvú správu o Kopalovom úmrtí priniesol týždenník Gardista sobotu 11. marca a 12. marca o tom informovali aj noviny Slovák.
Odkaz v ľudáckej propagande
HSĽS opakovane propagandisticky využívala Kopalovu smrť, situujúc ho do roly martýra boja za slovenskú štátnosť. Býval označovaný za „poslednú obeť českej tyranie na Slovensku“ alebo „boja za samostatnosť“.
14. marca sa so zosnulým Kopalom uskutočnila posledná rozlúčka, ktorú HSĽS využila na demonštratívny pochod Bratislavou krátko po tom, čo Snem Slovenskej krajiny prijal zákon o samostatnom slovenskom štáte (príslušná schôdzka snemu sa skončila o 13. hodine ).
Básnicky si jeho pamiatku uctili Rudolf Dilong.
Nicolai Abraham Abildgaard
Životopis
V rokoch 1772 – 1777 žil v Taliansku, od roku 1778 pôsobil v maliarskej akadémii v Kodani, najskôr ako profesor, od roku 1801 ako jej riaditeľ. Učiteľ Bertela Thorvaldsena. Inšpiroval sa námetmi z dánskej histórie a antickej mytológie. Je autorom výzdoby zámku Christianborg pri Kodani.
The Most Beautiful Moment in Life, Part 2
Vydanie albumu
Big Hit Entertainment zverejnil 8. septembra 2015 na Naver V LIVE video „화양연화 on stage : prologue“ a oznámil ich návrat s novým albumom a turné, 2015 BTS LIVE <The Most Beautiful Moment in Life On Stage>. Prológ dal krátky náhľad na skladby z albumu ako „Butterfly“, „Ma City“ či „Outro: House of Cards“. Vo videu bolo pôvodne uvedené, že album bol naplánovaný na október, no nakoniec sa presunul na koniec novembra. 17. novembra bol uverejnený oficiálny trailer, ktorý obsahoval skladbu z albumu „Intro: Never Mind“ od členov skupiny - RM, Suga a J-Hope.
23. novembra, BTS zverejnila aj prvý set fotiek na ich sociálnych sieťach s popisom „Je Ne Regrette Rien“, čo z prekladu z francúzštiny znamená Nič neľutujem. Hneď na druhý deň vyšiel aj druhý set fotiek s názvom „Papillon“, čo znamená Motýľ.
25. novembra, bol uverejnený teaser k videoklipu hlavného singlu „RUN“ a hneď na druhý deň aj zoznam skladieb. Na tlačovej konferencii 27. novembra skupina konštatovala: „''Prvá časť vysvetlila aká unavujúca a zložitá mladosť je a ako sa stále cítime, že sme na hrane a okraji svojich síl. Druhá časť bude mať viac dobrodružný a odvážnejší nádych. Práve preto je našim hlavným singlom RUN''“.
Hudobný klip
Videoklip ku skladbe „RUN“ bol vydaný 30. novembra 2015. Zobrazoval hlúposti a ľahkomyseľnosti mladosti a to v kontexte radostných okamihov priateľstva, no i trápenia sa a prekonávania ťažkých životných situácii. Členovia v ňom preukázali nielen svoje hudobné talenty, ale aj herecké schopnosti s príbehom, ktorý nadväzuje k videoklipom „I Need U“ a „화양연화 on stage : prologue“. Produkciu mal opäť na starosti Lumpens a GDW.
Komerčné vystúpenia
26. novembra bolo zverejnené, že predobjednávky na The Most Beautiful Moment in Life, Part 2 dosiahli viac než 150 000 kópií, čím prekročili svoj minulý rekord. Koncerty v Soule The 2015 BTS LIVE <The Most Beautiful Moment in Life On Stage> sa konali tri noci od 27. do 29. novembra a predalo sa viac než 13 500 vstupeniek za veľmi krátky čas hneď potom ako boli zverejnené. Decembrové koncerty v japonskej Yokohama Arena boli taktiež úspešné a zúčastnilo sa viac než 25 000 ľudí.
Singel „RUN“ sa pre BTS stal ich prvým, ktorému sa podarilo umiestniť na vrchu digitálneho rebríčka kórejského hudobného portálu Melon. Všetkých deväť skladieb sa dostalo do Gaon Weekly Digital Chart. Iba v prvom týždni sa predalo viac než 90 000 kópií albumov, čím sa dostal na prvú priečku Gaon Weekly Album Chart a neskôr aj na Gaon Monthly Album Chart. The Most Beautiful Moment in Life, Part 2 sa stal piatim najlepšie predávajúcim albumom roka 2015 s viac než 275 000 predanými kópiami podľa kórejského rebríčka Gaon Album Chart.
Osem skladieb z albumu sa umiestnilo aj na Billboard World Digital Songs Chart. Samotný album sa umiestnil na 171. priečke prestížneho amerického rebríčka Billboard 200 s viac než 5 000 predanými kópiami, čím sa stal ich prvým albumom, ktorému sa v tomto rebríčku podarilo umiestniť. Album obsadil prvú priečku aj na Billboard World Albums Chart či Heatseekers Albums Charts. BTS sa stalo prvým kórejským umelcom, ktorému sa podarilo obsadiť prvú priečku Billboard World Albums Chart na štyri týždne. The Most Beautiful Moment in Life, Part 2 sa umiestnil na štvrtej priečke podľa prestížneho Billboard listu 10 najlepších K-pop albumov roka 2015, v ktorom bolo konštatované, že „Pt. 2 nielen, že preukázal ich emocionálny hip hop s hlavným singlom RUN, no predovšetkým dokázali, že sa neboja riešiť témy, ktorým sa väčšinou K-pop typicky vyhýba.“ Hlavný singel „RUN“ sa umiestnil aj na tretej priečke 20. najlepších K-pop skladieb roka 2015.
Glenn Closová
Glenn Closová (* 19. marec 1947, Greenwich, Connecticut, USA) je americká herečka a producentka. Bola nominovaná osemkrát na cenu akadémie, vyhrala trikrát cenu Emmy a trikrát cenu Zlatý glóbus. Tiež je držiteľkou ceny Tony. Známa je z filmov ako Osudová príťažlivosť (1987), Nebezpečné známosti (1988), Hamlet (1990) a iné.
Detstvo a mladosť
Narodila sa do rodiny Bettine a Williamovi Closovým. Obaja jej rodičia boli z prominentných rodín a má ešte troch súrodencov. Jej rodina pomáhala v 17. storočí postaviť jej rodné mesto Greenwich.
Kariéra
Jej prvá herecká skúsenosť prišla počas štúdia na renomovanej Rosemary Hall School, kde založila súbor Fingernails, v repertoári ktorého bola aj známa hra Rómeo a Júlia - netypické bolo, že si v tomto predstavení zahrala Rómea. Vtedy dala prvý raz najavo, že sa nebojí hrať rôzne úlohy všetkého druhu. Študovala dramatické umenie na College of William and Mary. Prebojovala sa do New Yorku, v ňom sa stala členkou súboru Phoenix Theatre Company a v polovici 70. rokov vďaka nemu debutovala na Broadway. Za svoje divadelné a muzikálové účinkovania obdržala dva krát cenu Tony a raz Obi. Ďalšieho Tonyho získala v roku 1994. Napriek úspechu vo filme totiž divadlu zostala verná.
Jej prvú nomináciu na Oscara jej zaručil film Svet podľa Garpa (1982), ten nakrútil George Roy Hill, kde Glenn si zahrala matku Robina Williamsa. Celosvetovo ju preslávila psychodráma Osudová príťažlivosť, kde sa predstavila ako Alex Forrestová, ktorá je bezhlavo zaľúbená do ženatého muža, ktorého stvárnil Michael Douglas. Tento film jej zaručil ďalšiu nomináciu na cenu Akadémie. Postavu markízy de Merteuil stvárnila v dráme Nebezpečné známosti v roku 1988 (verzia s názvom Veľmi nebezpečné známosti z roku 1999 prenáša dej do súčasnosti medzi amerických stredoškolákov, postavu Merteuil  tu hrá Sarah Michelle Gellar). V roku 1990 si zahrala v dráme Hamlet spolu s Melom Gibsonom a Helenou Bohnam Carter.
Je obsadzovaná do filmov od známych režisérov, napr. objavila sa vo filme Tima Burtona Mars útočí! (1996) alebo ako Cruella de Vill z dvoch častí 101 dalmatíncov a 102 dalmatíncov.
Po boku herečiek Kate Hudson a Naomi Watts sa objavila v komédii Rozvod po francúzsky (2003) a o rok spolu s Nicole Kidman v komediálnom trileri Stepfordské paničky.
V roku 2011 sa objavila v mužskej postave Alberta Nobbsa v rovnomennom filme, za ktorú tiež získala nomináciu na cenu Akadémie. V roku 2014 sa objavila vo filme Strážcovia Galaxie či v roku 2016 vo fantasy Warcraft : Prvý stret.
Venuje sa aj dabingu. Svoj hlas prepožičala postavám v animovaných rozprávkach, ako sú Tarzan (1999), Tarzan 2 (2005) alebo Karcoolka - skutočný príbeh o červenej čiapočke (2005).
Súkromný život
Má jednu dcéru – Annie Maude Starke a bola trikrát vydatá. Finančne podporovala prezidentskú kampaň demokratických kandidátov, napr. Hillary Clinton alebo Baracka Obamu. V Hollywoode patrí medzi rešpektované a všestranné herečky.
Extrémne premeny Slovensko
Extremné premeny Slovensko Druhá šanca na život je slovenská televízna súťažná relácia typu reality show, ktorú vysiela TV Markíza od roku 2017. Moderátorom je Maroš Molnár
Referencie
https://www.csfd.sk/film/537919-extremne-premeny-slovensko-druha-sanca-na-zivot/prehlad/
https://extremnepremeny.markiza.sk/
https://mediaboom.sk/jojka-urychli-start-odkladanej-prime-time-kriminalky-s-mitasom-postavi-sa-extremnym-premenam
Pod Jedľovinou
Pod Jedľovinou je rekreačná oblasť, ktorá sa nachádza východne od obce Varín pod vrchom Jedľovina (1 035 m n.m.).
Turistické trasy
Pod Jedľovinou je križovatka zelenej a žltej turistickej trasy:
Natália Milanová
Životopis
V rokoch 19962000 študovala na gymnáziu Ladislava Novomeského.
V roku 2005 absolvovala štúdium na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov: slovenský jazyk a literatúra – dejepis.
V rokoch 20062009 pracovala ako učiteľka slovenského jazyka a dejepisu na súkromnej škole ESPRIT v Bratislave, neskôr v roku 2009 pracovala v reklamnej agentúre Effectivity s.r.o. v Bratislave. V rokoch 20102013 pracovala ako projektová manažérka
Má rada jazdu na koni. Venovala sa koňom, trénovala mladých jazdcov, organizovala a moderovala dostihy a viedla hipoterapiu. Od roku 1998 spolupracovala s kaskadérskou skupinou Borseus a kaskadérskou skupinou Martin Uhrovčík, ktorí sa podieľali na tvorbe slovenských a zahraničných filmov vrátane Poslednej légie. V roku 2011 bolo vytvorené interaktívne jazdecké divadlo. Od roku 2012 je prezidentom divadla Equiteatro, multi-zmyslového divadla pre školákov.
Bouville (Essonne)
Bouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Natália Milanová
Životopis
Niekoľko rokov pôsobila v detskom časopise Fifík.
Bouville (Essonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Natália Milanová
Životopis
Vydala publikáciu Dejiny statočného národa slovenského pre deti vo veku 8 až 12 rokov, ktoré formou krátkych príbehov oboznamuje s históriou Slovenska od praveku po súčasnosť.
Bouville (Essonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Natália Milanová
Politická činnosť
V roku 2010 kandidovala v komunálnych voľbách v Dúbravke za stranu SDĽ, kde skončila ako 11. náhradnik.
Bouville (Essonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Natália Milanová
Politická činnosť
Od roku 2014 pracovala pre hnutie OĽANO. Vo voľbách v roku 2016 kandidovala na kandidátnej listine OĽANO z dvanásteho miesta. Ziskom 1 737 hlasov (0,6 %) nebola zvolená za poslankyňu, no z 22. miesta získala postavenie náhradníčky. Poslanecký sľub zložila 30. januára 2018. Bola náhradníčkou za poslanca Jozefa Viskupiča (OĽANO), ktorý sa po zvolení za predsedu Trnavského samosprávneho kraja vzdal poslaneckého mandátu. V Národnej rade SR bola podpredsedníčka Výboru NR SR pre kultúru a médiá, venovala sa témam ochrany kultúrnych pamiatok, financovania kultúry a umenia a podpory dojčenia.
V nasledujúcich voľbách v roku 2020 kandidovala za OĽANO zo 146. miesta a so ziskom 10 317 hlasov (1,43 %) nebola zvolená za poslankyňu. Pri zostavovaní vlády však bola hnutím OĽANO nominovaná na post ministerky kultúry SR, za ktorú bola 21. marca 2020 vymenovaná.
Montignargues
Montignargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Adam Ďurica a hostia (Akustické koncerty)
Adam Ďurica a hostia (Akustické koncerty) je koncertný album Adama Ďuricu. V roku 2019 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Na tomto prvom koncertnom album Adama Ďuricu je záznam z jarnej časti jeho akustických koncertov. Ako hostia na nich vystúpili aj: Karmen Pál-Baláž, Peter Bič a Viktória Vargová. Okrem hitova Adama Ďuricu teda môžeme na albume počuť aj skladby skupiny Peter Bič Project a Karmen Pál-Baláž.
M2 Half Track Car
Vznik a vývoj
Obrnený transportér M2 vznikol v medzivojnovom období podľa francúzskeho kolopásového vozidla značky Citroën-Kégresse. Bol skúšaný od roku 1938 a po niekoľkých úpravách bol prijatý do armády v roku 1940 ako M2 Half-Track Car. Do roku 1943 bol priebežne modernizovaný, celková produkcia vo všetkých obrnených vozidiel predstavovala približne 17 000 kusov.
Kolopásy M2 boli počas druhej svetovej vojny nasadené najprv na Filipínach a v Severnej Afrike, postupne sa dostali do bojísk na celom svete. Boli dodávané aj americkým spojencom v Južnej Amerike a ZSSR, kde mnohé z nich slúžia dodnes.
Montmirat
Montmirat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedľovina
Jedľovina môže byť:
Montfrin
Montfrin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brétigny-sur-Orge
Brétigny-sur-Orge je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
120347 Salacia
120347 Salacia, dočasný názov bol , je transneptunským objektom v Kuiperovom páse s priemerom približne 850 kilometrov. Planétka bola objavená 22 septembra 2004 americkými astronómami Henrym Roe, Michaelom Brownom a Kristinou Barkume na Palomarskom observatóriu v Kalifornii v Spojených štátoch. Predobjavové snímky boli spätne dohľadané až do roku 1982. Okolo Slnka obieha v trochu väčšej vzdialenosti, než Pluto. Meno dostala po rímskej bohyni slanej vody Salacii.
Vzhľadom na veľkosť je možné, že planétka patrí medzi trpasličie planéty. Avšak kvôli nízkej hustote, len okolo 1,2 g/cm3, u nej pravdepodobne nikdy nedošlo ku dosiahnutiu hydrostatickej rovnováhy a v jej vnútri sú stále dutiny. Zo všetkých veľkých transneptúnických objektov má Salacia najnižšie známe albedo.
Planétka má jeden mesiac, s názvom Actaea. Bol objavený Hubblovým vesmírnym ďalekohľadom v roku 2006. Za predpokladu, že planétka aj mesiac majú rovnaké albedo, je mesiac veľký zhruba 280 km. Obieha vo vzdialenosti približne 5 600 km raz za 5,5 dňa po dráhe s nízkou excentricitou, len okolo 0,008. Pomenovaný je po nereidke Aktaié.
Eurocup v basketbale žien
EuroCup v basketbale žien (po anglicky oficiálne FIBA EuroCup Women) je po Eurolige druhá najvyššia európska klubová súťaž v ženskom basketbale, v ktorej hrajú kluby z členských krajín Európskej basketbalovej federácie (FIBA EUROPE). Nahradila Pohár Ronchettiovej.
Montpezat (Gard)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
José Freire Falcão
José Freire Falcão (* 23. október 1925, Ererê – 26. september 2021) bol brazílsky kardinál, emeritný arcibiskup Brazílie.
Infected Rain
Infected Rain je moldavská nu/alternative metalová skupina.
José Freire Falcão
Životopis
Narodil sa v Ererê. Študoval teológiu v seminári v Prainhe. Za kňaza pre diecézu Limoeiro do Norte bol vysvätený 19. júna 1949. Po vysviacke pracoval ako pastoračný kňaz, neskôr tiež pôsobil v kňazskom seminári a ako duchovný Katolíckej akcie.
Infected Rain
História
Skupinu založili v roku 2008 gitarista Vadim „Vidick“ Ozhog, speváčka Elena Kataraga alias Lena Scissorhands a Ivan Kristioglo alias DJ Kapa.
José Freire Falcão
Životopis
V roku 1967 ho pápež Pavol VI. vymenoval za titulárneho biskupa Vardimissy a koadjútora diecézy Limoeiro do Norte. Za biskupa ho vysvätil arcibiskup Fortalezy José de Medeiros Delgado 17. júna 1967. Jeho predchodca v úrade zomrel 19. augusta toho istého roku a José Freire Falcão sa stal sídelným biskupom. O štyri roky neskôr, 25. novembra 1971 bol menovaný za arcibiskupa Teresiny. Pápež Ján Pavol II. ho menoval 15. februára 1984 za arcibiskupa Brazílie a 28. júna 1988 sa stal členom kardinálskeho kolégia ako kardinál-kňaz s titulárnym kostolom San Luca a Via Prenestina.
Infected Rain
História
8. augusta 2008 vystupovali na heavy metalovom festivale v Kryme, menom Red Alert. Neskôr v auguste, toho istého roku, nahrali prvé demo CD zostávajúce z troch piesní („With Me“, „Parasite“ a „No Idols“). Taktiež mali niekoľko koncertov v Kišiňove a na Ukrajine. náhľad|Lena Scissorhands
José Freire Falcão
Životopis
V roku 2000 požiadal o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 28. januára 2004.
V úlohe voliča sa zúčastnil konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. Bol v tom čase jedným z najstarších kardinálov-voličov, keďže veku 80 rokov, po dosiahnutí ktorého kardináli nemajú právo voliť pápeža, sa dožil 6 mesiacov po konkláve.
Infected Rain
História
V nasledujúcich rokoch vystupovali na metalových festivaloch ako Metal Heads’ Mission 2009, RockHausen 2008/2009, Fuckin’FuckFest 3, Big Up! Urban Fest 2009 (kde kapela zaujala prvé miesto) a Forest Kap 2009/2010. V lete roku 2009 vydávajú EP2009 zložené z 6 piesní („Judgmental Trap“, „Panika“, „No More“, „Escape“, „Go Away“ a „Homeless“). Nápaditou kombináciou ženského screamu, tvrdých rífov a elektronických prvkov vytvárajú individuálny štýl kapely Infected Rain. V zime 2010 vychádza prvý videoklip „Judgemetal Trap“. V roku 2011 skupina vydáva prvý album Asylum a vyrážajú na turné v Rumunsku. V januári 2012 vydávajú druhý videoklip „At The Bottom of The Bottle“. V lete 2012 vydávajú 2 piesne aj s videoklipmi: „Me Agains You“ a „Stop Waiting“. Na jeseň roku 2013 vyrážajú na prvé veľké turné po Rumunsku, Ukrajine, Rusku a Bulharsku. 15. mája 2014 nahrávajú nový album Embrance Eternity. V lete 2014 vystupuje skupina na festivaloch FajtFest 2014 (v Česku), Maraton Festival, ROUTE68 SUMMERFEST, a Rockstadt Extreme Fest 2014. 20. apríla 2017 vydávajú nový album 86, obsahujúci 11 skladieb. Texty piesní sú písané samotnou Lenou Scissorhand a sú v angličtine. Hudba je komponovaná hlavne gitaristom Vidick-om, v spolupráci so zvyšnými členmi kapely. Ako ženská frontmanka je Lena známa svojím silným hlasom a tetovaniami.
Hudobný štýl
Infected Rain je známa svojou rôznorodosťou hudobných štýlov, ako nu metal (rap, turntablism), nu metalcore (breakdowns, chytľavé gitarové rify, screaming), melodic death metal (harmónia, melódie, deathgrowls). Vokály majú rozsah od highpitched screams až deathgrowling, čistý spev a v menšej miere rap.
TV Pezinok
TV Pezinok vysiela od októbra 1998. Od začiatku svojej činnosti sa stala významným prvkom na lokálnom mediálnom trhu. TV Pezinok významnou mierou prispieva k vyššej informovanosti obyvateľov k rozvoju mesta a regiónu. Dlhoročným riaditeľom televíznej stanice bol Peter Bittner.
Vysielanie
TV Pezinok vysiela prostredníctvom digitálneho terestriálneho vysielania DVB-T na kanáli 41 v mestách a obciach Pezinok, Modra, Slovenský Grob, Chorvátsky Grob, Šenkvice, Viničné, Limbach a ďalších oblastiach v okolí Pezinka (cca 40 tisíc potenciálnych divákov), v káblových rozvodoch spoločnosti UPC v Pezinku, prostredníctvom káblového operátora SWAN a prebiehajú rokovania o ďalších možnostiach pokrytia v Pezinku a okolí. Je dostupná aj prostredníctvom live streamingového vysielania na stránke.
Čajka žltonohá
Čajka žltonohá (lat. Larus michahellis) je veľký druh čajky z čeľade čajkovité. Hniezdi v južnej a strednej Európe, najmä pri Stredozemnom mori. Ešte koncom 90-tych rokov 20. storočia bola považovaná za poddruh čajky bielohlavej. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov čajka žltonohá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie aj európskej je stúpajúci.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 15, zimujúcich jedincov 30 - 200. Je to novohniezdiaci druh, populačný a areálový trend nie je hodnotiteľný. Ekosozologický status v roku 1995 I - nezaradený. V roku 1998 NE - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC* D1 - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Moulézan
Moulézan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
M4 High-Speed Tractor
Stroj bol vyvinutý na podvozku tanku M3 Stuart. Ako pohon slúžil šesťvalcový benzínový motor 145GZ alebo F817G Waukesha. Maximálna hmotnosť prepravovaného prívesu mohla predstavovať až 14 ton. Traktor bol schopný zjazdiť svahy s náklonom 30°. Kapacitne poňal až 12 osôb. Bol vybavený navijakom schopným utiahnuť až 10 ton.
Delostrelecký traktor M4 bol v USA používaný v rokoch 19431960. Celkovo bolo v rokoch 19431946 vyrobených 5 500 kusov. Po druhej svetovej vojne bol dodaný do Japonska, Brazílie, Nemecka, Juhoslávie, Holandska a Pakistanu. Slúžil nielen pre armádu, ale aj v civilnom sektore ako odťahové a záchranné vozidlo.
Breux-Jouy
Breux-Jouy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nahrávacie štúdio
náhľad|Interiér nahrávacieho štúdia Nahrávacie štúdio je priestor pre nahrávanie zvuku. Malo by byť zložené z najmenej dvoch miestností, ktoré sú od seba oddelené zvukotesnou stenou. Prvá miestnosť slúži pre samotné nahrávanie, inštrumentalisti či speváci tu vykonávajú svoje party. V druhej miestnosti sa nachádza zvukový inžinier, prípadne hudobný producent, a zvuk tu upravuje na mixážnych pultoch. V 21. storočí vznikla možnosť nahrávky obstarávať a upravovať na domácich počítačoch. Štúdio by malo byť koncipované tak, aby bolo možné dosiahnuť optimálne akustických vlastností. Nahrávacie štúdiá sú určené nielen pre nahrávanie hudby, ale tiež napríklad pre dabing.
Breuillet (Essonne)
Breuillet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amid (funkčná skupina)
Druhy
Dôležitými podskupinami amidov sú:
Ako amidy sa označujú aj:
Antonov An-72
Verzia An-74 vznikla ako verzia vojenského transportného lietadla An-72 určená pre prevádzku v oblasti Arktídy a Antarktídy a pre komerčnú prepravu nákladu na stredne dlhých tratiach za všetkých klimatických podmienok s teplotami siahajúcimi od -60°C do +45°C. Vzhľadom k tomu si konštrukcia lietadla vyžiadala určité zmeny. Prvý prototyp An-74 vzlietol 29. septembra 1983. Na linkách v ZSSR začali sériové stroje lietať od roku 1985. Celkovo bolo vyrobených okolo 80 kusov.
Základnú výzbroj prieskumnej verzie lietadla An-72P tvorí 23mm kanón GŠ-23L. Na dve podkrídlové závesné miesta možno podvesiť raketové bloky UB-32 s 32 neriadenými raketami S-5 kalibru 57 mm. V nákladovom priestore je miesto pre 100 kilogramové letecké bomby, ktoré sa zhadzujú po otvorení zadných dverí nákladového priestoru.
Na účely pobrežného hliadkovania má lietadlo An-72P zabudovaný prieskumný rádiolokátor EL/M-2022A, umožňujúci vypátrať a sledovať až 100 námorných cieľov do vzdialenosti 130 km a E/O prieskumný systém s TV a FLIR kamerou pre vedenie denného a nočného prieskumu do vzdialenosti 20 alebo 15 km. Lietadlo je ďalej vybavené dopplerovským navigačným meteorologickým rádiolokátorom s dosahom 550 km, ktorý spolu s pilotne navigačným kompletom na báze štandardného numerického navigačného vybavenia umožňuje bezpečné automatické, príkazové a ručné riadenie letu po stanovenej trase. Komplet v spolupráci s elektronickým vybavením lietadla zabezpečuje automatický štart a pristátie s využitím pozemných rádiomajákov. Nákladový priestor An-72P o celkovom objeme 33,11 m³, s dĺžkou 7 m, šírkou 2,15 m a výškou 2,20 m umožňuje prepravovať až 5 000 kg nákladu, 22 výsadkárov s výstrojom a výzbrojou alebo 16 ranených na nosidlách.
Typy lietadla
vpravo|náhľad|Antonov An-74T
Špecifikácia (An-74)
vpravo|323x323bod
Théseus
thumb|Théseus zvíťazil nad Minotaurom ([[Charles-Édouard Chaise, 1791)]] Théseus (iné názvy: Teseus, Téseus, Tézeus; starogr. Θησεύς – Théseus, ) je v gréckej mytológii syn boha mora Poseidóna a Aithry, manželky aténskeho kráľa Aigea. Je označovaný ako jeden z najväčších hrdinov gréckych bájí, porovnávaný s Heraklom.
Théseus sa narodil v Troizéne, kde kraľoval Pittheus, otec jeho matky Aithry. Jej manžel Aigeus vraj pre vysoký vek už nemohol mať vlastných potomkov, jeho otcom sa teda stal boh mora Poseidón. Čoskoro po Théseovom narodení musel Aigeus odplávať do Atén, kam ho volali kráľovské povinnosti a tak syn a matka zostali v Troizéne. Vychovával ho starý otec Pittheus, ktorý ho naučil kráľovskému vystupovaniu, vojenskému umeniu a zápasu.
Keď dospel do veku šestnástich rokov, doviedla ho matka k veľkému balvanu, poradila mu, nech ho odvalí. Théseus pod ním našiel ukrytý meč a črievice. Tie mu zanechal ukryté Aigeus do doby než Théseus bude dospelý a silný a podľa týchto vecí vedel, že svojho syna spozná.
Théseus sa teda vydal do Atén, kde mal byť následníkom trónu. Cestou sa nevyhýbal dobrodružstvám ani súbojom, chcel si hrdinskými činmi vydobyť slávu. Miesto krátkej plavby si zvolil cestu po súši. Čoskoro za hranicami Troizény mal príležitosť: thumb|Théseus, nástenná maľba z [[Pompeje|Pompejí, Národné archeologické múzeum v Neapole]]
Keď takto ničomníkov potrestal podľa porekadla "čím kto zaobchádza, tým aj schádza" získal si vďaku a obdiv obyvateľov a dobyl si prvú slávu, radostne vykračoval do Atén a vyhľadal Aigeov palác. Kráľ ho nespoznal, ale spoznala ho žena, ktorá bola jeho hosťom – kúzelníčka Médeia. Tá našla u Aigea azyl po tom, čo ju za vraždu kráľa Pelia v Iólku vyhnal jeho syn Akastos; rovnako ako ju vyhnali z Korintu, kde zavraždila kráľa Kreóna a jeho dcéru Glauké (pozri Argonauti). Keď teraz Médeia v Aténach videla, že Théseus jej stojí v ceste k moci, navádzala Aigea, aby Thésea nechal zavraždiť. To sa jej ale nepodarilo, pretože kráľ Aigeus na hostine poznal svoj meč a tým aj svojho nevlastného syna. Potom ju kráľ s prekliatím vyhnal z Atén.
Otec a syn sa dlho zo stretnutia neradovali. Atény ohrozovalo veľké vojsko, ktoré tam priviedlo pätnásť synov Aigeovho brata Pallasa, ktorý usiloval o následníctvo na aténskom trónu. Théseus sa postavil do čela obrancov a nečakaným úderom nepriateľa zničil a zabezpečil otcovu vládu.
Po tomto víťazstve sa opäť vypravil za ďalšími hrdinskými činmi. Atiku sužoval obrovský býk, ktorého tam priviedol Herakles z Kréty pre kráľa Eurysthea. Býk bol divoký, kráľ si ho nechcel ponechať a pustil ho na slobodu. Théseus ho chytil a po ťažkom boji zabil k veľkej úľave všetkých.
Keď sa opäť so slávou vracal do Atén, našiel mesto v smútku – krétsky kráľ Minós práve poslal pre krutú daň: sedem dievčat a sedem mladíkov, ktoré Atény museli posielať každým deviatym rokom na Krétu za to, že pred rokmi na aténskych hrách Aigeus zabil Minoovho syna Androgea. Na Kréte boli obete predhodené Minótaurovi, ktorého kráľ držal v labyrinte.
Bol to obludný netvor, napoly muž, napoly býk, ktorého porodila Mínoova manželka Pasifaé, bol to dôsledok jej nevery s bielym býkom. Aténske obete mali byť posielané až do Minotaurovej smrti.thumb|left|200px|Théseus a kentaur, Kunsthistorisches Museum Viedeň
Théseus sa ihneď prihlásil medzi obete, aj proti vôli svojho nevlastného otca. Vedel, že musí netvora zabiť a zbaviť tak Atény krutej a potupnej dane. Vyplával pod čiernymi plachtami v znamení smútku, ale sľúbil otcovi, že ich vymení za biele, ak sa bude úspešne vracať z Kréty.
Kráľ Minos si po príchode Thesea ihneď všimol a pýtal sa ho na otca. Odpovedal mu, že je rovnako tak božského pôvodu, že tak ako je Minos synom Dia, je on synom Diovho brata Poseidóna. Minos na overenie hodil do mora zlatý prsteň a s údivom videl, že o chvíľu mal zlatý prsteň späť, podala ho totiž Poseidonova manželka Amfitrité. Ale ťažšia úloha Thésea ešte len čakala. K tomu, aby si s ňou dobre poradil, mu prispelo to, že Minoova dcéra Ariadna sa do neho od prvého okamihu zamilovala a výdatne mu pomohla. Darovala mu čarovný meč a klbko nite, ktoré mu dopomôže k šťastnému návratu.
Priplávali k Aténam a Théseus nezbadal, že pri nalodení zabudol na výmenu plachiet. Tak sa stalo, že keď jeho otec Aigeus vyzeral loď a uvidel čierne plachty, prepadol zúfalstvu a skočil do mora. To sa od tej doby nazýva morom Egejským.
Théseus sa na to stal aténskym kráľom, vládol múdro, ale stále túžil po dobrodružstvách a hrdinských činoch. A tak sa vydal do sveta a zúčastnil sa lovu na kalydónského kanca s hrdinom Meleagrom, s Iasónom plával na lodi Argonautov do ďalekej Kolchidy pre zlaté rúno; s Heraklom išiel do vojny proti Amazonkám a domov sa vrátil s ich vodkyňou Antiopou, ktorú si vzal za manželku. Nebola ňou však dlho, Amazonky vytiahli proti Aténam, aby ju prepustili, ona sa v boji postavila po boku Thésea a pritom zahynula. thumb|Ariadna a Théseus
Zo žiaľu pracoval teraz usilovne pre Atény, opevnil hradby mesta, vydával nové zákony: zaviedol spoločenskú štruktúru roztriedenia na stavy, za jeho vlády boli prepustení otroci na slobodu, a preto bol kráľ Théseus uznaný za tvorcu kráľovskej aténskej demokracie. Odvrátil vojnu s Lapithmi, uzavrel s nimi zmier, pretože vzájomné sily boli vyrovnané. Čoskoro nato ho pozval na svoju svadbu kráľ Lapithov Peirithoos. Pozvaní boli tiež kentauri, ktorí vyprovokovali bitku pre miestne ženy. Gréci neboli ozbrojení, ale napriek tomu v neľútostnom boji Kentaurov premohli a väčšinu z nich pobili.
Po návrate do Atén sa Théseus druhýkrát oženil, vzal si Ariadninu sestru Faidru. To však prinieslo nešťastie, keď sa Faidra zamilovala do Hippolyta, Théseovho syna. Nebolo vysvetlené, či ju nechcel, alebo naopak ju zvádzal a či sa ona bránila, isté však je, že Hippolytos zahynul a Faidra spáchala samovraždu.
V tej dobe ovdovel tiež Peirithoos, tak sa obaja vydali do cudziny hľadať si nové manželky. Obaja túžili po krásnej Helene zo Sparty, budúcej príčine trójskej vojny. Žrebom pripadla Helena Théseovi, ukryl ju v Aténach. Peirithoos si vyhliadol Persefoné, manželku boha podsvetia Háda a Théseus ho nedokázal od cesty do podsvetia odradiť. Hádes ich prijal a vypočul vľúdne, dal si chvíľu na rozmyslenie a zatiaľ hostí požiadal, aby sa posadili, kým sa rozhodne. Sotva si však sadli na kamenné kreslá, hneď na ich studený kameň prirástli. Peirithoos sa už nikdy nedostal von, Thésea po veľmi dlhej dobe oslobodil Herakles.
Helenu medzitým uniesli z Atén jej bratia Kastor a Polydeukes, vzali tiež Théseovu matku Aithru. Zbúrali hradby mesta a vládu nad ním odovzdali Menestheovi, Théseovmu úhlavnému nepriateľovi. A tak bol Théseus po návrate z podsvetia úbohým vyhnancom.
Vypravil sa na ostrov Eubója, kde dúfal, že nájde svojich synov Démofóna a Akamanta a s nimi dobyje späť Atény. Ale už mu šťastie neprialo. Zahynul neslávne, rukami skyrského kráľa Lykoméda, ktorý ho v túžbe po jeho majetku pri spoločnej prechádzke v nestráženej chvíli zvrhol z vysokej skaly do mora a nepomohlo mu ani to, že bol synom samého boha mora.
Odraz v umení
Príbeh Théseov je stvárnený v mnohých umeleckých dielach
Iné projekty
www.theseus.com
Libický luh
Libický luh je národná prírodná rezervácia v okresoch Kolín a Nymburk ležiaca na sútoku riek Cidliny a Labe.
História
Rezervácia obsahuje najrozsiahlejšiu súvislú oblasť lužných lesov v Čechách. Bezprostredne súvisí s bývalým slavníkovským hradiskom v Libici nad Cidlinou ktorému poskytovala prirodzenú ochranu. V roku 1985 bolo územie zaradené do kategórie chránených prírodných výtvorov; na zoznam národných prírodných rezervácií sa prenieslo roku 1992. Ekosystém rezervácie nepriaznivo ovplyvnila výstavba diaľnice D11 ktorá k Libici bola privedená tiež v roku 1992 a v bezprostrednej blízkosti rezervácie tiež končila až do predĺženia trasy koncom roku 2006. Najnovšie bola rezervácia zaradená do európskej siete Natura 2000 ako územie európskeho významu Libické luhy. Jej rozloha je asi 445 hektárov, ochranné pásmo má plochu 46 ha. Je v správe CHKO Kokořínsko. Časť lužného lesa zvaná Havran o rozlohe 31,3 hektárov bola roku 2008 vyhlásená bezzásahovým územím.
Od 90. rokov 20. storočia až do súčasnosti prebieha v rezervácii katastrofálne lesné hospodárenie, zničená bola tiež cenná vodná vegetácia niektorých tôní a veľká plocha druhovo bohatých lúk. Lokalita by mohla slúžiť ako modelový príklad nekompetentnosti orgánov ochrany prírody.
Prírodné pomery
Rezervácia je tvorená spleťou tôní, mŕtvych a slepých ramien Labe na jeho pravom brehu medzi Libicou nad Cidlinou a Velkým Osekom.