cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranokresťanské baziliky v Diocletianopole
Opis a dejiny
Konštrukčne sú (okrem baziliky č. 1, ktorá je dvojloďová) všetky trojloďové s apsidou a vo väčšine prípadov aj s predsieňou s niekoľkými vchodmi. Podlahy v bazilikách sú dláždené tehlami a steny budov sú buď z lámaného kameňa alebo zo striedajúcich sa radov lámaného kameňa a tehál.
Celkovo tri z bazilík sú prístupné.
Bazilika č. 1
Lokalita: Nachádza sa pri vnútornej časti hradieb antického mesta, približne 150 metrov západne od južnej brány antického mesta.
Opis: dvojloďová bazilika s apsidou z 5. storočia.
Dostupnosť: exponovaná, prístupná
Bazilika č. 2
Lokalita: Nachádza sa vo východnej časti pevnosti, približne 150 metrov od strednej časti východných hradieb.
Opis: Ide o najväčšiu z chisarských bazilík s dĺžkou 39,40 metra a šírkou 22,40 metra. Je tiež bazilikou s najbohatšou architektonicko-umeleckou formou. Je trojloďová s apsidou, predsieňou a átriom. Objavená bola v roku 1921 a preskúmaná v roku 1988.
Dostupnosť: neprístupná
Bazilika č. 3
Lokalita: Nachádza mimo ohradenej časti antického mesta približne 120 metrov južne od južnej pevnostnej brány.
Opis: Postavená bola v 5. storočí na základoch staršieho chrámu. Je trojloďová s apsidou, predsieňou a átriom. Preskúmaná bola v roku 1980.
Dostupnosť: exponovaná, prístupná
Bazilika č. 4A
Lokalita: Nachádza sa mimo opevnenej časti mesta v lokalite s názvom Cărkovište pri pravom brehu rieky Orfeev dol, severne od severovýchodného rohu pevnosti.
Opis: Pochádza z polovice 4. storočia a bola postavená na základoch pohanského chrámu. Bazilika bola trojloďová s apsidou s pôdorysom v tvare podkovy. Nemala predsieň, ale v bazilike sa nachádzalo baptistérium a katechumenium (miesto pre zatiaľ nepokrstených). Zničená bola pravdepodobne počas nájazdov Hunov v polovici 5. storočia.
Dostupnosť: neprístupná
Ingrandes
Ingrandes môže byť:
Ranokresťanské baziliky v Diocletianopole
Bazilika č. 4B
Lokalita: ako bazilika 4A
Opis: Bola postavená v druhej polovici 5. storočia na základoch pôvodnej baziliky 4A. Bazilika má nové rozdielne architektonické riešenie. Dĺžka baziliky dosahuje 37,50 metra a šírka 18,50 metra. So svojimi rozmermi je tak podstatne väčšia než pôvodná bazilika 4A zo štvrtého storočia. V bazilike bol počas prieskumov nájdený olovený relikviár.
Dostupnosť: neprístupná
Bazilika č. 5
Dostupnosť: neprístupná
Bazilika č. 6
Lokalita: Nachádza sa mimo opevnenej časti antického mesta približne 650 metrov južne od juhovýchodného rohu pevnostných hradieb na pravom brehu rieky Orfeev dol, približne 45 metrov južne od minerálneho prameňa Čair baňa.
Opis: Bola objavená v roku 1938. Architektonicky predstavuje tzv. helénsky typ baziliky. Je trojloďová s predsieňou a átriom. Dosahuje dĺžky 30,70 metra a šírky 15,30 metra. Vo východnej časti bočných menších lodí baziliky sa nachádzali ešte ďalšie dve menšie miestnostidiakonikon a prothesis. Bazilika bola postavená v priebehu 6. storočia. V predapsidnej časti bola pod podlahou objavená klenutá krypta so zvyškami fresiek. Pravdepodobne v nej mali byť uchované relikvie mučeníka, ktorému bola bazilika zasvätená.
Bazilika č. 7
Lokalita: Nachádza sa len 22 metrov východne až severovýchodne od východnej pevnostnej steny.
Opis: Bola objavená v roku 1960 pri výstavbe Letného divadla. Bazilika bola postavená pravdepodobne v poslednej štvrtine 5. storočia. Dosahuje dĺžky 28 metrov a šírky 17 metrov. Je trojloďová s predsieňou rozdelenou na tri časti. Naos je čiastočne skosený, centrálna loď si ale necháva rovnakú šírku po celej dĺžke na úkor bočných lodí.
Dostupnosť: neprístupná
Bazilika č. 8
Opis: Je trojloďová s apsidou, predsieňou a átriom.
Dostupnosť: exponovaná, prístupná
Bazilika č. 9
Lokalita: Nachádza sa mimo opevnenej časti antického mesta približne 700 metrov južne od hlavnej južnej pevnostnej brány v susedstve najväčšej neskoroantickej nekropoly mesta Diocletianopolis.
Opis: Bola objavená a preskúmaná v roku 1961. Bazilika bola postavená v priebehu druhej polovice 6. storočia. Ide o trojloďovú budovu s tromi apsidami, zložito členenou predsieňou a átriom. Budova dosahuje dĺžku 18,40 metra a šírku 12,85 metra. Naos je silne skosený, oltárna časť je trojdielna a zložitá, pričom sa skladá z presbytéria, prothesis a diakonikonu.
Dostupnosť: neprístupná
Pamiatková ochrana
Ranokresťanské baziliky mesta Diocletianopolis, ktoré sa nachádzajú na území dnešného mesta Chisaria boli vyhlásené v roku 1966 za kultúrnu pamiatku národného významu. Dôvodom vyhlásenia za kultúrnu pamiatku je ich architektonicko-staviteľská hodnota.
Zahrady pod Hájem
Zahrady pod Hájem je národná prírodná rezervácia ev. č. 1036 na východnom okraji obce Velká nad Veličkou v okrese Hodonín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Biele Karpaty.
Ochrana
Predmetom ochrany je komplex kvetnatých karpatských lúk a lužných stepí s bohatou kvetenou a zverinou.
L’Isle-Arné
L’ Isle-Arné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Janville
Janville môže byť:
Stará Vajnorská
Na ulici bola čierna skládka stavebného a iného odpadu o veľkosti asi 300 ton, ale v novembri 2015 bola vyčistená.
Afragola
Afragola (výsl. IPA: [afraˈɡoːla], v miestnom dialekte [afraˈvɔlə]) je mesto v južnom Taliansku, súčasť metropolitného mesta Neapol v kraji Kampánia. V roku 2016 malo 65 tisíc obyvateľov.
Janvry
Janvry môže byť:
Jouy
Jouy môže byť:
Naomi Wattsová
Naomi Ellen Wattsová (28. september 1968, Shoheram, Spojené kráľovstvo) je britsko herečka.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľká Paka
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľká Paka v okrese Dunajská Streda.
Naomi Wattsová
V roku 2004 bola nominovaná na Oscara za najlepší ženský herecký výkon v hlavnej úlohe za výkon v roli Cristiny Peckovej vo filme mexického režiséra Alejandra Gonzáleza Iñárritua 21 gramov (2003), v ktorom si zahrala spolu so Seanom Pennom. Z ďalších príležitostí sa objavila v remaku z roku 2005 hororového príbehu King Kong, ktorý jej vyniesol druhú Saturnovu cenu, v ďalšom remaku Farebný závoj (2006), alebo v thrilleroch Prísľuby z východu (2007) a International. V roku 2010 stvárnila v životopisnej snímke Fair Game osud americkej dôstojníčky Valérie Plameovej, opäť vedľa kolegu Seana Penna, ktorý hral jej manžela Josepha C. Wilsona.
V roku 2002 ju časopis People zaradil medzi 50 najkrajších osôb. Roku 2006 sa stala veľvyslankyňou dobrej vôle pre Spojený program HIV/AIDS OSN, ktorá zvyšuje povedomie o otázkach týkajúcich sa AIDS.
Životopis
náhľad|vľavo|Naomi Wattsová v roku 2012 Narodila sa v anglickom Shorehame do rodiny obchodníčky so starožitnosťami, kostýmovej návrhárky a filmovej architektky Myfanwy Edwardsovej, rodenej Robertsovej, a Petra Wattsa, anglického road manažéra zaisťujúceho turné kapiel, a tiež majstra zvuku skupiny Pink Floyd. V jej štyroch rokoch sa rodičia rozviedli. Potom spolu s matkou a bratom Benom Wattsom, ktorý sa stal umeleckým fotografom, žili tri roky u prarodičov Nikki a Hugha Robertsových. S matkou sa niekoľkokrát sťahovali po Anglicku a Walese, vo väčšine prípadov za jej novým partnerom. Peter Watts ukončil spoluprácu s Pink Floyd v roku 1974 a s jej matkou sa zmieril. V auguste 1976 ho našli mŕtveho v jeho byte v Notting Hill, zrejme po predávkovaní heroínom.
Budúca herečka potom vyrastala s matkou a ďalšími príbuznými na farme Llanfawr v severnom Anglesey. Ambíciu stať sa herečkou získala, podľa vlastných slov, po zhliadnutí filmu Watts Fame z roku 1980. V štrnástich rokoch sa s bratom a matkou presťahovali do Austrálie za babičkou z matkinej strany, ktorá bola Austrálčanka. Matka najskôr pracovala ako štylistka pre televízne reklamy, následne ako módna návrhárka a nakoniec tiež v projekte mydlovej opery Return To Eden. Naomi si vyskúšala natáčanie televíznej reklamy a začala navštevovať hodiny herectva.
Študovala na strednej Mosman High School a dievčenskej škole North Sydney Girls' High School, kde bola jej triednou spolužiačkou Nicole Kidmanová. Školu však nedokončila a začala pracovať ako predavačka novín a obchodná zástupkyňa v Delicacies store na severnom pobreží Sydney. V osemnástich rokoch podpísala zmluvu s modelingovou agentúrou, ktorá ju vyslala do Japonska. Po niekoľkých neúspešných konkurzoch sa vrátila späť do Sydney, kde získala zmluvu na reklamu pre obchodný dom. Tým na seba upozornila a v časopise Follow Me nastúpila na pozíciu asistentky editorky pre módu. Náhodná ponuka spolupracovať na seminári týkajúceho sa dramatického umenia ju priviedla späť k herectvu a rýchlemu opusteniu doterajšieho zamestnania
Vo veci postoja k národnosti prehlásila: „Považujem sa za Britku, ktorá má veľmi radostné spomienky na Spojené kráľovstvo. Prvých 14 rokov života som strávila v Anglicku a Walese a nikdy sa mi nechcelo odísť. Keď som už v Austrálii bývala, často som sa do Anglicka vracala.“ Tiež vyjadrila svoju náklonnosť k austrálskej príslušnosti slovami: „Považujem sa za skutočnú Austrálčanku a s Austráliou som tesne spojená. Vlastne, keď ľudia hovoria o tom, kde sú doma, ja hovorím v Austrálii, pretože odtiaľ mám najsilnejšie spomienky.“
Súkromný život
náhľad|S partnerom Lievom Schreiberom, 2012 Maniacky smiech jej otca Petra Wattsa je počuť na nahrávkach kapely Pink Floyd v skladbách „Speak to Me“ a „Brain Damage“ z albumu The Dark Side of the Moon.
V 90. rokoch bol jej partnerom režisér Stephen Hopkins, potom od augusta 2002 do mája 2004 herec Heath Ledger. . Od jari 2005 žije s hercom Lievom Schreiberom. V rozhovore z konca januára 2009 potvrdila, že od neho dostala prsteň, ale nikto z dvojice sa do manželstva neponáhľa. Schreiber je známy svojou mystifikáciou médií. V roku 2007 označil svoju partnerku už za manželku, ale následne povedal, že sa jednalo iba o vtip.
Barbolica
Barbolica môže byť:
Naomi Wattsová
Súkromný život
Počas natáčania filmu Farebný závoj sa začala zaujímať o budhizmus, ku ktorému potom konvertovala. Svoju náboženskú vieru vyjadrila slovami: „V niečo verím, ale nie som striktná budhistka či čokoľvek iné.“
Za farou
Ulica Za farou v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Vajnory a nazvaná bola podľa fary.
InPark
náhľad|Parčík pri Inchebe, kde v roku 2020 sídlil InPark (2007) InPark (iné názvy: InPark / Summer In Peace, InPark – Summer In Peace) je kultúrny areál v Bratislave určený na open-air podujatia. Do jesene 2020 sa nachádzal v parčíku pri Inchebe na Viedenskej ceste a otvorili ho 1. júla 2020 koncertom slovenskej punk rockovej skupiny Konflikt. V súčasnosti sídli v amfiteátri pri Štrkoveckom jazere v bratislavskej mestskej časti Ružinov.
Bol, aj je, náhradou zrušených koncertov a festivalov v súvislosti s pandémiou ochorenia COVID-19 na Slovensku a koncerty majú kapacitu 1000 návštevníkov.
V pôvodnom kultúrno-športovom areáli sa nachádzalo veľké pódium a pri menších skupinách sa pristavilo malé pódium s názvom Talent & Busking Stage (T&B Stage).
Minúta (rozlišovacia stránka)
Minúta môže byť:
L’Isle-Bouzon
L’ Isle-Bouzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juillé
Juillé môže byť:
Milan Šútovec
<references group="Encyklopédia Slovenska, Bratislava 1981, zv. V, s. 784" /> Milan Šútovec, CSc. (* 12. september 1940, Martin) je slovenský literárny vedec, spisovateľ a scenárista, bývalý česko-slovenský politik za hnutie Verejnosť proti násiliu, poslanec Snemovne ľudu a poslanec a predseda Snemovne národov Federálneho zhromaždenia po Nežnej revolúcii.
Životopis
V rokoch 19551958 študoval na Jedenásťročnej strednej škole v Martine. V rokoch 19591964 absolvoval štúdium slovenčiny a histórie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave s titulom prom. filológ. Medzi rokmi 1962 a 1972 pôsobil postupne ako redaktor časopisov Kultúrny život a Slovenské pohľady a vo vydavateľstve Tatran. Od roku 1972 pracoval v Literárnovednom ústave Slovenskej akadémie vied v Bratislave, v roku 1978 tam získal vedeckú hodnosť Kandidát vied o umení (CSc).
V januári 1990 bol kooptovaný do Federálneho zhromaždenia ako poslanec za Verejnosť proti násiliu (VPN) do Snemovne ľudu. Vykonával funkciu snemovného predsedu Výboru pre kultúru a výchovu. Po voľbách v júni 1990 bol počas celého volebného obdobia do roku 1992 poslancom Snemovne národov za VPN. Súčasne bol členom Predsedníctva a predsedom Snemovne národov a členom Predsedníctva a podpredsedom Federálneho zhromaždenia. V roku 1991 bol aj predsedom poslaneckého klubu VPN.
Medzi rokmi 19931996 viedol Bratislavskú kanceláriu nemeckej nadácie Konrad-Adenuer-Stiftung, v rokoch 1997/1998 bol predsedom Asociácie organizácií spisovateľov Slovenska. V roku 1997 znovu nastúpil ako vedecký pracovník do Ústavu slovenskej literatúry Slovenskej akadémie vied; tam po roku 2000 niekoľko rokov predseda Vedeckej rady a vedúci Oddelenia dejín slov. literatúry. 2012 odchod do trvalého dôchodku.
Má synov Andreja a Martina, ktorý je pod umeleckým menom Shooty známym slovenským karikaturistom.
Vo parlamentných voľbách v roku 2006 kandidoval na 79. mieste kandidátky strany Slobodné fórum, navrhla ho Demokratícká únia.
Juilly
Juilly môže byť:
Gregória
Gregória je vrch v Kozích chrbtoch. Leží nad Šuňavou, približne západne od Svitu.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Važecký chrbát. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Šuňava a Štrba. Najbližším sídlom je severovýchodne ležiaca obec Šuňava, severne leží Štrba, severozápadne Važec a Východná, západne osada Čierny Váh, juhovýchodne Liptovská Teplička a východne Vikartovce. Vrcholom vedie hranica ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Západné a Vysoké Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no juhovýchodným úbočím vedie žlto značený chodník zo Šuňavy do Čiernovážskej doliny. Hrebeňom vedie lesná cesta k blízkemu vysielaču, ktorá výrazne uľahčuje dostupnosť Gregórie.
Euarchontoglires
Euarchontoglires (názov vznikol zložením slov Euarchonta + Glires) alebo zriedkavo Supraprimates je veľký taxón cicavcov, presnejšie placentovcov. Z recentných (teda nevyhynutých) živočíchov sem patria tieto rady: dvojitozubce, hlodavce, tany, letuchy a primáty.
Zaradenie v systéme
Taxón Euarchontoglires patrí do taxónu Boreoeutheria (=Laurasiatheria + Euarchontoglires), ktorý patrí pod placentovce.
Vnútorná systematika
''Vysvetlivka: A, B, ...tu označujú rôzne významy toho istého názvu. Znak / oddeľuje úplné synonymá.''
Euarchontoglires:
Jussy
Jussy môže byť:
Supraventrikulárna tachykardia
alt=EKG supraventrikulárnej tachykardie|náhľad|EKG obraz supraventrikulárnej tachykardie - záznam z kardiomonitora. Typická je rýchla činnosť srdca, chýbanie P vĺn a štíhle (nerozšírené) QRS komplexy Supraventrikulárna tachykardia (SVT) je označenie pre tachykardie, ktoré majú pôvod v štruktúrach nad srdcovými komorami, v predsieňach alebo v oblasti atrioventrikulárbej junkcie (spojenia), aj keď na niektorých sa podielajú vodivé dráhy, vedúce komorami. Od komorovej tachykardie sa spravidla, ale nie bez výnimky odlišuje kratšie trvajúcim ("štíhlym") QRS komplexom na elektrokardiograme (EKG).
Supraventrikulárne tachykardie vznikajú mechanizmom zvýšenej automacie alebo reentry. Pri zvýšenej automacii je príčinou zdroj vzruchov - ektopický pacemaker, ktorý ich tvorí rýchlejšie, ako sinoatriálny uzol a preberá riadenie srdcového rytmu.
Reentry znamená šírenie vzruchov v kruhu dráhou, z ktorej časť vedie normálnym prevodovým systémom srdca a časť anomálnymi (aberantnými) dráhami, z ktorých opäť vstupuje do prevodového systému; prevodovým systémom sa súčasne šíri aj normálnym spôsobom a aktivuje kontrakcie srdcových komôr. Podmienkou je, aby sa jednotlivé časti vodivého systému stihli zotaviť (repolarizovať) pred príchodom nového vzruchu. Anomálne (aberantné) dráhy môžu byť rôzne a môžu sa meniť. Bývajú vrodené, alebo vznikajú následkom choroby (napr. ischémie).
Rozdelenie supraventrikulárnych tachykardii
alt=Flutter predsiení na EKG|náhľad|Flutter predsiení na EKG zázname. Typický priebeh flatrových F- vĺn v tvare "zubov píly" nie je vždy zrejmý na prvý pohľad, časť ich priebehu býva skrytá v QRS komplexe alebo v T vlne.
Príznaky a diagnostika
Supraventrikulárna tachykardia sa prejavuje pocitom búšenia srdca, slabosťou, závratom až poruchou vedomia. Po dlhšom trvaní môže viesť k zlyhaniu srdca v popredí s dýchavicou. Zriedkavejšie spôsobuje aj smrť, následkom zlyhania srdca alebo prechodom do fibrilácie komôr.
Diagnóza sa stanovuje na základe elektrokardiografického (EKG) vyšetrenia. Záznam je charakteristický tachykardiou, pričom QRS komplexy majú trvanie do 0,11 s  ("štíhle" QRS komplexy). Činnosť srdca môže byť nepravidelná (fibrilácia predsiení, multifokálna predsieňová tachykardia) alebo pravidelná (ostatné). Hoci QRS komplexy s trvaním nad 0,12 s ("širokokomplexová tachykardia") sú charakteristické pre komorové tachykardie, môžu sa objaviť aj pri supraventrikulárnej tachykardii, a to buď pri preexcitačnom syndróme alebo u pacientov s poškodením Tawarovho ramienka, ktoré sa prejaví len pri zrýchlení činnosti srdca. Jednotlivé typy supraventrikulárnych tachykardii sa rozlišujú podľa tvaru, prípadne neprítomností P vĺn a ich vzťahu ku QRS komplexu, prípadne aj podľa tvaru QRS komplexu. V niektorých prípadoch nie je možná presná diagnostika bez použitia ďalších EKG zvodov (napríklad snímania z elektródy, zavedenej do pažeráka do blízkosti srdca) alebo elektrofyziologického vyšetrenia. Často je supraventrikulárna tachykardia záchvatová, záchvaty trvajú krátko a k ich zachyteniu je potrebné dlhodobé monitorovanie EKG (Holterov EKG monitor).
K doplňujúcim vyšetreniam patrí biochemické vyšetrenie krvi, hlavne stanovenie koncentrácii hlavných minerálov, echokardiografické vyšetrenie s cieľom zistiť prípadné vyvolávajúce ochorenie srdca, prípadne ďalšie. Treba zvážiť možnosť endokrinného ochorenia (thyreotoxikóza) a predávkovania liekmi (digoxin).
Liečba
V prípade neúspechu je možné použiť liečbu antiarytmikami: adenozínom, amiodaronom, propafenonom, flekainidom, prokainamidom alebo betablokátormi, menej často verapamilom. Nepoužíva sa už digoxin a chinidin. Niekedy účinkujú okamžite, ešte počas vnútrožilovej aplikácie, inokedy sa ich účinok prejaví neskôr. V prípade, že stav pacienta nedovoľuje čakať na nástup ich účinku, je potrebná neodkladná liečba synchronizovanou elektrokardioverziou. Elektrokardioverzia sa často používa aj ako metóda prvej voľby, napríklad u pacientov s opakovanými záchvatmi arytmie, u ktorých je už známa úspešnosť rôznych spôsobov liečby.
V prevencii záchvatov sa pužívajú väčšinou antiarytmiká (okrem adenozínu). Súčasťou prevencie je aj liečba prípadného vyvolávajúceho ochorenia srdca, pretože aberantné dráhy často vznikajú v poškodenom myokarde. V prípade častých záchvatov a predovšetkým u arytmií na podklade reentry mechanizmu sa používajú invazívne metódy, napríklad rádiofrekvenčná ablácia, pri ktorej sa po potrebnom elektrofyziologickom vyšetrení elektrickým prúdom o vysokej frekvencii teplom odstráni kritické miesto aberantnej dráhy. Postupy sa líšia pre jednotlivé typy arytmii, môže sa jednať aj o rozsiahlejšie výkony.
Juvigny
Juvigny môže byť:
Autoservis
thumb|Autoservis AutoPoint thumb|Zdvíhacie zariadenie v autoservise Autoservis je servisné centrum, kde automechanici opravujú, nastavujú a kontrolujú motorové vozidlá.
Poskytované služby:
Delenie autoservisov
Základné delenie:
Autorizované autoservisy musia spĺňať medzinárodné normy, napríklad ISO 9001
L’Isle-de-Noé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ťažký vodopád
náhľad|Ťažký vodopád náhľad|Pohľad na [[Ťažká dolina|Ťažkú dolinu, Ťažké pleso a skalný prah s Ťažkým vodopádom z Litvorovej doliny]]
Ťažký vodopád (poľ. Ciȩżka Siklawa; pred rokom 2007 aj Český vodopád) je puklinový vodopád v Ťažkej doline vo Vysokých Tatrách.
Poloha
Vodopád sa nachádza na vodnom toku Ťažký potok, poniže výtoku Ťažkého potoka z Ťažkého plesa, v spodnej časti Ťažkej doliny, na severnej strane Vysokých Tatier v katastrálnom území obce Tatranská Javorina, okres Poprad. Nachádza sa v krajinársky osobitne cennom a zachovanom prostredí národného parku TANAP.
Vodopád s výškou cca 10 m padá z výrazného strmého cca 300 m vysokého skalného prahu, ktorým Ťažká dolina spadá do Bielovodskej doliny. Nachádza sa v nadmorskej výške Vodopád je na horninovom podloží granodiorit a jeho genetický typ je glaciálny, puklinový. Hydrologické poradie je 3-01-01-001.
Názov
Geografický názov Ťažký vodopád je odvodený z názvu doliny Ťažká dolina, ktorou preteká Ťažký potok a na ktorom leží vodopád. Názov Ťažkej doliny má motiváciu podľa jej ťažkej prístupnosti kvôli nutnosti najprv prekonať strmý, náročne priechodný skalný prah.
Prístup
K vodopádu nevedie turistický značkovaný chodník, v sprievode horského vodcu je ale možné vodopád navštíviť.
Rudolf E. Kálmán
Rudolf Emil Kálmán (* 19. máj 1930, Budapešť, Maďarsko† 2. júl 2016, Gainesville, Florida, USA) bol maďarsko-americký elektrotechnik, matematik a vynálezca. Najznámejší bol pre svoj vynález a vývoj Kalmanovho filtra, matematického algoritmu, ktorý sa bežne používa pri spracovaní signálov, riadiacich systémoch a navádzaní, navigácii a riadení. Za túto prácu udelil prezident USA Barack Obama Kálmánovi ocenenie National Medal of Science 7. októbra 2009.
Ťažký vodopád
Prístup
Východne od vodopádu prechádza Bielovodskou dolinou modrá turistická značka, ktorá je verejnosti prístupná vrátane vysokohorských sediel v období od 16. júla do 31. októbra. Po tomto chodníku sa možno priblížiť k vodopádu na dohľad (na vzdialenosť cca 550 m), pričom vidno časť vodopádu v hornej časti pásma lesa.
Rudolf E. Kálmán
Život a kariéra
Rudolf Kálmán sa narodil v Budapešti v roku 1930 Ottovi a Ursule Kálmánovi (rodená Grundmann). Po emigrácii do Spojených štátov v roku 1943 získal bakalársky titul v roku 1953 a magisterský titul v roku 1954, oba v Massachusetts Institute of Technology v elektrotechnike. Kálmán ukončil doktorát v roku 1957 na Columbia University v New Yorku.
Uhlová minúta
Uhlová minúta (iné názvy: minúta ; najmä v astronómii: oblúková minúta ; zriedkavo: minúta uhla, šesťdes(i)atinná minúta ; značky: ′, min ) je jednotka uhlovej miery. 1 uhlová minúta je rovná 1/60 stupňa alebo (π/10800) rad.
Rudolf E. Kálmán
Život a kariéra
Od roku 1958 do roku 1964 pôsobil ako výskumný matematik v Research Institute for Advanced Studies (Výskumný ústav pre pokročilé štúdium) v Baltimore v Marylande. Od roku 1964 do roku 1971 pôsobil ako profesor na Stanfordskej univerzite a od roku 1971 do roku 1992 ako profesor postgraduálneho výskumu a riaditeľ Centra pre teóriu matematického systému na Floridskej univerzite. Pravidelne sa vracal do Fontainebleau v rokoch 1969 až 1972 v Mines ParisTech, kde pôsobil ako vedecký poradca pre Centre de recherches en automique. Od roku 1973 pôsobil aj ako predseda teórie matematického systému na Švajčiarskom federálnom technologickom inštitúte v Zürichu vo Švajčiarsku.
Uhlová minúta
Symbol pre uhlovú minútu je znak (′) (U+2032). Napríklad pätnásť minút možno zapísať ako 15′.
Rudolf E. Kálmán
Život a kariéra
Kálmán zomrel ráno 2. júla 2016 vo svojom dome v Gainesville na Floride.
Uhlová minúta
Zem sa otáča na svojej polárnej osi o 15 uhlových minút každú minútu času. Uhlová minúta na zemskom rovníku zodpovedá približne jednej námornej míli.
Rudolf E. Kálmán
Práca
Kálmán bol elektrotechnický inžinier s vysokoškolským a postgraduálnym štúdiom na MIT a Columbia University. Známy je pre jeho spoločný vynález Kalmanovho filtra (alebo Kalman-Bucy Filter), čo je široko používaná matematická technika v digitálnych počítačoch riadiacich systémov, navigačných systémov, avioniky a kozmických lodí ako extrahovať signál z dlhého sledu rušených alebo neúplných meraní, zvyčajne tých, ktoré sa vykonávajú elektronickými a gyroskopickými systémami.
Kálmánove myšlienky o filtrovaní sa spočiatku stretávali s obrovským skepticizmom, natoľko, že bol nútený urobiť prvú publikáciu svojich výsledkov v strojárstve, a nie v elektrotechnike alebo systémovom inžinierstve. Kálmán mal však väčšie úspechy pri prezentácii svojich nápadov, keď v roku 1960 navštívil Stanleyho F. Schmidta vo výskumnom stredisku NASA Ames. To viedlo k použitiu Kálmánových filtrov počas programu Apollo a ďalej v raketopláne NASA, v námorných ponorkách a v bezpilotných vzdušných prostriedkoch a zbraniach, ako sú napríklad rakety s plochou dráhou letu.
Ocenenia a vyznamenania
Kálmán bol členom Americkej národnej akadémie vied, Národnej akadémie inžinierstva a Americkej akadémie umení a vied. Bol zahraničným členom maďarskej, francúzskej a ruskej akadémie vied. Získal mnoho čestných doktorátov z iných univerzít. V roku 2012 sa stal členom Americkej matematickej spoločnosti.
Kálmán získal IEEE Medal of Honor v roku 1974, IEEE Centennial Medal v roku 1984, Kjótsku cenu za vyspelé technológie od nadácie Inamori v roku 1985, cenu Steele od Americkej matematickej spoločnosti v roku 1987, cenu Richarda E. Bellmana za kultúrne dedičstvo v roku 1997 a Cenu Charlesa Starka Drapera od Národnej akadémie inžinierstva v roku 2008.
V roku 1990 získal Kálmán čestný doktorát na Heriot-Wattovej univerzite.
L' Épine
L' Épine môže byť:
Peštera (okres)
Peštera je okres v Pazardžickej oblasti v južnom Bulharsku v Hornotráckej nížine a v pohorí Rodopy. V roku 2022 na území okresu žilo viac než 23 tisíc stálych obyvateľov v 3 sídlach. Administratívnym centrom okresu je mesto Peštera.
Poloha
Okres Peštera sa nachádza v západorodopskej časti Osogovo-rodopskej zóny. Zahŕňa časti Besaparských hrebeňov, hrebeňa Kărkarija a ďalších častí Batašskej planiny, medzi ktorými je zarezané údolie Starej reky a jej prítokov. Administratívne centrum okresu, mesto Peštera, leží na úpätí pohoria na hraniciach Batašskej planiny s Hornotráckou nížinou v nadmorskej výške približne.
Charakteristika
Časť okresu zaberajú časti Batašskej planiny a časť kotlina Pešterská kotlovina. Malá časť sa nachádza aj na území Hornotráckej nížiny. Rozloha okresu dosahuje 174,72 km². Zhruba 40% územia okresu je pokrytých lesmi.
Vodstvo
Riečna sieť na území okresu je tvorená predovšetkým riekou Stara reka a jej prítokmi.
Klimatické podmienky
Klíma je mierne, vyznačuje sa stálosťou bez výrazných výkyvov. Priemerná ročná teplota na území okresu je 12,6°C. Priemerný ročný úhrn zrážok dosahuje 670680 l/m².
Sídla
Na území okresu sa nachádzajú tri sídla.
Sú to:
Obyvateľstvo
Podľa údajov z roku 2011 žilo vtedy na území okresu 18 899 obyvateľov, z toho 16 746 v meste Peštera, v roku 2022 to bolo 23 342 obyvateľov, z toho 21 480 v meste Peštera.
Etnické zloženie obyvateľstva
Prieskum, ktorý prebehol v roku 2011 v rámci sčítania obyvateľstva preukázal, že prevažnú väčšinu obyvateľov okresu tvoria osoby bulharskej národnosti. Významné národnostné menšiny, ktorých príslušníci žijú na území okresu, predstavujú turecká a rómska menšina.
L’Isle-Jourdain (Gers)
L’Isle-Jourdain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tauriskos
Tauriskos (Tauriskos) môže byť:
Audio mastering
Audio mastering je post-produkčný proces prípravy, úpravy a prenosu záznamu zvuku zo zdroja obsahujúceho konečný mix do finálneho zdroja. Tento zdroj označujeme ako Master, z ktorého sa vytvárajú všetky jeho ďalšie kópie (pomocou metód ako sú lisovanie, kopírovanie, replikácia atď.). V ostatných rokoch sa bežne používajú princípy digitálneho masteringu, a to prostredníctvom využitia širokého spektra počítačových aplikácii a hardvérových zariadení k tomu určených. Napriek tomu sa stále používajú mechanizmy a princípy analógového masteringu (ako napríklad využitie magnetického pásu, analógových modulačných ciest a pod) a špecialisti, ktorí tieto princípy masteringu uplatňujú, sú čoraz častejšie vyhľadávaní.
Pred rokom 1940
V rannom období nahrávacieho priemyslu boli všetky fázy procesu zaznamenávania zvuku a masteringu závislé na výhradnom použití mechanických procesov. V stručnosti to prebiehalo takto. Účinkujúci spieval alebo hral v oddelenom akustickom priestore štúdia a záznam prebiehal priamym prenosom akustickej energie z membrány umiestnenej v nahrávacom priestore, cez jednoduché mixovacie zariadenie na špeciálny záznamový gramofón, ktorý sa nachádzal v tzv. kontrolnej miestnosti. Tak vznikla matrica nahrávky, na ktorej bol záznam najskôr vyrytí do záznamové dosky, tá bola následne potiahnutá špeciálnou látkou, na ktorej vznikol „otlačok" vyrytých drážok z matrice (Master). Ďalšími procesmi sa z tohto „otlačku“ vytvoril z odolného kovu „negatív“ zaznamenanej dosky a tato matrica sa následne používala pre lisovanie výsledných šelakových platní.
Pre zaujímavosť. Samotný záznam výkonov interpretov a orchestrov sa realizoval prostredníctvom malého počtu mikrofónov (častokrát iba jediným). Vyváženie hlasu speváka a orchestra sa dosahovalo jednoducho tak, že spevák bol umiestnený pred orchestrom a ak znel v kontrolnej miestnosti viac nahlas, dostal pokyn, aby sa vzdialil od mikrofónu, alebo naopak priblížil. Záznam bol v tomto období samozrejme jedno-kanálový a všetko sa vtedy muselo zaznamenávať „naživo“. Magnetofónová páska vtedy ešte neexistovala a tak bolo nemožné k nahrávkam dodatočne dohrávať napr. spevy a pod. Z mikrofónov se používali predovšetkým páskové mikrofóny, ktoré oproti vtedajším kondenzátorovým, ponúkali širšie frekvenčné spektrum a celkovo i vyššiu zvukovú kvalitu.
Vznik magnetického pásu
Koncom štyridsiatych rokov 20. storočia nastala revolúcia v nahrávacom priemysle zavedením magnetického pásu. Magnetický pás určený k záznamu zvuku vynašiel Fritz Pfleumer v roku 1928 v Nemecku. Hoci magnetický pás a iné technické inovácie výrazne zlepšili kvalitu zvuku komerčných nahrávok v povojnových rokoch, masteringové procesy ostali závislé na obmedzeniach elektromechanického masteringu.
Elektromechanický masteringový proces
Od päťdesiatych rokov až do príchodu digitálneho záznamu koncom sedemdesiatych rokov 20. storočia, prechádzal proces masteringu niekoľkými fázami. Po ukončení štúdiového nahrávania a mixáži na viacstopovom páse (8-kanálový magnetofón) bol zdrojový zvukový materiál kopírovaný na hlavný pás. Zvyčajne buď na jednokanálový (mono) alebo dvojkanálový stereo pás. Pred zostrihom bol hlavný pás podrobený ďalšiemu elektronickému spracovaniu špecializovanými zvukovými inžiniermi. Väčšinou sa jednalo o proces nastavenia jemnej amplitúdy zvuku v rôznych frekvenčných pásmach prostredníctvom equalizeru. Mastering sa v tom čase už staval veľmi žiadaným a začali vznikať špecializované masteringové štúdia, ktoré zavádzali v komerčnom hudobnom priemysle nové trendy zvukovej estetiky, predovšetkým v populárnej hudbe.
Základný proces Masteringu
Kroky základného procesu masteringu zvyčajne zahŕňajú nasledujúce: Príklady možných krokov vykonaných počas masteringu:
Nigerské národné futbalové mužstvo
Nigerské národné futbalové mužstvo reprezentuje Niger na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
L’Étoile
L'Étoile môže byť:
Nigerské národné futbalové mužstvo
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1961. Niger sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili dvakrát v rokoch 2012 a 2013. V oboch prípadoch skončili v skupine.
Externé zdroje
https://fenifoot.football/
Sec
Sec môže byť:
L’Isle-Jourdain
L'Isle-Jourdain môže byť:
Hajnice (prírodná pamiatka)
Hajnice je prírodná pamiatka ev. č. 5722 v okrese Jihlava. Správa AOPK ČR. Rozkladá sa medzi obcami Branišov, Kalhov a Šimanov.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lúčne spoločenstvá so zvlášť chránenými druhmi rastlín a živočíchov. Nachádzajú sa tu vlhkejšie typy lúk, psiarkové trávniky, kamenné znosy, krovinaté remízky, tône, pramenisko a lúčne lady. Centrom oblasti je rybník Hajnice, ktorým preteká Hejnický potok.
Žijú tu mlok bodkovaný (Lissotriton vulgaris), mlok horský (Triturus alpestris), rak riečny (Astacus astacus), rosnička zelená (Hyla arborea), močiarnica mekotavá (Gallinago gallinago), šidielko (Coenagrion hastulatum) a hnedáčik čermeľový (Melitaea diamina), z rastlín sú zastúpené vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis), všivec lesný (Pedicularis sylvatica), ďatelina gaštanovohnedá (Trifolium spadiceum) a popolavec kučeravý (Tephroseris crispa).
Stan (prístrešok)
náhľad|Vysokohorské stany používané horolezcami náhľad|Stan zavesený na stromoch Stan je prístrešok, zložený z kusov látky alebo syntetického materiálu, upevnený na rúrkový, prútový alebo nožnicový rám.
Horní Mrzatec
Horní Mrzatec je prírodná pamiatka ev. č. 6025, ktorá sa nachádza pri obci Mrákotín v okrese Jihlava. Správa AOPK ČR.
Stan (prístrešok)
Stany sa najčastejšie používajú počas letnej turistiky, keď vonkajšia teplota umožňuje pobyt v prírode. Pre pobyt v chladnejšom počasí, prípadne vysokohorskom prostredí, sú určené špeciálne stany, doplnené o spacáky. Niektoré moderné typy stanov nie sú upevnené na zemi, ale zavesené na stromoch.
La Bastide
La Bastide môže byť:
La Bazoge
La Bazoge môže byť:
La Bazoque
La Bazoque môže byť:
Signatúra (knihovníctvo)
Signatúra v knihovníctve je číselné alebo alfanumerické vyjadrenie miesta uloženia knižničnej jednotky v knižničnom fonde. Signatúra určuje miesto dokumentu medzi ostatnými dokumentmi a slúži tiež na zaraďovanie, vyhľadávanie dokumentu a evidenciu jeho pohybu. Signatúra plní adresu dokumentu a vo veľkých fondoch predstavuje veľmi dôležitý prvok fyzickej organizácie a sprístupňovania fondov knižnice. Signatúra tiež vyjadruje miestne vzťahy medzi jednotlivými čiastkovými fondmi.
Signatúra je fyzicky spojená s konkrétnym dokumentom (spravidla pomocou signatúrneho štítku, nalepeného, založeného alebo inak pripojeného), je súčasťou každého záznamu o dokumente v príslušných katalógových a iných súboroch. Vďaka tomu predstavuje základnú väzbu medzi systémom stavania knižničného fondu a systémom dokumentografických prístupových ciest k nemu.
Signatúra môže byť:
Štruktúra signatúry sa odvíja od počtu kritérií použitých pri radení dokumentov daného fondu. V súvislosti s automatizáciou knižničnej prevádzky je žiadané, aby každá knižničná jednotka mala vlastnú a jedinečnú signatúru, teda nielen každý titul, ale aj multiplikáty, zväzky viaczväzkových dokumentov a pod.
V niektorých knižniciach je signatúra dokumentu totožná s prírastkovým číslom.
La Bellière
La Bellière môže byť:
La Romieu
La Romieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Exchange-traded fund
Exchange-traded fund (ETF, doslovne fondy obchodované na burze) sú fondy určené pre drobných aj inštitucionálnych investorov, ktoré sú, rovnako ako klasické majetkové fondy kolektívneho investovania, tvorené majetkom skládajúcim sa z rôznych aktív. Najvýznamnejším charakteristickým rysom ETF je, že napriek tomu, že sú považované za fondy otvoreného typu, sú nimi vydávané cenné papiere verejne obchodovateľné na burze.
Je to investičný produkt, ktorý investuje do širšieho portfólia akcií, dlhopisov, či iných tried aktív bez potreby kupovať každý titul jednotlivo. Väčšina ETF fondov sleduje isté burzové či komoditné indexy, ktoré zahŕňajú vývoj viacerých akcií, dlhopisov, či iných aktív, vďaka ktorým nadobúda svoje vlastnosti. V takých prípadoch ide o pasívne investovanie, ktoré sa snaží kopírovať vývoj trhu. ETF majú právnu štruktúru investičného fondu a na burze sa chovajú ako akcie.
V Európe sú ETF kvalifikované ako separátna trieda aktív (podľa MIFID z januára 2018), čo znamená, že sú regulované ESMA.
História
Prvý ETF fond na svete bol spustený na burze v Toronte, v roku 1990, s menom Toronto 35 Index Participation Units (TIPs 35), ktorý kopíroval vývoj TSE-35 indexu. Prvý americký ETF fond sa začal predávať na burze v roku 1993, menom SPDR. Ten odráža vývoj akcií firiem v indexe S&P 500, ktorý je momentálne najviac kupovaný a predávaný fond na trhu. Jeho aktíva presahujú hodnotu 58 miliárd amerických dolárov, čo je zhruba 16% celého trhu s ETF. V roku 2002 sa na trhu objavil aj prvý ETF fond, ktorý kopíruje pohyby dlhopisov.
Zbojnícka
Zbojnícka je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Hranovnicou, približne južne od Popradu.
Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Hranovnica. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Vernár a severne ležiaca Hranovnica a Spišské Bystré. Vrcholom prechádza severná hranica Národného parku Slovenský raj.
Opis
Zbojnícka leží v severnej časti Slovenského raja, nad Vernárskou dolinou. Severným smerom sa nachádza Krížový vrch, Zámčisko a Kotlička , východným Baba , Krompľa , Vysoká  a Tri kopce , južným Kopanec , Javorina , Barbolica , Popová , Kráľova hoľa  a Predná hoľa  a západným Prostredný vrch , Koreň , Vysoký vrch  a Kozí kameň. Oblasť patrí do povodia Hornádu, kde voda odteká Vernárskym potokom. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva po ťažbe len nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest sú pozorovateľné okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Branisko, Levočské vrchy, Kozie chrbty, Vysoké Tatry a východná časť Nízkych Tatier.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a prístup je tak možný neznačenými lesnými chodníkmi z okolia.
La Bosse
La Bosse môže byť:
Žumberk (hrad)
náhľad|Zrúcaniny hradného paláca Žumberk je zrúcanina hradu, ktorý stojí na vysokom ostrohu nad riekou Holetínkou pri mestečku Žumberk v okrese Chrudim. Prvá zmienka o hrade pochádza z roku 1318, kedy sa vyskytol v prídomku svojho majiteľa. Pôvodné meno hradu je Sunenberg a z jeho nemeckého mena možno usúdiť, že vznikol na konci 13. storočia. Počas storočí často striedal majiteľa. Začiatkom 17. storočia začal chátrať. Poslední obyvatelia ho opustili v rokoch 1760 – 1770. Potom sa stal zrúcaninou. Zhruba päťboké jadro hradu obiehala parkánová hradba pravdepodobne s vežovitou vstupnou bránou v čele. Palác, ktorý zrejme predstavoval hlavnú obytnú aj obrannú budovu, zaujal zadnú, najchránenejšiu stranu. V súčasnosti sú zachované zvyšky hradného paláca a veže. Predhradie bolo v novoveku celkom zastavané budovami hospodárskeho dvora. Zrúcaniny hradu sú voľne prístupné.
Megan Thee Stallion
Megan Jovon Ruth Pete (* 15. február 1995), známa pod umeleckým menom Megan Thee Stallion, je americká reperka, speváčka a skladateľka. Pochádza z Houston u v Texase. Do popredia sa prvýkrát dostala vďaka svojim hudobným videám na sociálnych sieťach ako je Instagram.
Megan Thee Stallion podpísala zmluvu s vydavateľstvom 300 Entertainment v roku 2018, pod ktorým vydala mixtape Fever (2019), EP Suga (2020) a debutový štúdiový album Good News (2020); pričom všetky dosiahli umiestnenie v prvej desiatke albumového rebríčka Billboard 200. Jej singel „Savage (Remix)“, na ktorom spolupracovala s Beyoncé a tiež „WAP“, ktorý vydala spolu s Cardi B, sa dostali na prvé miesto v americkom Billboard Hot 100. Singel „WAP“ sa umiestnil na vrchole hitparád vo viacerých krajinách.
Počas svojej kariéry získala Megan Thee Stallion niekoľko ocenení, vrátane dvoch ocenení BET Awards, piatich BET Hip Hop Awards, dvoch MTV Video Music Awards, Billboard Women in Music Award a troch cien Grammy. Na 63. ročníku udeľovania cien Grammy sa stala prvou ženskou hip hopovou umelkyňou, ktorá získala cenu pre najlepšieho nováčika, čo sa naposledy podarilo Lauryn Hill v roku 1999. V roku 2020 ju časopis Time zaradil medzi 100 najvplyvnejších ľudí na svete.
Osobný život
Megan Thee Stallion sa zmienila o tom, že je súčasťou kreolov vo svojich skladbách „Cocky AF“ a „Freak Nasty“, ako aj v tweete v septembri 2017. Jej matka, Holly Thomas, zomrela v marci 2019 na dlhotrvajúci rakovinový nádor na mozgu a jej stará mama zomrela v tom istom mesiaci. Spomenula smrť svojej matky (Ever since my mama death, 2019) na začiatku svojej piesne „Flip Flop“ z druhého štúdiového albumu Traumazine, ktorý vyšiel 12. augusta 2022. Okrem toho, že Meganina babička pôsobila ako jej manažérka, bola veľký vplyv na jej rozhodnutie študovať zdravotnú administratívu a tiež pomohol podporiť jej cieľ zriadiť zariadenia asistovaného bývania v jej rodnom meste Houston.
Má šesť psov: troch francúzskych buldogov menom 4oe (vyslovuje sa Štyri), Dos a Oneita; Cane Corso s názvom X; Pitbull menom Päť; a pes Merle menom Six.
Je veľkým fanúšikom anime a jej obľúbené sú Attack On Titan, My Hero Academia, Black Clover a Naruto.
Megan Thee Stallion potvrdila svoj vzťah s kolegom rapperom Pardison Fontaine cez Instagram Live 19. februára 2021.
Je otvorene bisexuálna.
Diskografia
Štúdiové albumy
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2013
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2013 boli v poradí 23. Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v šiestich španielskych mestách: Madrid, Barcelona, Zaragoza, Granollers, Sevilla, a Guadalajara v dňoch od 11.27. januára 2013, za účasti 24 tímov. Titul druhýkrát v histórii získali Španieli, ktorí vo finále vysoko zdolali Dánsko; to sa dostalo do finále MS po 46 rokoch.
Španielsko získalo právo organizovať MS 12. júna 2010, ako jediný kandidát, keď Dánsko, Kórejská republika a Nórsko stiahli svoju kandidatúru.
Skupina B
Palacio Municipal de Deportes San Pablo, Sevilla
Skupina C
náhľad|Zápas 🇷🇸🇵🇱
Skupina D
Caja Mágica, Madrid
Stretnutia o 21.24. miesto
Palacio Multiusos de Guadalajara, Guadalajara
Stretnutia o 17.20. miesto
Palacio Multiusos de Guadalajara, Guadalajara
Osemfinále
Palau Sant Jordi, Barcelona; Pabellón Príncipe Felipe, Zaragoza
Gerard van der Aa
Gerard van der Aa (* ? – † 16. október 1600, Haag ) bol nizozemský politik.
Bol signatárom dohody nižšej šľachty habsburského Nizozemska z 5. apríl 1566 (t. j. ). Vyznamenal sa v odboji proti španielskemu kráľovi Filipovi II. (1571). Mal dvoch synov, Adolfa a Filipa, ktorý bol dôverníkom Viliama I. Oranžského.
La Bussière
La Bussière môže byť:
La Sauvetat (Gers)
La Sauvetat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Cellette
La Cellette môže byť:
Výparník
náhľad|Suchý zväzkový výparník z medených rúrok Výparník je časť chladiacich zariadení, v ktorých chladivo odoberá teplo z okolia alebo z teplonosnej látky. Chladivo do výparníka vstupuje v stave sýtej kvapaliny alebo mokrej pary a odoberaním tepla sa ohrieva, čo má za následok jeho vyparovanie, resp. vysušovanie pár chladiva.
La Colombe
La Colombe môže byť:
Výparník
Suchý výparník
Suchý výparník je konštruovaný naopak. Chladivo prúdi a vyparuje sa vo vnútri rúrok. Z vonkajšej strany je privádzaná ochladzovaná látka. Suchý výparník môže byť konštruovaný ako kotlový, alebo zväzkový. Chladivo sa privádza do rúrok na najvyššom mieste a počas stekania sa ohrieva a odparuje.
Pusť vsegda budet solnce
alt=Figúrka v ruskej dedine Kunara|thumb|Figúrka v ruskej dedine Kunara, ktorá drží tabuľu s textom piesne
Pusť vsegda budet solnce (Solnečnyj krug) je ruská pieseň, ktorú v roku 1962 skomponoval Arkadij Ostrovskij (1914–1967). Text pesničky napísal Lev Ošanin. Spisovateľ a nesmierne populárny detský básnik, Kornej Čukovskij, neskôr napísal, že inšpiráciou k piesni boli štyri riadky refrénu, ktoré v roku 1928 napísal 4-ročný chlapec Kosťa Barannikov.
História
Pieseň prvýkrát zaspievala v júli 1962 v rozhlasovej relácii "Dobré ráno!" (Rusky: С добрым утром!) Maya Kristalinskaya. V roku 1963 vystúpila s touto piesňou speváčka Tamara Miansarova na Medzinárodnom hudobnom festivale v Sopote v Poľsku, kde získala prvú cenu a okamžite sa stala populárnou po celom ZSSR a aj v iných krajinách. Pieseň si často spievali mladí pionieri v táboroch a na školských stretnutiach, rovnako aj v základných a materských školách.
Americký folkový spevák Pete Seeger vytvoril anglickú verziu tejto piesne pod názvom May There Always Be Sunshine, ktorá sa rýchlo uchytila ako pieseň medzinárodného mierového hnutia. V NDR bola pieseň známa pod názvom Immer lebe die Sonne.
Petrus Vanderanus van der Aa
V roku 1562 sa stal profesorom práva, v roku 1565 prisediacim vysokej rady brabantskej, v roku 1574 predsedom vysokého súdneho dvora v Luxemburgu. Jeho najvýznamnejšie dielo je Commentarius de privilegiis creditorum (Antverpy 1560).