cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Felix Mendelssohn-Bartholdy
Život
Felix Mendelssohn, ktorého rodina neskôr prijala protestantské meno Bartholdy, žil iba krátko - zomrel tridsaťosemročný po ťažkom nervovom šoku, po náhlom úmrtí svojej sestry Fanny. Po jeho smrti bola jeho hudba neraz zaznávaná, najmä pre jeho židovský pôvod.
Charakter hudby
Mendelssohnova hudba je klasicisticky ohraničená, avšak emocionálne uvoľnenejšia. Je živá, temperamentná a často sentimentálna. Technicky a formovo je majstrovsky zvládnutá. Orchestrácia je proporcionálne vyvážená.
Dielo
Mendelssohn-Bartholdy už ako pätnásťročný chlapec skomponoval ouvertúru k Shakespearovej hre Sen noci svätojánskej so Svadobným pochodom, ktorý ho preslávil po celom svete. Písal aj koncertné predohry: Tiché more a šťastná plavba, Krásna Meluzína, Ruy Blas. Medzi najvýznamnejšie Mendelssohnove symfónie patrí 3. symfónia zvaná Škótska, k čomu ho inšpirovala prehliadka starého hradu a historické spomienky na slávu kráľovnej Márie Stuartovej. 4. symfónia, Talianska vznikla na základe potuliek po Taliansku a 5. symfónia Reformačná mala byť oslavou reformovaného protestantizmu. Autor väčšinou čerpal námety z literárnych či dramatických diel. Jeho dielo Husľový koncert e-mol patrí medzi najslávnejšie husľové koncerty vôbec. Hru na klavíri skladateľ ovplyvnil Piesňami bez slov. Z jeho vokálno-inštrumentálnej tvorby dosiahlo uznanie oratórium Eliáš skomponované na biblický námet.
Orbis (nakladateľstvo)
Vznikol ako akciová spoločnosť v roku 1921 a zameriaval sa predovšetkým na českú a cudzojazyčnú politickú a odbornú literatúru a noviny, napr. Prager Presse. Po roku 1948 znárodnený a premenený na národný podnik. Zároveň s tým sa súčasťou Orbis stali ďalšie znárodnené podniky, ako napríklad grafické závody V. Neubert a synové, v roku 1949 Československé filmové nakladatelství a pod. Potom vydávalo populárno náučné aj odborné tituly najmä z oblasti divadla, filmu a fotografie.
V roku 1990 bol Orbis začlenený do organizačnej štruktúry Československého rozhlasu, ktorý bol spolu s Orbis roku 1992 zrušený. Znovuobnovený bol Orbis v roku 1993 ako príspevková organizácia, ktorá sa novo začala tiež venovať prekladu, tlmočeniu a propagácii Česka. V roku 1997 sprivatizovaný.
Hardvér
Hardvér (-kodifikovaný tvar ; nekodifikované a staršie tvary: hardware, hardver  ; staršie názvy: technické vybavenie počítača , technické vybavenie ,  technické prostriedky (počítača)  , technika počítača , konštrukčné prvky počítača ; 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿; skratka HW, hw) je fyzická stránka (t. j. všetky hmotné - čiže tzv. technické - komponenty) počítača a jeho doplnkov (periférií a komunikačných prostriedkov). Opakom je softvér.
V počítačoch typu PC hardvér zahŕňa okrem iného tieto hlavné prvky :
Fyzická geografia
Fyzická geografia je odvetvie geografie, ktoré skúma zákonitosti formovania a dynamiky prírodnej zložky krajinnej sféry. Venuje sa poznávaniu prírodného prostredia, v ktorom človek žije a tvorí.
Predmetom skúmania fyzickej geografie je teda fyzicko-geografická sféra. Fyzicko-geografická sféra sa skladá z viacerých sfér:
Podľa niektorých definícií sem nepatrí kryosféra (je to de facto hydrosféra), poprípade pedosféra (prienik biosféry, hydrosféry a litosféry). Slovenskí geografi sa najčastejšie prikláňajú k názoru, že fyzickogeografická sféra má 5 zložiek (a to pedosféra áno, kryosféra nie).
Le Pompidou
Le Pompidou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Setques
Setques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coppa Italia
Coppa Italia (Taliansky pohár) je hlavná vyraďovacia súťaž v Talianskom futbale, ktorej organizátorom je Talianska futbalová federácia. Prvý ročník sa hral v roku 1922. V súťaži hrá 78 tímov.
Pohár sa hrá v dvoch fázach. V prvom kole (1. fáza) hrá 78 tímov z tretej, štvrtej a piatej najvyššej súťaže. V druhom kole hrá 60 klubov, pričom sa pridávajú aj kluby zo Série B. Tretie kolo hrajú už aj niektoré kluby zo Série A, ktoré sa umiestnili na nižších miestach ligy. Celkovo je v tomto kole 40 tímov. Vo štvrtom kole je 24 klubov. Potom nasleduje druhá fáza, a to postupne osemfinále (16 tímov – tu sa pridáva zvyšok klubov zo Série A), štvrťfinále (8 tímov), semifinále a finále.
Lužice (okres Prachatice)
Lužice je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 38 obyvateľov, z toho 21 mužov a 17 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 45,3 roka, ženy 39,3 roka).
1520
Rok 1520 (MDXX) bol priestupný kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal vo štvrtok, bol to 1520. rok nášho letopočtu, 520. rok v 2. miléniu, 20. rok v 16. storočí a 1. rok v dekáde 20. rokov 16. storočia.
Krč
right|thumb|Dojčenský ústav v Krči
Krč je štvrť a katastrálne územie hlavného mesta Prahy, súčasť Prahy 4.
Arkesilaos (Boiótia)
Arkesilaos (Arkesilaos) je v gréckej mytológii syn Archilyka, (podľa Hygina syn Aréilyka a Theobouly ) bol jedným z boiótskych vodcov v trójskej vojne. Keď trójsky princ Paris uniesol spartskému kráľovi Menelaovi jeho manželku Helenu, Arkesilaos, jeho spolubojovníci z Boiótie, ako aj mnoho iných Achájcov prijali výzvu mykénskeho vládcu Agamemnóna, aby sa zúčastnili na výprave proti Tróji. Druhý spev Homérej Iliady, ktorý je rozsiahlou prehliadkou achájskych krajín, ich vodcov a počtu lodí, na ktorých ich ozbrojené sily priplávali k Tróji o tom uvádza: „Boióťanom Léitos a Péneleós na čele stáli, Arkesilaos a tiež Klonios, chrabrý Prothoénor, ktorí prebývali v Hyrsku a sídlili v Aulide skalnatej, v Schoine a Skóle a pri Eteóne pahorkovitom, potom v Thespeii a Graii a v priestornom Mykalesse, ktorí mali Harmu, Eilesion a Erythry za svoje sídlo.." Podľa Hygina Arkesilaos priplával k brehom Tróje s vojskom na desiatich lodiach. Trójska vojna potom trvala desať rokov a priniesla Tróji skazu. Vyžiadala si mnoho mŕtvych a zahynul v nej aj Arkesilaos, ktorého zabil trójsky hrdina Hektor. Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil boiótske mesto Lebadeia, uvádza, že videl jeho hrobku pri neďalekej rieke Herkyna. Od miestnych obyvateľov sa dozvedel, že kosti Arkesilaa priniesol z Tróje boiótsky vodca Léitos.
Geokracia
Geokracia (gr.) je prevládanie pevniny na Zemi v geologických epochách, keď sa moria prehĺbili a súš plošne prevládala.
Suvalská gubernia
Suvalská gubernia bola vnútrozemská gubernia Ruskej ríše. Nachádzala sa na krajnom západe európskej časti Ruska na území dnešnej Litvy, Poľska, malé časti sú dnes súčasťou Bieloruska.
Administratívnym centrom gubernie bolo mesto Suwałki (dnes Podleské vojvodstvo, severovýchodné Poľsko).
Dejiny
Gubernia bola vytvorená v roku 1867 z časti územia Augustóvskej gubernie (bývalé Kongresové Poľsko). Suvalská gubernia predstavovala najvyspelejšiu oblasť Litvy v Ruskej ríši. Táto skutočnosť pramenila z toho, že na území Kongresového Poľska (Varšavské veľkokniežatstvo počas napoleonských vojen) bolo nevoľníctvo zrušené Napoleonom a po obnovení ruskej vlády už nebolo znovu zavedené.
Geografia
Na území gubernie v meste Virbalis (rus. Вержболово – Veržbolovo) sa nachádzala colnica, najvýznamnejšia v Ruskej ríši. Stála na hranici s Nemeckou ríšou.
Administratívne delenie
Gubernia bola rozdelená na sedem újazdov:
Národnostné zloženie
Národnostné zloženie podľa sčítania 1897 :
Kietrz
Žije tu 6 366 obyvateľov (30.6.2007).
Modřany
Modřany sú dnes katastrálne územie mestskej časti Praha 12. Majú však za sebou bohatú históriu vrátane krátkeho obdobia, kedy boli samostatným mestom.
1. hokejová liga SR 1995/1996
1. hokejová liga SR 1995/1996 bola treťou sezónou 1. hokejovej ligy SR. Súťaž mala 12 účastníkov a zmenila formát. Prvé štyri mužstvá postúpili do prelínačky s poslednými dvoma tímami Extraligy. Ostatní hrali o umiestnenie. Víťazom základnej časti a aj postupujúcim sa stalo družstvo HK VTJ Spišská Nová Ves. Vypadlo družstvo HK PPS Detva. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Spartak BEZ Bratislava.
Základná časť
Družstvo HK VTJ Marat Piešťany vystupovalo v sezóne ako Dukla Trenčín "B"
Sylvestrovo kritérium
Sylvestrovo kritérium, pomenované po Jamesovi Josephovi Sylvesterovi, je matematické kritérium na určenie, či je symetrická matica kladne definitná.
Znenie kritéria
Nech A je symetrická matica, kde
Označme determinanty definované nasledovne:
Potom matica A je kladne definitná práve vtedy, keď sú všetky determinanty kladné.
Matrice définie positive
Gmina Chąśno
Gmina Chąśno je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 71,81 km² a žije tu 3 170 obyvateľov (2007), priemerná hustota zaľudnenia je 44 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Łowicz.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Olympus C-770
Olympus C-770 Ultra Zoom je digitálny fotoaparát od spoločnosti Olympus. Bol prvýkrát ohlásený v roku 2004 na Photo Marketing Association Annual Convention and Trade Show. Najjedinečnejšou funkciou fotoaparátu C-770 je jeho schopnosť nahrávať VGA MPEG-4 video pri 30 snímkach/s. Je vybavený 10 násobným optickým objektívom.
Gmina Charsznica
Gmina Charsznica je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 78,28 km² a žije tu 7 796 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 99,59 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Miechów.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Lada (okres Prešov)
Lada je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Lejsia, pesňa
Lejsia, pesňa (rus. Лейся, песня , v preklade „Leť, pieseň“) je ruská (resp. teda sovietska) popová (tzv. soc-pop) inštrumentálno - vokálna hudobná skupina, hrajúca v rokoch 1974 - 1985 v ruskom Kemerove. Jej zakladateľom bol Valerij Seleznev.
Členovia
Počas niekoľkých rokov existencie skupiny sa vystriedalo množstvo členov:
Vernon Smith
Vernon Lomax Smith (* 1. január 1927, Wichita) je americký profesor ekonómie na Chapman University, ktorý v roku 2002 spolu s Danielom Kahnemanom získal Cenu Švédskej národnej banky za rozvoj ekonomickej vedy na pamiatku Alfreda Nobela za "uplatnenie laboratórnych pokusov ako nástroja empirických ekonomických analýz, obzvlášť pri štúdiu alternatívnych trhových mechanizmov".
Pixel (grafika)
thumb|Zobrazenie pixelov.
Pixel (skratkové slovo z angl. picture element – obrazový prvok), skratka px alebo pel, je základná jednotka digitálnej rastrovej (bitmapovej) grafiky (fyzický bod, najmenší adresovateľný prvok). Predstavuje jeden svietiaci bod na monitore, resp. jeden bod digitálneho alebo vytlačeného obrázku.
V bežných režimoch má obrazovka rozlíšenie od zhruba 640×480 po 1600×1200, prípadne i viac. Napríklad pri 15-palcovom monitore pri rozlíšení 1024×768 predstavuje veľkosť jedného pixela sotva. Maximálne možné rozlíšenie monitoru sa uvádza v jednotkách „pixel na palec“ (skratka ppi z anglického pixel per inch).
Appeal to Reason
Appeal to Reason je piaty štúdiový album americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against. Po turné na podporu ich predchádzajúceho albumu The Sufferer & the Witness, začala skupina nahrávať Appeal to Reason v januári 2008 pod vydavateľstvom Blasting Room v Colorade. Nahrávanie a výroba bola dokončená v júni, a album bol vydaný v Severnej Amerike dňa 7. októbra 2008. Je to album, na ktorom sa podieľal ich nový gitarista Zach Blair. Album bol certifikovaný na platinu od CRIA.
Appeal to Reason je album, ktorý dosiahol #3 v hitparáde Billboard 200 teda najvyššia miesto zo všetkých albumov Rise Against. Album dosiahol predaj 64 700 kópií v jeho prvom týždni od vydania. Z albumu sú vydané tri single: „Re-Education (Through Labor)“, „Audience of One“ a „Savior“.
Zoznam skladieb
Hudbu vytvorila Rise Against; všetky texty napísal Tim McIlrath.
Jaroslav Votruba
Jaroslav Votruba (* 10. apríl 1889; Uhříněves, Česko – † 21. júl 1971; Kežmarok, Slovensko) bol akademický maliar a grafik Vysokých Tatier.
Život
Jaroslav Votruba sa narodil 10. 4. 1889 v Uhříněves (vo vtedajšom Rakúsko-Uhorsku, teraz súčasť Prahy v Česku) ako najstarší syn manželov Vincenca Votrubu a Heleny Lukeslovej. Študoval na Cisársko-kráľovskej umelecko-priemyselnej škole v Prahe u profesora Jakuba Schikanedra. Potom pôsobil ako stredoškolský pedagóg kreslenia v Olomouci, Brne, Prostějove a od roku 1919 v Bratislave, kde sa usadil už natrvalo. Pred prvou svetovou vojnou navštívil Halič, Nemecko, rakúske Alpy a Viedeň. Medzivojnovom období maľoval aj v Poľsku a Juhoslávii. Za manželku si zobral Máriu Zádrapovú, s ktorou mal dve dcéry Helenu a Jaroslavu. Zomrel 21. 7. 1971 v kežmarskej nemocnici. Pochovaný je v Tatranskej Javorine.
Tvorba a dielo
Okrem krajinárskej maľby a grafiky stvárnil aj ľudovú architektúru Oravy a Spiša, slovenské hrady a zámky. Ľudovými motívmi vyzdobil fasády viacerých víl a domov, napr. vila „Hanačka“ a vila architekta Juraja Tvarožka v bratislavskom Starom Meste alebo rodný dom profesora Alojza Miškoviča v Jurgove (dnes Poľsko).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Haniska (okres Košice-okolie)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Haniska (okres Košice-okolie) v okrese Košice-okolie.
Kluczbork
Kluczbork je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat kluczborski v rovnomennej gmine.
Žije tu 25 669 obyvateľov (30.6.2007).
Franz Werfel
Život
Franz Victor Werfel bol synom zámožného pražského židovského rukavičkára Rudolfa Werfela a jeho ženy Albiny Werfelovej, rod. Kussiovej. Werfel patril ku generácii pražských nemeckých spisovateľov rovnako ako Franz Kafka či Max Brod. Werfelova rodina patrila k ortodoxným vyznávačom židovského náboženstva, Werfel však bol neskôr silno zasiahnutý kresťansko-židovskou religiozitou.
Werfel v mladosti postupne študoval v Lipsku a v Hamburgu, neskôr pracoval v nakladateľstve. Pred prvou svetovou vojnou spolupracoval na vydávaní edičného radu Der jüngste Tag, ktorý sa zameriaval na expresionistické diela. V roku 1911 sa so značným úspechom objavila Werfelova prvá básnická zbierka Der Weltfreund (po česky Přítel světa). Okrem Kafku, ktorého poznal už od štúdií na gymnáziu, sa stretol s nemeckým básnikom Rainerom Maria Rilkom a spriatelil sa s novinárom Karlom Krausom, do ktorého novín Die Fackel tiež prispel. Pred vypuknutím prvej svetovej vojny patril ku skupine pacifistov, v ktorej boli aj Martin Buber či Max Scheler. Jeho pacifizmus sa prejavil i v adaptácii Euripidovej drámy Trojanky (po nem. Die Troerinnen) z roku 1915.
Počas prvej svetovej vojny bol v rokoch 1915 až 1917 nasadený na Východný front v Haliči. Neskôr pôsobil v redakcii vojnových novín vo Viedni.
Po skončení vojny zostal Werfel vo Viedni, kde sa zoznámil s vdovou po skladateľovi Gustavovi Mahlerovi Almou Mahlerovou, ktorá bola tiež hudobnou skladateľkou. V tom čase bola vydatá za architekta Waltera Gropia, s ktorým sa rozviedla a za Werfela sa vydala v roku 1929. Žili väčšinou vo Viedni, podnikli však mnoho ciest, okrem iného na Blízky východ. Po roku 1938 spolu emigrovali do Spojených štátov amerických.
Od 20. rokov Werfel pracoval výhradne ako spisovateľ. Písal drámy, romány (vrátane životopisného románu o Giuseppe Verdim. Inšpirovaný svojimi cestami po východných krajinách, napísal na začiatku 30. rokov historický román Die vierzig Tage des Musa Dagh (po slovensky Štyridsať dní Musa Daghu) o masových vraždách Arménov Turkami v roku 1915. Román vyšiel v roku 1933. Keďže kniha predvídala podobný osud Židov v nadchádzajúcej nacistickej Evrópe, bola v Tretej ríši zakázaná.
V roku 1938 utiekli s manželkou Almou pred nacizmom do Francúzska, ale v roku 1940 museli utiecť aj odtiaľ. Pri úteku cez pútnické mesto Lurdy sa zaprisahal, že ak sa mu podarí ujsť, napíše knihu o sv. Bernadete Soubirousovej, dievčati z Lourd, ktorej sa v roku 1858 vraj zjavila Panna Mária. S Almou, spisovateľom Heinrichom Mannom a jeho synovcom, filozofom Golo Mannom ušli pešky cez Pyreneje do Španielska a potom do Spojených štátov amerických. V roku 1941 dostal americké štátne občianstvo. V rovnakom roku vyšiel úspešný román Das Lied von Bernadette (po slovensky Pieseň o Bernadette).
Franz Wefel zomrel na infarkt v Beverly Hills v roku 1945.
Dielo
Werfelovo dielo je veľmi obsiahle, obsahuje romány, kratšie prozaické diela, drámy aj básne. Tu sú uvedené len najvýznamnejšie práce.
Interscope Records
Interscope Records je americké hudobné vydavateľstvo, ktoré spadá pod spoločnosť Interscope-Geffen-A&M, ktorá zase spadá pod Universal Music Group. Pod samotné vydavateľstvo spadá celá rada menších, väčšinou nezávislých hudobných vydavateľstiev. Interscope Records založili v roku 1990 Jimmy Iovine a Ted Field s podporou vydavateľstva Atlantic Records (ktoré vlastní 53% akcií vydavateľstva). Medzi najznámejšie osobnosti nahrávajúce v Interscope Records patria napríklad speváčka Lady Gaga, skupina LMFAO, Marilyn Manson či rapper 50Cent
Le Pont-de-Montvert (obec)
Le Pont-de-Montvert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mahouš
Mahouš je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 160 obyvateľov, z toho 91 mužov a 69 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,2 roka (muži 35,8 roka, ženy 36,7 roka).
Vysočany (Praha)
right|thumb|Vysočany
Vysočany sú jednou zo štvrtí a katastrálne územie v mestskej časti a obvode Prahy 9 (spolu s Prosekom, Střížkovom, Hloubětínom, Hrdlořezmi a časťou Libne). Iba malá časť Vysočan, športový areál a zahrádkárska kolónia Na Balkáně, patrí k Prahe 3.
Na území Vysočian sa nachádza nymburská časť koľajiska a časť staničnej budovy stanice Praha-Vysočany.
Limbus
Limbus môže byť:
Mirepoix (kuchyňa)
thumb|Mirepoix Mirepoix je zmes zeleru, mrkvy a cibule často používané vo francúzskej kuchyni. Existuje mnoho regionálnych variácii, ktoré môžu obsahovať rôzne ďalšie prísady či koreniny. Mirepoix surové, pečené, varené či restované na masle alebo olivovom oleji sa používa ako základ k mnohým jedlám. Patria sem vývary, polievky, omáčky či dusené pokrmy.
Táto kombinácia surovín sa často označuje za takzvanú Svätú trojicu.
Dejiny
Aj keď táto technika je pravdepodobne omnoho staršia, termín mirepoix pochádza z 18. storočia. Ako veľa ďalších pomenovaní vo francúzskej kuchyni aj toto pochádza z mena aristokrata ktorý zamestnával kuchára používajúceho častou túto techniku prípravy pokrmov – vojvodovi z Mirepoix (1699 – 1757).
Nezabudnuteľná cesta
Nezabudnuteľná cesta (orig. A Walk to Remember) je americký romantický film z roku 2002 nakrútený podľa rovnomenného bestselleru úspešného amerického spisovateľa Nicholasa Sparksa. Dej filmu je zasadený do polovice 90. rokov 20. storočia do Beaufortu v Severnej Karolíne. Témou filmu je problematika lásky medzi dvoma pôvodne nie veľmi kompatibilnými mladými ľuďmi (medzi rovesníkmi úspešným, ale značne nedisciplinovaným a povinnosti zanedbávajúcim chuligánom a konzervatívnou, zbožnou a slušne vychovanou dcérou pastora). Silná láska je tu motorom, ktorý napravuje, disciplinuje, učí viere a tolerancii a prekonáva náboženské a povahové rozdiely.
Film celkovo dostal prevažne negatívne či rozporuplné kritiky (recenzentom sa často nepáčila "gýčovitosť a presladenosť filmu", "nahrubo a nedomyslene spracovaný dej", "chyby v strihu a spracovaní scén" či "ideologické vyznenie filmu"), u divákov však bol pomerne úspešný a predstaviteľka hlavnej dievčenskej roly, Mandy Moore, získala niekoľko ocenení a nominácií za svoj herecký výkon. Mimo USA, kde bol kladne hodnotený najmä v konzervatívnych kresťanských kruhoch, získal film mimoriadnou obľubu najmä na Filipínach, v Singapure a Poľsku. Inšpiráciou pre hlavnú dievčenskú postavu bola Sparksova sestra Danielle († 2000).
Harold v Taliansku
Harold v Taliansku, Op. 16 je dielo francúzskeho skladateľa Hectora Berlioza. Po Fantastickej symfónií je to Berliozovo najcennejšie a najčastejšie uvádzané dielo a zároveň základná skladba všetkých violových sólistov.
Vznik
Myšlienku skomponovať dielo pre violu a orchester Berliozovi vnukol Niccolò Paganini. Slávny husľový virtuóz totiž vlastnil aj violu zo Stradivariho výroby, ktorú túžil častejšie koncertne využívať. Umelec, ktorý hrával takmer výlučne vlastné skladby bol tak očarený Berliozovou Fantastickou symfóniou, že ho považoval za jediného skladateľa hodného napísať pre neho majstrovské dielo. Berlioz sa s chuťou pustil do práce, avšak keď Paganinimu ukázal partitúru dokončenej prvej vety diela, stretol sa s veľkým nepochopením. Paganini si predstavoval skladbu virtuóznoho charakteru, v ktorom by hral na violu neustále, Berlizovo dielo s traktovaným violovým sólom integrálne začlenené do symfonického celku bolo preto pre neho sklamaním. Paganini nahnevane odišiel z miestnosti a nechal rovnako rozčarovaného Berlioza samého. Premiéra diela, ktorá sa uskutočnila v novembri 1834 v Paríži, sa preto musela zaobísť bez slávneho sólistu, ktorého nahradil Chrétien Urhan. Orchester dirigoval Narcisse Girard. Paganini si dielo vypočul až za štyri roky na koncerte v roku 1838. Bol dielom tak unesený že sa po koncerte vybral na pódium za Berliozom, ktorému hystericky ďakoval a bozkával ruky. Ako poďakovanie a ospravedlenenie daroval skladateľovi šek na 20 000 frankov, ktoré pre Berlioza predstavovali významnú podporu pre jeho umeleckú činnosť.
Charakteristika
Berliozovi ako skladateľovi s výnimočnou fantáziou zamatový a introvertný hlas violy pripomenul romantického hrdinu Harolda z básne lorda Byrona. Podobne ako ako vo Fantastickej symfónií tu nachádzame autobiografické prvky. Berlioz sám seba štylizuje do postavy Harolda a spomína na zážitky zo svojej cesty v Taliansku. Ide teda o dielo programovej hudby, v ktorom majú vety opisné názvy. Violové sólo predstavuje tzv "idée fixe" celého diela - je to samostatná hudobná myšlienka vyjadrujúca Harolda, ktorá vo violovom sóle v rôznych obmenách zaznieva mnohokrát počas celého diela, pričom je vždy prirodzene integrovaná do tematického materiálu každej vety. Z hľadiska kompozičného postupu sa tu stretávame s typickými prvkami Berliozového štýlu - emocionalita, a výrazné zmeny nálady hudby v spojení s vynikajúcou inštrumentáciou, hoci celé dielo vyznieva v porovnaní s Fantastickou symfóniou viac vyrovnane a poeticky. Z formálneho hľadiska ide skutočne o symfóniu s obligátnou violou, čo je v rámci nielen romantickej hudby ojedinelým počinom.
Popis
Prvá veta Harold v horách začína rozsiahlou introdukciou, ktorá navodzuje dojem nespokojnosti a hľadania. Sú tu už naznačené motívy idée fixe, tá však vo svojom základnom tvare prichádza až neskôr v prvom violovom sóle. Je to melancholická zádumčivá téma, ako stvorená pre sólový nástroj, jemne podfarbovaná harfou. Tému po viole preberá orchester. Až keď táto myšlienka doznie prichádzajú samotná hlavná a vedľajšia téma prvej vety a ich rozvedenie. Nálada vety od úvodnej melanchólie postupne prechádza k positom šťastia až neskrotnej radosti v závere. V druhej vete Pochod pútnikov prichádza pochodová myšlienka celkom nenápadne. Pochod je pomalá prostá melódia prerušovaná každých osem taktov rytmickou frázou. V lyrickom violovom sóle dostáva pochod trochu zreteľnejšie kontúry vďaka pizzicatu sláčikov. Na úvod tretej vety Serenáda abruzzského pastiera Berlioz skvele ilustruje svoje inštrumentačné majstrovstvo v radostnej rustikálnej téme, ktorá zvukovo imituje ľudovú taliansku kapelu s gajdami. Po tomto úvode sa ozýva anglický roh s pokojnejšou hlavnou témou. Viola však prináša znovu svoju ideé fixeé, aj v tomto prípade obdivuhodne začlenenú do celku. Tanečná téma z úvodu vety zaznie ešte raz a tvorí akýsi predel po ktorom sa kontrapukticky rozvíja violové téma a hlavné téma vety až do pokojnej, mierumilovnej kódy, ktorá je akýmsi "tichom pred búrkou" nasledujúcej záverečnej vety Orgie lúpežníkov. Tá je výrazná už od prvých taktov. Sólový nástroj počas vety zaznieva viackrát. V prvom sóle sa Harold akoby spomína a viola postupne prináša hlavné motívy všetkých predchádzajúcich viet. Posledný vstup však pripomína až zúfalstvo, v ktorom sa viola akoby snaží nájsť ten správny interval, napokon je však doslova prerušená orchestrom a utápa sa v divej, až naozaj orgastickej hudbe, čím sa završuje osud hrdinu symfónie skutočne v duchu romantizmu a príznačne pre Berlioza.
Areios (kresťan z Alexandrie)
thumb|Arius z Alexandrie Areios (alebo lat. Arius, * 256 – † 336) bol kresťanský kňaz z Alexandrie, od ktorého dostal názov arianizmus ako jeden z heretických smerov 4. storočia.
Dejiny konfliktu
Roku 318 sa rozvinula christologická diskusia a došlo ku sporu medzi alexandrijskym biskupom Alexandrom a Ariusom, pri ktorej Arius obvinil Alexandra zo sabellianizmu. Koncil, ktorý Alexander zvolal, Aria exkomunikoval.
Cisár Konštantín I. potreboval vo svojej ríši zaistiť jednotu kresťanov, a preto roku 325 zvolal koncil do Nikaje, ktorý sa nazýva 1. nikajský. Tu bola Áriova náuka označená za herézu.
Sibiville
Sibiville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Areios (kresťan z Alexandrie)
Dejiny konfliktu
Roku 335 bol Arius cisárskym výnosom rehabilitovaný. Vyjadril svoj súhlas s tým, že podpíše Nikajské vyznanie, avšak skôr ako bol v Konštantínopole prijatý späť do spoločenstva cirkvi, náhle zomrel.
Sibiville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Chęciny
Gmina Chęciny je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 127,57 km² a žije tu 14 715 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 115,35 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kielce.
Kolonowskie
Kolonowskie je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat strzelecki v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 405 obyvateľov (30.6.2007).
.bu
.bu mala byť internetová národná doména najvyššej úrovne pre Barmu. Oficiálny názov sa ale zmenil na Mjanmarsko, takže doména .bu nebola nikdy použitá. Namiesto nej Mjanmarsku bola pridelená doména .mm.
Sylvestrova postupnosť
Sylvestrova postupnosť, pomenovaná po Jamesovi Josephovi Sylvesterovi, je matematická postupnosť celých čísel definovaná tak, že každý prvok postupnosti je súčin predchádzajúcich prvkov plus jedna.
Formálne sa definuje ako pričom nultý člen postupnosti je 2, keďže prázdny súčin má hodnotu 1. Alternatívne môže byť postupnosť definovaná aj pomocou rekurentného vzťahu
James Joseph Sylvester
James Joseph Sylvester (* 3. september 1814, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 15. marec 1897, Oxford, Spojené kráľovstvo) bol anglický matematik. Významná je predovšetkým jeho práca v oblastiach lineárnej algebry (špeciálne v teórii matíc), teórie čísel a kombinatoriky. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických konceptov, či viet, najznámejšie sú Sylvestrova postupnosť, Sylvestrovo kritérium, Sylvestrova matica, či tzv. Sylvestrov zákon zotrvačnosti.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sady nad Torysou
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sady nad Torysou v okrese Košice-okolie.
Prosek
right|thumb|Prosek
Prosek je časť Prahy, pôvodne samostatná obec, ktorá bola 1. januára 1922 pričlenená k Prahe na základe tzv. zákona o Veľkej Prahe.
V rokoch 1965–1977 bolo vybudované na území Proseka a Střížkova prvé sídlisko v rámci Severného Mesta. Išlo o 10 976 bytov pre 33 112 obyvateľov. V priebehu stavby došlo k rozšíreniu o tzv. dostavbu Prosek – východ, západ, severovýchod. Hlavný architekt Proseka a Střížkova bol J. Růžička, ktorý bol tiež hlavným projektantom sídliska Průběžná a Malešice.
Gmina Chełm
Gmina Chełm je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 221,82 km² a žije tu 13 390 obyvateľov (2009), priemerná hustota zaľudnenia je 60,36 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Chełm.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Korfantów
Korfantów je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat nyski v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 840 obyvateľov (30.6.2007).
Matej Rákoš
Prof. Ing. Matej Rákoš, DrSc. (* 17. máj 1922, Mokrance† 8. jún 2011, Košice) bol slovenský fyzik. Pôsobil ako doktor fyzikálno-matematických vied (DrSc.) na Českom vysokom učení technickom v Prahe (1969). Profesor pre odbor Fyzika na Vysokej škole technickej v Košiciach (1971).
Štúdium
Na Fakulte strojného a elektrotechnického inžinierstva Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave študoval v rokoch 1940–1944 odbor Strojné a elektrotechnické inžinierstvo, zameranie elektrotechnické inžinierstvo. Na konferenciách a sympóziách v zahraničí i doma predniesol viac než 60 prednášok.
Zamestnanie
Po absolutóriu pracoval v rokoch 1946 – 1951 na Štátnej priemyselnej škole v Košiciach ako stredoškolský profesor. Ďalší rok (1951 – 1952) strávil na Ústave fyziky a elektrotechniky Vysokej školy poľnohospodárskeho a lesníckeho inžinierstva v Košiciach. 1952 – 1963 pôsobil na Strojníckej fakulte VŠT, od 1958 ako docent. 1959 – 1963 tu zastával funkciu prodekana pre vedu a výskum. V roku 1963 prestúpil na Univerzitu Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, kde pracoval na Prírodovedeckej fakulte až do roku 1967. Od tohoto roku až do 1990 pôsobil opäť na VŠT, tentoraz na Elektrotechnickej fakulte VŠT, od 1971 ako profesor. V rokoch 1969 – 1983 bol vedúcim Katedry fyziky EF VŠT Košice, 1969 – 1972 prodekanom a 1972 – 1985 dekanom EF na Vysokej školy technickej v Košiciach.
Zameranie a pôsobenie
Zaoberal sa fyzikou tuhých látok a materiálovou fyzikou. Skúmal magnetické vlastnosti slabomagnetických látok statickými a dynamickými metódami, ako aj magnetickú rezonanciu a správanie sa vybraných materiálov pri budení rádiofrekvenčným magnetickým poľom. Pomocou rádiospektroskopických metód študoval paramagnetické a diamagnetické látky s významnými fyzikálnymi vlastnosťami, ako aj interakciu vysokofrekvenčných polí s látkou. Graficky určil koncentrácie a susceptibility zmesí a roztokov slabomagnetických látok (1959). Vykonal presné a veľmi presné merania magnetickej susceptibility Curieovými-Chenneveauovými a −Pascalovými váhami (1965). Vyvinul (1966) novú metódu na analýzu tvaru rezonančných čiar pri jadrovej magnetickej rezonancii (NMR) a elektrónovej paramagnetickej rezonancii (EPR). Študoval vlastnosti polypropylénových vláken tak magnetickými (1966, 1968), ako aj NMR metódami (1967). Zaviedol absolútne stupnice merania dvoch psychofyzikálnych zákonov, čo bola ich prvá matematická formulácia (1968). Skonštruoval opticko-elektronické zariadenie na priame určovanie druhých momentov rezonančných čiar NMR a EPR (1973). Zmeral jadrové kvadrupólové rezonančné (NQR) a magnetické charakteristiky pevných roztokov NaClO3 – KClO3 (1976). Zaoberal sa tiež akustickou paramagnetickou rezonanciou (1982 – 1986). Rádioskopickými metódami skúmal (1988) živice na výrobu syntetických vláken. Autor 111 pôvodných vedeckých prác, na ktoré zaznamenal viac ako 600 citácií. Uverejnil na 80 popularizačných článkov.
Bol organizátorom ''1. Celoštátnej konferencie o rádiospektroskopii'' (1969), až do 1985 spoluorganizátorom a garantom ďalších ročníkov. V rokoch 1968 – 1985 bol členom redakčnej rady časopisov Czechoslovak Journal of Physics, Pokroky matematiky, fyziky a astronómie a Elektrotechnického časopisu SAV.
Od 1969 bol členom Európskej fyzikálnej spoločnosti. Roku 1989 ho Švédska kráľovská akadémia vied poverila podaním návrhu na Nobelovu cenu z odboru fyziky. Člen medzinárodného komitétu vedeckej organizácie Groupement AMPÉRE (1966 – 1988). Taktiež bol podpredsedom Komisie expertov pre elektrotechniku MŠ SSR a ČSR (1969 – 1985). Predseda (od 1966) celoštátnej komisie pre obhajobu doktorských dizertácií (DrSc.) a člen (1966 – 1985) celoštátnej komisie pre obhajobu kandidátskych dizertácií (CSc.) z aplikovanej fyziky.
Publikácie
Autor publikácií Zařízení pro fysikální měření (1958), Základy meraní slabomagnetických látok  (1965), Rádioskopické metódy (1988) a Slovník anglických skratiek z oblasti hospodárstva, vedy a techniky (2001). Spoluautor učebnice Fyzika v príkladoch, ktorá zaznamenala 7 slovenských vydaní (1960), jedno poľské (1967), dve nemecké (1959, 1960) a jedno švajčiarske (1970), ako aj učebnice Elektrik – Optik – Quantentheorie (1960). Sám alebo v spoluautorstve napísal 28 vysokoškolských a stredoškolských učebných textov.
Ocenenia a vyznamenania
Nositeľ titulu Najlepší pracovník VŠT Košice (1981), štátnych vyznamenaní Za vynikajúcu prácu (1977) a Za zásluhy o výstavbu (1987). Laureát Ceny Slovenského literárneho fondu (1982).
Hibernian FC
Hibernian Football Club (neformálne známy ako: Hibs) je škótske futbalové družstvo so sídlom v meste Edinburgh. Jeho tradičným mestským rivalom sú Hearts.
Československý spisovatel
Vydavateľstvo vzniklo v roku 1949 spojením Nakladateľstva a kníhkupectva František Borový, Európskeho literárneho klubu, SFINX - Bohumil Janda a nakladateľského družstvá Máj. Jeho úlohou bolo vydávanie súčasnej českej poézie a prózy a výsledkov literárnej vedy. Roku 1970 sa nakladateľstvo stalo vydavateľskou platformou Českého literárneho fondu. Medzi zamestnancov patrilo množstvo spisovateľov a literárnych vedcov.
Československý spisovatel vydával reprezentatívne publikácie súčasnej českej literárnej tvorby, jeho knihy získali mnoho zahraničných ocenení. Medzi najznámejšie edície patrili Spirála, Slunovrat, Klub přátel poezie, Zlatý klíček, Klenotnice, Knihovna české prózy. Vychádzalo tu viacero literárnych časopisov (Host do domu, Tvář).
V roku 1993 došlo k premenovaniu na Český spisovatel, v roku 1997 nakladateľstvo zaniklo. V roku 2008 došlo k obnoveniu značky Československý spisovatel pod záštitou spoločnosti Levné knihy, a. s. (predtým Levné Knihy KMa).
Malovice
Malovice je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 646 obyvateľov, z toho 344 mužov a 302 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 38,0 roka, ženy 42,8 roka).
Le Recoux
Le Recoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Chełm Śląski
Gmina Chełm Śląski je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Bieruń-Lędziny.
Simencourt
Simencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Predslov
Predslov môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Seňa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Seňa v okrese Košice-okolie.
Třebonice
right|thumb|Třebonice
Třebonice sú katastrálne územie hlavného mesta Prahy v najzápadnejšej časti obvodu Praha 5. Obec Třebonice je doložená od 13. storočia, k Prahe bola pripojená v roku 1974. Do katastrálneho územia Třeboníc patrí aj významné obchodné, priemyselné a dopravné centrum okolo stanice metra Zličín, všeobecne vnímané ako súčasť Zličína.
Boris Hybner
Boris Hybner (* 5. august 1941, Vyškov† 2. apríl 2016, Praha) bol český mím, herec, režisér, scenárista, vysokoškolský pedagóg a predstaviteľ českej pantomimickej školy, otec herečky Vandy Hybnerovej.
Život
V roku 1964 začínal v pantomimickom súbore Ladislava Fialku. V roku 1966 založil s Ctiborom Turbom pantomímu Alfréda Jarryho, v tom istom roku tento súbor zvíťazil na prvom festivale pantomímy v Litvínove. V roku 1978 založili s Ctiborom Turbom súbor Gag. V roku 1990 založil v Prahe stálu scénu Gag. Pedagogicky pôsobil na pražskej HAMU, od 19. mája 2008 bol profesorom pre odbor tanečné umenie - neverbálne a komediálne divadlo. Herca postihli dva infarkty, na ktoré 2. apríla 2016 zomrel.
Geolingvistika
Geolingvistika je časť jazykovedy, ktorá skúma všetky jazyky sveta, ich vzťah k územnému rozloženiu, ich význam z hľadiska politického, hospodárskeho a kultúrneho.
Južná Austrália
Južná Austrália (, skrátene SA) je austrálsky štát na juhu centrálnej časti Austrálie.
Rozkladá sa na najsuchších územiach svetadielu a s rozlohou je štvrtým najrozsiahlejším štátom Austrálskeho zväzu. Na západe hraničí so Západnou Austráliou, na severe so Severným teritóriom a Queenslandom, na východe s Queenslandom, Novým Južným Walesom a Viktóriou. Z južnej strany Južnú Austráliu obmýva Južný oceán. Štát má menej ako 1,5 milióna obyvateľov (menej ako 10% obyvateľstva Austrálie), pričom väčšina ľudí žije v hlavnom meste Adelaide a ostatní poväčšine v úrodných oblastiach pri juhovýchodnom pobreží a rieke Murray.
Dejiny Južnej Austrálie sa odlišujú od dejín ostatných austrálskych štátov v tom, že Južná Austrália vznikla ako slobodná britská provincia. Oficiálne osídľovanie začalo 28. decembra 1836, kedy bola Južná Austrália vyhlásená za štát. Osídľovanie prebiehalo na princípe systematickej kolonizácie, ktorý bol neskôr využitý i pri osídľovaní Nového Zélandu. Cieľom bolo vytvoriť provinciu ako centrum civilizácie pre slobodných prisťahovalcov s prísľubom občianskych práv a náboženskej tolerancie.
Ekonomika štátu sa sústreďuje na poľnohospodárstvo, výrobný a banícky priemysel a postupne rastie význam finančného sektora. Štát je známy festivalmi a výborným vínom.
Queensboro Bridge
náhľad|Pohľad na most z [[Manhattanu]]
Je dvojpodlažný so 4 jazdnými pruhmi vo vrchnom a 6 v spodnom podlaží. Celková dĺžka mosta 1 135,2 m s rozpätiami hlavných polí: 360 m západné pole, 300 m východné pole a 192 m stredné pole.
Mostom prechádza cesta New York State Route 25, po ktorej v tomto úseku prešlo v roku 2008 denne priemerne 176 306 automobilov.
Karlín (Praha)
thumb|Kostol sv. Cyrila a Metoda na Karlínskom námestí
Karlín je štvrť (katastrálne územie) v mestskej časti Praha 8, medzi Libňou a Novým Městom. Je vymedzená oblasťami Vltava – Těšnov – úpätie vrchu Vítkov – Palmovka - Libeňský most. Obec Karlín bola založená v roku 1817, v rokoch 1903–1921 bol Karlín mesto. V roku 2002 Karlín zatopila a zdevastovala povodeň, spôsobila aj pád niekoľkých domov. V roku 2005 obyvatelia Karlína usporiadali petíciu za zriadenie samostatnej mestskej časti Karlín.
McDonnell Douglas MD-11
McDonnell Douglas MD-11 je americké trojmotorové širokotrupé prúdové dopravné lietadlo dlhého doletu. Vyrábalo sa v období rokov 1988 až 2000. Vyrábalo sa v nákladnej verzii (MD-11F) a osobnej. Bolo odvodené od staršieho modelu DC-10.
Varianty
thumb|310px|Porovnanie lietadiel MD-11 (vľavo) a [[McDonnell Douglas DC-10|DC-10 (vpravo)]]
Používatelia
thumb|MD-11 spoločnosti [[Finnair]]
V júli 2011 používajú MD-11 hlavne FedEx Express (63), UPS Airlines (38), Lufthansa Cargo (18), World Airways (16), KLM Royal Dutch Airlines (10), EVA Air (8). Mnoho spoločností, ktoré si objednali MD-11 pre dlhé lety ich nahradili lietadlami ako Airbus A330 alebo Boeing 777. Už len dve MD-11 lietajú s VIP konfiguráciou a to pre spoločnosti Saudi Arabian Airlines Royal Flight a Mid East Jet.
World Airways (7) – Disponuje s piatimi MD-11 a dvoma MD-11ER pre pasažierske lety.
thumb|MD-11F spoločnosti [[FedEx Express]] thumb|Otvorené dvere nákladového priestoru lietadla MD-11F spoločnosti [[Aeroflot-Cargo]]
Špecifikácie (MD-11)
right|440px
Technický popis
Dolnoplošník so šikmým krídlom, dva prúdové motory pod krídlami a jeden na spodku kýlovej plochy. Od DC-10 sa líši krídlami.
Eliáš (prorok)
Pôsobil v dobe, keď viera v cudzie božstvá medzi Izraelitmi takmer vytlačila vieru v jediného pravého Boha. Achabovi predpovedal, že v krajine nastane hlad ako trest za uctievanie cudzích božstiev.
Keď sa utiahol v časoch trestu do Sarepty, zázračne sa nemíňalo jedlo vdove so synom, ktorí sa ho ujali. Vzkriesil aj jej syna. Potom na hore Karmel presvedčil ľud, že hlad je dôsledkom Božieho trestu za ich neveru.
V Novom zákone sa aj s Mojžišom zjavuje pri Ježišovom premenení na hore Tábor. Jeho meno sa v novom zákone spomína ako meno človeka, ktorý má prísť pred samotným Mesiášom (v skutočnosti to bol Ján krstiteľ). Tiež Ježiš na kríži volá "Eli, Eli, lema sabakthani (Bože môj, Bože môj, prečo si ma opustil?)", na čo niektorí zo zástupu povedali "Počkajme, uvidíme či ho Eliáš príde sňať (z kríža)."
Zázrak na hore Karmel
Eliáš povolal na Karmelskú horu 450 Baálových prorokov a veľké množstvo ľudu. Dal návrh, aby aj Eliáš, aj Baáloví proroci postavili oltár, nakládli naň drevo a položili rozsekané obetné zviera, ale oheň nech nerozkladajú. Potom bude aj Eliáš volať k Pánovi, aj Baáloví proroci k Baálovi. Boh, ktorý odpovie ohňom, je pravý Boh. Baáloví proroci skoro celý deň prosili Baála, aby prijal obetu, robili si zárezy, až boli celí skrvavení, ale odpoveď nedostali. V čase večernej obety Eliáš zavolal k sebe ľud, postavil oltár z dvanástich kameňov (podľa počtu kmeňov Izraela), na obetu nalial 3 plné vedrá vody, krátko sa pomodlil. Nato z neba padol oheň, strávil obetné zviera, drevo, oltár a aj vodu, ktorou bola poliata. Keď to ľud videl, začal volať "Pán je Boh". Tak Eliáš dokázal pravosť jediného Boha Izraela. Následne dal pochytať Baálových prorokov a pozabíjať ich (za modloslužbu bol trest smrti). V ten deň dal Boh na krajinu dážď.
Na základe tejto udalosti bol pomenovaný jav, ktorý sa označuje aj ako eliášov oheň.
Skladanie bielkovín
thumb|Rôzne cesty zbaľovania proteínu ACBP (acylkoenzým A viažuci proteín) Skladanie bielkovín/proteínov (iné názvy: zbaľovanie/zbalenie bielkovín/proteínov, folding (proteínov/bielkovín) , zvinovanie/zvinutie bielkovín/proteínov   , pozohýnanie bielkovín/proteínov (v priestore)  ) je proces, počas ktorého bielkovina nadobúda jej termodynamicky najstabilnejšiu a zároveň funkčnú, tzv. natívnu konformáciu (tvar). Počas zbaľovania jednotlivé časti bielkoviny vytvárajú sekundárne štruktúry, ktoré navzájom interagujú a vytvárajú terciárnu štruktúru, čiže definitívne usporiadanie danej bielkoviny v trojrozmernom priestore.
In vivo začína proces skladania kotranslačne, čiže už počas translácie bielkoviny na ribozóme. Bielkoviny, ktoré sa nestihnú zbaliť kotranslačne, sa môžu zbaliť spontánne, prípadne kotranslokačne, čiže počas prenosu do inej časti bunky, typicky do endoplazmatického retikula. Väčšina bielkovín však nie je schopných zbaliť sa spontánne a pomáhajú im v tom špecializované molekuly, tzv. šaperóny. Tieto molekuly sú tiež schopné pomôcť s foldingom zle zbalených bielkovín, čiže takých, ktoré nadobudli termodynamicky stabilnú, ale nie natívnu konformáciu.
In vitro je možné pozorovať kotranslačné skladanie v tzv. cell-free (bezbunkových) expresných systémoch, čo sú nástroje molekulárnej biológie, ktoré slúžia na expresiu bielkovín z DNA bez použitia buniek. Trochu iným spôsobom, ale s rovnakým výsledkom, prebieha tzv. renaturácia, čo je zbaľovanie bielkoviny, ktorá bola denaturovaná. Denaturácia bielkovín znamená poškodenie ich natívnej konformácie (väčšinou pomocou zvýšenej teploty alebo chemických činidiel) a ich renaturáciu je možné v niektorých prípadoch dosiahnuť odstránením daného denaturačného faktoru. Nie všetky bielkoviny je možné renaturovať a v takom prípade ide o ireverzibilnú (čiže nevratnú) denaturáciu.
Zle zbalené proteíny sú v bunkách odstraňované fyziologickými mechanizmami proteolýzy, predovšetkým na proteazóme a v lyzozóme. Ak nie sú zle zbalené proteíny systematicky odstraňované, môže viesť takýto stav k vážnejším patologickým javom, ktoré sa prejavujú typicky ako neurodegeneratívne ochorenia (napr. Parkinsonova choroba), ale môžu dať počiatok aj vzniku alergií.
Nie všetky bielkoviny sú funkčné ako zbalené. Skupina tzv. vnútorne neusporiadaných proteínov nemá žiadnu definovanú terciárnu štruktúru, napriek tomu zastávajú svoje funkcie. Niektoré vnútorne neusporiadané proteíny získavajú terciárnu štruktúru väzbou ligandu, iné vôbec. Neusporiadanosť im zabezpečuje funkčnú variabilitu a schopnosť viazať viacero rôznych ligandov. Mnohokrát ide o jedny z najdôležitejších proteínov riadiacich bunkový cyklus, napr. proteíny p27 a p55.
Anfinsenova dogma
Anfinsenova dogma je súbor troch hlavných postulátov, ktoré určil americký biochemik Christian B. Anfinsen v 50. rokoch 20. storočia na základe jeho štúdia renaturácie enzýmu ribonukleázy A. Anfinsen pozoroval deaktiváciu tohto enzýmu v roztoku močoviny s redukčným činidlom. Po tom, čo močovinu a redukčné činidlo odstránil, bola aktivita enzýmu obnovená. Tento pokus bol neskôr zopakovaný aj s chemicky syntetizovanou ribonukleázou A, čím sa odstránili pochybnosti, že by mohol byť Anfinsenov experiment ovplyvnený nečistotami v roztoku po izolácii enzýmu.
Anfinsenov experiment bol prvým dôkazom, že sekvencia polypeptidového reťazca aminokyselín je dostatočnou informáciou na to, aby reťazec nadobudol konkrétnu trojrozmernú konfiguráciu – čiže terciárnu štruktúru. Anfinsen na základe výsledkov experimentu zhrnul tri základné body: Neskôr sa ukázalo, že Anfinsenova dogma platí len pre menšinu proteínov. V skutočnosti je schopných renaturácie len málo proteínov, takisto je aj počet bielkovín schopných zbaliť sa spontánne in vivo v menšine. Mnohé bielkoviny potrebujú na skladanie pomocné molekuly (šaperóny) a ďalšie enzýmy. Ďalšou výnimkou sú prióny, ktoré môžu nadobudnúť termodynamicky stabilnú konformáciu, ktorá ale nie je natívna.
Levinthalov paradox
Levinthalov paradox je myšlienkový experiment, ktorý taktiež odporuje Anfinsenovej dogme. Vyslovil ho v roku 1969 americký molekulárny biológ Cyrus Levinthal. Jeho myšlienkový experiment je založený na obrovskom počte rôznych konformácií, ktoré potrebuje bielkovina "odskúšať", až kým dosiahne tú termodynamicky najstabilnejšiu. Napríklad, polypeptidový reťazec tvorený 100 aminokyselinami má 99 peptidových väzieb a teda 198 uhlov φ a Ψ. Ak môže každý z týchto uhlov nadobudnúť jednu z troch stabilných konformácií, môže proteín nadobudnúť 3198 (čiže 2,95x1094) rôznych celkových konformácií. Ak by "vyskúšanie" jednej konformácie trvalo 10−13 sekundy (čo je čas jednej molekulovej vibrácie), čas potrebný na zbalenie takéhoto polypeptidového reťazca by bol 2,95x1081 sekúnd, čo je 9,36x1073 rokov a to je výrazne dlhšie, ako vek vesmíru. Z toho vyplýva, že skladanie bielkovín nemôže byť čisto náhodný proces.