cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Obytný a obchodný dom Schön
Na plánovanú jednotnú funkciu domu nadväzuje aj puristické priečelie. Priečelie je v rovine, iba posledné podlažie je uskočené – pragmatická reakcia na miestny stavebný regulatív. Formou budovy tak nadviazali na vtedy už existujúci Dom odevov nachádzajúci sa o dve parcely ďalej. Biela fasáda je doplnená pravidelne rozloženými širokými francúzskymi oknami so zábradlím z drôteného pletiva. (Typické pre Weinwurmove stavby, resp. samotnú tvorbu.) Táto hladká plocha fasády s pravidelným rytmom okien odráža rovnocennú priestorovú potenciu všetkých podlaží. Jediným módnym prvkom fasády je úzky pás tmavého opaxitového skla, ktoré oddeľuje parter od ostatnej plochy priečelia. Ku koncu dvadsiateho storočia čoraz častejšie dochádzalo k obnovám starých stavieb, vytvoreným hlavne z medzivojnovom období. Niektoré diela bolo možné obnoviť ľahšie – len okrajovo sa zmenili isté sekundárne dispozičné spojenia. Na druhej strane zložitejšie objekty sa obvykle adaptovali s väčšími zásahmi do ich pôvodného rázu. Za takýto zložitejší objekt možno považovať aj tento Obchodný dom Schön adaptujúci sa vplyvom väčších zákrokov. V rokoch 1993 – 1994 podľa projektu J. Bahnu, I. Palča, F. Starého a Ľ. Závodného objekt zrekonštruovali. Do elipsovitej galérie bolo pridané ďalšie schodisko a zasklený výťah. Fasáda ostala nezmenená.
Priekopníci novej architektúry na Slovensku začiatkom  20. storočia, Fridrich Weinwurm a Ignác Vecsei, sa významne podieľali i na jej neskoršom vývoji. Patrili k najvýznamnejším predstaviteľom purizmu u nás. Vychádzali z účelovej podstaty stavby. Usilovali sa o puristický výraz jej vnútornej podstaty. Tvar cítili kubicky a vyhýbali sa samoúčelnej estetickej špekulácií. Tieto zásady ovplyvňovali celú ich tvorbu. Väčšina ich stavieb pretrváva dodnes, aj keď nie všetky si zachovali obdivuhodnú formu, ktorú títo dvaja architekti navrhli.
Zoznam úspechov Juventus FC
Juventus FC je najúspešnejší taliansky futbalový klub 20. storočia a zároveň najúspešnejší klub v celej histórii talianskeho futbalu. Domácu ligovú súťaž, ktorá patrí k najkvalitnejším v Európe vyhral dvadsaťosemkrát, čo je suverénne najviac zo všetkých klubov. Ako jediný triumfoval v piatich po sebe idúcich ročníkoch (1930/31 – 1934/35). Taliansky pohár získal rekordných 9-krát.
Celkovo získal 53 rozličných trofejí, viac ako ktorýkoľvek iný tím v krajine. V európskych pohároch zaznamenal 11 triumfov. V súčasnosti mu patrí 4. miesto v Európe a 7. miesto na svete v počte získaných medzinárodných trofejí konaných pod hlavičkou UEFA a FIFA.
V minulosti bol klub vyznamenaný právom nosiť na dresoch dve zlaté hviezdy za 10, resp. 20 získaných ligových titulov: prvú v roku 1958 a druhú v roku 1982. Juventus bol prvým talianskym klubom, ktorý získal double (víťazstvo v Serii A a Coppa Italia). Podarilo sa mu to v sezónach 1959/60 a 1994/95.
Juventus je jediným tímom, ktorý zvíťazil vo všetkých oficiálnych medzinárodných súťažiach a zároveň prvým tímom, ktorý vyhral všetky tri hlavné pohárové súťaže UEFA. 12. júla 1988 vďaka tomu získal ocenenie The UEFA Plaque. Dva razy získal cenu pre Najlepší svetový tím roka (1993 a 1996).
Európske
thumb|165px|Trofej za víťazstvo v Lige majstrov
Škoda 706
Škoda 706 bolo označenie pre úžitkové automobily, ktoré už od 30. rokov 20. storočia vyrábal závod Škoda. Výroba prebiehala v mnohých podnikoch a trvala neuveriteľných 50 rokov, počas ktorých došlo k mnohým technickým zmenám a vylepšeniam. Posledné boli vyrobené v roku 1988 vozidlá typového radu Škoda 706 MT v podniku LIAZ Jablonec nad Nisou.
Každá automobilka má svoj systém značenia automobilov a ASAP Mladá Boleslav (Škoda) kódovala názvy trojmiestnym číselným označením. Prvé dve číslice vyjadrovali nosnosť podvozku v metrických centoch (100 kg), tretia číslica počet valcov motora. Škoda 706 tak označuje vozidlo s nosnosťou 7 ton a 6 valcovým motorom. Dodatkové písmená označovali druh modelového radu a podvozku.
Škoda 706
Nákladný automobil Škoda 706 mal rebrinový rám, šesťvalcový vznetový motor a dve tuhé nápravy (poháňaná bola len zadná), odpružené dvojicou listových pružín. Najviac kusov bolo vyrábaných v prevedení valník, no dodávali sa i verzie bez nadstavby, ktorú si zákazník nechal namontovať u špecializovanej firmy.
Typy a prevedenia:
Rad 706 začal nahrádzať najmä menší typ Škoda 606 (1930 - 1940), ale i výkonnejší typ Škoda 806 (1935 - 1936) s chrbticovým podvozkom, odvodeným od nákladných automobilov Tatra. Sľubné vyhliadky modelu zastavila druhá svetová vojna a nedostatok surovín i kapacít. Posledné vyrobené vozidlá putovali pre Wehrmacht a automobilka sa bola nútená preorientovať na zbrojársku výrobu.
Škoda 706 R
Krátko nato padlo politické rozhodnutie o výrobe v Mladej Boleslavi, kde zostala iba produkcia osobných automobilov. Ostatná výroba bola presunutá do Leteckých závodov Avia Letňany, ktoré boli organizačne začlenené pod správu mladoboleslavskej automobilky. V priebehu nasledujúcich rokov vyrobili v novom závode 7 877 kusov Škody 706 R a niekoľko tisíc podvozkov i kompletných autobusov Škoda 706 RO.
Po nástupe komunistickej vlády padlo rozhodnutie o návrate leteckej výroby do Avie a výroba nákladných automobilov sa mala realizovať v Libereckom kraji. Iba tri mesiace trvalo zaučenie montážnych robotníkov a iných pracovníkov, ako aj sťahovanie technológie do nových priestorov. Výroba sa tak od začiatku potýkala s ťažkosťami, ktorých odstraňovanie neraz trvalo i roky. Od októbra 1951 sa tak začalo s výrobou jednotlivých komponentov a 2. januára 1952 vyšiel z brány rýnovického podniku prvý autobus Škoda 706 RO. Do konca roku bolo vyrobených 340 podvozkov a kompletných nákladných vozidiel Škoda 706 R, v roku 1953 to bolo už 2 446 kusov a v roku 1954 dokonca 4 120 jednotiek (okrem autobusov).
K 1. januáru 1953 oficiálne vznikla samostatná automobilka Liberecké automobilové závody (LIAZ) so sídlom v Rýnoviciach a s hlavným montážnym závodom v Mníchovom Hradišti. Už koncom roka 1953 sa podnik z nepochopiteľných dôvodov rozdelil na jednotlivé závody, no v roku 1958 sa s nástupom nového modelu 706 RT podnik LIAZ opätovne zlúčil.
Typy a prevedenia:
Model Škoda 706 R bol posledným nákladným automobilom materskej automobilky Škoda a zároveň jediným kapotovým LIAZom. Celkovo bolo vyrobených 20 531 vozidiel Škoda 706 R v rôznych verziách (okrem autobusov).
Škoda 706 RT
RT - rámový, trambusový. náhľad|vľavo|Motor Škody 706
Prototyp z roku 1955 pochádzal z novej vývojovej a konštrukčnej kancelárie LIAZu, založenej v roku 1953. Prvé vozidlo vzniklo skrátením podvozka 706 R o jeden meter, na ktorý bola osadená nová, na svoju dobu vzhľadom, vybavením i prevedením veľmi moderná trambusová (bezkapotová) kabína.
Významnou zmenou bola rekonštrukcia motora, ktorý dostal priame vstrekovanie paliva, čo znamenalo zvýšenie výkonu a podstatné zvýšenie spoľahlivosti. Ku zlepšeniu jazdných vlastností a ovládateľnosti prispela montáž menších pneumatík, skrátenie rázvoru a s ním súvisiace zníženie hmotnosti o 400 kg. Druhý prototyp z roku 1956 mal už nové nápravy a od roku 1964 sa vyrábali aj verzie s pohonom oboch náprav (Škoda 706 RTP).
V roku 1957 sa začalo s prípravou sériovej výroby a vzniklo 62 vozidiel Škoda 706 RT, o rok neskôr z výrobných hál odišlo už 4 070 a v roku 1959 dokonca 5 359 vozidiel. Produkcia excelovala v roku 1968 s počtom 9 142 jednotiek a do konca roku 1970 tak vzniklo celkovo 90 000 kusov radu RT. Posledné kusy sa skompletizovali začiatkom 90. rokov.
Typy a prevedenia:
Škoda 706 MT
MT = modernizovaný trambus alebo tiež medzityp.
Tento rad sa v podstate nemal vôbec vyrábať, išlo o "dočasné núdzové riešenie", ktoré sa nakoniec vo výrobe udržalo viac ako 20 rokov.
Od začiatku 60. rokov LIAZ pripravoval vznik úplne nového radu LIAZ 100. Boli vyvinuté a odskúšané nové nápravy, motory, komponenty rámu atď., no nedarilo sa zabezpečiť včasné dodávky od dodávateľov stavebných prác a technológií. To viedlo k tomu, že ešte v roku 1966 nebolo kde a na čom vyrábať novú kabínu ani rámy. Nové motory M630, neskôr M634, ako aj nové nápravy už boli pripravené do výroby, a tak bolo rozhodnuté o ich zavedení do modelu RT pod novým označením MT s novým motorom, prevodovkou i nápravami.
V roku 1966 tak boli skonštruované prvé verzie Škoda 706 MS (typ 706 RT s novým motorom M630, no pôvodnými nápravami a skladanými kolesami typu TRILEX). Týchto vozidiel bolo ale vyrobených len niekoľko desiatok, pretože ďalej sa vyrábali už len modely Škoda 706 MT s novými nápravami a diskovými kolesami. V nasledujúcich rokoch sa v LIAZe súbežne vyrábal rad 706 RT i 706 MT, ku ktorým neskôr pribudol nový rad LIAZ 100 a k tomu i ťažký kolesový ťahač ŠT 180.
Prvý podtyp 706 MT mal motor M630/P100 s výkonom 132 kW (180 k) a označoval sa ako LIAZ MT3, no od roku 1969 začala výroba motora M634 s výkonom 154 kW (210 k) pre označenie LIAZ MT4 (rázvor 4 600 mm) a LIAZ MT5 (rázvor 5 400 mm). Tieto modely už mali novú modernú prevodovku Praga 10P80 alebo 5P80.
Do jesene 1978 bolo vyrobených 41 300 vozidiel radu 706 MT, pričom ešte v roku 1984 zišlo z výrobných pásov 18 700 jednotiek a v poslednom roku produkcie (1988) 1 756 jednotiek. Výroba typov 706 RT a 706 MT tak skončila takmer súčasne.
Typy a prevedenia:
Toto "medzitypové provizórium" nakoniec trvalo viac ako 20 rokov, pretože výroba skutočne moderného Liazu 100 sa s oneskorením rozbehla až po roku 1974 a ešte niekoľko rokov trvalo, pokým dosiahla plánovaný rozsah.
František Fuga
František Jozef Fuga (rodným menom František Figa; * 9. jún 1923, Vinné – 9. november 1987, Hamilton, Kanada) bol generálny vikár Slovenského gréckokatolíckeho biskupstva sv. Cyrila a sv. Metoda v Kanade, tretí predseda Zahraničnej Matice slovenskej v rokoch 19741987 a duchovný správca gréckokatolíckej farnosti v Hamiltone.
Biografia
Narodil sa 9. júna 1923 vo Vinnom do rodiny obuvníka Emila Figu zo Stropkova. Strednú školu vychodil v Michalovciach, kde 2. mája 1944 zmaturoval. Hneď na to sa prihlásil do Bohosloveckého seminára v Bratislave. Už o rok ho vyslali študovať do Ríma. 5. marca 1950 bol vysvätený za kňaza. Po vysvätení si doplnil štúdiá na Lateránskej univerzite, ktorú ukončil v roku 1952. V roku 1954 sa stal správcom gréckokatolíckej farnosti v Hamiltone. Neskôr sa stal generálnym vikárom Slovenského gréckokatolíckeho biskupstva sv. Cyrila a sv. Metoda.
Bol významným národným buditeľom Slovákov v zahraničí. V rokoch 19741987 bol tretím predsedom Zahraničnej Matice slovenskej. Bol literárne činný. K jeho najvýznamnejším činom patrí návrh zástavy ZMS – slovanskej trikolóry s dvojkrížom na trojvrší umiestneným v strede (v spoluautorstve s Dr. J. Cincíkom). Pri návrhu novej ústavy SR sa akceptovala zástava Msgr. Fugu ako základ novej vlajky.
Zomrel 9. novembra 1987 v Hamiltone v Kanade.
NGC 495
NGC 495 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Poloprezidentská republika
]]
Poloprezidentská republika (iné názvy: semiprezidentská republika, semiprezidiálna republika, neoprezidentská republika; ako systém: poloprezidenci(on)alizmus, semiprezidencializmus, prezidiálny parlamentarizmus, neoprezidentský systém ) je forma vlády alebo aj forma republiky, kde je vláda zodpovedná parlamentu, ale prezident je volený priamo občanmi a má postavenie presahujúce právomoci prezidenta parlamentnej republiky. Prezident predsedá tiež rade ministrov (napríklad vo Francúzsku). Táto forma vlády predstavuje akýsi kompromis medzi parlamentným a prezidentským systémom vyvažovaním postavenia prezidenta a parlamentu.
Základné vlastnosti
Deľba moci je tu prevedená v duchu výraznej prevahy moci výkonnej nad mocou zákonodarnou; hlava štátu zohráva dôležitú politickú úlohu a zúčastňuje sa výkonu moci; existujú dva aktívne subjekty exekutívy: prezident a vláda na čele s premiérom.
Totalita
Totalita môže byť:
Cusset-Sud
Cusset-Sud je francúzsky kantón v obvode Vichy v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 8 obcí.
Ur (rozlišovacia stránka)
Ur môže byť:
UR môže byť:
ur môže byť:
Hluboké Dvory
Hluboké Dvory sú obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 75 obyvateľov, z toho 43 mužov a 32 žien, pričom priemerný vek v obci bol 49,1 roka (muži 46,9 roka, ženy 52,0 roka).
NGC 496
NGC 496 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Architektonická tvorba
Architektonická tvorba predstavuje tvorivú činnosť architekta. Spojuje sa v nej rad špecifických činností ako pochopenie sociálnych a individuálnych požiadaviek na architektonické dielo, návrh dispozície (pôdorysný rozvrh stavby) a princípov stavebných konštrukcií, výtvarné stvárnenie a taktiež dozor nad samotnou realizáciou stavby.
Hoci základné prostriedky architektonickej tvorby sú najmä technologicko-staviteľské a výsledkom práce je architektonický návrh, projekt stavby, jej finálny efekt, má architektonické dielo aj tvorivú hodnotu. V histórií bol architekt pôvodne remeselníkom staviteľom. Až v renesancii sa stal individuálnym umeleckým tvorcom ako ho chápeme dnes.
Jan Šebestík
Jan Šebestík (* 9. január 1931, Uherské Hradiště) je česko-slovenský filozof vedy.
Oblasti vedeckej práce:
Šari
náhľad|Povodie rieky Šari Šari je rieka v centrálnej Afrike. Preteká štátmi Čad, Kamerun a Stredoafrická republika. Rieka je od prameňa dlhá 1377 km a povodie má rozlohu. Rieka ústi do Čadského jazera a tvorí 90 % prítoku jazera.
thumb|Pláž pri rieke Šari v Čade
Chata Vrátna
Chata Vrátna je horská chata v závere Vrátnej doline v Krivánskej Fatre. Nachádza sa na úpätí Veľkého Kriváňa vo výške Priamo v chate sa nachádza dolná stanica novej kabínkovej lanovky na Snilovské sedlo-Chleb z roku 2005. V minulosti sa tu nachádzala stanica sedačkovej lanovky, ktorá začala premávať v roku 1950 spolu s dokončením chaty.
Turistika
Chata je prístupná autobusovou dopravou. Z chaty vedú dva turistické chodníky. Žlto označený smeruje na chatu na Grúni a zeleno označený na Snilovské sedlo a ďalej na hlavný hrebeň pohoria. Neďaleko chaty je symbolický cintorín venovaný obetiam hôr.
Kanton (mesto)
thumb|Perlová rieka v noci, mesto Kuang-čou thumb|Poloha mesta Kanton (po čínsky Kuang-čou, pchinjin: Guangzhou; starší angl. názov Canton (City)) je hlavné a podprovinčné mesto provincie Kuang-tung (Guangdong) v južnej Číne.
Mesto má rozlohu a asi 6,5 milióna obyvateľov, metropolitná oblasť mesta má okolo 12,6 milióna obyvateľov. Je to najľudnatejšie mesto v provincii a piate najľudnatejšie mesto v Číne.
NGC 497
NGC 497 (tiež Arp 8) je špirálová galaxia s priečkou (SBbc) v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 6. novembra 1882. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií (vydaného roku 1966) medzi galaxie s rozdvojeným špirálovým rameňom.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Andreas Andreasen
Andreas Andreasen (* 1. marec 1986) je bývalý dánsky hokejový obranca.
Klubový hokej
Od sezóny 1994/95 je hráčom klubu Esbjerg IK v najvyššej dánskej súťaži.
Reprezentácia
Dánsky tréner Mikael Lundström ho nominoval Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Velická próba
Velická próba, dávnejšie Gerlachovská próba je strmá niekoľkometrová stienka vo východnej stene Gerlachovského štítu vo Velickej doline vo Vysokých Tatrách. Zo Sedielka nad Kotlom spadá Velický žľab a na jeho konci vo výške  je Velická próba. Vedie ňou najpopulárnejšia štandardná výstupová cesta na vrchol štítu. Výstup je možný len s horským vodcom.
História
Traduje sa, že prvým známym človekom, ktorý stál na vrchole Gerlachovského štítu, bol pravdepodobne učiteľ Ján Still v roku 1834. Ale samotný Still to nepotvrdil, lebo vyhlásil, že na Gerlachovský štít začal vodiť turistov až v roku 1872, keď ho predbehol horský vodca Martin Spitzkopf - Urban. Ale ani to nemusí byť pravda. Dňa 11. augusta 1855 boli na Gerlachovskom štíte poľskí botanici Zygmunt Bósniacki a Wojciech Gzegorzek, ktorých sprevádzali, pravdepodobne zakopanskí horskí vodcovia. Nie je známe kade vystúpili. Ako spomína tatranský historik Ivan Bohuš, možno ich cesta viedla cez Gerlachovský kotol, ale ani to nie je isté. Nie je známe či vôbec dosiahli vrchol.
Určite však boli na končiari v roku 1868 rakúski vojenskí geodeti. V roku 1875 horskí vodcovia Ján Pastrnák a Ján Ruman Driečny mladší uskutočnili prvovýstup cez Batizovskú próbu.
Ukázalo sa však, že ľahší výstup na vrchol štítu bude z jeho východnej strany. Vysoké Tatry v roku 1874 navštívil maďarský geograf, horolezec a cestovateľ Mór Déchy. Spolu s Antonom Döllerom, Pavlom Schwartzom, Jozefom Schäferlingom, Jánom Stillom a nosičom Samuelom Horvayom 31. augusta 1874 ako prví našli cestu na vrchol povestnou Velickou próbou. Ako uvádza v časopise Vysoké Tatry, v článku nazvanom Dr. Déchy Mór v Tatrách jeho autor Jaroslav Ondříček: " O štvrtej ráno vyrazili zo Starého Smokovca na túru. Vyšli k Velickému plesu, postupovali Kvetnicou po suťovom kuželi k žlabu (prvovýstup neskôr nazývanou Velickou próbou, trochu iným smerom ako dnes), cez Sedielko nad Kotlom prešli na západnú stranu a postupovali po skalných rebrách. Prešli štrbinou pod Kotlovým štítom a vysneženým žľabom, ktorý tvoril prirodzenú výstupovú cestu, o 12,35 hod. dosiahli hlavný vrchol Gerlachu". Na štíte boli hodinu. Déchy meral teplotu a tlak vzduchu. Potom do kamennej pyramídy vložili správu o výstupe aj s menami. Správu, v ktorej opísal svoje dojmy a skúsenosti uverejnil Mór Déchy v VI. zväzku najznámejšieho rakúsko-nemeckého horolezeckého časopisu Zeitschrift des Deutschen und Österreichischen Alpenvereins. Bol to, v tomto časopise, ktorý vychádzal od roku 1870, prvý článok o Vysokých Tatrách. Prvý výstup v zimných podmienkach uskutočnili 29. decembra 1908 Ernst Dubke, Ján Breuer a Ján Franz senior.
Prvé reťaze na Velickej próbe boli umiestnené v roku 1880. V roku 1891 vytýčil cestu cez próbu Dr. Kühl. V priebehu nasledujúcich rokoch bola vytýčená cesta niekoľkokrát mierne zmenená, na skalu boli pripevnené kramle a reťaze. Z Velickej próby boli niekoľkokrát ukradnuté reťaze. Napríklad v roku 2004. Na podnet prezidenta Slovenskej republiky Rudolfa Schustera boli vo Velickej próbe namontované nové reťaze. V roku 2010 ich však niekto znovu odstránil. Ani v roku 2015 vo Velickej próbe neboli reťaze. Novinári to nazvali „Vojnou sprievodcov“.
Miami
Miami je najväčšie mesto v juhovýchodnej časti Floridy a druhé najväčšie v celom štáte. Jeho metropolitná oblasť sa rozkladá od bažín národného parku Everglades na východe až k Atlantickému oceánu na západe. Počet obyvateľov samotného mesta je 433 136. Metropolitná oblasť má viac ako 5,2 miliónov obyvateľov, čo ju radí medzi najväčšie v Spojených štátoch. Väčšinu populácie tvoria belosi a Afroameričania. Rozloha mesta samotného je, z toho však viac ako zaberá vodná plocha.
Mesto je centrom celosvetového významu z pohľadu ekonomiky, dopravy, kultúry, vzdelania, médií, umenia, zábavy a medzinárodného trhu. V Miami sa nachádza významný prístav a letisko, vďaka ktorým sa mu tiež hovorí Brána do Ameriky. V centre mesta je najväčšia koncentrácia medzinárodných bánk v celých Spojených štátoch. K masívnemu rastu počtu obyvateľov došlo predovšetkým v posledných 50 rokoch vďaka emigrantom z Latinskej Ameriky, ktorí dnes tvoria 65 % obyvateľov mesta a zaslúžili sa aj o to, že tu medzi jazykmi prevláda španielčina.
Prvými obyvateľmi oblasti dnešného Miami boli pôvodní Američania už pred 10 000 rokmi, pri príchode prvých Európanov tu žil kmeň Tequestov. Prvým stálym osadníkom tu bol na začiatku 19. storočia Pedro Fornells z Menorky. Za zakladateľku Miami je považovaná Julia Tuttle, ktorá tu vytvorila rozsiahle plantáže a zaslúžila sa o rozvoj železničnej dopravy v oblasti. Počas 20. storočia došlo k obrovskému rastu populácie mesta a celej aglomerácie. Na konci storočia sa Miami dostalo do finančnej krízy, čo napravila až nová administratíva zvolená roku 2001.
15. až 19. storočie
Prvým Európanom, ktorý uzrel oblasť dnešného Miami, bol Španiel Juan Ponce de León.Do svojho denníka si zapísal, že doplával na miesto Chequescha, čo je prvé dochované meno, ktoré Miami dostalo. Pedro Menéndez de Avilés urobil prvé zaznamenané pristátie na pobreží v roku 1566, keď hľadal svojho syna, ktorý v tejto oblasti stroskotal. O rok neskôr začali španielski vojaci vedení otcom Franciscom Villarealom z jezuitského rádu misijnú činnosť pri ústí rieky Miami, ale okolo roku 1570 sa rozhodli nájsť iné pôsobisko mimo Floridy. Španieli poslali ďalšiu misiu do Biscayne Bay v roku 1743 a postavili tu pevnosť a kostol. Misionári navrhovali trvalé osídlenie, ale tento návrh bol zamietnutý ako nepraktický a misia bola do konca roka stiahnutá.
Prvým stálym osadníkom v oblasti Miami bol Pedro Fornells, pôvodom z ostrova Menorca, ktorý na ostrov Key Biscayne prišiel na začiatku 19. storočia. Fornells z ostrova zazanmenal na pevnine prítomnosť squatterov. Roku 1825 navštívil Cape Florida Settlement americký maršal Waters Smith a ponúkol squatterom zisk pôdy, ktorú obývali. V rovnakom roku bol na ostrove Key Biscayne postavený maják Cape Florida Light, ktorého prvým strážcom sa stal John Dubose.
Oblasť bola ovplyvnená druhou seminolskou vojnou, ktorá spôsobila prudké vyľudnenie Miami. Roku 1844 sa Miami stalo administratívnym centrom okresu.Tretia seminolská vojna v rokoch 1855 až 1858 spomalila osídľovanie juhovýchodnej Floridy. V roku 1891 kúpila Julia Tuttle, známa tiež ako Matka Miami (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) veľkú citrusovú plantáž v oblasti Miami. 7. februára 1895 zasiahol Floridu veľký mráz, ktorý zničil všetku úrodu. Miami však zostalo nedotknuté a citrusy Julie Tuttleovej boli jediné na trhu. Potom sa jej podarilo presvedčiť multimilionára Henryho Flaglera, aby rozšíril železničnú trať až do Miami a postavil tu hotel. S budovaním železnice sa v Miami zvýšila aktivita. 28. júla sa Miami oficálne stalo mestom s 502 voličmi, vrátane stovky zaregistrovaných afroamerických voličov.
Prvá polovica 20. storočia
thumb|200px|Dade Courthouse, postavený v roku 1928 Rast Miami od začiatku 20. storočia až do druhej svetovej vojny bol obrovský. Od roku 1900 do roku 1920 tu pribudlo takmer 30 000 obyvateľov. So zvýšením populácie samozrejme prišla potreba ďalšieho územia. Počas dvadsiatych rokov úrady Miami povolili hazardné hry a boli laxné v regulácii zákazov, preto sem migrovalo veľa ľudí zo severu Spojených štátov. Od roku 1920 do roku 1923 sa populácie Miami zdvojnásobila. Na jeseň 1925 boli blízke oblasti Lemon City, Coconut Grove a Allapattah pripojené a vzniklo tak Väčšie Miami.
Rozmach začal upadať kvôli prieťahom pri stavbe budov, ktoré boli spôsobené aj preťaženým dopravným systémom. V roku 1926 bol prístav v Miami na mesiac zablokovaný dánskou loďou. Tri hlavné železničné spoločnosti uvalili embargo na všetok dovoz s výnimkou jedla. Cena ubytovania tu rýchlo vystúpila a nájsť cenovo dostupné miesto na bývanie bolo takmer nemožné. Navyše v roku 1926 zasiahol Miami silný hurikán, ktorý podľa Červeného kríža spôsobil 373 smrteľných nehôd a mnoho ľudí bolo nezvestných. Táto búrka 4. kategórie bola 12. najhoršie v USA počas 20. storočia čo do množstva škôd a obetí. Nasledovala veľká hospodárska kríza, kvôli ktorej bol v oblasti otvorený tábor CCC. 15. februára 1933 tu bol spáchaný atentát na F. Roosevelta, pri ktorom zomrel starosta Chicaga Antonín Čermák.
Na rozdiel od mnohých miest na Floride zostalo Miami na začiatku druhej svetovej vojny relatívne zdravé, ale pre obranu pred nemeckými ponorkami bolo rozdelené na dva vojenské dištrikty. Ako silnela vojna s ponorkami, pribúdali v oblasti Miami vojenskej základne. Americké námorníctvo prevzalo kontrolu nad prístavom v Miami a vzdušné sily si na miestnych letiskách vytvorili základne. Na Južnej Floride bolo vycvičených viac ako 500 000 vojakov a 50 000 dôstojníkov.
Druhá polovica 20. storočia
thumb|Kubánski utečenci počas Marielského exodu Dôsledkom zosadenia generála Batistu po kubánskej revolúcii sa veľké množstvo Kubáncov žijúcich v Miami vrátilo na Kubu, ale čoskoro po tom sa hromadne vracali do Miami. V prvej vlne bolo mnoho vysoko vzdelaných, ktorí utiekli za úspešnejšou kariérou. Na konci šesťdesiatych rokov žilo v Dade (dnes Miami-Dade) viac než 400 000 kubánskych utečencov. Hoci Miami v päťdesiatych a šesťdesiatych rokoch nebolo centrom hnutia za občianske práva, stále malo značnú populáciu Afroameričanov a černochov z Karibiku. Roku 1972 bola v Miami otvorená Florida International University.
V decembri 1979 došlo ku škandálu. Policajti stíhali motocyklistu Arthura McDuffieho, ktorý potom havaroval. Keď ho polícia dostihla, bol len mierne zranený. Policajti mu dali dole helmu a ubili ho obuškami, potom helmu opäť nasadili a zavolali ambulanciu, že došlo k motocyklovej nehode. McDuffieho matka povedala novinám Miami Herald o pár dní neskôr toto: "Zbili môjho syna ako psa. Zbili ho len preto, že išiel na motorke a bol čierny." Porota však po krátkom uvážení policajta zbavila viny. To rozpútalo jedny z najväčších nepokojov v dejinách Spojených štátov. Nepokoje sa skončili až o tri dni neskôr a zahynulo počas nich najmenej 18 ľudí, okrem toho viac ako 850 ich bolo zatknutých. Približná škoda bola odhadnutá na 50 miliónov dolárov.
V osemdesiatych rokoch sa Miami stalo jedným z najväčších amerických prekladísk kokaínu z Kolumbie, Bolívie a Peru. Drogy priniesli Miami miliardy dolárov, vďaka ktorým tu začali vyrastať predajne luxusných automobilov, päťhviezdičkové hotely a ďalšie znaky prosperity. Marielský exodus v roku 1980 priniesol do Miami ďalších viac ako 125 000 Kubáncov. Na rozdiel od veľkej migrácie v šesťdesiatych rokoch sa však teraz prisťahovalo mnoho chudobných ľudí a začalo dochádzať k bielemu úteku. O päť rokov neskôr bol zvolený za starostu Miami Xavier Suarez, ktorý sa tak stal prvým kubánskym starostom mesta. V osemdesiatych a začiatkom deväťdesiatych rokov navštívilo Miami mnoho významných osobností, medzi nimi pápež Ján Pavol II., kráľovná Alžbeta II. alebo prezident Ronald Reagan.
Roku 1992 zasiahol juh Miami-Dade hurikán Andrew, ktorý spôsobil škody za 20 miliárd dolárov. Posledná veľká migrácia prebehla v roku 1994, ale kvôli Clintonovej novej politike nebola tak výrazná. Kubánca chyteného na mori totiž americká pobrežná stráž odvážala do Guantanama, alebo do Panamy. Počas tejto emigrácie opustilo svoje domovy takmer 38 000 Kubáncov. 9. septembra 1994 sa USA a Kuba dohodli na normalizácii migrácie medzi týmito štátmi. V roku 1996 sa Miami kvôli finančným škandálom umiestnilo ako 4. najchudobnejšie mesto Spojených štátov. Finančné problémy mesta pretrvávali až do roku 2001, keď bol za starostu Miami zvolený Manny Diaz.
Geografia
thumb|left|185px|Mapa mesta Miami S rozlohou iba má Miami najmenšie územie zo všetkých významných miest USA. Celková rozloha Miami je totiž, z čoho však zaberá vodná plocha. Z tohto dôvodu Miami tiež patrí medzi najhustejšie zaľudnené mestá v USA. Nadmorská výška oblasti nie je väčšia ako, priemer je. Hladina podzemnej vody je iba jeden až dva metre pod povrchom zeme. Miami je jediné významné americké mesto, ktoré hraničí s dvoma národnými parkmi – Národným parkom Everglades na západe a Národným parkom Biscayne na východe. Miami s predmestiami sa rozkladá medzi mokraďami Everglades a lagúnou Biscayne Bay. 145 km severne od mesta sa nachádza jazero Okeechobee. Hlavná časť mesta leží na pobreží Biscayne Bay, ktoré obsahuje stovky prírodne i umelo vytvorených bariérových ostrovov, z ktorých najväčšie sú Miami Beach a South Beach. Golfský prúd, teplý morský prúd, prúdi severným smerom iba od pobrežia, čo spôsobuje, že klíma tu zostáva teplá a mierna po celý rok.
Klíma
Miami má tropické monzúnové podnebie (Köppenova klasifikácia podnebia - Am) s horúcimi a vlhkými letami a krátkymi, teplými a značne suchšími zimami. Ide o druhé najvlhkejšie mesto v Spojených štátoch. Podobu podnebia ovplyvňujú jeho nadmorská výška, poloha, blízkosť Golfského prúdu a pozícia tesne nad obratníkom Raka. S priemernou januárovou teplotou 19,6 °C zimu charakterizujú mierne až vyššie teploty a chladný vzduch znášajúci sa vždy po priechode studeného frontu, ktorý vytvára veľa drobných zrážok. Daždivá sezóna začína niekedy v máji a končí uprostred októbra. Počas tohto obdobia sa teploty pohybujú medzi 29 až 35 °C a sú sprevádzané veľkou vlhkosťou, hoci popoludňajšie búrky a brízy rozširujúce sa od Atlantiku znižujú teplotu vzduchu. Väčšina z ročných cca zrážok spadne práve v tomto období. Najnižšia nameraná teplota bola -3 °C a maximálna 37 °C. Existuje iba jediný záznam snehových zrážok a ten pochádza z 19. januára 1977.
Správa
Správu Miami má na starosti mestská rada, zložená zo starostu a piatich komisárov (mestská komisia), a mestská správa. Mestská komisia, volená na štyri roky, predstavuje riadiaci orgán s právomocou vydávať vyhlášky, prijímať nariadenia a vykonávať všetky funkcie uvedené v mestskej charte. Jej členovia sú volení v jednotlivých dištriktoch Miami. Starosta, volený obyvateľmi mesta na štyri roky, vymenúva správcu mesta. Mestská radnica sa nachádza vo štvrti Coconut Grove. thumb|195px|Radnica v Miami
Ekonomika
thumb|left|235px|Centrum Miami je najdynamickejšie rastúcou časťou mesta Miami patrí medzi najdôležitejšie finančné centrá v krajine. Je hlavným centrom obchodu a financií, sídlom mnohých korporácií a môže sa pýšiť silnými medzinárodnými obchodnými kruhmi. Podľa hodnotenia svetových miest, vykonaného strediskom Globalization and World Cities Study Group & Network (GaWC), založeného na prispení k rozvoju svetovej ekonomiky, patrí Miami do kategórie Beta-Global City. Veľkým prínosom pre ekonomiku mesta je aj turistika, vďaka ktorej Miami získava miliardy dolárov.
V Miami a jeho okolí má sídlo mnoho spoločností, vrátane týchto: Alienware, Arrow Air, Bacardi, Burger King, CompUSA, Fizber, Norwegian Cruise Line, RCTV International, Royal Caribbean International, Telefónica, US Century Bank. Vďaka svojej blízkosti k Latinskej Amerike je tiež pôsobiskom viac ako 170 nadnárodných korporácií, medzi ktoré patrí napríklad AIG, American Airlines, Cisco, Disney, Exxon, FedEx, Kraft Foods, Microsoft, Oracle, SBC Communications, Sony, Visa International alebo Wal-Mart.
Miamske letisko a prístav patria medzi najvyťaženejšie vstupné brány v krajine, najmä pre náklady z Južnej Ameriky a Karibiku. Navyše v centre Miami, väčšinou vo finančnej mestskej štvrti Brickell, je najväčšia koncentrácia medzinárodných bánk v USA. Roku 2003 bolo Miami hosťujúcim mestom obchodných rokovaní zóny Free Trade Area of Americas. Aj turistický priemysel prináša do kasy mesta veľa peňazí. Pláže, konferencie, festivaly a ďalšie akcie lákajú do Miami ročne viac ako 12 miliónov návštevníkov z celého sveta. V roku 2007 tu návštevníci minuli 17,1 miliárd dolárov. Historická štvrť v štýle art deco South Beach je všeobecne považovaná za jednu z najpôvabnejších štvrtí na svete a je známa svojimi nočnými klubmi, plážami, obchodmi a historickými budovami. Ale je dôležité spomenúť, že South Beach je časťou mesta Miami Beach, ktoré s Miami susedí. Miami je ale tiež centrom priemyslu, z ktorého tu prevláda ťažba kameňa a skladovanie najrôznejšieho tovaru.
Od roku 2001 podstupuje Miami veľký stavebný boom. Už tu vyrástlo viac ako 50 mrakodrapov vyšších ako. Mestská silueta je treťou najpôsobivejšou v USA, hneď za New Yorkom a Chicagom, a podľa Almanac of Architecture and Design devätnásta na svete. Momentálne má mesto 8 najvyšších budov v štáte Florida. Najvyššia z nich je Four Seasons Hotel & Tower, ktorá meria 240 metrov.
Podľa zistení US Census Bureau z roku 2004 je v Miami tretí najväčší výskyt rodín s príjmom pod celoštátnou hranicou chudoby, čo z neho robí tretie najchudobnejšie mesto v Spojených štátoch, hneď po Detroite a El Pase. Okrem toho patrí Miami medzi pár miest, ktorých miestna správa skrachovala. Ale od tej doby zažíva mesto oživenie. Podľa magazínu Forbes bolo v roku 2008 najčistejším americkým mestom, vďaka celoročne dobrej kvalite ovzdušia, rozsiahlym plochám zelene, čistej pitnej vode, čistým uliciam a recyklovaní odpadu. Roku 2009 ohodnotila štúdia 73 svetových miest firmy UBS Miami ako najbohatšie mesto USA (zo štyroch amerických štátov uvedených v prieskume) a piate svetové najbohatšie mesto na základe kúpnej sily.
V roku 2005 bolo Miami svedkom najväčšieho boomu na trhu s nehnuteľnosťami od dvadsiatych rokov 20. storočia. Príkladom je Midtown, ktoré malo viac ako stovku schválených stavebných projektov. V roku 2007 sa však bytový trh zrútil a viac ako 23 000 družstevných domov zostalo na predaj, alebo boli skonfiškované.
Demografia
Z celkom 134 198 domácností ich 26,3 % malo dieťa mladšie ako 18 rokov, 36,6 % boli páry žijúci spolu, 18,7 % domácností bolo s ženskou hlavou rodiny, bez prítomnosti manžela, a 37,9 % domácností nebolo obývaných rodinou. 30,4 % všetkých domácností tvorili jednotlivci a 12,5 % ľudia starší ako 65 rokov, ktorí žili sami. Na priemernú domácnosť vychádzalo 2,61 členov a na priemernú rodinu 3,25 členov. Veková štruktúra populácie bola nasledovná: 24,2 % obyvateľov malo do 19 rokov, 21,3 % bolo vo veku 20-34 rokov, 27,6 % vo veku 35-54 rokov, 9,9 % vo veku 55-64 rokov, 14,7 % vo veku 65-84 rokov, 2,3 % s vekom 85 rokov alebo viac a priemerný vek bol 37,7 rokov. Priemerný príjem domácnosti v Miami bol 23 483 a priemerný príjem rodiny 27 225 amerických dolárov. Muži mali priemerný príjem 24 090, oproti ženám, ktoré mali priemerne 20 115 USD. Okolo 23,5 % rodín a 28,5 % všetkých obyvateľov bolo pod hranicou chudoby. Z týchto tvorili 38,2 % ľudia mladší ako 18 rokov a 29,3 % ľudia starší ako 65 rokov.
Obrovský rast populácie Miami v posledných desaťročiach bol spôsobený vnútornou migráciou v USA, ale aj imigráciou z rôznych častí sveta, v tomto prípade predovšetkým z oblasti Karibiku. Miami je považované skôr za multikultúrne, ako za miesto zotierania rozdielov medzi jednotlivými entitami. Celková kultúra mesta je veľmi ovplyvnená veľkou populáciou Hispáncov, prípadne američanov hispánskeho pôvodu, a černochov, pochádzajúcich z karibských ostrovov ako sú Jamajka, Kuba, Haiti, alebo Bahamy. thumb|240px|Štvrť Little Havana (Malá Havana)
Štátne školy
Štátne školy v Miami patria do školského obvodu Miami-Dade Public Schools (M-DCPS), ktorý je najväčším obvodom na Floride a štvrtým najväčším v Spojených štátoch. V roku 2007 študovalo v tomto obvode 353 283 študentov v celkom 378 školách. 60 % študentov v obvode tvorili Hispánci, 28 % Afroameričania, 10 % belosi, ktorí nie sú Hispánci, a zvyšné 2 % pripadajú na ostatné rasy (pozri Demografia). V Miami sa nachádzajú jedny z najlepších stredných škôl, ako sú napríklad Design and Architecture High School ,MAST Academy, Coral Reef High School, Miami Palmetto High School alebo New World School of the Arts. M-DCPS patrí tiež medzi jedny z mála štátnych škôl, ktoré ponúkajú dvojjazyčné vyučovanie v španielčine, haitskej kreolčine alebo mandarínčine.
Univerzity a vysoké školy
thumb|300px|University of Miami Univerzity a vysoké školy v Miami a jeho okolí sú:
Mestská hromadná doprava
thumb|left|190px|Visutý osobný dopravník Metromover Mestskú hromadnú dopravu v Miami zabezpečujú Miami-Dade Transit a South Florida Regional Transportation Authority. Prepravnými prostriedkami sú regionálne vlaky, metro, visuté osobné dopravníky a autobusy. Podľa posledných štatistík sa 12,2 % obyvateľov mesta dopravuje do práce práve hromadnou dopravou.
Metrorail, čiže miamske metro, je dlhé 36 kilometrov a nachádza sa na ňom 22 staníc. Vedie od západných predmestí Medley a Hialeah cez Civic Center, centrum mesta, Brickell, Coconut Grove, Coral Gables, South Miami a končí v južnej okrajovej štvrti Dadeland. V roku 2012 sa očakáva otvorenie priameho spojenia metra až k letisku Miami International Airport. Metromover je dopravný systém využívajúci visuté osobné dopravníky. Má 20 staníc na troch rôznych trasách v centre Miami a Brickellu.
Saint-Vincent-de-Salers
Saint-Vincent-de-Salers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Miami
Mestská hromadná doprava
Tri-Rail je systém regionálnych vlakov spravovaný federálnym úradom South Florida Regional Transportation Authority (SFRTA). Vlaky jazdia na trase od miamského letiska do West Palm Beach a počas nej absolvujú 18 zastávok v okresoch Miami-Dade, Broward a Palm Beach.
Saint-Vincent-de-Salers
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Miami
Letecká doprava
thumb|178px|Miami International Airport Miami International Airport, nachádzajúce sa v nepričlenenom území v okrese, slúži ako primárne medzinárodné letisko v oblasti Miami. Patrí medzi jedno z najvyťaženejších letísk na svete, o čom svedčí fakt, že odbavia vyše 30 miliónov cestujúcich ročne. Identifikačný kód letiska podľa IATA je MIA, podľa ICAO je to KMIA. Letisko patrí medzi hlavné letecké uzly spoločnosti American Airlines, jedného z najväčších leteckých dopravcov na svete. MIA je najvyťaženejšie letisko na Floride, druhá najväčšia vstupná brána pre zahraničných cestujúcich v USA a siedma najväčšia na svete podľa rovnakých kritérií. Rozsiahla sieť medzinárodných leteckých spojov zahŕňa nonstop lety do viac ako sedemdesiatich svetových miest v Severnej a Južnej Amerike, Európe a Ázii.
Saint-Vincent-de-Salers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Miami
Letecká doprava
Pomerne blízko sa nachádza Fort Lauderdale-Hollywood International Airport, ktoré tiež poskytuje medzinárodnú dopravu v oblasti Miami. Opa-Locka Airport a Kendall-Tami Airport, ležiace na území mimo aglomeráciu, zabezpečujú predovšetkým leteckú dopravu v rámci oblasti Miami.
Námorná doprava
thumb|left|240px|Port of Miami Miami je domovom jedného z najväčších prístavov v Spojených štátoch, prístavu Port of Miami. Ide o najväčší prístav výletných lodí na svete. Často je nazývaný Cruise Capital of the World alebo Cargo Gateway of the Americas. Ročne prispieva do ekonomiky Južnej Floridy viac ako 17 miliardami dolárov. V roku 2009 prístav slúžil 4 110 100 cestujúcim. K tomu je Port of Miami tiež jeden z nevyťaženejších nákladných prístavov v USA. Podľa štatistík tu bolo v roku 2009 naložených/vyložených 6 831 496 ton nákladu. Medzi severoamerickými prístavmi sa umiestnil ako druhý čo do hmotnosti nákladu prepraveného z/do Latinskej Ameriky. Rozloha prístavu je a počet osobných terminálov sedem. Najviac nákladu je prijímaného z Číny a odosielaného do Hondurasu. V Miami je najväčší počet sídiel výletných námorných spoločnosti na celom svete, vrátane týchto: Carnival Cruise Lines, Celebrity Cruises, Costa Cruises, Crystal Cruises, Norwegian Cruise Line, Oceania Cruises, Royal Caribbean International a Windjammer Barefoot Cruises.
24. mája 2010 začala stavba tunela Miami port tunnel, ktorého predpokladaná cena je 1 miliarda USD.
ArtDeco District
Známa oblasť v Miami Beach (východné pobrežie ostrovov spojených mostami s Miami), ktorá je charakteristická svojim architektonickým štýlom art deco, ktorý po získaní titulu "národná kultúrna a architektonická pamiatka" nesmie podliehať zmenám dizajnu, ale má zostať vo svojej terajšej podobe. Stovka hotelov sa stavala medzi rokmi 1923 a 1943. Tiahne sa od ulice Lennox Court, šiestej ulici, k Dade Boulevard až ku Collinsovej k severu.
Natáčali sa tu filmy Vtáčia klietka a Scarface.
Partnerské mestá
Zoznam partnerských miest Miami:
Karol Walek
prof. Karol Walek (* 13. september 1878, Pécs, Maďarsko† 3. september 1952, Šopron) bol maďarský matematik a pedagóg.
Život
Narodil sa 13. septembra 1878 v Pécsi v Maďarsku. Bol absolventom banskoštiavnickej akadémie, ale baníckej odbornej činnosti sa venoval len krátko. Od r. 1902 prednášal na škole matematiku, spočiatku ako asistent, od r. 1908 vo funkcii adjunkta, od r. 1910 ako vedúci katedry matematiky. V r. 19041907 študoval matematiku na univerzite v Mníchove, tu získal doktorát dizertáciou o binárnych kubických transformáciách (1907). Na akadémii, neskôr Banskej a lesníckej vysokej škole, pôsobil aj po jej presťahovaní do Šoprone, až do r. 1952. Pred r. 1918 v oblasti matematiky publikoval len svoju doktorskú dizertáciu a prednášky, neskôr sa venoval aplikovanej matematike. Zomrel 3. septembra 1952 v Šoproni.
Bulb
Bulb (skratka B) je fotografická funkcia, ktorá umožňuje dlhé expozície pod priamou kontrolou fotografa. S touto funkciou ostane uzávierka otvorená tak dlho, pokiaľ je spúšť stlačená. Alternatívne nastavenie spoločné aj pre filmové kamery je Time (skrátene T), kde je spúšť stlačená prvýkrát na otvorenie uzávierky a druhýkrát na jej zavretie.
História
Termín bulb odkazuje na starý štýl pneumaticky ovládanej spúšte. Stlačením vzduchového balónika (anglicky bulb) sa otvorila záklopka a uvoľnením balónika sa opäť zatvorila. Podľľa encyklopédie Focal Encyclopedia of Photography:
Použitie
Nastavenie bulb sa používa pri niektorých fotoaparátoch, vrátane niekoľkých kompaktných fotoaparátov, pre využitie pomalšej rýchlosti uzávierky, aká je poskytovaná štandardným nastavením fotoaparátu.
Režim bulb sa používa predovšetkým pri fotografovaní scén s veľmi slabým osvetlením. Väčšina digitálnych zrkadloviek podporuje uzávierky od 1/4000 (najrýchlejšia) až po 10-30 sekúnd a režim bulb. Fotoaparát v režime bulb sníma priestor po dobu stačenia spúšte (aj dlhšie ako 30 sekúnd). Pre fotografovanie s takouto dlhou dobou uzávierky je nutné použiť statív, diaľkovú spúšť alebo samospúšť.
Režim bulb je užitočný pre nasledujúce typy fotografických tém:
Moderné fotoaparáty
Na niektorých moderných fotoaparátoch je režim bulb k dispozícii iba ako voľba v LCD ponuke, pokiaľ je to vôbec možné. Na iných fotoaparátoch, vrátane mnohých digitálnych zrkadloviek je k dispozícii režim bulb v ručnom nastavení expozície alebo vo voľbe priority rýchlosti uzávierky.
Niektoré fotoaparáty strednej triedy alebo bridge fotoaparáty, ako napríklad Olympus SP-560 Ultra Zoom majú obmedzené nstavenie režimu bulb, ktoré dovoľuje maximálny expozičný čas 8 minút pri citlivosti ISO 200 a nižšej.
V roku 2012 spoločnosť Olympus uviedla na trh novú formu režimu bulb pod označením "Live Bulb" (bez prepínania) a "Live Time" (s prepínaním) v modeli Olympus OM-D E-M5, pri ktorom sa v hľadáčiku a na displeji snímka aktualizuje "počas" expozície a užívateľovi je umožnené kontrolovať expozíciu. Obnovovacia frekvencia displeja pre tento režim môže byť nastavená medzi hodnotami 0,5 až 60 sekúnd.
Guy Fawkes
Guy Fawkes (* 13. apríl 1570, York† 31. január 1606) bol anglický vojak a vyznaním rímsky katolík, ktorý sa spolu s ďalšími pokúsil 5. novembra 1605 spáchať atentát na kráľa Jakuba I.
Život
Cieľom sprisahania pušného prachu bol atentát na protestantského kráľa Jakuba I. a členov oboch komôr anglického parlamentu vo Westminsterskom paláci počas úvodného spoločného zasadnutia v roku 1605, na ktorom mal kráľ osobne vystúpiť. Fawkes bol z veľkej časti zodpovedný za realizáciu konečnej fázy útoku. Plán bol ale vyzradený a on bol zadržaný v podzemí pod palácom so sudmi strelného prachu. Po výsluchu a mučení bol popravený za zradu a pokus o vraždu. Od tej doby je tento nevydarený atentát pripomínaný vždy 5. novembra ako Noc Guya Fawkesa a ako deň, kedy bola monarchia a kráľ zachránení.
Clare (grófstvo)
Clare je grófstvo na západe Írska v provincii Munster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 117 196 obyvateľov.
Geografia
Clare leží na západnom pobreží Írska, na východných hraniciach grófstva tečie rieka Shanon.
Clare susedí so štyrmi grófstvami: s grófstvom Limerick na juhu, s grófstvom North Tipperary na východe a s grófstvom Galway na severe.
Derby della Mole
Hoci rivalita nie je tak silná ako napr. v rímskom derby (LazioAS Rím), pre oba tímy znamenajú vzájomné zápasy veľkú prestíž. Tieto kluby sú najúspešnejšími v regióne Piemont a zaradili sa k symbolom severného Talianska.
Názov Derby della Mole je odvodený od slávnej historickej pamiatky mesta Turín "Mole Antonelliana". Juventus je klub, ktorý je dlhé roky spojený s priemyselnou rodinou Agnelliovcov a automobilovým koncernom FIAT. Turínsky románopisec a filmový režisér Mario Soldati ho označil za "tím pánov, priemyselných priekopníkov, jezuitov, konzervatívcov a buržoáznej vrstvy", zatiaľ čo FC Turín je klub "robotníckej triedy, migrujúcich pracovníkov z okolitých provincií a krajín, nižšej a chudobnej triedy".
Známe incidenty
Pred derby v sezóne 2007/08 vypukol po neprístojnom chovaní fanúšikov chaos, ktorý musela upokojovať polícia. Chuligáni podpaľovali smetné koše a autá na uliciach. Výsledkom boli dvaja zranení policajti a 40 zatknutí fanúšikovia.
Ranzevelle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ty Nikdy
Ty Nikdy (tiež známe ako Ty Nikdy Label, Ty Nikdy Records či TNKD) je české hudobné vydavateľstvo, ktoré založil v roku 2006 český raper Idea. Zameriava sa na hip-hopovú hudbu. Od svojho založenia v ňom pôsobilo už 14 členov (z toho 13 súčasných) z Česka s výnimkou slovenských rapperov Boy Wondera Neznámeho Interpréta. Na svojom konte má 23vydaných albumov/mixtapov a 2 spoločné albumy.
Vydané albumy
Nasledujúci zoznam je súpis všetkých albumov vydaných pod Ty Nikdy.
NGC 498
NGC 498 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 23. októbra 1856.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Americká Samoa
Americká Samoa (ako ostrovy aj Východná Samoa) sú 4 ostrovy v súostroví Samoa, súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie (unincorporated territory) a územie bez ustavujúceho aktu Kongresu Spojených štátov (unorganized territory).
Rozloha:, počet obyvateľov: 70 000, hlavné mesto: Fagatogo resp. Pago Pago na najväčšom ostrove Tutuila. Je tu vojenská základňa pri prístave Pago Pago, lovia a spracúvajú sa tu ryby, vyrába kopra a pestuje ovocie.
Administratívne členenie
Delí sa na:
Veľká južná kométa roku 1865
Veľká južná kométa roku 1865 alebo C/1865 B1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 17. januára 1865.
Luka Rocco Magnotta
Luka Rocco Magnotta (narodený ako Eric Clinton Kirk Newman, známy i pod pseudonymom Vladimir Romanov alebo Mattia del Santo či Kirk Trammel; * 24. júl 1982, Scarborough, Ontário, Kanada) je páchateľ odsúdený za vraždu čínskeho študenta Lin Jun, kanadský pornoherec a spoločník. Obzvlášť nezvyčajné bolo, že kusy zavraždeného tela boli doručené poštou dvom politickým stranám a dvom základným školám. Taktiež toho bol jej videozáznam zverejnený na internete, čo viedlo k medzinárodnému pátraniu. Magnotta opustil krajinu s falošným pasom. 4 júna 2012 bol zatknutý v Berlínskej internetovej kaviarni, no odsúdený bol až v decembri 2014. Ešte pred vraždou na seba online upútaval pozornosť tvorbou bábkových účtov – na Facebooku a rôznych fórach mal vyše 70 aktívnych účtov, kde vystupoval pod rôznymi pseudonymami ako vlastný fanúšik. Okrem toho nahral viaceré videá, ktoré zobrazovali vraždy mačiatok.