cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gymnázium Leonarda Stöckela
Dejiny
Prvými zmienkami o existencii bardejovskej školy (mestskej latinskej školy) sú zápisy v mestských účtoch z rokov 1434 – 1440. V období nástupu humanistických a renesančných myšlienok v roku 1508 vznikla v Bardejove evanjelická humanistická škola, ktorá si získala slávu v celom Uhorsku. Pôsobil na nej významný pedagóg, humanistický básnik Valentín Eck. Kvalitatívnym prínosom pre ďalší vývoj školy bol príchod bardejovského rodáka, Lutherovho žiaka – Leonarda Stöckela – zo štúdií v nemeckom Wittenbergu. Školu viedol od roku 1539 s krátkou prestávkou 21 rokov a škola dosiahla pod jeho vedením modernými vyučovacími metódami vysokú úroveň, stala sa vyhľadávanou školou detí popredných šľachtických a meštianskych rodín.
Štátne reálne gymnázium bolo zriadené s platnosťou od 1. septembra 1937. Po mnohých ťažkostiach súvisiacich s umiestnením školy sa v šk. roku 1937/38 začalo vyučovať 89 študentov v dvoch oddeleniach prvého ročníka. Prvým riaditeľom školy bol Pavol Dianiška.
V šk. roku 1938/39 sa začína vyučovať v priestoroch bývalého maďarského gymnázia. V období Slovenského štátu dochádza k ďalším zmenám v živote školy. Mení sa jej názov na Štátne gymnázium slovenské v Bardejove. Školu museli opustiť židovskí žiaci, bol zrušený koedukačný systém a pre dievčatá boli zriadené osobitné triedy. Zo školy odchádzajú profesori českej a maďarskej národnosti.
V 50-tych a 60-tych rokoch reformy v oblasti školstva viedli k zániku gymnázia a vzniku jedenásťročnej strednej školy. V roku 1960 bola zriadená stredná všeobecnovzdelávacia škola, v roku 1965/66 sa zaviedlo štúdium prírodovedného a humanitného zamerania, a v roku 1969 sa škola opäť zmenila na štvorročné gymnázium. V osemdesiatych rokoch bola vybudovaná školská jedáleň, zrekonštruovaná kotolňa a k telocvični bola pristavená posilňovňa, boli dobudované moderné učebne a laboratóriá pre fyziku, chémiu, biológiu. V roku 1994 bol škole prepožičaný čestný názov Gymnázium Leonarda Stöckela.
V súčasnosti v škole študuje 630 študentov v 19-tich triedach 1 – 4. ročníka, vyučuje 43 kvalifikovaných učiteľov. V škole je k dispozícii knižnica, v roku 2009 sa po rozsiahlej rekonštrukcii podkrovných priestorov začali využívať nové učebne a aula. Študenti sú úspešnými riešiteľmi predmetových olympiád (fyzika, biológia, geografia) na slovenskej i medzinárodnej úrovni. Od roku 1997 študenti školy 7-krát zastupovali Slovensko na medzinárodnej fyzikálnej olympiáde.
V roku 2010 si nielen študenti a učitelia Gymnázia Leonarda Stöckela (GLS), ale aj všetci Bardejovčania, či hostia z iných miest pripomenuli 500. výročie narodenia tohto veľkého človeka, ktorého meno nesie samotné gymnázium. Oslavy vyvrcholili 8. októbra 2010 odhalením Pamätníka Leonarda Stöckela v mestskom parku pri GLS. Keďže nepoznáme presný portrét Leonarda Stöckela, na pamätníku sú symboly znázorňujúce aktivity Leonarda Stöckela. Trojmetrový vysoký štíhly pamätník z bieleho bulharského vápenca vysekal akademický sochár Martin Kutný. Pamätník vyjadruje všetky oblasti umenia a vzdelania, v ktorých Leonard Stöckel vynikal. Je v ňom znázornená symbolika reformačného humanistu, pedagóga, organizátora školského života, spisovateľa aj hudobného teoretika.
Lodný stožiar (súhvezdie)
Súhvezdie Lodný stožiar (lat. Malus) bolo súčasťou súhvezdia Lode Argo spolu s Lodným kýlom, Plachtami a Kormou. Nicolas Louis de Lacaille začlenil v roku 1754 hviezdy Lodného stožiaru do svojho nového súhvezdia Kompas. Lodný stožiar sa však medzi súčasných 88 oficiálnych súhvezdí nedostal.
366 Vincentina
366 Vincentina je planétka v hlavnom páse planétok.
Trouans
Trouans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 236 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kamenná chata pod Chopkom
Kamenná chata pod Chopkom (hovorovo aj Kamienka) je vysokohorská chata s celoročnou prevádzkou, nachádzajúca sa pod vrcholom Chopku na hlavnom hrebeni Nízkych Tatier. Je treťou najvyššie položenou chatou na Slovensku po Chate pod Rysmi a Téryho chate vo Vysokých Tatrách.
Nachádza sa tesne pod vrcholom Chopku a pôvodne slúžila ako kamenná ubytovňa pre robotníkov na stavbe lanovky. Samotná chata začala fungovať v roku 1996, v roku 2003 bola dobudovaná drevená terasa a o 3 roky neskôr sa začala rozsiahla rekonštrukcia, počas ktorej sa vybudovalo podkrovie. V súčasnosti ponúka ubytovanie pre 25 ľudí v spoločnej nocľahárni.
Chata má vynikajúcu polohu, nakoľko je situovaná len pár desiatok metrov od vrcholovej stanice lanovky a okolo chaty vedie Cesta hrdinov SNP. Je ideálnym miestom pre oddych a doplnenie zásob vysokohorských turistov pri zimných i letných prechodoch hrebeňom Nízkych Tatier.
Slúži ako cieľ vysokohorských túr i východisko pre výstupy na najvyššie vrchy pohoria (Ďumbier, Chopok, Dereše). Obľúbená je aj medzi skialpinistami, pre ktorých sú v okolí ideálne podmienky.
2539 Ningxia
2539 Ningxia je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavili v Purple Mountain Observatory 8. októbra 1964.
Juraj Kapinaj
Patril k politikom Sociálnodemokratickej strany na Slovensku, ktorý nesúhlasili resp. prijímali s výhradou zlúčenie svojej strany s Komunistickou stranou Slovenska 17. septembra 1944.
Profesijná činnosť
Narodil sa 1. marca 1904 v Badíne. Učiteľský ústav absolvoval v Banskej Bystrici (1923). V rokoch 19231931 pôsobil ako učiteľ. Istý čas bol riaditeľom meštianskej školy v obci Pruské. V rokoch 19311950 pôsobil ako referent Ministerstva školstva a národnej osvety a Povereníctvo Slovenskej národnej rady pre školstvo a národnú osvetu (neskôr názov Povereníctvo SNR pre školstvo, vedy a umenie), neskôr pracoval opäť ako učiteľ.
Odbojová a politická činnosť
Kapinaj patril k sociálnym demokratom, ktorý sa organizovali v občianskej zložke domáceho odboja počas druhej svetovej vojny. Najskôr pracoval v odbojovej skupine Demec vedenej Michalom Zibrínom, po jej rozbití v lete 1941 pôsobil v skupine Flóra, ktorá nadviazala na činnosť skupiny Demec. V roku 1941 ho pre túto činnosť zatkla Ústredňa štátnej bezpečnosti.
Od roku 1939 pracoval vo vedení Ústredného výboru Sociálnodemokratickej strany na Slovensku (SDS) v Bratislave. Podľa Gustáva Husáka sa v jeseni 1943 Kapinaj pokúsil utvárať organizácie SDS zastrešené revolučným výborom (Ústredný výkonný výbor ilegálnej sociálnodemokratickej strany) a dožadoval sa primeraného zastúpenia v SNR. Od 5. septembra 1944 do 3. septembra 1946 bol poslancom Slovenskej národnej rady (SNR) za socialistický blok. Na porade SDS 16. septembra 1944, deň pred zlučovacím zjazdom s Komunistickou stranou Slovenska (KSS), verejne vyjadril výhrady voči zjednoteniu strán a spolu s Alexandrom Bahurinským odporúčal počkať so zlučovaním na oslobodenie. Taktiež rovnako ako Bahurinský upozorňoval na nedostatočné zastúpenie sociálnych demokratov v štruktúrach KSS a v štátnych orgánoch, nezodpovedajúce prísľubu o 40 % zastúpení, ktorý im dali komunisti pri sformovaní socialistického bloku na začiatku povstania.
Lonquimay (sopka)
Lonquimay je stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti Čile, asi 10 km juhovýchodne od stratovulkánu Tolguaca. Vrchol sopky je pokrytý ľadom, na stavbe sa podieľajú v prevažnej miere andezity, no častý je aj výskyt dacitov a bazaltov. Vek sopky sa odhaduje na koniec pleistocénu až začiatok holocénu. Od roku 1853 boli zaznamenané štyri stredne veľké explozívne erupcie, posledná v roku 1990. Ako pozostatky týchto erupcií sa na severovýchodnom svahu nachádzajú 10 km dlhé lávové prúdy.
Juraj Kapinaj
Ocenenie
V roku 1946 bol vyznamenaný Československým vojnovým krížom 1939, Radom Slovenského národného povstania I. triedy a Československou vojenskou medailou „Za zásluhy“.
Argentat
Argentat môže byť:
Allanche (kantón)
Allanche je francúzsky kantón v obvode Saint-Flour v departemente Cantal v regióne Auvergne. Tvorí ho 11 obcí.
Lannemezan (obec)
Lannemezan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
VyVolení
VyVolení je reality show vysielaná TV JOJ. Súťaž pod licenciou maďarskej spoločnosti IKO bola po prvýkrát vysielaná v Maďarsku pod názvom Való Világ (Skutočný svet).
Princípom celej show je pobyt skupiny ľudí v uzatvorenej vile. Účastníci sú nepretržito sledovaní a nahrávaní. Plnia rôzne úlohy a televízia z ich pobytu vyrába zostrihy, ktoré vysiela.
Víťazom 1. série sa stala Melinda Drevenková alias Linda. Víťazom 2. série bol Erik Hilár Lakatošovie. Víťazom 3. série (s podtitulom Dom snov) sa stal Igor Džadoň.
Moderátori
Prehľad moderátorov reality show VyVolení:
1. séria
Nakoniec dňa 25. decembra 2005 zvíťazila Linda s počtom 197 656 hlasov. Druhý skončil Luis s 163 318 hlasmi a Rocky s počtom 61 499 hlasov skončil na treťom mieste.
Čížkovice
Čížkovice je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 387 obyvateľov, z toho 698 mužov a 689 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 36,9 roka, ženy 39,9 roka).
Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2014 – Kvalifikácia na mužský turnaj
Kvalifikácia na turnaj mužov ľadového hokeja na Zimných olympijských hrách 2014
Tabuľka skupiny K
🇭🇷 postúpilo do ďalšej kvalifikačnej fázy, kde bude hrať v skupine G s 🇭🇺, 🇳🇱 a 🇱🇹.
Zaujímavosti:
Priečny potok (prítok Teplice)
Priečny potok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Teplice, meria 3,3 km a je tokom V. rádu.
Atanáz Karczub
Atanáz Karczub (* 18. september 1937, Vyšná Rybnica – † 16. august 1985, Švermovo) bol pedagóg.
Životopis
Študoval na Vysokej škole ruského jazyka a literatúry v Prahe, 1970 PhDr., 1976 CSc., 1983 doc. Sprvu učiteľ, neskôr pracovník Oddelenia moderných učebných pomôcok Filozofickej fakulty UK, 19691985 prednášal na tejto fakulte, 19791985 vedúci Oddelenia moderných učebných pomôcok v Bratislave. Venoval sa tvorbe a metodike využívania didaktických pomôcok v učebnom procese, najmä vo výučbe jazykov. Prispieval do časopisu Učiteľské noviny, Jednotná škola a i. a zborníkov Filozofickej fakulty UK. Od 1972 funkcionár Slovenskej pedagogickej spoločnosti.
Montépreux
Montépreux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Air Force One
thumb|Air Force One letiaci ponad [[Mount Rushmore]] Air Force One je v Spojených štátoch amerických volacie meno lietadla, v ktorom sa nachádza súčasný prezident Spojených štátov.
História Air Force One
V roku 1944 prezident Franklin Delano Roosevelt požiadal o vytvorenie prezidentskej leteckej kancelárie, ktorá by poskytovala leteckú prepravu pre prezidenta USA, a tiež pre jeho personál.
Ďalších 20 rokov sa pre cestovanie prezidentov používali rôzne štvormotorové vrtuľové lietadlá.
V roku 1962 sa pre Air Force One zakúpilo prvé prúdové lietadlo Boeing 707.
V súčasnosti má prezidentská letecká flotila dve špeciálne upravené lietadlá Boeing 747-200B. Označenie lietadiel je 28000 29000 s Air Force označením VC-25A. Ak je na palube lietadla prezident USA, rádiový volací znak tohto lietadla je „Air Force One“. Výnimkou sú vrtuľníky prevádzkované Námornou pechotou Spojených štátov, ktoré pri preprave prezidenta používajú volací znak Marine One.
Air Force One dnes
Na palube lietadla má prezident a jeho personál plný prístup k všetkým službám vrátane komunikačných systémov, zabezpečeným a nezabezpečeným telefónnym linkám, faxov a dátovej komunikácii, spoločne s fotokopírkami, tlačiarňami a počítačmi.
Tieto lietadlá sú udržované a obsluhované na prezidentskej leteckej základni časti Vzdušného vojenského velenia 89. vzdušnej letky, umiestnené na Andrewsovej leteckej základni v Suitlende, štát Maryland.
Air Force One vo filme
V roku 1997 nakrútil režisér Wolfgang Petersen akčný film v hlavnej úlohe s Harrisonom Fordom a Gary Oldmanom.
Braslav (Sávia)
Braslav alebo Bräslav bolo knieža Sávskeho kniežatstva (nazývaného aj Sávia, chorvátska Panónia a pod.) v rokoch 880 – cca 900, pričom 896 – cca 900 vládol aj na území (bývalého) Blatenského kniežatstva (nazývaného aj Panónia, Zadunajské kniežatstvo, Koceľovo kniežatstvo a pod.).
Sávske kniežatstvo ležalo medzi riekami Dráva a Sáva a bolo lénom Východofranskej ríše. Do funkcie sávskeho kniežaťa Braslava dosadil východofranský panovník Karol III., ktorému v roku 884 vzdal Braslav hold v Tullne pri Viedni. Za odmenu mal chrániť východné hranice Franskej ríše pred útokmi starých Maďarov. Ako východofranský vazal knieža Braslav vystupoval voči Veľkej Morave nepriateľsky; napr. v roku 892 zaútočil neúspešne na Svätoplukove kraje. Na lepšiu obranu proti útokom starých Maďarov v roku 896 Východní Frankovia územie pod správou Braslava rozšírili o územie (bývalého) Blatenského kniežatstva. Nepomohlo to však a v rokoch 900/901 územia dobyli starí Maďari.
From the Muddy Banks of the Wishkah
From The Muddy Banks Of The Wishkah je živý album od Nirvany. Bol nahraný v rokoch 1989-1994. Skladby vybral Krist Novoselic.
Turgy
Turgy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 42 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diskografia Andreja Šebana
Diskografia slovenského gitaristu, skladateľa, hudobného producenta a speváka Andreja Šebana primárne pozostáva z jeho sólových albumov, z ktorých niektoré boli vytvorené v spoluautorstve s inými hudobníkmi, a z albumov (prípadne SP, EP či DVD) skupín, ktorých bol Šeban stálym členom – Demikát, Banket, Burčiak, Accidents Happen, Po piči front (PPF), Free Faces a Chill Pill.
V zozname sú zahrnuté aj mimoalbumové skladby i scénická hudba do filmov a rozhlasových hier. Významnú časť diskografie tvorí súpis hudobných titulov iných interpretov, na ktorých sa Andrej Šeban podieľal ako hudobník, skladateľ, producent, či spevák.
DVD
(*) DVD obsahuje dokumentárny film Časozber (2011) o Andrejovi Šebanovi
LP
Pôvodné: Exportné: Výberové:
EP
(*) Súčasť boxetu Všetko (2011) Richarda Müllera.
2540 Blok
2540 Blok je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 13. októbra 1971.
Paranaguá
Paranaguá je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte Paraná. Je to najstaršie mesto štátu, založené v roku 1648 pod menom Vila de Nossa Senhora do Rosário de Paranaguá. Nachádza sa v zálive rovnakého mena na pobreží Atlantického oceánu. Mesto je známe moderným prístavom, keďže je v podstate prístavom hlavného mesta Curitiba. Starý prístav je objektom záujmu turistov.
368 Haidea
368 Haidea je planétka v hlavnom páse planétok.
David Randolph Scott
Mladosť a výcvik
David Scott sa narodil na leteckej základni Randolph (Randolph Air Force Base, po ktorej dostal stredné meno) blízko San Antonia v Texase. Od roku 1936 do roku 1939 žila rodina na Filipínach. Počas druhej svetovej vojny jeho otec slúžil v Európe, takže Davida a jeho brata vychovávala sama matka.
Po ukončení Western High School vo Washingtone D.C. študoval na Texas Military Institute a na Vojenskej akadémii Spojených štátov vo West Pointe. Získal magisterský titul v letectve a kozmonautike. Potom absolvoval výcvik ako pilot na Webb Air Force Base v Texasu a pôsobil ako pilot v Laughlin Air Force Base v Texase a v Air Force Base v Arizone.
Od apríla 1956 do júla 1960 slúžil ako stíhací pilot v Soesterberg v Holandsku, kde lietal na bojových lietadlách typu F-86 a F-100. Po návrate do USA študoval na Massachusetts Institute letectvo a kozmonautiku a v roku 1962 získal titul inžiniera. Po ukončení štúdia pracoval ako docent na Air Force Academy. Potom absolvoval kurz skúšobných pilotov na Edwards Air Force Base. Po ukončení kurzu, kde skončil medzi piatimi najlepšími, prešiel na nedávno založenú Aerospace Research Pilot School (ARPS) v Edwards.
Gemini 8
Scott sa úspešne uchádzal o výber medzi kozmonautov NASA a 14. októbra 1963 bol spolu s 13 ostatnými predstavený verejnosti v tretej skupine kozmonautov. Ako svoju špecializáciu prijal plánovanie misií a navigáciu.
16. marca 1966 s Neilom Armstrongom ako veliteľom odštartovali na misiu Gemini 8. Tento let bol pôvodne naplánovaný na 3 dni, ale skončil skôr kvôli zlyhaniu pomocnej rakety. Posádka uskutočnila prvé úspešné spojenie dvoch dopravných prostriedkov vo vesmíre a predviedla skvelú zručnosť pilotovania pri prekonávaní problému s pomocnou raketou a pri úspešnom pristátí.
Apollo 9
Scott slúžil ako pilot veliteľského modulu na Apolle 9 (3. marec 1968 – 13. marec 1969). Išlo o tretí let s ľudskou posádkou v programe Apollo, druhý vypustený raketou Saturn V, a prvý úplný test kozmickej lodi Apollo. Desaťdenný let poskytol zásadné, predtým nedostupné, informácie o operačnom výkone, stabilite a spoľahlivosti pohonu lunárneho modulu a systémov podporujúcich život.
Najdôležitejšou udalosťou tohto letu bolo stretnutie a následné spojenie kozmických lodí, ktoré uskutočnil James McDivitt a Russell Schweickart z lunárneho modulu a Scott z veliteľského modulu. Obe telesá boli pred spojením vzdialené. Išlo o rozhodujúcu časť letu na obežnej dráhe okolo Mesiaca. Posádka tak potvrdila uskutočniteľnosť prenosu posádky z povrchu Mesiaca. Apollo 9 pristálo na vode menej ako štyri námorné míle od vrtuľníkovej lietadlovej lodi USS Guadalcanal (LPH-7) neďaleko ostrova Grand Turk.
thumb|150px|right|Výcvikový skafander Davida Scotta z Apolla 15 v Múzeu letectva a kozmonautiky vo Washingtone, D.C.
Apollo 15
Krátko po pristátí Apolla 9, bol Scott vybraný ako veliteľ náhradník pre let Apolla 12. Keby bol jeho veliteľ Charles Conrad z nejakého dôvodu neletel, bol by Scott vystúpil na Mesiac ako tretí človek. K nasadeniu Scotta ale nedošlo a počas letu v novembri 1969 pôsobil ako spojovací hovorca (Capcom).
Na povrchu umiestnili zariadenie ALSEP, ktoré obsahovalo prístroje pre experimenty na povrchu. Medzi úspechy Apolla patrí, že na mesačnom povrchu pomocou Roveru 1 (bolo to jeho prvé použitie na Mesiaci) urazili do toho času najväčšiu vzdialenosť – celkom. Apollo 15 pristálo do Tichého oceánu a bolo vylovené lietadlovou loďou US Okinawa (LPH 3).
Škandál so známkami
Už krátko po pristátí bolo celé mužstvo Apolla 15 vybrané za náhradníkov pre let Apolla 17. V priebehu nasledujúceho roku sa prevalila ich aféra so známkami. Scott, Worden a Irwin mali vziať 398 poštových známok so spomienkou na ich let a sto z nich predať nemeckému obchodníkovi s poštovými známkami. Zisk z predaja bol použitý na založenie zvereneckého fondu pre deti posádky Apolla 15. Aj keď ich čin nebol nezákonný, a napriek skutočnosti, že NASA zavierala oči pred podobnými aktivitami pri skorších letoch, administratíva rozhodla, že Scott a jeho posádka budú príkladne potrestaní a nikto z nich do vesmíru znovu nepoletí.
Asklépiades
Asklépiades alebo Asklépiadés (Asklépiades, iný prepis: Asklépiadés) môže byť:
Kratnov
Kratnov je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Teplice, meria 3,6 km a je tokom V. rádu.
Pramení v západnej časti Myjavskej pahorkatine na severozápadnom svahu Vinohrádkov (340,2 m n. m.) a severovýchodne od obce Hlboké, v nadmorskej výške približne 285 m n. m. V pramennej oblasti preteká územím s výraznými prejavmi činnosti dažďovej vody vo forme výmoľov a sprvu tečie západným smerom cez lokalitu Kratnov. Na hornom toku zľava priberá krátky prítok taktiež zo severozápadného svahu Vinohrádkov a tečie severne od obce Hlboké. Následne sa postupne stáča na severozápad až sever a preteká východným okrajom mesta Senica. Východne od centra mesta ústi v nadmorskej výške cca 304,5 m n. m. do Teplice.
Rada vzájomnej hospodárskej pomoci
Rada vzájomnej hospodárskej pomoci (RVHP,, skr. SEV; , skr. Comecon) bola mnohostranná medzištátna hospodárska organizácia prevažne východoeurópskych krajín v rokoch 1949 až 1991 so sídlom v Moskve (ZSSR).
Vznik
Vznikla 5. - 8. januára 1949 v Moskve, šiestimi zakladajúcimi členskými štátmi sa stali ZSSR, Poľsko, Česko-Slovensko, Maďarsko, Rumunsko, Bulharsko, od roku 1950 sa stala členom NDR, do roku 1962 bolo členským štátom aj Albánsko, od roku 1962 sa stalo členom Mongolsko, od roku 1972 Kuba a od roku 1978 aj Vietnam. Od roku 1964 čiastočne spolupracovala aj Juhoslávia (SFRJ), dohody o spolupráci boli na medzištátnej úrovni uzatvorené s Fínskom (Fínsko) od roku 1973 a s ďalšími štátmi na iných kontinentoch ako Irak, Mexiko, Nikaragua, Mozambik, Angola, Etiópia a Južný Jemen (Jemenská ľudovodemokratická republika).
Ciele
Umožňovala však členským krajinám rozvoj obchodu a medzinárodnej hospodárskej spolupráce za podmienok studenej vojny, keď boli zo strany USA a krajín NATO na krajiny tzv. komunistického bloku uvalené embargá na vývoz vedecko-technických výsledkov a strategických surovín a tovarov, hlavne technológií. Mala sa stať protiváhou Organizácie pre európsku hospodársku spoluprácu, ktorá bola založená účastníkmi krajín, ktoré prijali Marshallov plán.
RVHP sa najprv týkala len obchodu, neskôr aj plánovania výroby a napokon mala viesť k hospodárskej integrácii pod vedením ZSSR. Pre umožnenie ľahšieho účtovania v rámci krajín RVHP na bilaterálnej úrovni sa používalo vzájomné zaúčtovanie pohľadávok formou bartra na multilaterálnej úrovni bola vytvorená zvláštna zúčtovacia jednotka, prevoditeľný rubeľ, ktorý nemal fyzickú podobu a slúžil na vzájomné vyrovnávanie platieb v rámci ekonomickej spolupráce. Na uľahčeniu transferov sprvu bilaterálnych bola zriadená Medzinárodná banka pre hospodársku spoluprácu (MBHS) so sídlom v Moskve a pre multilaterálne zúčtovania bola zriadená Medzinárodná investičná banka (MIB) so sídlom v Moskve.
Zánik
Koncom 80. rokov sa spolupráca krajín RVHP orientovala na užšiu ekonomickú integráciu, na vytváranie väzieb v kooperáciách a na špecializáciu v jednotlivých výrobných odboroch, rozvíjala sa široká medzinárodná spolupráca a výmena výsledkov vedecko-technického vývoja.
V rokoch 1988-1989 sa však dostavili štrukturálne problémy v plánovaní, nefungovala dobre obchodná výmena a dochádzalo k zjavným poruchám pri prevoze tovarov cez hranice predovšetkým vo východoeurópskych členských krajinách (riešené tzv. colnými opatreniami na limitovanie dovozu a vývozu tovarov) a po roku 1990, keď väčšina východoeurópskych krajín začala orientovať svoju ekonomiku na trhovú a na obchodovanie so Západom, nastali ťažkosti v plánovaní a zúčtovaní hospodárskych záväzkov.
2. júla 1991 na návrh česko-slovenskej strany a jej predstaviteľov (Václav Klaus, minister financií ČSFR a Vladimír Dlouhý, minister hospodárstva ČSFR), bolo prijaté vo Federálnom zhromaždení ČSFR uznesenie o dohodnutí protokolu o zrušení Rady vzájomnej hospodárskej pomoci a 12. júla 1991 schválilo znenie protokolu.
Postupným odklonom od zásad centrálne plánovanej ekonomiky a politickou transformáciou krajín sa RVHP rozpadla a nebola nahradená žiadnou podobnou organizáciou.
Tajomný cyprus
Tajomný Cyprus je detektívny román Agathy Christie, ktorý prvýkrát vyšiel v roku 1940 a jeho hlavnou postavou je Hercule Poirot.
Obsah
Elinor Carlisleová stojí v súdnej sieni a rozhodným hlasom prehlasuje, že nenesie žiadnu vinu na vražde Mary Gerrardovej, ku ktorej došlo dvadsiateho siedmeho júla v sídle Hunterbury v Maidensforde. Súdny proces sa rozbehne a Elinor v duchu rozmýšľa o podivných udalostiach, ktoré ju priviedli do nezávidenia hodnej situácie.
Pred nejakým časom dostala Elinor anonymný list, v ktorom stálo, že sa niekto snaží votrieť do priazne jej tety Laury Welmanovej a objaviť sa tak v jej poslednej vôli. Elinor takýto vývoj znepokojuje a tak sa spolu s priateľom Roddym vyberie do Hunterbury, aby ochránili svoje záujmy a preto lebo majú svoju starú tetu radi.
Keď dorazia do Hunterbury, Elinor ihneď spozná, čo zjavne ohrozuje jej šťastie. Stará pani Welmanová si až príliš obľúbila Mary Gerrardovú, dcéru správcu. Elinorino znepokojenie ešte vzrastie, keď Roddy začne nachádzať v mladej žene nepopierateľné zaľúbenie.
Teta Laura práve prežila mŕtvicu no počas noci po druhom záchvate zomrie. Keďže teta žiadny závet nezanechala, Elinor zdedí celý majetok a rozhodne sa, že bude veľkorysá. Dokonca vyplní aj posledné prianie tety Laury, podľa ktorého má Mary získať dvetisíc libier. No pre Elinor znamená jej vlastná veľkorysosť veľkú obeť, pretože ju stále mučí obraz Roddyho, bláznivo zamilovaného do Mary.
Elinor zruší svoje zasnúbenie z Roddym kvôli jeho citom k Mary, ale znova sa zachová k Mary zdvorilo, keď ju spolu so sestrou Hopkinsonovou, miestnou ošetrovateľkou, pozve k sebe na olovrant. Onedlho po jedle však Mary zomiera na otravu. Vzhľadom na to, že Elinor pripravovala obložené chlebíčky a k vražde mala veľmi pádny motív, podozrenie okamžite padá na ňu. Polícia má v prípade jasno a Elinor je zatknutá. Doktor Peter Lord, ktorý je do Elinor zamilovaný, odmieta uveriť, že by bola schopná spáchať vraždu, a požiada preto o pomoc Hercula Poirota.
Adaptácie
Tento román bol natočený v roku 2003 a hlavnú úlohu si zahral David Suchet.
Peisidiké (dcéra Nestora)
náhľad|Télemachos a Nestor, autor:Henry Howard (1769-1847) Peisidiké alebo Peisidika (starogr. Πεισιδίκη – Peisidiké, ) je v gréckej mytológii dcéra pylského kráľa Nestora a jeho manželky Anaxibie. (alebo Eurydiky )
Pylský kráľ Nestor bol otcom dvoch dcér, Peisidiky a Polykasty a synov Antilocha, Persea, Straticha, Aréta, Echefróna, Peisistrata a Thrasyméda
Nestor Télemacha privítal a na počesť jeho návštevy nechal obetovať bohyni Aténe jalovicu. Homér následne opisuje celý obetný rituál, ktorý vykonali Nestor a jeho rodina. Nestorov syn Echefrón priviedol jalovicu na obetné miesto, kde ju potom jeho brat Thrasymédes ostrou bronzovou sekerou smrteľne zranil a Perseus k nej priložil misku na krv. Nestor pritom vykonával predpísané obrady a modlitby. Keď Peisistratos následne prerezal obetnému zvieraťu hrdlo, zaznel z hrdiel Nestorových dcér a manželiek jeho synov posvätný pokrik.
Argentat (kantón)
Argentat je francúzsky kantón v obvode Tulle v departemente Corrèze v regióne Limousin. Tvorí ho 11 obcí.
Apollo (podnik)
right|thumb|Poškodenie závodu v roku 1944 right|thumb|Nápis na moste [[Most Apollo|Apollo]]
Apollo bola akciová spoločnosť založená roku 1895, ktorá v roku 1896 uviedla v Bratislave do prevádzky tzv. rafinériu Apollo alebo bratislavskú Apollku.
Bola známou rafinérkou minerálnych olejov a vyrábala benzín, petrolej, parafín, sviečky, vazelíny, asfalt, dokonca aj umelý ľad. Rafinérku, nachádzajúcu sa pri dnešnom severnom nájazde na most Apollo, bombardovali Američania 16. júna 1944 a zničili 80 % závodu. Americké letectvo uskutočnilo na rafinériu nálety ešte 20. septembra 1944, 14. októbra 1944 a 7. februára 1945. Spolu na objekty rafinérie zhodilo 595,5 ton bômb. Po prvom nálete sa produkciu podarilo obnoviť asi na štvrtinu. Pri posledných dvoch náletoch už rafinériu uvádzali len ako príležitostný cieľ. V tom čase patrila spoločnosti I.G. Farben. Roku 1946 boli pozostatky závodu Apollo znárodnené a začlenené do národného podniku Slovenské rafinérie minerálnych olejov, ktorý bol roku 1949 premenovaný na národný podnik Slovnaft (dnes Slovnaft, a.s.). Rafinéria ešte vyrábala do roku 1963, potom sa presťahovala do novej lokality za mestom vo Vlčom hrdle.
Děčany
Děčany sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 359 obyvateľov, z toho 181 mužov a 178 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,6 roka (muži 39,9 roka, ženy 43,3 roka).
Marja Holecyová
Marja Holecyová (* 28. august 1988, Nitra) slovenská spisovateľka. Jej dielo patrí do žánru fantasy.
Život
Základnú aj strednú školu vyštudovala v Nitre. Vysokú školu vyštudovala v Bratislave (odbor Ekonomická a finančná matematika, titul Mgr.) a následne získala titul PhD. v odbore Aplikovaná matematika pod vedením prof. Pavela Brunovského. V súčasnosti pôsobí ako konzultantka v bankovom sektore.
Tvorba
Marja začala písať vo veku 16 rokov. Ako 17-ročná dokončila svoje prvé dielo, 800- stranové fan fiction zo sveta Harryho Pottera. Knižne bola vydaná až jej tetralógia Mariotovi dediči.
Adam Kardoss
Jeho otec bol Samuel Kardoss, matka Žofia rod. Hamanyová a syn Alexander Kardoss.
Životopis
Študoval na evanjelickom lýceu v Bratislave. Pred revolúciou 18481849 i po nej pôsobil ako hlavný slúžny Zvolenskej župy vo Zvolene, Bzovíku, Krupine, Bátovciach, od roku 1850 mešťanosta a okresný komisár v Brezne, neskôr advokát a správca pošty v Banskej Bystrici. Národne orientovaný, verejne protestoval proti maďarizačným praktikám, roku 1874 organizoval zbierku na základinu slovenského gymnázia v Revúcej. Prispieval do Štúrovych Národných novín, Cirkevných listov Pešťbudínskych vedomostí a i. Zakladateľ Matice slovenskej, 1872 kandidát do uhorského snemu.
Jana z Pfirtu
Jana z Pfirtu (* 1300, Bazilej, Švajčiarsko – † 15. november 1351, Viedeň, Rakúsko) bola rakúska, štajerská a korutánska vojvodkyňa.
Lansac (Hautes-Pyrénées)
Lansac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Jana z Pfirtu
Životopis
Narodila sa ako jediná dcéra a dedička alsaského grófa Ulricha III. z Pfirtu a princeznej Johanny von Mömpelgard. Za Albrechta II. Habsburského sa vydala zrejme v roku 1324 po otcovej smrti. Svadobný obrad sa uskutočnil v obci Thann. Podľa súčasníkov bola Jana temperamentná dáma, rada cestovala, zaujímala sa o politiku a umenie.
Lansac (Hautes-Pyrénées)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jana z Pfirtu
Životopis
Manžel Albrecht bol jedným zo šiestich synov rímskeho kráľa Albrechta I. a Alžbety Tirolskej. Pôvodne sa mal venovať cirkevnej kariére a preto mal všestranné vzdelanie.
Lansac (Hautes-Pyrénées)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jana z Pfirtu
Životopis
Do čela rodu sa dostal v roku 1330 po smrti staršieho brata Fridricha I. a toho istého roku v marci bol postihnutý ťažkou chorobou, alebo otravou a ochrnul. Došlo minimálne k čiastočnému ochrnutiu končatín, preto musel byť prepravovaný v nosidlách.
Lansac (Hautes-Pyrénées)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jana z Pfirtu
Životopis
Manželstvo bolo dlho bezdetné. Až v roku 1339 sa narodil prvý potomok – vytúžený syn Rudolf. Jana zomrela dva týždne po pôrode šiesteho dieťaťa – syna Leopolda. Je pochovaná spolu s manželom v kláštore v Gamingu. Je znázornená na vitrážach v Muri a v Königsfeldene.
Kutum
Kutum môže byť:
Eurybotos z Atén
Eurybotos alebo Eurybos (Eurybotos, Eurybos) bol v roku 672 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Eurybotos z Atén bol na 27. olympijských hrách v roku 672 pred Kr. korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion, t. j. na 192,27 metra, bol v Olympii najstaršou a až do zrušenia hier hlavnou súťažnou disciplínou. Menom jej víťaza sa označovala celá olympiáda.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal olympijské víťazstvo Eurybata v súvislosti s datovaním víťazného boja Argejcov nad Sparťanmi pri obci Hysiai (669 pred Kr.). Pausanias o tom uvádza: „''Tam sú spoločné hroby Argejcov, ktorí zvíťazili v boji s Lakedaimončanmi pri Hysiai. Dozvedel som som sa, že sa tento boj udial za vlády Peisistrata v Aténach, totiž v štvrtom roku dvadsiatej siedmej olympiády, kedy Aténčan Eurybotos zvíťazil v stádiu."''
2541 Edebono
2541 Edebono je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil český astronóm Luboš Kohoutek 27. februára 1973.
Nadežda Kotršová
Nadežda (Naďa) Kotršová, tiež Palková (* 21. apríl 1927, Opava – † 27. november 2009, Studienka ) bola slovenská herečka.
370 Modestia
370 Modestia je planétka v hlavnom páse planétok.
Ian Laperrière
Ian Laperrière (* 19. december 1974, Montreal, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Naposledy pôsobil ako hráč klubu NHL Philadelphia Flyers.
Klubový hokej
Bol draftovaný v roku 1992 v siedmom kole klubom St. Louis Blues. 8. decembra 1995 ho vymenili do New York Rangers za Stephana Matteaua. Tu pôsobil len krátky čas, v marci ho vymenili do Los Angeles Kings. V júli 2004 sa upísal ako voľný agent klubu Colorado Avalanche.
Peregrín Laziosi
Narodil sa v meste Forlì (na juhovýchode dnešného regiónu Emilia-Romagna) v aristokratickej rodine. V mladosti vyrastal ako mladý šľachtic a nič nenasvedčovalo jeho neskorší zasvätený život. Mesto bolo v čase Peregrínovho narodenia súčasťou Pápežského štátu a o jeho príbuzných bolo známe, že sa politicky angažovali v protipápežskej strane ghibelinov. Obyvatelia mesta boli názorovo rozdelení na dva tábory (občiansky a šľachtický) a často tu prepukali vášne a konflikty medzi oboma stranami. Ako sprostredkovateľ mieru tu bol vyslaný generálny predstaviteľ servitov, neskorší svätec Filippo Benizi, ktorého v návale emócií Peregrín napadol. Tento incident sa stal zlomovým momentom v ďalšom Peregrínovom živote.
Plný pokánia a pokory požiadal v roku 1292 prijatie do noviciátu v Siene. Z celého srdca sa pustil do služby Bohu a najbiednejším ľuďom. Okolo roku 1295 sa vrátil do rodného mesta, kde sa stal duchovným správcom. Jeho prianie, aby tam kde je to možné rozdávať sa druhým, vykonával s neúnavnou láskou k trpiaciom. Stal sa veľmi populárnym a jeho kázne získavali mnoho stúpencov.
O nasledujúcich dvadsať rokov zomrel. Pri jeho hrobe, navštevovanom početnými zástupmi ľudí, dochádzalo k viacerým zázrakom. Dnes sa miesto uloženia ostatkov tohto svätca nachádza v jemu zasvätenej bazilike v Peregrínovom rodnom meste.
Už zo 14. storočia pochádza jeho životopis (písaný po latinsky), ktorý vypracoval jeho rehoľný spolubrat. Text životopisu, doplnený viacerými legendami z Peregrínovho života, v roku 1483 spopularizoval taliansky humanista Nicolò Borghese (1432 – 1500), učenec a politik zo Sieny.
Montgenost
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Smalley
Richard Errett Smalley (* 6. jún 1943, Akron, Ohio, USA – † 28. október 2005, Houston, Texas, USA) bol americký chemik a fyzik, profesor chémie, fyziky a astronómie na Rice University v Houston, Texas.
V roku 1996 dostal Nobelovu cenu za chémiu za objav uhlíkových nanorúrok – fullerénov spolu s Robertom Curlom a Haroldom Krotom.
Mirek Kovářík
Miroslav Kovářík (* 15. august 1934, Praha – † 4. marec 2020) bol český redaktor, herec, moderátor a vysokoškolský pedagóg.
Digital signage
thumb|right|Digital Signage
Digital signage (doslova približne „umiestnenie digitálnych (reklamných) značiek“) alebo digital signage system (skr. DSS) sú informácie alebo reklama v elektronickej (a podobnej) podobe – najmä elektronický plagát, predajný poradca v obchode, projekcia na veľkej obrazovke či digitálny štítok na dverách – spravidla na staniciach, letiskách, v hoteloch, nákupných strediskách, obchodoch alebo v business TV. Uplatňuje sa najmä v reklame, ale patria sem napríklad aj informačné tabule na stanici.
Technológia Digital Signage v reklame
Systémy digital signage predstavujú aktívne a dynamické POS (Point of Purchase) a POI (Point of Information) riešenia pre maloobchodné a nielen maloobchodné siete. Ich cieľom je zamerať reklamu na konkrétne zákaznícke skupiny, v určitom čase na vopred špecifikované miesto. Umožňuje okamžite reagovať na aktuálne potreby klientov a synchronizovať priamy predaj s aktuálne bežiacimi kampaňami.
Prínos sietí digital signage
Princíp jej fungovania je založený na intuitívnej a logickej distribúcii obsahu z centrálne ovládaného miesta – servera. Sieť umožňuje aktualizovať jednotlivé prehrávače v sieti, umožňuje aktualizovať skupiny prehrávačov, pričom priradenie prehrávačov do skupín sa realizuje na základe kategórií (príklad: predajná sieť TESCO – jeden spôsob zónovania prehrávačov je na základe teritoriálnej príslušnosti – mesto, druhé zónovanie prehrávačov je spravené na základe jeho umiestnenia – predaj športových potrieb, elektronika…).
Ako zobrazovacie médium je možné použiť akúkoľvek dostupnú technológiu:
Video
MPEG-1, MPEG-2, MPEG 4 (DiVX), WMV 7 – 8, Quicktime, Realplayer 1, 2, Digital TV (DVB-T)
Audio
MP3, AC3, WAV, PCM, Real, WMA
Obrázky / Foto
JPEG, GIF, PNG, TIFF, BMP, RGB
Prezentácie
PPT, PPTX
Centralizovaná správa obsahu a manažment siete
Kľúčovými funkciami pri riešeniach digital signage sú práve možnosť centrálnej správy obsahu a zároveň centrálnej správy a administrácie siete digital signage. Prehrávaný obsah je definovaný v tzv. playlistoch, ktorých tvorba je realizovaná genericky pre celú sieť, jej jednotlivé fragmenty – časti, alebo pre konkrétne individuálne digital signage prehrávače (napr. situácia kedy máme na jednom mieste viacero prehrávačov a samozrejme viacero displejov – v takomto prípade je nutné prejsť k štrukturalizácii obsahu, a správneho zladenia predajných miest s digital signage obsahom).
Vytváranie playlistov je vecou centrálnej jednotky systému – digital signage serveru, alebo konkrétneho koncového zariadenia – prehrávača. Playlist je v podstate programová skladba siete digital signage. Výhodou centrálneho riadenia a prístupu k riadiacej jednotke cez internetové rozhranie umožňuje klientom veľmi flexibilne reagovať na požiadavky klientov a aktualizovať práve prehrávaný obsah priamo zo svojho pracoviska v kancelárii.
Server digital signage predstavuje zároveň administračné rozhranie, ktoré umožňuje správu siete digital signage siete – t. j. kontrola stavu jednotlivých prehrávačov, kontrola úspešnosti aktualizácií, časovanie aktualizácií, ovládanie jednotlivých prehrávačov, štatistické výstupy a samozrejme vyššie spomenutú správu „playlistov“.
Faradayova klietka
Faradayova klietka je celouzatvorená klietka vytvorená z elektricky vodivého materiálu (napr. drôtené pletivo). Vnútorný priestor klietky je chránený (krytý) voči účinkom vonkajších elektrických, elektrostatických a elektromagnetických polí a vĺn. Princíp spočíva vo vlastnosti elektrického náboja ktorý sa sústreďuje len na povrchu vodiča, nie však v jeho objeme. Klietka ako celok pôsobí ako vodič, preto sa v jej vnútornom objeme náboj nenachádza. Elektromagnetické žiarenie je pohlcované povrchom klietky.
Pojem Faradayovej klietky pochádza od anglického fyzika Michaela Faradaya (1791–1867).
Vlastnosti a použitie
Efekt Faradayovej klietky vzniká len na celouzatvorených priestoroch.
Ideálna Faradayova klietka je celouzatvorená nádoba bez akýchkoľvek otvorov. Neideálna Faradayova klietka v skutočnosti vonkajšie elektromagnetické pole len zoslabuje, ale nie je schopná ho úplne odtieniť. Pole do nej preniká cez otvory v stenách klietky. So zvyšovaním frekvencie elektromagnetického žiarenia prenikanie poľa cez otvory narastá, pretože kratšia vlna prenikne cez otvor bez toho aby sa klietky "dotkla". Na dokonalé odtienenie vysokofrekvenčných polí je preto potrebné použiť plný materiál bez otvorov a štrbín. Takéto tienenie funguje v širokom rozsahu frekvencií až do oblasti röntgenového žiarenia, keď sa tenké vrstvy kovu stanú pre danú frekvenciu priehľadnými.
Použitie
Lietadlo je síce Faradayovou klietkou, ale nie je uzemnené, a vo vnútri sa nachádza veľké množstvo prepážok, ktoré tvoria antény prenášajúce elektromagnetické polia do vnútornej konštrukcie lietadla. Samotný blesk síce do kabíny neprenikne, ale sprievodné elektromagnetické rázy môžu poškodiť elektronické prístroje lietadla. Lietadlo sa polí zo svojho povrchu zbavuje špeciálnymi anténami na koncoch krídel.
Faradayovou klietkou je i panelový dom, ktorého panelové steny obsahujú oceľové výstuhy (armatúry) v tvare mreží. Jednotlivé mreže v paneloch sú navzájom pozvárané a teda vodivo spojené, čo vytvára efekt Faradayovej klietky s dostatočnou ochranou proti bleskom. Elektromagnetické žiarenie vyšších frekvencií preniká cez okná a otvormi v armatúre, preto je príjem rádia a mobilného signálu v panelovom dome možný.
Bastelica
Bastelica môže byť:
Hrádok (prírodná rezervácia)
Hrádok je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza v Krivánskej Malej Fatre v katastrálnom území obce Lipovec.
Výmera chráneného územia je s 5. stupňom ochrany. Rezervácia bola vyhlásená v roku 1976 a zriadená úpravou Ministerstva kultúry SSR č. 7444/1976 - OP z 30. 10. 1976.
Predmetom ochrany je typická rozmanitosť lesných spoločenstiev podmienených výškovou a terénnou rozdielnosťou so zachovalým drevinovým zložením lesných porastov pre potreby lesníckeho výskumu.
Lukašenko (priezvisko)
Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje, v Česku v roku 2013 žil jediný nositeľ – v meste Kostelec nad Orlicí (okres Rychnov nad Kněžnou).
Známi nositelia
Pozri v článku Lukašenko.
Rudolf Firkušný
Rudolf Firkušný (* 11. február 1912, Napajedla – † 19. júl 1994, Staatsbourg, New York, USA) bol jeden z popredných českých klaviristov 20. storočia. Jeho hudobný prejav bol expresívny a repertoár siahal od raného klasicizmu až po modernu prvej polovice 20. storočia.
Od roku 1948 žil v Spojených štátoch. Po páde komunistického režimu sa chcel vrátiť do Česka a usadiť sa v Prahe, zomrel však náhle v júli 1994.
Životopis
Narodil sa ako najmladší z troch detí v rodine notárskeho koncipienta Rudolfa Firkušného. Rodina bola chudobná a otec predčasne zomrel, preto sa matka s deťmi presťahovala do Brna, kde mala väčšiu možnosť zabezpečiť rodine obživu. Jeho hudobný talent sa veľmi skoro prejavil - už ako trojročný vedel zahrať na klavíri ľudovú pesničku.
Detstvo
Absolvoval základné hudobné štúdium, hoci to nebolo štúdium v pravom zmysle slova. V roku 1917 sa stretol malý Rudolf s velikánom českej hudby Leošom Janáčkom. Ten rozoznal hudobné nadanie päťročného chlapca a zveril dieťa do starostlivosti profesionálnych učiteľov. Janáčkova organová škola bola v roku 1919 povýšená na samostatné konzervatórium. Hudobnú teóriu učil žiaka sám Janáček, výchovu klavírnej hry zas Růžena Kurzová, manželka vtedajšieho významného českého klavírneho pedagóga Viléma Kurza.
Unienville
Unienville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Rudolf Firkušný
Detstvo
14. júla 1920 mal prvý raz Firkušný ako osemročný sólista verejné vystúpenie. Hral diela Griega, Mozarta, Dvořáka aj Chopina. Kritiky na jeho vystúpenie boli priaznivé a koncerty pribúdali. Najvýznamnejší sa uskutočnil 14. januára 1923, vtedy jedenásťročný Rudolf vystúpil v Prahe prvý raz ako sólista Českej filharmónie s Mozartovým Koncertom D-dur s veľkým úspechom.
Prvý zahraničný koncert mal v októbri 1926 vo Viedni, kde ho publikum aj hudobná kritika prijali veľmi priaznivo. Nasledovali ďalšie cesty do Berlína (1927) a Paríža (1928). Ako pätnásťročný zahral aj prezidentovi Masarykovi, ktorý ho ocenil vysokým honorárom a poskytol mu štipendium na ďalšie štúdium. Na jar 1927 Rudolf Firkušný absolvoval konzervatórium a v roku 1928 maturoval na bučovickom Českom gymnáziu.
Mladosť
Masarykove štipendium umožnilo Firkušnému študovať v Paríži u profesora Cortota, kde sa zoznámil s francúzskou klavírnou školou. Nemeckú klavírnu školu si osvojil v Berlíne u profesora Artura Schnabela. Súčasne rozširoval aj svoju koncertnú činnosť. Meno osemnásťročného klaviristu poznala celá hudobná Európa. Koncertoval v Rakúsku, Francúzsku, Taliansku, Nemecku a vo Veľkej Británii. V roku 1931 ukončil záverečným koncertom na Žofíne majstrovskú školu pražského konzervatória.
Unienville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rudolf Firkušný
Mladosť
V roku 1933 uviedol dovtedy zabudnutý Dvořákov Koncert g-moll, ktorý sa okamžite stal pevnou súčasťou repertoáru svetových klaviristov. Do vypuknutia 2. svetovej vojny koncertoval Firkušný vo všetkých krajinách Európy, pričom kládol dôraz na prezentáciu českej hudby (Smetana, Dvořák, Janáček, Suk, Martinů), ktorá sa stala osou jeho širokého repertoáru, v ktorom okrem klasiky nechýbali ani súdobé diela. V USA koncertoval prvý raz v roku 1938.
Unienville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 114 obyvateľov (2009).
Rudolf Firkušný
Mladosť
S českým publikom sa rozlúčil koncertom s Českou filharmóniou pod taktovkou Rafaela Kubelíka 3. marca 1939. Koncert venoval utečencom z oblastí obsadených Nemcami. Nasledujúce zahraničné turné bolo už vlastne emigráciou.
Unienville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rudolf Firkušný
Vrcholné obdobie
Na dlhé roky sa vzdialil domácemu hudobnému životu. Hral postupne nielen v USA, ale znova aj v západnej Európe (vrátane veľkých festivalov vo Viedni, Salzburgu atď.), Austrálii, Japonsku, Singapuru, Hongkongu a Izraeli. O jeho koncerty bol záujem aj v Sovietskom zväze. Počas politického uvoľňovania v šesťdesiatych rokoch prichádzal za matkou do Česka a v roku 1965 s ním z Brna odcestovala aj manželka Taťána, s ktorou mal neskôr dva deti.
Záver života
Vo svojom letnom sídle blízko New Yorku podľahol 19. júla 1994 ťažkej chorobe. Je pochovaný spolu so svojou ženou Taťánou v Brne.
Prenáška
Prenáška môže byť:
371 Bohemia
371 Bohemia je planétka v hlavnom páse planétok.
Bjarne Stroustrup
Bjarne Stroustrup (* 30. december 1950, Aarhus, Dánsko) je dánsky informatik.
Hrádok (okres Nové Mesto nad Váhom)
Hrádok je obec na Slovensku v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Polohopis
Nachádza sa pod západnými výbežkami Považského Inovca pri štátnej ceste Piešťany–Trenčín, na JV od Nového Mesta nad Váhom. Obec má 720 obyvateľov.
Dejiny
náhľad|Hrad Tematín S menom Hrádok sa na Slovensku možno stretnúť pomerne často, ale len jeden Hrádok leží pri Hôrke a vedľa Lúky. Zemepisné názvy, ktoré dostali tunajšie sídla, vychádzajú z istej charakteristiky danej dediny. V blízkosti Lúky bola zrejme lúka, Hôrka vznikla vedľa malého lesíka.
Stredoveká pevnôstka – hrádok – stála na západnom výbežku obce, v lokalite zvanej Hradište. Tento hrádok vznikol pravdepodobne v 13. storočí na základoch oveľa staršieho opevnenia. V roku 1348 sa spomína kastelán Hrádku menom Mese, ktorý bol zároveň vicekastelánom Tematína. Neveľká pevnosť bola neskôr prestavaná na kúriu, no v 17. storočí už ani tá neslúžila svojmu účelu. Počas deľby panstva v roku 1639 sa vyhotovil súpis jednotlivých častí. Jednému zo spoluvlastníkov, Františkovi Šándorovi, sa v Hrádku ušla opustená kúria nazývaná Hradištia. V polovici 20. storočia zmizli aj posledné zvyšky jej kamenných múrov.