cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dom Kráter
Architektonické riešenie
V dvoch podzemných podlažiach je situovaný PUB. V úrovni prízemia sa priamo z haly prechádza do Art kaviarne, v ktorej sa usporadúvajú výstavy výtvarného umenia. Priestor kaviarne je spojený s PUB-om otvorením stropu, pričom toto priestorové prepojenie prechádza plynule cez obe suterénne podlažia. Otvorením, resp. prepojením týchto priestorov vznikol ústredný motív objektu, z ktorého v prenesenom význame sa vyvodil aj názov klubu, dnes už aj celého domu - Kráter.
Cez tri podlažia prehĺbeného priestoru sa tiahne široký pás červeného náteru. V najvyššej úrovni je priestor preložený len subtílnou lávkou. Vo vnútri dominujú zábradlia z brúseného nerezu, rúry vzduchotechniky a neóny vytvárajúce modrú ilumináciu. Veľa svetlého dreva, z ktorého sú vyrobené lavice, stoly a stoličky tento chladný betónovo-železný kráter otepľujú a poľudšťujú ho.
Druhé, tretie a štvrté podlažia slúžia ako administratívne priestory, výťahom a schodiskom prístupné zo vstupnej haly. V poslednom podlaží sa nachádza mezonetový byt s terasami.
Riešenie fasády celého vnútrobloku korešponduje s ideou uličnej fasády použitím veľkých francúzskych okien a čistou plochou omietky bielej farby.
Ocenenia
Kráter sa stal prvým laureátom ceny ARCH v r.1998
Saint-André-d’Hébertot
Saint-André-d’Hébertot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Kamaldulská slovenčina
Kamaldulská slovenčina je variant kultúrnej slovenčiny (presnejšie: bohemizovaný variant kultúrnej západoslovenčiny) pred bernolákovským obdobím, nazvaný podľa rehole kamaldulov, ktorej príslušníci sa významne a zámerne pričinili o zveľadenie kultúrnej západoslovenčiny dielami:
Surové železo
thumb|250px|Odpich surového železa. thumb|250px|Roztavené surové železo. Surové železo je bezprostredný produkt tavenia železnej rudy s koksom, vápencom a ďalšími prísadami vo vysokej peci. Má vysoký obsah uhlíka - viac ako 2,14 %, typicky aj viac ako 3,5 %. Vplyvom vysokého obsahu uhlíka je tvrdé a krehké, pri ohriatí na teploty 1150 °C až 1250 °C sa taví bez prechodu cez tvárny stav. Preto ho nie je možné tvárniť za tepla ani za studena. Nazýva sa tiež nekujné železo a jeho priame použitie je veľmi obmedzené. Je však východiskovým materiálom pre výrobu ostatných druhov technického železa.
Saint-André-d’Hébertot
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kamaldulská slovenčina
V staršej literatúre sa autorstvo oboch alebo jedného z týchto diel pripisuje konkrétne Romualdovi Hadbavnému, ktorý bol v danom čase opátom kamaldulskej rehole, alebo prinajmenšom mníchom z kláštora Červený Kláštor, ktorého boli tieto texty majetkom. Rukopis prác sa však nezhoduje so zachovanými rukopismi kamaldulských rehoľníkov v Červenom Kláštore a autormi mohli byť napríklad aj kamaldulskí mnísi z kláštora na Zobore v Nitre, čo podporuje aj fakt, že jazykovo texty spadajú skôr do nitrianskych a dolnotrenčianskych nárečí.
Surové železo
Výroba surového železa bola v Číne známa už v období neskorej dynastie Zhou (1122 - 256 pred naším letopočtom). V Európe nebol postup bežne známy až do 14. storočia.
Saint-André-d’Hébertot
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 455 obyvateľov (2009).
Kamaldulská slovenčina
Kamaldulskí rehoľníci napísali aj veľa ďalších prekladov náboženskej literatúry a pôvodných prác.
Surové železo
Forma uhlíka
V surovom železe môže uhlík existovať v dvoch formách:
Saint-André-d’Hébertot
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Surové železo
Rozdelenie
Surové železo a následné produkty sa delia:
Výroba
Surové železo sa vyrába vo vysokých peciach redukciou železných rúd oxidom uhoľnatým, alebo uhlíkom pri vysokých teplotách. Do procesu vstupujú nasledovné suroviny s obsahom železa: Okrem nich do procesu vstupuje: Produktmi vysokej pece sú:
Príprava rúd
Pred vstupom do vysokej pece je potrebné železné rudy pripraviť. Kusy rudy by mali mať veľkosť 25 až 80 milimetrov a mali by byť zbavené vody a síry v čo najväčšej miere. Na tieto účely sa rudy drvia v drvičoch a triedia v magnetických triedičoch (oddelenie hlušiny). Ďalej sa drobné kusy a vysokopecný prach spájajú lisovaním - briketovaním, alebo spekaním - aglomeráciou. Niektoré rudy sa upravujú aj pražením. Pre dosiahnutie priemerného obsahu železa a hospodárnej prevádzky vysokej pece sa miešajú rôzne rudy, tento proces sa nazýva homogenizácia.
Chemické reakcie
Vo vysokej peci prebiehajú tieto hlavné reakcie:
Bilancia procesu
Na výrobu 1 tony surového železa sa spotrebuje: Zároveň vznikne:
Hrachoviště (Brdy)
História
Prvá zmienka pochádza z roku 1331. Hrachoviště vtedy patrilo k blízkemu hradu Valdek. Obyvatelia mali prácu v baniach na Jedovej hore. V polovici 20. storočia mala obec 51 obyvateľov. Elektrina tu nebola zavedená. Koniec obce prišiel zo dňa na deň. V roku 1952 (presný dátum nie je známy) bolo vydané rozhodnutie, že tu bude cvičiť armáda na 3. svetovú vojnu. Už na druhý deň prišli buldozéry a z Hrachovišťa ostala jediná stodola.
Príroda
Hrachovišťě obklopuje niekoľko lúk a lesov. Žije tu veľmi vzácny listonoh letný, ktorý sa vyskytuje len na niekoľkých miestach v Čechách a ani inde v Európe nie je veľmi obvyklý. Možno tu nájsť aj ďalšie vzácne živočíchy, napríklad Kunku žltobruchú.
Sultán
V arabčine je to abstraktné podstatné meno s významom panovnícka moc. Spočiatku tak boli označovaní viacerí hodnostári vrátane ministrov, neskôr tak označovali nezávislých kráľov, ktorí neboli na trón dosadení. Seldžuckí Turci tomuto pojmu dali od 11. storočia nový význam a mal označovať zvrchovaného panovníka islamského sveta - čiže pozíciu, o ktorú Turci usilovali. Titul kalif tak ostal ako titul najvyššej náboženskej autority (to nebol panovník, pretože moslimovia nezniesli kombinovať náboženstvo s politikou, aj keď sa mnohí kalifovia pokúšali zasahovať do politiky štátu v čase oslabeného sultána).
Ján (Čechy)
Ján Luxemburský Slepý (čes. Jan Lucemburský; lux. Jang de Blannen oder Jean vu Lëtzebuer; ; * 10. august 1296, Svätá ríša rímska (dnes Luxembursko) – † 26. august 1346, Kreščak, Francúzske kráľovstvo) bol český kráľ (1310 – 1346), moravský markgróf, luxemburský gróf (od 1308), dočasne aj titulárny poľský kráľ (1310 – 1335) a generálny vikár Rímsko-nemeckej ríše v predalpských krajinách.
Životopis
Ján Luxemburský bol jediný syn a najstaršie dieťa Henricha VII. a Margaréty Brabantskej. Vyrastal v Paríži na dvore francúzskeho kráľa Filipa IV. Pekného, kde študoval na univerzite. V roku 1310 sa stal luxemburským grófom a českým kráľom, za českého kráľa ho presadzovala aj časť českej šľachty, ktorá bola nespokojná s vládou Henricha Korutánskeho, manžela Anny Přemyslovny. Dňa 31. augusta bol zasnúbený s Eliškou Přemyslovnou a 1. septembra 1310 s ňou uzavrel manželstvo. Tým, že sa oženil s dedičkou českého trónu, sa automaticky stal českým kráľom, hoci zatiaľ je to len formálna funkcia, kým sa v krajine nachádza aj Henrich Korutánsky. Na jeseň toho istého roka vojensky obsadil Česko, vyhnal Henricha Korutánskeho z krajiny a koncom roka prijal sľub vernosti od českých stavov, ktorým potvrdil ich privilégiá – tzv. inauguračný diplom pre Čechy; v roku 1311 prijal inauguračný diplom pre Moravu. Inauguračné diplomy zakazovali napr. zastávať úrady ľuďom, ktorí nežili v Čechách.
Slovanský kalendár
Slovanský kalendár je kalendár používaný (starými) Slovanmi.
Ján (Čechy)
Životopis
Dňa 7. februára 1311 bol konečne slávnostne korunovaný za českého kráľa (korunoval ho Peter z Aspeltu). Ján Luxemburský sa pokúšal vládnuť s ohľadom na ríšskou politiku, ktorá bola pre Luxemburgovcov prioritná, toto však nechcela akceptovať česká šľachta na čele s Henrichom z Lipé.
Sandy Jeannin
Sandy Jeannin (* 28. február 1976, Les Bayards, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 180 cm a váži 83 kg (2006).
Slovanský kalendár
Nevieme presne, ako starý svetový kalendár vyzeral. Bol to pôvodne "úplnok" kalendár.
Chang-čou
Chang-čou (čín. 杭州 pchin-jin Hángzhōu) je významné mesto na východe Číny. Je hlavným mestom provincie Če-ťiang (čín. 浙江 pchin-jin Zhèjiāng). Za dynastie Sung bolo hlavným mestom krajiny.
Ján (Čechy)
Životopis
Situáciu ďalej komplikovala kráľovná Eliška Přemyslovna, ktorá sa snažila obnoviť vládu v duchu Přemyslovcov, čo v tom čase bolo celkom nereálne. Eliška vyvolala zatknutie Henricha z Lipej v roku 1315, čo vyvolalo značný odpor šľachty a Henrich z Lipé bol oslobodený. Po tejto epizóde Ján Luxemburský odišiel do Luxemburska, čo ďalej skomplikovalo situáciu. Pretože sa nedarilo nájsť nejaké riešenie, Ján Luxemburský obsadil Čechy vojensky, to vyvolalo odpor šľachty a Ján Luxemburský sa takmer musel vzdať českej koruny. Zmier sprostredkoval až rímsky kráľ Ľudovít Bavorský. Boli podpísané tzv. Domažlické zmluvy, ktoré v svojich dôsledkoch posilnili moc šľachty. To prakticky znamenalo, že Ján Luxemburský sa prestal starať o Čechy; bral ich ako zdroj financií pre rodovú politiku.
Slovanský kalendár
Východní Slovania
Podľa najstarších ruských písomností mesiace ruského kalendára mali čisto slovanské názvy, ktoré vychádzali z prírodných javov. Konkrétne názvy sa ale líšili v závislosti od ruského kmeňa, ktorý ich používal:
Sandy Jeannin
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Lugano.
Chang-čou
Mesto má rozlohu 16 847 km² a žije tu 3,9 milióna obyvateľov, v celej provincii 6,4 milióna. Je jedným z najväčších turistických centier v Číne. Medzi hlavné atrakcie patrí Západné jazero (čín. 西湖/Si-chu, pchin-jin Xī Hú) a budhistický Kláštor Ling-jin (čín. 靈隐寺/灵隐寺; pchinjin Língyǐn Sì).
Ján (Čechy)
Životopis
V rokoch 1319 – 1329 bola k Českému kráľovstvu pripojená Horná Lužica, v roku 1332 pripojil Chebsko a v roku 1335 Vratislav, ku ktorej priliehala značná časť Sliezska. Na prelome rokov 1333 a 1334 udelil svojmu synovi Karolovi titul moravský markgróf, čím legitimizoval jeho postavenie v českých krajinách (bol tu už od októbra 1333), no tým začalo aj obdobie dvojvládia, pretože ani Ján Luxemburský sa svojej vlády nevzdal.
Slovanský kalendár
Východní Slovania
V roku 988 ruský štát prijal kresťanstvo a s ním aj juliánsky kalendár aj s jeho názvami mesiacov a sedemdenným týždňom. Roky sa počítali carihradským spôsobom, teda od "stvorenia sveta" v roku, ktorý zodpovedá koncu roka 5509 a začiatku roka 5508 pred Kr. moderného kalendára (tzv. byzantský kalendár). Rok sa začínal najprv 1. marca, neskôr 1. septembra. Až od nariadenia Petra I. v roku 1699 sa začínal 1. januára a prijal sa súčasný začiatok počítania rokov, teda od narodenia Krista (t. j. rok 7208 sa zmenil na rok 1699). Gregoriánsky kalendár bol v Rusku zavedený až tesne po Októbrovej revolúcii.
Sandy Jeannin
Reprezentácia
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 35.
Externé odkazy
[[Kategória:Hráči ZSC Zürich Lions]
Slovanský kalendár
Západní Slovania
Západní Slovania sa pravdepodobne riadili lunisolárnym kalendárom, kde bol rozdiel medzi mesačným a slnečným kalendárom vyrovnávaný trinástym mesiacom. Rok sa delil na poľnohospodárske sezóny.
Názvy mesiacov mali, podobne ako u východných Slovanov, staroslovanský pôvod:
Chang-čou
Chang-čou je komerčným centrom, ktoré ťaží jednak zo svojej polohy vo vyspelých regiónoch východnej Číny, a jednak faktu, že bolo jedným s prvých miest, v ktorom prebehli ekonomické reformy. Mesto je sídlom veľkých koncernov ako Alibaba, automobilka Geely a Wahaha. V high-tech priemyselnej zóne majú svoje výskumné centra Nokia, Motorola a Siemens.
Ján (Čechy)
Životopis
V roku 1334 sa druhý raz oženil s Beatrix Bourbonskou a začal žiť usadlejším spôsobom života, čiže sa prestal zúčastňovať na každom turnaji a každej vojne.
Slovanský kalendár
Západní Slovania
Týždeň sa spočiatku nazýval nedeľa, až neskôr sa prešlo na súčasný názov týždeň (a pod.). Dni v týždni dostali slovanské názvy, tieto prevzali (a dodnes používajú) aj Maďari.
Ján (Čechy)
Životopis
V roku 1335 došlo k stretnutiu poľských (Kazimír III. Veľký), českých (Ján Luxemburský) a uhorských (Karol I. (Uhorsko)) vládcov v Trenčíne, tu sa Ján Luxemburský vzdal titulu poľský kráľ a poľský kráľ Kazimír sa vzdal Sliezska, tým sa prakticky skončilo obdobie vytvárania pevných hraníc štátov v Európe a ďalej potom dochádza len k menším zmenám.
V roku 1338 kráľ povolil zriadenie Staromestskej radnice, ktorá bola prvou v Česku. V roku 1344 bolo pražské biskupstvo povýšené na arcibiskupstvo, súčasne s tým bolo v Litomyšli zriadené nové biskupstvo; Ján Luxemburský bol síce kráľ, ale krajinu už fakticky spravoval Karol IV. a zásluhy za tento čin patria teda skôr jemu.
Slovanský kalendár
Západní Slovania
Koncom 9. storočia (po príchode Cyrila a Metoda) sa na Veľkej Morave ujal juliánsky kalendár. Na Slovensku sa prebrali aj jeho názvy mesiacov (existovali však istý čas aj slovenské názvy – pozri nižšie), v Česku a Poľsku ostali slovanské názvy. Gregoriánsky kalendár (vyhlásený pápežom v roku 1582) bol v Uhorsku prevzatý v roku 1587, v Česku v roku 1584, v Poľsku už v roku 1582.
Sviatky
U Slovanov sa slávia o. i. tieto sviatky:
Ján (Čechy)
Životopis
Ján Luxemburský bol ku koncu svojho života úplne slepý. Čiastočne za to mohla jeho vášnivá láska k turnajom, keď na jednom z nich prišiel o oko. Po istom čase prestal vidieť aj na druhé oko a od roku 1339 tak zostal úplne slepý. To mu však nebránilo v tom, aby sa naďalej pomerne aktívne zapájal do života – dokonca aj do vojen.
Miroslava Partlová
Miroslava „Mirka“ Partlová (* 2. apríl 1985, Malacky) je slovenská divadelná a televízna herečka.
Ján (Čechy)
Životopis
Ján Luxemburský padol v bitke pri Kreščaku, kde bojoval na strane Francúzov; touto bitkou sa začala storočná vojna. Zaujímavosťou je, že v tejto bitke Angličania prvý raz v Európe použili strelný prach. Keď sa Ján Luxemburský dozvedel od svojich rytierov o obrovskej prevahe Angličanov, zabránil svojmu synovi Karolovi IV. vyjsť do bitky. Jeho údajné posledné slová boli „Toho Boh dá nebude, aby český král z boje utíkal“. Násilím nechal svojho syna odviesť z bojiska a sám sa rozhodol pre istú smrť, keďže si bol vedomý toho, že bitka je už vopred prehraná.
Miroslava Partlová
Život
Študovala hudobno-dramatický odbor na konzervatóriu v Bratislave. Ako herečka začínala v divadlách Nová scéna, neskôr v Slovenskom národnom divadle. Účinkovala vo viacerých inscenáciách, no najmä muzikáloch (Hamlet, Na skle maľované, West Side Story, Fontána pre Zuzanu). V súčasnosti (2015) je známa ako Angie zo seriálu Panelák.
Ján (Čechy)
Manželstvá a deti
1. septembra 1310 sa oženil s Eliškou Přemyslovnou (* 1292 – † 1330):
V roku 1334 sa Ján druhý raz oženil s Beatrix Bourbonskou (1318 – 1383), dcérou vojvodu Ľudovíta I. Bourbonského a Márie z Avesnes
Nemanželské děti:
Iné projekty
.
Nová Bystrica
Nová Bystrica môže byť:
Massimiliano Fuksas
Massimiliano Fuksas (* 9. január 1944, Rím, Taliansko) je taliansky architekt.
Narodil sa v Ríme v rodine pochádzajúcej z Litvy. Tu v roku 1969 úspešne ukončil svoje štúdium architektúry na univerzite La Sapienza. V rokoch 1989 až 1993 pracoval ako uznávaný architekt jednotlivo v Ríme, Paríži a vo Viedni. V roku 2002 si založil nový architektonický ateliér vo Frankfurte nad Mohanom. V rokoch 1998 až 2000 pôsobil tiež ako riaditeľ siedmeho ročníka Biennale Internazionale di Architettura v Benátkach pod názvom „ Menej estetiky, viac etiky“.
Životopis
Firenze"
Ako uznávaný architekt počas tohto obdobia prednášal na viacerých univerzitách ako sú: Staatliche Akademie der Bildenden Künste v Stuttgarte, École Spéciale d'Architecture v Paríži, Institut für Entwerfen und Architektur v Hannoveri, Akademie der Bildenden Künste vo Viedni a Columbia University v New Yorku.
Imazalil
Imazalil (synonymá Enilconazolum,Chloramizol) je fungicíd často používaný v poľnohospodárstve, najmä pri pestovaní citrusových plodov, napríklad mandarínok. Na trhu sa používajú aj mená: Freshgard, Fungaflor, a Nuzone.
Fytosanitárne
Tiež sa používa vo veterinárstve ako lokálne antimykotikum.
Konzervačné
Podobne ako u tiabendazolu, chráni Imazalil citrusové plody pred plesňou. Ak sú plody ošetrené fungicídom Imazalil uvádzané na trhu EÚ, musia byť označené. Pre Imazalil sa neušlo E-číslo.
Veterinárne lekárstvo
Imaverol sa používa proti plesňovým ochoreniam kože (mykóza). U vtákov sa používa proti mykóze hrdelného vaku.
Toxikológia
Zvieratá, ktorým bol podaný Imazalil, mali príznaky akútnej otravy, problémy s koordináciou, nízky krvný tlak, chveli sa a vracali. V americkej agentúre na ochranu životného prostredia EPA, je Imazalil klasifikovaný ako pravdepodobný karcinogén. Pri podaní potkanom boli zistené poruchy štítnej žľazy, u myší boli zistené reprodukčné a vývinové poruchy.
Vplyvy na životné prostredie
Vtáky sú pomerné odolné, akútna toxicita vyjadrená ako LD50, pre kačice a prepelice je 6000 mg/kg telesnej hmotnosti. Avšak je toxický pre ryby, LC50 pre pstruha je 2,5 mg/l. Pre včely je orálna LD50 40 mg, čiže nie je stanovený ako pre ne toxický.
Dubno (okres Rimavská Sobota)
Dubno je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Saint-Étienne-des-Oullières
Saint-Étienne-des-Oullières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Měšín
Měšín je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 232 obyvateľov, z toho 114 mužov a 118 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,9 roka (muži 38,1 roka, ženy 35,8 roka).
Hořava (priezvisko)
Hořava je české priezvisko. V Česku je najrozšírenejšie na Morave, najviac v mestách Prostějov a Vyškov, na Slovensku je zriedkavé.
Známi nositelia
Pozri v článku Hořava.
Višňová (prítok Liviny)
Višňová je potok v severnej časti Podunajskej nížiny, v južnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Liviny, meria 6,2 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v Nitrianskej pahorkatine severovýchodne od obce Pochabany v nadmorskej výške približne 265 m n. m.
Opis toku
Potok tečie prevažne juhovýchodným smerom cez Hlbokú dolinu, na hornom toku priberá ľavostranný prítok z lokality Za hájom a následne tečie zvlneným korytom. Na dolnom toku preteká intravilánom obce Borčany, kde sa stáča severojužným smerom a južne od obce sa v nadmorskej výške cca 193,5 m n. m. vlieva do Liviny.
Hraško
Hraško je priezvisko, pozri Hraško (priezvisko), napr.:
Martina Moravcová
Martina Moravcová (* 16. január 1976, Piešťany) je bývalá slovenská plavkyňa a plavecká trénerka. Je najlepšou plavkyňou v histórii Slovenska a jednou z najúspešnejších plavkýň sveta vo svojej ére. Spolu získala 67 medailí na vrcholových podujatiach – 2 z olympijských hier, 22 z majstrovstiev sveta a 44 z majstrovstiev Európy. Počas svojej kariéry prekonala 3 svetové, 16 európskych a 207 slovenských národných rekordov. Vrcholom jej kariéry je zisk dvoch strieborných medailí na Letných olympijských hrách v Sydney v roku 2000.
Saint-André-sur-Orne
Saint-André-sur-Orne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Martina Moravcová
Slovensko, resp. Česko-Slovensko reprezentovala na piatich olympiádach v rade – v Barcelone 1992, Atlante 1996, Sydney 2000, Aténach 2004 a v Pekingu 2008. Je rekordnou šesťnásobná víťazkou ankety Športovec roka.
Životopis
Martina Moravcová sa narodila v roku 1976 v Piešťanoch Karolovi a Darine Moravcovým, má mladšieho brata Karola. Obaja jej rodičia súťažne plávali, otec Karol bol v širšom reprezentačnom výbere ČSSR pred letnými olympijskými hrami v Tokiu 1964. Vyštudovala najprv bakalársky program Business Administration a následne magisterský program Manažment aplikovanej ekonómie na Southern Methodist University (SMU) v Dallase v americkom štáte Texas.
Saint-André-sur-Orne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1937 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martina Moravcová
Začiatky (80. roky 1994)
Ako 16-ročná sa za Česko-Slovensko po prvý raz dostala na olympijské hry. V Barcelone bola najmladšou členkou výpravy ČSFR.
Jej následnú kariéru ovplyvnil odchod do dôchodku jej trénerky Čamborovej v roku 1994 a dozrievanie v puberte. Následne trénovala v Trnave u Ladislava Hlavatého a začala v Bratislave štúdium ekonómie. Na majstrovstvách sveta v roku 1994 v Ríme neuspela, keď nastupovala s chorobou. Z viacerých dôvodov sa rozhodla v roku 1995 pre štúdium aj ďalšie napredovanie plaveckej kariéry odísť do USA. Získala plavecké štipendium na Southern Methodist University v Dallase, kde v septembri 1995 začala trénovať pod trénerom Steveom Collinsom, ktorý ju trénoval až do konca aktívnej kariéry.
Neskoršia kariéra (20042012)
Na letných olympijských hrách 2008 nepostúpila z rozplavby na 100 m motýlik, keď skončila až na 25. mieste (postupovalo 16 súťažiacich).
Športové úspechy
Moravcová je plaveckou ikonou. Žiadny slovenský plavec nezanechal vo svete takú výraznú stopu. Zo šampionátov má 68 medailí. Prvú získala ako sedemnásťročná na ME v Sheffielde 1993.
Osobný život
Moravcová sa v máji 2001 vydala za právnika Martina Valka, ktorého spoznala počas štúdia na SMU. Majú spolu dve deti, dcéra Karolína Valko je tiež plavkyňou, v roku 2021 sa stala trojnásobnou majsterkou Slovenska v plávaní. Rodina Moravcových žije väčšinu roka v Dallase, cez leto v Piešťanoch.
Ocenenia
V roku 2001 jej prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy. V roku 1993, 1995, 1998, 2000, 2001 a 2003 vyhrala anketu Športovec roka. Za rok 2000 bola ocenená cenou Krištáľové krídlo v kategórii šport za úspechy na Olympiáde v Sydney.
Speusippos
Speusippos (405 pred Kr. – 334 pred Kr.) bol starogrécky filozof, Platónov synovec, ktorý po ňom viedol Akadémiu v rokoch 347 – 339. Patrí k najortodoxnejším platonikom Starej Akadémie: nadväzoval na pytagorovské prvky Platónovho učenia a pestoval hlavne ontológiu, kozmológiu a teológiu.
Speusippos skúmal zhody medzi rôznymi druhmi rastlinnej ríše a živočíšnej ríše. Tiež skúmal vlastnosti čísel od čísla 1 po číslo 10. V jeho učení mali čísla podobný význam ako idey u Platóna: považoval ich za najdokonalejšiu realitu a za predmet rozumového poznania.
Bovée-sur-Barboure
Bovée-sur-Barboure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kresťanský socializmus
Kresťanský socializmus je učenie zdôvodňujúce možnosť spojenia kresťanských ideí so socializmom na základe toho, že socialistické idey obsahujú už evanjeliá.
Kresťanský socializmus hlása zmierenie tried, kresťanskú lásku a idey premeny spoločnosti mravným zdokonaľovaním ľudí. Vznikol v prvej polovici 19. storočia.
Kláštor Murbach
náhľad|Kostol svätého Legera Kláštor Murbach je jeden z najznámejších benediktínskych kláštorov v Alsasku, v údolí pri päte Grand Ballon vo Vogézach vo Francúzsku.
Kláštor, blízko mesta Guebwiller, založil v roku 727 gróf Eberhard. Svätý Pirmin ho ustanovil ako benediktínske sídlo. Majetok kláštora zahŕňal tri mestá a tridsať dedín. Budovy, zahŕňajúce kostol s jednou z najskorších románskych klenieb, boli zdevastované v roku 1789 počas francúzskej revolúcie dedinčanmi a kláštor bol krátko potom zrušený.
Z románskeho kostola, ktorý bol zasvätený svätému Legerovi, zostala iba priečna loď s dvojicou veží a východný koniec budovy s chórom. Na mieste hlavnej lode je dnes cintorín.
Dejiny
Zakladateľ kláštora, gróf Eberhard, brat Luitfrida z Etichonenu, priviedol biskupa Pirmina z kláštora Reichenau na Bodamskom jazere, aby tu vytvoril náboženskú komunitu rádu svätého Benedikta. Gróf Eberhard dal kláštoru veľký majetok a privilégiá zahŕňajúce právo slobodnej voľby opáta. Kláštor bol povinný nechať si tieto práva opätovne potvrdzovať a bol tak závislý od pápeža a rímskeho cisára (po roku 1680 od francúzskeho kráľa). Kláštor bol pod ochranou svätého Legera, ktorý zaviedol benediktínsky poriadok v Burgundsku v 7. storočí.
Kláštor mal veľkú politickú dôležitosť a Karol Veľký sám nosil titul "Opát z Murbachu" (Pastor Murbacencis) ako svetská osoba v rokoch 782 - 783.
Okolo roku 850 sa Murbach stal jedným z duchovných centier Horného Porýnia; knižnica obsahovala okolo 340 diel teológie, gramatiky a histórie. V tej istej dobe rástla svetová známosť kláštora a kláštor dostal veľa darov. Murbach vlastnil majetok a práva na 350 miestach. Väčšinou v Alsasku, v diecézach Bazilej a Štrasburg; ale aj na pravom brehu Rýna a dokonca v Čiernom lese.
Toto prvé obdobie prosperity skončilo v roku 936 s inváziou Maďarov do Alsaska. V 13. storočí bol kláštor znovu obnovený. Od 14. storočia začal jeho vplyv upadať. V roku 1759 mnísi opustili benediktínsky poriadok a kláštor sa stal ústavom pre členov šľachty. V roku 1789 počas revolúcie bol kláštor zničený.
V roku 1841 bol zapísaný medzi monument historique.
Martin Petráš
Martin Petráš (* 2. november 1979, Bojnice ) je bývalý slovenský futbalový reprezentant, ktorý väčšinu svojej klubovej kariéry odohral v Česku a v Taliansku.
Odchovanec prievidzského futbalu od roku 2000 hrával v Česku postupne za Jablonec a Spartu. Polroka hosťoval v škótskom klube Hearts, v nasledujúcej sezóne prestúpil do Trevisa, ktoré hralo Seriu B. Neskôr hrával za Lecce a Triestinu. V júli 2009 podpísal dvojročnú zmluvu s AC Cesena. V drese Ceseny postúpil v roku 2010 do Serie A.
Bol súčasťou tímu, ktorý hral na Olympijských hrách 2000 v austrálskom Sydney. V 🇸🇰 debutoval 6. februára 2002 v zápase proti 🇮🇷.
Zürich
Zürich je najväčšie mesto vo Švajčiarsku a hlavné mesto rovnomenného kantónu.
Mesto je situované v rozmanitej krajine pri severnom konci Zürišského jazera. Má 366 tisíc obyvateľov (2004). Staré mesto leží na obidvoch stranách rieky Limmat, ktorá pramení v jazere. Zürich sa rozkladá nad úrovňou hladiny mora na ploche.
Je jedným zo 171 politických komún tvoriacich kantón. Metropola je spravovaná Mestským výborom (výkonný orgán, 9 členov) a Mestskou radou (zákonodarný orgán, 125 členov). Oba orgány sú volené občanmi každé 4 roky.
Vyššie a nižšie školy, vzdelanie a výskum sú na vysokej úrovni. Sídli tu taktiež ETH (Eidgenössische Technische Hochschule), dnes renomovaná polytechnika.
Maltézsky rád
Maltézsky rád (iné názvy pozri nižšie) je jeden z mníšskych rytierskych rádov, ktoré vznikli v 11. storočí na území Jeruzalemského kráľovstva. Sídlom rádu je dnes Rím.
Zürich
Aglomerácia má spolu s mestom 1,2 miliónov obyvateľov. S mestami Zürich a Winterthur je prepojená sieťou rýchlodráh, S-Bahn a ciest, ktoré sú napojené na sieť železníc, diaľnic a medzinárodné letisko Kloten.
Maltézsky rád
Názvy
Oficiálny názov rádu je:
Zürich
Bežná teplota v januári sa v meste pohybuje medzi −10 °C a +5 °C a 16 °C až 30 °C v júli.
Maltézsky rád
Názvy
V ústave rádu sa okrem vyššie uvedenej verzie názvu použitej v nadpise, spomína (v § 1) ešte iný, dlhší názov (niekedy uvádzaný ako pravý názov rádu ), a to: Namiesto výrazu "vojenský rád" možno použiť výraz "rytiersky rád" (tak napríklad urobili v nemeckej verzii ústavy rádu a aj v jednom z vyššie uvedených slovenských prekladov).
Ústava rádu používa (ako legislatívnu skratku) aj názov Maltézsky rád (tal. Ordine di Malta).
Na poštových známkach je nápis Suverénny/Zvrchovaný vojenský/rytiersky maltézsky rád (tal. Sovrane Militare Ordine di Malta)
Ďalšie názvy rádu sú:
Charakteristika
Rád je suverénny neštátny subjekt medzinárodného práva (je uvedený napríklad aj v zozname štátov slovenského Úradu geodézie a kartografie). Rád vlastní dve malé územia: budovu sídla v Ríma a pevnosť St. Angelo na Malte (od reštitúcie v roku 1998), vydáva vlastné mince a poštové známky a má vlastnú značku áut. Udržuje úplné diplomatické styky s 93 štátmi sveta, v ďalších šiestich je zastúpený, má štatút pozorovateľa v OSN atď.
thumb|vľavo|Maltézsky kríž Štátnym zriadením je to volená monarchia. Štátnym sviatkom je 24. jún - narodenie svätého Jána Krstiteľa - patróna rádu.
Znakom rádu je v červenom poli biely osemramenný kríž. Známy je tiež ako maltézsky kríž.
Začiatky
Pri vzniku rádu stála nemocnica v Jeruzaleme (schopná pojať okolo 2000 chorých), založená roku 1050 talianskymi kupcami z Amalfi; 15. februára 1113 pápež Paschal II. rád formálne uznal svojou bulou. Maltézsky rád sa spolu s Rádom templárov stal najdôležitejším vojenským faktorom v Svätej zemi.
Úlohou rádu bola spočiatku starostlivosť o chorých pútnikov do Svätej zeme; so vzrastajúcim nebezpečenstvom arabskej expanzie to bola neskôr najmä ochrana posvätných kresťanských miest v Jeruzaleme a pútnických miest pred islamom a arabskými nájazdmi.
Členovia rádu sa delili na triedy bojovných rytierov, kňazov a bratov ošetrovateľov. Na čele rádu stál a stojí veľmajster rádu. Po rozpustení Rádu templárov v roku 1312 bola veľká časť majetku a pozemkov tohto rádu venovaná Rádu johanitov (neskôr Maltézskemu rádu).
V dôsledku tohto sa rád začal deliť do tzv. jazykov (jazyk pritom zodpovedal skôr územiu, kde sa nehnuteľnosť nachádzala). Pôvodne existovalo sedem jazykov: provensálsky, auvergenský, francúzsky, taliansky, aragónsky, nemecký a anglický, roku 1492 potom vznikol ôsmy jazyk: kastílsky (oddelením od aragónskeho).
Rodos a Malta
Ich prevaha v západnej časti Stredomoria však bola tŕňom v oku silnejúcim Osmanom. Roku 1522 obliehal osmanský sultán Sulejman I. Rodos (mal k dispozícii 400 lodí a 200.000 vojakov, kým rád len 7. 000 rytierov). Po šesťmesačnom obliehaní bolo rytierom dovolené odísť z ostrova. V roku 1530 im cisár Svätej rímskej ríše nemeckého národa a španielsky kráľ Karol V. a pápež Klement VII. darovali súostrovie Malta ako léno za symbolickú cenu jedného maltského sokola ročne.
Roku 1798 musel rád kapitulovať pred Napoleonom Bonapartem, tiahnucim so svojou armádou do Egypta (riadiac sa svojím heslom „nezdvihni meč proti svojmu bratovi kresťanovi“), a usadil sa na niekoľko desaťročí v Rusku, pričom stratil počas nasledujúcich desaťročí väčšinu svojich majetkov, a tým i významu.
Obnovenie rádu
thumb|Fort St. Angelo V roku 1879 bol rád pápežom Levom XIII. znova obnovený a odvtedy má sídlo v Ríme. Jeho dnešná činnosť je prevažne charitatívneho zamerania.
Podobné zoskupenia
V minulosti, predovšetkým po druhej svetovej vojne, vznikol väčší počet rádov a organizácií, ktoré sa svojim názvom resp. znakom odvolávali na tradíciu rádu a imitovali ho.
Jedinou inou organizáciou, ktorá sa v súčasnosti môže úspešne odvolávať na tradíciu tohto rádu, je zoskupenie štyroch národných rádov, známych väčšinou pod názvom Rád johanitov, ktoré sú zoskupené v Aliancii Rádov johanitov (Aliancii rádov sv. Jána; ide o rády v Nemecku, Holandsku, Švédsku a Spojenom kráľovstve). Tieto rády vznikli ako protestantské odštiepenia pôvodného katolíckeho rádu v 16., resp. 19. storočí. Rády sú dnes výlučne dobročinnými organizáciami, udržujú mnoho pobočiek v ďalších štátoch a sú jedinými nástupcami bývalého Rádu sv. Jána v Jeruzaleme, ktorí sú uznávaní aj súčasným maltézskym rádom.
Wolf D. Prix
Wolfgang Dieter Prix (* 12. december 1942, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky architekt, predstaviteľ dekonštruktivizmu, v súčasnosti pôsobiaci pod spoločným názvom architektonickej kancelárie COOP Himmelb(l)au.
Život
Študoval architektúru na Technische Universität Wien, neskôr Architectural Association School of Architecture a nakoniec na Southern California Institute of Architecture v Los Angeles.
Drňa
Drňa je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Saint-Étienne-la-Varenne
Saint-Étienne-la-Varenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
29. december
Úmrtia
thumb|upright|[[Rainer Maria Rilke († 1926)]]
Meziříčko (okres Žďár nad Sázavou)
Meziříčko je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 188 obyvateľov, z toho 85 mužov a 103 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,6 roka, ženy 39,1 roka).
Svatý Jan pod Skalou
Svatý Jan pod Skalou je obec v Stredočeskom kraji, okres Beroun, ktorá spoločne s Karlštejnom a starodávnym Tetínom patria medzi najzaujímavejšie turistické lokality okresu. Obec, ležiaca v nadmorskej výške 233 metrov nad morom má asi 132 (v roku 2006) obyvateľov a rozlohu.
História obce
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1037.
Pamätihodnosti obce
Kostol sv. Jána Krstiteľa je baroková stavba s bohatou vnútornou výzdobou. Uprostred kostola stojí náhrobok sv. Ivana, kde je umiestnená schránka so svätcovými ostatkami. Kostol je prepojený so starým skalným kostolom – jaskyňou sv. Ivana. V časti skalného kostola je zachovaná prirodzená travertínová jaskyňa, zdobená pôvodnou kvapľovou výzdobou. Hneď vedľa kostola, pod oknom Ivanovej jaskyne, vyviera silný prameň liečivej vody, Prameň svätého Ivana.
V kostole sa nachádzajú jaskynné priestory, v ktorých podľa legendy žil a bol pochovaný v 9. storočí pustovník Ivan, syn polabského kniežaťa Gostimysla (skúmaním pozostatkov kostry potvrdilo, že kostra je tisíc rokov stará, že to bol muž, ktorý žil dlho vo vlhkom prostredí a živil sa vegetariánskou stravou). Miestnymi ľuďmi bol od začiatku považovaný za Svätého Ivana a prvého českého svätca (aj keď neoficiálne) ešte pred sv. Ludmilou a sv. Václavom.
Najkrajšia v Svatom Janovi je impozantná vápencová Svätojánska skalná stena, ktorá sa vypína do výšky nad okolitý terén a dominuje tak celému okoliu.
V obci je cintorín s kaplnkou postavenou v neogotickom slohu. V krypte kaplnky sa nachádza rodinná hrobka Bergerovcov. Kaplnku s rodinnou hrobkou nechal postaviť v rokoch 1847 – 1849 JUDr. Maxmilián Berger, predseda spolku pre postavenie Národného divadla v Prahe.
Svatým Janom preteká potok Loděnica, miestne nazývaný Kačák, ktorý na svojom toku k ústiu do Berounky preráža pod kopcom Třesina pri neďalekej obci Hostim vrstvy devónskych vápencov a vytvára pôsobivú skalnú stenu.
Šach
Šach môže byť:
Saint-Arnoult (Calvados)
Saint-Arnoult je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1193 obyvateľov (2009).
Švédske národné bandyhokejové družstvo žien
Švédske národné bandyhokejové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Švédsko v medzinárodných bandyhokejových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Svenska Bandyförbundet. Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1980, keď sa v priateľskom stretnutí stretlo so susedným Fínskom a zvíťazilo.
Družstvo sa zúčastnilo všetkých turnajov majstrovstiev sveta. V prvých piatich turnajoch aj zvíťazilo. Na turnaji v roku 2014 skončilo strieborné, keď vo finále podľahlo 🇷🇺.
Žernovice
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1334.
Pamiatky
Dvojica vzácnych božích muk nazývaných tunajšími obyvateľmi "kapličky" bola okolo roku 2000 odcudzená neznámymi páchateľmi. Na mieste starších božích muk postavil tunajší rodák Jan Ludačka kamennú repliku.
SDH Žernovice
Zbor dobrovoľných hasičov vznikol v obci Žernovice v roku 1904. V súčasnosti má viac ako 100 členov, čo je takmer polovica obyvateľov obce.
Boviolles
Boviolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Generál
Generál je vojenská hodnosť, ktorá je v mnohých štátoch najvyššou vojenskou hodnosťou.
V niektorých štátoch existuje (alebo existovala) ešte vyššia hodnosť, maršal, niekedy je však skôr čestná, bez ďalších právomocí. Hodnosť generál je používaná pozemnými a niektorými vzdušnými ozbrojenými silami. V námorných ozbrojených silách je jej ekvivalentom hodnosť admirál.
Na Slovensku je generál najvyššia policajná hodnosť (jedna zlatá hviezda a zlatá ratolesť, so zlatým lemovaním) a generálom sa stal v roku 2014 aj veliteľ Hasičského a záchranného zboru. Nie je to však pravidlo a len v niektorých štátoch sa vyskytuje generál aj u policajných zložiek.
Generál taktiež nemusí vždy znamenať konkrétnu hodnosť, ale aj všeobecne významného vojenského veliteľa, hlavne keď pôsobil samostatne. Toto platí hlavne, keď ide o osobnosti zo staroveku alebo zo stredoveku.
Vo francúzskych ozbrojených silách sa generáli nazývajú podľa toho, akým veľkým jednotkám by mali teoreticky veliť: Général de Brigade (brigádny generál), Général de Division (divízny generál), Général de Corps d'Armée (generál armádneho zboru), Général d'Armée (armádny generál). Títo generáli majú insígnie s 2 až 5 hviezdami. Okrem toho ešte existuje insígnia so 6 hviezdami (prepožičiava sa vojenskému veliteľovi v oblasti Paríža bez ohľadu na skutočnú hodnosť) a čisto čestná 7-hviezdičková hodnosť Maréchal de France (maršal Francúzska).
Postupnosť
Ozbrojené sily Slovenskej republiky: Policajné hodnosti:
Iní generáli
Ku dňu 1. januára 2007, pri príležitosti štátneho sviatku - Dňa vzniku Slovenskej republiky, prezident Slovenskej republiky Ivan Gašparovič povýšil náčelníka Generálneho štábu OS SR Ľubomíra Bulíka do najvyššej vojenskej hodnosti - generál.
V máji 2014 povýšil prezident Ivan Gašparovič do hodnosti generála vôbec prvého príslušníka Hasičského a záchranného zboru. Generálom sa stal jeho prezident Alexander Nejedlý. Minister vnútra Robert Kaliňák návrh na povýšenie odôvodnil výraznou zásluhou Nejedlého na reformách v zbore. Má ísť o poctu nielen Nejedlému, ale celému zboru.
V januári 2018 bolo v slovenských Ozbrojených silách celkovo 20 miest s plánovanou generálskou hodnosťou, z toho 16 ich bolo obsadených generálmi a 4 plukovníkmi.
Najmladší slovenskí generáli
Podľa knihy „Generáli – slovenská vojenská generalita 1918 – 2009“, z celkového počtu 258 uvedených generálov, medzi desať najmladších generálov za uvedené obdobie patria tieto vojenské osobnosti: :
Iné významy
Vo Švajčiarsku sa pod označením generál skrýva vrchný veliteľ armády, tento post navyše existuje len v časoch vojny.
Majstrovstvá Európy v korfbale
Majstrovstvá Európy tiež slúžia ako kvalifikáčné podujatie na majstrovstvá sveta.
Outdoor-ové majstrovstvá Európy
V roku 1992 zorganizovala IKF prvé oficiálne európske podujatie národných družstievmajstrovstvá Európy, ktoré sa hralo vonku (outdoor). Konalo sa v obci Merton (grófstvo Surrey), v Spojenom kráľovstve v septembri roku 1992, za účasti 7 tímov. K pokračovaniu outdoor-ového turnaja nedošlo, pretože väčšina krajín neorganizovala súťaže vo vonkajších priestoroch a odmietali pozvánku účastniť sa oficiálnych akcií. O šesť rokov neskôr sa konali nasledujúce majstrovstvá Európy, tentoraz však už v hale. Konečné umiestnenie tímov na ME 1992:
Roosevelt Island
right|thumb|Hlavná ulica na Rooseveltovom ostrove
Roosevelt Island je úzky ostrov v East River v meste New York. Nachádza sa medzi ostrovom Manhattan na západe a mestskou časťou Queens na východe.
Rozprestiera sa asi od 46. ulice na Manhattane po 85. ulicu, je dlhý asi a maximálna šírka je 240 metrov. Má rozlohu. Je súčasťou mestskej časti Manhattan a New York County.
Cristian Brandi
Cristian Brandi (* 10. jún 1970, Brindisi, Taliansko) je bývalý taliansky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnajov ATP vo štvorhre.
Lexington
Lexington môže byť:
Ivan Christoforovič Bagramian
Ivan Christoforovič Bagramian (, ; * 2. december 1897 – † 21. september 1982) bol sovietsky vojvodca arménskeho pôvodu, ktorý sa vyznamenal počas druhej svetovej vojny. Neskôr v marci 1955 získal hodnosť maršal Sovietskeho zväzu.
Mladosť a raná kariéra
Narodil sa v rodine arménskeho železničiara. Absolvoval železničné učilište s výborným prospechom. Následne začal pracovať ako železničiar. Po vypuknutí vojny 16. septembra 1915 vstúpil do ruskej cárskej armády. Zúčastnil sa bojov na Kaukazskom fronte a neskôr bol odporučený k štúdiu poddôstojníckej školy, ktorú ukončil roku 1917. Po začiatku občianskej vojny a Brestlitovskom mieri boli cárske jednotky v Arménsku rozpustené a Bagramian preto vstúpil do arménskej armády, kde slúžil v jazdeckom pluku až do roku 1920. Ale po tom, čo bola krajina obsadená boľševikmi bola miestna armáda zrušená, Bagramian vstúpil do sovietskej armády. V roku 1922 sa oženil s vdovou po armádnom dôstojníkovi. V rokoch 1923 – 1931 bol poverený velením Alexandropoľského jazdeckého pluku. Následne nastúpil na dvojročné štúdium na Leningradskej jazdeckej škole a neskôr pokračoval v štúdiu na Frunzeho vojenskej akadémii v Moskve. Neskôr študoval na Akadémii generálneho štábu, kde po skončení štúdia zostal vyučovať. Bagramian bol už v tej dobe skúsený štábny dôstojník. Do komunistickej strany vstúpil až v roku 1941.
Druhá svetová vojna
Na začiatku druhej svetovej vojny bol prevelený k západnému frontu, kde slúžil v štábe 12. armády a neskôr ako zástupca náčelníka štábu juhozápadného frontu. V priebehu operácie Barbarossa sa ako štábny dôstojník zúčastnil na vedení obranných operácií. So šťastím sa mu podarilo vyviaznuť z kotla pri Kyjeve, z obkľúčenia vyviedol skupinu asi 20 000 mužov.
V neskoršom období sa podieľal na plánovaní sovietskych protiútokov pri Moskve. V roku 1942 bol ako náčelník štábu juhozápadného frontu poverený prípravou protiofenzívy pri Charkove, ktorú však Nemci odrazili. V dôsledku sovietskych neúspechov bol v lete 1942 Stalinom zbavený funkcie a poverený velením štábu 28. armády. Následne ho generál Žukov poveril velením 16. armády. S touto jednotkou sa zúčastnil vyčerpávajúcich bojov v oblasti Rževa a neskôr mesta Žizdra.
Povojnové obdobie
V povojnovom období viedol Pobaltský vojenský okruh. Viedol bojovú činnosť proti miestnym protikomunistickým partizánom. Hodnosť maršala Sovietskeho zväzu mu bola udelená 11. marca 1955. V povojnovom období sa venoval aj písaniu literatúry faktu. Bol poverený vedením sovietskych vojsk na Kube počas Kubánskej krízy. Zodpovedal za rozmiestnenie jadrových zbraní na ostrove. Pôsobil tiež ako vojenský poradca počas vojenských rokovaní so Severným Vietnamom koncom 60. rokov.
Zomrel 21. septembra 1982 na následky choroby vo veku 84 rokov. Bol pochovaný pri Kremeľskej stene v Moskve.
Judit Pecháček
Judit Pecháček (rod. Bárdos; * 12. máj 1988, Bratislava) je slovenská filmová a divadelná herečka maďarského pôvodu. Je dcérou novinárky Ágnes Bárdos a politika Gyulu Bárdosa.
Životopis
Skôr ako začala s herectvom, štyri roky študovala na konzervatóriu hru na klavíri. Študovala herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Judit Bárdos hrá prevažne na divadelnej scéne, účinkuje v Divadle Andreja Bagara i Jókaiho divadle, hosťovala tiež v Slovenskom národnom divadle. Filmovo debutovala v roku 2011 v celovečernom filme Dom režisérky Zuzany Liovej, kde stvárnila postavu Evy, za ktorú získala na Art Film Fest 2011 ocenenie Modrý anjel za najlepší ženský herecký výkon, ďalej cenu Igric a napokon významné ocenenie Slnko v sieti.
V roku 2022 sa vydala za českého kameramana a režiséra Miloslava Pecháčka.
Milíčov
Milíčov je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 126 obyvateľov, z toho 67 mužov a 59 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,8 roka (muži 42,1 roka, ženy 45,8 roka).
Predpoveď počasia
Predpoveď počasia je aplikácia vedeckých a technických poznatkov, ktorej výsledkom má byť poznanie počasia a budúceho vývoja atmosféry v určitom čase nad určitým územím.
V minulosti ľudia predpovedali počasie na základe pozorovania oblohy alebo správania sa zvierat, ktoré sa pripravovali na zmenu počasia. Moderná predpoveď počasia vychádza z celkového pohybu oblastí nízkeho a vysokého tlaku vzduchu a frontov. Družicové fotografie štruktúry oblakov pomáhajú vytvoriť presnú predpoveď počasia.
Obsahuje údaje o oblačnosti, zrážkach, extrémnych denných a nočných teplotách, predpoveď smeru a rýchlosti vetra.
Špeciálne predpovede sa pripravujú napríklad pre poľnohospodárov, pre účely ochrany čistoty ovzdušia, pre pozemnú a leteckú dopravu alebo pre energetikov.
Daniela Kodajová
Daniela Kodajová (* 1958) je slovenská historička.
Pôsobí v Historickom ústave SAV. Je výkonnou redaktorkou periodika Slovanské štúdie.
Vieroslav Matušík
Vieroslav Matušík (* 28. august 1927, Ostrava – † 15. január 1995, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ, dirigent a fagotista.
Zo života
Narodil sa v Ostrave. Ako 6-ročný začal hrať na husliach, neskôr na gitare, saxofóne a klarinete. V roku 1945 sa uchádzal o prijatie na pražské konzervatórium. Pôvodne chcel študovať klarinet, nakoniec sa rozhodol pre fagot.
Jeho pedagógom sa stal Karel Pivoňka. V štúdiu hry na fagote pokračoval na Konzervatóriu v Bratislave, ktoré absolvoval v roku 1951. Ešte ako poslucháč pražského konzervatória sa prihlásil na konkurz do vznikajúcej Slovenskej filharmónie, kde nastúpil 1. septembra 1949, čím sa zaradil k jej zakladajúcim členom. V orchestri Slovenskej filharmónie bol 1. fagotistom a členom umeleckej rady. V roku 1956 sa stal členom Dychového kvinteta slovenských filharmonikov spolu s flautistom Vladislavom Brunnerom, hobojistom Ing. Rudolfom Novákom, klarinetistom R. Červenkom a J. Dvořákom, ktorý hral na lesnom rohu. Súbor vyvíjal činnosť do začiatku 60. rokov.
Stalaktit
náhľad|Najväčší stalaktit v Ohio Caverns Stalaktit je visiaci kvapeľ, strechulec, visiak. V prevažnej väčšine prípadov vznikajú krasovými javmi. Tvorí ich hlavne hornina tvorená z kalcitu, tzv sinter. Spojením stalaktitu so stalagmitom vzniká stalagnát.
Samota
Samota môže byť:
Zürišské jazero
300px|right|3D model krajiny pri Zürichu Zürišské jazero (po nemecky: Zürichsee) je alpské ľadovcové jazero vo Švajčiarsku v alpskom predhorí s nadmorskou výškou 406 metrov, rozlohou a hĺbkou až 143 metrov.
Zürišské jazero leží juhovýchodne od Zürichu v kantónoch Zürich, St. Gallen a Schwyz. Hlavným prítokom jazera je rieka Linth. Priteká z kantónu Glarus, tečie umelo vytvorenou obchádzkou cez Walensee popri Schmerikone až do jazera. Z Zürišského jazera tečie do mesta Zürichu rieka Limmat. Voda v jazere je taká čistá, že dosahuje kvalitu pitnej vody.
Zürišské jazero ma tvar banánu. Od Zürichu po Rapperswil je dlhé, spolu s Obersee (vrchné menšie pripojené jazero)  dlhé a vo svojom najširšom mieste medzi Stafa a Richterswilom  široké. Jeho najhlbšie mesto leží v hĺbke medzi Herrlibergom a Oberrieden. Celková dĺžka pobrežia je.