cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov
Kritika
Organizátori v priebehu histórie spadli pod paľbu kritiky niekoľkokrát. Naposledy v januári 2011, kedy boli bývalým tlačovým hovorcom obvinení z prijímania drahých darov. Aby sa bránili, podali o tri týždne neskôr žalobu za ohováranie.
Vladimír Ondruš (politik)
Ing. Vladimír Ondruš (* 23. máj 1942, Bratislava) bol podpredseda prvej ponovembrovej vlády SR od 12. decembra 1989 do 26. júna 1990 a aj prvej Mečiarovej vlády od 27. júna 1990 do 22. apríla 1991.
Ocenenia
V roku 1998 mu Vladimír Mečiar (vykonávajúci prezidentské právomoci) prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Chromosféra
thumb|right|Chromosféra Slnka (ružový kruh okolo mesačného kotúča) pozorovaná pri [[zatmenie Slnka|úplnom zatmení.]]
Chromosféra je tenká vrstva atmosféry Slnka, prípadne aj iných hviezd. Nachádza sa hneď nad fotosférou. V prípade Slnka je široká asi, teda približne ako priemer Zeme. Je viac transparentná ako fotosféra. Za normálnych okolností nie je pozorovateľná, pretože nie je taká výrazná ako fotosféra, je však pozorovateľná pri úplnom zatmení Slnka alebo pomocou spektroskopu.
Jej názov pochádza z gréckeho slova chromos – farba. Má červenkastú farbu, pretože maximum jej žiarenia sa nachádza vo vodíkovej čiare H-alfa, čomu zodpovedá vlnová dĺžka 656,7 nanometrov. Pri prechode svetla chromosférou sa tvoria absorpčné čiary.
Teplota chromosféry sa pohybuje od 6 000 do 20 000 kelvinov. Jej hrúbka je 2 000 až 10 000 kilometrov, závisí od polohy a od fázy slnečného cyklu. V chromosfére sa vyskytujú spikuly, flokuly, fibrily, erupcie a protuberancie. Nad chromosférou sa nachádza koróna.
Alice Nine
alice nine. (v japončine アリス九號.; arisu nain.) je japonská visual kei skupina. Skupinu založil v roku 2004 Nao (ex-RusH), k nemu sa pridali Shou a Tora (obidvaja ex-Givuss), o čosi neskôr aj Hiroto a Saga. Skupina bola po ich príchode kompletná. V septembri 2004 podpísali zmluvu so spoločnosťou PS Company (Kagrra, Kra, Miyavi, The GazettE).
Členovia
SHOU-spev
TORA-gitara
HIROTO-gitara
SAGA-basgitara
Jurta
thumb|Jurta v mongolskej púšti [[Gobi]] Jurta alebo zriedkavo kibitka (po turecky jurt, po mongolsky ger, po kazašsky kigizui, po rusky jurta alebo staršie kibitka, po daríjsky cherga alebo džirga) je tradičné, prenosné, okrúhle stanové obydlie niektorých kočovných kmeňov z oblastí Strednej Ázie a Stredného východu. Má kónickú alebo kopulovitú strechu a pozostáva z ľahšej drevenej konštrukcie a plsťového plášťa. V Strednej Európe v jurtách žili, asi do 11. storočia, Starí Maďari.
Trun (Orne)
Trun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vlajka Náhorného Karabachu
náhľad|Vlajka Náhorného Karabachu Vlajka Náhorného Karabachu je odvodená od arménskej vlajky. Krajina je obývaná prevažne Arménmi, ale je medzinárodne uznaná ako súčasť Azerbajdžanu.
Trun (Orne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vlajka Náhorného Karabachu
Farebnosť vlajky symbolizuje kultúrne spojenie s Arménskom. Biele obdĺžniky možno chápať po jednej stránke ako geografiu krajiny. Obdĺžniky sú poskladané do tvaru trojuholníka. Väčšie Arménsko je symbolizované základ trojuholníka vľavo a menší Karabach je špička trojuholníka vpravo. Na druhej strane obdĺžniky v tvare trojuholníka symbolizujú tradičný arménsky vzor kobercov.
Trun (Orne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tri kráľovstvá
Tri kráľovstvá môžu byť:
Chmúrov potok
Chmúrov potok alebo aj Chmúra je potok na Kysuciach, vo východnej časti okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Vychylovky, má dĺžku 5,1 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Ošust, na juhovýchodnom svahu Svítkovej (1 082,5 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 000 m n. m. Najprv tečie na juh, potom sa stáča na juhozápad a tečie po hranici medzi Oravskými Beskydami na severe a Kysuckou vrchovinou na juhu. Z pravej strany priberá štyri prítoky spod Hankinej poľany, zľava viacero prítokov, najmä prítok (733,8 m n. m.) spod Drabírovca, dva spod Mrvovej Kykule (1 040,2 m n. m.) a od osady Sajdovia. Do Vychylovky ústi pri osade Vychylovka v nadmorskej výške okolo 610 m n. m. Údolím potoka vedie Kysucká lesná železnica a pri osade Chmúrovci stojí skanzen (Múzeum kysuckej dediny).
Dekonštrukcia (filozofia)
Dekonštrukcia je búranie, odstraňovanie, spôsob filozofickej práce, ktorý rozvinul okrem iných J. Derrida v nadväznosti na M. Heideggera, ktorý svoj program dekonštrukcie metafyziky sformuloval pôvodne ako úlohu deštrukcie dejín ontológie. De(kon)štrukcia je kritická ohľadne tradície, ale táto kritika sa odohráva v mene tradicie. V dekonštrukcii (tak ako ju rozvíja francúzska filozofia, nielen Derrida) ide o odhaľovanie dvojznačnosti, ktorú Heidegger sformuloval ako: filozofia ako tradicia a filozofia ako myslenie. Francúzska filozofia od polovice 60. rokov 20. storočia sa snaží ukázať príslušnosť filozofickej tradicie k tradícii a zároveň skúmať, ako táto formácia rozvíja možnosť myslenia. Táto úloha sa orientuje jednak monograficky (na Marxa, Hegela, Kanta,...) ako aj tematicky (písmo, umenie, politika, dejiny,...).
Dekonštrukcia podľa Derridu
Idea dekonštrukcie bola azda vedúcou myšlienkou pri založení Collège International de Philosophie r. 1983 v Paríži pod Derridovým vedením. Tento ústav má na interdisciplinárnej urovni a mimo akademickej hierarchie udržiavať otvorenú možnosť slobodného filozofického výskumu.
Giosuè Carducci
Giosuè Carducci  (* 27. júl 1835, Valdicastello neďaleko Luccy, Taliansko – † 16. február 1907, Bologna, Taliansko) jeden z najväčších talianskych básnikov, považovaný za neoficiálneho moderného národného básnika. Je držiteľom Nobelovej ceny za literatúru (1906).
Život
Giosuè Carducci začal písať poéziu už v detstve pod vplyvom antických vzorov, čoskoro v nej však začal uplatňovať revolučné tendencie (bol synom dedinského lekára, člena hnutia za slobodu a obnovu národnej jednoty Talianska). Študoval vo Florencii a v Pise, vystupoval ako radikálny republikán a antiklerikál sympatizujúci so socialistickým a robotníckym hnutím. Odporcovia Rakúska-Uhorska v ňom videli vzor svojich oslobodzovacích tendencií.
Carducci bol aj uznávaným prekladateľom nemecky písanej poézie. Diela Heineho a Goetheho, ktoré prekladal, hlboko ovplyvnili aj jeho tvorbu.
Zjednotenie Talianska v roku 1870 mu dalo nové umelecké možnosti a prehĺbilo jeho básnickú inšpiráciu. Po stretnutí s kráľovnou Margarétou v roku 1878 sa priklonil k monarchii a umelecky ku klasickému realizmu (stal sa odporcom nielen kresťanského mysticizmu, ale aj romantizmu Alessandra Manzoniho). Čoskoro je označovaný ako národný klasik a najvýznamnejší básnik jednotnej krajiny.
Vedľa básnických skladieb bol Carduci taktiež neúnavným bádateľom na poli literárnej histórie, vydavateľom a komentátorom starých klasických diel talianskej literatúry.
Vysokého ocenenia sa dočkal aj v aktívnej politike, stal sa čestným občanom v Bologni a v roku 1890 bol zvolený do senátu. Najvyššie literárne ocenenie v zahraničí, Nobelova cena za literatúru, mu bola udelená „… nielen pre bohaté vedecké poznatky a kritické výskumy, ale predovšetkým ako hold tvorivej energii, štylistickej sviežosti a pôsobivej lyrickosti, ktoré charakterizujú jeho poeticky majstrovské diela“ (citácia z odôvodnenia Švédskej akadémie), nemohol už pre ochorenie v decembri roku 1906 osobne prevziať a o dva mesiace neskôr zomrel.
Guigneville
Guigneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Sauveur (Hautes-Alpes)
Obyvateľstvo
Saint-Sauveur má 445 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Walter Lewin
Walter H. G. Lewin (* 29. január 1936 ) je bývalý profesor fyziky na Massachusetts Institute of Technology.
Vzdelanie a kariéra
Získal doktorát z jadrovej fyziky v roku 1965 na univerzite Technickej univerzite v Delfte (Technische Universiteit Delft) v Holandsku.
Walter Lewin prišiel na MIT v roku 1966 na postdoktorantské štúdium, neskôr sa stal asistujúcim profesorom. Pripojil sa k skupine, ktorá skúmala röntgenové žiarenie hviezd. Spolu s Georgeom W. Clarkom vykonávali výskum kozmických zdrojov röntgenových lúčov pomocou vypustených balónov. Tieto výskumy viedli k objavu piatich nových zdrojov röntgenového žiarenia.
Jozef Kučerák
Ing. Jozef Kučerák, CSc. (* 18. apríl 1939, Hronec) je slovenský ekonóm a bývalý politik.
Životopis
V roku 19671989 postupne vedecký pracovník Výskumného ústavu životnej úrovne a Výskumného ústavu sociálneho rozvoja práce v Bratislave; 1989/1990 vedecký pracovník Prognostického ústavu SAV v Bratislave. Od januára do júna 1990 poslanec a člen predsedníctva SN FZ za VPN; od júna 1990 do apríla 1991 podpredseda vlády Slovenskej republiky; od mája do októbra 1991 predseda slovenskej rady VPN, od októbra 1991 prvý podpredseda Občianskej demokratickej únie – VPN.
František Mikloško
RNDr. František Mikloško (* 2. jún 1947, Nitra) je slovenský politik, bývalý predseda SNR a dlhoročný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, mladší brat Jozefa Mikloška. V prezidentskej voľbe v roku 2019 kandidoval do funkcie prezidenta Slovenskej republiky (SR).
Biografia
František Mikloško sa narodil v Nitre, kde v roku 1966 ukončil Strednú priemyselnú školu stavebnú.
V roku 1971 ukončil štúdium matematiky na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave. V rokoch 1971 až 1983 pracoval v Ústave technickej kybernetiky SAV v oblasti numerickej matematiky. V rokoch 19831989 pracoval ako robotník. Pred rokom 1989 bol disident, aktivista takzvanej Tajnej cirkvi. Mikloško pracoval medzi vysokoškolskou mládežou a podieľal sa na tvorbe samizdatov. Patril k organizátorom tzv. Bratislavského Veľkého piatku, významnej pokojnej verejnej manifestácie veriacich za náboženskú a občiansku slobodu v roku 1988, známej aj pod názvom Sviečková manifestácia, ktorá bola predohrou Nežnej revolúcie.
Politická kariéra po roku 1989
František Mikloško sa v novembri 1989 stal členom Koordinačného výboru Verejnosti proti násiliu. V roku 1992 sa stal členom Kresťanskodemokratického hnutia. Od roku 1990 bol poslancom Slovenskej národnej rady a Národnej rady Slovenskej republiky. V rokoch 19901992 pôsobil vo funkcii predsedu SNR.
V roku 2004 kandidoval v prezidentských voľbách. V prvom kole získal 129 414 hlasov (6,51%), čím sa umiestnil na piatom mieste z dvanástich kandidátov. Ďalej pôsobil ako poslanec NR SR. Bol členom výboru NR SR pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien. V slovenskom parlamente pôsobil ako jediný nepretržite od 1. marca 1990 až do júla 2010.
21. februára 2008 oznámil Mikloško, spoločne s Vladimírom Palkom, Rudolfom Bauerom a Pavlom Minárikom odchod z KDH. Založili novú politickú stranu Konzervatívni demokrati Slovenska.
Dňa 29. júla 2008 ohlásil František Mikloško svoju opätovnú kandidatúru na prezidenta za KDS. V prvom kole 21. marca 2009 získal 101 573 (5,42 %), skončil na treťom mieste, do druhého kola sa nedostal.
Prirodzená deľba práce
Prirodzená deľba práce je historicky prvá a najjednoduchšia deľba práce pozostávajúca z prideľovania určitých činností vo výrobnom procese podľa veku a pohlavia v rámci výrobnej a spotrebnej jednotky (na rozdiel od spoločenskej deľby práce).
František Mikloško
Politická kariéra po roku 1989
Vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 kandidoval na treťom mieste za koalíciu strán NOVA, KDS a OKS na poslanca Európskeho parlamentu.
Prirodzená deľba práce
K prirodzenej deľbe práce dochádza už v prvotnopospolnom zriadení: dospelí muží sa zaoberajú prevažne lovom zveri a rybolovom, ženy zberom plodov a domácim hospodárstvom, starci zhotovovaním výrobných nástrojov a pod..
František Mikloško
Prezidentské voľby 2019
Mikloško oznámil 7. júna 2018 tretiu kandidatúru na prezidenta ako nezávislý kandidát. V jeho volebnom programe deklaruje desať priorít. Jedným z hlavných motívov je slušnosť, čím nadväzuje sa hlási k odkazu hnutia Za slušné Slovensko. Chce ako prezident fungovať v súlade s Ústavou SR, chce ľudí spájať v duchu slušnosti a spravodlivosti a navodzovať diskusie na rôzne témy.
Asketizmus
Asketizmus môže byť:
František Mikloško
Prezidentské voľby 2019
Ohľadom zahraničnopolitickej orientácie chcel Mikloško reprezentovať príslušnosť Slovenska k Západu, taktiež podporoval euroatlantické ukotvenie Slovenska v EÚ a NATO a aktualizovanú Bezpečnostnú stratégiu SR vo forme, v akej ju Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí SR pripravilo v roku 2017. V bezpečnostnej politike chcel presadzovať dôsledné odlíšenie legálnej a ilegálnej migrácie. Z dejín Slovenske si bral inšpiráciu z demokratickej a kresťanskej tradície. Je veriacim kresťanom, zároveň však odmietal spájanie sa kresťanstva s nacionalizmom. Postupne ho v kandidatúre podporili politické strany OKS a KDH. Podporu mu vyjadrili aj Ján Figeľ, Milan Majerský, Anna Záborská a Marek Krajčí (predstavitelia KDH, OĽaNO a Kresťanskej únie) na spoločnej tlačovej konferencií. Podporilo ho aj Fórum kresťanských inštitúcií, ktoré združuje takmer 60 organizácií. Mikloško získal v prvom kole volieb 122 916 hlasov (5,72 %), čo znamenalo piate miesto. Do druhého kola nepostúpil.
V máji 2023 avizoval, že bude v septembrových voľbách do NR SR kandidovať za KDH ako nezávislý kandidát.
Osobný život
Mikloško je ženatý, oženil sa 6. júla 2007 ako šesťdesiatročný. Jeho manželka Jana (za slobodna Sasínová) pochádza z Moravy a je od neho mladšia o 20 rokov.
Deľba práce
Deľba práce je rozdelenie práce/pracovného procesu medzi jednotlivcov alebo skupiny, špecializovaných/-né (v tejto súvislosti) na komplementárne aktivity.
V spoločenských vedách hovoríme aj o spoločenskej deľbe práce, myslí sa tým deľba práce „spoločnosti“, čiže od úrovne celej spoločnosti až po úroveň podniku.
Najznámejšími autormi, ktorí sa deľbou práce podrobne zaoberali, sú: Émile Durkheim, Adam Smith ("Traktát o podstate a pôvode bohatstva národov"), Karl Marx ("Kapitál") a Frederick W. Taylor (tzv. taylorizmus).
Deľba práce v dejinách (prevažne marxistický pohľad)
Začiatky deľby práce spadajú do obdobia 40 000 pred Kr. až 10 000 pred Kr.
Prvá veľká spoločenská deľba práce, ktorá bola určitou špecializáciou vnútri poľnohospodárstva, a v ktorej došlo k oddeleniu pastierskych kmeňov od celkového množstva kmeňov, resp. k oddeleniu chovu dobytka od ostatného poľnohospodárstva, viedla k značnému zvýšeniu produktivity práce a vytvorila materiálne predpoklady pre vznik súkromného vlastníctva.
Druhá veľká spoločenská deľba práce, za ktorej dochádza k odlúčeniu remesla, ktoré bolo pôvodne vedľajšou činnosťou poľnohospodára, od poľnohospodárskej činnosti; viedla k ďalšiemu zvýšeniu produktivity práce; bola jednou z podmienok vzniku tovarovej výroby a začiatkom procesu oddeľovania mesta od dediny.
Tretia veľká spoločenská deľba práce bolo osamostatnenie obchodu.
Balkán
Balkan môže byť aj: bulharský výrobca motocyklov, pozri Balkan (motocykel)
Ostrý Roháč
Ostrý Roháč je jeden z najznámejších vrcholov Západných Tatier, ležiaci v hrebeni tvorenom vrcholmi Baníkov, Plačlivé a Volovec. Hrebeň ďalej pokračuje po slovensko-poľskej hranici až po vrchol Blyšť blízko Bystrej.
Vrchol
Vrchol je tvorený dvojvrcholovým končiarom v hlavnom hrebeni. Celá časť Západných Tatier medzi vrcholmi Brestová a Volovec nesie meno Roháče. Vrcholová časť je zo žuly, severné strmé steny a žľaby sú často lámavé.
Výhľady a iné
Ostrý Roháč patrí medzi najexponovanejšie vrcholy tejto časti Tatier, najťažšie časti trasy sú istené fixnými reťazami. Z vrchola je nádherný výhľad na Volovec, Plačlivé ale i na Roháčske a Jamnické plesá v dolinách.
I’m from Barcelona
V roku 2006 vydala skupina EP Don’t Give Up on Your Dreams, Buddy! a tiež štúdiový album Let Me Introduce My Friends - obidva boli poitívne hodnotené hudobnými kritikmi. V októbri 2008 vydala skupina svoj druhý štúdiový album Who Killed Harry Houdini?.
Mohavská púšť
Mohavská púšť zaberá veľkú časť juhovýchodnej Kalifornie, južnej Nevady, juhozápadneho Utahu a severozápadnej Arizony. Je pomenovaná podľa pôvodných obyvateľov v tejto oblasti - indiánsky kmeň Mohave.
Siemens (podnik)
náhľad|Logo Siemens Siemens AG je najväčšia svetová konglomerátna spoločnosť. Založila ju Susan Siemensčíková. Jej medzinárodné vedenie sídli v Berlíne a v Mníchove. Akcie Siemens AG sa obchodujú na frankfurtskej burze a od 12. marca 2001 aj na newyorskej burze.
Mohavská púšť
Hranice púšte sú vo všeobecnosti definované výskytom juky Jozueho strom (Yucca brevifolia). Topografické hranice tvoria pohoria, Tehachapi Mountains na západe, San Gabriel Mountains a San Bernardino Mountains na juhozápade. Hranice pohorí sú dosť jednoznačné, pretože ich tvoria dva najväčšie tektonické zlomy v Kalifornii: San Andreas a Garlock. Veľká panva leží na severe a púšť Sonoran na juhu a východe. Severovýchodná hranica nie je zreteľná a je tvorená práve výskytom Jozueho stromu.
Mohavská púšť má rozmanité členenie a viaceré biotopy. Nachádzajú sa tu 300 metrov vysoké pieskové duny, soľné pláne, vysychajúce jazerá a pramene. V púšti sa nachádza aj známe „údolie smrti“ - Death Valley, ktoré je najnižšie položenou pevninou v USA a jednou z najteplejších oblastí v USA.
Siemens (podnik)
Založil ho Werner von Siemens v Berlíne 1. októbra 1847. Spoločnosť bola založená na jeho vynáleze telegrafu, ktorý používal strelku na ukazovanie písmen Morseovej abecedy. Spoločnosť Telegraphen-Bauanstalt von Siemens & Halske prevzala jeho továreň 12. októbra.
Celosvetovo zamestnáva Siemens a jeho dcéry 472-tisíc ľudí v 190 krajinách v roku 2006 zaznamenal tržby za 75,4 miliárd eur za fiškálny rok 2005.
Mohavská púšť
Fauna a flóra
V púšti sa nachádza od 1 000 do 2 000 druhov rastlín, medzi ktoré patria kaktusy, kry, niekoľko parazitických rastlín a veľké množstvo kvitnúcich rastlín. Medzi endemické druhy patria napríklad ryby v malých prameňoch a približne 22 rastlín.
Ochrana prírody
Medzi chránené územia patria: Antelope Valley California Poppy Reserve, Arthur B. Ripley Desert Woodland State Park, Národný park Death Valley, Národný park Joshua Tree, Mojave National Preserve, Providence Mountains State Recreation Area, Red Rock Canyon State Park a Saddleback Butte State Park.
Podnebie
Leto v púšti je veľmi suché a horúce. Ochladenie nastáva na konci jesene a v zime, keď nastane obdobie zrážok. Ročné zrážky predstavujú príjem menej ako a to najmä v nadmorskej výške nad  V extrémne horúcom údolí Death Valley pravidelne dosahujú teploty 49 °C. Napriek svojej vyprahnutosti bola Mohavská púšť (aj Antelope Valley na juhozápade) strediskom produkcie ďateliny, ktorú zavlažovali pomocou akvaduktu California Aqueduct.
Zoznam planétok 41001 – 41250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Adolfo de la Parra
Adolfo „Fito“ de la Parra (* 3. február 1952, Mexiko) je mexický bubeník, člen skupiny Canned Heat. Na bicie začal hrať už v detstve a svoju prvú kapelu nazvanú Los Sparks založil už vo svojich štrnástich rokoch, v roku 1958. Neskôr hral s niekoľkými ďalšími mexickými skupinami a hudobníkmi a roku 1966 odišiel do Los Angeles, kde sa najprv stal členom kapely Sotweed Factor, z ktorej onedlho prešiel k Bluesberry Jam a nakoniec sa roku 1967 stal členom skupiny Canned Heat. Je autorom autobiografickej knihy nazvanej Living the Blues.
Chrám Kristovho narodenia (Riga)
náhľad|Katedrála Kristovho narodenia v Rige náhľad|Pohľad na katedrálu Chrám Kristovho narodenia je hlavným katedrálnym chrámom pravoslávnej cirkvi v lotyšskom hlavnom meste Riga. Nachádza sa neďaleko pamätníka lotyšskej nezávislosti, ktorí poznajú turisti pod názvom Milda.
História
Chrám bol vybudovaný z iniciatívy gubernátora P. Bagrationa pre potreby rozrastajúcej sa pravoslávnej komunity v meste Riga, ktorá bol strediskom gubernie a významným ruským baltským prístavom. Stavba sa realizovala v rokoch 1876 až 1884. Chrám bol postavený v novobyzantskom architektonickom štýle. Kupola chrámu sa vznáša do výšky 40 metrov. Počas nemeckej okupácie v čase prvej svetovej vojny (1917 - 1918) bola katedrála pravoslávnej cirkvi odobratá a prevzala ju evanjelická cirkev augsburského vyznania. Pravoslávnym veriacim sa chrám vrátil v roku 1921 a konali sa v ňom bohoslužby v ruskom a v lotyšskom jazyku. V roku 1961 komunisti chrám zatvorili a v jeho priestoroch zriadili planetárium.
Súčasnosť
Po obnovení nezávislosti Lotyšska v roku 1991 bol chrám opäť vrátený pravoslávnym veriacim a začali sa v ňom konať pravoslávne bohoslužby. V roku 2000 dostala katedrála nový ikonostas, ktorý chrámu daroval I. Malyškov, ktorého rodina pochádzala z Lotyšska.
Povrchová úprava dreva
Povrchová úprava dreva
Výrobky z dreva, ktoré sú určené na dlhodobé používanie, sa musia chrániť pred napadnutím škodcami z rastlinnej a zo živočíšnej ríše, prípadne pred ohňom. Chrániť možno surovinu, polotovar alebo hotový výrobok. Výber ochrany dreva závisí od použitia výrobku. Iná ochrana je potrebná pri výrobkoch umiestnených v interiéri a iná v exteriéri.
Ochrana dreva sa môže robiť podľa:
Fyzikálna ochrana dreva
Optimálna vlhkosť dreva pre rozvoj drevokazných húb je 30 až 80 %. Znížením vlhkosti dreva pod 15 % sa rozmnožovanie húb v dreve zastavuje. Sušenie dreva, ktoré ma niekoľko spôsobov, je základnou fyzikálnou ochranou dreva. Sušenie nie je dostatočnou ochranou dreva, pretože drevo vo vlhkom prostredí ju prijíma späť. Suché drevo je síce odolné proti napadnutiu hubami, ale nie je chránené pred drevokazným hmyzom a ohňom. Preto sa sušenie pokladá len za predbežnú ochranu, po ktorej má nasledovať všestrannejšie konzervovanie. Povrchové nátery – vhodnými farbami a lakmi obmedzujú poškodenie dreva nepriamo, pretože zabraňujú vnikaniu vlhkosti do dreva. Účinok tejto ochrany trvá dovtedy, kým je náter súvislý. Povrchová úprava je najčastejším spôsobom ochrany stolárskych a nábytkárskych výrobkov.
Chemická ochrana dreva
Chemická ochrana dreva sa môže robiť:
1) beztlakovými spôsobmi
2) tlakovými spôsobmi
3) vytláčaním obsahu bunkových dutín a difúziou 4) čiastočnou ochranou sa chráni len najohrozenejšia časť dreva (robí sa povrchovými nátermi, postrekom, vpichovaním, očkovaním a pomocou vývrtov) 5) bojom proti domácim hubám a živočíšnym škodcom (je to osobitná skupina tvoriaca ochranu dreva už napadnutého škodcami)
Natieranie:
Máčanie:
Striekanie:
Úprava povrchu transparentnými nátermi
Na základné napúšťanie dreva pred použitím ďalších náterových látok používame napúšťaciu fermež alebo syntetické napúšťadlo. Po dobrom vyschnutí môžeme použiť vonkajšie nátery. Na bezfarebné – transparentné nátery dreva sa môže používať vonkajší olejový lak /O 1108/. Náter odoláva poveternostným vplyvom, ale dlho schne. Na vrchné nátery, ktoré nie sú vystavené priamemu pôsobeniu poveternostných vplyvov napr. nábytok, vnútorné priestory budov, sa môžu použiť olejové laky na nábytok /O 1104/, syntetické vonkajšie laky alebo nitrocelulózové laky na leštenie /C 1008/, ktoré rýchlo zasýchajú. Nitrocelulózovými nátermi možno dosiahnuť rovnomerné hladké a lesklé plochy použitím rozotieracej politúry /C 1013/. Na zhotovenie transparentných náterov dreva, drevovláknitých dosiek, preglejok a podobne sa používajú aj epoxidové dvojzložkové laky /S 1300/. Chemický priemysel vyrába aj ďalšie druhy lakov, z ktorých niektoré majú špecifické použitie. Na nátery malých plôch, napr. v domácnosti, v školských dielňach a na opravy sa používajú laky v sprayovej úprave. Náterové látky môžeme na drevo nanášať štetcom alebo striekaním, prípadne máčaním.
Javier Pérez de Cuéllar
Javier Pérez de Cuéllar Guerra (* 19. január 1920, Lima, Peru † 4. marec 2020, tamže) bol peruánsky diplomat, politik a v rokoch 1982 až 1991 5. generálny tajomník OSN.
Kariéra
Bol člen peruánskej delegácie na prvom Valnom zhromaždení OSN v roku 1946. V roku 1966 bol menovaný zástupcom ministra zahraničia. Bol členom peruánskej delegácie pri OSN v období od 25. valného zhromaždenia do 30. valného zhromaždenia. Roku 1971 sa stal stálym predstaviteľom Peru pri OSN. V rokoch 1973 a 1974 slúžil ako prezident Bezpečnostnej rady OSN. V septembri roku 1975 bol menovaný špeciálnym predstaviteľom generálneho tajomníka na Cypre, kde bol až do roku 1977, kedy sa vrátil ku zahraničnej službe Peru. Vo februári roku 1979 bol menovaný zástupcom generálneho tajomníka pre špeciálne politické záležitosti a v roku 1981 bol menovaný osobným predstaviteľom generálneho tajomníka pre záležitosti týkajúce sa Afganistanu.
V decembri roku 1981 bol zvolený za generálneho tajomníka OSN. Termín mu bol predĺžený o druhé funkčné obdobie v roku 1986. Počas svojej funkcie generálneho tajomníka viedol rokovanie medzi Veľkou Britániou a Argentínou po Falklandskej vojne. Úspešne taktiež rokoval o mieri v Iránsko-irackej vojne v roku 1988, rokoval o nezávislosti Namíbie a o mieri v konflikte v Západnej Sahare medzi Marokom a Frontom Polisario. Jeho druhý termín skončil 31. decembra 1991, odmietol kandidovať na tretí termín.
V roku 1995 neúspešne kandidoval na prezidenta Peru. Od roku 2000 bol do roku 2001 ministrom zahraničia Peru.
CQD (signál)
CQD bol kedysi používaný námorný signál, vysielaný v morzeovke ( — · — ·    — — · —    — · · ), ktorý mal varovať o nebezpečenstve všetky ostatné a blízke lode.
Tento signál sa začal používať krátko po vynájdení telegrafu a aktívne sa používal približne do roku 1910 – 1914, keď bol nahradený novým a doteraz platným núdzovým signálom SOS.
Pancierniček zelený
Pancierniček zelený alebo pancierniček kovový, pancierniček zlatopásikavý, panciernik zelený, panciernik kovový (lat. Corydoras aeneus) je druh ryby z čeľade pancierničkovitých (Callichthyidae).
Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (Venezuela až Uruguaj).
Chaetonotoidea
Chaetonotoidea je trieda brušnobrviek. Sú to väčšinou sladkovodné druhy s vidlicovitým ukončením tela. Samčie gonády sa vyskytujú zriedka, rozmnožujú sa thelytokiou. Na Slovensku je asi 20 druhov, napr. brušnobrvka veľká (Chaetonotus maximus).
Urou-et-Crennes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nihiru
Nihiru (pôvodný názov Nikia) je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.
Futbalista roka 2008 (Slovensko)
Futbalista roka 2008 bol 16. ročník ankety Futbalista roka. Vyhlásenie sa konalo 26. marca 2009. Vyhral Martin Škrtel s počtom bodov 342. Pred druhým Marekom Hamšíkom mal náskok 40 bodov. Tretí skončil Stanislav Šesták.
Nihiru
Nachádza sa v strede súostrovia na severnej strane a jeho najbližšími susedmi sú atoly Taenga ( na severozápad) a atol Marutea ( na juhozápad). Centrálny ostrov Francúzskej Polynézie Tahiti je vzdialený smerom na západo-juhozápad.
Geografia
Atol na dĺžku nepresahuje a na šírku má približne. Lagúna má celkovú rozlohu, pričom na mnohých miestach sa dvíha v podobe koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine. Voda sa do a z lagúny z okolitého oceánu dostáva ponad útes najmä z juhu a cez úzke a plytké prieplavy aj z ostatných strán. Podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Kaukura, Toau, Faaite, Tahanea a i.), je z južnej strany tvorený zväčša nízkym koralovým útesom, umiestneným iba tesne na úrovni hladiny oceánu a s väčším výskytom súše zo severnej strany.
Do lagúny vedie jediný, umelo prekopaný úzky prieplav pre menšie lode, situovaný na juhozápadnom cípe atolu pri ostrovčeku Niukia. Na tomto mieste je lagúna zároveň veľmi plytká, múr koralov siahajúcich až k hladine vytvára plytký bazén trojuholníkového pôdorysu s rozmerom hrany cca.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej pod morskú hladinu. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku a jej vek sa odhaduje na 47,6 až 48,4 mil. rokov.
Dejiny
Pozostatky starovekých sídiel a kultúr je možné nájsť na severných motu, napr. na motu Oneroa.
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol Faddej Faddejevič Bellinsgauzen 13. júla 1820. Atol pomenoval „Nigeri“.
V 19. storočí, keď sa Nihiru stal francúzskym územím, mal asi 50 obyvateľov.
Súčasnosť
Atol je veľmi nízko situovaný, bez výraznejších morfologických či prírodných zaujímavostí. Na väčšine súše, kde je vegetácia schopná rásť a udržať sa, je vysadený kokosovník.
Bazilika Panny Márie Lichenskej
Päťloďová bazilika bola postavená v rokoch 19942004 na mieste mariánskych zjavení z 19. storočia. Autorkou architektonického plánu je Barbara Bielecka. V bazilike sa nachádza najväčší súbor organov v Poľsku; na zvonici kostola je zavesený najväčší zvon v Poľsku. Súčasťou baziliky sú aj múzeum a pápežské apartmány.
Priečelie baziliky má 162 metrov, veža chrámu má výšku 141, 5 metra. Kupola chrámu je vysoká 103, 5 metra, pri jej stavbe bol použitý anodizovaný hliník. Architektonicky stavba spája viaceré tradičné prvky zo štýlov historického umenia (gotika, renesancia, barok, secesia), no obsahuje aj inovatívne prvky. V interiéri sa striedajú zlatá a žltá farba, ktoré majú vyvolávať pocit tepla. Umocnený je vďaka svetlu, ktoré dnu privádza 365 tónovaných okien. V kostole sa nachádza vzácny obraz Panny Márie Lichenskej, bolestiplnej kráľovnej Poľska, vďaka ktorému bazilika patrí k najvýznamnejším pútnickým miestam v Poľsku.
Z architektonického hľadiska vzbudzuje kostol kontroverzie, býva označovaný za príklad gýča a označovaný ako sakrálny Disneyland.
Nihiru
Administratívne a geografické členenie
Geograficky patrí atol Nihiru k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Takume, Raroia a Taenga.
Delenec
Delenec je hodnota, ktorú rozdeľujeme; číslo, ktoré sa pri delení delí.
Príklad: 6 : 2 = 3 delenec je 6
Macrodasyoidea
Macrodasyoidea je trieda brušnobrviek. Sú to morské druhy, hermafrodity, napr. Macrodasys buddenbrocki.
Slobozia
left|60px|Znak thumb|Slobozia Slobozia je mesto v Rumunsku vo východnej časti regiónu Valašsko asi 150 km východne od Bukurešti. Je hlavným mestom župy Ialomița, má 132,87 km² a 56 913 obyvateľov. right|thumb|Poloha Slobozie
Charakter mesta
Slobozia je centrom veľmi úrodnej poľnohospodárskej oblasti - nachádza sa uprostred rozsiahlej nížiny. Postavná tu je ako turistická atrakcie malá kópia Eiffelovej veže (54 m). V roku 1999 bolo kultúrne centum mesta Ionel Perlea zapísané do zoznamu UNESCO.
Jej názov má slovanský pôvod, pochádza zo slova sloboda. Mesto totiž vzniklo pod prísľubom oslobodenia od niektorých daní, vďaka čomu sem boli prilákaní roľníci.
Delenie
Delenie alebo deľba môže byť:
Delenie môže byť:
Guilly (Loiret)
Guilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Delenie pojmu
Delenie pojmu je spôsob slovného objasňovania pojmu, ktoré spočíva v uvádzaní všetkých druhov pojmu.
Guilly (Loiret)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Albius Tibullus
Albius Tibullus (54-19 pred Kr.) bol rímsky elegický básnik. Jeho život aj dielo sú obostreté radou nejasností. V stredoveku mu bol pripísaný súbor štyroch kníh elegickej poézie, tzv. Corpus Tibullianum (tibulovský korpus), z ktorého sú dnes za pravé považované len prvé dve knihy. Zdrojom informácii o Tibullovom živote je z veľkej časti anonymný životopis (vita) pripojený k rukopisom niektorých tibullovských zbierok (možno prevzatý zo Suetoniovho diela De poetis, O básnikoch), v menšej miere poézia jeho súčasníkov, Domitia Marsa, ktorý zložil na Tibulla pohrebný epigram, a Ovídia, možno i Horatia, ktorý spomína básnika Albia v svojich Listoch. Niečo málo o vlastnom živote prezrádza vo svojich veršoch sám Tibullus.
Už i samotné Tibullovo meno nie je presne známe. Jeho praenomen sa vôbec nedochoval. Ani jeho nomen gentile (rodové meno), Albius, nie je isté. Pokiaľ ide o pôvod, Tibullus pravdepodobne pochádzal z jazdeckej rodiny žijúcej mimo Ríma, možno v Latiu. Ako o jeho rodisku sa uvažuje o obciach Pedum alebo Gabii.
Život
Tibullova básnická kariéra začala po stretnutí s Marcom Valeriom Messallom Corvinom, významným štátnikom a patrónom umelcov, ktorý stál na čele tzv. Messallovského krúžku. Podobne ako iná dôležitá osobnosť Tibullovej doby, Maecenas, Messallla podporoval mladých umelcov, ktorí sa pokúšali uchytiť v Ríme. Na rozdiel od Maecenatovho krúžku však zostávali Messallovi básnici apolitickí.
Roku 30 pred Kr. bol Messalla vyslaný ako veliteľ, aby potlačil povstanie proti rímskej moci v Aquitanii. Tibullus svojho patróna na ťažení sprevádzal a neskôr oslávil svojimi veršami triumf, ktorý si v boji Messalla vydobyl (27 pred Kr.). Tibullus sa pripojil k Messallovi aj pri akejsi neidentifikovanej výprave na východ, ale na ceste ochorel a musel sa zastaviť na Kerkyre (dnes Korfu), aby sa vyliečil.
Z náznakov v jeho vlastných veršoch sa usudzuje, že podobne ako Vergílius a Horatius, aj Tibullus prišiel o rodinný majetok počas konfiškácii roku 41 pred Kr. Neskôr sa mu dostalo vidieckeho statku v Latiu, kde prežil posledné roky svojho života, možno ako dar od Messallu.
Corpus Tibullianum
Súbor elégii nazvaný podľa údajného autora ako tibullovský korpus sa zachoval v dvoch rukopisoch, ambrosianskom (okolo 1375) a vatikánskom (okolo 1426). Veľký počet úryvkov z Tibullových elégii sa objavuje aj v zborníku Florilegium Gallicum (12. storočie) a v Excerpta frisingensia. Počas humanizmu bola tretia kniha korpusu rozdelená na dve časti, takže z pôvodných troch kníh sa zbierka rozšírila na štyri.
Čas a okolnosti vzniku originálneho korpusu nie sú jasné. Veľmi pravdepodobne malo ísť o zborník poézie Messallovho krúžku, v ktorom Tibullus, ako najvýznamnejší predstaviteľ tohto okruhu, prirodzene zastával popredné miesto. Len neskôr mu bolo priradené autorstvo celej zbierky, ktorá podľa neho dostala názov. Korpus vznikol najskôr po Tibullovej smrti (19 pred Kr.), možno dokonca až v 1. storočí po Kr.
Tibullove skladby
thumb|400px|Tibullus na návšteve u Délie, olejomaľba Lawrenca Alma-Tadema, 1866. Až do 18. storočia boli považované všetky básne v tibullovskom korpuse za dielo Albia Tibulla. Dnes sa prisudzuje Tibullovo autorstvo iba prvým dvom knihám, ďalej dvom posledným básňam štvrtej knihy a piatim básňam (čísla 2-6) tej istej knihy.
Hlavnou témou Tibullových elégii, tak ako v prípade iných elegikov, je neopätovaná, idealizovaná láska k žene, ktorá sa stáva básnikovým idolom a ktorej bezmedzne slúži, svojou poéziou i celým životom. Tibullova Femme Fatale, Délia (ide o básnický pseudonym, podľa Apuleia bolo jej skutočné meno Plania ), je prototypom rozmarnej, mondénnej krásky, ktorá chudobným básnikom pohŕda a zahráva sa s jeho úprimným citom. Prvá kniha, vydaná roku 26 alebo 25 pred Kr. je plná básnikovho náreku nad nenaplnenou láskou, postupne ale Délia ustupuje do pozadia a objavujú sa ďalšie osoby. V prvej knihe sa preto objavuje aférka s chlapcom Marathom, ktorá má snáď prekryť básnikovu bolesť nad nevydareným vzťahom s Déliou, a v druhej knihe Délia úplne ustupuje chamtivej, nemilosrdnej kurtizáne nesúcej meno Nemesis (Odplata), ktorá básnika využíva a zahráva sa s ním.
Niekoľko básní prvých dvoch kníh sa zaoberá inou ako milostnou tematikou. Napríklad báseň číslo 2 v druhej knihe ospevuje narodeniny básnikovho priateľa Cornuta a slávna elégia číslo 10 prvej knihy je oslavou mieru a pokoja.
Výrazným Tibullovým špecifikom oproti iným básnikom je jeho zameranie na idylizovaný vidiecky svet. Kým iní elegici sa zočí-voči nevydarenému milostnému vzťahu utiekajú do sveta mýtov a fantázie, Tibullus sa upína k jednoduchému životu na dedine ako ho podáva rímska tradícia. Kým milostné dobrodružstvá Catulla alebo Ovídia sa odohrávajú v Ríme, Tibullus sa oddáva láske k Délii na vidieckom statku.
Významným prvkom Tibullovej poézie je motív mieru (ten dominuje napríklad básni číslo 10 prvej knihy). Tibullus sa stavia proti vojne, aj keď vojenská chrabrosť predstavuje jednu zo základných cností rímskeho charakteru. Toto volanie po mieri snáď súvisí s radom občianskych vojen, ktoré vyčerpávali rímsky štát počas básnikovho života a z ktorých si želal Tibullus, nemenej ako jeho súčasníci, uniknúť – do objatia milovanej ženy a do vidieckej idyly z rímskych mýtických príbehov.
Tibullove štýl je jednoduchý a čistý, oprostený od nadmernej zložitosti, ktorou sa vyznačovala neóterická poézia. Pripomína jednoduchosť vidieckeho života, ktorý básnik ospevuje a pokúša sa navodiť už i melodickým rytmom svojich veršov. Tibullova výrazová čistota pritom je výsledkom prepracovanosti, vyhýbanie sa zložitosti je úmyselné a Tibullus, tak ako ostatní elegici, je učený básnik (poeta doctus) v neóterickom duchu.
Lygdamus
Pod elégie tretej knihy sa podpísal ako autor istý Lygdamus. Až do 18. storočia sa predpokladalo, že sa pod týmto gréckym pseudonymom ukrýva Tibullus, ale výrazné rozdiely oproti Tibullovmu štýlu i životopisných údajoch obsiahnutých v jeho poézii poukázali na to, že ide o úplne inú osobu. Identita Lygdama zostáva záhadou. Niektorí odborníci ho stotožňujú s inými básnikmi (Valgius Rufus, Cassius Parmensis, dokonca i Ovídius) alebo s Messallovým synom Messallinom. S istotou možno tvrdiť len toľko, že Lygdamus patril k Messallovmu básnickému krúžku.
Lygdamova poézia je oproti básňam iných elegikov neumelá a nevyvážená. Časté sú výpožičky od iných básnikov, vrátane Ovídia a Tibulla, snaha pridržiavať sa tradičných elegických motívov ktorá hraničí až s klišé a štylistická nevyzrelosť.
Spoločenská deľba práce
Spoločenská deľba práce je deľba práce, za ktorej dochádza na jednotlivých stupňoch vývoja výrobných síl k členeniu jednotlivých činností vo výrobnom procese medzi jednotlivých príslušníkov alebo skupiny spoločnosti podľa druhov vyrábanej produkcie a k vzájomnej výmene produktov ich práce, aby uspokojili svoje potreby (na rozdiel od prirodzenej deľby práce).
Albius Tibullus
Panegrycus Messallae (Panegryk na Messallu)
Prvou skladbou štvrtej knihy tibullovského korpusu je dlhá báseň písaná v hexametroch, panegryk na Messallu zložený pravdepodobne pri príležitosti jeho konzulátu roku 31 pred Kr. Autor diela je neznámy, podľa kvality diela zaiste nie Tibullus, pravdepodobne sa ale tiež pohyboval v Messallovom okruhu.
Spoločenská deľba práce
Spoločenská deľba práce je daná stupňom a charakterom rozvoja výrobných síl spoločnosti; rozvoj výrobných síl vedie k prehlbovaniu spoločenskej deľby práce, jednotlivé druhy produktívnej činnosti sa stávajú relatívne samostatnými sférami pôsobenia určitých individuálnych alebo skupinových výrobcov; v dôsledku toho sa jednotlivé práce stávajú navzájom závislými prácami a jednotliví výrobcovia navzájom závislými vyrobcami; svoje rôznorodé potreby môžu uspokojovať len vzájomnou jednotou špecializácie a kooperácie, pričom určujúcou stránkou je špecializácia a určovanou kooperácia. Každý jej nový stupeň znamená zvýšenie produktivity práce.
Albius Tibullus
Sulpicia
V trinástich skladbách štvrtej knihy nasledujúcich po panegryku figuruje výrazne postava Sulpicie, Messallovej netere zamilovanej do mladíka menom Cerinthus (niektorí ho stotožňujú s Tibullovým priateľom Cornutom, ktorému je určená druhá elégia druhej knihy). Päť básní pripisovaných Tibullovi (čísla 2-6 v štvrtej knihe) pojednávajú o milostnom vzťahu týchto dvoch osôb. Ďalších šesť elégii (čísla 7-12) sú ale milostnými veršami samotnej Sulpicie. Ide o ojedinelý jav v rímskej poézii, kde sú ženy-básničky a navyše ženy, ktoré sami oslovujú svojich milencov veršami, výnimkou.
Tibullov ohlas
Hoci podľa niektorých rímskych vzdelancov bola tibullovská poézia príliš jednotvárna a so svojim pokojným, vidieckym tempom málo dynamická, významný antický kritik Quintilianus hodnotí Tibulla ako najväčšieho spomedzi elegikov. Tibullus sa vytratil do úzadia až v neskorej antike a počas stredoveku. K jeho znovuobjaveniu došlo počas humanizmu a od tej doby vyvoláva opakovaný záujem. Inšpiroval mimo iné básnikov Luigiho Alamanniho, Johanna Wolfganga Goetheho, Mörika a Carducciho.
Spoločenská deľba práce
Viedla k vzniku spoločenských tried a štátu.
Alex Tanguay
Alex Tanguay (* 21. november 1979, Sainte-Justine, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Hrával v NHL postupne za Colorado Avalanche, Calgary Flames, Montreal Canadiens, Tampa Bay Lightning a Arizona Coyotes a vo Švajčiarsku za HC Lugano.
Klubový hokej
Tanguay hrával na pozícií ľavého krídla a centra. Bol draftovaný v roku 1998, celkovo 12. v poradí klubom Colorado Avalanche. Svoj prvý gól v NHL strelil 8. októbra 2000 v zápase proti Pittsburghu Penguins. Hneď vo svojej prvej sezóne sa v drese Avalanche prebojoval do finále play-off, kde v rozhodujúcom siedmom zápase proti New Jersey Devils strelil dva góly, vrátane víťazného a získal s klubom Stanleyho pohár.
V roku 2006 ho vymenili do Calgary Flames. V drese Flames odohral necelé 2 sezóny.
20. júna 2008 počas draftu bol súčasťou výmeny, v rámci ktorej putoval do tímu Montreal Canadiens, kde však odohral iba 1 sezónu, lebo 1. Septembra 2009 prestúpil do tímu Tampa Bay Lightning.
Na sezónu 2010/11 podpísal zmluvu s Calgary Flames, kde sa vrátil po dvoch rokoch. Aj napriek zraneniam sa stal jedným z najproduktívnejších hráčov klubu. Po prvej sezóny podpísal päťročnú zmluvu s klubom na 17,5 milióna dolárov.
V roku 2013 bol prekvapujúcu vymenený do klubu Colorado Avalanche. Tu odohral tri sezóny, kariéru ukončil v roku 2016 v drese Arizona Coyotes.
Osobný život
Jeho mladší brat Maxime hrá v ECHL, za tím Toledo Walleye. Alex je ženatý a má jednu dcéru
Brušnobrvky
Brušnobrvky (iné názvy: bruchobrvky, brušnobrvce, bruchobrvce ; ) sú kmeň prvoústovcov. Sú to drobné, najviac veľké vodné živočíchy, zaraďované donedávna ako trieda do kmeňa Nemathelminthes.
Tielko fľaškovitého tvaru je ukončené vidlicovitou „nohou“ s cementóznami žľazami, ktoré produkujú vo vode tuhnúci sekrét. Ním sa prichytávajú na predmety vo vode. Na brušnej strane je niekoľko radov bŕv (–» brušnobrvky), ktoré slúžia na pohyb. Chrbtová strana tela je vyklenutá. Na povrchu tela je kutikula, čo je jedinečný jav u obrveného živočíšneho druhu. Kutikula sa člení na doštičky, ktoré môžu byť ostnité.
Tráviaca sústava
Majú mohutný svalnatý hltan, ktorý má trojboký prierez. Trubicovitý žalúdok je tvorený štyrmi radmi epitelových buniek. Anus je u sladkovodných druhov vzadu na chrbte, u morských na brušnej strane. Druhy z rodu Urodaphys majú slepo ukončené črevo, podobne ako ploskule. Trávenie je výlučne intracelulárne. Vylučovanie u sladkovodných druhov zabezpečujú protonefrídie, morské majú kožné exkrečné žľazy.
Ostatné sústavy
Nervová sústava je jednoduchá pásová, receptory sú vzácne (ploché oči). Sú hermafrodity. Brázdenie pomerne veľkých vajíčok je extrémne determinované – jednotlivé druhy majú stály počet buniek (eutélia). Ich postavenie v systéme nie je stále jasné. Poznáme asi len 200 druhov, delia sa do dvoch tried (bývalé rady).
Saint-Véran
Saint-Véran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Véran má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Alan Wilson
Alan "Blind Owl" Christie Wilson, prezývaný Blind Owl (* 4. júl 1943, Boston, Massachusetts, USA† 3. september 1970, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol frontman, spevák a skladateľ americkej bluesovej kapely Canned Heat. V skupine hral na gitaru a harmoniku a písal väčšinu piesní. Zomrel dva týždne pred Jimi Hendrixom, 3. septembra 1970 vo veku 27. rokov.
Saint-Véran
Obyvateľstvo
Saint-Véran má 270 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Index šírenia plameňa
Index šírenia plameňa (značka iS) je relatívna hodnota, ktorou je vyjadrená schopnosť materiálu sa vznietiť a šíriť po svojom povrchu plameň. Vyjadruje sa podielom dĺžkovej jednotky a času (mm/min), za ktorý plameň dosiahne určený bod. Stanovuje sa na základe skúšky, ktoré na Slovensku vykonáva Skúšobňa na posudzovanie výrobkov Požiarnotechnického a expertízneho ústavu Ministerstva vnútra SR, pracovisko Hasičského a záchranného zboru.
Šúdži Nakamura
Šúdži Nakamura (, * 22. máj 1954, Seto, Japonsko) je japonsko-americký profesor Kalifornskej univerzity v Santa Barbare (UCSB od roku 1999). Je nositeľom Nobelovej ceny za fyziku za rok 2014.
V roku 1977 absolvoval Tokušimskú univerzitu, kde v roku 1994 získal doktorát. Od 70. rokov do roku 1999 pracoval vo firme Nichia Corporation. Je považovaný za objaviteľa prvej modrej elektroluminiscenčnej diódy známej ako LED dióda. Je držiteľom asi stovky patentov. V roku 2014 získal spolu s Isamu Akasakim a Hiroši Amanom Nobelovu cenu za fyziku za vývoj modrých svetelných diód umožňujúcich vytvorenie nového, ekologického svetelného zdroja.
Cena Petra Dubovského 2008
Cena Petra Dubovského 2008 bol 9. ročník ocenenia pre slovenského futbalistu do 21 rokov. Vyhlásenie sa uskutočnilo 26. marca 2009 súbežne s vyhlasením futbalistu roka a futbalistky roka. S počtom 21 bodov vyhral Marek Hamšík. Na druhom mieste skončili Juraj Kucka a Miroslav Stoch so 4 hlasmi.
Luis Ayala
Luis Ayala môže byť:
Rodná víra
Rodná víra, je novopohanské slovianske náboženské združenie v Česku, ktoré má za cieľ obnovovať a zachovávať pôvodné náboženstvo Slovanov. Medzi jeho hlavné aktivity patrí najmä usporadúvanie výročných sviatkov a slávností.
Tri kráľovstvá (Kórea)
Koniec čínskej dynastie Chan na začiatku 3. stor. viedol k rozvoju troch kráľovstiev. Všetky tri kráľovstvá mali rovnakú kultúru. Konfucianizmus sa začal šíriť vo vyšších vrstvách kórejskej spoločnosti od 1. stor. po Kr. Neskôr (4. až 6. stor.) ho úplne nahradil budhizmus.
Obdobie sa skončilo, keď Silla (Šilla, 신라), spojenec čínskej dynastie Tang (당 / 唐) (618 – 907), dobylo Päkče v roku 660 a potom Kogurjo (고구려) v roku 668. Začalo sa tak tzv. obdobie zjednotenej Silly (통일신라).
Názov „Samguk“ (삼국), čiže „Tri kráľovstvá“ sa použil v kórejských názvoch klasických textov Samguk Sagi (삼국사기) a Samguk Jusa (삼국유사).
Saro/Silla (사로 / 신라)
Obdobie sa podľa tradície začalo roku 57 pred Kr., keď kráľovstvo Saro (neskôr Silla) v juhovýchodnej časti polostrova dostalo autonómiu od dynastie Chan vládnucej v Čínskom cisárstve.