cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Czesław Miłosz
Czesław Miłosz [ ] (* 30. jún 1911, Šeteniai, Cárske Rusko, teraz Litva – † 14. august 2004, Krakov, Poľsko) bol poľský básnik, spisovateľ, akademik a prekladateľ. V roku 1961 sa stal profesorom poľskej literatúry na Kalifornskej univerzite v Berkeley a v roku 1980 získal Nobelovu cenu za literatúru. Posledné dni svojho života strávil v Krakove.
Život
Czesław Miłosz sa narodil v Šeteniai (pol. Szetejny), čo bolo mesto v Rusku, v poľskej šľachtickej rodine. Miłosz študoval právo na Vilniuskej univerzite Štefana Bátoryho vo Vilniuse, vtedy súčasť Druhej poľskej republiky. Po druhej svetovej vojne, v roku 1951, bol kultúrnym atašé komunistickej Poľskej ľudovej republiky v Paríži, kde požiadal a aj dostal politický azyl vo Francúzsku. V roku 1953 získal Prix Littéraire Européen (Európsku literárnu cenu).
V roku 1960 Miłosz prišiel do Spojených štátov, a v 1970 získal štátne občianstvo. V 1961 začal prednášať ako profesor na Berkeley. V roku 1978 mu udelili Neustadt International Prize for Literature (Neustadtskú medzinárodnú cenu za literatúru). V tom istom roku odišiel do dôchodku, no pokračoval s vyučovaním na Berkeley. V roku 1980 Miłosz obdržal Nobelovu cenu za literatúru. Po páde Železnej opony, sa Miłosz vrátil do Poľska, prvýkrát na návštevu, neskôr natrvalo. V roku 1989 Miłosz získal National Medal of Arts a čestný doktorát Harvardovej univerzity. Je ocenený Izraelskou cenou Jad va-šem (Holokaust), ako jeden zo „Spravodlivých medzi národmi“. Zomrel v roku 2004, vo svojom dome v Krakove vo veku 93 rokov. Bol dvakrát ženatý, prvá manželka Janina zomrela v roku 1986; druhá manželka Carol (narodená v USA), ktorá bola historička, zomrela v roku 2002. Miłosz je pochovaný v Skałkovskom kostole v Krakove.
thumb|80px|Rodinný erb.
Feings (Orne)
Feings je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jazierce
260px|thumb|right|Jazierce - pohľad na jeden z početných vodných tokov s typickou vegetáciou Jazierce (názov je jednotné číslo) sú jedna z osád na juhu Ružomberka. Nachádzajú sa v jednej z početných doliniek Veľkej Fatry. V minulosti tu bolo vybudované rekreačné stredisko slúžiace ako pioniersky tábor. Neskôr toto stredisko slúžilo ako záchytný azylový tábor pre utečencov.
Z prírodného hľadiska má oblasť Jazierca krasový charakter a patri do Demänovského krasu podobne ako všetky ostatné oblasti v okolitom regióne. Dôkazom sú drobné masívy pozostávajúce z travertínu, nachádzajúce sa v ústí doliny. Na toto podložie sa viaže zaujímavá vegetácia typická pre tento biotop. Najväčšou zaujímavosťou tejto oblasti sú však početné vyvieračky, ponory a drobné jazierka, ktoré dávajú celej oblasti typický vzhľad aj názov. Celá oblasť je vďaka svojmu pevnému travertínovému podložiu bohatou zásobárňou pitnej vody. Svoju zásobáreň tu má ružomberská sódovkáreň.
Hlavná stránka
<templatestyles src="Šablóna:Hlavná stránka/styles.css" />
{| id="mp-upper" style="margin:0; background:none;"
{|id="mp-left" cellpadding="2" cellspacing="5" style="width:100%; vertical-align:top; background:#f5fffa;" 280px|right|link= Portály 26px|link=
280px|right|link= Kategórie 30px|link=
280px|right|link= Cudzojazyčné Wikipédie 26px|link=
280px|right|link= O projekte 26px|link=
Ak pokladáte Wikipédiu alebo sesterské projekty za užitočné, prosím zvážte poskytnutie daru. Dary sú primárne určené na nákup vybavenia serverov.
Bakerov ostrov
náhľad|Mapa ostrova náhľad|Poloha ostrova náhľad|Letecký pohľad na Bakerov ostrov Bakerov ostrov je neobývaný atol (koralový ostrov) neďaleko rovníka uprostred Tichého oceána, asi 3 100 km juhozápadne od Honolulu. Leží na zhruba v polovici cesty z Austrálie na Havajské ostrovy. Jeho najbližším susedom je Howlandov ostrov, ktorý leží asi 70 km na sever. Relatívne neďaleko (niekoľko sto kilometrov na juhovýchod, juh a juhozápad) sa tiež nachádza súostrovie Kiribati.
Rozloha ostrova je 1,64 km². Počas II. svetovej vojny tu bola vybudovaná základňa s 1 665 m|metrovou dráhou.
Pre štatistické účely sa ostrov niekedy radí pod Menšie odľahlé ostrovy USA. V minulosti sa tiež volal New Nantucket alebo Phoebe Island.
Obranu ostrova majú na starosti Spojené štáty. Aj keď je neobývaný, každoročne ostrov navštevují zamestnanci U.S. Fish and Wildlife Service.
Dejiny
V roku 1832 ostrov zbadal americký námorník, kapitán Michael Baker, ktorého meno dnes ostrov nesie.
Spojené štáty sa prihlásili k vlastníctvu ostrova v roku 1857 na základe Guano Islands Actu prijatého 1856. Medzi rokmi 1886 a 1934 bol Bakerov ostrov britským zámorským územím. Jeho zásoby guana dolovali americké a britské firmy v druhej polovici 19. storočia. V roku 1935 došlo ku krátkemu pokusu o kolonizáciu Bakerovho a susedného Howlandovho ostrova. Bola založená osada Meyerton so štyrmi americkými obyvateľmi. Tí boli evakuovaní v roku 1942 po japonských vzdušných a námorných útokoch. Počas Druhej svetovej vojny bol ostrov obsadený americkou armádou.
Po vojne zostal ostrov neobývaný. Vstup na neho je dovolený len na zvláštne povolenie amerického úradu pre ryby a zver, ktoré sa obvykle vydáva len vedcom a výskumníkom.
Geografia
Bakerov ostrov leží neďaleko od rovníka, má rozlohu 1,64 km² (405 akrov) a dĺžku pobrežia 4,8 km. Klíma je rovníkové, s málo zrážkami, stálym vetrom a páliacim slnkom. Terén je nízky a piesčitý: korálový ostrov obklopený úzkym zriaseným útesom, so zníženou centrálnou oblasťou. Najvyšší bod leží 8 m nad hladinou mora.
Na ostrove nie sú prirodzené zdroje pitnej vody. Nerastú tu stromy, sporá vegetácia pozostáva z trávy a plazivých krov. Sú tu roztrúsené zrúcaniny, cintorín a zvyšky stavieb z niekdajšej osady sa nachádzajú neďaleko západného pobrežia. Ostrov je hniezdiskom morských vtákov a vodného živočíšstva.
Spojené štáty si nárokujú exkluzívnu ekonomickú zónu 200 námorných míľ (370 km) a teritoriálne vody 12 námorných míľ (22 km).
Doprava
Na ostrove niesu prístavy, musí sa kotviť ďalej od pobrežia. Na západnom pobreží môžu pristávať člny. Opustená pristávacia dráha z vojny, 1 665 m dlhá, je pokrytá vegetáciou a nepoužiteľná.
Opitá loď
Opitá loď alebo Opitý koráb (fr. Le bateau ivre) je najvýznamnejšia báseň Arthura Rimbauda. Text Opitej lode sa podobne ako u iných Rimbaudových básní zachoval len z Verlainovho opisu v Prekliatych básnikoch.
Ústredným symbolom básnickej skladby je koráb, ktorý sa zmieta po riekach a moriach, tento obraz je rozvíjaný v jednom kuse. Koráb je obrazom samotného básnikovho subjektu. Bezstarostne odpútaná loď vpláva do vzdutých vĺn vnútorného dobrodružstva, jej plavba sa stáva triumfom sna, rozbúreným snímaním pohybu, farieb, rozpútaných živlov, až nakoniec sa búrka utíši, halucinácia prestáva, „vodou opitý vrak“ malátnie a lyrický hrdina túži po návrate. Dochádza k vytriezveniu a precitnutiu. Výbuch oslobodenej imaginácie vedie teda nakoniec k únave, dezilúzii a k rezignovanému úľavnému spočinutiu v každodennej mláke.
Toto hľadanie neznámeho sveta, ktoré je zároveň únikom z praktickej reality (hoci ho možno tiež formulovať ako hľadanie slobody, ideálu či zmyslu poézie) vyúsťuje do zistenia nemožnosti „zmeniť život“. Ideál sa stáva ilúziou. Táto báseň je akoby predzvesťou budúceho Rimbaudovho dobrodružného osudu - jeho blúdenie svetom a definitívny návrat k „starým múrom Európy“.
Keďže báseň vznikla 4 mesiace po potlačení Parížskej komúny, nájdeme v nej narážky na hromadné deportácie komunardov - samozrejme, nakoľko bol Rimbaud symbolista, nevie sa to isto.
Evidenčný zväzok
Evidenčný zväzok bol zväzok štátnej bezpečnosti, ktorý bol zavedený na osoby, u ktorých existovali náznaky protištátnej činnosti, ktoré si však vyžadovali dôkladné preverenie. Evidenčné zväzky boli zavádzané ako predbežné opatrenie. Neskôr tento druh zväzku nahradil Pozorovací zväzok.
Osobný zväzok
Osobný zväzok bol zväzok štátnej bezpečnosti, ktorý bol zavedený na osobu, ktorá na základe preverených poznatkov vykonávala nepriateľskú protištátnu činnosť, alebo bola z takejto činnosti podozrivá.
Milandú
Milandú je jedným z obývaných ostrovov na atole Šavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 957 (jún 2006), dĺžka a šírka nie je zverejnená. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 234,13 km.
Malijai
Malijai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Malijai má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Malijai má 1961 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gymnázium Pierra de Coubertina
Gymnázium Pierra de Coubertina je piešťanské gymnázium pomenované podľa Pierra de Coubertina, zakladateľa novodobých olympijských hier.
Gymnázium bolo založené v roku 1936 ako Spolkové československé reálne gymnázium v Piešťanoch. Odvtedy ho absolvovalo vyše 10 000 študentov. Súčasný názov prijala škola v roku 2002. Na škole funguje štvorročné, päťročné-bilingválne aj osemročné štúdium. Popri škole tiež funguje folklórny súbor Máj, založený v roku 1996.
Študenti sa počas štúdia podieľajú aj na tvorbe školského časopisu Gymnazista. Časopis vznikol v roku 1971 a spolu so študentmi, redaktormi, šéfredaktormi a finančnou situáciou sa menila jeho forma, vzhľad, grafická stránka a kvalita papiera. Najväčší rozmach zažil v rozmedzí rokov 1983 až 1986, kedy sa striedavo umiestňoval na prvých priečkach v súťažiach školských časopisov. V školskom roku 2003/2004 skončilo gymnázium na prvom mieste zo 129 gymnázií, čo sa týka externej formy maturity a o rok neskôr ho ministerstvo školstva vyhlásilo za najlepšie gymnázium na Slovensku.
Od školského roku 2014/2015 na škole funguje aj školská psychologička, ktorá pomáha riešiť ťažkosti študentov, a v školskom roku 2015/2016 sa otvára bilingválne štúdium.
Neoficiálnou skratkou gymnázia je GYPY.
Budova
Gymnázium pôvodne sídlilo v dvoch prenajatých budovách na Poštovej ulici. V roku 1937 Matica školská - príspevková organizácia založená na podporu gymnázia - zakúpila pre potreby gymnázia budovu Nový svet na Štefánikovej ulici, kde dnes sídli základná umelecká škola. V roku 1941 sa uskutočnilo slávnostné odovzdanie budovy bývalého hotela Metropol na Rázusovej ulici, ktorú Matica školská kúpila s finančnou pomocou obce Piešťany a Trenčianskej župy za 590-tisíc korún a adaptovala na školské ciele. V dvojposchodovom objekte bolo osem tried, telocvičňa, kresliareň, kabinety a vedľa školy priestranný školský dvor.
Od roku 1953 škola sídli v súčasnej budove, v objekte bývalej ľudovej a meštianskej školy na Námestí SNP č. 9. Stavba s neorenesančnými prvkami, ktorá dominuje námestiu, je postavená podľa projektu pražského architekta Ladislava Skřivánka, vybudovala ju piešťanská firma Berta & Kováč v roku 1926.
Nedostačujúca malá telocvičňa sa doplnila modernou viacúčelovou telocvičňou – začala sa stavať v roku 1999 a dokončená a otvorená bola v septembri 2001. V telocvični mal domovský stánok aj basketbalový klub Piešťanské Čajky predtým, ako bola otvorená Diplomat aréna. V školskom roku 2001/2002 sa položili základy šesťtriednej budovy pôvodne pre osemročné štúdium so štyrmi apartmánmi a spoločenskou miestnosťou, do užívania bola odovzdaná na začiatku školského roka 2002/2003.
V súčasnosti majú študenti k dispozícii vynovený vonkajší areál s bežeckými dráhami, dvoma basketbalovými ihriskami a plochou na najrôznejšie hry. Počas hodín telesnej výchovy za priaznivého počasia využívajú aj priestory futbalové štadióna v Piešťanoch. Nechýba ani posilňovňa ani relaxačná miestnosť.
Absolventi
Na škole okrem iných študovali aj športovci Martina Moravcová, Marcela Erbanová a Ján Šlahor, ktorí sa zúčastnili letných olympijských hier v Sydney. Medzi ďalších úspešných športovcov patria držiteľ slovenského rekordu v hode diskom Jaroslav Žitňanský či plavec Ľudovít Komadel, ktorý vyrovnal v decembri 1945 svetový rekord na 400 m prsia. Na gymnáziu študoval aj herec Stanislav Štepka.
Vynikajúce výsledky dosiahli mnohí žiaci školy vo vedomostných súťažiach a olympiádach aj na medzinárodnej úrovni. Školu na medzinárodných olympiádach reprezentovali a získali aj medailové ocenenia Tomáš Bzdušek, Boris Fačkovec, Lukáš Konečný, Jakub Konečný, Andrea Pločeková, Mikuláš Krupa, Ondrej Beláň či Jozef Bucko. Do celoslovenského kola Stredoškolskej odbornej činnosti sa v školskom roku 2016/2017 dostal študent Tomáš Blahuta s jeho prácou "Extrémizmus a manipulácia".
Narudú
Narudú je jedným z obývaných ostrovov na atole Šavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 480 (jún 2006), dĺžka ostrova 850 m, šírka 650 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 232,22 km.
Brest (Francúzsko)
Brest je najzápadnejšie položené veľké francúzske mesto. Nachádza na severozápade Francúzska v departemente Finistère v regióne Bretónsko, na pobreží Atlantického oceánu. Ide o významný prístav a slúži i ako námorná základňa. Počet obyvateľov v roku 2009 bol okolo 141 tisíc.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny
Počas Deväťročnej vojny sa v roku 1694 John Berkley pokúsil Brest dobyť so svojim loďstvom, ale márne. Počas druhej svetovej vojny Brest ovládali nacisti a premenili ho na veľkú základňu ponoriek nemeckých nacistických vojsk. Pri bitke o Normandiu zrovnalo mesto so zemou bombardovanie (zostali stáť asi tri budovy). Po vojne muselo porazené Nemecko zaplatiť niekoľko miliárd dolárov na obnovu mesta.
Turistické atrakcie
Museum de la Tour Tanguy uchováva kolekciu diorám, ktoré ukazujú Brest po 2. svetovej vojne. Námorné múzeum zase obsahuje expozície ukazujúce námorné tradície mesta. Následkom bombardovania počas vojny mesto neponúka veľa architektonických pamiatok, jedinou významnejšou je zámok a veža Tanguy.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
MEMS
MEMS môže byť:
Nahosemenné rastliny
Nahosemenné rastliny alebo nahosemenné (lat. Gymnospermae, [ako oddelenie] Gymnosperm(at)ophyta, [ako pododdelenie] Gymnosperm(at)ophytina; staršie: borovicorasty (Pinophyta, Coniferophyta) v najširšom zmysle) sú veľký taxón (tradične nadoddelenie či oddelenie či pododdelenie) semenných rastlín.
Prirodzenosť taxónu
Do začiatku 21. storočia sa istú dobu väčšinou uvádzalo, že nahosemenné rastliny nie sú monofyletický taxón (ale sú buď parafyletický alebo polyfyletický, a teda neprirodzený, taxón) a vo viacerých systémoch sa preto dokonca namiesto nahosemenných rastlín uvádzali len ich jednotlivé časti (oddelenia) ako samostatné taxóny. Novšie sa ale uvádza, že ide o monofyletický taxón.
Znaky nahosemmených rastlín
Rozmnožovacie orgány nahosemenných rastlín vznikli evolučnou premenou listov a rozlišujeme ich na samčie (mikrosporofyly) a samičie (megasporofyly).
Makrosporofyly sa skladajú zo sterilných šupín, ktoré môžu byť rozlíšené na podporné a semenné. Megaspórou je vajíčko (ovulum), ktoré je v čase zrelosti viacbunkové. Skladá sa z vlastnej vajcovej bunky (oosféra), pomocných buniek (archegóniá) a vyživovacieho pletiva (primárny endosperm).
Vajíčka sú pri nahosemenných rastlinách uložené viac-menej voľne na semenných šupinách, preto tieto rastliny označujeme ako "nahosemenné".
Systém podľa Mičieta et al. 2018
nahosemenné rastliny (Gymnospermae) [ide o vetvu triedy semenné rastliny (Spermatopsida)] :
Poznámky:
Quattro (systém pohonu 4x4)
right|thumb|250px|Logo quattro na prednej maske automobilu Audi quattro je obchodná značka automobilky Audi AG a označuje technológie a systémy pohonu 4 × 4 používané v konkrétnych modeloch automobilov Audi.
Quattro bol prvýkrát predstavený v roku 1980 v modeli Audi Quattro so stálym pohonom 4 × 4 (často označovanom ako Ur-Quattro). Termín quattro je odvtedy aplikovaný na každý 4WD model. Vzhľadom na nomenklatúru práv, ktoré vychádzajú z ochrannej značky, slovo quattro je vždy písané s malým "q" na počesť svojho bývalého menovca.
Ostatné automobilky v rámci koncernu Volkswagen Group používajú rôzne ochranné značky pre svoje 4WD automobily. Zatiaľ čo Audi vždy používalo názov "quattro", automobily značky Volkswagen používali spočiatku názov "syncro", ale odnedávna používa názov "4Motion". Škoda používa jednoduchý názov "4 × 4" za názvom modelu, pričom Seat používa len "4".
Petruška (priezvisko)
Petruška je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Prešove a v obci Jamník (okres Spišská Nová Ves)
Známi nositelia
Pozri v článku Petruška.
Hablák (priezvisko)
Hablák je slovenské priezvisko. Najčastejšie je na Orave, najviac v obci Mútne (okres Námestovo) a v Námestove.
Známi nositelia
Pozri v článku Hablák.
Fel
Fel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drumlin
thumb|Profil drumlinu. Drumlin (z ír. droimnín - malý horský chrbát) je menší kopcovitý útvar (výška približne 45 m, dĺžka 0,8-1 km) vytvarovaný činnosťou ľadovca. Predstavujú neerodované zvyšky horninových blokov, ktoré obrúsila erózna činnosť ľadovca. Hrana drumlinu, ktorá je orientovaná v protismere pohybu ľadovca je strmšia, opačná je predĺžená v smere pohybu ľadovca. Drumliny sa často nevyskytujú samostatne, tvoria drumlinové polia približne rovnakých tvarov a orientácie.
thumb|left|Drumlin z Cato v [[New York (štát USA)|New Yorku.]] Drumliny pochádzajúce z posledného zaľadnenia sa vyskytujú v Spojených štátoch (New York, Massachusetts, Minnesota, Wisconsin), Poľsku, Kanade (južné Ontário), Estónsku, Írsku, Fínsku, Alpách a v Patagónii. Recentné drumliny sa nachádzajú v Antarktíde.
Iné projekty
.
Mallefougasse-Augès
Mallefougasse-Augès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Mallefougasse-Augès má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mallefougasse-Augès má 221 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Drajna
Drajna môže byť:
Romančík (priezvisko)
Romančík je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Skalici a Terchovej (najviac v osade Horná Tižina).
Známi nositelia
Pozri v článku Romančík.
Orlík
Orlík môže byť:
Povodie Váhu
thumb|right|Lokalizácia Povodia Váhu Povodie Váhu je povodie na Slovensku, ktoré čiastočne zasahuje na územie Česka a veľmi malou časťou aj na územie Poľska. Je to súčasť povodia Dunaja.
Charakteristika
Je to územie, odkiaľ voda steká do rieky Váh. Ohraničenie v horskej časti je hrebeňovou a údolnou rozvodnicou, na juhu v Podunajskej nížine väčšinou nížinnou rozvodnicou. Na Slovensku je so svojimi najväčším povodím. V jeho povodí sídlia 2/5 obyvateľov Slovenska (2,2 milióna). Za rok odvedie z tohto územia rieka Váh až 5,4 mld. m³ vody a riečna sieť má dĺžku takmer 16 000 km.
Povodie Váhu a Nitry patrí k najviac znečisteným povodiam na Slovensku.
Vymedzenie
Povodie Váhu zasahuje na územie siedmich krajov a štyridsiatich okresov Slovenska. Úplne odvodňuje celý Žilinský kraj, prevažnú väčšinu Trenčianskeho kraja (s výnimkou západnej časti okresu Myjava a malej juhovýchodnej časti okresu Prievidza – územia južne od mesta Handlová), centrálnu časť Trnavského kraja (cca 2/3 územia, okrem Záhoria a najjužnejších oblastí), takmer celú západnú polovicu Nitrianskeho kraja (bez územia na juhozápade) a tiež východnú časť Bratislavského kraja. Prostredníctvom svojich zdrojníc, Bieleho a Čierneho Váhu, rieka odvodňuje aj malú, najzápadnejšiu časť Prešovského kraja (západná časť okresu Poprad). Na územie Banskobystrického kraja zasahuje len veľmi malou časťou, kde z najsevernejšej časti územia okresu Žiar nad Hronom (severozápadne od mesta Kremnica) odvádza vody rieka Turiec na sever a z malého severného výbežku okresu Banská Bystrica (územie obce Donovaly) rieka Revúca prostredníctvom Korytnice taktiež na sever.
Geomorfologické celky
Z hľadiska geomorfologických celkov zasahuje toto povodie úplne alebo čiastočne do 39 geomorfologických celkov, z ktorých 23 je riekou Váh odvodňovaných úplne:
Ostatných 16 geomorfologických celkov zasahuje do povodia iba čiastočne:
Hrabovo
Hrabovo môže byť:
Povodie Váhu
Susedné povodia
Na území Slovenska hraničí povodie Váhu so šiestimi povodiami: Mimo územia Slovenska susedí ešte s týmito povodiami:
Povodie Nitry je konvenčne považované za samostatné povodie aj napriek tomu, že rieka Nitra je prítokom Váhu a s (vlastným) povodím Váhu susedí na severe a západe.
Fytoalexín
Fytoalexíny (z gr. phyton - rastlina, alexein - brániť sa) sú nízkomolekulárne, nebielkovinové rastlinné obranné látky, ktoré sa za normálnych podmienok v rastlinách nenachádzajú, ale tvoria sa až po napadnutí rastliny patogénom. Pre niektoré patogény (väčšinou pre parazitické huby, ale aj pre niektoré baktérie) sú toxické. Zaraďujeme ich medzi sekundárne metabolity. Fytoalexíny zahŕňajú množstvo rôznych typov látok, ktoré sú druhovo špecifické (napr. terpenoidy, alkaloidy, flavonoidy a podobne). Sú však málo špecifické na druh patogéna a môžu sa tvoriť aj pri inom druhu stresu (napr. pri postriekaní medenými soľami).
Syntéza fytoalexínov sa v rastlinách spúšťa pomocou špecifických látok, ktoré nazývame elicitory. Sú to látky, ktoré dokážu rastlinné bunky rozoznávať svojimi receptormi. Môžu to byť jednak látky uvoľňované z tela patogéna, alebo vzniknuté rozkladnou činnosťou patogéna na bunky rastliny. Tieto látky po naviazaní na receptor spúšťajú v rastlinách poplachový signál. Poplachový signál vyvolá v rastlinách odpoveď vo forme tvorby obranných látok.
Poplachový signál po napadnutí niektorej časti rastliny nespúšťa len lokálnu obrannú reakciu, ale často vedie aj spusteniu obranných reakcií v celej rastline, čo nazývame Systémová získaná rezistencia (SAR).
Žena
náhľad|26-ročná žena Žena je:
Pre označenie samičieho a teda aj ženského pohlavia v biológii sa používa symbol planéty Venuše. Je to štylizované znázornenie zrkadla bohyne Venuše — koliesko s malým krížikom (Unicode: ♀). Symbol reprezentuje ženskosť a v stredovekej alchýmii označoval meď.
Slovo žena vzniklo z gréckeho slova gyne, čo je taktiež základom názvu medicínskeho odboru gynekológia. V latinčine sa žena povie femina, čo má pravdepodobne pôvod v inom latinskom slove fellare (sať, dojčiť).
Biológia
Ženská dospelosť je obdobie v živote ženy, ktoré prichádza po detstve a dospievaní (puberte). Zvyčajne trvá od 18. roku života až po smrť.
Háj (okres Košice-okolie)
Háj je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Polohopis
Nachádza sa na hranici Košickej kotliny a Slovenského krasu. Poddanská obec, patriaca k turnianskemu hradnému panstvu, sa prvýkrát spomína v rokoch 1357 a 1409. Od 18. storočia patrila rodine Keglevichovcov. V roku 1715 mala 14 poddanských rodín. V posledných desaťročiach 19. a 20. storočia počet obyvateľov klesol o viac ako tretinu. Obyvatelia sa popri poľnohospodárstvu venovali ovocinárstvu.
Vodné toky
náhľad|Hájske vodopády Pri obci sa nachádzajú Hájske vodopády.
Dejiny
Obec leží v hlbokej doline medzi horami a vznikla oveľa neskôr ako staré dediny v turnianskom prédiu, ako sú Turňa nad Bodvou, Žarnov, Dvorníky-Včeláre a Hrhov. Háj bol osídlený až v dobe kolonizačnej a prvý raz sa spomína v roku 1340, keď pred jasovským konventom došlo k rozdeleniu majetkov medzi jednotlivými vetvami potomstva komesa Tekuša. Háj vnikol pravdepodobne niekedy v druhej polovici 13. alebo na začiatku 14. storočia na pôvodnom rozsiahlejšom chotári Turny n. B. Skôr ako vznikla dedina Háj, existoval potok s rovnakým názvom a podľa neho pomenovaný vrch; názov dediny vznikol teda podľa názvu potoka. Už v tzv. znovuzakladačnej listine jasovského prepoštstva z roku 1255 sa uvádza pri opise južných hraníc majetku jasovského kláštora vrch Ayfey. Hranica je opísaná od chotára Debrade na západ, smeruje k zemi Nyhatateluke ležiacej pri Čiernom lese a ide ďalej západne medzi dvoma vrchmi, z ktorých jeden sa nazýva Ayfey, ležiaci z južnej strany, a druhý Hygysheg, ležiaci zo severnej strany. Šmilauer stotožnil vrch Ayfey s vrchom ležiacim východne od dnešnej Hačavy (kóta ) a Hygysheg (t.j. Hegyeshegy, Spitzberg) zasa s dnešným Jelením vrchom (kóta ).
Po vybudovaní stredovekého feudálneho hradu Turňa niekedy okolo roku 1357 patrila dedina Háj k tomuto hradu. Keď kráľ Žigmund v roku 1409 vymenil hrad za hrad Slavónii, uvádza sa medzi jeho príslušenstvom aj dedina Háj (Ay). Háj sa v portálnom súpise Turnianskej stolice vzniknutom okolo roku 1430 z uvedených dôvodov už neuvádza. Podľa portálneho súpisu z roku 1567 bolo v Háji 6 párt (4 celé a 4 polovičné sesie), 7 želiarov, 5 opustených domov, 1 nový dom a 1 slobodník. Podľa portálneho súpisu z roku 1578 tu bolo 6 celých, 4 polovičné sesie a 7 želiarov. Háj nebol vtedy poplatný Turkom. Podľa súpisu domov Turnianskej stolice z roku 1598 bolo v Háji napočítaných okrem richtárskeho domu 36 obývaných a 1 neobývaný dom. Z týchto 37 hláv rodín malo 25 mená maďarského pôvodu: Zekely, Zabo (2), Herczeg, Ay, Santha, Kiraly, Odaky, Sarogh, Theöreök, Hasas, Kazdagh, Zaloczy, Nagy, Ambrus, Lengyel, Koczys, Hardy, Ando, Baba, Totth, Gal, Koczy, Chys, Laczko ďalej 2 osôb mená slovanského pôvodu: Kosso, Jeczko. Z týchto mien vidieť, že koncom 16. storočia sa tu miešalo maďarské a slovenské obyvateľstvo. Keďže Háj bol už v stredoveku v podstate maďarská dedina a nové slovanské obyvateľstvo sem neprichádzalo naraz, postupne sa vždy pomaďarčovalo. O prevahe maďarského etnika v dedine svedčí aj fakt, že roku 1608 tu bola fília kalvínskej matkocirkvi Turny n. B., kde boli vtedy kalvínski kňazi maďarskej národnosti.
Do roku 1715 počet obyvateľstva značne poklesol a v roku 1715 tu žilo iba 14 poddaných sedliakov a 1 slobodník, z ktorých mali 4 osoby mená slovenského (2x Koso a 2x Miko) a ostatní maďarského pôvodu (Andor (r. 1720 Ando), Bábás, Benedek, Boldisár, Haydu, Kulcsár, Marus (r. 1720 Maros), Miklos, Orbán, Szaloczi). Po roku 1720 prichádza nové obyvateľstvo a podľa lexikónu osád z roku 1773 sa tu rozprávalo maďarsky a slovensky.
Ivan Baláž Kráľ
Ivan Baláž Kráľ (* 3. august, Prešov) je slovenský básnik a publicista.
Háj (okres Košice-okolie)
Dejiny
Háj sa uvádza v dokladoch takto: poss. Ay (1340), villa Ay (1409), Ay (1567), slovensky Haj a maďarsky Ay (1773), slovensky Haj a maďarsky Aj (1786), slovensky Háj a maďarsky Aj (1808), slovensky Háj a maďarsky Áj (1903). Z uvedených dokladov vidieť, že názov Áj sa od začiatku prakticky nemenil a je maďarského pôvodu. V maďarčine slovo značí údolie, rokľu, údolie so silným zárezom. Maďarský názov nemožno vysvetľovať ako pôvodom zo slovenského slova háj (listnatý les, obyčajne malý) lebo pri prechode slovenského slova (názvu) do maďarčiny počiatočné g, h neodpadajú. Napríklad dedina Háj v Turci sa v najstarších dokladoch uvádza pod maďarským názvom Gaj, teda ešte so spoluhláskou g (r. 1264 villvani de Gay, r. 1281 villa Gay). Roku 1272 sa pri opise chotára Fintic spomína potok Aypotak, tečúci už vo vrchovatom teréne a ani tento názov nesúvisí s Hájom. Potok tečúci cez dedinu sa aj dnes nazýva Ájpatak a údolie Áji völgy a názov potoka tu bol už pred vznikom dediny.
Ivan Baláž Kráľ
Životopis
Predstaviteľ a spolutvorca slovenskej literárnej a výtvarnej AUTENTY, člen Spolku slovenských spisovateľov. Narodil sa v Prešove. Vzdelanie získaval na SPŠ-S ("Priemyslovke" – Highway and Bridge Design) v Prešove, RKCMBF Univerzity Komenského, (teológia, etika Mgr.), v Košiciach (dejiny Mgr.- Architektúra a umenie kostola a konventu OFM v Prešove). V štúdiách pokračoval v Ružomberku (žurnalistika, reklama - PhD.) a v Legnici (Poľsko) (manažment a marketing, magister 2014-2016). V rokoch 1997 – 1999 sa angažoval v oblasti charity a sociálnej práce (www.gkcharita-po.sk), od roku 1999 v učiteľskom povolaní. Neskôr sa venoval výskumu slovenského mediálneho prostredia. Poradca a tvorca reklamných komunikátov. V rokoch 2005 – 2008 pôsobil na Katedre žurnalistiky FF-KU v Ružomberku (reklama, vplyv reklamy na spotrebiteľa, marketing, masmédiá). Expert na spotrebiteľské správanie, slogany a branding. Tvorca slogany.sk. Od roku 1996 sa profesionálne venuje literárnej i výtvarnej tvorbe a dizajnu (logá). Je spoluzakladateľom a členom medzinárodnej spoločnosti AREIOS PAGOS (2000), ktorá prepája umenie, vedu a marketing. Vedie literárny klub MANU FECIT s celoslovenskou pôsobnosťou. V období rokov 2009 – 2011pedagóg na Katedre masmediálnej komunikácie FMK – UCM v Trnave (Reklama, marketing, médiá). Spolutvorca a prvý šéfredaktor ročenky MUUZA 2009 – 2010. V rokoch 2010 – 2013 pôsobil na International School of Management v Prešove (PR, Reklama, CI) a v roku 2012 i na Soukromé vysoké škole ekonomických studií v Prahe (Česko) (reklama).
Háj (okres Košice-okolie)
Národnostné zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, Štatistický úrad Slovenskej republiky
Ivan Baláž Kráľ
Tvorba
Počiatky jeho tvorby siahajú do detstva. Publikoval časopisecky, no knižný debut mu vyšiel až v roku 2000. Básnické videnie autora ovplyvnil symbolizmus (Jean Nicolas Arthur Rimbaud), existencializmus (J. P. Sartre), neskôr Charles Bukowski a viaceré postmoderné formy. Práve tu sa sformovala Autenta.
Háj (okres Košice-okolie)
Národnostné zloženie
* údaj z Atlasu rómskych komunít z roku 2013
Ivan Baláž Kráľ
Tvorba
Autor sa venuje témam existencie, lásky, intimity vzťahu, slobody, zmyslu života a osobnej spravodlivosti. Jeho poézia je plná symbolov, zvratov, filozofických a krátkych ideových náčrtov – náznakov. Pomocou nich v dielach vytvára ideové a funkčné roviny. Básnik Autenty píše výhradne to, čo zažil, videl, cítil, sníval a prežíval. Básne i prózy sú intersubjektívnym príbehom, ktorému autor dáva literárnu podobu. Používa integrovaný rým a integrovanú asonanciu. Tie vkladá do voľného verša s pop-jazzovým rytmom. Jeho poézia je intímna a autobiografická. Okrem klasických básnických prostriedkov sa autor silne inšpiruje symbolickou funkciou slov. Čerpá z kultúrnych a konzumných archetypov. V tvorbe I.B.Kráľa sa stretávame s náročnými ideovými náčrtmi, ktoré sú spracované jednoduchou vonkajšou formou. Čitateľ odhalí z textu len to, čo mu zážitky a poznatky dovolia. Básne ostávajú napriek tomu štýlovo čisté, otvorené a príťažlivé.
Háj (okres Košice-okolie)
Jazykové zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, Štatistický úrad Slovenskej republiky
Ivan Baláž Kráľ
Tvorba
Vo výtvarnom umení sa venuje figurálnej maľbe(1999) a v menšom meradle i hlinenej plastike (1996). Ako predstaviteľ AUTENTY silne nadväzuje na slovenskú MODERNU. Jeho výtvarné videnie ovplyvnili najmä modernisti (M.Galanda a Ľ. Fulla, K. Sokol,I. Weiner-Kráľ) ale aj postmodernista Peter Baláž, kubistické koncepty I. Vysočana, a francúzsky kubizmus (G. Braque). Z techník používa najmä kresbu rudkou, tuš,temperu, akryl a gvaš a ich vzájomné kombinácie. Programovo si všíma človeka a život. Ukazuje vnútorný boj v jednoduchej, často silne abstrahovanej figurálnej kompozícii.
Háj (okres Košice-okolie)
Jazykové zloženie
* údaj z Atlasu rómskych komunít z roku 2013
Ivan Baláž Kráľ
Referencie
www.ivanbalazkral.com , http://www.osobnosti.sk/osobnost/ivan-balaz-kral-2315, http://balazkral.blog.sme.sk/, https://dennikn.sk/autor/ivan-balaz-kral/, http://www.dotyky.net/?p=2022, https://www.youtube.com/watch?v=LMp6PPnyGi4, http://www.spolok-slovenskych-spisovatelov.sk/products/balaz-ivan/, http://www.lui-magazine.cz/party-life/item/5812-rozhovor-sametovou-revoluci-jsme-meli-pretavit-do-revoluce-sexualni-rika-ivan-balaz-kra-soucasny-slovensky-basnik-a-vytvarnik-seznamte-se-s-jeho-intimni-umeleckou-tvorbou-inspirovanou-realnymi-gay-vztahy-necenzurovane-ukazky-uvnitr, http://bb.regina.rtvs.sk/clanky/kultura/76305/basnik-ivan-balaz-predstavil-vrieskajucu-postel, http://www.artgallery.sk/pouzivatel.php?getPouzivatel=1529, https://plus.google.com/100184415653655692111/posts
Háj (okres Košice-okolie)
Náboženské zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, Štatistický úrad Slovenskej republiky
Zaujímavosti
náhľad|Rekvizita z filmu Za nepriateľskou líniou V obci sa v roku 2001 natáčal film Za nepriateľskou líniou, nad cintorínom sa nachádza rekvizita z filmu Socha anjela.
Bermudský trojuholník
náhľad|Poloha Bermudského Trojuholníka
Bermudský trojuholník je oblasť v Atlantickom oceáne medzi Bermudami, Portorikom a Floridou, v ktorej pre dodnes neobjasnené príčiny dochádza k leteckým a lodným nešťastiam, k záhadným zmiznutiam lodí či lietadiel.
Štúdie
Určitá skupina odborníkov zaoberajúcich sa fenoménom bermudského trojuholníka tvrdí, že v skutočnosti o žiadnu záhadu nejde. Podľa tohto tvrdenia sa všetky uvádzané javy dajú vysvetliť prirodzeným spôsobom a vyplývajú napríklad z nasledujúcich skutočností:
Zmiznutie lode Marine Sulphur Queen
náhľad|Nákladná loď SS Marine Sulphur Queen Nákladná loď Marine Sulphur Queen s dĺžkou 142 metrov s nákladom 15 tun roztavenej síry zmizla bez stopy začiatkom februára roka 1963, pri ceste z Beaumontu v Texasu do Norfolku vo Virginii. Na palube lode bola v čase zmiznutia posádka 39 mužov. Nebol zaznamenaný žiadny pokus o rádiové volanie o pomoc.
Pátranie pobrežnej hliadky skončilo bezvýsledne, neboli objavené ani zvyšky po lodi alebo niekoho z členov posádky. Ako predpokladaná príčina zmiznutia je uvádzaný napr. výbuch nákladu síry, únos Kubánci, otrava posádky plynmi z roztavenej síry alebo rozlomenie trupu lode. Za najpravdepodobnejšie vysvetlenie udalosti sa pokladá búrka.
Pozostalí po obetiach neskôr spoločnosť prevádzkujúca loď žalovali; súd rozhodol v ich prospech s tým, že loď bola v dezolátnom stave.
Fantastické teórie
V priebehu rokov vznikli viaceré teórie, vysvetľujúce príčiny záhad v oblasti bermudského trojuholníka.
Zvýšený magnetizmus
Po rôznych meraniach magnetizmu v oblasti bolo zistené, že jeho hladina je na niektorých miestach pomerne vysoká. Zvýšený magnetizmus ovplyvňuje fungovanie elektroniky a kompasov (strelka neukazuje severný magnetický pól alebo sa otáča), čo by vysvetľovalo prečo tu lode často blúdia. Taktiež aj počas silných búrok tu vyvolávajú blesky. Po týchto zisteniach sa začali objavovať rôzne teórie o tom, že ešte v dávnej minulosti tu spadla kométa, ktorá vyvolala zvýšenie magnetizmu. Iné, fantastické teórie, hovoria dokonca až o tom, že silný magnetizmus strhne lode a lietadlá hlboko pod hladinu a posádku roztrhá.
Skeptické
Preštudovaním štatistiky sa dospelo k názoru, že v bermudskom trojuholníku sa v pomere k počtu plavieb nepotápa prakticky o nič viac lodí ako v iných moriach. Okrem toho v tejto oblasti býva more nepokojné a často sa tu vyskytujú búrky. Výrazný vplyv na náhle zmeny počasia má aj Golfský prúd, ktorý zmiešava teplú a studenú vodu, čím vznikajú veľké a husté hmly, vzdušné turbulencie a podobne. Dno na týchto miestach je veľmi hlboké (napríklad priekopa Puerto Rico Trench je hlboká až 8229 metrov) a členité. Preto tu vznikajú časté vodné víry a hľadať vraky v takejto hĺbke je obtiažne.
Orlík (hudobná skupina)
Orlík bola česká skinheadská Oi! hudobná skupina. Skupina vznikla v roku 1988 transformáciou hardcorovej skupiny F.A.S. (fetal alkoholic syndrom) na štýl Oi!. Najznámejšími členmi boli Daniel Landa a David Matásek. Orlík sa rozpadol v roku 1991. Bol pomenovaný podľa pražskej vinárne Orlík. Vydali dva albumy Miloš Frýba for president alebo len krátke Oi! (1990) a Demise (1991), ktorých sa predalo asi 200 000 kusov.
La Chapelle-Basse-Mer
La Chapelle-Basse-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bojová loď
Bojová loď môže byť:
Sandavágurský kameň
náhľad|Sandavágurský kameň na poštovej známke Sandavágurský kameň (FR 2 M) je runový kameň, ktorý sa objavil v meste Sandavágur na Faerských ostrovoch v roku 1917. Dnes stoji v Sandavágurskom kostole.
Nápis na kameni hovorí o mužovi menom Torkil Onundarson z Rogalandu v Nórsku, ktorý ako prvý osadník zabral územie okolo mesta Sandavágur. Nie je isté, či bol úplne prvý, ale iste patril k prvým vikingským osadníkom tejto oblasti. Jazyk i runové písmo je germánske nárečie stará severčina okolia Rogalandu v 13. storočí.
Bramhora
Bramhora je časť mesta Snina. Sú tu 2 ulice, Jesenského, súčasne najdlhšia ulica v Snine a Lesnícka. Leží na periférii Sniny smerom na obec Pichne. Cez Bramhoru pretekajú vodné toky Pichnianka a Pčolinka. Susedné mestské časti Bramhory sú: Sídlisko 1, Tabla, Centrum mesta Sniny.
Ferrières-la-Verrerie
Ferrières-la-Verrerie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kraniovertebrálne skĺbenie
Kraniovertebrálne skĺbenie alebo kraniovertebrálne spojenie je zložitý systém kĺbov a väzov, ktorý spája záhlavnú kosť (a teda lebku) s atlasom a čapovcom.
Skladá sa z viacerých samostatných kĺbov, avšak funguje ako jeden funkčný celok:
Articulatio atlantooccipitalis (nosičovozáhlavný kĺb)
Je to párový kĺb medzi atlasom (facies articulares superiores; jamky kĺbu) a záhlavnou kosťou (condyli occipitales; hlavice kĺbu). Výsledkom je spoločná rotačná plocha s tvarom podobným ragbyovej lopte. Tá umožňuje hlavne kývavé pohyby dopredu a dozadu a v menšej miere i úklony. Kĺb zásobuje arteria vertebralis a arteria meningea posterior a inervujú ho vetvičky z nervus suboccipitalis.
Articulatio atlantoaxialis (nosičovočapovcový kĺb)
Trojkĺbový komplex:
Articulatio atlantoaxialis mediana (stredový nosičovočapovcový kĺb)
thumb|right|Kraniovertebrálne skĺbenie, pohľad zozadu, zadné časti oblúkov a výbežky stavcov odstránené. (Gray´s Anatomy, 1918.) Je kĺbne spojenie medzi zubom čapovca (dens axis) a predným oblúkom atlasu (arcus anterior atlantis). Voľné kĺbne puzdro umožňuje otáčanie atlasu okolo zubu čapovca až 30° na každú stranu. Zosiluje ho niekoľko väzov: Celý tento komplex väzov spredu prikrýva membrana atlantooccipitalis anterior (predná nosičovozáhlavná membrána) a membrana atlantoaxialis anterior (predná nosičovočapovcová membrána). Zozadu tento komplex kryje membrana tectoria.
Kĺb je zásobený krvou z arteria vertebralis, inervovaný z predných vetiev C1 a C2.
Articulatio atlantoaxialis lateralis (bočný nosičovočapovcový kĺb)
Párový kĺb, ktorý spája processus articulares stavcov C1 a C2. Jeho osobitosťou je voľnejšie kĺbne puzdro, ktoré umožňuje vzájomné otáčanie atlasu a čapovca. Kĺb je zásobený z arteria vertebralis a inervovaný vetvičkou zadnej vetvy C2.
Mallemoisson
Mallemoisson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Nižné Terianske pleso
Nižné Terianske pleso je pleso v Nefcerke, ktorá je odnožou Kôprovej doliny, vo Vysokých Tatrách. Je to jedno z najtypickejších karových plies. Sú tri Terianské plesá. Nižné a Vyšné Terianske pleso a drobné Malé Terianske pleso, ktoré sa vo väčšine sprievodcoch nespomína. Z plesa vyteká Nefcerský potok, ktorý vteká do Kôprovského potoka. Pleso je jedno z najhlbších vo Vysokých Tatrách. Okolie plesa je v prísne chránenej prírodnej rezervácii a nevedie k nemu turistický chodník.
Mallemoisson
Poloha
Mallemoisson má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nižné Terianske pleso
Názov
Pomenovanie plesa je neurčitého pôvodu. Vysvetlenie ponúka tatranský spisovateľ Anton Marec: Pomenovanie korení v starom nemeckom názve tur, ktorý označoval baňu. Výraz, možno, vplyvom miestneho nárečia alebo nepresného zápisu, ktoré ovplyvnilo starogermánske sloveso thurek, sa pretvoril do tvaru ter. Od slova ter bola odvodená dolina Tertal resp. Tal Teriawska, označujúci hornú časť doliny Nefcerka, v ktorej kutali stredovekí nemeckí baníci. Z tejto podoby možno odvodzovať názov Tersee - Terianske plesá – Malé, Vyšné a Nižné Terianske pleso i Terianska veža.
Mallemoisson
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Maršal
Maršal je slovo, ktoré sa ako oficiálny titul používa v celom rade organizácií a spoločenských odvetví. Najznámejšie je jeho použitie v ozbrojených silách – v niektorých štátoch predstavuje (poľný) maršal najvyššiu vojenskú hodnosť, hoci niekedy len čestnú. Slovo pochádza zo starohornonemeckých slov marah (kôň) a scalc (služobník) a pôvodne znamenalo hlavného štalmajstra (správcu žrebčína). Za najvyšších štalmajstrov v stredoveku vymenúvali dôveryhodných členov dvora, pričom reputácia ich titulu a úradu stúpala. V priebehu posledných niekoľkých storočí sa titul maršal začal používať v rade postov a hodností. Dajú sa nájsť nielen v armáde, ale napríklad aj v politike (napr. maršalek – doslova maršal – Sejmu v Poľsku), v Spojených štátoch či štátnej polícii a pod.
Thomas Albelin
Tommy Albelin (* 21. máj 1964, Štokholm) je bývalý švédsky hokejista, naposledy hráč klubu NHL New Jersey Devils. Bol draftovaný v roku 1985 v ôsmom kole klubom Quebec Nordiques. Hrával aj za klub Calgary Flames.
25. júla 2007 sa stal asistentom trénera v klube New Jersey Devils.
Bernolákovci
Bernolákovci boli jedným z hlavných prúdov slovenského národného obrodeneckého hnutia. Išlo o katolícky prúd pomenovaný po Antonovi Bernolákovi.
Predstaviteľmi prvej generácie bernolákovcov sú okrem A. Bernoláka: J. Fándly, O. Mesároš, M. Hamuljak, A. Rudnai, A. Radlinský a ďalší. Jeho stúpencov spájala najmä bernolákovská spisovná slovenčina, koncepcie slovenskej národnej svojbytnosti a idea rovnosti národov.
Organizačným jadrom bernolákovcov v 90. rokoch 18. storočia bolo Slovenské učené tovarišstvo, ktoré vzniklo v roku 1792. Spolok propagoval bernolákovčinu a rozširoval v nej literatúru (najmä osvetovú a náboženskú).
Najvýznamnejšími predstaviteľmi druhej generácie bernolákovcov sú: Juraj Palkovič, J. Hollý, M. Hamuljak, Ján Herkeľ, Ján Koiš.
Jean Nicolas Arthur Rimbaud
Život
Jean Nicolas Arthur Rimbaud sa narodil v Charleville na severe Francúzska. Bol synom kapitána pechoty Frédérica Rimbauda, ktorý opustil rodinu, keď mal malý Arthur 6 rokov. Jeho a ďalších troch súrodencov (brat Frédéric a sestry Vitalie a Isabelle; jeho ďalšia sestra zomrela v roku 1857 krátko po pôrode) vychovávala prísna, lakomá a striktne nábožensky založená matka Vitalie Clifová, dcéra náboženského fanatika Nicolasa Clifa. Podľa niektorých zdrojov jej povaha zatrpkla až po manželovom odchode. So sestrou Isabelle mal veľmi blízky vzťah. Deti mali zakázané vyhľadávať kamarátov. Hrávali sa bez hračiek. Každú nedeľu chodievali na omšu do miestneho kostola.
Keď mal 8 rokov, napísal do svojho školského zošita toto:
V roku 1870 prišiel na charlevillské kolégium mladý profesor Georges Izambard, ktorý o Rimbaudovi píše: ''Rimbauda, ktorého som vídal, ktorého ešte vidím vo svojej triede, ako sedí v prvom rade s tvárou obrátenou k mojej katedre, to je chlapček Palček, zasnený, drobný a bojazlivý - dôverujte takejto budúcnosti! - žiak rétoriky, slušný a príjemný, s čistými nechtami, so zošitmi bez machúľ, s úlohami obdivuhodne dobrými,...,ktorého som naučil rýchlo poznávať, keď ma očakával pri východe, aby ma odprevadil až k mojim dverám, to je skutočný intelektuál,... a naivne hrdý, že sa môže ako taký prejaviť tak šťastný, že konečne niekoho našiel, s kým môže hovoriť o veršoch a básnikoch!...'' Prvým plodom tohto priateľstva bola školská úloha Karol Orleánsky Ľudovítovi XI. Učiteľ mu predstavil hugovský sen o slobode a antické mýty, diela utopických socialistických spisovateľov. Jeho latinské verše vzbudzovali úžas u profesorov, napísal pre rozličné školské súťaže. Na strednej škole sa mu dostalo takej cti, že jeho latinské verše vyšli v bulletine Akadémie v Douai. V 15 rokoch napísal svoju prvú báseň Novoročné dary sirôt, kde možno vidieť včasné typické vlastnosti rimbaudovej poetiky, ktoré kontrastujú s vtedajšou parnasistickou poéziou.
V sedemnástich rokoch fajčil a nosil dlhé vlasy. Túžil po centre všetkého literárneho diania – po Paríži. Niekoľkokrát dokonca ušiel z domu a zúčastnil sa na bojoch komunardov v hlavnom meste Francúzska. V tejto súvislosti tiež vypracoval dnes stratený Projekt komunistickej ústavy.
Posielal svoje verše Paulovi Verlainovi, ktorého nesmierne obdivoval. Verlaine ho pozval do Paríža a nadviazali intímne styky. Potom čo sa Verlaine rozišiel so svojou ženou, žili s Rimbaudom spolu v Paríži, Anglicku a Belgicku. Rimbaud v tom čase obohacoval svoje básnické videnie smelými experimentmi (hašiš, ópium, spal počas dňa a písal v noci). Po škandále v Bruseli roku 1873 (rozchod s Verlainom, ktorý vyústil do postreleniu Rimbauda do ruky) sa vrátil sa do Paríža, cestoval do Londýna a vrátil sa do rodného mesta. Dokončil Sezónu v pekle a potom navždy prestal písať.
V roku 1887, keď prišiel do Káhiry, mal už úplne šedivé vlasy (mal 33 rokov). V tomto čase jeho popularita vo Francúzsku rástla, k čomu sa vyjadril s odporom a prehlásil, že jeho básne boli pomyje, len pomyje.
V januári 1891 sa uňho objavili bolesti v pravej nohe, preto sa vrátil z Arabského polostrova do Francúzska. V Marseille mu amputovali nohu. Lekári zistili, že išlo o rakovinu, ktorej 10. novembra 1891 v Marseille podľahol. Zatiaľ čo Arthur pomaly a bolestivo umieral v nemocnici, matka sa starala o to, ako naložiť s jeho peniazmi.
Želal si byť pochovaný v Adene (v Jemene) na brehu mora, na príkaz matky však telo preniesli do Charleville. Pohreb sa konal o desiatej ráno 14. novembra. Jeho bývalý profesor požiadal matku, aby presunuli obrad na neskoršiu hodinu, aby sa na ňom mohli zúčastniť aj Rimbaudovi priatelia a spolužiaci. Odbila ho slovami, že je to zbytočné a tak za jeho truhlou kráčali len dve osoby – jeho matka a jeho sestra Isabela.
Dielo
Rimbaud za štyri roky svojho tvorivého obdobia napísal básne s tuláckymi motívmi, protivojnové sonety, a satirické básne namierené proti víťazom nad Parížskou komúnou.
Rimbaud vo svojich básňach a neskorších básnických skladbách reagoval nielen na jazykovú a štylistickú stránku iných básní, ale aj na svoju dobu a jej protirečenia a predovšetkým experimentoval s mnohoznačnými významami slov.
Jeho dielo tvoria najmä zbierky:
Sám Rimbaud pripravil do tlače iba zbierku „Pobyt v pekle“, ostatné boli zrekonštruované po jeho smrti. Po slovensky vyšli zbierky „Dielo“ a „Opitá loď a iné básne“.
Jeho najvýznamnejšia báseň je Opitá loď.
Iné projekty
.
Zoznam planétok 29501 – 29750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.