cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Encyclopædia Britannica
Od roku 1974 vychádza tretia generácia encyklopédie Britannica – 15. vydanie. Je založená na ojedinelom prístupe, rozdelenie hesiel na stručné (Micropædia), podrobné (Macropædia) a štruktúrovaný register (Propædia). Investície dosiahli 32 miliónov dolárov, čo bolo dodnes asi najviac na vydanie nejakej knihy. V roku 1985 bolo 15. vydanie revidované a teraz obsahuje 32 zväzkov. Od 90. rokov vychádza Encyclopædia Britannica na CD.
Veľký Folkmar
Polohopis
Nadmorská výška v chotári dosahuje od až do, to značí, že vrchovinový reliéf prechádza do typu hole. Charakteristické sú veľké výškové rozdiely medzi dnom doliny a vrcholmi, chrbty pohorí sú mierne vlnité. Klimatické pásmo je vrchovinné až nižšie horské, čo znamená členitý terén s rozličnými strmými svahmi, vo vyššie položených miestach s náhornými plošinami. Priemerná ročná teplota v tejto lokalite je 5 – 6,5 °C, priemerné ročné zrážky sú 700 –, dĺžka vegetačného obdobia je 110 až 130 dní. Hlavné pôdne typy sú: hnedá lesná pôda, rendzina, podzol, glej. Vodné toky v chotári Folkmara sú bystriny s vysokou výdatnosou väčšinou zo zostupných prameňov.
Flóra
Kvetena Volovských vrchov, ktorých súčasťou je Folkmarská skala so svojim okolím, patrí do oblasti západokarpatskej kveteny a z fytogeografického hľadiska tvorí samostatný okres (Carpaticum occidentale), obvodu predkarpatskej flóry (Praecarpaticum) a okresu Stredné Pohornádie. Klimatické a geologické pomery ako aj geohistorický vývoj flóry podmienili bohatosť a rôznorodosť rastlinstva územia.
Na výslnných južne orientovaných skalnatých stráňach Folkmarskej skaly sa vyskytujú viaceré xerotermné druhy, ktoré sa udomácnili medzi druhmi horskými a vysokohorskými, čím dodávajú územiu svoje osobité čaro. Udomacníli sa tu aj také druhy ako: astra alpínska, púpavovec sivý, devätorník skalný, prvosienka holá, klinček včasný či poniklec slovenský. Okolitá flóra je bohatá na liečivé rastliny, ako sú: baza čierna, čučoriedka, brusnica, jahoda lesná, malina lesná, hloh, hluchavka biela, kostihoj lekársky, ľubovník bodkovaný, dúška materina, mäta pieporná, myší chvost, žihľava dvojdomá, šalvia lekárska a ďalšie.
Obdobie od mája do konca októbra je ideálne na zber húb, ktoré sa v tomto okolí vyskytujú v hojnom zastúpení. Z množstva druhov, ktoré tu rastú, spomenieme masliaky, kozáky, suchohríby, hríby, plávky, rýdziky, muchotrávky, bedľa vysoká, podpňovka obyčajná, tanečnica poľná, hliva ustricová. Huby plnia v lesnom ekosystéme dôležitú funkciu a preto si zaslúžia náš obdiv a ochranu. Príroda Veľkého Folkmara je tiež bohatá na lesné plody. V lete dozrievajú maliny, černice a čučoriedky obyčajné, brusnice obyčajné, hlohy jednosemenné. S príchodom prvých mrazov dozrieva trnka obyčajná a ruža šípová. Výskyt vzácneho drieňa obyčajného v okolí Veľkého Folkmara predstavuje najzápadnejší prirodzený výskyt tohto druhu na Spiši.
Najrozsiahlejšiu a najvýznamnejšiu časť prírodného prostredia Folkmarskej a Murovanej skaly tvoria lesné spoločenstvá, v minulosti využívané ako nenahraditeľný zdroj drevnej hmoty najmä pre oblasť baníctva a hutníctva.
Prevládajúcou drevinou lesných porastov je buk lesný, môžeme sa tu stretnúť s pôvodnou borovicou lesnou, ktorá však na stanovištiach s hlbšou pôdou bohatšou na živiny ustúpila konkurencii ostatných druhov. Vyskytuje sa len jednotlivo, alebo skupinovito v rozsadlinách brál, na ostrohách, stenách a pod.
Okrem buka lesného a borovice lesnej je tu zastúpená aj skupina drevín osídľujúca skeletnaté, sutinové pôdy. Môžeme tu nájsť lipu malolistú, javor mliečny, javor horský a jarabinu mukyňovú. V niektorých častiach, v závislosti od stanovišťa, sa vo väčšom množstve vyskytuje jedľa biela, dub zimný, hrab obyčajný a smrekovec opadavý. Bohaté je zastúpenie krovín, z ktorých sa tu nachádza baza čierna, jarabina vtáčia, bršlen európsky, zemolez obyčajný a ďalšie.
Fauna
Medzi druhmi tu žijúcimi je viacero zaujímavých druhov, z ktorých pozornosti neuniknú najmä pestrofarebné motýle ako sú jasoň červenooký, pestroň vlkovcový či vidlochvost feniklový. Skupinu plazov a obojživelníkov reprezentujú: jašterica obyčajná, jašterica živorodá, jašterica múrová. Pozornosti neujdú ani slepúch lámavý, užovka fŕkaná, vretenica severná a z obojživelníkov salamandra škvrnitá.
Z vtákov sú v území najhojnejšie zastúpené spevavce, ako sú: ďateľ veľký, sýkorka belasá, brhlík lesný, skaliar pestrý, penica čiernohlavá, sedmohlások hájový, kolibkár čipčavý. V menšej miere sú zastúpené dravce, z ktorých najčastejšie je vídať myšiaka lesného, sokola myšiara, jastraba krahulca, včelára lesného a niekedy aj orla skalného, ktorý nad územie občas zalietava.
Okolitá príroda je bohatá na poľovnú zver. Trvalo sa tu nachádza jeleň európsky – karpatský, daniel škvrnitý, srnec hôrny, sviňa divá, zajac poľný, králik divý, hlucháň obyčajný, tetrov obyčajný, jarabica poľná, sluka hôrna, rys ostrovid, líška obyčajná, mačka divá, jazvec lesný, kuna skalná, tchor obyčajný, lasica obyčajná, veverica obyčajná, ondatra pižmová, jež východný. Mnohé z týchto druhov sú vzácne a zákonom chránené a preto si vyžadujú našu pozornosť a ochranu. V hlbokých lesoch sa pohybuje vlk obyčajný a medveď hnedý.
V miestnych lesoch pramenia horské bystriny bohaté na kyslík, čím zabezpečujú vhodné podmienky pre život lososovitých druhov rýb, ako: pstruh potočný, pstruh dúhový, lipeň obyčajný. Búrlivé bystriny sa postupne zlievajú do väčších riek a vodných nádrží vybudovaných ľuďmi, ako neďaleký Ružín, kde sú zastúpené skoro všetky druhy našich rýb, napr. šťuka severná, jalec hlavatý, sumec veľký, zubáč veľkoústy, plotica červenooká, červenica ostrobruchá, ostriež zelenkavý, úhor európsky a i.
Dejiny
náhľad|vľavo|Historický pohľad na Veľký Folkmar Na Slovensku, v stredoveku, od začiatku 13. storočia nastáva výrazný rozvoj feudálneho systému, rozkladá sa komutátne zriadenie, ruší sa kráľovské vlastníctvo pôdy a Ondrej II. zlatou bulou z roku 1222 zaručuje šľachte rozsiahle stavovské slobody. Rovnako sa v tomto období začína rozvíjať miestotvorný proces, do ktorého však rušivo zasahujú vpády Tatárov. Preto sa kráľ Belo IV. (1235 – 1270) snaží o rekonštrukciu zničeného hospodárstva a to aj prostredníctvom kolonizačnej politiky, čo znamená pozvať do krajiny cudzích hostí – poľnohospodárov, obchodníkov, baníkov, remeselníkov. Takto vznikali niekdajšie bohaté hospodárske, kultúrno – spoločenské, privilegované mestá v našom okolí (Gelnica, Smolník) s mestskými výsadami, ktoré zaručovali slobodné rozvíjanie remesiel a obchodov.
Usadzovanie nemeckých kolonistov a ich neustály príliv do nášho kraja si vyžiadalo založenie nových dedín. Tak vznikali aj osady s výsadami podobnými mestským tzv., VILLA. Na čele týchto výsadných osád stáli slobodne zvolení richtári (VILLICUS, INDES), ktorí boli zároveň aj sudcami.
Obec Veľký Folkmar sa prvýkrát spomína v roku 1336 s názvom Villa Volkmari a vznikla na území, ktoré dal roku 1282 kráľ Ladislav komesovi Jakubovi. Neskoršie je doložená pod názvami „Villa Falkmari" (1368), „Folkmarfalua" (1393), „Folkmar" (1460), „Folmark" (1477), „Folkmár" (1808). Obec bola spočiatku typickou dedinou, kde žili prevažne poddaní Jekelfalušiovcov. Koncom 15. storočia ju získali Zápoľskovci, stala sa tak súčasťou obrovského hradného panstva Spiš. O prvých obyvateľoch Folkmara možno predpokladať, že išlo o slovenské a nemecké etnikum. V 18. storočí je obec už čisto slovenská. Jej obyvatelia sa živili prevažne baníctvom, hámorníctvom, uhliarstvom a drevorubačstvom. Až v roku 1920 dostala obec terajšie pomenovanie Veľký Folkmar.
Folkmarský zlatý poklad
Najväčšou raritou obce je objavenie Folkmarského zlatého pokladu dňa 24. marca 1992 s veľkou numizmatickou a historickou hodnotou, ktorý bol objavený pri rekonštrukcii starého domu. Malá keramická nádobka ukrývala 65 dukátov z obdobia od začiatku 15. storočia až po 40. roky 16. storočia. 55 dukátov sú razby ôsmich uhorských panovníkov vyrazené v piatich uhorských mincovniach a 10 mimouhorských dukátov pochádza z Rakúska. Pôvodným majiteľom bol pravdepodobne obchodník (kupec), ktorého na obchodných cestách zastihla zlá vojensko – politická situácia, čo v čase súperenia dvoch protikráľov – Jána Zápoľského a Ferdinanda I. Habsburského v období okolo roku 1539 (datovanie najmladších mincí) nebolo nič nezvyčajné. Bezprostredné príčiny ukrytia sa zrejme nedozvieme, ale všeobecnými boli predovšetkým strach pred nebezpečenstvom a stratou majetku. Samotné ukrývanie majetku je výrazným svedkom pohnutého charakteru doby. Poklad je uložený vo Východoslovenskom múzeu v Košiciach. Ide o druhý najväčší poklad nájdený na území Slovenska z tohto obdobia.
Chaumont-Porcien (kantón)
Chaumont-Porcien je francúzsky kantón v obvode Rethel v departemente Ardennes v regióne Champagne-Ardenne. Skladá sa z 14 obcí.
Krahulov
Krahulov je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 247 obyvateľov, z toho 123 mužov a 124 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 42,3 roka, ženy 40,4 roka).
Hemolymfa
Hemolymfa alebo krvomiazga je telová tekutina u bezstavovcov (okrem ostnatokožcov, mechúrnikov, ploskavcov), najmä u hmyzu, ktorá prúdi v cievnom riečisku a vyznačuje sa spoločnými vlastnosťami pre krv i lymfu – miazgu.
Obieha buď v uzavretej, alebo v otvorenej obehovej sústave (napr. u mäkkýšov –, článkonožcov – ).
Krv sa u článkonožcov mieša s miazgou – lymfou v dôsledku toho, že u týchto skupín živočíchov je cievna sústava otvorená. Obsahuje viac organických a anorganických látok ako hydrolymfa, a aj dýchacie pigmenty (väčšinou hemocyanín, ktorý má modrú farbu). Dýchacie pigmenty nie sú okrem výnimočných prípadov sústredené v erytrocytoch, ale voľne rozpustené v tekutine.
NGC 5742
NGC 5742 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 1992
Kvalifikácie na Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 1992, ktorú organizuje Európska futbalová únia (UEFA), sa zúčastnilo 10 európskych štátov, ktoré bojovali o 6 miesteniek na záverečný turnaj v 2 skupinách kvalifikácie.
Skupina 1
🇮🇹 Catania 1 Po vylúčení Juhoslávie z FIFA ju nahradilo družstvo Belgicka.
Skupina 2
🇪🇸 Valencia
Oxid sírový
Oxid sírový (SO3) je jeden z oxidov síry. Za normálnych podmienok je to bezfarebná kvapalina, pri ochladení polymerizuje na pekné lesklé biele ihličky. V plynnej forme je to jeden z primárnych znečisťovačov životného prostredia zodpovedný za vznik kyslých dažďov. Vo vode sa exotermicky rozpúšťa za vzniku kyseliny sírovej, čo predstavuje aj jeho najdôležitejšie využitie v priemysle. V samotnej kyseline sírovej sa ďalej rozpúšťa na tzv. óleum kyseliny sírovej. Pripravuje sa tepelným rozkladom siránu železitého: Fe2(SO4)3 → Fe2O3 + 3 SO3
Chavanne
Chavanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pulteney Bridge
Pulteney Bridge je cestný oblúkový most v anglickom meste Bath premosťujúci rieku Avon. Je známy ako jeden zo štyroch mostov na svete, ktoré majú po celej dĺžke obchody.
Most bol pomenovaný po Frances Pulteneyovej, ktorá v roku 1767 zdedila Bathwick Estate ležiace na druhej strane rieky Avon ako Bath. Mesto Bath zažívalo v tej dobe stavebný rozmach a Francesin manžel William Pulteney sa rozhodol rozšíriť mesto aj na druhú stranu rieky. Na navrhnutie spojnice brehov pozval významného neoklasicistického architekta Roberta Adama, ktorý sa inšpiroval nezrealizovaným návrhom mosta Rialto od Andreu Palladia. Výstavba mosta sa začala v roku 1769 a bola ukončená o štyri roky neskôr.
Celková dĺžka mosta je a jeho šírka je. Dnes slúži most len pre peších, pre autobusy a pre taxíky; v roku 2009 bolo navrhnuté zákazanie cestnej premávky na moste, o dva roky neskôr bol návrh zamietnutý. Vzhľad mosta bol viackrát menený. V roku 1792 bola pôvodná šírka zväčšená na súčasných 18 a pôvodných 16 obchodov prestavaných na šesť. V 19. storočí majitelia obchodov menili ich vzhľad menením okien alebo rozširovaním nad rieku pomocou konzol. V prvej polovici 20. storočia bolo niekoľko obchodov kúpených mestskou radou a prestavaných do pôvodnej podoby. Posledná veľká úprava mosta bola v roku 1975, kedy boli obnovené fasády obchodov na južnej strane ulice.
Embosovaná platobná karta
náhľad|Embosované platobné karty Embosovaná platobná karta je typ platobnej karty, na ktorej sú embossing vyrazené údaje o vlastnej karte aj o jej majiteľovi (jeho meno, ďalej číslo platobnej karty a doba jej platnosti). Vďaka embosovaným údajom je možné kartou platiť tiež v prevádzkach nevybavených elektronickým platobným terminálom, kde sa tak používa mechanické snímacie zariadenie nazývané imprinter. Ten pri platení embosované informácie z karty otlačí na účtenku, ktorú následne zákazník podpíše. Embosované karty sú preto (s vzhľadom na rozšírenie elektronických platobných terminálov predovšetkým v menej hospodársky rozvinutých krajinách) použiteľné na viacerých miestach sveta.
Podoba karty
Vzhľad a podobu platobných kariet udávajú pokyny ISO 3554 vydané Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu. Platobná karta má podľa nich tvar obdĺžnika s rozmermi 85,6 × 54,0 milimetrov s hrúbkou 0,76 milimetra. Je vyrobená z trojvrstvového PVC, ktoré musia zvládať elastické vyrovnávanie deformáciou pri bežnom používaní karty. Súčasne jej materiál nesmie obsahovať toxické látky, ale zároveň musí zabezpečiť odolnosť voči chemickým vplyvom pri bežnom používaní a jeho štruktúra nesmie vykazovať nespoľahlivosť pri teplotách prostredia od -35 do +50 °C pri relatívnej vlhkosti vzduchu pohybujúcej sa od 5 do 95% pri 25 °C. V miestach embossingu sa karta navyše nesmie roztlačiť alebo skrútiť. embossované údaje sa do karty vyrážajú písmom OCR 7B s výškou 3,63 milimetra. Niektoré bankové inštitúcie umožňujú navyše prednú stranu karty upraviť umiestnením obrázka podľa zákazníkovho priania alebo sem umiestniť napríklad odrazovú plochu či imitáciu kože.
Na prednej strane karty je uvedené 12 až 19 ciferné číslo karty, ďalej platnosť karty (pri kartách od spoločnosti MasterCard navyše ešte štvormiestny identifikátor banky), na ďalšom riadku je uvedené meno držiteľa (najviac 27 znakov) a v poslednom riadku je pri služobných kartách uvedené meno spoločnosti, ku ktorej účtu je platobná karta vydaná (opäť maximálne 27 znakov). Zadná strana obsahuje magnetický prúžok, v ktorom sú zaznamenané identifikačné údaje využívané pri elektronických transakciách kartou, ďalej podpisový prúžok pre záznam podpisového vzoru držiteľa karty a kód CVC alebo CVV.
Princíp fungovania platobnej karty
náhľad|center|900px|Schéma platenia platobnou kartou
Spôsob platenia embosovanou kartou sa nelíši od platieb realizovaných inými platobnými kartami. Zákazník pomocou karty zaplatí u obchodníka, ktorý túto sumu následne požaduje od svojej banky. Tá ju zaplatí a vynaložené financie vyžaduje od vydavateľa karty, teda po spoločnostiach Visa alebo MasterCard. Potom, čo ich vyplatí, sú touto spoločnosťou vyplatené peniaze požadované po banke, ktorá kartu zákazníkovi vydala. Banka z jeho účtu požadovanú finančnú sumu strhne a pošle ho vydavateľmi kariet.
Výhody platobných kariet
Platobné karty majú oproti hotovostným operáciám niekoľko výhod. Platba vykonaná kartou nie je anonymná, pretože ju možno spätne dohľadať a prekontrolovať. Takto realizované platby sú tiež viac bezpečné a súčasne vedú k zníženiu nákladov na spracovanie hotových peňazí, ich úschovu a dopravu od obchodníka do banky. Fyzické peniaze je navyše nutné tlačiť a zabezpečiť ochranou proti ich falšovaniu. Pri cestách do zahraničia je potrebná smena hotovosti za cudzie peniaze, čo pri platbách realizovaných kartou odpadá.
Používanie kariet takto prináša výhody ako pre držiteľa karty, tak pre obchodníka a spolu s tým tiež vydavateľovi kariet. Držiteľ karty má totiž svoje prostriedky lepšie zabezpečené (nie je potrebné nosiť pri sebe hotovosť), karty majú národné či medzinárodné použitie, odbúravajú sa zmenárenské poplatky aj kurzové straty pri výmenách valút, ďalej možno sledovať transakcie uskutočnené platobnou kartou a je možné si k nej dojednať ďalšie doplnkové služby (napríklad poistenie). Pre obchodníka má platenie kartou prínos v jeho jednoduchosti a vyššej bezpečnosti (nemanipuluje s hotovosťou). Prínosom pre neho je tiež zaručenie platby, zvýšenie jeho prestíže a udržanie sa v konkurenčnom boji. Vydavatelia kariet zasa profitujú zo zisku nových klientov, môžu vyberať poplatky za držanie karty aj za jednotlivé operácie kartou uskutočnené a možno tiež ponúkať komplexné služby pre organizácie a podnikateľov, ktoré karty využívajú.
Pohár AHF v pozemnom hokeji mužov 1997
Pohár AHF v pozemnom hokeji 1997 bol 1. Pohár AHF v pozemnom hokeji mužov, ktorý organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF) a slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 1999. Konal sa od 22.30. novembra 1997 v Hongkongu, za účasti 7 tímov. Zvíťazilo domáce družstvo Hongkongu, ktoré sa spolu s druhým Ománom kvalifikovalo na hlavné podujatie Majstrovstiev Ázie v roku 1999. Po neskoršom odstúpení Ománu ho nahradila v roku 1999 Srí Lanka.
Embosovaná platobná karta
Bezpečnostné riziká
Majitelia platobných kariet by mali v snahe o zníženie bezpečnostných rizík dodržiavať niekoľko pravidiel. Nie je vhodné platobnú kartu niekomu požičiavať alebo odhaliť jej PIN, prípadne nechávať tento kód v blízkosti karty. Počas platenia nesmie zákazník stratiť svoju kartu z dohľadu. Súčasne je pri operáciách pri bankomate dôležité zakrytie klávesnice bankomatu pri zadávaní PIN kódu. Je tiež vhodné priebežne kontrolovať výpisy z účtu, ku ktorému bola karta vydaná, a prípadné nezrovnalosti ihneď hlásiť banke. Riziká potenciálne vzniknutých škôd možno znížiť poistením zneužitia karty.
Ak dôjde k strate platobnej karty, je nutné kartu zablokovať, čím sa predchádza riziku jej zneužitia. Pri embosovaných kartách je potrebné vykonať takzvanú stoplistáciu, ktorá zabráni vykonávať kartou nielen on-line transakcie cez internet, ale aj neoverované transakcie, ktoré embosované karty – na rozdiel od kariet elektronických – umožňujú. Pri stoplistácii dôjde k trvalému a nezrušiteľnému právu používať platobnú kartu. Akt možno vykonať pomocou telefónu, a to aj zo zahraničia.
Symetria
Symetria môže byť:
Juniville (kantón)
Juniville je francúzsky kantón v obvode Rethel v departemente Ardennes v regióne Champagne-Ardenne. Skladá sa z 13 obcí.
Pohyb kontinentov
frame|Znázornenie rozpadu Pangey
Ménil-aux-Bois
Ménil-aux-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Pohyb kontinentov
Pohyb kontinentov alebo kontinentálny drift je hypotéza vysvetľujúca relatívny pohyb kontinentov po povrchu Zeme. V súčasnej teórii platňovej tektoniky je vysvetľovaná na základe pohybu litosférických platní po astenosfére. Príčin pohybu je viacero. Poháňa ich pravdepodobne najmä subdukcia oceánskej kôry a rozchádzanie oceánskeho dna.
Ménil-aux-Bois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pohyb kontinentov
Dejiny
Kontinentálny drift bol po prvýkrát navrhnutý Alfrédom Wegenerom. V roku 1912 si všimol, že tvary kontinentov na oboch stranách Atlantiku do seba zapadajú (napr. Afrika a Južná Amerika). Táto skutočnosť však bola pozorovaná už predtým. Podobnosť niektorých vedúcich skamenelín a geologických formácií viedla k návrhu, že kontinenty boli kedysi spojené do jedného celku nazvaného Pangea. Toto považovali mnohí geológovia, ktorým chýbalo vysvetlenie príčiny tohto pohybu, za smiešny názor. Tento stav pretrval až do šesťdesiatych rokov 20. storočia, keď bol tento koncept podložený výskumom morského dna. Geológovia Harry Hess, Robert S. Dietz a Bruce Heezen znovu rozvírili túto teóriu, ktorú podporil vysvetlením mechanizmu pohybu John Tuzo Wilson a krátko na to sa stala akceptovanou väčšinou geológov.
Ménil-aux-Bois
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pohyb kontinentov
Dejiny
Pohyb kontinentov sa stal súčasťou teórie platňovej tektoniky. Tento článok sa zaoberá vývojom poznania pred rokom 1950. Neskoršiemu vývoju sa venuje samostatný článok venovaný platňovej tektonike.
Ménil-aux-Bois
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Niels Bohr
Niels Henrik David Bohr (* 7. október 1885, Kodaň, Dánsko – † 18. november 1962, Kodaň) bol dánsky fyzik v oblasti atómovej a jadrovej fyziky.
Pohyb kontinentov
Dôkazy pohybu kontinentov
thumb|right|Fosílne nálezy na kontinentoch. Možnosť, že Afrika a Južná Amerika boli spojené, si všimol už Sir Francis Bacon v 17. storočí.
Niels Bohr
Životopis
Bol riaditeľom Ústavu teoretickej fyziky v Kodani, v rokoch 1943 – 1945 emigroval do USA. V roku 1913 vyvinul na základe predstáv E. Rutherforda a kvantovej hypotézy M. Plancka a A. Einsteina tzv. Bohrov model atómu (prvý kvantový model atómu). V roku 1918 model rozšíril v princíp korešpondencie (dnes všeobecne označovaný ako staršia kvantová teória), čím sa mu podarilo svoju teóriu presadiť. V roku 1921 teoreticky vysvetlil periodickú sústavu prvkov na základe svojho modelu atómu rozšíreného A. Sommerfeldom.
Pohyb kontinentov
Dôkazy pohybu kontinentov
Dôkazy pohybu kontinentov sú dnes rozsiahle. Zhoda živočíšnych a rastlinných skamenelín, nájdených na oboch brehoch kontinentov nám vypovedá o tom, že dané kontinenty boli kedysi spojené. Napríklad nájdenie skamenelín sladkovodného krokodíla v Brazílii a Južnej Afrike. Ďalší dobrý príklad je objavenie skamenelín morského plaza Lystrosaurusa nájdeného v horninových vrstvách rovnakého veku v Afrike, Južnej Amerike a Antarktíde. Takisto aj žijúce organizmy sú dôkazom (ten istý druh červa v Južnej Afrike a Brazílii).
K sebe pasujúce tvary pobrežia Južnej Ameriky a Afriky sú zrejmé, ale je to len zhoda okolností. V priebehu miliónov rokov sa morské dno rozširovalo, kontinenty sa pohybovali a fyzikálne sily budú ďalej pohybovať kontinentami. Práve toto bola príčina, ktorá inšpirovala Wegenera k štúdiu a zadefinovaniu pohybu kontinentov.
Niels Bohr
Životopis
V roku 1927 v spolupráci s W. Heisenbergom, tvorcom maticovej mechaniky, predbežne ukončili vývoj kvantovej teórie vznikom tzv. kodanskej školy kvantovej teórie. Predovšetkým dospeli k názoru, že atomárne javy sú tak časticového ako aj vlnového charakteru. Škola zahŕňa aj Bohrov princíp komplementarity (javy v mikrosvete sú neurčité a nemožno ich opísať ako v klasickej fyzike), aplikovaný neskôr aj na filozofiu a biológiu.
Pohyb kontinentov
Vývoj kontinentov
Prvým doložiteľným veľkým kontinentom, ktorý vznikol na Zemi bola Rodinia, ktorá vznikla ešte v starohorách. Vznikla zrážkou asi štyroch menších kontinentov. Po asi 600 mil. rokov sa koncom starohôr začala táto obrovská pevnina rozpadať, vznikla Gondwana, Laurentia, Baltika či Sibír. Aj keď tieto pevniny tvorili základ kontinentov, ktoré poznáme aj dnes, v tej dobe boli iba pustými kamenistými oblasťami bez živočíšneho či rastlinného života makroskopických rozmerov. Po asi 100 mil. rokoch vznikol zrážkou ďalší obrovský kontinent zvaný Pannotia, ktorý neexistoval príliš dlho a opäť sa rozpadol. Vznikali nové pevniny, ktoré sa postupne nabaľovali na už existujúce staršie platne. V mladších prvohorách pred asi 390 - 310 mil. rokov vznikla Pangea, ktorá existovala ešte najmenej 100 mil. rokov.
Permokarbón
thumb|right|Rozpad Pangey Permokarbón bola perióda veľkého zaľadnenia Zeme približne pred 250 mil. rokmi. Je to jedna z mnohých ľadových dôb, ktoré sa vyskytli na Zemi. Taktiež je to doba, kedy sa predpokladá, že na povrchu Zeme sa nachádzal jeden veľký superkontinent Pangea. Horninové formácie z tohto obdobia sa nachádzajú po celej Zemi. Široké rozšírenie permokarbónskych glaciálnych sedimentov v Južnej Amerike, Afrike, Madagaskare, Arabskom polostrove, Indii, Austrálii a Antarktíde bol jeden z hlavných dôkazov dávneho spojenia kontinetov. Obdobie zaľadnenia trvalo počas celého karbónu až do raného permu. Ku koncu karbónu pokrývalo zaľadnenie väčšinu južných častí pevniny, čo dokazujú sedimenty tilitov vo vrstvách hornín. Ľadovce sa však rozširovali opačným smerom ako dnes: smerom od rovníka k pólom, čo dokazuje aj zachované ryhovanie hornín spôsobené masami ľadu. Opačný smer postupu je tiež dôkazom, že dané kontinenty neboli v rovnakej polohe ako dnes.
V jure pred asi 200 mil. rokov sa Pangea rozpadla na Lauráziu a Gondwanu. Z týchto dvoch kontinentov sa v nasledujúcich obdobiach odštiepili všetky kontinenty tak ako ich poznáme dnes.
Rozprava o pohybe kontinentov
Pred druhou svetovou vojnou vyvolávala myšlienka pohybu kontinentov ostrý nesúhlas medzi geológmi. Wegener uviedol svoju teóriu v roku 1912 na mítingu v Nemecku. V tom roku bola aj publikovaná a knižne vydaná v roku 1915. V roku 1921 Berlínska geologická spoločnosť usporiadala sympózium na túto tému. V roku 1922 bola kniha preložená do angličtiny. V roku 1923 bola rozoberaná na konferencii Kráľovskej geologickej spoločnosti a geologickej sekcie Britskej asociácie pokroku vo vede. Teória bola opatrne posúdená v časopise Nature. V roku 1926 Americká asociácia ropných geológov (AAPG) usporiadala sympózium, kde prebehla búrlivá debata o tejto téme. Výsledky debaty boli vydané v roku 1928 pod titulom Teória pohybu kontinentov, kde prispel článkom aj samotný Wegener.
Danzig III: How the Gods Kill
Danzig III: How the Gods Kill je tretí radový album americkej skupiny Danzig. Vyšiel v roku 1992.
Oproti svojmu predchádzajúcemu albumu Danzig II: Lucifuge sa vyznačuje ťažším, metalovejším zvukom gitár, výraznejším použitím klávesových nástrojov (napr. „Sistinas“) a miestami ešte krkolomnejším vokálnym prejavom (napr. „Bodies“). Videá pre pesničky „Dirty Black Summer“ a „How the Gods Kill“ patrili svojho času v televíznej relácii venovanej rockovej hudbe, Headbangers Ball, medzi najobľúbenejšie hudobné videá.
Pohyb kontinentov
Rozprava o pohybe kontinentov
Najväčším problémom Wegenerovej teórie bola predstava „plávajúcich“ kontinentov po morskom dne. Mnoho geológov odmietalo uveriť tomu, že je to možné. Navyše, Wegener sám nemal uspokojivé vysvetlenie síl, ktoré tento pohyb umožňujú. Taktiež ignoroval početné argumenty proti tejto teórii.
Zopár zaujímavostí
Južná Amerika a Afrika sa od seba vzďaľujú rýchlosťou 5,7 cm za rok. Tento pohyb je porovnateľný s rýchlosťou rastu ľudských nechtov.
Grécka gréckokatolícka cirkev
Grécka gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu (gréckokatolíckych cirkví). Je teda súčasťou Katolíckej cirkvi, uznáva za svoju hlavu rímskeho pápeža a jej vierouka je identická s rímskokatolíckou. Pri bohoslužbách však, podobne ako ostatné východné katolícke cirkvi, nepoužíva rímsky obrad, ale jeden z východných obradov. V prípade Gréckej gréckokatolíckej cirkvi je ním byzantský obrad vo svojej gréckej verzii, takmer identický s tým, v ktorom slávia bohoslužby grécke pravoslávne cirkvi (napr. Konštantínopolská pravoslávna cirkev, Cyperská pravoslávna cirkev, Pravoslávna cirkev Grécka).
Niels Bohr
Životopis
V roku 1935 sa začal zaoberať jadrovou fyzikou. Zaviedol napríklad pojem zložené jadro a vymyslel model (pieskového) vaku a kvapôčkový model jadra atómu. V roku 1939 spolu s inými fyzikmi objavil pre prax významné štiepenie jadra uránu.
Vlajka štátu Washington
thumb|Vlajka štátu [[Washington (štát)|Washington]] Vlajka štátu Washington bola prijatá dňa 5. mája 1923.
Opis
Vlajka má zelený list, v ktorého strede je položená pečať štátu. Tá zobrazuje portrét prezidenta Georga Washingtona na modrom kruhovom pozadí. Okolo modrého poľa je žlté medzikružie nesúce nápis: "The Seal of the State of Washington" (slovensky:Pečať štátu Washington 1889). Zatiaľ čo pečať bola prijatá ešte pred vstupom štátu do Únie v roku 1889, vlajka bola prijatá až dňa 5. mája 1923, teda takmer tridsať rokov po vstupe.
Zaujímavosť
Ide o jedinú vlajku zo všetkých vlajok štátov Spojených štátov, ktorá má zelený list, a ktorá zobrazuje portrét určitého skutočného človeka - prezidenta Georga Washingtona.
Gordonský seter
Gordonský seter je plemeno psa uznané v FCI v 7 skupine pod číslom 6.
Vzhľad
Psi tohto plemena majú neprehliadnuteľnú podobnosť s anglickým setrom. Celkovo pôsobia o niečo mohutnejším dojmom, napriek tomu, že ich výška a hmotnosť sa takmer neodlišujú od anglického setra. Pre gordonského setra je príznačná hovábna dlhá srsť. Je hladká, ale mierne zvlnená. Na ušiach, na hrudi a na chvoste môže byť trochu dlhšia. Je sfarbená tmavočierna so znakmi v svetlo hnedej farbe, ktoré sú umiestnené na tlame, na nohách a povyše očí.
Povaha a temperament
Tento vnešene pôsobiaci pes má celý rad výborných vlastností. Je považovaný za milého, prítulného a chápavého, nie za nepríjemne podlízavého a podriadeného.
Vhodné prostredie
Ako poľovný pes, pri adekvátnej výchove a výcviku má mnohostranné využitie. Vďaka jeho vrodenej trpezlivosti sa dá povedať, že jeho kontakt s deťmi je veľmi dobrý
Niels Bohr
Životopis
V roku 1922 mu bola udelená Nobelova cena za fyziku za výskum atómovej štruktúry. Jeho syn Aage Niels Bohr (1922 - 2009) bol tiež významný fyzik, v roku 1975 dostal Nobelovu cenu za teóriu o štruktúre a deformáciách atómového jadra.
Dňa 18. novembra 1962 zomrel na zlyhanie srdca.
Chant de Ralliement
Melódiu skomponoval René Djam Afame. Na napísaní slov spolupracoval s Samuelom Minki Bamba a Moïse Nyatte Nko'o. Text bol v 1978 pozmenený.
Grécka gréckokatolícka cirkev
História
Grécka gréckokatolícka cirkev vznikla vďaka činnosti katolíckych misionárov v 19. a 20. storočí medzi duchovenstvom a veriacimi gréckych pravoslávnych cirkví, najmä Konštantínopolskej pravoslávnej cirkvi. Podarilo sa vytvoriť niekoľko malých gréckokatolíckych komunít napr. v Istanbule, východnej Thrákii (dnes európska časť Turecka) i na území dnešného Grécka. Pre týchto veriacich vytvoril pápež sv. Pius X. v roku 1911 apoštolský exarchát so sídlom v Istanbule. Prvým apoštolským exarchom sa v roku 1911 stal biskup Isaisas Papadopulos. V rámci výmeny obyvateľstva medzi Gréckom a Tureckom po grécko-tureckej vojne začiatkom dvadsiatych rokov 20. storočia sa väčšina gréckych gréckokatolíckych veriacich vysťahovala z Turecka. Gréckokatolíci z Istanbulu sa usadili v Aténach a veriaci z východnej Thrákie v severogréckom meste Giannitsa, kde už predtým vznikla malá gréckokatolícka komunita. V roku 1932 sa exarchát rozdelil na dva nové apoštolské exarcháty: jeden v Grécku (so sídlom v Aténach) a druhý v Turecku (so sídlom v Istanbule).
Počet členov a geografické rozšírenie
V súčasnosti má Grécka gréckokatolícka cirkev 2 330 členov (2006). Väčšina z nich žije v Grécku (2300), najmä v Aténach. Mimo Atén existujú grécke gréckokatolícke komunity v severogréckej Giannitse a v Nea Makri blízko Atén. Gréckokatolícka kaplnka sa nachádza aj na ostrove Syros v Egejskom mori (Syros je najkatolíckejšou časťou Grécka - až 40% obyvateľov ostrova je rímskokatolíckeho vyznania). V Turecku žije len 30 gréckych gréckokatolíckych veriacich.
Chris Guccione
Chris Guccione (* 30. júl 1985, Melbourne, Austrália) je súčasný austrálsky profesionálny tenista.
Grécka gréckokatolícka cirkev
Hierarchia
Apoštolským exarchom katolíkov gréckeho obradu v Grécku so sídlom v Aténach je biskup Dimitrios Salachas (nar. 1939). Do funkcie exarchu ho pápež Benedikt XVI. vymenoval 23. apríla 2008. Za biskupa bol vysvätený 24. mája 2008. Na čele apoštolského exarchátu v Aténach nahradil biskupa Anargyrosa Printezisa (1937 - 2012), ktorý ho viedol v rokoch 1975 - 2008. V pastorácii mu pomáha niekoľko kňazov. V rámci exarchátu fungujú 3 gréckokatolícke farnosti. Apoštolský exarchát v Turecku je nielen bez exarchu ale jeho 30 veriacich nemá k dispozícii ani kňaza.
Kenozoikum
Kenozoikum (iné názvy: kaenozoikum, staršie zriedkavo: neozoikum, zriedkavo: novovek Zeme, zastarano terciér) je geologická éra, spadajúca pod eón fanerozoikum, v poradí najmladšia. Kenozoikum nadväzuje na mezozoikum so začiatkom pred 65,0 mil. rokov a trvaním až dodnes.
Rozdelenie
Podľa aktuálneho členenia Medzinárodnej chronostratigrafickej tabuľky (2022), sa eratem kenozoikum delí na útvary (od najmladšieho po najstarší) kvartér, neogén a paleogén. Samotný termín kenozoikum sa v slovenčine používa od prvej definície Andrusova a Scheibnera (1964).
Geologický vývoj
Južná Amerika tiež smerovala severne, ale úplnej kolízii so Severnou Amerikou zabránili menšie platne v oblasti dnešného Karibiku, ktoré pôsobili ako „air-bagy“ a podstatne utlmili náraz v čase stredného pliocénu. Pozostatky tohto procesu tvoria recentný vulkanizmus Karibského mora a priľahlých oblastí.
Kolízia Afriky s Eurázijskou platňou nebola taká pokojná, panovali pri nej oveľa väčšie kompresné sily. Dôsledkom tohto stretu bol zánik mora Tethys (jeho zvyškami sú dnešné Stredozemné a Čierne more). Kompresia zapríčinila vznik pohorí Alpy a Karpaty. Posledný veľký dopad na morfológiu zemského povrchu mala kolízia Indie s Ázijským kontinentom a vznik viacerých pásmových pohorí (Himaláje, Pamír, Hindúkuš, atď.). Vrásnenie, ktoré podnietilo vznik pásmových pohorí v kenozoiku (príp. koncom mezozoika) sa nazýva Alpínske vrásnenie.
Podnebie
thumb|[[Hyenodont – jeden z najväčších dravcov v oligocéne, bol rozšírený v Ázii, Severnej Amerike, Afrike a Európe (kresba Heinricha Hardera približne z roku 1920).]] Počas paleogénu bolo omnoho teplejšie a vlhkejšie podnebie ako v súčasnosti. Nástupom neogénu sa klíma začína ochladzovať, pravdepodobná príčina tkvie vo výzdvihu Himalájí. Počas pleistocénu pokračuje ochladzovanie, ktorého výsledkom je niekoľko ľadových dôb, prerušených teplejšími periódami.
Flóra
Vymieranie na konci kriedy postihlo aj rastlinstvo. Vyhynuli hlavne niektoré skupiny nahosemmených rastlín, najmä cykasorastov a ginkorastov. Svoj najväčší rozvoj dosiahli krytosemenné rastliny, ktoré dominujú suchozemskej flóre dodnes. Veľký rozvoj však stále zažívajú aj borovicorasty, ktoré miestami dominujú najmä v chladnejších oblastiach (tajga, vysoké pohoria).
V treťohorách bola klíma teplá bez zaľadnenia, vďaka čomu rástli subtropické lesy takmer na celom území Európy. Nástup štvrtohorných zaľadnení a ich viacnásobné striedanie s dobami medziľadovými spôsobil obrovskú záťaž pre Európsku flóru. Počas ľadových dôb sa väčšina rastlín sústredila na najjužnejších polostrovoch kontinentu (Pyrenejský, Apeninský a juh Balkánu), ktoré svojou rozlohou nie su veľmi veľké. V ďalšom prenikaní na juh im čiastočne bránilo Stredozemné more. Zmeny klímy spojené so sústredením druhov na obmedzenom území spôsobovalo opakované vymieranie mnohých druhov a ochudobňovanie Európskej flóry mierneho pásma. Tá bola síce čiastočne doplnená najmä z Ázie, ale dodnes je druhovo chudobnejšia ako ázijská a severoamerická (pre ich flóry zaľadnenia predstavovali menšiu záťaž, keďže na rozdiel od Európy prenikaniu druhov na teplejší juh nebránilo v Ázii ani v Severnej Amerike žiadne more).
Fauna
Koncom kriedy došlo k masívnemu vyhynutiu väčšiny morských (amonity, belemnity, morské plazy) ako aj suchozemských (dinosaury) živočíšnych druhov. Preživšie cicavce a vtáky rýchlo využili voľný priestor a začali sa hromadne rozširovať na zemskom povrchu. Vtáky sa začiatkom paleogénu na krátky čas stávajú vládcami planéty (až vysoké nelietavé dravce, ktorých skameneliny sa našli v Laurázii a v Južnej Amerike, boli postrachom všetkého živého v kenozoiku).
Dôležitým faktorom, ktorý ovplyvnil faunu v neogéne a v neskorších obdobiach, bol vývoj trávových druhov na savanách. Na ich spásanie sa postupne adaptovali niektoré bylinožravé cicavce (kone, antilopy). Zaujímavú vetvu predstavuje vývoj v Južnej Amerike, ktorá bola relatívne izolovaná od okolitého sveta a priniesla svetu mnoho životných foriem: rody Litopterna (v podstate kombinácia ťavy a koňa), Notoungulata. Koncom neogénu nastupuje na scénu človek, presnejšie jeho predkovia australopitekovia v Afrike. Pod vyhynutie štvrtohorných cicavcov (mamutov, prajeleňov, srstnatých nosorožcov) sa podpisuje okrem klimatických zmien už aj ľudská činnosť.
NGC 5743
NGC 5743 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Moravské nárečia
Moravské nárečia alebo moravčina je súhrnné označenie pre slovanské dialekty používané na území Moravy, jednej z historických krajín Česka. Zvyčajne sa považujú za nárečia češtiny, s výnimkou niektorých východných dialektov, ktoré sú niekedy radené k slovenčine. Časť Moravanov však moravčinu chápe ako samostatný jazyk (moravský jazyk). Pri sčítaní obyvateľstva v Česku v roku 2011 sa k moravčine ako materinskému jazyku prihlásilo spolu 108 469 obyvateľov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1965
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1965 boli v poradí 10. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Rio de Janeiro, v Brazílii v dňoch od 2.11. septembra 1965, za účasti 6 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1954, tiež v Rio de Janeiro. Svoj tretí titul získala domáca 🇧🇷, ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred obhajcom titulu z 🇵🇾 a 🇵🇪.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizovalo Česko-Slovensko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Miazga
Miazga môže byť:
NGC 5744
NGC 5744 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
1. slovenská futbalová liga 1996/1997
1. slovenská futbalová liga 1996/97 bol v poradí 4. ročník slovenskej najvyššej futbalovej súťaže. Pravidelne ju usporadúva Slovenský futbalový zväz.
Titul prvýkrát získalo mužstvo 1. FC Košice, pričom blízko k titulu bol Spartak Trnava, avšak v poslednom kole prehral v Rimavskej Sobote.
Solaris Urbino 12
Solaris Urbino 12 je model poľského nízkopodlažného autobusu, ktorý od roku 1999 vyrába spoločnosť Solaris Bus & Coach.
Urbino 12 je základným modelom rodiny Solaris Urbino. Je to dvanásťmetrový dvojnápravový mestský autobus s nízkou podlahou. Pre vstup do vozidla slúžia tri dvojkrídlové dvere na pravej bočnici. Pohon zaisťuje naftový motor, od roku 2005 je vyrábaná aj verzia s pohonom pomocou stlačeného zemného plynu.
Model Urbino 12 je najrozšírenejším typom autobusu značky Solaris. V Poľsku ich najviac jazdí vo Varšave (vyše 100 kusov). Veľké množstvo ich bolo exportovaných do Nemecka (Kassel – 50 kusov, Düsseldorf – 21 kusov), Švajčiarska (Winterthur – 31 kusov), Lotyšska (v Rige je 67 autobusov) či Česka (Ostrava – 46 kusov). Na Slovensku jazdia tieto autobusy v Bratislave (4 kusy), Košiciach (16 kusov), Prešove (13 kusov), Leviciach (2 kusy) a Žiline (19 kusov).
Kralice nad Oslavou
Kralice nad Oslavou je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 980 obyvateľov, z toho 500 mužov a 480 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 38,7 roka, ženy 42,7 roka). V obci bola vytlačená známa Bible kralická.
Mysłowice
Mysłowice sú mesto na juhu Poľska. 75 259 obyvateľov (2004).
Skúsenosť (filozofia)
Skúsenosť (filozofia) je manifestácia sveta v ľudskom vedomí.
Podľa Arno Anzenbachera sa filozofi vo veľkej miere zhodujú v tom, že východiskom všetkého filozofovania je skúsenosť. ''„Vychádzame z dôverne známeho každodenného sveta našej skúsenosti, v ktorom sa dobre vyznáme. Vždy už máme skúsenosť svojho bytia vo svete. Filozofia pritom nepredpokladá určitý vedecký spôsob skúsenosti.... Filozofia vychádza z predvedeckého, každodenného spôsobu skúsenosti.“''
Athanasios Diakos
Rané roky
Narodil sa v kraji Fokida, v Strednom Grécku, v dedine Ano Musunitsa (dnes Athanasios Diakos). Pochádzal zo zbojníckej rodiny kleftov. Ako mladý sa stal mníchom a neskôr kňazom (gr. diakos). Raz vtrhol do kláštora ozbrojený turecký paša, ktorý sa pohádal s Diakosom, ktorý ho zabil a následne utiekol do hôr a stal sa kleftom. Podľa inej verzie sa Diakos stal kleftom tak, že bol nespravodlivo obvinený z vraždy jedného Gréka a musel sa ukryť do hôr. Neskôr sa stal jedným z generálov armatolov tureckého správcu Epiru, Aliho Pašu z Tepeleny, ktorý rebeloval proti Osmanskej ríši.
Skúsenosť (filozofia)
Podľa Edmunda Husserla je skúsenosť originálnym vedomím.
Athanasios Diakos
Povstanie
Po vypuknutí povstania Grékov na Peloponéze sa k nim okamžite pridali aj Gréci z Rumélie, ktorých viedli práve Diakos a tiež Odysseas Andrutsos. Povstalci pod Diakosovým velením dobyli 1. apríla 1821 dôležité mesto, Livadiu. Gréci zničili miestne turecké pevnosti. Turci sem nato okamžite vyslali vojská pod vedením Albánca Omera Vryonisa, ktorý mal preniknúť až na Peloponéz a poraziť miestnych Grékov pod vedením Theodorosa Kolokotronisa, ktorí ovládli celý polostrov. Ak však chcel Vryonis preniknúť na Peloponéz, musel najskôr poraziť Grékov v Rumélii.
Skúsenosť (filozofia)
Podľa Immanuela Kanta je skúsenosť taká forma teoretického vedomia, ktorá je schopná pochopiť svoj predmet ako syntézu zmyslovosti, umu a rozumu (v úsilí o najväčšiu možnú systematickú jednotu foriem poznania) a v tomto zmysle ako objektivne poznanie.
Athanasios Diakos
Povstanie
Turecká armáda Vryonisa sa stretla s gréckymi povstalcami pod vedením Diakosa a jeho pobočníkov, Panurjasa a Dyovuniotisa v bitke pri Thermopylách, neďaleko starovekého bojiska. Turkov bolo 9 500, Grékov len 1 500. Gréci však statočne bojovali a väčšina z nich zomrela v boji. Diakosa zajal Omer Vryonis a za jeho statočnosť mu ponúkol miesto v tureckej armáde, ak prestúpi na islam. Diakos vtedy povedal: Εγώ Γραικός γεννήθηκα, Γραικός θε να πεθάνω (Ego Grekos jennithika, Grekos the na pethano - Ja som sa Grékom narodil, ako Grék chcem aj zomrieť!). Tak sa aj stalo, Diakos bol popravený v meste Lamia. Keď ho spútaného viedli na popravu povedal svoje posledné slová:  Ja des more kero pu dialexe, o Charos na me pari, tora p´anthizun ta klaria ke vgazi i gis chortari (Pozri na čas kedy sa Cháron rozhodol odniesť ma, teraz, kedy kvitnú konáre a tráva rastie).
Vryonis bol odhodlaný vstúpiť na Peloponéz a zakročiť proti povstalcom, avšak prekvapil ho nový odpor Grékov, ktorých viedol Odysseas Andrutsos. Gréci Vryonisovu armádu zničili v bitke pri Vassilike a postavili tak Turkov do ťažkej pozície.
Skúsenosť (filozofia)
Podľa Platóna je skúsenosť proces, v ktorom sa javí podstata.
Ondruš
Ondruš môže byť:
Glaukos (syn Aipyta)
Glaukos (Glaukos, ) je v gréckej mytológii syn a nástupca messénskeho kráľa Aipyta.
Podľa antického autora Pausania, kráľovské žezlo v Messénii po Aipytovi prevzal jeho syn Glaukos, ktorý sa podobne ako otec snažil vládnuť spravodlivo a múdro. Na rozdiel od neho však kládol väčší dôraz na náboženský život. Ako prvý z Dórov založil kult boha Dia v Ithómé a jeho syn Isthmios pokračoval v otcových šľapajach, keď dal v messénskom kráľovstve postaviť niekoľko významných svätýň.
Závadka (okres Gelnica)
Závadka je obec na Slovensku v okrese Gelnica. Leží v nadmorskej výške Patrí do administratívneho celku okresu Gelnica - tzv. Hnilecká dolina a nachádza sa v severozápadnej časti Košického samosprávneho kraja.
Územie sa nachádza na ľavom brehu Hornádu a pravom brehu Hnilca.
Z geomorfologického hľadiska územie patrí do geomorfologickej provincie Západné Karpaty, do subprovincie vnútorné Západné Karpaty, do oblastí Slovenské rudohorie, celku Volovské vrchy, podcelku severovýchodná časť Knoly a Západná časť skrasovatenej plošiny Galmus v Hnileckých vrchoch.
História obce
Prvé zmienky o obci sú z roku 1352.
14. storočie
Založili ju Mariašovci na svojom majetku začiatkom 14. storočia, alebo už koncom 13. storočia ako haviarsku osadu. Od 14. storočia sa tu rozvíjalo hlavne medeno-rudné a železorudné baníctvo. V 14. – 15. storočí pôvodné obyvateľstvo obce bolo rímskokatolického vierovyznania, slovanského a pravdepodobne určitá časť aj nemeckého pôvodu.
16. storočie
Kyselina akrylová
Kyselina akrylová je triviálny názov pre kyselinu prop-2-énovú - CH2=CH-COOH. Pripravuje sa oxidáciou propénu s kyslíkom v plynnom prostredí.
Závadka (okres Gelnica)
História obce
18. storočie
18. storočí sa časť obyvateľstva venovala aj baníctvu. Ťažila sa tu meď, zlato a striebro.
Kyselina akrylová
Kyselina akrylová je bezfarebná, číra kvapalina s charakteristickým zápachom. S teplotou vznietenia 440 °C a bodom vzplanutia 48 °C patrí medzi horľavé kvapaliny. Pri vyšších teplotách ľahko polymerizuje, pri teplote menšej ako 13 °C tuhne. Je neobmedzene miešateľná s vodou. Koncentrovaná kyselina akrylová je silná žieravina. Pri priamom styku leptá pokožku a sliznicu. Vo forme aerosólov a pár sa vstrebáva aj neporušenou pokožkou a veľmi silno dráždi pokožku aj sliznicu dýchacích ciest a očí.
Závadka (okres Gelnica)
História obce
19. storočie
V 19. storočí tu fungovala pražiareň železnej rudy zriadená arcikniežaťom Albrechtom.
Kyselina akrylová
Využíva sa na výrobu náterových hmôt, v stavebníctve.
Závadka (okres Gelnica)
História obce
1880
Roku 1880 až 1890 obec postihla vlna vysťahovalectva, najmä z radov baníkov. Okolo roku 1880 bol v obci zriadený notariát. Podliehali mu okolité obce: Teplička, Hnilčík, Bindt. Za prvej Československej republiky popri poľnohospodárstve Závadčania pracovali v lesoch. Počas II. svetovej vojny v okolí operovali partizáni za podpora miestnych obyvateľov.
1947
V septembri roku 1947 sa začala budovať z obce nová cesta, ktorá dodnes spája Závadku s Nálepkovom.
1950
Roku 1950 bolo založené JRD, ktoré sa už v roku 1953 pre malú členskú základňu rozpadlo.
Obyvateľstvo
Národnostné zloženie
Pamiatky
Gréckokatolícky kostol (cerkov) zasvätený Archanielovi Michalovi  je vyhlásený za kultúrnu pamiatku. Kostol bol postavený v roku 1775 – 1978. Pôvodne bol v dedine drevený kostol. Kamenný kostol sa v roku 1925 rozhodli Závadčania zbúrať a zväčšiť. Z kostola postaveného v roku 1775 – 1778 sa zachovala veža a kripta (umiestnená pod kostolom). V kostole sú umiestnené tri zvony. Názvy zvonov sú: Archaniel Michal (1924), Matej (1923) a Malý zvon (1908) (pozri prílohu 12). Dnes je potrebné na kostole vykonať rekonštrukciu strechy, nakoľko krytina (eternit) je deravá. Obyvatelia obce Závadka postavili aj dve kaplnky. Jedna stojí na začiatku dediny je zasvätená Zosnutiu presvätej Bohorodičky.náhľad|306x306pixelůDruhá stojí za dedinou, pochádza z roku 1834 a je zasvätená Jánovi Krstiteľovi.
V dedine sa stretneme so zvyškami  ľudovej architektúry. Zo začiatku  20. storočia pochádzajú zrubové trojpriestorové a štvorpriestorové (kuchyňa, komora, izba) podmurované alebo podpivničené domy so sedlovou strechou pokrytou šindľami. Ešte dnes sa v starých domoch stretneme s pôvodným nábytkom: kastou (dnes ju nazývame komoda), kredencom (kuchynská skriňa). Za obytnou časťou stoja hospodárske stavby. náhľad|287x287pixelůKronikár spomína, že roku 1925 stred dediny vyhorel. Ľudia si namiesto vyhorených domov postavili murované.