cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Modálna logika
Jazyk
Syntaktické pravidlá definujúce množinu formúl sú konštrukčné pravidlá pre spojky výrokovej logiky a navyše pravidlo pre konštrukciu formúl s modalitou:
V takto vybudovanom jazyku sa definuje symbol \Diamond, ktorý zastupuje modalitu možnosti, ako syntaktická skratka: Táto definícia vychádza z pozorovania, že možnosť pravdivosti tvrdenia je iba nenutnosť jeho nepravdivosti. Alternatívne sa dá jazyk modálnych logík budovať tak, že sa symbol pre modalitu možnosti \Diamond vezme ako súčasť abecedy a symbol pre modalitu nutnosti \Box sa pomocou neho definuje ako syntaktická skratka: čo opäť vychádza z pozorovania, že nutnosť pravdivosti nejakého tvrdenia, je iba nemožnosť jeho nepravdivosti. Formula sa číta ako "Je možné, že \varphi". V takomto jazyku sa dajú úsporne a prehladne zapísať aj veľmi komplikované tvrdenia. Napríklad formula sa číta "Tvrdenie \varphi nutne možné vtedy a len vtedy ak je možné nutne možné."
Anna-Maria Ravnopolská-Deanová
Personálna bibliografia
"Music yesterday-today", 2002 “Musical Horizons”, vol. 7 - 8, 2001, 21- 25, 27 - 33.
Filozofický komunizmus
Filozofický komunizmus je smer v chápaní a zdôvodňovaní komunizmu v Nemecku v rokoch 1842-1843, ku ktorému sa hlásil Georg Herwegh, Moses Hess, K. Grün a i., a ktorý sa usiloval spojiť názory mladohegelovcov (najmä Feuerbacha) s prvkami utopického socializmu a úlohami sociálnych, predovšetkým protifeudálnych premien.
Označenie filozofický komunizmus použil Friedrich Engels.
Vejvanov
Vejvanov je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 243 obyvateľov, z toho 114 mužov a 129 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,9 roka).
Európska cesta 71
Slovensko
left|80px|Označenie E71 na Slovensku Trasa E71 začína na križovatke ciest I/16 (E58) a I/68 pri Východoslovenských strojárňach južne od centra Košíc. Odtiaľ cesta vedie južným smerom cez mestské časti Barca a Šebastovce, za ktorými pokračuje po trase rýchlostnej cesty R4. Územie Slovenska opúšťa na hraničnom priechode Milhosť-Tornyosnémeti a následne vchádza na územie Maďarska.
Maďarsko
left|80px|Označenie E71 v Maďarsku Na územie krajiny E71 vstupuje pri obci Tornyosnémeti, ktorá sa nachádza v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Pokračuje v trase štátnej cesty 3 juhozápadným smerom cez mestá Encs, Forov a Szikszó až po odbočku do Miškovca, kde prechádza na diaľnicu M30. Po nej pokračuje 28 kilometrov a potom sa napája na diaľnicu M3.
Po nej smeruje západným smerom okolo miest Eger, Gyöngyös, Hatvan a Gödöllő, kde prechádza na M31 a následne na budapeštiansky obchvat M0. Tu sa križuje s viacerými európskymi cestami - E60, E73 a E75.
Juhozápadne od centra Budapešti sa napája na diaľnicu M7 a vedie okolo Stoličného Belehradu (križovatka s E66), Balatonu a mesta Nagykanizsa (peáž s E65) až na hraničný prechod Letenye-Goričan, kde vstupuje na územie Chorvátska.
Chorvátsko
left|80px|Označenie E71 v Chorvátsku Zo štátnej hranice E71 smeruje na juhozápad po trase diaľnice A4 okolo miest Ludbreg a Varaždin až ku Záhrebu, kde prechádza na diaľnicu A3, ktorá tvorí obchvat hlavného mesta. Za mestom sa z obchvatu odpája a najväčšou mýtnou bránou v krajine ZAGREB - LUČKO vstupuje na najvýznamnejšiu a najdlhšiu chorvátsku diaľnicu A1 a po nej smeruje až na juh k Jadranskému moru, pričom míňa mestá Karlovac, Ogulin, Gospić, Zadar, Benkovac a Šibenik. Po zhruba 950 kilometroch, v križovatke Dugopolje sa odpája od A1 a prechádza na štátnu cestu 1, po ktorej smeruje až do prístavného mesta Split, kde sa v križovatke s takzvanou Jadranskou magistrálou E71 končí.
Patrobios z Antiochie
Tiberios Klaudios Patrobios (Tiberios Klaudios Patrobios) bol trojnásobný olympijský víťaz v zápasení v prvom storočí.
Patrobios z Antiochie sa stal olympijským víťazom v zápasení na 207. na 208. a na 209. hrách v rokoch 49, 53 a 57. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol aj na ostatných celogéckych hrách ale i na miestnych súťažiach. Na celogréckych hrách si okrem víťazných vencov z Olympie odniesol i dva alebo tri vence z pýtických dva z nemejských a jeden z isthmických hier. V lokálnych súťažiach zvíťazil na mnohých miestach, medzi nimi v Neapole, Alexandrii, Antiochii, Pergamone, Laodikeii, Sardách, Nikaii, Taviume alebo Ankyre.
V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval periodonikés (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili periodos (pravidelný obeh). Zápasenie (palé) sa podobalo nášmu „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Neklasická logika
Neklasická logika je súhrn logických systémov, ktoré sa nejakým spôsobom odchyľujú od klasickej logiky.
2048 Dwornik
2048 Dwornik je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil E. F. Helin 27. augusta 1973.
Nariadenie vlády Slovenskej republiky
Návrh nariadenia vlády SR obsahuje dôvodovú správu, ktorá má všeobecnú časť a osobitnú časť.
Všeobecná časť
(Čl.20) obsahuje: zhodnotenie platného právneho stavu a odôvodnenie nevyhnutnosti novej právnej úpravy, odôvodnenie hlavných princípov navrhovanej právnej úpravy, zhodnotenie súladu nariadenia vlády s ústavou a so zákonom, predpokladaný hospodársky a finančný dosah navrhovanej úpravy, doložku zlučiteľnosti návrhu nariadenia vlády s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie, tabuľku zhody návrhu nariadenia vlády s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie.
Osobitná časť
Pre obsah osobitnej časti dôvodovej správy (Čl.12 ods. 4) platí: dôvodová správa sa člení podľa jednotlivých paragrafov navrhovaného zákona a v prípade novely zákona podľa jednotlivých článkov a jednotlivých bodov novely. Osobitná časť dôvodovej správy obsahuje odôvodnenie jednotlivých navrhovaných ustanovení zákona. Do odôvodnenia jednotlivých navrhovaných ustanovení sa nepreberá text týchto ustanovení, ani text a argumentácia už obsiahnutá vo všeobecnej časti dôvodovej správy.
Aproximačné nariadenie vlády
Návrh nariadenia vlády, vydaného podľa zákona č. 19/2002 Z. z., ktorým sa ustanovujú podmienky vydávania aproximačných nariadení vlády Slovenskej republiky musí obsahovať prílohu, v ktorej sa uvedie presné označenie implementovaného právneho aktu alebo vykonávanej medzinárodnej zmluvy a údaj o tom, kde je tento právny akt uverejnený alebo kde bol oznámený.
Pripomienkové konanie
Na zverejnenie návrhu nariadenia vlády na pripomienkové konanie, zaslanie oznamu o tomto zverejnení a na lehoty na  zaslanie  pripomienok k návrhu nariadenia vlády platí, že sa prerokuje s príslušnými orgánmi a inštitúciami v pripomienkovom konaní. Predkladateľ zverejní návrh na pripomienkové konanie na internete a zašle písomný a elektronický oznam o zverejnení návrhu zákona na internete na pripomienky: podpredsedom vlády, ministerstvám a ostatným ústredným orgánom štátnej správy, Úradu vlády Slovenskej republiky, sekcii vládnej legislatívy - odboru aproximácie práva, c) Národnej banke Slovenska, d) Najvyššiemu kontrolnému úradu Slovenskej republiky, e) Najvyššiemu súdu Slovenskej republiky, f) Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky, g) zástupcom zamestnávateľov a zástupcom zamestnancov podľa osobitného predpisu8a), ak ide o návrh týkajúceho sa hospodárskych a sociálnych záujmov, ako aj  ďalším orgánom a inštitúciám, ak to vyplýva z osobitného predpisu, alebo     ak tak určí vláda. Návrh môže minister alebo vedúci iného ústredného orgánu štátnej správy zaslať na pripomienky aj iným štátnym orgánom, orgánom územnej samosprávy, stavovským organizáciám a iným inštitúciám.
Vyhlasovanie
Žiadosť o vyhlásenie nariadenia vlády v zbierke zákonov podáva sekcia vládnej legislatívy Úradu vlády Slovenskej republiky. K žiadosti sa pripájajú tri vyhotovenia nariadenia vlády a disketa s textom nariadenia vlády v elektronickej forme. Žiadosť o vyhlásenie vyhlášky, výnosu, a opatrenia , v zbierke zákonov podáva predkladateľ.
Žiadosť o vyhlásenie vykonávacieho predpisu sa doručí redakcii zbierky zákonov najneskôr do 15 dní pred dňom, kedy má vykonávací predpis nadobudnúť účinnosť. Ak má byť vykonávací predpis vyhlásený spolu so zákonom, na vykonanie ktorého sa vydáva, treba žiadosť o jeho vyhlásenie zaslať redakcii zbierky zákonov tak, aby mohol byť vyhlásený spolu so zákonom.
Hala Tony Garnier
thumb|Hala Tony Garnier (1914) Hala Tony Garnier (la Halle Tony Garnier) je lyonská stavba zapísaná v zozname historických pamiatok. Bola navrhnutá v rokoch 1903 až 1913 a od čias svojej výstavby až po dnes niekoľkokrát zmenila svoju funkciu.
Lakovňa
Lakovňa je dielňa, hala, resp. prevádzka, v ktorej sa lakuje.
Hala Tony Garnier
Charakteristika
Stavba sa nachádza vo francúzskom meste Lyon, vo štvrti Gerland, na sútoku riek Rhôna a Saône.
Autorom haly je francúzsky architekt a urbanista z medzivojnového obdobia, Tony Garnier. Je držiteľom prvej ceny Prix de Rom a autorom významných projektov a realizácii v Lyone, pričom táto hala, ktorej pôvodná funkcia bola aukčná hala jatočných zvierat sa radí medzi ne.
Mars 1969A
Mars 1969A alebo Mars 2M No.521 bola kozmická sonda, po trojročnej pauze ďalší pokus Sovietskeho zväzu o výskum Marsu. Hoci predtým sa tejto krajine nepodaril ani len úspešný prelet okolo planéty, sondu Mars 1969 A navrhli tak, aby sa mohla stať prvou umelou družicou Marsu. K tomu však nedošlo. Sonda havarovala počas 439. sekundy svojho letu s nosnou raketou Proton-K. Tento neúspešný pokus o štart prebehol 27. marca 1969.
Hala Tony Garnier
Charakteristika
Zaujímavosťou tejto architektúry je, že prešla viacerými funkčnými zmenami a vo všetkých fázach svojho funkčného využitia pôsobila okázalo i utilitárne zároveň.
Súčasnosť
V súčasnosti hala slúži ako Medzinárodné centrum pohybu a komunikácií. Ponúka najväčšiu multifunkčnú sálu v širokom okolí mesta Lyon. Táto historická pamiatka pripomína aj svojou funkciou dejiny krajiny – prvý vzostup balóna bratov Montgolfierových (Joseph-Michel a Jacques-Étienne Montgolfier), prvú železničnú stanicu pre cestujúcich a vynález bratov Lumierovcov (Auguste a Louis Lumiér) - kinematograf.
Rozmery a architektúra
Má kapacitu až 17000 návštevníkov, ročne ju navštívi 850 000 návštevníkov. Plocha haly má 17 000 m2, Jej dĺžka je 210 m, šírka 80m, výška 24m, objem 243000 m3, a orientácia vzhľadom k svetovým stranám je sever-juh. Halu prestrešuje 22 oceľových väzníkov, ktoré preklenú 80 m bez použitia pilierov. V hale sú zavesené 2, 170 m dlhé lávky.
Lakovňa
Napríklad v automobilovom priemysle ide o časť výrobného procesu, pri ktorom sa uskutočňuje povrchová úprava karosérie.
Bouvancourt
Bouvancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Avirey-Lingey
Avirey-Lingey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 224 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Olduvan
Olduvan (iné názvy: olduwai, oldowai, olduvai, oldowan, oldoway, oldovan, olduvaien, olduvanská/ olduvaiská/ olduvajská/ oldowanská/ oldovanská kultúra) môže byť:
Kalnište
Kalnište je obec na východnom Slovensku v okrese Svidník.
Olduvan
Začiatok nástrojov
Začiatok olduvanu (2,6 mil. BP, lokalita Gona) je zároveň začiatkom používania nástrojov homininmi (t.j. nie nevyhnutne len rodom Homo). V roku 2009 však bol z lokality Dikika oznámený (nepriamy) starší nález používania nástrojov homininmi (kosti opracované kamennými nástrojmi) starý 3,39 mil. BP.
Kalnište
Erb
V zelenom štíte strieborné prekrížené sekery so zlatými poriskami, prevýšené piatimi zlatými klasmi obopätými strieborným kosákom so zlatou rukoväťou. Znamenie na erbe rozpracováva zamestnanecký motív, pripomínajúci tradičné poľnohospodárstvo a prácu v lese. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom v roku 2000 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: K-175/2000. Autormi erbu sú Peter Kónya, Sergej Pančák a Leon Sokolovský.
Olduvan
Nositelia
Táto industria sa tradične spája s Homo habilis (dnes aj Homo sp., Homo rudolfensis, Homo ergaster a Homo georgicus a s australopitmi), nález z lokality Gona (2,6 mil. BP) je však starší než prvé nálezy Homo habilis (možno teda patrí australopitekom) a už pred objavom nálezu z Gony sa v 80. rokoch sa objavili hypotézy, že olduvan vyrábal aj Paranthropus robustus.
Kalnište
Vlajka
Vlajka obce pozostáva z troch pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/6 žltej, 2/6 bielej a 3/6 zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Olduvan
Nositelia
Homo ergaster (resp. Homo erectus) alebo Homo heidelbergensis (resp. archaický Homo sapiens či rané formy neandertálca) je zas jediným možným nositeľom vzhľadom na vek neskorších nálezov, najmä v Európe.
Kalnište
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádzajú dva moderné kostoly, evanjelický kostol z roku 1987 a rímskokatolícky Kostol Ružencovej Panny Márie z roku 1997, ktorý vznikol prestavbou staršej stavby z roku 1936.
Olduvan
Charakteristika
Názov je podľa náleziska Olduvai. Nálezy tejto kultúry sú v mnohých oblastiach sporné (keďže sú nástroje veľmi jednoduché). Na Slovensku sem pravdepodobne spadájú nálezy okruhliakovej industrie z Bratislavy.
Charakteristické sú primitívne, ale už nesporne vyrábané kamenné nástroje: najjednoduchšie kamenné sekáče, ktoré boli vyrobené tak, že kameň vhodného tvaru, obvykle okružliak, bol upravený do ostria len niekoľkými údermi iným kameňom. Kamene sa opracúvali primitívnym spôsobom s sú len ťažko rozoznateľné. Z jadra sa oddelili úštepy a takto upravené jadro s ostrými plochami sa používalo na krájanie, zoškrabovanie, otĺkanie a pod. Určite tieto nástroje neboli používané na lov, ako naznačovalo veľa starších romantických hypotéz, je oveľa pravdepodobnejšie, že sa používali len na porcovanie zvyškov zveri ulovené veľkými šelmami.
Nástroje delíme na:
Arma Angelus
Arma Angelus bola americká metalcorová skupina z Chicaga. Bola vytvorená v roku 1998 a rozpadla sa v roku 2002. Jej členmi boli Pete Wentz (spev, teraz basgitarista v skupine Fall Out Boy), Tim McIlrath (basová gitara, teraz spevák v skupine Rise Against), Jay Jancetic (gitara, teraz gitarista v skupine Holy Roman Empire), Daniel Binaei (gitarista), Adam Bishop (gitarista, teraz učiteľ angličtiny na Liberty High School v Bakersfielde) a Timothy Miller (bicie).
Po tom, čo Tim McIlrath začal formovať skupinu Rise Against, bol v roku 1999 nahradený Christopherom Gutierrezom. Gutierrez bol ako basgitarista nahradený na jednom koncerte Josephom Trohmanom (teraz gitarista v Fall Out Boy). Trohman bol nevhodný pre skupinu, pokiaľ ide o oboznámenosť s hudbou a vystupovanie. Na poslednom koncerte Arma Angelus hral na bicie Partick Stump, Pete Wentz spieval, Joe Trohman hral spolu s Adamom Bishopom na gitaru a Christopher Gutierrez hral na basovú gitaru.
Vplyvy
Na skupinu Arma Angelus mala hlavný vplyv skupina Damnation A.D..
Chennai Open 2005
Chennai Open 2005 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 3. do 10. januára 2005 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre obhájil Španiel Carlos Moyà, ktorý vo finále porazil Paradorna Srichaphana z Thajska. Bol to jeho 18. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Jan-sun Lu, Rainer Schüttler, ktorí vo finále porazili indicko-švédsky pár Maheš Bhupáthí, Jonas Björkman. Pre Schüttlera to bol druhý titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Lua to bol 14. titul.
Dvojhra mužov
🇪🇸 Carlos Moyà vs. 🇹🇭 Paradorn Srichaphan 3-6 6-4 7-6(5)
Štvorhra mužov
Jan-sun Lu / 🇩🇪 Rainer Schüttler vs. 🇮🇳 Maheš Bhupáthí / 🇸🇪 Jonas Björkman 7-5 4-6 7-6(4)
Ján Gašperík
Ján Gašperík (* 21. december 1876, Liptovský Hrádok-Dovalovo† 16. január 1949, Nováky) bol právnik a významný slovenský včelár.
Životopis
Narodil sa v Dovalove. V rokoch 1882 až 1885 navštevoval ľudovú školu v rodisku, v rokoch 1885 až 1888 v Liptovskom Hrádku a v období rokov 1888 až 1892 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. V rokoch 1892 až 1896 na kolégiu a v rokoch 1896 až 1900 na Právnickej akadémii v Prešove, ktorú ukončil s titulom JUDr. Počas svojho života absolvoval viaceré pracovné a študijné cesty a pobyty: (v roku 1930 Anglicko, v roku 1937 Francúzsko). V rokoch 1901 až 1918 pracoval ako úradník na právnom oddelení uhorských železníc v Budapešti. V rokoch 1919 až 1934 pracoval ako prednosta na právnom oddelení, potom ako ústredný inšpektor a neskôr ako hlavný radca Čs. štátnych železníc v Bratislave. Od roku 1934 bol na dôchodku. Ján Gašperík zomrel v Novákoch v roku 1949. Pochovaný je v Michalove.
Včelárske aktivity
Ako jeden z prvých včelárovov pochopil nevyhnutnosť vybudovať v Prvej Československej republike jednotnú a silnú včelársku organizáciu, ktorá by bránila práva včelárov a zároveň poskytovala výhody zamerané na rozvoj včelárstva. Veľmi obetavo sa po celý svoj život angažoval za túto myšlienku. Organizátor a historik včelárstva. V roku 1919 bol ako spoluzakladateľ Zemského ústredia včelárskych spolkov na Slovensku (od roku 1931 Krajinské ústredie včelárskych spolkov na Slovensku, 1939 Ústredie slovenských včelárskych spolkov, 1948 Jednota slovenských včelárov). Svojou prácou a aktivitami prispel aj k vybudovaniu výskumnej stanice včelárskej v Liptovskom Hrádku v roku 1929 a tiež včelárskeho učilišťa v Kráľovej pri Senci v roku 1932. V roku 1921 zostrojil úľ "Čechoslovák" pre šesť včelstiev so spoločným medníkom a od roku 1929 používal a propagoval aj nadstavkový úľ "Slovák", ktorý sa však pre svoje rozmery v praxi nerozšíril. V súvislosti s týmito jeho aktivitami navrhol aj špeciálny rámik, ktorý dostal pomenovanie "Gašperíkov rámik". Zaoberal sa aj históriou slovenského včelárstva. V roku 1923 bol jedným zo zakladateľov spolkového časopisu Slovenský včelár, do ktorého prispieval odbornými štúdiami a článkami o včelárskej problematike. Až do svojej smrti bol "tribúnom" slovenského včelárstva a srdcom jeho spolkového života. Krajinské ústredie včelárskych spolkov ho dňa 25. augusta roku 1919 zvolilo na svojom prvom valnom zhromaždení za svojho predsedu. V tejto funkcii pracoval až do roku 1939, odkedy bol čestným predsedom "Zemského ústredia včelárskych spolkov na Slovensku". Od roku 1927 pôsobil aj ako podpredseda "Svazu zemských ústředí včelařských spolků ČSR". Od roku 1932 bol člen výboru "Zemedelskej rady pre Slovensko". V roku 1924 bol vyznamenaný striebornou medailou Zemedelskej jednoty ČSR a v roku 1937 zlatou medailou Svazu zemských ústředí včelařskych spolků ČSR a Krajinského ústredia včelárskych spolkov. Svojimi rozsiahlymi vedomosťami a výsledkami práce dôstojne reprezentoval Slovensko na viacerých medzinárodných včelárskych kongresoch a konferenciách. V Liptovskom Hrádku po ňom pomenovali ulicu, kde sídli ústav včelárstva a za celoživotnú záslužnú prácu v prospech včelárstva mu udelili titul čestný člen SZV in memoriam.
Séby
Séby je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2014 – Mužský turnaj
Kvalifikované tímy
Na olympijský turnaj do Soči sa kvalifikovalo prvých 9 krajín Svetového rebríčka IIHF po Majstrovstvách sveta 2012 vo Fínsku a Švédsku. Ďalšie tri družstvá postúpili z kvalifikácie.
Skupina A
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Kvalifikačné kolo
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Štvrťfinále
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Semifinále
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Zápas o bronz
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Finále
Všetky časy sú v stredoeurópskom čase (UTC+1).
Kvalifikačná skupina K
Turnaj sa odohral v Záhrebe (Chorvátsko) v dňoch 17. - 19. septembra 2012
Ďalšie informácie sa nachádzajú v článku Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2014 – Kvalifikácia na mužský turnaj.
Adriena Bartošová
Adriena Bartošová (* 12. apríl 1960, Košice ) je slovenská jazzová speváčka, manželka herca Štefana Bučka.
Životopis
Narodila sa v Košiciach, no od svojho prvého roku žije v Bratislave, kde absolvovala Gymnázium na Metodovej a Fakultu riadenia na Vysokej škole ekonomickej. Od detstva sa venuje hudbe, o čom svedčí 10 ročné štúdium klavíru, 7 ročné štúdium spevu na LŠU - Súťažná a dvojročné štúdium pre spevákov populárnej hudby. Súkromne taktiež študovala u prof. Hrušovského harmóniu a základy kompozície, u prof. Medveckej zase klasický spev a následne 3 roky u hlasového pedagóga Františka Tugandlieba rovnako spev. V roku 2006 ukončila doktorandské štúdium na VŠMU.
Adriena reprezentovala Slovensko na rôznych kultúrnych podujatiach, napríklad v Kanade (Dni slovenskej kultúry v Montreale, 2003), na Women Jazz festivale v Nemecku (Berlín, 2003), na medzinárodných výstavách v Belgicku (Brusel, 2003) aj Nemecku (Hannover, 2004).
Výcviková základňa mierových síl Organizácie Spojených národov
Výcviková základňa mierových síl Organizácie Spojených národov (akronym VZ MS OSN) bola výcviková inštitúcia Ozbrojených síl SR (OS SR) fungujúca od 1. januára 1993 do 30. septembra 2006 v Nitre. Zameriavala sa na výcvik profesionálnych vojakov OS SR na plnenie špecifických úloh spojených s mandátom OSN v krajinách zasiahnutých ozbrojeným konfliktom, resp. v postkonfliktných oblastiach. V rámci zariadenia prebiehala taktiež príprava civilných expertov na monitorovacie misie v krízových oblastiach.
Nástupníckou jednotkou, ktorá o. i. zabezpečuje prípravu personálu vyslaného do mierových misií OSN, je Výcviková jednotka vojenských misií v Martine. Za účasti príslušníkov VZ MS OSN sa začala organizačne konštituovať v júli 2006 a svoju činnosť začala 1. októbra 2006.
Hyperbola
Hyperbola môže byť:
Obkjektívna logika
Objektívna logika je podľa Hegela časť logiky, ktorá skúma pojem.
Lak
Lak je povrchová vrstva z prírodnej alebo umelej živice. Slúži na zvýšenie lesku alebo všeobecne na ochranu povrchu. Nanášanie laku, lakového náteru, sa volá lakovanie.
Veselá (okres Rokycany)
Veselá je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 275 obyvateľov, z toho 143 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 35,4 roka, ženy 41,0 roka).
2049 Grietje
2049 Grietje je planétka s priemerom 14 km, ktorú objavil Tom Gehrels 29. septembra 1973.
Aerodynamický tvar
Aerodynamický tvar je taký tvar objektu (obvykle dopravného prostriedku alebo budovy), ktorý zohľadňuje požiadavky na čo najmenší aerodynamický odpor a turbulentné prúdenie vzduchu, prípadne iné, špecifické vlastnosti (napríklad vztlakové u krídla a pod.). Jeho skúmaním a určovaním sa zaoberá aerodynamika, konkrétne objekty sa testujú v aerodynamickom tuneli. Konečný tvar objektu je obvykle kompromis medzi ideálnou aerodynamikou, funkčnosťou a dizajnom.
M (trieda lodí)
M (trieda lodí) môže byť:
Aerodynamický zostup
Aerodynamický zostup je spôsob pristávania umelých telies (družíc, pristávacích modulov a pod.) na planétach s atmosférou. Jeho charakter sa líši podľa tvaru telesa:
Juraj Lexmann
Upraviť zdroj
Prof. PhDr. Juraj Lexmann, ArtD (* 19. január 1941, Bratislava) je slovenský muzikológ, skladateľ, autor a režisér hudobných dokumentárnych filmov a televíznych diel.
Avon-la-Pèze
Avon-la-Pèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Juraj Lexmann
Životopis
Roku 1958 Juraj Lexmann nastúpil ako robotník do organárskej výroby v Krnove (Továrna na varhany Rieger-Kloss), odkiaľ ho poslali doplniť si odborné technické vzdelanie do Kraslíc na priemyslovku (Průmyslová škola výroby hudebních nástrojů). V Krnove potom Juraj Lexmann pracoval ako normovač v začínajúcej výrobe elektrických gitár a ako organár pri stavbe organov. Popri zamestnaní študoval hudobnú kompozíciu na Konzervatóriu v Ostrave u Miroslava Klegu.
Avon-la-Pèze
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Juraj Lexmann
Životopis
Od roku 1964 Juraj Lexmann pracoval v Spravodajskom filme Bratislava ako strihač s povinnosťou hudobného ozvučovania filmov. Popritom externe vyštudoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského hudobnú vedu. V 70. rokoch Juraj Lexmann absolvoval internú ašpirantúru v Slovenskej akadémii vied (1981: CSc.) a potom pracoval ako umelec vo voľnom povolaní, tvoril filmovú hudbu, prípadne nakrúcal filmy a televízne dokumenty o hudbe. Od roku 1976 prednášal na Vysokej škole múzických umení hudobnú a zvukovú dramaturgiu filmovej a televíznej tvorby.
Avon-la-Pèze
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 180 obyvateľov (2009).
Juraj Lexmann
Životopis
Po páde totalitného režimu roku 1989 získal Juraj Lexmann zamestnanie v obnovenom Ústave hudobnej vedy Slovenskej akadémie vied, v rokoch 1997 až 2009 bol jeho riaditeľom. Vo svojej vedeckej práci sa zameriava na otázky hudobnej kultúry masmediálnej spoločnosti. Na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU vybudoval Katedru zvukovej skladby na výchovu zvukových majstrov a doplnil si kvalifikáciu v oblasti filmovej a televíznej tvorby (2000: ArtD.). Je členom International Cooperative in Systematic and Comparative Musicology.
Avon-la-Pèze
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Lexmann
Životopis
Ako strihač a hudobný dramaturg spolupracoval Juraj Lexmann na tvorbe cca 1400 filmov, vytvoril hudbu k cca 120 filmom zväčša dokumentárnym alebo animovaným, publikoval 17 monografií a ich prepracovaných vydaní. Je zostavovateľom kníh Liturgického spevníka pre Katolícku cirkev na Slovensku.
Monografie
Juraj Lexmann tiež zostavil všetky knihy Liturgického spevníka pre Katolícku cirkev na Slovensku.
Skladateľské práce (výber z diela)
Hudba k filmom
Liturgická hudba a duchovné piesne
Where Sleeplessness Is Rest from Nightmares
Where Sleeplessness Is Rest from Nightmares je debutový album chicagskej metalcorovej skupiny Arma Angelus.
Sovietsky komunizmus
Sovietsky komunizmus je najdôkladnejšia praktická alternatíva k trhovému hospodárstvu, ktorá bola vytvorená v Sovietskom zväze po roku 1917.
Niektoré črty sovietskeho systému boli prevzaté vo východnej Európe a v Číne. V sovietskom komunizme štát vlastní všetku pôdu a väčšinu kapitálu, stanovuje mzdy a väčšinu cien a riadi mikroekonomické fungovanie ekonomiky.
Vicebsk
Vicebsk (bielorusky Віцебск/Viciebsk; rusky Витебск/Vitebsk, poľsky Witebsk) je historické mesto v severovýchodnom Bielorusku, neďaleko hraníc s Ruskom. Mestom preteká rieka Západná Dvina. Je centrom Vicebskej oblasti a počtom obyvateľov (342 000) je 4. najväčšie mesto v Bielorusku.
História
thumb|left|Vicebsk začiatkom 19. storočia
thumb|left|Umelecké centrum Marka Chagalla
Vicebsk je jedným z najstarších slovanských miest. Založila ho roku 947 knieža Oľga Kyjevská a skoro sa stalo sídlom kniežatstva a obchodným strediskom na ceste nazývanej Iz Varjag v Greki, tj. na ceste spájajúcej Baltské a Čierne more, resp. Škandináviu s Byzantskou ríšou. V roku 1320 sa Vicebsku zmocnilo Litovské veľkokniežatstvo, po Ľublinskej únie (1569) patrilo Poľsko-litovskému štátu. V prvom delení Poľska (1772) pripadlo Rusku; neskôr sa stalo sídlom Vicebskej gubernérie a vyrástlo tu veľa neoklasicistických budov. Roku 1812 tadiaľ tiahol do Ruska Napoleon Bonaparte.
Počas druhej svetovej vojny mesto v roku 1941 okupovali Nemci. Sovietske vojská Vicebsk oslobodili 27. júna 1944 počas prvej fázy operácie Bagration.
V rokoch 19191991 bol Vicebsk a celé Bielorusko súčasťou ZSSR, od roku 1991 je jedným z kultúrnych a hospodárskych centier samostatného Bieloruska.
Kultúra
Veľkou kultúrnou a historickou pamiatkou je kostol Zvestovania Panny Márie : pochádza z polovice 12. storočia, bol niekoľkorát prestavaný, v roku 1961 sčasti zničený a obnovený v roku 1992. Ďalej je v meste niekoľko iných kostolov, historická radnica a letné sídlo maliara Iľju Repina. Najznámejším vicebským rodákom je židovský maliar Marc Chagall (18871985).
Hospodárstvo a doprava
Vicebsk je významným priemyslovým strediskom; sídli tu strojársky závod na televízory Vityaz. Mesto leží mimo hlavnej tepny Minsk - Moskva, ale predsa len je dôležitým dopravným uzlom: stretávajú sa tu železničné i cestné ťahy severojužnej a západovýchodnej: (Petrohrad-Vitebsk-Orša-Homeľ-Kyjev a Riga-Polock-Vicebsk-Smolensk-Rusko).
Juraj Gašperík
Profesor Juraj Gašperík (* 6. február 1906, Budapešť – † 6. máj 1979, Bratislava) bol významný slovenský chemik.
Životopis
Narodil sa v rodine úradníka právneho oddelenia uhorských železníc v Budapešti, neskôr hlavného radcu Čs. štátnych železníc v Bratislave. Študoval na gymnáziu v Budapešti a štátnej reálke v Bratislave, v roku 19261930 na VUT v Brne, 19311934 na Prírodovedeckej fakulte MU v Brne, kde súbežne s chémiou študoval aj astronómiu. V roku 1934 absolvoval rigorózum z kozmickej fyziky a zároveň bol promovaný ako RNDr. z odboru chémie. V roku 1936 založil spolu s Jozefom Papánkom, Kornelom Bezayom a Júliusom Krmešským Štefánikovu astronomickú spoločnosť a stal sa jej podpredsedom, neskôr predsedom. Od roku 1935 začal pracovať v Bratislave ako bakteriológ na Ústave pre patologickú fyziológiu, histológiu a mikrobiológiu, od roku 1936 ako Mestský zmluvný chemik. Od roku 1939 pôsobil ako vedúci kontrolného a vývojového laboratória v Továrni na káble, závod Gumon, kde zaviedol výrobu úžitkových predmetov lisovaných z močovinoformaldehydových živíc, ktoré niesli spoločný názov Futurit. Počas SNP bol ako pracovník Povereníctva priemyslu SNR v Banskej Bystrici zodpovedný za zavedenie výroby a distribúciu pekárenského droždia v povstaleckom území pre armádu a civilné obyvateľstvo. V roku 1943 bol prijatý ako zastupujúci profesor na tvoriacu sa Chemickú fakultu SVŠT, v roku 1946 bol menovaný riadnym profesorom a založil a viedol Ústav chemickej technológie organických látok (neskôr Katedru chemickej technológie organických látok) a v 19471949 bol dekanom Chemickej fakulty SVŠT v Bratislave. Vo vedeckovýskumnej práci sa zameriaval na výskum inhibičných pocesov v technológii spracovateľskej úpravy makromolekulových látok a technológii plastických látok. Venoval sa inhibícii voľných radikálov, čo vyústilo k prvému objavu registrovanému na Slovensku (poradové číslo 9. v Československu). Tento objav z roku 1977 nesie názov „Rozdielne vplyvy karcinogénov a nekarcinogénov na priebeh modelovej reakcie s radikálovým mechanizmom“. V roku 1940 spolu s E. Besedom, a prof. Samom Stankovianskym založil Spolok chemikov Slovákov, a v rokoch 19461958 bol jeho predsedom. Ako prvý v strednej Európe začal prednášať makromolekulovú chémiu a technológiu, bol zakladateľom prvého odborného časopisu Chemické zvesti neskôr Chemical Papers a v rokoch 19501962 jeho zodpovedným a výkonným redaktorom.
Ocenenia
Za svoju činorodú celoživotnú prácu v prospech rozvoja chémie a technológie polymérov, ako aj rozsiahlu organizátorskú prácu v prospech chemikov na Slovensku a v Československu bol odmenený viacerými vyznamenaniami: Pamätnou medailou SVŠT (1963), Pamätnou medailou SNP (1964), Hanušovou medailou Československej spoločnosti chemickej (1966), Štátnym vyznamenaním za zásluhy o výstavbu (1966), Striebornou medailou SVŠT (1968), Zlatou medailou SVŠT (1976) a titulom Zaslúžilý učiteľ (1976). Jeho vedecký život a najmä objav „Rozdielne vplyvy karcinogénv a nekarcinogénov na priebeh modelovej reakcie s radikálovým mechanizmom“ sa stali predlohou scenára českého spisovateľa Jiřího Svetozara Kupku k televíznej inscenácii režiséra Jiřího Bělky „Důkaz“ (1981), v hlavnej úlohe so zaslúžilým umelcom Václavom Voskom.
Bouy
Bouy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Uzbeci
right|thumb|Uzbeci v Afganistane v roku 1841. náhľad|Uzbeci v Afganistane v súčasnosti. Uzbeci (-slovenský kodifikovaný tvar) alebo zriedkavo Uzbekovia (po uzbecky O‘zbek / Ўзбек, plurál O‘zbeklar / Ўзбеклар) sú turkický národ čítajúci asi 23-29 miliónov ľudí, ktorí žijú v strednej Ázii. Hovoria uzbecky. Uzbecký jazyk patrí do turkickej skupiny altajskej jazykovej rodiny.
2050 Francis
2050 Francis je planétka s priemerom 39 km, ktorú objavila Eleanor Francis Helinová 28. mája 1974.
Bouy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Uzbeci
Krajiny, kde žijú Uzbeci:
Bouy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Uzbeci
Sú potomkovia národov, ktoré vznikli splynutím iránsky hovoriacich Sogodiancov, Chorezmiancov, Massagetov, Sakov a ďalších národov, ktorí neskôr splynuli s prichádzajúcimi turkickými kmeňmi, ktoré prichádzali do Strednej Ázie od začiatku nášho letopočtu. Tento proces sa urýchlil v 6. storočí, vytvorením turkického kaganátu.
Bouy
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Uzbeci
V období štátu Karachánovcov sa ukončila etnogenéza miestneho obyvateľstva, ktoré začalo hovoriť turickým jazykom. Označenie Uzbeci sa však začalo používať až neskôr po asimilácii s kočovnými deštikipčackými Uzbekmi (Kumánmi), ktorí prišli do Strednej Ázie začiatkom 15. až v 16. storočí po páde ríše Timurovcov na čele s Šejbání Chánom.
Až do začiatku 20. storočia sa zachovali veľké rozdiely medzi pôvodným obyvateľstvom oáz, zavlažovanej poľnohospodárskej pôdy, miest a remeselníkmi na jednej strane a kočovnými pastiermi, žijúcimi v rodovom systéme na strane druhej. Súčasný uzbecký štát vznikol po rozpade ZSSR z bývalej Uzbeckej sovietskej socialistickej republiky v decembri 1991.
Avreuil
Avreuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 166 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Imrich Gažovič
Imrich Gažovič (* 25. február 1918, Báhoň - † 26. marec 1983, Banská Bystrica) bol slovenský dirigent a vojenský kapelník.
Životopis
Kapelník, dirigent, organizátor hudobného života v Banskej Bystrici. Kapelník posádkovej hudby v Banskej Bystrici (od 1956); dirigent Krajského symfonického orchestra v Banskej Bystrici. Pracovník KOS (1. októbra 1969-1. októbra 1970).
Vísky (okres Rokycany)
Vísky sú obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 47 obyvateľov, z toho 22 mužov a 25 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,2 roka (muži 34,2 roka, ženy 38,0 roka).
Lipová (okres Přerov)
Lipová je obec ležiaca v okrese Přerov. Jej katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Sedze-Maubecq
Sedze-Maubecq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2051 Chang
2051 Chang je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Harvard Observatory 23. októbra 1976.
Bouzy
Bouzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bailly-le-Franc
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 29 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Constantino Vicente Gaito
Constantino Vicente Gaito (* 3. august 1878, Buenos Aires - † 14. december 1945, Buenos Aires) bol argentínsky hudobný skladateľ, klavirista, dirigent a učiteľ.
Študoval na konzervatóriu v Neapoli kde získal základné vzdelanie ako skladateľ, dirigent a klavirista. Od roku 1900 opäť žil vo svojom rodnom meste.
Jozef Gebura
Životopis
Maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1920). Pôsobil v Prahe, Bratislave a v Dolnom Kubíne. Vedúci kontrolného laboratória liečiv a gelenického laboratória v Žiline. Podieľal sa na činnosti Liekopisnej komisie Ministerstva zdravotníctva v Prahe. Podpredseda Československej a Slovenskej farmaceutickej spoločnosti. Nositeľ viacerých rezortných ocenení.
Constantino Vicente Gaito
Gaito skomponoval okrem iného osem opier, tri balety, jedno oratórium, štyri symfonické básne, tri suity, päť overtúr, komornú hudbu, klavírne skladby a piesne. Napísal učebnicu hudobnej výchovy a učebnicu hry na klavíri.
Download Festival
Download Festival je trojdenný (od roku 2005 dvojdenný) hudobný festival, ktorý sa od roku 2003 koná každoročne v Donington Parku v Anglicku.
Violončelový koncert č. 1 (Haydn)
'''Violončelový koncert č. 1 C-dur, H. 7b/1''' je dielo hudobného skladateľa Josepha Haydna.
Podľa dostupných údajov Haydn napísal asi šesť violončelových koncertov, pričom dodnes boli objavené štyri z nich a koncerty s priradenými poradovými číslami 1. a 2. sa i dnes často hrávajú. Violončelový koncert č. 1 má zaujímavú históriu. Nebyť šťastnej zhody okolností, mohol sa ocitnúť v zabudnutí. Partitúra koncertu bola objavená až v roku 1961 v hudobnom oddelení Národného múzea v Prahe v materiáloch pochádzajúcich z Radenínskeho zámku. Po odbornej diskusii podporenej expertízou Inštitútu Josepha Haydna v Rakúsku bola skladba uznaná ako autentické dielo Josepha Haydna. Premiéra novoobjaveného diela sa uskutočnila 19.5. 1962 v Prahe v prevedení Miloša Sádla a Symfonického orchestru Československého rozhlasu pod taktovkou Charlesa Mackerrasa. Premiéra nedopadla ideálne, dôležité však bolo že priviedla k životu dielo, ktoré sa okamžite stálo súčasťou violončelového repertoáru.
Udáva sa že Haydn dielo zložil v rozmedzí rokov 1761 - 1765, teda v ranej fáze svojej tvorby. Dielo pravdepodobne napísal rovnako ako svoj druhý violončelový koncert pre svojho priateľa Franz WeiglFranza Weigla, ktorý bol hráčom u kniežaťa Esterházyho. Haydn v diele uplatnil svoj veľký cit pre charakter a možnosti jednotlivých nástrojov orchestra, v tomto prípade violončela. Práve to spôsobilo, že sa jeho violončelové koncerty udržali v základnom violončelovom repertoári i po boku romantických koncertov. Dielo nepožaduje od hráča takú virtuozitu ako niektoré koncerty neskorších hudobných období, rozhodne je však technicky náročné, hlavne v rýchlych pasážach. Skladateľ k dielu nezložil kadenciu. Hráč môže v prvej vete zahrať kadenciu od anonymného autora z 18. storočia, niektorú z kadencií napísaných po roku 1962, alebo si vytvoriť svoju vlastnú.
Koncert má tri vety:
Prvá veta sa nesie v zmierlivom duchu. Je napísaná v sonátovej forme. Hlavnú a vedľajšiu tému uvedie orchester a potom ich v sprievode orchestra prednesie a rozvinie violončelo, ktoré často využíva triolové a sextolové figúry. Témy sú zreprízované a nasleduje kadencia. Dielo je zakončené krátkou kódou, ktorá sa odvíja od úvodných taktov diela. Druhá veta Adagio je spevná a hrejivá, bohato sa v nej uplatňuje sólový nástroj a orchester poskytuje len jemný sprievod. Záverečná veta Allegro molto otvára orchester brilantnou sviežou melódiou. Violončelo vstupuje dlhým tónom z ktorého sa odrazí do rýchleho behu. Tento prvok sa vyskytuje počas vety často. Je to technicky najobtiažnejšia časť koncertu, čo je podporené i rýchlym tempom udržiavaným až do konca skladby.
Haydnov prvý violončelový koncert je pre svoju sviežosť a melodickosť bezpečnou voľbou pre interpreta i publikum. Zvlášť cenená je jeho interpretácia violončelistom Mstislavom Rostropovičom.
Kapišová
Kapišová je obec na Slovensku v okrese Svidník.
Polohopis
Nachádza sa v údolí Kapišovky, na severovýchodnom okraji Ondavskej vrchoviny. Obcou vedie cesta III/3537, ktorá ju napája na I/21, vedúcu do Svidníka. Okresné mesto je vzdialené južným smerom, krajské mesto leží  juhozápadným smerom.
Erb
V modrom štíte na zelenej rovnej pažiti je strieborný vôl v zlatej zbroji a v zlatom postroji, ťahajúci zlatý pluh so striebornými radlami. Je to roľnícky motív podľa pečatidla z roku 1868. Erb je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: K-79/1996. Autormi erbu sú Leon Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/8 žltej, 1/8 bielej, 1/8 modrej, 1/8 zelenej, 1/8 žltej, 1/8 bielej, 1/8 modrej a 1/8 zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Volduchy
Volduchy sú obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 057 obyvateľov, z toho 513 mužov a 544 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 41,0 roka, ženy 43,4 roka).
Télemachos (syn Leóna)
Télemachos, syn Leóna z Élidy, bol na 174. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v jazdeckom preteku (možno žrebcov). dostihy (kelés) zaviedli v Olympii na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Krauxidas z Krannónu. Olympijské víťazstvo Télemacha je uvedené na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (IvO 198 až IvO 206, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a  vnukov élidského chovateľa koní Filista (Télemachos, Strogién, Praxagoras, Timareta, Filistos, Theodota a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr. V olympijskej Altide južne od Filippeiona stála kedysi aj jeho socha. Jej podstavec aj s nápisom (IvO 406) sa našiel približne na tom istom mieste.
2052 Tamriko
2052 Tamriko je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil R. M. West 24. októbra 1976.
Cesta II. triedy 527A (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 527A' (II/527A'') je cesta II. triedy na Slovensku v Banskobystrickom kraji. Jej celková dĺžka je 0,416 km a tvorí spojnicu cesty II/527 a hraničného prechodu s Maďarskom.
Sedzère
Sedzère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Géci
Štefan Géci - "Géczy de Gécz et Garamszegh"(* 1775, Slovensko - † 1842) bol slovenský šľachtic, krajinský pracovník, stoličný úradník a statkár.
Životopis
Príslušník novohradského šľachtického rodu. Po štúdiách pôsobil v stoličnej a krajinskej správe, referendár Uhorskej dvorskej kancelárie, v rokoch 1832 - 1842 správca úradu zvolenského župana v Banskej Bystrici. Reprezentant metternichovského absolutizmu. Vydal svoj prejav pri príležitosti vlastnej inštalácie.
Solvatochromizmus
Solvatochromizmus je definovaný ako zmena farby zlúčenín, ktorá súvisí so zmenou absorpčného alebo emisného spektra molekúl pri rozpustení v rôznych rozpúšťadlách.
Aplikácia solvatochromizmu
Jedným z príkladov použitia solvatochromizmu je využitie solvatochromických zlúčenín pri analýze olejov, kde sa meria malé množstvo polárnych molekúl v nepolárnom prostredí, napr. metanol v nafte.
Brandonvillers
Brandonvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Balignicourt
Balignicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pravdepodobnostná logika
Pravdepodobnostná logika je logika, ktorej predmetom sú pravdepodobnostné výroky, nezávisle od toho, či sa pravdepodobnosť pokladá za vlastnosť jednotlivého výroku (vtedy sa mu pravdepodobnosť pripisuje ako medzihodnota medzi pravdou a nepravdou), alebo za hodnotenie vzťahu dvojice normálnych dvojhodnotových vyrokov.
Na rozdiel od teórie pravdepodobnosti nie je v pravdepodobnostnej logike hlavnou požiadavkou vymedzenie pravdepodobnosti presným číslom. Logický aparát budovaný na tomto základe sa používa na približné hodnotenie hypotéz, a to nie prostredníctvom ich porovnávania so skutočnosťou, ale prostredníctvom iných výrokov. vyjadrujúcich naše poznatky. Napríklad v závislosti od zhody hypotézy Zajtra bude pršať s meteorologickými údajmi možno hovoriť o vysokom alebo nízkom stupni jej pravdepodobnosti. Teda stupeň pravdepodobnosti hypotézy je funkciou dvoch argumentov: samej hypotézy a jestvujúcich poznatkov. Pravdepodobnosti zložených hypotéz, keď sú známe pravdepodobnosti výrokov, z ktorých sa hypotézy skladajú, sa vo všetkých systémoch pravdepodobnostnej logiky počíta podľa pravidiel matematického počtu pravdepodobnosti (pozri: teória pravdepodobnosti). Prvadepodobnostná logika je teda jednou z interpretácii tohto počtu. V súčasnosti sa aparát pravdepodobnostnej logiky najväčšmi využíva v induktívnej logike.
Aguirre (department)
Na severe hraničí s departmentom Belgrano, na východe s provinciou Santa Fe, na juhu s departmentom Rivadavia a na západe s departmentmi Mitre a Salavina.
Hlavné mesto departmentu Aguirre je Pinto.
Mestá a obce
Argentina, Casares, Malbrán, Pinto
Líšná (okres Přerov)
Líšná je obec ležiaca v okrese Přerov. Jej katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov (). Jej senátorom v českom Senáte v roku 2008 je Ing. Jiří Lajtoch.
Všenice
Všenice je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 256 obyvateľov, z toho 128 mužov a 128 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 40,9 roka, ženy 39,9 roka).
Kultúry popolnicových polí
thumb|Príklad urnového hrobu Kultúry popolnicových polí (nesprávne kultúra popolnicových polí) je súhrnné označenie stredoeurópskych kultúr mladej bronzovej doby a neskorej bronzovej doby na základe toho, že mali spoločné tzv. popolnicové polia, teda príbuzné prejavy v pohrebnom ríte, ktorý spočíval v žiarových hroboch (napriek názvu tak popolnicových (urnových), ako aj bezpopolnicových (bezurnových) žiarových hroboch). Kultúry popolnicových polí netvoria jeden kultúrny komplex. V tomto období vznikajú zárodky neskorších dodnes známych národov, najmä Keltov a Ilýrov.
Rozdelenie
Kultúry popolnicových polí delíme na niekoľko kultúrnych okruhov, hlavné sú:
Charakteristika
Žiarový spôsob pochovávania bol známy v starej bronzovej dobe v niektorých kultúrnych oblastiach (najmä na strednom a dolnom Dunaji) sa v strednej bronzovej dobe postupne rozširoval na ďalšie územia. Od začiatku mladej bronzovej doby až po neskorú bronzovú dobu (13. storočie pred Kr. – 8. storočie pred Kr.) sa stal na rozsiahlom území všeobecným prejavom popolnicového i bezpopolnicového pochovávania od Britských ostrovov až po Balkán a na druhej strane po Pyrenejský polostrov.