cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivan Pavle
Ivan Pavle (* 8. marec 1955, Galanta) je slovenský maliar.
Detstvo
Ivan Pavle vyrastal v baníckom meste Prievidzi, kam sa so svojimi rodičmi Matejom Pavle a Alžbetou Pavleovou presťahoval z južného Slovenska aj s bratom Matejom. Neskôr rozšíril rodinu najmladší brat Slavomír. V roku 1970 úspešne ukončil v Prievidzi základnú školu a odišiel študovať na strednú školu do Tvrdošína.
Štúdium
Po absolvovaní Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej v Tvrdošíne, pokračoval v štúdiu v roku 1975 na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v ateliéry monumentálnej maľby (prof. Dezider Castiglione a prof. Ivan Vychlopen). Počas štúdia sa oženil som svojou spolužiačkou Soňou Oravcovou, s ktorou má dve deti. Ivan Pavle absolvoval Vysokú školu výtvarných umení v roku 1981 a odvtedy sa ako výtvarník v slobodnom povolaní venuje maľbe, kresbe, grafike, ale i plastike.
Charakteristika tvorby
Ivan Pavle sa systematicky vracia k niekoľkým tematickým okruhom. Je to ľudská figúra, často akt, korpus či torzo a jej identifikačný znak – tvár, ktorú niekedy nahrádza maska. K tejto ľudskej tematike sa priraďuje záujem o gesto, o postavu v pohybe a vzťahové štúdie dvoch či viacerých postáv. Dlhoročný cyklus Madon je nielen vyrovnávaním sa s jednou zo základných tém veľkého maliarstva minulosti, ale aj intímnym maliarovým skúmaním sveta. Ďalšou veľkou témou Ivana Pavleho je mytológia, ktorá sa realizuje v nikdy sa nekončiacom cykle obrazov o Babylone, ako aj v ďalších okruhoch (fiktívne krajiny, mysteriózne postavy so zvieracími znakmi). Neustály kolobeh týchto niekoľkých základných okruhov umožňuje autorovi, aby stále prehlboval a precizoval svoju techniku i poetiku, ale zároveň aby neupadol do rutinnej maniery a nestal sa výrobcom osvedčených tém.
Tvorbu Ivana Pavleho charakterizuje plodný maliarsky nepokoj a vyhranený rukopis. Záujem o najlepšie diela minulosti ho priviedol k aplikovaniu zabudnutých techník a receptúr vo vlastných výtvarných postupoch. V jeho diele sa spája znalosť tradície a rešpekt k materiálu so súčasným obsahom.
Výstavy a ocenenia
Vystavoval v prestížnych slovenských i zahraničných galériách v Poľsku, Nemecku, Holandsku, Rakúsku, Francúzku, Monaku, Taliansku, Thajsku, ale i v USA. Absolvoval niekoľko tvorivých pobytov hlavne v USA a Francúzsku, kde v roku 1989 získal cenu Poroty na Medzinárodnom festivale maľby v Cagnes-sur-Mer. Jeho diela sú zastúpené v mnohých galériách i súkromných zbierkach po celom svete.
Virtuálne prehliadky
Ivan Pavle sa rozhodol zvečniť svoje výstavy v podobe virtuálnej prehliadky. Zatiaľ bola takto spracovaná výstava v Slovenskom národnom múzeu (2015) a výstava v galérii Danubiana (2015-2016)
• Slovenské národné múzeum
• Jonáš a veľryba, Danubiana
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
La Ferté-Saint-Aubin
La Ferté-Saint-Aubin môže byť:
Rybičky 48
Rybičky 48 je česká pop punková skupina založená v roku 2002 v Kutnej Hore. Skupina mala pôvodný názov Banánové Rybičky, ale bola nútená názov zmeniť. V ankete Český slávik 2010 sa skupina Rybičky 48 umiestnila v kategórii Skupina na 54. mieste s 946 bodmi.
Lhasa de Sela
Lhasa de Sela, známa pod umeleckým menom Lhasa, (* 27. september 1972, Big Indian, New York, USA – † 1. január 2010, Montreal, Kanada) bola americká speváčka a skladateľka.
V detstve žila kočovným životom. Spolu s rodinou bývali v upravenom starom školskom autobuse s ktorým putovali po Mexiku a USA. Významnou sa stala v roku 1997 po tom, čo vydala svoj debutový album La Llorona. V roku 2003 jej vyšiel ďalší album s názvom The Living Road, v roku 2009 vydala svoj posledný album, Lhasa. Na celom svete sa z týchto edícií predalo viac ako milión nosičov.
Lhasa de Sela zomrela 1. januára 2010 tesne pred polnocou. Bolo to 21 mesiacov po tom ako jej bola diagnostikovaná rakovina prsníka.
Garifuna (etnikum)
náhľad|Vlajka etnika Garifuna náhľad|Pouličná oslava Garifunov v [[Livingston (Guatemala)|Livingstone (Guatemala).]] Garifuna alebo Garifunovia sú etnikum v Strednej Amerike, ktoré tvoria potomkovia Indiánov a Afričanov. Ich počet sa odhaduje na 200 000, a bývajú najmä v Hondurase, Belize, Guatemale, Nikarague a USA.
Najznámejšia teória vzniku tohto etnika tvrdí, že v roku 1635, keď dve španielske lode viezli otrokov do Západnej Indie z oblasti dnešnej Nigérie, stroskotali na ostrove Svätý Vincent obývanom karibskými Indiánmi (etnikum Karibov), ktorí im poskytli ochranu. Deti narodené zo sobášov medzi nimi sú základom etnika Garifunov. Iná teória tvrdí, že aj Karibovia pri svojom boji proti Angličanom a Francúzom chytali otrokov, ktorí sa postupne integrovali do ich kmeňov.
Keď Angličania obsadili Svätý Vincent, bojovali proti Francúzom, ktorých podporovali aj Karibovia. Po ich porážke v roku 1796 boli Garifunovia považovaní za nepriateľov a ako takí deportovaní pôvodne na Jamajku a neskôr na ostrov Roatán patriaci Hondurasu. Zo 4000 pôvodne deportovaných sa na Roatán dostalo iba 2000. Keďže Roatán je príliš malý ostrov na to, aby vtedy bol schopný uživiť takúto populáciu, Garifunovia požiadali španielske úrady, aby sa mohli usídliť na pevnine. Výmenou za garifunských odvedencov do španielskej armády im toto bolo umožnené, v dôsledku čoho sa ich populácia rozšírila po celom stredoamerickom pobreží Karibského mora.
Garifunovia majú vlastný jazyk, ale v Guatemale a Hondurase bežne hovoria španielsky a v Belize a USA anglicky.
Známy je jedinečný hudobný prejav Garifunov, nazývaný punta.
Skokan
Skokan môže byť:
Malý potok
Malý potok môže byť:
Syseľ pasienkový
Syseľ pasienkový alebo syseľ obyčajný ( alebo nesprávne Citellus citellus) je poľný hlodavec žijúci v strednej, juhovýchodnej Európe aj na území Slovenska. Výskyt na Slovensku bol doložený na 42,3 % územia. Bežne sa s ním môžeme stretnúť v okolí letiska M. R. Štefánika neďaleko Ivanky pri Dunaji. Udomácnil sa takisto aj na Dolnom nádvorí Spišského hradu a na lúkach pod ním. Sysle sú priateľské, návštevníci hradu ich kŕmia niekedy aj z ruky. Je to chránené zviera. Žije pri poliach a lúkach. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov syseľ pasienkový patrí medzi zraniteľné druhy, trend celkovej populácie je klesajúci.
Opis sysľa
Syseľ pasienkový dosahuje dĺžku 20 –, chvost 3.8 –  a patrí do skupiny zvierat označovaných ako hlodavce. Výrazným znakom tejto skupiny sú predné zuby (z vrchnej a spodnej čeľuste), ktoré si musia neustále obrusovať o rôzne predmety. Telo má pretiahnutý tvar a na konci každej končatiny má pazúriky, ktoré slúžia na vyhrabávanie podzemných skrýš. Farba je rôzna, závisí od ročného obdobia. Najčastejšie sú však kombinácie hnedej, hrdzavohnedej, sivej až po odtiene červenej. Na chrbtovej strane ma biele a tmavé škvrny. Syseľ má veľmi dobrý zrak.A dobrý čuch.
Výskyt
Žije v Strednej a Východnej Európe, na Slovensku sa vyskytuje už len v niektorých lokalitách. Obýva najmä stepné oblasti nížin a predhorí. Najradšej má pasienky s nízkou vegetáciou.
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovaných kvadrátoch DFS sa celkovo vyskytol v 182 (42,3 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 60, 15,3 %) v súčasnosti v nadmorských výškach 100 (Strážne) – (Pri Kríži, pri obci Telgárt v Nízkych Tatrách).
Spôsob života
Žije v kolóniách, ktoré môžu mať niekoľko desiatok, až stoviek jedincov. Až šesť mesiacov v roku, od októbra do marca, prežije v zimnom spánku. Sysle sú lúčne a poľné hlodavce, ktoré žijú v poľných dierach. Hrabe prechodné a trvalé nory. Má dva vchody, jeden šikmý a jeden kolmý. Vchod meria 7. Rozmnožuje sa len jedenkrát za rok, od mája do júna rodia samičky po 25 dňoch gravidity 38 mláďat. Premnožujú sa v cykloch 79 rokov.
Potrava
Živí sa steblami tráv, kvetmi, semenami rastlín a hmyzom. Sysle si na Slovensku nerobia zásoby.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 497,90 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z. z.) a prísne chránený aj podľa Bernského dohovoru, príloha II. Podľa smernice Európskej únie o biotopoch voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín patrí medzi druhy, pre ktoré je potrebné vyhlasovať osobitné územia ochrany – územia európskeho významu. Na Slovensku je predmetom ochrany v 18 územiach európskeho významu.
Vojtovec
Vojtovec je riečka v severovýchodnej časti Slovenska, na území okresu Stropkov. Je to ľavostranný prítok Ondavy a meria 16,7 km.
Prameň: na okraji Laboreckej vrchoviny pod vrchom Tovarišské (440,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 430 m n. m. GPS súradnice prameňa sú N49°13.778' E21°45.694'
Smer toku: od prameňa na krátkom úseku na sever až severozápad, potom sa stáča na juhozápad, vytvára výrazný oblúk vypnutý k severozápadu a pokračuje juhozápadným smerom, na dolnom toku sa stáča k ústiu na západ
Geomorfologické celky: 1.Laborecká vrchovina, 2.Ondavská vrchovina, podcelok Stropkovská brázda
Prítoky: sprava spod Radového (431 m n. m.), z obce Potôčky a z oblasti Hlbokého
Ústie: do Ondavy pri obci Breznica v nadmorskej výške okolo 168 m n. m. GPS súradnice ústia sú N49°9.661' E21°39.291'.
Obce: Veľkrop, Breznička, Vojtovce a Breznica
NGC 1668
NGC 1668 je galaxia v súhvezdí Rydlo, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. decembra 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Ginec
Ginec je potok v dolnom Šariši, na území okresu Sabinov. Je to ľavostranný prítok Torysy, meria 4 km a je tokom VI. rádu.
Opis toku
Na hornom toku tečie severojužným smerom, následne vstupuje do podcelku Šarišské podolie, kde vytvára oblúk ohnutý na západ a sprava priberá dva prítoky z oblasti Bukovca. Potom sa stáča juhojuhovýchodným smerom, preteká okrajom priemyselnej zóny mesta Sabinov, stáča sa na juhovýchod a na okraji mesta sa v nadmorskej výške cca 327 m n. m. vlieva do Torysy.
Zalakomár
Zalakomár je veľká obec v Maďarsku v Zalianskej župe v okrese Zalakaros.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Saint-Calais (obec)
Saint-Calais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Germigny-l’Exempt
Germigny-l’Exempt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ruzicka (priezvisko)
Ruzicka je priezvisko, odvodené od českého priezviska Růžička alebo slovenského Ružička. V Česku je veľmi zriedkavé, s jediným výskytom v meste Bruntál, na Slovensku sa vôbec nevyskytuje. Častejšie je v Rakúsku, USA a Kanade, kde sa nepoužíva diakritika slovanských jazykov a žijú tu obyvatelia s českým alebo slovenským pôvodom.
Známi nositelia
Pozri v článku Ruzicka.
John David Barrow
Pôsobil ako profesor na univerzite v Cambridge.
Anakin Skywalker
Anakin Skywalker (*42 BBY - 5 ABY) je fiktívna postava zo sveta Hviezdnych vojen, ústredná postava epizód I - III.
Anakin mal dve deti so svojou manželkou Padmé (zomrela pri pôrode), syna Luka a dcéru Leiu. Miloval Padmé a kvôli svojim víziám o jej smrti sa dal zlákať na temnú stranu. Kancelár Palpatine šikovne využil Anakinove obavy. Je však ironické, že Anakinov prechod na temnú stranu bol zapríčinený obavami o život Padmé. Pritom mal však veľký podiel na jej smrti, lebo keď to Padmé zistila, stratila vôľu žiť. Zradil svojho majstra a celý Rád Jedi.
Kancelár Palpatine (Darth Sidious) začal Anakina zvádzať na temnú stranu sily. Anakin nakoniec podľahol a stal sa učňom Dartha Sidiousa, stal sa z neho Sithský Lord - Darth Vader. Na konci ep. VI ale znovu obnoví svoju identitu Anakina Skywalkera, keď zachráni svojho syna pred Palpatinom. Dá sa povedať, že láska k jeho rodine a pohľad na utrpenie syna ho obrátilo späť k svetlej strane.
Sýkora
Sýkora môže byť:
Korvín
Korvín môže byť:
Zoznam tém teórie čísel
Toto je zoznam tém teórie čísel zo stránky Wikipédie. Pozrite aj
Antonín Sýkora
Antonín Sýkora môže byť:
Ratiboř (okres Vsetín)
Ratiboř je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 814 obyvateľov, z toho 902 mužov a 912 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,7 roka, ženy 41,3 roka).
Brusnička
Brusnička je potok v severovýchodnej časti Slovenska, preteká územím okresu Stropkov. Je to ľavostranný prítok Ondavy a má dĺžku 15,2 km. Na dolnom toku meandruje.
Prameň: v Laboreckej vrchovine pod masívom Korunkova v nadmorskej výške okolo 450 m n. m.
Smer toku: najprv na západ, od obce Soľník viac-menej severojužným smerom, medzi obcami Kolbovce a Brusnica na juhozápad, odtiaľ k ústiu na západ.
Geomorfologické celky: 1.Laborecká vrchovina, 2.Ondavská vrchovina, podcelok Stropkovská brázda
Prítoky: sprava z oblasti Hlbokého, zľava prítok (238,5 m n. m.) z obce Korunková, prítok z obce Jakušovce, Krišľovský potok, prítok (174,1 m n. m.) spod Baníkova (422,0 m n. m.)
Ústie: do Ondavy severne od obce Miňovce v nadmorskej výške okolo 166 m n. m.
Obce: Soľník, Kolbovce a Brusnica
Zalaköveskút
Zalaköveskút je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Hévíz.
Karel Ignác Thám
Karel Václav Ignác Thám (* 4. november 1763, Praha – † 7. marec 1816, Praha) bol český spisovateľ a prekladateľ.
V rokoch 1775–1780 navštevoval gymnázium. Potom študoval filozofiu, v ktorej dosiahol doktorát.
Potom sa živil ako súkromný učiteľ češtiny, francúzštiny a nemčiny. Pretože v Prahe nezískal stále miesto učiteľa odišiel do Viedne, kde tiež neuspel.
Dielo
Ďalej prekladal: preložil niektoré hry Williama Shakespeara a Friedricha Schillera, okrem nich preložil radu drobných prací od menej významných autorov.
NGC 1669
NGC 1669 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. decembra 1835.
Michal Sýkora
Michal Sýkora môže byť:
Iroda Tuľaganovová
Iroda Tuľaganovová, (* 7. január 1982, Taškent, Uzbekistan) je súčasná uzbecká profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA v dvojhre a 4 turnaje vo štvorhre.
Vladimír Sýkora
Vladimír Sýkora môže byť:
Malý potok (prítok Dzikova)
Malý potok je potok v dolnom Šariši, na území okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Dzikova, meria 2,1 km a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení v Spišsko-šarišskom medzihorí, v podcelku Šarišské podolie, juhojuhozápadne od kóty 494,0 m v nadmorskej výške cca 455 m n. m., juhovýchodne od obce Ratvaj.
Opis toku
Od prameňa tečie juhojuhovýchodným smerom, následne sa stáča juhozápadným smerom. Nepriberá žiadny prítok. Južne od obce Hubošovce ústi v nadmorskej výške približne 339 m n. m. do Dzikova.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bátovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bátovce v okrese Levice.
Saint-Calez-en-Saosnois
Saint-Calez-en-Saosnois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marie Sýkorová
Marie Sýkorová môže byť:
Skokan (priezvisko)
Skokan (o význame pozri skokan je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Poprade, Spišskej Teplici a obci Nesluša (okres Kysucké Nové Mesto), v Česku sa najviac vyskytuje v Prahe a Chrudimi.
Hans Barth
Hans Barth (* 25. február 1904, Winterthur, Švajčiarsko – † 12. február 1965, Zürich) bol švajčiarsky filozof, ktorý sa zameriaval najmä na otázky identity švajčiarskej filozofie a problémy vzťahu filozofie a politiky.
Národný park Comoé
Národný park Comoé je národný park v štáte Pobrežie Slonoviny. Národným parkom bolo územie vyhlásené v 1968 a v roku 1983 bol park zapísaný do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO.
Park sa rozprestiera okolo rieky Comoé. Územie pokrýva tropický dažďový prales a pre svoju diverziu flóry bol zapísaný na zoznam Svetového dedičstva. Avšak pre pytliactvo, absenciu manažmentu a zvýšený chov dobytka bol v roku 2003 zaradený aj na zoznam svetového dedičstva v ohrození.
Zalamerenye
Zalamerenye je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalakaros.
Má rozlohu a žije tu 177 obyvateľov (2007).
NGC 1670
NGC 1670 je galaxia v súhvezdí Orión, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Vicen
Vicen je priezvisko, pozri Vicen (priezvisko), napr.:
Mária Holešová
Mária Holešová (* 24. apríl 1993, Žilina) je slovenská hádzanárka Iuventy Michalovce. S hádzanou začínala v 5. ročníku Základnej školy v MHK Bytča, neskôr hrala za HK Slávia Partizánske. Do Michaloviec prestúpila v roku 2012. Slovensko reprezentovala v kategóriach kadetiek, junioriek a žien.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1989
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1989 boli v poradí 33. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v mestách Santiago de Guayaquil a Machala, v Ekvádore v dňoch od 26. apríla6. mája 1989, za účasti 9 tímov. Ekvádor bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie ešte v roku 1945, v Santiago de Guayaquil. Svoj trinásty titul získala 🇧🇷, ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred 🇦🇷 a 🇺🇾.
Martin (prvé meno)
Martin je v slovenčine mužské krstné meno.
Pôvod a význam mena
Meno Martin pochádza z latinčiny, zo slova martinus. Znamená „zasvätený Marsovi“, tiež „bojovný“.
Meniny
Na Slovensku má meniny 11. novembra.
Štatistika
*  – poradie medzi novorodencami
Slávni nositelia
Pápeži s menom Martin II. a Martin III. neexistovali (v stredoveku zamenili Marinusa I. a II. za Martina II. a III.)
Givardon
Givardon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Louâtre
Louâtre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zalasárszeg
Má rozlohu 304 ha a žije tu 113 obyvateľov (2007).
Party Up (Up in Here)
„Party Up (Up in Here)“ je skladba amerického rappera DMX. Je jednou z jeho najznámejších skladieb a pochádza z jeho tretieho štúdiového albumu ...And Then There Was X z roku 1999. Producentom skladby bol Swizz Beatz. Skladba je jeho najúspešnejšou skladbou vôbec, a v rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla 27. miesto. Existujú tri verzie skladby: explicit/album verzia, censored album verzia a radio/video edit verzia.
Skladba bola použitá vo filmoch ako 60 sekúnd či Ten kto hulí, ten aj vie.
Thomas J. Lombardo
Thomas J. Lombardo je americký psychológ, pedagóg a futurológ.
Vzdelanie
Thomas J. Lobardo vyštudoval psychológiu a filozofiu (bakalársky stupeň) na University of Connecticut a titul PhD. z psychológie a filozofie vedy získal na University of Minnesota - Twin Cities.
Kariéra
Vyučoval viac ako 35 rokov psychológiu na viacerých univerzitách. Od roku 1991 do roku 2010 pôsobil ako vedúci fakulty psychológie, filozofie a budúcnosti na Rio Salado College v Tampe v Arizone, kde v súčasnosti pôsobí ako emeritný profesor. Je zakladateľom a výkonným riaditeľom Centa pre budúce vedomie (Center for Future Concsciousness), ktoré má sídlo v Scottsdale v Arizone v USA. Je riaditeľom The Wisdom Page. Je profesionálnym členom World Future Society. Je členom World Futures Studies Federation. Je členom edičných rád futurologických časopisov World Future Review a Journal of Futures Studies. Je popredným výskumníkom, spisovateľom a prednásateľom problematiky budúcnosti, budúceho vývoja a teórii a konceptov budúcnosti.
Dielo
Thomas J. Lombardo publikoval viacero kníh, v ktorých sa zaoberá vývojom futurologického myslenia, literatúrou science-fiction, jednotlivými autormi, koncepciami a teóriami, zaoberajúcimi sa budúcnosťou a budúcim vývojom. Napísal a publikoval knihy:
Pržno
Pržno môže byť:
Rožnov pod Radhoštěm
Rožnov pod Radhoštěm je mesto v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 16 877 obyvateľov, z toho 8 171 mužov a 8 706 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,8 roka (muži 39,7 roka, ženy 43,6 roka).
Prvá zmienka o meste pochádza z roku 1267 v listine svojho zakladateľa Bruna zo Schauenburgu.
Myslina
Myslina môže byť:
NGC 1671
NGC 1671 je galaxia v súhvezdí Orión, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 2. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Saint-Célerin
Saint-Célerin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tranzit
Tranzit (v niektorých dopravných kontextoch staršie aj tranzito alebo prievoz ) môže byť:
Saint-Célerin
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bartolomej Angličan
Bartolomej Angličan alebo Bartholomeus Anglicus (* koniec 12. storočia – † po 1250) bol stredoveký francúzsky filozof, ktorý vo svojej encyklopédii De proprietatibus rerum (prvej encyklopédie stredoveku), podal prehľad a spracovanie nových názorov v oblasti teórie poznania a filozofie prirody: je to prehľad celej vtedajšej vedy urobený na základe výťahov textov s osobitným prihliadnutím na problematiku filozofie prirody, ktorá v tých casoch budila najviac rozpakov a neistoty. V tomto prehľade sa Bartolomej vo veľkej miere opiera o arabskú literatúru.
Jarmila Čihánková
Jarmila Čihánková (* 26. jún 1925, Roštín, Česko† 14. december 2017, Trnava) bola česká maliarka, kresliarka, grafička a autorka priestorových objektov, pôsobiaca na Slovensku.
Patrila k významným predstaviteľom Slovenského umenia šesťdesiatych rokov. Od roku 1950 žila v Bratislave, zomrela roku 2017 v Trnave. Vo svojej tvorbe sa venovala maľbe, priestorovým inštaláciám, tkaným veľkoplošným priestorovým objektom technikou artprotisu. Vizuálne inklinovala najprv k figurálnej maľbe, v šesťdesiatych rokoch zmenila svoje výtvarné smerovanie a tvorila konštruktívnu, konkretistickú abstrakciu, po normalizácii spoločenského aj výtvarného prostredia umeleckej scény, sa venovala opäť figurálnej maľbe. Jej tvorba šesťdesiatych rokov dvadsiateho storočia je výraznou v zmysle posúvania konštruktívnej abstrakcie od plošného obrazu k priestorovému objektu a konceptuálnejšej tvorbe prostredia. Prechod od maliarskeho priestoru na plátne, k rozšírenému fyzickému priestoru tak začala uplatňovať skôr, ako sa vo svete prejavil záujem o expandované pole maľby – z angl. Expanded painting. „''Jej smerovanie prekračovať hraničné póly v rámci výtvarného odboru (Červená guľová štruktúra, 1968 / objekt-svietidlo) prerástlo napokon do polôh integrácie umeleckých disciplín (Žltý environment, 1970), napr. gule na oceľových pružinách voľne rozmiestnila v prírodnom prostredí a ozvučila ich. Pohyb týchto štylizovaných púpav predpokladá akciu diváka alebo prírodnej sily – vetra.“''
''Počas aktívnej kariéry sa umelkyňa dlhodobo venovala tvorbe tkanej aj strojovo vytváranej tapisérie. Artprotisy boli paralélnym pretlmočením jej obrazovej konštruktívno-geometrickej tvorby. V druhej polovici sedemdesiatych rokov pod tlakom ideologických aj existenčných požiadaviek zanechala program abstraktno-geometrickej tvorby, ktorý obnovila opäť po roku 1990''.
Štúdium
Spočiatku navštevovala Strednú školu umeleckých remesiel v Bratislave (prof. Ľudovít Fulla), ako je spomenuté v niekoľkých jej monografických knihách, od „od 13. rokov navštevovala detský kurz maľovania a modelovania pri Škole umeleckých remesiel (teda v posledný rok jej existencie, pred zavrením počas nevôle Slovenského štátu a nastupujúceho fašistického zriadenia). Napriek tomu umelecké kvality a pedagogické schopnosti prvých učiteľov (Ľ. Fulla, J. Horová) podporili prirodzený rozvoj jej maliarskeho talentu. Bez znásilňovania detskej predstavivosti mentorovaním začalo sa tak formovať jej vlastné farebné i tvarové videnie okolitého sveta. Menovite spôsob Fullovho usmerňovania sa jej nezmazateľne vryl do pamäti.“
Zoznam kresťanských teológov
Toto je zoznam kresťanských teológov.
Jarmila Čihánková
Štúdium
19421943 študovala na Oddelení kreslenia a maľovania Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (prof. M. Shurmann, Ján Mudroch).
Pôsobenie
Po ukončení štúdia pôsobila v rokoch 19531958 ako pedagóg na Strednej umelecko-priemyselnej škole v Bratislave. V rokoch 19711985 na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, katedra scénografie. Bola členkou tvorivej Skupiny 4. Taktiež je jedným zo zakladateľských členov Klubu konkretistov na Slovensku.
Výstavná činnosť
Zúčastnila sa na výstavách Slovenského výtvarného umenia v Bratislave, Prahe, Moskve, Bruseli, Krakove, Havane, Stuttgarte, Dusseldorfe, Ríme, Florencii, Káhire, Alexandrii, Viedni, Alžíri, Osake, San Franciscu, Vilniuse, Berlíne a iné.
Vicena
Vicena je priezvisko, pozri Vicena (priezvisko), napr.:
Strižná zóna
náhľad|vpravo|Strižná zóna vznikajúca pri jednoduchom strihu, deformovaná zóna od seba oddeľuje relatívne menej deformované horninové bloky. Strižná zóna je geologická štruktúra, ktorá v závislosti od mierky pozorovania, vytvára rovinné alebo zakrivené pásmo s vysokým stupňom deformácie hornín, s pomerom dĺžky k šírke prevyšujúcim hodnotu 5:1. Napriek tomu, že sú strižné zóny často zobrazované ako dvojrozmerné telesá, ktorých hrúbka je zanedbateľná, majú formu tabulárnych telies. Strižné zóny vznikajú v rôznych horninových prostrediach, pri povrchu sa môžu prejavovať ako zlomové línie. Hlavne vo väčších hĺbkach v nich dominuje duktilná (kontinuálna) deformácia a jednoduchý strih. Deformácia hornín s kolmou vzdialenosťou od jej stredu klesá, takže rôzne strižné zóny od seba oddeľujú relatívne nedeformované bloky kôry.
Členenie
Strižná deformácia sa v zemskej kôre sústredí do zón, ktoré sú označované jednoducho ako strižné zóny. Vznikajú vo všetkých mierkach, od tenkých milimetre hrubých deformačných pásov, po niekoľko kilometrov široké zóny. V závislosti od hĺbky v zemskej kôre, ktorá má významný vplyv na správanie hornín (reológiu), možno vyčleňovať krehké, krehko-duktilné a duktilné strižné zóny. Krehké strižné zóny sa väčšinou na zemskom povrchu označujú ako zlomy. Termín strižná zóna sa preto skôr používa pre duktilné strižné zóny, ktoré vznikajú v strednej a spodnej kôre. Vo vertikálnom reze môže strižná zóna kontinuálne prechádzať od krehkej (pri povrchu) cez krehko-duktilnú po duktilnú strižnú zónu v hĺbke.
V duktilnej strižnej zóne sa markery vnútri zóny správajú plasticky a sú viditeľné v celej jej šírke zóny. To je evidentné najmä pri pasívnych markeroch, ktoré majú rovnakú viskozitu ako zvyšok strižnej zóny. Plastické strižné zóny sa deformujú hlavne kryštalo-plasticky, teda pohybom dislokácií a difúziou. Ide o pretvorenie minerálnych zŕn bez mikrotrhlín. Dochádza iba k pohybu nedokonalostí kryštalickej mriežky (dislokácií, dochádza k dislokačnému toku) a vakancií (dochádza k difúzii, resp. difúznemu toku).
Krehko-duktilná (semi-duktilná) strižná zóna má niektoré markery ostro ohraničené nespojitými povrchmi ako sú strižné plochy, extenzné pukliny a žily. K takejto deformácii dochádza hlavne na oslabených miestach, napríklad vo vrstvičkách sľúd v rulách.
Horniny v strižných zónach
Deformácia v strižnej zóne má za následok zmenu štruktúry horniny a neskôr aj vznik výrazne rekryštalizovaných premenených hornín (tzv. tektonitov). Typ horniny odráža teplotno-tlakové podmienky, typ toku, zmysel pohybu a celkovú deformačnú históriu zóny. Na povrchu sa môžu krehké strižné zóny prejavovať výskytom nespevnených tektonických ílov a tektonických brekcií. Ich spevnenými ekvivalentmi sú kataklazity, ktoré sú pri tepelnom toku 60 mWm−2 a teplotnom gradiente 20 °C/km typické do hĺbky 12 – . Niekedy dochádza aj k vzniku pesudotachylitov, sú to deformačné tektonity s obsahom skla vznikajúce pri náhlom uvoľnení energie, ktoré dosiahlo úroveň čiastkového natavenia. Pri teplotách od 300 – 800 °C dochádza v strižných zónach k vzniku mylonitov alebo fylonitov (ak majú bridličnatú textúru). Strižné zóny spodnej kôry môžu byť tvorené aj vyššie metamorfovanými horninami napr. páskovanými rulami.
Kinematické indikátory
náhľad|Strižne deformované svory s deformovanou granitovou intrúziou Harvey Peak, Mount Rushmore, USA. Štruktúra hornín v strižnej zóne môže byť dobrým rozpoznávacím znakom smeru a zmyslu deformácie. Strižné zóny sú typické vznikom metamorfnej bridličnatosti, ktorá je v strede zóny rovnobežná so smerom deformácie, naopak pri okrajoch je rovnobežná so smerom pôvodných nedeformovaných štruktúr (napríklad vrstvovitosti usadených hornín). Takýto jav sa nazýva sigmoidálny ohyb bridličnatosti. Typické asymetrické štruktúry, vhodné na zistenie zmyslu pohybu zóny tvoria rotované porfyroblasty (sigma a delta klasty), S/C mylonity, tlakové tiene, sľudové ryby a iné. Pre pohyb horninových blokov pozdĺž strižnej zóny je tiež charakteristický vývoj minerálnej lineácie, ktorej smer určuje smer pohybu (nie však zmysel deformácie, ktorá je určovaná z asymetrických štruktúr).
Vznik a vývoj strižných zón
Strižné zóny sa podobne ako zlomy s narastaním deformácie vyvíjajú. Rozoznávaných je niekoľko typov strižných zón. Rozdeľujú sa na základe toho, či deformácia preniká zo stredu, ktorý zostáva neaktívny k okrajom (typ I), kde prebieha mladší pohyb. Alebo sa zóna rozširuje iba určitý čas a neskôr sa deformácia sústredí do jej centrálnej časti (typ II). Niektoré zóny sú počas celej svojej existencie rovnako hrubé (typ III) alebo naopak sa celú dobu deformácie rozširujú (typ IV).
Vicena (priezvisko)
Vicena je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Považskej Bystrici, Šali a v Dulovciach (okres Komárno).
Známi nositelia
Pozri v článku Vicena.
Zalaszabar
Zalaszabar je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalakaros.
Má rozlohu 1695 ha a žije tu 582 obyvateľov (2007).
Loupeigne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kanašský potok
Prameň
Pramení v Spišsko-šarišskom medzihorí, v podcelku Stráže, pod sedlom Stráže (448,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 430 m n. m.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bohunice (okres Levice)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bohunice (okres Levice) v okrese Levice.
Kanašský potok
Opis toku
Od prameňa tečie najprv juhozápadným smerom, vstupuje do podcelku Šarišské podolie a pokračuje severojužným smerom cez Kanaš. Tu sa esovito stáča, zľava priberá prítok z juhozápadného svahu Stráže (739,6 m n. m.) a pokračuje západným smerom. Na území mestskej časti sa v nadmorskej výške cca 278 m n. m. vlieva do Dzikova.
Edward Palmer
Edward Palmer (* 12. január 1829, Hockwold-cum-Wilton, Spojené kráľovstvo – † 10. apríl 1911, Washington, USA) bol americký botanik a archeológ.
Život a kariéra
Palmer strávil väčšinu svojho života v USA, kde bol zamestnaný v U.S. Department of Agriculture ako botanik. Roku 1891 viedol expedíciu skúmajúcu flóru a faunu v Kalifornii a hlavne v Death Valley. Zbieral tiež rastliny Mexika a Južnej Ameriky a okolo 200 rastlín a jeden rastlinný druh (Palmerella) je pomenovaných po ňom.
Palmer bol tiež činný v začiatkoch americkej archeológie. Medzi rokmi 1882 až 1884 pracoval ako asistent pre Bureau of American Ethnology. Cieľom expedície bolo preskúmanie indiánskych mohýl na východe USA. Palmer prevádzal vykopávky hlavne v Arkansase, ale bol tiež v Alabame, Louisiane, Mississippi, Tennessee a Georgii. V Georgii skúmal oblasť Kolomoki. Po rozsiahlych vykopávkach prehlásil, že nenašiel nič, okrem keramických črepín a usadenín popola.
Po dokončení archeologických prieskumov sa Palmer až do svojej smrti venoval botanike.
Edward Palmer má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku Palmer.
Agnesa (prvé meno)
Agnesa alebo Agneša je ženské krstné meno. Pôvod má v gréckom slove hagné „čistá, nevinná, nepoškvrnená“. Na Slovensku má meniny 16. novembra.
Zoznam vlád Česko-Slovenska
V tomto článok obsahuje chronologický zoznam vlád Česko-Slovenska.
Imrich Stein
Vzdelanie
Bol najstarší z piatich súrodencov v živnostníckej rodine. V rokoch 1922-27 študoval chemické inžinierstvo na ČVUT v Prahe. V rokoch 1945-49 externe študoval na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave.
Dielo
Imrich Stein je autorom na svoju dobu unikátnej dvojzväzkovej monografie Chémia a technológia enzýmov, ďalej popularizujúcich kníh Jednoduché pokusy z organickej chémie (1956) a Ako vznikli chemické vzorce (1966). Okrem toho bol Imrich Stein spoluautor troch stredoškolských učebníc chémie a jednej encyklopédie a autor 25 odborných článkov a dvoch vynálezov.
Počas svojho pôsobenia na Výskumnom ústave sa zaoberal technológiou a organizáciou liehovarskej výroby a biochémiou, neskôr špecializovanými problémami enzymológie a dejinami chémie, najmä vývojom chemickej symboliky.
Cykloturistika
Začiatky cykloturistiky siahajú na území Slovenska na koniec 19. storočia, no z dôvodu nedostatku vhodného vybavenia i absencie cyklotrás napredoval tento druh relaxu veľmi pomaly. Najväčší rozmach cykloturistika zaznamenala po rozšírení horských a trekových bicyklov. Vzniklo veľa cykloturistických oddielov a združení, rovnako tak cestovných kancelárií, zaoberajúcich sa touto problematikou. Rozvoju cykloturistiky pomáha čoraz väčší počet cyklistických trás a chodníkov, ktoré posledné roky vznikajú okolo miest a obcí.
thumb|Bicykel na ceste "na ťažko" s taškami vpredu, vzadu a na riadidlách Cykloturistika sa delí podľa množstva vezených vecí na dve kategórie:
Vybavenie
Okrem bežných turistických potrieb sa najmä pre náročnejšie cesty používa špeciálne cykloturistické vybavenie, najmä:
Leopold (prvé meno)
Leopold je mužské rodné (krstné) meno, ktoré vzniklo ako latinizovaná podoba nemeckého mena Lultpold (zo staronemeckého liut + bald, „v ľude odvážny“). Slovenské domácke podoby mena sú Leo, Leoš a Poldo, zdrobnenina mena je Leopoldko. Ženskými variantami mena sú Leopolda a Leopoldína (pozri Leopolda). Leopold má meniny na Slovensku 15. novembra.
Varianty mena sú:
NGC 1672
NGC 1672 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 5. novembra 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,7.
Generálny bas
thumb|Notový zápis pre generálny bas Generálny bas alebo basso continuo, taktiež číslovaný bas, (francúzsky: basse cifrée, nemecky: Generalbass,) bol do konca 16. storočia označovaný ako spôsob tvorby harmonického základu akordickou hrou na sprievodnom nástroji ako kontrast pre melodický hlas. V 17. a 18. storočí to bol spôsob notácie pre najnižší hlas. Je udaný notami, akordami a číslami.
thumb
Dnes týmto pojmom označujeme spôsob vytvárania (realizácie) harmonickej štruktúry skladby, pri ktorej nástroj alebo skupina nástrojov hrá basovú líniu a nad ňu improvizuje harmóniu podľa číselných údajov skladateľa.
Zalaszántó
Zalaszántó je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Keszthely.
Má rozlohu 3773 ha a žije tu 1007 obyvateľov (2007).
Vladimír Weiss (1939)
Vladimír Weiss (* 21. september 1939, Vrútky† 23. apríl 2018 ) bol česko-slovenský futbalista a najstarší z generácie Weissovcov. Na letných olympijských hrách v Tokiu získal s česko-slovenským národným mužstvom striebornú medailu.
Jeho syn Vladimír Weiss je slovenský futbalový tréner a bývalý futbalista. Trénoval národný futbalový tím Slovenska, s ktorým sa prebojoval na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010.
Jeho vnuk Vladimír Weiss ml. je slovenský futbalista, ktorý hráva na poste záložníka. V súčasnosti je hráčom katarského Al Gharafe a taktiež hrá za národný futbalový tím Slovenska.
Bernát (potok)
Bernát je krátky potok v dolnom Šariši, vo východnej časti okresu Sabinov. Je to pravostranný prítok Veľkého potoka, meria 1,9 km a je tokom VII. rádu.
Prameň
Tečie v južnej časti pohoria Čergov, pramení na južnom svahu Lysej (1 067,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 735 m n. m.
Opis toku
Tečie prevažne východojuhovýchodným smerom, z ľavej strany priberá prítok prameniaci juhojuhovýchodne od kóty 903,7 m. Napokon sa stáča na juhovýchod a na katastrálnom území obce Bodovce, severoseverozápadne od obce, ústi v nadmorskej výške cca 570 m n. m. do Veľkého potoka.
Graçay (obec)
Graçay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ukrajinčina
náhľad|vpravo|Rozšírenie ukrajinčiny
Ukrajinčina (po ukrajinsky: українська мова - ukrajins'ka mova; staršie názvy: maloruština, maloruské nárečie, rusínčina, rut(h)énčina ) je východoslovanský jazyk. Hovorí ním viac ako 47 miliónov ľudí, hlavne na Ukrajine, kde je úradným jazykom; používajú ho aj Ukrajinci v Rusku, Spojených štátoch, Kanade, Moldavsku, Poľsku a v Bielorusku. Súčasná ukrajinčina sa píše cyrilikou a terajšia ortografia bola v podstate ustálená počiatkom 20. storočia. Ukrajinský jazyk je značne ovplyvnený poľštinou a ruštinou.
Staršie názvy
Jeden zo starších názvov ukrajinčiny je rusínčina (v širšom zmysle) - pozri rusínčina (rozlišovacia stránka).
Iný starší názov ukrajinčiny je maloruština. Používal sa v tomto zmysle najmä v 19. storočí a na začiatku 20. storočia. Chápal sa buď (častejšie) ako jedno z nárečí ruštiny, alebo (menej často) ako samostatný jazyk; za samostatný jazyk maloruštinu považovali nielen niektorí ukrajinskí, ale aj niektorí zahraniční autori. Termíny maloruský, maloruština, Malorusko boli od 20. rokov 20. storočia v Sovietskom zväze de facto zakázané a začali sa tam používať výlučne termíny ukrajinský, ukrajinčina, Ukrajina; zahraničie sa tejto zmene čoskoro prispôsobilo. Treba však dodať, že termín maloruština mal aj iné významy - pozri maloruština.
Nárečia
Rozlišujú sa 3 dialekty (dialektové zóny, dialektové/nárečové skupiny):
Dejiny
Najstaršie príklady ukrajinčiny sa objavujú už v 12.-13. storočí v textoch písaných ruskou cirkevnou slovančinou, pochádzajúcich z juhozápadného Ruska, z Haličsko-Volyňskej oblasti. Na prelome 18. a 19. storočia boli už utvorené základné rysy ukrajinskej fonetiky. Avšak skutočný prielom v dejinách ukrajinského literárneho jazyka spôsobila roku 1798 publikácia „Aeneida“ Ivana Kotljarevského. Do literárneho jazyka uviedol čistý ľudový jazyk svojho materinského poltavského nárečia. Veľký vplyv na stabilizáciu nového literárneho jazyka mala tiež jeho dráma „Natalka-Poltavka“. Súčasný literárny jazyk povstal na prelome 18. a 19. storočia. Veľký vplyv na tento proces mala tvorba výnimočného ukrajinského básnika Tarasa Ševčenka, ktorý založil svoj jazyk na materinskom kyjevskom nárečí. Veľký básnik bral na zreteľ takisto aj iné nárečia, a dokonca aj staré prvky jazyka písaného spolu s cirkevizmami. Ukrajinský jazyk sa teda zakladal na poltavsko-kyjevskom nárečí, ktorý sa už v priebehu 17. storočia stal jedným z najváženejších ukrajinských nárečí, a jeho črty sa rozšírili aj do ostatných nárečí.
V 50. rokoch 19. storočia sa ukrajinské národné hnutie nachádzalo sa pod patronátom Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi, ktorá chcela bojovať proti expanzii poľštiny. Keďže jazyk ľudu nebol vraj vhodný na tento účel, vyvolili starú cirkevnú slovančinu. Avšak skončilo sa to fiaskom. Aj preto sa časť tzv. starorusínov začala prikláňať k myšlienke zaviesť ruštinu ako spoločný jazyk "Veľkorusov i Malorusov". Najznámejším zástancom tejto myšlienky bol publicista Bohdan Didyckyj, ktorý používal zmes ruštiny a ukrajinčiny s prídavkom poľských a nemeckým slov, odporcami titulovanú ako jazyčie (slov. jazyčisko - žargón). Z východnej liturgie sa snažili odstrániť všetky latinizmy. Odpor voči tomu zväčšil ešte miestodržiteľ Agenor Gołuchowski, ktorý sa v rokoch 1849-1859 snažil zaviesť ukrajinskú latinku.
Slovná zásoba ukrajinčiny vykazuje podobne ako i bieloruština veľký a starý vplyv poľštiny. Celkové množstvo polonizmov v ukrajinčine zahŕňa okolo 17 000 výrazov, čiže 14% celej slovnej zásoby. Najstaršia vrstva výpožičiek pochádza z obdobia pred Lublinskou úniou (1569) a týka sa administratívnej a technickej terminológie. No až v druhom období (1570-1720) prenikajú polonizmy vo veľkom množstve do všetkých oblastí literárneho jazyka. Tretím obdobím veľkého vplyvu poľštiny je 19. storočie a začiatok 20. storočia, obzvlášť obdobie po roku 1863 v Haliči.
Vzorový text - Všeobecná deklarácia ľudských práv
Na porovnanie je uvedený text aj v ruskom jazyku. V písme sa dá od ruštiny ľahko odlíšiť znakom používaným pre i.
Menoitios (syn Iapeta)
Menoitios je v gréckej mytológii syn Titana Iapeta a oceanidy Asie. (alebo Klymeny )
Menoitios mal troch súrodencov Titanov, Prometea, Atlanta a Epiméthea. Bol jedným z účastníkov vzbury Titanov proti olympským bohom. Po útoku na Olymp ho Zeus zrazil bleskom a zhodil do hlbín Tartaru. (podľa antického autora Hesioda ho poslal do Ereba, kde boli hriešne duše tiež trestané. )
Báseň
Báseň je literárne dielo vo veršoch, väčšinou krátkeho rozsahu a lyrického ladenia. Predstavuje celok esteticky svojbytnej výpovede o svete, zjednotenej postojom autora ku skutočnosti a zacielenej na spoločenské pôsobenie.
Podľa druhu básne delíme na :
Až do 18. storočia tvorili literárnu umeleckú tvorbu najmä básnické diela.
Saint-Christophe-du-Jambet
Saint-Christophe-du-Jambet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kolégium Emericanum
Kolégium Emericanum je názov niekdajšej školy, postavenej v renesančnom slohu na Kapitulskej ulici v Bratislave, v jej historickej zóne.
Sešat
thumb|Sešat Sešat (🇪🇬) alebo Sesat alebo Sešeta alebo Sešata bola staroegyptská bohyňa písma a vied, zosobnenie múdrosti. Pre svoju funkciu bohyne pisárov bola vnímaná ako božská pisárka a zaznamenávateľka. Jej meno je odvodené od egyptského slova sš, "písať" (slovo seš znamená pisár), a doslova znamená Tá, ktorá zapisuje. Keď sa v úlohe boha múdrosti a písma presadil Thovt, Sešat začala byť považovaná za jeho dcéru alebo zriedkavejšie za jeho manželku.
Kolégium Emericanum
V roku 1637 sa ostrihomským arcibiskupom stal Imrich Lósy (okolo 1580 - 1642), pochádzajúci zo západomaďarského mesta Nagylózs. Horlivý zástanca protireformácie a dôsledný pokračovateľ duchovného diela arcibiskupa Petra Pázmaňa sa významnou mierou zaslúžil o rozvoj kultúry a cirkevného školstva v Hornom Uhorsku. Z jeho iniciatívy bol v Bratislave založený seminár, ktorý vo svojom názve niesol meno svojho zakladateľa - Colegium Emericanum. Zasvätený bol arcibiskupovmu osobnému patrónovi svätému Imrichovi. Poslaním seminára bolo vzdelávanie a príprava laických kňazov Ostrihomskej arcidiecézy na svoje duchovné povolanie.
Štúdium na kolégiu absolvovali viacerí významní kultúrni predstavitelia, napr. básnik Ján Hollý či neskorší ostrihomský arcibiskup Alexander Rudnay.
Sešat
Podoba
Sešat bola zobrazovaná ako žena so štylizovanou papyrovou trstinou nad hlavou, ktorá mala symbolizovať písanie. Sešatin papyrus bol spodobovaný so šiestimi steblami, takže aj so stopkou sa podobal na sedemcípu hviezdu. Po vzostupe boha Thovta, pôvodne mesačného božstva, bol tento papyrus zobrazovaný spolu s kosákom mesiaca a neskôr bola Sešat vyobrazovaná len s rohmi v tvare polmesiaca. V tejto podobe bola niekedy nazývaná Safech-Aubi, „Tá, ktorá nesie dva rohy“.
Kolégium Emericanum
Budovu školy v renesančnom slohu postavili v rokoch 1641 - 1642 na mieste niekdajšieho stredovekého domu. Vypracovaním projektu poveril rímskeho jezuitského architekta Giacoma Ravu a jeho syna Giovanniho.
Trojposchodová budova na obdĺžnikovom pôdoryse sa svojím jednoduchým priečelím otvára do Kapitulskej ulice. Budova je bez výraznejších architektonických či ozdobných prvkov. Z architektonického hľadiska zaujme predovšetkým mohutný portál vpravo. V hornej časti je ozdobený plastickým biskupským erbom arcibiskupa Imricha Lósyho. Pod horizontálnou portálovou rímsou je výrazný nápis s datovaním: SEMINARIVM S. EMERICI DVCIS MDCXLI (Seminár svätého Imricha kniežaťa 1641). Nárožia budovy zdobí plastická bosáž.
Budova Kolégia je významnou pamiatkou nielen z architektonického pohľadu ale aj ako dôležitý svedok duchovno-umeleckého rozvoja Bratislavy v 17. storočí. Spolu s neďaleko stojacou Katedrálou svätého Martina, budovou Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulty a cez ulicu ležiacim Jezuitským kolégiom tvorí súbor významných pamiatok duchovného charakteru historickej zóny Bratislavy.
Elle Fanningová
Mary Elle Fanningová (* 9. apríl 1998, Conyers, Georgia, USA) je americká herečka. Jej staršou sestrou je herečka Dakota Fanningová. Známa je hlavne vďaka účinkovaniu vo filmoch ako: Phoebe in Wonderland, Odnikiaľ niekam a Kúpili sme ZOO. V roku 2011 dostala prelomovú rolu ako Alice Dainardová v sci-fi dráme od J. J. Abramsa, Super 8. Jej stvárnenie bolo kritikmi hodnotené veľmi pozitívne a často bola považovaná za najlepší aspekt vo filme.
Ríšska diaľnica Viedeň – Vroclav
náhľad|Mapa diaľnice s vyznačením rozostavaných úsekov náhľad|Časť diaľnice, neskôr dostavaná ako ulica Stará dálnice pri sídlisku [[Brno-Bystrc|Bystrc v Brne, využívaná ako cesty III. triedy]] náhľad|Podjazd pod neexistujúcou diaľnicou pri [[Jevíčko|Jevíčku]] náhľad|Premostenie pri [[Nebovidy (okres Brno-venkov)|Nebovidách]]
Elle Fanningová
Skorý život a vzdelanie
Narodila sa v Conyers. Jej rodičmi sú Heather Joy (za slobodna Arringtonová), ktorá je profesionálnou hráčkou tenisu a Steven J. Fanning, ktorý hral nižšiu bejzbalovú ligu za tím St. Louis Cardinals a teraz pracuje ako predajca elektroniky v Los Angeles. Jej starý otec je americký futbalový hráč Rick Arrington a teta reportérka pre ESPN, Jill Arrington. Elle je mladšou sestrou Dakoty Fanningovej, ktorá je takisto herečka. Elle sama povedala: "Sme normálne sestry. Obe chodíme do školy a hráme sa spolu." Má írske, nemecké, anglické a francúzske korene. Elle a jej rodina sú členmi Južnej Baptistickej Konvencie. Momentálne navštevuje Campbell Hall School v Severnom Hollywoode v Los Angeles. Túto školu tiež navštevovali detské herečky ako Ashley a Mary-Kate Olsenová.
Kariéra
Elle začala svoju kariéru už keď mala 2 roky a 8 mesiacov. Jej prvé úlohy boli hranie mladšej verzie postavy jej sestry Dakoty v minisérii Unesení a filme Ja som Sam. Roku 2002, keď mala 4 roky, dostala jej prvú rolu nezávislú od svojej sestry, v komédii Dvere v podlahe, v ktorej si zahrala s Jeffom Bridgesom a Kim Basingerovou. Producenti pôvodne chceli obsadiť identické dvojičky, ale boli s Elle tak spokojní, že použili len ju.
Ríšska diaľnica Viedeň – Vroclav
Ríšska diaľnica Viedeň – Vroclav (skr. A88, ) alebo „Hitlerova“ diaľnica je označenie nedostavanej diaľnice ktorá mala cez Moravu a severovýchodné Čechy spájať Viedeň s dnes poľským Vroclavom. Podľa následného projektu mala mať diaľnica dĺžku 320 km. Rozostavaných bolo na území Česka.