cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Železnica
Americké železnice
Prvá komerčná prevádzka parnej trakcia na americkom kontinente začala 9. augusta 1829 na trati Carbondale–Honesdale v Pensylvánii. Vlaky ťahal rušeň Stourbridge Lion britskej výroby. Bol však priťažký a trať rozbil. Rušne dovážané z Británie neboli stavané na americké kľukaté trate s ľahkými zvrškami, ktoré ničili a často sa vykoľajovali. Situáciu sa snažili riešiť americkí konštruktéri rušňov, ktorí stavali lokomotívy šité na mieru domácim podmienkam. Patrili medzi nich Peter Cooper, Isaac Dripps, John Jervis či Mathias Baldwin.
Prvá kanadská trať, Champlain & St Lawrence, bola otvorená 24. júla 1836 z La Prairie (Quebec) do St John (New Brunswick). Rozvoj prebiehal v USA i Kanade smerom z východu na západ. Do roku 1840 bolo v USA položených tratí, do roku 1860 až.
Vozidlá
Železničný vlak je jedno alebo viacero za sebou spojených koľajových vozidiel.
Vlak s viacerými napojenými vozidlami je väčšinou ťahaný alebo tlačený rušňom. Motorový vozeň alebo motorový vlak má vlastný pohon, ktorý sa nachádza na začiatku alebo konci vlaku, alebo je rozložený po celom vlaku. Toto označenie je používané pre vozne a vlaky s dieselovým pohonom.
Niektoré z novších typov vlakových súprav (ICE 3, AGV, ATPRD s-120, HT650) s elektrickým pohonom majú motory rozložené po celom vlaku.
Pozri aj:
Železničná trať
Pri bežnom koľajisku (železničný zvršok) sú koľaje upevnené v krátkom odstupe na krížovo uložené podvaly. Upevňuje sa rôzne (napr. klinom alebo sponou). Úlohou upevnenia je zabezpečenie rozchodu a zabránenie plávania koľají po dĺžke.
Podvaly sú z impregnovaného dreva a na hlavných tratiach z predpätého betónu. V menšom rozsahu sa používa aj oceľ (najmä mimo Slovenska a Česka, u nás má nepriaznivý vplyv na funkciu koľajových obvodov).
Koľajová mriežka sa dáva do koľajového podkladu (zväčša štrk), ktoré zachytáva statické a mechanické zaťaženie a odvádza ho do hĺbky.
Traťou (traťovou koľajou, šírou traťou v podmienkách ŽSR) sa rozumie koľaj spájajúcu dve susedné dopravne, ohraničenú v dĺžke vchodovými návesidlami a v šírke jej priechodového prierezu. Koľajiskom sa rozumie skupina vyhýbkami rozvetvených koľají nachádzajúcu sa v spoločnom železničnom telese, v dĺžke medzi prvou a poslednou výhybkou, prípadne medzi prvou výhybkou a zarážadlami (ak ide o slepé koľaje). Jeho šírka je ohraničená vonkajšou hranou priechodového prierezu krajných koľají rovetvenia ústiacich spravidla do traťových, prípadne iných koľají. Koľaj nachádzajúca sa medzi vchodovým návesidlom a krajnou vyhýbkou sa považuje za súčasť koľajiska.
Pohon
Na začiatku bol pohon zabezpečený ťažnými zvieratami (konská železnica), neskôr parnými strojmi, od roku 1879 elektrický pohon, od roku 1900 aj pohon Ottovými motormi – príp. dieselovými motormi a v modernej dobe aj turbínami.
Na hlavných tratiach a v husto obývaných oblastiach sa používa elektrický pohon, inde skôr dieselový pohon. Pri používaní dieselových motorov sa delí pohon podľa prenosu hnacej sily na diesel-elektrický, alebo diesel-hydraulický.
Bezpečnostné zariadenia
Hnacie vozidlá a železničné zariadenia majú bezpečnostné systémy, ktoré majú zabezpečiť bezpečnú prevádzku. K tomu patria najmä brzdné systémy a zabezpečovacie zariadenia. Súčasťami systémov zabezpečenia vlakov sú najmä návestidlá, vlakové zabezpečovacie zariadenie, bodové zabezpečovacie zariadenia a líniové zabezpečovacie zariadenia. Tieto systémy vo všeobecnosti nie sú medzinárodne štandardizované, aj preto sa často musí v hraničných staniciach prepriahať hnacie vozidlo (lokomotíva). Nový systém ERTMS a jeho súčasť ETCS úrovne 1 alebo (novšej) 2 má byť európskym štandardom, jeho nasadzovanie na tratiach (okrem pomerne vysokých finančných nákladov vyžaduje aj výluku rekonštruovaného traťového úseku) je však zatiaľ veľmi pomalé.
Dĺžka železníc podľa krajiny
Prvých 15, Slovensko a susedné krajiny
Poradie. Krajina Dĺžka železníc (km) (dátum informácie) … … …
Montpellier HB
Montpellier Agglomération Handball, známy ako aj Montpellier HB, je hádzanársky klub z mesta Montpellier, Francúzsko. V roku 2003 vyhral prestížnu EHF Ligu majstrov. Je to jediný francúzsky klub, ktorému sa tento titul podarilo získať. V roku 2009 Montpellier získal jedného z najlepších hádzanárov sveta - Nikolu Karabatiča.
Meióza
náhľad|321x321bod|Pri meióze sa [[Chromozóm|chromozómy duplikujú (počas interfázy) a homológne chromozómy si vymieňajú genetickú informáciu (chromozomálne kríženie) počas prvého delenia, nazývaného meióza I. Dcérske bunky sa delia v meióze II, pričom sa rozdeľujú sesterské chromatidy za vzniku haploidných gamét. Dve gaméty sa počas oplodnenia spoja a vytvoria diploidnú bunku s kompletnou sadou párových chromozómov.]] Meióza alebo meiotické delenie alebo redukčné delenie je typ bunkového delenia, počas ktorého dochádza k produkcii buniek so zredukovaným počtom chromozómov (2n → n, 4n → 2n), čo je základný proces umožňujúci pohlavné rozmnožovanie. Tieto bunky (gaméty) môžu po určitej dobe buď splynúť s ďalšou vhodnou gamétou a vytvoriť nového jedinca zloženého znova z dvojitej sady chromozómov (pozri spermia a vajíčko u cicavcov) alebo môžu delením vytvoriť viacbunkový organizmus (pozri gametofyt u výtrusných rastlín, niektorých rias alebo u húb).
Meiózu možno charakterizovať ako dve po sebe nasledujúce mitotické delenia. Prvé z nich sa označuje ako heterotypické, druhé ako homeotypické.
Heterotypické delenie (Meióza I)
Toto je charakterizované redukciou počtu chromozómov.
Profáza sa od profázy normálnej mitózy odlišuje hlavne dĺžkou svojho trvania a zložitosťou priebehu. Homologické chromozómy sa vzájomne priblížia. Vzniknú útvary označené ako bivalenty. Zároveň sa chromozómy skracujú a hrubnú. Chromozómy sa v tejto fáze neštiepia na chromatidy. V tejto fáze dochádza k výmene homologických častí chromozómov – crossing over. Potom sa chromatídy oddeľujú. V poslednom štádiu zaniká jadrová membrána. Subfázy sú:
Metafáza je podobná metafáze klasickej mitózy.
Anafáza je charakterizovaná rozdelením bivalentov na dva neidentické sesterské chromatídy spojené v oblasti centroméry, ktoré sú kinetochorovými mikrotubulami ťahané k opačným pólom bunky. Týmto procesom dochádza k skutočnej redukcii počtu chromozómov. Z každého bivalentu, tvoreného dvomi homologickými chromozómami, je ku každému pólu bunky priťahovaný iba jeden z homologických chromozómov.
Telofáza sa od mitotickej telofázy líši tým, že chromozómy sú tvorené obomi chromatídami.
Homeotypické delenie (Meióza II, ekvačné delenie)
Nasleduje po určitej dobe od ukončenia prvého delenia.
Profáza je odlišná tým, že bunka má haploidný počet chromozómov. Vznikajú dve deliace vretienka, ktoré sa premiestňujú do opačných pólov bunky.
Metafáza chromozómy sa zoskupujú v ekvatoriálnej rovine bunky (metafázová doštička). Kinetochorové mikrotubuly sa napájaju na kinetochory sesterských chromatíd.
Anafáza – chromatídy putujú k pólom bunky a sú postupne dešpiralizované.
Telofáza je analogická mitotickej telofáze. Na konci homotypického delenia dochádza k rozdeleniu na štyri bunky so štyrmi jadrami a jadierkami. Každá bunka má haploidný počet chromozómov.
Alex (Haute-Savoie)
Alex je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pagóndas z Téb
Pagóndas (Pagóndas) bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 680 pred Kr.
Na 25. hrách v roku 680 pred Kr. zaviedli v Olympii po výlučne atletických súťažiach tethrippon t. j. preteky so štvorzáprahom koní. Prvým víťazom tejto jazdeckej disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Pretekársky voz bol dvojkolesový, podobal sa vojnovému, ale odlišoval sa od neho hlavne ľahkosťou. Vozataj pri pretekoch stál a na rozdiel od účastníkov atletických súťaží nebol nahý. Kone poháňal dlhým pevným prútom. Na rovine hipodrómu viedol kone vo vyrovnanom rade a pred obrátkou, ktorá bola vždy ľavosmerná, zošikmil ich líniu tak, že vonkajší kôň predbiehal o celú dĺžku tela. Víťazný vozataj bol po pretekoch ale iba tým druhým za majiteľom voza, ktorý sa stal olympijským víťazom ovenčeným olivovou ratolesťou.
Turenne
Turenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Basse-Ham
Basse-Ham je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Punta Púlpito
Punta Púlpito je obsidiánový lávový dóm, nachádzajúci sa na Kalifornskom polostrove v mexickom štáte Baja California Sur. Dóm je starý približne pol milióna rokov, v jeho okolí sa nachádzajú početné termálne pramene a fumaroly.
Stará Kastília
]]
Stará Kastília (po španielsky Castilla la Vieja) bolo od 18. storočia do roku 1983 oficiálne územie (pôvodne formálne kráľovstvo) v rámci krajín kastílskej koruny, resp. Španielska. Dnes je rozdelené medzi autonómne spoločenstvá Kantábria, Kastília-León a La Rioja.
Hlavným mestom Starej Kastilie, ktorej územie bolo jadrom stredovekého kráľovstva Kastília, bol Burgos.
Vytvorené bolo v 18. storočí. Kráľovským dekrétom z 30. novembra 1833 bolo územie tejto historickej provincie rozdelené medzi provincie Ávila, Burgos, Logroño (dnes La Rioja), Palencia, Santander (dnes Kantábria), Segovia, Sória a Valladolid. Ďalším kráľovským dekrétom z 30. novembra 1855 boli provincie Palencia a Valladolid pričlenené k León.
Podľa Kastílskeho federálneho paktu z 3. júna 1869 sa územie Starej Kastílie a Leónu malo premeniť na štát Starú Kastíliu, ktorý mal byť spolkovým štátom federatívnej prvej Španielskej republiky. Tento zámer bol po obnovení monarchie v Španielsku odsúdený na nezdar.
V roku 1983 bola väčšina území Starej Kastílie (bez vtedajších provincií Santander a Logroño, ktoré sa stali autonómnymi spoločenstvami Kantábria a La Rioja) zlúčená s Leónom do autonómneho spoločenstva Kastília-León, vybaveného rozsiahlou autonómiou.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2001
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2001 sa konali v nemeckom Norimbergu, Hannoveri a Kolíne nad Rýnom. Majstrom sveta sa stala reprezentácia Česka, ktorá vo finále porazila reprezentáciu Fínska 3:2.
Slovensko skončilo celkovo na 7. mieste, keď vo štvrťfinále podľahlo neskoršiemu víťazovi Česku.
Individuálne ocenenia
'''
Sklené (okres Turčianske Teplice)
Sklené je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Do roku 1927 úradným názvom obce bolo Sklenô. Nachádza sa na styku Žilinského, Banskobystrického a Trenčianskeho kraja, susedí s obcami Turček, Ráztočno, Jalovec, Turčianske Teplice, Horná Štubňa, Kunešov a Dubové. Historicky bolo súčasťou Turčianskej stolice, regiónu Hauerland a obcou kremnického panstva.
Prírodné pomery
Chotár obce je prevažne odlesnený, nachádza sa medzi pohoriami Žiar a Kremnické vrchy v doline potoka Sklené. Podložie sú prevažne treťohorné usadeniny, na hornatine Žiaru a Kremnických vrchov aj kryštalické a vyvreté horniny. Prevažujú rendziny a hnedé lesné pôdy. Vo východnej a severnej časti chotára obce sa nachádza NPR Turiec, chrániaca najmä močaristé lužné porasty (od majera Lupták-Brett a muničného skladu až po Čepčiansky les).
Doprava
Dopravnú obslužnosť obce zabezpečuje železničná trať 145, pričom stanica Železničná stanica Sklené pri Handlovej sa nachádza na dolnom konci obce. Obec je dostupná po ceste III/2171, ktorá síce pokračuje až do Rematy, no v úseku od konce obce je v neprejazdnom stave. K železničnej stanici vedie cesta III/2172. Do obce premávajú autobusy SAD Žilina.
Symboly obce
Erbom obce je zelená rastlina čemerice bez kvetu na striebornom pozadí.
Samospráva
Starostkou obce bola od komunálnych volieb 2018 Erika Lahutová (SMER-SD), ktorá v komunálnych voľbách v novembri 2018 získala 169 hlasov a tým o 102 hlasov porazila najbližšiu protikandidátku, Katarínu Hammerovú (nezávislá). Účasť vo voľbách bola 65,51 % oprávnených voličov v obci. Od volieb v roku 2022 je starostom obce '''Ing. Tibor Rišiaň' (nezávislý''), ktorý získal 102 hlasov. V týchto voľbách sa volilo v obci len 5 poslancov, oproti 7 v predchádzajúcom volebnom období. Volieb sa zúčastnilo 64,0 % oprávnených voličov v obci.
História
Obec vznikla pravdepodobne tzv. vnútornou nemeckou kolonizáciou v rámci regiónu Hauerland, kedy zakladali obec Nemci z iných oblastí v rámci Slovenska. Za zakladateľa sa považuje Peter Glaser, ktorého pôvod sa pravdepodobne uvádza do Kremnice. Zmluvu so zemanmi z Mútnej podpísal 25. júna 1360, územie obce bolo pomenované Chamarna Lehota podľa potoka, ktorý ním pretekal. Obec bola následne osídlená nemeckým obyvateľstvom a Peter Glaser bol vyvolený za richtára. Okrem Glasera podpísali zmluvu mútňanskí zemania Klement, syn Štefanov, Ján, syn Petrov, Mikeš a Jakub, synovia Pšochovi, Pavel, syn Kojnov, Peter, syn Tomášov, Peter, syn Pivkov, Dalemír a Ján, synovia Ladislavovi, Štefan, syn Benediktov, Pavel, syn Ondrejov, Marko a Mikuláš, synovia Močkovi, Černík a Imro, synovia Ondrejovi, Batiz, syn Zálohov, Štefan, syn Michalov, Benedikt, syn Martinov, a Mikuláš, syn Dovorov.
Zmluva ukladala Glaserovi vyklčovať les a založiť osadu, pričom prvých 16 rokov bol oslobodený od platby, následne mal povinnosť platiť Mútnej 24 zl. ročne. Mal právo postaviť kostol, držať kováča a obuvníka a rozhodovať vo veciach obecných. Za úlohu mu bolo dané aj vyrábať sklo, pričom sa predpokladá, že lokalita Biely potok v Sklenom bola jedna z prvých na Slovensku, kde sa Sklo vyrábalo.
Počas prvej ČSR obyvatelia pracovali prevažne v lesoch, baniach alebo v poľnohospodárstve. V obci bola píla a liehovar. Počas SNP a prechodu frontu bolo zničených asi 250 domov v obci. Sklené bolo dejiskom jednej z najhorších represálií proti nemeckému obyvateľstvu, kedy povstalci zavraždili v časti Rovná hora 187 civilistov z obce.
Po druhej svetovej vojne boli Nemci vysídlení a obec bola zaľudnená Slovákmi z Rumunska a Maďarska. V roku 1950 bolo v obci založené JRD.
Spomína sa v roku 1360 ako Chamarna lehota, 1367 ako Sceklenner lhota, 1382 ako Plantatio vitrea, vulgariter autem Sclenar Helhota 1393 ako Gloershau, 1400 ako Sceclenner, 1401 ako Zklenerlehota, 1405 ako Scekleuner, 1773 ako Sklenno, 1920 ako Sklenô a od 1927 ako Sklené.
Obyvateľstvo
Počas sčítania v roku 2021 v obci žilo 355 mužov (51,75 %) a 331 žien (48,25 %). Podiel národností a materinského jazyka vyjadruje nasledujúci graf :
Vývoj počtu obyvateľov od roku 1785 po 2021 vyjadruje nasledovný graf. Je jasne viditeľný hlavne silný pokles po druhej svetovej vojne z dôvodu vysídlenia miestnych Nemcov.
Fínske domčeky
Súčasťou obce je osada Fínske Domčeky. Nachádza sa na ceste zo Skleného smerom do Turčeka. Ide skôr o väčšiu chatovú osadu, než skutočné sídlo. Názov pravdepodobne pochádza zo vzhľadu tunajších dvojdomov, ktorý môže pripomínať škandinávsku architektúru. Osada bola vystavaná v 50. rokoch ako ubytovanie dôstojníkov, pracujúcich v kasárňach a muničnom sklade.
Muničný sklad
V obci sa nachádza muničný sklad Ministerstva obrany SR (Vojenský útvar 5728 Martin - muničný sklad Sklené) a sklad trhavín podniku Istrochem Bratislava, kde sa okrem iného manipuluje s TNT a danubitom. Je to jeden zo šiestich muničných skladov na Slovensku, pričom sa tu skladuje okolo 4700 ton hlavne delostreleckej, pechotnej a ženijnej munície. V roku 2017 sa pri mimoriadnej inventarizácii zistilo, že v muničnom sklade chýba väčšie množstvo munície, údajne až 300 000 nábojov.
Al-Mukallá
Al-Mukallá (arab. písmom المكلا - Al-Mukallá ) je mesto a zároveň hlavný námorný prístav v arabskom štáte Jemen. Nachádza sa v pobrežnej oblasti Hadramawt v Adenskom zálive. Mesto je s počtom obyvateľov okolo 300 000 piate najväčšie v krajine.
Al-Mukallá leží na juhu Arabského polostrova a z juhu ho obmýva Indický oceán. Leží pri púšti, takže tu dopadá malé množstvo zrážok. Za mestom sa rozprestiera sopečné pohorie.
Veľký Čepčín
Veľký Čepčín je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.
Polohopis
Obec leží v centrálnej časti Turčianskej kotliny, asi 5 km severozápadne od Turčianskych Teplíc.
Dejiny
Obec sa spomína od roku 1262 ako Cheptsin, doložená je z roku 1343 ako Shepcsin, z roku 1359 ako Cepchin, Chepchin, z roku 1369 ako Chepchen, z roku 1534 ako Nagyczepchyn, z roku 1736 ako Nagy Cscheptschin, Slauice Welky Cseptzjn, z roku 1773 ako Welky Czepczin, maďarský Nagycsepcsén.
Od roku 1383 obec patrila Vladárovcom, v roku 1663 tu mali kúrie aj Šándorovci a Bendíkovci. V roku 1787 mala obec 58 domov a 357 obyvateľov, v roku 1828 tu bolo 61 domov a 309 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom a remeslami. Za I. ČSR pracovali ako roľníci a poľnohospodárski robotníci. Podporovali partizánske hnutie. Počas SNP a pri oslobodzovaní obce sa viedli ťažké boje. Obec vyznamenali Pamätnou medailou SNP.
Erb
Erb obce pozostáva z červeného štítu, v ktorom z vodnej hladiny vyskakuje biely jeleň, sprevádzaný žltou hviezdou a bielym polmesiacom v horných rohoch štítu.
Mikrotubul
thumb|Obrázok mikrotubuly
Mikrotubul alebo mikrotubulus je tubulárny (rúrkovitý) útvar vyskytujúci sa vo väčších množstvách vo všetkých eukaryotických bunkách. Je zložený zo 6 – 13 mikrofilamentov.
Po chemickej stránke predstavujú mikrotubuly súbor makromolekúl bielkoviny tubulínu, ktorý je druhovo špecifický.
Mikrotubuly tvoria v bunke cytoskeletovú sústavu, ktorá zabezpečuje rozdelenie a orientáciu bunkových organel v základnej cytoplazme (cytosóle), určuje smer cytoplazmatických prúdov, tvar bunky a priestorové usporiadanie v rámci orgánov. V deliacich sa bunkách tvoria mikrotubuly vlákna deliaceho vretienka, ktoré zabezpečujú pohyb chromozómov k pólom bunky.
Mikrotubuly sa vyskytujú aj v brvách a bičíkoch buniek. Ultraštruktúra bŕv a bičíkov je v podstate rovnaká. Skladajú sa z dvoch centrálnych mikrotubúl, ktoré sú obklopené 9-timi pármi ďalších mikrotubúl. Celá táto štruktúra je ponorená do základnej matrix, obklopenej membránou, ktorá prechádza do cytoplazmatickej membrány. Na báze bŕv a bičíkov je uložené bazálne teliesko –kinetozóm, ktoré je tvorené 9-timi tripletmi mikrotubúl (vzniklo z centrioly). Bazálne teliesko sa zúčastňuje na tvorbe a diferenciácii bŕv a bičíkov.
Dievčenská štvorhra na US Open 2007
Dievčenská štvorhra na US Open 2007 bol tenisový turnaj, na ktorom zvíťazila dvojica Ksenia Milevská a Urszula Radwańská.
Nasadenie
<li> 🇺🇸 Gail Brodskyová / 🇷🇸 Bojana Jovanovská ''(2. kolo) <li> 🇰🇷 Sung-Hee Hanová / 🇦🇹 Nikola Hofmanová ''(1. kolo) <li> 🇦🇺 Tyra Calderwoodová / 🇮🇱 Julia Glušková ''(Štvrťfinále) <li> Kai-čchen Čchangová / 🇺🇸 Veronica Liová ''(1. kolo) </ol>
Zeja
Zeja (azbukou Зея) môže byť:
Bikin
Bikin môže byť:
Vážna
Vážna je potok na hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona a meria 9,7 km. Vytvára Hiadeľskú dolinu, v jej strednej časti napája malú vodnú nádrž (klauzu).
Prameň: v Nízkych Tatrách priamo pod Hiadeľským sedlom (1 099,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 080 m n. m.
Geomorfologické celky: 1.Nízke Tatry, podcelok Ďumbierske Tatry, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie
Prítoky: sprava spod kóty 747,4 m, zľava z južného úpätia Prašivej (1 651,8 m n. m.)
Ústie: do Hrona východne od obce Lučatín v nadmorskej výške okolo 391 m n. m.
Obce: Hiadeľ
Langmuirova izoterma
270px|thumb|Langmuirova izoterma adsorpcie [[vodíka na medi pri teplote 25 °C]] Langmuirova izoterma alebo Langmuirova rovnica alebo Langmuirova adsorpčná rovnica je vzťah, ktorý kvantitatívne popisuje rovnováhu pri adsorpcii molekúl na povrch tuhého adsorbenta pri izotermických podmienkach.
Ide o matematické vyjadrenie závislosti množstva adsorbovanej látky od jej parciálneho tlaku resp. koncentrácie. Vzťah odvodil v roku 1916 americký fyzik I. Langmuir.
Odvodenie
Pri odvodení aj sám Langmuir predpokladal, že: Odvodenie Langmuirovej izotermy vychádza z chemickej rovnováhy na povrchu adsorbentu, kde prebieha jeho reakcia s adsorbovanými molekulami: Rovnovážna konštanta K pri adsorpcii: Túto rovnovážnu konštantu možno po niekoľkých úpravách použiť už priamo v Langmuirovej izoterme, pričom: 270px|thumb|Povrch adsorbenta úplne pokrytý monomolekulovou vrstvou. Upravená rovnovážna konštanta: A samotná Langmuirova izoterma má nasledujúcu podobu:
Aplikácia
Langmuirova izoterma platí aj pre vysokú teplotu a tlak (má širšiu platnosť než Freundlichova izoterma, ktorá platí len pre nížšie teploty a tlaky). Najväčší význam ná Langmuirova izoterma pri kontaktnej katalýze a pri adsorpčnej plynovej a kvapalinovej chromatografii.
Bunka
Bunka je najmenšia stavebná a funkčná jednotka všetkých živých organizmov (okrem vírusov, viroidov a vírusoidov, ak sú aj tieto považované za živé organizmy), ktorá má všetky základné vlastnosti života. Autorom tejto definície je český fyziológ Jan Evangelista Purkyně, ktorý ju prvýkrát vyslovil v roku 1837 na zjazde nemeckých lekárov a prírodovedcov v Prahe.
Môže byť samostatným organizmom alebo len časťou celku neschopnou samostatného života (napr. nervová bunka). V prvom prípade sa hovorí o jednobunkovom, v druhom o mnohobunkovom organizme.
Bunky rôznych skupín živých organizmov sú veľmi rozmanité z hľadiska veľkosti a stavby, ale niektoré vlastnosti majú spoločné. Vnútorný živý obsah každej bunky (protoplast, protoplazma) je ohraničený dvojitou fosfolipidovou membránou (tzv. cytoplazmatickou alebo bunkovou membránou). Vo vnútri bunky sa nachádza genetický materiál vždy vo forme DNA, na rozdiel od vírusov, ktoré v niektorých prípadoch majú len RNA. Všetky bunky obsahujú tiež ribozómy, malé organely slúžiace na syntézu proteínov (bielkovín).
Delenie podľa štruktúry
náhľad|Schéma [[Eukaryoty|eukaryotickej a prokaryotickej bunky]] Existujú dva základné typy bunky, takzvané prokaryotické (neobsahujú jadro) a eukaryotické (obsahujú jadro). Prokaryoty sú jednobunkové organizmy, zatiaľ čo eukaryoty môžu byť jednobunkové alebo mnohobunkové.
Prokaryotické bunky
Hlavný článok: Prokaryoty
Prokaryoty zahŕňajú baktérie a archeóny, dve z troch domén života. Prokaryotické bunky boli prvou formou života na Zemi, ktorá sa vyznačovala životne dôležitými biologickými procesmi vrátane bunkovej signalizácie. Prokaryotické bunky sú jednoduchšie a menšie ako eukaryotické bunky a neobsahujú membránovo viazané organely, ako je bunkové jadro. DNA prokaryotickej bunky sa skladá z jedného kruhového chromozómu, ktorý je v priamom kontakte s cytoplazmou. Jadrová oblasť v cytoplazme sa nazýva nukleoid (jadrový ekvivalent). Väčšina prokaryotov patrí k najmenším organizmom s priemerom od 0,5 do 2,0 μm.
Prokaryotická bunka má tri morfologické oblasti:
Eukaryotické bunky
Hlavný článok: Eukaryoty
Medzi eukaryotické organizmy patria rastliny, zvieratá, huby, slizovky, prvoky a riasy. Eukaryotické bunky sú asi pätnásťkrát väčšie ako typické prokaryotické bunky a môžu byť až tisíckrát objemnejšie. Hlavným rozlišovacím znakom eukaryotov v porovnaní s prokaryotmi je kompartmentalizácia, to znamená prítomnosť membránových organel (kompartmentov), v ktorých sa vykonávajú špecifické činnosti. Najdôležitejšou organelou je bunkové jadro, v ktorej je umiestnená jadrová DNA. Medzi ďalšie rozdiely v porovnaní s prokaryotickými bunkami patrí:
Základný rozdiel medzi prokaryotickými a eukaryotickými bunkami je teda ten, že eukaryotické bunky sú vo všeobecnosti zložitejšie štruktúrované ako prokaryotické. Majú organely endomembránovej sústavy (okrem jadra sú to napríklad mitochondrie, endoplazmatické retikulum, Golgiho aparát, lyzozómy a ďalšie). Ribozómy eukaryotickej bunky, ktoré sa nachádzajú v cytoplazme, sú typu 80 S, ribozómy v mitochondriách a plastidoch sú približne 70 S, čo zodpovedá veľkosti prokaryotických ribozómov. Táto skutočnosť je jedným z dôkazov podporujúcich endosymbiotickú teóriu vzniku eukaryotických organizmov.
Iba rastlinné eukaryotické bunky majú plastidy, špeciálne organely, ktorých primárnou funkciou je fotosyntéza. Ďalšia odlišnosť rastlinných od iných eukaryotických buniek (napr. živočíšnych) je tá, že majú bunkovú stenu a viac vakuol. Bunkovú stenu majú aj bunky húb.
right|thumb|400px|Schéma rastlinnej bunky. [[organela|Organely (postupne od ľavého dolného rohu): jadrový obal, jadierko, jadro, drsné endoplazmatické retikulum (ER), leukoplast, (ostatná) cytoplazma, Golgiho aparát (GA), bunková stena, peroxizóm, cytoplazmatická membrána, mitochondria, vakuola, chloroplast, plazmodezmy, hladké ER, cytoskelet, malé membránové vezikuly (vačky) - súčasť membránového komplexu ER a GA, ribozóm.]]
right|thumb|400px|Schéma živočíšnej bunky. [[Organela|Organely: (1) jadierko (2) jadro (3) ribozóm (4) vezikula (membránový vačok), (5) drsné endoplazmatické retikulum (ER), (6) Golgiho aparát, (7) cytoskelet, (8) hladké endoplazmatické retikulum, (9) mitochondria, (10) vakuola, (11) (ostatná) cytoplazma, (12) lyzozóm, (13) centrioly ]]
Vlastnosti
Všetky tieto vlastnosti súvisia s pôsobením a vznikom biomolekúl, ktorých vnútorná štruktúra sa značne líši od anorganickej hmoty. V bunke sa nachádzajú v určitých štruktúrach; najcharakteristickejšími sú membránové sústavy z lipidov a bielkovín a bunkové organely.
Vírusy nemajú všetky uvedené vlastnosti, len pomerne samostatne existujúcimi bunkovými časťami.
Merné skupenské teplo sublimácie
Pri desublimácii je hodnota merného skupenského tepla rovnaká ako pri sublimácii, preto sa používa iba merné skupenské teplo sublimácie.
Bunka
Vlastnosti
Živá bunka je otvorený, vysoko usporiadaný a dynamický systém. Cez plazmatickú membránu si neustále vymieňa látky, energiu a informácie s okolím. Prebieha to tak, že hoci cez bunku stále tečie hmota a energia, je koncentrácia stavebných látok v bunke približne rovnaká. Reakcie vyžadujúce energiu sú spojené s reakciami uvoľňujúcimi energiu.
Merné skupenské teplo sublimácie
Výpočet
Merné skupenské teplo sublimácie sa určí ako podiel skupenského tepla sublimácie L_s a hmotnosti m látky, tzn.
Bunka
Vlastnosti
Látky prijímané bunkou sú potrebné na:
Látky vylučované bunkou sú také, ktoré:
Osmotickými vlastnosťami bunky sú osmotický tlak, osmotický potenciál a vodný potenciál.
Tvar
Bunky môžu mať rozmanitý tvar. Základný tvar je guľovitý, s ktorým sa možno stretnúť prevažne u voľných buniek. Bunky zoskupené do tkanív a pletív nadobúdajú rôzne tvary, ktoré sú závislé od ich funkcie a miesta, ktoré v organizme zaberajú. V živočíšnom tele sa nachádza široká škála tvarov buniek od guľovitého až po vláknitý s rôznymi prechodmi. Bunky krycích epitelov bývajú kubické, prípadne valcovité, svalové bunky bývajú vretenovité, väzivové bunky nadobúdajú hviezdicovitý tvar, nervové a kostené majú mnoho výbežkov.
Veľkosť
Podobne sa bunky odlišujú aj veľkosťou. Väčšina buniek svojimi rozmermi neprekročí 10 – 30 µm. Niektoré bunky však dosahujú extrémne rozmery (napr. axóny niektorých nervových buniek človeka dosahujú dĺžku až ). Medzi najväčšie bunky patria živočíšne vajíčka. Najväčšou známou bunkou je vajce pštrosa, ktoré obsahuje veľa prídavných látok a má obsah niekoľko litrov. (Vajcia najväčších druhohorných dinosaurov boli, samozrejme, ešte väčšie.) Medzi najmenšie eukaryotické bunky patria spermie. Čo sa týka dolnej hranice, priemer bunky nemôže klesnúť pod 20 nm. Najmenšie bunky sú mykoplazmy.
Zaujímavé je, hoci to nie je pravidlom, že rozmery buniek a organizmov sú si úmerné. Veľké živočíchy mávajú veľké bunky. Bunky zhodných orgánov u rôznych jedincov majú obyčajne zhodné rozmery. Podobne aj počet buniek v telách živočíchov toho istého druhu kolíše v určitom rozmedzí; napr. človek má približne 25 x 1015 buniek. Sú známe aj prípady, keď je počet buniek stály. Tento jav sa nazýva eutélia a pozoruje sa u niektorých hlístovcov a iných pseudocoelomových živočíchov.
Hmotnosť živočíšnych buniek je priemerne 2 ng.
Bunková diferenciácia
Bunky mnohobunkovcov mávajú oproti bunkám jednobunkovcov často aj dodatočné štrukturálne a funkčné vlastnosti, ktoré vyplývajú z nutnosti spolupráce bunky s tkanivom, vedenia látok a vzruchov, mechanického spevnenia a podobne. Niektoré bunky plnia funkcie v organizme aj (alebo výlučne) po svojej smrti, napríklad bunky cievic (tracheíd) v rastlinách.
U človeka sa rozoznáva 5 základných druhov buniek:
Rozmnožovanie a vývin bunky
Bunky sa vždy rozmnožujú delením – pozri Bunkové delenie. Poznáme tri základné typy delenia bunky. Prokaryoty sa rozmnožujú tzv. amitózou. Ďalšie dva typy bunkového delenia, mitóza a meióza sa vyskytujú len u eukaryotov.
Méru (kantón)
Méru je francúzsky kantón v obvode Beauvais v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho 20 obcí.
Amur
Amur môže byť:
Kuša (rozlišovacia stránka)
Kuša môže byť:
Centrum Bottova
Centrum Bottova bolo obchodné centrum v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto v lokalite Zóna Chalupkova.
Imtech Arena
Imtech Arena je futbalový štadión v nemeckom Hamburgu. Je domovom známeho nemeckého klubu Hamburger SV a bol dejiskom niekoľkých zápasov Majstrovstiev sveta v roku 2006 (4 stretnutí v skupine a 1 štvrťfinále). Imtech Arena bola až do roku 2001 známa pod menom Volksparkstadion, do roku 2007 ako AOL Arena a do roku 2010 ako HSH Nordbank Arena.
Centrum Bottova
História
Centrum Bottova postavil v roku 1996 rakúsky investor, krátko pred otvorením centra ale budovu predal. V roku 2005 budovu kúpila izraelská developerská skupina Vara, ktorá v roku 2007 plánovala prestavbu na najprv 106 metrový vežiak, neskôr pri oživení projektu v roku 2010 na 80 metrový vežiak. Projekt sa však z dôvodu finančnej krízy nerealizoval.
Imtech Arena
Dňa 12. mája 2010 sa tu uskutočnilo finále Európskej ligy UEFA 2009/10.
Centrum Bottova
História
V roku 2013 budovu kúpila spoločnosť HB Reavis Slovakia vrámci "sceľovania územia, potrebného pre výstavbu projektu Twin City." V roku 2014 bolo Centrum Bottova uzatvorené a na istý čas ostala budova opustená. V roku 2016 sa začalo s kompletnou rekonštrukciou budovy, kde okrem výmeny okien a nových inštalácii budova dostala aj novú bielo-šedú fasádu. Medzitým sa do budovy presťahoval predajca elektroniky Alza a 1. októbra 2016 v nej otvorili nový showroom na prvom poschodí a na polovici prízemia. Zvyšná časť prízemia budovy sa neskôr začala rekonštruovať spolu so stavbou nástupíšt na mieste časti bývalej továrne Kablo na Autobusovú stanicu Bottova, ktorú otvorili presne o rok neskôr, teda 1. októbra 2017.
Súčasnosť
Budova bola z polovice využívaná ako Autobusová stanica Bottova a z druhej polovice ako sídlo predajcu elektroniky Alza. Autobusová stanica v budove sídlila do 30. septembra 2021, kedy bola otvorená nová autobusová stanica Nivy na mieste starej Autobusovej stanice Mlynské Nivy. Následne bude pravdepodobne plánovaná asanácia tejto budovy.
Ussac
Ussac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 2087
NGC 2087 je galaxia v súhvezdí Maliar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 6. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Kuša (tráva)
Kuša je posvätná tráva hinduizmu. Spomína sa aj v staroindickom epose Mahábhárata. Botanicky je to Eragrostis cynosuroides (Retz.) P. Beauv. z čeľade lipnicovité (Poaceae).
Slávik modrák
Slávik modrák alebo modrák obyčajný (Luscinia svecica) je malý vták z čeľade muchárovité. Obýva palearktídu a rozširuje sa aj v Severnej Amerike. Vytvára viacero poddruhov. Európu obýva poddruh slávik modrák stredoeurópsky (Luscinia svecica cyanecula) a slávik modrák tundrový (Luscinia svecica svecica). Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov slávik modrák patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná. Podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov vtákov mal trend slávika modráka v Európe za roky 1996 2017 mierny pokles.
Opis
Má dĺžku tela asi.
Výskyt a stav na Slovensku
Slávik modrák patrí medzi hniezdičov a je sťahovavý. Poddruh slávik modrák stredoeurópsky žije iba na niektorých močaristých lokalitách na južnom Slovensku, slávik modrák tundrový veľmi vzácne hniezdi v horách severného Slovenska.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 5000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Hermann Maier
Hermann Maier (* 7. december 1972, Altenmarkt im Pongau, Rakúsko) je bývalý rakúsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 23. februára 1997. Celkovo vyhral 54 pretekov Svetového pohára. Je držiteľom štyroch veľkých krištálových glóbusov za celkové víťazstva vo Svetovom pohári, a to za sezóny 1997/1998, 1999/2000, 2000/2001, 2003/2004, ktorý sa udeľuje pretekárovi s najvyšším počtom bodov získaných v sezóne.
Do histórie sa veľkými písmenami zapísal na olympiáde v Nagane v roku [1998], kde 13. februára v zjazde predviedol hrôzostrašný 40 metrov dlhý a nekontrolovaný let po ktorom skončil v ochrannej sieti. Akoby zázrakom vyviazol bez zranení a v nasledujúcich olympijských dňoch vyhral[Super G a obrovský slalom.
Jeho kariéra mohla predčasne skončiť v roku 2001 potom ako sa jeho motorka zrazila s Mercedesom Wolfanga F. Urpel početné zranenia, vrátane otvorenej zlomeniny tretieho stupňa, pomliaždeniny pravej päty, v oblasti panvy a objavili sa aj známky zlyhania obličiek. Veľké obavy mali lekári aj o jeho nohu, ale nakoniec sa im ju podarilo zachrániť. Dostal sa z najhoršieho a po 508 dňoch sa vrátil na svahy. V roku 2003 vyhral Super G Svetového pohára a na MS v tej istej disciplíne získal striebro.
Kariéru ukončil pred začiatkom olympijskej sezóny 2009/2010 iba pár mesiacov pred olympiádou vo Vancouveri. Pre jeho priaznivcov to bol veľký šok, keďže sa po operácii kolena cítil dobre a poctivo sa pripravoval na OH.
Adam (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Adam.
Basse-Rentgen
Basse-Rentgen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allèves
Allèves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pamätné euromince roku 2017
Pre množstvo, vzhľad a spôsob emitovania pamätných euromincí platia presne stanovené pravidlá a obmedzenia.
Referencie
€
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Uhrovec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Uhrovec v okrese Bánovce nad Bebravou.
Mečíř (priezvisko)
Mečíř je české priezvisko s významom mečiar (výrobca mečov). Najrozšírenejšie je v meste Jilemnice (okres Semily), na Slovensku je zriedkavé, najčastejšie je v Senici a v Tatranskej Kotline.
Známi nositelia
Pozri v článku Mečíř.
NGC 2088
NGC 2088 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. februára 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Bassing
Bassing je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Perimédé (dcéra Oinea)
Perimédé alebo Periméda je v gréckej mytológii dcéra kalydónskeho kráľa Oinea.
Antický autor Pausanias uvádza, že Periméda bola manželkou sidónskeho kráľa Agénora a mala s ním dcéry Astypalaiu a Európu. Podľa iných antických zdrojov bola Európa dcérou Agénora a jeho manželky Télefassy.
Karul (priezvisko)
Karul je slovenské priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v mestách Žiar nad Hronom a Hliník nad Hronom.
Plastid
náhľad|Rastlinné bunky s viditeľnými [[chloroplastami.]]
Plastidy sú membránové organely rastlinných buniek a rias.
Plastidy vznikli primárnou endosymbiózou, preto sú obalené dvojitou membránou a majú vlastnú plastidovú DNA. Je to pomerne rôznorodá skupina organel. Nové plastidy vznikajú delením starých, alebo premenou z proplastidu. Aj jednotlivé typy plastidov sa môžu vzájomne premieňať. Dedia sa vždy maternálne, spermia plastidov obsahuje len veľmi málo.
Ussel (Corrèze)
Ussel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
NGC 2089
NGC 2089 je galaxia v súhvezdí Zajac, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. februára 1785.
Ussel (Corrèze)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 2089
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Ussel (Corrèze)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bermejo (department, Formosa)
Department Bermejo leží na severozápade provincie Formosa na severe Argentíny a je jedným z deviatich departmentov provincie.
Na severe hraničí s Paraguajom, na východe s departmentom Patiño, na juhu s provinciou Chaco a na západe s departmentom Ramón Lista a departmentom Matacos.
Hlavné mesto departmentu je Laguna Yema.
Štátna cesta 1 (Albánsko)
Štátna cesta 1 je 118 kilometrov dlhá štátna cesta v Albánsku. Spája mesto Vorë s mestami Fushë-Krujë, Lezhë a Shkodër a cez hraničný priechod Han i Hotit prechádza do Čiernej Hory.
Cesta SH1 je súčasťou európskej cesty E762. V súčasnosti tu prebieha masívna rekonštrukcia a rozširovanie komunikácie do kategórie - rýchlostná cesta (superstradë). Na úseku Fushë Krujë-Milot je cesta rozširovaná dokonca až do parametrov diaľnice (autostradë) a táto časť sa v budúcnosti stane zároveň aj súčasťou trasy diaľnice A1.
Rozšírenia cesty
Nasledujúca tabuľka ponúka detailný prehľad postupu stavebných prác na rozširovaní cesty SH1
Allinges
Allinges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moštenický potok
Prameň: v Starohorských vrchoch na východnom svahu Hrubého vrchu (1 169,4 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 060 m n. m.
Smer toku: dolinou Studenec tečie severojužným smerom, pod sedlom Príslop (789,8 m n. m.) sa stáča najprv na východ a postupne na juhovýchod, na dolnom toku tečie najprv na juh a napokon k ústiu na juhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Starohorské vrchy, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie
Prítoky: zľava z oblasti Skorušín, prítok (598,3 m n. m.) spod Vlačuhova (1 034,3 m n. m.) a Uhliarsky potok, sprava nemá významnejšie prítoky
Ústie: do Hrona juhozápadne od obce Lučatín v nadmorskej výške okolo 380 m n. m.
Nová Kastília
Nová Kastília (po španielsky Castilla la Nueva) bolo od 18. storočia do roku (?)1983 oficiálne územie (pôvodne formálne kráľovstvo) v rámci krajín kastílskej koruny, resp. Španielska.
K Novej Kastílii patrili moderné provincie Ciudad Real, Cuenca, Guadalajara, Madrid, Toledo a do správnej reformy 30. novembra 1833 aj veľká časť provincie Albacete.
Ľupčica
Ľupčica je potok na Hornom Pohroní, na území okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 11,9 km a je tokom III. rádu.
Prameň: v Starohorských vrchoch na južnom svahu Krčahov (1 128,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 930 m n. m.
Smer toku: prevažne na juhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Starohorské vrchy, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie
Prítoky: sprava Banský potok, prítok zo samoty Brvnište, zľava Marková, prítok spod sedla Príslop (789,8 m n. m.) a potok z obce Podkonice
Ústie: do Hrona južne od obce Slovenská Ľupča v nadmorskej výške 368,5 m n. m.
Obce: Baláže, Priechod a Slovenská Ľupča
Nad potokom sa v Slovenskej Ľupči nachádza prírodná pamiatka Ľupčiansky skalný hríb.
Songeons (kantón)
Songeons je francúzsky kantón v obvode Beauvais v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho 28 obcí.
Centrobasket mužov 2003
Centrobasket mužov 2003 boli v poradí 18. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Culiacáne, v štáte Sinaloa, v Mexiku v dňoch od 17.21. júna 2003, za účasti 8 tímov. Antigua a Barbuda sa na subkontinentálnom turnaji predstavila po 26 rokoch, Guatemala dokonca po 36 rokoch. Mexiko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1965, 1985, 1991 a 2001. Zápasy sa odohrali v aréne Polideportivo de la Universidad Autónoma de Sinaloa. Titul obhájilo 🇵🇷, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇩🇴.
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 2003, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Zároveň sa 2 najlepšie družstvá kvalifikovali aj na Panamerické hry 2003, ktoré hostilo Santo Domingo.
Subaru Justy
Justy je malý automobil, ktorý vyrába japonská automobilka Subaru. Predstavuje základný model automobilky, ktorá je známa používaním symetrického náhonu všetkých kolies 4x4 v osobných automobiloch. Justy sa vyrábal v dvoch verziách, s predným náhonom alebo s náhonom oboch náprav.
Subaru Justy I. (1984 - 1995)
(Typ KAD)
Náhon všetkých kolies prvej generácie, využíval manuálne ovládaný medzinápravový diferenciál, ktorým sa pripájala zadná náprava. Svetlá výška vozidla bola 17 cm. V roku 1989 po revízií modelu, bol zmenený výstupný prevodový pomer, boli použité vačšie brzdy, zadné polosi a bol zosilnený zadný diferenciál.
V niektorých európskych krajinách bol model premenovaný na Subaru Trendy. V Thajsku bol na základe Justy, s vačším motorom vytvorený model Subaru Tutto.
Subaru Justy II. (1995 - 2003)
V roku 1995 nahradil predošlú generáciu nový model Justy II. Automobil sa vyrábal spoločne na jednotnej platforme s modelom Suzuki Swift (MA) v továrni v Maďarskom Ostrihome. Ku koncu výroby bol model dostupný len pre európsky trh. Pre ostatné trhy boli určené licenčné derivácie Suzuki v kooperácií iných značiek napríklad :Suzuki Cultus pre Japonsko, Geo Metro, Chevrolet Sprint, Pontiac Firefly pre americký trh a Holden Barina pre General-Motors Austrália.
Justy II mal permanentný náhon všetkých kolies. Zadná náprava sa pripájala cez vizkóznu spojku, ktorá rozdelovala krútiaci moment motora medzi prednú a zadnú nápravu v prípade straty trakcie prednej nápravy.
Motor bol v ponuke iba jeden, o objeme 1299 cm³. Pôvodne vybavený jednobodovým karburátorom dosahoval emisnú normu Euro 2. Od roku 2001,s viacbodovým vstrekovaním a emisnou normou Euro 3. Maximálna rýchlosť vozidla pri oboch motorizáciach bola 155km/h.
Subaru Justy G3X. (2003 - 2007)
(Typ MHY)
V roku 2003 vyšiel model G3X, identický s modelom Suzuki Ignis II. generácie. Rovnako ako pri predchádzajúcom modeli, bola výroba v spoločnej továrni v Maďarskom Ostrihome. Narozdiel od predošlých generácií malých automobilov, Justy G3X sa radil do kategórie SUV. Tiež bol prvýkrát použitý vznetový motor, od automobilky FIAT. Vznetový preplňovaný motor bol vybavený medzichladičom stlačeného vzduchu (intercooler) a priamym vstrekovaním common rail s označením DDiS. Je zhodný s motormi FIAT 1.3 MultiJet, 1.3 MJET a 1.3 MJTD. Zážihové motory dostali v rámci modernizácie variabilné časovanie ventilov. Všetky motorizácie boli prevzaté z modelu Suzuki Ignis a plnili emisnú normu Euro 4.
Pre vznetovú motorizáciu bol k dispozícií iba predný náhon. Zážihové motorizácie boli vybavené permanentným náhonom všetkých kolies
Subaru Justy IV. (2007-2011)
(Typ M300F)
V roku 2007 prišiel na trh nový model Justy IV. , zo spolupráce s automobilkou Toyota. Bol zhodný s modelmi Daihatsu Sirion / Boon, Toyota Passo, Perodua Myvi. Automobil sa predával v dvoch výbavách Trend a Active ale iba v jednej motorizácií. Motor bol osvedčený trojvalcový litrový agregát 1KR-FE od Toyoty, plniaci emisnú normu Euro 4. Narozdiel od predchodzích motorizácií vybavených rozvodovým remeňom, je motor vybavený reťazou. Tento motor bol využívaný aj vo vozidlách Citroen C1, Peugeot 107, Toyote Aygo, Yaris a iných automobiloch značky Toyota. Konkurenčné modely ako napríklad Sirion, boli vybavené aj silnejšími motorizáciami.
Bezpečnostné prvky
Systém ABS, predné napínače pásov s obmedzovačom ťahu, predné a bočné airbagy, zadný úchyt detskej sedačky ISOFIX
Hodnotenie bezpečnosti zhodného modelu Daihatsu Sirion euro NCAP z roku 2005:
Anihilácia
thumb|[[Feynmanov diagram predstavuje anihiláciu elektrónu s pozitrónom. Vzniká fotón, ktorý potom produkuje dvojicu kvark-antikvark. Antikvark emituje Gluón.]] Anihilácia alebo anhilizácia je proces vo fyzike elementárnych častíc, ktorý môže nastať, keď sa zrazí častica so svojou antičasticou. Pôvodné častice zanikajú a ich hmota sa premení na nejakú formu energie. Túto energiu odnáša nosič poľa (fotónmi, bozónmi W a Z ...), ktoré sa môžu ďalej rozpadávať na iné častice.
Najznámejšia je anihilácia elektrónu a pozitrónu, pri ktorej najčastejšie vzniká dvojica fotónov (žiarenie gama). Iba jeden fotón nemôže vzniknúť pre zákon zachovania hybnosti.
Campoformido
Campoformido, v minulosti Campoformio alebo Campo Formio je talianske malé mesto a obec v provincii Udine v severnom regióne Furlansko-Júlske Benátky. Nachádza sa tu jedno z najstarších letísk Talianska. Z tohto letiska vzlietlo aj Štefánikovo lietadlo Caproni smerom do Bratislavy, kde pri pristávaní havarovalo. V mestečku je tiež zaujímavé letecké múzeum.
História
Je známe ako miesto podpisu zmluvy z Campo Formio medzi Francúzskom podpísanou Napoleonom Bonapartem a Rakúskym cisárstvom v roku 1797, v ktorej Rakúsko dostalo Benátsko výmenou za Lombardiu, čo znamenalo definitívny koniec Benátskej republiky.
Ernst Jünger
Ernst Jünger (* 29. marec 1895, Heidelberg, Nemecko – † 18. február 1998, Riedlingen) bol nemecký spisovateľ, publicista, filozof a entomológ.