Dejiny_Osmanskej_ríše
Modernizácia
Celkovo mali reformy Tanzimatu ďalekosiahle účinky. Medzi tých, ktorí sa vzdelávali na školách zriadených počas obdobia Tanzimatu, patrili Mustafa Kemal Atatürk a ďalší pokrokoví vodcovia a myslitelia Tureckej republiky a mnohých ďalších bývalých osmanských štátov na Balkáne, na Blízkom východe a v severnej Afrike. Tieto reformy obsahovali záruky na zabezpečenie úplnej bezpečnosti osmanských poddaných pre ich životy, česť a majetok; zavedenie prvých osmanských papierových bankoviek (1840) a otvorenie prvých pôšt (1840); reorganizácia finančného systému podľa francúzskeho modelu (1840); reorganizácia občianskeho a trestného zákona podľa francúzskeho vzoru (1840); založenie Meclis-i Maarif-i Umumiye (1841), ktoré bolo prototypom prvého osmanského parlamentu (1876); reorganizácia armády a pravidelný nábor, vyberanie armády a stanovenie dĺžky vojenskej služby (1843–1844); prijatie osmanskej štátnej hymny a osmanskej štátnej vlajky (1844); prvé celoštátne osmanské sčítanie ľudu v roku 1844 (počítali sa iba občania mužov); prvé národné preukazy totožnosti (oficiálne pomenované identifikačné doklady Mecidiye alebo neformálne dokumenty kafa kağıdı (hlavná časť papiera), 1844); ustanovenie Rady pre verejné poučenie (1845) a ministerstva školstva (Mekatib-i Umumiye Nezareti, 1847, z ktorého sa neskôr stal Maarif Nezareti, 1857); zrušenie otroctva a obchodu s otrokmi (1847); založenie prvých moderných univerzít (darülfünun, 1848), akadémií (1848) a učiteľských škôl (darülmuallimin, 1848); založenie ministerstva zdravotníctva (Tıbbiye Nezareti, 1850); Obchodný a obchodný zákonník (1850); založenie Akadémie vied (Encümen-i Daniş, 1851); založenie spoločnosti Şirket-i Hayriye, ktorá prevádzkovala prvé prímestské trajekty poháňané parou (1851); prvé súdy v európskom štýle (Meclis-i Ahkam-ı Adliye, 1853) a najvyššia súdna rada (Meclis-i Ali-yi Tanzimat, 1853); založenie modernej Istanbulskej samosprávy (Şehremaneti, 1854) a Rady pre plánovanie miest (İntizam-ı Şehir Komisyonu, 1855); zrušenie kapitačnej (Jizya) dane pre nemoslimov pravidelnou metódou stanovovania a výberu daní (1856); nemoslimom bolo dovolené stať sa vojakmi (1856); rôzne ustanovenia pre lepšiu správu verejných služieb a rozvoj obchodu; zriadenie prvých telegrafných sietí (1847–1855) a železníc (1856); nahradenie cechov továrňami; založenie Osmanskej centrálnej banky (pôvodne založená ako Bank-ı Osmanî v roku 1856, neskôr reorganizovaná ako Bank-ı Osmanî-i Şahane v roku 1863) a Osmanská burza cenných papierov (Dersaadet Tahvilat Borsası, založená v roku 1866); zákon o pôde (Arazi Kanunnamesi, 1857); povolenie pre vydavateľov v súkromnom sektore a tlačiarenské spoločnosti v Serbesti-i Kürşad Nizamnamesi (1857); založenie Školy ekonomických a politických vied (Mekteb-i Mülkiye, 1859); kódex regulácie tlače a publicistiky (Matbuat Nizamnamesi, 1864). náhľad|Vládu sultána [[Abdülmecid I.|Abdülmecida poznačilo vykonávanie tanzimatských reforiem; Krymská vojna a prvý zahraničný dlh Osmanskej ríše v roku 1854.]] Osmanské ministerstvo pôšt bolo ustanovené v Istanbule 23. októbra 1840. Prvou pošta bola Postahane-i Amire neďaleko nádvoria Novej mešity. V roku 1876 bola založená prvá medzinárodná poštová sieť medzi Istanbulom a krajinami mimo rozsiahlej Osmanskej ríše. V roku 1901 sa uskutočnili prvé prevody peňazí cez pošty a začala fungovať prvá nákladná doprava.