cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Profesionálny wrestling
Nástup
Hoci sa profesionálny wrestling primárne zameriava na zápasy, kľúčovým dramatickým prvkom sú nástupy zápasníkom do ringu. Pre wrestlerov je typická snaha vyžiadať si čo najväčšie reakcie prítomného davu ešte predtým, než sa začne samotný zápas. Nástup prebieha za sprievodu hudby, pričom každý wrestler má svoju vlastnú pieseň, ktorá vystihuje jeho osobnosť. Mnoho zápasníkov, najmä v Amerike, má hudbu vytvorenú špeciálne pre svoj nástup do ringu. Využívanie hudby si získalo popularitu v 80. rokoch v súvislosti s úspechom Hulka Hogana a WWF a ich konceptu Rock 'n' Wrestling Connection. Najznámejší wrestleri obohacujú svoj nástup o ďalšie prvky. V roku 1997 začala WWF využívať pri svojich programoch veľkoplošné obrazovky, na ktorých sa počas nástupu do ringu objavuje Titantron, čo je v podstate videoklip vytvorený špeciálne pre jednotlivých zápasníkov.
Ďalší spôsob zahŕňa vstup zostupne z vrchnej časti arény pomocou lana. Po prvý raz ho predviedol Shawn Michaels na WrestleManii XII, mnohokrát ho ukázal aj Sting v WCW a TNA. V roku 1999 na akcii WWF Over the Edge však došlo k tragédii, keď sa pri podobnom nástupe smrteľne zranil Owen Hart.
Špeciálne nástupy do ringu sú pripravené na špeciálne príležitosti, ako napr. WrestleMania. Na Wrestlemanii III a VI prichádzali všetci wrestleri do ringu na motorizovaných napodobeninách ringu. V niektorých prípadoch vystupujú aj živé kapely.
Wrestleri
Zápasníkom môžu byť muž, žena alebo tag tím. Najpopulárnejší wrestleri zarábajú niekoľko miliónov dolárov ročne, pričom zdravotné a cestovné náklady hradí samotná organizácia. V nezávislých organizáciách je situácia iná, väčšinu nákladov si hradí wrestler sám.
Váhové kategórie
Z hľadiska váhy rozlišujeme dva základné typy zápasníkov:
Kritériá rozdelenia do váhových kategórií sú v každej federácii iné. Rozdelenie sa striktne nedodržiava a veľakrát prichádza k zápasom medzi oboma kategóriami.
Kategórie podľa dôležitosti
Každý wrestler je zaradený do kategórie podľa svojho postavenia a úloh v spoločnosti:
Všeobecne platí, že podobné rozdelenie nemožno použiť na porovnanie zápasníkov rozličných federácií. Napr. nemusí platiť, že main eventer z TNA bude plniť rovnakú úlohu v WWE a pod. Väčšina wrestlerov sa počas kariéry vyvíja, prechádzajúc viacerými kategóriami.
Organizácie
thumb|right|250px|Sídlo WWE, [[Stamford (Connecticut)|Stamford, Connecticut]] Na rozdiel od iných športov, v profesionálnom wrestlingu neexistujú žiadne vnútroštátne alebo medzinárodné federácie, ako je to napr. vo futbale (SFZ, UEFA, FIFA). Okrem veľkých spoločností, ako sú World Wrestling Entertainment (WWE) alebo Total Nonstop Action Wrestling (TNA), existujú stovky ďalších menších federácií s veľmi obmedzeným rozpočtom. Ich vystúpenia sa odohrávajú pred oveľa menším počtom divákov ako v prípade WWE a TNA. Takéto organizácie sa nazývajú nezávislé (indy).
Každá organizácia má svoj vlastný booking team, na čele ktorého je booker. Jeho úlohou rozhodovať o zápasoch, sporoch a príbehoch. Má veľký vplyv na to, ako bude konečný produkt vyzerať. Najväčšie federácie uzatvárajú dohody s malými spoločnosťami, ktoré v takom prípade často pôsobia ako vývojové stredisko pre wrestlerov.
Požívanie termínov „spoločnosť“ a „federácia“ na označenie wrestlingových organizácii nie je úplne správne. Na Slovensku sa však tieto výrazy používajú často, predovšetkým pre nedostatok slovenských ekvivalentov slov z wrestlingového žargónu. Pojem „federácia“ sa používa v súvislosti s wrestlingom najmä kvôli názvu World Wrestling Federation. Presnejší je výraz „organizácia“ alebo anglické slovo „promotion“.
Roster
Každá organizácia má k dispozícii vlastný zoznam wrestlerov. Výnimku tvorí WWE, v ktorej sú wrestleri rozdelení až do troch samostatných rosterov – RAW, SmackDown a NXT. Potom, čo WWE odkúpila v roku 2001 WCW a ECW, požiadal Vince McMahon televíznu spoločnosť TNN o priestor na ďalší program, v ktorom by dostali priestor wrestleri z bývalej WCW. Návrh však bol zamietnutý z dôvodu zlyhania ďalších projektov, ako napr. XFL. V WWE vznikol pretlak zápasníkov, ktorý McMahon nechcel riešiť ich prepúšťaním. A tak zaviedla WWE tzv. Brand Extension, čiže rozdelenie wrestlerov do jednotlivých rosterov.
Podujatia
Wrestlingové podujatia rozdeľujeme na tri skupiny: House Show, TV Show, Pay-per-view.
House Show
House Show je podujatie, ktoré sa nevysiela na televíznych obrazovkách. Mnoho menších spoločností organizuje len takýto typ programu. Väčší priestor dostávajú zápasy ako promo. Len výnimočne sa na House Show udejú veci, ktoré by mali zásadný vplyv na vývoj príbehov a sporov. Zriedkakedy dochádza k zmene držiteľa titulu.
TV Show
TV Show je program vysielaný na televíznych obrazovkách. Takéto programy sa väčšinou vysielajú pravidelne s týždennou periodicitou. Rozvíjajú sa príbehy a spory, ktoré vyvrcholia na pay-per-view. Niektoré programy sú vysielané naživo, napr. každý pondelok WWE Monday Night RAW a každý štvrtok TNA iMPACT!, WWE SmackDown sa natáča v utorok a vysielaný je zo záznamu v piatok. V TV Show sa niekedy uskutočňujú zápasy, ktoré sa v televízii nevysielajú a vidia ich len diváci priamo v aréne. Takéto zápasy sa označujú termínom dark match.
Pay-per-view
Pay-per-view (PPV) sú platené programy, ktoré majú najväčší význam. Vysielané sú prostredníctvom satelitu alebo káblovej televízie za určitý poplatok. Na PPV vrcholia spory, uskutočňujú sa titulové zápasy, ktoré bývajú dlhšie ako pri TV Show. Prvým plateným program v histórii wrestlingu bola v roku 1985 WrestleMania. K ďalším významným PPV z dielne WWE patria Royal Rumble, Summer Slam a Survivor Series, pre TNA je najdôležitejší program Bound for Glory.
Štýly a ich charakteristika
USA, Japonsko a Mexiko sú tri krajiny, kde je obrovský trh a veľká popularita profesionálneho wrestlingu. Štýly zápasenia sa však odlišujú, keďže sa vyvíjali nezávisle od seba. thumb|left|250px|Zápas spoločnosti All Japan Pro Wrestling Wrestling v Spojených štátoch kladie veľký dôraz tvorenie príbehov a charakterov. Každý zápas má svoj príbeh. Čím je zápas dôležitejší, tým je príbeh dlhší a spor vypätejší. Najčastejšie sa proti sebe v ringu stretávajú „dobrý“ a „zlý“ wrestler. Vo väčšine prípadov fandí publikum tomu „dobrému“. Často prichádza ku konfliktom aj mimo ringu, či už v zákulisí, alebo pri televíznych rozhovoroch. Každý wrestler disponuje vlastným charakterom, osobnosťou.
Hoci profesionálny wrestling v Mexiku (lucha libre) takisto využíva príbehy a charaktery, nie sú také výrazné a dôležité ako v USA. Mexickí zápasníci sú spravidla agilní, často vykonávajú rozličné letecké a akrobatické manévre. Wrestleri ľahkej váhy (peso semicompleto) sú najobľúbenejšími zápasníkmi v lucha libre. Zápasy v Mexiku bývajú rýchle a dynamické. Veľký priestor dostávajú aj tag tímové zápasy. Na rozdiel od amerického wrestlingu, v Mexiku sú tímy tvorené najčastejšie až tromi wrestlermi.
Od vyššie spomenutých štýlov sa líši aj japonský wrestling (puroresu). Má počiatky v tradičnom americkom spôsobe zápasenia. V Japonsku, tak ako aj v štýloch v iných krajinách, je víťaz zápasu dohodnutý vopred. Rozdiel je ale v psychológii a prezentácii wrestlingu, ktorý je v Japonsku považovaný viac za šport ako zábavu. Japonský štýl obsahuje prvky klasického zápasenia, rôzne kopy a údery z bojových umení a veľké množstvo tzv. submssion holds, ktoré nútia súpera vzdať sa. Na príbehy k zápasom sa nekladie veľký dôraz. Naopak, v popredí je bojový duch, čo znamená, že v zápase ukazujú wrestleri viac fyzickú a mentálnu vyspelosť ako teatrálnosť. Mnoho japonských zápasníkov, vrátane veľkých hviezd ako Shinya Hashimoto, Riki Choshu a Keiji Mutoh má základy v rozličných bojových umeniach. V 90. rokoch vznikli organizácie venujúce sa zmiešaným bojovým umeniam (MMA) ako Pancrase a Shooto, ktoré zachovávajú pôvodný štýl puroresu, no boj je reálny a zápas nemá vopred určeného víťaza.
Backyard wrestling
Backyard wrestling (BYW) je kontroverzný amatérsky spôsob wrestlingu zvyčajne praktizovaný netrénovanými jedincami, najčastejšie v rozpätí 12 – 30 rokov. Je vykonávaný v domácich, neprofesionálnych podmienkach. Popularita tohto štýlu vzrástla v druhej polovici 90. rokov, keď výrazne stúpla popularita profesionálneho wrestlingu.
Väčšina osôb praktizujúcich backyard wrestling zaznamenáva svoje zápasy na video a zverejňuje ich na internete, najmä na YouTube. Na tomto portáli sa objavili série videí s názvom „BYW history“ a „The Best of Backyard Wrestling“. Zápasníci venujúci sa backyard wrestlingu vytvárajú aj rôzne amatérske federácie.
Kultúra
Wrestlingoví fanúšikovia majú svoju vlastnú subkultúru, porovnateľnú s priaznivcami sci-fi, video hier či komiksov. Tí, ktorí sa zaujímajú o zákulisné udalosti, nasledujúci dej alebo informácie o samotnej spoločnosti, sú čitateľmi periodík venujúcich sa wrestlingovému priemyslu. V súčasnosti je najväčším zdrojom informácií o wrestlingu internet, kde sa objavujú všetky potvrdené, ale aj nepotvrdené informácie.
Podobne ako v iných športoch, aj vo wrestlingu existujú tzv. fantasy leagues. Vytvárajú sa rôzne E-feds (elektronické federácie), kde si môže používateľ vytvoriť vlastný charakter a zapájať sa do príbeh s ostatnými používateľmi, čo vedie k pravidelným „šou“, kde sa určujú výsledky fiktívnych zápasov, zväčša na základe rôznych štatistík či hlasovania publika.
Profesionálny wrestling v mainstreamovej kultúre
thumb|230px|[[Mickey Rourke stvárnil hlavnú úlohu vo filme Wrestler]] Od vzniku prvých wrestlingových majstrovstiev získavali špičkoví profesionálni wrestleri slávu v mainstreamovej spoločnosti. Každá nasledujúca generácia priniesla skupiny zápasníkov, ktorí rozšírili svoje kariéry o pôsobenie v hudbe, filme, podnikaní alebo politike. Naopak, niektoré osobnosti z iných športov a všeobecne z popkultúry sa stali načas súčasťou profesionálneho wrestlingu. Najlepším príkladom je koncept Rock 'n' Wrestling Connection z 80. rokov, kde šlo o spoluprácu WWF a MTV.
Niektoré pojmy pochádzajúce z profesionálneho wrestlingu si našli cestu aj k osobám, ktoré ho nesledujú. Výrazy ako „body slam“, „calling someone out“, „sleeper hold“ alebo „tag team“ sú bežne používané aj mimo wrestlingového prostredia. Termín „smackdown“, ktorý bol pôvodne frázou The Rocka, je uvedený v slovníku Webster z roku 2007. Vzniklo viacero televíznych programov či filmov s wrestlingovým motívom, ako napr. Ready to Rumble, ¡Mucha Lucha! a Nacho Libre. V jednej z epizód populárneho seriálu pre dospelých South Park bol wrestling vykreslený ako telenovela. Film Wrestler z roku 2008 získal niekoľko nominácií na Oscara.
Východná perzština
Východná perzština alebo východné fársí môže byť:
Profesionálny wrestling
Zranenia a doping
Hoci je wrestlingový ring vyrobený tak, aby bol čo najbezpečnejší a jeho podlaha je odpružená, pomerne často dochádza k zraneniam. Medzi najčastejšie patria poranenia krku a chrbtice či rôzne svalové zranenia. V snahe o zníženie nehodovosti zakazujú niektoré federácie používať určité nebezpečné chmaty. Mnoho wrestlerov zápasí pravidelne aj napriek bolesti. Preto sú nútení prijímať pravidelné dávky liekov, čo môže viesť až k závislosti.
Ďalším významným a opakujúcim sa problémom v profesionálnom wrestlingu je užívanie prostriedkov podporujúcich zvýšenie výkonnosti. To sa deje predovšetkým preto, že najväčšie wrestlingové federácie majú tendenciu presadzovať fyzicky zdatnejších zápasníkov. Najčastejší výskyt používania anabolických steroidov u wrestlerov bol v 90. rokoch. Mnoho z nich trpelo v ďalších rokoch srdcovými problémami, čo v viedlo v niektorých prípadoch až k predčasnej smrti. V roku 2007 vytvorila WWE tzv. Wellness program s cieľom sledovať zdravie zápasníkov a bojovať proti užívaniu zakázaných látok.
Sticky Fingers
Sticky Fingers je deviaty štúdiový album britskej rockovej skupiny The Rolling Stones, vydaný v ich novom vydavateľstve Rolling Stones Records.
Tarpan
Tarpan alebo kôň tarpan alebo kôň domáci tarpan alebo kôň obyčajný tarpan (lat. v závislosti od systému Equus ferus resp. Equus ferus ferus) môže byť:
Sticky Fingers
V rebríčku časopisu Rolling Stone 500 najlepších albumov na svete bol Sticky Fingers umiestnený na 63. priečke.
Tarpan
Tarpan môže byť:
Sticky Fingers
Zoznam skladieb
Autormi sú Mick Jagger a Keith Richards, pokiaľ nie je uvedené inak.
Karvaš (priezvisko)
Karvaš je priezvisko, vyskytujúce sa na Slovensku, pričom najčastejšie je v obci Pitelová (okres Žiar nad Hronom) a v Bratislave.
Známi nositelia
Pozri v článku Karvaš.
Poligny (Seine-et-Marne)
Poligny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Perzské jazyky
Perzské jazyky (ak sa považujú za viacero jazykov) resp. perzština (ak sa považujú za 1 jazyk), lokálne názvy najmä: fársí, pársí, darí, tódžikí, sú iránske jazyky resp. iránsky jazyk, ktorým(i) sa hovorí v dnešnom Iráne, Afganistane, Tadžikistane a v priľahlých územiach, a ktoré boli pôvodne jazykom Peržanov. O súčasných perzských jazykoch pozri novoperzské jazyky.
Piberegg
Piberegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Voitsberg.
Žije tu obyvateľov.
Wai Sano
Wai Sano je kaldera vulkanického pôvodu, nachádzajúca sa v západnej časti indonézskeho ostrova Florés. Kaldera má oválny tvar, rozmery 3,5 × 2,5 km a jej juhovýchodný okraj je porušený svahmi 1 632 m vysokého Gunung Cerak. V kaldere sa nachádza jazero, ktorého hladina je 260 m pod najvyšším bodom okraja kaldery. Pri juhovýchodnom brehu jazera sa nachádzajú dve aktívne solfatáry, čo je jediný prejav vulkanickej aktivity kaldery Wai Sano.
Novoveský potok (prítok Torysy, Drienovská Nová Ves)
Prameň
Pramení v Šarišskej vrchovine v bukovom lese pod Nižnou Ščerbovou horou v nadmorskej výške 370 m n. m.
Opis toku
Potok tečie od prameňa na krátkom úseku na juh, potom na juhovýchod, ďalej už pokračuje západovýchodným smerom a preteká intravilánom obce Drienovská Nová Ves. V obci zároveň vstupuje do Košickej kotliny, podteká cestu I. triedy č. 68, železničnú trať č. 188 a pod obcou aj diaľnicu D1. Bučinový jarok má dva pravostranné prítoky a východne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške cca 217 m n. m. do Torysy.
Úpravy toku
Na potoku sa nachádzajú dve protikalové hrádze, z ktorých jedna (horná) je súčasne (2007) upravená na odkaľovaciu vodnú nádrž. V dolnej tretine toku bola vybudovaná regulácia, ktorá pár metrov pred vliatím sa potoka do Torysy je zakončená trojmetrovým vodopádom. V hornej tretine je popri toku niekoľko prameňov, z ktorých jeden je zachytený, využívaný a cenený pre čistotu vody.
Vietcong: Fist Alpha
Vietcong: Fist Alpha je oficiálny datadisk pre hru Vietcong. Datadisk obsahuje niekoľko nových misií a nové multiplayer mapy.
Postavy
Ďalšie nové postavy sú:
Giuseppe Verdi
Giuseppe Fortunino Francesco Verdi (* 10. október 1813, Le Roncole, Taliansko – † 27. január 1901, Miláno) bol taliansky hudobný skladateľ. Jeho dielo bolo veľmi populárne už za jeho života a zostáva ním dodnes.
Život
Narodil sa v mestečku Roncole neďaleko Parmy. Prvé hudobné vlohy prejavil ako osemročný, a tak mu rodičia v bazáre kúpili spinet.
Svoje hudobné vzdelanie získal v Bussete, kam sa presťahoval v roku 1824, od Ferdinanda Provesiho. Potom študoval súkromne (na konzervatórium ho v roku 1832 pre „nedostatok talentu“ nevzali) kompozíciu v Miláne u Vincenza Lavigna. V rokoch 18361839 bol dirigentom mestského orchestra a riaditeľom hudobnej školy v Bussete. V roku 1838 Giovanni Ricordi kúpil jeho autorské práva. Ricordiovci vlastnili celý Verdiho život.
Od roku 1839 žil ako slobodný umelec v Miláne, v Paríži a na svojom majetku pri Bussete. O mesiac nato mu zomrel syn a po pár mesiacoch zomrela aj dcéra a manželka. Písal sa rok 1840 a mladý vdovec musel prehltnúť fatálny neúspech svojej druhej opery, ktorú po premiére stiahli z repertoáru. Zdrvený Verdi sa utiahol do súkromia a krízu sa pokúsil vyriešiť prácou. Jeho prvým ozajstným úspechom bola opera Nabucco (1842) s premiérou v La Scale a spevom sopranistky Giuseppiny Strepponiovej, ktorá sa stala jeho milenkou a neskôr druhou ženou. Táto biblická opera s nezabudnuteľným židovským zborom v závere tretieho dejstva z neho spravila národného skladateľa číslo jeden.
V posledných rokoch života sa venoval revízii starších diel a celkom úspešne sa pokúsil vykročiť zo sveta opery svojím Requiem a sakrálnymi skladbami Te Deum a Stabat mater. Vlastenecké námety prvých opier ho spojili s hnutím za zjednotenie Talianska, preto zomrel ako národný hrdina.
Zomrel 27. januára 1901 na následky komplikovaného infarktu. Komorný smútočný obrad sa konal presne podľa jeho želania „Bez hudby a spevu“. Ulice Milána v deň pohrebu zaplnilo asi štvrť milióna Talianov.
Charakteristika tvorby
Stredobodom jeho opier je človek. Jeho estetickým krédom bola jednoduchosť, prirodzenosť a pravdivosť. Bol realistom, volil pravdivú charakteristiku a napriek zdanlivo naivným a konvenčným prostriedkom strhuje pravdivosť citového zážitku pátosom, silou vášne a ušľachtilosťou hudobnej krásy. Operná tvorba G. Verdiho vychádza z dvestoročnej tradície talianskej opery. Používal tradičné, uzavreté formy. Faktúra jeho orchestra nikdy neprerástla do symfonických rozmerov.
Ján Červeň
Ján Červeň (* 12. február 1919, Abramová - † 31. júl 1942, Bratislava) bol slovenský prozaik.
Giuseppe Verdi
Charakteristika tvorby
Verdi chcel svoju hudbu založiť na pravdivosti pocitov a vernosti ich melodického vyjadrenia. Bol špecialista na melódiu, dramatickosť a orchestrálnu farebnosť. V jeho dielach všetko stojí na ľudskom hlase, nikdy nedovolil dominovať orchestru. Zaujímal ho predovšetkým človek – a keď mu cenzúra v Maškarnom bále zakázala historický rámec deja, Verdi jednoducho spravil zo švédskeho kráľa bostonského guvernéra a podstate opery to vôbec neublížilo.
Ján Červeň
Tvorba
Červeň začal publikovať roku 1940 ako poslucháč filozofickej fakulty v týždenníku Nový svet rôzne krátke prózy, zväčša humoresky, pod pseudonymom N. E. Vreč. V tom istom roku uverejnil v mesačníku Nové slovo novelu Divé vtáča, pre ktorú si zvolil životopisný námet z mladosti W. Shakespeara. V rokoch 1941 až 1942 mu vyšli v Slovenských pohľadoch a Kultúre ešte štyri novely (Zlomený kruh, Prorok, Modrá katedrála, Svätá žiara), ktoré spolu s Divým vtáčaťom tvoria obsah Červeňovej prvej a zároveň poslednej knihy nazvanou Modrá katedrála (1942). Vyšla krátko po predčasnej smrti mladého autora, zostala jeho jedinou knižkou, a predsa mu svojou vyzretou umeleckou hodnotou získala uznanie súčasníkov i trvalé miesto vo vývine modernej slovenskej prózy.
Modrá katedrála (1942)
Vo svojej jedinej zbierke sa Červeň pokúsil vytvoriť texty, ktoré boli v opozícii proti klasickému realistickému rozprávaniu. Dôraz kládol najmä na experimentálnu prácu s dejovou líniou. Presúva experiment zo štylistickej do kompozičnej a tematickej oblasti. Prináša zmeny pri výstavbe plánu postáv, deja i reality. Počet postáv je v novelách redukovaný, vzťahy sú často naznačené imaginárnymi dialógmi a dochádza ku schémantickosti postáv - zvláštni ľudia s exotickými menami, ľudia poznačení fyzickým či mentálnym handicapom a ľudia ponorení do vlastného problému.
Giuseppe Verdi
Charakteristika tvorby
Jeho tvorba sa delí do troch období:
Opery
Veľké opery:
Ján Červeň
Modrá katedrála (1942)
V novelách sú často potlačené časové a priestorové súradnice, dej je niekedy zasadený do historizujúceho rámca (Svätá žiara) alebo situovaný na príznakovo nazvané miesta (Svätá Alžbeta, Vyhnanisko).
.bw
.bw je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Botswana.
Athénaios
Athénaios (Athénaios) môže byť:
Helena Blehárová
Helena Blehárová (* 28. jún 1943, Žilina) je slovenská a česká speváčka.
Životopis
So svojou speváckou kariérou začala v roku 1962 ako džezová speváčka. Profesionálne ju angažoval až legendárny kapelník Gustav Brom. Až počas svojho pôsobenia v Brne začala študovať spev na brnianskom konzervatóriu. S Orchestrom Gustava Broma potom úspešne vystupovala až do roku 1968, keď odcestovala spievať do zahraničia, kde strávila celkom dva roky.
Kepler-452b
thumb|Umelcova predstava o planéte Kepler-452b
Kepler-452b je extrasolárna planéta obiehajúca okolo žltého trpaslíka Kepler-452. Bola objavená Keplerovým vesmírnym teleskopom a jeho objavenie 23. júla 2015 verejne oznámila NASA. Je to potenciálne prvá terestriálna super-Zem, ktorá obieha v obývateľnej zóne hviezdy veľmi podobnej Slnku. Podľa kritérií Indexu podobnosti Zemi je Kepler-452b šiesta Zemi najpodobnejšia známa extrasolárna planéta.
Planéta je vzdialená približne 1 400 svetelných rokov od slnečnej sústavy. Pri rýchlosti kozmickej sondy New Horizons (približne 59 000 km/h) by trvalo približne 26 miliónov rokov, kým by sa tam dostala.
Vlastnosti
Planéte trvá 385 dní, kým obehne svoju hviezdu. Je o 60 % väčšia než Zem a leží v obývateľnej zóne svojej hviezdy.
Má pravdepodobne 5-krát väčšiu hmotnosť ako Zem a gravitácia na jej povrchu je 2-krát väčšia ako na Zemi, aj keď výpočty hmotností pre extrasolárne planéty sú len približné odhady. Ak je Kepler-452b terestriálna planéta je to najpravdepodobnejšie super-Zem s veľa aktívnymi vulkánmi kvôli svojej vyššej hmotnosti a hustote. Husté a hmlisté oblaky pokrývajú väčšinu povrchu. Z povrchu planéty vyzerá hviezda Kepler-452 takmer identicky ako Slnko pozorované zo Zeme.
Nie je známe, či je Kepler-452b terestriálna planéta alebo malá joviálna planéta, ale na základ malého polomeru je Kepler-452b pravdepodobne terestriálna planéta. Nie je jasné, či sa na planéte Kepler-452b nachádza obývateľné prostredie. Obieha okolo žltej hviezdy hlavnej postupnosti Kepler-452, ktorá má teplotu aj hmotnosť podobnú ako Slnko a je o 20 % jasnejšia. Kepler-452 je ale 6 miliárd rokov starý a to znamená, že je o 1,5 miliardy rokov starší ako Slnko. Kepler-452b dostáva od svojej hviezdy o 10 % viac energie, ako Zem dostáva od Slnka.
Novoperzské jazyky
Charakteristika
Jediné spisovné jazyky v pravom zmysle slova sú dnes západná perzština, daríjčina a tadžičtina. Vzájomne sa údajne odlišujú zhruba ako slovenčina a čeština, ale majú menej pôvodných spoločných výrazov. Daríjčina a tadžičtina je archaickejšia a gramaticky bohatšia než západná (teda iránska) perzština. V daríjčine je veľa výpožičiek z paštčiny, v tadžičtine z ruštiny a v západnej perzštine z arabčiny a čiastočne z turečtiny a francúzštiny.
Jenlain
Jenlain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nesebar (okres)
Nesebar (bulh. Община Несебър) je bulharský okres pri pobreží Čierneho mora v Burgaskej oblasti. Na severe hraničí s okresmi Bjala a Dolni Čiflik, na západe s okresom Pomorie, na východe s Čiernym morom. V blízkosti sa nachádza medzinárodné letisko a dlhé pobrežie, čo má za následok rozvoj turizmu. Patrí medzi najpopulárnejšie turistické destinácie na Balkánskom polostrove a tiež medzi najpopulárnejšie v Európe. Nachádza sa tu 150 hotelov so 70-tisíc lôžkami, 35-tisíc lôžok v ubytovaní na priváte, viac ako 1000 kaviarní a reštaurácií. Centrom je mesto Nesebar, nachádzajúce sa 20 km od medzinárodného letiska Burgas.
Mestá a dediny
Okres pozostáva z 3 miest a 11 dedín:
.by
.by je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Bielorusko.
Egypťan Sinuhe
Egypťan Sinuhe je román fínskeho spisovateľa M. Waltariho.
Podobne ako jeho menovec (pozri Sinuhetov vlastný životopis) aj tento Sinuhet opisuje svoj životný príbeh, ale vieme, že prostredníctvom neho k nám rozpráva fínsky spisovateľ Mika Waltari (1908 – 1979). Dej sa odohráva v Egypte koncom 18. dynastie, za vlády Amenhotepa III., Achnatona, Smenchkareho, Tutanchamona, Ajeho a Haremheba. Hlavnou postavou je Sinuhe, ktorého život sledujeme od detstva, počas štúdia lekárstva a na cudzokrajných cestách, až po jeho zúčastnenie sa búrlivých udalostí Achnatonovej reformy a nakoniec jeho starobu počas obnovy predreformných pomerov. Je približne rovnako starý ako Achnaton, čo nám umožňuje presnejšie datovanie obdobia, kedy sa fiktívny dej odohráva. Je to v približne v rokoch 1370 – 1300 pred Kr., t. j. 600 rokov po osudoch jeho menovca. Príbeh je zachytený v pätnástich knihách Sinuheho, opisujúcich roky 1390 až 1335 pred Kr. Ide o formu pamätí, ktorých cieľom je ospravedlnenie vlastných skutkov pred svojim svedomím.
Film
Na základe knihy bol v roku 1954 nakrútený americký film The Egyptian, ktorý režíroval Michael Curtiz.
.bz
.bz je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Belize.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chyžné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chyžné v okrese Revúca.
Athénaios z Efezu
Athénaios (Athénaios) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 352 pred Kr.
Athénaios z Efezu bol na 107. olympijských hrách v roku 352 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení dorastencov. Zápasenie dorastencov (palé paidón) zaradili do olympijského programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr.
Athénaiovi za olympijské víťazstvo dali zhotoviť sochu, ktorú potom k verejnej úcte vztýčili v Olympii medzi sochy slávnych olympijských víťazov. Túto sochu ešte v druhom storočí videl cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že stála pri soche sikyónskeho Sóstrata, olympijského víťaza v pankratiu. Archeológovia podstavec Athénaiovej sochy so stopami nôh a úplným nápisom objavili západne od Leónidaionu. Pôvodne stál v blízkosti Diovho chrámu. Tvar písma ukazuje na 4. stor. pred Kr.
Jeumont
Jeumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Lucia Barmošová
PhDr. Lucia Barmošová, PhD., rod. Kmotorková (* 4. jún 1982, Bratislava), je slovenská žurnalistka, rozhlasová a televízna moderátorka. Päťnásobná držiteľka titulu Osobnosť televíznej obrazovky, od roku 2005 pôsobí v TV JOJ. Okrem iného prednáša masmediálnu komunikáciu na súkromnej PEVŠ v Bratislave, je rozvedená a má dcéru Dianu.
Jeumont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
.ca
.ca je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Kanada.
Jean-François Bachelot
Jean-François Bachelot (* 11. jún 1977, Perpignan, Francúzsko) je bývalý francúzsky profesionálny tenista.
Campsegret
Campsegret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Brnianska ulica (Bratislava)
Brnianska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je dôležitou dopravnou tepnou, súčasťou 2. mestského okruhu. Nachádza sa medzi Lamačskou cestou a Pražskou ulicou. Je pomenovaná podľa mesta Brno, pričom v minulosti mala názov podľa staršieho pravopisu: Brnenská ulica.
Campsegret
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mikuláš Bakoš
Mikuláš Bakoš (pseudonymy Nikola Bakoš, Nikola, Zozo Čierny) (* 9. február 1914, Odesa† 20. jún 1972, Bratislava) bol literát, prekladateľ, literárny teoretik, organizátor literárneho života, literárno-vedný teoretik, zástanca štrukturalizmu v slovenskej literatúre.
Životopis
Detstvo prežil v Odese na Ukrajine, gymnázium skončil v Trnave. Začal študovať na Vysokej škole obchodnej v Prahe, odkiaľ prestúpil na Filozofickú fakultu UK v Bratislave a štúdium skončil na Filozofickej fakulte UK v Prahe. Doktorát filozofie obhájil v Bratislave a r. 1940 sa habilitoval v Bratislave na odbor literárnej estetiky. Krátko učil na gymnáziu v Bratislave, pracoval v Univerzitnej knižnici, potom nastúpil ako vedecký pracovník do Literárnovedného ústavu Slovenskej akadémie vied a umení v Bratislave. Po skončení vojny sa stal docentom estetiky na Filozofickej fakulte UK v Bratislave a roku 1948 ho vymenovali za riadneho profesora estetiky, kde pôsobil v rokoch 19481960. Krátko bol vedeckým pracovníkom Ústavu slovenskej literatúry SAV a od roku 1964 do svojej smrti bol riaditeľom Ústavu svetovej literatúry a jazykov SAV v Bratislave. Bol jedným zo zakladateľov a organizátorov Spolku pre vedeckú syntézu (1937), podpredsedom a predsedom Slovenskej literárnovednej spoločnosti pri SAV (19621968), zakladateľom a redaktorom viacerých odborných a vedeckých časopisov, organizátorom dôležitých medzinárodných vedeckých konferencií.
Činnosť
Bakoš bol literárnym teoretikom a organizátorom literárneho života na Slovensku. Prekladal a udomácňoval ruskú formálnu metódu, štrukturalizmus v slovenskej literatúre. Preložil do slovenčiny výber z ruskej formálnej metódy Teória literatúry, do ktorej zaradil štúdie R. Jakobsona, J. Tyňanova, B. Tomaševského. Kniha bola kvôli vtedajšiemu nátlaku stiahnutá z predaja, no aj tak zohrala dôležitú úlohu pri teoretickej aj metodologickej modernizácií slovenskej literárnej vedy. Ako literárny teoretik sa na začiatku orientoval na verzologickú problematiku a metodologické podnety z formalizmu a štrukturalizmu. Čo dalo za vznik knihe Vývin slovenského verša od školy Štúrovej. Štrukturalistická metóda sa najviac prejavuje v jeho menšej monografií Problém vývinovej periodizácie slovenskej literatúry.
Po skončení druhej svetovej vojny bol publikačne menej činný a v prvej polovici päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia sa usiloval zdôvodniť marxistickú estetiku, na čo vydal príručku pedagogickej povahy s názvom O socialistickom realizme (1952) a zostavil zborník Stalinových prejavov, Stalin a umenie.
V druhej polovici päťdesiatych rokov sa vrátil k problematike metodologických otázok literárnej vedy a vydal tri súbory starších i novších štúdií. K ucelenej literárnovednej monografií sa viac nedopracoval ale niektoré jeho štúdie sú z historickej poetiky majú trvalé miesto v dejinách slovenskej literárnej vedy. Taký je napríklad jeho súbor Literárna história a historická poetika.
Z Bakošovej organizačnej činnosti treba ešte spomenúť, že bol jedným zo zakladateľov Spolku pre syntézu (19371940, 19451950).
Recenzie, štúdie
Po tom, čo Rudolf Fabry vydal zbierku Uťaté ruky, Bakoš do nej uverejnil svoju recenziu z názvom Surrealizmus na Slovensku a čo s tým?, v ktorej vysvetľoval že tento smer je v slovenskej literatúre prirodzený. Vo svojej recenzií zdôrazňuje dôvody, prečo surrealizmus prišiel do slovenskej literatúry.
Prínos Vladimíra Reisela a iné otázky nadrealizmu, je Bakošovou štúdiu, v ktorej sa venoval otázke V. Reisela a jeho vnímanie nadrealizmu.
Pomponne
Pomponne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pommeuse
Pommeuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tamás Mocsai
Tamás Mocsai (* 9. december 1978, Budapešť) je maďarský hádzanár, ktorý hráva na poste spojky. V súčasnosti je hráčom nemeckého klubu TBV Lemgo.
Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach skončil s reprezentáciou na 4. mieste.
Vodniak vysoký
náhľad|Vodniak vysoký Vodniak vysoký (Lymnaea stagnalis) je sladkovodný slimák, ktorý patrí do čelade vodniakovité.
Má hnedo čiernu špirálovitú ulitu. Vyskytuje sa pri potokoch a mierne tečúcich vodách na území celého Slovenska, vo Veľkej Británii, Nemecku, Česku, Rusku, Holandsku, Poľsku. Jedince sú hermafrodity a kladú vajíčka. Živí sa vodnými rastlinami.
Tamás Mocsai
Neštastie
Začiatkom marca 2009 v zápase proti Göppingenu (23:29) v 49. minúte spadol na zem po zrážke so súperovým hráčom. Následne ostal ležať v bezvedomí. Rozhodca zápas neprerušil a tak klubový lekár Andreas Bickelhaupt vybehol na palubovku a zistil čo sa stalo. Otvoril mu ústa a vytiahol jazyk. Hráč sa po dvoch minútach prebral. Neskôr ho previezli do nemocnice, kde mu zistili silný otras mozgu a zlomený prst.
Pichl-Kainisch
Pichl-Kainisch bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bola obec Pichl-Kainisch spojená s obcami Bad Mitterndorf a Tauplitz. Spojená obec má názov Bad Mitterndorf.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 743 obyvateľov.
Vario LF2/2 IN
Konštrukcia
Ide o obojsmerný dvojčlánkový motorový električkový vozeň, ktorý je konštrukčne odvodený z modelu Vario LF2 plus, z ktorého bola prevzatá celá spodná časť vozidla (podvozky, kĺb a kaskádovité usporiadanie interiéru). Ako obojsmerná električka disponuje predsuvnými dverami na oboch stranách vozňovej skrine, na jednej strane každého článku sa nachádzajú vždy jedny jednokrídlové dvere u kabíny vodiča a jedny dvojkrídlové dvere vedúce do nízkopodlažného priestoru. Vozeň je usadený na troch podvozkoch s tromi dvojicami asynchrónnych motorov, elektrickú výzbroj dodala Škoda Electric. Oproti ostatným vozňom rady Vario nemá tento model predné a zadné čelo navrhnuté architektom Pelikánom, ale s menšími úpravami boi použité čelá štúdia PO architekti pre električku EVO2.
.cc
.cc je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Kokosové ostrovy.
Karol Šedivý (1973)
Karol Šedivý (* 18. marec 1973, Zlaté Moravce – † 3. marec 2009, blízko obce Šoporňa) bol slovenský autokrosový pretekár. Bol považovaný za najlepšieho na Slovensku. Jeho syn Karol je taktiež autokrosový pretekár.
Smrť
Zahynul 3. marca 2009 v skorých ranných hodinách po tom, ako ho zachytilo okoloidúce nákladné auto, keď opravoval defekt svojho auta na R1 v blízkosti Šoporne.
Podľa zistení nemal na sebe reflexnú vestu a ani svoje auto nevymedzil reflexným trojuholníkom. U vodiča nákladného auta nebolo zistené požitie alkoholu.
Cantillac
Cantillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pinggau
Pinggau je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 3 102 obyvateľov (31. 12. 2010).
Wilhelm von Mirbach-Harff
Wilhelm Graf von Mirbach-Harff (* 2. júl 1871, Bad Ischl, Rakúsko – † 6. júl 1918, Moskva, Rusko) bol nemecký diplomat. Pochádzal z rodiny rýnskej šľachty.
Kariéra
V rokoch 1908 až 1911 bol Mirbach radcom veľvyslanectva v Petrohrade, potom poradcom pre politické veci pri štábe nemeckého velenia v Bukurešti. V roku 1915 bol poradcom v Aténach.
Nemecký veľvyslanec v Moskve
Od 16. decembra 1917 do 10. februára 1918 stál na čele nemeckého veľvyslanectva v Petrohrade, ktoré bolo zriadené po podpísaní Brestlitovského mieru. V roku 1918 sa zapojil do pokusov oslobodiť ruskú cársku rodinu prostredníctvom diplomatických kruhov.
Jolimetz
Jolimetz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paestum
Mesto bolo najprv kolóniou starovekých Grékov zo Sybaridy, potom centrom národa Lukáncov a napokon sa stalo rímskou kolóniou.
História osídlenia
Okolo roku 400 pred Kr. územie obsadili samnitskí Lukánci, ktorí časom splynuli s pôvodným gréckym obyvateľstvom. Mesto nazvali Paiston. O osude gréckeho obyvateľstva sa dozvedáme od filozofa a Aristotelovho žiaka Aristoxena:
V roku 273 pred Kr. nastala záverečná epocha mesta, kedy sa dostalo pod vplyv Rimanov, ktorí tu založili svoju kolóniu menom Paestum. Nastalo obdobie nebývalej prosperity a rozmachu. Z pôvodnej gréckej agory sa stalo fórum, ulice boli vydláždené, vybudovala sa kanalizácia, opravili sa hradby.
left|thumb|230px|Jedna z ulíc v Paeste s pozostatkami obytných staviebObyvateľstvo zrejme nevidelo v Rimanoch nepriateľov a preto im ostalo naklonené i v časoch, keď do krajiny vtrhol so svojimi vojskami kartáginský vojvodca Hannibal a mnoho juhoitalských miest sa pridalo na jeho stranu. Po porážke pri Kannách poslalo Paestum všetky svoje chrámové poklady do Ríma. Svoju lojalitu v tejto dobe osvedčili obyvatelia Paesta ešte raz, keď v r. 210 pred Kr. poskytli lode a o rok neskôr tiež. Dvanásť z tridsiatich rímskych kolónií odmietlo poslať proti Hannibalovi svojich vojakov, ostatných osemnásť prejavilo ochotu vyslať požadované množstvo, medzi nimi i Paestum.
Odmenou za spoľahlivé služby pre mesto bolo právo raziť vlastné bronzové peniaze. Bolo postavených viacero ďalších chrámov, amfiteáter, radnica i nové fórum. Obchodovalo s dobytkom, olejom, obilím, medom a zeleninou, predovšetkým sa však preslávilo pestovaním ruží.
Koniec tohto obdobia nastal okolo roku 130 pred Kr., kedy bola otvorená cesta Via Popilia, ktorá spájala severne ležiacu Capuu s južnejším Rhegiom (dnešné Reggio Calabria), ale vynechala Paestum. Mesto začalo pomaly upadať. V 6. stor. po Kr. už bolo takmer celkom opustené. V roku 79 vybuchol južne ležiaci vulkán Vezuv, ktorého nános sopečného popola bránil rieke Sele odvádzať vody do Tyrrhenského mora. Rieka premenila okolité lúky na nezdravé močiare a semenisko moskytov následkom čoho v kraji vypukla malária a prinútila mnoho obyvateľov opustiť mesto. Tí okrem choroby utekali i pred vpádmi Saracénov, ktorí prepadali celé tyrrhenské pobrežie.
Vzhľad mesta
right|thumb|230px|Hérin chrám right|thumb|230px|Poseidónov chrám right|thumb|230px|Athénin chrám Urbanistická štruktúra mesta spočívala v sieti pravouhlých ulíc. V centrálnej časti najstaršieho osídlenia boli v rokoch 540 – 450 pred Kr. postavené tri dórske chrámy, ktoré boli objaviteľmi spočiatku nazvané Bazilika, Chrám Neptúna a Chrám Ceres.
Zo 4. stor. pred Kr. postavili budovu zv. buleutérion, slúžiacu na zhromaždenie mestskej rady alebo rady starších, a amfiteáter. Na základoch starších stavieb z gréckych čias bola postavená väčšina mestských obytných stavieb, ktorých pozostatky je tu možné vidieť dodnes.
Severne od Paesta medzi rokmi 570 – 500 pred Kr. vznikol posvätný okrsok zasvätený najvyššej bohyni Hére s dvoma chrámami a niekoľkými malými stavbami zv. tezaureion, slúžiacimi zrejme na ukladanie votívnych darov.
Grécke chrámy
Najvýznamnejšími stavbami v Paeste boli bezpochyby tri dórske chrámy, ktorých vznik bol datovaný do obdobia rokov 540 – 450 pred Kr. Ide o jediné dodnes stojace grécke chrámy na území Talianska.
Dva chrámy zasvätené Hére stoja v blízkosti hradieb vedľa seba. Dnes označovaný Hérin chrám I (v minulosti známy pod menom Bazilika), je zo všetkých najstarší; pochádza z rokov 540 – 530 pred Kr. Je postavený z blokov z miestneho vápenca a týči sa na podnoží s rozmermi 25 x 55 metrov. Na kratších stranách obsahuje deväť a na dlhších stranách osemnásť stĺpov. Stĺpy podopierajú po celom obvode architráv, ktorý je ozdobený metópami.
Poseidónov chrám (pôvodne označovaný ako Hérin chrám II) je zo všetkých chrámov najväčší. Dodnes sa stavba, považovaná za jeden z najdokonalejších príkladov dórskeho štýlu v antickom svete, zachovala vo vynikajúcom stave. Pochádza z rokov 460 – 450 pred Kr. a predpokladá sa, že ako predloha pri výstavbe tohto chrámu slúžil Diov chrám v Olympii. Je však dlhší, pretože má šesť stĺpov na kratších stranách a štrnásť na dlhších. Základňa, na ktorej stojí má rozmery 24 x 60 metrov. Svätyňa je rozdelená na tri lode. Architráv je zdobený sériou metóp.
Aténin chrám, ktorý sa predtým volal Chrám Ceres, sa nachádza severnejšie od oboch predchádzajúcich a dodnes je zo všetkých troch chrámov najzachovalejší. To, že chrám bol v skutočnosti zasvätený Athéne, bohyni múdrosti a umenia, dokladá nález viacerých votívnych sošiek tejto bohyne ako aj fakt, že stojí na najvyššom mieste v meste, kde i v iných gréckych mestách stávali chrámy vždy zasvätené patrónke Atén. Pochádza z rokov 510 – 500 pred Kr. a vidieť na ňom zmes stavebných šýlov – stĺpy átria sú iónske, tridsaťštyri stĺpov peristylu s rozmermi 13 x je dórskych. Všetky stĺpy rovnako ako architráv sú zachovalé.
Chrámy mimo mesta
Severne od mestských hradieb v roapätí rokov 570 – 500 pred Kr. vznikol Héraion, posvätný okrsok so svätyňou, ktorú podľa legendy založil bájny hrdina Argonautov Iáson. Do okrsku patrili tzv. Malý chrám (z rokov 570 – 560 pred Kr.) a Veľký chrám a s nimi susediace malé stavby, určené pravdepodobne na ukladanie votívnych predmetov. Stavby boli zdobené metópami zachytávajúcimi Heraklove hrdinské činy, trójsky cyklus a iné. Veľký chrám, pochádzajúci z obdobia okolo roku 500 pred Kr. ozdobený metópami s výjavmi zobrazujúcicmi posvätné tance.
Komplex časom stratil svoj význam a keď ho poškodilo zemetrasenie v roku 62 po Kr., celkom spustol. K jeho objaveniu prišlo v roku 1933 dvojicou archeológov Paolom Zancanim Montuorom a Umbertom Zanottim Biancom. Dnes sa nachádza v stave ruín, ktoré neumožňujú detailne identifikovať jeho funkciu.
Paestum ako archeologická lokalita
Paestum postihol osud, podobný väčšine grécko-rímskych miest v Itálii: plienenie zborených stavieb a ich postupne vzkriesenie z ruín. Ako prvá padla prastará svätyňa bohyne Héry, ktorej materiál bol použitý na stavbu katedrály San Matteo v Salerne a dóm v Amalfi. Chrámové stĺpy v Paeste zarástli krovím.
left|thumb|250px|Zrekonštruované zvyšky niekdajšej obytnej stavbyMesto bolo objavené až v 18. storočí, kedy bourbonský kráľ Karol III. dal postaviť cestu, ktorá pretínala miestny amfiteáter.
K významnému posunu v odkrývaní mesta prispeli výsledky výskumu Nemeckého archeologického ústavu od roku 1932 a potom od roku 1967. K významným objavom prišlo v roku 1954 (odkrytie tzv. Malého chrámu v okrsku Héraion zo 6. stor. pred Kr.) a v 60-tych rokoch kedy boli objavené maľované hrobky. V predpolí mestských hradieb objavili veľkú vodnú priekopu postavenú Lukáncami.
V súčasnosti je Paestum opäť odkryté. Stoja tu takmer päťkilomestrové hradby 5 až hrubé s mestskými bránami a vežami, fórum, zvyšky mnohých budov, radnica, pokladnica, thermy a niekoľko chrámov. Nad tým všetkým sa hrdo týčia tri veľké dórske chrámy, vážne a vznešené.
V roku 1988 bola archeologická lokalita Paestum ako súčasť súboru Národné parky Cilento a Vallo di Diano s archeologickými náleziskami Paestum, Velia a kláštorom Certosa di Padula (angl. Cilento and Vallo di Diano National Park with the Archaeological sites of Paestum and Velia, and the Certosa di Padula) zapísaná do Zoznamu Svetového dedičstva UNESCO.
Karol Jozef Habsbursko-lotrinský
Karol Jozef Habsbursko-lotrinský (* 1. február 1745 – † 18. január 1761) bol siedmy potomok a druhý syn rakúskej panovníčky Márie Terézie a jej manžela, rímskonemeckého cisára Františka I. Lotrinského.
Detstvo
Druhý následník trónu bol pokrstený ako Karol Jozef Emanuel Johann Nepomuk Anton Prokop. Jeho otec František Lotrinský ho ešte v útlom detstve pasoval za rytiera.
Karol Jozef bol inteligentný a bystrý, mal príjemnú povahu, vďaka ktorej dobre vychádzal s rodičmi aj súrodencami. Mária Terézia ho uprednostňovala pred svojím prvorodeným synom Jozefom, ktorého cynizmus a pesimizmus neznášala.
Vo veku šiestich rokov sa Karol zúčastnil spolu s matkou zasadania krajinského snemu v Prešporku. Bol vychovávaný spolu s mladším bratom Leopoldom a na ich výchovu dozerali učitelia, ktorých vyberala samotná Mária Terézia. Karol Jozef bol od detstva vedený k tomu, že sa stane panovníkom niektorej provincie.
Budúci toskánsky veľkovojvoda
Mária Terézia ustanovila Karola Jozefa budúcim vládcom Toskánskeho veľkovojvodstva (po jeho predčasnej smrti sa však toskánskym panovníkom stal Leopold). Vzhľadom na túto jeho budúcu úlohu bolo potrebné uzavrieť aj správne manželstvo. Mária Terézia vybrala pre svojho syna španielsku infantku Máriu Ludoviku, ktorá bola z rodu španielskych Bourbonovcov. Mária Ludovika bola dcérou španielskeho kráľa Karola III. a jeho manželky saskej princeznej Márie Amálie Saskej. Z politického hľadiska bolo toto manželstvo veľmi výhodné.
Choroba a smrť
Začiatkom januára 1761 sa u arcivojvodu Karola Jozefa začali prejavovať prvé príznaky kiahní. Choroba postupovala tak rýchlo, že mu bolo 13. januára v prítomnosti súrodencov Jozefa, Leopolda, Mária Anny, Márie Kristíny a Márie Amálie udelené posledné pomazanie. 18. januára 1761 Karol Jozef zomrel vo veku 15 rokov. O niekoľko dní sa konal pohreb.
Kvôli Karolovej smrti prešli všetky jeho povinnosti na mladšieho brata Leopolda. Okrem jeho povinností a titulu zdedil aj Karolovu snúbenicu Máriu Ludoviku.
.cd
.cd je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Konžskú demokratickú republiku.
Pichl-Preunegg
Pichl-Preunegg bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 1. januára 2015 bola obec Pichl-Preunegg spojená s obcou Rohrmoos-Untertal a mestom Schladming. Spojené mesto má názov Schladming.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 898 obyvateľov.
Empress Augusta Bay
thumb|Empress Augusta Bay je veľká zátoka na západnom pobreží ostrova [[Bougainville (ostrov)|Bougainville.]] thumb|Zátoka cisárovnej Augusty na satelitnej snímke. Empress Augusta Bay je veľká zátoka na západnej strane ostrova Bougainville, ktorý patrí do Papuy-Novej Guinei. Miestni obyvatelia sú závislí na love rýb vo vodách zátoky. Pomenovaná bola podľa manželky posledného nemeckého cisára Viliama II. Augusty Viktórie Šlezvicko-holštajnskej.
Dejiny
V novembri 1943 sa tu odohrala bitka medzi námornými silami Japonska a Spojených štátov známa ako bitka v zátoke cisárovnej Augusty. Počas 70. a 80. rokov 20. storočia bola zátoka silne znečistená odpadom z bane Panguna, najväčšej bane na meď na svete, ktorú prevádzkovala spoločnosť Rio Tinto. Tento problém prispel k vzniku separatistickej Bougainvillskej revolučnej armády a občianskej vojny na ostrove medzi rokmi 1989 a 1997.
Vietcong
Vietcong je akčná počítačová hra, strieľačka z pohľadu prvej osoby vytvorená českými vývojovými štúdiami Pterodon a Illusion Softworks. Hra bola vydaná americkou spoločnosťou Gathering of Developers v roku 2003.
Dej sa odohráva počas vojny vo Vietname na prelome rokov 1967 - 1968 a mapuje akcie tímu špeciálnych operácii armády USA, pôsobiacim na základni Nui Pek v Centrálnej vysočine vo Vietname.
Príbeh
Hráč ovláda postavu seržanta Stevena R. Hawkinsa.