cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aristeas zo Stratonikeie
Dvojnásobný olympijský triumf Aristea zaznamenal aj Pausanias: „''O generáciu skôr ako tento Stratón to boli traja muži a práve toľko po ňom, ktorí si zrejme odniesli olivovú ratolesť za zápasy v pankratiu a zápasení, totiž Kapros zo samotnej Élidy, z Grékov z druhej strany Egejského mora rodský Aristomenes a z Magnétov pri Léthaiu Prótofanes. Po Stratónovi to bol naopak prílušník to istého mesta Marión a stratonický Aristeas."''
Droga
Droga môže byť:
Kotenčice
Kotenčice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 198 obyvateľov, z toho 99 mužov a 99 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,1 roka).
Terminologický slovník žurnalistiky
Publikácia je prvým žurnalistickým terminologicko-prekladovým slovníkom s prekladmi do uvedených jazykov vydaným v ČSSR.
História
Účelom slovníka bolo najmä reflektovať potrebu venovať sa odbornému názvosloviu pri prekladaní odborných žurnalistických prác, štúdiu cudzojazyčnej odbornej žurnalistickej literatúry a odborných časopisov. Autori sa pri spracovaní výkladu termínov opierali o teoretické práce z Československa, Sovietskeho zväzu a Nemeckej demokratickej republiky a odborné lexikografické publikácie. Slovník odzkadľuje stav teoretického poznania v žurnalistike okolo roku 1988 z pohľadu ČSSR.
Koncepcia
Slovník pozostáva z hlavnej časti, v ktorej sú abecedne zoradené termíny v slovenčine (heslové záhlavia) a ich definície, ku ktorým sú priradené české, ruské, anglické, nemecké a francúzske ekvivalenty. Napr. (zo s. 198):
Druhú časť tvoria abecedné registre v jednotlivých jazykoch, ktoré odkazujú na konkrétne číslo pridelené každému termínu.
Autorský kolektív
Vedúcou autorského kolektívu bola Danuša Serafínová, autormi slovenskej časti Dušan Brocko a Andrej Tušer, autorom českých termínov Miloslav Bednář, autorkou ruských termínov Mária Weissová, autormi anglických termínov Hildegard Demjánová a Stanislav Perkner, autorkou nemeckých termínov Cecília Skalická a autorkou francúzskych termínov Danuša Serafínová.
Slovenskú časť publikácie lektorovali František Bartošek, Stanislava Benická, Samuel Brečka, Ján Horecký, Pavel Horňák, Pavel Knobloch, Peter Oríšek, Štefan Veľas. Lektoráciu inojazyčných termínov vykonali Jiří Kraus (českých), Katarína Vajdová (ruských), Stanislav Perkner (anglických), Jozef Gáfrik a Danuša Serafínová (nemeckých) a Jozef Bartoš (francúzskych). Predhovor napísal v decembri 1987 Ľudovít Jacz, profesor Katedry periodickej tlače a agentúrneho spravodajstva FiF UK.
Pohárikovitá bunka
Pohárikovitá bunka je funkčne jednobunkovou žľazou. Nachádza sa vmedzerená medzi bunky rôznych typov epitelov a jej hlavnou funkciou je produkcia hlienu, ktorý plní pre epitel zvlhčovaciu a ochrannú funkciu.
Jej názov je odvodený od typického tvaru „pohára“ so štíhlou „nôžkou“, ktorá bunku ukotvuje na bazálnu membránu. V rozšírenej hornej časti jej tela sa nachádzajú početné kvapôčky hlienu.
Nerenstetten
Nerenstetten je malá obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 355 obyvateľov a rozlohu.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci Nerenstetten je z roku 1343.
Geografia a poloha
Obec Nerenstetten leží asi 15 kilometrov na severovýchod od mesta Ulm. Nerenstetten susedí na severe s obcou Ballendorf, na východe s obcami Setzingen a Öllingen, na juhu s mestom Langenau a na západe s obcou Börslingen. K obeci Nerenstetten patrí tiež jej časť Wettingen.
Robledo (sopka)
Robledo je názov vulkanickej kaldery, nachádzajúcej sa v severozápadnej časti Argentíny. Na južnom okraji kaldery sa nachádza lávový dóm Cerro Blanco del Robledo holocénneho veku. Okolie dómu je pokryté hrubšou vrstvou pemzových uloženín. V 90. rokoch 20. storočia bol satelitom potvrdený pokles kalderového dna.
Belfort-du-Quercy
Belfort-du-Quercy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boisleux-au-Mont
Boisleux-au-Mont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Efektor (fyziológia)
Efektor je výkonný orgán, ktoré odpovedá na podráždenie príslušného receptoru, napr. sval, žľaza, cieva.
Koupě
Koupě je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 136 obyvateľov, z toho 62 mužov a 74 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 41,8 roka, ženy 41,2 roka).
Richnava (potok)
Richnava (-normovaný názov ) alebo Richňava je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 13,2 km a je tokom III. rádu.
Priebeh toku
Vyteká z Richnavských jazier v Štiavnických vrchoch v nadmorskej výške okolo, juhozápadne od obce Štiavnické Bane. Najprv tečie juhozápadným smerom, vzápätí sa stáča na západ a po pribratí prítoka z juhovýchodného svahu Vtáčnika na severozápad. Preteká dolinou Richnava, kde postupne priberá viaceré prítoky: zľava z oblasti Košarísk a pri osade Dolný mlyn spod Muráňa, sprava spod Trsteného , následne zľava potoky Zlatno a Suchá Voznica, prítok zo severného svahu Veľkého Žiaru , zo severného svahu Drastavice  a z doliny Vtáčnik. Napokon vstupuje do Žiarskej kotliny, do podcelku Žarnovické podolie, kde preteká obcou Voznica. Na severnom okraji jej intravilánu ústi v nadmorskej výške okolo do Hrona.
Algoritmus na výpočet dňa v týždni
V tomto článku je opísaný algoritmus na výpočet dňa v týždni pre ľubovoľný dátum.
mod a div
a mod b (a modulo b) označuje zvyšok, ktorý zostane, keď a delíme b. Pre výpočet dňa v týždni je dôležitý zvyšok modulo 7. Napríklad: 17 mod 7 = 3, lebo 17 / 7 je 2, zvyšok 3 Celočíselný výsledok delenia (v hornom príklade 2) sa označuje a div b. Pre výpočet dňa v týždni je potrebné div 4. Napríklad: 17 div 4 = 4
Výpočet
Pre výpočet je potrebných nasledujúcich päť cifier:
Cifra dňa
Cifra dňa je deň v mesiaci mod 7.
Cifra mesiaca
Cifra mesiaca (ktorú si treba zapamätať): Január = 0, Február = 3, Marec = 3, Apríl = 6, Máj = 1, Jún = 4, Júl = 6, August = 2, September = 5, Október = 0, November = 3 a December = 5. Január je nula. Ďalšie cifry sa dajú dopočítať zvyškom predchádzajúceho mesiaca mod 7:
Zabudnuté čísla sa teda dajú dopočítať.
Cifra roku
Zoberieme posledné dve cifry roku. Ku tomuto číslu pripočítame celočíselný výsledok delenia tohto čísla štyrmi. Určíme tento súčet modulo 7. Ak je rok ABCD, vypočítame teda:
(CD + (CD div 4)) mod 7.
Napr.:
Rok: 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 Cifra: 0 1 2 3 5 6 0 1 3 4 5 6 1 2 3 4 6 0 1 2 4 5 6 0 2 3 4 5 0
Ako vidíme, počíta sa stále o 1 ďalej, v priestupných rokoch o 2, po 6 sa pokracuje znova s 0. Tento cyklus sa opakuje každých 28 rokov, rok 1928 bol (keď sa dívame na dni v týždni) teda taký istý ako rok 1956 a rok 1984.
Cifra storočia
Cifra storočia sa vypočíta formulkou : (AB mod 4 - 3) * (-2)
Je to 0 pre všetky roky, ktoré začínajú s 19, 23, 27. Je to 2 pre všetky roky, ktoré začínajú s 18, 22, 26. Je to 4 pre všetky roky, ktoré začínajú s 17, 21, 25. Je to 6 pre všetky roky, ktoré začínajú s 16, 20, 24.
Cyklus 400 rokov v Gregoriánskom kalendári má 146097 dní a ti sú deliteľné 7. Dni v týždni sa teda opakujú každých 400 rokov, rok 2004 má napr. tie isté dni v týždni ako 1604, 2404, 2804 atď.
Konečná cifra a oprava priestupného roku
Teraz všetky cifry sčítame a vypočítame tento súčet mod 7. Doteraz sme pripočítali priestupný deň celému roku, výpočet je teda správny až od 1.3. Ak je dátum v Januári alebo Februári musíme teda 1 odpočítať od konečnej cifry (alebo 6 pripočítať ku konečnej cifre).
Podľa konečnej cifry teraz rozhodneme na ktorý deň hľadaný dátum padne resp. padol: 0 = Nedeľa, 1 = Pondelok, 2 = Utorok, 3 = Streda, 4 = Štvrtok, 5 = Piatok, 6 = Sobota
Príklady
14. Júl 1789
Bastila bola dobytá v utorok.
Podlavické výmole
Podlavické výmole je chránený areál v Starohorských vrchoch v katastri Podlavíc, mestskej časti Banskej Bystrice.
Polohopis
Podlavické výmole sa nachádzajú na južnom svahu Žiaru, asi 200 m severne od cesty II/578, približne 4 km severozápadne vzdušnou čiarou od Námestia SNP.
Prírodná rezervácia
Rozloha rezervácie je 267 700 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1998 Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č.7/1998 z 30. novembra 1998. Účelom je ochrana „lesných spoločenstiev s koncentrovaným výskytom rastlinných druhov z čeľade vstavačovitých.“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Podlavické výmole nie sú súčasťou VCHÚ. V 17. a 18. storočí bolo toto územie zdevastované odlesňovaním a následnou premenou lesa na poľnohospodárske pozemky, čo malo za následok obrovskú eróziu pôdy, ktorá ohrozovala nielen obec samotnú, ale aj obyvateľov tam žijúcich. Eróziou došlo k vzniku veľkých rýh (výmoľov) a jediným riešením bolo opätovné zalesnenie, ktoré bolo náročné a dlho neúspešné. Až neskôr sa na toto územie nazvážala pôda, ktorou sa podarilo lokalitu revitalizovať. Zalesnovať sa začalo v roku 1896 pričom bolo použitých 252.000ks agátových sadeníc, 31.000ks sadeníc borovice sosny, 138.000ks sadeníc borovice čiernej, 16.000ks sadeníc smrekovca, 1.500ks sadeníc jedle, po 1.000ks sadeníc limby, jaseňa a javora, 4.000ks sadeníc jelše a 5.000ks vŕbových odrezkov. S celého množstva sadeníc sa ujalo len okolo 30%. Úspešne zalesnenie skončilo až v roku 1908.
Zlá Strava
Zlá Strava je hip-hopová skupina, ktorú v roku 1999 založil Labrak a Osma. Zároveň je jednou z najstarších na Slovensku. K pôvodnej dvojici sa neskôr pridal i ďalší nitriansky raper Kajo (Kaidžas), s ktorým v roku 2000 skupina nahrala prvé demo CD „Nedá sa stráviť“. Kaidžasa vzápätí vystriedal DJ Rems a ďalším novým členom sa stal raper L´estbomb. Ten spieval vo francúzskom jazyku, no po určitom čase kapelu opustil. Zlá Strava spolu s DJ Ikonom vydala svoj debutový album v roku 2009.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Radatice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Radatice v okrese Prešov.
Južnoslovanské jazyky
]]
Král vs Joker
Král vs Joker je prvý sólový štúdiový album slovenského rappera Suverena vydaný pod vydavateľstvom Zlatý Prach s distribúciou od Sony BMG. Album po mnohých odkladoch vyšiel 17. mája 2010 (album mal pôvodne vyjsť v roku 2008, neskôr sa dátum vydania presunul na apríl 2009 ). Album sa nahrával v štúdiu Gitano Records, o mix a master sa postaral Marek Šurin a grafiku obalu urobil Tru z RHB Design.
Južnoslovanské jazyky
thumb|Rozšírenie slovanských jazykov v Európe a jednotlivé jazykové vetvy. thumb|Veľmi približná mapa rozšírenia slovanských jazykov v Európe
Král vs Joker
Ako hostia sa na albume predstavili Vladis, Majk Spirit, Otecko, Cigo, Vierka Ayisi, Dominika Mirgová, Martin Madej a iní. O hudobné produkcie sa postarali Deryck, Suvereno, DJ Wich, DeLa Creame, Abe a Grimaso. V niektorých skladbách bol použitý autotune, tematicky je album rozdelený do viacerých častí (reprezentívna, vážnejšia aj zábavná), ktoré sa navzájom prelínajú. Názov a koncepcia albumu symbolizuje princíp duality, teóriu relativity aj Jin a jang (tradičný symbol reprezentujúci sily Jin a Jang sa nachádza aj na obale albumu).
Južnoslovanské jazyky
Členenie
južnoslovanské jazyky:
Michal Rešetka
Michal Rešetka (* 2. september 1794, Bobot – † 9. máj 1854, Horná Súča) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, náboženský spisovateľ a editor. Študoval v Trenčíne. Pôsobil v Hornej Súči.
Južnoslovanské jazyky
Členenie
Prechod medzi západoslovanskými a južnoslovanskými jazykmi tvorila †panónčina (=panónska slovančina) - pozri napr. v článku západoslovanské jazyky.
Michal Rešetka
Je po ňom pomenovaná Verejná knižnica Michala Rešetku v Trenčíne a základná a materská škola v Hornej Súči.
Král vs Joker
Album sa na internete objavil aj v inštrumentálnej verzii. Inštrumentálna verzia obsahuje 15 skladieb.
Južnoslovanské jazyky
Členenie
V minulosti niektorí autori (napr. Czambel) považovali aj slovenčinu za (pôvodom) južnoslovanský jazyk, ktorý bol neskôr počeštený a prípadne popoľštený.
Charakteristika
Južné slovanské jazyky sa vyznačujú týmito javmi:
Král vs Joker
Videoklipy
Pilotný klip bol urobený k politicko zameranej skladbe "Propaganda" a bol vypustený vo februári 2010. Klip bol nízkorozpočtový a samotný Suvereno sa v ňom ani neobjavil, no klip sa stretol s pozitívnymi ohlasmi. O realizáciu klipu sa postaral Braňo Jašš.
Nadačný fond MyšLienka
Externé odkazy
Nadačný fond MyšLienka
Gregory Peck
Gregory Peck, vlastným menom Eldred Gregory Peck (* 5. apríl 1916, San Diego, Kalifornia, USA – † 12. jún 2003, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký filmový herec.
Mladosť
Dva roky navštevoval herecké kurzy Sanforda Meisnera v Neighborhood Playhouse, zároveň pritom konferoval program motocyklových kaskadérov na Svetovej výstave a robil turistického sprievodcu v Rockefellerovom stredisku. Začiatkom štyridsiatych rokov získal angažmán na letnej scéne Barther Theatre v Abingdone vo Virgínii a v zájazdovom súbore Katharine Cornell.
Kusín
Kusín je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Gregory Peck
Mladosť
Prvý raz sa predstavil na Broadwayi v roku 1942 v hre Emlyna Williamsa Zornička (The Morning Star). Jeho herecké schopnosti boli počas druhej svetovej vojny veľmi žiadané, pretože bol oslobodený od vojenskej služby kvôli zraneniu chrbta. Toto zranenie utrpel pri hodine tanca, čo bolo súčasťou jeho hereckého štúdia. Spoločnosť Twentieth Century Fox však vyhlásila, že si zranil chrbát pri veslovaní na univerzite. Gregory Peck sa k tomu vyjadril slovami: „Snažil som sa vysvetliť túto historku roky. V Hollywoode pravdepodobne nepovažujú hodiny tanca za dostatočne mužné.”
Kusín
Polohopis
Leží na brehu Zemplínskej šíravy, v nadmorskej výške okolo 120 m n m.
Gregory Peck
Filmová kariéra
Pre film ho objavil scenárista a producent Casey Robinson, ktorý mu zveril v roku 1944 hlavnú úlohu veliteľa ruských partizánov Vladimíra vo vojnovej dráme Dni slávy (Days of Glory) režiséra Jacquesa Tourneura. Ešte výraznejšie na seba upozornil hneď nasledujúcou úlohou katolíckeho misionára Francisa Chisholma vo filme Kľúče od kráľovstva (1944) natočeného podľa rovnomenného románu A.J.Cronina. Za túto úlohu bol v roku 1946 prvýkrát nominovaný na Oscara.
Štart jeho filmovej kariéry bol naozaj strmý. Vďaka svojmu príjemnému a dôveryhodnému zovňajšku, vysokej, štíhlej postave a ušľachtilej tvári, sa v Hollywoode presadil koncom štyridsiatych rokov ako ideálny predstaviteľ džentlmenských nositeľov práva. Zrodila sa hviezda, herec, ktorý dokázal diváka strhnúť svojou charizmou. Uvedomovali si to aj poprední filmoví tvorcovia tej doby, vrátane Alfreda Hitchcocka, ktorý mu zveril v roku 1945 hlavnú úlohu vo svojom trileri Rozdvojená duša a neskôr aj vo filme Prípad Paradineová (The Paradine Case) (1947). V roku 1947 bol Peck opäť nominovaný na Oscara za hlavnú úlohu v dráme Batoľa (The Yearling). Tretej oscarovej nominácie za sebou sa dočkal nasledujúci rok, vďaka dráme Eliu Kazana Džentlmenská dohoda (Gentleman's Agreement). Ďalšiu nomináciu na Oscara získal v roku 1950 za vojnový film Dvanásta hodina (Twelve O´Clock High).
Gregory Peck sa stal rýchlo uznávanou hereckou hviezdou a v päťdesiatych rokoch natočil množstvo zaujímavých filmov. Najslávnejším z nich bola pôvabná romantická komédia Prázdniny v Ríme, kde sa zišiel so začínajúcou Audrey Hepburn. Neskôr si zahral v ďalšej úspešnej komédii Miliónová bankovka (The Million Pound Note), presvedčivo stvárnil kapitána Achaba v klasickej filmovej adaptácii románu Biela veľryba a podobne exceloval aj v klasickom westerne Williama Wylera Veľká zem.
Vrcholom jeho kariéry však boli šesťdesiate roky, ktoré mu priniesli úlohy vo vynikajúcich filmoch, kde mohol uplatniť svoje herecké umenie i charizmu, kvôli čomu ho diváci tak obdivovali. Patrí medzi ne vojnový film Delá z Navarone, triler Mys hrôzy, western How the West Was Won a predovšetkým výborná dráma režiséra Roberta Mulligana Ako zabiť vtáčika. Úloha právnika Atticusa Fincha, obhajujúceho černocha obvineného z vraždy na americkom juhu päťdesiatych rokov, mu konečne v roku 1963 priniesla vytúženého a zaslúženého Oscara. Postavu Atticusa Fincha v roku 2003 vyhlásili za najväčšieho kladného hrdinu v histórii kinematografie.
Hoci v sedemdesiatych rokoch už nenatočil príliš veľa filmov, v roku 1976 zaujal publikum jednou zo svojich najslávnejších úloh vo vynikajúcom horore Prichádza satan!. Po filmoch Generál MacArthur, Chlapci z Brazílie režiséra Franklina J. Schaffnera, kde si zahral pre neho netypickú úlohu záporného hrdinu, lekára Josefa Mengeleho, osvienčimského masového vraha na úteku v Latinskej Amerike, a Morskí vlci sa Gregory Peck z filmového plátna pomaly stiahol.
V 80. rokoch si zahral vo filmoch Šarlátový a čierny (The Scarlet and the Black), Peniaze iných a čestnú vedľajšiu úlohu v novom spracovaní filmu Mys hrôzy v réžii Martina Scorseseho. Jeho poslednou úlohou sa stala vedľajšia úloha v televíznom spracovaní Bielej veľryby z roku 1998. Za túto úlohu bol ocenený Zlatým Glóbusom. Lepšie zakončenie filmovej kariéry si vtedy osemdesiatdvaročný herecký veterán Gregory Peck vari ani nemohol priať.
Okrem Oscara a Zlatého glóbusu získal Gregory Peck vo svojej kariére mnoho ďalších filmových ocenení. Sú medzi nimi napríklad Cena za celoživotné dielo Amerického filmového inštitútu (1989), Zlatý medveď na Berlinale (1993), čestný Cézar (1995) a cena za mimoriadny umelecký prínos svetovému filmu na Medzinárodnom filmovom festivale Karlove Vary (1996).
Gregory Peck bol hrdinom drám, vojnových filmov, westernov a trilerov. Jeho postavy boli vždy symbolom dôstojnosti a Peck z mnohých filmov vďaka svojim strhujúcim výkonom urobil nezabudnuteľné diela. Bol zrejme aj najkladnejším hrdinom filmovej histórie.
Súkromie
náhľad|Gregogy Peck, Cannes 2000 Navždy zostane jednou z najväčších hviezd strieborného plátna, hercom, ktorý sa i v svojom súkromnom živote choval ako pravý gentleman a ktorý sa obišiel bez škandálov. V roku 1942 sa prvýkrát oženil s divadelnou kostymérkou a kaderníčkou Gretou Konenovou. Mal s ňou troch synov (Jonathan, Stephen, Carey). Po rozvode v roku 1954 sa nasledujúci rok znovu oženil s francúzskou novinárkou Veronique Passani, s ktorou mal ďalšie dve deti (Anthony, Cecilia). V civilnom živote bol veľmi aktívny. Pôsobil ako predseda Spoločnosti pre výskum rakoviny. V roku 1964 sa stal členom Národnej nadácie pre umenie, v rokoch 19671970 pôsobil ako prezident americkej Akadémie filmových umení a vied, ktorá udeľuje Oscary a v roku 1967 stál pri zrode Amerického filmového inštitútu. Demokratická strana mu dvakrát ponúkla kandidatúru do Senátu, čo vždy odmietol s odôvodnením, že nechce využívať svoju popularitu na politické ciele.
Belmont-Bretenoux
Belmont-Bretenoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gregory Peck
Súkromie
Gregory Peck zomrel vo veku 87 rokov doma v Los Angeles. V rozhovore niekoľko rokov pre smrťou povedal, že v spomienkach ľudí chce zostať ako dobrý človek, otec a rozprávač.
Belmont-Bretenoux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dromológia
Dromológia (z gr. dromos - závod) je teória, podľa ktorej sú spoločnosti profilované a štrukturované svojím vzťahom k rychlosti a schopnosťou využiť túto rychlosť v spojení s masou na udržanie a stupňovanie moci (dromokracia).
Zakladateľom dromológie je Paul Virilio.
Vyšné zbojnícke pleso
Vyšné zbojnícke pleso je najvyššie ležiace, najväčšie a najzápadnejšie zo Zbojníckych plies v juhozápadnej časti Zbojníckej pláne Veľkej Studenej doliny vo Vysokých Tatrách. Názov je odvodený z ich polohy na Zbojníckej pláni a poukazuje na pytliacku minulosť doliny. Z plesa vyteká potok do Prostredného zbojníckeho plesa.
Rozmery
Plocha je, dĺžka , šírka a hĺbka.
Turistika
Pleso je blízko turistického chodníka, ktorý po vedie z Téryho chaty cez Priečne sedlo na Zbojnícku chatu a po  značke zo Zbojníckej chaty do Prielomu.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|Skupina Zbojníckych plies
Wes Craven
Wesley Earl „Wes“ Craven (* 2. august 1939, Cleveland, Ohio, USA† 30. august 2015, Los Angeles, Kalifornia) bol americký režisér a herec, tvorca nízkonákladových hororov. Vo svojich filmoch si väčšinou pre seba pripravil malú bezvýznamnú rolu. Jeho najvýraznejšia rola bola vo filme Nová nočná mora, kde hral sám seba.
Medzi jeho najznámejšie filmy patrí Nočná mora v Elm Street (1984), Nová nočná mora (1994) alebo hororová séria Vreskot.
Životopis
Wes Craven sa narodil v Clevelande v Ohiu, ako syn  Caroline ( Miller) a Paulovi Eugenovi Cravenovi. Bol vychovaný v prísnej baptistickej rodine. Získal vysokoškolské štúdium v anglickom jazyku a psychológiu z Wheaton College v Illinois a magisterský titul v filozofii a písaní na Johns Hopkins University.
Wes krátko vyučoval angličtinu na Westminsterskej univerzite a bol profesorom humanitných vied na Clarkson College of Technology (neskôr Clarkson University) v New Yorku. Počas tejto doby si zakúpil použitú 16mm filmovú kameru a začal robiť krátke filmy. Keď ho jeho priateľ Tom Chapin informoval o posolstve v post-produkčnej spoločnosti v New Yorku, ktorú prevádzkoval jeho brat, budúca ľudová rocková hviezda Harry Chapin, Craven sa presťahoval na Manhattan. Jeho prvá tvorivá práca vo filmovom priemysle bola ako zvukový editor pre spoločnosť Chapin. Neskôr stal asistentom manažmentu spoločnosti a katapultoval sa na úpravu filmu  You've Got to Walk It Like You Talk It or You'll Lose That Beat (1971).
Cravenove diela majú tendenciu zdieľať a rozoznávať povahu človeka s realitou. Nočná mora v Elm Street sa napríklad zaoberala dôsledkami snov v reálnom živote. V ďalšom pokračovaní, film Nová nočná mora, poukazuje na herečku Heather Landerkamp, ktorá vo filme hrá samu seba, a prenasleduje ju desivý Freddy Krueger. Celý film sa pohybuje medzi strašidelnými víziami a realitou.
Vo filme Vreskot postavy často poukazujú na hororové filmy ktoré sa zároveň stanú skutočnou udalosťou. Vo filme tiež zaznie veta, kedy Billy Loomis (vo filme hrá Skeet Ulrich) povie svojej priateľke Sydney (Neve Campbell) že život je len veľký film. Film Vreskot patrí k najúspešnejšiemu filmu z celej jeho kinematografie. Dočkal sa až štyroch pokračovaní, z toho posledná štvrtá časť bol jeho posledným filmom.
Úmrtie
Dňa 30. augusta 2015 zomrel na rakovinu mozgu vo svojom dome v Los Angeles, štyri týždne po jeho 76. narodeninách.
Boisleux-Saint-Marc
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tipas
Tipas je názov vulkanického komplexu, nachádzajúceho sa v severozápadnej časti Argentíny v provincii Salta, asi 10 km južne od stratovulkánu Nevados Ojos del Salado. Komplex pozostáva z viacerých kráterov, troskových kužeľov, lávových dómov a prúdov, pokrývajúcich plochu asi 25 km2. Vek poslednej erupcie nie je doložený, no viaceré sopečné produkty a formy vykazujú pomerne nedávny vek.
Heterosexualita
náhľad|Symbol pre heterosexualitu Heterosexualita je pohlavná náklonnosť jedinca k osobám opačného pohlavia.
Pôvod a použitie označenia pre heterosexualitu
Pojem heterosexuálny je hybridom gréckeho slova heteros (iný, rôzny) a latinského podstatného mena sexus (pohlavie), doslova by znamenalo rôznopohlavný. Prvé známe použitie tohoto slova pochádza z textu publikovaného anonymne v roku 1869, ktorého autorom bol v Rakúsku narodený Maďar Karl-Maria Kertbeny.
Heterosexualita, niekedy nazývaná tiež heterosexuálna orientácia, heterosexuálna preferencia, heterosexuálne zameranie, heterosexuálne založenie) v lekárskom (psychiatrickom) a sexuologickom význame je prevažujúce alebo výhradné erotická citlivosť (reaktivita) voči osobám opačného pohlavia, ktorá sa spravidla prejavuje citovou náklonnosťou, intenzívnejším prežívaním alebo potrebou citovo významných vzťahov k osobám opačného pohlavia, schopnosťou sa do nich zamilovať, obvykle tiež špecificky vyššou genitálnou reaktivitou alebo túžbou po fyzickej blízkosti alebo orgazmických aktivitách vo vzťahu k nim.
Nejbežnejšími typmi heterosexuality sú ženská androfília a mužská gynekofília (gynofília). V teoretickom modeli, ktorý rozlišuje len dve erotické zamerania, teda len sexuálnu orientáciu, býva pod pojmom heterosexuality zaraďované i pedofilné erotické zameranie na osoby opačného pohlavia. Heterosexualita sa obvykle kladie do protikladu k homosexualite, prípadne tiež ku bisexualite.
Efeméra (rastlina)
Efeméra je bylina, ktorá žije len niekoľko týždňov, a ktorej nadzemná časť po odkvitnutí a dozretí semien rýchlo hynie. Efeméry rastú prevažne v lesoch, využívajú skorú jar, keď ešte stromy nemajú listy a môžu prijímať dostatok slnečného svetla.
Heterosexualita
Pôvod a použitie označenia pre heterosexualitu
Heterosexualita ako pojem býva vnímaná tiež ako heterosexuálna identita, teda v súvislosti s tým, že osoba sa k tomuto pojmu (konštruktu) buď sama prihlási, alebo je ním označená a sú jej tým priradené prezentačné stereotypy (konotácie), ktoré sú na pojem naviazané. V tomto zmysle heterosexualita nie je vrodená, ale historicky a kultúrne podmienená. Ako pojem vznikla až koncom 19. storočia.
Pôvod ľudskej heterosexuality
O pôvode (podstate) ľudskej heterosexuality neexistuje mnoho úvah, pretože väčšine ľudí je vlastná od počiatkov ľudstva. Na rozšírení a prevahe heterosexuality oproti iným erotickým zameraniam má však nepochybne podiel prírodný výber, pretože toto zameranie výrazne zvyšuje pravdepodobnosť reprodukcie jedinca.
Niektorí teoretici považujú vyhranenosť heterosexuality za výsledok kultúry a výchovy, (napríklad Sigmund Freud) vychádza z predpokladu, že dieťa je polymorfne perverzné. Z podobných názorov vyplýva i obava, že ak vo výchove chýba mužský či ženský vzor, homosexuálne zvádzanie alebo pohlavné zneužitie v detstve môže sexuálnu orientáciu zvrátiť. Iní považujú heterosexualitu za geneticky alebo hormonálne predurčenú už pri počatí alebo v embryonálnom vývoji. Vedecké poznatky o heterosexualite sú zvyčajne odvoďované z výskumu homosexuality.
Biochemickú podstatu heterosexuality sa zatiaľ nepodarilo určiť. Za najpravdepodobnejšiu sa považuje nezávislá alebo zreťazená kombinácia genetických príčin a hormonálnych vplyvov v období tehotenstva či krátko po narodení. Rozhodujúca časť vedcov sa zhoduje, že heterosexuálna orientácia je v človeku daná vo veľmi ranom období jeho života a je potom stála a nezmeniteľná.
Zo sociologického hľadiska sa za vznik či pôvod heterosexuality dá považovať tiež kultúrny proces, v rámci ktorého boli homosexuálne dispozície vyčlenené z mnohých škál a kombinácií ľudských vlastností a z integrity spoločnosti a ohraničené tak, aby bolo možné rozdeliť spoločnosť na menšinu a väčšinu.
Rozšírenie v ľudskej populácii
Určiť zastúpenie heterosexuality v ľudskej spoločnosti je veľmi zložitá úloha. Problémom býva už metodologické podloženie výskumu. Výskumy zvyčajne môžu podchytiť výskyt určitých druhov fyziologických reakcií, správania alebo sebaponímania, ktoré bývajú považované za príznačné pre heterosexualitu, avšak nie pre jej podstatu.
Pre potreby výskumu je nutné najprv vymedziť heterosexualitu (pričom spravidla býva obmedzená porovnateľnosť s výskumami vychádzajúcimi z inej definície), je nutné takisto vziať do úvahy nejednoznačný vzťah medzi orientáciou a správaním (pričom výskumy môžu zachytiť len vybrané správanie); pretože výskumy sa uskutočňujú na náhodnej vzorke populácie, úlohu tu hrá i citlivosť tejto témy pre opýtaných a v neposlednej rade i ich sebauvedomenie v oblasti sexuálnej orientácie. Heterosexualitu je možné len s ťažkosťami odlíšiť od obyčajného bezproblémového prijatia zvyčajného spôsobu života. I osoby, ktoré sú bisexuálne, nevyhranené alebo osoby s malou erotickou reaktivitou sa zvyčajne identifikujú ako heterosexuálne.
Heterosexualita rastlín a zvierat
Heterosexualita nie je ani v živočíšnej ríši stopercentná, párové spolunažívanie, genitálne aktivity i sexuálna orientácia na rovnaké pohlavie boli spozorované u mnohých druhov zvierat.
Z heterosexuálnej schémy sa určitým spôsobom vymykajú i hermafroditné organizmy alebo organizmy rozmnožujúce sa nepohlavne.
Zmena sexuálnej orientácie
Podľa veľkej časti psychológov a psychiatrov nie je možné sexuálnu orientáciu zmeniť. Časť odborníkov zastáva opačný názor, t. j. aspoň v časti prípadov je možné heterosexualitu stratiť. O takýchto zmenách však neexistujú všeobecne prijaté vedecké dôkazy. O osobách, ktoré subjektívne prehlasujú, že sa ich sexuálna orientácia zmenila, sa často predpokladá, že boli už od narodenia bisexuálne - teda schopné prejavovať náklonnosť k osobám oboch pohlaví.
Heterosexualita
Heterosexualita ako taká pravdepodobne nikdy nebola predmetom právnej úpravy.
Sexuálny styk osôb opačného pohlavia
Právne systémy sa odlišujú i v otázke prípustnej miery nedobrovoľnosti sexuálneho styku a prípustnosti násilia v manželstve a ochrany pred domácim násilím.
Manželský zväzok alebo spolužitie osôb opačného pohlavia
Vo väčšine kultúr a krajín má manželstvo zvláštny status a často sú mu pridelené viaceré výsady. Rozdiely bývajú v prístupe k rôznym druhom polygamie, v rozsahu a symetrii práv a povinností vyplývajúcich z manželstva, v hodnotení mimomanželských vzťahov osôb v manželstve. Tradične býva za hlavný účel manželstva považované založenie rodiny a výchova detí. V spoločnostiach predmoderného typu majú však rodiny väčší význam i v hospodárskej a mocenskej štruktúre spoločnosti. V moderej dobe sa posilňuje úcta k hodnote autentickej a slobodnej lásky ako hlavného zmyslu zväzku.
V niektorých krajinách sú v právnom poriadky uvedené i niektoré ďalšie menej oficiálne formy vzťahu, napríklad vzťah druh – družka (Slovensko, Česko) alebo pakt občianskej solidarity (Francúzsko).
V krajinách západnej (euroamerickej) právnej kultúry zväzky a spolužitie osôb akéhokoľvek pohlavia spadajú pod všeobecné základné práva a slobody človeka a je možné zúčastniť sa na nich i bez štátnej evidencie, regulácie alebo podpory.
Rudolf Höß
Rudolf Franz Ferdinand Höß (tiež Höss) (* 25. november 1900 - † 16. apríl 1947) bol SS-Obersturmbannführer (podplukovník) a od 4. mája 1940 do novembra 1943 veliteľ časti najväčšieho koncentračného tábora Auschwitz I.
Bairin Dvíp
Bairin Dvíp (-po hindsky) alebo Barren Island(-po anglicky) je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Andamanskom mori, asi severovýchodne od mesta Port Blair v Andamanskom súostroví, ku ktorým je pričlenený. Je to jediná aktívna sopka vulkanického ostrovného oblúka, tiahnuceho sa od Sumatry po Mjanmarsko (do tohto oblúka patrí aj vyhasnutý stratovulkán Narcondam).
Rudolf Höß
Život
Narodil sa 25. novembra 1900 v nemeckom meste Baden-Baden. Jeho otec chcel, aby šiel študovať za katolíckeho kňaza. Höß však ako 15-ročný ušiel z domu k bavorskému 21. dragúnskemu pluku a bol odvelený na Blízky východ. Počas 1. svetovej vojny bojoval v Mezopotámii, bol ranený a povýšený do hodnosti Feldwebel (seržant), ku konci vojny bojoval v Palestíne. Tam bol svedkom odvetných výprav Turkov proti Arabom.
Bairin Dvíp
Vrchol ostrova je len 354 m nad hladinou mora, ďalšie viac ako sa nachádzajú pod hladinou. Ostrov má šírku vyše dva kilometre však zaberá kaldera, ktorá vznikla v pleistocéne. Ostrov je trvalo neobývaný. Erupcie sa datujú do roku 1787. Posledná erupcia je naviazaná na ničivé zemetrasenie v Indickom oceáne z 26. decembra 2004.
Iné projekty
.
Rudolf Höß
Život
O rok neskôr vstúpil do Waffen-SS a v roku 1940 sa stal veliteľom koncentračného tábora Auschwitz I od Krakova v okupovanom Poľsku. Auschwitz I bol pôvodne koncentračný tábor pre poľských politických väzňov. Až neskôr tu boli väznení Židia a sovietski vojnoví zajatci a uskutočňované nehumánne lekárske experimenty. Höß neskôr začal na vraždenie väzňov používať insekticíd Cyklón B, po tom čo ho Karl Fritzsch v roku 1940 vyskúšal na skupine 200 väzňov na Hößov rozkaz. 1. decembra 1943 ho vo funkcii nahradil Arthur Liebehenschel. Höß bol prevelený na Liebehenschelove predošlé miesto riaditeľa Amt D I v Amtsgruppe D SS-Wirtschafts-Verwaltungshauptamt (WVHA), stal sa tiež zástupcom veliteľa WVHA Richarda Glücksa. Höß bol z velenia tábora odstránený kvôli korupcii u jeho podriadených.
8. mája 1944 sa Höß vrátil do koncentračného tábora v Osvienčime aby participoval na Akcii Höß, ktorá sa v prebehu 3 mesiacov skončila likvidáciou asi 430 000 maďarských Židov. Höß na Norimberskom procese podpísal priznanie, v ktorom prijal zodpovednosť za smrť 2,5 milióna ľudí v plynových komorách a ďalšieho pol milióna v dôsledku podvýživy a zlého zaobchádzania. Odvolával sa na rozkazy i na známy Himmlerov prejav ku vyšším dôstojníkom SS v Krakove r. 1943. Z jeho výpovedí uskutočnených na jeseň 1945 pred plukovníkom Johnom Amenom, hlavným vyšetrovateľom americkej sekcie Norimberského tribunálu, priznal, že je zodpovedný za smrť 3,5 milióna Židov. Hößova výpoveď ako i staršia Wetzlerova a Vrbova správa, hovoriace o pomerne veľkom počte obetí v Osvienčime, sú však v rozpore so súčasným stavom poznatkov. V komplexe táborov okolo Osvienčimu podľa dnešných poznatkov zahynulo v dôsledku podvýživy alebo bolo rôznymi spôsobmi zavraždených celkovo asi 1,1 až 1,6 milióna ľudí. Niektorí však poukazujú na to, že Höß nepoznal Wetzlerovu správu a ani o nej netušil. Pretože s ňou jeho výpoveď korešponduje, je to podľa niektorých názorov dosť silný argument o jeho pravdivosti.
náhľad|Höß krátko pred popravou v Osvienčime 16. apríla 1947 Počas Norimberského procesu ako svedok svedčil v procese s Ernstom Kaltenbrunnerom, Oswaldom Pohlom a firmou I.G. Farben. Následne bol 25. mája 1946 vydaný do Poľska, kde bol súdený za vojnové zločiny a zločiny proti ľudskosti. Svoje činy neoľutoval. 2. apríla 1947 bol odsúdený k trestu smrti obesením, rozsudok bol vykonaný 16. apríla v KL Auschwitz I na bývalom nádvorí budovy Osvienčimského gestapa. Jeho telo bolo spálené v krematóriu bývalého koncentračného tábora Auschwitz, ktorému kedysi velil.
Novoplan
Novoplan bola značka autobusov, vyrábaných na Slovensku spoločnosťou S.A.O. spol. s r.o. Lučenec a neskôr PRE-OS v rokoch 1996-2009.
Dejiny
Po rozdelení Československa sa obnova vozidlového parku podnikov SAD spomalila. Vláda SR sa pri nákupe nových vozidiel rozhodla podporiť autobusy slovenských výrobcov. Jedným z nich sa stal vtedajší Novop a.s. Lučenec. Pôvodne išlo o opravárenský a prestavbový závod nákladných vozidiel a autobusov značky Karosa,, ktorý vznikol transformáciou z podniku ČSAO. Po poklese zákazok sa rozhodol prejsť k výrobe autobusov, ktorú vyčlenil do dcérskej spoločnosti S.A.O. spol. s r.o. Lučenec. V roku 1998 dostal dotáciu 34 mil. Sk ako súčasť štátneho poverenia na výskum, vývoj, výrobu a skúšobníctvo autobusov pre mestskú, prímestskú a turistickú dopravu. Celkové náklady dosiahli 90 mil. Sk.
V roku 1996 bol na Autosalóne Nitra predstavený prototyp mestského modelu C-12, ktorý sa stal základom nového modelového radu. Dizajnový návrh bol vytvorený pracovníkmi Katedry dizajnu Fakulty umení Technickej univerzity Košice. V roku 1996 dostal Národnú cenu za dizajn v kategórii Cieľavedomé uplatňovanie dizajnu vo výrobe a službách. Postupne boli predstavované i ďalšie modely. Prímestský PMC-12 v roku 1997, v roku 2001 diaľková verzia TC-12 a 9,5 metrová verzia na podvozku Mercedes Benz Atego 1217. Veľkého úspechu sa nedočkal, v štátom organizovaných verejných súťažiach autobusov pre podniky SAD prehral najprv v roku 1998 so zvolenským Granusom, následne v roku 2000 s českou Karosou, ktorá zmontovala autobusy u dodávateľa náprav PPS Detva, aby splnila podmienku podielu domácej výroby.
V roku 2003 sa spoločnosť dostala do finančných problémov a polovicu licencie na autobusy Novoplan predala spoločnosti PRE-OS podnikateľa Mariána Troligu.
PRE-OS inovoval mestský a prímestský model. Hlavná časť výroby sa presunula do Levoče, kde pokračovala až do novembra 2009, kedy sa tieto autobusy začali predávať pod značkou Troliga Bus s novým typovým označením. Avizovaný vývoj kĺbového modelu nebol nikdy dokončený.
Novoplan C-15
Ide o strednopodlažný, 13,2-metrový dvojnápravový autobus. Podľa pôvodného zámeru mal byť vyrábaný ako technologicky jednoduchšia náhrada veľkokapacitných autobusov. V roku 1998 bolo vyrobené jediné vozidlo v letiskovej úprave s dverami na oboch stranách. Autobus poháňa motor DAF, umiestnený za zadnou nápravou. Spočiatko slúžil na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave, zakrátko bol presunutý na Letisko Košice. Po dovoze nízkopodlažných Cobusov 3000 sa využíval len minimálne.
Okrem štandardných vozidiel bolo postavených i niekoľko špeciálnych nástavieb - vozidlo na prevoz väzňov, konferenčné vozidlo či volebný autobus s otvárateľnou bočnicou, ktorý na mítingoch v roku 2006 využilo Slobodné fórum.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rokycany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rokycany v okrese Prešov.
Hévíz (jazero)
S rozlohou 4,4 ha je to najväčšie termálne jazero v Európe. Hĺbka jazera je 38 m. Obrys jazera je približne oválny.
Chemické zloženie vody
Voda v jazere obsahuje katióny draslíka, sodíka, amoniaku, vápnik a horčík, anióny fluóru, chlóru, brómu, jódu, síry, hydrogénuhličitanový a síranový anión a organické zlúčeniny. Vďaka prítomnosti radónu je mierne rádioaktívne (asi 0,22-0,28 mCi/l ).
Chemické zloženie vody je skúmané od 18. storočia. Podrobná chemická analýza prebehla prvýkrát v roku 1952, ďalšia v roku 1992
Život v jazere
Vo vode žije veľa baktérií, o ktorých sa predpokladá, že sa podieľajú na liečivých účinkoch vody. Medzi inými sú tu sinice a rôzne druhy aktinobaktérií. Micromonospora heviziensis je endemit, vyskytujúce sa len v tomto jazere. Z viacbunkových organizmov sú významne zastúpené napríklad zelené riasy. Hladina jazera je pokrytá všadeprítomnými leknami.
Voda v jazere
Voda do jazera vyviera v pramennej jaskyni, ktorá sa nachádza na jeho dne. Zdroj je veľmi výdatný, asi 30-40 000 litrov za minutu. Voda v jazere sa tak vymení každých 28 hodín. Pramene sú v jaskyni dva - na jej východnej strane vyviera do jazera voda o teplote 26°C, na západnej strane pramení voda s teplotou 41°C.
Voda v jazere je v neustálom pohybe. Teplá voda zo spodnej časti jazera stúpa k hladine, zatiaľ čo ochladená voda z povrchu klesá ku dnu. Okrem toho sa aj vďaka oválnemu tvaru jazera celá vodná masa pomaly otáča vpravo. Tento dvojaký pohyb napomáha k regulácii teploty vody v jazere aj k distribúcii látok vo vode rozpustených.
thumb|right|Kanál Hévízi-csatorna Voda z jazera vyteká na jeho južnej strane kanálom Hévízi-csatorna, širokým 10-12 m, ktorý po 13 km ústi do rieky Zala. Termálna voda, ktorá jazero opúšťa, vytvára v kanále jedinečné životné podmienky, unikátne v celej Európe.
Kozárovice
Kozárovice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 379 obyvateľov, z toho 189 mužov a 190 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,5 roka (muži 43,7 roka, ženy 45,3 roka).
Hévíz (jazero)
Výskum jazera
Prvá mapa jazera pochádza z roku 1769, ale hĺbku jazera neurčuje. V 60. rokoch 19. storočia bola hĺbka odhadovaná na 43 m. Prvé potápačské prieskumy jazera prebehli v roku 1908, bola však dosiahnutá hĺbka iba 22 m. Hĺbka jazera bola prvýkrát zmeraná v roku 1953.
Kúpele
Kúpeľníctvo sa tu prevádzkuje od roku 1795. Vtedy boli postavené prvé kúpeľné budovy pri jazere a zriadené prírodné kúpalisko. Kúpeľná budova v podobe blízkej dnešnej bola postavená v roku 1911, rekonštruovaná bola v roku 1970. 3. marca 1986 však jej centrálna časť vyhorela. Obnova bola dokončená roku 1989. Posledná významná rekonštrukcia a modernizácia kúpeľov sa uskutočnila v rokoch 2000-2002.
Voda z jazera má priaznivé účinky proti reumatizmu a ďalším chorobám pohybového aparátu. Používa sa aj ako pitná kúra, pretože potláča žalúdočné ťažkosti. K liečebným účelom sa používa aj bahno zo dna jazera.
Teplota vody v jazere dosahuje v lete 33-35°C a v zime 24-26°C, čo umožňuje celoročnú prevádzka kúpeľov.
Universal Media Disc
Universal Media Disc (skrátene UMD) je optický disk vyvinutý firmou Sony pre vreckové herné konzole tretej generácie PlayStation Portable. Na toto médium je možné uložiť hry, videá, hudbu alebo firmware. Zatiaľ neexistuje zapisovacia mechanika pre UMD. Ochrana diskov ale bola prelomená a hry je možné kopírovať z UMD na pamäťovú kartu ako ISO obraz.
Zoznam významných svetových organistov
Toto je zoznam významných svetových organistov klasickej hudby. Zoznam nie je úplný.
{|
Orelanín
náhľad|Orelanín Orelanín je cytotoxický jed, ktorý sa viaže na bunky obličiek, kde je dokázateľný až 6 mesiacov po akútnej otrave. Predpokladaným mechanizmom účinku je pôsobenie orto-semichinonového radikálu a vznik reaktívnych voľných radikálov kyslíka.
Tieto otravy (tzv. orelanínové otravy) spôsobujú jedovaté huby rodu pavučinovec (Cortinarius), napr. pavučinovec plyšový, škoricový, končistý, atď. Ukazuje sa, že najtoxickejšou látkou je orelanín (3,3´,4,4´-tetrahydroxy-2,2´-dipyridín-N,N´-dioxid) a jeho metabolity, terminálnym produktom je stabilný a už netoxický orelín.
Orelanín a orelín sú chemicky príbuzné dvom herbicídnym látkam – dikvatu a parakvatu – ktoré sú tiež nefrotoxické a spôsobujú ich ťažké poškodenie a akútne zlyhanie. Orelanín je odolný proti vareniu i sušeniu, a preto úprava húb, ktoré ho obsahujú, pred otravou nechráni.
Literatúra
Gavorník, P.: Orelanínové otravy hubami – primárne pravé otravy hubami VIII. typu. Slovenský lekár, 2000, č. 7-8, s. 280-282
Zeuhl
Zeuhl je hudobný žáner, ktorý je odnožou progresívneho rocku. Ide o zmes moderného jazz-rocku, space rocku, vážnej hudby, opery a avantgardy. Tento žáner hrajú hudobné skupiny inšpirované hudobnou skupinou Magma a tiež hudobné skupiny bývalých členov Magmy (Weidorje, Dün alebo Art Zoyd).
Krišovská Liesková
Krišovská Liesková je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Belmont-Sainte-Foi
Belmont-Sainte-Foi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruská Nová Ves
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruská Nová Ves v okrese Prešov.
Karen Clicheová
Karen Clicheová (* 22. júl 1976, Sept-Îles, Kanada) je kanadská herečka a modelka.
Narodila sa v Kanade, ale jej otec bol vojak, a tak bola nútená často sa sťahovať a vyrastala aj v iných krajinách, ako napr. USA a Nemecko. Do školy chodila v Montreale do 12 rokov. Počas strednej školy chodila na divadelné krúžky a objavila sa v niekoľkých divadelných predstaveniach. Keď skončila strednú školu, na vysokej škole vyštudovala psychológiu.
Od 14 rokov pracovala popri škole v miestnej reštaurácii, neskôr začala pracovať v kaderníctve, kde sa jej naskytla príležitosť stať sa modelkou pre jednu modelingovú agentúru. Kvôli tejto práci žila chvíľu v Miláne spolu s tromi ďalšími modelkami. Neskôr sa stala herečkou.
Bomy
Bomy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zuzana Gregorová
Zuzana Gregorová môže byť:
Digital Audio Broadcasting
Vysielanie digitálneho rozhlasu DAB na Slovensku
Testovacie vysielanie digitálneho rozhlasu na území Slovenska začalo 15. decembra 2015 v štandarde T-DAB+ z vysielača Kamzík. Na frekvencii 12C sa vertikálnou polarizáciou (kompresný formát HE-AAC) a s výkonom 3,6 kW vysielal signál rádií RTVS (Rádio Slovensko, Rádio Devín, Rádio_FM a Rádio Junior), ktoré boli neskôr doplnené o ďalšie stanice. Od februára 2016 mala povolenie na vysielanie z Nitry (Zobor; 5 kW) aj spoločnosť Avis a od 1. júna 2016 získal Towercom povolenia na vysielače v Košiciach, Banskej Bystrici a Nitre.
Košický vysielač Heringeš začal šíriť signál 7. júla 2016, nitriansky, umiestnený na budove lanovky 15. júla. Od 1. februára 2017 vysiela DAB+ v Banskej Bystrici z vysielača Laskomer a v posledný májový deň 2017 začalo vysielanie digitálneho rozhlasu aj pre širšie okolie Žiliny z vysielača na Krížave. Od 17. októbra 2017 je v prevádzke aj vysielač Panský diel nad Banskou Bystricou, ktorý prevádzkuje Avis. V marci (28. marca) 2018 bol spustený vysielač v Dunajskej Strede a v lete 2022 pribudli vysielače Trenčín – Nad oborou a Rimavská Sobota – Palaska. Prevádzkové povolenie získali i vysielače Borský Mikuláš – Dubník a Košice – Dubník. Košický Dubník bol spustený v januári 2023, záhorácky vysielač 5. apríla 2023. V júli pribudol vysielač v Prievidzi.
Kanály DAB a DAB+
'''III. pásmo (Európa)'''
Pásmo L (Európa)
Křepenice
Křepenice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 175 obyvateľov, z toho 90 mužov a 85 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 41,1 roka, ženy 46,1 roka).
Méloská Venuša
náhľad|Méloská Venuša v [[Louvre|Louvri]] Méloská Venuša alebo méloská Afrodita (iné názvy: mélska Venuša/Afrodita, miloská Venuša/Afrodita, milóska Venuša/Afrodita, milónska Venuša/Afrodita, milská Venuša/Afrodita, Venuša/Afrodita z Mélu, gr. Αφροδίτη της Μήλου-Afroditi tis Milu) je mramorová socha ženy pochádzajúca z obdobia medzi rokmi 130 až 100 pred Kr. Je to jeden z najznámejších príkladov helenistického umenia. Predpokladá sa, že 203 cm vysoká socha znázorňuje Afroditu (v Ríme známu ako Venuša), grécku bohyňu lásky, krásy, plodnosti a sexuálnej túžby.
Socha bola objavená v roku 1820 na ostrove Milos (v staroveku Mélos) gréckym roľníkom a umiestnená do galérie Louvre v Paríži. Torzu sochy chýbajú obe paže a podstavec. Autorstvo sa zvyklo pripisovať Praxitelesovi, ale pravdepodobnejším autorom je Alexander z Antiochie.