cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slávnostná omša
V súčasnosti (1970 – )
Čo sa samotných obradov týka, liturgické knihy vydané po Druhom vatikánskom koncile už pojem „slávnostná omša“ nepoznajú, preto je použitie tohto termínu v súčasnosti voľné. Druhy omše v súčasnej liturgii definuje IV. hlava všeobecných smerníc Rímskeho misála: svätá omša za účasti ľudu (missa cum populo), pričom sa rozoznáva ešte omša s diakonom a bez diakona (cum/sine diacono), koncelebrovaná omša (missa concelebrata) a omša s jedným posluhujúcim (missa, cuius unus tantum minister participat).
Canadian Pacific Railway
Canadian Pacific Railway (skrátene CPR), známa medzi rokmi 1968 až 1996 aj ako CP Rail je kanadskou železnicou prvej triedy, ktorú spravuje spoločnosť Canadian Pacific Railway Limited. Jej sieť koľají sa tiahne od Vancouveru až do Montrealu a jej vlaky jazdia aj do veľkých miest v Spojených štátoch, do Chicaga, Minneapolisu a New Yorku. CPR má svoje sídlo v kanadskej provincii Alberta, v meste Calgary.
Iné projekty
.
Slávnostná omša
V súčasnosti (1970 – )
Čo do spevu, druhy omše definuje inštrukcia Musicam Sacram Posvätnej kongregácie obradov z roku 1967. Podľa nej sa má zachovať tradičné rozdelenie na slávnostnú, spievanú a čítanú omšu, ale pre spievanú omšu zavádza inštrukcia viacero úrovní slávnostnosti.
Hudobná forma
Slávnostná omša zvyčajne máva bohatý hudobný sprievod. Zhudobnenie omšového ordinária určené pre slávnostné omše sa často takisto označuje ako missa solemnis (pozri missa solemnis (hudba)); známa je napr. Beethovenova Missa solemnis D dur z roku 1823. Štruktúra a textový základ takejto omše sú rovnaké ako u iných zhudobneniach latinského ordinária, hudba však máva slávnostnejší charakter. Podobnou hudobnou formou je aj rekviem, ktoré je však určené na zádušné omše.
2013 Tucapel
2013 Tucapel je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil University of Chile 22. októbra 1971.
Marburg
thumb|Marburg Marburg je mesto v Hesensku na západe Nemecka, sídlo okresu Marburg-Biedenkopf a prirodzené centrum stredného Hesenska. Mestom preteká rieka Lahn. Mestské práva má od 12. storočia. Žije tu necelých 80 000 obyvateľov.
Mesto je známe tým, že po ňom bol pomenovaný jeden z najnebezpečnejších filovírusov, vírus Marburg. K prvému potvrdenému nakazeniu človeka totiž došlo práve v tomto meste, keď sa zamestnanci miestneho laboratória nakazili od opíc dovezených z Ugandy.
ATAKA - národný zväz
ATAKA - národný zväz je krajne pravicová politická strana v Bulharsku. Založená bola v roku 2005 a získala úspechy v bulharských parlamentných voľbách, ako aj vo voľbách do Európskeho parlamentu. Predsedom strany je bulharský nacionalistický politik Volen Siderov.
Program strany
Strana sa profiluje ako národná a vlastenecká. Upozorňuje na negatívne javy v bulharskej politike a spoločnosti. Vystupuje euroskepticky a snaží sa o národné pozdvihnutie národného povedomia Bulharov. Kriticky vystupuje proti príslušníkom tureckej a cigánskej národnostnej menšiny. Snaží sa zrušenie vysielania programov v tureckom jazyku. Upozorňuje na vysoký podiel Turkov a Cigánov na kriminalite v Bulharskej republike. Usiluje sa o zákaz predaja poľnohospodárskej pôdy cudzincom, zákaz výpredaja národného majetku cudzím spoločnostiam a o vystúpenie krajiny z NATO. Strana zdôrazňuje význam pravoslávia pre bulharské národné tradície a snaží sa o spoluprácu s inými národnými stranami v Európe. Odmieta vyhlásenie samostatnosti Kosova a Metohije, kozmopolitizmus a multikulturalizmus.
Externé odkazy
Оficiálna stránka zväzu«АTAKA»
Erotetická logika
Erotetická logika alebo erotamatická logika alebo interrogatívna logika je časť logiky, ktorá skúma vety, pomocou ktorých vyjadrujeme otázky.
Podľa spôsobu postavenia otázky delí erotetická logika otázky na voľné (rámcové) a prísne (piame).
Používa typológiu otázok z rôznych hľadísk, napríklad z hľadiska neurčitosti premennej (oboru neurčitosti): rozhodovacie, doplňovacie, zisťovacie, explanačné, identifikačné atď.
Odpovede sa delia z hľadiska logickej väzby otázok na logicky primerané a neprimerané, z hľadiska vzťahu k oboru úvahy na pravdivé a nepravdivé.
Logicky primerané sa členia na úplné, čiastočné a preplnené.
Bétheniville
Bétheniville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Kamnik
thumb|Kamnik thumb|Poloha
Bétheniville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kamnik
Kamnik je mesto a obec v Slovinsku. Obec zahŕňa arborétum Volčji potok, stálu výstavu kvetov a stromov pod neďalekými Kamnickými Alpami. Mesto Kamnik obsahuje stredoveké budovy pod hradom na vrchu. Stretávajú sa tu rieky Kamniška Bistrica a Nevljica. Obec má rozlohu 265,6 km², v meste žije 13-tisíc obyvateľov a v celej obci 26-tisíc.
Bétheniville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viktória Bádenská
Viktória Bádenská, celým menom Žofia Mária Viktória (* 7. august 1862, Karlsruhe, Nemecko - † 4. apríl 1930, Rím, Taliansko), bola rodom bádenská princezná a švédska kráľovná ako manželka Gustáva V. Politicky sa angažovala počas rozvoja demokracie najmä konzervatívnou módou a svojimi pronemeckými sympatiami počas I. svetovej vojny.
Ovsište
Ovsište (do začiatku 30. rokov 20. storočia: Ovsiny, Ovesné ; nem. pôvodne: Habera, neskôr Habern; maď. Zabos ) je miestna časť v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v severovýchodnej časti Petržalky.
Viktória Bádenská
Detstvo
Princezná Viktória sa narodila 7. augusta 1862 na zámku v Karlsruhe, Badene. Jej rodičmi boli veľkovojvoda Frederick I. Bádenský a princezná Lujza Pruská.
Korunná princezná
Princezná Viktória sa vydala v Karlsruhe 20. septembra 1881 za korunného princa Gustáva Švédskeho a Nórskeho, syna kráľa Oskara II. Švédskeho a Nórskeho a Žofie z Nassau. Nemecký cisár a cisárovná si boli predstavení na svojom sobáši a manželstvo bolo uzatvárané s tým, že Švédsko patrí pod nemeckú sféru vplyvu v Európe. Sobášom sa princezná stala obľúbenou vo Švédsku a nazývali ju "Vaská princezná", pretože bola potomkom starej dynastie Vasovcov a dostalo sa jej dôsledne pripraveného privítania ľuďmi v oficiálnom sprievode po Štokholme 1. októbra 1881. Dňa 1. februára 1882, Viktória a Gustáv navštívili Oslo, kde boli privítaní procesiou 3.000-ov svetlonosov.
Ovsište
Historicky (do začiatku 70. rokov 20. storočia) išlo o územie dnešnej Ekonomickej univerzity, okolia Pobrežnej ulice, príjazdu na Prístavný most a okolia severnej Mamateyovej ulice. Po výstavbe súčasnej Petržalky v 70. rokoch do Ovsišťa patrí aj územie južne od historického Ovsišťa (t.j. oblasť okolo južnej Mamateyovej ulice). Dnešné Ovsištské námestie sa nachádza v časti vybudovanej v 70. rokoch. Podrobnosti o rozsahu územia pozri nižšie.
Viktória Bádenská
Korunná princezná
Toto manželstvo bolo dohodnuté rodinami a nepovažovalo sa za jedno z tých najšťastnejších. Počas manželstva sa im narodili tri deti. V rokoch 1890 - 1891, Viktória a Gustáv odcestovali do Egypta, aby sa urovnali ich vzájomný vzťah, čo sa však nepodarila, údajne kvôli Viktóriinmu záujmu o jedného z dvoranov. Viktória si výlet do Egypta zopakovala ešte v rokoch 1891 - 1892. V priebehu roka 1889 osobné vzťahy medzi Viktóriou a Gustávom bolo možné považovať za trvalo rozvrátené, čiastočne ako uviedol Lars Elgklou, kvôli Gustávovej bisexualite.
Ovsište
Rozsah územia
Ako neadministratívna štvrť Ovsište zahŕňa tieto dnešné ulice:
Trochu odlišné je vymedzenie Ovsišťa ako základnej sídelnej jednotky (ZSJ). Existuje totiž ZSJ Ovsište, ktorá zodpovedá len administratívnej lokalite Ekonomická univerzita (bývalé Háje 4), a okrem toho ZSJ Nové Ovsište, ktorá zodpovedá len územiu medzi ulicami Gettingova, Mamateyova a Dolnozemská cesta. Ostatné územia uvedené v predchádzajúcom odseku patria pod iné ZSJ.
Viktória Bádenská
Korunná princezná
V roku 1888 vyjadrila nesúhlasné stanovisko so sobášom svojho švagra princa Oskara s jej dvornou dámou Ebbou Munck af Fulkila. Je vykresľovaná ako žena pevnej vôle a umeleckých sklonov. Bola úspešnou amatérskou fotografkou a maliarkou a tiež sochárčila. Na svojich cestách po Egypte a Taliansku v značnej miere fotografovala a maľovala, experimentovala s rôznymi novými fototechnikami, vytvárala vysoko kvalitnú fotografickú prácu. Bola tiež bravúrnou pianistkou, dokázala napríklad zahrať úplne celú Wagnerovu skladbu Prsteň Nibelungov bez nôt. Medzi jej obľúbených skladateľov patrili Schubert a Beethoven. Hovorí sa, že bola tiež zručnou jazdkyňou.
Ovsište
Dejiny
Územie Ovsišťa bol pôvodne ostrov, ktorý bol majetkom Pálfiovcov. Nachádzali sa tu polia, nivy, háje. Ovsište od nepamäti patrilo do vtedajšej obce Prievoz (s prestávkou počas nemeckej okupácie Petržalky v rokoch 1938-1945). Prievoz (vrátane Ovsišťa) bol spolu s Petržalkou v roku 1946 pričlenený k Bratislave (podrobnejšie pozri v článku Prievoz).
Viktória Bádenská
Kráľovná
Viktória sa stala švédskou kráľovnou po smrti svojho svokra dňa 8. decembra 1907. Gustáv nastúpil na trón ako kráľ Gustáv V. a princezná Viktória ako kráľovná. Ako kráľovná bola prítomná vo Švédsku len počas letného obdobia, kde vládla dvoru. Dojednávala sobáš medzi svojím synom Viliamom a veľkovojvodkyňou Máriou Pavlovovou z Ruska v roku 1908. Venovala sa rôznym druhom dobročinnosti nielen vo Švédsku, ale i v Nemecku a Taliansku.
Ovsište
Dejiny
Pôvodná osada vznikla pri výletnom hostinci, pôvodne hájovni, pred prvou sv. vojnou. V roku 1921 mala 12 domov, v roku 1946 340 domov. V roku 1975 sa začalo ich búranie. Asanácia prebiehala v dvoch etapách. V roku 1975 boli asanované domy smerom od Starého hája po úroveň školy na Kosákovej ulici, v roku 1982 zvyšok obce.
Viktória Bádenská
Kráľovná
Kráľovná Viktória mala silný politický vplyv na svojho manžela, ktorý bol často považovaný za sympatizanta Nemecka. V roku 1908, Viktória uskutočnila oficiálnu návštevu Berlína spolu s Gustávom, kde jej bol udelený čestný titul pruského plukovníka: bola opisovaná ako prísna a radikálna a bolo povedané, že si získla srdcia pruských vojakov. Bola veľmi prísna v disciplíne a ak niektorý z členov palácovej stráže ju zabudol pozdraviť, väčšinou skončil vo väzení. Mala veľmi konzervatívne názory a pohoršovalo ju rozpustenie švédsko-nórskej únie (1905), veľký štrajk (1909), víťazstvo radikálov a socialistov vo voľbách (1911), rovnako ako i liberálov a keď sa jej syn stal v roku 1912 regentom, varovala ho pred korešpondenciou z Talianska, že nesmie byť v úzkom kontakte s novozvolenou vládou.
Ovsište
Dejiny
V obci bolo pomenovaných 25 ulíc. K pomenovaniu ulíc došlo až po roku 1928. Ešte koncom uvedeného roku sa adresa písala: Oberufer (Prievoz), Ovsenná cesta a príslušné číslo domu, napr. 381. To bola adresa neskoršej Ovocnej ulice č. 6. Ulice boli 20. decembra 1950 premenované z dôvodu odstránenia duplicitných názvov ulíc, po pripojení viacerých obcí k Bratislave. Pôvodné názvy vtedy zostali iba uliciam: Májová, Ostrovná, Ovocná, Ovsenná. Z 25 ulíc Ovsišťa po asanácii zostali štyri ulice: Májová, Pobrežná, Sosnová a časť Mäsiarskej ulice premenovali na Klokočovu. Na týchto uliciach nájdeme aj dnes pôvodné domy. Na Klokočovej ulici, už na historickom katastrálnom území Bratislavy, stojí domček, v ktorom bola do r. 1938 spoločná škola pre Elýzium (Bratislava) a Ovsište (Prievoz). Tu vyučoval aj spisovateľ Ferdinand Gabaj. V roku 1938 bola postavená budova školy. Stojí dodnes v areáli Ekonomickej univerzity na Dolnozemskej ceste. V tom istom roku bolo Ovsište odčlenené od Československa a katastra Prievozu a pričlenené k Nemeckej ríši a katastru mesta Engerau an der Donau. Aj po oslobodení Petržalky v roku 1945 zostalo Ovsište jej súčasťou.
Viktória Bádenská
Kráľovná
Kráľovná Viktória stratila veľa zo svojej popularity u Švédov kvôli svojmu pronemeckému postoju, najmä politicky počas I. svetovej vojny, keď mala vplývať na svojho manžela, aby rozšíril územie. Udržiavala blízky kontakt s nemeckým cisárom, ktorého často navštevovala počas vojny. Založila "Drottningens centralkomittée" ("Ústrednú komisiu kráľovnej"). Viktóriin politický vplyv bol založený na základe mocenskej pozície jej prvého bratranca, nemeckého cisára Viliama II. a po tom, čo bol zosadený z trónu v rokoch 1918 - 1919, stratila všetok politický vplyv vo Švédsku. Viktória mala veľmi chatrné zdravie (príčinou bola zlá starostlivosť lekárov v mladosti) a často chodievala na výlety kvôli zlepšeniu zdravia (trpela na zápal priedušiek a tuberkulózu). Od roku 1892 až do jej smrti, Axel Munthe bol jej osobným lekárom a kvôli zdravotým problémom jej odporúčal tráviť zimy na talianskom ostrove Capri. Hoci spočiatku váhala, v jeseni roku 1901 odcestovala na Capri. Odvtedy, okrem obdobia I. svetovej vojny a posledných dvoch mesiacov svojho života, strávila niekoľko mesiacov v roku na Capri. Po nejakom čase, sa rozhodla kúpiť si svoju vlastnú rezidenciu na Capri, súkromný rustikálny dvojposchodový vidiecky dom, ktorý pomenovala Casa Caprile. V roku 1950, dvadsať rokov po jej smrti, z tohto majetku sa stal hotel. Kráľovná odišla do Mentheho rezidencie, vily San Michele, aby sa po ránach spolu s Munthemu prechádzali okolo ostrova. Munthe a kráľovná tiež organizovali večerné koncerty v San Michele, na ktorých kráľovná hrala na piáno. Spoločne zdieľali lásku k zvieratám. Kráľovná bola často videná so psom na vôdzke a podporovala Mutheho úsilie kúpiť Mount Barbarossa, ktorý by sa používal ako útulok pre vtáky. Munthe a kráľovná boli upodozrievaní z toho, že sú milenci, hoci tieto fámy sa nikdy nepotvrdili.
Ovsište
Dejiny
V katastrálnom území pôvodnej obce bola poľovnícka strelnica. Dve pôvodné budovy a tri drevené chatky z areálu strelnice môžeme nájsť na Ulici Medveďovej.
Viktória Bádenská
Kráľovná
Kráľovná Viktória trávila veľa času v zahraničí zo zdravotných dôvodov, keďže švédske podnebie bolo považované za nevyhovujúce pre ňu a počas jej posledných rokov panovania ako kráľovnej, zriedkakedy bola prítomná vo Švédsku: zúčastnila sa na oficiálnej návšteve Nórska v roku 1921, návšteve Dalarny v roku 1924 a Fínska v roku 1925, ktorá bola jej poslednou oficiálnou návštevou na poste kráľovnej; hoci navštívila Švédsko na manželove narodeniny v roku 1928, neukazovala sa na verejnosti. Počas týchto osláv, niekto zbadal siluetu ženy za závesom v kráľovskom paláci v Štokholme: zamával jej a ona mu odmávala s vreckovkou. Po tomto, odišla zo Švédska do Talianska už nadobro: zomrela o dva roky na to. Bola 855. dámou kráľovského Rádu kráľovnej Márie Lujzy.
Ovsište
Dejiny
Pamiatkou na časy nie tak vzdialené je jazdecký areál Slávie SVŠT. Dočasný areál bol vybudovaný v 60. rokoch vo "Weisgrube", v jame po bývalom futbalovom ihrisku, medzi Sosnovou a Kruhovou ulicou. Terajší areál na konci Májovej ulice bol vybudovaný nadšencami jazdeckého športu na mieste jazera, nazývaného miestnymi "Halasto/Halastov".
Viktória Bádenská
Smrť
Na sklonku svojho života, s upadajúcim zdravím, Munthe jej odporučil, aby sa už dlhšie nezdržiavala na Capri, ale vrátila sa do Švédska na nejaký čas. Presťahovala sa do Ríma. Jej posledná návšteva vo Švédsku bola pri príležitosti 70. narodenín jej manžela v roku 1928. Kráľovná Viktória zomrela dňa 4. apríla 1930 v jej dome Villa Svezia v Ríme vo veku 67 rokov.
Genealógia
Po smrti jej bezdetného brata, veľkovojvodu Fredericka II. Bádenského v roku 1928, sa Viktória stala dedičkou po svojom prastarom otcovi kráľovi Gustávovi IV. Adolfovi Švédskemu, ktorý bol zosadený v roku 1809. Rod Bernadottovcov bol zvolený na švédsky trón v roku 1810 a vládne doposiaľ. Viktóriin syn Gustáv VI. Adolf Švédsky, mohol tak vyhlásiť, že je priamym dedičom po Gustávovi IV. z Holstein-Gottorp (švédka línia)a rodu Vasa, rovnako ako aj rodu Bernadotte.
Zenit (rozlišovacia stránka)
Zenit môže byť:
Dlhé diely
Dlhé diely (historický miestny názov Longital) je miestna časť v mestskej časti Karlova Ves.
História
Miesto, kde sa v dnešných rokoch rozprestierajú Dlhé diely, boli ešte koncom 70. tych rokov vinohrady, kde sa pestoval veľmi kvalitný vinič, ktorý bol známy ešte za čias Rakúsko-Uhorska a bol veľmi vyhľadávaný v celej monarchii. Taktiež tu boli záhrady, v ktorých sa pestovalo prevažne ovocie a to najmä Karloveské egreše, ktoré boli taktiež za Rakúsko-Uhorska známe. Začiatkom 80. tých rokov sa začala mohutná výstavba panelových domov na tomto území, čím sa navždy zrušil charakter a výzor tejto krásnej oblasti. Zanikli všetky vinohrady a dnes vinič a karloveský egreš pestuje už len pár pôvodných obyvateľov a to najmä v starej časti Karlovej Vsi.
Polohopis
Dlhé diely sa nachádzajú v mestskej časti Karlova Ves. Sú orientované v západnej časti Bratislavy v kopcovitom teréne v blízkosti hraníc s Rakúskom, od ktorého ich oddeľuje len Dunaj. Je z nich výhľad na Bratislavu a Hainburg. Dlhé diely sa začínajú na začiatku Malých Karpát a vďaka tomu je terén Dlhých dielov veľmi kopcovitý. Hneď nad Dlhými dielmi začína Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty.
Podnebie
Podnebie je tu ako v ostatnej časti Bratislavy teda mierne podnebie kontinentálneho charakteru. Priemerná ročná teplota je tu 10 °C. Zaujímavosťou Dlhých dielov je však častá odlišnosť počasia od zvyšných častí Bratislavy. Nakoľko sa nachádzajú v kopcovitom teréne, v jesenných dňoch je tu veľmi často hmla, no v Karlovej Vsi hmla už nie je. To isté platí aj v zime kedy tu sneží, a v iných mestských častiach Bratislavy nie.
Parky, lesy, flóra, fauna
Dlhé diely patrili medzi bohatú časť, v ktorej bol dostatok zelene a aj dostatok trávnatej plochy. V poslednom čase však zeleň chýba – najmä kvôli rozsiahlym stavebným projektom, keďže výstavba nebola regulovaná. Na konci Dlhých dielov sa nachádza jezuitský les, na dvoroch medzi panelovými domami sú trávnaté plochy a množstvo vysadených stromov rôzneho druhu. K flóre a faune Dlhých dielov možno zaradiť aj Chránenú krajinnú oblasť Malé Karpaty.
Ulice a námestia
náhľad|Detské ihrisko a v pozadí kovové prvky slúžiace ako dekorácia Hlavným centrom Dlhých dielov je pešia zóna tiahnúca sa od Ulice Ľudovíta Fullu až po Cikkerovu ulicu. Jej hlavným bodom je námestie pred supermarketom Billa, kde sú lavičky, občerstvenie a aj posedenie. Na lampách sú zavesené okrasné živé kvety a vyššie sú vysadené stromy. Na tomto námestí sú zaujímavé hlavne kovové prvky rôznych tvarov. Na Dlhých dieloch sú ulice pomenované hlavne po významných osobnostiach. Taktiež sú tu tri ulice s menami Dlhé diely – od I až po III. Na týchto uliciach sa nachádzajú hlavne rodinné domy, ktoré stoja v blízkosti panelových, a tak tvoria zaujímavé architektonické riešenie. Z významných mien ulíc tu nájdete napr. ulicu Ľudovíta Fullu, Jamnického ulicu, alebo ulicu Hany Meličkovej.
Vzdelávacie inštitúcie
Pri stavbe Dlhých dielov sa počítalo aj s tým, že bude nedostatok škôl, a preto sa tu postavili až tri základné školy. Z toho dve, Základná škola Alexandra Dubčeka a Základná škola Jána Amosa Komenského, sa v roku 2004 spojili. Do priestorov školy sa v roku 2006 nasťahovalo súkromné gymnázium Esprit, ktoré si od školského roka 2009/2010 prenajalo časť budovy bývalej Základnej školy Jána Amosa Komenského. V budove od 1. septembra 2008 pôsobí Súkromná základná škola pre žiakov s intelektovým nadaním (SZŠ CENADA ), ktorá realizuje aj experimentálne overovanie vzdelávania intelektovo nadaných detí (od 4 do 6 rokov) v úvodných ročníkoch základnej školy. Od 1. septembra 2014 tu začalo činnosť aj 8-ročné Súkromné gymnázium pre žiakov so všeobecným intelektovým nadaním (SG CENADA ). Za školou je veľký športový areál, pri ktorom čoskoro pribudne aj viacúčelová športová hala.
Neďaleko Dlhých dielov sa v starej Karlovej Vsi nachádza aj stredná škola, a to Gymnázium Ladislava Sáru, ktoré má všeobecnovzdelávacie zameranie, ale aj bilingválne s jazykom talianskym.
Jednosmerná komunikácia
Jednosmerná komunikácia je komunikácia medzi objektom A a B, keď existuje iba prenos informácie z objektu A na objekt B alebo iba prenos informácie z objektu B na objekt A.
Dlhé diely
Gastronomické zariadenia
Na Dlhých dieloch sa nachádza veľké množstvo občerstvení, reštaurácií, barov a krčiem. Všetky tieto zariadenia sú využívané v hojnom počte. Nakoľko je tu stravovacích zariadení dosť, je medzi nimi veľká konkurencia a preto majú svoje ceny na prijateľnej úrovni. Zo známejších reštaurácií sú to napr. pizzéria a reštaurácia Belavijo, reštaurácia Rotunda, palacinkáreň Mexiko, palacinkáreň Vikaro, pizza a pasta Jedna Báseň, reštaurácia Reštika, reštaurácia El Barrio a iné. Všetky tieto prevádzky ponúkajú aj denné menu. Ďalej sa tu nachádzajú donáškové služby ako napríklad, pizzéria Pepano, pizzéria Paradiso, Šup Šup pizza a pizzéria Deliverix. Všetky tieto prevádzky robia aj rozvoz. Je tu aj veľký počet pubov a barov ako napríklad Long Pub, Pub u Hada, Pub u Kľúčika, Kaviareň Melissa, Coins Pub, Pub Maják, Šport pub, Budejovická piváreň a rôzne iné.
Šport
Sídlisko Dlhé diely ponúka bohaté športové možnosti. Na celom sídlisku je niekoľko ihrísk. Na Jamnického ulici  nájdeme viacúčelové ihrisko s možnosťou zahrania si futbalu, basketbalu, tenisu či hokejbalu. Nájdeme tu aj menšiu horolezeckú stenu. Ďalší veľký športový areál je pri Základnej škole A. Dubčeka. Nájdeme tu ihriská na tenis, basketbal, bežeckú dráhu, mini futbalové ihrisko s umelou trávou. A pripravuje sa tu výstavba viacúčelovej športovej haly.
Obchodná sieť
Celé sídlisko bolo spočiatku projektované len s jediným obchodným domom – centrum Pátek, neskôr odkúpený spoločnosťou Delvita a dnes už dlhé roky ako supermarket Billa. V decembri roku 2009 pribudlo na Kresánkovej ulici Tesco Expres – menší formát známej siete hypermarketov na Slovensku, ktoré aspoň čiastočne zmiernilo toto negatívum. Ale už na začiatku roku 2011 pribudlo na Majerníkovej ulici v priestoroch bývalých súkromných potravín ďalšie Tesco Expres, čím sa Dlhé Diely stali jediným sídliskom na Slovensku, kde sú dve predajne Tesco vzájomne najbližšie k sebe samým. V roku 2011 sa však konečne otvoril komplex supermarketu Terno na Kresánkovej ulici, priamo oproti Tescu Expres, čím ponúkol dlhodielčanom širokú možnosť výberu, v ktorom obchode nakupovať. Netreba zabúdať ani na supermarket Lidl otvorený v roku 2008, ktorý sa nachádza na Karloveskej ulici a je hojne navštevovaný. Na sídlisku sú aj súkromné obchody, ktoré ale postupne zanikajú kvôli konkurencii. Sídlisko Dlhé diely ešte stále čaká na svoj vlastný obchodný dom, kde by boli všetky služby. Takýto obchodný dom sa plánuje v Karlovej Vsi v mieste Bratislavskej vodárenskej služby. V roku 2016 spoločnosť Kaufland ozrejmila svoj plán vybudovať v blízkosti Molecovej ulice hypermarket Kaufland.
Občianska vybavenosť
náhľad|Kostol a základná škola Sídlisko Dlhé diely disponuje okrem menej dobrej obchodnej sieti aspoň dobrou občianskou vybavenosťou. Sídli tu niekoľko menších firiem, je tu sieť lekárni a lekárov. Sú tu až štyri lekárne. V minulosti sa na tomto sídlisku plánovalo aj zdravotnícke centrum, ktoré sa pre nedostatok peňazí nikdy nedokončilo a dnes na jeho základoch stoja nájomné byty. Taktiež tu nájdeme prvú Slovenskú samoobslužnú práčovňu, známu DVD a Blu-ray požičovňu House of Fun, štyri kaderníctva a štyri kozmetické salóny, zelovoc známy svojou širokou ponukou ovocia a zeleniny, päť novinových stánkov, domáce potreby, drogériu DM Markt, papiernictvo, železiarstvá, kopírovacie služby, kľúčovú službu a iné služby. Dlhé diely majú taktiež aj svoju vlastnú poštu Ba 44 aj s pobočkou Poštovej banky. Na sídlisku sa nachádzajú dve filiálky Slovenskej sporiteľne, ďalej filiálky VÚB, Tatra Banky, ČSOB a Prima banky.
Spoločenské problémy
Dlhé diely nemajú takmer žiadne spoločenské problémy. Sú situované v bratislavskom obvode s najmenšou kriminalitou zo všetkých obvodov. Je tu malá kriminalita a policajti tu riešia málo problémov, čo v praxi znamená, že sa ľudia iba veľmi zriedka stretávajú so spoločenskými problémami, preto Dlhé diely patria medzi obvody s najnižšou kriminalitou.
Doprava
Najväčším problémom tohto sídliska je doprava, lebo je situované v kopcovitom teréne a v zime je pri hustejšom snežení väčšinou neprejazdné. Do roku 2006 tu jazdili len krátke autobusy, ktoré kapacitne nestačili už koncom 90-tych rokov. Na Dlhé diely boli už od začiatku plánované trolejbusy a tento zámer sa podarilo naplniť až v roku 2006 kedy tu začali premávať prvé trolejbusy. Sú to trolejbusy Škoda 25Tr a ako prvé na Slovensku mali duálny pohon – a to elektrický a dieselový. Trolejbusy sú v prednej časti nízkopodlažné, v zadnom kĺbe majú jeden schod. Ich trať je jedinečná aj tým, že nie je napojená na ostatnú trolejovú sieť. Toto napojenie sa len plánuje a jeho realizácia je ešte vzdialená. Pri plánovaní metra sa myslelo aj na Dlhé diely a malo tu mať jednu alebo dve zástavky. Nakoľko sa metro v Bratislave nevybudovalo a v najbližších tridsiatich rokoch sa ani neplánuje, Dlhé diely budú závislé len od trolejbusovej dopravy.
Eivør Pálsdóttir
Eivør Pálsdóttir (* 21. júl 1983, Syðrugøta, Faerské ostrovy) je faerská speváčka.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1994
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1994 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 1994, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 6.11. novembra 1993 formou jediného turnaja v austrálskom Sydney a zúčastnilo sa jej 5 družstiev. Tie súťažili o 2 postupové miesta na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnili v Taliansku. Nováčikmi ázijskej kvalifikácie na MS boli 3 družstvá: 🇦🇺, 🇮🇷 a 🇯🇵.
Už predtým si účasť na MS z kontinentálneho šampionátu 1993 zabezpečila 🇰🇷.
Výsledky
🇦🇺 Sydney
2014 Vasilevskis
2014 Vasilevskis je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil A. R. Klemola 2. mája 1973.
Boris Feoktistovič Safonov
Boris Feoktistovič Safonov (* 26. august 1915, Siňavino – † 30. máj 1942, Barentsovo more, severne od mesta Murmansk) bol sovietsky stíhací pilot a letecké eso, dvojnásobný Hrdina Sovietskeho zväzu (1941, 1942). Bol prvým, kto bol vyznamenaný týmto vyznamenaním dvakrát.
Život
Boris Feoktistovič Safonov sa narodil 26. augusta 1915 v dedinke Siňavino v Tulskej gubernii. Pochádzal z rodiny ruského roľníka. Po skončení základnej školy študoval na tulskej železničnej priemyslovke, v roku 1930 vstúpil do Komsomolu. Keďže sa zaujímal o letectvo, vstúpil onedlho na to do Osviachimu, kde absolvoval letecký kurz. V roku 1933 bol povolaný do armády. Následne absolvoval kačinskú leteckú školu a v roku 1940 sa stal letcom sovietskej severnej flotily. Zúčastnil sa sovietsko-fínskej vojny. Pluk mal základňu za polárnym kruhom, blízko mesta Murmansk.
náhľad|vľavo|Boris Safonov v roku 1942
Bojov sa zúčastňoval od prvých dní operácie Barbarossa na strojoch I-16 typ 18. Veľmi známy je jeho stroj I-16 č. 11 v zelenej kamufláži s veľkým bielym nápisom „Za Stalina!“ na ľavej strane (3a Сталинa!) a „Smrť fašistom!“ (Смерть фашистам!) na pravej strane. Bol údajne jedným z prvých letcov severnej flotily, ktorí počas bojov zostrelili nemecké lietadlo, keď 24. júna po dlhom prenasledovaní zostrelil nad Rybárskym polostrovom dvojmotorový Ju 88 (podľa niektorých He 111). 7. júla deväť I-16 pod Safonovovým velením zaútočilo na skupinu nemeckých Ju 87 Stuka a Bf 109, podarilo sa im zničiť 7 Štúk a jeden Bf 109 bez straty jediného stroja.
Medzi 28. júnom a 28. augustom 1941 vykonal 130 bojových vzletov, zúčastnil sa 32 vzdušných súbojov a zostrelil 11 nepriateľských lietadiel.
30. mája 1942 uskutočnil v tej dobe už podplukovník Boris Safonov svoj posledný let, keď velil 4 strojom, ktoré mali poskytnúť letecké krytie britskému konvoju PQ-16. Pri hliadkovaní spozorovali skupinu nemeckých Ju 88 a napadli ich. Safonov zostrelil 3 nepriateľské stroje, no motor jeho Kittyhawku sa čoskoro zastavil. Dôvod poruchy motora nebol dodnes presne objasnený. Podľa niektorých zdrojov bol zostrelený jedným zo strelcov Ju 88 z I./KG 30, na ktoré zaútočil. O 10:35 dopadol jeho stroj na vodnú hladinu. Bez rýchlej pomoci, ktorú mu nestihli poskytnúť ani lode z konvoja však bol v mrazivej vode odsúdený na rýchlu smrť podchladením.
Safonov dosiahol najmenej 25 potvrdených samostatných zostrelov a 14 ďalších v skupine. Podľa iných údajov 30 potvrdených a 3 v skupine. Celkovo uskutočnil 234 bojových letov a bol vo svojej dobe najúspešnejším žijúcim sovietskym stíhacím letcom.
14. júna 1942 mu posmrtne udelili druhú hviezdu Hrdinu Sovietskeho zväzu. Safonov bol prvým človekom, ktorý bol vyznamenaný titulom Hrdina ZSSR.
Tranquility
náhľad|Modul Tranquility náhľad|Tranquility zvnútra
Boris Feoktistovič Safonov
Život
Po vojne bola po ňom pomenovaná obec v Murmanskom kraji. Je po ňom pomenovaná medaila udeľovaná letcom vojenského námorníctva, i jedna z perutí lietadlovej lode admirál Kuznecov.
Tranquility
Tranquility (Node 3) je modul Medzinárodnej vesmírnej stanice. Modul postavila ESA a Talianska vesmírna agentúra, 20. novembra 2009 prešiel do vlastníctva NASA. K stanici bol modul dopravený raketoplánom Endeavour počas misie STS-130 a 12. februára 2010 sa stal jej trvalou súčasťou, keď bol pripojený k ľavému spojovaciemu uzlu modulu Unity. Z druhej strany je k Tranquility pripojený spojovací adaptér PMA-3 a zospodu (smerom k Zemi) modul Cupola.
Účel
Modul obsahuje najvyspelejšie systémy podpory života. Tieto systémy recyklujú odpadovú vodu a regenerujú kyslík pre posádku stanice. Okrem toho má Tranquility systém sledovania a revitalizácie atmosféry v ISS. Modul tiež obsahuje WC a priestor pre hygienu. Tranquility bude hlavne používaný pre cvičenie a ukladanie materiálov používaných pre prácu v Cupole.
Gignac (kantón)
Gignac je francúzsky kantón v obvode Lodève v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho 21 obcí.
Salies-de-Béarn (obec)
Salies-de-Béarn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jenisejskí Kirgizi
Jenisejskí Kirgizi (ďalšie varianty mena pozri analogicky v článku Kirgizi) boli turkické kmene, ktoré žili od staroveku na hornom toku Jeniseja, najmä na území Minusinskej kotliny.
V 6. storočí vytvorili Jenisejskí Kirgizi štátný útvar, ktorý zanikol v 13. storočí podrobením Mongolmi. V 17. a 18. storočí pod tlakom Rusov a Ojratov (západomongolských kmeňov) časť Jenisejských Kirgizov odišla z horného toku Jeniseja na juh do Žetysu. Táto časť sa podieľala na etnogenéze Kirgizov. Časť, ktorá zostala v pôvodných sídliskách, sa rozhodujúcou mierou podieľala na etnogenéze Chakasov.
Kultúrne a jazykovo boli Jenisejskí Kirgizi turkické kmene, ale etnicky mohli byť zmesou rôznych ľudí. Boli opisovaní v textoch dynastie Tchang ako ľudia s primárne kaukazskými rysmi a niektorými východoázijskými črtami.
Jenisejskí Kirgizi boli kočovní pasteri, venovali sa ale aj poľnohospodárstvu. Zanechali po sebe početné nápisy na kamenných stélach, písané staroturkickým runovým písmom.
Poznámky
<references group="pozn."/>
Lúčka
Lúčka môže byť:
Zoznam planétok 116251 – 116500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Becky Bullerová
Becky Bullerová je americká speváčka a huslistka Blue Grass hudby.
Rick Astley
náhľad|Astley na festivale v [[Singapure]]
Richard Paul Astley (* 6. február 1966, Newton-le-Willows, Lancashire, v súčasnosti Merseyside) je anglický spevák, textár a hudobník. Astley je ženatý s producentkou Lene Bausager a majú 1 dcéru.
Bohumil Gallo
Bohumil Gallo (* 21. marec 1928, Martin) je fotograf.
Životopis
Vyučil sa roku 1945 na učňovskej škole a v Horníkovom ateliéri v Martine, kde aj v roku 1946-1960 pracoval. Od 1970 bol reprodukčným fotografom vo vydavateľstve ČSTK Pressfoto v Banskej Bystrici. Venoval sa portrétnej, divadelnej a reklamnej fotografii, získal skúsenosť v reprodukcii výtvarných diel. Publikoval v divadelnej tlači, spolupracoval s vtedajšou Oblastnou galériou, dnešnou Stredoslovenskou galériou v Banskej Bystrici.
Dirt Jumping
right|thumb|Typický bicykel na Dirt Jumping
Dirt Jumping, niekedy skrátené na DJ, je jedna z freeride disciplín horskej cyklistiky.
Charakteristika
Koncepčne je cieľom tejto disciplíny jazda (resp. let) na skupinách skokov, kde sa počas letu snaží biker urobiť určité triky, spočívajúce v rôznych pohyboch telom alebo bicyklom. Tieto triky sú väčšinou dobre známe komunitám freeriderov. Najznámejšie sú pravdepodobne tieto:
Väčsina týchto trikov tiež obsahuje rôzne rozšírenia, ako napríklad dvojité urobenie triku (double backflip, 720, double tailwhip atd.) alebo nuancie v prevedení triku (napr. inverted table).
Pokročilí rideri sa tiež usilujú o tzv. combo, čiže kombináciu týchto (a mnoho iných) trikov počas jedného letu, napr. 360 tailwhip, backflip no hander, atď.
Najbližšia kategória Dirt Jumpingu je pravdepodobne MTB Street.
2015 Kachuevskaya
2015 Kachuevskaya je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 4. septembra 1972.
Bratislava – mestská časť Petržalka
náhľad|Časti Petržalky
Bratislava – mestská časť Petržalka (iné názvy: Bratislava-Petržalka, Mestská časť Petržalka, Petržalka;, , ) je mestská časť Bratislavy s najväčším počtom obyvateľov a jedna z najhustejšie obývaných oblastí na Slovensku i v strednej Európe.
Pôvodne to bola vidiecka obec pri Bratislave s názvom Engerau. (z „užšia niva“). Nachádza sa na pravom brehu rieky Dunaj a v súčasnosti má okolo 100 000 obyvateľov. S ľavým brehom Dunaja ju spája 5 mostov – Starý most, Most SNP, Prístavný most, Most Lanfranconi a Most Apollo, ktorý bol uvedený do prevádzky v septembri 2005.
Podstatná časť územia Petržalky je zastavaná betónovými panelovými obytnými domami. Nachádzajú sa tu aj dve jazerá: štrkový Veľký Draždiak a Malý Draždiak; centrálnu zónu tvorí Chorvátske rameno, vodohospodársky kanál odvádzajúci spodnú vodu a sčasti kopírujúci trasu niekdajšieho ramena Dunaja, po ktorom má meno. Nechýba ani obchodné a zábavné centrum Aupark, obchodná zóna Danubia, priemyselná zóna v priestoroch bývalej továrne Matador a taktiež dostihová dráha, určená okrem tradičných dostihov aj na sobotnú „burzu“.
Podnebie a počasie
náhľad|Technopol Podnebie Petržalky patrí medzi najsuchšie a najteplejšie oblasti Slovenska. Vyskytujú sa tu veľké výkyvy v rámci jednotlivých rokov, mesiacov, dní, či už aj dňa a noci. Zrážok spadne ročne okolo 500 - 600 mm a vyskytuje sa priemerne 30 búrok, najmä v letnom období. Priemerná ročná teplota je okolo 10° C. Podnebie je mierne, s kontinentálnymi črtami. Letá sú teplé, teplota najteplejšieho mesiaca je v priemere 2228 °C. Teplota najchladnejšieho mesiaca v roku je v priemere −0,5−4 °C. V marci, apríli, septembri a októbri je veľmi premenlivé počasie s veľkými výkyvmi medzi dňom a nocou, i medzi jednotlivými rokmi. Vyskytuje sa okolo 30 dní so snehovou pokrývkou. Slnečný svit zahŕňa v priemere za jeden rok 19502000 hodín.
Parky, lesy, flóra, fauna
náhľad|vpravo|[[Sad Janka Kráľa v Petržalke]] náhľad|vľavo|upright|[[Pečniansky les medzi mostom Lanfranconi a Novým mostom]] Napriek tomu, že je Petržalka bohatá na zeleň, má po Starom Meste najmenší podiel zelenej plochy na jedného obyvateľa zo všetkých bratislavských mestských častí. Nachádza sa tu najstarší verejný park v strednej Európe, Sad Janka Kráľa, ako aj množstvo malých lužných lesíkov, Chorvátske rameno i dve jazerá. V Petržalke sa nachádza chránená krajinná oblasť, lužný les Starý háj. Petržalka patrí medzi významné lokality zimovania labutí, každoročne sa ich tu zdržuje okolo 200. Zdržuje sa tu aj veľký počet kačiek a iných vtákov, najmä v okolí Chorvátskeho ramena a oboch jazier.
Turistické atrakcie
Jednou z najznámejších atrakcií Petržalky je reštaurácia UFO na Moste SNP vo výške 85 metrov a vyhliadková plošina vo výške 95 metrov, ktorá je známa aj ako symbol modernej Petržalky a Bratislavy. Novou atrakciou Petržalky bude pravdepodobne vyhliadková reštaurácia na hornom poschodí budovy Vienna Gate.
Miestne časti
náhľad|vpravo|[[Chorvátske rameno v Petržalke]] Petržalka je rozdelená na miestne časti a lokality.
Ulice a námestia
Petržalka bola budovaná ako sídlisko, nemá teda jasne definované centrum. Za centrum Petržalky ako mestskej časti je možné považovať napríklad Námestie hraničiarov. V posledných rokoch však v Petržalke prebieha intenzívna výstavba, ktorej cieľom je premeniť Petržalku na plnohodnotné mesto. Ako príklad je možné uviesť Petržalské korzo, chodník pre chodcov a cyklistov, spájajúci ľavobrežné centrum Bratislavy od Nového mosta s petržalskou medzinárodnou železničnou stanicou. „Korzo“ prechádza aj cez Nobelovo námestie, ktoré patrí medzi najznámejšie a najkrajšie petržalské námestia. Do Petržalky patrí aj nové Námestie Jána Pavla II. neďaleko Markovej ulice.
Ako centrálne korzo slúži aj okolie Chorvátskeho ramena, okolo ktorého je vybudovaný chodník po celej jeho dĺžke slúžiaci tak chodcom, ako aj cyklistom a korčuliarom.
Severná časť Petržalky patrí do plánovaného projektu celomestského centra Bratislavy, kam patrí aj nábrežie Dunaja na jeho ľavom brehu. V tejto časti Petržalky prebieha intenzívna výstavba nových moderných budov, predovšetkým v okolí Einsteinovej ulice. Premena najväčšieho sídliska na moderné mesto sa dosahuje urbanizáciou aj okolia hlavných ťahov Panónskej a Dolnozemskej. Do budúceho celomestského centra patrí predovšetkým nezastavané územie medzi Novým mostom a Starým mostom, kde je naplánovaná rozsiahla výstavba, ktorá má premeniť túto časť na atraktívne korzo. V roku 2006 sa v týchto oblastiach nachádzala divoká zeleň, predovšetkým zvyšok lužných lesov, ktoré by bolo treba vyrúbať, s čím nesúhlasí veľa obyvateľov.
Od roku 2008 sa plánuje začiatok výstavby zóny Petržalka City, ktorá má radikálne pretvoriť centrum tejto mestskej časti, pričom projekty počítajú s výstavbou vysokopodlažnej aj nízkopodlažnej zástavby a novou zeleňou a parkmi. Dotknutá oblasť sa nachádza v okolí plánovanej električkovej trate pri Chorvátskom ramene. Táto lokalita okolo Chorvátskeho ramena bola pôvodne aj plánovaná ako centrum mestskej časti, mala tadiaľto prechádzať centrálna os Petržalky a nosný systém hromadnej dopravy, svojho času to malo byť klasické ťažké metro.
V západnej časti Petržalky, v časti Kapitulský dvor, sa zachovali niektoré ulice pôvodne starej Petržalky, tvorené rodinnými domami.
Kultúra
V Petržalke je niekoľko domov kultúry, prakticky v každej miestnej časti, napríklad DK Ovsište, DK Zrkadlový háj, DK Lúky a pod., kde pravidelne prebiehajú kultúrne podujatia a koncerty, ako aj premietania filmov. Na nábreží Dunaja sa nachádza zrekonštruované divadlo Aréna, ktoré patrí medzi veľmi významné divadlá v Bratislave. Okrem divadiel je tu aj moderné multikino Cinema City v stredisku Aupark disponujúce 12 modernými kinosálami.
Vzdelávacie inštitúcie
Najdôležitejšou vzdelávacou inštitúciou v Petržalke je Ekonomická univerzita v Bratislave. Nachádza sa tu aj Fakulta manažmentu City University a na Tematínskej ulici 10 (v budove bývalej ZŠ) Fakulty masmédií, informatiky, ekonómie a podnikania súkromnej Bratislavskej vysokej školy práva so sídlom na Tomášikovej ulici v Ružinove. Zo stredných škôl a gymnázií medzi najdôležitejšie patria, Gymnázium Alberta Einsteina, ktoré je aj najstarším gymnáziom v Petržalke, Evanjelické lýceum, Gymnázium Mercury, Gymnázium Pankúchova (spolupráca s Venglošovou futbalovou akadémiou) a Gymnázium Kremnická. Na Hálovej ulici v priestoroch bývalej základnej školy sa nachádza stredná priemyselná škola elektrotechnická, ktorá sa predtým nachádzala na Markovej ulici. Na Hálovej sa nachádza aj Slovenská pedagogická knižnica. Na Dudovej ulici sa nachádza obchodná akadémia.
Architektúra
Hoci väčšina územia modernej Petržalky je zastavaná obytnými panelovými bytovkami s výškou 4 až 12 podlaží, nachádza sa tu aj niekoľko moderných kostolov, najnovším je katolícky Kostol Svätej rodiny na budúcom námestí pri Chorvátskom ramene. Okrem bytových domov a kostolov sa tu nachádza niekoľko moderných výškových budov. Najvyššou budovou v Petržalke je Aupark Tower s výškou 96 metrov pri Auparku, dvojica veží Technopol s výškou 90 metrov na Kutlíkovej ulici a výšková budova výstaviska Incheba Expo na Einsteinovej ulici s výškou 85 metrov.
V Petržalke sa nachádza aj časť pôvodnej výstavby rodinných domov, ktoré tu ostali ešte z čias starej Petržalky. Táto pôvodná výstavba sa nachádza hlavne v časti Dvory, v blízkosti kúpaliska Matador.
Na Viedenskej ceste sa kedysi nachádzal starý kostol, ktorý bol zbúraný v roku 1935 kvôli rozšíreniu cesty pri prestavbe električkovej trate.
Gastronomické zariadenia
Na nábreží Dunaja sa okrem historickej budovy divadla Aréna nachádza aj novootvorená reštaurácia Au Café, ktorá sa tu nachádzala ešte za čias starej Petržalky a bola znovu otvorená v roku 2003, ako aj objekt reštaurácie Leberfinger, ktorý má asi 250 ročnú minulosť. V blízkosti je aj dobová reštaurácia Aušpic a reštaurácia Mýtny domček. V novej polyfunkčnej budove postavenej medzi Jantárovou cestou a Krasovského ulicou, susediacou so sadom Janka Kráľa, je nová reštaurácia Pri Starom moste.
Na území dnešnej Petržalky sa samozrejme nachádza nespočetné množstvo gastronomických zariadení, od jednoduchých občerstvení napr. Nonstopka v Ovsišti, až po luxusné reštaurácie ako napr. Fou Zoo. Najviac gastronomických zariadení je typu pizzeria. Nachádzajú sa tu aj siete fastfoodov svetových značiek, napríklad McDonald's v Auparku, na Budatínskej ulici a v Danubii, KFC v Auparku a v Relaxxe alebo Pizza Hut taktiež v najväčšom obchodnom centre mestskej časti.
Veľkej obľube, najmä v letných mesiacoch, sa teší Rančík u Kanga, sídliaci na Starohájskej ulici v tesnej blízkosti Petržalskej hrádze. Na obrovskom pozemku sa nachádzajú drevené budovy, ktoré pochádzajú ešte z čias Starej Petržalky, ako aj veľké detské ihrisko, ihrisko pre Pétanque, vonkajšie plochy so stolmi a grilom, na ktorom sa pripravujú domáce zabíjačkové špeciality, ako aj kultúrne vložky rôznych dj-ov a zábavových hudobných skupín.
Turistika a šport
V Petržalke je veľa možností na šport, hlavne na cyklistiku a in-line korčuľovanie. Cez Petržalku, Rusovce a Čunovo vedie medzinárodná Dunajská cyklistická cesta, ktorá spája Maďarsko a Rakúsko. Cesta sa začína pri hranici s Rakúskom, pokračuje pri nábreží Dunaja, Rusovce, Čunovo a vedie až do Gabčíkova.
Šport
Pri cyklistickej ceste smerom do Čunova pri Prístavnom moste sa nachádza jazdecký klub a jazdecký areál, ktorý sa každoročne využíva aj na medzinárodné jazdecké súťaže.
Na Vlasteneckom námestí a na Pankuchovej ulici sa nachádzajú športové haly, kde je možné napríklad hrať bedminton, alebo sálový futbal počas celého roka. Na Tupolevovej ulici sa nachádza Petržalská plaváreň prístupná verejnosti a Petržalské bowlingové centrum.
Športové kluby
náhľad|vpravo|[[Veľký Draždiak]] V Petržalke pôsobí známy futbalový klub FC Petržalka 1898. Predchodca Artmedie bol založený ešte v 19. storočí, vtedy patril k najsilnejším vidieckym klubom Uhorska. Klub hral 2 roky v 1. česko-slovenskej lige. Najväčší úspech dosiahol v roku 2005, majstrovský titul a pod názvom Artmedia Bratislava sa prebojoval do hlavnej fázy Champions League, čo sa dovtedy podarilo len jedinému slovenskému klubu - 1. FC Košice (v roku 2010 sa tento úspech podaril aj klubu MŠK Žilina). FC Petržalka však bol dlho jediným slovenským klubom, ktorý sa v ére samostatnosti zúčastnil jarnej fázy niektorej z európskych súťaží. Až v roku 2023 ho napodobnil Slovan Bratislava účasťou vo vyraďovacej fáze Konferenčnej ligy.
Bývalý štadión FC Artmedia sa nachádzal v blízkosti Sadu Janka Kráľa pri Starom moste, kde tento klub sídlil od svojho založenia v roku 1898. 5.8.2012 v stretnutí s juniormi Nitry prvýkrát otvoril svoje brány nový štadión v areáli bývalej ZŠ na ulici M.C.Sklodowskej 1 v Ovsišti s plánovanou kapacitou 3 601 divákov (v súčasnosti cca 450 sediacich). Od školského roku 2011/2012 tu takisto vznikla nová Súkromná športová stredná odborná škola - odbor športový manažment a výživa a šport. Momentálne FC Petržalka 1898 pôsobí v TIPOS III. lige Západ, kde bojuje o popredné priečky.
Okrem futbalu je v Petržalke basketbalový tím hrajúci svoje zápasy v DK Lúky.
Zábava a voľný čas
Na nábreží Petržalky sa od konca 19. storočia až do konca 90. rokov nachádzal jediný stály lunapark v Bratislave, v rokoch 2003 až 2004 bol zrušený, aby bol neskôr postavený inde. Zatiaľ nie je známe miesto, kde sa v budúcnosti bude nachádzať a čo bude na mieste bývalého lunaparku na Tyršovom nábreží stáť. Na tomto nábreží odspieval svoj koncert aj Sir Elton John v roku 2005. V lete sa tu nachádzala T-com piesočnatá pláž, kde mohli ľudia relaxovať.
Kedysi sa pri Dunaji nachádzalo prírodné kúpalisko Lido, ktoré fungovalo predtým, ako bolo postavené Kúpalisko Tehelné pole. Začiatkom 60. rokov sa vybudovalo ďalšie letné kúpalisko Matador, s 50m plaveckým bazénom, menším 25m bazénom a dvomi detskými plytkými bazénmi. S menšími prestávkami funguje dodnes.
Kedysi sa na území Petržalky nachádzali aj dve kiná, Partizán a Iskra. Kino Partizán stálo na mieste dnešného Auparku a slúžilo svojmu účelu do roku 1982, kedy sa budova v rámci hromadnej asanácie pôvodnej zástavby zbúrala. Kino Iskra bolo vybudované začiatkom 60. rokov 20. storočia a stálo v blízkosti Kostola Povýšenia svätého Kríža. Takisto ho zbúrali v roku 1982. Po vybudovaní panelovej zástavby v 80. rokoch sa vybudovali v Petržalke tri domy kultúry: Ovsište, Zrkadlový Háj a Lúky, ktorých kinosály nahradili niekdajšie kiná. Po vybudovaní multiplexu s 12 kinosálami v nákupnom stredisku Aupark sa premietajú filmy len v DK Zrkadlový Háj. V roku 2022 bolo zdigitalizované a vynovené kino v DK Lúky a opäť sa premieta aj v tejto sále.
Obchodná sieť
náhľad|vľavo|[[Aupark (Bratislava)|Aupark]] Najznámejším nákupným centrom v Petržalke je nákupné centrum Aupark pri Sade Janka Kráľa, ku ktorému bola neskôr dostavaná sporná 22 poschodová budova Aupark Tower. Ďalším dôležitým obchodným centrom mestskej časti je Galéria Petržalka s hypermarketom Tesco a s inými obchodnými prevádzkami. V bezprostrednej blízkosti sa nachádza OC Danubia, ktorá obsahuje elektro Nay, LIDL, Kaufland a ďalšie menšie prevádzky. Neďaleko centra Danubia sa na Kopčianskej ulici nachádza aj známy veľkoobchod s výpočtovou technikou Agem a krytá farmárska tržnica so supermarketom Kraj od spoločnosti Terno. Obyvatelia Petržalky majú tiež k dispozícii hypermarket Kaufland pri Chorvátskom ramene, 3 supermarkety Lidl a 4 siete Billa.
V blízkosti Starého mostu v Petržalke je najväčší elektroobchod na Slovensku TPD.
Dôležité inštitúcie
Sídli tu veľa štátnych aj súkromných inštitúcií s celomestskou aj celoštátnou pôsobnosťou.