cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
An Ťiao Anna
Uctievanie
Blahorečená bola 17. apríla 1955 pápežom Piom XII. v skupine Leona Mangina a 55 spoločníkov. Dňa 1. októbra 2000 ju na námestí sv. Petra v Ríme svätorečil Ján Pavol II. spolu s ďalšími čínskymi mučeníkmi.
Saint-Orens-de-Gameville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
An Ťiao Anna
Uctievanie
Rímske martyrológium uvádza jej pamätný deň 9. júla (v skupine 120 čínskych mučeníkov).
Domáci počítač
náhľad|Deti hrajú [[Paperboy na Amstrad CPC]]
Domáci počítač bol druh osobných počítačov, ktorý sa začal predávať v roku 1977 a rozšíril sa v osemdesiatych rokoch. Pre zákazníkov to bol dostupnejší variant osobných počítačov, zároveň však výkonnejší ako vtedajšie herné konzoly. Takéto počítače typicky stáli oveľa menej ako podnikové a vedecké počítače, mali menej pamäte a nemali toľko možností rozširovania, ale mali lepšie zobrazenie grafiky a zvuku. Typicky sa kupovali pre výučbu, hranie hier a ako textový editor.
Solaro
Solaro je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Paul-d’Oueil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Izochióna
Izochióna alebo izochiona je izočiara, ktorá je používaná na znázorňovanie plošných javov, ktoré súvisejú so snehom.
Pojem izochiónia nie je ustálený a môže znamenať čiaru, ktorá spája miesta :
Nefelé
Nefelé alebo Nefela alebo zastarano Nefele (starogr. Νεφέλη – Nefelé, ) bola v gréckej mytológii bohyňa oblakov, stala sa manželkou orchomenského kráľa Athamasa.
Mali spolu dve deti, syna Frixa a dcéru Hellé, ktoré matka milovala a pripravila im šťastné detstvo. Toto rodinné šťastie však vydržalo len krátko, pretože Athamas sa zasnúbil s inou ženou. Nefelé potom od neho odišla, alebo dokonca bola kráľom vyhnaná. Macocha Inó deti nenávidela a spriadala intrigy, ako sa ich zbaviť. Dala znehodnotiť zrno pripravené na sejbu, takže nevzišlo, nastal hlad a krajinu zachvátili nepokoje. Inó potom presvedčila manžela, aby vyslal poslov o radu do Delf. Pomocou podplatených poslov potom Inó zostavila falošnú veštbu, že na záchranu krajiny proti neúrode a hladu treba obe deti obetovať. Kráľ sa sprvu bránil, ale nakoniec u neho nad otcovskou láskou, zvíťazila vladárska povinnosť.
Frixos sa šťastne dostal do Kolchidy, kde sa ho ujal kráľ Aiétes. Zlatého barana kráľ Aiétes obetoval najvyššiemu bohu Diovi, baranie zlaté rúno potom zavesil v posvätnom háji boha Area na vysoký strom a nechal ho strážiť drakom. Pre toto zlaté rúno, sa po rokoch vydala slávna výprava Argonautov vedená Iasónom.
Sorio
Sorio je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miod
Miod, tiež známy ako Bez nazvanija je album ruského hudobníka Nikolaja Noskova, ktorý vydal v roku 2012. Album bolo nahrané v Nemecku, v štúdiu producenta Horsta Schnebela.
Skalka (prírodná pamiatka, okres Prachatice)
Skalka je prírodná pamiatka ev. č. 1608 neďaleko obce Svatá Maří v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Predmetom ochrany je skalnatý odkryv žilovej žuly s tzv. turmalínovými slnkami.
História pamiatky
Oblasť dnešnej prírodnej pamiatky je chránená už od 6. apríla 1940 výnosom SPÚ okresného úradu v Strakoniciach, ďalšie vyhlásenie prebehlo 10. februára 1958 uznesením Lidového soudu vo Vimperku. Posledné vyhlásenie súčasného stavu prebehlo 3. marca 1992. Na západnom okraji prírodnej pamiatky pred časom bola vykonávaná ťažba kameňa pomocou malého stenového lomu.
Centrálny moment
Centrálny moment je v matematickej štatistike jedna z charakteristík náhodnej premennej X, resp. jedna z charakteristík jej rozdelenia pravdepodobnosti. Zvyčajne sa táto charakteristika označuje nasledovne: \nu_k Okrem iného sa centrálne momenty spolu so začiatočnými momentmi využívajú pri definovaní charakteristík šikmosti a charakteristík špicatosti (koeficient šikmosti a špicatosti).
Ako vidno z definície centrálneho momentu, tak variancia náhodnej veličiny je druhý centrálny moment náhodnej veličiny.
Definícia
Nech X a, kde k je ľubovoľné prirodzené číslo, sú integrovateľné náhodné premenné. Potom sa číslo nazýva k-ty všeobecný centrálny moment (resp. centrálny všeobecný moment) náhodnej premennej X.
Číslo sa potom nazýva k-ty absolútny centrálny moment (resp. centrálny absolútny moment).
Špeciálne
Ak X je diskrétna náhodná premenná, tak potom:
Ak X je spojitá náhodná premenná, tak potom:
kde f(x) je hustota pravdepodobnosti danej náhodnej veličiny a E^1 je jednorozmerný euklidovský priestor.
Zdroje
Moment (mathématiques)
Nikolaos I. Mystikos
Svätý Nikolaos I. Mystikos (iné mená: Nikolaos Mystikos, Mikuláš Mystikos, Mikuláš I. Mystikos, ; * 852, Itália † 15. máj 925 , Konštantínopol) bol konštantínopolský patriarcha v rokoch 901907 a 912925. Známy je roznietením sporu o tetragamiu a vedením byzantskej regentskej rady v období neplnoletosti Konštantína VII. Korunoval prvého bulharského cára Simeona. Pravoslávnou cirkvou je považovaný za svätého a jeho sviatok pripadá na 16. mája.
Životopis
Nikolaos Mystikos sa narodil na území dnešného južného Talianska v roku 852. Svoju kariéru začal v cisárskych službách. Bol blízkym spolupracovníkom, žiakom, a podľa niektorých prameňov aj príbuzným patriarchu Fotia. Na cirkevnú dráhu sa dostal nechtiac proti svojej vôli po tom, čo sa po Fotiovom zosadení v roku 886 stal mníchom v Monastieri svätého Tryfóna neďaleko Chalcedónu v Malej Ázii. Z monastiera ho do byzantskej politiky dostal cisár Lev VI., jeho bývalý spolužiak, ktorý ho povolal do cisárskeho paláca a ustanovil svojim tajomníkom (mystikom). Po smrti patriarchu Antónia II. bol ustanovený patriarchom (901).
Hoci spočiatku patril medzi cisárových podporovateľov, po tom, čo sa cisár rozhodol po štvrtýkrát oženiť so Zoe Karbonopsinou, vystúpil rázne proti tomu, a odmietol taktiež pokrstiť, a legitimizovať cisárovho nemanželského syna. V opozícii voči cisárovi Mystikos začal udržovať spojenie s povstaleckým vojvodom Andronikom Dukom, ktorý bol pre podozrenie z velezrady v exile u Arabov. Informácia o patriarchových kontaktoch sa dostala až k cisárovi, ktorý patriarchu prinútil k ústupkom vo svojich názoroch. Za uznanie legitimity svojho syna (a potenciálneho dediča) Lev prisľúbil, že Zoe vyženie, no už tri dni po tom, čo Nikolaos cisárovho syna Konštantína pokrstil, nechal Lev svoju milenku a manželku prehlásiť za cisárovnú. Nikolaos na cisárovu zradu zareagoval tým, že manželstvo neuznal a cisárovi na jedny z najväčších kresťanských sviatkov - Vianoce a Zjavenie Pána roku 907 znemožnil prístup do Chrámu Božej Múdrosti. Cisár medzitým rokoval s pápežom Sergiom III. , ktorý štvrté manželstvo podľa západnej radície povolil. Patriarchu, ktorý sa pre tradičné rivalstvo medzi stolicami odmietol podvoliť, cisár vyhnal do patriarchovho kláštora Galakrenai neďaleko Konštantínopola. Novou hlavou konštantínopolskej cirkvi sa stal Euthymios I. Synkellos.
Zoznam obcí vypálených na Slovensku počas druhej svetovej vojny
Toto je zoznam obcí vypálených počas druhej svetovej vojny na Slovensku.
Základný zoznam 102 vypálených miest, obcí a osád vypracovalo Múzeum SNP na základe výskumu v roku 2008. Podľa ich kritérií sú v zozname len tie mestá, obce a osady, ktoré boli vypálené nie v dôsledku vojnových bojov, ale po fašistických represáliách, pričom vypálená bola minimálne štvrtina domov. V zozname vypálených obcí fašistických a nacistických represálií je ich od roku 2019 už 111. Tento proces výskumu je otvorený a zoznam sa priebežne dopĺňa. 108 vypálených obcí ocenil minister obrany SR Peter Gajdoš v roku 2020 „Pamätnou medailou k 75. výročiu Slovenského národného povstania a skončenia druhej svetovej vojny“
Polučí
Polučí je prírodná pamiatka ev. č. 1241 neďaleko obce Křišťanov v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Kotleta
Kotleta môže byť:
Polučí
Predmetom ochrany je prirodzený bukový porast na kyslom podloží.
Nikolaos I. Mystikos
Životopis
Do Konštantínopola sa Nikolaos vrátil krátko pred smrťou Leva VI., alebo za vlády Alexandra III. V tomto čase sa tiež znovu stal patriarchom. Alexander III. však vládol len zopár mesiacov a po jeho smrti sa vlády v mene neplnoletého Konštantína VII. ujala regentská rada na čele s Nikolaom. V tom čase sa ríša i samotná pozícia patriarchu ocitla v nebezpečenstve. Mocenskú pozíciu v cirkevnej štruktúre Mystikovi podkopávali stúpenci odvolaného patriarchu Euthymia, a o moc v krajine musel súperiť taktiež s vplyvnými aristokratickými rodmi (napr. Dukovcami). Proti Byzancii navyše na severe povstal protivník v Bulharoch, ktorým Alexander III. odmietol platiť tribút, na čo bulharský vládca Simeon v roku 813 prišiel až k hradbám Konštantínopola. Jeho cieľom nebolo mesto vyplieniť, ale zvrhnúť cisára. Sám chcel nastúpiť na trón novej bulharsko-rímskej (byzantskej) ríše. Hoci boli bulharské vojská silné, Konštantínopol bol dovtedy nedobytým mestom a Simeon preto začal s patriarchom jednať o kompromise. Simeon sa mal stať basileopatorom (t.j. svokrom a "otcom" Konštantína VII.) a bol patriarchom korunovaný na cisára Bulharov. Korunováciu uskutočnil Nikolaos v paláci Hebdomon patriarchálnou korunou (epirriptarion). Korunovácia Bulhara za cisára (hoci nie byzantského - t.j. rímskeho - basileus ton Rhomanion) vyvolala proti patriarchovi veľkú vlnu odporu, a moci v rade sa za pomoci aristokracie ujala cisárovná Zoe Karbonopsina (914). I napriek mocenskej porážke si Nikolaos post patriarchu udržal.
Po tom, čo sa moci v Byzancii ujal Roman I. Lekapenos (920), sa Nikolaos stal jeho spojencom. V tom istom roku sa Nikolaos uzmieril so schizmatickým táborom bývalého patriarchu Euthymia, ktorý medzitým zomrel a na synode vydal Zjednocovací dekrét (Tomus unionis) potvrdený oboma cisármi. Bolo tiež zakázané štvrté manželstvo (len na Východe), no manželstvo Leva VI. bolo potvrdené. Takisto bola uznaná aj legitimita Konštantína VII. V tomto odobí bol ujednaný aj zmier s pápežom Jánom X. V úrade patriarchu Nikolaos zostal až do svojej smrti v roku 925.
Dielo a názory
Nikolaos napísal viacero diel. Patrí medzi ne niekoľko náboženských prác a bohatá korešpondenčná činnosť, ktorá tvorí vzácny prameň cirkevných záležitostí a dejín v Byzancii a okolitých krajinách. Jeho teológia nebola originálna a opieral sa o tradičné pohľady a etiku. Podobne ako Fotios však mal kritickú myseľ, a spochybňoval autoritu starozákonných citácií ako i byzantský princíp nadradenosti cisára nad pozitívne zákony, čo sa prejavilo v spore o tetragamiu.
Benickovci
Benickovci alebo Benickí môžu byť:
Saint-Paul-sur-Save
Saint-Paul-sur-Save je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Pé-d’Ardet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Soveria
Soveria je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stupava (prírodná rezervácia)
V pláne starostlivosti o NPP Hodonínská Dúbrava na obdobie 2017 - 2025 sa o PR Stupava doslova píše: Tato rezervace včetně ochranného pásma je nyní plně součástí NPP Hodonínská Dúbrava.
Ochrana
Dôvodom ochrany bolo územie, ktoré je charakterizované vysokou mikroekologickou rôznorodosťou stanovíšť danou striedaním rozlične mocných vrstiev piesku a ílu s rôznou vlhkosťou. Vďaka tomu tu existuje výnimočne bohatá flóra vyznačujúca sa veľkými kontrastmi vo výskyte rastlín, ktorých ekologické nároky sú veľmi rozdielne. Spoločenstvo teplomilnej dúbravy, ktoré sa tu vyskytuje, je endemické pre panónsku oblasť strednej Európy. Vysoký počet rastlinných druhov zahŕňa množstvo osobitne chránených alebo inak významných druhov, z ktorých niektoré tu majú jedinú alebo jednu z mála lokalít výskytu na Morave či v Česku. Na rastlinné spoločenstvá nadväzuje významná zložka zoologická (najmä hmyz).
Speloncato
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Citrónovník obrovský
náhľad|Pumelo - plod náhľad|Pumelo na strome Citrónovník obrovský (iné názvy: pumelovník, pumelo , šedok , pompel , citrónovník najväčší ; lat. Citrus maxima alebo Citrus grandis) je druh citrónovníka, stálezelený strom. Jeho plod sa nazýva pumelo, šedok alebo pomelo.
Charakteristika
Pumelo má len málo kalórií a neobsahuje sodík, ale naopak je zdrojom veľkého množstva draslíka a vody. Pestuje sa hlavne v USA (v Kalifornii), Číne a Mexiku. V Európe sa pestuje v Španielsku, ale v ďaleko menšej miere. Pumelo sa konzumuje surové, bez kôry, tiež sa používa ako prímes do iných pokrmov. Kôra sa používa v čínskej kuchyni. Plod pumela dorastá až do váhy 5 kg, ale v komerčnej produkcii sú bežnejšie plody s váhou okolo 1 kg. Dužina pumela je svetlo žltá, oranžová až červená. Zvýšený podiel draslíka, minimum kalórií a tuku predurčuje pumelo ku konzumácii pri snahe o zníženie cholesterolu a prevencii proti srdcovým ochoreniam.
Pumelo obsahuje železo a vitamíny A a C.
Obsah látok v 100 g:
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Voľby prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019 boli v poradí piate priame voľby prezidenta SR, z ktorých vzišiel v poradí piaty prezident SR. Prvé kolo volieb sa uskutočnilo 16. marca 2019, druhé kolo 30. marca.
V prvom kole sa o funkciu uchádzalo 13 kandidátov. Zúčastnilo sa ho 48,74 % voličov. Najviac hlasov dostala kandidátka PS Zuzana Čaputová (40,57 %) a nezávislý kandidát s podporou Smeru Maroš Šefčovič (18,66 %), ktorí postúpili do druhého kola.
Prípravy a spôsob konania volieb
Spôsob voľby prezidenta SR upravuje čl. 101 až 107 Ústavy SR a zákon Národnej rady SR (NR SR) č. 180/2014 Z. z. z 29. mája 2014 o podmienkach výkonu volebného práva a o zmene a doplnení niektorých zákonov a súvisiace právne predpisy. Od roku 1999 prezidenta volia občania SR vo všeobecných, rovných, priamych voľbách tajným hlasovaním na päť rokov. Právo voliť má každý, kto najneskôr v deň konania volieb dovŕši 18 rokov.
Kandidátov na prezidenta navrhuje najmenej 15 poslancov NR SR alebo občania, ktorí majú právo voliť, a to na základe petície podpísanej najmenej 15 000 občanmi – tieto návrhy musia byť odovzdané predsedovi NR SR najneskôr do 21 dní od vyhlásenia volieb. Za prezidenta môže byť zvolený každý občan, ktorý je voliteľný do NR SR a najneskôr v deň voľby dosiahol vek 40 rokov. Voľby vyhlasuje predseda NR SR najneskôr 55 dní predo dňom ich konania. Predseda NR SR Andrej Danko tak učinil 10. januára 2019 a deň konania (prvého kola) volieb určil na sobotu 16. marca 2019 a deň konania druhého kola na sobotu 30. marca 2019. V zmysle rozhodnutia predsedu NR SR boli do 30. januára utvorené volebné okrsky a určené volebné miestnosti, do 11. februára boli utvorené volebné komisie a okrskové volebné komisie a do 21. februára sa uskutočnilo ich prvé zasadnutie.
Diskusia o výklade ustanovenia čl. 101 ods. 4 Ústavy SR
Po odstúpení Roberta Mistríka na konci februára 2019 výrazne narástli preferencie Zuzany Čaputovej. Podľa prieskumu agentúry Focus by získala 44,8 % a podľa prieskumu agentúry AKO až 52,9 % platných hlasov (pozri kapitolu Prieskumy verejnej mienky § Prvé kolo). Tento vývoj vyvolal otázku, či by mohla byť v prípade zisku nadpolovičnej väčšiny platných hlasov zvolená hneď v prvom kole. Podľa čl. 101 ods. 4 Ústavy SR totiž platí, že:
Spor vznikol okolo formulácie o nadpolovičnej väčšine „platných hlasov oprávnených voličov“ v čl. 101 ods. 4, vete prvej Ústavy SR. Napr. právnik a poslanec NR SR Ondrej Dostál (OKS, poslanecký klub SaS) tvrdil:
K tomuto výkladu sa priklonila Štátna komisia pre voľby a financovanie politických strán vo svojom rozhodnutí z 18. februára 2019. Dostál poukázal tiež na zrejmý úmysel ústavodarcu. Dôvodom prijatia tejto prakticky nesplniteľnej podmienky podľa neho bola snaha poslancov NR SR zabrániť tomu, aby bol v prvom kole zvolený Vladimír Mečiar, ktorý mal v tom čase ešte stále veľkú podporu u voličov. Praktickú nevykonateľnosti tejto podmienky dokladajú výsledky minulých priamych volieb prezidenta SR. Doteraz sa v prvom kole volieb zúčastnila nadpolovičná väčšina oprávnených voličov len v prvých priamych voľbách prezidenta SR v roku 1999 (pozri Volebná účasť na Slovensku), v ktorých sa zúčastnilo 2 984 424 (73,89 %) z 4 038 899 oprávnených voličov. 2 981 957 (99,91 % zúčastnených) voličov obálky odovzdalo, z čoho vzišlo 2 948 402 (98,87 %) platných hlasov, z ktorých získal Rudolf Schuster 1 396 950 (47,37 %), teda menej ako polovicu, čo predstavovalo 34,59 % z hlasov všetkých oprávnených voličov a bol teda so ziskom 35 % historicky najbližšie k splneniu podmienky získať 50 % všetkých voličov už v prvom kole.
Opačný výklad príslušného ustanovenia Ústavy SR prezentoval advokát a poslanec Mestského zastupiteľstva v Stupave Štefan Haulík. Na základe ustanovenia § 115, ods. 1, vety prvej zákona č. 180/2014 Z. z., podľa ktorej „ak v prvom kole volieb nezískal ani jeden z kandidátov nadpolovičnú väčšinu platných hlasov voličov, koná sa do 14 dní druhé kolo volieb“, konštatoval:
Denník N usporiadal anketu medzi právnikmi, v ktorej sa väčšina právnikov (Ján Mazák, Eduard Bárány, Ján Drgonec, Jozef Vozár, Lajos Mészáros, Peter Kresák) priklonila k názoru, že na víťazstvo v prvom kole volieb by musel kandidát získať nadpolovičnú väčšinu všetkých oprávnených voličov (vrátane tých, ktorí sa volieb nezúčastnili), resp. nadpolovičnú väčšinu z počtu voličov zapísaných v zoznamoch voličov, resp. dopísaných do zoznamov voličov.
Vzhľadom na to, že Čaputová ani žiaden iný kandidát nezískal v prvom kole volieb nadpolovičnú väčšinu platných hlasov a získala len 19,65 % z 4 429 033 hlasov všetkých zapísaných oprávnených voličov, táto diskusia ostala len v rovine teoretickej debaty. V praxi sa ani nepredpokladalo, že by sa Čaputová v prípade získania nadpolovičnej väčšiny platných hlasov a vyhlásenia druhého kola volieb Štátnou komisiou pre voľby a financovanie politických strán obrátila na Ústavný súd Slovenskej republiky, ktorého plénum navyše od 16. februára 2019 nebolo uznášaniaschopné a teda v tejto spornej veci by súd nemohol rozhodnúť.
Kandidáti
Oficiálny zoznam kandidátov, ktorí splnili podmienky a ich kandidatúry boli prijaté predsedom NR SR.
Vzdali sa kandidatúry
József Menyhárt sa 19. februára vzdal kandidatúry na post prezidenta v prospech Roberta Mistríka. Považuje ho za "najlepšieho pravicového demokratického kandidáta".
Robert Mistrík sa vzdal kandidatúry 26. februára v prospech Zuzany Čaputovej.
Neprijaté kandidatúry
Kandidáti, ktorých kandidatúru predseda NR SR neprijal.
náhľad|Volebný lístok použitý pri voľbe
K 31. januáru 2019, do kedy bolo potrebné doručiť do NR SR návrhy kandidátov, neprijal predseda NR SR Andrej Danko tri kandidatúry. Kandidatúru Radovana Znášika odmietol pre nesplnenie vekovej podmienky (dovŕšenie veku 40 rokov ku dňu konania volieb ) a dôchodcu Jána Molnára pre podozrenie, že podpisy od poslancov získal podvodom. Molnár sa zúčastnil dňa otvorených dverí v parlamente v septembri 2018, kde sa mu podarilo vyzbierať podpisy od poslancov potrebné na kandidatúru. Všetky podpisy sa potvrdili ako originálne a pravé. Andrej Danko najprv oznámil, že nemá dôvod kandidatúru neschváliť, pokiaľ táto spĺňa zákonné podmienky. Stretol sa však s poslancami, ktorí vyhlásili, že boli uvedení do omylu, k úprave petičného hárku došlo až po ich podpísaní a v čase podpísania listina neobsahovala údaj podstatný pre posúdenie listiny ako listiny, ktorú podpisujú nie ako občania, ale ako poslanci. Danko nakoniec kandidatúru neprijal pre podozrenie, že podpisy boli získané podvodom. Dôchodca Ján Molnár je blogerom a priaznivcom konšpiračných teórií.
Farmár Martin Konečný odovzdal do podateľne 31. januára krátko pred polnocou len 164 podpisov. Svoj záujem o prezidentské kreslo až tak vážne nemyslel, chcel skôr upriamiť pozornosť na problémy slovenských farmárov.
Ján Molnár aj Radovan Znášik sa 4. februára 2019 obrátili na Najvyšší súd SR, ten 8. februára ich žaloby zamietol ako neodôvodnené.
Stiahnuté kandidatúry
Ohlásení kandidáti, ktorí neskôr kandidatúru stiahli.
Nebudú kandidovať
Súčasný prezident Andrej Kiska 15. mája 2018 oznámil, že v nasledujúcich prezidentských voľbách nebude kandidovať. Vtedajší premiér Robert Fico v decembri 2017 oznámil, že nebude kandidovať. „Na zdravie svojho syna vyhlasujem, že nebudem kandidovať na prezidenta,“ vyhlásil. Prezidentskú kandidatúru odmieta aj Iveta Radičová. Koncom júla 2018 Pál Csáky oznámil, že sa o kandidatúru nebude uchádzať.
KDH 15. decembra 2018 oznámilo, že nepostaví do volieb vlastného kandidáta, a podporu chce vyjadriť v primárkach medzi Františkom Mikloškom a Veronikou Remišovou z OĽaNO. Mikloško sa však ohradil, že kandiduje ako nezávislý kandidát, Remišová napokon o mesiac neskôr oznámila, že kandidovať nebude. Hnutie OĽaNO 17. decembra 2018 vyhlásilo, že si vie predstaviť podporiť Mistríka, Čaputovú alebo Mikloška, pokiaľ sa medzi sebou dohodnú.
Predseda SNS Andrej Danko vyhlásil 27. januára 2019, že on sám nakoniec na prezidenta kandidovať nebude a ani strana žiadneho iného kandidáta nepostaví.
Volebná kampaň
thumb|Robert Mistrík na tlačovej konferencii v hoteli Falkensteiner 26. februára 2019 ohlasuje svoje odstúpenie z volieb a podporu Zuzane Čaputovej. Do roku 2014 platilo obmedzenie volebnej kampane na obdobie 15 dní až 48 hodín pred začiatkom voľby. V súčasnosti však dĺžka kampane nie je nijako obmedzená. Jednotliví kandidáti tak boli aktívni už niekoľko mesiacov pred voľbami, v následnosti na ich ohlásenie kampane. Na základe prieskumov verejnej mienky zverejňovaných koncom roka 2018 vyzýval Robert Mistrík Zuzanu Čaputovú, Františka Mikloška, Milana Krajniaka a Veroniku Remišovú, aby sa vzdali v jeho prospech.
V priebehu januára 2019 boli hlavnými témami konečné oznámenie kandidáta vládneho SMERu a vzhľadom na rastúci počet uchádzačov prípadné odstúpenie v prospech iných kandidátov. SMER-SD nakoniec nominoval ako svojho kandidáta súčasného slovenského eurokomisára a viceprezidenta Európskej komisie Maroša Šefčoviča. Taktiež prebiehala diskusia medzi kandidátmi vtedajších parlamentných a mimoparlamentných opozičných strán o prípadnom vzdaní sa kandidatúry v prospech iného kandidáta. 22. januára 2019 vyhlásili Mistrík a Čaputová, že jeden z nich sa vzdá v prospech druhého ešte pred prvým kolom volieb. Učinia tak v závislosti na vývoji preferencií, kedy sa slabší vzdá v prospech silnejšieho. Stalo sa tak deň po tom, čo Čaputovej strana PS zverejnila prieskum verejnej mienky realizovaný v januári agentúrou AKO, v ktorom mala síce 18,5 %, no boli z neho vynechaní kandidáti Mistrík a Mikloško.
Maroš Šefčovič koncom februára požadoval, aby sa volebná súťaž už konečne zaoberala víziami pre Slovensko, ktoré jednotliví kandidáti majú, a nie prílišným dôrazom na prieskumy verejnej mienky a to, ktorý kandidát sa má vzdať v prospech iného. Dva týždne pred voľbami, kedy začalo platiť embargo na prieskumy verejnej mienky, sa ozvala kritika voči ich realistickosti (napríklad pre fakt, že posledné zverejnené prieskumy, získavané približne v rovnakom čase, namerali Zuzane Čaputovej raz 18 % a raz 52 %). Podľa politológa Juraja Marušiaka ani jeden z prieskumov nie je dôveryhodný a agentúram hrozí strata dobrého mena. Eduard Chmelár kritizoval nekorektný prístup médií, ktoré jednotlivým kandidátom nedávajú rovnocenný priestor. V diskusiách sa oveľa častejšie vyskytujú kandidáti, ktorí sa vysoko umiestňujú v prieskumoch verejnej mienky, pričom ich autenticitu viacerí kandidáti, ktorým z nich vyplýva nízka podpora, otvorene spochybnili. Podľa nich sa týmto stráca možnosť férovej súťaže vo voľbách, keďže kandidáti, ktorým vyplynie nízka prieskumová podpora, nemajú priestor na prezentovanie svojich ideí.
Ústavný súd SR
Jednou z tém prezidentských volieb sú právomoci prezidenta menovať sudcov Ústavného súdu SR, nakoľko v blízkej budúcnosti má prísť k významnej obmene, až 9 z 13 sudcov ÚS, a prezident je zodpovedný za finálny výber úspešných kandidátov. Ohľadom kandidáta na ústavného sudcu Roberta Fica sa vyjadrili Čaputová, Harabin, Mikloško aj Mistrík, že by ho nevymenovali.
Končiacim sudcom 16. februára uplynulo funkčné obdobie a Národnej rade sa do 19. februára nepodarilo zvoliť žiadnych nových kandidátov na sudcov. Robert Fico sa 19. februára vyjadril, že na ústavného sudcu v ďalšej voľbe už kandidovať nebude. Maroš Šefčovič sa vyjadril, že mu chýbala dohoda v koalícii aj koalície s opozíciou. Skritizoval aj prezidenta Andreja Kisku, že sa do riešenia situácie nevložil ešte minulý rok. Podľa Milana Krajniaka bola drvivá väčšina poslancov odhodlaná zvoliť minimálne šiestich kandidátov, ale prekážkou bol Robert Fico. Podľa Františka Mikloška za vzniknutú situáciu nie je zodpovedný Fico, ale Béla Bugár. Štefan Harabin si myslí, že na Ústavný súd nepatria žiadni aktívni ani bývalí politici.
Kultúrno-etické otázky
Vzhľadom na s prezidentskou kampaňou súbežnú parlamentnú diskusiu o prípadnom sprísnení podmienok pre interrupcie sa kandidáti vyjadrovali aj k tejto problematike, konkrétne, či by pri schválení takejto novely zákona ho podporili a podpísali. Kandidáti Čaputová, Chmelár a Mistrík sú spokojní so súčasnou právnou úpravou. Kandidáti Harabin, Krajniak (toho času aj poslanec NR SR) a Mikloško by návrh podporili. Maroš Šefčovič sa vyjadril nejasne. Pokiaľ by bol takýto zákon v súlade s Ústavou, všetci kandidáti by ho v prípade svojho výkonu funkcie prezidenta podpísali.
Trnavský arcibiskup Ján Orosch v nedeľnej kázni hovoril o Róbertovi Bezákovi a Františkovi Mikloškovi ako o tých, ktorí sa postavili na ultraliberálnu stranu. Za ultraliberálne postoje skritizoval Zuzanu Čaputovú a jej podporu označil za ťažký hriech. Český kňaz, profesor Tomáš Halík túto kritiku odmietol, ako zúžené videnie, a Zuzanu Čaputovú podporil.
Financovanie kampane
Na rozdiel od volieb v roku 2014, kedy kandidáti museli viesť všetky príjmy a výdavky na transparentnom účte posledný mesiac a pol pred voľbami, pri týchto voľbách sa povinnosť rozšírila na obdobie 6 mesiacov pred voľbami., a to od už pol roka pred vyhlásením volieb, nielen posledný mesiac a pol pred voľbami, ako to vykazovali ešte v minulých voľbách.
Prvé kolo
Kurzívou sú vyznačení kandidáti, ktorí stiahli kandidatúru prípadne sa objavili v prieskumoch, avšak kandidatúru nikdy nepotvrdili. Hrubo a podfarbene sú vyznačené výsledky kandidátov, ktorí by pri danom rozdelení hlasov postúpili do druhého kola volieb. Kandidáti sú v abecednom poradí. N/A: údaj nie je k dispozícii.
Debaty pred druhým kolom
Počas obdobia dvoch týždňov medzi prvým a druhým kolom volieb sa konali a majú sa konať debaty medzi dvoma postupujúcimi kandidátmi, Zuzanou Čaputovou a Marošom Šefčovičom. Prvá debata sa uskutočnila v RTVS hneď nasledujúce doobedie po volebnej noci. Obaja kandidáti deklarovali, že cítia na Slovensku volanie po zmene, ktoré chcú vyslyšať a idú do druhého kola zvíťaziť. Šefčovič deklaroval konzervatívne názory v otázkach migrácie a hodnotových tém, čím sa vyhranil voči Čaputovej. „Moje videnie sveta zdieľa 60 percent ľudí, keď sa pozrieme na postoj k migrantom, povinným kvótam. Ja som bojoval proti tomu, pani Čaputová bola skôr za. Ide aj o priority v sociálnej politike. Voľby ukázali, že 60 percent ľudí má iný názor ako pani Čaputová,“ povedal. Komentátori poukazovali na fakt, že Šefčovič samotný kedysi presadzoval podobné postoje, aké u Čaputovej kritizoval. Čaputová vyhlásila, že v kampani chce pokračovať v rovnakom duchu ako doteraz, s dôrazom na úprimnosť a slušnosť. Tiež pripustila možnosť, že po zvolení sa vzdá pozície a neskôr aj členstva v strane Progresívne Slovensko, ktorej je podpredsedníčkou.
''Debaty označené kurzívou, 4. a 5., nie sú duelmi v pravom zmysle slova, nakoľko sa na nich zúčastnil iba jeden z kandidátov.''
Druhý duel v poradí sa konal v sobotu 23. marca v relácii Sobotné dialógy na Rádiu Slovensko, už v čase, kedy sa Čaputová vzdala podpredsedníckej funkcie v PS. Maroš Šefčovič sa vymedzil voči liberálnym názorom z konzervatívnych pozícií. Zuzana Čaputová zdôraznila, že jej osobné postoje na možnosť adopcie detí pármi homosexuálov nie sú súčasťou jej prezidentského programu. Kandidátka tiež priznala, že v zahraničnej politike má menšie skúsenosti než jej protikandidát, avšak za svoju výhodu považuje väčšiu znalosť vnútroštátnej problematiky. Vyhlásila, že „predovšetkým si musíme pozametať pred vlastným prahom“. Šefčovič okrem iného požadoval, aby Čaputová vysvetlila okolnosti svojej koncipientskej praxe (v čase debaty médiami zmieňovanú Čaputovej prípravu na výkon funkcie advokátky, kedy súčasne tiež podnikala mimo právnej sféry). Obaja kandidáti sa snažili svojho oponenta napojiť na osobu kontroverzného podnikateľa a toho času väzobne stíhaného Mariána Kočnera, Čaputová cez Martina Glváča zo SMER-SD, Šefčovič cez Richarda Sulíka z SaS.
Prvé kolo
náhľad|Zničená volebná urna v [[Medzany|Medzanoch v okrese Prešov]] V prvom kole mohlo voliť 4 429 033 oprávnených voličov v 5 940 okrskoch na území Slovenska. Volebné miestnosti boli otvorené od 07:00 do 22:00. Voľby v okrsku číslo 4 v Malackách trvali až do 22:35, pretože volebná miestnosť sa ráno otvorila až o 35 minút neskôr, lebo neprišla jedna členka volebnej komisie a bolo potrebné zabezpečiť náhradníka. V Janiciach v okrese Rimavská Sobota došlo okolo 06:30 k úmrtiu predsedu volebnej komisie. Rómsky občiansky aktivista Gejza Berky (* 9. apríl 1962) skolaboval v kancelárii obecného úradu (pravdepodobne pre kardiovaskulárnu chorobu) a ani privolaným príslušníkom záchrannej zdravotnej služby sa ho nepodarilo oživiť. Priebeh volieb v obci narušený nebol, namiesto Berkyho bol zvolený nový predseda volebnej komisie.
Balduin I. (Jeruzalem)
Balduin I. (: Balduinus, : Baudouin, : Balduin, : Baldwin, niekedy nazývaný Balduin Lotrinský,  z Boulogne, z Bouillonu či z Flámska, * medzi rokmi 1061 a 1066, † 2. apríl 1118, El-Aris, Egypt) bol francúzsky šľachtic, jeden z prvých, ktorí tiahli do Svätej zeme v znamení kríža, edesský gróf a jeruzalemský kráľ.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Prvé kolo
V obci Medzany v okrese Prešov došlo k incidentu, pri ktorom poslanec Obecného zastupiteľstva v Medzanoch Anton Vaňo (OĽaNO ), podľa svedkov v stave opilosti, ukradol volebnú urnu s hlasmi a vyniesol ju z volebnej miestnosti. Na ceste pred miestnosťou ju hodil o zem a papierová urna sa roztrhla. Na miesto bola privolaná hliadka Policajného zboru, ktorá spoločne s členmi volebnej komisie obálky s hlasovacími lístkami zaistila a neskôr ich umiestnila do novej urny. K strate odovzdaných hlasov nedošlo. Volebná miestnosť bola kvôli incidentu na hodinu a 16 minút zatvorená, preto zostala večer otvorená až do 23:16, čím sa do 23:16 predĺžilo aj volebné moratórium na celom Slovensku. Predseda hnutia OĽaNO Igor Matovič Vaňov čin odsúdil a vyzval ho na bezodkladné odstúpenie z funkcie poslanca. Vaňo bol obvinený z trestného činu marenia prípravy a priebehu volieb a referenda a 18. marca ho Okresný súd Prešov v tzv. superrýchlom konaní uznal za vinného a uložil mu trest odňatia slobody v trvaní jedného roku s podmienečným odkladom výkonu trestu na skúšobnú dobu dvoch rokov.
Balduin I. (Jeruzalem)
Bol jedným feudálov, ktorí sa po clermontskej výzve pápeža Urbana II. rozhodli k prvé križiackej výprave pripojiť a pevne sa v Palestíne usadiť. Ako vôbec prvý z vojvodcov kruciáty sa stal samostatným panovníkom - v roku 1098 sa ujal vlády v Edesse a prijal titul grófa. O dva roky neskôr, po predčasnej smrti brata Godefroya, sa stal druhým križiackym vládcom Jeruzalema a prvým, ktorý prijal kráľovský titul. Balduin jeruzalemský štát vnútorne i navonok upevnil a na konci jeho vlády bolo Jeruzalemské kráľovstvo pevným štátnym útvarom.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Prvé kolo
Kandidát Štefan Harabin 25. marca podal ústavnú sťažnosť. Dôvodom je podľa neho to, že prvé kolo sa neuskutočnilo ústavným a zákonným spôsobom.
Balduin I. (Jeruzalem)
Hoci bol pravdepodobne homosexuál, trikrát sa oženil. Nemal však legitímnych potomkov, ktorí by ho prežili. Keď sa stal jeruzalemským kráľom menoval grófom z Edessy svojho príbuzného, menovca Balduina Le Bourg, ktorý ho vystriedal aj na tróne v Jeruzaleme.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Prvé kolo
V prvom aj druhom kole sa zviditeľnila obec Kúty, do ktorej, vďaka jej blízkosti k českým hraniciam, prišlo voliť množstvo Slovákov žijúcich v zahraničí, keďže bolo možné voliť len z územia Slovenska. Predseda vlády Peter Pellegrini prisľúbil, že v budúcich voľbách sa už bude dať voliť aj zo zahraničia.
Balduin I. (Jeruzalem)
Mladosť
vľavo|náhľad|Rozlúčka s matkou (stredoveká iluminácia z Piesne o Antiochii) Narodil sa pravdepodobne po roku 1060 a pochádzal z vznešeného rodu: jeho otec Eustach II. z Boulogne i matka Ida z Boulogne, dedička dolnolotrinského vojvodstva, boli z rodu Karola Veľkého. Mal minimálne dvoch súrodencov - bratov Eustacha a Godefroya. Podnikavý a energický Balduin bol najmladším z bratov a mal sa stať duchovným - bol kanonikom v Liège, Reims a Cambrai. Pred rokom 1086 sa zmenila jeho životná dráha a stal rytierom, pretože už v roku 1086 spolu s Eustachom organizoval pomoc pre Godefroya, ktorý bol obliehaný v pevnosti Stenay. V roku 1095 získal Balduin od verdunského biskupa grófstve Verdun (ktoré Godefroy získal zrejme po bitke pri Stenay, ale neskôr ho biskupovi predal). Toho istého roku (1095) pápež Urban II. vyhlásil na clermontskom koncile prvú križiacku výpravu a krátko potom Balduin spolu so svojimi staršími bratmi Godefroyom a Eustachom prijal kríž, ktorý mali ako symbol jednoty účastníci výpravy prišitý na odevoch.
Kruciáta
Na výpravu sa vydal vo vojsku svojho brata Godefroya v lete roku 1096 i so svojou prvou manželkoou Godverou a deťmi. Už pri prechode územím Uhorska Balduinova rodina poslúžila ako rukojemníci kráľa Kolomana, aby sa križiaci v Uhorsku nedopúšťali plienenia. Koloman mal obavy, aby Lotrinčania neplienili jeho územie po vzore svojich predchodcov. Po prepychovej ceste s kráľovskou družinou Balduin s rodinou a s vojskom putoval cez Balkán smerom k Bosporu a po krátkom plienení dedín na byzantskom území vojsko prišlo 23. decembra 1096 pred sídelné mesto byzantských cisárov - Konštantinopol. Tu sa objavili problémy, keď Godefroy a Balduin odmietli zložiť byzantskému cisárovi Alexiovi I. Komnenovi lénnu prísahu vernosti, ktorú vyžadoval, a ktorú do jeho rúk zložil už iný veliteľ križiackeho vojska, Hugo I. z Vermandois, mladší brat exkomunikovaného francúzskeho kráľa Filipa I. Alexios reagoval zastavením dodávok potravín, Balduin odpovedal vyplienením predmestia Konštantínopolu a zavraždením Pečenehov (cisárových vojakov nomádskeho pôvodu). Keď sa zastavenie dodávok opakovalo, zaútočil Godefroy - pravdepodobne však z Balduinovho podnetu - na Zelený štvrtok 2. apríla 1097 na Konštantínopol. Mesto náporu odolalo a nasledujúci deň prišla k Lotrinčanom cisárova delegácia. Križiaci ju napadli, čo prinútilo cisára Alexia, aby opätoval útok, ktorým križiakov zatlačil. Išlo o prvý ozbrojený konflikt medzi križiakmi a Byzantínčanmi.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Prvé kolo
thumb|Výsledky prvého kola volieb podľa okresov. V modrých zvíťazila Čaputová, v červených Šefčovič, vo fialových Harabin. thumb|Výsledky prvého kola volieb na úrovni obcí. thumb|Výsledky druhého kola volieb podľa okresov. V červených zvíťazila Čaputová, v sivých Šefčovič thumb|Výsledky druhého kola volieb na úrovni obcí. V modrých zvíťazila Čaputová, v červených Šefčovič, v zelených bola remíza hlasov a v šedých sa nehlasovalo (vojenský obvod). Na prvom kole volieb prezidenta dňa 16. marca 2019 sa zúčastnilo 2 158 859 voličov, čo predstavuje 48,74 % zapísaných voličov. Platných hlasov bolo 2 145 364. Do druhého kola postúpili prví dvaja najúspešnejší kandidáti – Zuzana Čaputová a Maroš Šefčovič. Poradie podľa získaných hlasov bolo nasledovné:
Balduin I. (Jeruzalem)
Kruciáta
Lénna prísaha bola zložená na Veľkú noc roku 1097 do Alexiovych rúk zložená, neskôr nebola križiakmi dodržiavaná. Počas skladania prísahy nastala zaujímavá situácia, ktorú opísala cisárova vzdelaná dcéra Anna Komnena:
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019
Druhé kolo
Druhé kolo volieb sa konalo 30. marca 2019. Volebná účasť dosiahla 41,7%, čo predstavuje 1 808 985 platných hlasov. Je to historicky najnižší počet voličov, ktorí sa dostavili k urnám v prezidentských voľbách. Víťazkou sa stala Zuzana Čaputová, ktorá získala 58,40% (1 056 582 hlasov) a stala sa tak prvou prezidentkou Slovenska v dejinách. Bodovať sa jej darilo najmä v mestách, no s výrazným náskokom vyhrala aj na Gemeri či v podtatranskom regióne. Jej protikandidát Maroš Šefčovič získal 41,59% (752 403 hlasov). Uspel najmä na východnom Slovensku, Kysuciach či Hornom Považí.
Balduin I. (Jeruzalem)
Putovanie Malou Áziou
náhľad|"Bitka pri´Dorylea" (stredoveká miniatúra z prepisu diela Viliama z Tyru) Po slávnostnom obrade Alexios I. križiackych veliteľov bohato bohato obdaroval a dopravil do vojenského križiackeho tábora ležiaceho na druhom brehu Bosporu. Potom sa 6. mája toho istého roku Godefroyovo vojsko dostalo pred mesto Nikaia, ležiace blízko križiackeho tábora pri Nikomédii. Keď sa križiaci po šiestich týždnoch bojov chystali k rozhodnému útoku, nad mestom zaviali zástavy cisára Alexia. Križiaci boli síce rozhorčení, že im bola odopretá korisť a triumf, ale neprišli skrátka, pretože dostali veľké dary ako podiel na dobytí mesta. Pri obliehaní Nikaii sa Balduin zoznámil s urodzeným Arménom v byzantských službách menom Bagrat, bratom jedného z arménskych vládcov Koghu Vasila. Bargat mal pravdepodobne vplyv na neskoršiu Balduinovu samostatnú cestu Taurosom. Potom sa vojsko rozdelilo na dve časti. V prvom slede boli sicílski aj francúzski Normani, Flámi a kontingenty z Blois a Champagne sprevádzané byzantským pomocným vojskom, v druhom, vyrazivšom o deň neskôr, boli Provensálčania, vojská Huga z Vermandois a Lotrinčania (medzi ktorými samozrejme nechýbal Balduin). Obe vojská sa stretli až pri meste Dorylaia, kde sa križiaci 1. júla stretli v prvej otvorenej bitke prvej kruciáty so Seldžukmi. Kresťania mali spočiatku k dispozícii len prvý voj. Keď Turci zaútočili velenia sa ujal Bohemund z Tarentu a okamžite vyslal poslov k druhej časti vojska, aby sa poponáhľali. Spočiatku mali Turci prevahu, ale na poslednú chvíľu sa obe vojská konečne spojili a bezmocní Seldžukovia boli zahnaní na útek. Ďalej vojsko pokračovalo po starej byzantskej vyprahnutej ceste cez mesto Ikonion, kde sa kontingenty konečne plne občerstvili, do Herakleia.
Cesta za vlastným panstvom
V Herakleii sa cesty križiackych vojsk rozdelili. Väčšia časť vojska sa rozhodla putovať dlhšou, avšak bezpečnejšou cestou stredom Malej Ázie, menšie oddiely Lotrinčanov a Normanov pod vedením Balduina, s ktorým sa na cestu vydal okrem 2 000 pešiakov a asi 500 rytierov i Armén Bagrat a Balduinov príbuzný Balduin Le Bourg (avšak nie jeho manželka a deti), a Normana Tankreda, synovca Bohemunda, kniežaťa z Tarentu, sa vydali horskými priesmykmi v Tauruse. vľavo|náhľad|Križiacky rytier (detail z Mapy Palestíny zo St. Bertin z 12. storočia) Oba oddiely putujúce skrz priesmyky boli samostatné a ich vodcovia spolu veľmi dobre nevychádzali. Spor sa priostril potom čo Tankred dobyl mesto Tarsos a Balduin ho vyhnal, pretože mal početnejšie vojsko než Tankred. Krátko po Balduinovom príchode do Tarsosu bolo pred mestom pobitých asi 300 Normanov, príchodiacich na pomoc Tankredovi, ktorých Balduin nepustil do mesta. Potom Balduin odovzdal správu mesta pirátovi Guynerovi z Boulogne, ktorý priplával v čele flotily križiakov z Európy a ktorý sa vyhlásil za jeho vazala. Z Tarsosu sa Balduin vydal za Tankredom. V Mamistre Tankred, zrejme z popudu svojho príbuzného Richarda zo Salerna, na Balduina zaútočil, ten ale jeho útok s prehľadom odrazil. Obaja križiacki vodcovia sa uzmierili a každý šiel svojou cestou.
Balduin sa nakrátko pripojil k "hlavnému" vojsku, pretože sa dozvedel o ťažkej chorobe svojej manželky a detí. Po úmrtí svojich najbližších príbuzných Balduin tiahol v čele asi sto jazdcov a hŕstky pridavších sa bojachtivých Arménov ďalej na východ, kde získal niekoľko pevností na pravom brehu Eufratu. V zime 1097/1098 k Balduinovi do mesta Turbessel, prišli poslovia z mesta Edessy od miestneho vládcu, kuropalata Thorosa, predtým úradníka Byzancie, toho času vazala Seldžukov, a predložili mu ponuku, že ak pritiahne k Edesse a vyženie Seldžukov, stane sa Thorosovým spoluvládcom a i nástupcom.
Edesským grófom
náhľad|Balduin z Bouillonu vstupuje do Edessy (obraz [[Joseph-Nicolas Robert-Fleury|J.-N. Roberta-Fleuryho z roku 1840)]] Balduin bol pre prijatie Thorosovej ponuky, ale jeho arménski radcovia nesúhlasili. Arméni nenávideli Thorosa preto, že bol ortodoxného vyznania, nie monofysitického ako väčšina Arménov a to mohlo Balduinovi prísť vhod. Odporujúci radcovia boli vyhnaní, Balduin ponuku prijal a 6. februára 1098 sa dostavil do Edessy ako spoluvladár a následník trónu. Thoros sa však rozhodol Balduina osvojiť, k slávnostnému, pre kresťana nezvyčajnému obradu došlo ešte v ten istý deň. Pri ceremoniáli boli Balduin a Thoros vyzlečení do pása a pod košeľou treli nahú hruď o hruď. Rovnakú procedúru Balduin zopakoval so svojou adoptívnou matkou. Potom sa vydal na výpravu na sever od nového sídelného mesta, k mestu Samosatum, avšak výprava nemala úspech.
Na začiatku marca sa Arméni pokúsili Thora zajať. 7. marca zaútočili a Thoros žiadal o pomoc svojho adoptívneho syna. Balduin slávnostne prisahal, že Thorovi neublíži. Kuropalat prisľúbil, že odíde z mesta. Balduin ho dal zavrieť v paláci, a keď sa Thoros pokúsil o útek, bol davom na ulici 8. marca, či skôr 9. marca roku 1098 roztrhaný. Dňa 10. marca sa k Balduinovi dostavili zástupcovia Edessy s prosbou, aby sa tu ujal vlády. Balduin ponuku prijal a získal svoje vlastné panstvo ako prvý z veliteľov výpravy a tituloval sa ako gróf z Edessy. Konal ako suverén a porušil lénnu prísahu byzantskému cisárovi Alexiovi I., pretože Edessa a okolie boli pôvodne na byzantskom území. Balduin si potom podriadil štátny aparát: na niektoré miesta dosadil lotrinských rytierov, niekde ponechal sebe oddaných Arménov a tých úradníkov čo ho nepodporovali, si kúpil. V máji 1098 obliehal Edessu mosulský atabeg Körburgha, avšak po troch týždňoch márnej snahy prestal útočiť a odtiahol k Antiochii, ktorú 3. júna dobyli zvyšné križiacke vojská. Körburgha Antiochiu obliehal až 9. júna a šesť dní, ktoré hlavnému kontingentu poskytol Balduin trojtýždňovým zdržaním Körburghu, stačili križiakom k sformovaniu sa a Körburghov útok odrazili dňa 28. júna.
Prvé kroky samostatného vládcu a druhý sobáš
vľavo|náhľad|Balduin bojuje s Turkami (stredoveká iluminácia z Piesne o Antiochii) Za zlato nazhromaždené svojim predchodcom mohol Balduin od seldžuckého emira Balduka, ktorý vstúpil do Balduinových služieb, kúpiť mesto Samosatum, kde bolo o.i. aj veľké množstvo kresťanských väzňov, ktorých oslobodenie mu prinieslo medzi miestnymi kresťanmi popularitu.
Balduin sa zrejme roku 1098 oženil s urodzenou Arménkou, ktorá je v literatúre zvyčajne nazývaná Arda (hoci pre toto meno chýba opora v prameňoch), dcérou akéhosi Arména Thatula, a svojím rytierom odporúčal to isté. Bola to súčasť Balduinovej politiky splynutia s miestnym obyvateľstvom a s tým súvisiacim posilnením vplyvu križiakov.
V tom istom čase požiadal turecký vládca mesta Serudž Balduina o vojenskú pomoc proti vzbúrencom a Balduin vyhovel. Baldruk, ktorý bol vyslaný proti Serudži, však neplnil Balduinove pokyny, a tak bol popravený. Balduin mesto získal a ponechal islamistom voľne prístupnú mešitu. Tento čin svedčil o jeho politickej prezieravosti, ktorá však u niektorých Balduinových súkmeňovcov nedošla pochopenia. Ešte roku 1098 Balduin odhalil sprisahanie namierené proti svojej osobe. Povstalci chceli miesto Balduina dosadiť jeho arménskeho svokra a boli potrestaní po európskom spôsobe:
Nasledujúceho roku, dňa 15. júla 1099 kresťania dobyli Jeruzalem, a Balduinov brat Godefroy sa stal prvým latinským vládcom Jeruzalema. Na sklonku toho istého roku (1099) sa Balduin vybral osláviť Vianoce do Svätého mesta, kde sa tiež stretol so svojím bratom Godefroyom.
V lete (v auguste či v septembri) roku 1100 bol Bohemunda zajali Turci na ceste do mesta Meliténé. V dôsledku Bohemundovho zajatia podnikol Balduin výpravu na sever, ktorá však bola iba obranná. Po návrate do Edessy sa však dozvedel nešťastnú správu.