cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kostol Panny Márie milostí
Kostol Panny Márie milostí (tal. Chiesa di Santa Maria delle Grazie) je názov viacerých kostolov v Taliansku:
Operácia Jarné prebudenie
Operácia Jarné prebudenie bola posledná nemecká ofenzíva počas druhej svetovej vojny spolu s maďarskými vojskami. Táto ofenzíva sa uskutočnila v Maďarsku na východnom fronte od 6. marca do 16. marca 1945. Táto ofenzíva je známa pod názvami: a.
Ofenzíva bola pripravovaná na 6. marec 1945. Nemecké útoky boli sústredené na oblasť zadunajska blízko jazera Balaton. V tejto oblasti sa nachádzali posledné ropné polia, ktorými disponovali nemecké vojsko.
Príprava ofenzívy si vyžiadala stiahnutie vojsk z Arden.
Nemecký plán
Nemecká 6. armáda mala zatiaľ vyvíjať tlak na sovietsku 26. armádu a zabrániť jej v ústupe. Nemecká 2. tanková divízia Wehrmachtu mala zatiaľ postupovať na juh od Balatonu k Kaposváru a obkľúčiť sovietsku 57. armádu. Maďarská 3. armáda mala kontrolovať severnú oblasť západne od Budapešti.
Nemecký útok
Nemecký útok začal podľa plánu 6. marca 1945. Prvé nemecké útoky zasiahli 1. bulharskú a 3. juhoslovansku armádu. Nemcom sa podarilo prekročiť rieku Dráva a vytvoriť na jej východnom brehu 2 predmostia asi 8 km široké a 5 km hlboké. Sovieti následne posilnili tento úsek jednotkami 133. streleckého zboru.
Vachères
Vachères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Operácia Jarné prebudenie
Nemecký útok
Nemci začali útok napriek extrémne nepriaznivým poveternostným podmienkam, najmä rozmočenému terénu, čím sovietske vojská veľmi prekvapili.
Hlavný nemecký úder, ktorý viedla 6. tanková armáda SS a 6. poľná armáda medzi jazerami Velence a Balaton sa začal ráno o 8:40 polhodinovým delostreleckým útokom na nepriateľské pozície. Útok zasiahol hlavne 4. gardovú a 26. armádu 3. ukrajinského frontu. Nemci nasadili pomerne silné tankové zoskupenia operujúce na 1,5-2 km širokom úseku frontu, lokálne až z 70 tankmi a samohybnými delami. Nemci po prvom dni ťažkých bojov postúpili 4 km. Po tom čo sovietske velenie zaregistrovalo ohrozenie, vyslalo do protiútoku 18. tankový zbor a neskôr aj 5. gardový jazdecký zbor a 208. brigádu samohybných diel. Bojové operácie neustále sťažovalo nepriaznivé počasie, hlavne neustále hmly neumožnili Sovietom nasadiť na podporu brániacich sa vojsk letecké sily. Nemcom sa v silnej sovietskej obrane nedarilo postúpiť viac než 4-8 km. Počas týchto bojov boli po prvýkrát použité v nočných tankových bojoch zariadenia na nočné videnie.
Vachères
Obyvateľstvo
Vachères má 307 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Operácia Jarné prebudenie
Nemecký útok
Do 14. marca bola táto nemecká ofenzíva vo vážnych problémoch. 2. tanková armáda Wehrmachtu bola zastavená južne od Balatona a jednotky 6. tankovej armády SS severne od Balatonu. Skupina armád E kvôli prudkému odporu 1. bulharskej armády a juhoslovanských partizánov vedených Josipom Brozom Titom, nikdy nedosiahla mesto Moháč.
Sovietsky protiútok a nasledujúce operácie
thumb|right|Mapa sovietskeho protiútoku. 16. marca 1945 začal silný sovietsky protiútok a za dvadsaťštyri hodín boli Nemci zatlačení do pozícií, z ktorých zaútočili na začiatku ofenzívy. 22. marca museli Nemci zvyšné zálohy presunúť na iné ohrozené úseky. Sovietska ofenzíva pokračovala a pozície Nemcov v Maďarsku boli čoskoro obsadené. 30. marca sovietske jednotky 3. ukrajinského frontu prekročili Maďarsko-Rakúsku hranicu.
Bedtime for Democracy
Bedtime For Democracy je štvrtý album od Dead Kennedys, vydaný Alternative Tentacles v roku 1986.
Operácia Jarné prebudenie
Sovietsky protiútok a nasledujúce operácie
Do 4. apríla bola Dietrichtova 6. tanková armáda SS stiahnutá ku Viedni a obsadila obranné pozície pred očakávanou sovietskou ofenzívou. Na mesto sa chystala zaútočiť 4. gardová, 9. gardová, 6. gardová tanková a 46. armáda. Viedeň padla po krátkych bojoch už 13. apríla.
Zvyšky 6. tankovej armády SS bojovali severne od Viedne proti 9. gardovej a 46. armáde. Po dobytí Viedne zvyšné jednotky 6. armády Wehrmachtu ustupovali severne od mesta Graz tlačené 26. a 27. armádou. 15. apríla zvyšné jednotky 2. tankovej armády bojovali južne Grazu a Mariboru. Útočila na ne sovietska 57. a 1. bulharská armáda. Medzi 25. aprílom a 4. májom utrpela 2. tanková armáda v boji s nepriateľom v blízkosti Nagykanizsy počas Nagykanizsa-Körmendskej ofenzívy ťažké straty.
Dôsledok ofenzívy
thumb|right|Odvážanie zranených Nemcov Napriek počiatočným úspechom táto ofenzíva sa skončila pre Nemecko fiaskom. Operácia bola príkladom Hitlerovej bezohľadnej ignorancie názorov jeho generálov. Závažná chyba operácie boli jej príliš ambiciózne ciele, ktoré už dávno nebolo možné realizovať. Nielenže Nemci chceli získať Budapešť ale aj ropné polia pri meste Nagykanizsa, ktoré boli dobre chránené sovietskou armádou. Hitler predpokladal že táto nemecká ofenzíva zatlačí 3. ukrajinský front za rieku Dunaj a zabráni sovietskemu generálovi Malinovskému postup do Maďarska a Rakúska.
Breitenbrunn
Breitenbrunn môže byť:
miesto v Nemecku:
miesto v Rakúsku:
Wartberg im Mürztal
Wartberg im Mürztal bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Bruck-Mürzzuschlag. 1. januára 2015 bola obec Wartberg im Mürztal spojená s trhovými obcami Veitsch a Mitterdorf im Mürztal. Spojená trhová obec má názov Sankt Barbara im Mürztal.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 2 039 obyvateľov.
Motorola 68020
Motorola 68020 je 32-bitový mikroprocesor architektúry CISC zo série 680x0, ktorý vyrábala firma Motorola. Jej predchodcom bol procesor Motorola 68010, ďalší procesor z radu mal názov Motorola 68030. Motorola 68020, ktorá obsahovala 190 000 tranzistorov, bola použitá v mnohých modeloch osobných (domácich) počítačov Amiga a Apple Macintosh II.
Motorola 68EC020 je lacným mikroprocesorom z radu Motorola 680x0. Hlavným rozdielom medzi originálnym procesorom 68020 a týmto obmedzeným variantom bola implementácia horšej 24-bitovej adresovej zbernice, ktorá dovoľovala adresovať len 16 MB RAM pamäti.
Procesor 68EC020 bol použitý ako hlavný CPU v populárnom domácom počítači Amiga 1200.
Letisko Asau
Letisko Asau (IATA: AAU, ICAO: NSAU) je letisko na ostrove Savai’i na Samoe. Nachádza sa pri dedine Asau v nadmorskej výške
História letiska
V roku 2003 letisko vážne poškodil cyklón, ktorý zasiahol túto časť ostrova a preto ho v roku 2006 upravili.
Vybavenie
Letisko nemá vlastnú kontrolnú vežu ani osvetlenie. Pristávať tu môžu len menšie lietadlá. Lietadla majú zakázané odlietať a pristávať počas zlej viditeľnosti, alebo v nočných hodinách miestneho času.
Kostelní Hlavno
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1052.
Mantilly
Mantilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam politických článkov/V
v?
Vălko Červenkov
v
V mene zákona (formula)
va
Vaira Vīķisová-Freibergsová · Valdajský medzinárodný diskusný klub · Valdas Adamkus · Valentin Grigorievič Rasputin · Valentina Ivanovna Matvijenková · Valentina Vladimirovna Tereškovová · Valentín Matrka · Valéry Giscard d’Estaing · Valgaš · Vannius · Vasa Pelagić · Vasil Biľak · Vasil Kolarov · Vasil Levski · Vasiľ I. (Polacké kniežatstvo) · Vavrinec Tóth · Vavro Šrobár · Vazul
vá
Václav Havel · Václav I. (české knieža) · Václav II. (české knieža) · Václav II. (český kráľ) · Václav IV. · Václav Klaus · Václav Rabas (organista) · Václav Riedlbauch
vä
Väčšinový volebný systém · Väzeň svedomia
ve
Vedecko-technická revolúcia · Vedecký komunizmus · Vedecký socializmus · Veľká francúzska revolúcia · Veľká proletárska kultúrna revolúcia · Veľké národné zhromaždenie · Veľkopiatková dohoda · Veľmoc · Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Bangkoku · Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Tirane · Venancio Flores · Vercingetorix · Verejná správa · Verejná správa (odvetvie) · Verejnosť proti násiliu · Verejný činiteľ · Verchovna rada Ukrajiny · Versaillská sústava · Versaillský mier (1783) · Vestfálsky mier · Veto
vě
Věra Jourová
ví
Vítězslav Nezval · Vízový režim Európskej únie
vl
Vlad I. · Vlad II. · Vlad III. · Vlad IV. · Vladimir Iľjič Lenin · Vladimir Nazor · Vladimir Vladimirovič Putin · Vladimir Voľfovič Žirinovskij · Vladimír Bajan · Vladimír Bilčík · Vladimír Clementis · Vladimír Ďaďo · Vladimír Faič · Vladimír Fajnor · Vladimír Hajko · Vladimír Homola · Vladimír Horák · Vladimír I. (Polacké kniežatstvo) · Vladimír Kostilník · Vladimír Krno · Vladimír Ledecký · Vladimír Makovický · Vladimír Maňka · Vladimír Matula (politik) · Vladimír Mečiar · Vladimír Medlen · Vladimír Mináč · Vladimír Moravčík (1908) · Vladimír Ondruš (politik) · Vladimír Palko · Vladimír Pavelka (slovenský politik) · Vladimír Pirošík · Vladimír Špidla · Vladimíra Marcinková · Vladislav I. (Čechy) · Vladislav I. (Valašsko) · Vladislav II. (Čechy) · Vladislav II. (Poľsko, 1138) · Vladislav II. (Poľsko, 1386) · Vladislav II. (Valašsko) · Vladislav Jindřich · Vlastenecký blok · Vlastimil Ludvík · Vlastimil Ondrejka · Vlastimil Tusar · VLASŤ · Vláda · Vláda Českej republiky · Vláda národnej jednoty (Maďarsko) · Vláda Rakúskej republiky od 18. decembra 2017 do 3. júna 2019 · Vláda Rakúskej republiky od 3. júna 2019 · Vláda Slovenskej republiky od 14. marca 1939 do 27. októbra 1939 · Vláda Slovenskej republiky od 27. októbra 1939 do 5. septembra 1944 · Vláda Slovenskej republiky od 30. októbra 1998 do 15. októbra 2002
vo
Vojenská diktatúra · Vojenská okupácia · Vojenský prevrat v Mjanmarsku · Vojna · Vojnové hospodárstvo · Vojtech Hatala · Vojtech Lukáči · Vojtech Mihálik · Vojtech Plechlo · Vojtech Szilassy · Vojtech Tkáč · Vojtech Tuka · Volebná kalkulačka · Volebná kampaň · Volebná komisia · Volebná účasť na Slovensku · Volebné kvórum · Volebné moratórium · Volebný systém · Volebný systém v Maďarsku · Volen Siderov · Volodar (Polacké kniežatstvo) · Volodymyr Borysovyč Hrojsman · Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj · Vologaises V. · Vologaises VI. · Volte Pravý Blok www.cibulka.net · Voľba prezidenta Československej socialistickej republiky v roku 1989 · Voľba prezidenta Slovenskej republiky · Voľby · Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2019 · Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1928 · Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935 · Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky · Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2006 · Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2001 · Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku · Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1990 · Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1994 · Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1998 · Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2010 · Voľby do Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky 2021 · Voľby do Slovenskej národnej rady v roku 1990 · Voľby do Snemu Slovenskej krajiny v roku 1938 · Voľby do Uhorského snemu v období dualizmu · Voľby do zastupiteľstiev obcí v Česku 1994 · Voľné informácie · Voľný mandát
vr
Vratislav I. · Vratislav II.
vs
Vseslav I. (Polacké kniežatstvo) · Vseslav II. (Polacké kniežatstvo)
vš
Všeľudová strana · Všeobecná deklarácia ľudských práv · Všeobecne záväzné nariadenie · Všeobecný súd Európskej únie · Všepoľská mládež
vy
Vyhláška (ministerstvo) · Vysoká škola politická Ústredného výboru Komunistickej strany Československa · Vyšehradská skupina · Vytautas
vý
Výbor na obranu nespravodlivo stíhaných · Výbor pre verejné blaho · Výbor regiónov · Výbuchy v Londýne 21. júla 2005 · Výbuchy v Londýne 7. júla 2005 · Východné partnerstvo · Výkonné direktórium · Výmena obyvateľstva medzi Česko-Slovenskom a Maďarskom · Výnimočný stav · Výnos (ministerstvo)
vz
Vzťah štátu a cirkví · Vzťahy medzi Slovenskou republikou a Spojenými štátmi americkými
Akbar Veľký
Rozširovanie ríše
Na trón sa dostal v roku 1556, kedy vládli Mogulovia len Paňdžábu. O rozšírenie ríše, de facto o jej vznik z pomerne malého kráľovstva sa zaslúžil práve Akbar, ktorý k ríši čoskoro po svojom nástupe na trón, v roku 1560, pripojil Džajpur, Džódpur a ďalšie územia, v roku 1573 pripojil Gudžarát, v roku 1574 Urísu, 1576 Bengálsko, 1586 Kašmír, 1592 Sindh a 1594 Kandahár.
Za zmienku tiež stojí, že presunul hlavné mesto, ktoré bolo v Dillí do Agry, kde vystaval slávnu pevnosť, a založil mesto Fatéhpur Síkrí neďaleko Agry, ktoré mu malo slúžiť ako sídelné mesto. Z tohto plánu však zišlo.
Počas svojej vlády eliminoval zahraničné vojenské hrozby od afganských potomkov šáha Šéra, a v druhej bitke pri Panipate (1556) porazil hindského vodcu Hemu.
Zákonodarstvo
Akbar je známy najmä ako zákonodarca. Zaviedol rovnosť náboženstiev a zrušil potupnú daň džazja, vzťahujúcu sa len na nemoslimov, a hoci sám bol moslim, podporoval hinduizmus a zasadil sa o preklad hinduistických kníh do perzštiny. Údajne sa zaujímal aj o kresťanstvo a pozval do Indie jezuitov. Za zmienku stojí tiež stavba Ibadat Khana (perzsky Dom uctievania), akéhosi centra pre náboženské diskusie.
Zakázal detské manželstvá, satí a zvieracie obete. Zmenil zložitú a nespravodlivú daňovú sústavu, zaviedol políciu a uskutočnil veľa ďalších reforiem.
Podporoval literatúru, umenie a vedy, svojim ľudom bol mimoriadne obľúbený a nepochybne mal veľké zásluhy na rozvoji indickej kultúry. Zbieral literatúru a umelecké skvosty, dal postaviť rad budov.
Horská autonómna sovietska socialistická republika
Horská autonómna sovietska socialistická republika bola súčasťou Ruskej SFSR ako jedna z jej autonómnych republík. Rozprestierala sa na území severného Kaukazu. Existovala len veľmi krátke obdobie od 20. januára 1921 do 7. júla 1924.
Administratívne členenie
Územie Horskej ASSR sa členilo na 6 okruhov :
Dejiny
Zámer vytvoriť Horskú ASSR ako autonómnu republiku v rámci Ruskej SFSR bol zverejnený na zjazde národov Terskej oblasti 17. novembra 1920 vo Vladikavkaze. Oficiálne však bola založená Dekrétom Celoruského ústredného výkonného výboru z 20. januára 1921. Zakladajúci zjazd sovietov Horskej ASSR sa uskutočnil 16. - 22. apríla 1921.
Existencia tohoto útvaru však netrvala dlho. V rámci snáh o národnostnú autonómiu boli postupne z umelo vytvorenej Horskej ASSR vyčlenené autonómne okruhy na národnostnom princípe, ktoré sa pretransformovali na autonómne oblasti a boli priamo pričlenené k Ruskej SFSR: Kabardský národnostný okruh 1. septembra 1921, Karačajský národnostný okruh 12. januára 1922 a Čečenský národnostný okruh 30. novembra 1922. Balkarský národnostný okruh bol odčlenený 16. januára 1922 a stal sa súčasťou novovytvorenej Kabardsko-Balkarskej autonómnej oblasti (spolu s Kabardskou autonómnou oblasťou).
Zánik Horskej ASSR bol zavŕšený Dekrétom Celoruského ústredného výkonného výboru zo 7. júla 1924, podľa ktorého bola Horská ASSR zrušená, pričom na jej území boli založené Severoosetínska, Čečenská a Ingušská autonómna oblasť, Sunženský kazašský okruh (ako súčasť Severokaukazského kraja Ruskej SFSR) a mesto Vladikavkaz ako samostatná správna jednotka priamo podriadená CÚVV Ruskej SFSR.
Kostol Panny Márie milostí (Miláno)
Kostol Panny Márie milostí (tal. Chiesa di Santa Maria delle Grazie) je kostol a kláštor rádu dominikánov v Miláne. V severnej časti refektáru (jedáleň) sa nachádza freska Leonarda da Vinciho Posledná večera. Obraz nepatrí kostolu, ale je vystavený v štátnom múzeu.
Francesco Sforza nariadil postaviť konvent dominikánov v 15. storočí. Hlavným architektom bol Guiniforte Solari, konvent bol dokončený v 1469. Za autora apsidy kostola je považovaný známy taliansky renesančný architekt Donato Bramante. V roku 1943 bol kostol zasiahnutý leteckým útokom, poškodená bola väčšia časť kostola, ale niektoré steny zostali nepoškodené.
V kláštornej časti je do roku 2015 výstava časti diela Codex Atlanticus Leonarda da Vinciho.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Motorola 68030
Motorola 68030 je 32-bitový mikroprocesor architektúry CISC z radu 680x0, ktorý vyrábala firma Motorola. Jej predchodcom bol procesor Motorola 68020, ďalší procesor v rade mal názov Motorola 68040.
Motorola 68030, ktorá obsahovala 273 000 tranzistorov, ponúkala na čipe dve oddelené cache pamäte (inštrukčnú a dátovú), s veľkosťou 256 bajtov. Tiež mala dôležitú MMU jednotku a umožňovala pripojiť rýchlu matematickú FPU jednotku Motorola 68882. Motorola 68030 bola použitá v mnohých modeloch osobných (domácich) počítačov Amiga, Apple Macintosh II, Atari TT a hlavne Atari Falcon.
Veľký evanjelický kostol (Bratislava)
Veľký evanjelický kostol v Bratislave na Panenskej, pôvodne Nemecký evanjelický kostol, postavil staviteľ Matej Walch v r. 17741776 v strohom slohu barokového klasicizmu. V roku 1963 bol kostol zapísaný do Ústredného zoznamu pamiatkového fondu pod číslom 174.
Architektúra
Krov postavil hamburský tesár neznámeho mena a tento je z architektonickej, umeleckej i pamiatkovej stránky skvostom a je v celej Európe jedinečný. Pod valbovou strechou dômyselnej konštrukcie sa skrýva monumentálny centrálny priestor s dvoma chórmi okolo prekrytý piatimi poľami klenieb, ktoré vytvárajú kvalitný akustický priestor. Na stavbe pracovali aj projektanti R. Wimmer a palier D. Zimnach.
Oltár
Prvý raz sa na Slovensku objavil kazateľnicový oltár, oltárny obraz doň namaľoval a daroval rodák Adam Friedrich Oeser.
Organ
Dnešný organ je tretím nástrojom v histórii kostola. Bol postavený r. 1923 firmou Gebrüder Rieger – Jägerndorf na návrh vtedajšieho organistu G. Rhodesa. Autorom architektonicko-výtvarného riešenia je bratislavský architekt Christian Ludwig.
Vladimírsko-suzdaľské kniežatstvo
220px|vpravo Rostovsko-suzdaľské kniežatstvo, od roku 1157 Vladimírsko-suzdaľské kniežatstvo či Vladimírske veľkokniežatstvo, bolo staroruské kniežatstvo, ktoré vzniklo v 10. storočí v medziriečí Volgy a Kľazmy. Hlavným mestom kniežatstva bol od začiatku Rostov a od druhej štvrtiny 12. storočia Suzdaľ. V roku 1157 Andrej I. Bogoľubskij preniesol sídlo kniežatstva do mesta Vladimír a odvtedy sa kniežatstvo nazývalo Vladimírsko-suzdaľským kniežatstvom.
Územný rozmach kniežatstva v 12. – 14. storočí a jeho hranice
V období 12. – 14. storočia sa kniežatstvo smerom na východ a severovýchod rozšírilo. Na západe hraničilo so Smolenským kniežatstvom, na juhu s Černigovským a Murmansko-riazanským kniežatstvom. Severozápadnú hranicu tvorila Novgorodská republika a Viatská republika a tiež územia niektorých ugrofínskych kmeňov.
Obyvateľstvo kniežatstva, ktoré sa pre vynikajúce poľnohospodárske podmienky v tejto oblasti zaoberalo poväčšine poľnohospodárstvom (na černozemiach ľudia pestovali raž, jačmeň, ovos a zeleninu) a lovom rýb z okolitých riek, bolo zmiešané. Tvorili ho ugrofínske a slovanské kmene národov Európy.
Dejiny
Podľa závetu Jaroslava I. Múdreho, ktorý zanechal synovi v roku 1054 územie Rostovskej oblasti zdedil Vsevolod I. Jaroslavič. Ten sem poslal vládnuť svojho syna Vladimíra II. Monomacha. Za jeho vlády vzniklo na rieke Kľazma ruské mesto Vladimír. Vďaka horlivej činnosti biskupa Leontija sa do tejto oblasti začalo šíriť kresťanstvo. Sv. Abrahám v týchto miestach založil prvý ruský kláštor (Kláštor zjavenia Boha, po rusky: Богоявленский монастырь).
V roku 1095 Vladimír II. urobil z Rostovského kniežatstva samostatné kniežatstvo a dal ho svojmu druhému synovi Jurajovi Dlhorukému (1095 – 1157). Ten preniesol rezidenciu kniežaťa z Rostova do Suzdaľa. Upevnil náboženstvo prijaté Vladimírom II. Monomachom v roku 988 a na svoje územie pozýval kolonizátorov zo zahraničia, ktorí sa usadili v novozaložených mestách Kyjevskej Rusi – Moskve, Dimitrove, Ugliči, Kostrome a iných. Počas jeho vlády Rostovsko-suzdaľské kniežatstvo ekonomicky a politicky rozkvitlo. Zosilnela vrstva šľachty a nastal rozvoj remeselníckej výroby. Veľké zásoby nerastných surovín dovolili Jurajovi Dlhorukému rozširovať svoj vplyv na susedné územia a miešať sa do osobných sporov ich kniežat. V rokoch 1132 – 1135 sa neúspešne pokúšal prevziať kontrolu nad niekoľkými mestami. V roku 1147 uskutočnil vojenské ťaženie na Novgorod a o dva roky neskôr (1149) rozpútal bitku proti Izjaslavovi II. Mstislavičovi (1146 – 1149). V roku 1155 sa mu podarilo ovládnuť trón kyjevského veľkokniežatstva, kde vládol až do svojej smrti v roku 1157.
V roku 1157 – po smrti Juraja Dlhorukého – sa Rostovsko-suzdaľské kniežatstvo rozdrobilo na niekoľko menších kniežatstiev. Už v roku 1161 však syn Juraja Dlhorukého – Andrej I. Bogoľubský – ho znova zjednotil. Zvrhol vládu svojich troch bratov (Mstislava, Vasilka a Vsevoloda) a dvoch príbuzných (Mstislava a Jaropolka Rostislaviča). Aby sa zbavil vplyvu šľachty, preniesol hlavné mesto zo Suzdaľa do toho času už veľkého obchodného centra Vladimíra. Tu s podporou miestneho obyvateľstva a svojej družiny začal viesť absolutistickú (samodŕžavnú) politiku. Vzdal sa kyjevského trónu a prijal titul Veľké knieža Vladimíra. V roku 1169 – 1170 si podriadil Kyjev a Novgorod a dal ich svojmu bratovi Glebovi a spojencovi Rurikovi Rostislavičovi. Začiatkom 70. rokov 12. storočia uznali podriadenosť Roskovsko-suzdaľského kniežatstva aj Polacké, Turovské, Černigovské, Pereslavské, Riazanské a Smolenské kniežatstvo. Ale invázia kniežaťa Smolenského kniežatstva do Kyjeva v roku 1173, ktorý nesúhlasil s podriadením kniežatstva Rostovsko-suzdaľskému sa skončila neúspechom. Knieža bolo zavraždené v roku 1174 šľachticmi Andreja I. Bogoľubského pri meste Vladimír.
Po smrti kniežaťa Andreja I. Bogoľubského si šľachta vybrala na rostovsko-suzdaľský trón jeho príbuzného Mstislava Rostislaviča. Suzdaľ a Vladimír dostal Mstislavov brat Jaropolk. V roku 1175 však boli vyhnaní Andrejom Michalkom (1174 – 1176) a Vsevolodom III. (1176 – 1212). Andrej Michalko sa stal kniežaťom rostovsko-suzdaľského kniežatstva a Vsevolod III. rostovským kniežaťom.
V roku 1176 Andrej Michalko umrel a Vsevolod III. sa tak stal jediným panovníkom tzv. Vladimírskeho veľkokniežatstva. V roku 1177 definitívne zastavil hrozbu zo strany Mstislava a Jaropolka, keď ich porazil v bitke pri rieke Kolokša. Obaja padli do zajatia, kde boli oslepení.
V zahraničnej politike Vsevolod III. pokračoval v kurze, ktorý nastolili jeho otec a brat. Ale už počas jeho vlády sa začalo územie Rostovsko-suzdaľského kniežatstva rozpadať. V roku 1208 dal územie Rostova do opatery svojim synom Konštantínovi I. (1216 – 1218) a Jaroslavovi II. (1238 – 1246). Po smrti ich otca v roku 1212 sa medzi troma bratmi v roku 1214 rozpútala vojna, ktorú ukončilo víťazstvo Konštantína I. v roku 1216 a hoci sa stal kniežaťom, dosiahnuť jednotu kniežatstva sa mu nepodarilo. V rokoch 1216 – 1217 rozdelil svoje územie medzi svojich štyroch bratov. Juraj II. (1212 – 1216 a 1218 – 1238) získal oblasť Suzdaľa, Jaroslav II. (1238 – 1246) Pereslavskú oblasť a svojím mladším bratom Sviatoslavovi a Vladimírovi územia okolo mesta Juriev-Poľský a Starodub.
Po smrti Konštantína I. na trón nastúpil Juraj II. (1218 – 1238). Ten rozdelil územia svojho kniežatstva svojim dvom synom. Vasilko dostal Rostov, Kostromu a Halič a Vsevolod Jaroslavľ a Uglič. Po rozpade Vladimírsko-suzdaľského kniežatstva na jeho území vzniklo 10 osobitných kniežactiev – Rostovské, Suzdaľské, Pereslavské, Jurievské, Starodubské, Gorodecké, Jaroslavské, Ugličské, Kostromské a Galické kniežatstvo, nad ktorými vladimírske knieža už malo len formálnu nadvládu.
Na prelome februára a marca 1238 do severovýchodnej časti bývalej Kyjevskej Rusi vpadli Tatári. Vojská Vladimírsko-suzdaľského kniežatstva vrátane kniežaťa Juraja II. v boji padli. Mnoho miest bolo Tatármi vyplienených vrátane Vladimíra, Rostova, Suzdaľa a iných. Po prechode tatárskeho frontu sa na kniežacom tróne objavil Jaroslav II. Vsevolodič (1238 – 1246), ktorý rozdelené územia Rostovsko-suzdaľského kniežatstva dal svojim bratom. Sviatoslavovi a Ivanovi (Suzdaľské a Starodubské kniežatstvo), staršiemu Alexandrovi (Pereslavské kniežatstvo) a príbuznému Borisovi Vasilkovi (Rostovské kniežatstvo). V roku 1243 Jaroslav II. Vsevolodič dostal zákupné právo na Vladimírske veľkokniežatstvo ale počas vlády jeho nasledovníkov – brata Sviatoslava III. (1246 – 1247), synov Andreja II. (1247 – 1252), Alexandra (1252 – 1263), Jaroslava III. (1263 – 1272), Vasilija I. (1272 – 1276) a vnukov Dmitrija (1277 – 1293) a Andreja III. (1293 – 1304) proces drobenia kniežatstva silnel.
V roku 1247 vznikli Tverské (zakladateľ Jaroslav III. Jaroslavič 1263 – 1271) a v roku 1283 Moskovské kniežatstvo (Daniel Alexandrovič 1263 – 1303). Hoci sa v roku 1299 z Kyjeva do Vladimíra presťahoval metropolita ruskej pravoslávnej cirkvi, jeho úloha ako hlavného mesta postupne klesala. Od konca 13. storočia kniežatá prestali používať svoju stálu rezidenciu v tomto meste.
V tom čase titul veľkoknieža mali aj súperi z tverského a suzdaľsko-nižnonovgorodského kniežatstva. Boj o kontrolu severovýchodnej časti bývalého územia Kyjevskej Rusi počas 14. – 15. storočia sa skončil víťazstvom moskovských kniežat, ktoré toto územie postupne včleňovali do Moskovského štátu – Pereslavské kniežatstvo (1302), Možajsk (1303), Uglič (1329), Vladimírske, Starodubské, Galické Kostromské a Dimitrovské kniežatstvo (1362 – 1364), oblasť Bieleho jazera (1389), Nižného Novgorodu (1393), Suzdaľa (1451), Jaroslavľa (1463), Rostova (1474) a Tveru (1485).
Paul Josef Crutzen
Paul Josef Crutzen (* 3. december 1933, Amsterdam, Holandsko – † 28. január 2021, Mainz, Nemecko) bol holandský chemik. V roku 1995 získal spolu s Mariom Jose Molinom a Frankom Sherwoodom Rowlandom Nobelovu cenu za chémiu za prácu v oblasti chémie atmosféry, najmä tvorbe a rozklade ozónu.
Paul Crutzen je známy vďaka výskumu ozónovej diery. Spísal svoj hlavný výskum do práce Stratospheric and tropospheric chemistry, and their role in the biogeochemical cycles and climate. Pracoval na oddelení atmosférickej chémie na Planckovom inštitúte v Mainzi v Nemecku.
Weinburg am Saßbach
Weinburg am Saßbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Diaľnica A980 (Nemecko)
Diaľnica A980 vedie z obce Waltenhofen okolo Durachu až po diaľničnú križovatku Allgäu s diaľnicou A7. V budúcnosti bude súčasťou plánovanej diaľnice A98. Na A 980 sa nachádza najvyšší položený diaľničný bod v Nemecku a to vo výške 947 m n. m.
Rýchlostná cesta M87 (Maďarsko)
Rýchlostná cesta M87 je plánovaná rýchlostná cesta v Maďarsku, ktorá bude viesť od M86 pri Szombathely, cez Kőszeg až ku rakúskej štátnej hranici. Jej plánovaná dĺžka je 20 kilometrov a na rakúskej strane na ňu bude nadväzovať spolková cesta 61a.
Azelfafage
Azelfafage (arab. zilf al-faras – konské kopyto) alebo pí1 Cygni (π1 Cyg / π1 Cygni) je hviezda v súhvezdí Labuť zdanl. jasnosti 4,67m, spektrálneho typu B3. Vzdialenosť od Zeme je približne 1700 ly.
Košátky
Košátky sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 187 obyvateľov, z toho 97 mužov a 90 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 39,2 roka, ženy 39,1 roka).
Saint-Aubin-des-Châteaux
Saint-Aubin-des-Châteaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valavoire
Valavoire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Valavoire má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Valavoire má 35 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
City Business Center I
right|thumb|City Business Center I v blízkosti VÚB banky
City Business Center I je výšková budova v Bratislave, ktorá je súčasťou kancelárskeho súboru City Business Center Bratislava na Karadžičovej ulici vedľa hlavnej autobusovej stanice a v bezprostrednej blízkosti výškovej budovy VÚB banky.
1. slovenská národná futbalová liga 1986/1987
1. Slovenská národná futbalová liga 1986/87 bol 18. ročník SNL, najvyššej slovenskej súťaže v Československu. Nováčikmi súťaže boli Lokomotíva Košice, ktorá vypadla z 1. ligy, víťazi dvoch skupín 2. SNL ČH Bratislava a ZZO Čadca a Internacionál Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka, ktorý vznikol zlúčením klubov TJ Internacionál Slovnaft Bratislava (vypadol z 1. ligy) a ZŤS Petržalka. Víťazom s právom postupu do 1. ligy sa stal Internacionál Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka, do 2. SNL vypadol Spartak ZŤS Dubnica nad Váhom.
Konečná tabuľka
Poznámky:
Súpisky mužstiev
Internacionál Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka
Jozef Hroš (30/0) - Milan Bagin (30/0), Karol Brezík (14/12), Roman Drobný (6/0), Róbert Fischer (10/0), Miroslav Gábriš (3/0), Ján Hlavatý (10/1), Ladislav Hudec (10/0), Tibor Chovanec (10/4), Rudolf Kramoliš (26/8), Milan Krupčík (24/1), Jozef Kubica (23/2), Ján Lehnert (29/11), Marián Masný (6/1), Pavol Matuška (2/0), Lubomír Pokluda (26/8), Rudolf Rehák (8/0), Jozef Režnák (14/3), Ján Richter (26/7), Pavol Šebo (3/0), Rafael Tománek (2/0), Štefan Valent (1/0), Martin Venéni (1/0), Ivan Vrabec (14/0), Vladimír Weiss (22/9), Ľubomír Zrubec (27/1) - tréner Karol Kögl, asistent Tomáš Nitka
Slovan CHZJD Bratislava
Milan Mana (12/0), Karel Stromšík (19/0), Alexander Vencel(1/0) − Vladimír Bechera (10/2), Róbert Bielek (13/1), Rudolf Bobek (13/4), Rudolf Ducký (27/12), Peter Fijalka (1/0), Stanislav Gorel (4/0), Pavol Gostič (26/6), Ladislav Harsa (3/0), Miroslav Hirko (29/4), Štefan Horný (10/4), Jozef Juriga (20/3), Ondrej Krištofík (16/1), Štefan Maixner (9/1), Peter Matovič (17/0), Štefan Maixner (3/0), Ladislav Pecko (25/3), Ladislav Repáčik (12/2), Ivan Schulcz (26/2), Igor Schweighofer (1/0), Emil Stranianek (23/0), Milan Suchánek (14/2), Boris Šimkovič (1/0), Jaroslav Timko (15/3), Dušan Tittel (29/9), Miloš Tomáš (1/0) - tréner Ján Zachar, asistent Koloman Gögh (na jar Ľudovít Cvetler)
Peter Bartek (16/0), Vladimír Figura (14/0) - Štefan Baroš (2/0), Milan Bartko (29/6), Pavol Bartoš (27/4), Rastislav Fiantok (27/14), Ľubomír Kopinec (14/0), Ľubomír Kostelanský (3/0), Pavol Košík (22/0), Jozef Kukučka (26/1), Miloš Lejtrich (21/11), Vladimír Masár (30/7), Stanislav Močár (21/8), Miroslav Pribila (27/0), Július Schmidt (1/0), Libor Soldán (30/1), Ladislav Švec (8/1), Ján Tatiersky (26/2), Štefan Zaťko (28/1), František Závodník (7/1) - tréner Ján Bodnár, asistent Anton Sýkora
Slovenský hodváb Senica
František Jurkovič (28/0), Jozef Žitný (2/0) - Bronislav Bláha (2/0), Viktor Buzay (27/7), Vladimír Gerič (21/4), Fridrich Hutta (26/1), Jaroslav Hutta (28/8), Miroslav Jakubovič (16/0), Ivan Kavecký (13/2), Emil Krajčík (30/4), Branislav Kubica (17/3), Rudolf Kubina (4/1), Rudolf Miča (9/1), Vojtech Petráš (29/1), Vladimír Plánka (1/0), Miroslav Reha (25/1), Jozef Ružička (11/3), Jozef Uhlár (18/1), Jozef Vanek (25/0), Vladimír Včelka (4/0), Milan Zíšek (28/1) - tréner Fridrich Hutta, asistent Alojz Polakovič
Agro Hurbanovo
Viliam Bilko (1/0), Stanislav Fišan (29/0) - Miroslav Bachratý (22/2), Peter Bachratý (26/0), Milan Bureš (1/0), František Diheneščík (10/0), František Duba (25/4), Rudolf Gendiar (26/8), Marián Halás (27/2), František Halasi (20/2), Ivan Hegedüs (9/0), Ján Herda (22/4), Ľubomír Hraška (6/0), Zdenko Kováč (2/0), Jozef Krško (3/0), Pavol Poruban (24/1), Jozef Ravasz (15/1), Dušan Sepeši (17/2), Milan Srňanský (30/8), Štefan Tóth (5/0), Eugen Varga (29/7), Alfonz Višňovský (23/0), Vladimír Weiss (7/4) - tréner Anton Dragúň, asistent Rudolf Filaga
Slovan Agro Levice
Dezider Halmo (30/0) - Ivan Baláž (28/0), Ľubomír Bartovič (20/6), Víťazoslav Budoš (1/0), Drahomír Hanus (27/2), Anton Havran (8/0), Miroslav Chlpek (21/1), Jozef Ivančík (1/0), Štefan Klenko (25/6), Miloš Klinka (29/0), Milan Kováč (17/0), Milan Lackovič (30/4), Ján Maslen (27/1), Jozef Pichňa (19/3), Ladislav Sokol (20/0), Ladislav Struhárňanský (25/2), Peter Ševčík (19/3), Ľuboš Tariška (2/0), Peter Valkovič (30/3) - tréner Štefan Šimončič, asistent Jozef Ivančík
Lokomotíva Košice
Vladimír Figura (6/0), Stanislav Seman (5/0), Marián Vraštiak (19/0) – Bohumil Andrejko (11/2), Milan Bečka (15/0), Stanislav Bosák (26/7), Alojz Fedor (23/5), Slavomír Hajčák (9/0), Milan Juhás (28/0), Ladislav Kuczik (2/0), Ján Máčaj (19/0), Miroslav Matulaj (5/0), Jaroslav Mikloško (6/0), Miroslav Miškuf (27/6), Gabriel Németh (1/0), Tibor Panyko (4/0), Alexander Péter (27/1), Jiří Repík (23/0), Peter Sepeši (12/0), Stanislav Strapek (24/2), Milan Suchánek (14/1), Tibor Szaban (26/1), Ladislav Šimčo (4/0), Štefan Tóth (21/8), Milan Urban (9/0), Vladimír Vankovič (16/9) - tréner Juraj Szikora, asistent Ladislav Belanský
ZŤS Košice
Nándor Kovács 2/0), Jaroslav Olejár (29/0) - Juraj Bilohlávek (11/0), Jaroslav Bodnár (24/0), Peter Dzúrik (3/0), Ján Gajdoš (28/3), Michal Ivan (4/0), Pavol Jurčo (5/1), Dezider Karako (1/0), Eduard Kováč (14/3), Ján Kuchár (2/0), Ladislav Lakatoš (6/0), Rudolf Leškanič (1/0), Stanislav Marcin (17/2), Vladimír Marchevský (29/3), Peter Mužík (29/7), Slavomír Nickel (14/1), Milan Obšitník (2/0), Anton Petrovský (22/1), Jaroslav Pollák (21/0), Peter Sabol /29/0), Jozef Sobota (21/2), Stanislav Šimčák (3/0), Ondrej Šmelko (19/3), Štefan Švaňa (22/0), Jaroslav Timko (15/5), Štefan Zajac (5/2) - tréner Ondrej Daňko, asistent Ondrej Singer (na jar Ján Gajdoš)
ZZO Čadca
Jozef Gálik (12/0), Peter Škola (3/0), Ivan Velič (16/0) - Pavol Baďura (6/0), Miroslav Baka (26/0), Peter Baník (30/3), Jozef Beleš (14/1), Ján Berešík (13/1), Vladimír Čilo (26/6), Pavol Greguš (26/2), Vladimír Hýll (14/2), Jozef Jakubec (19/8), František Jantoš (20/2), Miroslav Knap (3/0), Vladimír Kopásek (29/1), Ladislav Kubica (8/0), Alojz Kulla (6/1), František Ondrejáš (29/8), Miroslav Oravec (29/0), Miroslav Radolský (28/0), Anton Sidora (1/0), Emil Sýkora (4/0), Milan Šmehýl (26/0) - tréner Václav Ďurana (na jar Milan Benčok), asistent Miroslav Radolský
ZŤS Martin
Milan Hazucha (23/0), Viliam Rendko (4/0), Ján Staník (3/0) - Milan Bielik (27/2), Ján Blahušiak (15/1), Jaroslav Boroviak (15/6), Ladislav Cabadaj (13/0), Jaroslav Enderla (5/0), Stanislav Fekeč (16/2), Vladimír Huťka (15/1), Ivan Janči (14/1), Jozef Kopecký (26/1), Ľubomír Kunert (2/0), Igor Lavrenčík (26/3), Marián Lavrenčík (25/2), Milan Macho (25/0), Ladislav Machovič (26/1), Jozef Plazák (11/0), Ivan Šefčík (29/2), Tibor Václavík (8/0), Miroslav Vereš (14/0), Jozef Žofaj (29/4) - tréner Ľudovít Hojný (na jar František Katerinčin), asistent Viliam Dubovický (na jar Jozef Huťka)
Mnohobunkovce
Mnohobunkovce môžu byť:
1. slovenská národná futbalová liga 1986/1987
Súpisky mužstiev
Slavoj Poľnohospodár Trebišov
Milan Dziak (13/0), Anton Jánoš (9/0), Jozef Ďurka (1/0), Emil Sudimák (9/0) - Andrej Blanár (29/2), Zoltán Breuer (30/0), Alexander Comisso (28/1), Stanislav Čech (25/3), Pavol Gomolčák (13/0), Milan Jakim (29/2), Bartolomej Juraško (28/10), Pavol Kretovič (27/1), Jaroslav Kurta (17/0), Jozef Lehocký (13/0), Peter Márton (1/0), Cyril Migaš (19/1), Michal Mihok (16/0), Miroslav Mikolaj (14/0), Gabriel Nagy (22/2), František Németh (4/0), Vladimír Stanko (16/1), Zoltán Szedlák (4/0), Jozef Šmitala (11/1), Ján Zuzčin (5/0) - tréner Vojtech Malaga, asistent Gabriel Gojdič
Baník Prievidza
Ján Mucha (8/0), Pavol Petruf (11/0), Michal Šimko (12/0) - Juraj Bátora (23/0), Miroslav Bobka (25/3), Vladimír Brodzianský (14/1), Jozef Hepner (25/4), Ivan Krnáč (18/3), Milan Kušnír (17/2), Michal Kuzma (29/7), Ivan Maderič (18/0), Pavol Mucha (7/0), Ivan Němčický (19/0), Milan Peciar (21/1), Jaroslav Šebík (28/13), Vladimír Šlosár (26/7), Pavol Šníder (15/0), Ján Šúšol (6/0), Pavol Tkáč (19/2), Anton Žember (20/3), Róbert Žember (24/0) - tréner Anton Hrušecký, asistent Gerhard Dzian
Tesla Stropkov
Marek Jenčo (18/0), Ľuboš Kavka (11/0), František Očipa (1/0) - Vladimír Belej (1/0), Pavol Bielik (26/1), Miroslav Fedor (20/0), Jozef Gazda (29/1), Rudolf Jakubčo (27/1), Peter Kavka (8/0), Ján Krok (23/1), Michal Kulík (22/0), Alojz Lehocký (30/9), Jozef Lehocký st. (28/3). Jozef Lehocký ml.(14/1), Viliam Ľuberda (28/0), Ľuboš Michel (4/0), Bartolomej Miškuf (1/0), Jozef Muška (14/1), Marián Očipka (28/6), Ján Pavúk (3/1), Igor Popovec (15/7), Martin Senaj (9/1), Slavomír Staško /13/0), Jozef Štefko (6/0), Ján Zajaroš (1/0) - tréner Vladimír Rusnák, asistent Alojz Lehocký
Chemlon Humenné
René Babušík (24/0), Jaroslav Dobrančin (6/0) - Andrej Babčan (3/1), Ján Balaščík (26/1), Milan Bereš (13/2), Milan Bober (20/3), Milan Danko (27/5), Andrej Demjanovič (15/2), Miroslav Hajdučko (11/1), Michal Ivan (14/), Jaroslav Jelo (23/1), Ján Kopáč (11/0), Michal Kopej (27/1), Slavomír Kočerha (14/1), Peter Lovacký (3/1), Ľuboš Lukáč (3/0), Milan Nazad (8/1), Dušan Papjak (23/3), Stanislav Rada (13/0), Pavol Roman (11/2), Vladimír Uličný (28/0), Juraj Učník (9/0), Jaroslav Varchola (27/2), Ladislav Vasilenko (12/0), Štefan Vavrek (4/0) - tréner Emil Bezdeda, asistent Jozef Švec
ČH Bratislava
Július Greif (29/0), Peter Hanúsek (2/0) - Augustín Antalík (11/1), Juraj Burdej (6/0), Miroslav Čatár (22/3), Andrej Demjanovič (14/2), Peter Dražkovič (1/0), Pavol Dudík (6/0), Jozef Fleško (27/0), Milan Gabura (27/0), Ján Gálik (21/2), Ľubomír Harvánek (19/0), Igor Holeš (12/3), Radomír Chýlek (5/0), Marián Ježík (12/2), Jozef Lorenc (27/2), Miroslav Marko (20/0), Ľubomír Maruna (13/0), Peter Medgyes (28/3), Stanislav Orth (22/2), Roman Pivarník (13/1), Jozef Pukalovič (10/1), Marián Tibenský (24/4), Igor Valent (13/2) - tréner Vladimír Hrivnák, asistent Jozef Čapkovič
Spartak ZŤS Dubnica nad Váhom
Bohumil Murárik (11/0), Ján Pavlačka (1/0), Ferdinand Poliak (18/0) - Vladimír Ančic (9/0), Ľudovít Baďura (3/0), Ján Barkóci (15/1), Štefan Černík (24/1), Jaroslav Galko (14/0), Peter Gergely (8/0), Ladislav Haliak (16/0), Ján Hesek (15/0), Dušan Kopačka (27/2), Ján Kriško (8/1), Vladimír Lendvay (3/0), Peter Lonc (28/0), Ladislav Mackura (21/1), Dalibor Martinkovič (12/1), Ján Meliš (1/0), Milan Meliš (24/1), Štefan Mičijan (6/0), Peter Ondrejík (5/0), Jan Otáhel (2/0), Štefan Ruman (15/2), Pavol Stratený (15/3), Jaroslav Štefanec (4/1), Tibor Štefánik (29/0), Miroslav Veselý (24/2), Ľubomír Višňa (25/5) - tréner Emil Kunert, asistent Silvester Kuzma
Dušan Tittel
Dušan Tittel (* 27. december 1966, Námestovo) je bývalý slovenský futbalista.
Bývalý stopér a kapitán Slovana Bratislava získal so Slovanom tri tituly majstra Slovenska. Trikrát vyhral anketu o najlepšieho hráča Slovenska (v rokoch 1995, 1996, 1997). V rokoch 2002 až 2006 pôsobil ako generálny sekretár Slovenského futbalového zväzu. V súčasnosti pôsobí v štruktúrach Slovana Bratislava na poste generálneho riaditeľa.
Trebejov
Trebejov (v minulosti aj Trebajov, ) je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Polohopis
Obec leží na ľavom brehu rieky Hornád v juhovýchodnej časti pohoria Čierna hora, v geomorfologickej časti Hornádske predhorie. Prístup do obce zabezpečuje cesta III. triedy cez Kysak (zo severu) alebo Družstevnú pri Hornáde (z juhu), resp. údolím Hornádu vedúca železničná trať Žilina – Košice.
Je vzdialená severne od Košíc,  južne od Prešova a  východne od Gelnice.
Nikola Tesla
Nikola Tesla (* 10. júl 1856, Smiljan – † 7. január 1943, New York ) bol americký vynálezca, elektrotechnik, strojný inžinier a futurista srbského pôvodu. Jeho patenty a teoretická práca formovali základ moderných systémov na striedavý prúd (elektrická energia), vrátane polyfázových energeticko-distribučných systémov a motorov na striedavý prúd, ktoré umožnili začiatok etapy zvanej Druhá priemyselná revolúcia. Známy je tiež vďaka svojim príspevkom k fyzike elektriny a magnetizmu koncom 19. a začiatkom 20. storočia, bol vynálezcom rádia. Na jeho počesť je pomenovaná jednotka merania magnetickej indukcie – Tesla (T).
Po jeho verejnom predvedení bezdrôtovej telekomunikácie v roku 1893 a po výhre v tzv. „Vojne prúdov“ bol široko rešpektovaný ako najvýznamnejší elektrotechnický inžinier v Amerike a svojho času bol v USA pravdepodobne slávnejší ako ktorýkoľvek iný vynálezca alebo vedec v histórii. Mnoho z jeho predošlej práce zaviedlo moderné elektrotechnické inžinierstvo a mnoho jeho objavov malo základný význam pre budúcnosť. Teslov odkaz môže byť viditeľný v modernej civilizácii kdekoľvek, kde je použitá elektrina. Popri jeho práci na elektromagnetizme a inžinierstve, Tesla rôznou mierou prispel k odvetviam ako robotika, balistika, počítačová veda, jadrová fyzika a teoretická fyzika.
Hoci bol Tesla veľký vedecko-technický génius, nemal výraznejšie podnikateľské schopnosti, často sa zadlžoval a mal právnické problémy v uznaní viacerých svojich patentov, pričom sa dostal do konfliktov s inými vynálezcami a podnikateľmi, predovšetkým s Thomasom Alva Edisonom a s Guglielmom Marconim. Neskôr sa navyše zaoberal vizionárskymi, no ťažko zrealizovateľnými a drahými projektmi, ako bola napr. bezdrôtová distribúcia elektriny. Kvôli všetkým týmto faktorom sa dostal do finančných problémov, utiahol sa do ústrania a 7. januára 1943 zomrel pomerne chudobný a zabudnutý v jednom z newyorských hotelov vo veku 86 rokov.
Životopis
Nikola Tesla sa narodil 10. júla 1856 srbským rodičom v dedine Smiljan blízko mesta Gospić v dnešnom Chorvátsku. Jeho otec Milutin Tesla, bol srbský pravoslávny kňaz. Od detstva vynikal talentom na prírodné vedy, študoval na univerzitách v Grazi a v Prahe. V roku 1880 sa presťahoval do Budapešti, kde pracoval v telegrafnej spoločnosti a začal sa intenzívne zaoberať výskumom elektriny, pričom prišiel na princíp striedavého prúdu. O dva roky neskôr sa presťahoval do Paríža a v júni 1884 sa trvalo usadil v Spojených štátoch (občianstvo tam získal v roku 1891).
Tesla začal v roku 1884 pracovať vo firme EDISON CO, pretože od malička si predstavoval ako spolu s Edisonom vynaliezajú rôzne vynálezy. Po nezhodách s Edisonom súvisiacich hlavne s nedostatočným Teslovým finančným ohodnotením v roku 1886 založil vlastnú firmu: Tesla Electric Light & Manufacturing. Firma hlavne vyrábala a patentovala vylepšenia na oblúkové lampy. Tesla mal však zakrátko nezhody s investormi, pretože chcel vyrábať striedavý prúd, s čím nesúhlasili a vyhodili ho. Nenašiel si prácu v elektrickom odbore a istý čas musel ako robotník kopať jamy. V roku 1887 podpísal zmluvu s Edisonovým veľkým rivalom George Westinghouseom, ktorého zaujali Teslove nápady a od ktorého tak obdržal 1 000 000 dolárov, za ktoré si zariadil vlastné laboratórium. Pokračoval v ňom vo svojom výskume striedavého prúdu a urobil v ňom aj mnoho iných objavov, napr. roku 1890 vynašiel výbojkové žiarovky svietiace bez vlákna. Už roku 1891 sa začal zaoberať technológiou rádiového prenosu a v roku 1893 ako prvý na svete verejne demonštroval rádiokomunikačný prístroj. Teslove objavy a vynálezy pokračovali aj v nasledujúcich rokoch, dal si prihlásiť okolo 300 patentov. Mnoho jeho objavov vzniklo ako vedľajší produkt jeho primárnych výskumov a niekedy si hneď neuvedomil ich budúci potenciál, kvôli čomu ich nepublikoval a neskôr mu tak nebolo prisúdené jeho prvenstvo. Napr. už v roku 1887 ako prvý objavil tzv. röntgenové žiarenie (pomenované po W. Röntgenovi, ktorý ho však "znovuobjavil" až o 8 rokov neskôr), je dokonca možné, že objavil laser viac ako pol storočie od jeho preukázaného objavu.
Teslovi narastali finančné problémy, nepodarilo sa mu získať financie na svoje projekty, začal byť verejne zaznávaný a po Prvej svetovej vojne sa definitívne utiahol do ústrania. Ďalej pokračoval vo výskumoch, no už viac v teoretickej, nie praktickej rovine, pričom sa zaoberal veľmi futuristickými projektami, ako napr. tzv. lúče smrti (Teleforce), či elektromagnetickým poľom poháňané lietajúce stroje. Hoci sa s ním príležitostne v novinách objavilo nejaké interview, na vedca jeho významu ostal do konca života nedocenený a zabudnutý. Zomrel 7. januára 1943 v izbe hotela New Yorker. right|thumb|Teslov nedokončený projekt Wardenclyffeskej veže
Pocty a monumenty
Po Teslovi bola v roku 1960 pomenovaná jednotka magnetickej indukcie - Tesla. Jeho meno nesie aj kráter na odvrátenej strane Mesiaca a planétka 2244 Tesla.
Podľa neho je pomenovaný aj podnik Tesla, bývalý československý, teraz český a slovenský koncernový podnik vyrábajúci elektrotechnické a elektronické prístroje a súčiastky.
V roku 2003 bola založená automobilka Tesla Motors, neskôr premenovaná na Tesla, Inc., ktorá v súčasnosti patrí k najväčším výrobcom elektromobilov na svete.