cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marián Varga
Divadelná hudba
V roku 1974 skomponoval Marián Varga scénickú hudbu k predstaveniu Eugen Onegin (Poetické divadlo) a o rok neskôr k predstaveniu Tanec nad plačom pre Slovenské národné divadlo. Hudba M. Vargu znela aj v Divadle Andreja Bagara, konkrétne v predstaveniach Knieža (1985) a Bratia (1987) pod režisérskym vedením Karola Spišáka. Pre bábkové divadlo v Žiline skomponoval hudbu k predstaveniu Don Quijote (1994). V roku 1995 M. Varga opäť spolupracuje so Slovenským národným divadlom, kde sa spolupodieľal na scénickej hudbe k Rodariho príbehu Jazmínko v krajine klamárov (rež. A. Šulík). M. Varga v spolupráci s divadlom Astorka skomponoval hudbu k predstaveniam Narodeniny (rež. V. Strnisko  2001); Sen o jeseni (rež. J. Nvota, 2002) a Žltá ľalia (rež. S. Lavrík, 2003) a Tichý dom (rež. S. Lavrík, 2005 ). V roku 2004 vytvoril hudbu pre divadlo Ostrava Gulliverove cesty.
Marián Varga skomponoval hudbu k dokumentu Martina Hanzlíčka, na námet Fedora Gála Krátka dlouhá cesta (2009).
V roku 1983 natočil Martin Valent absolventský film Autoportrét slobodného umelca. V roku 2007 natočil režisér a scénarista Marko Škop strihový dokument 60 rokov s Mariánom Vargom. Režisér Martin Hanzlíček natočil v roku 2010 filmový portrét Mariána Vargu pod názvom Obyvateľ vlastného ostrova a režisérka Soňa Maletz natočila v roku 2017 študentský film Varga. V roku 2004 vyšla kniha Peter Uličný - Marián Varga: O cestách, ktoré nevedú do Ríma - kniha rozhovorov s Mariánom Vargom (vydavateľstvo Slovart). V roku 2007 vyšla vo vydavateľstve Slovart kniha Mariána Jaslovského Collegium Musicum, ktorá mapuje históriu tejto kapely.
Kýros II.
V rokoch 553 až 550 pred Kr. odvládol Médsku ríšu, 546 Malú Áziu aj s tamojšími gréckymi kolóniami (Bitka pri Tymbre), 539 Babyloniu a rozsiahle oblasti strednej Ázie. Vyslobodil Židov z babylonského zajatia (Kýrov edikt).
Janek Ledecký
Janek Ledecký (* 27. júl 1962, Praha) je český spevák a gitarista.
Zoznam slovenských článkov/V
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 623 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
va
Vaďovce · Vagrinec · Vajkovce · Vajnorské jazerá · Val obrov · Valaliky · Valasi (severné Karpaty) · Valaská · Valaská Belá · Valaská Dubová · Valaškovce (vojenský obvod) · Valašská kolonizácia · Valča · Valentin Kozmenko-Delinde · Valentín Balaša · Valentín Beniak · Valentín I. Druget · Valentín Matrka · Valentovce · Valeria Schulczová · Valerián Trabalka · Valerián Vavro · Valerij Kupko · Valér Franko · Valér Kubány · Valér Mikula · Valice · Valkovce · Valter Šeda · Vaľkovňa · Vanda Tureková · Vaniškovce · Vannius · Varadka · Varechovce · Varhaňovce · Varín · Vasil Biľak · Vasil Gluchman · Vasil Grivna · Vasiľ Dacej · Vasiľ Hopko · Vasiľ Turok · Vasiľov · Vatra zvrchovanosti · Vavrečka · Vavrinec (okres Vranov nad Topľou) · Vavrinec Benedikt z Nedožier · Vavrinec Čaplovič · Vavrinec Dunajský · Vavrinec Mussinger · Vavrišovo · Vavro Šrobár · Vazul · Važec
vá
Václav Černík (filozof) · Václav Havel · Václav Houdek · Václav Chlumecký · Václav Ježek · Václav Medek · Václav Mencl · Váhovce · Vápeník
vä
Väčšia legenda o svätom Gerardovi
vč
Včasnoslovanské obdobie · Včelince
ve
Veča · Večelkov · Vedec roka SR · Vedecká grantová agentúra · Vechec · Velčice (okres Zlaté Moravce) · Veličná · Velušovce · Veľaty · Veľká a Malá dolnosokolská jaskyňa · Veľká Čalomija · Veľká Čausa · Veľká Čierna · Veľká Dolina · Veľká Franková · Veľká Hradná · Veľká Ida · Veľká Lehota · Veľká Lesná · Veľká Lodina · Veľká Lomnica · Veľká lúka (Dúbravka) · Veľká Lúka (okres Zvolen) · Veľká Mača · Veľká Morava · Veľká nad Ipľom · Veľká Paka · Veľká pec · Veľká Tŕňa · Veľká Ves · Veľká Ves nad Ipľom · Veľké Bierovce · Veľké Blahovo · Veľké Borové · Veľké Dravce · Veľké Držkovce · Veľké Dvorany · Veľké Dvorníky · Veľké Hoste · Veľké Chlievany · Veľké Chyndice · Veľké Kapušany · Veľké Kosihy · Veľké Kostoľany · Veľké Kozmálovce · Veľké Kršteňany · Veľké Leváre · Veľké Lovce · Veľké Ludince · Veľké Orvište · Veľké Ozorovce · Veľké Pole · Veľké Raškovce · Veľké Revištia · Veľké Ripňany · Veľké Rovné · Veľké Slemence · Veľké Slovensko · Veľké Straciny · Veľké Teriakovce · Veľké Trakany · Veľké Turovce · Veľké Uherce · Veľké Úľany · Veľké Vozokany · Veľké Zálužie · Veľké Zlievce · Veľkrop · Veľký Biel · Veľký Blh · Veľký Cetín · Veľký Čepčín · Veľký Draždiak · Veľký Ďur · Veľký Folkmar · Veľký Grob · Veľký Horeš · Veľký Kamenec · Veľký Klíž · Veľký Krtíš · Veľký Krtíš (okres) · Veľký Kýr · Veľký Lapáš · Veľký Lipník (obec) · Veľký Lom · Veľký Meder · Veľký Slavkov · Veľký Slivník · Veľký Šariš · Veľký Šum · Veľmož · Veľopolie · Vendelín Bohboj Kutlík · Vera Wisterová · Verejnosť proti násiliu · Vernár · Veronika Hatala · Veronika Machyniaková · Veronika Paulovičová · Veronika Sabolová · Veronika Sramaty · Veronika Strapková · Veronika Šikulová · Veronika Velez-Zuzulová · Versaillská zmluva (1919) · Veselé (okres Piešťany) · Veterná Poruba
vi
Vianočná dohoda · Vidiná · Vido Horňák · Viedenské memorandum · Viera Bálinthová · Viera Benková · Viera Dubačová · Viera Handzová · Viera Hegerová · Viera Hladká · Viera Husáková · Viera Juríčková · Viera Klimková · Viera Kraicová · Viera Markovičová-Záturecká · Viera Prokešová · Viera Racková · Viera Strážnická · Viera Strnisková · Viera Szathmáryová-Vlčková · Viera Šimčisková · Viera Štupáková · Viera Šusteková · Viera Žifčáková · Vieroslav Matušík · Vieska (okres Dunajská Streda) · Vieska (okres Veľký Krtíš) · Vieska nad Blhom · Vieska nad Žitavou · Vikartovce · Viki Janoušková · Viktor Béreš · Viktor Blaho · Viktor Čársky · Viktor Dušek · Viktor Dvorčák · Viktor Frešo · Viktor Horján · Viktor Koromzay · Viktor Krupa · Viktor Kubal · Viktor Lorenc · Viktor Magic · Viktor Miškovský · Viktor Mydlo · Viktor Olgyai · Viktor Oskar Tilgner · Viktor Pavlenda · Viktor Pečovský · Viktor Rajek · Viktor Ravasz · Viktor Svitek · Viktor Šulc · Viktor Tegelhoff · Viktor Timura · Viktor Trstenský · Viktor Uhliarik · Viktória Čerňanská · Viktória Kužmová · Viktória Ráková · Viliam Baťán · Viliam Belas · Viliam Čacho · Viliam Druget · Viliam Ficker · Viliam Figuš-Bystrý · Viliam Hodoň · Viliam Hornáček · Viliam Hotár · Viliam Hýravý · Viliam Chmel · Viliam Ján Gruska · Viliam Judák · Viliam Karas · Viliam Klimáček · Viliam Kořínek · Viliam Kosa · Viliam Lehotský · Viliam Lenčo · Viliam Loviška · Viliam Malík · Viliam Marčok · Viliam Martin · Viliam Mruškovič · Viliam Oberhauser · Viliam Pauliny · Viliam Pauliny-Tóth · Viliam Plevza · Viliam Pokorný · Viliam Polónyi · Viliam Rafanides · Viliam Ries · Viliam Ríša · Viliam Rozboril · Viliam Ruttkay-Nedecký · Viliam Scholtz · Viliam Schrojf · Viliam Stolár · Viliam Turčány · Viliam Veteška · Viliam Zahorčák · Viliam Záborský (herec) · Viliam Záborský (právnik) · Viliam Zelliger · Vilma Jamnická · Vincent Blanár · Vincent Hložník · Vincent Kavečanský · Vincent Kováč · Vincent Lukáč · Vincent Malý · Vincent Mistrík · Vincent Múcska · Vincent Sedlák · Vincent Šikula · Vincent Zaymus · Vinica · Viničky · Viničné · Vinné · Vinodol · Vinohrady nad Váhom · Vinosady · Viola Truchlíková · Virgil Klatt · Virt · Vislanka · Vislava · Visolaje · Višňov · Višňové (okres Nové Mesto nad Váhom) · Višňové (okres Revúca) · Višňové (okres Žilina) · Vištuk · Vitalij Zraževský · Vitanová
ví
Vídeňský denník · Vígľaš · Vígľašská Huta-Kalinka · Vít Bojňanský (botanik) · Vít Bojňanský (umelec) · Vít Hejný · Vít Koziak · Vít Mühlstein · Vítkovce · Víťaz (okres Prešov) · Víťazoslav Kubička · Víťazovce
vl
Vlača · Vladiča · Vladimír Babnič · Vladimír Bahna (režisér) · Vladimír Bajan · Vladimír Balco · Vladimír Balla · Vladimír Barborík · Vladimír Bágeľ · Vladimír Bárta (1939) · Vladimír Bárta (1974) · Vladimír Benko · Vladimír Bilčík · Vladimír Brodziansky · Vladimír Brožík · Vladimír Búřil · Vladimír Cirbes · Vladimír Clementis · Vladimír Černý · Vladimír Daxner · Vladimír Dedeček · Vladimír Dravecký · Vladimír Durdík mladší · Vladimír Durdík starší · Vladimír Ďaďo · Vladimír Dzurilla · Vladimír Faič · Vladimír Fajnor · Vladimír Fašang · Vladimír Fábry · Vladimír Ferko · Vladimír Gajdoš · Vladimír Godár · Vladimír Hagara · Vladimír Hajdu · Vladimír Hajko · Vladimír Havrilla · Vladimír Hiadlovský (ekonóm) · Vladimír Hiadlovský (hokejista, 1960) · Vladimír Hiadlovský (hokejista, 1979) · Vladimír Hlôška · Vladimír Horák · Vladimír Hrivnák · Vladimír Hurban · Vladimír Hurban Vladimírov · Vladimír Husák · Vladimír Janočko · Vladimír Jedľovský · Vladimír Jukl · Vladimír Kačka · Vladimír Kadera · Vladimír Kampf · Vladimír Kavčiak · Vladimír Kinder · Vladimír Kinier · Vladimír Kobielsky · Vladimír Kompánek · Vladimír Koník · Vladimír Kostilník · Vladimír Kostovič · Vladimír Kováč (hokejista) · Vladimír Kožuch · Vladimír Kriško · Vladimír Krivoš · Vladimír Krno · Vladimír Kubenko · Vladimír Kukoľ · Vladimír Kútny · Vladimír Labant · Vladimír Ledecký · Vladimír Leitner · Vladimír Leško · Vladimír Levársky · Vladimír Makovický · Vladimír Malík · Vladimír Maňka · Vladimír Masár (ekonóm) · Vladimír Mathern · Vladimír Matula (historik) · Vladimír Mečiar · Vladimír Medlen · Vladimír Mihálik · Vladimír Milan Gustáv Jesenský · Vladimír Miro · Vladimír Mitro · Vladimír Moravčík (1908) · Vladimír Mores · Vladimír Nemec · Vladimír Oleríny · Vladimír Onufrák · Vladimír Országh · Vladimír Ossif · Vladimír Palko · Vladimír Peterka · Vladimír Petrík · Vladimír Petruška · Vladimír Pietor · Vladimír Piják · Vladimír Pláteník · Vladimír Plulík · Vladimír Polívka · Vladimír Pončák · Vladimír Popovič · Vladimír Porubčan · Vladimír Puchala · Vladimír Reisel · Vladimír Reiser · Vladimír Rolko · Vladimír Roy · Vladimír Sadílek · Vladimír Seiler · Vladimír Slávik · Vladimír Strnisko · Vladimír Sýkora (dramatik) · Vladimír Šimko · Vladimír Štefuca · Vladimír Štric · Vladimír Šucha · Vladimír Tatarka · Vladimír Urban · Vladimír Valach · Vladimír Varinský · Vladimír Vestenický · Vladimír Vlk · Vladimír Voštinár · Vladimír Weiss (1939) · Vladimír Weiss (1964) · Vladimír Weiss (1989) · Vladimíra Marcinková · Vladislav Müller · Vladislav Pavlovič · Vladislav Plevčík · Vladislav Suvák · Vladislav Zvara · Vlado Adásek · Vlado Bednár · Vlado Bis · Vlado Gregor · Vlado Krausz · Vlachovo · Vlachy · Vlajka Uhorska · Vlasta Plevzová · Vlastimil Herold · Vlastimil Kovalčík · Vlastimil Ondrejka · Vlastimil Plavucha · Vlastimil Ružička · Vlastimil Tusar · Vlčany · Vlčkovce · Vlkanová · Vlkas · Vlková · Vlkovce · Vlky · Vlkyňa
vo
Voderady (okres Trnava) · Vojany · Vojčice · Vojenský obvod · Vojka · Vojka nad Dunajom · Vojkovce · Vojnatina · Vojnové zločiny na území Slovenska počas druhej svetovej vojny · Vojňany · Vojtech Adamec · Vojtech Alexander · Vojtech Bachleda · Vojtech Bacho · Vojtech Bernolák · Vojtech Bucko · Vojtech Budinský-Krička · Vojtech Bukovinský · Vojtech Bukovský · Vojtech Čelko · Vojtech Dangl · Vojtech Didi · Vojtech Donner · Vojtech Filkorn · Vojtech Gerster · Vojtech Hatala · Vojtech Holesch · Vojtech Horáček · Vojtech Horváth (futbalista) · Vojtech Illenčík · Vojtech Kéler · Vojtech Klimkovič · Vojtech Kocián · Vojtech Kondrót · Vojtech Kovarík · Vojtech Löffler · Vojtech Lukáči · Vojtech Majling · Vojtech Matušinec · Vojtech Mensatoris · Vojtech Mihálik · Vojtech Mikuláš Vikár · Vojtech Milošovič · Vojtech Okoličány · Vojtech Oláh · Vojtech Ondrouch · Vojtech Plechlo · Vojtech Remeň · Vojtech Stašík · Vojtech Suchomer · Vojtech Szilassy · Vojtech Tuka · Vojtech Vilhan · Vojtech Vysocký · Vojtech Wick · Vojtech Zamarovský · Vojtovce · Volica · Volkovce · Voľa · Voznica · Vozokany (okres Galanta) · Vozokany (okres Topoľčany)
vr
Vrakúň · Vranov nad Topľou · Vranov nad Topľou (okres) · Vratislav Greško · Vratko Rohoň · Vráble · Vrádište · Vrbnica · Vrbov · Vrbová nad Váhom · Vrbovce · Vrbové · Vrbovka · Vrchteplá · Vrícko · Vršatské Podhradie · Vrútky
Idas (argonaut)
náhľad|300px|Idas a Marpéssa sú Diom oddelení od Apolóna, červenofigúrový [[psykter, cca.480 pred Kr.]] Idas alebo Ídás (starogr. Ίδας – Idas, ) je v gréckej mytológii syn messénskeho kráľa Afarea a jeho manželky a nevlastnej sestry Arény.
Zoznam slovenských článkov/V
vt
Vtáčkovce
Idas (argonaut)
Idas bol bratom a dvojčaťom Lynkea, mali rovnakú matku, ale Idas bol v skutočnosti synom boha morí Poseidóna. Kým bol Idas veľký silák, Lynkeus bol obdarený takým ostrým zrakom, že videl cez drevo, do hĺbky zeme a dokonca aj v tme.
Zoznam slovenských článkov/V
vy
Vybrané slová · Vydrany · Vydrná · Vydrník · Vyhne · Vykanie · Vysočany (okres Bánovce nad Bebravou) · Vysoká (okres Banská Štiavnica) · Vysoká (okres Sabinov) · Vysoká nad Kysucou · Vysoká nad Uhom · Vysoká pri Morave · Vysoké Tatry (mesto) · Vyškovce · Vyškovce nad Ipľom · Vyšná Boca · Vyšná Hutka · Vyšná Jablonka · Vyšná Jedľová · Vyšná Kamenica · Vyšná Myšľa · Vyšná Olšava · Vyšná Pisaná · Vyšná Polianka · Vyšná Rybnica · Vyšná Sitnica · Vyšná Slaná · Vyšná Šebastová · Vyšná Voľa · Vyšné Ladičkovce · Vyšné nad Hronom · Vyšné Nemecké · Vyšné Remety · Vyšné Repaše · Vyšné Ružbachy · Vyšné Valice · Vyšný Čaj · Vyšný Hrabovec · Vyšný Hrušov · Vyšný Kazimír · Vyšný Klátov · Vyšný Komárnik · Vyšný Kručov · Vyšný Kubín · Vyšný Medzev · Vyšný Mirošov · Vyšný Orlík · Vyšný Skálnik · Vyšný Slavkov · Vyšný Tvarožec · Vyšný Žipov
Idas (argonaut)
Ich bratrancami boli Dioskúrovia, bratia Kastor a Polydeukes, aj oni mali spoločnú matku, Lédu, otcom Kastora bol spartský kráľ Tyndareós, ale Polydeukov otec bol najvyšší boh Zeus, preto bol Polydeukes nesmrteľný. Obaja boli nerozluční a spolu prežívali všetky svoje dobrodružstvá. Keďže obaja boli zdatní, vyhrávali na olympijských hrách. Polydeukes bol preslávený v pästnom zápase a Kastor mal povesť dobrého vojaka a krotiteľa koní.
Zoznam slovenských článkov/V
vý
Výborná · Výčapy-Opatovce · Východná (obec) · Východné Slovensko · Východoslovenské nárečia · Východoslovenské roľnícke povstanie · Výlet štúrovcov na Devín 24. apríla 1836 · Výmena obyvateľstva medzi Česko-Slovenskom a Maďarskom · Výnos o zriadení Protektorátu Čechy a Morava · Výrava (okres Medzilaborce)
Idas (argonaut)
Idas sa uchádzal o Marpéssu, dcéru aitólskeho kráľa Euéna. Kráľ však dal pytačom svojej dcéry podmienku, že ju dostane len ten, ktorý s ním vyhrá preteky v záprahu koní, ale ak prehrá, príde o hlavu. Idas však od svojho otca Poseidóna dostal okrídlený voz a preteky vyhral. Euénos toto pokorenie nezniesol. Najprv zabil svoje kone a potom aj sám seba. Po vyhratých pretekoch musel ale Idas o Marpéssu ešte bojovať s bohom Apolónom, ktorý o Marpéssu tiež usiloval. Do ich tvrdého súboja však zasiahol Zeus, súperov od seba odtrhol a prikázal, nech rozhodne Marpéssa pre koho sa rozhodne. Marpéssa si zvolila Ida, pretože jej lichotilo, že Idas sa kvôli nej nebál zviesť súboj ani z bohom.
Zoznam slovenských článkov/V
vz
Vznik Slovenského štátu
Idas (argonaut)
Idas sa s Lynkeom zúčastnili lovu na kalydónského kanca, aj výpravy Argonautov do Kolchidy pre zlaté rúno, na oboch výpravách boli tiež Dioskúrovia. Po smrti kráľa Afarea podnikli spoločnú akciu – krádež stáda dobytka z Arkádie. Akcia bola úspešná, ale problémy medzi nimi nastali pri delení koristi. Pre pár kusov dobytka o ktoré chcel oklamať Idas svojich bratrancov došlo medzi nimi k roztržke. Nahnevaní Dioskúrovia vpadli preto do Messénie a vzali si celé stádo a ako hovoria niektoré mýty uniesli im aj nevesty, dcéry messénskeho miestokráľa Leukippa. Keďže vedeli, že im to bratranci neodpustia, ukryli sa do starého dutého stromu, aby ich z nenazdajky prepadli. Lynkeov ostrý zrak však prenikol aj drevom a Idov oštep preklal Kastora. Polydeukes následne vybehol z úkrytu, jedinou ranou zabil Lynkea a vrhol sa na Ida. Do urputného boja nakoniec zasiahol Zeus, ktorý Ida zabil bleskom.
Richard Adolf Zsigmondy
Richard Adolf Zsigmondy (* 1. apríl 1865, Viedeň, Rakúsko – † 23. september 1929, Göttingen, Nemecko) bol rakúsky chemik (jeho rodina bola maďarského pôvodu), ktorý študoval koloidy. V roku 1925 získal Nobelovu cenu.
Životopis
Jeho otec Adolph Zsigmondy bol zubný lekár, ktorý vynašiel operačné pomôcky pre dentistov.
Vychovala ho matka, pretože mu otec zomrel v roku 1880. Rád sa venoval horolezectvu so svojim bratom. Na vysokej škole sa začal zaujímať o prírodu, hlavne o chémiu a fyziku. Neskôr začal robiť experimenty vo svojom vlastnom laboratóriu.
Kariéra
Jeho akademická kariéra začala na fakulte medicíny Viedenskej univerzity, čoskoro odišiel na Technickú univerzita vo Viedni a neskôr na Mníchovskú univerzitu, kde študoval chémiu a získal doktorát v roku 1889. V Mníchove bol jeho učiteľom von Miller, tu sa začala jeho kariéra vedca. Neskôr sa vrátil do Rakúska, kde pracoval ako asistent v Grazi. Počas jeho práce dokončil svoju najdôležitejšiu prácu o koloidoch. Medzi rokmi 1908 a 1929 bol riaditeľom Inštitútu anorganickej chémie na univerzite v Göttingene.
Počas práce v sklárskom priemysle (1879), sa venoval práci na koloidnom zlate a objavil hydrosól zlata. Dokázal predvídať rôzne využitie koloidov, napríklad využitie pri rozptýlení svetla do rôznych spektier. Na to aby bolo umožnené také štúdium, on a Heinrich Siedentopf vynašli ultramikroskop (1903) a Zsigmondy ho použil na rôzne skúmanie aspektov koloidov, vrátane Brownovho pohybu. Jeho práca bola dôležitá pre biochémiu a bakteriológiu.
So svojou vedeckou prácou pokračoval v Nemecku. V Göttingene pracoval ako profesor chémie, kde zostal až do konca svojej kariéry. V roku 1925 dostal Nobelovu cenu za jeho prácu o koloidoch počas pôsobenia v Grazi.
Zomrel iba niekoľko dní po odchode z Göttingenu v roku 1929. Na jeho počesť je po ňom na Mesiaci pomenovaný kráter.
Pohanská (hradisko)
Pohanská je mohutné hradisko na vrchu Pohanská nad obcou Plavecké Podhradie vo výbežku Malých Karpát, v okrese Malacky. Nachádza sa v národnej prírodnej rezervácii Pohanská.
Lokalita zahŕňa archeologické nálezisko, keltské opevnené sídlisko, sídlisko z neskorej bronzovej doby aj z rímskej doby, hradisko velatickej a podolskej kultúry. Dodnes viditeľné stopy sídelných jám a valov.
Prístup z obce Plavecké Podhradie po modro-značkovanej trase vedúcej na Plavecký hrad, z nej odbočuje neznačkovaný chodník na vrchol. Súbežne vedie aj náučný chodník Plavecký kras.
Sekerovci
Dej
Konzervatívni Sekerovci sú konfrontovaní s nekonvenčnými a modernými názormi ich nevesty, ktorej snaha zmeniť konzervatívny a staromódny svet malého mestečka je hlavným zdrojom zábavy.
Časti
Manželia Vincent a Jarmila Sekerovci žijú v Timravanoch, malom mestečku v nešpecifikovanom kúte Slovenska, dostatočne ďaleko od Bratislavy (miestni si na označenie „mesto“ potrpia, v skutočnosti však Timravany vykazujú všetky znaky dediny), už celú večnosť. Vincent je najväčší škrob v meste a jeho najčastejšia veta znie „Určite je to drahé“, Jarmila naopak pokojná a dobrá duša, rada háčkuje a šéfuje miestnemu spevokolu. Nuž a obaja spolu vedú rodinný biznis – malé mäsiarstvo! Sekerovci majú tri deti. Dcéra Betka je v tínedžerskom veku, pohŕda rodinou a čo najskôr sa chce dostať z malého mestečka preč. Syn Pavol alias Pipo je futbalista, rebel a trošku „vyšinutý". Pomáha otcovi v mäsiarstve. Najstarší syn Jano sa po rokoch strávených v Bratislave rozhodol vrátiť do rodného mestečka, kde si spolu s manželkou Júliou plánuje postaviť dom. Zatiaľ však naň ešte stále šetria, takže v rámci náhradného riešenia bývajú u jeho rodičov.
Nesles
Nesles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
RXJ1242-11
náhľad|RXJ1242-11 z observatória [[Chandra]] RX J1242-11 je galaxia vzdialená od Zeme 200 Mpc.
Pierre Bayle
Pierre Bayle (* 18. november 1647, Le Carla (dnes Carla-Bayle) – † 28. december 1706, Rotterdam) bol francúzsky filozof, publicista, profesor Sedanskej akadémie a Rotterdamskej univerzity, predstaviteľ raného osvietenstva.
Propagoval znášanlivosť vierovyznaní. Filozoficky rozvíjal skepticizmus, približujúci sa descartovskej pochybovačnosti.
V politike bol Bayle pesimista, pretože nedôveroval nijakej zmluve (z nej podľa neho môže vzísť len veľmi krehká rovnováha) a zdôrazňuje nevyhnutnosť silnej moci, ktorá je len donucovacia. Na kvalite jej uplatňovania nezáleží natoľko ako na jej definícii - ale len v tej oblasti, ktorá jej prináleží, t. j. v spoločenskom živote. Vladárova moc sa nemá miešať do vecí svedomia a má zohľadňovať osobné presvedčenie poddaných. V tomto zmysle je Bayle prívržencom občianskej slobody a bezpodmienečný zástanca tolerancie, najmä v náboženských veciach.
Najvýznamnejším dielom P. Bayla je Historický a kritický slovník.
Príliv
Príliv je slapový jav, ktorý vzniká gravitačným pôsobením Mesiaca a Slnka a prejavuje sa vzdúvaním morskej hladiny. Opakuje sa každých 12 hodín. Podľa toho, v akej fáze sa Mesiac nachádza, resp. podľa toho, v akej polohe sa nachádzajú Zem, Mesiac a Slnko rozoznávame skočný príliv – vtedy sa Zem, Mesiac aj Slnko nachádzajú na jednej priamke – 2x za mesiac; a hluchý príliv – Zem, Mesiac a Slnko spolu tvoria pravý uhol – 2x za mesiac. Tento príliv má o niečo menšiu silu ako skočný.
Opakom prílivu je odliv.
Miesta najvyšších prílivov
Zdroj:
Vodniaky
Vodniaky alebo spodnooké (lat. Basommatophora) sú rad pľucnatých ulitníkov. Majú 1 pár nezatiahnuteľných tykadiel, pri ich báze sú oči. Sú sladkovodné, len ojedinele brakické a morské druhy.
Systematika
rad vodniaky/spodnooké (Basommatophora):
Rybárska brána
náhľad|Rybárska brána náhľad|Priehľad do podzemia so zakonzervovanými nálezmi muriva predbránia Rybárskej brány
Rybárska brána bola jednou zo štyroch bratislavských obranných brán. Bola to najmladšia a najmenšia brána, postavená pravdepodobne v polovici 14. storočia a slúžila hlavne pre obyvateľov mesta, spájala mesto s predmestím, kde žili remeselníci, rybári, mäsiari a pod. V roku 1529 v čase tureckých nájazdov bola zamurovaná. Ostal iba malý priechod, ktorý slúžil ako brána pre peších. Brána mala byť obnovená v roku 1717, pričom sa mala premenovať na Belehradskú, no napokon jej ostal názov Rybárska. Celý priechod bol obnovený v rokoch 1754-1756 počas vlády Márie Terézie a brána sa premenovala na Tereziánsku. V roku 1776 bola zbúraná na príkaz Márie Terézie. Zvyšky muriva brány objavené v roku 1990 sú viditeľné cez sklo pri národnom divadle.
Pluhův Žďár
Pluhův Žďár je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 613 obyvateľov, z toho 323 mužov a 290 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 40,2 roka, ženy 45,5 roka).
Modré z neba (televízna relácia)
Modré z neba je slovenská rodinná relácia, ktorú vysielala TV Markíza, v stredu o 20:30 hod v rokoch 2008 - 2013. Hlavný moderátor bol Viliam Rozboril.
Relácia bola prerušená po príchode nového riaditeľa TV Markíza.
Od septembra 2014 začala TV JOJ vysielať podobnú reláciu s Viliamom Rozborilom pod názvom V siedmom nebi.
Cerro del León
Cerro del León je názov vulkanického komplexu, tvoreného stratovulkánmi Cerro del León, Toconse a lávovými dómami Cerro Chillahuita a Chao. Dóm Chao a s ním asociované lávové prúdy sú jedným z najväčších lávových dómov na svete (objem cca 26 km3). Dacitové lávové prúdy dosahujú dĺžku 14 km a hrúbku miestami až 400 m. Hlavnej, 22 km3 objemnej extrúzii predchádzala menšia explozívna aktivita pyroklastík, finálne štádium predstavovalo vyvrhnutie menšieho objemu ryolitových pyroklastík. Pôvodne bol vek hornín udávaný ako postglaciálny, no novšie Ar-Ar datovania určujú ich vek na 100 000 rokov.
Demänová (Liptovský Mikuláš)
Demänová (maď. Deménfalu) je mestská časť Liptovského Mikuláša, 3 km juhozápadne od jeho centra. K 30. júlu 2009 tu žilo 1 009 obyvateľov.
Polohopis
Demänová leží v Liptovskej kotline, na pravom brehu Demänovky, v nadmorskej výške 620 m n. m. Obec je rozložená popri ceste II. triedy č. 584, ktorá spája Liptovský Mikuláš s Jasnou.
Občianska vybavenosť
Obyvateľom mestskej časti slúži nákupné stredisko, kultúrny dom, základná škola, materská škola, zvonica. Ubytovanie poskytuje niekoľko penziónov (napr. Penzión pri zvonici, Maxim) a veľké množstvo ubytovaní v súkromí, reštaurácia Mustang (v budove SSC) a dve pohostinstvá. Na území Demänovej leží aj komplex Akadémie ozbrojených síl SR. Do mestskej časti premáva linka č. 5 MAD Liptovský Mikuláš (4 zastávky - Vojenská akadémia, rázcestie, zvonica, Mlynisko), pričom na zastávkach Vojenská akadémia a rázcestie zastavujú aj prímestské linky smerujúce do Jasnej.
Baryonyx
Baryonyx (v preklade silný pazúr) bol 10 až 11 m dlhý, štíhly dravý dinosaurus zo skupiny Tetanurae, konkrétne z čeľade Spinosauridae. Žil pred 130 až 125 miliónmi rokov; nájdený bol v Anglicku a v Nigeri. Známa je veľká časť jeho kostry. Jeho jediný druh je Baryonyx walkeri.
Znaky
Medzi dravými dinosaurami išlo v pripade baryonyxa o nezvyčajnú formu, ktorá sa odlišovala od zástupcov ostatných skupín. Baryonyx sa totiž vyznačoval nápadne nízkou hlavou pripomínajúcou hlavu krokodíla, dlhším krkom, trojprstými prednými končatinami s veľkými zahnutými pazúrmi a dlhým chvostom. Najväčší pazúr mal na palci, ktorý meral za života (aj s vrstvou rohoviny) až 35 cm. Na lebke rodu Baryonyx je zaujímavé umiestnenie nozdier, ktoré boli viac vzadu ako u iných teropódov. V úzkych čeľustiach mával baryonyx až 96 zubov (dvakrát toľko ako tyranosaurus), tvarom podobných zubom krokodíla. Zrejme teda nešlo o predátora poľujúceho na bylinožravé dinosaury, ale skôr o rybožravca, pravekú obdobu dnešného grizlyho.
Potrava
Teóriu, že nešlo o klasického mäsožravca, ale skôr o rybožravca žijúceho podobným spôsobom života ako medveď grizly, podporuje okrem tvaru zubov aj nález skamenených pozostatkov nestrávenej metrovej ryby na mieste, kde mal baryonyx za života žalúdok. Baryonyx teda obýval plytčiny riek, kde lovil veľké ryby, pričom mu boli veľkou pomocou pazúry predných končatín. Samozrejme, že nepohrdol zdochlinou, hoci skonzumoval len jej hlbšie vrstvy a vnútornosti. Je možné, že v nepriaznivých časoch mu padol vhod aj malý ornitopód.
Folk punk
Folk punk (v počiatkoch známy ako rogue folk) je žáner, ktorý v sebe spája folk a punk rock. Spopularizovaný bol začiatkom 80. rokov vo Veľkej Británii skupinou The Pogues a v USA skupinou Violent Femmes. V súčasnosti dosiahli odvodené štýly Keltský punk a Gypsy punk získali väčší komerčný úspech.
Charakteristika
Na rozdiel od Keltského punku a elektrického folku, obsahuje folk punk relatívne málo tradičnej hudby vo svojom repertoári. Väčšina folk punkových interpretov hrá svoje vlastné kompozície v punk rockovom štýle, ale s použitím ďalších folkových nástrojov, ako mandolíny, akordeóny, banjo a husle.
Absolútna hodnota (reálne a komplexné číslo)
náhľad|[[Graf funkcie absolútnej hodnoty reálnych čísel]]
Absolútna hodnota reálneho čísla x je hodnota x s odstráneným znamienkom. Takže napríklad 3 je absolútnou hodnotou čísla 3, ale aj -3. V matematike sa absolútna hodnota zapisuje ako y = |x|. V informatike a v matematike pri použití absolútnej hodnoty ako funkcie je bežnejší zápis.
Reálne čísla
Pre každé reálne číslo a je jeho absolútna hodnota |a| rovná:
Ako je možné z uvedenej definície vidieť, absolútna hodnota bude vždy kladná alebo nulová, nikdy záporná.
Z geometrického pohľadu je možné definovať absolútnu hodnotu ako vzdialenosť bodu a na reálnej osi od nuly, alebo všeobecnejšie absolútna hodnota rozdielu dvoch reálnych čísel je vzdialenosť medzi nimi.
Absolútna hodnota má nasledujúce vlastnosti:
Komplexné čísla
Pretože komplexné čísla netvoria usporiadanie, predchádzajúca definícia nemôže byť priamo zovšeobecnená aj na ne. Avšak vďaka tomu že platí
je možné formulovať nasledujúcu definíciu. Pre každé komplexné číslo
je jeho absolútna hodnota |z| rovná
Sýrska filozofia
Sýrska filozofia je filozofia na územiach označovaných ako sýrske, t. j. v krajoch medzi Eufratom a Arabským zálivom, východným pobrežím Stredozemného mora a pohorím Taurus.
Miroslav Bázlik
Miroslav Bázlik (* 12. apríl 1931, Nemecká Ľupča) je slovenský hudobný skladateľ, klavirista, pedagóg a matematik.
Životopis
Od roku 1990 pôsobil ako pedagóg na VŠMU v Bratislave. Je autorom opery Peter a Lucia, oratórií (Dvanásť, Canticum 43, Canticum Jeremiae), orchestrálnych a komorných diel, elektroakustických skladieb (balet Búrka) a vokálnej tvorby (Päť piesní na čínsku poéziu).
Popri hudobnej interpretácii najmä diela Johanna Sebastiana Bacha, Ludwiga van Beethovena a romantikov podáva aj ich filozofický rozbor a výklad.
Cessna 152
Cessna 152 je americké dvojsedadlové lietadlo s pevným trojkolesovým podvozkom, ktoré sa primárne používa pre letecký výcvik a osobné využitie.
Neufchâtel-Hardelot
Neufchâtel-Hardelot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sýrska filozofia
Na sklonku rímskeho cisárstva tu nachádzame akoby rezervoár helénskeho myslenia a kultúry. Do značnej miery na tom majú zásluhu nestoriáni, ktorí zo svojho intelektuálneho centra v Nisibise ovplyvňovali nielen celú Sýriu, ale prenikali aj do Číny a Indie. Práve oni sa návratom ku klasickej filozofii usilovali nastoliť nanovo jej problematiku, dali jej novú formu a v zmenených historických podmienkach ju chceli využiť pre vlastné potreby. Takto sa už v 5. storočí Edessa a po jej zničení v 6. storočí Gandisapora ako škola lekársko-filozofická (Academia Hippocratica) stali popri Nisibise strediskami v Sýrii sa rozvíjajúcej aristotelovskej filozofie.
Cessna 152
Prehľad vývoja
náhľad|Jedno z prvých vyrobených lietadiel Cessna 152 s modelovým rokom 1978 vyrobené v roku 1977 náhľad|Model 1978 Cessna 152 Prvé dodané lietadla tohto typu boli v roku 1977 s označením modelového roku 1978, ktoré predstavovali modernizáciu osvedčeného návrhu letúnu Cessna 150. Tento typ bol určený ako konkurencia k novému lietadle Beechcraft Skipper a Piper Tomahawk, ktoré boli obe predstavené v rovnakom roku. Ďalšími cieľmi návrhu bolo zvýšenie užitočného zaťaženia prostredníctvom zvýšenia celkovej hmotnosti na 757 kg (1 670 lbs), zníženie vnútornej a vonkajšej úrovne hluku a motor poháňaný novo predstaveným palivom 100LL.
Sýrska filozofia
Do sýrčiny bolo preložených viacero diel Aristotela, ale žiadne Platónovo.
Cessna 152
Prehľad vývoja
Rovnako ako pri type Cessna 150, väčšina 152 bola postavená v závode Cessna vo Wichite, štát Kansas. Určitý počet lietadiel bol tiež vyrobený v závode Reims Aviation vo Francúzsku a boli označované ako F152/FA152.
Neufchâtel-Hardelot
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cessna 152
Prehľad vývoja
Výroba Cessny 152 bola ukončená v roku 1985, kedy Cessna ukončila výrobu všetkých ľahkých lietadiel. Do tejto doby bolo vyrobených celkovo 7 584 letúnov tohto typu, zahrňujúce akrobatické verzie A152 a FA152 Aerobat, ktoré boli vyrábané po celom svete.
Neufchâtel-Hardelot
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Othnielosaurus
Othnielosaurus bol rod malých, vtákopanvových dinosaurov, žijúcich v období vrchnej jury (asi pred 155 až 148 miliónmi rokov) na západe USA. Pomenovanie Othnielosaurus znamená „Othnielov jašter“ a je stanovené na počesť slávneho amerického paleontológa Othniela Charlesa Marsha. Meno bolo vytvorené pre fosílie, pôvodne priraďované do rodu Othnielia (dnes nomen dubium). Othnielosaurus býva obvykle klasfikovaný ako hypsilofodon, člen skupiny malých, dvojnohých bylinožravcov alebo všežravcov, hoci pomerne nedávny výskum vyvoláva pochybnosti o existencii hypsilofodonov ako samostatnej skupiny. Jeho jediným druhom je Othnielosaurus consors.
Cessna 152
Prehľad vývoja
V roku 2007, Cessna ohlásila predstavenie ľahkého športového lietadla ako nástupcu pre Cessnu 152 označenú ako model 162 Skycatcher.
Ján Bayer
Ján Bayer (* 1630, Prešov – † 14. máj 1674, Spišské Podhradie) bol slovenský spisovateľ, filozof a pedagóg, najvýznamnejší predstaviteľ Prešovskej školy, stúpenec Francisa Bacona.
Othnielosaurus
Opis
náhľad|vľavo|Rekonštrukcia vzhľadu Othnielosaurus je známy podľa fosílií všetkých častí tela, vrátane dvoch dobre zachovalých kostier (o jeho lebke však vieme len veľmi málo). Othnielosaurus bol malý, asi 2 metre dlhý a menej ako 10 kilogramov vážiaci bipédny dinosaurus. Jeho predné končatiny boli relatívne krátke, zatiaľ čo zadné boli dlhé, s veľkými úponmi, slúžiacimi ako miesta pre upevnenie svalov. „Ruky“ boli krátke a široké s krátkymi prstami. Jeho zuby boli malé, listovitého tvaru a s množstvom malých hrotov, vhodné na trhanie rastlinného materiálu. Nepožutú potravu si mohol ukladať v lícnych vakoch. Tak ako niekoľko ďalších hypsilofodonov alebo iguanodontov (napr. rod Hypsilophodon, Thescelosaurus a Talenkauen), aj Othnielosaurus mal pozdĺž rebier pancier, tvorený z chrupkovitých doštičiek.
Ján Bayer
Životopis
Študoval v Prešove a vo Wittenbergu. Spočiatku pôsobil na svojej alma mater. Po návrate do Prešova (1659) sa stal konrektorom a neskôr aj rektorom mestskej školy a v spolupráci s Izákom Cabanom ju premenil na lýceum. Rozkvetu lýcea sa však nedočkal, lebo v roku 1665 ho zbavili profesúry. Potom bol činný ako kazateľ v Banskej Bystrici a Spišskom Podhradí. Patril do skupiny predstaviteľov spišských miest, ktorých odsúdili za údajné sprisahanie proti Habsburgovcom. Hoci trest smrti im zmenili na vyhnanstvo, Bayer ešte pred odchodom na nútené práce náhle skonal.
Tvorba a myslenie
Patril medzi významných filozofov svojej doby. Ako zástanca učenia Francisa Bacona zdôrazňoval nutnosť vychádzať pri bádaní zo skúsenosti, opierať sa o sústavné pozorovanie a experiment. Filozofia a veda majú slúžiť človeku a prispievať k zlepšovaniu stavu ľudskej spoločnosti. Propagoval induktívnu filozofiu. Vďaka orientácii na modernú prírodovedu sa stal vari prvým materialistom na Slovensku. Ako veriaci protestant sa usiloval o spojenie vedy a viery, racionálneho a empirického pohľadu na svet s mystickými špekuláciami. Ako pedagóg bol ovplyvnený Janom Amosom Komenským, hlavne jeho dôrazom na názornosť vo vyučovaní. Tieto zásady v praxi uplatnil pri premene prešovskej mestskej školy na lýceum. Bol najmä filozofom, a plánoval spracovať v monografii problémy metafyziky, psychológie, etiky, ekonomiky a politiky, venoval sa taktiež písaniu básní a prózy, ktoré uverejňoval v zborníkoch.
Nemejské hry
náhľad|Antický štadión v Nemei Nemejské hry (od Nemea) boli starogrécke súťaže usporadúvané na počesť boha Dia v Nemei. Nemejské hry sa konali na počesť boha Dia v argolidskej Nemei, na posvätnom okrsku Dia. Podľa tradície hry založil Herakles potom ako zabil nemejského leva, alebo Adrastos, aby pripomínali smrť Ofelta. Samotná Nemea bola podľa mýtov nazvaná po Nemey, dcéry riečneho boha Asópa.
V druhom storočí navštívil Nemeu a jej okolie grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias a pútavo to opísal: „''Z Kleón do Argu vedú dve cesty: jedna je kratšia a vhodná pre dobrých chodcov, druhá smerom na takzvaný Trétos je úzka, zovretá horami, ale aj tak vhodnejšia pre vozy. V týchto horách ešte i dnes ukazujú jaskyňu leva (nemejského leva) a mesto Nemea je odtiaľ vzdialené pätnásť stádii. V nej je pozoruhodný chrám Dia Nemejského, aj napriek tomu, že už dnes je jeho strecha zrútená a nenachádza sa v ňom ani jeho socha. Okolo chrámu je cyprusový háj a v ňom bol vraj do trávy odložený malý Ofeltes svojou pestúnkou a usmrtený hadom. Argejčania v Nemei obetujú Diovi a volia kňazov Nemejského Dia a ešte pripájajú k zimnej nemejskej slávnosti aj preteky ťažkoodencov..."''   Nemejské hry sa ako celogrécke po prvý raz konali v roku 573 pred Kr. a od tých čias potom každý nepárny rok olympijského štvorročia vždy začiatkom leta. Je neznáme kto bol ich reorganizátorom. Hry riadil zbor hodnostárov, ktorí sa volali podľa olympijských hellanodikovia (helénski sudcovia). Hry sa pôvodne obmedzovali na atletické a jazdecké disciplíny, pričom ich rozsah bol o niečo nižší ako v Olympii, ale počet disciplín pre dorastencov mali vyšší. V helénskom období sa ich program rozšíril o dramatické a hudobné súťaže. Štadión, na ktorom súťažili, ležal v údolí pod lesnatým vrchom. Dnes je z neho odkrytý vstupný tunel, časť svahov pre divákov a bežecká trať. Víťaz nemejských hier bol v starších časoch ovenčený zelerovým vencom, v neskorších dubovou ratolesťou z Diovho stromu. Hoci boli nemejské hry čo do významu za olympijskými, návštevnosť divákov a popredných pretekárov bola vysoká. Na čas ich trvania sa tiež vyhlasovala ekecheira (posvätný mier), ktorá sa vsťahovala na celé jej okolie i na cestu učastníkov.
Talianska filozofia
Talianska filozofia  je vetva európskej filozofie, ktorá sa preslávila už v stredoveku najvýznamnejšími predstaviteľmi scholastiky: Anselm z Canterbury, Bonaventura, Tomáš Akvinský. Talianska filozofia vo vlastnom talianskom jazyku začína v období renesancie: filozoficky relevantný je Dante Alighieri, Georgios Gemistos Plethon,
Sinraptor
Sinraptor (v preklade čínsky lupič) je vyhynutý rod 7 metrov dlhého dravého dinosaura zo skupiny Carnosauria. Žil v období vrchnej jury (pred približne 160 Ma), nájdený bol v Číne. Pomenovali ho paleontológovia Philip J. Currie a Si-ťin Čao (Xijin Zhao) v roku 1994.
Opis
Sinraptor disponoval typickou stavbou tela Carnosauria – mal veľkú odľahčenú lebku, krátke, no silné predné končatiny s troma prstami opatrenými pazúrmi, dlhé zadné končatiny a dlhý chvost. Oproti príbuznému rodu Allosaurus bol Sinraptor mohutnejší a pomalší, no vďaka vyššiemu držaniu hlavy a iným prispôsobeniam získal veľkú manévrovaciu schopnosť a dokázal ľahko meniť smer behu. Zaujímavé je, že prakticky nedisponoval kosteným hrebeňom, tak typickým pre jeho príbuzných.
V kultúre
Sinraptor sa objavuje v tretej epizóde amerického televízneho dokumentu Dinosaur Revolution z roku 2011.
Laurinská brána
náhľad|Rekonštrukcia Laurinskej brány od [[Karl Frech|Karla Frecha podľa údajov bratislavského archivára Ovidia Fausta ]] Laurinská brána bola jednou zo štyroch stredovekých brán mestského opevnenia vnútorného mesta Bratislavy. Nachádzala sa na konci Dlhej (dnes Laurinskej) ulice v mieste pred dnešným Mestským divadlom Pavla Országha Hviezdoslava. Laurinskú bránu zbúrali v roku 1778 pri odstraňovaní bratislavského mestského opevnenia. Bránu v súčasnosti pripomína symbolická mreža ukotvená na lanách nad Laurinskou ulicou a pamätná tabuľa na chodníku.
Dejiny
náhľad|Pôdorys Laurinskej brány po prístavbe [[barbakánu. 1. Vnútorná (vežová) brána, 2. Vjazd 3. Priekopový most 4. Laurinská ulica 5. Zástavba 6. Pekárska bašta 7. Parkán 8. Trhové priekopy 9. Priekopy v mieste Andrášiho ulice 10. Stará priekopa ]] Laurinskú bránu postavili v druhej polovici 13. storočia, pravdepodobne spolu s najstarším mestským opevnením. Zo severnej strany ju chránila Mäsiarska bašta a z južnej strany okrúhla Pekárska bašta na juhovýchodnom rohu hradieb. V listinách sa prvýkrát spomína v roku 1412.
Pôvodne to bola hranolová stavba s pomerne dlhým podbráním, chránená vodnou priekopou s padacím mostom. Brána pozostávala z vnútornej, prostrednej a vonkajšej veže. Nad prostrednou vežou bola ochodza so šindľovou strechou ozdobenou zlatou guľou a zástavami z erbom. Vo vnútornej veži bol sklad pušného prachu a sklad kamenných gulí.
V 15. storočí pri ďaľšom opevňovaní mesta z obáv pred útokmi Husitov bránu rozšírili o barbakán, opevnený vjazd s ostrou zákrutou, ktorá zabraňovalia priamemu útoku zvonku na bránu. Posledným svedectvom barbakánu je dnes už len zákruta na Laurinskej ulici v úseku medzi bývalou Laurinskou bránou a vyústením ulice na Námestie Slovenského národného povstania.
Pomenovanie
Pomenovanie brány sa zaužívalo podľa farského kostola svätého Vavrinca (,, staršie slov. Laurinc) na predmestí pred bránou, ktorý sa prvýkrát spomína v listinách z roku 1311. Okolo kostola sa rozprestieral rovnomenný cintorín s kaplnkou svätého Jakuba. Kostol zbúrali v prvej polovici 16. storočia a cintorín odstránili v roku 1774 pri búraní mestského opevnenia.
Západ (Trenčín)
Západ je rozlohou najväčšia mestská časť Trenčína. Leží na celom pravom brehu rieky Váh na prietoku mestom. Samotná časť je ešte rozčlenená na nasledujúce časti:
Väčšina jej častí, boli pôvodne samostatnými obcami, ktoré boli k mestu pričlenené v priebehu 2. polovice 20. storočia, po výstavbe betónového cestného mosta.
Je tu koncentrovaná významná časť priemyslu mesta, v súčasnosti je vo výstavbe trenčiansky priemyselný park, sídlo tu majú firmy ako Old Herold, Ozeta, VOD-EKO, NAZA či mäsovýroba Ilavský, sídli tu tiež SAD Trenčín, ktorá zabezpečuje prímestskú dopravu v okrese. V mestskej časti je kompletná občianska vybavenosť, sídlia tu školy, nákupné strediská, zastúpené sú tu aj iné služby- kaderníctva, zdravotné strediská, kultúrne domy. V časti Zlatovce sídli tzv. Detské mestečko, prvé zariadenie náhradnej výchovy rodinného typu v bývalom Československu.
Doprava
Mestská časť má výhodnú dopravnú polohu zabezpečenú diaľničným privádzačom diaľnice D1, mestskou časťou ide aj prieťah štátnej cesty I/61 a II/507. So zvyškom mesta ju spájajú dva cestné a jeden železničný most. V súčasnosti sa stavia druhý železničný most, ktorý by mal nahradiť pôvodný.
V mestskej časti je železničná stanica Zlatovce, depo tu má SAD Trenčín.
Brusno (obec)
Brusno je obec na strednom Slovensku v okrese Banská Bystrica. Kúpele Brusno sú známe od 19. storočia. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1424.
Dejiny
Brusno vzniklo spojením dvoch pôvodne samostatných obcí: Brusno a Svätý Ondrej. Už v roku 1424 boli spomenuté ako obe obce svätoondrejské. Boli poddanské obce Ľupčianskeho hradu na majetku ktorého ležali. Počas stredoveku bol Svätý Ondrej významnejší. Typickým zamestnaním v obciach bol podomový obchod, obchodníkov nazývali podľa tovaru čipkármi aj keď neskôr predávali aj iný tovar. Čipkárstvo začalo v 18. storočí, v 19. zažilo najväčší rozmach. Od roku 1860 bol Svätý Ondrej sídlom slúžnovského okresu. V rokoch 1892 až 1941 bola v obci aj žandárska stanica. V roku 1884 bola v časti Brusno vybudovaná zastávka na trati Banská Bystrica - Podbrezová. Obyvatelia obcí sa zúčastnili SNP, v svätoondrejskej časti Bukovec (dnes samostnatná obec Pohronský Bukovec) zajali generálov Jána Goliana a Rudolfa Viesta. Táto časť obce bola za spoluprácu s povstalcami nacistami celá vypálená. K zlúčeniu obcí došlo v roku 1960. Nová obec dostala meno Hronov, ale v roku 1974 sa vrátila k názvu Brusno.
Čiapočkovité
Čiapočkovité (Ancylidae) sú čeľaď vodniakov, radu pľucnatých ulitníkov. Sú to malé druhy s čiapočkovitou ulitou bez závitov. Dýchajú druhotnými žiabrami na okraji plášťovej dutiny. V čistejších potokoch žije čiapočka potočná (Ancylus fluviatilis), dlhá 5 – . Ďalšie čeľade majú ulitu vždy výrazne vinutú.
Sandboarding
Sandboarding je šport podobný snowboardingu, ale namiesto snehu sa robí na pieskových dunách.
Linzor
Linzor je názov neaktívneho stratovulkánu, ležiaceho na hraniciach južnej časti Bolívie a Čile. Vek poslednej erupcie prevažne andezitového vulkánu nie je presne zdatovaný, no odhaduje sa na koniec pleistocénu a začiatok holocénu. Bližšie údaje o stavbe a vývoji nie sú známe.
Sečovce
Sečovce sú mesto na Dolnom Zemplíne, v okrese Trebišov, Košickom kraji.
Polohopis
Mesto sa rozprestiera juhovýchodne od Dargovského priesmyku, na prechode Podslanskej pahorkatiny (podcelku Východoslovenskej pahorkatiny) a Trebišovskej tabule (podcelku Východoslovenskej nížiny), na periklinále k juhu sa ukláňajúceho hrebeňa pahorku severojužného smeru, ktorého vrchol na Albínovskej hore dosahuje 177 m n. m. Pomedzie medzi Podslanskou pahorkatinou a Trebišovskou tabuľou prebieha pri západnom okraji intravilánu mestskej časti Kochanovce. Zo západu mesto obklopujú Slanské vrchy. Intravilán mesta sa rozprestiera v nadmorskej výške 110160 m. n. m. V západovýchodnom smere mestom preteká potok Trnávka, ktorý je hlavným zdrojom pre vodnú nádrž Sečovce. Pre oblasť Sečoviec je charakteristické mierne teplé a suché podnebie s chladnou zimou.
Súčasťou mesta sú dve mestské časti (bez štatútu obce)Albínov na severnom okraji extravilánu a Kochanovce, ktorých intravilán sa na východe priamo napája na intravilán Sečoviec. Kochanovce boli do roku 1948 samostatnou obcou a Albínov mal postavenie osady, ktorá sa v 20. až 30. rokoch 20. storočia začala rozrastať do podoby dediny.
Katastrálne územie mesta susedí na západe s katastrálnym územím obce Trnávka, na juhozápade s katastrálnym územím obce Zbehňov, na juhu tvorí hranicu s katastrálnymi územiami Malých Ozoroviec, Veľkých Ozoroviec, Novým Ruskovom, na východe susedí s katastrálnymi územiami Vojčíc, Hriadok a Dvorianok, na severe s katastrálnymi územiami obcí Višňov a Bačkov.
Z geomorfologického hľadiska sú Sečovce súčasťou provincie Východopanónska panva, subprovincie Veľká dunajská kotlina, oblasti Východoslovenská nížina a Východoslovenská pahorkatina.
Centrum mesta leží v nadmorskej výške 149 m n. m., najvyšší bod v katastrálnom území mesta (cca 210 m n. m.) sa nachádza v lokalite Vinice (záhradkárska oblasť Stašov), kde je najnápadnejším vrchom Koscelok s nadmorskou výškou 164 m n. m. Najnižší bod sa nachádza na východe extravilánu mestskej časti Kochanovce (110 m n. m.).
Sečovcami preteká potok Trnávka, do ktorého sa v juhovýchodnej časti extravilánu vlieva potok Trnava. Spolu s potokom Miľač je Trnávka zdrojom pre vodnú nádrž Sečovce nachádzajúcu sa na hranici s obcou Trnávka. Medzi prítoky Trnávky patria aj Weissov a Albínovský kanál pretekajúce mestskou časťou Albínov smerom na juhovýchod.
Geológia
Geologické podložie územia mesta tvoria sedimentárne horniny z obdobia mladších treťohôr až štvrtohôr (pieskovce, ílovce, štrky, zlepence). Pozostatkom sopečnej činnosti je andezit vyskytujúci sa v horných vrstvách pôdy a taktiež niekoľko minerálov a hornín vzniknutých treťohornou vulkanickou činnosťou (opál, obsidián). V oblasti mestskej časti Albínov sa zachovali sa aj malé ložiská ropy a zemného plynu. V menšom množstve sa tu vyskytuje kamenná soľ.
Podnebie a počasie
Priemerná ročná teplota sa pohybuje od 8 do 9 °C. Počet letných dní je okolo 68. Absolútne teplotné minimum bolo - 28 °C, absolútne teplotné maximum dosiahlo hodnotu 37,2 °C. Južná hranica katastrálneho územia mesta, spolu s priľahlou obcou Nový Ruskov patria medzi najsuchšie miesta na Slovensku. Príčinou nízkeho úhrnu zrážok je zrážkový tieň, ktorý vytvára pohorie Slanské vrchy, keďže väčšina zrážok prúdi západnými vetrami. Priemerný ročný úhrn zrážok je cca 564 až 570 mm. Zrážkovo najbohatšie mesiace sú jún, júl a august, Oproti tomu najmenej zrážok spadne vo februári a marci. Snehová pokrývka vydrží približne 62 až 80 dní. V oblasti výrazne prevláda severný vietor, ďalším rozšíreným je juhovýchodný a severozápadný smer vetra. Napr. cesta E50 medzi Kochanovcami a obcou Hriadky je oblasťou s častým výskytom prudkého nárazového vetra severného smeru.