cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Islamská architektúra
Umajjovské obdobie
thumb|Stĺpy v mešite v Córdobe Pokračovanie tejto architektúry je v španielskej Andalúzii, kde sa udržala umajjovská dynastia aj po strate moci vo zvyšku ríše. Architektúra sa tu postupne spojila s architektúrou predislamského Španielska, aj keď islamská bola dominantná. Vrcholné dielo možno nájsť v sídelnom meste Córdobe: v Córdobskej mešite, postavené v 8. storočí, sa napríklad prvýkrát objavuje riešenie pomocou systému nad sebou stojacich oblúkov.
Abbásovské obdobie
thumb|left|Abu Dulafova mešita Po roku 740 vypuklo niekoľko občianskych vojen, ktoré skončili zmenou vládnucej dynastie a presunom politického centra do Iraku k Abbásovcom. Táto dynastia vládla do konca 10. storočia, ale už od jeho polovice začala strácať na význame a začiatkom 11. storočia už mala len moc na úrovni irackých sultánov. Centrom ríše sa stal Bagdad, v ktorom sa však z tejto doby nezachovalo vôbec nič. Architektonické pamiatky tohto obdobia sa najlepšie zachovali v Samarre, kde Abbásovci z politických dôvodov sídlili v druhej polovici 9. storočia. Hoci je Samarra preskúmaná len čiastočne, možno tvrdiť, že v tomto období vyvrcholil hypostyl. Nedošlo prakticky k žiadnym významnejším objavom, ktoré by zmenili mešitu. Tie sa ale stali skutočným zastávkou pre veriacich. Boli budované bez zbytočných ozdôb, ako materiál sa používali tehly. V Samarre bola postavená najväčšia mešita všetkých čias tzv. Veľká mešita, novinkou vymyslenou na území Iraku, ktorá sa uplatnila aj tu, je točiť minaret. Ďalšou známou mešitou v Samarre je Abú Dulafova mešita, ktorá je taktiež vo veľmi strohom štýle. Mešita sa tak stala základným stavebným typom, ktorého riešenie sa postupne premietlo aj do ostatných stavieb. V Samarre možno okrem náboženských nájsť aj civilné stavby, najvýznamnejší je palác al-Džausak al-chákání, svojím spôsobom mesto v meste, kde žili všetci členovia vládnuceho rodu.
Čo sa týka mestských stavieb, tak možno rozlišovať niekoľko štýlov, ktoré sa skôr líšia v miere zdobnosti ako vo výrazných rozdieloch v samotnej architektúre alebo urbanizmu.
Provinčné centrá abbásovskej dynastie
thumb|Ukážka typických ozdobných prvkov Keďže neexistoval jednotný názor na umenie, vznikla rada provinčných centier, ktorých architektonické výsledky sa veľmi líšili, a to nie vždy v priamej súvislosti s ich politickou nezávislosťou. Napr. Egypt bol politicky úplne nezávislý od Bagdadu, ale jeho architektúra bola abbásovsovcami veľmi ovplyvnená, o čom svedčí aj Ibn Tulunova mešita, prakticky jediná zachovaná stavba v Egypte z tohto obdobia. Architektonicky úplne nezávislú oblasť tvorila Andalúzia, kde prakticky pokračovalo umajjovské obdobie, pretože táto oblasť zostala pod kontrolou Umajjovcov. Druhou viac-menej nezávislou islamskou provinciou bol Tunis, kde sa však nezávislosť prejavila aj na architektúre a iránska architektúra bola obohatená o miestne vplyvy. Tie sa prejavili najmä na menších stavbách svetského rázu. Organizácia týchto stavieb totiž podliehala správcom, ktorí boli spojení s pôvodnou kultúrou tejto oblasti. Najviac sa miestne zákonitosti prejavili v severovýchodnom Iráne, kde sa vystriedalo niekoľko dynastií, vďaka ktorým vznikla architektúra spájajúca tunajšie predislamské prvky s islamskou architektúrou. Takmer všetky architektonické diela z tejto oblasti však poznáme iba z opisov, pretože bola neskôr zničená a archeologický výskum tejto lokality je veľmi komplikovaný. Ako stavebný materiál sa používali takmer výlučne tehly. Prakticky jediná významná zachovalá ukážka tejto architektúry je mauzóleum Sásánovcov, ktoré dokazuje skutočnosť, že v islamskej architektúre sa postupne rozvinul trend spojiť nosné a grafické prvky.
Islamská architektúra v 11. až 13. storočia
thumb|Samarkand V tomto období došlo k prudkému zvýšeniu počtu moslimov. Keďže k nemu dochádzalo na celom nimi ovládanom území, začal byť problém udržiavať jednotu. Postupný rozpad jednoty je zrejmý v celom islamskom umení, aj v politike tohto obdobia. Vďaka presadzovaniu regionálnych záujmov došlo v niektorých oblastiach k prudkému rozvoju, zatiaľ čo iné stagnovali. Pre architektúru je typická snaha oddeliť od seba jednotlivé funkcie budovy. Tieto tendencie sú zrejmé predovšetkým u stavieb slúžiacich na náboženské účely, kde sa postupne vyvinulo niekoľko nových typov budov.
Hoci sa k stavbe stále používal hlavne lokálne dostupný materiál, začali sa pozvoľna presadzovať tehly, ktoré mali oproti iným stavebným materiálom množstvo výhod. V tomto období islamskej architektúry sa objavilo niekoľko konštrukčne dôležitých prvkov, z ktorých najdôležitejšie boli zvládnutie valivé klenby s viacerými ohniskami a konštrukčné úlohy spojené so zvládnutím kopuly. Architektúra tohto obdobia chce byť príťažlivá, moslimovia pomocou stavieb cielene menili ráz mesta, čo im umožnilo lepšie presadiť svoje náboženstvo a svoju vládu. V tomto období už islam definitívne dospel k zákazu zobrazovať osoby, z čoho vyplynula nutnosť hľadať motívy pre výzdobu inde, najčastejšie sa presadila geometrická výzdoba, z ktorej sa vyvinuli mukarnasy.
Základným druhom sakrálne zameranej architektúry zostala mešita, ktorá sa stále stavala v hypostyle, a to predovšetkým na novo získaných územiach. V severnej Afrike sa možno stretnúť s niekoľkými inováciami, ktorých význam bol skôr regionálneho charakteru. Významnou zmenou však bolo využitie ívánov, ktoré sa objavili začiatkom 12. storočia v západnom Iráne, odkiaľ sa rozšírilo po veľkej časti moslimského sveta. Táto inovácia postupne zmenila rozloženie priestor pre veriacich, stredové preddverie tak začala určovať vzhľad budovy. Nové typy budov vznikli z potreby zabrániť pôsobeniu rôznych sektárskych hnutí pomocou náboženskej a právnickej výchovy kontrolovanej štátom. Tento trend začal už v 11. storočí, pre tento účel boli stavané špeciálne budovy tzv. madrasy. O podobe prvých madras neexistujú žiadne pramene, od polovice 12. storočia získavajú madrasy niektoré spoločné črty, hoci sa zďaleka nešlo o nejaký vyrovnaná vzhľad. To platí aj o ďalších nových budovách, ako boli ribaty a chánkáhy. Zaujímavou kapitolou islamskej architektúry sú mauzólea, tieto stavby nemajú žiadny predislamský vzor a ich funkcia smeruje proti pôvodným ideálom islamu. Vďaka tomu, že neexistovala žiadna predloha ani náboženské obmedzenia, existuje celý rad diametrálne rozličných mauzóleí, hoci aj v tomto množstve možno nájsť niekoľko základných typov. Na pomedzí civilných a náboženských stavieb stojí veže, ktoré totiž neslúžili iba na zvolávanie veriacich k modlitbe, ale slúžili aj ako orientačné body či ako víťazný pamätník, ktorý oznámil nástup islamu do novej oblasti.
Civilná architektúra zahŕňa veľa druhov stavieb, z ktorých sú architektonicky zaujímavé predovšetkým paláce a kúpele. Paláce boli spravidla komplexom mnohých budov, pričom hlavný palác mával niekoľko dvorov, kupolovitých siení a íván. Múry bývali zdobené výjavmi z dvorského života.
V tomto období vznikol aj systém vojenskej architektúry. Prakticky v každom meste bola citadela slúžiaca k armádnym účelom. Uskutočnenie takejto stavby bolo spravidla spojené s rekonštrukciou alebo stavbou hradieb. Boli situované tak, aby armáda mohla bez najmenších problémov ovládať mesto a zároveň nebola odrezaná od diania za hradbami. Naznačuje to, že posádky plánovane slúžili ako pre prípad útoku, tak pre prípad vzbury.
Islamská architektúra od 13. storočia
Vo 13. storočí došlo k mongolskej expanzii, ktorá rozbila jednotný moslimský štát na niekoľko častí, ktoré žili politicky aj architektonicky rozdielnym životom. V tomto období tak možno hovoriť len o islamskej architektúre týchto rôznych ríš, pretože tieto architektúry len nadväzujú na predchádzajúci vývoj, ale ďalej nie sú vo vzájomnom kontakte.
Architektúra osmanskej ríše
thumb|[[Hagia Sofia]] Osmanskú ríšu vytvorili Turci, ktorí sa na začiatku 14. storočia usadili na hraniciach s Byzantskou ríšou a postupne ovládli rozsiahle územia. Súčasťou ich politiky bola aktívna stavebná činnosť, spočívajúca nielen vo výstavbe strategicky dôležitých miest, ale aj v investíciách do architektonicky jedinečných diel. Osmanská architektúra bola ovplyvnená architektúrou Byzantskej ríše, predovšetkým chrámom Hagia Sofia v Istanbule. Napriek tomu nemožno povedať, že by v chráme Osmania rozvíjali byzantskú architektúru. Premenili totiž kresťanskú baziliku na mešitu a začlenili tak zaujímavé prvky byzantskej architektúry do svojej.
Hoci architektúra tejto ríše prešla niekoľkými výraznými obdobiami, možno tvrdiť, že jej základným znakom je dôraz na kopulu, ktorá sa pre ich architektúru stala typickým znakom. Vývojovo možno sledovať, ako v jednotlivých obdobiach zvládali techniky, ktoré im umožnili stavať rôzne technicky náročné kopuly. Osmania prakticky v každom meste postavili mešitu s centrálnou kopulou, tá bola často doplnená polokopulami či menšími kopulami. Najvýraznejšou stavbou tohto typu je mešita sultána Süleymana. Ostatné druhy stavieb a stavebnej techniky boli pre osmanskú architektúru menej typické, svetská architektúra nadväzuje na predchádzajúce skúsenosti, ale dosť často sa prispôsobovala potrebám staviteľa alebo jeho finančnej situácii. Dôležitým znakom osmanskej architektúry je jej začlenenie do terénu, ktorému bola venovaná značná pozornosť a ktoré je na svoju dobu veľmi prepracované. Naopak, oproti iným islamským architektúram, klásť menší dôraz na záhradnú architektúru.
Architektúra Iránu
Architektúra Iránu je veľmi ovplyvnená jeho históriou, ktorá prešla niekoľkými zvratmi. Po roku 1250 obsadil územie Iránu mongolský chán Hulaghu. Po roku 1336 bol Irán rozdelený do viacerých štátov, ktoré nemali veľkú moc a ich stavebná činnosť bola prakticky nulová. Architektúra tohto obdobia je takmer nepreskúmaná, pretože sa nachádza v oblastiach pre archeológmi ťažko prístupné a veľká časť stavieb bola niekoľkokrát prestavovaná, čím sa zmenil ich vzhľad aj účel. Najväčšími vynálezmi tejto doby sú zdvojené kopule a odľahčované murivá slabými priezormi. Prvýkrát boli tieto novinky aplikované na veľkú stavbu na mauzóleu chána Öldžejtü, ktoré je najvýznamnejšou stavbou 14. storočia. Neskôr tieto vynálezy umožnili rozvinúť pôvodnú architektúru do monumentálnej podoby. Ešte v tomto období bol na islamskej architektúre v Iráne viditeľný vplyv perzskej architektúry. Roku 1395 obsadil a znova zjednotil Irán Timur, ktorý založil dynastiu Timurovcov, ktorí ovládali Irán až do roku 1501. Architektúra tohto obdobia rozvinula predchádzajúce skúsenosti, rozvinul sa najmä na systém geometrickej výzdoby, dôraz bol kladený na farbu, a to ako celku, tak detailu.
thumb|Isfahán Roku 1501 sa vlády zmocnili Safíjovci, ktorí propagovali šiitské poňatie islamu. Ich stavebná činnosť bola veľmi rozsiahla, technicky však len rozvíjali výdobytky predchádzajúcich období. Objavom tejto doby je skôr dôraz na budovanie parkov a okrasných záhrad, ktoré dotvárali celkový dojem. Civilná architektúra nie je príliš známa a pravdepodobne sa rozvíjal klasický arabský dom. Významným prvkom architektúry tohto obdobia je budovanie hraničných pevností, ktoré majú nielen vojenskú, ale aj estetickú rovinu.
Mughalská architektúra
thumb|Ukážka architektúry v Agre V 16. storočí vznikla vzájomným ovplyvnením islamskej, hinduistickej a perzskej architektúry v Indii v mughalskej ríši jedinečná architektúra. Prevzatím iných typických prvkov došlo k vytvoreniu osobitného štýlu. Tento štýl nepriniesol žiadne nové konštrukčné riešenia. Do islamskej architektúry však vďaka tomuto stretnutiu architektonických prúdov prenikla práca s vodou alebo snaha o symetriu. Stavby mali vyjadrovať krásu a majestátnosť.
Prvou stavbou, na ktorej sa začal táto architektúra rodiť, je zrejme mešita Kiláekuhna, ktorá vznikla v Starej pevnosti v Dillí postavené v Dillískom štýle. Všeobecne možno túto stavbu zaradiť do perzskej architektúry, napriek tomu sa v nej objavujú islamskej prvky, ako je spracovanie kupoly. Viditeľný je aj vplyv indických stúp, viditeľná je aj väčšia úloha mramoru a snaha o využitie svetla, ktorá sa stala v mughalskej architektúre dôležitá. Táto architektúra sa však výraznejšie rozvinula až za vlády Akbara (1556 – 1605), ktorý sa v ríši pokúsil zlúčiť tradície všetkých obyvateľov. V náboženských otázkach sa síce nestretol s úspechom, napriek tomu sa táto snaha mohutne odrazila v architektúre. Sídelným miestom Akbara bola Ágra, v ktorej prebiehala čulá stavebná aktivita. Roku 1569 sa rozhodol vybudovať nové sídelné mesto Fatéhpur Síkrí, ktoré je najväčšou ukážkou tejto architektúry a urbanizmu. V celom meste je zrejmý plán, ktorý počítal s využívaním priestoru tak, aby ho bolo medzi jednotlivými komplexy toľko, aby nebolo potrebné budovať ulice. Každý komplex má hlavnú budovu, pričom ich osi smerujú k ďalším hlavným budovám. Jednotlivé komplexy sa skladajú z monumentálnych budov, využívajú sa kontrasty použitých materiálov, záhrady. Veľmi starostlivo sú rozpracované prvky dokresľujúcich ráz stavby ako napríklad schodisko, okná atď. Veľká pozornosť je venovaná aj celkovému využitiu terénu.
thumb|left|[[Tádž Mahal]] Najznámejším a zrejme aj najhonosnejším príkladom tejto architektúry je Tádž Mahal, ktorý dal v Ágre vybudovať Šáhdžahán ako mauzóleum pre svoju manželku. Táto stavba reprezentuje vrchol islamskej architektúry v Indii a patrí medzi vrcholné ukážky architektúry vôbec. Tádž Mahal bol dokončený v roku 1648, stavba bola tak nákladná, že ohrozila ekonomiku celej Mughali. Stavba je dokonale symetrická, jedinou výnimkou je sarkofág, ktorý je umiestnený v krypte. Monumentálnosť je umocnená štyrmi minaretmi a tým, že nie je umiestnená uprostred parku, ale až na jeho konci, aby sa odrážala vo vodnom kanáli.
Potom už mughalská architektúra postupne upadala a po roku 1700 už prakticky neexistovala, napriek tomu táto architektúra ovplyvnila islamskú architektúru nielen v Indii a Pakistane, ale aj v Afganistane a niektoré jej myšlienky sa dostali do Číny.
Islamská architektúra v Španielsku
thumb|Alhambra, sieň Levov, na fotografii vidieť konštrukčné riešenie pomocou mnohých stĺpov V Španielsku prebehla v 13. storočí reconquista, po ktorej sa vplyv islamu obmedzil na malé územie neďaleko Granady. Na tomto území potom vlastne pokračoval vývoj, ktorý bol začatý v umajjovskom období, pretrvali tu aj klasické rysy, ako je značné množstvo stĺpov, veľké kupoly a veľmi prepracované dekorácie. Na tomto území takto vznikol jedinečný komplex Alhambra, ktorý aj vďaka svojmu geometrii patrí medzi vrcholné diela svetovej architektúry. Aj v tejto oblasti sa prejavila snaha budovať záhrady, ktoré boli spojené s využívaním vodných plôch. Na konci 15. storočia bolo toto územie ovládnuté kresťanmi, napriek tomu možno povedať, že vplyv islamskej architektúry sa vo španielskej architektúre naďalej uplatňoval a niektoré prvky možno nájsť ešte v španielskych barokových stavbách, záhradná architektúra potom bola v Španielsku ovplyvnená islamom ešte v 19. storočií.
Moderná islamská architektúra
thumb|left|Faisal Masjid, mešita dokončená v roku 1986 O modernej islamskej architektúre sa hovorí v súvislosti s architektúrou po druhej svetovej vojne. V druhej polovici 20. storočia sa vytvorili dva základné prúdy, z ktorých jeden sa snaží obnoviť tradície a vlastne tak iba kopíruje minulé myšlienky a druhý prúd sa nechal ovplyvniť myšlienkami populárnymi v Európe a Spojených štátoch. Existuje ešte tretí prúd, ktorý však opúšťa hranice tradícií islamskej architektúry a snaží sa nájsť vlastnú cestu, ktorá už pravdepodobne nepatrí do islamského umenia, ale tvorí samostatnú kapitolu moderny a postmoderny. Smery, ktoré vyšli z islamských tradícií, boli spočiatku v zložitej situácii, pretože islam bol v mnohých štátoch vinou kolonizácie vytlačený na periférii a medzi vzdelancami sa prakticky nevyskytoval. Takýto vývoj samozrejme spôsobil utlmenie islamskej architektúry. Keď sa opätovne stal islam štátnym náboženstvom, nastal v architektúre problém, pretože jej chýbali nové nosné myšlienky. Napriek tomu mimo tradičné stavby, ako sú mešity, vzniká celá rada nových, výstavných budov, ktoré nesú inak poňaté typické znaky islamskej architektúry, práca s novými materiálmi umožňuje vytvárať stavby, ktoré zapadajú do typicky moslimského sveta, a napriek tomu posúvajú architektúru do nových oblastí.
V Európe a USA vznikajú predovšetkým nové, malé mešity, ktoré slúžia menšinovej moslimskej komunite, tieto stavby v drvivej väčšine prípadov napodobňujú káhirské alebo turecké mešity za použitia moderných technológií, niektoré mešity však vznikajú v budovách európskeho rázu.
Okrajové prúdy islamskej architektúry
Vzhľadom na masívne šírenie islamu sa mimo hlavné prúdy v tejto architektúre vyskytli aj tendencie, ktoré nemali príliš veľký vplyv na architektúru a ani v nich nevznikli príliš monumentálne stavby. Spravidla ide o oblasti, kde nebol islam dominantným náboženstvom, alebo o chudobné oblasti, ktoré sa veľmi skoro oddelili od centra. Často ide tiež o regióny, kde islam prakticky neexistoval, ale v oblasti pôsobilo niekoľko islamských obchodníkov (napr. stredná Afrika, kde vznikla séria menších mešít, ktoré spravidla kopírujú stavby z oblastí s väčším islamským vplyvom).
Islamská architektúra v saharskej Afrike
thumb|Hlinená mešita v Mali Po ovládnutí Egypta a severnej Afriky začali islamskí obchodníci prenikať ďalej na západ a niesli so sebou aj svoju kultúru. Týka sa to predovšetkým územie Ghanskej ríše, kde sa stal touto cestou islam pomerne významným náboženstvom. Podľa niektorých údajov bývali obchodníci v Kumba Saleh vo štvrti s kamennými domy, štvrť mala mať dvanásť mešít. Architektúra tejto oblasti však neponúkla žiadne nové riešenia a nijako výrazne neovplyvnila miestne staviteľstvo. Raritou je hlinená mešita Sankore v Timbuktu, ktorá kopíruje Veľkú mešitu v Djenné.
Islamská architektúra v Číne
thumb|left|Mešita Niujie – typická ukážka čínskeho vplyvu na islamskú architektúru V Číne bol islam vždy menšinové náboženstvo, napriek tomu jej územie ovplyvnil, keď na jej územie prenikla rad islamských obchodníkov a boli proti nej zamerané aj niektoré výpady islamských vojsk. V čínskej islamskej architektúre sa stretli dva pomerne odlišné štýly, čo bola čínska architektúra a islamská architektúra. Spojenie nadviazalo na niektoré styčné prvky – predovšetkým na snahu o majestátnosť, zmysel pre symetriu a záujem o záhradnú architektúru.
Prvá známa mešita v Číne bola postavená v 7. storočí, ale skutočný prienik islamu do Číny nastal až za dynastie Tchang, keď bola postavená aj najväčšia čínska mešita – Veľká Mešita Si'an. Ostatné stavby, ktoré postavili v Číne moslimovia, prakticky patria do architektúry Číny, pretože preberajú minimum prvkov typických pre islamskú architektúru.
Rybár
Rybár môže byť:
Rimavské Brezovo
Rimavské Brezovo je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota. Nachádza sa tu stredoveký evanjelický kostol s gotickými freskami.
Roman Tomas
Roman Tomas (* 9. september 1980, Poprad) je slovenský hokejový útočník. Jeho brat Martin bol hokejový obranca.
Klubový hokej
S hokejom začínal v klube HK Poprad. Tu odohral päť rokov v slovenskej extralige. Od sezóny 2005/06 pôsobil v českej extralige – najprv dve a pol sezóny za HC Oceláři Třinec, v priebehu ročníka 2007/08 prestúpil do HC Litvínov, ďalšiu sezónu hral za HC Plzeň a BK Mladá Boleslav. V sezóne 2009/10 hral opäť v Třinci, ďalšiu v HC Vítkovice. Pred ročníkom 2010/11 sa vrátil do Mladej Boleslavi, v základnej časti strelil 21 gólov, klub prehral v baráži o udržanie s mužstvom HC Piráti Chomutov 3:4 na zápasy a vypadol z najvyššej súťaže.
V sezóne 2012/13 hral za HK Poprad, v 48 zápasoch strelil 24 gólov, pred koncom základnej časti prestúpil do chorvátskeho klubu KHL Medveščak, ktorý v tom čas pôsobil v rakúskej lige. Okrem zaujímavých finančných podmienok uviedol Tomas ako motiváciu hrať v KHL – kde mal klub vstúpiť ďalšiu sezónu. Pred ročníkom 2013/14 mu HK Poprad mu za predošlé pôsobenie dlhuval nešpecifikovanú sumi. Po vstupe Medveščaku do KHL predstavitelia klubu neuvažovali o ňom ako o hráčovi základného kádra, za mužstvo neodohral v tejto súťaži žiaden zápas.
V októbri 2013 uzavrel zmluvu s mužstvom slovenskej extraligy MsHK Žilina, ako jeden z dôvodov pôsobenia na Slovensku uviedol narodenie dcéry. Vo svojom prvom zápase proti HK Orange 20 strelil hetrik v priebehu 13 minút. Skóroval aj v ďalších štyroch zápasoch, pričom proti HKm Zvolen opäť zaznamenal tri góly. Počas 8 zápasov za tento klub nedosiahol gól len v zápase 17. kola proti Banskej Bystrici, keď jeho gól nebol uznaný rozhodcom, ktorý nevyužil možnosť videorozhodcu, čo kritizoval tréner Žiliny Jan Neliba.
Reprezentácia
Tréner Július Šupler ho nominoval na Škoda Cup 2007. Spolu v slovenskej reprezentácii odohral 12 zápasov, strelil 1 gól.
(štatistické údaje v článku sú z 13. novembra 2013)
Xivry-Circourt
Xivry-Circourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
John McCarthy
John McCarthy (* 4. september 1927, Boston, Massachusetts, USA – † 24. október 2011, Stanford, Kalifornia, USA) bol americký informatik, kognitívny vedec a výskumník v oblasti umelej inteligencie. Za svoj prínos v oblasti umelej inteligencie dostal v roku 1971 Turingovu cenu.
McCarthy je známy ako človek, ktorý údajne zaviedol pojem umelá inteligencia a tiež ako autor programovacieho jazyka Lisp.
Pod Panským lesem
Pod Panským lesem bola prírodná pamiatka ev. č. 1247, ktorá sa nachádzala v okrese Prostějov na západnom okraji obce Malé Hradisko. Správa AOPK Olomouc.
Ochrana
Dôvodom ochrany bola vlhká lúka s hojným výskytom žltohlava najvyššieho, ktorý však v dôsledku nesprávnej starostlivosti o územie (absencia kosenia lúk a zarastanie drevinami) na lokalite vymizol.
<blockquote class="toccolours" style="float:none; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;"> Ochrana bola zrušená ku dňu 23.6.2012
Bratislavská župa
Bratislavská župa môže byť:
Bjarke Ingels
náhľad Bjarke Ingels Group alebo Bjarke Ingels, v skratke BIG, je skupina viac než 70 architektov, dizajnérov, konštruktérov a teoretikov so sídlom v Kodani, zaoberá sa architektúrou, urbanizmom, výskumom a stavebným rozvojom. Bola založená v roku 2005 Bjarke Ingelsom, dánskym architektom. Predstavujú progresívny prúd v dánskej ale aj svetovej architektúre.
Filozofia
Práca BIG-u predstavuje inováciu po programovej aj technickej stránke, je ústretová voči rozpočtom aj životnému prostrediu. Ich projekty sú odklonením sa od navyknutého spôsobu uvažovania a štandardných postupov a typológií, prinášajú veľa originálnych nápadov a riešení. Dôležitým bodom je výskum, ktorému venujú značnú pozornosť. Snažia sa takmer s utopickou ambíciou aktívne ponúknuť svoje vízie svetu bez čakania na nejakú súťaž či na zavolanie od investora, je to opačný prístup, aký je bežný – a to keď investor hľadá architekta, oni hľadajú investora pre svoju myšlienku, ideu.
Prvým krokom v procese tvorenia je dôkladná analýza sociálnych, ekonomických, kultúrnych, ekologických, technických aspektov pre daný projekt. Samotný návrh prebieha pomocou fyzických modelov v mierke, ktoré slúžia ako malé laboratória, 3D vizualizácií, výkresov, skíc, systémov koordinácie CAD. Koncept vychádza z uceleného procesu, v ktorom spolupracujú rôzne profesie od architektov, inžinierov, externých konzultantov a klientov. Vždy sa pripravuje kvalitatívna správa s detailným popisom nákladov, systému, harmonogramu a pod., ktorá sa potom používa pri jednaniach s klientmi, architektmi a konzultantmi.
Jedným z hlavných cieľov BIG je navrhovať architektúru ohľaduplnú k životnému prostrediu. Preto tam, kde je to možné, budovy sú vsadené do krajiny podľa optimálnej slnečnej orientácie, používajú zatrávnené strechy, ktoré v daždivom počasí pomáhajú zachytávať vodu, využívajú netradičné riešenia pri kontaminovanom podloží, zvyšujú kvalitu návrhu šetrením materiálov, peňazí, zohľadňujú náklady na údržbu, sú hrdí na svoju dánsku tradíciu v hľadaní alternatívnych zdrojov energie. Jedným z cieľov je byť na čele vývoja, ktorý dbá na požiadavky trvalej udržatelnosti v architektúre, je to pre nich skôr výzva ako obmedzenie (výskumný projekt Little Denmark  – je príklad stavebného bloku s nulovým účtom za energiu a zároveň spĺňa všetky estetické a funkčné požiadavky moderného človeka).
Poznávacím znakom Big-u je aj programová alchýmia – niečo ako netradičné spájanie tradičných funkcií v snahe vytvoriť pridanú hodnotu, vytvárať architektúru mixovaním funkcií ako bývanie, volnočasové aktivity, práca, parkovanie a nakupovanie. BIG nachádza riešenia v rámci súčasne dostupných technológií a cenovej hladiny, pritom však s inovatívnosťou a vtipom im vlastnými. Úspešne nadviazali na experimenty a kvalitné originálne návrhy PLOTu, a ako samostatný ateliér tieto danosti rozvíjajú a obohacujú aj naďalej.
Bjarke Ingels
Zakladateľ a hlavný architekt dánskeho ateliéru BIG (2005) a spoluzakladateľ dánskeho ateliéru PLOT(2001), narodený r. 1974 v Kodani (Dánsko).
Profesná prax
98 – 01 OMA / Rem Koolhaas, Rotterdam
Vybrané projekty
Väčšina projektov začala ešte pod hlavičkou PLOT, keď ateliér zanikol, Bjarke Ingels a Julien de Smedt si nedokončené projekty rozdelili a pracujú na nich samostatne alebo s prípadnými konzultáciami s druhou stranou.Zopár projektov už získal BIG samostatne.
VM houses
náhľad|VM houses VM houses vychádzajú z individuality, inakosti a flexibility. Sú to dva obytné bloky v tvare písmena V a M. Obsahujú viac ako 80 rôznych typov bytov s flexibilnou dispozíciou, každý z nich je tvorený ako loft s inou šírkou a výškou, takže každý užívateľ si ho môže ľahko prispôsobiť svojim predstavám. Bloky sa rozbiehajú do rôznych strán a vytvárajú vynikajúce podmienky pre osvetlenie, výhľady a súkromie.
Nachádzajú sa v Orestade, novej rýchlo sa rozvíjajúcej štvrti Kodane, spojenej s centrom metrom. Architekti preukázali zmysel pre humor, keď na stenu pri vstupe do domu nechali vykachličkovať investorovu tvár v nadživotnej veľkosti.
DOM V – blok je otvorený smerom dovnútra a po stranách, eliminované sú pohľady zo susedných a náprotivných bytov. Taktiež vznikajú diagonálne výhľady do krajiny. Prístup do bytov je cez exteriérovú chodbu spojenú s tromi schodiskami a výťahmi, z ktorých jeden vedie až na strešnú terasu. Všetky byty majú na severnej strane prevýšený priestor cez dve podlažia a na južnej strane balkón, ktorého tvar pripomína žraločí zub. Pri tomto bloku architekti zdvihli stavbu na vysoké piliere a tým vytvorili zaujímavé prostredie s priehľadom do blízkeho parku a mnoho informačných spoločenských miestností. Dom má 114 bytových jednotiek, ktoré tvorí 36 rôznych tvarov
DOM M – diagonálna dispozícia z domu V je tu roztrieštená do menších častí. Predstavuje reinterpretáciu typológie Corbusierovej Unité d´Habitation a jej vylepšenie osvetlením chodieb koncovými zaskleniami. Individuálne terasy sú všetky na južnej strane. M dom má 95 bytových jednotiek vytvorených z 36 tvarov.
Wings
Obytné domy WINGS sa nachádzajú v južnej časti štvrti Island Brygge v Kodani, štvrti ktorú v minulosti tvorili najmä skladové a prevádzkové objekty prístavu. Návrhu budov predchádzalo vypracovanie masterplanu oblasti, ktorého autormi sú BIG a známa holandská firma WEST 8. Urbanistický koncept vychádza z tradičnej kompozície objektov v prístavných distriktoch, kde sú budovy orientované kolmo na nábrežnú hranu, aby nebránili výhľadom na more ani nestáli v ceste obslužným komunikáciam prístavu. Samotná architektúra dvoch obytných domov WINGS podporuje daný urbanistický koncept.
Budovy pripomínajú dve krídla tancujúce na brehu mora. Snažia sa zachytiť najlepší vietor, nakloniť sa k najlepšiemu výhľadu. Medzi budovami tak vzniká dynamický priestor obytného vnútrobloku – tanečný parket. V komplexe sa nachádza približne 120 bytov, riešených ako mezonetové veľkometrážne apartmány, ktoré tvoria základnú stavebnú jednotku celej kompozície.
Big House
Tento projekt sa nachádza v južnom Orestade v Kodani, na brehu kanála. V preklade jeho názov znamená veľký dom a je tomu naozaj tak. Ponúka 54 rezidencií a iné zmiešané funkcie. Je určený pre ľudí vo všetkých obdobiach života, rozrastajúce sa rodiny, aj tie zmenšujúce sa, pre slobodných i zadaných.
V pôdoryse má budova tvar mašle a v strede sú situované spoločné priestory o rozlohe. Je tu taktiež pasáž, ktorá spája dve mestské prostredia – park na západe a vodnú plochu na východe. Namiesto rozdelenia funkcií do blokov ich architekti rozprestreli horizontálne, takže byty sa nachádzajú hore a obchodné priestory na prízemí.Jeden roh budovy je zdvihnutý a náprotivný naopak znížený, aby slnečné svetlo mohlo ľahko prenikať do dvora.
Vetroplaš
Vetroplaš je fikívna postava vystupujúca vo viacerých knihách odohrávajúcich sa na Plochozemi napísaných Terrym Pratchettom. Je skrachovaným čarodejníkom, ktorého najväčším prianím je viesť nudný a nezáživný život, no napriek tomu sa často ocitá v situáciách, kedy musí zachrániť svet na úkor vlastného bezpečia.
Charakteristika
Vetroplaš je neúspešným študentom Neviditeľnej univerzity. Ako mladý študent uzavrel stávku, po ktorej mu v hlave zakotvilo jedno z ôsmich prastarých zaklínadiel. To malo za následok to, že mu všetky ostatné zaklínadlá odmietajú ostať v hlave, aj keď ako čarodejník bol neschopný aj predtým. Titul mága nakoniec dostal, aj keď do testov nikdy nedokázal napísať správne viac ako svoje meno, dostal ho za vykonanie Veľkého činu v službách mágie. Na univerzite pôsobil ako profesor mnohých nezmyselných predmetov o ktoré nikto nemal záujem, takisto chvíľu pracoval ako asistent knihovníka.
Napriek tomu že Vetroplaš nemá žiaden talent pre mágiu stále trvá na tom že je čarodejníkom. Čarovať sa mu podarilo len raz, a to počas jeho dobrodružstva v Klači. Napriek tomu že je ako čarodejník nepoužiteľný, dokáže rozoznať rôzne kúzla a má rôzne teoretické znalosti mágie. Jeho jediný talent je jeho schopnosť naučiť sa jazyky, živí sa ako prekladateľ a lingvista. Kričať o pomoc vie v štyridsiatich jazykoch, prosiť o zľutovanie v devätnástich. Vetroplašovou hlavnou charakteristikou je jeho zbabelosť, s väčšinou jeho problémov a nepriateľov sa vysporadúva tak, že pred nimi uteká. Nie je dôležité kam utekáte, ale pred čím – to je Vetroplašova hlavná životná filozofia. To, že je ešte stále nažive aj po všetkom čím prešiel je vysvetlené tak, že zatiaľ čo má dušu čarodejníka, jeho telo je telom šprintéra na dlhé vzdialenosti. Ďalšim dôvodom je sčasti to, že si ho za svojho šampióna vybrala Dáma, ktorá je niečo ako bohyňa šťastia – Štastena.
V knihách je často opisovaný ako jediný, ktorý ma v sebe štipku zdravého rozumu a uvedomuje si, v akých absurdných alebo nebezpečých situáciách sa nachádzajú. Často je veľmi sarkastický a uštipačný.
Smrť
Počas svojich dobrodružstiev sa často stretáva so Smrťom, ktorého na Plochozemi môžu vidieť len čarodejníci. Každý čarodejník má okrem toho právo na to, aby si poňho v čase jeho smrti prišiel Smrť osobne. Každá živá bytosť na plochozemi má vlastné presýpacie hodiny, ktoré odsýpajú ich zostávajúci čas. Smrť opísal Vetroplašove hodiny ako niečo, čo vytvoril fúkač skla ktorý mal štikútku, a to vďaka Vetroplašovým častým nehodám zahrňujúcich mágiu.
V knihách
Prvýkrát sa objavuje v knihe Farba Mágie, ktorá je zároveň aj prvou knihou odohrávajúcou sa na Plochozemi. Stretáva sa s Dvojkvietkom, prvým turistom v Ankh – Morporku, a proti jeho vôli sa stáva Dvojkvietkovým sprievodcom a prekladateľom. Jeho jedinou úlohou je zariadiť, aby sa Dvojkvietok dostal naspäť domov zdravý a spokojný. Dvojkvietok ale chce vidieť slávne Ankh – Morporské krčmové bitky, zažiť dobrodružstvá, odfotiť sa so známymi hrdinami. Spolu s Vetroplašom sa snažia vyhnúť všetkým problémom a neštastným náhodám, ktoré sa im pletú do cesty.
Ich príbeh pokračuje v Knihe Ľahká Fantastika, kde sa s pomocou Barbara Cohena snažia zabrániť koncu sveta. Na konci daruje Dvojkvietok Vetroplašovi jeho truhlicu vyrobenú z dreva inteligentnej hrušky, ktorá sa bude neskôr často objavovať po jeho boku.
S Dvojkvietkom a Cohenom sa opäť stretáva počas jeho nedobrovoľnej návštevy na Vyvažujúcom kontinente v knihe Zaujímavé časy. Tu sa proti jeho vôli spolu s dvoma dcérami Dvojkvietka ocitne v čele revolučného hnutia, takzvanej Červenej armády.
Vystupuje v mnoho ďalších Plochozemských príbehoch, v Čaroborcoch sa snaží zachrániť svet skôr, ako ho mocný čaroborec roztrhá na kusy. Ďalej sa objavuje ak hlavná postava v knihách Erik, Posledný kontinent, Posledný hrdina.
Vo filmoch
Vetroplaš vystupuje aj vo filmovej adaptácii knihy Farba mágie, kde ho hrá David Jason.
Trenčianska župa
Trenčianska župa môže byť:
Literárny smer
Literárny smer je časovo a miestne vymedzená a dynamicky sa vyvíjajúca jednota ideovoumeleckych čřt tvorby relativne ohraničenej skupiny autorov, napr. unanimizmus.
Probudím se včera
Probudím se včera je česká komédia Miloslava Šmídmajera z roku 2012. Film sa natáčal v lete 2011 v mestách Litoměřice, Lovosice, Praha, na zámku Ploskovice a v obore Veltrusy.
Dej
Príbeh s nádychom sci-fi rozpráva príbeh učiteľa Petra (Filip Blažek), ktorý je síce ako učiteľ a autor poviedok úspešný, no na poli vzťahov prežíva jeden neúspešný vzťah za druhým. Uvedomí si, že jedinou skutočnou láskou jeho života bola Eliška (Eva Josefíková), spolužiačka zo strednej, s ktorou sa však rozišiel. Využije príležitosť vrátiť sa do minulosti, aby zmenil svoj život. Mladý Peter (stvárňuje ho Jiří Mádl) sa pomocou stroja času ocitne v roku 1989, kedy bude môcť zmeniť niektoré vtedajšie rozhodnutia tak, aby sa vrátil do šťastnej a úspešnej budúcnosti nielen po stránke kariérnej, ale aj životnej.
Teplota vznietenia
Teplota vznietenia alebo bod vznietenia je najnižšia teplota horúceho povrchu, pri ktorej sa optimálna zmes plynov alebo pár danej látky so vzduchom na predpísanom zariadení pri predpísanom pracovnom postupe vznieti. Teplota vznietenia je závislá na koncentrácií a tlaku kyslíka. V atmosfére čistého kyslíka sa teplota vznietenia znižuje.
Tabuľky vybraných hodnôt
Tabuľka vybraných hodnôt teploty vzplanutia a teplôt vznietenia.
Porovnanie teploty vznietenia vo vzduchu a v atmosfére čistého kyslíka.
Teplotné triedy podľa STN 33 0371
Teplota vznietenia je kritériom pre zaradenie látok do teplotných tried podľa STN 33 0371 za účelom správneho návrhu elektrických rozvodov v prostredí s nebezpečenstvom výbuchu.
ICE kontakt
ICE kontakt (z angl. In case of emergency) je zvýraznené telefónne číslo v mobilnom telefóne, ktoré umožňuje ľudom prvého kontaktu v prípade nehody - záchranárom, hasičom, policajtom a pod. - identifikovať postihnutých, kontaktovať ich najbližších a získať tak dôležité informácie o postihnutej osobe a pod. Telefónne číslo by malo mať tvar "ICE - kontakt pre núdzové prípady". Je možné uviesť aj viacero kontaktov, ako napríklad: ICE1, ICE2, ICE - otec, ICE-sestra a pod.
Psychedelický folk
Psychedelický folk alebo psych folk je voľne definovaný žáner hudby, ktorý vznikol v 60-tych rokoch spojením folku a psychedelického rocku. Žáner si udržal prevažne akustické nástrojové vybavenie folku, ale pribudli v ňom hudobné vplyvy spoločné s psychedelickým rockom a psychedelickým zážitkom. Medzi hlavných predstaviteľov tohto žánru patria Syd Barrett, Kaleidoscope, Grateful Dead, Jefferson Airplane alebo The Incredible String Band.
ICE kontakt
Podobné kampane prebehli vo viacerých krajinách Európy s rôznymi ohlasmi. Vo Veľkej Británii a v Izraeli šlo skôr o možnosť identifikácie obetí, nie o telefonovanie príbuzným.
Existujú aj nálepky, ktoré sa môžu nalepiť na mobilný telefón a upozornia tak záchranárov, že človek myslel na podobné prípady a je koho kontaktovať.
Rozporuplnosť projektu
Jednotky prvého kontaktu u nás nevyužívajú takúto možnosť, pretože to nie je ich úlohou. Ich prvoradou úlohou je zabezpečiť prežitie a prevoz postihnutého do nemocničného zariadenia. Mobilný telefón je považovaný za osobný majetok a údaje v ňom sú považované za súkromné, čiže už ich čítanie je porušením práva na súkromie chráneného zákonom.
Použitie ICE čísla je dosť nepravdepodobné, pretože musí byť splnená kombinácia viacerých podmienok napr. osoba nie je schopná komunikácie + nemá doklady + má mobil + mobil funguje a nie je zablokovaný + záchranári nutne potrebujú dôležitú informáciu + "ICE osoba" je dostupná ... Navyše, ak je osoba zdravotne postihnutá (cukrovka, kardiostimulátor, epilepsia a pod.), má obvykle na tento účel príslušnú kartičku na ktorej sú potrebné údaje.
V prípade straty (krádeže) mobilu môžu ICE kontakty predstavovať bezpečnostné riziko.
SIS
SIS môže byť:
SiS môže byť:
Sis môže byť:
Turčianska župa
Turčianska župa môže byť:
Chloë Sevignyová
Chloë Stevens Sevignyová (* 18. november 1974, Springfield, Massachusetts, USA) je americká herečka a bývalá modelka.
Filmovým debutom pre ňu bola rola vo filme Kids v roku 1995. Aj v nasledujúcich rokoch hrala v prevažne nezávislých filmoch, ako Americké psycho (2000), Party Monster a Dogville (oba 2003). V roku 2013 stvárnila jednu z vedľajších postáv v životopisnom filme Lovelace zaoberajúcom o pornoherečke Linde Lovelace. V roku 2009 získala Zlatý glóbus za rolu v seriáli Big Love.
Zvolenská župa
Zvolenská župa môže byť:
Vyšné Kamence
Vyšné Kamence je časť obcí Terchová, vzdialená asi 2 km, a Belá, vzdialená asi 5 km. Rozdeľuje sa na 2 časti - osada Vyšní Petrovia a Podolina. Cez dedinu preteká rieka Varínka. Patrí k vstupom do turistickej oblasti Sokolie – Obšívanka – Tiesňavy v pohorí Malá Fatra. V dedine sú rozšírené ubytovacie služby. Nachádza sa tu aj továreň na výrobu gumárenských výrobkov.
Messier 100
Messier 100 alebo M 100 alebo NGC 4321 je špirálová galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky. Objavil ju Pierre Méchain v roku 1781. Od Slnka je vzdialená 17,3 Mpc a jej priemer je 36 800 pc.
Je to jedna z najväčších a najjasnejších galaxií v kope Virgo. Hoci sa uvádza v katalógoch jej zdanlivá jasnosť 9,4 magnitúdy, je ťažšie viditeľná ako dvakrát menej jasné susedné galaxie M98 a M99. Je to spôsobené tým, že svetlo je rozložené na väčšiu plochu. Galaxia je zaradená do kategórie Sc. Infračervené snímky ukazujú malú priečku v centre objektu, z ktorej vyrastajú dve krátke ramená, ktoré sa ohýbajú opačným smerom ako vonkajšie ramená. Na hrote týchto krátkych ramien sú oblasti, v ktorých sa rodia nové hviezdy. Fotografie ukazujú, že farba jadra a týchto špirálových ramien je veľmi podobná, čo naznačuje nedávnu hviezdnu tvorbu v tejto oblasti, ktorá môže byť výsledkom interakcie s blízkou trpasličou galaxiou.
Pozorovania a objavy
Prvý, kto dokázal ďalekohľadom rozlíšiť jej špirálové ramená, bol Lord Rosse v roku 1850. Allan Sandage neskôr odhadol šírku ramien na 3 000 svetelných rokov, čo by znamenalo, že sú dvakrát tak široké ako ramená Mliečnej cesty. M100 je gravitačne rušená pôsobením susednej trpasličej galaxie NGC 4322, je to dobre vidieť z asymetrickosti jej špirálových ramien. V galaxii boli objavené 4 supernovy v rokoch 1901, 1914, 1959 a 1979. Najjasnejšia z nich, posledne spomínaná, dosahovala veľkosť až 11. magnitúdy a bola prvá mimogalaktická supernova, ktorej zvyšok bol detegovaný aj v rádiovej časti spektra. Na detekciu sa použil systém antén VLA v Novom Mexiku (USA) v roku 1980.
Určovanie vzdialenosti
Pomocou pozorovaní cefeíd v špirálovej galaxii sa astronómovia snažili odhadnúť jej vzdialenosť, a kvôli jej prominentnosti v kope Virgo, aj vzdialenosť celej kopy. Pozorovania 20 cefeíd Hubblovým ďalekohľadom v roku 1994 viedli k odhadu 56 ± 6 miliónov svetelných rokov.
Messier 98
Messier 98 alebo M 98 alebo NGC 4192 je špirálová galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky a je súčasťou kopy Virgo. Objavil ju Pierre Méchain v roku 1781.
Rybárstvo
Rybárstvo je činnosť založená na intenzívnom využívaní prirodzených alebo zámerným chovom a ochranou vytvorených zásob vodných organizmov, najmä rýb.
Rozlišuje sa rybárstvo morské a sladkovodné.
Skuhrov (okres Havlíčkův Brod)
Skuhrov je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 250 obyvateľov, z toho 126 mužov a 124 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 38,9 roka, ženy 42,7 roka).
NGC 5566
NGC 5566 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Tear You Down
„Tear You Down“ je singel britskej drum and bassovej dvojice Brookes Brothers z roku 2008. Singel sa umiestnil na 56. mieste v rebríčku UK Singles Chart.
Skladba obsahuje refrén skladby „If I Were Your Woman“ z roku 1970 od soulovej skupiny Gladys Knight & the Pips.
Berlínska zmluva
right|250px|thumb|Juhovýchodná Európa po [[Berlínsky kongres|Berlínskom kongrese v roku 1878.]] Berlínska zmluva je medzinárodný dohovor, ktorý 1. júla 1878 podpísali predstavitelia Spojeného Kráľovstva, Rakúska-Uhorska, Francúzska, Nemecka, Talianska, Ruska a Osmanskej ríše na záver Berlínskeho kongresu. Jeho úlohou bolo upraviť Sanstefanskú mierovú zmluvu z 3. marca 1878.
Ivana Poláčková
Ivana Poláčková (* 17. september 1985, Bratislava) je slovenská speváčka. V roku 2007 vyhrala v speváckej súťaži Môj najmilší hit. V roku 2010 sa zúčastnila súťaže Eurovision Song Contest 2010 na Slovensku so skladbou „So mnou všetko smieš“, s ktorou však nepostúpila.
Berlínska zmluva
Formálne existovala až do vypuknutia balkánskych vojen v rokoch 1912 – 1913. Niektoré jej klauzuly boli zmenené ešte pri spojení Východnej Rumélie s Bulharským kniežatstvom 6. septembra 1885 a pri vyhlásení bulharskej samostatnosti v roku 1908. Väčšina z klauzúl však platila aj po Prvej balkánskej vojne. Tie však postupne ničili všetky vzťahy medzi Bulharskom a ostatnými krajinami.
Výsledok Berlínskej zmluvy
Zmluvou signatári uznali nezávislosť Rumunska, Srbska, Čiernej Hory. Priznali tiež autonómiu Bulharsku pod formálnou správou Osmanskej ríše. Bulharsko bolo rozdelené na Bulharské kniežatstvo a autonómnu provinciu Východná Rumélia (vznikla z južnobulharských území a bola podriadená tureckému sultánovi), čím sa zmarili plány Ruska na rusofilné Veľké Bulharsko.
Územné zisky
Osmanské provincie Bosna a Hercegovina a bývalý sandžak Novi Pazar sa dostali pod správu Rakúska-Uhorska, aj keď formálne ostali súčasťou Osmanskej ríše. Severné Macedónsko sa dostalo pod správu Osmanskej ríše a severnú Dobrudžu získalo Rumunsko.
Tri novovzniknuté štáty sa neskôr prehlásili za kráľovstvá (Rumunsko v 1881, Srbsko v 1882 a Čierna Hora v 1910). Bulharsko vyhlásilo úplnú samostatnosť v roku 1908 po zjednotení s Východnou Ruméliou. Rakúsko-Uhorsko v roku 1908 anektovalo Bosnu a Hercegovinu, čím vyvolalo závažnú politickú krízu.
Zmluva tiež vyzvala na úpravu hraníc medzi Gréckom a Osmanskou ríšou, ktorá sa zavŕšila po dlhých rozhovoroch v roku 1881 odstúpením Tesálie Grécku.
Prvé prejavy Bulharov proti výsledku Berlínskej zmluvy
Bulharský národ bol znepokojený vývinom situácie a rozčlenením svojej krajiny na tri časti. Mnoho Bulharov ostalo v poddanstve Osmanskej ríše, preto sa proti tejto nespravodlivosti rozhodli konať a so želaním spojenia všetkých území a krajanov do Tretieho bulharského cárstva posielali petície, listy a telegramy cárovi Ferdinandovi I., Osmanskej ríši a západným krajinám. Tie sa však o situáciu na Balkánskom polostrove ďalej nezaujímali, a tak snahy bulharského obyvateľstva zostali nevypočuté. Obyvatelia sa však nevzdávali a rozhodli sa pokračovať a bojovať do poslednej kvapky krvi čoho výsledkom bolo vypuknutie Kresnensko-razlogského povstania dňa 5. októbra 1878.
Buďonného ulica
Buďonného ulica je zaniknutá ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka, miestnej časti Lúky. Vznikla v 80. rokoch 20. storočia s výstavbou petržalského panelákového sídliska. Bola pomenovaná podľa Semiona Michajloviča Buďonného (1883 – 1973), sovietskeho maršala. 1. apríla 1991 zanikla, keď bola rozdelená na Beňadickú, Šášovskú a Vígľašskú ulicu.
5. september
Narodenia
thumb|upright|[[Michael Keaton (* 1951)]] thumb|upright|[[Leonardo Nascimento de Araújo|Leonardo (* 1969)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Nicolaas Bloembergen († 2017)]] náhľad|upright|[[Jiří Menzel († 2020)]]
Bod horenia
Bod horenia alebo teplota horenia (pri bode a) aj: bod horenia v otvorenom tégliku podľa Clevelanda) je:
Horľavé kvapaliny
Termín bod horenia (teplota horenia) v tomto zmysle na Slovensku používa napr. norma ČSN/STN 65 0201 v tejto podobe: "bod (teplota) horenia - najnižšia teplota horľavej kvapaliny, pri ktorej vonkajší zápalný zdroj vyvolá horenie pár nad hladinou kvapaliny po dobu najmenej 5 sekúnd." Iná, odbornejšia norma uvádza túto definíciu: "bod horenia - najnižšia teplota skúšobnej vzorky korigovaná na atmosférický tlak 101,3 kPa, pri ktorej výpary použitím skúšobného plameňa vzplanú a horenie pri určených podmienkach skúšky trvá najmenej 5 sekúnd."
Ak pary síce horia, ale len kratšie ako 5 sekúnd, ide už o odlišný pojem, ktorý nazývame teplota vzplanutia. Teplota horenia je vyššia ako teplota vzplanutia. Rozdiel medzi týmito dvoma teplotami môže byť v závislosti od kvapaliny od niekoľko stupňov Celzia do vyše 30 stupňov Celzia.
A-ha
a-ha je nórska hudobná skupina, známa predovšetkým v 80. rokoch. Svoj najväčší komerčný úspech táto kapela získala v roku 1985 vydaním svojho debutového albumu a singlu. Album Hunting High and Low sa dostal v americkom rebríčku časopisu Billboard na 15. pozíciu a singel „Take on Me“ sa stal medzinárodnou jednotkou. V tomto roku bola skupina nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best New Artist. Album Hunting High and Low patril medzi najlepšie predávané albumy roku 1986. Medzi ich ďalšie známe hity patria skladby „The Sun Always Shines on T.V.“ (1985), „Hunting High and Low“ (1986) či „Stay on These Roads“ (1988). V roku 1994 skupina a-ha prerušila svoje účinkovanie, no v tomto istom roku bolo na celom svete predaných 20 miliónov jej albumov. V roku 1998 po vystúpení na Nobel Peace Prize Concert sa skupina vrátila do nahrávacieho štúdia aby v roku 2000 vydala album Minor Earth Major Sky, po ktorom nasledovalo koncertné turné. V roku 2000 skupina dosiahla predaj 36 miliónov albumov. V roku 2002 skupina vydala svoj siedmy album Lifelines. Album Analogue z roku 2005 je certifikovaný striebrom a v Spojenom kráľovstve je najúspešnejším od vydania albumu East of the Sun, West of the Moon. Ich deviaty album, Foot of the Mountain, bol vydaný 13. júna 2009.
Formácia
Trio zložené zo speváka Mortena Harketa, gitaristu Paula Waaktaar-Savoya (v tom čase známeho ako Pål Gamst až do roku 1994) a keyboardistu Magne Furuholmena (známeho ako "Mags") vzniklo v roku 1982 a členovia sa rozhodli opustiť Nórsko, odísť do Londýna, aby skúsili uspieť v hudobnom biznise.
Rozmýšľali o názve kapely a zameriavali sa hlavne na nórske slová, ktoré ľudia mohli povedať aj v angličtine. Tento nápad hodili za hlavu, no však v tej chvíli Morten zazrel pieseň "A-Ha" vo Waaktaarovom zošite s pesničkami. "Bola to príšerná pesnička ale názov bol skvelý," hovorí Morten.