cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kométa Biela
Rozpad
Pri je priblížení v roku 1846, bola pozorovaná pri rozpade na dve časti, tieto časti boli znovu pozorované v roku 1852 vo vzájomnej vzdialenosti 1,5 miliónov míľ. Časti kométy sa znova objavili v rokoch 1859, 1865 a 1872. 27. novembra 1872 sa uskutočnil meteorický roj (3000 meteorov za hodinu). Bol to dátum, keď obežná dráha Zeme skrížila dráhu kométy. Tieto meteority sa stali známymi ako Andromedidy. Tieto zvyšky kométy boli pozorované ešte v 19. storočí až sa nakoniec úplne vytratili.
Kométa 207P/NEAT je pokladaná za zvyšok kométy 3D/Biela z dôvodu rovnakej obežnej dráhy. Biela bola občas pokladaná za zdroj dopadov meteoritov na Zemi.
Teurgia
Teurgia,, je názov pre rituálnu, niekedy vnímanú ako magickú činnosť, vykonávanú s úmyslom vyvolať čin jedného alebo viacerých božstiev, so zámerom zdokonalenia alebo dosiahnutia jednoty s božstvom,.
Novoplatonizmus
Teurgia znamená „božská práca“. Slovo sa prvýkrát vyskytuje v Chaldejských veštbách, novoplatónskom diele z polovice 2. storočia po Kr. Hlavný zdroj západnej teurgie je možné nájsť vo filozofii novoplatonizmu, najmä v Iamblichovi. Podľa neskorého novoplatonizmu vesmír vznikol radom emanácií Jedného. Z Jedného emanovala Božská myseľ (vedomie) Nús a z nej zase Duša sveta Psyché. Novoplatonici boli presvedčení, že Jeden je úplne transcendentálny. Emanovaním tejto najvyššej podstaty sa nič nestráca počas prechodu do nižších emanácií a najvyššia podstata ostáva v nich nezmenená.
Novoplatonici boli polyteistami, ale ich filozofia má aj prvky monizmu.
Vo filozofii Plótína a Iamblichových učiteľov Anatolia a Porfyria boli tieto emanácie božskej podstaty:
Plótínos pokladal meditáciu o zjednotení s Jedným (henósis) za nutnú pre teurga. Preto sa jeho škola podobala meditačnej, resp. kontemplačnej škole. Porfyriov študent Iamblichos učil ritualizovanejšiu formu teurgie, ktorá zahŕňala invokáciu a magicko-náboženské rituály. Bol presvedčený, že teurgia je napodobňovanie božstva. Jeho hlavné dielo O egyptských mystériách hovorí o teurgických úkonoch ako o „ritualizovanej kozmogónii“, ktorá obdarúva vtelené duše božskou zodpovednosťou za tvorenie a udržiavanie vesmíru.
Podľa Iamblicha sa transcendentnosť nedá uchopiť mysľou, pretože stojí nad rozumom. Teurgia je súbor rituálov a úkonov zameraných na obnovu transcendetálnej podstaty vťahovaním božských „vzorcov“ cez prizmu bytia. Vzdelanie je dôležité pre chápanie vecí, ako o tom učil aj Pytagoras, Platón a Aristotelés, a ako uvádzajú aj Chaldejské veštby. Teurgovia pracujú na materiálnej úrovni s hmotnými symbolmi a „mágiou“, na vyššej úrovni s mentálnymi a duchovnými postupmi. Na začiatku teurg pracuje s korešpondenciami božstva v hmote a postupne prejde až k stavu, kde sa božská podstata jeho duše zjednotí s Jedným.
Kresťanská teurgia
Gréckokatolícke a ortodoxné kresťanstvo má množstvo úkonov, napr. krst, ktoré majú znaky teurgie alebo taumaturgie.
Ezoterická kresťanská teurgia
Ezoterické kresťanstvo pokladá teurgiu za užitočnú. Cieľom ezoterického kresťanstva je naučiť sa božím mystériám a pomocou nich dosiahnuť vyššieho vedomia. Teurgia v ezoterickej tradícii používa toto poznanie na zosilnenie vlastnej duchovnej prirodzenosti a je nástrojom ako vzývať anjelov a anjelské bytosti, aby učili duchovným pravdám a božskému poznaniu, ktoré nie je možné naučiť sa od človeka (pozri gnosticizmus). Ten, kto praktikuje teurgiu, je nazývaný mágom alebo adeptom, príp. teurgom. V tradičnom a magickom význame je teurgia protikladom goétii, aj keď je niekedy ťažké rozoznať jednu od druhej.
Židovská teurgia
Stredoveká židovská mystická tradícia kabaly vyvinula filozofický koncept, v ktorom je vesmír považovaný za sériu emanácií božskej prirodzenosti — desiatich sefír. Je veľmi podobná novoplatonizmu a je z neho pravdepodobne odvodená cez helenizovaný judaizmus. Hovorí, že Boh stvoril svet pomocou sefír, odlievajúc božskosť do stvorenia cez tieto „nádoby“, ktoré majú svoju vlastnú charakteristiku. Najvyššia sefira Keter drží najviac božského svetla a je posledná, kam sa môže človek dostať. Najnižšia sefira Malkut je stále vyššie ako hmota, takže paralela s novoplatonizmom nie je úplná, aj keď Malkut je považovaná za kvalitu Boha, ktorá sa dá vnímať v materiálnom svete. Nazýva sa aj Šechinou.
Pre kabalistov je Boh jednotný a zároveň rozdelený, nie však do oddelených „bohov“. Učenie sa vyhýba polyteizmu tým, že trvá na chápaní sefir ako na atribútoch božskej alebo ľudskej osobnosti. Sefiry sú zobrazované v troch stĺpcoch vo forme, ktorá sa nazýva Strom života. Kabalisti pomocou meditácie k sefirám a ich zjednoteniu v osobnosti, nachádzajú teurgický spôsob ako pristupovať k svetu a človeku, či už konštruktívne alebo deštruktívne.
Hermetická teurgia
Hermetická teurgia je syntéza predchádzajúcich filozofických konceptov, ktorá sa rozvíjala počas renesancie v čase druhého rozkvetu hermetizmu a neskôr, v 19. storočí. Nie je vylúčené, že už staroveký hermetizmus využíval aktívny spôsob nadväzovania kontaktu s vyššími entitami podľa novoplatónskeho vzoru.
Český hermetik Jan Kefer videl rozdiel medzi užšími pojmami teurgia a mágia v tom, že zatiaľ čo mágia pracuje s legendami a danými rituálmi, teurgia si ich tvorí sama podľa potreby. Podľa neho neexistuje recept, ako vytvoriť teurga, rovnako ako sa nedá naučiť genialite básnika. Existujú len cesty, ktorými sa dá prebudiť v človeku jeho transcendentálna podstata.
V rituálnej praxi existuje teurgická technika evokácie a invokácie, rovnako ako v magickej praxi. V oboch ide o nadviazanie kontaktu s entitami kolektívneho nevedomia. Rozdiel je v tom, že v prípade evokácie sa tento kontakt deje na pseudoobjektívnej úrovni a božstvo je „vťahované“ do teurgovno sveta, v prípade invokácie sa teurg povznáša vo svojom subjektívnom svete (v mysli), spravidla v tranze, na božskú úroveň a snaží sa s ním splynúť. Zdá sa, že invokačná prax je historicky staršia a menej „násilná“ k božstvu.
Rozporuplnosť
Koncept teurgie je založený na teóriách špekulatívnych filozofií a jej výsledky sú subjektívne, tj. objektívne nedokázateľné, rovnako ako pri všetkých ostatných podobných systémoch a formách.
Pojem teurgie je možné zneužiť ako nástroj politického vymedzovania. Treurgiou sa označovala „vyššia“ mágia a všetci, ktorí chceli seba prezentovať ako „dobrých“ alebo „bielych“ mágov, sa zaoberali teurgiou. Ich nepriatelia naproti tomu mali nálepku „zlých“ alebo „čiernych“ čarodejov, vykonávajúcich goétiu. Z času na čas bolo pre „teurgov“ potrebné proti „čarodejom“ intervenovať v mene „všeobecného dobra“. Ako príklad môžu slúžiť udalosti v Paríži z konca 19. storočia, keď bojovali proti sebe dve znepriatelené skupiny francúzskych okultistov, navzájom sa obviňujúce z rôznych nemorálností (Stanislas de Guaita verzus Abbé Boullan).
Mäsožravá rastlina
thumb|Drosera rotundifolia
Mäsožravá rastlina kvôli prevahe hmyzu ako koristi sa u väčšiny mäsožravých rastlín používa aj pojem hmyzožravá rastlina je rastlina, ktorá sa dokáže vyživovať heterotrofne lovom živočíchov. Mäsožravé rastliny sú schopné fotosyntézy a predácia sa u nich vyvinula v dôsledku nedostatočného príjmu živín z pôdy. Tieto druhy rastú na chudobných pôdach.
Charakteristika
Mäsožravé rastliny lapajú hmyz rôznymi mechanizmami. V zásade môžeme pasce rozdeliť do dvoch základných skupín. Prvú skupinu tvoria pasce aktívne, teda také, ktoré sa aktívne pri chytaní koristi pohybujú. Pohyb je veľmi rýchly (maximálne niekoľkosekundový). Do skupiny aktívnych pascí zaraďujeme pasce rodov Aldrovandka, Dionaea a Utricularia. Druhú skupinu tvoria pasce pasívne, napríklad lepkavé listy (Drosera, Drosophylum, Byblis, Pinguicula, Sarracenia, Nepenthes, Genlisea, Heliamphora, Cephalotus a Darlingtónia). Treba však podotknúť, že niektoré pasce z tejto skupiny sa taktiež pohybujú (Drosera, Pinguicula). Ich lepkavé listy sa totiž po vydráždení zmietajúcou sa polapenou korisťou dávajú do veľmi pomalého pohybu. Tento sotva znateľný pohyb trvajúci obvykle 24 hodiny má zlepšiť dotyk s korisťou, čo má dvojaký význam. Hmyz prilepený väčšou časťou tela sa z pasce ťažšie dostáva a zväčšením styčnej plochy sa súčasne zväčšuje plocha, kde sa uskutočňuje resorpcia. Niektoré rosičky dokážu ohnúť celý list okolo koristi (Drosera capensis). Ďalšie dokážu pohybovať iba tentakulami.
Podľa iného delenia sa pasce rozdeľujú do 5 skupín:
Prvým autorom diela o mäsožravých rastlinách sa v roku 1875 stal Charles Darwin.
Taxonómia
Taxonomická klasifikácia mäsožravých rastlín:
Pestovanie
Mäsožravé rastliny sa pestujú v čistej rašeline alebo substráte, ktorý je zložený z rašeliny, piesku a dreveného uhlia. Izbová teplota by mala mať okolo 22 stupňov Celzia a rastliny by sa nemali nachádzať blízko ústredného kúrenia. Mäsožravé rastliny majú slabý koreňový systém, ktorý nesmie vyschnúť, preto by kvetináče mali stáť vo vode. Vyžadujú pravidelné zalievanie zásadne dažďovou alebo destilovanou vodou, prípadne prevarenou alebo odstátou vodou. Pre fotosyntézu potrebujú slnečné osvetlenie. V zimných mesiacoch, pri nedostatku osvetlenia je potrebné obmedziť zalievanie.
Alekšince
Alekšince sú obec na Slovensku v okrese Nitra 13 kilometrov severozápadne od Nitry. Tečie ňou potok Andač, ktorý sa vlieva do potoka Radošinka, ktorý sa ďalej vlieva do rieky Nitry.
Názvy
Názov pochádza z osobného mena Alex. Pomenovanie je slovenského pôvodu.
Fantóm opery (muzikál)
Fantóm opery (anglicky The Phantom Of the Opera) je slávny muzikál z roku 1986, ktorý je adaptáciou románu francúzskeho spisovateľa Gastona Lerouxa, ktorý prvýkrát vyšiel v roku 1909.
Hudbu k muzikálu zložil Lloyd Webber, autorom väčšiny textov je Charles Hart, spoluautorom je Richard Stilgoe. Na textoch spolupracoval aj Alan Jay Lerner, ktorý ešte v začiatkoch pri práci na skladbe „Masquerade“ zo zdravotných dôvodov od spolupráce odstúpil. Hlavná dejová línia muzikálu je založená na výnimočnom sopráne ústrednej postavy Christine Daaé, ktorá spôsobila posadnutosť tajomného, znetvoreného hudobného génia, ktorý sa stal fantómom opery.
Alekšince
Dejiny
Najstaršie nálezy, ktoré svedčia o osídlení, sú zo staršej kamennej doby. V časti Maďaroš sa pri prieskume zistilo sídlisko z bronzovej doby. Okrem toho sa našli archeologické nálezy zo železnej doby a rímskej doby.
Fantóm opery (muzikál)
Svetová premiéra muzikálu prebehla 27. septembra 1986 v Her Majesty 's Theatre vo West End theatre v Londýne, kde sa uvádza dodnes. Ide o druhý najdlhšie uvádzaný muzikál na svete, hneď po svetovej jednotke Les Misérables (Bedári).
Alekšince
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1156. Ostrihomský arcibiskup Martírius sa v tom čase rozhodol darovať cirkevné desiatky zo 70 obcí svojej diecézy Ostrihomskej kapitule, a tak zlepšiť hmotné zabezpečenie jej kanonikov. Medzi dedinami Nitrianskeho archidiakonátu sa spomína aj „villa Alexu“ – dnešné Alekšince. Darovacia listina kráľa Ladislava IV. Kumánskeho z roku 1275 uvádza, že prvým svetským majiteľom Alekšiniec bol rytier Deuse, ktorý zahynul počas tatárskeho vpádu v rokoch 1241 – 1242. Obec je tu spomínaná pod názvom Elekchy.
Fantóm opery (muzikál)
Dva roky po svetovej premiére bol muzikál v roku 1988 uvedený na Broadwayi, kde ho taktiež diváci môžu vidieť aj dnes a drží prvenstvo v najdlhšie v kuse uvádzanom titulu Broadwaya. V roku 2006 ho predbehol muzikál Cats. Divácke rekordy láme muzikál po celom svete. Vidieť ho mohli diváci už v 25 krajinách.
V roku 1986 tento muzikál získal cenu Laurence Oliviera, v roku 1988 cenu Tony za najlepší muzikál. Michael Crawford získal za svoje stvárnenie postavy Fantóma v muzikáli obidve ceny: v roku 1986 ako aj v roku 1988. Muzikál bol hraný v 149 mestách v 25 krajinách, kde ho mohlo zhliadnuť viac ako 100 miliónov divákov. Na celom svete sa v pokladniach divadiel za lístky na muzikál vyplatilo 5,1 miliardy dolárov (3,8 miliardy €). Podľa niektorých zdrojov je teda Fantóm opery historicky jedným z najziskovejších projektov zábavného priemyslu. Samotná newyorská produkcia muzikálu zarobila 800 miliónov dolárov, čím sa stala finančne najúspešnejšou Brodwayskou  show v histórii.
Alekšince
Súčasnosť
V súčasnosti má obec 1 692 obyvateľov (k 31. 12. 2020), má zavedený plyn, vlastný zdroj vody a celoobecný rozvod vodovodnej siete.
Fantóm opery (muzikál)
Okrem mnohých hudobných nahrávok muzikálu (v súčasnosti je evidovaných takmer 40 oficiálnych nahrávok) ) v roku 2004 vznikla aj jeho celovečerná filmová verzia, ktorú režíroval Joel Schumacher. Hlavné úlohy vop filme si zahrali Gerard Butler (Fantom), Emmy Rossum (Christine) a Patrick Wilson (Raul). Film získal tri nominácie na Oscara. Na výrobe filmu sa nepodieľalo žiadne veľké filmové štúdio a preto sa s rozpočtom 70 miliónov dolárov stal najdrahším nezávislým filmom.
Najznámejšími piesňami z muzikálu sú ústredné duet „The Phantom of the Opera“, árie Fantóma „Music of the Night“, zborové „Masquerade“, alebo romantický duet Christiny a Raula „All I Ask Of You“.
Nápad
V roku 1984 Andrew Lloyd Webber kontaktoval Camerona Mackintosha s ktorým predtým koprodukoval projekty Cats a Song and Dance a navrhol mu spoluprácu na novom muzikáli. Myslel na romantickú tému podľa námetu z románu The Phantom of the Opera od Gastona Lerouxa. Pozreli si filmy The Phantom of the Opera z roku 1925 (režisér Lon Chaney) a z roku 1943 (od Claude Rainsa) no ani jedna z verzií spracovania témy ich dostatočne neinšpirovala pre divadelné, muzikálové stvárnenie. Až keď sa Webber dostal ku kópii originálneho výtlačku románu mal dosť potrebných informácií na to aby mohol tému rozvinúť do muzikálovej formy.
Alekšince
Erb
Obecné zastupiteľstvo v snahe uchovať miestnu svätoannenskú tradíciu schválilo na mimoriadnom zasadnutí dňa 18. 6. 1996 znak obce (erb) a z neho odvodenú pečať a zástavu obce. Znak obce ja heraldická štylizácia sv. Anny, ktorá bola zobrazená ako žena s dieťaťom a knihou (sv. Anna – matka panny Márie Bohorodičky). Kniha v znaku obce sa vysvetľuje ako Starý zákon s prísľubmi budúceho narodenia Mesiáša, z ktorého sv. Anna vyučuje svoju dcéru. Ľalia symbolizuje ustavičné panenstvo Márie. Obidva tieto symboly spolu v kresťanskej tradícii určujú len sv. Annu. Farebné stvárnenie erbu je dané tým, že hlavnou farbou sv. Anny býva zelená. Kniha je žltá (zlatá), ľalia býva biela (strieborná).
Na základe tohto vznikol znak obce: strieborná ľalia v zelenom štíte nad zlatou zatvorenou knihou.
Fantóm opery (muzikál)
Výsledok
Výsledné dielo je čiastočne inšpirované verziou muzikálu Phantom of the Opera, ktorý v roku 1976 realizoval Ken Hill, Verzia od Webbera je vzhľadom na opernú tému ovplyvnená operným štýlom, no významnejšie sa od muzikálového prevedenia neodkláňa.
Plnohodnotné operné pasáže sú vyhradené najmä pre vedľajšie postavy, ako sú Andre a Firmin, Carlotta a Piangi. Tieto postavy sú použité na prezentáciu fiktívnych operných vystúpení „Hannibal“, „Il Muto“ a Fantómovým vrcholným dielom s názvom „Don Juan Triumphant“. V ňom Webber kombinuje rôzne štýly veľkých opier od Meyerbeera po Mozarta aj Gilberta a Sullivana (Coveney, 1999). Tieto kúsky sú často prezentované ako hudba spájaná s dialógmi, či akčnými scénami, v ktorých sa jasne definuje muzikálový formát prezentujúci „show spojené so show“. Hudobné úryvky zo skladby „Don Juan Triumphant“ na neskorších vystúpeniach sú disharmonické a natoľko moderne pôsobiace, že sa dá konštatovať, že Fantóm opery umelecky predbehol svoju dobu (Snelson, 2004).
Kostýmový a výtvarný dizajn a choreografia
Kostýmovou výtvarníčkou projektu bola Maria Björnson, ktorá navrhla viac ako 200 kostýmov vrátane prepracovanej časti v sekvencii „Masquerade“. Je aj autorkou scénických návrhov vrátane lustra, podzemných lanoviek, rozkladacieho schodiska... vytvorila tým výnimočný štandard scény, ktorý jej vyniesol mnohé ocenenia.
Režisérom projektu bol Hal Prince, ktorý režíroval muzikály ako Cabaret, Candide, Follies a Webberovu Evitu. Choreografiu Fantóma opery mala na starosti Gillian Lynne, ktorá predtým spolupracovala s Webberom aj na choreografii v muzikáli Cats.
Dej
Mladé dievča Christine Daaé tancuje v baletnom súbore v opere Opera Populaire, keď sa odrazu primadona opery rozhodne, že nebude účinkovať v opere, ktorú ovláda Fantóm. Fantóm totiž predložil majiteľom opery podmienky, za ktorých sa bude jeho opera riadiť: od peňazí až po uvoľnení lóže č 5. Nešťastní majitelia nevedia, čo majú po odchode primadony robiť. Rozhodnú sa vyskúšať Christine, ktorá sa prejaví svojim krásnym spevom a už za pár hodín spieva pred vypredaným hľadiskom. Po predstavení je vo svojej izbe, kde k nej príde Fantóm (pre ňu je to Anjel Hudby, ktorý ju naučil spievať) a ona s ním odchádza do podzemia, kde sa má stať jeho ženou.
Christine však nechce a vracia sa späť na povrch, kde sa zamiluje do svojho priateľa z detstva vikomta Raoula de Chagny, nového patróna opery. Fantóm medzitým zloží novú operu s názvom Don Juan, v ktorej má Christine hrať hlavnú úlohu. O tú ju ale pripraví primadona, ktorá sa medzitým vrátila, a divadlo čaká séria nešťastí: od strateného hlasu primadony cez obesenie kulisára až po spadnutie lustra a následné vyhorenie divadla.
Alekšince
Národnostné zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001, Štatistický úrad Slovenskej republiky
Fantóm opery (muzikál)
Dej
Fantómovi sa zároveň nepáči „priateľstvo“ Christine a Raoula a snaží sa Raoula zabiť. To sa mu nepodarí a Raoult sa dozvedá o jeho minulosti. Dozvedia sa tiež, kde Fantóm prebýva a rozhodne sa ho vyhľadať. To sa mu podarí, bohužiaľ ale mu padne priamo do rúk Fantómovi a ten dá Christine na výber: buď si ho vezme a alebo on Raoula zabije. Christine sa rozhodne pre Fantóma, aby Raoula zachránila, Fantóm však pochopí ich lásku, nechá ich spolu a sám utečie rýchlejšie, než ho jeho prenasledovatelia – zamestnanci opery, ktorí mu prišli na stopu – stačí lapiť a zabiť.
Alekšince
Národnostné zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, Štatistický úrad Slovenskej republiky
Fantóm opery (muzikál)
Nahrávky muzikálu
Nahrávka pôvodného londýnskeho projektu bola vydaná vydavateľstvom Polydor v roku 1987. Vyšla v dvoch verziách: na jednom nosiči ako Highlights From The Phantom of the Opera a aj ako dvojalbum Phantom of the Opera.
Alekšince
Rodáci
Z obce pochádza hudobná skupina Gladiátor a bývalá hovorkyňa vlády SR Silvia Glendová.
Fantóm opery (muzikál)
Nahrávky muzikálu
Obidve verzie dosiahli v Spojených štátoch certifikáciu ako štvornásobne platinové. V Spojenom kráľovstve bol dvojalbum platinovo certifikovaný trikrát, v Kanade bol tento dvojalbum dvojnásobne platinový , v Švajčiarsku je dvojablum trojnásobne a „Higlights“ verzia je dvojnásobne platinová. Nahrávky z vystúpení vo Viedni a v Hamburgu boli certifikované zlatom a trojnásobnou platinou v Nemecku.
Alekšince
Šport
V obci pôsobí miestny futbalový klub MFK Alekšince.Hráva I.triedu oblastného futbalu Nitra, ktorú v ročníku 2010/2011 vyhral.
Fantóm opery (muzikál)
Plagiátorstvo
V roku 1990 skladateľ Ray Repp z Baltimoru podal súdne obvinenie, že titulná pieseň z Fantóma je založená ja jeho songu „Till You“. Po ôsmich rokoch sporov aj po neúspešnej intervencii Lloyda Webera, že „Till You“ je vlastne plagiátom piesne „Close Every Door“ z jeho muzikálu Jozef a jeho zázračný farebný plášť (z roku 1968) Porota ale nakoniec aj tak rozhodla v prospech Webbera.
Plagiátorstvo vo Fantómovi opery patrí aj medzi obľúbené témy interview s Rogerom Watersom, nakoľko sa hlavný motív titulnej piesne tohto muzikálu nápadne podobá na hlavný motív skladby „Echoes“ z albumu Meddle, ktorý vyšiel skupine Pink Floyd v roku 1971. Roger nikdy s Weberom neviedol súdny spor, no v závere jeho skladby „It's a Miracle“ z albumu Amused to Death (1992) sa v texte nachádza táto sekvencia: „We cower in our shelters/ With our hands over our ears/ Lloyd Webber's awful stuff/ Runs for years and years and years/ An earthquake hits the theatre/ But the operetta lingers/ Then the piano lid comes down/ And breaks his fucking fingers./ It's a miracle!“.
NGC 110
NGC 110 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. októbra 1831.
Jazyková štruktúra
Jazyková štruktúra je sieť vzťahov medzi jazykovými jednotkami, spravidla v konkrétnom útvare.
Imagine Peace Tower
Imagine Peace Tower (doslova Veža - predstavte si mier, islandsky: Friðarsúlan, čo znamená „mierový stĺp“) je pamätník Johna Lennona (spevák skupiny The Beatles) a jeho manželky Yoko Ono, ktorý sa nachádza na ostrove Víðey v zálive Kollafjörður pri Reykjavíku.
Dejiny
Stavba veže sa začala 9. októbra 2006 a toto miesto bolo otvorené presne o rok neskôr 9. októbra 2007. Vežu dala vystavať Lennonova vdova Yoko Ono. Island si na tento projekt vybrala preto, lebo je tu dostupná lacná geotermálna energia, a ostrov Víðey sa jej veľmi páčil.
Prvý panel
Slová na prvom paneli na veži sú písané v 24 svetových jazykoch:
Tieto slová a meno veže sú odkazom na Lennonovu hymnu mieru „Imagine“. Veža pozostáva z 15 reflektorov s hranolmi, ktoré fungujú ako zrkadlá a odrážajú hlavný lúč svetla do neba. Keď je na oblohe veľká oblačnosť, lúč ňou často preniká. Ak je naopak jasná noc, tak lúč dosahuje výšku 4 000 m. Elektrická energia na tento účel sa získava z geotermálnej energie na Islande. Využíva sa približne 75 kW výkonu. Veža svieti od 9. októbra, keď má John Lennon narodeniny do 8. decembra, kedy ho zastrelili.
Druhý panel
Na druhom paneli je napísané:
300px
Súčasnosť
Yoko Ono povedala, že to bola ta najlepšia investícia v jej živote. Na projekte "Wish Trees" (slovensky: Strom prianí) sa píšu želania, ktoré sú ukladané pod vežou, a sú ako keby súčasťou „výstupu do neba“. Ceremónie sú vysielané na medzinárodnej úrovni v mnohých televíznych staniciach.
Viktor Alexandrovič Vesnin
náhľad|Viktor v roku cca 1890, prvý zľava Viktor Alexandrovič Vesnin (* 9. apríl 1882, Jurievec – † 17. september 1950, Moskva) bol ruský architekt, ktorý tvoril v duchu konštruktivizmu.
Životopis
Vesnin absolvoval strednú školu v Moskve, neskôr pokračoval v štúdiu na Technickom inštitúte v Petrohrade (1912).
V rokoch 1906 – 1909 pracoval v architektonickom ateliéri I. A. Ivanova – Šica a R. I. Klejna v Moskve.
V rokoch 1908 – 1914 sa podieľal spoločne so svojimi bratmi Alexandrom (1883 – 1959) a Leonidom (1880 – 1933), na viacerých architektonických návrhoch. K májovým oslavám v roku 1919 robil návrh na úpravu Červeného námestia.
Po prvej svetovej vojne a v ďalších rokoch po revolúcii pracoval väčšinou sám a špecializoval sa na oblasť priemyselnej architektúry. Od roku 1923 vyučoval architektúru na Moskovskej vysokej škole technickej.
V tridsiatych a štyridsiatych rokoch zohral značnú úlohu pri zakladaní Zväzu sovietskych architektov. V tomto období zastával viacero dôležitých funkcií. V roku 1932 bol predsedom organizačného výboru, neskôr (1937 – 1949) tajomníkom Zväzu sovietskych architektov. V rokoch 1938 – 1949 vykonával funkciu prezidenta Akadémie architektúry v ZSSR.
Dielo
náhľad|Obchodný dom Mostorg
Referencie
"Hladká, prirodzeným kameňom obložená stena horizontálnej hmoty, zdôraznená pozdĺžnym zaskleným arkierom, bude mať pokojný výraz, ktorý bude objekt zdôrazňovať a zároveň kompozične viazať s celým komplexom." Viktor Vesnin, (vyjadrenie k Dneperskej hydroelektrárni)
Čifáre
Čifáre sú obec na Slovensku v okrese Nitra,ktorá sa nachádza v severnej časti Pohronskej pahorkatiny.
História
Najstaršie osídlenie Čífár siaha do staršej doby paleolitu, ale prvá oficiálna písomná zmienka o obci pochádza z roku 1209 pod názvom villa Chefar. Nevedno, aké následky malo pre Čifáre a ich okolie tatárske vyčíňanie v rokoch 1241 – 1242, keď Tatári (Mongoli) poľahky porazili uhorské kráľovské vojsko a až do konca roku 1241 plienili nechránené územia juhozápadného Slovenska. S dejinami Čifár je úzko spojená osada Pata, ktorá sa po prvý raz v písomných prameňoch spomína roku v 1321.
Telesnosť
Telesnosť je hmotnosť, poživačnosť, pohlavná žiadostivosť, opak duchovnosti.
Open 13 2006
Open 13 2006 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 13. do 20. februára 2006  v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Francúz Arnaud Clément, ktorý vo finále porazil Chorváta Ančića. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Česi Martin Damm a Radek Štěpánek, ktorí vo finále porazili bahamsko-kanadský pár Mark Knowles, Daniel Nestor. Pre Damma to bol 32. a pre Štěpánka 12. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇫🇷 Arnaud Clément vs. 🇭🇷 Mario Ančić 6-4 6-2
Štvorhra mužov
🇨🇿 Martin Damm / 🇨🇿 Radek Štěpánek vs. 🇧🇸 Mark Knowles / 🇨🇦 Daniel Nestor 6-2 6-7(4) 10-3
Kobylka
Kobylka môže byť:
Kobylky môže byť
Tlačovina
Tlačovina môže byť:
NGC 5923
NGC 5923 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Wallace Walter Atwood
Wallace Walter Atwood (* 1. október 1872 – † 24. júl 1949) bol americký astronóm, geograf, geológ, konštruktér a vynálezca, ktorý sa zaoberal najmä zdokonaľovaním planetárií.
NGC 112
NGC 112 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 17. septembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Jarčie
Jarčie je potok na západnom Slovensku v regióne Dolné Považie, na území obcí Bojničky a Dvorníky v okrese Hlohovec, na území obcí Šalgočka, Zemianske Sady, Pusté Sady, Pata a Šoporňa v okrese Galanta oba okresy v Trnavskom kraji a v marginálnom rozsahu na území obce Kráľová nad Váhom v okrese Šaľa v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina a v malom rozsahu v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do Váhu. Má dĺžku. Rád toku III.
Prameň
Pramení v v poľnohospodárskom extraviláne vo viniciach, na západnom úpätí vinice Bakšajka na území obce Bojničky v okrese Hlohovec.
Opis toku
Vodný tok Jarčie tečie od prameňa územím obce Bojničky poľnohospodárskym extravilánom (vinice) južným smerom a tento smer si s drobnými odchýlkami zachováva až do svojho ústia, preteká stredom intravilánu Bojničiek, preteká vinicovým extravilánom, v vteká na územie obce Dvorníky, preteká v priestore extravilánu cez vinicu Od bojničianskeho chotára, svojim pravým brehom obmýva východný okraj samoty (poľnohospodárskej farmy) Panónia, cez vinicu Doliny preteká do intravilánu obce Dvorníky a priteká k obecnej hranici, v  vteká na hranicu medzi obcami Dvorníky a Šalgočka, tečie po obecnej hranici až po, preteká územím obce Šalgočka, v priestore poľa Pod Igmálom priberá ľavostranný prítok Slatinka, územie Šalgočky opúšťa v  a pokračuje územím obce Zemianske Sady, priberá ľavostranný prítok Čeľaď, v  priteká na hranicu medzi obcami Zemianske Sady a Pusté Sady, v  opúšťa obecnú hranicu a preteká cez územie obce Pusté Sady, v extraviláne obce Pusté Sady ľavým brehom obmýva malú vodnú nádrž Pusté Sady a dodržiava svoj južný smer, v  vteká na územie obce Pata a zároveň priberá ľavostranný prítok Bábsky potok, cez poľnohospodársky extravilán priteká k severnému okraju intravilánu Paty, tečie po východnom okraji intravilánu obce, podteká rýchlostnú cestu R1 (Slovensko), pokračuje extravilánom cez pole Dolné lúky, v  opúšťa územie obce Pata a vteká na územie obce Šoporňa, priberá ľavostranný prítok Hájsky kanál, stáča sa na juhozápad, pokračuje v regulovanom koryte v susedstve východného brehu vodnej nádrže Kráľová, od ktorej delí Jarčie hrádza, tečie južným smerom v blízkosti časti obce Štrkovec v obci Šoporňa, v  priteká na hranicu medzi obcami Šoporňa a Kráľová nad Váhom a zároveň pod priehradným múrom vodnej nádrže Kráľová ústi do Váhu ako jeho ľavostranný prítok. Potok Jarčie patrí do okresov Hlohovec a Galanta v Trnavskom kraji a iba v okrajovom rozsahu do okresu Šaľa v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Nitrianska pahorkatina a v kratšom úseku na dolnom toku Jarčia v geomorfologickom celku Podunajská rovina.
Prítoky
Vodný tok Jarčie má iba ľavostranné prítoky:
Pôvod názvu
Názov vodného toku Jarčie má pôvod vo všeobecnom podstatnom mene jarok vo význame menší potok, priekopa na odtekanie vody. Apelatívum jarok po rozšírení o formant -ie bolo prijaté ako jednoslovný názov potoka. Porovnaj aj Jarč (pole aj lúka v obci Hájske, okres Šaľa), Dolný Jarč (pole v obci Šoporňa, okres Galanta). Je pravdepodobné, že primárne bol pomenovaný vodný tok a sekundárne bolo použité hydronymum na pomenovanie polí a lúky, aj keď nemožno úplne vylúčiť opačný postup. V slovenskej hydronymii je tento slovotvorný typ zriedkavejší. Porovnaj, napr. Jelšie (potok v Podlužanoch a v Prusoch, okres Bánovce nad Bebravou). Územie, ktorým potok Jarčie preteká, patrí medzi najstaršie osídlené oblasti Slovenska. Najstarší písomný záznam názvu obce Bojničky sa viaže k roku 1113 v podobe Boencza a k roku 1256 Boymuch, názvu obce Dvorníky sa viaže k roku 1247 v podobe Vdvornuc, názvu obce Šalgočka sa viaže k roku 1248 v podobe Salgo a k roku 1350 Salgow, názvu obce Pata sa viaže k roku 1156 v podobe Pta a 1252 Patha, názvu obce Šoporňa sa viaže k roku 1251 v podobe Supurni a 1411 Soporny a názvu obce Kráľová nad Váhom sa viaže k roku 1113 v podobe Crali a 1332 v podobe Villa Regis.
Názov vodného toku Jarčie bol štandardizovaný v roku 1978. Z miestnej nárečovej komunikácie sú zaznamenané aj podoby názvu vodného toku Jarč a Jáč. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Jarčie je jedinečným hydronymom (september 2022).
Logická teória typov
Logická teória typov vychádza z rozlišovania logických predmetov rozličného rádu, ktoré tvoria logické typy. Napríklad logickým typom predmetov nultého rádu sú indivíduá, logickým typom predmetov prvého rádu sú triedy indivíduí, vlastnosti indivíduí či vzťahy indivíduí. Logickým typom predmetov druhého rádu sú triedy tried indivíduí, vlastnosti tried indivíduí, vlastnosti vlastností indivíduí atď. Pritom základnou zásadou logickej teórie typov je to, že určitá trieda môže ako prvky obsahovať iba predmety o jeden rád nižšie, že určitá vlastnosť sa môže prisudzovať iba predmetom rádu o jeden stupeň nižšiemu (teda nie sebe samému), atď. Ak utvoríme isté závery v rozpore so základnou zásadou teórie typov, budú tieto závery chybné.
Zoznam ostrovov v Severnom Írsku
Zoznam ostrovov v Severnom Írsku zahŕňa všetky ostrovy a súostrovia patriace Severnému Írsku. Zoznam je zoradený abecedne podľa dištriktov, v prípade, že ide o ostrov v jazere, príslušné jazero je uvedené v zátvorke.
Exoproblém
Exoproblémom je napríklad pomocný mat, dvojťažka s cvrčkom, problém na valcovej šachovnici, alebo problém v circešachu.
Niektoré exofigúry
Čísla znamenajú zmenu súradníc pri ťahu: prvá je stĺpec alebo rad, druhá je rad alebo stĺpec.
Freix-Anglards
Freix-Anglards je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
National Gallery (Londýn)
National Gallery alebo po slovensky Národná galéria v Londýne je obrazáreň nachádzajúca sa na severnej strane Trafalgar Square.
Napriek tomu, že myšlienka na založenie národnej obrazárne v krajine rezonovala dlhý čas, Anglicko sa k tomuto kroku odhodlalo, v porovnaní s ostatnou Európou, pomerne neskoro. Hlavným dôvodom bolo, že neexistovala kráľovská či významnejšia šľachtická zbierka umeleckých diel, ktorá by poslúžila ako základ kolekcie pre národnú obrazáreň. Národná galéria vznikla ako zbierka jednotlivých obrazov a takou aj zostala. Nikdy nemala ambíciu byť múzeom v pravom slova zmysle s cieľom vystavovať diela rýdzo historickej hodnoty, ale od samého začiatku sa zamerala aj na ich estetickú kvalitu.
Vývoj galérie a jej zbierkového fondu
V roku 1768 vznikla Kráľovská akadémia umenia (Royal Academy of Arts), ktorá mala rozhodujúci význam pre vznik anglického národného múzea. Už o deväť rokov sa naskytla možnosť významne obohatiť základ kolekcie galérie kúpou bohatej umeleckej zbierky Sira Roberta Walpolea. Kvôli odporu verejnej mienky sa kúpa nezrealizovala a zbierku zakúpilo Rusko (dnes sa nachádza v petrohradskej Ermitáži).
150px|thumb|[[Carlo Crivelli, Pieta, oltárne krídlo z kostola sv. Františka v Montefiore dell'Aso, okolo 1470, tempera na dreve]] 150px|thumb|[[Raffael, Portrét pápeža Júliusa II., 1511 - 1512, olej na dreve]] 150px|thumb|[[Giovanni Battista Moroni, Krajčír, 1570 - 1575, olej na plátne]] Impulzom, rozhodujúcim pre zriadenie národnej obrazárne možno považovať donáciu Sira Georgea Beaumonta, správcu Britského ústavu (British Institut), ktorý sa v roku 1823 rozhodol svoju súkromnú zbierku venovať galérii. Vďaka tomu sa do rodiacej galérie dostali diela Rembrandta (Snímanie z kríža), Canaletta (Benátky) a iné obrazy.
Galéria ešte v tom istom roku získala významnú kolekciu diel ruského emigranta a podnikateľa Johna Juliusa Angersteina - Tizianova Venuša a Adonis, Rubensov Únos Sabiniek, Rembrandtove Klaňanie sa pastierov.
10. mája 1824 Národnú galériu otvorili pre verejnosť. Dočasne sa výstavné priestory nachádzali v budove na ulici Pall Mall 100 v súkromnej Angersteinovej galérii.
V roku 1839 sa zbierkový fond rozšíril o Rubensovu Krajinu pri západe slnka a Raffaelovu Svätú Katarínu Alexandrijskú.
Z hľadiska vývoje galérie a jej zbierkového fondu boli dôležité roky 1868 - 1869. V týchto rokoch sa Kráľovská akadémia z budovy vysťahovala a Národná galéria sa nasťahovala i do východného krídla, ktoré plánovali v najbližšom období rozšíriť (dostavba sa uskutočnila v roku 1876).
Sedemdesiatsedem obrazov prevažne holandských a flámskych majstrov získala galéria v roku 1871 z pozostalosti bohatého obchodníka Roberta Peela. V roku 1876 bola podľa projektu E. M. Barryho dokončená prístavba v zadnej časti východného krídla, čím sa dočasne vyriešil problém s nedostatkom priestorov.
V poslednom dvadsaťročí 19. storočia galéria získala viacero významných prírastkov - v roku 1880 Leonardovu Madonu v skalách, v roku 1882 Velázquezovho ''Filipa IV. Španielskeho v hnedom a striebornom a Tintorettovo Umývanie nôh, v roku 1885 Dyckov Portrét Karola I. na koni, v roku 1892 z rozpredaja súkromnej zbierky v Paríži získala galéria Vermeerov obraz Dievča sediace pri virginale''.
Ďalším medzníkom v rozvoji galérie sa stal rok 1901, kedy padlo rozhodnutie o demolácii kasární ležiacich severne od budovy Národnej galérie. Budova galérie bola súčasne rozšírená o severné krídlo. Po ukončení stavebných prác boli nové priestory sprístupnené verejnosti v roku 1911.
V roku 1924 galéria získala hodnotný dar, pozostávajúci takmer výlučne z diel talianskych majstrov (Botticelli, Tizian).
Počas druhej svetovej vojny boli obrazy z galérie umiestnené v horských jaskynných priestoroch v Galles. Budova utrpela pri bombardovaní Londýna značné škody. Vzápätí prebehli nevyhnutné opravné práce, ktoré mali za cieľ galériu sprístupniť verejnosti v čo najkratšom čase.
V roku 1954 sa od Národnej galérie oddelila Tate Gallery, ktorá od roku 1897 tvorila súčasť Národnej galérie pod názvom Národná galéria britského umenia (National Gallery of British Art). V roku 1958 sa galéria rozšírila o tzv. Hamptonsite, západne od budovy, čím sa výstavné priestory rozšírili o šesť miestností s plochou 1 400 m2.
V roku 1961 sa definitívne skončili rekonštrukčné práce na vojnou zničenej budove, ktoré galérii priniesli i zvýšenie technického vybavenia. V roku 1962 galéria zakúpila Leonardovu skicu Madona a Dieťa so svätou Annou a malým svätým Jánom. V rokoch 1963 - 1964 sa otvorili nové výstavné priestory v západnom krídle prízemia s tzv. rezervnou zbierkou (Reserve Collection). Získavanie nových diel s pomocou štátnych subvencií a darmi naďalej rastie a pokračuje dodnes.
Budova galérie
Dvojpodlažná budova Národnej galérie zaberá celú severnú časť Trafalgarského námestia, miesta križovanie viacerých významných londýnskych ulíc. Stavba postavená v pôsobivom klasicistickom štýle s mohutnou kupolou byzantského typu a impozantným portikom bola dokončená v roku 1838 podľa projektov Wiliama Wilkinsa. Je postavená z bieleho kameňa. Dominujúcim prvkom vchodovej časti je osem mohutných korintských stĺpov, ktoré boli pôvodne súčasťou budovy Carlton House, ktorá bola zbúraná v roku 1826. Stĺporadie ukončuje mohutný tympanón na spôsob gréckych chrámov.
Ďalšie prestavby sa uskutočnili v roku 1907 a posledná v roku 1991, kedy bolo pristavané Sainsburyho krídlo, ktoré svoje pomenovanie dostalo po obchodníkovi a politikovi Johnovi Sainsburym. Tu našli svoje miesto talianski majstri 13. - 15. storočia.
Vystavené diela sú rozdelené na oboch poschodiach; prvé poschodie je hlavným výstavným priestorom, prízemie slúži na vystavovanie tzv. rezervného fondu.
Exponáty v galérii
Londýnska Národná galéria patrí k najrenomovanejším umeleckým múzeám na svete. Napriek tomu, že v počte vystavovaných diel zďaleka nemôže konkurovať iným významným umeleckým múzeám (galéria eviduje okolo dvetisíc katalógových čísel), jej význam v záchrane a prezentácii historického dedičstva Európy je nezastupiteľný. V galérii sa nachádzajú výlučne obrazy, ktoré predstavujú takmer všetky európske maliarske školy počnúc 13. a končiac 20. storočím.
Výstavné priestory sa členia do štyroch sekcií: Sainsbury Wing (Sainsburyho krídlo), West Wing (Západné krídlo), North Wing (Severné krídlo) a East Wing (Východné krídlo). V každej sekcii sú obrazy zoradené podľa príslušnosti k umeleckým školám. V Sainsbury Wing sa nachádzajú obrazy od roku 1260 do roku 1510, medzi ktoré patrí napr. Leonardova Madona v skalách a Botticelliho Venuša a Mars. Vo West Wing sú umiestnené obrazy od roku 1510 do roku 1600, napr. Tizianov Bakchus a Ariadna alebo Veľvyslanci od Hansa Holbeina mladšieho. Diela z rokov 1600 - 1700 sú vystavené v North Wing, kde možno vidieť napr. Rubensov Slamený klobúk (Le chapeau de paille) a van Eyckov Portrét manželov Arnolfiniovcov. Umelecké práce z obdobia rokov 1700 - 1920 sú umiestnené v East Wing (napr. diela anglických maliarov Johna Constabla a Thomasa Gainsborougha alebo impresionistov Moneta, van Gogha, Cézanna a Renoira.
NGC 113
NGC 113 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 27. augusta 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Aegyptosaurus
Aegyptosaurus („egyptský jašter“) je vyhynutý druh dinosaura, ktorý žil na území dnešnej Afriky zhruba pred 95 miliónmi rokov, v strednom a neskorom období kriedy (stupne alb a cenoman). Tento štvornohý bylinožravý sauropód vážil približne 11,5 ton, bol 15 metrov dlhý a cez 5 metrov vysoký. Mal dlhý krk, malú hlavu a svoj dlhý chvost pravdepodobne používal na udržiavanie rovnováhy. Aegyptosaurus bol blízkym príbuzným Argentinosaura, oveľa väčšieho dinosaura nájdeného v Južnej Amerike. Jediný druh je Aegyptosaurus baharijensis.
Aegyptosaura opísal nemecký paleontológ Ernst Stromer von Reichenbach v roku 1932. Skameneliny Aegyptosaura boli nájdené v Egypte, Nigérii a na mnohých rôznych miestach Saharskej púšte. Všetky známe exempláre boli nájdené pred rokom 1939. Skameneliny boli spoločne prevezené do Mníchova, ale pri leteckom útoku počas 2. svetovej vojny roku 1944 bolo zničené múzeum, kde boli fosílie uložené.
Je pomerne pravdepodobné, že Aegyptosaurus bol ľahkou obeťou pre veľké predátory, ako bol Carcharodontosaurus a Spinosaurus.
Apeninská oblasť
Apeninská oblasť je jedným z 11 základných fyzickogeografických celkov (oblastí) Európy. Pokrýva väčšinu Apeninského polostrova, Sicíliu, Sardíniu a Korziku.
Delí sa na:
NGC 5924
NGC 5924 je galaxia v súhvezdí Severná koruna, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 10. júna 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Lure (obec)
Lure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá Európy v póle mužov 2002
Majstrovstvá Európy v póle mužov 2002 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy v jazdeckom póle mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia póla (FIP). Konali sa v Ríme, v Taliansku v dňoch od 6.15. septembra 2002, za účasti 9 tímov. Zápasy sa hrali v areáli Roma Polo Club. Taliansko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, keď prvý turnaj hostilo v roku 1997, v Miláne. Po štyroch prvenstvách Anglicka získali svoj prvý titul hráči Francúzska, ktorí vo finále zvíťazili nad Holandskom. Všetky traja medailisti získali svoju prvú medailu.
Vektorový podpriestor
Vektorový podpriestor alebo lineárny podpriestor je v lineárnej algebre taká podmnožina iného vektorového priestoru, ktorá sama tvorí vektorový priestor.
Definícia
Nech V(F) je vektorový priestor a nech S je neprázdna podmnožina množiny V. Potom S nazývame podpriestor vektorového priestoru V(F), ak spolu s operáciami V(F) tvorí vektorový priestor nad poľom F.
Veta
Nech V(F) je vektorový priestor a nech S je neprázdna podmnožina množiny V .Potom S je podpriestor práve vtedy, keď pre všetky a c \in F platí
Veta 1
Podpriestory A_r, A_s majú neprázdny prienik práve vtedy, ak existujú vektory a  také, že platí
Špeciálny prípad vety 1.
Priamky a  majú neprázdny prienik práve vtedy, keď vektor A-B je lineárnou kombináciou
Dôkaz
Dôkaz vety 1 urobíme analogicky.
Veta 2
Ak A_r a A_s sú podpriestory A_n s neprázdnym prienikom, tak ich prienik je afinný podpriestor so zameraním.
Dôkaz
Vetu 2 dokážeme tak, že ukážeme, že body a vektory z prieniku spĺňajú nasledujúce podmienky: Vr \cap Vs.
Toto je však triviálne, lebo ak bod X \in A_r aj X \in A_s, tak  pričom analogické tvrdenie platí pre vektory.
Náznak dôkazu
Môžeme predpokladať, že podpriestory nie sú rovnobežné (t. j. ), pretože v opačnom prípade je už splnené tvrdenie vety. Z tohto predpokladu vyplýva, že existuje vektor a súčasne. Bez ujmy na všeobecnosti, môžeme vytvoriť bázu V_r tak, aby. Nech. je bázou V_{n-1}. (Z predpokladu vyplýva, že každý z vektorov  je lineárnou kombináciou vektorov . Pretože je báza V_n pomocou nich je možné vyjadriť aj vektor (A − B). Podľa vety 1. podpriestory A_r a V_{n-1} sú rôznobežné.
Pavol Makó
Pavol Makó (* 9. júl 1724, Jászapáti, Maďarsko† 18. august 1793, Pešť, Maďarsko) bol maďarský matematik, fyzik a filozof. Patril k najlepším profesorom matematiky na jezuitských školách v celej habsburskej monarchii a hoci nemal pôvodné matematické výsledky, jeho rozsiahla učebnicová tvorba výrazne ovplyvnila výuku matematicko-fyzikálnych disciplín v celej krajine. Bol autorom kvalitných stredoškolských i vysokoškolských učebníc matematiky, medzi nimi aj prvej učebnice diferenciálneho a integrálneho počtu v monarchii ( 1768). Jeho učebnicu algebry vysoko hodnotil aj M. Cantor. Vo svojich učebniciach fyziky a iných fyzikálnych dielach sa prejavuje ako stúpenec boškovičovskej fyziky. Jeho učebnice logiky a metafyziky, podobne aj matematiky vychádzali v celom rade vydaní, dokonca aj po autorovej smrti.
Život
Noviciát po vstupe do jezuitského rádu ( 1741) strávil v Trenčíne, neskôr bol repetítorom v Győri. Filozofický kurz absolvoval v rokoch 1744– 1747 na trnavskej univerzite, potom pôsobil na stredných školách v Užhorode a v Trnave, dva roky ako repetítor matematiky na viedenskej univerzite. Svoje univerzitné štúdiá dokončil teológiou na univerzite v Grazi ( 1752– 1756).
Začal prednášať matematiku na viedenskom Tereziáne ( 1756/57), krátko pobudol v Banskej Bystrici a napokon sa stal profesorom na trnavskej univerzite, kde v školskom roku 1758/59 prednášal matematiku, v ďalších dvoch logiku a metafyziku. V svojej profesorskej dráhe pokračoval na viedenskej univerzite a na odporúčanie Gerharda van Swietena, dvorného radcu Márie Terézie, ho panovníčka v roku 1762 menovala za profesora matematických vied vo viedenskom Tereziáne.
Organický systém
Organický systém je systém, ktorého podmienky a predpoklady vývoja sú zároveň výsledkami jeho vyvoja; organický systém je samovyvíjajúci sa systém. Utvára sa tak, že v konečnom dôsledku si celok konštruuje svoje vlastné časti na základe určitých predpokladov, a preto funkcia systému ako celku vzniká skôr než príslušný orgán, ktorý si buduje sám systém. Časti, orgány a spôsob (forma) ich vzťahu v organickom systéme vznikajú historicky.
Kvalitatívna štruktúra
Kvalitatívna štruktúra je spôsob usporiadania kvalitatívnych vzťahov medzi prvkami a časťami predmetu.
Duálny priestor
Rozlišujeme 2 typy duálnych priestorov: - algebrický duálny priestor (je definovaný pre všetky vektorové priestory). a kontinuálny duálny priestor.
Definícia
Nech V je vektorový priestor nad poľom F. Duálnym priestorom k priestoru V voláme množinu lineárnych funkcionálov V^{\ast} φ: V → F', pričom V* sa tiež stáva vektorovým priestorom pokiaľ sú na ňom definované nasledovné lineárne operácie sčitovania vektorov (lineárnych funkcionálov) a skalárneho násobenia: pre všetky φ, ψ ∈ V*, x ∈ V, a ∈ F (a=skalár).
NGC 114
NGC 114 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 27. septembra 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 5925
NGC 5925 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Pravítko, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 28. júla 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,4.
Znětínek
Znětínek je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 208 obyvateľov, z toho 109 mužov a 99 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 35,1 roka, ženy 38,5 roka).
Fridefont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam matematických článkov/2
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 6 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
2
2 (číslo) · 2 147 483 647
22
22 (číslo)
27
273 (číslo)
29
29 (číslo)
2d
2D
Nábrežie (Liptovský Mikuláš)
Nábrežie je druhé najľudnatejšie sídlisko v Liptovskom Mikuláši a spolu so susednou Vrbicou zároveň vytvára mestskú časť Vrbica-Nábrežie.