cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alfa a beta uhlík
Aminokyseliny a proteíny
Označenie alfa uhlík alebo α-uhlík sa bežne využíva u proteínogénnych aminokyselín a proteínov. α-Uhlík je kostrový uhlík medzi karbonylovou skupinou a amino skupinou. Nasledovaním kostry peptidu či proteínu vzniká sekvencia –[N—Cα—C(O)]n– (od N-konca po C-koniec). Na α-uhlík sú u rôznych aminokyselín naviazané rôzne substituenty. Tieto skupiny, ktoré smerujú od kostry na každom α-uhlíku, sú zodpovedné za rôznorodosť aminokyselín a za stereogénne vlastnosti všetkých aminokyselín (okrem glycínu). Na základe toho je α-uhlík stereocentrom pre každú aminokyselinu (opäť okrem glycínu). Glycín takisto nemá β-uhlík, na rozdiel od všetkých ostatných aminokyselín.
Eliminácia
náhľad|350x350bod|Eliminačné reakcie sa dajú označiť podľa relatívnej vzdialenosti atómov, medzi ktorými vzniká dvojitá väzba. Prítomnosť β-vodíka je nutná na to, aby mohla prebehnúť väčšina eliminačných reakcií. Počas eliminácie sa odštiepi βvodík a odstupujúca skupina z α-uhlíka, vďaka čomu medzi α- a β-uhlíkmi vzniká dvojitá väzba. Namiesto vodíka môže byť na β-uhlíku i iná odstupujúca skupina. V tomto prípade je však označenie α a β relatívne voči odstupujúcej skupine, ktorá nemusí byť nutne hlavnou funkčnou skupinou. Podľa toho, kde sú naviazané jednotlivé skupiny (zvyčajne vodík a odstupujúca skupina) a relatívnej vzdialenosti uhlíkov, na ktoré sú skupiny naviazané, sú možné i iné eliminácie, než len β-eliminácia, napríklad γ-eliminácia.
Enoly a enoláty
α-Uhlík je dôležitý pre chémiu enolov a enolátov. Enoly a enoláty majú nukleofilný α-uhlík a môže sa alkylovať, napríklad v prítomnosti primárnych haloalkánov. Výnimkou sú v týchto reakciách silylhalogenidy (chloridy, bromidy a jodidy), kde je namiesto toho nukleofilom kyslík a vznikajú silylenolétery.
Montlandon
Montlandon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ján S. Vančo
Ján S. Vančo (* 13. september 1890, Plavnica – † 5. december 1975, Plavnica) bol slovenský legionár, roľník, statkár a politik v období medzivojnového Česko-Slovenska a Slovenského štátu.
Biografia
Politicky sa angažoval v Republikánskej strane poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana). Od roku 1927 bol tajomníkom strany v Prešove. V parlamentných voľbách v roku 1929 je za agrárnu stranu zvolený za poslanca Národného zhromaždenia v rámci prešovského volebného kraja. Mandát obhájil aj po voľbách v roku 1935. Poslancom zostal do zániku činnosti Národného zhromaždenia na prelome rokov 1938/1939, pričom ešte v závere roku 1938 prestúpil do poslaneckého klubu HSĽS.
Za agrárnu stranu sa na jeseň 1938 podieľal na rokovaniach s predstaviteľmi HSĽS o vyhlásení autonómie Slovenska a zlúčení agrárnej strany s ľudovou. Vo voľbách v roku 1938 je zvolený za poslanca Snemu Slovenskej krajiny. Mandát si uchoval aj po vzniku Slovenského štátu a poslancom bol až do konca existencie snemu. Napriek tomu k politike a smerovaniu Slovenského štátu mal výhrady. V roku 1944 odmietol vystúpiť v rozhlase s kritickým prejavom k partizánom a povstaniu.
Ivan Frollo
Prof. Ing. Ivan Frollo, DrSc. (* 13. november 1939, Prešov) je slovenský elektrotechnik, vedecký pracovník v oblasti meracej techniky a vysokoškolský pedagóg. Špecializuje sa na tomografické zobrazovacie metódy na princípe nukleárnej magnetickej rezonancie (NMR). Od roku 1966 pracuje na Slovenskej akadémii vied a je autorom 22 patentov. Zúčastnil sa štúdijných pobytov na viacerých svetových univerzitách.
Životopis
Ivan Frollo sa narodil v roku 1939 v Prešove. Pred prichádzajúcim frontom v roku 1944 celá rodina odišla na Kysuce. Po vojne sa s rodinou presťahoval do Košíc, kde študoval na gymnáziu na Šrobárovej ulici. Po absolvovaní strednej školy odišiel študovať na Elektrotechnickú fakultu SVŠT v Bratislave, ktorú ukončil v roku 1963. Vojenčinu vykonal v Banskej Bystrici.
Po návrate z vojenčiny nastúpil na postgraduálne štúdium na Ústave teórie merania SAV a od roku 1966 bol pracovníkom SAV. V rokoch 19982006 pôsobil vo funkcii riaditeľa Ústavu merania SAV. V rokoch 19771978 absolvoval polročný študijný pobyt na Kalifornskej univerzite v Berkeley a na pätnástich ďalších univerzitách v USA. Cieľom jeho študijných pobytov sa stali aj Spojené kráľovstvo, Nemecko, Taliansko, Francúzsko, Švédsko, Írsko a Poľsko kde získaval skúsenosti vo vedeckých pracoviskách. V roku 1992 obhájil doktorskú dizertačnú prácu (DrSc.). Habilitoval za docenta v odbore Meracia technika na Strojníckej fakulte STU v Bratislave v roku 1993. Vysokoškolským profesorom sa stal v roku 1995. Riaditeľom Ústavu merania SAV bol v rokoch 1998 až 2006.
Publikácie
Je autorom 5 kapitol v monografiách. Vydal VŠ skriptá, 376 pôvodných vedeckých publikácií a 25 vyžiadaných prednášok na vedeckých konferenciách doma a v zahraničí. Editoval 11 zborníkov z medzinárodných konferencií, 31 štúdií a výskumných prác. Vlastní 22 autorských osvedčení patentov a vynálezov. Najdôležitejšie pracovné výsledky dosiahol spracovaním projektov: Metódy riešenia magnetických polí; Zariadenie na celotelovú tomografiu; Tomografické metódy a systémy na báze nukleákrenej magnetickej rezonancie s aplikáciou pre medicínske a biologické vedy; Elektronické meracie prístroje na báze mikropočítačovej techniky; Nové meracie metódy a prístroje pre biológiu, kardiochirurgiu a respirológiu.
Ján Gašpar
JUDr. Ján Gašpar (* 13. november 1953, Košice – † 10. marec 2018, Košice ) bol slovenský právnik, bibliograf a historik.
Životopis
Je absolventom Právnickej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. Od júna 1999 do svojej smrti pôsobil ako riaditeľ Štátnej vedeckej knižnice v Košiciach (od novembra 1996 do 1. mája 2000 bol oficiálny názov inštitúcie Regionálna vedecká knižnica v Košiciach). Vo funkcii nahradil Jozefa Mižáka, ktorý bol za riaditeľa knižnice dosadený v roku 1998 mečiarovským politickým režimom. Gašpar tak rozhýbal ustrnutú bibliografickú činnosť knižnice. Ako riaditeľ knižnice tiež inicioval a pripravil viacero projektov výstavnej a publikačnej činnosti na popularizáciu regionálnych dejín.
Bádaniu regionálnych dejín, najmä obdobiu rokov 18481950, sa venoval od roku 1970 a od roku 1983 svoje práce publikoval. Je autorom a spoluautorom viacerých odborných a popularizačných publikácií týkajúcich regionálnych dejín Košíc a tatranského regiónu a spoluautorom webu Nostalgické Tatry. Spolu s bibliografkami Eleonórou Blaškovou a Máriou Mihókovou napísal Lexikón Košičanov (1. diel, 2014). Tento biografický slovník obsahuje takmer 2000 hesiel; pripravovaný bol od roku 2001 a nadväzuje na Slovník košických osobností 1848 – 1918 (1995) zostavený vtedajšou bibliografkou Slovenskej vedeckej knižnice v Košiciach M. Mikókovou.
V rokoch 2002 – 2004 pôsobil vo funkcii predsedu pre legislatívu Slovenskej asociácie knižníc.
Ocenenia
Za mimoriadne zásluhy v publicistickej a vedeckej činnosti mu bola v roku 2010 udelená Cena mesta Košice a v roku 2015 získal Cenu predsedu Košického samosprávneho kraja.
Paul Nurse
Paul Maxime Nurse (* 25. január 1949, Norwich, Spojené kráľovstvo) je anglický genetik.
Životopis
V roku 1970 získal BSc z biológie na University of Birmingham, doktorandské štúdium ukončil v roku 1973 na University of East Anglia z bunkovej biológie a biochémie. Vo svojej doktorandskej práci pokračoval v laboratóriu Murdocha Mitchisona na University of Edinburgh v rokoch 1973 - 1979.
V roku 1976 ako prvý objavil v kvasinkách druhu Schizosaccharomyces pombe gén cdc2. V roku 1987 zistil, že práve tento gén hrá kľúčovú úlohu v regulácii bunkového cyklu, teda v načasovaní udalostí ako je delenie buniek, alebo ich jadier. Nursov tím pritom identifikoval rovnaký gén aj u človeka, čím okrem iného dokázal, že zákony bunkového cyklu sú rovnaké u rastlín, zvierat i človeka. Predovšetkým za tento objav dostal Nobelovu cenu. Objav môže mať zásadný vplyv aj v medicíne, najmä liečbe rakoviny, pretože rakovinové bunky majú bunkový cyklus narušený, čo umožňuje ich masívne delenie - liečba by mohla spočívať v obnove klasického cyklu.
L’Isle-sur-Serein (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Paul Nurse
Životopis
V roku 1984 začal pracovať v Imperial Cancer Research Fund (ICRF, dnes Cancer Research UK), v roku 1988 ako vedúci katedry mikrobiológie na University of Oxford. V roku 1993 sa vrátil do ICRF ako riaditeľ výskumu, v roku 1996 bol vymenovaný za generálneho riaditeľa.
L’Isle-sur-Serein (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Paul Nurse
Životopis
V roku 2003 sa stal prezidentom Rockefeller University v New Yorku. V roku 2011 sa stal prvým riaditeľom Francis Crick Institute . V rokoch 2010 - 2015 bol prezidentom Kráľovskej spoločnosti.
L’Isle-sur-Serein (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paul Nurse
Osobný život
V roku 1971 sa oženil s Anne Teresa Talbott, majú dve dcéry. . Sarah, ktorá pracuje v televízii ITV, a Emily, fyzičku pracujúcu v University College London a CERNe. Sám sa označuje za skeptického agnostika.
La Belliole
La Belliole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Michajlo Ľvovič Zinčenko
Služba v ruskej armáde
Od roku 1912 do roku 1917 slúžil v ruskej armáde. Bojoval na frontoch Prvej svetovej vojny. Účasť v bitkách: december 1914 - január 1915 na rusko-tureckej hranici pri meste Sarıkamış a dedine Karahan, máj 1915 na rusko-rakúsko-uhorskej hranici pri meste Sokal. Odmeny: Rád sv. Anny 4. stupňa s nápisom „Za odvahu“ a sv. Stanislausom 3. stupňa s mečmi.
Ukrajinská revolúcia
Na jar 1918 organizoval v obci Rojišče voľby delegátov na ukrajinský zjazd poľnohospodárov v Kyjeve a zúčastnil sa na ňom. V auguste toho roku nastúpil na polytechnický inštitút v Kyjeve na poľnohospodársku fakultu. 23. júna 1920 bol zadržaný boľševikmi a odsúdený na odoslanie do koncentračného tábora. náhľad|Náhrobok Zinčenka M.L. na cintoríne Dubnica nad Váhom Od 1. novembra 1920 vstúpil do armády Ukrajinskej ľudovej republiky. Účasť v bitkách: pri dedinách Mykulyneckyj Rižok (13. novembra 1920), Golenyščenskyj Majdan a Mykolajiv (20. novembra 1920). Po internácii bol v táboroch v Poľsku. V septembri 1921 bol prepustený z armády, aby pokračoval v štúdiu.
Emigrácia
V októbri 1921 - máj 1922 študoval na poľnohospodárskej akadémie v Berlíne. Od mája 1922 žil v Prahe. Vstúpil do Českého vysokého učení v Prahe, kde študoval poľnohospodárske inžinierstvo. Štúdium ukončil 17. júna 1926.
Pracoval v Vígľaši. 21. februára 1941 sa oženil s Julianou Novákovou. V roku 1946 mali dcéru Oksanu. Od roku 1949 do roku 1953 pracoval v Bolešove. V roku 1953 sa presťahoval do Dubnice nad Váhom, kde zomrel 12. marca 1963 a bol pochovaný na mestskom cintoríne.
S vyhlásením nezávislosti ukrajinského štátu 30. októbra 1997 bol rehabilitovaný.
Zdroje
Pamätná tabula inštalovaná v rodnej obci Roišče v Černogovskej oblasti
Dom Kasandry Bajatovovej
Dom Kasandry Bajatovovej je meštiansky dom z 18. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita
Dančovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv vo vrcholovej časti pahorku Nebet tepe v tesnom susedstve rovnomennej archeologickej rezervácie na ulici „Doktor Stojan Čomakov“ č. 20.
Dejiny a súčasnosť
Prvá etapa stavby budovy prebehla na začiatku, alebo v polovici 18. storočia. Koncom 18. storočia budova prešla rekonštrukciou v rámci ktorej bolo pristavané druhé poschodie. V roku 1949 získal dom štatút „národnej starožitnosti“. V rokoch 19501951 bola budova reštaurovaná pod vedením architekta Christa Peeva. Bola prvou reštaurovanou obrodeneckou obytnou budovou v Plovdive a týmto úkonom sa začal masívny proces reštaurácií a obnovy plovdivských obrodeneckých domov vo vtedy budúcej architektonicko-historickej rezervácii Starý Plovdiv. V roku 1995 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Charakteristika
V súčasnej podobe z konca 18. storočia budova predstavuje typický príklad dvojposchodového ranoobrodeneckého obytného domu nesymetrického typu, aké sa stavali na konci 18. a začiatku 19. storočia. Najbohatšie zdobená je fasáda obrátená do dvora. Výzdoba je zachovaná aj v izbách, kde sú na stenách maľby, kde prevládajú florálne motívy. Stropy sú drevené a ich jednotlivé časti vytvárajú geometrické kompozície. Zaujímavým prvkom je atypicky riešené široké drevené schodisko vedúce na druhé poschodie, ktoré je svojím prevedením unikátom medzi schodiskami v obrodeneckých plovdivských domoch.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.85 z roku 1949 ako "národná starožitnosť", štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Kăšta na Kasandra Bajatova (, doslova Dom Kasandry Bajatovovej).
Ján Korec
Ján Korec môže byť:
Montreuil (Eure-et-Loir)
Montreuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Pohár kráľa Fahda 1992
Pohár kráľa Fahda 1992 (angl. 1992 King Fahd Cup) bol 1. ročník Pohára konfederácií FIFA. Pohár kráľa Fahda sa hral na počesť vtedajšieho saudskoarabského vládcu, ktorý turnaj organizoval s federáciou svojej krajiny. Konal sa od 15. januára do 20. januára 1992 v Saudskej Arábii. Víťazmi sa stala reprezentácia Argentíny, keď vo finále porazili Saudskú Arábiu 3:1. Najlepší strelcom sa stal Gabriel Batistuta a Bruce Murray s 2 gólmi. Najužitočnejším hráčom turnaja sa stal Argentínčan Fernando Redondo. Zápas o tretie miesto vyhrali futbalisti USA.
Montreuil (Eure-et-Loir)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Margita Kováčová
Margita Kováčová môže byť:
La Chapelle-sur-Oreuse
La Chapelle-sur-Oreuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Celle-Saint-Cyr
La Celle-Saint-Cyr je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morainville
Morainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Atari 5200
vpravo|náhľad|Atari 5200 vpravo|náhľad|Atari 5200
Systém vychádza z počítača Atari 400 a tak nie je kompatibilný so svojim predchodcom, čo bolo kritizované. Ako ovládače sa používajú analógové joysticky kombinované s numerickou klávesnicu. Dokúpiť sa dal tiež trackball.
Pre konzolu bolo pôvodne vydaných 82 hier. V súčasnej dobe sú stále nadšencami vyvíjané hry nové.
Morancez
Morancez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Atari Lynx
vpravo|náhľad|Atari Lynx II
Atari Lynx je jedinou prenosnou hernou konzolou od Atari.
Lynx bol pôvodne vyvinutý firmou Epyx, ktorá ale nemala dosť prostriedkov na zahájenie predaja, a tak hľadala silnejšieho partnera, ktorý by bol schopný predaj zaistiť. Našla ho vo firme Atari.
Lynx má ako prvá príručná konzola farebný LCD zobrazovač, ktorý je navyše podsvietený. Unikátna je možnosť obrátiť jeho zobrazovanie a tým sprístupniť konzolu pre ľavákov. Ďalším zlepšením je sériový komunikačný port, pomocou ktorého je možné prepojiť až 16 Lynxov.
Lynx bol vyrábaný v dvoch prevedeniach. Neskoršia verzia, označovaná aj ako MK II, má zmenšený design, stereo zvuk a možnosť vypnúť podsvietenie LCD a tým šetriť napájaciu batériu.
Pre Lynx bolo vydaných okolo stovky hier.
Moriers
Moriers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Atari Jaguar
náhľad|Konzola Atari Jaguar
Atari Jaguar bol vyvíjaný spoločnosťou Flare II ako jeden z dvoch projektov (druhým bol 32-bitový Panther, ktorý bol opustený v prospech Jaguara).
Konzola sa začala predávať v novembri 1993 za cenu 250 USD. Výrobu zaisťovala IBM. Počas krátkeho života konzola sa v hernej knižnici objavilo len 50 licencovaných hier, plus ďalších 13 hier na Jaguar CD.
Boli tiež oznámené rôzne periférie. Do predaja sa však dostala iba mechanika CD ROM a interface Jag-link, ktorý umožnil prepojenie 2 Jaguarov po sériovej linke. Ostatné periférie sa dostali len do štádia prototypu. Sú to helma virtuálnej reality a modem.
Morvilliers (Eure-et-Loir)
Morvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Margita Kováčová (spisovateľka)
Margita Kováčová (pseudonymy: Fialka, Považan, Teta Margita, Teta Marta; * 17. jún 1901, Nižná – † 22. marec 1993, Trnava) bola slovenská spisovateľkaprozaička, redaktorka a učiteľka. Písala literatúru pre deti a mládež, pedagogické články a články s náboženskou tematikou. Významne sa angažovala v kultúrnom a hospodárskom dianí v obci Pata a v okolí.
Život
Narodila sa v roku 1901 v Nižnej (okres Piešťany), do roľníckej rodiny Matúša Kováča a Márie rodenej Martinkovičovej.
V roku 1915 úspešne skončila štúdium na meštianskej škole a následne v rokoch 19151919 študovala na učiteľskom ústave v Trnave. Po vyštudovaní pôsobila ako učiteľka slovenského jazyka, zemepisu a dejepisu na viacerých miestach: v Nižnej (19221926), Sekuliach (19261928), Pate (19281948) a Lednických Rovniach (19481950).
Jej najdlhším a najplodnejším obdobím bolo pôsobenie v Pate, ktorú si veľmi obľúbila a kde zastávala pozíciu učiteľky a riaditeľky na základnej škole. Okrem vyučovania sa snažila zlepšiť aj sociálnu situáciu chudobných žiakov, pričom bola najštedrejšou darkyňou v rámci vianočnej charitatívnej zbierky v roku 1931 (219 Kč z 489,90 Kč). Podieľala sa tiež na založení miestneho úverového družstva, ktorému robila bezodplatne účtovníctvo a podporovala aj miestny hasičský zbor, cirkevné inštitúcie či štúdium kňazov. Spolupracovala s Československým červeným krížom a bola predsedníčkou dievčenskej sekcie Združenia katolíckej mládeže v Trnave. V tomto období napísala viacero diel a článkov.
Po druhej svetovej vojne začala študovať na PF SU v Bratislave, avšak štúdium z politických dôvodov nedokončila (19461949). V roku 1948 bola preradená do Lednických Rovní a v roku 1950 bola pre nesúhlas s odsunom rehoľníkov prepustená zo štátnych služieb. Následne pracovala ako robotníčka a úradníčka v rôznych podnikoch. Od roku 1960 žila ako dôchodkyňa v Trnave. Zomrela v roku 1993 v Trnave, no pochovaná bola v Pate, kde pracovala aj v období komunistického režimu.
Dielo
Publikovala vo viacerých časopisoch: Katolícke noviny, Mariánska kongregácia, Nová žena, Posol, Serafínsky svet, ''Sv. rodina, Slovenský učiteľ a i., v rokoch 19451950 redigovala detskú rubriku v časopise Priateľ dietok, neskôr v Roľníckych novinách''. Diela:
Kúpalisko (Pezinok)
Kúpalisko v Pezinku môže byť:
Pohár konfederácií FIFA 2017 – Finále
Finále Pohára konfederácií FIFA 2017 bol finálový zápas futbalového turnaja o víťaza Pohára konfederácií FIFA na rok 2017. Zápas sa hral 2. júla 2017 na štadióne Krestovsky Stadium v Ruskom meste Petrohrad medzi mužstvami Čile a Nemecka.
La Chapelle-Vaupelteigne
La Chapelle-Vaupelteigne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Ferté-Loupière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam astronomických článkov/Á
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ár
Árjabhata – Árjabhata (družica)
Basketbalová extraliga žien 2017/18
Basketbalová extraliga žien v sezóne 2017/18 bol 26. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, teda rovnako ako v závere minulej sezóny. Titul obhájilo družstvo Good Angels Košice, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad MBK Ružomberok. V neprerušenom slede zvíťazili Košice po 15-krát.
Tesne pred začiatkom finálovej série oznámil generálny manažér Good Angels Košice Daniel Jendrichovský zánik klubu po skončení sezony.
Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti predchádzajúcej sezóne nezmenil. Po odohraní základnej časti, ktorá sa hrala dvojkolovo, nasledovala nadstavbová časť v skupinách o 1.4. a o 5.8. miesto. Družstvám sa v nadstavbovej časti započítavali výsledky odohraté v základnej časti iba s tými družstvami, s ktorými sa stretli aj v nadstavbovej skupine. Všetky družstvá z nadstavbovej skupiny postúpili do štvrťfinále play-off, ktoré sa hralo na 2 víťazné zápasy, rovnako ako zápasy o konečné umiestnenie. Semifinálové duely a finále sa odohrali na 3 víťazné zápasy. Zo súťaže nezostúpilo žadne družstvo.
Účastníci
Pozn.: Ani jeden z dvojice oslovených klubov I. ligyBK ZŠ ŠKP Zvolen a BK Eilat PU Prešovnevyužil právo prihlásiť sa do extraligy.
Finále
Poznámka: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
Mottereau
Mottereau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cyprián Ján Korec
Cyprián Ján Korec (rod. Ján Korec, ; * 8. január 1910, Pata† 17. november 2011, Missionshaus St. Gabriel, Maria Enzersdorf, Rakúsko) bol slovenský mníchverbista a misionár pôsobiaci v Rakúsku. V čase svojej smrti bol najstarším žijúcim verbistom na svete.
Život
Ján Korec sa narodil 8. januára 1910 v Pate ako druhé z deviatich detí Fabiánovi a Cecílii Korcovým. V decembri 1925 vstúpil do Spoločnosti Božieho Slova (verbisti) v Missionshaus St. Gabriel v rakúskom Maria Enzersdorf e a prijal meno Cyprián. Noviciát začal v Rakúsku v roku 1926. 8. septembra 1928 zložil prvé rehoľné sľuby, večné sľuby zložil 8. septembra 1936. Do roku 1937 pracoval ako kníhtlačiar v misijnom dome St. Gabriel a v období druhej svetovej vojny (19381945) v misijnom dome verbistov v Nitre.
V roku 1945 sa vrátil do rakúskeho misijného domu St. Gabriel, kde pre rád vykonával rôzne úlohy. Bol kostolníkom vo farnosti Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v Mödlingu. V roku 1975 sa stal dôchodcom. Od roku 1995 žil v domove Jozefa Freinademetza pre starších a chorých mníchov v St. Gabriel. Ako najstarší verbista na svete zomrel 17. novembra 2011 vo veku 101 rokov.
Veľký vrch (vrch v Žiari)
Veľký vrch je vrch v pohorí Žiar. Leží približne severovýchodne od Handlovej.
Poloha
Nachádza sa na juhovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Rovne. Leží v Trenčianskom kraji, na území okresu Prievidza a v katastrálnom území obce Ráztočno. Veľký vrch sa vypína nad rekreačným strediskom Remata.
Výhľady
Husto zalesnený vrchol Veľkého vrchu neumožňuje rozhľad, no najmä severozápadné svahy pokrývajú horské pasienky. Z odlesnených častí je možné pozorovať okolité vrchy pohoria Žiar, Kremnických vrchov a časť Turčianskej kotliny. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Vtáčnik, Strážovské vrchy, Malú i Veľkú Fatru.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, no prístup je možný z hrebeňom vedúcej magistrály alebo lesom z okolia.
Idina Menzelová
Idina Kim Menzelová (* 30. máj 1971, Queens, New York, New York, USA) je americká herečka, speváčka a textárka.
Životopis
Narodila sa do židovskej rodiny, jej mama bola terapeutka a otec predavač. Od malička túžila po tom, hrať v divadle a spievať, no zo začiatku sa musela uspokojiť len so školskými projektmi. Privyrábala si ako speváčka na svadbách či na oslavách bar micva. Neskôr sa začala venovať skôr rockovým skladbám a s vlastnou skupinou koncertovala po celom New Yorku. Jej profesionálna kariéra začala v roku 1995.
Bola obsadená do muzikálu Rent Jonathana Larsona, kde sa objavila ako nezávislá bisexuálna umelkyňa Maureen. Tu spoznala aj svojho neskoršieho manžela Taya Diggsa. Známou sa stala aj ako prvá predstaviteľka Elphaby v muzikáli Wicked.
Filmovú kariéru začala menšími úlohami. Objavila sa vo filmoch ako príklad Bozkávať Jessicu Stein (2001) či Bozkom to začína (2002) v ktorom si zahrala po boku herečky Marisy Tomei.
V roku 2005 sa dočkala aj sfilmovania divadelného muzikálu Rent, s názvom Bohémovia, kde stvárnila rovnakú postavu ako v muzikáli. Po boku Amy Adams a Susan Sarandon sa objavila aj v romantickej komédií Začarovaní, ktorá sa dočká v roku 2018 aj pokračovania. V seriáli Glee stvárnila postavu Shelby, šéfky vokálneho zboru. Tiež prepožičala hlas postave Elsy v rozprávke Ľadové kráľovstvo a naspievala pieseň Let It Go a ostatné piesne.
Je veľkou obdivovateľkou Betty Midlerovej či Barbry Streisandovej. Má syna Walkera Nathaniela Diggsa. V roku 2014 sa rozviedla s hercom Tayom Diggsom a momentálne žije s hercom Aaronom Lohrom.
La Postolle
La Postolle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Snímač polohy kľukového hriadeľa
náhľad|Typický indukčný snímač polohy kľukového hriadeľa
Snímač polohy kľukového hriadeľa je elektronické zariadenie, používané v spaľovacom motore na monitorovanie polohy alebo otáčok kľukového hriadeľa. Informácie o polohe hriadeľa používa systém riadenia motora na reguláciu vstrekovania paliva, zapaľovacieho a ďalších systémov motora.
Snímač sa môže použiť v kombinácii s podobným snímačom polohy vačkového hriadeľa na monitorovanie vzťahu medzi piestami a ventilmi v motore, čo je obzvlášť dôležité v motoroch s variabilným časovaním ventilov. Táto metóda sa tiež používa na „synchronizáciu“ štvortaktného motora po štarte, čo umožňuje riadiacemu systému optimalizovať vstrekovanie paliva. Bežne sa používa aj ako primárny zdroj na počítanie otáčok motora. Bežné montážne miesta snímača sú hlavná remenica, zotrvačník, vačkový hriadeľ alebo samotný kľukový hriadeľ. Vstrekovanie paliva alebo jej zapaľovanie sa zvyčajne časuje na základe signálu polohy snímača kľuky. Ukazovateľ rýchlosti motora berie indikácie o rýchlosti z tohto snímača.
Typy snímačov
Používa sa niekoľko typov snímačov:
Indukčné snímače majú najjednoduchšiu konštrukciu a sú zvyčajne pasívne. Hallova sonda a magnetorezistívne snímače majú oproti induktívnym snímačom výhodu v tom, že dokážu detektovať statické magnetické polia. Optické snímače nemajú veľkú odolnosť proti znečisteniu, ale sú schopné poskytnúť najpresnejšiu detekciu hrán.
Niektoré motory používajú snímače polohy hriadeľa, ktoré snímajú redukčný krúžok, zabudovaný do harmonického vyrovnávača. Táto metóda je pomerne presná a umožňuje riadiacej jednotke určiť polohu kľukového hriadeľa s presnosťou niekoľkých stupňov (a tým aj všetkých pripojených komponentov) v ktoromkoľvek danom čase.
Funkcie
Úlohou snímača polohy kľukového hriadeľa je určiť polohu a rýchlosť otáčania tejto dôležitej súčasti motora. Riadiace jednotky motora používajú informácie zo snímača na riadenie parametrov, ako je časovanie zapaľovania a vstrekovania paliva. Výstup zo snímača sa môže vzťahovať aj na ďalšie údaje, vrátane polohy vačkového hriadeľa, na optimalizáciu aktuálneho spaľovacieho cyklu.
Pri opakovanom vystavení vysokým teplotám môže dôjsť k poruche snímača, no medzi časté dôvody jeho nefunkčnosti patrí zničenie nadmernými vibráciami, spôsobujúcimi prasknutie alebo koróziu drôtu na kolíkoch konektorov snímača. Pri chybe snímača sa zastaví prenos dôležitých údajov riadiacej jednotke, ktorá zvyčajne odstaví pohonnú jednotku, čím zabráni možnému poškodeniu.
Použitie mimo pohonných jednotiek
Iný typ snímača sa používa na bicykloch pri monitorovaní polohy kľuky, zvyčajne na odpočet kadencie (frekvencie záberu). Zvyčajne ide o jazýčkové spínače, namontované na ráme bicykla s príslušným magnetom, pripevneným k jednému z ramien kľuky pedála.
Zoznam kozmonautických článkov/Á
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ár
Árjabhata (družica)
Moulhard
Moulhard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam hudobných článkov/Ü
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Lyxóza
Lyxóza je aldopentóza, teda monosacharid s piatimi uhlíkovými atómami a aldehydovou funkčnou skupinou. Je to C2 epimér xylózy. Ako ostatné sacharidy, aj lyxóza existuje v podobe D - a L - enantiomérov.
Zoznam hudobných článkov/Ü
üz
Üzenet a liftből / A fodrász
Lyxóza
Lyxóza sa v prírode vyskytuje len výnimočne, napríklad ako zložka bakteriálnych glykolipidov. žiadny|náhľad|330x330bod| D -Lyxóza ako furanóza a pyranóza
Moulhard
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozložná (vrch v Žiari)
Rozložná je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Kľačno, približne severne od Prievidze.
Opis
Rozložná je súčasťou hlavného hrebeňa medzi najvyššou časťou pohoria a Vyšehradským sedlom. Turistická magistrála z Vríckeho sedla vrchol Rozložnej obchádza východnými svahmi ponad osadu Hadviga. Severovýchodným susedom je sedlom oddelený masív Vysokej a Gaštana, juhovýchodne leží Vlčia , južne Vyšehrad , juhozápadne Čierny les  a severne vrch Vápenec. Severnú a západnú časť masívu odvodňujú do rieky Nitra prítoky potoka Tmavá, z južnej odteká voda rovnakým smerom Vyšehradným potokom. Z východným smerom sa zvažujúcich svahov vodu odvádza potok Lúčky do rieky Turiec. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situovaná osada Hadviga, západným smerom sa nachádza Kľačno a juhozápadne leží Vyšehradné.
Výhľady
Vrcholová časť Rozložnej pokrýva nesúvislý lesný porast, preto výhľad je možný z menších lokalít s nižšou vegetáciou. Pozorovateľné sú okolité vrchy pohoria Žiar, z vhodných miest aj Veľká Fatra, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Strážovské vrchy a časť Malej Fatry.
Laduz
Laduz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jana Juráňová
Vydala desať prozaických kníh pre dospelých, štyri pre deti. Je autorkou asi desiatky divadelných hier, z nich niektoré boli uvedené na slovenských profesionálnych scénach. Píše aj pre rozhlas – pásma a rozhlasové hry. Prekladá najmä z angličtiny beletriu i odborné publikácie. Editorsky a redakčne sa podieľala na mnohých publikáciách.
Životopis
Jana Juráňová sa narodila v Senici, prvé mesiace života strávila v obci Cerová, odkiaľ pochádzajú jej rodičia. Neskôr sa s rodičmi presťahovala do Piešťan, kde vyrastala spolu s bratom Pavlom Juráňom (1960 – 1989) do svojich sedemnástich rokov. Začiatkom 70. rokov sa rodina presťahovala do Bratislavy kvôli zmene otcovho zamestnania, a tak po skončení základnej školy nastúpila na gymnázium na Vazovovej 6 (dnes Gymnázium Jána Papánka) v Bratislave. Po maturite študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského ruštinu a angličtinu odbor tlmočníctvo a prekladateľstvo. Po skončení štúdia získala aj titul PhDr.
Po skončení vysokoškolského štúdia absolvovala dvojročný študijný pobyt na Literárnovednom ústave SAV (dnes Ústav svetovej literatúry SAV), neskôr pracovala ako dramaturgička v Divadle pre deti a mládež v Trnave (dnes Divadlo Jána Palárika), pôsobila aj ako redaktorka a zástupkyňa šéfredaktora v časopise Slovenské pohľady (do zániku periodika vo vtedajšej podobe roku 1993). Paralelne pracovala ako komentátorka Rádia Slobodná Európa (do roku 1994), podieľala sa na založení Nadácie Milana Šimečku a začiatkom 90. rokoch spoluzakladala SC PEN.
V roku 1993 spolu s Janou Cvikovou, Annou Daučíkovou a ď. založila feministický projekt ASPEKT. V období niekoľkých desaťročí sa tu podieľala na edičnej, redakčnej a organizátorskej práci i ako prekladateľka a autorka.
V rokoch 2010 – 2018 pôsobila aj na edičnom oddelení Divadelného ústavu ako odborná a jazyková redaktorka. Žije v Bratislave, venuje sa písaniu a prekladateľskej činnosti.
Tvorba
Jej prvotinou bola zbierka poviedok Zverinec, ktorá vyšla vo vydavateľstve Archa v roku 1993. Ďalšie knihy jej vyšli v ASPEKTE. Dvojnovela Siete obsahuje prózy Do Siete odetá a Až za hrob. Okrem zbierky poviedok Lásky nebeské sú to ucelené prózy, za viaceré z nich bola nominovaná na prestížnu Cenu Anasoft litera. Spolu vydala desať prozaických kníh pre dospelých a štyri pre deti. Je autorkou asi desiatky divadelných hier, z nich niektoré boli uvedené na slovenských profesionálnych scénach. Píše aj pre rozhlas – pásma a rozhlasové hry. Viaceré jej tituly boli preložené do nemčiny, maďarčiny, češtiny, angličtiny, macedónčiny. Jej poviedky vyšli v desiatke antológií v Nemecku, Kanade, Rakúsku, Rusku, Holandsku, Srbsku. Prekladá najmä z angličtiny beletriu i odborné publikácie. Editorsky a redakčne sa podieľala na mnohých publikáciách. Od 90. rokov až do konca 10. rokov nového tisícročia sa intenzívnejšie venovala aj publicistike.
Pre rozhlas
Rozhlasové pásma:
Dramatizácie:
Rozhlasová hra:
Preklady do cudzích jazykov
angličtina:
nemčina:
francúzština:
maďarčina:
macedónčina:
Preklady z cudzích jazykov
odborné publikácie:
divadelné hry:
Divadelné hry:
Odborné publikácie:
Editorská a zostavovateľská práca
Časopisy a zborníky
Svetový pohár v alpskom lyžovaní
Svetový pohár v alpskom lyžovaní je najvyššia súťaž alpského lyžovania. Založený bol v roku 1966 skupinou lyžiarov a expertov, medzi ktorými bol francúzsky novinár Serge Lang a riaditelia reprezentačných družstiev Francúzska a Spojených štátov. Krátko po vzniku, počas majstrovstiev sveta v alpskom lyžovaní v roku 1966 v Čile, bol podporený prezidentom Medzinárodnej lyžiarskej federácie (FIS) Marcom Hodlerom. Po kongrese FIS v Bejrúte, ktorý sa konal na jar 1967, sa stal oficiálnou súťažou Medzinárodnej lyžiarskej federácie. Prvé preteky svetového pohára sa konali 5. januára 1967 v západonemeckom Berchtesgadene.
Svetový pohár sa dominantne koná v alpských lyžiarskych strediskách v Európe s pravidelnými zastávkami v Škandinávii, Severnej Amerike a Východnej Ázii, ale niekoľko pretekov sa konalo aj na južnej pologuli. Preteky svetového pohára sa konali v 25 rôznych krajinách po celom svete: Andorra, Argentína, Austrália, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Česko, Fínsko, Francúzsko, Chorvátsko, Japonsko, Južná Kórea, Kanada, Nemecko, Rakúsko, Taliansko, Nový Zéland, Nórsko, Poľsko, Rusko, Slovensko, Slovinsko, Spojené štáty, Španielsko, Švajčiarsko a Švédsko. Všetky preteky svetového pohára hostené v Bosne a Hercegovine sa konali v čase, keď bola súčasťou Juhoslávie.
Pretekári sa snažia dosiahnuť najlepší čas v štyroch disciplínach: slalom, obrovský slalom, super obrovský slalom (super-G) a zjazd. Piatou disciplínou je kombinácia zložená zo zjazdu alebo super-G a slalomu. Svetový pohár pôvodne zahŕňal iba slalom, obrovský slalom a zjazd. Kombinácia (počítaná z výsledkov vybraných zjazdových a slalomových pretekov) bola zahrnutá od sezóny 1974/1975, zatiaľ čo super-G bolo pridané v sezóne 1982/1983. Súčasný bodovací systém bol zavedený v sezóne 1991/1992. Za každý pretek sa udeľuje 30 najlepším pretekárom body. Víťaz získava 100 bodov, druhý 80 bodov, tretí 60 bodov až po 30. miesto, za ktoré je 1 bod. Pretekár s najvyšším počtom bodov v disciplíne na konci sezóny vyhráva svetový pohár s trofejou - malý krištáľový glóbus. Lyžiar s najväčším počtom bodov vo všetkých disciplínach vyhráva celkové hodnotenie pohára - veľký krištáľový glóbus, ktorý váži 9 kilogramov. Svetový pohár sa koná každoročne a po olympijských hrách je považovaný za najprestížnejšiu súťaž alpského lyžovania.
Celkoví víťazi
Viacnásobné víťazstvá jednostlivcov Svetového pohára sú označení (#).
Externé odkazy
FIS
Arabinóza
Väčšina sacharidov sa v prírode nachádza takmer výhradne v podobe D - enantioméru, ktorý je štruktúrne analogický D -glyceraldehydu. Arabinóza je však v prírode bežnejšia v podobe L -arabinózy oproti D -arabinóze a vystupuje ako súčasť biopolymérov ako sú hemicelulóza a pektín.
L -Arabinózový operón, známy ako araBAD operón, riadi katabolizmus arabinózy u E. coli a je dynamicky aktivovaný arabinózou a neprítomnosťou glukózy.
Klasickou metódou organickej syntézy arabinózy z glukózy je Wohlova degradácia.
D -Arabinóza môže v cyklickej forme existovať v jednej zo štyroch foriem:
Etymológia
Arabinóza je pomenovaná podľa arabskej gumy, z ktorej bola prvýkrát izolovaná.
Použitie v biológii
V syntetickej biológii je arabinóza často používaná ako jednosmerný alebo reverzibilný switch na expresiu proteínov, ktoré sú riadené promótorom Pbad u E. coli. Tento switch môže byť negovaný prítomnosťou glukózy alebo vypnutý pridaním glukózy do média, čo je forma katabolitovej represie.
Niektoré organické skúšky overujú prítomnosť arabinózy, čo môže naznačiť premnoženie črevných kvasiniek, napr. Candida albicans alebo iných druhov kvasiniek či húb.
Použitie v potravinárstve
Pôvodne bola arabinóza používaná ako sladidlo, avšak je to i inhibítor sacharázy, enzýmu, ktorý v tenkom čreve rozkladá sacharózu na glukózu a fruktózu.
Kampaň proti duchovnému znečisteniu
Kampaň proti duchovnému znečisteniu bola politická kampaň vedená konzervatívnou časťou Komunistickej strany Číny. Prebiehala od októbra do decembra roku 1983 a bola namierená predovšetkým proti liberálnym myšlienkam, ktoré boli inšpirované západným svetom, ale preniesla sa aj do roviny kritiky hospodárskej politiky.
Historické pozadie
Na jeseň roku 1982 sa konal XII. zjazd Komunistickej strany Číny, ktorým začalo postupné omladzovanie byrokratického aparátu v Číne. Okrem toho, že bolo z funkcie uvoľnených mnoho starších funkcionárov, zmena postihla aj samotnú komunistickú stranu – zatiaľ čo počas Kultúrnej revolúcie sa členmi KS Číny stávali prednostne negramotní ľudia, po roku 1979 sa nábor nových členov primárne sústredil na ľudí vysokoškolsky vzdelaných, či na členov akademických ústavov.
Ďalšie zmeny sa dotkli hospodárstva – krátko po XII. zjazde KS Číny sa uskutočnilo 5. zasadanie Všečínskeho zhromaždenia ľudových zástupcov (VZĽZ) 5. funkčného obdobia, kde sa zverejnil nový, šiesty, päťročný plán. Do roku 2000 mal vzrásť objem hospodárskej a priemyselnej produkcie štvornásobne a investície mali smerovať prevažne do energetiky a dopravy. Takisto sa očakávala rozšírená spolupráca so zahraničím. Na 5. zasadaní VZĽZ 5. funkčného obdobia sa prijala aj nová ústava (nahradila tú z roku 1978), ktorou sa napr. znemožnilo doživotné zastávanie funkcií tým, že sa funkčné obdobie skrátilo na dve volebné obdobia.
Zatiaľ čo sa Teng Siao-pching sústreďoval najmä na hospodárske a administratívne zmeny, iní členovia KS Číny vyhlasovali, že je nutné reformovať nie len hospodárstvo, ale aj samotný politický systém. Jedným z nich bol aj vtedajší generálny tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Číny, Chu Jao-pang, ktorý vyhlásil, že sa Čína nachádza v počiatočnom štádiu výstavby socializmu je teda nutné reformovať nie len hospodárstvo, ale aj politický systém.
Hoci to bol práve Teng Siao-pching, ktorý svojimi reformami otvoril Čínu svetu, jeho hlavnou snahou bolo zo západu importovať kapitál, vedecké poznatky a technológie. Importu západných myšlienok ako napr. západný individualizmus, liberalizmus, či vnímanie demokracie chcel zabrániť.
Kampaň proti duchovnému znečisteniu
Aby usmernil radikálne názory a prenikanie myšlienok zo západu do Číny, Teng Siao-pching na 2. pléne po XII. zjazde KS Číny vystúpil s prejavom, v ktorom povedal, že podobné názory ako má Chu Jao-pang „znečisťujú ducha spoločnosti“. Dôsledkom duchovného znečistenia bola podľa Teng Siao-pchinga nedôvera voči marxizmu, čínskemu socializmu a aj voči komunistickej strane, čo napokon spôsobí rozklad krajiny a ľudu.
Duchovné znečistenie bolo opísané ako posadnutosť peniazmi a prehnaný individualizmus, ľudia boli kritizovaní aj za svoj vzhľad (ženy napr. za nosenie rúžu na perách, muži boli zasa kritizovaní za dlhé vlasy, či fajčenie cigariet s filtrom).
Myšlienky kampane sa veľmi rýchlo preniesli aj do kritiky hospodárskej politiky. Mnoho funkcionárov nevedelo ako presne majú eliminovať duchovné znečistenie a tak začali vydávať rozhodnutia odporujúce vtedajším ekonomickým reformám. Došlo k zmrazovaniu bankových kont úspešných podnikateľov, či k vydávaniu príkazov k likvidácii súkromných firiem. Hrozilo tak, že kampaň proti duchovnému znečisteniu prerastie do kampane proti ekonomickým reformám. Mnoho zahraničných obchodníkov a politických vodcov začalo pochybovať o svojich investíciách v Číne, hoci sa Čína snažila do sveta vysielať signály, že stále vítajú zahraničných investorov a pokračujú v modernizácií.
Iniciátori kampane to však tak ďaleko nechceli nechať zájsť a kampaň sa počiatkom roku 1984 presmerovala len na ľudí, ktorí pracovali v oblasti kultúry. Kritizovaný bol napr. novinár Liou Pin-jen, či známy spisovateľ Pa Ťin a dramatik Sia Jen.
Na rozdiel od kampaní, ktoré prebiehali počas éry Mao Ce-tunga neboli kritizovaní ľudia vystavení žiadnym fatálnym následkom. Na ich obranu sa nebáli verejne vystupovať vplyvní jednotlivci a mnohé redakcie o nich odmietali publikovať kritické články.
Podľa Teng Siao-pchinga sa mala kampaň zamerať hlavne na kritiku spisovateľov a umenia, ale vzhľadom na to, že mnohými funkcionármi bola interpretovaná radikálnejšie a začala zasahovať aj do hospodárskej politiky, bola kampaň rýchlo zastavená.
Peter Sklenčár
Ing. Peter Sklenčár, PhD., MBA (* 24. február 1962, Sečovce) je slovenský stredoškolský a vysokoškolský pedagóg, podnikateľ, laický historik, amatérsky maliar.
Životopis
Narodil sa v učiteľskej rodine. Študoval na gymnáziu v Trebišove, následne absolvoval vysokoškolské štúdium na Elektrotechnickej fakulte Technickej univerzity v Košiciach a neskôr štúdium doplnkovej pedagogiky na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave. V roku 2014 získal doktorát v marketingovej komunikácii na Fakulte manažmentu Prešovskej univerzity v Prešove.
Pracoval na úseku informatiky strojárenskej spoločnosti Strojstav Sečovce, neskôr ako učiteľ na Strednej potravinárskej škole v Trebišove. Od roku 1997 podniká ako živnostník (živnostenské oprávnenie mu vzniklo 30. septembra 1992 ), majiteľ reklamného štúdia Pastel (fungujúceho od roku 1991), a od roku 2007 vedie Informačno konzultačné stredisko Sečovce Vysokej školy DTI.
Je autorom niekoľkých vysokoškolských učebníc a monografie z oblasti marketingu, editorom posmrtne vydanej publikácie kronikára a laického historika Štefana Korčmároša Sečovské obrázky (2010), autorom a spoluautorom viacerých popularizačných prác týkajúcich sa regionálnych dejín Sečoviec a Trebišova. Fotograficky prispel do popularizačnej publikácie sečovského geológa Júliusa Magyara Potulky Sečovcami a okolím (2016), laicky sa venuje zhromažďovaniu historických pohľadníc, fotografií a iného materiálu k dejinám mesta Sečovce. K záujmu o regionálne dejiny ho podľa jeho slov priviedol Š. Korčmároš, ktorého „poznal od svojho útleho detstva“. Amatérsky sa venuje tiež maliarstvu, pričom vo svojich dielach stvárňuje najmä tématiku Sečoviec a okolitého regiónu. Pričinil sa o osadenie pamätnej tabule americkému architektovi pôvodom zo Sečoviec Emerymu Rothovi na priečelí kultúrneho domu v Sečovciach v roku 2011. Je členom Rotary Clubu Trebišov (Rotary International District 2240).
Lailly
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Néron (Eure-et-Loir)
Néron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.