cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norman Earl Thagard
Lety do vesmíru
Vo svojich 51 rokoch sa dostal do vesmíru po piatykrát, tentokrát na ruskej kozmickej lodi Sojuz TM-21. Na jej palube bola trojica kozmonautov Vladimir Děžurov, Gennadij Strekalov (obaja budúci členovia 18. základnej posádky orbitálnej stanice Mir) a dr. Thagard. Odštartovali z kozmodrómu Bajkonur a Thagard bol prvým Američanom, ktorý odtiaľ štartoval. Na palube Miru prekonal ďalší rekord a to americký rekord v dĺžke letu z roku 1974. Na Mire pristálo niekoľko lodí, päť dní tam pracovalo súčasne rekordných 10 osôb. Na palube raketoplánu Atlantis STS-71 sa dr. Thagard po 115dennom pobyte vo vesmíre vrátil na základňu Edwards.
Počas svojich piatich letov strávil na obežnej dráhe 140 dní. Je zapísaný ako 122 kozmonaut Zeme.
Saint-Denis-de-Mailloc
Saint-Denis-de-Mailloc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Norman Earl Thagard
Po letoch
Pol roka po svojom návrate z piateho letu z NASA odišiel.
Saint-Denis-de-Mailloc
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Hruška
Ján Hruška (* Klenovec ) je slovenský spevák a textár. Jeho syn Jaroslav je skladateľ, spevák.
Bitka v Hürtgenskom lese
Bitka v Hürtgenskom lese bola séria tvrdých bojov medzi americkými a nemeckými vojakmi, ktorá sa počas druhej svetovej vojny odohrala na území Nemecka, v husto zalesnenej oblasti obkolesenej niekoľkými mestečkami a dedinami. Ide o najdlhšiu bitku, akú kedy americká armáda vybojovala. Od septembra 1944, kedy do lesa vstúpili prvé jednotky, trvalo takmer 5 mesiacov než bola celá oblasť definitívne vyčistená od Nemcov.
Jedny z najtvrdších bojov vybojovala americká 28. pešia divízia, ktorá sa oblasti miest Schmidt a Vossenack stala terčom nemeckých tankových útokov. Jednotka bola tak poničená, že musela byť stiahnutá do tylu na prezbrojenie. Tyl sa paradoxne nachádzal v Ardenách, ktoré sa už o niekoľko mesiacov mali stať dejiskom poslednej väčšej nemeckej ofenzívy na západnom fronte.
V kontraste s inými - pre výsledok samotnej vojny rozhodujúcejšími - vojenskými akciami je Hürtgen pre mnohých ľudí úplnou neznámou.
Bitky sa ako pozorovateľ zúčastnil aj známy americký novinár a spisovateľ Ernest Hemingway a prirovnal ju britskej ofenzíve pri Passchendaele z prvej svetovej vojny.
V médiach
Bojmi o les sa zaoberá aj film z produkcie HBO When Trumpets Fade. V roku 1998 ho natočil režisér John Irvin a hlavnú úlohu vojnou unaveného amerického seržanta si zahral Ron Eldard.
Literatúra
Hürtgen sa stal predmetom skúmania mnohých historikov a o bitke bol napísaný úctyhodný počet kníh, článkov a rôznych iných dokumentov:
Jaromír Nohavica
Jaromír Nohavica (* 7. jún 1953, Ostrava) je český folkový spevák, textár, hudobný skladateľ, gitarista a hráč na heligónku.
Životopis
Jaromír Nohavica pochádza z Ostravy. Prvú pieseň napísal už v ôsmich rokoch. Na gitaru hrá od svojich trinástich rokov, pričom pôvodne jeho otec chcel, aby hral na husle, k tým ale nepriľnul. Začal študovať na Vysokej škole banskej, ale štúdium prerušil, diaľkovo študoval na Strednej knihovníckej škole v Brne (19781981). Vystriedal niekoľko zamestnaní než sa stal textárom na voľnej nohe. Skladal texty pre ostravských spevákov a kapely. V tejto oblasti sa preslávil textom „Lásko, voníš deštěm“ (v origináli „She's Gone“ od skupiny Black Sabbath) pre Mariu Rottrovú, ale písal tiež napr. pre Věru Špinarovú. V súčasnosti žije v Českom Tešíne, je ženatý a má dve deti. Jeho literárnym obľúbencom je Bohumil Hrabal. V roku 2006 Nohavica priznal v rozhovore s českým týždenníkom Respekt, že bol koncom osemdesiatych rokov tri roky spolupracovníkom ŠtB.
náhľad|Jaromír Nohavica v Toronte, 2005 right|thumb|Nohavica na koncerte v Poznani right|thumb|Nohavicov rukopis
Tvorba
V hudobnej oblasti sa preslávil textom "Lásko, voníš deštěm" (v origináli „She's Gone“ od skupiny Black Sabbath) pre Mariu Rottrovú. Ako pesničkár – sólový spevák si získaval svoje publikum hlavne koncertmi v kluboch. Jeho prvé skladby sa šírili medzi jeho obdivovateľmi pomocou amatérskych nahrávok jeho koncertov na magnetofónových páskach. Napriek tomu, že mu v tom období nevyšla žiadna platňa a pre vtedajší česko-slovenský rozhlas a televíziu bol takmer tabu, získaval si stále väčšiu a väčšiu popularitu. Jeho radenie medzi elitných českých folkových pesničkárov sa začalo počas festivalu Folkový kolotoč v Porube v marci 1982, kde okrem iného zaspieval svoj preklad textu piesne od ruského pesničkára Bulata Okudžavu „Stretnutie s Puškinom“ a vlastnú, dnes sa už dá povedať, že zľudovenú pieseň „Když mě brali za vojáka“. Spolupracoval s menej významnými regionálnymi kapelami, ale tiež napr. so skupinou Čechomor. Nohavica spieva vlastné pesničky, ale tiež preklady piesní ruských autorov Vysockého, Okudžavy alebo Semyona Slepakova. Okrem pesničkárskej tvorby prekladá Mozartove opery do češtiny.
Prvá LP platňa Darmoděj mu vyšla pomerne neskoro, až v roku 1988. S elektrifikovanou sprievodnou kapelou spieval prvýkrát na koncertnej platni Jaromír Nohavica a Kapela: Koncert (1998). Postupne sa stal jedným z najpopulárnejších českých spevákov a v roku 2004 získal aj niekoľko ocenení. Časopis Rock & pop vyhodnotil Nohavicove Divné století ako najlepší český hudobný album od roku 1989.
Akadémia populárnej hudby zaradila pri vyhlasovaní výsledkov ceny Anděl 2003 Nohavicu do Siene slávy a bol nominovaný v dvoch ďalších kategóriách.
V roku 2006 získal za český preklad opery Cosi fan tutte Cenu Sazky a Divadelních novin. V roku 2007 preložil operu Don Giovanni. Vo februári 2008 bol vydaný album Ikarus, ktorý bol nahraný na ôsmich koncertoch v Ostrave v januári 2008.
Posledný album Poruba nahral v roku 2017 so sprievodnou skupinou:
Zhubné nádory nepresne určených, sekundárnych a nešpecifikovaných (NS) lokalizácií (MKCH-10)
C76 - Zhubný nádor inej a nepresne určenej lokalizácie
C76.0 - Hlava, tvár a krk C76.1 - Hrudník C76.2 - Brucho
C76.3 - Panva C76.4 - Horná končatina
C76.5 - Dolná končatina
C76.7 - Iné nepresne určené lokalizácie
C76.8 - Presahujúca lézia iných a nepresne určených lokalizácií
Nezahŕňa zhubný nádor lymfatických uzlín určený ako primárny (C81 - C88, C96.-).
C77.0 - Lymfatické uzliny hlavy, tváre a krku C77.1 - Vnútrohrudníkové lymfatické uzliny
C77.2 - Vnútrobrušné lymfatické uzliny
C77.3 - Lymfatické uzliny pazuchy a hornej končatiny C77.4 - Lymfatické uzliny slabiny a dolnej končatiny
C77.8 - Lymfatické uzliny viacerých oblastí
C77.9 - Nešpecifikované lymfatické uzliny
C78 - Sekundárny zhubný nádor dýchacích a tráviacich orgánov
C78.0 - Sekundárny zhubný nádor pľúc
C78.1 - Sekundárny zhubný nádor medzipľúcia
C78.2 - Sekundárny zhubný nádor pohrudnice
C78.3 - Sekundárny zhubný nádor iných a nešpecifikovaných dýchacích orgánov
C78.5 - Sekundárny zhubný nádor hrubého čreva a konečníka
C78.6 - Sekundárny zhubný nádor retroperitonea a pobrušnice C78.7 - Sekundárny zhubný nádor pečene
C78.8 - Sekundárny zhubný nádor iných a nešpecifikovaných tráviacich orgánov
C79 - Sekundárny zhubný nádor na iných miestach
C79.0 - Sekundárny nádor obličky a obličkovej panvičky
C79.1 - Sekundárny nádor močového mechúra a iných a nešpecifikovaných močových orgánov
C79.2 - Sekundárny zhubný nádor kože
C79.5 - Sekundárny zhubný nádor kosti a kostnej drene
Cakov
Cakov je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Zhubné nádory nepresne určených, sekundárnych a nešpecifikovaných (NS) lokalizácií (MKCH-10)
C79.6 - Sekundárny zhubný nádor vaječníka
Cakov
Sčítanie 2021
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2021
Zhubné nádory nepresne určených, sekundárnych a nešpecifikovaných (NS) lokalizácií (MKCH-10)
C79.8 - Sekundárny zhubný nádor na iných špecifikovaných miestach
C80 - Zhubný nádor bez bližšieho určenia lokalizácie
Rakovina bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej)
Karcinóm bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej)
Karcinomatóza bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej)
Generalizovaná bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej) Malignita bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej)
Abrictosaurus
Abrictosaurus (v preklade bdelý jašter) je vyhynutý rod heterodontosaura, žijúceho v období spodnej jury (stupne hetanž a sinemúr, asi pred 200 až 190 Ma) na území dnešnej Južnej Afriky. Jeho jediným druhom je Abrictosaurus consors.
Zhubné nádory nepresne určených, sekundárnych a nešpecifikovaných (NS) lokalizácií (MKCH-10)
Viacnásobný zhubný nádor bez špecifikovanej lokalizácie (primárnej) (sekundárnej)
Abrictosaurus
Tento 1,2 m dlhý a menej ako 45 kg vážiaci dinosaurus je známy z pozostatkov dvoch jedincov.
Zhubné nádory nepresne určených, sekundárnych a nešpecifikovaných (NS) lokalizácií (MKCH-10)
Zhubná vycivenosť - malígna kachexia
Primárna lokalizácia neznáma
Panenská Rozsíčka
Panenská Rozsíčka je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 153 obyvateľov, z toho 75 mužov a 78 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,5 roka (muži 34,9 roka, ženy 36,2 roka).
Spinet
thumb|Spinet vyrobený vo [[Francúzsko|Francúzsku.]] Spinet je strunový klávesový nástroj, menší druh čembala, predchodca klavíru. Má klaviatúru umiestnenú na dlhšej strane pozdĺž strún.
Gastein Ladies
Gastein Ladies je ženský tenisový turnaj, ktorý sa koná v rakúskom Bad Gasteine. Je to turnaj typu International na okruhu WTA s celkovou dotáciou 220 000 $ a hrá sa na antuke od roku 2007.
Saint-Germain-au-Mont-d’Or
Saint-Germain-au-Mont-d’Or je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Denis-de-Méré
Saint-Denis-de-Méré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 832 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prohibícia v Spojených štátoch
Prohibícia v USA je pomenovanie pre snahu o úplný zákaz alkoholických nápojov v 20. rokoch 20. storočia v Spojených štátoch amerických.
Priebeh prohibície
Už pred 1. svetovou vojnou sa vytvorili v USA nátlakové skupiny (napr. Zväz kresťanských žien), ktoré požadovali zákaz pitia alkoholu - tvrdili, že alkohol je droga, ktorá ničí rodinný život a vedie k zločinnosti. V roku 1919 bol tzv. Volsteadov zákon o zákaze alkoholu v USA skutočne schválený. Účinok bol ale presne opačný: začalo sa piť ešte viac a zločinnosť narástla nevídaným tempom. Vznikli gangy zaoberajúce sa pašovaním alkoholu do USA. Takto sa dostal na zločinecký vrchol legendárny Al Capone. Volsteadov zákon spôsobil, že ľudia pili prakticky všetko, o čom sa domnievali, že obsahuje alkohol, čo malo za následok mnoho otráv. Situácia sa upokojila až v roku 1931, keď bol Al Capone zatknutý za neplatenie daní a odsúdený do Alcatrazu. V roku 1933 bolo v USA 3x viac tajných barov než v roku 1919. Prohibícia definitívne skončila 5. decembra 1933 vydaním 21. dodatku Ústavy USA.
Brauvilliers
Brauvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Sedisvakancia
náhľad|Znak [[Svätá stolica|Svätej stolice počas sedisvakancie]]
Brauvilliers
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sedisvakancia
Sedisvakancia (z ) je označenie obdobia, počas ktorého nie je obsadený cirkevný úrad – najčastejšie úrad diecézneho biskupa alebo pápeža. Kódex kánonického práva určuje postupy, ktorými sa menuje dočasný, alebo trvalý nástupca. V prípade dočasného nástupcu môžu byť jeho právomoci obmedzené, alebo podmienené súhlasom nadriadenej osoby, zboru poradcov, alebo potvrdeným definitívnym nástupcom.
Brauvilliers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viktor Svoboda
Viktor Svoboda (* 26. júl 1932, Bratislava – † 21. november 1993, Bratislava) bol slovenský kameraman.
TATRAVAGÓNKA
Podľa výročnej správy z roku 2009 vyrobila 2 234 vagónov a 5 763 podvozkov. V dvoch prevádzkach, v Poprade a v Trebišove zamestnáva viac ako 1 900 ľudí. Zamestnancov zastupuje OZ KOVO. Zoznam krajín zákazníkov vedie Rakúsko s 26 % predaja, Slovensko je na 8. mieste so 4 %.
Názvy a právne formy
Názvy a právne formy podniku od roku 1928 boli: Poznámka: Privatizáciou Vagónky Poprad, š. p. v roku 1994 prísne vzaté vznikli tri podniky: nielen TATRAVAGÓNKA, a. s., ale aj TATRASTROJ, a.s. (zanikol 2010) a Zamagurská strojáreň a vagónka a.s. (od r. 1997 ZASTROVA, a.s.). Všetky tri sú právnymi nástupcami bývalého štátneho podniku.
Produkcia Tatravagónky
Dôkazom komplexnosti vývoja a profesionality výrobných kapacít je viac ako 100 rôznych konštrukčných typov vagónov. Podvozky tvoria ďalšiu významnú súčasť portfólia. Úsek vývoja konštrukčne navrhol takmer 10 rôznych prevedení tohto výrobku.
Tatravagónka má samostatné výrobné haly, kde sa ročne vyprodukuje viac ako 6 tis. podvozkov. Tiež sa však zaoberá výrobou zváraných konštrukcií pre vozne osobnej prepravy. V podmienkach tejto výroby sú schopní vyrábať podskupiny z ocele a oceľovo-karbónových zliatin podľa existujúcej výrobnej dokumentácie, vrátane opracovania obrobku. Pre predĺženie životnosti staršieho vagóna a vylepšenie jeho úžitkových vlastností Tatravagónka ponúka prestavbu takýchto vagónov. Podľa rozsahu prestavby navrhne Tatravagónka buď ponechanie existujúceho schválenia, alebo získanie nového schválenia.
Tatravagónka vlastní povolenie na dodávku a distribúciu elektriny schválené úradom - URSO Bratislava č. 2006E 0144. Prevádzkuje miestnu distribučnú sústavu (MDS) a zároveň je dodávateľom elektriny v areáli podniku v Poprade. Na predaj elektriny používa aktuálne cenníky pre elektrinu a distribučné služby, ktoré má schválené úradom - URSO, podľa platných zákonov a vyhlášok pre daný rok.
Dejiny podniku
Počiatky podniku siahajú do roku 1922, kedy zámočnícka dielňa Halath a spol. získala objednávku na opravu nákladných vozov Česko-slovenských dráh. Po kríze v tridsiatych rokoch podnik obnovil činnosť pod menom Popradská vozovka, strojáreň a pidlikáreň. Po prevrate v roku 1948 sa podnik zaradil do česko-slovenského koncernu Vagónka TATRA Smíchov sídliaceho v Prahe. Jeho význam však naďalej vzrastal. V roku 1952 sa popradská firma stala výhradným výrobcom podvozkov pre vagónky celého Česko-Slovenska. V sedemdesiatych rokoch sa spoločnosť stala najväčším výrobcom vagónov v Česko-Slovensku, vrchol dosiahla s 4 000 vagónmi. V osemdesiatych rokoch sa produkcia vyšplhala na 10 500 vagónov ročne. V roku 1990 vznikol štátny podnik Vagónka Poprad, ktorý sa v roku 1994 pretransformoval na akciovú spoločnosť. V roku 2006 sa spoločnosť Optifin Invest stala majoritným vlastníkom Tatravagónky Poprad. Postupne rozšírili svoje portfólio o Vagónku Trebišov, 49,555 % poľskej Fabryky Wagonów Gniewczyna a srbskej Bratsvo Subotica. V roku 2018 odkúpil 50 % Tatravagónky strategický investor, čím sa spoločnosť stala súčasťou skupiny Budamar Logistic.
Vagónka Trebišov
Vagónka Trebišov bola kúpená majoritným vlastníkom TATRAVAGÓNKY Optifin Invest v roku 2008. K 31.12.2009 došlo k zlúčeniu Vagónky Trebišov s TATRAVAGÓNKOU, a. s. Počet zamestnancov spojenej firmy dosiahol 2 219, z toho 1 855 v Poprade a 364 v Trebišove. Do konca roku 2009 bola Vagónka Trebišov, a. s. „sesterská firma“. Postupne sa zamedzilo duplicitnej výrobe.
Striebornica (prítok Radiše)
Striebornica je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, meria 2,9 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Nitrické vrchy, v časti Rokošské predhorie, na juhojuhozápadnom svahu Melkovej (586,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 355 m n. m.
Opis toku
Najprv tečie severozápadným smerom, preteká rovnomennou dolinou a ďalej sa stáča západným smerom. Následne preteká rekreačným strediskom s chatovou osadou a kúpaliskom, pričom prechodne tečie na juhozápad. Potom sa esovito stáča, tečie cez ďalšiu chatovú osadu s horárňou Striebornica na ľavom brehu, stáča sa na juhozápad a vteká do výbežku Nitrianskej pahorkatiny, časti Bánovská pahorkatina. Na severnom okraji intravilánu obce Uhrovec sa v nadmorskej výške cca 245 m n. m. vlieva do Radiše. Nepriberá žiadne prítoky.
Narnia (hudobná skupina)
Narnia je kresťanská progresívna powermetalová skupina založená gitaristom Carlom Johanatanom Grimmarkom a spevákom Christianom Liljegrenom. Skupina bola založená v Švédskom Jönköpingu v roku 1996.
Cementit
Je extrémne tvrdý a oteruvzdorný (asi 10× tvrdší ako oceľ) ale aj veľmi krehký. Samotný sa dá obrábať len brúsením. Cementit, ako súčasť ocele a liatin zvyšuje pevnosť základnej hmoty, tvrdosť a odolnosť voči opotrebeniu, zhoršuje však obrobiteľnosť ocele resp. liatiny. Cementit je najtvrdšia zložka v tavenine - surovom železe. Kryštály cementitu majú svetlú farbu. Vyskytuje sa v oceli s obsahom uhlíka väčším ako 0,8% (v nástrojových oceliach).
Cementit je v tavenine ocele metastabilný. Pri veľmi pomalom ochladzovaní nevzniká cementit ale grafit (take pomalé ochladenie nie je v metalurgickej praxi praktický možné). Pri dlhodobej výdrži za zvýšených teplôt dochádza ku grafitizácii cementitu t. j. mení sa na grafit a ferit. Na to či vznikne cementit alebo grafit ma vplyv hlavne celkový obsah uhlíka v roztavenom železe. Množstvo a rýchlosť vzniku cementitu v tavenine ovplyvňuje aj prítomnosť legovacích prvkov napr. mangánu, chrómu (chrómovy cementit).
Zoznam obcí Gemersko-malohontskej župy
Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Gemersko-Malohontskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom. V zátvorke sú obce historického Malohontu.
Chlumeckého ulica
Ulica je situovaná v smere sever-juh. Na severnom konci ústi do Ružinovskej ulice. Je križovaná Exnárovou ulicou. Na východnej strane do nej ústi Šándorova ulica. Na južnom konci končí v areáli Základnej školy Borodáčova 2.
Cementit
V železných zliatinách rozlišujeme:
Chlumeckého ulica
Ulica je prejazdná po križovatku so Šándorovou ulicou. Ďalej pokračuje ako chodník až k areálu Základnej školy Borodáčova 2.
Zoznam obcí Gemersko-malohontskej župy
Okres Brezno
Chlumeckého ulica
Na začiatku ulice pri križovatke s Ružinovskou ulicou sa na západnej strane nachádza areál Geografického a kartografického ústavu. Južne od križovatky s Exnárovou ulicou sa na západnej strane rozkladá rozsiahla parková plocha s ihriskami a na východnej strane ulicu lemuje dlhý obytný panelový dom zo 60. rokov 20. storočia. Južne od križovatkou so Šándorovou ulicou ulica prechádza medzi areálom Cirkevnej materskej školy na západnej strane a areálom Základnej školy Borodáčova 2 na východnej strane.
Zoznam obcí Gemersko-malohontskej župy
Okres Gelnica
Okres Lučenec
Okres Poltár
Okres Poprad
Okres Revúca
Okres Rimavská Sobota
Okres Rožňava
Lago de Coatepeque
Lago de Coatepeque (aztéčtina cōātepēc - na haďom kopci) je jazero vulkanického pôvodu, nachádzajúce sa v južnej časti Salvádora. S plochou hladiny je to jedno z naväčších jazier v krajine. Na západnej strane jazera sa nachádza ostrov Teopan, obradné miesto mayskej civilizácie.
Jazero leží v staršej kaldere s rozmermi 7 ×, ktorá vznikla sériou explozívnych erupcií pred 72 až 57 000 rokmi, jej steny sú na západnej strane prerušené erupciami nedaľekej sopky Santa Ana. Postkalderové štádium aktivity dalo za vznik viacerým lávovým dómom bazaltového, alebo ryodacitového zloženia. Najmladší z tejto série je Cerro Pacho, ktorého vek je odhadovaný na 10 000 rokov. V súčasnosti sú jedinými dôkazmi nedávnej vulkanickej činnosti viaceré termálne pramene v okolí brehov jazera.
Zoznam nositeľov Nobelovej ceny za fyziku
Toto je zoznam nositeľov Nobelovej ceny za fyziku od roku 1901 po súčasnosť.
Panské Dubenky
Panské Dubenky sú obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 107 obyvateľov, z toho 53 mužov a 54 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,3 roka (muži 43,2 roka, ženy 45,4 roka).
Osoby, ktoré vyhľadali zdravotnícke služby kvôli vyšetreniu (MKCH-10)
Podkapitola Osoby, ktoré vyhľadali zdravotnícke služby kvôli vyšetreniu (Z00-Z13) je súčasťou XXI. kapitoly 10. revízie Medzinárodnej klasifikácie chorôb - Faktory ovplyvňujúce zdravotný stav a styk so zdravotníckymi službami. Poznámka: Nezahŕňa:
Podkapitola zahŕňa nasledujúce kategórie: Z00 CELKOVÉ VYŠETRENIE OSÔB BEZ ŤAŽKOSTÍ A BEZ UVEDENEJ DIAGNÓZY
Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa:
Zahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Zahŕňa:
Z02 VYŠETRENIE NA ADMINISTRATÍVNE ÚČELY Zahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa:
Z03 LEKÁRSKE POZOROVANIE A ZHODNOTENIE PRE PODOZRENIE Z CHOROBY A ODCHÝLKY
Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Zahŕňa:
Z04 VYŠETRENIE A POZOROVANIE PRE INÉ PRÍČINY
Zahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Zahŕňa: Zahŕňa: Zahŕňa:
Z08 NÁSLEDNÉ VYŠETRENIE PO LIEČBE ZHUBNÉHO NÁDORU
Zahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa:
Z09 NÁSLEDNÉ VYŠETRENIE PO LIEČBE INÝCH CHORÔB AKO ZHUBNÝCH NÁDOROV
Z10 RUTINNÁ CELKOVÁ ZDRAVOTNÁ KONTROLA DEFINOVANEJ SUBPOPULÁCIE
Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa:
Z11 ŠPECIÁLNE SKRÍNINGOVÉ VYŠETRENIE NA INFEKČNÉ A PARAZITÁRNE CHOROBY Nezahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa:
Z12 ŠPECIÁLNE SKRÍNINGOVÉ VYŠETRENIE NA NÁDOROVÉ CHOROBY Nezahŕňa: Nezahŕňa:
Z13 ŠPECIÁLNE SKRÍNINGOVÉ VYŠETRENIE NA INÉ CHOROBY A PORUCHY Zahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa: Zahŕňa: Nezahŕňa:
Mark Streit
Mark Streit (* 28. február 1976, Englisberg, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca. Streit hrával v Švajčiarsku za HC Fribourg-Gottéron, HC Davos a ZSC Zürich Lions, neskôr sa presadil v NHL. Bol aj kapitánom tímu New York Islanders.
Klubový hokej
Bol draftovaný v roku 2004, od sezóny 2005/06 hrával za Montreal Canadiens. V lete 2008 podpísal päťročný kontrakt s klubom New York Islanders, mal by podporiť presilovky tímu.
Reprezentácia
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 7.
Slovenská jazykovedná spoločnosť pri Slovenskej akadémii vied
Slovenská jazykovedná spoločnosť pri SAV je dobrovoľné, výberové združenie slovenských vedeckých a odborných pracovníkov v oblasti slovakistiky, slavistiky, všeobecnej jazykovedy, fonetických a iných príbuzných disciplín so sídlom v Bratislave. Ako priamy právny nástupca nadväzuje na činnosť Združenia slovenských jazykovedcov pri SAV a na činnosť predchádzajúcich obdobných jazykovedných spoločností (Slovenská jazykovedná spoločnosť a Bratislavský lingvistický krúžok).
Vlastimil Brodský
Vlastimil Brodský, priateľmi a kolegami prezývaný Bróďa (* 15. december 1920, Hrušov nad Odrou – †  20. apríl 2002, Slunečná) bol český herec, dlhoročný člen hereckého súboru Divadla na Vinohradech.
Životopis
Vrátil sa späť do Větrníka a v máji 1946 odišiel s niekoľkými hercami do Divadla satiry (vtedy ešte nepôsobilo na svojej neskoršej scéne vo Vodičkovej ulici), kde pôsobil v sezóne 1946 - 47 a na chvíľu sa potom ešte vrátil k E. F. Burianovi do divadla D47.
Sklamaný vtedajším umeleckým a politickým smerovaním svojho majstra prešiel nakoniec so skupinou mladých hercov (O. Krejča, A. Hegerlíková, Z. Řehoř, Z. Dítě) za Jiřím Frejkom, do Divadla na Vinohradech kde zotrval aj po Frejkovom odchode a po vzniku Divadla československej armády a bol členom súboru až do roku 1990 a aj neskôr tu pôsobil ako stály hosť.
V postavách, ktoré stvárnil, objavoval ľudskú obyčajnosť, svoje postavy vystihoval poetickou skratkou, jeho komika bola označovaná za neobyčajne ľudskú. Býval charakterizovaný ako tragikomický typ herca.
Od roku 1946 sa objavoval pravidelne vo filme. Spolupracoval napr. s Otakarom Vávrom, Martinom Fričom a našiel spoločný umelecký pohľad so Zdeňkom Podskalským, v ktorého niekoľkých filmoch sa neskôr objavil. Ako jediný český herec získal cenu Berlínskeho medzinárodného filmového festivalu Zlatý medveď za rolu v nemeckom filme Jakub lhář, zápornú postavu si zahral aj v oscarovej snímke Ostře sledované vlaky. V roku 2002 získal Českého leva za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe vo filme Babí léto.
Bol tiež výborným rozhlasovým a dabingovým hercom, niekoľko desiatok rokov pôsobil vČeskoslovenskom rozhlase ako populárny škriatok Hajaja, ktorý čítal každý deň deťom rozprávky na dobrú noc. Na gramofónových platniach vyšli Hajajovy pohádky (Supraphon), Brodský nahovoril tiež napr. postavu Švejka v Osudech dobrého vojáka Švejka (Ultraphon), Bondyho vo Válce s mloky (Supraphon), alebo tatka Šmolku v seriáli Šmolkovia.
Z rozvedeného prvého manželstva s tenistkou Bíbou Křeplkovou pochádza jeho syn Marek Brodský a z rozvedeného druhého manželstva s herečkou Janou Brejchovu pochádza jeho dcéra Tereza Brodská, herečka.
Dňa 20. apríla 2002 spáchal samovraždu.
Je po ňom pomenovaná ulica v Prahe.
Pochovaný je spolu s rodičmi v Slnečnej, kde mal chalupu, na tamojšom cintoríne.
Film
thumb|upright=1.4|Vlastimil Brodský s manželkou Janou Brejchovou v Berlíne pri premiére filmu Jakub lhář (17. apríl 1975)
Bátka
Bátka je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Saint-Germain-sur-l’Arbresle
Saint-Germain-sur-l’Arbresle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2007
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2007 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 2007, ktoré sa uskutočnili v Belgicku a Luxembursku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 13. mája do 9. septembra 2006. Zúčastnilo sa jej 25 národných tímov a skladala sa z troch kôl, v ktorých družstvá súťažili o 9 miest na záverečný turnaj. Na majstrovstvá Európy postúpili víťazi skupín 2. kola a víťazi play-off.
Priamy postup
Priamo na ME postupilo družstvo hostiteľskej krajiny a 6 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 2005:
Marco Bührer
Marco Bührer (* 9. október 1979) je bývalý švajčiarsky hokejový brankár. Meria 179 cm a váži 82 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.
Reprezentácia
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, do brány sa však nedostal. Na drese nosil číslo 44.
Borodáčova ulica
Borodáčova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa slovenského divadelného režiséra, herca, pedagóga a prekladateľa Janka Borodáča (1892 – 1964).
Popis
Ulica je situovaná v smere západ-východ. Na západnom konci slepo končí v areáli Základnej školy Borodáčova 2. V blízkosti západného konca do nej z južnej strany ústi spojka s rovnobežnou Bancíkovej ulicou. V blízkosti východného konca na južnej strane do ulice ústi Ondrejovova ulica. Na východnom konci slepo končí na hranici panelovej zástavby sídliska.
Na ulici sa nachádza základná škola a bytové domy. Ulica je prejazdná po celej dĺžke.
Bréhéville
Bréhéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Salmán (Saudská Arábia)
Salmán (iné mená pozri nižšie; * 31. december 1935, Rijád) je kráľ Saudskej Arábie, ktorý vládne od 23. januára 2015. Zastával funkciu ministra obrany krajiny. Má povesť bezúhonného človeka a úspešného sudcu v rozhodovaní rodinných sporov.
Meno
Jeho meno sa uvádza v tvaroch: Namiesto tvaru ibn môžu byť iné varianty prepisu (napr. bin) - pozri článok ibn. Namiesto tvaru Abd al-Azíz môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd al-Azíz. Namiesto tvaru Abd ar-Rahmán môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd ar-Rahmán. Namiesto tvaru Suúd môžu byť iné varianty prepisu (Su′úd, Saúd, Sa′úd) - pozri v článku Saúdovci.
Život
Korunným princom sa stal po smrti svojho brata Najífa, ktorý zomrel v roku 2012.
Salmánovým nástupcom na tróne by sa mal stať jeho nevlastný brat Mukrín (* 1945).
Rodina
Otcom Salmána je rovnako ako v prípade väčšiny predchádzajúcich saudských kráľov Abd al-Azíz ibn Saud. Jedným z jeho synov je astronaut Sultán bin Salmán, ktorý sa zúčastnil na piatom lete raketoplánu Discovery v júni 1985.
Rakovec (prítok Radiše)
Rakovec je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, má dĺžku 2 km a je tokom VI. rádu.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv na západ, vteká do Kšinianskej kotliny, kde tečie západoseverozápadným smerom. Tu tečie v blízkosti osady Rakovec na pravom brehu, esovito sa stáča a z pravej strany priberá prítok (324,8 m n. m.) od osady Hajšovci. Napokon sa oblúkom stáča juhozápadným smerom a južne od obce Kšinná sa v nadmorskej výške cca 297,5 m n. m. vlieva do Radiše.
Brusné
Brusné môže byť:
Saint-Denis-Maisoncelles
Saint-Denis-Maisoncelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 102 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spoveď
V katolíckej, východných pravoslávnych a orientálnych pravoslávnych cirkvách je spoveď osobná a veriaci sa spovedajú u kňaza alebo biskupa. V týchto cirkvách je spoveď sviatosťou a je vnímaná ako uzmierenie s Bohom aj s Cirkvou.
V anglikánskych a starokatolíckych cirkvách má spoveď charakter hromadnej spovede (vyznanie hriechov Bohu v srdci, spoločná kajúca modlitba a hromadné rozhrešenie všetkým prítomným) aj osobná (vyznanie sa kňazovi alebo biskupovi). Aj tieto cirkvi chápu spoveď ako sviatosť.
V luteránskych cirkvách je spoveď taktiež hromadná, no osobná spoveď duchovnému je tiež možná. Luteránska teológia však spoveď nepovažuje za sviatosť. V iných protestantských cirkvách je spoveď hromadná, bez osobnej spovede. V evanjelikálnych a letnično-charizmatických zboroch je skôr používaný pojem vyznanie hriechov.
Podľa psychoterapeutiky je spoveď prostriedok proti tomu, aby hriechy upadli do nevedomia. Vedomé premietnutie tu má dvojaký blahodarný účinok: po prvé sme si vedomí konfliktu (hriechu) a po druhé zabránime jeho potlačeniu, takže sa nepremení na utrpenie, ktoré nepoznáme. Bremeno kladieme na Boha, ktorý pozná každý druh riešenia.
Spoveď v katolíckej cirkvi
Ako každá Sviatosť, aj pokánie má matériu, formu, vysluhovateľa a prijímateľa.
Matériou pre túto sviatosť je aspoň jeden hriech (aj všedný). Zatajenie ťažkého hriechu v spovedi znamená neplatnosť spovede a svätokrádež. Ľahké hriechy veriaci vyznávať nemusí, ale odporúča sa to. Bez vyslovenia aspoň jediného hriechu nie je možné udeliť rozhrešenie.
Forma, ktorou sa udeľuje rozhrešenie, čiže zbavenie sa hriechov, znie takto:
''Milosrdný Boh Otec, ktorý smrťou a zmŕtvychvstaním svojho Syna zmieril svet so sebou a zoslal Ducha Svätého na odpustenie hriechov, nech ti službou Cirkvi udelí odpustenie a pokoj. A ja ťa rozhrešujem od tvojich hriechov v mene Otca i Syna i Ducha Svätého.''
Vysluhovateľom sviatosti pokánia je kňaz, alebo biskup. Každý kňaz však musí mať "licenciu" od svojho biskupa, aby mohol v mene Cirkvi odpúšťať hriechy. Mimoriadny vysluhovateľ v tomto prípade neexistuje, a to ani v prípade nebezpečenstva smrti.
Prijímateľom je hriešny človek, ktorý je na spoveď pripravený a má snahu sa zmeniť. Aj kňazi sa medzi sebou vzájomne spovedajú.
Spoveď sa väčšinou koná v tzv. spovedálnici, čo je zariadenie špeciálne určené na spovedanie. V minulosti boli tieto zariadenia často konštruované tak, aby kajúcnik nevidel spovedajúceho kňaza. V moderných kostoloch sú spovedálnice oddelené od hlavnej lode kostola, aby sa zabránilo "odpočúvaniu" hriechov inými veriacimi. V takých spovedálniciach sa väčšinou nachádza stolička pre kňaza, kľakadlo pre kajúcnika (alebo aj stolička pre starších ľudí), na stene sa nachádza kríž a obraz milosrdného Ježiša. Žiaden liturgický predpis však o priestore na spovedanie nehovorí, preto sú možné aj hromadné spovede (napr. pred Vianocami, alebo pred Veľkou nocou), ako aj spoveď na hocijakom mieste (v aute, na túre, v prírode, ...)
Spovedné tajomstvo je dôležitým aspektom každej spovede. To, čo sa povie medzi prvotným prežehnaním až po rozhrešenie, je prísne dôverné a kňaz nič z toho nesmie nikomu prezradiť a to pod hrozbou exkomunikácie samotným skutkom (latae sententiae). Spovedné tajomstvo musí zachovávať aj kajúcnik, ba aj iný veriaci, ktorý by nedopatrením počul niečo zo spovede iného človeka. Títo však nie sú viazaní pod trestom exkomunikácie.
Rehoľné pravidlá
Rehoľné pravidlá (iné pomenovania regula (rehoľa), konštitúcie) sú súborom pravidiel pre asketický život založený na evanjeliových radách chudoby, čistoty a poslušnosti, ktoré potvrdila cirkevná autorita, a ktoré sa osoby zasväteného života dobrovoľne zaviazali dodržiavať.
V rímskokatolíckej cirkvi sú známe najmä:
Vo východných cirkvách je najviac rozšírená regula sv. Bazila Veľkého. V byzantskej epoche bolo rozšírených mnoho monastierskych pravidiel. Ale najvýznamnejšie boli jeruzalemské a studitské.
Jeruzalemské pravidlá (pravidlá prepodobného Sávu Posväteného) – boli ovplyvnené pravidlami sv. Pachomia a sv. Bazila Veľkého. Boli napísané pre mníchov, ktorí žili v rozptýlených jaskyniach – kéliách a v cerkvi sa schádzali spolu iba na spoločných bohoslužbách.
Studitské pravidlá (pravidlá prepodobného Teodora Studitu) – boli napísané pre mníchov žijúcich v mestskom monastieri pod vedením jedného igumena. Na Rusi ich zaviedol prepodobný Teodóz Pečerský v Kyjevo-Pečerskej lavre.
Doprava v Bratislave
Väčšiu koordináciu všetkých systémov hromadnej dopravy zabezpečuje Integrovaný dopravný systém v Bratislavskom kraji od roku 2015.
Paneurópske koridory a koridory TEN-T
Cestná časť paneurópskeho dopravného koridoru č. IV je vedená po diaľnici D2 (smerom z Česka) a následne prechádza na diaľnicu D4 v diaľničnej križovatke D2 – D4 Jarovce a pokračuje k cestnému hraničnému prechodu Bratislava – Petržalka – Kopčany (Slovensko) – Kittsee (Rakúsko), kde nadväzuje na rakúsku diaľnicu A6. Železničná časť je vedená po železnici ŽSR 110 (Bratislava hl.st. – Kúty – Břeclav hl.n. (SŽDC)) až po ŽST Bratislava hlavná stanica, odkiaľ prechádza po spojovacej trati medzi železničnými stanicami Bratislava hlavná stanica a Bratislava-Nové mesto a ďalej po železničnej trati ŽSR 132 (Bratislava hl.st. – Bratislava-Petržalka – Rajka (MÁV)) až po ŽST Bratislava-Petržalka, odkiaľ pokračuje po železničnej trati ŽSR 137 (Bratislava-Petržalka – Kittsee (ÖBB)) a cez železničný hraničný priechod na tejto trati Bratislava – Petržalka – Kopčany (Slovensko) – Kittsee (Rakúsko) von z mesta aj štátu.
Cestná časť paneurópskeho dopravného koridoru č. V (iba vetva A) je vedená po diaľnici D1 v celom úseku na území mesta Bratislava a ukončená v diaľničnej križovatke D2 – D1 Bratislava – Petržalka – Pečňa. Železničná časť je vedená po železničnej trati ŽSR 120 (Bratislava hl.st. – Žilina ( – Košice) ) a je ukončená v železničnej stanici Bratislava hlavná stanica. Obe ukončenia vetvy (cestné aj železničné) nadväzujú na tú-ktorú časť (cestnú alebo železničnú) paneurópskeho dopravného koridoru č. IV.
Paneurópsky dopravný koridor č. VII je rieka Dunaj, medzinárodná plavebná trasa.
Transeurópske koridory siete TEN-T č. IV a V v podstate kopírujú trasu paneurópskych dopravných koridorov č. IV, resp. V.
Koridor TEN-T č. XVII bol navrhnutý ako začlenenie vetvy LGV-Est do siete TEN-T. Koridor LGV-Est je súčasťou francúzskej siete koridorov pre vlaky TGV, pričom je vedený na trase Paríž – Lyon a mal by byť predĺžený cez Mníchov do Viedne a následne až po ŽST Bratislava-Petržalka (existujú aj návrhy na predĺženie až po ŽST Bratislava hlavná stanica, pozri Nosný systém mestskej hromadnej dopravy v Bratislave).
Cestná doprava
vľavo|náhľad|Diaľnica na [[Einsteinova ulica|Einsteinovej]] Cez Bratislavu vedú tri diaľnice, D1, D2 a D4. Cez Dunaj vedie na území Bratislavy šesť mostov (Prístavný most, Most Apollo, Starý most, Most SNP, Most Lanfranconi, Lužný most) z toho tri (Prístavný most, Most Lanfranconi,Lužný most) sú diaľničné. Historickým jadrom mesta dôležité tepny nevedú, ale ho obchádzajú, historické centrum je pre automobilovú dopravu uzavreté a má charakter pešej zóny. V Bratislave začína diaľnica D1, ktorá ju spája s mestami Trnava, Piešťany, Nové Mesto nad Váhom, Trenčín, Považská Bystrica a Žilina, ďalej vedie nesúvisle úsekoch cez Ružomberok, Liptovský Mikuláš až do Prešova a Košíc k štátnej hranici s Ukrajinou. Diaľnica prechádza horným podlažím Prístavného mostu a v úseku od napojenia mestskej komunikácie Einstainova cez Prístavný most až po MÚK Bratislava – Prievoz ňou peážuje aj cesta I. triedy 61. Diaľnicou navyše na území mesta Bratislava v celom úseku peážuje aj Európska cesta druhej triedy E571, dve Európske cesty prvej triedy E58 a E75 a cestná časť vetvy A paneurópskeho dopravného koridoru č. V.
S Českom a Maďarskom Bratislavu spája diaľnica D2, ktorá vedie z Brna cez Kúty, Malacky a Bratislavu až k cestnému hraničnému prechodu Bratislava – Čunovo (Slovensko) – Rajka (Maďarsko), kde nadväzuje na diaľnicu M15. Súčasťou diaľnice je aj bratislavský tunel Sitina spájajúci Mlynskú dolinu a Lamač, ktorý výrazne odľahčil dopravu na križovatke na Patrónke, kde sa predtým tvorili v špičke niekoľkohodinové zápchy. Tunel bol pre dopravu otvorený 24. júna 2007. Diaľnica prechádza aj cez Most Lanfranconi a v úseku od MÚK Bratislava – Mlynská dolina až po diaľničnú križovatku D2 – D1 Bratislava – Petržalka – Pečňa peážuje aj cesta I. triedy 2, na území mesta Bratislava v celom úseku diaľnicou peážuje Európska cesta prvej triedy E65, medzi cestným hraničným prechodom Bratislava – Čunovo (Slovensko) – Rajka (Maďarsko) až po diaľničnú križovatku D2 – D1 Bratislava – Petržalka – Pečňa aj Európska cesta prvej triedy E75, v úseku medzi diaľničnými križovatkami D2 – D4 Jarovce a D2 – D1 Bratislava – Petržalka – Pečňa aj Európska cesta prvej triedy E58 a v celom úseku na území mesta Bratislava okrem úseku medzi diaľničnou križovatkou D2 – D4 Jarovce a cestným hraničným prechodom Bratislava – Čunovo (Slovensko) – Rajka (Maďarsko) aj cestná časť paneurópskeho dopravného koridoru č. IV.
Pri mestskej časti Jarovce je na D2 napojená D4 vedúca k rakúskej hranici, kde nadväzuje na diaľnicu A6 do Viedne. Diaľnicou aktuálne v celom úseku na území mesta Bratislava peážuje Európska cesta prvej triedy E58 a cestná časť paneurópskeho dopravného koridoru č. IV. Pripravuje sa predĺženie tejto diaľnice, ktorá po dokončení bude tvoriť vonkajší diaľničný obchvat Bratislavy. Vedie južne od Petržalky, cez novovybudovaný most nad Dunajom, za ktorým sa na ňu napája Rýchlostná cesta R7 smerujúca na južné Slovensko. D4 pokračuje pokračovať poza letisko, kde sa následne stretne s D1 a za Račou bude vchádzať do cca 10 kilometrov dlhého tunela Karpaty. Následne bude križovať D2, a na štátnej hranici s Rakúskom sa napojí na Rýchlostnú cestu S8 - Marchfeld Schnellstraße. Táto diaľnica je značne potrebná pre mesto už teraz, pretože vnútorný obchvat v časoch špičky nezvláda veľký nápor vozidiel a vznikajú zápchy, najmä na Prístavnom moste, cez ktorý denne prejde okolo 120 000 vozidiel. S výstavbou prvého úseku (po stret s diaľnicou D1) sa už začalo, rovnako ako s výstavbou rýchlostnej cesty R7 v úseku od existujúcej MÚK Bratislava – Prievoz (ktorá bude prestavaná na diaľničnú križovatku) po križovanie s budúcou D4.
V Bratislave sa nachádza ešte jedna európska cesta, Európska cesta druhej triedy E571, ktorá na území mesta Bratislava v celom úseku peážuje po ceste I. triedy 63.
Cez Bratislavu vedú aj tri cesty I. triedy, 2, 61 a 63.
Hlavnou autobusovou stanicou je autobusová stanica Mlynské Nivy, ktorej stará budova bola v roku 2017 asanovaná a začalo sa s výstavbou novej, ktorá sa bude volať Stanica Nivy. Jej dokončenie je naplánované na rok 2020. Dočasná autobusová stanica sa nachádza na Bottovej ulici, hneď oproti pôvodnej budove.
Centrum mesta je vybavené moderným rádiovým parkovacím systémom, ktorý zabezpečuje navádzanie vodičov na voľné parkoviská v meste.
Železničná doprava
náhľad|[[Železničná stanica Bratislava-Petržalka: Pohľad na 2. nástupište]] V Bratislave sa nachádza 80 kilometrov železničných tratí. Cez mesto prechádzajú alebo tu začínajú tieto trate: ŽSR 101 (Devínska Nová Ves – Marchegg (ÖBB)), ŽSR 110 (Bratislava hl.st. – Kúty – Břeclav hl.n. (SŽDC)) (Paneurópsky dopravný koridor č. IV, železničná časť), ŽSR 120 (Bratislava hl.st. – Žilina ( – Košice) ) (Paneurópsky dopravný koridor č. V, vetva A, železničná časť), ŽSR 130 (Bratislava hl.st. – Štúrovo – Szob (MÁV)), ŽSR 131 (Bratislava hl.st. – Komárno – Komárom (MÁV)), ŽSR 132 (Bratislava hl.st. – Bratislava-Petržalka – Rajka (MÁV)) (Paneurópsky dopravný koridor č. IV, železničná časť v úseku od ŽST Bratislava hlavná stanica po ŽST Bratislava-Petržalka) a ŽSR 137 (Bratislava-Petržalka – Kittsee (ÖBB)) (Paneurópsky dopravný koridor č. IV, železničná časť).
Celkovo sa území mesta Bratislava nachádza 14 železničných staníc a 3 železničné zastávky, ktoré zabezpečujú železničné spojenie s celým Slovenskom. Hlavná železničná stanica sa nachádza na okraji Starého Mesta v blízkosti Šancovej ulice. Stanica ponúka širokú škálu destináciu, a to vrámci vnútroštátnej aj zahraničnej prepravy.
Medzi ďalšie dôležité železničné stanice a zastávky na území mesta patria:
Bratislava-Petržalka, ktorá vypravuje predovšetkým vlaky do Viedne. Stanica však nezaznamenala taký rozmach ako sa predpokladalo. Zmena by mohla nastať po spustení premávky na koridore TEN-T XVII (LGV-Est) (Bratislava – Paríž).
Železničná zastávka Bratislava-Vinohrady, na ktorej zastavuje väčšina diaľkových vlakov, kvôli tomu, že má pre časť obyvateľstva mesta lepšiu polohu ako Hlavná stanica. V jej bezprostrednej blízkosti sa nachádza aj železničná stanica Bratislava predmestie, ktorá sa nachádza na staršej trati smerujúcej na pôvodnú hlavnú stanicu (trať sa zachovala po bývalú ŽST Bratislava-Filiálka, avšak premávka iba po ŽST Bratislava predmestie, odkiaľ vlaky odbáčajú na ŽST Bratislava-Nové Mesto.