cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikuláš Konček
Životopis
Pozornosť si zaslúži aj publikačná činnosť prof. Končeka. Ešte počas pražského pobytu preložil a aktualizoval učebnicu synoptickej meteorológie S. P. Chramova, ktorá vyšla v roku 1937 pod názvom Úvod do synoptického rozboru počasia. Veľkú úlohu zohrala jeho monografia Teplotné pomery Bratislavy, ktorá vyšla v roku 1956. Mikuláš Konček je spoluautorom monografií Sneh a snehová pokrývka na Slovensku ( 1964), Klíma Tatier ( 1964) a Klíma a bioklíma Bratislavy ( 1979). Spolu uverejnil 70 vedeckých prác, z toho 11 knižných publikácií. Prof. Konček nebol typom kabinetného vedca. Svedčí o tom skutočnosť, že napísal tiež vyše 130 populárno-vedeckých štúdií a článkov. Udržiaval čulé medzinárodné kontakty a koncom päťdesiatych rokov inicioval usporadúvanie medzinárodných konferencií o meteorológii Karpát – prvá z nich sa konala v roku 1959 v Smoleniciach. Dr. Mikuláš Konček stál tiež pri zrode záujmových odborných zoskupení. Bol spoluzakladateľom a dlhoročným predsedom Československej meteorologickej spoločnosti pri ČSAV ( 1959– 1973) a Slovenskej meteorologickej spoločnosti pri SAV ( 1967– 1975). Pri zostavovaní Encyklopédie Slovenska viedol lexikálnu skupinu Klíma a počasie.
Vedecké, pedagogické a organizátorské zásluhy prof. Končeka boli ocenené doma i v zahraničí. V rokoch 1960–1967 bol členom Výkonného výboru Medzinárodnej asociácie meteorológie a fyziky ovzdušia Medzinárodnej geodetickej a geofyzikálnej únie. Stal sa čestným členom Maďarskej meteorologickej spoločnosti (1961), Poľskej meteorologickej a hydrologickej spoločnosti (1962), Nemeckej meteorologickej spoločnosti (1967), bol členom americkej i rakúskej meteorologickej spoločnosti. V roku 1975 prof. Končeka zvolili za čestného člena Zemepisnej spoločnosti pri ČSAV a Geografickej spoločnosti pri SAV. Jeho práca bola ocenená celým radom medailí, cien a vyznamenaní. Zomrel 16. augusta 1982 v Bratislave.
Na jeho počesť je pomenovaná planétka (3003) Konček.
Cartouche
Cartouche môže byť:
Mikuláš Konkoly-Thege
Mikuláš Konkoly-Thege (* 20. január 1842, Pešť, Uhorsko – † 17. február 1916, Budapešť ) bol maďarský fyzik a astronóm.
Životopis
Detstvo prežil v Starej Ďale (dnešné Hurbanovo), už ako 15-ročný skonštruoval vlastný parný stroj. Po skončení stredoškolského štúdia v školskom roku 1857 – 1858 začal študovať na Univerzite v Budapešti fyziku, medzi jeho učiteľov patril aj Štefan Jedlik. Od roku 1860 pokračoval na štúdiu práva v Berlíne, kde v roku 1862 získal doktorát. Mal všestranné záujmy, získal diplomy lodného kapitána a strojvodcu. Po skončení štúdia odišiel na dvojročnú študijnú cestu po najznámejších observatóriách, aby sa zoznámil s ich činnosťou, odborným programom a prístrojovým vybavením a nadviazal osobné kontakty. Hvezdáreň v Starej Ďale, ktorú založil v roku 1871, sa za niekoľko rokov stala známa na celom svete. Od roku 1890 bol riaditeľom Štátneho ústavu pre meteorológiu a zemský magnetizmus v Budapešti.
Bol konštruktér mnohých astronomických prístrojov, preto Hurbanovo patrilo medzi najvýznamnejšie vedecké inštitúcie v Európe. Vo svojej vedeckej činnosti sa venoval pozorovaniu slnečných škvŕn, jasných komét (ich spektier), slnečných protuberancií, meteorov a určovaniu presného času. Systematicky vykonával aj geomagnetické a meteorologické pozorovania. Neskôr sa venoval astrofyzikálnemu výskumu - astrofotometrii, spektroskopii, výskumu slnečnej fotosféry a chromosféry, fotografovaniu hviezdokop, hmlovín, spektroskopickým a spektro-fotometrickým pozorovaniam. Jeho pozorovania Halleyho kométy z roku 1910 bolo ešte v polovici 80-tych rokov 20. storočia uvádzané v odbornej literatúre.
Dokladom jeho mimoriadnej vedeckej činnosti sú publikácie, ktoré boli priložené k návrhu dr. Konkolya za člena Uhorskej akadémie vied. Za 7-ročné obdobie publikoval 40 pôvodných vedeckých prác, na základe vlastných pozorovaní. Bol členom vedeckých spoločností ako Astronomische Gesellschaft, Royal Astronomical Society a iných. Za svoju záslužnú prácu dostal mnohé uznania a vyznamenania - čestný doktorát univerzity vo Philadelphii, Rad Pro Litteris et Artibus, pruský, würtenberský a srbský rad, ako aj zlaté medaily za fotografovanie hviezdnej oblohy. Dňa 18. mája 1899 venoval všetko zariadenie observatória štátu.
Kétšoproň
Kétsoprony je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Békešskočabianskom okrese.
Má rozlohu 5124 ha a žije tu 1536 obyvateľov (2007).
NGC 5848
NGC 5848 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 6. mája 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Ville-sur-Cousances
Ville-sur-Cousances je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5849
NGC 5849 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Kriket na Ázijských hrách 2014
Kriketový turnaj bol spochybňovaný a spočiatku organizačný výbor hier navrhol jeho odstránenie z programu hier, pretože bolo málo krajín, ktoré mali hrať na turnaji a tiež kvôli absencii kriketovej infraštruktúry. V prospech športu však zvíťazila jeho popularita a televízna sledovanosť.
Skupina B
Kuvajt vyhral zápas žrebom mincou.
Semifinále
* Srí Lanka vyhrala zápas žrebom mincou. * Zápas bol prerušený dažďom, Afganistan sa stal víťazom na základe matematikej Duckworth-Lewis metódy
Örebro HK
Örebro HK je švédsky hokejový klub, situovaný v meste Örebro. Od sezóny 2013 – 2014 je účastníkom najvyššej švédskej hokejovej ligySvenska hockeyligan (SHL; predtým Elitserien). Svoje domáce zápasy hrá na štadióne Behrn Arena s kapacitou 5 200 divákov.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Trenčín
thumb|Okres Trenčín
V okrese Trenčín sa nachádza 317 kultúrnych pamiatok. Nasleduje zoznam jednotlivých zoznamov pamiatok podľa obcí.
La Vergenne
La Vergenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Epel
Má rozlohu 1253 ha a žije tu 638 obyvateľov (2007).
Názov pochádza zo slova Pel, poľsky Peł, čo v dnešnej poľštine znamená blato či trasovisko.
Ville-sur-Saulx
Ville-sur-Saulx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 5850
NGC 5850 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. februára 1786.
Ville-sur-Saulx
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5850
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
Calvinet
Calvinet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Židovská škola
Židovská škola je škola židovskej cirkvi (obce); na Slovensku boli od stredoveku do polovice 20. stor.
Pre vyššiu náboženskú výchovu a vzdelanie a najmä na prípravu rabínov boli určené vyššie židovské školy - ješivy.
Teória automatického riadenia
Teória automatického riadenia je teória, ktorá skúma princípy fungovania a konštruovania riadiacich systémov.
Radňovice
Radňovice je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 340 obyvateľov, z toho 164 mužov a 176 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 40,3 roka, ženy 39,5 roka).
Jazykový systém
Jazykový systém je inventár jazykových prostriedkov s vyznačenými vzťahmi medzi nimi. Všeobecne sa uznáva, že jazykový systém je usporiadaný do niekoľkých rovín alebo plánov, ktoré sú medzi sebou späté a tvoria medzistupne medzi zvukovou podobou slov a viet, viazanou na ľudský hlas, a ich významom, viažúcim sa na skutočnosť a ľudskú myseľ.
Tiszakürt
Má rozlohu a žije tu 1414 obyvateľov (2010).
Mužská štvorhra na ABN AMRO World Tennis Tournament 2009
Mužská štvohra na ABN AMRO World Tennis Tournament 2009 sa hrala ako súčasť ABN AMRO World Tennis Tournament 2009 od 9. do 15. februára 2009. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili česko-indický pár Lukáš Dlouhý, Leander Paes 6-2 7-5. Pre Nestora to bol 56. a pre Zimonjića 24. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
NGC 5851
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Východné partnerstvo
Prvé stretnutie ministrov zahraničia zúčastnených krajín sa odohralo 8. decembra 2009 v Bruseli.
História
Východné partnerstvo má doplniť Severnú dimenziu a Úniu pre Stredomorie vytvorením fóra pre diskusie o vízových záležitostiach, voľnom obchode a dohodami o strategickom partnerstve s východnými susedmi EÚ, pričom sa vyhne kontroverznej téme prístupu do EÚ.
Bolo prediskutované na Európskej rade 19. a 20. júna 2008 spoločne s Úniou pre Stredomorie.
Členské štáty
Východné partnerstvo pozostáva zo šiestich postsovietskych štátov: Arménska, Azerbajdžanu, Bieloruska, Gruzínska, Moldavska, Ukrajiny a Európskej únie. Viedla sa polemika či prizvať do združenia Bielorusko, napokon dostalo pozvánku z obáv pred silnejúcim ruským vplyvom v krajine.
Gion
thumb|Gionská ulička thumb|Svätyňa Jasaka thumb|Gionská ulička thumb|Gejše v štvrti Gion Gion je štvrť ležiaca vo východnej časti japonského mesta Kjóto. Je to kjótska zábavná štvrť a taktiež preslávená štvrť gejší.
Divadlo Kabuki
Najskôr boli divadlá japonskej hry Kabuki pri nábreží rieky Kamo, no v 16. storočí sa presunuli východne od rieky. Divadlo Minamiza tam leží dodnes.
Gion a Gejše
Gion je posledné miesto v Japonsku, kde sa vyučujú Maiko na Gejše. V uličke Šimbaši sa nachádza veľa tradičných čajovní, kde Gejše dodnes robia spoločnosť politikom, riaditeľom rôznych spoločností a iným osobám.
Tacumi Daimjódžin
Tacumi Daimjódžin je malá svätyňa, kde sú na jej stenách kartičky s menami gionskych Gejš, ktoré sem prišli prosiť šintoistické božstvá o blahobyt.
Rodolfo Coria
Bol vedúcim vedeckým pracovníkom v prírodovednom múzeu Museo Argentino de Ciencias Naturales Bernardino Rivadavia v Buenos Aires, kde študoval u Josého Bonaparte. Založil Museo Municipal Carmen Funes v Plaza Huincul a bol jeho riaditeľom v rokcoh 1984 - 2007. Od roku 2007 pôsobí v argentínskej národnej rade pre výskum CONICET.
Okrem Patagónie sa zúčastnik aj expedícii v Antarktíde a Ázii. Tiež účinkoval v niekoľkých filmoch o dinosauroch.
Je členom niekoľkých paleontologických a vedeckých spoločností a je považovaný za jedného z najvýznamnejších juhoamerických paleontológov.
Villécloye
Villécloye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohyb (filozofia)
Pohyb je rozlične definovaný pojem či kategória vo filozofii; v najširšom a pôvodnom zmysle je to zmena, stávanie (sa), zahŕňa teda všetky zmeny a procesy vo vesmíre (v prírode, ľudskej spoločnosti aj psychike), v najužšom zmysle je to len mechanický pohyb.
Pohyb jedna zo základných filozofických tém; entita, aspekt, výsledkom poznania ktorého sú rôzne významové útvary filozofické, špeciálnovedné, mytologické, každodenné a pod., líšiace sa navzájom najmä podľa toho, aké kategórie intervenujú v úvahách o pohybe. Filozofické skúmanie pohybu vyúsťuje vo filozofii často do vypracovania filozofického pojmu pohybu, či dokonca filozofickej kategórie pohybu.
Anaximandros
Pohyb podľa Anaximandra je večný a je predpokladom respektíve príčinou vznikania a zanikania, základom vylučovania protikladov.
Herakleitos
Pohyb podľa Herakleita je boj protikladov stelesňovaný ohňom ako počiatkom všetkého (arché).
Zenón z Eley
Pohyb je podľa Zena z Eley ako zmena v priestore je nemysliteľný.
Antický atomizmus
Predstavitelia antického atomizmu chápali pohyb za zložený z atómov, pretože presun musel u nich znamenať vždy preskok z jednej elementárnej pozície do druhej, čo vedie k pojmu elementárneho časového intervalu (nemožno rozoznať menší časový interval ako ten, v ktorom sa odohrá jediný taký preskok) a k pojmu maximálnej rýchlosti (tej, ktorou sa pohybuje teliesko, ktoré v každom nasledujúcom okamihu prechádza ďalším a ďalším priestorovým elementom, zatiaľ čo všetky ostatné stupňe rýchlosti znamenajú zotrvávanie v nasledujúcich elementoch počas viacerých časových elementov).
Podľa Demokrita príčina pohybu spočíva v atómoch, čo sú v priestorovom prázdne následkom svojej veľkosti a váhy v stave neustáleho vírenia, ktoré je druhotne vyvolané neustálym približovaním sa podobných atómov a odpudzovaním sa odlišných atómov. Takto sa prejavujúci pohyb nemal začiatok a nemôže mať ani koniec, pretože atómy sú nezničiteľné. Preto stále dochádza k novým spojeniam podobných atómov a k zvláštnym zoskupeniami nepodobných atómov, čím sa tvoria odlišné atómové masy-svety. Vesmír je teda stálym spájaním sa a rozlučovaním atómov, ktoré sa stále vírivo pohybujú.
Aristoteles
Podľa Aristotela je pohyb uskutočňovanie súcna, čiže premena možnosti na skutočnosť. Pohyb úzko súvisí aj so vzájomným vzťahom látky a formy. V tomto smere je pohyb určitou tendenciou látky (ako možnosti) k uskutočneniu formy (ako skutočnosti). Pohyb je nadobúdanie tvaru. Pohyb neexistuje mimo veci a je večný, pretože vždy bol a vždy bude. Existuje šesť druhov pohybu: vznikanie, zanikanie, zväčšovanie, zmenšovanie, premena a zmena miesta. Najzaujímavejší je pohyb, v ktorom zo zárodku alebo semena vzniká rastlina či živočích. Podmienkou pohybu je priestor a čas.
René Descartes
René Descartes tvrdil, že pohyb je umožňovaný rozpriestranenosťou a vyžaduje prvý impulz, ktorý pochádza od Boha.
Klasická mechanika
Pohyb v klasickej mechanike je premiestnenie telesa vzhľadom na iné (okolité) telesá. Bez týchto telies sa nedá hovoriť o pohybe, ktorý je teda vždy relatívny.
Marxizmus
Marxistické texty spravidla preberajú Engelsovu definíciu; F. Engels vo svojej Dialektike prírody definuje pohyb takto: ''Pohyb v najvšeobecnejšom význame - v ktorom sa chápe ako spôsob existencie hmoty, ako inherentný atribút hmoty – zahŕňa všetky vo vesmíre prebiehajúce zmeny a procesy, od púhej zmeny miesta [t.j. premiestnenia] po myslenie. '' . Pohyb a hmota sú neoddeliteľné spojené, a keďže hmota je nestvoriteľná a nezničiteľná, je aj pohyb ako jej atribút takisto nestvoriteľný a nezničiteľný, pohyb je teda (ako spôsob existencie hmoty) absolútny. Všetky konkrétne formy pohybu sú však naopak relatívne (rovnako ako sú relatívne všetky stavy pokoja). Pohyb hmoty je samopohyb, t.j. jeho zdrojom sú vnútorné protirečenia, ktoré sú každej hmote vlastné, a nepotrebuje teda žiaden vonkajší impulz. Dôležitú rolu v marxistickej filozofii hrá klasifikácia foriem pohybu hmoty – pozri forma pohybu hmoty.
Engels však poukazuje aj na fyzikálnu definíciu pohybu: ''Prírodovedci pohyb vždy so samozrejmosťou chápu ako rovný mechanickému pohybu, zmene miesta. Toto [chápanie] sa traduje z predchemického 18. storočia a veľmi sťažuje jasné chápanie dejov. Pohyb, aplikovaný na hmotu, je [v skutočnosti] zmena vôbec...To neznamená, že by každá vyššia forma pohybu nebola vždy nevyhnutne spojená so skutočným mechanickým (vonkajším alebo molekulárnym) pohybom...ale prítomnosť tejto vedľajšej formy [teda zmeny miesta] nevyčerpáva podstatu ...hlavnej formy [pohybu].
Forráskút
Forráskút je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Mórahalomskom okrese.
Má rozlohu 3667 ha a žije tu 2344 obyvateľov (2007).
La Vernotte
La Vernotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pantograf (zberač prúdu)
thumb|right|250px|Pantograf električky Pantograf je druh zberača používaného pre elektrické pripojenie ťažného dopravného zariadenia v elektrickej trakcii ku nadzemnému trolejovému vedeniu. Používa sa hlavne pre koľajové elektrické dopravné prostriedky napr. električky, elektrické rušne, elektrické vlakové jednotky, niektoré systémy metra a pod.
Tieto zberače boli vyrobené (a nazývané) podľa pantografu – mechanickej pomôcky určenej na prekresľovanie výkresov do iných veľkostí. Na jeho princípe pracuje ešte veľa ďalších zariadení a nástrojov.
Konštrukcia
Pantograf je zložený z ramien. Ramená sú pružinou udržiavané vo vysunutom stave, pričom je umožnený zvislý pohyb, čím sa zberač počas jazdy prispôsobuje výške trolejového vedenia. Slovenské normy predpisujú pre pantografy žltú farbu náteru.
Pantograf je ukončený kefou v tvare priečnej lišty, ktorá slúži pre fyzický styk s trolejovým vedením. Trolejové vedenie je medené, bronzové, pozinkované oceľové, hliníkové resp. oceľovohliníkové lano s oceľovým jadrom (AlFe) (niekedy drôt hríbovitého prierezu – hlavne pre trolejbusy a električky) natiahnutý na stožiaroch nad koľajovou traťou.
Kefy sú vyrobené z materiálu na báze grafitu (pozri kefa). Keďže sú vystavené poveternostným vplyvom, tak pre zlepšenie odolnosti sa impregnujú parafínom, živicou, olejom a pod. alebo sa na ich výrobu používajú kovové kompozity (cínové, alebo antimónové), kedy sú čiastočky grafitu uzatvorené v kove. Zberacie kefy (lišty) majú relatívne nízku životnosť a preto sa musia pravidelne kontrolovať a vymieňať. Okrem elektrického kontaktu musí lišta zabezpečiť aj suché mastenie klzného spoja. Lišta je namáhaná trením, zohrievaná prechodom elektrického prúdu, erodovaná iskrením a pod. lišta pritom nesmie poškodzovať trolejové vedenie, preto je vyrábaná z mäkšieho materiálu ako prívodné vedenie.
Pokiaľ sa pantografové zberače nepoužívajú, zaťahujú sa dole elektricky alebo pneumaticky. Je umožnené aj ručné zatiahnutie pomocou lana (núdzová možnosť). Zatiahnutím je motorová jednotka fyzicky odpojená od zdroja elektrického prúdu.
Existujú aj pantografy len s jedným ramenom nazývané aj polpantografy, tieto sú upevnené len na jednom ramene s dvoma výstupkami na ktorých je lišta. Sú jednoduchšie, majú lepší styk s vedením, lepšie reagujú na zmenu výšky vedenia pri vysokých rýchlostiach. Keďže konštrukcia zberačov je veľmi náročná, ich cena sa pohybuje rádovo v tisícoch eur.
Tatiana Korcová
Doc. RNDr. Tatiana Korcová, CSc. (* 7. marec 1937, Trenčianska Teplá – † 12. november 1997, Bratislava) bola slovenská fyzička.
Vyštudovala odbor fyzika–chémia na Fakulte prírodných vied Vysokej školy pedagogickej v Bratislave (1959). Pedagogickú kariéru začala na SPTŠ v Trenčíne. V roku 1963 prešla do Nitry na Katedru fyziky vtedajšej Pedagogickej fakulty, kde pôsobila až do konca svojho života.
Popri pravidelných prednáškach z didaktiky fyziky a viacerých odborov fyziky sa systematicky venovala výskumu kozmického žiarenia a častíc s vysokou energiou, hlavne slnečného vetra a rádiového žiarenia zo Slnka. Hneď od začiatku svojej kariéry v roku 1970 nadviazala úzku spoluprácu s Geofyzikálnym ústavom SAV v Bratislave a Geofyzikálnym observatóriom v Hurbanove. Prvé pôvodné výsledky zhromaždila do rigoróznej práce, ktorú v roku 1976 obhájila na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.
Strážovské vrchy
Strážovské vrchy sa nachádzajú medzi mestami: Trenčín, Dubnica nad Váhom, Ilava a Bojnice.
Geomorfologické členenie
Z hľadiska geomorfológie tvoria Strážovské vrchy 4 geomorfologické podcelky a 22 častí: :
Vymedzenie
Pohorie susedí na severozápade a západe s Považským podolím, na juhozápade s Považským Inovcom a juhu s Podunajskou pahorkatinou. Juhovýchodným smerom leží Hornonitrianska kotlina, východným Malá Fatra, severne krajina klesá do Žilinskej kotliny a na krátkom úseku Strážovské vrchy susedia so Súľovskými vrchmi.
Geológia
Strážovské vrchy sú geologicky súčasťou pásma jadrových pohorí v pásme Centrálnych Západných Karpát. Strážovské vrchy sú miocénnou hrasťovou štruktúrou, ktorá porušuje staršiu príkrovovú stavbu. Ako jadrové pohorie sú zaujímavé aj pre existenciu dvoch kryštalinických masívov: Malej Magury a Suchého vrchu.
Najväčšia časť pohoria je vytvorená príkrovovo-vrásovými komplexmi druhohorných hornín rôzne odolnými voči erózii. V mäkkých horninách sa vytvorili erozné brázdy a kotliny (Čičmianska, Zliechovská, Porubská, Butkovská a Slatinská brázda) s pahorkovitým reliéfom. Odolnejšie vápence a dolomity vytvorili miestami celé horské skupiny (Basky, Rokoš, Holázne, Vápeč).
Najstaršie horninové celky prestavujú kryštalické horniny tatrika masívu Suchého a Malej Magury. Sú to hlavne ruly, migmatity a granitoidy. Obalová tatrická malomagurská jednotka má hlbokovodný charakter (tzv. šiprúnsky alebo fatranský typ). Tvorí ju typický centrálnokarpatský triasový sled, s vápencami, dolomitmi a bridlicami v nadložných jurských uloženinách sa prejavuje prudké spodnojurské prehĺbenie (bridlice, rádiolarity, neskôr sliene a vápence s rohovcami). Sedimentárny záznam sa končí v albe piesčitými turbiditmi. Fatrikum v pohorí zastupuje klasická zliechovská a plytkovodná belianska jednotka. Prítomné sú i prechodné vývoje označované ako pásmo Kremelín. Hronikum tvorí v Strážovských vrchoch niekoľko čiastkových jednotiek. Príkrov Homôlky (staršie príkrov Rohatej skaly) je tvorený bazénovou bielovážskou jednotkou, zatiaľ čo strážovský príkrov (súčasť považského príkrovu) tvoria horniny mojtínsko-harmaneckej karbonátovej platformy. Prechodným celkom je príkrov Ostrej Malenice, ktorý ma spočiatku znaky bazénového prostredia, no neskôr prechádza do plytkovodných fácií karbonátovej plošiny.
Pohorie je bohaté na termálne vody a medzi najznámejšie patria kúpeľné mestá Trenčianske Teplice a Bojnice.
Ochrana územia
náhľad|Strážovské vrchy – vrch Holazne, v údolí obec [[Horná Poruba (Ilavský okres).]] náhľad|Pohľad na západnú časť Strážovských vrchov, masív Ostrého vrchu v Trenčianskej vrchovine. náhľad|Malá Magura od Nedožier náhľad|Javorinka pri Čičmanoch Územie CHKO Strážovské vrchy je navrhované ako územie európskeho významu z dôvodu ochrany biotopov. Predovšetkým kyslomilné bukové lesy, daplínske travinnobylinné porasty a suchomilné travinnobylinné a krovinové porasty na vápnitom podloží, vlhkomilné vysokobylinné lemové spoločenstvá na poriečnych nivách od nížin do alpínskeho stupňa, nížinné a podhorské kosné lúky, penovcové prameniská, slatiny s vysokým obsahom báz, nespevnené karbonátové skalné sutiny montánneho až kolinného stupňa, alpínske a subalpínske vápnomilné travinnobylinné porasty, nesprístupnené jaskynné útvary, pionierske porasty na plytkých karbonátových a bázických substrátoch zväzu Alysso-Sedion albi, bukové a jedľové kvetnaté lesy, javorovo-bukové horské lesy, vápnomilné bukové lesy, lipovo-javorové sutinové lesy, teplomilné panónske dubové lesy, reliktné vápnomilné borovicové a smrekovcové lesy, lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy, porasty borievky obyčajnej, karbonátové skalné steny a svahy so štrbinovou vegetáciou.
Z rastlinnej a živočíšnej ríše patria k druhom s európskym významom tieto:
Približne s polovicou územia CHKO Strážovské vrchy sa prekrýva aj navrhované územie európskeho významu Chránené vtáčie územie Strážovské vrchy.
Hruboňovo
Hruboňovo je obec na Slovensku v okrese Nitra.
Gustáv Kordoš
Gustáv Kordoš (* 14. august 1836, Magurka – † 22. december 1908, Levoča) bol slovenský pedagóg a autor učebníc fyziky, matematiky a iných.
Životopis
Narodil sa v Magurke na Liptove. Po absolvovaní gymnázia v Banskej Štiavnici študoval na univerzite v Berlíne, Göttingene, Halle a vo Viedni. Pôsobil ako profesor na reálke v Levoči.
Jeho mimoriadna usilovnosť sa prejavila v podobe 14 rôznych druhov učebníc počtov, 4 učebníc prírodopisu a prírodovedy, 2 učebníc fyziky, 1 učebnice účtovníctva a 1 prekladu z maďarčiny (Liečivý kúpeľ Železnô), spolu 22 publikácií. Jeho 2 učebnice fyziky: ''Prostonárodnia Fysika či Silozpyt pre školu a dom, menovite pre nár. učiteľov, seminaristov, rodičov a slov. mládež dľa induktívnej methody (Levoča 1873, s. 112), Stručná Fysika čili Silozpyt pre slov. národnie školy dľa induktívnej methody'' (Levoča 1873, s. 56). O Kordošovi možno vyhlásiť, že je aj dnes moderný a aktuálny. Vo svojich učebniciach, najmä v Stručnej Fysike, veľmi často kladie otázku Prečo? Ako?, čo sa aj v súčasnosti veľmi zdôrazňuje, teda je aktuálny. Jeho modernosť spočíva v jedinečnosti, že sám napísal nielen učebnicu pre žiakov, ale aj učebnicu pre učiteľov. Učebnica pre žiakov je z hľadiska rozsahu i obsahu stručnejšia, má 56 strán, teda presne polovicu z učebnice pre učiteľov – 112 strán. Kordošove učebnice fyziky a matematiky sa v značnej miere používali na slovenských národných školách až do prvej svetovej vojny. Prostredníctvom nich významne prispel k vedomostnému povzneseniu slovenskej pospolitosti v poslednej štvrtine minulého storočia a v prvých rokoch 20. storočia.
Zomrel 22. decembra 1908 v Levoči.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 2008 – muži
Mužský turnaj v pozemnom hokeji na letných olympijských hrách v Pekingu vyhrali hráči Nemecka, keď vo finále porazili Španielsko 1:0. Tretí skončili hráči Austrálie. Hralo sa vo dvoch skupinách po 6 tímov. Prví dvaja zo skupín postúpili do ďalších bojov.
Carlat
Carlat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radostín nad Oslavou
Radostín nad Oslavou je mestečko v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 922 obyvateľov, z toho 479 mužov a 443 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,2 roka (muži 34,9 roka, ženy 37,6 roka).
Svätoplukovo
Svätoplukovo (do roku 1948 Šalgov) je obec na Slovensku v okrese Nitra.
Obec je vzdialená 15 km od Nitry smerom na Cabaj-Čápor v mierne kopcovitom teréne. 83 % katastra obce zahŕňa poľnohospodárska pôda. Obec leží mimo hlavných cestných ťahov a nemá železnicu. V obci nie je zdravotné stredisko a vzdelávanie je zabezpečené len v základnej škole pre prvé štyri ročníky, škola pre vyššie ročníky a zdravotná starostlivosť je v susedných Mojmírovciach.
Svätoplukovo je súčasťou mikroregiónu Cedron, ktorý je pomenovaný po potôčiku pretekajúcom obcou. Spoločnými silami sa susedné obce snažia riešiť spoločné problémy, ako napr. dostavbu kanalizácie a vodovodu.
Dejiny
Svätoplukovo sa po prvý raz spomína v roku 1384 (niektoré pramene uvádzajú 1386) ako príslušenstvo hradu Jelenec (Gýmeš). Zemiansky rod z obce nemal vlastné priezvisko a označoval sa po latinsky ako de Salgo, čiže zo Šalgova.
Obec bola 20 rokov súčasťou väčšej, bezprostredne susediacej obce Mojmírovce. V miestnom referende v roku 1996 sa obyvatelia Svätoplukova rozhodli pre osamostatnenie.
Demografia
Pri sčítaní obyvateľstva v roku 2001 žilo v Svätoplukove 1286 obyvateľov (602 mužov a 682 žien), z ktorých 1242 (96,58 %) sa hlásilo k slovenskej národnosti. Najvýznamnejšou menšinou sú Rómovia (oficiálne 25 osôb, 1,94 %, v skutočnosti pravdepodobne okolo 10 %). Najvýznamnejším vierovyznaním bolo rímskokatolícke (76,36 %), nasledované evanjelickým (13,22 %). V obci bolo 500 domov, z toho 400 trvalo obývaných.
V obci je približne 600 domov.
Počet obyvateľov k 31. 12. 2008 spolu 1348
Dominanty obce
V obci sa nachádzajú dva kostoly – klasicistický rímskokatolícky kostol Ružencovej Panny Márie z roku 1833 (v severnej časti obce) a neskoroklasicistický evanjelický kostol z roku 1861 (v centre). Na námestí v strede obce je pamätník padlým obetiam prvej a druhej svetovej vojny.
V centre obce sa tiež nachádza artézska studňa, ktorá bola navŕtaná okolo roku 1900 do hĺbky približne 300 metrov. Pitná voda zo studne je obľúbená medzi domácimi i ľuďmi z okolitých obcí. Pri studni je vybudovaný bazén, ktorý slúži ako zásobáreň vody.
Voľný čas
V obci je postavený kultúrny dom, ktorý slúži voľnočasovým aktivitám. Pravidelne sa tu konajú fašiangové sprievody, stavanie mája, katarínske zábavy, mikulášske sprievody a podobne. V Svätoplukove pôsobí aj zmiešaný spevácky zbor a konajú sa tu Svätoplukovské slávnosti.
Okrem toho v obci pôsobí aj poľovnícke združenie a od roku 1922 aj dobrovoľný hasičský zbor.
V obci pôsobí futbalový klub (TJ Družstevník Svätoplukovo, v súčasnosti hrá II. A triedu Nitra – Šaľa, družstvo silových trojbojárov, stolnotenisový oddiel a klub mažoretiek.
NGC 5852
NGC 5852 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. mája 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Taliani
Taliani alebo staršie Vlasi (taliansky – Italiani, sicílsky, neapolsky, sardínsky a benátsky – Taliani, furlansky – Talians, v emilčina-romaňolčine – Itagliàni, grécky – Ιταλοί (Italí)) sú národ, žijúci najmä v Taliansku. Ich jazyk je taliančina, románsky jazyk. Ich náboženstvo je prevažne rímskokatolícke.
Autochtónni Taliani žijú v Taliansku (56 miliónov), Švajčiarsku (750 000), San Maríne (28 000), Vatikáne, Slovinsku (3000) a Chorvátsku (20 000). Veľa ich žije v diaspóre v Amerike (USA, Brazília), Argentína, Paraguaj, Kanada, Austrálii a Západnej Európe (Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Španielsko, Luxembursko a Nemecko).
Stredovek
thumb|Patriarchálna bazilika v meste [[Aquileia]] Potom Itáliu dobyli Ostrogóti, ktorí porazili Odoakara pod vedením ich kráľa Theodoricha. Tak sa množstvo germánskych Ostrogótov usadilo v Itálií. Ale Ostrogótov v 6. stor. porazili Byzantínci (Východorímska ríša). Východorímsky cisár Justinián I. potom prikázal vysťahovať všetkých Germánov z Itálie. Po tejto Grécko-gótskej vojne bolo obyvateľstvo Itálie značne zdecimované, ale zachránené od Germánov. Obyvatelia Ríma sa rozutekali a v meste ostalo iba približne 500 ľudí. V nasledujúcej dobe južnú Itáliu kolonizujú ďalšie vlny Grékov, ktorí sa sem presťahovali z Grécka, ktoré okupovali Slovania. Medzitým sa však na severe usadzuje menší, ale veľmi silný germánsky kmeň Longobardov s hlavným mestom v Cividale, ktorý s Grékmi bojuje o nadvládu v Itálií. V Itálií však stále dominujú tieto dva národy, italický a grécky. Postupne sa obnovuje poriadok a správa krajiny a tak sa ľud teší lepšiemu životu. Medzi 7. – 9. stor. však byzantská vláda presídlila niektorých juhoitalských Grékov do materského Grécka, aby tu znovuosídlili vyľudnené oblasti. Longobardov vyhnal z Itálie Karol Veľký a po jeho smrti vznikajú samostatné talianske kráľovstvá, pričom grécke časti Itálie naďalej spravuje grécka Byzancia. Pôvod severných Talianov bol v tomto období ustálený, ale na juhu, predovšetkým na Sicílií a v Kalábrií pokračovali ďalšie miešania. Germánskych Longobardov nebolo mnoho, takže sa tesne po usadení v Itálii s pôvodným románskym obyvateľstvom pomiešali a už v strednolongobardskom období bola väčšina z nich pomiešaná a rozprávala latinsky. V 9. stor. máme správy o odchode veľkej časti grécky hovoriacich Kalabričanov na Peloponéz z príkazu byzantskej vlády. Sicíliu dobyli Arabi a niekoľko z nich sa tu aj usadilo. Spočiatku žili Gréci a Arabi separovane, no po páde arabskej vlády nad Sicíliou sa ostatok Arabov s Grékmi pomiešal. Celú južnú Itáliu ovládli v 11. stor. románsky hovoriace kráľovstvá a tak sa väčšina Grékov postupom stáročí romanizovala, najmä keď do gréckych oblastí boli privedené románske rodiny zo severného Talianska. Dodnes tu však žijú malé grécke skupiny obyvateľstva, predovšetkým v Kalábrii a v Apúlii, samotné nárečia na juhu Talianska majú grécke prvky, rovnako tak sú to početné grécke toponymá. Neskôr nasledovali menšie miešania s vládnucimi národmi nad Itáliou, ako boli Španieli či Francúzi. Je badateľný aj značný fyziognomický rozdiel medzi obyvateľmi juhu a severu, južní Taliani sú väčšinou tmavšej pleti a majú tmavé vlasy, avšak Taliani na severe sú síce mediteránsky národ, no čiastočne fyziognomicky odlišný. Taliani žijú aj na ostrove Sardínia, pričom títo obyvatelia majú historický pôvod v neitalickom kmeni Sardov a tiež v kolonizátoroch, Rimanoch (Italikoch).
Taliani v zahraničí
left|thumb|[[Little Italy, New York]] Okrem Talianska žijú Taliani vo Švajčiarsku, Slovinsku v Istrii a Dalmácii v Chorvátsku a tiež v Grécku a Francúzsku. V Istrii a Dalmácií, hlavne na jej pobreží žijú Taliani už od staroveku, kedy toto územie kolonizovali Rimania. Istria patrila Taliansku až do 2. sv. vojny, grécki Taliani sú potomkami talianskych kolonistov, ktorí sem prišli v 19. a 20. stor., kedy ostrovy Dodekanézu patrili Taliansku. Na spomínaných balkánských územiach žijú Taliani v mestách Poreč (tal. Parenzo), Roviň (tal.Rovigno), Izola (tal. Isola), Portorož (tal. Portorose), Zadar (tal. Zara), Split (tal. Spalato) a Dubrovnik (tal. Ragusa), rovnako tak na niektorých dalmátskych ostrovoch, v minulosti napríklad na ostrove Krk (tal. Veglia). Z týchto území sa však väčšina Talianov vysťahovala do Talianska po 2. sv. vojne, kedy toto územie definitívne pripadlo Juhoslávii. Vo Francúzsku žijú dnes pôvodní autochtónni Taliani hlavne v kraji Provensalsko s mestom Nice (tal. Nizza), za Talianov sa často považujú aj obyvatelia ostrova Korzika, ktorí hovoria talianskym dialektom. V Grécku žijú Taliani najmä na Iónskych ostrovoch a na Dodekanéze. V 19. stor. sa veľa Talianov vysťahovalo za lepším životom do Ameriky, hlavne do USA, Argentíny a Venezuely.
Genetika
Aj v genetike sa talianske obyvateľstvo delí na severnú a južnú skupinu. Severní Taliani, teda obyvatelia žijúci približne severne od Ríma vykazujú medzi sebou homogenitu a sú to prevažne potomkovia starovekého italského obyvateľstva, s prímesom neskoršej infiltrácie. Našli sa aj malé stopy po germánskom vplyve, nie však veľké, čo dokazuje historickú hypotézu, že novoprichádzajúcich barbarských národov nebolo veľa v čase ich príchodu do krajín bývalého Rímskeho impéria. Obyvatelia južného Talianska (najmä Kalábria, Apúlia a Sicília) vykazujú homogenitu s obyvateľmi Grécka a Turecka, čo je spôsobené starogréckym pôvodom spomínaných národov. Menšie spojenie sa našlo s arabským obyvateľstvom, no tiež je tu istá príbuznosť a spojenie s obyvateľmi severného Talianska, čo je spôsobené prítomnosťou Italikov na oboch územiach Talianska, miešanie italského obyvateľstva počas rímskej doby a tiež presuny obyvateľstva v stredoveku, kedy po zničení arabskej moci nad južnou Itáliou boli na niektoré miesta, aj na Sicíliu presídlené románske rodiny zo severného Talianska, najmä z kraja Lombardsko.
Elemír Terray
Elemír Terray (* 6. august 1922, Spišské Vlachy – † 1998, tamže) bol slovenský germanista, pedagóg a vedec. Autor štúdií o nemeckej filozofii.
Faleu
Faleu je jedna zo štyroch dedín na ostrove Manono v Samoe. Nachádza sa na juhovýchode ostrova. Patrí pod okres Aiga-i-le-Tai, ktorý je aj sám volebným obvodom Aiga-i-le-Tai. V obci sa okrem administratívnej budovy ostrova nachádza aj kostol, obchod, škola a prístav.
Elektrina tu bola zavedená až v roku 1995 a stoja tu viaceré „Fale“, čo sú obchodíky a bary urobené z dreva a slamy. V dedine, podobne ako na celom ostrove nepoužívajú autá. Preferujú prechádzky, jazdu na koňoch a bicyklovanie.
Geografia
Dedina sa nachádza na juhovýchodnom pobreží ostrova Manono. Na severozápad od dediny sa nachádza dedina Lepuia'i a na sever dedina Salua.
Populácia
Po poslednom sčítavaní v roku 2006 má dedina 354 obyvateľov, čím sa stáva dedinou s najväčším počtom obyvateľov na ostrove.
Väčšina obyvateľstva okresu žije na západnom konci ostrova Upolu. Na ostrovoch Manono a Apolima len pomenej a ostrov Nu'ulopa je hlavne pre svoju veľkosť neobývaný.
Pozri aj
Zoznam samojských miest, obcí
Queryen
Queryen (čítaj: kwerien) je trnavská progresívne-rocková kapela (hudobný projekt) založená koncom roka 1993 / začiatkom 1994 – pravdepodobne jedna z najlepších poloprofesionálnych kapiel na Slovensku polovice 90-tych rokov, podľa iných zase „najznámejšia z neznámych“. Jej zakladajúcim členom a frontmanom v jednej osobe je Miloš Plank – výhradný autor všetkých piesní, textov i aranžmánov.
Názov skupiny napadol Milošovi Plankovi – podľa jeho vlastných slov  – ešte na základnej škole cca v 6. triede; motívom bol názov prvej Lennonovej kapely z jeho školských čias menom The Quarrymen.
So „živým“ bubeníkom (1994 – 1995)
Začiatkom roka 1994, resp. koncom predošlého, založil Miloš Plank kapelu Queryen: sám hral na gitaru i spieval, na basu hrala Ivana Rogovská, manažérkou sa stala jej sestra Vanda Rogovská; zároveň sa dohodlo jedno nemenné pravidlo: „texty budú iba v angličtine a hudba len vlastnej produkcie“. Tesne pred nahrávaním ''1. DEMA'' skupinu opustil bubeník, preto narýchlo oslovili Denisa Škultétyho (v tom čase údajne „najprogresívnejší mladý bubeník v Trnave“) a ten ponúkaný post prijal: promptne počas asi jedného týždňa u neho doma v malej detskej izbe v činžiaku naskúšali pripravené piesne. V štúdiu Exponent v starej budove železničiarov v Leopoldove u Ing. Tomáša Kmeťa nahrali 5 piesní – po mesiaci od prvej časti nahrávania (máj) kapela dotočila ešte zvyšných 6 skladieb (jún), čím bola demonahrávka hotová (niektoré známe skladby z nej: „Give Me Some Care Now“, „C'mon Love“, či „For You“). Rozposlali ju do niektorých hudobných printových médií (Rock & Pop, Metal Hammer, Spark) a rádií (Rádio Ragtime, Rádio Nitra, Rádio Forte) – kde zaznamenala značný úspech:
Nasledovali koncerty po celom Slovensku (Bratislava, Nitra, Poprad, Košice, Piešťany, Trnava, Komárno…), profilové fotky v Trnavskom divadle (fotí priateľ kapely, známy fotograf Pavel Pecha), navyše pieseň „Give Me Some Care Now“ vedie niekoľko týždňov Demoparádu Rádia Ragtime, a dobre sa darí i „C'mon Love“. Skupina absolvuje rozhovory v rôznych rádiách a TV. Na jeseň Ivana odchádza z kapely a nahrádza ju Miriam „Miki“ Pešková – spolu s Ivanou odchádza z postu manažéra jej sestra Vanda. Krátko po príchode Miki je angažovaný ďalší, druhý gitarista Richard Santay – prebieha nacvičovanie materiálu na druhé DEMO. Skladba „Give Me Some Care Now“ sa stáva 4. najhranejšou v Demoparáde Rádia Ragtime za rok 1994.
Začiatok roka 1995 je v znamení nahrávania ''2. DEMA'', opäť v Exponente presídleného teraz už do Šulekova pri Hlohovci (11 skladieb, január-február, Exponent): pamätnou sa stala pieseň „Flying To Tunis“ kvôli zakomponovaniu úseku jednej vokálnej skladby od izraelskej kultovej speváčky Ofra Hazy. Všetkých 11 piesní sa nahralo a zmixovalo v rekordne krátkom čase počas necelých 24 hodín.
23. februára 1995 účinkuje skupina v súťaži Marlboro Rock-In 95 v Leviciach. Predsedom poroty je textár Tublatanky a zároveň manažér neskoršieho víťaza Martin Sarvaš. Po súťaži odchádza Richard z kapely a manažérom sa stáva Marek Rúžička – vtedajší moderátor Rádia Forte a trnavský DJ, v súčasnosti dramaturg TV JOJ.
Skladba „Flying To Tunis“ participuje na výberovom CD mladých slovenských skupín vydavateľstva Gregor Agency Roba Gregora, moderátora rádií Ragtime a RockFM. Pieseň má veľký úspech v hodnoteniach u nás i v Česku; napr. recenziou v časopise Rock&Pop prekonala aj také zoskupenie ako HEX:
Následne dostávajú Queryen pozvánku na nahratie jednej svojej piesne (I Adore) v špičkovom bratislavskom štúdiu Ebony u bývalého člena skupiny Elán, klávesáka Martina Karvaša. Za mixážnym pultom sedel Ján Došek – dvorný zvukár ELÁN-u. V súkromnej televízii VTV (Bratislava) natáčajú k piesni svoj 1. videoklip  – tento je nasadený v hitparáde RockFM a spomínanej televízie, uvádzanej Lindou Hamelovou a jej otcom Pavlom Hammelom.
Skupina koncertuje v PKO ako jedna z kapiel zo „stajne“ Roba Gregora. Nasleduje koncertná šnúra po slovenských mestách a rozhovory v médiách. Na jeseň sa v štúdiu Exponent nahráva ''3. DEMO'' (8 piesní, november, Exponent): novinkou je použitie syntezátora (Jozef Bažány) a dve externé vokalistky (známymi sa stali napr. „Yo!“ a „Nothing Else But You“): piesne z neho sú nasadené najmä v lokálnych rádiách na Západnom Slovensku (úspešnosť je kolísavá).
S automatickým bubeníkom (1996 – 2001)
Kapela hrá na spoločnom koncerte so známou českou indie skupinou Tichá Dohoda v trnavskom K-Clube, ktorej zapožičiavajú svoje hudobné nástroje, keďže tie ich im pred koncertom niekto odcudzil. Na jar 1996 odchádza z kapely Denis – po kratšej pauze ho nahrádza gitarista Pavol Hubinák: „bolo rozhodnuté, že počnúc týmto momentom Queryen nadobro mení 'živého' bubeníka za bicí automat“. Nacvičili sa dve nové piesne na ďalšie, v poradí ''4. mini-DEMO (2 piesne, máj, Exponent): jedna z nich – „Keep Tryin' To Smile“ (s gitarovou vyhrávkou inšpirovanou demoverziou piesne And Your Bird Can Sing'' od The Beatles) – zaznamenáva podobný úspech ako predošlá „Flying To Tunis“. V júni nastupuje Miloš na 18 mesiacov na civilnú vojenskú službu a Miki odchádza na nejakú dobu do Nemecka, čím sa možnosti kapely na rok a pol značne obmedzujú – oživením je fotenie v priestoroch trnavského K-Clubu, opäť pod dohľadom Pavela Pechu. V Gregor Agency vychádza nové CD štyroch úspešných slovenských poloprofesionálnych skupín 4 EP / 1 CD. Od Queryen sa na ňom nachádza 5 piesní, v rámci čoho sa účastnia koncertu na jeho podporu v bratislavskom vysokoškolskom klube ELAM, a tiež relácie v STV spolu s kapelou Blanche i samotným vydavateľom Robom Gregorom – moderátorom je líder kapely O.B.D., s ktorou Queryen účinkovali na súťaži Marlboro Rock-In pred niečo vyše rokom.
V Rock&Pop vychádza ďalšia pre Queryen pozitívna recenzia na vyššie spomenuté CD – kapela získala 4 hviezdičky z 5:
V tejto dobe skupina už prakticky nekoncertuje; robia sa pokusy komponovať novým smerom, no ešte po starom je z jedného gitarového riffu pripravená výpravná skladba („Meditate“), obsahujúca komplikované vokálne viacvrstvé zbory, či dvojitú basovú linku – 23. decembra 1996 sa pieseň nahráva ako v poradí ''5. mini-DEMO'' (2 piesne, december, Exponent) a v zápätí sa objavuje ako úvodná skladba na ďalšom CD z Gregor Agency. V druhej skladbe tohoto DEMA je naproti tomu po prvýkrát u Queryen použitá trúbka v podaní Stanislava Šulka. Na to sú ešte pozvaní do FUN Rádia na rozhovor vo večernej relácii Oľgy Záblackej, kde danú skladbu – poťažmo CD – prezentujú.
Celý rok 1997 je skupina v hlbokom útlme: nenahráva, nekoncertuje a len sporadicky sa skúša – jednotliví členovia kapely trávili svoj čas individuálnymi aktivitami mimo skupinu. Miloš s Paľom sa v lete zúčastnili koncertu U2 na Strahove v Prahe, čo malo na nich i na ďalšie smerovanie kapely veľký vplyv.
Hneď v prvé dni roku 1998 sa nahráva ''6. mini-DEMO'' s dvomi piesňami, na ktorom je po prvýkrát u Queryen jednou z nich remake skladby iného interpreta: The Beatmen – „Let's Make A Summer“. Navyše toto DEMO už predstavuje silný príklon smerom k elektronike (pod dojmom pražského koncertu U2 z minulého roku). Skladba od The Beatmen je v ich podaní značne odlišná od originálu. Na jar sa k druhej piesni – „Until“ – točí sprievodný videoklip pre STV v obci Boleráz (v roku 2011 kompletne prepracovaný ): je nasadený do hudobnej hitparády v STV uvádzanej Lindou Hamelovou. V lete je skupina pozvaná na medzinárodný hudobný festival 7EVEN do Bratislavského amfiteátra – hlavnou hviezdou podujatia je známy americký rapper Coolio. Neskôr hrá kapela akustické verzie troch svojich piesní v relácii Teleráno v TV Markíza. Po tomto vystúpení Marek Rúžička u Queryen končí – odteraz je skupina bez manažéra.
Niekedy v priebehu nadchádzajúceho „hluchého“ obdobia (1999-2000) opúšťa kapelu Paľo a zakladá svoj hudobný projekt Veneer. Miloš si v približne rovnakom čase zriaďuje vlastné hudobné nahrávacie štúdio „NORA“. Toto je okrem iného doba, kedy sa Queryen rozhodnú zmeniť jednu svoju dlhoročnú zásadu: odteraz sa budú robiť všetky texty Queryenu výhradne v slovenčine. Z občasných stretnutí a nahrávok s Miki sa potom ešte rodí ''7. mini-DEMO'' (4 piesne, NORA), po prvýkrát celé v slovenčine: nahrávka však nemá absolútne žiadnu vonkajšiu propagáciu, čo len ďalej prehlbuje už beztak prítomnú stagnáciu v mediálnej angažovanosti skupiny.
Pokus o koncertný návrat (2002 – 2003)
V roku 2002 tvoria zostavu kapely Miloš a Miki: sporadicky vzniká zopár nových pesničiek, ktoré však nie sú nikde verejne prezentované. Na jeseň nastáva pokus prebrať Queryen ku koncertnému životu: bol oslovený trnavský gitarista Marcel Szegény, basgitary sa ujal Michal Majchrák. Nasledovalo skúšanie a zohrávanie sa trvajúce po zvyšok roka: bolo nacvičených 7 nových skladieb, z ktorých vzišlo ''8. DEMO'' (7 piesní, NORA) – v tejto zostave bol odohratý len jediný koncert v Bratislave (2003), po ktorom sa dané zoskupenie náhle rozpadá. Po nejakú dobu potom ešte pokračujú opäť iba vo dvojici (Miloš s Miki), ale nič zásadné sa už nevyprodukuje, preto Miki ohlasuje v priebehu roka 2004 odchod z Queryen.
„Nový“ Queryen (2004 – súčasnosť)
Počnúc rokom 2004 začína nová kapitola v histórii skupiny, keďže sa jej podstata od základu mení: tvorí ju v podstate jeden človek, ale z hľadiska názvu ako už pomerne zabehnutej značky si naďalej drží status skupiny, mierne upresnený na hudobný projekt, čo lepšie vystihuje aktuálny stav veci. Je rozhodnuté sa do budúcnosti venovať výhradne štúdiovej práci – s koncertnou činnosťou sa nepočíta (s výnimkou možných občasných unplugged vystúpení).
1. album s názvom mag.NET vyšiel elektronicky 9. apríla 2008 a obsahoval 12 piesní: išlo prakticky o výber toho najlepšieho, čo kapela za 10 rokov svojej existencie vyprodukovala, ale nanovo kompletne nahraté, s novými slovenskými textami a z časti upraveným aranžmánom. Neobsahovala ani jednu vyslovene novú pieseň – šlo o „vysporiadanie sa s minulosťou Queryen, o možnosť alebo spôsob ako ju raz a navždy uzavrieť, a naopak otvoriť dvere novej budúcnosti“. Ani k jednej piesni z tohoto albumu nebol urobený videoklip.
V posledných dňoch roka 2009 vychádza 1. EP kapely pomenované stroho MINI. Je taktiež len v elektronickej forme, pozostáva z piatich nových skladieb pôvodne zamýšľaných ako súčasť ďalšieho pripravovaného albumu. Približne v rovnakom období vzniká pomerne spontánne klip ku cover-verzii známeho hitu od Kelly Clarkson – „My Life Would Suck Without you“, ktorú ale Miloš neprezentuje pod hlavičkou Queryen, lež čisto pod vlastným menom.
Vroku 2010 urobí čosi podobné, no tentoraz ide o jeho rockovú a cappella verziu známej piesne z polovice 80-tych rokov „The Way You Make Me Feel“ od Michaela Jacksona – opäť zverejnenú iba pod svojim vlastným menom.