cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
László Szabó (šachista)
Životopis
Narodil sa v Budapešti. Na medzinárodnú šachovú scénu prerazil v roku 1935 vo veku 18 rokov, keď vyhral na maďarských šachových majstrovstvách, medzinárodnom turnaji v maďarskom Tatatóvárosi, kde ho vybrali, aby reprezentoval svoju krajinu na 6. šachovej olympiáde vo Varšave. Diváci na olympiáde obdivovali mladíkov útočný štýl, ktorý bol v rozpore s defenzívnym, pozičným štýlom jeho krajanov. Mladý Szabó údajne študoval pod vedením Gézu Maróczyho, ktorý bol v tom čase patriarchálnou postavou maďarského šachu a ktorý predtým trénoval budúcich majstrov sveta Maxa Euweho a Věru Menčíkovú.
Pred II. svetovou vojnou prišli ďalšie úspechy, vrátane jednoznačného víťazstva na Medzinárodnom šachovom kongrese v Hastingse 1938/39 (turnaji, s ktorým sa jeho meno ešte dlho potom spájalo). V tom čase začal pracovať ako bankár na devízovom trhu.
Po vypuknutí vojny ho odviedli do tábora nútených prác a neskôr ho zajali ruské jednotky, ktoré ho držali ako vojnového zajatca. Po vojne sa vrátil k šachu a zúčastnil sa na mnohých významných medzinárodných podujatiach. Skončil piaty na veľmi náročnom turnaji v Groningene v roku 1946, na ktorom sa zúčastnili aj Botvinnik, Euwe, Smyslov, Najdorf, Boleslavsky a Kotov. Na medzipásmovom turnaji v Saltsjöbadene v roku 1948 skončil druhý za Bronsteinom, ale v Hastingse v roku 1947/48, Budapešti v roku 1948 a Hastingse v roku 1949/50 obsadil prvé miesto. Piate miesto na medzipásmovom turnaji v Saltsjöbadene v roku 1952 a v Gothenburgu v roku 1955 mu zaručilo miesto na turnaji kandidátov. Najbližšie k titulu majstra sveta sa dostal na svojom treťom a poslednom turnaji kandidátov, ktorý sa konal v Amsterdame v roku 1956, kde sa delil o tretie miesto s Bronsteinom, Gellerom, Petrosianom a Spasskym za Smyslovom a Keresom.
Na medzinárodnej scéne sa mu darilo aj v 60. a 70. rokoch. Bol prvý v Záhrebe v roku 1964, prvý v Budapešti v roku 1965 (s Polugajevským a Tajmanovom), prvý v Sarajeve v roku 1972, prvý v Hilversume v roku 1973 (s Gellerom) a o prvé miesto sa delil aj v Hastingse v roku 1973/74 (s Gennadij Kuzmin, Timmanom a Talom).
Celkovo reprezentoval Maďarsko na 11 olympiádach, päťkrát otváral turnaj a veľakrát predviedol medailové partie. V roku 1937 získal tímovú striebornú medailu i striebornú medailu v súťaži jednotlivcov, v roku 1952 bronz v súťaži jednotlivcov, v roku 1956 tímový bronz a v roku 1966 tímovú bronzovú medailu a striebornú medailu v súťaži jednotlivcov.
Szabó bol najlepším maďarským hráčom takmer 20 rokov (nakoniec ho v roku 1963/64 porazil Lajos Portisch) a na vrchole svojich síl bol jedným z 12 najlepších hráčov na svete.
Jeho rodina darovala celú Szabóovu šachovú knižnicu a jeho dokumenty do Zbierky šachu a dámy Johna G. Whitea v Clevelandskej verejnej knižnici. Zbierka šachu a dámy Johna G. Whitea je najväčšou šachovou knižnicou na svete (nachádza sa v nej 32 568 zväzkov, vrátane 6 359 zväzkov viazaných periodík).
Top (softvér)
top (skrátene z angl. table of processes, doslova slov. tabuľka procesov) je správca procesov, ktorý sa nachádza v mnohých operačných systémoch Unixového typu a ktorý zobrazuje informácie o využití procesora a pamäte v systéme.
Charakteristika
Program pravidelné zobrazuje a aktualizuje usporiadaný výpis spustených procesov zoradených podľa používateľom určených kritérií. Predvolené zobrazenie je zoradené podľa využitia CPU a zobrazený sú iba najväčší spotrebitelia CPU. Program okrem názvu procesu zobrazuje aj koľko výpočtového výkonu a pamäte proces používa, plus ďalšie informácie. Niektoré verzie umožňujú rozsiahle nastavenia zobrazenia (napríklad výber stĺpcov alebo spôsob zoradenia). Program je užitočný pre správcov systémov, pretože ukazuje, ktorí používatelia a procesy vyťažujú najviac systém. náhľad|Program spustení na Linuxe so zmenenými nastaveniami pre lepšie zobrazenie
Implementácie
Existuje niekoľko rôznych implementácií programu top.
V systémoch Linux číslo priemernej záťaže udáva súčet počet procesov, ktoré čakajú vo fronte na spustenia, plus počet aktuálne vykonávaných. Kedže hodnota nie relatívne, ale absolútna, môže hodnota nadobúdať neobmedzenú veľkosť; na rozdiel od hodnoty využívania. Okamžitá zmena hodnoty počet procesov je tlmená vzorcom exponenciálneho rozpadu, ktorý sa počíta pomocou matematiky s pevným bodom.
Le Cloître-Saint-Thégonnec
Le Cloître-Saint-Thégonnec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Top (softvér)
Implementácie
Program ps je podobný top, ale narozdiel od neho vypíše iba zoznám aktuálne vykonávaných procesov a následné potom skončí. Parameter <tt>n</tt> (angl. number of iterationsp, slov. počet iterácií) zmení správanie na viac podobné programu htop, tj. n-krát vypíše zoznám aktuálne vykonávaných procesov v systéme a potom skončí.
Le Cloître-Saint-Thégonnec
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moerbeke
Obyvateľstvo
Obec má približne 6 012 obyvateľov (2010).
Le Conquet
Le Conquet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podbeľová ulica (zaniknutá)
Podbeľová ulica (do roku 1950 Podjavorinskej ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne bola pomenovaná podľa Ľudmily Podjavorinskej (1872-1951), slovenskej spisovateľky.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Nachádzala sa medzi dnešnou Fedinovou a Ševčenkovou ulicou.
Havrania
Havrania môže byť:
Južná ulica (Bratislava)
Južná ulica (do roku 1950 Jozefská ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 19501975.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Nachádzala sa severne od vtedajšej aj dnešnej Kolmej ulice.
Pokojná ulica
Pokojná ulica (do roku 1950 Mierová ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1980.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne sa tu nachádzala radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Lúky.
Nachádzala sa na východnej časti dnešnej Kolmej ulice.
Villebougis
Villebougis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villechétive
Villechétive je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Drennec
Le Drennec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zákony o krátení
Zákony o krátení je pomenovanie istej vlastnosti algebraických štuktúr a binárnych operácií. Ide o vlastnosť, ktorá hovorí, že v rovnosti môžeme krátiť rovnaký prvok vyskytujúci sa na oboch stranách rovnosti.
Nech (M, ∗) je grupoid, t.j. * je binárna operácia na množine M. Hovoríme, že (M, ∗) spĺňa zákon o krátení sprava, ak pre ľubovoľné a,b,c∈M z rovnosti b ∗ a = c ∗ a vyplýva b = c. Zákon o krátení zľava je podmienka hovoriaca, že z a ∗ b = a ∗ c vyplýva b = c.
Každá konečná pologrupa s krátením je grupa.
Zbojnícka skala (vrch vo Volovských vrchoch)
Zbojnícka skala je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Mníšek nad Hnilcom, približne juhozápadne od Gelnice.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kojšovská hoľa. Leží v Košickom kraji, na hranici okresov Košice-okolie a Gelnica a zasahuje na katastrálne územie obcí Smolnícka Huta a Vyšný Medzev. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaný Mníšek nad Hnilcom a juhozápadne ležiaca Smolnícka Huta, rovnakým smerom sa nachádza i Štós, juhovýchodne leží Medzev a Vyšný Medzev a severným smerom Prakovce a Helcmanovce.
Opis
Zbojnícka skala leží v hrebeni, vedúcom od Štóskeho sedla na Kojšovskú hoľu. Severne sa nachádza Orlí vrch, Havrania hlava , Hutná hoľa , Ostrý vrch a Kloptaň , východne Kojšovská hoľa , Zlatoidská hora , Ovčinec  a Biely kameň , južne Krásny roh , Jelení vrch  a Lastovičí vrch  a západne Hekerová , Veľký Vtáčí vrch , Drahov  a Korban. Západné svahy masívu odvodňuje Smolnícky potok a severné Zbojnícky potok, oba smerujúce do Smolníka v povodí rieky Hnilec, voda z juhovýchodných častí hrebeňa odteká potokom Zlatná do Bodvy. Vrcholom vedie turistická magistrála Cesta hrdinov SNP.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý mladý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Slovenský kras, Slanské vrchy, Čiernu horu, Čergov, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry a východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou.
Krížová ulica
Krížová ulica je ulica:
Senegalské národné futbalové mužstvo
Senegalské národné futbalové mužstvo reprezentuje Senegal na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Africký pohár národov.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1960 a o dva roky bol prijatý do FIFA. Medzi najväčšie úspechy je víťazstvo na Africkom pohári národov 2021 a dve druhé miesta na Africkom pohár národov v roku 2002 a 2019. Senegal sa tiež dvakrát predstavil na Majstrovstvách sveta. Najprv na MS 2002 kde sa dostal až do štvrťfinále keď v skupine v konkurencii Dánska (1:1), Uruguaja (3:3) a Francúzska (1:0) skončili na druhom postupovom mieste. V osemfinále zdolali po predĺžení Švédsko (2:1 pp). Vo štvrťfinále už ale nestačili na Turecko (0:1 pp). Druhýkrát sa predstavili na MS 2018. V konkurencii Poľska (2:1), Japonska (2:2), a Kolumbie (0:1) skončili na treťom mieste v skupine.
Ménas Kallikelados
Svätý Ménas Kallikelados; * 3. storočie, Atény† 310 / 313, Alexandria) bol podľa legendy kresťanský rétor, filozof a mučeník. Katolíckou a Pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý. Jeho sviatok spolu so spomienkou na mučeníkov Hermogena (Ermogena) a Eugrafa, ktorí mali byť umučení spolu s ním, pripadá na 10. decembra. Známejším mučeníkom, ktorého pamiatku si cirkvi pripomínajú 11. novembra bol „veľkomučeník“ Ménas. Je možné, že Kallikeladov kult je odvodený od kultu tohto mučeníka. Okrem nich žilo aj niekoľko ďalších svätých Ménov, pozri Ménas.
Život
Passio k svätým Ménovi, Hermogenovi a Eugrafovi sa zachovalo v dvoch gréckych verziách, jedna z verzií bola preložená do arménčiny. Ménas sa podľa legendy narodil v Aténach. Bol učencom a rečníkom. Mal pôsobiť na cisárskom dvore a hoci bol kresťanom, svoju vieru tajil. Ako skúsený rečník a navonok pohan, bol vyslaný cisárom Maximiánom do Alexandrie, kde práve vypukli nepokoje medzi kresťanmi a pohanmi. V Alexandrii však mal vstúpiť do tábora kresťanov a mal presvedčiť mnohých pohanov ku konverzii. V dôsledku toho mal byť zajatý a mučený cisárskym služobníkom Hermogenom. Podľa legendy bol zo svojich zranení uzdravený, čo malo viesť k Hermogenovej konverzii a k verejnému vyznaniu viery Ménovho priateľa Eugrafa. Cisár Maximián nespokojný s vývojom udalostí mal podľa legendy na čele veľkej armády prísť do Egypta a Ménas, ako aj zvyšní dvaja konvertiti mali byť popravení. Ménas mal pred smrťou cisára požiadať, aby mohol byť pochovaný v tom čase nevýznamnom Byzantione (neskorší Konštantínopol). Ménove ostatky boli podľa legendy v schránke hodené do mora, odkiaľ mali zázračne priplávať až k byzantskému Chalkedónu, kde ich našiel miestny biskup. Editor do Ménovho passia následne doplnil, že relikvie boli uschované v svätyni pri konštantínopolskej akropole. Mučeník bol v Alexandrii úplne neznámy a naopak jeho kult sa viazal ku Konštantínopolu. Legenda teda slúžila na vysvetlenie prítomnosti relikvií v konštantínopolskej svätyni. Je možné, že jeho kult bol odvodený od kultu relikvií Ména veľkomučeníka, ktorého relikvie sa do mesta dostali v časoch ranej Cirkvi a ktoré boli znovuobjavené v byzantskom období za vlády niektorého z Bazilov (nie je isté či šlo o Bazila I, alebo Bazila II.).
Krivánska ulica (Bratislava)
Krivánska ulica (do roku 1950 Krížová ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba obce, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Nachádala sa približne v južnej časti dnešnej Andrusovovej ulice.
Pologrupa s krátením
V matematike je pologrupa s krátením názov pre pologrupu, ktorá spĺňa zákony o krátení.
T.j. ide o pologrupu (M,\circ) takú, že pre ľubovoľné a,b,c\in M platí (Ak platí len jedna z uvedených podmienok, hovoríme o krátení zľava resp. sprava.)
Javorina (vrch v Západných Tatrách)
Javorina  je vrch v severnej časti Západných Tatier na Slovensku.
Poloha
Nachádza sa v geomorfologickej časti Osobitá, v severnej časti Západných Tatier, približne severne od Zverovky. Leží v mohutnom masíve Osobitej, od ktorej je oddelená výrazným sedlom. Patrí do katastrálneho územia obce Zuberec. Vrcholom Javoriny vedie južná hranica národnej prírodnej rezervácie Osobitá.
Prístup
Poloha vrchu na okraji chráneného územia limituje možnosti prístupu na jeho vrchol. Jediný, zeleno značený chodník, vedie zo Zverovky, resp. z opačného smeru z Lúčnej cez Roh a Kasne.
Magda Šaturová
Magda Šaturová-Seppová PhDr. (* 4. júl 1929, Bratislava † 10. september 2016, Bratislava ) bola slovenská doktorka filozofie, prekladateľka, redaktorka, autorka a esperantistka.
Je známa ako autorka rady učebných pomôcok pre kurzy esperanta a hlavná redaktorka rozsiahleho esperantského diela Slovaka Antologio (slovensky Slovenská antológia).
Vzdelanie
Navštevovala štátne gymnázium v Novom Meste nad Váhom, kde zmaturovala v 1948. Na Filozofickej fakulte Univerzita Komenského v Bratislave vyštudovala odbor Anglická literatúra, ktorý ukončila v 1952.
Plynulo ovládala maďarčinu, nemčinu, angličtinu, francúzštinu, esperanto a taliančinu.
Profesijný život
Šaturová v rokoch 1952-1955 pracovala ako prekladateľka vo vydavateľstve krásnej literatúry Tatran v Bratislave. V rokoch 1955-1986 pracovala v Slovenskom pedagogickom nakladateľstve, kde redigovala jazykové učebnice a slovníky.
Prekladala z angličtiny, maďarčiny a esperanta.
Osobný život
S manželom Dr. Františkom Šaturom mali deti Tomáša, Magdu a Františka.
Jej najväčším koníčkom bola beletria. Tiež obľubovala hudbu a spev.
Esperantské hnutie
Ako 16-ročná sa začala učiť esperanto so svojou priateľkou Máriou Tomašovičovou. Už ako 20-ročná viedla kurz esperanta pre dospelých v Česku. Neskôr vyučovala vo viacerých kurzoch a letných školách.
Spoluzaložila a organizovala slovenskú sekciu Medzinárodného združenia katolíckych esperantistov (IKUE). Od 1990 bola národnou reprezentantkou IKUE.
Bola členkou Medzinárodnej akadémie vied v San Maríne.
Presadila vydanie a bola hlavnou redaktorkou Slovaka Antologio (slovensky Slovenská antológia), prehľadu slovenskej literatúry v esperantskom preklade.
Ocenenia
Slovenská esperantská asociácia v roku 1987 ocenila Šaturovú Striebornou medailou.
Počas 89. ročníka svetového kongresu esperanta v roku 2004 bola vyhlásená za Čestnú členku UEA.
Le Faou
Le Faou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Iaia z Kyziku
náhľad|Iaia, [[Miniatúra (maliarstvo)|miniatúra z knihy De Claris mulieribus od Giovanniho Boccaccia, 15. stor. ]] Iaia  bola grécka maliarka v 1. storočí pred Kr. Iaia, grécka maliarka z Kyziku, podľa rímskeho spisovateľa Plínia tvorila najmä v Ríme a v Neapole počas rokov mladosti rímskeho vzdelanca M. Varona (narodeného v roku 116 pred Kr.), teda približne na konci 2. a v 1. polovici 1. stor. pred Kr. Okrem maľovania obrazov na vybielené tabule (boli zavesené na stenách v súkromných domoch alebo vo verejných budovách. ) zhotovovala aj umelecké rytiny (obrazy) na slonovine. Maľovala hlavne portréty žien, medzi ktorými vynikal jej veľký obraz znázorňujúci starú neapolskú ženu, alebo autoportrét realizovaný pred zrkadlom. Hovorilo sa, že zarábala viac ako jej mužskí konkurenti (Sopolis a Dionysios), lebo maľovala rýchlejšie a lepšie ako oni. Predpokladá sa, že jej meno nebolo správne zaznamenané, mohla sa volať aj Lala, Laia alebo Maia, čo sa ale nedá dokázať z dôvodu nedostatku iných písomných zdrojov.
TV Vega
V začiatkoch vysielania produkovala 4-hodinové vysielanie od 16:00 hod. s následnou reprízou po 20:00 hod. Jej hlavnými prioritami bolo denné spravodajstvo z mesta Prešov ktoré malo rozsah 10 až 15 minút, vysielanie pre deti a mladistvých v rozsahu 60 minút a ďalšie relácie zo štúdia venované divákom so široko-tematickým zameraním v priemernom rozsahu 30 až 40 minút. Od februára 2000 televízia Vega spadala pod súčasť televízií Global neskôr nahradených skupinou MAC TV súčasnej televízie TV JOJ.
Pokrytie
Vega šírila svoj signál terestriálne na 52. kanáli z vysielača ktorý bol umiestený v centre mesta. Signálom pokrývala územie mesta Prešov vrátane niekoľkých priľahlých obcí (Ľubotice, Veľký Šariš, Petrovany, Záborské). Lokálne káblové pripojenie šírila prostredníctvom káblovej spoločnosti Tatra Temex, ktorá poskytovala pripojenie na najväčších sídliskách v meste. Káblový príjem vtedy vlastnilo približne 7 100 domácností v Prešove. Na káblovke bola televízia umiestnená na kanáli E3. Výhodou tohto kanálu bolo že bol zaradený aj v Spoločných anténnych rozvodoch v obytných blokoch, týmto spôsobom sa teda signál dostával aj ku divákom ktorý nevlastnili televíznu prípojku. Televízií to vtedy umožnilo pokrývať až 150 tisíc divákov, v okolí ako aj v meste Prešov.
Villecien
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Folgoët
Le Folgoët je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Ázie v korfbale 2016
Majstrovstvá Ázie v korfbale 2016 boli v poradí 4. majstrovstvá Ázie v korfbale, ktoré organizuje Ázijská korfbalová federácia (IKF Asia). Konali sa v dňoch od 26.29. augusta 2016 v Džajpure, v štáte Radžastan, v Indii, za účasti 5 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Srí Lanky. Pôvodne sa mali zúčastniť aj Nepál a Pakistan. India bola organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, keď hostila toto podujatie aj v roku 2008, tiež v Džajpure. Zápasy sa odohrali v aréne Sawai Mansingh Indoor Stadium s kapacitou 2 000 divákov. získal ázijský titul štvrtýkrát v rade, keď vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇭🇰.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku IKF k augustu 2016.
Villefargeau
Villefargeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karol Beneš
MUDr. Karol Beneš (* 12. október 1911, Stanislav, dnes Ivano-Frankivsk – † ?) bol (pravdepodobne židovský) lekár balenológ, účastník Slovenského národného povstania (SNP).
Aab
AaB môže byť:
AAB môže byť:
Ménas II. (alexandrijský patriarcha)
Svätý Ménas II. (iné tvary pozri pod Ménas; * 10. storočie, Sandalá, Egypt† 974, Egypt) bol 61. koptský alexandrijský patriarcha v rokoch 956974. V etiópskom synaxári sa jeho meno spomína 15. hedara, v koptskom synaxári sa ako svätec nespomína.
Život
Narodil sa dedine Sandalá. V mladosti ho mali rodičia proti jeho vôli oženiť. So svojou ženou žil podľa prameňov iba tri dni, pričom si mali zachovať panenstvo. Následne mu jeho manželka mala dovoliť, aby sa stal mníchom. Vo Wádí Habíb sa stal žiakom starého mnícha a naučil sa spôsobom askézy. Podobne ako mnoho iných alexandrijských patriarchov, aj Ména sa stal mníchom v Kláštore svätého Makaria (arab. Dajr anbá Makár). Po smrti patriarchu Teofana (aj Teofil II.) sa mali koptskí biskupi obrátiť na Ménovho učiteľa, aby sa stal novým patriarchom. Mních však pre svoju starobu odmietol a za nového patriarchu odporučil Ménu. Ménu mali podľa legendy proti jeho vôli odviesť do Alexandrie, vysvätiť a dosadiť do úradu. Pri návšteve Ménovej rodnej obce sa biskupi dozvedeli, že je ženatý, no keďže jeho manželstvo nebolo konzumované, súhlasili s jeho patriarchátom. Obdobie jeho patriarchátu bolo poznačené mnohými politickými zmenami v Egypte (Ichšídovcov vystriedali Fátimovci), no politická situácia Koptov sa mierne zlepšila. Počas jeho úradu však zasiahol niektoré egyptské biskupstva hladomor, v dôsledku čoho bol ich počet zredukovaný. Patriarchát za jeho doby mal slabé ekonomické zázemie, čo sa premietlo do slabej sociálnej a budovateľskej činnosti. V dedine Mahallat Dánijál v oblasti Tídá, kde Ménas dlhý čas žil, nechal vystavať kostol zasvätený svätému Marekovi.
Ménas I. (alexandrijský patriarcha)
Život
Pôvodne bol mníchom v Kláštore svätého Makaria (arab. Dajr anbá Makár) a žiakom patriarchu Michala I. (arab. Chá'íl I.), ktorý taktiež pôsobil v kláštore. Po patriarchovej smrti bol jednomyseľne zvolený za nového patriarchu. Ménas sa plne podriadil moslimským vládcom a Kopti počas jeho patriarchátu zažívali pokojné obdobie. Väčší spor mal Ménas iba s ambicióznym mníchom Petrom (kop. Putrus alebo Butrus), ktorý túžil stať sa biskupom. Ménas Petrovu požiadavku pre jeho nevhodný charakter odmietol. S falošnými listinami preto Peter odišiel do sýrskej Antiochie, kde podvodom vyzbieral veľké množstvo peňazí, vďaka ktorým sa dostal až k abbásovskému kalifovi al-Mansúrovi. Kalif presvedčený Petrovými lžami uzavrel s mníchom dohodu. Výmenou za peniaze a zlato, ktoré mali Kopti (a zvlášť patriarcha) podľa Petrových lží „kúzlami“ nazbierať, ho dosadil na alexandrijský patriarchálny stolec. Egyptský správca 'Abd al-Rahmán ibn Hudajdž (769772), ktorý mal kalifove príkazy uskutočniť, povolal Ménu na dvor a patriarcha kalifov dekrét prijal. Proti rozhodnutiu sa však postavil vysoký koptský klér, ktorý Petra odmietol. Potom, čo vyšlo najavo, že Kopti žiadne zlato nemajú, sa Peter správcovi vyhrážal, že v prípade, ak kalifov dekrét nesplní, bude sa naňho sťažovať. Egyptský správca Petra následne zajal spor s Ménom ukončil.
Čchin
Čchin môže byť:
Thyestes
Thyestes (iné názvy: Thyestés, Tyestes; starogr. Θυέστης  – Thyestes/iný prepis: Thyestés; ) je v gréckej mytológii syn elidského kráľa Pelopa a jeho manželky Hippodameie. Bol mykénskym kráľom.
Jeho meno je nerozlučne spojené s menom jeho brata Atrea a činy tejto dvojice sú symbolom príšerných ukrutností, nad ktorými i ľudská fantázia a rozum zostávajú stáť. Pre úplnosť je potrebné uviesť, že ich dedo bol Tantalos, ten, ktorý svojho syna Pelopa zabil, naporcoval a predložil bohom k hostine, a to len preto, aby sa presvedčil, či sú naozaj takí vševedúci, ako sa tvrdí. Boli, a Tantalos skončil v podsvetí a do konca všetkých čias tam zažíva muky.
Prvý zločin spáchal Thyestes spoločne s bratom Atreom, a to dokonca na povzbudzovanie ich matky Hippodameie. Zabili totiž svojho nevlastného brata Chrysippa, ktorého matkou bola milenka kráľa Pelopa, nymfa Axiocha. Dôvodom bola pomsta otcovej nevery a tiež odstránenie možného uchádzača o trón. O tomto čine však rozprávajú aj iné verzie, totiž, že obaja bratia odmietli plány svojej matky a ona potom Chrysippa zavraždila sama, pričom chcela čin zviesť na tébskeho kráľa Laia. Dokonca sa ani nevylučovala možnosť Chrysippovej samovraždy potom, čo bol kráľom Laiom unesený a stal sa jeho milencom. Tak či onak, obaja bratia potom utiekli pred hnevom svojho otca z Elidy a našli útočisko v Mykénach. Tam kraľoval Eurystheus, preslávený predovšetkým tým, že mu slúžil najväčší hrdina Herakles. V tomto čase Eurystheus už prenasledoval Heraklových potomkov, na tejto vojnovej výprave bol však porazený a zabitý trestajúcou rukou Alkmény, Heraklovej matky. Eurystheus nezanechal následníka, Mykénčania si teda vybrali za svojho kráľa Atrea.
Dopomohlo mu k tomu aj to, že vo svojich stádach objavil baránka so zlatým rúnom. Toho tam dala s pomocou Pana bohyňa Artemis, ktorej Atreus už kedysi sľúbil obetovať najlepšie zo svojich stád. Mala to byť skúška, či Atreus obetuje celé stádo. Urobil to tak napoly – mäso baránka obetoval, zlatú kožu si však ponechal, pretože veštba stanovila, že majiteľ baránka bude vládnuť v Mykénach.
Thyestes sa o koži baránka dozvedel z bratovho vychvaľovania. Ľstivo vyhľadal Atreovu novomanželku Aeropé, ktorá sa do neho zamilovala a bol ochotný sa s ňou za baránka zblížiť. Spolu s ňou potom baránka ukradli. (Neskôr ju manžel hodil do mora.) Keď sa Atreus verejne uchádzal o mykénsky trón, uvádzal svoje právo prvorodeného a zdôrazňoval svoje vlastníctvo baránka. Thyestes ľstivo nechal vyhlásiť, že následníkom trónu bude ten, kto baránka vlastní. Nato uviedol všetkých do svojho domu a baránka im ukázal. Vzápätí bol vyhlásený za právoplatného kráľa.
To všetko pozorne sledoval najvyšší boh Zeus, naklonený Atreovi a poslal k nemu boha Herma a povedal mu: "Spýtaj sa Thyesta, či sa vzdá svojho nároku na trón, keď slnko pôjde po oblohe pospiatky ?". Thyestes pokojne súhlasil. Nato Zeus a bohyňa sváru Eris zariadili, že boh slnka Helios obrátil slnečný voz späť, obrátili sa aj hviezdy a ten večer zapadalo Slnko na východe. To sa obrátilo proti Thyestovi a Mykénčania ho poslali do vyhnanstva.
Thyestes vzal so sebou Atreovho malého syna Pleisthena a vychoval ho k nenávisti k otcovi. Keď chlapec dospel, poslal ho do Mykén, aby zavraždil Atrea. Lenže stal sa opak, Atreus zabil mladíka, v ktorom až dodatočne spoznal svojho vlastného syna. To rozpútalo ďalšiu krvavú históriu.
Tento hrozný zločin museli bohovia potrestať, pomohli pre túto chvíľu Thyestovi k úteku. Na Mykény potom zoslali neúrodu, ktorá mala trvať až do Thyestovho návratu. Atreus dal brata hľadať, ale objavil len jeho posledného syna Aigistha, ktorého matkou bola Thyestova vlastná dcéra Pelopia, znásilnená mužom, o ktorom netušila, kto je. Atreus priviedol Aigistha do Mykén a vychoval ho ako vlastného so svojimi synmi Agamemnónom a Menelaom. A práve títo dvaja Thyesta vypátrali a priviedli do Mykén. Atreus uvrhol brata do väzenia a rozkázal Aigisthovi, aby ho zabil. Hneď ako však mladíka v kobke Thyestes uvidel, hneď spoznal svojho syna a stačilo pár slov na prerokovanie pomsty. Aigisthos sa vrátil ku kráľovi a oznámil, že úlohu splnil. Keď Atreus pripravoval na morskom brehu obetnú hranicu, Aigisthos ho prebodol mečom, ktorým mal zabiť svojho otca.
Na mykénsky trón potom zasadol Thyestes a vládol "ťažkou ​​rukou" spoločne so svojim synom Aigisthem. Táto vláda však nemala dlhé trvanie. Atreov syn Agamemnón, ktorý s bratom Menelaom po smrti svojho otca utiekol do Sparty ku kráľovi Tyndareovi, sa u Thyesta ohlásil ako cudzinec. Keď vstúpil do kráľovskej siene, vytasil meč a jedinou ranou meča ho zabil. Potom vyhnal tiež Aigistha a vyhlásil sa za mykénskeho kráľa.
Bratia Thyestes a Atreus asi držia prvenstvo v zrade a úkladných vraždách v boji o trón, rozhodne sa však v histórii nájde veľa ich nasledovníkov.
Ak
Ak môže byť:
AK môže byť skratka výrazov:
Aeropé
Aeropé (iné názvy: Aeropa, Áeropé, Áeropa, zastarano Aerope; starogr. Ἀερόπη – Aeropé/iný prepis Áeropé, lat. Aerope) môže byť:
Červený vrch
Červený vrch môže byť:
All I Ever Wanted (Basshunter)
„All I Ever Wanted“ je skladba švédskeho eurodance hudobníka Basshuntera. Je podobná predchádzajúcej skladbe „DotA“. Melódia skladby „All I Ever Wanted“ je z veľkej časti remixovanou verziou skladby „Daddy DJ“, ako aj v predchádzajúcej Basshunterovej skladbe „Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA“.
Hudobné video
Videoklip bol natočený v Malage v Španielsku a objavili sa v ňom nórska modelka Aylar Lie a herec Lucas Thorheim.
Pozície v rebríčkoch
Na Novom Zélande debutovala skladba na 27. mieste a dosiahla 17. miesto. Bola certifikovaná zlatou platňou po osemnástich týždňoch za predaj nad 7500 kópií.
Le Juch
Le Juch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Le Ponthou
Le Ponthou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Le Juch
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Le Ponthou
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Juch
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Ponthou
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villefranche (Yonne)
Villefranche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baltika
náhľad|Mapa kontinentu Baltika je prehistorický kontinent zahŕňajúci zhruba dnešné územia severnej a východnej Európy.
Objavila sa pred 750 miliónmi rokov pri rozpade superkontinentu Rodinia. Vtedy sa nachádzala na južnej pologuli. Súčasťou dočasného superkontinentu Pannotia sa stala pri južnom póle asi pred 600 miliónmi rokov. Potom sa vydala na sever. Pred 450 miliónmi rokov ju pri obratníku Kozorožca dohnala Avalónia, mikrokontinent odštiepený z Gondwany, a spoločne sa zrazili s Laurentiou a vytvorili Laurentobaltiku – Eurameriku. Táto kolízia kontinentálnych dosiek spôsobila kaledónske vrásnenie. Baltika ako samostatný kontinent potom prestala existovať a bola postupne súčasťou Eurameriky, Pangey, Laurázie a Eurázie (resp. Európy). V rámci týchto kontinentov sa tiež dostala do svojej dnešnej polohy na severnej pologuli.
Ždanovova ulica
Premenovaná bola v roku 1950 v dôsledku duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pomenovaná bola podľa Andreja Alexandroviča Ždanova (1896-1948), sovietskeho štátneho pracovníka.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba. Pôvodná ulica zanikla v novej sídliskovej zástavbe Dvory, nachádzala sa v priestore dnešných ulíc Rusovská cesta a Wolkrova.
Červený vrch (prírodná pamiatka)
Červený vrch je prírodná pamiatka ev. č. 1323, lokalita Otov u Nového Kramolína v okrese Domažlice. Správa AOPK Plzeň.
Ochrana
Dôvodom ochrany je opustený lom so zachovanými žilami pegmatitu.
Magura (vrch v Chočských vrchoch)
Magura je vrch v Chočských vrchoch. Nachádza sa severne od Lúčok, približne severovýchodne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Chočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sielnické vrchy. Leží v Žilinskom kraji, na území okresu Ružomberok a na katastrálnom území obce Lúčky. Na vrchol nevedie turistická trasa.
Popis
Magura tvorí rozsiahly masív, na západe vymedzený údolím Teplianky. Na severe susedí vrch Osobité a Ostré, východne sa nachádza výrazným sedlom oddelená Havrania , južným smerom Smrekov , juhozápadným Turícka Magura  a Bukov , západne sa nachádza Veľký Choč  a severnejšie Holica. Masív patrí do povodia Váhu a odvodňuje ho potok Teplianka, na hornom toku nazývaný aj Ráztočná. Najbližšími sídlami sú južne ležiace Lúčky a na severe situované Leštiny, Osádka a Malatiná. V juhozápadnej časti sa nachádza niekoľko jaskýň.
Výhľady
Vrchol Magury pokrýva lesný porast, úbočia sú však do veľkej miery po ťažbe pokryté len nízkou vegetáciou. Obmedzený rozhľad z vhodných častí umožňuje vidieť mnohé okolité vrchy Chočských vrchov a časť Liptovskej kotliny. Pri vhodných podmienkach vidieť Krivánsku Fatru, Oravskú Maguru, Oravské Beskydy, Oravskú vrchovinu, Skorušinské vrchy, Západné Tatry, Nízke Tatry a časť Veľkej Fatry.
Villemanoche
Villemanoche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Joaquim Chissano
Joaquim Alberto Chissano (* 22. október 1939) je mozambický politik a druhý prezident Mozambiku v rokoch 1986 až 2005.
Narodil sa v dedine Malehice v provincii Gaza. Ako prvý domorodec absolvoval lýceum v Mapute, štúdium medicíny na Lisabonskej univerzite nedokončil a odišiel do Tanzánie, kde sa zapojil do aktivít hnutia FRELIMO. Po vyhlásení mozambickej nezávislosti v roku 1975 zastával úrad ministra zahraničia a v roku 1986, keď prvý prezident krajiny Samora Machel zahynul pri leteckom nešťastí, stal sa jeho nástupcom. V roku 1992 uzavrel dohodu, ktorá ukončila občiansku vojnu a nastolila pluralitnú demokraciu, v roku 1994 vyhral prvé slobodné voľby a roku 1995 vyjednal vstup Mozambiku do Commonwealthu. Druhýkrát bol zvolený v roku 1999, o tretie obdobie sa už neuchádzal a prezidentskú kandidatúru za FRELIMO prenechal Armandovi Guebuzovi, ktorý voľby vyhral a stal sa jeho nástupcom.
V rokoch 2003-2004 vykonával funkciu predsedu Africkej únie. V roku 2007 ho Organizácia Spojených národov vymenovala za osobitného vyslanca pre uzavretie prímeria medzi ugandskou vládou a Božou armádou odporu. Dostal tiež cenu nadácie Mo Ibrahima za zásluhy o rozvoj demokracie v Afrike.
Praktizuje meditácie podľa učenia Maharišiho.
Le Tréhou
Le Tréhou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villemer (Yonne)
Villemer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Druhá bitka pri Narviku
Predohra
Prvá bitka pri Narviku skončila 10. apríla víťazstvom Veľkej Británie. Dva nemecké torpédoborce sa síce pokúsili v noci o únik z fjordu ale po spozorovaní britských lodí hliadkujúcich pri ústí fjordu sa rozhodli pre návrat.
Veľká Británia bola výsledkom prvej bitky povzbudená, ale stále nemala prehľad o spôsobených škodách a sile zostávajúcich lodí vo fjorde. Rozhodla sa pre druhý útok už 11. apríla, ktorý mala uskutočniť skupina torpédoborcov s krížnikom Penelope. Ten si však poškodil trup na pobrežných skalách a akcia bola odvolaná. Nasledujúci deň podnikli bombardovanie nemeckých torpédoborcov lietadlá Fairey Swordfish z lietadlovej lode Furious, akcia však nebola dostatočná. Následne sa britský námorný veliteľ admirál sir Charles Forbes rozhodol pre dôraznú akciu.
Nemecké sily
Po prvej bitke sa vo fjorde nachádzalo 8 nemeckých torpédoborcov: Veliteľom zoskupenia bol námorný kapitán Erich Bey.
Britské sily
Britská flotila bola zoskupená okolo bojovej lode Warspite a tvorilo ju 9 torpédoborcov.
Priebeh bitky
Ráno 13. apríla vplávala do Ofotfjordu bojová loď Warspite v sprievode torpédoborcov. Prieskumné lietadlá z Warspite objavili okolo 12:30 pri ústí Herjangsfjordu ponorku U-64. Zaútočili bombami a potopili ju. Následne začala delostrelecká paľba medzi protivníkmi. Niektoré nemecké lode sa pokúšali o únik. Do 13:50 bol potopený Erich Koelner a poškodené tri britské torpédoborce. Britské zoskupenie sa presunulo hlbšie do fjordu a začalo postupne ničiť nemecké lode. Erich Geisse bol rozstrieľaný. Hermann Künne bol potopený torpédami z lodí Eskimo a Forester. Warspite a dva torpédoborce ukončili paľbu z Diethera von Roeder, ktorý jeho kapitán nechal potopiť vlastnou posádkou. Predtým ale stihol šesťkrát zasiahnuť a poškodiť torpédoborec Cossack. Georg Thiele bol prinútený pod paľbou nabehnúť na breh, ale predtým torpédami poškodil torpédoborec Eskimo. Wolfgang Zenker sa prevrátil a potopil o 15:45. Hans Lüdemann sa potopil po dobytí britskými útočnými oddielmi. Po štyroch a pol hodine bola paľba zastavená.
Výsledok
Stretnutie skončilo absolútnou porážkou nemeckých lodí. V oboch po sebe nasledujúcich bitkách boli potopené všetky nemecké torpédoborce vyslané do Narviku. Veľká Británia stratila iba dva torpédoborce a niekoľko ďalších bolo poškodených.
Konfirmačné skreslenie
Konfirmačné skreslenie alebo konfirmačný bias je tendencia hľadať, interpretovať, uprednostňovať a vyvolávať si z pamäti informácie takým spôsobom, ktorý potvrdí naše už existujúce presvedčenie alebo hypotézy, pričom sa venuje nepomerne menšia pozornosť alternatívnym možnostiam.
Ide o typ kognitívneho skreslenia a systematickej chyby v induktívnom úsudku. Prejaví sa vtedy, ak ľudia zhromažďujú alebo zapamätávajú si informácie selektívne, prípadne ich interpretujú skreslene. Efekt je silnejší pri u emocionálne nabitých otázok a u hlboko zakorenených presvedčení. Prejavuje sa tiež ako tendencia interpretovať neurčité fakty na podporu existujúcich pozícií.
Varianty:
Séria experimentov v roku 1960 zistila, že ľudia sú náchylní smerom k potvrdeniu svojich existujúcich presvedčení. Neskoršie práce re-interpretovali tieto výsledky ako sklon k posudzovaniu myšlienok jednostranným spôsobom, na zameranie sa na jednu z možností a ignorovanie alternatív. Ako vysvetlenie mechanizmu pôsobenia sa uvádza 'zbožné prianie' a obmedzená ľudská kapacita pri spracovávaní informácií. Ďalším vysvetlením môže byť, že pre ľudí má väčšiu cenu nepripustiť si, že by sa mohli mýliť, než skúmanie faktov neutrálnym vedeckým spôsobom. Konfirmačné skreslenie prispieva k prehnanej dôvere v osobné presvedčenia a pomáha pri udržaní alebo dokonca posilnení existujúcich názorov napriek jasným opačným dôkazom. Zlé rozhodnutia vďaka týmto skresleniam boli zaznamenané v politike a organizáciách.
Le Relecq-Kerhuon
Le Relecq-Kerhuon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ménas (z al-Ašmúnajnu)
Svätý Ménas (iné tvary pozri pod Ménas; * rané 7. storočie, Achmín, Egypt† po 641, Egypt) bol koptský asketik a mučeník. Koptská cirkev ho uctieva ako svätého a jeho spomienku si pripomína 17. amšíra. V etiópskom synaxári sa spomína 17. jäkatitu, čo má byť tiež jeho údajný deň umučenia. Meno Ménas nieslo viacero koptských svätcov a mučeníkov, pozri Ménas.
Le Relecq-Kerhuon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
RationalWiki
RationalWiki (doslova z angl.: „Racionálna Wiki“) je wiki, ktorej proklamovaným cieľom je poskytovať informácie zamerané na vedu, skepticizmus a kritické myslenie. Zameriava sa na analyzovanie a vyvracanie pseudovedeckých a protivedeckých tvrdení, dokumentovanie „bláznivých“ (angl. crank) myšlienok, autoritarizmu a fundamentalizmu, ako aj toho, ako sú tieto témy podávané médiami. Prevádzkuje ju RationalMedia Foundation, nezisková organizácia podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3).
Ménas (z al-Ašmúnajnu)
Život
Podľa koptského synaxára sa mal narodiť do roľníckej rodiny v Achmíne. V mladom veku vstúpil do kláštora v rodnom meste a neskôr odišiel do kláštora pri al-Ašmúnajne. Keď do Egypta (641) vtrhli moslimskí Arabi, požiadal predstaveného kláštora, aby smel vyhľadať vodcu moslimov, ktorého sa chcel spýtať, či naozaj odmietajú božstvo Ježiša Krista. Po tom, čo mu mal túto informáciu veliteľ vojsk potvrdiť a po tom, čo Ménas odcitoval stať Jn 3,36 („Kto verí v Syna, má večný život. Kto však odmieta Syna, neuzrie život, ale spočíva na ňom Boží hnev.“), mal byť Ménas arabským vojvodcom sťatý a jeho telo hodené do Nílu. Jeho pozostatky boli podľa legendy zachránené Koptmi.
Jozef Czauczik
Jozef Czauczik (* 16. apríl 1780, Levoča† 30. jún 1857, Levoča) bol slovenský maliar.
Životopis
Narodil sa v Levoči v rodine podnikateľa s tabakom Krištofa Czauczika a jeho manželky Alžbety. Mal šiestich súrodencov. Jeho prvým učiteľom bol Jozef Lerch, portrétista lokálneho klasicizmu, autor freskovej výmaľby viacerých spišských kostolov. Od jesene 1803 študoval na viedenskej akadémii. Pred rokom 1810 sa vrátil späť do Levoče. V Levoči sa Czauczik venoval portrétnej tvorbe pre súkromných objednávateľov z radov šľachty, mešťanov a remeselníkov a tiež tvorbe sakrálneho umenia pre kostoly najmä spišskej a gemerskej oblasti. Jeho tvorba prechádza vývojom od klasicistického cítenia po realistické stvárnenie. Na jar 1857 sa ako maliar zúčastnil prvej hornouhorskej poľnohospodárskej a priemyselnej výstavy v Košiciach.
Le Trévoux
Le Trévoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villenavotte
Villenavotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Ménas (abba)
Ménas (iné tvary pozri pod Ménas; po slovensky zriedkavejšie: Meneáš ; fl. 6. storočie?) bol pravdepodobne predstaveným (abba) v Kláštore svätého Apolla v Báwíte alebo inak významný koptský mních. Niekedy býva zamieňaný so známejším Ménom veľkomučeníkom.
Villenavotte
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ménas (abba)
Ikona
Jeho podobizeň sa zachovala na známej koptskej ikone datovanej rôzne od 6. do 8. storočia, kde je zobrazený s Kristom Spasiteľom. Ikona predstavuje klenot koptského umenia a je uschovaná v parížskom Louvri. Na ikone sa nachádzajú nápisy „ΨΟΤΕΡ“ („Spasiteľ“) a „ΑΠΑ ΜΗΝΑ ΠΡΟΕΙCΤΟC“ (dosl. „Otec Ména, ochranca“).
Villenavotte
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pľuzgiernik lekársky
Pľuzgiernik lekársky (názvy používané mimo taxonómie: španielska muška, kantarida, kantarída; lat. Lytta vesicatoria, Cantharis vesicatoria, Meloë vesicatoria ) je jedovatý chrobák patriaci do čeľade májkovitých.
Villenavotte
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pľuzgiernik lekársky
Život
Vyskytuje sa v teplejších oblastiach. U nás sa objavuje v prvej polovici júna. Dospelé jedince sa hromadne vyskytujú na listnatých stromoch, najmä na jaseňoch, na ktorých požierajú listy. Samice kladú vajíčka do blízkosti hniezd samotárskych včiel (otvor v zemi). Vyliahnuté larvy vylezú na kvitnúcu rastlinu a čakajú na príchod včely. Pomocou troch pazúrikov sa prichytia na včelu, ktorá ich zanesie do hniezda. Tam sa larvy pľuzgiernika živia včelími larvami a zásobami včelích potravín.
Veľkosť a vzhľad
Celé telo aj s končatinami a tykadlami má kovovo-zelené. Hlavu má riedko ochlpenú a krovky lysé. Tykadlá sú článkované. Dosahuje dĺžku 12 – 21 mm. Už na diaľku sa prezrádza charakteristickým zápachom – „myšinou“.
Jedovatosť
Telo chrobáka obsahuje prudký jed kantaridín, ktorý nebezpečne pôsobí na obličky. Jedovatá látka bola odhadnutá na približne 0,2 – 0,7 mg na chrobáka. Jed produkujú hlavne samce. Chrobák taktiež vylučuje jedovaté činidlo, ktoré vylučuje z kĺbov ako mliečnu kvapalinu. Kontakt s touto tekutinou spôsobuje vznik pľuzgierov.
Z chrobáka sa vyrábajú tri druhy drog. Najznámejšia je droga tvorená usušeným telom chrobáka, nazývaná kantarida, kantaridy, španielska muška či španielske mušky. Obsahuje okrem iného vyššie uvedený kantaridín a v minulosti sa používala aj ako známe afrodiziakum – pozri španielska muška.
Lillestrøm SK
Lillestrøm SK, celým názvom Lillestrøm Sportsklubb je nórsky futbalový klub sídliaci v meste Lillestrøm, ktorý vznikol v roku 1917. Momentálne je účastníkom Eliteserien, najvyššej nórskej futbalovej súťaže. Domáce zápasy hrá na štadióne Åråsen Stadion, ktorý má kapacitu 11 500 miest.
Lillestrøm SK v európskych pohároch
zdroj: kassiesa.net
Vladimír List
Vladimír List (* 4. jún 1877, Praha† 27. máj 1971, Brno) bol český elektrotechnický inžinier a vysokoškolský pedagóg. Zaslúžil sa o elektrifikáciu Československa a o zavedenie československých technických noriem.
Život a dielo
Vladimír List sa narodil v rodine pražského poštového úradníka. Vyštudoval akademické gymnázium. Zaujímala ho sociológia, ale tiež matematika, fyzika a deskriptívna geometria. Po maturite v roku 1895 začal študovať právo, kde však nebol spokojný s úrovňou štúdia. Prešiel preto na pražskú techniku najprv na odbor strojárenstvo, potom na elektrotechniku. Štúdium úspešne dokončil v roku 1899. Po absolvovaní vojenskej služby pokračoval v rokoch 19001901 v štúdiu na univerzite v belgickom Liège. Po návrate pracoval ako šéfkonštruktér v Křižíkových závodoch, kde sa podieľal na projekte hořínskej hydroelektrárne pri Mělníku, elektrickej dráhy Tábor–Bechyně a ďalších projektoch. V roku 1904 sa Vladimír List oženil s Helenou Gebauerovou, dcérou bohemistu Jana Gebauera.
V roku 1907 Vladimír List prijal ponuku stať sa profesorom na Českej vysokej škole technickej v Brne. Po svojom nástupe začal okrem výuky a písania skrípt tiež budovať nové laboratóriá. V roku 1909 tam založil Ústav konstruktivní elektrotechniky. V rokoch 1917 až 1918 bol rektorom Českej vysokej škole technickej v Brne a niekoľkokrát zastával funkciu dekana odboru strojníckeho a elektrotechnického inžinierstva (v obdobiach 1910 – 1911, 1919 – 1920 a 1939 – 1940). Na Českej vysokej škole technickej v Brne pôsobil ako profesor až do roku 1948, kedy bol na pokyn komunistickej strany penzionovaný.
Významne sa podieľal na vytváraní a presadzovaní technických noriem, najprv v rámci Elektrotechnického zväzu československého, a od roku 1922 ttiež v Československej spoločnosti normalizačnej, ktorej predsedal. V roku 1926 presadil označovanie materiálov, ktoré zodpovedali normám a boli overené skúšobňou, logom ESČ, ktoré sa dodnes používa ako doklad bezpečnosti elektrotechnických zariadení. V rovnakom roku zastupoval Československo pri podpise zakladacej listiny Medzinárodnej normalizačnej federácie (ISA). V roku 1928 sa stal podpredsedom ISA a v rokoch 19321934 bol jej predsedom.
Vladimír List publikoval ako autor alebo spoluautor viacej než 600 odborných kníh, skrípt a článkov. Jeho publikácie Normalisace z roku 1930 významne ovplyvnila štandardizáciu súčiastok československých strojárenských a elektrotechnických výrobkov. V roku 1947 dostal čestný doktorát brnianskej techniky a v roku 1956 titul doktor vied (DrSc.). V roku 1967 mu bola udelená Zlatá medaila VUT. Za svoje zásluhy dostal tiež viacero zahraničných radov a vyznamenaní.
Poznámky
<references group="pozn."/>