cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chambérat
Chambérat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Chambérat má 311 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Les Crozets
Les Crozets je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nebet tepe
Nebet tepe je jedným zo šiestich pahorkov (a jedným z troch tvoriacich tzv. „trojpahorčie“ v centre mesta) v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Rozprestieralo sa na ňom (a ďalších dvoch pahorkoch trojpahorčia - Džambaz tepe a Taksim tepe) antické mesto a v súčasnosti sa na jeho vrchole nachádza archeologický komplex Nebet tepe. Celý pahorok sa nachádza v hraniciach architektonickej rezervácie Starý Plovdiv.
Hanacpachap cussicuinin
Hanacpachap cussicuinin, písané aj Hanac pachap cussicuinin alebo v modernej kečuánčine Hanaq pachap kusikuynin  je anonymná štvorhlasová procesná pieseň k Panne Márii v kečuánskom jazyku, najstaršia miestna (t.j. americká) polyfónia vytlačená v Novom svete (južnej Amerike, Lime). Štylisticky je mariánsky hymnus jasne zakorenený v európskej hudobnej tradícii.
Nebet tepe
Charakteristika
Nebet tepe je jedným zo 6 pahorkov súčasného Plovdivu a spolu s ďalšími dvoma (Džambaz tepe a Taksim tepe) vytvára takzvané „Trojpahorčie“. Pomenovanie Nebet tepe pochádza z tureckého jazyka a to zo slov „nevbet“ (stráž) a „tepe“ (pahorok), vo voľnom preklade, by to teda znamenalo „Strážny kopec“. Na úpätí pahorku v starej časti mesta sa nachádzajú chrámy svätých Konštantína a Heleny a svätej Nedele.
Archeologický komplex Nebet tepe
Archeologický komplex Nebet tepe má priznaný štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Nachádza sa na vrcholku pahorku Nebet tepe a sú v rámci neho odkryté zvyšky prvej tu sa nachádzajúcej prahistorickej osady, ktorá tu existovala ešte v dobe medenej 4000 rokov pred naším letopočtom a bola obývaná Tráckymi kmeňmi. Dochované sú hlavne zvyšky hradieb a veží, ale aj iných budov a stavieb, okrem doby medenej aj z obdobia antiky.
Hanacpachap cussicuinin
Pieseň bola prvýkrát publikovaná v roku 1631 františkánskym mníchom, učencom kečuánskej kultúry Juanom Pérezom Bocanegrom, v liturgickej príručke Ritual Formulario e Institución de Curas. Je možné, že skladbu zložil kečuánsky Američan vyškolený v limskom katedrálnom zbore. Niektoré hypotézy hovoria o Bocanegrovom autorstve, čo však nie je spoľahlivo dokázané.
Narozdiel od iných piesní obsiahnutých v manuáli, Hanacpachap neobsahoval pôvodný španielsky preklad, čo „odhaľuje jeho záujem prispôsobiť kresťanské koncepty tradičnému andskému náboženstvu“ . Je tiež zrejmé, že sa v ňom sofistikovaným spôsobom prejavujú prvky miestnej pohanskej náboženskej tradície.
Text
Pieseň má dvadsať sloh, ktoré sa skladajú zo šiestych veršov. Poézia je metrická. Prvých päť veršov je osemslabičných, posledný verš je štvorslabičný. Uzatvára strofu slovom či frázou, ktorá sa viaže na ďalšiu časť básne. Typicky ide o symbolické vzývanie Panny Márie („Matka Božia“, „Nádej ľudstva“, „Strom prinášajúci ovocie“) alebo sa text viaže k žiadosti interpreta („Pre moju spásu“). Využíva rým abbaac.
Hymnus bol napísaný v období konsolidácie španielskych koloniálnych inštitúcií, keď Cirkev navrhla evanjelizovať pôvodné obyvateľstvo. Väčšina z početných symbolov, ktoré sa v hymne nachádzajú, je založená na známych básnických a ikonografických obrazoch, ktoré sú prítomné už v stredovekej náboženskej tvorbe. Existujú však pasáže hymnu, ktoré sú kresťanskej tradícii zjavne cudzie, ako napríklad vzývanie plodnosti Panny Márie ako zdroja poľnohospodárskej plodnosti: „strom na ktorom dozrieva cenné ovocie“, „strom nespočetného ovocia“, „jar, vďaka ktorej klíčite“, „palma, ktorá prináša jemné ovocie“, „krásna úroda národov“ či prepojenie Márie s nebeskými telesami spojenými so ženským kultom z predkolumbovských Ánd: „plejáda“, „spln luny, ktorý nikdy neklesá“, Panna, ktorá „premieňa noc na deň“. Hoci nejde o bežné atribúty Panny Márie, dajú sa spravidla veľmi ľahko vysvetliť v kresťanskom duchu. Dá sa preto povedať, že pieseň ''„je súčasne chorálom pre Máriu i pre Plejády, ako aj pre ostatné nebeské telesá,... a očividne aj pre ženské božstvá spojené s úrodnosťou Zeme. Je zrejmé, že jednostranný výklad textu piesne nie je správny ani dostačujúci“''.
Spomínaný jav však nemožno presne označiť za synkretizmus alebo hybridizáciu. Išlo o výsledok stretnutia dvoch kultúr, v ktorom vznikli nové formy inak interpretované dvoma rôznymi komunitami. Kresťanských kňazov potešilo, keď videli, ako Kečuánci prezentujú kresťanské učenie a umenie, Kečuánci mohli vzývať nové božstvo, ktoré im ale nebolo cudzie.
Znenie
Text prvých troch najznámejších sloh v modernej kečuánčine:
1. Sloha
2. Sloha
3. Sloha
Európska cesta 45
Európska cesta 45 (E45) je európska cesta vedúca z mesta Karesuando vo Švédsku do mesta Gela v Taliansku. Má dĺžku.
Priebeh
Dôležitá cestná komunikácia E45 vedie Európou v smere sever – juh a spája sever Škandinávie s pobrežím Stredozemného mora.
Falcon a Zimný vojak
Dej
Sam Wilson a Bucky Barnes sa spojili v celosvetovom dobrodružstve, ktoré preverilo ich schopnosti a trpezlivosť.
Pstruh morský
Pstruh morský (staršie: pstruh obyčajný, losos pstruhovitý ; lat. Salmo trutta, staršie: Trutta trutta) môže byť:
Pstruh morský (lat. staršie o. i.: Salmo trutta, novšie: Salmo trutta morpha trutta/eriox) môže byť aj len morská forma vyššie uvedeného rovnomenného druhu, teda druhu Salmo trutta (a to Salmo trutta buď v užšom alebo v širšom zmysle), pozri pstruh morský (morská forma)
Salmo trutta môže byť aj:
Les Deux-Fays
Les Deux-Fays je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Zahraničný obchod Austrálie a Číny
Politické a obchodné vzťahy Číny a Austrálie
Vzťahy medzi Čínou a Austráliou sa začali vyvíjať už v roku 1972. Politické a obchodné vzťahy Číny a Austrálie sa však skutočne rozbehli až po stretnutí austrálskeho premiéra Johna Howarda a čínskeho prezidenta Jiang-Zenmina v novembri 1996. Tieto vzťahy boli neskôr upevnené dokumentom Dohoda o voľnom obchode.
Les Deux-Fays
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zahraničný obchod Austrálie a Číny
Politické a obchodné vzťahy Číny a Austrálie
Vzťahy medzi Čínou a Austráliou narážajú aj na mnohé prekážky. Dôvodom sú rozchody názorov v mnohých politických otázkach alebo napríklad mnohé uštipačné narážky a provokácie či zo strany Číny alebo Austrálie. V dnešnej dobe má na medzinárodné vzťahy veľký vplyv aj pandémia Covid-19.
Les Deux-Fays
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lososovité
Lososovité (lat. Salmonidae) sú čeľaď z radu lososotvaré. Môže byť definovaná viacerými spôsobmi (nižšie sú označené písmenami A až D).
Charakteristika (pre definíciu A)
Sú to anadromné (t.j. sťahovavé) alebo sladkovodné ryby severnej pologule. Posteriórny myodóm je hlboký, pričom okohybné svaly, ktoré ním prechádzajú sa pripájajú na svalstvo trupu. Brušné plutvy sú v abdominálnom postavení. Tuková plutnička je vždy prítomná. Žiabrové blany siahajú ďaleko dopredu, sú neprirastené k hrádzi. Kostných lúčov je 7 – 20 kostných lúčov. Stavcov je 50-75, posledné 3 sú otočené nahor. Pelvický axilárny výbežok je prítomný. Pylorických príveskov je 11-210. Maximálna dĺžka tela je 1,5 m. Vajcovody chýbajú, zastupujú ich peritoneálne záhyby.
Pozri aj charakteristiku v článku lososotvaré.
Systematika
čeľaď lososovité (Salmonidae) A:
Alternatívne definície lososovitých:
Zdroje k systematike:
Chamblet
Chamblet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Polohopis
Chamblet má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Les Deux-Fays
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chamblet
Obyvateľstvo
Chamblet má 1069 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zahraničný obchod Austrálie a Číny
Dohoda o voľnom obchode
Najvýznamnejším aspektom vzťahu Číny a Austrálie je dohoda o voľnom obchode medzi Čínou a Austráliou (ChAFTA). Táto zmluva bola uzavretá 17. 6. 2015. Oficiálne vstúpila do platnosti 20. 12. 2015.
Čína a Austrália nie sú jediné krajiny, ktoré medzi sebou uzavreli takúto dohodu. Podobné dohody má Čína s Novým Zélandom a Austrália s Japonskom a Južnou Kóreou.
Najvýznamnejšie komodity obchodu Austrálie a Číny
Čína je obrovská krajina s veľkými zásobami nerastných surovín. Z tohto dôvodu nemá problém s nedostatkom surových materiálov. Napriek tomu je pre Čínu výhodnejšie mnohé suroviny dovážať zo zahraničia. Tu do hry prichádzajú obchodný partneri Číny. Austrália, ako najväčší obchodný partner, obchoduje s Čínou s mnohými komoditami zahŕňajúcich mnoho sfér priemyslu.
Medzi tieto komodity patria napríklad:
Nerastné suroviny:
Prírodné suroviny:
Potraviny:
Obmedzenia a zákazy
Vplyvom pandémie Covid-19 a všeobecného napätia, čínska vláda vydala mnohé obmedzenia týkajúce sa obchodu s Austráliou. Austrálsky dodávatelia preto čelili zvyšovaniu cla mnohých produktov, obmedzeniu obchodu s konkrétnymi surovinami alebo v niekoľkých prípadoch aj kompletnému zrušeniu dodávok.
Medzi najpodstatnejšie obmedzenia a zákazy patria napríklad:
Vplyv pandémie Covid-19 na zahraničný obchod Číny a Austrálie
Na zahraničný obchod má vplyv mnoho faktorov, ako napríklad politická situácia krajiny, medzinárodné vzťahy, rôzne obchodné alebo medzivládne dohody a podobne. Jeden s týchto faktorov je aj pandémia Covid-19. Táto pandémia zapríčinila obrovské straty v mnohých sférach ekonomiky a obchodu po celom svete.
Napriek všetkým obmedzeniam, zákazom a dokonca aj pandémii Covid-19, austrálsky zahraničný obchod neutrpel veľké škody. Pri obchode s niektorými produktami sa dokonca hovorí o náraste zisku. Jedným z nich je napríklad železná ruda.
Estakáda Milówka
Estakáda Milówka je cestná estakáda na rýchlostnej ceste S1 cez údolie rieky Kameszniczanka w Milówke w Poľsku.
Objekt s celkovou dĺžkou postavila spoločnosť Skanska v období od júla 2004 do decembra 2006. Dvanásťpoľový (vrátane troch oblúkových polí) most bol postavený na pilieroch s výškou a vybudovaný metódou letmej betonáže. Most získal niekoľko ocenení.
Cesta je vybudovaná v polprofile, s jedným jazdným pruhom v každom smere.
Agitovanosť
Agitovanosť alebo agitácia je chorobný motorický nepokoj prejavujúci sa bezúčelným pobiehaním a podobným správaním. Tento stav môže byť motivovaný silnou emóciou, ktorá môže vznikať napríklad pri abnormálnej reakcii. Vyskyuje sa často pri duševných poruchách (napr. psychózach, mánii a pod.), často je prítomný bez známej motivácie.
Stavy agitovanosti môže vyvolať i jed snovačky jedovatej.
Jmol
Jmol je počítačový softvér na molekulové modelovanie chemických štruktúr v 3 dimenziách. Jmol vykresľuje 3D reprezentáciu molekuly, ktorú možno použiť vo výuke alebo vo výskume, napríklad chemickom alebo biochemickom. Jmol je napísaný v jazyku Java, takže funguje na operačných systémoch Windows, macOS, Linux a Unix, ak je Java nainštalovaná. Je to free and open source softvér vydaný pod lincenciou GNU Lesser General Public License verziou 2.0. Existujú i samostatná aplikácia a software development kit, ktoré možno integrovať do iných aplikácií využívajúcich Javu, napríklad Bioclipse alebo Taverna.
Applet Jmolu okrem iného podporuje i použitie ako alternatívu k Chime plug-inu, ktorý už nie je aktívne vyvíjaný. I keď Jmol má mnoho funkcií, ktoré Chime nemá, netvrdí, že by sa snažil reprodukovať všetky funkcie Chimeu a chýba hlavne mód Sculpt (mód na úpravu molekúl, napr. konformácií). Chime vyžadoval inštaláciu v podobe plug-inu a Internet Explorer 6.0 či Firefox 2.0 na Windowse alebo Netscape Communicator 4.8 na Mac OS 9. Jmol vyžaduje inštaláciu Javy a funguje na mnohých platformách. Je funkčný napríklad v Mozille Firefox, Internet Exploreri, Opere, Google Chrome i Safari.
Zlatá hokejka
Zlatá hokejka je ocenenie pre najužitočnejšieho hráča východoeurópskej ligy KHL. Od roku 1994 bolo ocenenie udeľované aj v ruskej Superlige.
Chantelle (obec)
Chantelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Poloha
Chantelle má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Chantelle má 1062 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Les Hays
Les Hays je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Les Molunes
Les Molunes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Ault
Ault môže byť:
Les Molunes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Propionát vápenatý
Propionát vápenatý alebo propanoát vápenatý , je vápenatou soľou kyseliny propiónovej.
Využitie
Propionát vápenatý sa používa ako prídavná látka v potravinách. V európskej klasifikácii prídavných látok v potravinách, je uvedený ako E282. Propionát vápenatý sa používa ako konzervačná látka v širokej škále produktov vrátane: chleba, iného pečiva, spracovaného mäsa, srvátky a iných mliečnych výrobkov. V poľnohospodárstve sa používa okrem iného na prevenciu mliečnej horúčky u kráv a ako doplnok krmiva. Propionáty bránia mikróbom produkovať energiu, ktorú potrebujú, ako to robia benzoáty. Na rozdiel od benzoátov však propionáty nevyžadujú kyslé prostredie.
Propionát vápenatý sa používa v pekárenských výrobkoch ako inhibítor plesní, zvyčajne v množstve 0,1 – 0,4 % (hoci krmivo pre zvieratá môže obsahovať až 1 %). Kontaminácia nitkovitostou a plesňou sa medzi pekármi považuje za vážny problém a podmienky bežne vyskytujúce sa pri pečení predstavujú takmer optimálne podmienky pre rast plesní.
Pred niekoľkými desaťročiami bol Bacillus mesentericus vážnym problémom, ale dnešné zlepšené sanitárne postupy v pekárňach v kombinácii s rýchlym obratom hotového výrobku túto formu kazenia prakticky eliminovali. Propionát vápenatý a propionát sodný sú účinné proti plesni B. mesentericus.
Metabolizmus propionátu začína jeho premenou na propionylkoenzým A (propionyl-CoA), zvyčajným prvým krokom v metabolizme karboxylových kyselín. Pretože kyselina propionová má tri uhlíky, propionyl-CoA nemôže priamo vstúpiť do beta oxidácie alebo cyklu kyseliny citrónovej. U väčšiny stavovcov je propionyl-CoA karboxylovaný na D-metylmalonyl-CoA, ktorý je izomerizovaný na L-metylmalonyl-CoA. Enzým závislý od vitamínu B12 katalyzuje preskupenie L-metylmalonyl-CoA na sukcinyl-CoA, ktorý je medziproduktom cyklu kyseliny citrónovej a môže sa tam ľahko začleniť.
V dvojitej slepej placebom kontrolovanej krížovej štúdii boli deti vystavené propionátu vápenatému alebo placebu prostredníctvom každodenného chleba. Napriek tomu, že pri dvoch meraniach nebol významný rozdiel, štatisticky významný rozdiel bol zistený v podiele detí, ktorých správanie sa výzvou „zhoršilo“ (52 %), v porovnaní s podielom, ktorých správanie sa výzvou „zlepšilo“ (19 %). Keď bola kyselina propánová infúziou priamo strieknutá do mozgu hlodavcov, spôsobila reverzibilné zmeny správania (napr. hyperaktivitu, dystóniu, sociálne poškodenie, perseveráciu) a zmeny mozgu (napr. vrodený neurozápal, vyčerpanie glutatiónu), ktoré čiastočne napodobňovali ľudský autizmus.
Propionát vápenatý možno použiť ako fungicíd na ovocie.
V štúdii z roku 1973, o ktorej informovala agentúra EPA, sa zistilo, že podanie 180 ppm propionátu vápenatého vo vode je mierne toxické pre slnečnicu veľkoplutvu.
V nedávnej dobre navrhnutej translačnej štúdii bolo ľudským subjektom podané 500 mg propionátu vápenatého dvakrát denne preukázali mierny pokles LDL a celkového cholesterolu bez zmeny HDL. Štúdia, ktorá trvá len osem týždňov, si vyžaduje ďalšie overovacie a dlhšie trvajúce štúdie na preukázanie klinickej hodnoty tejto chemikálie. Štúdia identifikovala nový regulačný okruh, ktorý spája metabolit črevnej mikroflóry, kyselinu propiónovú (PA), mastnú kyselinu s krátkym reťazcom, s črevným imunitným systémom na kontrolu homeostázy črevného cholesterolu.
Zákaz
Propionát vápenatý bol zakázaný v niektorých krajinách, ako je Rusko, kvôli určitým alergiám a nadúvaniu.
Deň narcisov
alt=Deň narcisov kvety|náhľad|Pripínacie žlté narcisy z rôznych ročníkov zbierky Deň narcisov Deň narcisov je verejno-prospešná zbierka Ligy proti rakovine, ktorá sa koná na Slovensku od roku 1997 vždy v začiatkom jari. Ku zakladateľom patrila známa aktivistka boja proti rakovine MUDr. Eva Siracká. Termín je pohyblivý. Zbierku vykonávajú dobrovoľníci v slovenských mestách. Ako symbol bol zvolený žltý kvet narcisu, ktorý si prispievatelia môžu pripnúť na viditeľné miesto na oblečení. Cieľom Dňa narcisov je poukázať na problematiku boja proti rakovine a finančne prispieť na boj proti rakovine. Z peňazí vyzbieraných počas Dňa narcisov sú financované projekty a programy, cez ktoré Liga proti rakovine pomáha konkrétnym pacientom. Slúžia aj ako investícia do preventívnych a vzdelávacích programov pre verejnosť, na podporu nemocníc a na podporu aj výskumu liečby onkologických ochorení.
Vznik a história
Deň narcisov sa prvý raz konal 21. marca 1997 v šiestich slovenských mestách. V roku 1999 pri 3. ročníku Dňa narcisov sa do akcie zapojili aj veľké spoločnosti – siete rýchleho občerstvenia, mobilného operátora i niekoľkých bankových domov. Postupne sa zbierka rozšírila aj do menších obcí, zbierku organizovali aj združenia, školy a podniky. Najvyšší výnos bol zatiaľ v roku 2012 – 1 005 155 €. V roku 2020 sa zbierka kvôli reštrikciám COVID-19 neuskutočnila v uliciach.
Boves
Boves môže byť:
Bougainville
Bougainville môže byť:
Ján Šoth
Ján Šoth (* 2. február 1960 ) je slovenský diplomat. Od jesene 2015 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Taliansku, na Malte a v San Maríne. Pôsobil tiež ako veľvyslanec v Rumunsku a v Moldavsku a bol tiež vedúcim Kancelárie prezidenta SR.
Životopis
Ján Šoth v roku 1984 absolvoval Fakultu medzinárodných vzťahov na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov.
Diplomatické pôsobenie
Svoje pôsobenie začal v roku 1984 na Federálnom ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 1989 až 1992 bol 2. tajomníkom na veľvyslanectve Československa v Bukurešti.
Po rozdelení štátu sa stal od 1. januára 1993 1. tajomníkom na slovenskom veľvyslanectve v Bukurešti. V tom roku sa stal riaditeľom Európskeho odboru Ministerstve zahraničných vecí a tiež riaditeľom Personálneho odboru MZV. V tejto funkcii zostal do roku 1995 keď sa stal zástupcom veľvyslanca v Paríži. Neskôr bol v rokoch 1999 až 2000 riaditeľom 1. teritoriálneho odboru MZV SR (západná a juhozápadná Európa, Spojené štáty americké a Kanada). V rokoch 2000 až 2002 bol generálnym riaditeľom Sekcie bilaterálnej spolupráce.
V rokoch 2002 až 2007 bol veľvyslanec v Rumunsku a v Moldavsku. Následne bol v rokoch 2007 a 2008 vedúci Stálej pracovnej skupiny pre vonkajšiu energetickú bezpečnosť MZV SR a vedúci oddelenia OMES MZV SR. V rokoch 2008 až 2010 bol riaditeľ Odboru analýz a stratégie.
Samsung Galaxy S
náhľad|Samsung Galaxy S
Ján Šoth
Diplomatické pôsobenie
V rokoch 2010 až 2012 bol riaditeľom Odboru zahraničnej politiky Kancelárie prezidenta SR a v rokoch 2012 až 2015 bol vedúcim celej Kancelárie.
Samsung Galaxy S
Samsung Galaxy S je smartfón firmy Samsung, pracujúci na operačnom systéme Android.
Les Essards-Taignevaux
Les Essards-Taignevaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Samsung Galaxy S
Neobsahuje/nepodporuje
Xenónový blesk, LED blesk, aktívny kryt objektívu,
Ján Šoth
Diplomatické pôsobenie
Na jeseň 2015 sa stal veľvyslancom Slovenska v Taliansku, na Malte a v San Maríne. Poverovacie listiny dostal od prezidenta Andreja Kisku 9. júla 2015. Poverovacie listiny odovzdal: 10. septembra 2015 prezidentovi Talianska, 11. septembra kapitánom regentom Sanmarínskej republiky, Andreovi Belluzzimu a Robertovi Venturinimu a 14. októbra ich prevzala prezidentka Malty Marie-Louise Coleiro Preca.
Chapeau
Obyvateľstvo
Chapeau má 225 obyvateľov (2009).
Ján Šoth
Diplomatické pôsobenie
Jeho predchodcom bola v rokoch 2011 až 2015 Mária Krásnohorská. Od apríla 2021 je veľvyslankyňa v Ríme Karla Wursterová.
Les Essards-Taignevaux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chapeau
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Kazašské národné futbalové mužstvo
História
Futbalový zväz bol založený po rozpade Sovietskeho zväzu v roku 1992. Do roku 2002 boli členom Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC). Prvá kvalifikácia, ktorej sa zúčastnili ako člen UEFA bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2006. Zatiaľ sa na žiaden finálový turnaj MS alebo ME nekvalifikovali.
Električky LHB série 165 – 179 (Štetín)
Električky LHB série 165 – 179 sú typ dvojnápravovej obojsmernej električky, vyrobenej podnikom Linke-Hofmann-Busch v roku 1930 pre Štetínskú spoločnosť pouličných dráh. Tieto vozne znamenali pre štetínskú mestskú hromadnú dopravu rozšírenie vozového parku elektrickej dráhy. Celkom vzniklo 15 vozňov tohto typu.
Konštrukcia
Vozeň LHB bol obojsmerný dvojnápravový motorový električkový vozeň s odporovou výzbrojou. Stredná časť vozňa s dvoma dverami na oboch stranách bola nízkopodlažná. Pojazd tvoril dvojnápravový podvozok s dvoma motormi o výkone 46 kW. Vozne LHB boli štandardne dodávané s pantografom. Napájacie napätie pre výzbroj činilo 550 V jednosmerného prúdu. Vozne boli prispôsobené pre prevádzku dvojvozových súprav v zložení motorový vozeň + vlečný vozeň (typu Wismar alebo Niesky). Pôvodne niesli krémový náter, ktorý bol po roku 1945 zmenený na bielo-červený.
Prevádzka
Dodané a sprevádzkované boli v roku 1930, kedy získali číselnú sériu 165-179. Jazdili prevažne na linke 1. Po skončení druhej svetovej vojny boli električky ev. č. 165, 166, 168, 170, 173, 175 a 177 odovzdané do Poznane, kde boli označené ev. č. 9-15. V roku 1959 boli všetky poznanské vozne prestavané na vlečné vozne typu S3D. Zmodernizované električky boli v Poznani v prevádzke do roku 1972, kedy boli vyradené a zlikvidované. Električky zostávajúce v Štetíne aj prešli modernizácie na vlečné vozy. Posledné vozne LHB jazdili v Štetíne až do roku 1972.
Svetový pohár vo vodnom póle mužov 2018
Svetový pohár vo vodnom póle mužov 2018 bol v poradí 16. turnaj svetového pohára vo vodnom póle mužov, ktoré organizuje Medzinárodná plavecká federácia (FINA). Konal sa v Berlíne, v Nemecku v dňoch od 11. do 16. septembra 2018, za účasti 8 tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo Japonska. Nemecko organizovalo mužský svetový pohár tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1985 (v Duisburgu) a 1989 (v Západnom Berlíne). Zápasy sa odohrali v Schwimm- und Sprunghalle im Europasportpark s kapacitou 4 000 miest. Titul získalo 🇭🇺, ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad 🇦🇺.
Tento turnaj zároveň slúžil ako jedno z kvalifikačných podujatí na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Čína. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá sa pred žrebovaním do skupín rozdelili do nasledovných výkonnostných košov: Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FINA v roku 2017.
Skupina B
Pozn:: Srbsko vyhralo vyhralo skupine pred Chorvátskom zásluhou lepšieho výsledku týchto tímov na USA.
La Chapelaude
La Chapelaude je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Polohopis
La Chapelaude má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
La Chapelaude má 977 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Les Nans
Les Nans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tully (Somme)
Tully je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám stará svätá Petka (Plovdiv)
Chrám stará svätá Petka je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Iné názvy
Chrám je známy aj pod názvami Chrám svätej Petky (starý), Chrám svätej ctihodnej Petky Bulharskej , Chrám svätej Paraskevy , Chrám svätej Petky (starý) so zvonicou , Starý chrám svätej ctihodnej mučeníčky Paraskevy , alebo Starý chrám svätej ctihodnomučeníčky Paraskevy.
Poloha
Chrám svätej Petky leží v centrálnej časti Plovdivu v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv v skalnatej časti južného svahu pahorku Džambaz tepe  v juhovýchodnej časti tzv. Trojpahorčia na ulici „Zora“  č. p. 15.
Dejiny a súčasnosť
Prvý chrám zasvätený svätej Petke Bulharskej bol na území Plovdivu postavený v období stredoveku počas panovania Ivana Asena II.. Stál na mieste dnešnej mešity Džumaja a fungoval ako katedrálny chrám až do roku 1371, kedy bol Plovdiv obsadený osmanskými vojskami. Po obsadení mesta bol tento chrám používaný ako moslimská modlitebňa, neskôr bol zbúraný a na jeho mieste bola postavená do súčasnosti zachovaná mešita.
Druhý chrám dedikovaný svätej Petke Bulharskej vznikol začiatkom 15. storočia potom, čo bol obnovený a opravený malý stredoveky chrám, ktorý sa už nachádzal na mieste dnešnej budovy v skalách južného svahu pahorku Džambaz tepe a následne bol tejto svätici zasvätený. Na základe zachovaných zápiskov francúzskeho cestovateľa Lefevra z roku 1611 sa vie, že bol tento chrám malý krížovo-kupolného typu a teda typickým predstaviteľom byzantskej a bulharskej sakrálnej architektúry stavanej na území Bulharska v priebehu 10. – 14. storočia. Tento chrám existoval až do výstavby dnešnej budovy.
V roku 1836 bol zbúraný pôvodný stredoveký chrám a na jeho mieste bola postavená dnešná budova. Vysvatenie chrámu prebehlo 12. decembra toho istého roku. Hlavnými iniciátormi a sponzormi výstavby boli bohatý plovdivský obchodník (čorbadžija) Vălko Čalăkov, prezývaný Golemi Vălko (doslovne Veľký Vălko) s rodinou a jeho pomocník, taktiež významný člen vtedajšej plovdivskej ortodoxnej kresťanskej komunity Pejo Kiurkčijata. Tieto informácie sú známe vďaka synodálnej listine z 9. septembra 1836 ako aj metropolitného protokolu z 15. marca 1837, ktoré sa zachovali v metropolitných archívoch, kde sú obaja spomenutí. V roku 1836 bola zároveň v susedstve chrámu otvorená (opäť z iniciatívy a vďaka sponzorstvu Vălka Čalăkova Peja Kiurkčijatu) aj škola v ktorej sa vyučovalo v cirkevnej slovančine. Riaditeľom tejto školy bol Nikola Tondžorov zo Samokovu. V chráme sa od jeho otvorenia v roku 1836 konali bohoslužby v bulharčine. Bulharský charakter si chrám aj škola zachovali do smrti plovdivského metropolitu Nikifora v roku 1850. Po jeho smrti a náhrade metropolitom Chrisantom sa chrám v roku 1860 dostal do užívania gréckych ortodoxných veriacich a liturgie ako aj výuka v škole prešli na gréčtinu. Chrám bol zároveň premenovaný na chrám svätej Paraskevy. V nasledujúcich desaťročiach sa bulharskí veriaci pokúšali niekoľkokrát neúspešne dostať chrám naspäť pod bulharskú správu. Chrám však ostal pod gréckou správou aj po oslobodení Bulharska v roku 1878 a aj to bol jeden z dôvodov pre začiatok výstavby nového chrámu zasväteného svätej Petke. Naspäť pod bulharskú správu sa chrám dostal v roku 1906. V 70. rokoch 20. storočia bol chrám zatvorený a niekoľko desaťročí chátral. Následne prebehla rozsiahla renovácia budovy a chrám bol opätovne otvorený pre užívanie v roku 2007. Oficiálne znovuotvorenie prebehlo 9. decembra 2007.
Zvonica
Chrámová zvonica bola postavená ako oddelená stavba v 60. rokoch 19. storočia. Nachádza sa nad samotným chrámom na malej skalnej plošine v skalách pahorku  Džambaz tepe. Zvonica sa stala vďaka svojej polohe v ktorej vhodne dopĺňa siluetu samotného pahorku Džambaz tepe jednou z ikonických pamiatok Plovdivu.
Patrocínium
Chrám je zasvätený svätej Petke Bulharskej – mníške žijúcej v 11. storočí, narodenej v meste Epivates (dnešné mesto Selimpaşa) v Trácii na území dnešného Turecka
Chrámový sviatok: 14. októbra na sviatok bulharskej patrónky svätej Petky
Malý chrámový sviatok: Svetlý piatok – pohyblivý sviatok, jedná sa o prvý piatok po Veľkej noci, oslavuje sa v rámci Svetlého týždňa
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.221 z roku 1927 ako "národná starožitnosť", štatút kulltúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 25 z roku 1998 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonická a umelecká hodnota budovy. Celý názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Cărkva „Sveta Petka“ (stara) s kambanarijata (, doslova Chrám svätej Petky (starý) so zvonicou) oficiálny skrátený názov pamiatky je Cărkva „Sveta Petka“ (stara) (, doslova Chrám svätej Petky (starý)).
Ladislav Slovák
Ladislav Slovák (* 10. september 1919, Veľké Leváre – † 22. júl 1999, Bratislava) bol slovenský dirigent, skvelý interpret diel slovenských skladateľov, ale aj symfónií D. Šostakoviča a S. Prokofieva. V 60. rokoch 20. storočia stál na čele Slovenskej filharmónie.
Život
V roku 1942 absolvoval štúdium hry na organe na konzervatóriu v Bratislave. O štyri roky neskôr dokončil štúdium dirigovania u K. Schimpla. Následne študoval na Vysokej škole muzických umení v Bratislave u V. Talicha. Po skončení štúdia v roku 1953 odišiel v rokoch 19541955 na študijný pobyt v Leningradskej filharmónii k J. A. Mravinskému.
Po návrate pôsobil ako šéfdirigent Symfonického orchestra Československého rozhlasu. V rokoch 19611968 pôsobil vo vedúcich funkciách Slovenskej filharmónie. Medzi jeho najdôležitejšie diela patrí celá kolekcia 15 symfónií D. Šostakoviča, ktoré vydalo vydavateľstvo Naxos. Slovák sa stretol so Šostakovičom osobne počas svojho štúdia v Leningrade.
Obidve jeho deti, Kamila Magálová, členka činohry Slovenského národného divadla, a syn, Marián Slovák, sú známi herci. Ladislav Slovák má aj syna Petra z druhého manželstva.
Les Moussières
Les Moussières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Livin' Large
Livin' Large je tretí štúdiový album slovenskej eurodanceovej a poprockovej skupiny Lobby z roku 1997.
Bitka pri Somoši
Bitka pri Somoši sa odohrala 5. septembra 1449 pri dedine Somoš (dnes Drienov), severne od Košíc, medzi vojskom vedeným Jánom Jiskrom z Brandýsa a uhorským vojskom lojálnym Jánovi Hunyadimu. Vojsko českých a slovenských bratríkov, za účasti Jána Talafúsa z Ostrova, porazilo oveľa početnejšiu uhorskú armádu, v bitke padol veliteľ uhorského vojska, istý Tomáš Székely, Hunyadiho švagor.
Predohra
náhľad|[[Ján Jiskra z Brandýsa na kresbe Mikoláša Aleša]] V oblasti Horného Uhorska (neskoršieho Slovenska) operovali po porážke husitského hnutia v bitke pri Lipanoch v roku 1434, nazývajúci sa tzv. bratríci, ktorí tu následne získali politickú moc. V 40. rokoch 15. storočia tu následne začali hájiť záujmy kráľa Ladislava zvaného Pohrobok o získanie uhorského trónu.
Bitka
Hunyadi rozkázal proti Jiskrovi vyslať trestnú výpravu vedenú jeho švagrom Székelym. Tá sa s vojskom bratríkov stretla 5. septembra, v deň sviatku Nanebovzatia Panny Márie, neďaleko dediny Somoš (neskôr nazývaná Drienov), ležiacej severne od Košíc. Trestná výprava bola Jiskrovým vojskom v tejto bitke porazená a utrpela ťažké straty. Sám jej veliteľ Székely bol v bitke zabitý.
Dohra
Onedlho po tejto porážke vyrazil Hunyadi so svojím vojskom k druhej výprave. Dobyl pevnosť Moldavu a nechal pobiť jej posádku a preživším dal useknúť ruky, odrezať nos a vylúpiť jedno oko. Následne bol v januári 1450 zvolaný do Budína snem, na ktorom uzavreli obe strany 31. marca 1450 mier. Táto dohoda však dlho nevydržala a 7. septembra 1451 uštedril Jiskra Hunyadymu drvivú porážku v bitke pri Lučenci. S výnimkou Jágru potom bratríci ovládli prakticky celé Horné Uhorsko. Hunyadi však v ďalších rokoch obnovil svoje ťaženia a donútil Jiskru zložiť prísahu vernosti uhorskej korune.
Subdiakon
Raná cirkev
V Biblii o subdiakonoch, ani ich ustanovení nieto zmienky. Subdiakonát pravdepodobne vznikol po apoštolskej dobe, prvá zmienka je až v 3. storočí – pápež Kornélius v roku 255 v liste Fabiovi z Antiochie spomína, že bolo v Ríme 46 kňazov, 7 diakonov a 7 subdiakonov. Rovnako toto svätenie spomína sv. Cyprián, sv. Atanáz Alexandrijský a viacero koncilov a synôd. Spočiatku bol na Východe i Západe subdiakonát nižším svätením, na Západe sa v druhej polovici 12. storočia stal vyšším svätením, čo autoritatívne potvrdil pápež Inocent III. začiatkom 13. storočia. Subdiakonát začal byť už v 5. storočí spojený s celibátom, čo sa neskôr stalo záväznou cirkevnou praxou.
Východné cirkvi
Vo východných cirkvách je poddiakonát najvyšším z nižších svätení, v poradí za lektorom a pred diakonom. V Ruskej pravoslávnej cirkvi však často úlohu poddiakona spĺňajú nevysvätení poddiakoni, keďže vysviacka je spojená s povinnosťou celibátu; vysvätení sú potom v tenže deň za poddiakona i diakona. Úlohou poddiakona je v chráme strážiť kráľovské dvere, prednášať čítanie, udržiavať v čistote liturgické nádoby a svietniky, obliekať biskupa a kňaza, zapaľovať sviece a pripravovať potrebné veci. Počas bohoslužieb si obliekajú stichár a orár vo forme kríža okolo hrude na rozdiel od diakonov, ktorí ho nosia cez rameno.
V Ruskej pravoslávnej cirkvi mávajú biskupi niekoľko subdiakonov ako asistentov.
Západná cirkev
Na Západe bol síce subdiakonát v 12. storočí zaradený medzi vyššie svätenia popri diakonáte a kňazstve, nie je však považovaný za sviatosť, lež len za sväteninu. Subdiakonát sa udeľoval po akolytáte a predchádzal vysväteniu za diakona. Vysviackou začala povinnosť celibátu a modlitby celého posvätného ofícia. Úlohou subdiakona je počas omše asistovať diakonovi, pripravovať chlieb a víno, pripraviť kalich a paténu počas ofertória a spievať epištolu. Odevom vlastným subdiakonovi je tunika, ktorú si oblieka na albu, a manipul.
V roku 1965, počas Druhého vatikánskeho koncilu, sa Komisia pre uskutočňovanie Konštitúcie o posvätnej liturgii zaoberala otázkou nižších svätení a zhodla sa, že sa subdiakonát (na rozdiel od niektorých ďalších svätení) nesmie zrušiť, pretože má v Cirkvi stále relevantnú úlohu prisluhovať diakonovi, ale stane sa z neho nižšie svätenie, musí sa zrušiť jeho spojenie so záväzkom celibátu, keďže Koncil umožnil vysviacku ženatých mužov za trvalých diakonov, a tiež sa mal obnoviť obrad vysviacky.
Až v roku 1970 prišlo po dlhých diskusiách o tom, ktoré nižšie svätenia ponechať, rozhodnutie ponechať len dve nižšie svätenia, a to lektorát a akolytát, ktorý by prebral aj niektoré prvky subdiakonátu.
V rímskokatolíckej cirkvi subdiakonát zrušil pápež Pavol VI. svojím motu proprio Ministeria quaedam 15. augusta 1972 a jeho funkcie v liturgii zveril akolytom a lektorom, ktoré nakoniec ako jediné z nižších svätení zachoval ako „služby“, ktoré sa môžu udeľovať i laikom. Biskupským konferenciám však povolil ministérium akolytu nazývať subdiakonátom.
Keďže bol subdiakonát zrušený až po zavedení pokoncilovej reformy, prvé vydanie obnoveného Rímskeho misála ešte obsahuje rubriky pre funkciu subdiakona počas omše. Jeho úlohou bolo prisluhovať kňazovi a diakonovi, pripravovať oltár a posvätné nádoby a čítať epištolu a v prípade potreby prebrať úlohu ostatných prisluhujúcich. Obliekal si tuniku na albu, tunika sa mohla v prípade potreby alebo nižšej úrovne slávnostnosti vynechať.
V inštitútoch apoštolského života podliehajúcich bývalej komisii Ecclesia Dei, ktoré slávia liturgiu podľa predkoncilovej liturgie, sa subdiakonát naďalej udeľuje spolu s ostatnými nižšími sväteniami. Toto právo potvrdil Benedikt XVI. v motu proprio Summorum Pontificum zo 7. júla 2007 a bližšie potvrdila komisia Ecclesia Dei inštukciou Universae Ecclesiae z 30. apríla 2011.
Jaseňová (vrch v Štiavnických vrchoch)
Jaseňová je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Banská Hodruša, približne juhozápadne od centra Banskej Štiavnice.
Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Žarnovica a na katastrálnom území obce Hodruša-Hámre. Najbližším sídlom je severným smerom ležiaca Banská Hodruša, juhozápadne sa nachádza osada Kopanice (Hodruša-Hámre) a východne obec Štiavnické Bane. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.
Opis
Jaseňová leží v bočnom hrebeni, ktorý vedie od sedla Pleso západným smerom na Kohútov. Severným smerom susedí Končiar a Banský vrch, východným Kamenný závoz , Kanderka  a Ostrý vrch , južným Šípová  a Haviarsky vrch  a západným Hrb  a Vlčia hora. Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádzajú prítoky Hodrušského potoka. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Vrchol Jaseňovej pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je vidieť najmä okolité vrchy Štiavnických vrchov, ojedinele tiež Pohronský Inovec a Vtáčnik.
Prístup
Na vrch nevedie žiadny značený chodník, preto prístup je možný lesnými cestami. V neďalekom sedle Pleso je križovatka značených chodníkov, odkiaľ sa dá prejsť hrebeňom cez Ostrý vrch a značený chodník vedie aj západným úpätím, údolím Kohútovského potoka.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2013
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2013 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2013, ktoré sa uskutočnia v Nemecku a Švajčiarsku. Organizuje ju Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa od 12. mája 2012 do 8. júna 2013 a zúčastnilo sa jej 25 národných tímov. Mala 3 kolá a tímy v nej bojovali o 9 miest na záverečný turnaj. Na Majstrovstvá Európy postúpili víťazi skupín 2. kola a víťazi play-off.
Priamy postup
Priamo postupili hostiteľské krajiny a tímy, ktoré skončili do 6. miesta na Majstrovstvách Európy 2011:
Nasadenie družstiev
V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v rebríčku FIVB k 4.1.2012
Skupina A
1. turnaj, 🇸🇰 Poprad
2. turnaj, 🇮🇱 Ra'anana
Skupina B
1. turnaj, 🇳🇱 Apeldoorn
2. turnaj, 🇺🇦 Južnyj
Turnaj C
1. turnaj, 🇫🇮 Salo
2. turnaj, 🇦🇿 Baku
Skupina D
1. turnaj, 🇷🇴 Piatra Neamț
2. turnaj, 🇭🇷 Rovinj
Skupina E
1. turnaj, 🇸🇮 Maribor
2. turnaj, 🇧🇪 Kortrijk
Skupina F
1. turnaj, 🇧🇬 Varna
2. turnaj, 🇭🇺 Budaörs
Lamartinov dom
Názvy
Budova nesie názov Lamartinov dom na počesť francúzskeho spisovateľa Alphonsa de Lamartina, ktorý v nej strávil niekoľko dní.
Lokalita
Lamartinov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „Kňaz Ceretelev“  a zároveň na ulici „Zora“  na vysokej plošine vo vrcholovej časti pahorku Džambaz tepe.
Dejiny a súčasnosť
Budova prešla v 20. storočí reštauráciou. V súčasnosti sa v budove nachádza pomerne malá múzejná expozícia Muzejna sbirka „Alfons dio Lamartin“ (, doslova Múzejná zbierka „Alphonse de Lamartine“). Expozícia sa nachádza v jednej z miestností a je venovaná životu a tvorbe francúzskeho spisovateľa a politika Alphonsa de Lamartina. Zvyšná časť budovy slúži Zväzu bulharských spisovateľov, ktorý budovu vlastní a využíva ako tvorivú základňu.
Charakteristika
Lamartinov dom je jedným z raných príkladov typického obrodeneckého symetrického domu. Vďaka svojej mohutnosti je významným objektom v perspektíve celkovo troch ulíc Starého Plovdivu. Meno staviteľa budovy nie je známe. V dôsledku strmého terénu, na ktorom je dom postavený, je časť budovy smerujúca do ulice trojposchodová, ale časť smerujúca do dvora len dvojposchodová a aj základy budovy sú tak dvojstupňové. Tento fakt sa odráža aj na prízemnej časti budovy, ktorá má v dôsledku nepravidelných základov zároveň nesymetrické rozloženie miestností. Vrchné dve poschodia sa už ale vyznačujú klasickým symetrickým štýlom. Vyššie poschodie je vždy arkierovo postavené nad nižším a budova sa tak do výšky rozširuje. Arkiere sú v spodnej časti podopreté zahnutými konzolami. Významným a charakteristickým architektonickým prvkom budovy sú drevené rámy vo fasáde budovy a početné okná s dreveným rámovaním a okenicami. Budova má celkovo tri poschodia. Prízemná časť budovy je vkopaná v zemi a bola pôvodne určená na hospodárske účely. Z prízemia vedia na prvé poschodie dvojité kamenné schodisko, ktoré je zakončené portikom s dvomi drevenými stĺpmi a dvojitým frontónom. Do salónu oválneho tvaru na prvom poschodí sa ďalej vchádza cez malú predsieň. Zo salónu sa ďalšie schodisko rozdvojuje a ako dvojité ďalej vedie na druhé poschodie budovy, kde sa taktiež nachádza salón oválneho tvaru. Nad schodiskom sa na druhom poschodí nachádza vyvýšená plošina. Strop v oblasti salónu sa vyznačuje hodnotnou zložitou umeleckou drevorezbou. Okolo salónu sa v rohových častiach budovy nachádzajú na obidvoch poschodiach štyri miestnosti, medzi ktorými sa vždy nachádzajú malé servisné miestnosti, alebo schodiska vedúce na prízemie budovy. Steny v interiéri budovy sú farebne vymaľované a vyzdobené freskami.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.221 z roku 1927 ako „národná starožitnosť“, štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonicko-umelecká ako aj historická hodnota budovy. Názvy budovy ako sú uvedené na zozname kultúrnych pamiatok národného významu sú Kăšta na Georgi Mavridi (, doslova Dom Georgiho Mavridiho) a Kăšta na Lamartin (, doslova Lamartinov dom).
An Introduction to Old Norse
An Introduction to Old Norse (doslova Úvod do starej nórčiny) je učebnica napísaná E. V. Gordonom, ktorá vychádza z jeho vyučovania na univerzite v Leedse a prvýkrát vyšla v roku 1927 v Oxforde v The Clarendon Press. Druhé vydanie bolo revidované (1957) A. R. Taylorom, Gordonovým bývalým študentom a nepriamo jeho nástupcom v Leedse. Naposledy bol vytlačený v roku 1990 vydavateľstvom Oxford University Press. Podľa Todda Krausea z Lingvistického výskumného centra na Texaskej univerzite je práca „stále považovaná za štandardnú referenciu, aj keď často mimoriadne skľučujúcu pre samoštúdium“.
Prehľad
Úvod do starej nórčiny je v anglicky hovoriacom svete bežne akceptovaný ako štandardný text na štúdium starej nórčiny. Obsahuje dlhý úvod, krátku gramatiku starej nórčiny, slovník, zoznam mien a výberov z Poetickej Eddy, ako aj množstvo iných ság (všetky v starej nórčine).
Úvod učebnice sleduje literárnu históriu starej nórčiny a opisuje literárne vlastnosti, historickú presnosť a kompozičný štýl staronórskych textov. Gordon ju v ňom prirovnáva k iným jazykom a textom stredoveku, ako je napríklad staroanglická epická báseň Beowulf.
Ústrednú časť knihy tvoria výbery staronórskych textov vrátane celého textu Hrafnkels saga v druhom vydaní. Ďalšie výbery zahŕňajú báseň „Þrymskviða“ a časti Hrólfs saga kraka. Zastúpená je východná i západná nórčina a nechýbajú ani runové nápisy.
Gramatická časť textu je napísaná s predpokladom, že čitateľ je oboznámený s lingvistikou, a to najmä s germánskymi jazykmi. Nechýbajú ani poznámky k výberom textov, najmä výklady zložitých riadkov, ako aj poznámky o rozdieloch medzi vetvami starej nórčiny, fonologicky aj písomne.
Taktiež obsahuje komplexný slovník, ktorý často obsahuje krížové odkazy na konkrétne čísla paradigiem, vrátane časti mien, ktoré sa vyskytujú v rámci vybraných čítaní. Všade sa vyskytujú rôzne ilustrácie, typicky nórske a škandinávske sály, zbrane atď.
Autorské práva
Hoci druhé vydanie knihy Úvod do starej nórčiny je stále chránené autorským právom, prvé vydanie je v USA, Spojenom kráľovstve a Európe verejným majetkom. Na čítanie staronórskych pasáží sa nevzťahujú autorské práva. Kópia všetkých čítaní v starej nórčine z knihy je dostupná online.
Smolová
Smolová je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne západne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Podbrezová a Osrblie. Najbližším sídlom je juhovýchodne situované Osrblie, východne sa nachádza Hronec, severne Podbrezová a Predajná a západne Nemecká, Brusno, Ľubietová a Strelníky.