cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fender Musical Instruments Corporation
História
Slávna história sa začala datovať v roku 1946. Leo Fender bol pôvodom opravárom automobilových rádií, neskôr sa ale začal zaujímať o gitary a to ho priviedlo k ich výrobe. V 50. rokoch 20. storočia navrhol jeden z najznámejších a najpoužívanejších typov gitár - Stratocaster. Leo Fender tiež navrhol jeden z prvých komerčne úspešných basových gitár s plným telom, Fender Precision Bass, ktorý sa stal známy v rockovej, jazzovej, country, a iných druhoch hudby. Bol to úplne nový nástroj, pretože dovtedy hráči basových partov používali výlučne kontrabas, na ktorý sa ťažko hralo, zle sa prepravoval a v neposlednom rade boli problémy s ozvučením tohto nástroja.
Jeden z najznámejších modelov typu Fender Stratocaster máva 3 jednocievkové single coil snímače a hodí sa skôr na jemnejšie štýly, ale objavujú sa aj varianty s jedným humbucker. Spoločne s Les Paulom patrí k najbežnejším modelom.
Značku Fender preferujú rovnako začiatočníci ako aj najuznávanejší umelci; táto značka už nie je len obchodným menom, ale stala sa z nej aj kultúrna ikona. Výrobky Fender používalo či používa množstvo známych hudobníkov, medzi ktorých patrili a patria John Paul Jones, Jimi Hendrix, Steve Harris, Janick Gers, Dave Murray, Keith Richards, Kurt Cobain, Eric Clapton, John Frusciante, Pavol Kolesár a mnoho ďalších.
Deň zavedenia eura
Deň zavedenia eura je deň, v ktorý členská krajina eurozóny prijala menu euro. Zatiaľ to bolo vždy 1. januára.
€
Geológia Českého masívu
náhľad|vpravo|Geologická mapa hercýnskych pohorí Strednej Európy. Ardeny, Rýnske bridličnaté pohorie a Český masív. Český masív je hrasťová štruktúra vystupujúca spod mladších geologických útvarov najmä v Česku, Nemecku, Poľsku, Rakúsku. Je jednou z najväčších trosiek hercýnskeho (variského) orogénu. Tvoria ho najmä predmezozoické premenené a vyvreté horniny a ich sedimentárny obal. Český masív je oblasť kosoštvorcového tvaru s pomerne výrazným na severozápad prenikajúcim výbežkom Durínskeho lesa.
V rámci hercýnskeho orogénu je Český masív jeho východnou vetvou. Juhozápadne od neho vystupujú hercýnsky deformované horniny v pohorí Albská jura, severovýchodne sa nachádza Malopoľpolská vysočina.
Geologické členenie
Český masív je klasickou a pomerne dlhodobo a intenzívne skúmanou geologickou oblasťou. Pre dnešné ponímanie a názvoslovie oblastí Českého masívu mali veľký význam práce E. Suessa a H. Stilleho.
Tektonicky a stratigraficky možno v oblasti Českého masívu vyčleniť viacero (vertikálnych) štruktúrnych úrovní, ktoré reprezentujú viaceré štádiá jeho vývoja. Z hľadiska obdobia ich vzniku sú to postupne: hercýnske kryštalinikum, zvrásnené paleozoikum, limnický permokarbón a platformná pokrývka. Najvýznamnejšie je členenie platformného kryštalinika, ktoré sa delí na 6 regionálnegeologických oblastí. Niektorí autori vymedzujú iba 4 oblasti.
Moldanubická oblasť
Najviac premenenou oblasťou Českého masívu, reprezentovanou metamorfnou katazónou je moldanubikum alebo moldanubická oblasť. Na povrchu je najrozsiahlejšie, nachádza sa v južnej časti a pre Český masív je zvlášť typické. Horniny dosiahli premenu do amfibolitovej, granulitovej až eklogitovej fácie. Najtypickejšími horninami sú pararuruly najmä sillimanit-biotitické. Nevyskytujú sa tu žiadne fylity, ani staršie sedimentárne horniny a fosílie. Naopak pomerne bežné sú granitoidné plutóny (moldanubický a stredočeský plutón). Veľmi veľký rozsah tu dosiahla areálová migmatitizácia. Podľa súčasných názorov asi 40 % oblasti tvoria paleozoické horniny, zvyšok je starší, pravdepodobne proterozoický. Moldanubikum sa od ostatných oblastí odlišuje geofyzikálnymi parametrami kôry, rozsiahlejšou premenou hornín ako aj hlbším denudačným eróznym zrezom. Tektonicky sa moldanubikum na styku ponára pod horniny stredočeskej a kutnohorsko-svrateckej oblasti. Naopak je nasunuté na okraj moravsko-sliezskej oblasti. Litostratigraficky sa delí na spodnú monotónnu (s prevahou sillimanitickou-biotitických pararúl) a vrchnú pestrú skupinu (v ktorej vystupujú i granitoidy, granulity, amfibolity, skarny či mramory). Monotónna skupina tektonicky reprezentuje ostrongskú, zatiaľ čo pestrá približne drosendorfskú a vrchnú gfölskú jednotku.
Kutnohorsko-svratecká oblasť
Severne od moldanubika sa nachádza menšia ale horninovo pomerne podobná kutnohorsko-svratecká oblasť. Jej podobnosť s moldanubikom je podľa niektorých autorov taká veľká, že ju včleňujú moldanubika. Rozdielom je však neprítomnosť granitoidných hornín. Dominujúcou horninou sú dvojsľudné pararuly, ktoré oddeľuje od moldanubika muskovitická izográda. Ani kutnohorsko-svratecká oblasť neobsahuje žiadne skameneliny. Z juhu na sever sa delí na základe litostratigrafických kritérií na šternbersko-čáslavskú, Kutnohorskú a malínsku skupinu.
Stredočeská oblasť
náhľad|Lom na Kobyle, jedna z lokalít barrandiénu. Medzi moldanubikom, kutnohorsko-svrateckou a lužickou oblasťou sa nachádza stredočeská oblasť či bohemikum. Niekedy je označovaná i Tepelsko-barrandiénska oblasť. Vystupuje ako pás zvrásneného proterozoika s nemetamorfovaným starším paleozoikom (kambrium až devón) v typickej synklinálnej štruktúre označovanej ako barrandién. Smerom na západ a severozápad prechádza postupne stúpa miera metamorfózy a oblasť tu prechádza do krušnohorskej oblasti, domažlického kryštalinika a metamorfných ostrovov. Proterozoický stupeň sa delí na kralupsko-zbraslavskú a štěchovickú skupinu. Barrandiénske paleozoikum leží na proterozoickom stupni diskordantne. Nachádza sa medzi Příbramom a Prahou. Tvorí ho skryjsko-týřovická a příbramsko-jinecká panva. V oblasti sa nachádzajú najstaršie makrofosílie Českého masívu, predstavované nálezmi článkonožca druhu kodymirus vagans. Stredočeská oblasť je čiastočne zakrytá Českou kriedovou panvou. Pre oblasť je tiež typické dobré zachovanie kadomskej stavby.
Krušnohorská oblasť
Severnú a severozápadnú časť Českého masívu tvorí Krušnohorská oblasť alebo saxo-thuringikum. Jej prevažná časť sa nachádza v Nemecku. Do lužickej oblasti ju oddeľuje stredosaský násun. Styk so stredočeskou oblasťou komplikuje oblasť litoměřického a krušnohorského zlomu označovaná ako ohárecký rift. Možno tu sledovať dve úrovne: predpaleozoické kryštalinikum typické veľkými telesami rúl, svorov ale i hornín vysokej metamorfózy. Paleozoický stupeň predstavujú hlavne horniny s rozsahom od kambria po hranicu silúr/devón, typické najmä v Nemecku. Počas hercýnskej orogenézy do oblasti intrudovali granitoidné plutóny, sú to: karlovarsko-nejdecký a eibenstocký plutón. Pri štúdiu granitoidných hornín tejto oblasti bolo pomenované charakteristické dvojčatenie kryštálov živcov, známe ako karlovarské dvojčatá. Oblasť je tiež významnou strižnou zónou označovanou ako labský lineament. Navyše prítomnosť oháreckého riftu so zvýšeným teplotným tokom, podmienila v treťohorách v tejto oblasti intenzívnu vulkanickú činnosť, napr. v Doupovských horách. Prítomné sú i alkalické vulkanity a karbonatity. V oblasti sa nachádzajú i najmladšie české sopky Komorní a Železná hůrka.
Jednoduché účtovníctvo
Jednoduché účtovníctvo alebo sústava jednoduchého účtovníctva je druh účtovníctva (alebo len evidencie), pri ktorom sa zisk (strata) zisťuje iba porovnávaním rozdielu majetku a záväzkov (teda vlastného imania) na konci sledovaného obdobia s rozdielom majetku a záväzkov (teda vlastného imania) na začiatku sledovaného obdobia.
Geológia Českého masívu
Lužická oblasť
Približne v strede pod Českou kriedovou panvou je formálne určená hranica medzi Lužickou a Stredočeskou oblasťou. Lužická oblasť je synonymne označovaná ako lugikum alebo západosudetská oblasť. Je nasunutá na okolité jednotky, v oblasti stredosliezskeho nasunutia na krušnohorskú oblasť, v oblasti lužického nasunutia je jej kryštalinikum nasunuté na Českú kriedovú panvu. Ako celok je tiež nasunuté na moravsko-sliezsku oblasť. Na severe sa lužická oblasť ponára pod platformnú pokrývku. Delí sa na východosudetskú a západosudetskú časť, ich hranicou je vnútrosudetská panva. Západosudetskú časť tvorí lužický plutón, krkonošsko-jizerské kryštalinikum s proterozoickou (krkonošské ortoruly a svory) a paleozoickou úrovňou (železnobrodské kryštalinikum, vulkanický komplex, ještědské kryštalinikum a krkonošsko-jizerský plutón). Jadro východosudetskej časti buduje orlicko-snežnické kryštalinikum. Jeho okolie budujú proterozoické novoměstské kryštalinikum a mladšie, pravažne paleozoické zábřežské kryštalinikum a staroměstské kryštalinikum. V lužickej oblasti je najvýznamnejšou hercýnska orogenéza. Paleozoické horniny podobný vývoj ako v krušnohorskej oblasti. Litológia jednotlivých čiastkových jednotiek lužickej oblasti je veľmi premenlivá.
Jednoduché účtovníctvo
Z podnikovoekonomického hľadiska nie je potrebné, aby ten, kto používa takéto účtovníctvo, viedol akékoľvek knihy či účty, stačí ak je známy (zaznamenaný) majetok a záväzky na začiatku a na konci sledovaného obdobia. V praxi, ale aj v dôsledku právnych predpisov jednotlivých krajín (vrátane Slovenska), však tí, čo používajú takéto účtovníctvo, vedú v priebehu sledovaného obdobia rôzne účtovné knihy a často aj evidujú príjmy a výdavky.
Geológia Českého masívu
Moravsko-sliezska oblasť
Moravsko-sliezska oblasť alebo moravosilesikum sa od ostatných jednotiek Českého masívu vyznačuje viacerými odlišnosťami. Zo západu sú na ňu nasunuté moldanubikum a lugikum. Z východu sú na moravsko-sliezsku oblasť nasunuté Západné Karpaty. Najstaršou časťou moravsko-sliezskej oblasti je brunovistulikum, možno ho považovať za kadomský teran, ktorý je hercýnsky prepracovaný iba zo západnej strany, z východnej strany je prepracovaný i alpínsky. Brunovistulikum teda tvorí západnú časť podložia Západných Karpát. Vo svojej severnej časti je toto podložie menej denudované, vystupujú tu ruly, naopak na juhu kde sa erózia zahryzla hlbšie prevažujú granitoidy. Takéto horniny tvoria podložie karpatskej predhlbne, flyšového pásma až do kôrového rozhrania, ktoré je v oblasti bradlového pásma. Brunovistulikum sa člení na brniansky masív, olomoucký masív a moravikum. Brniansky masív sa skladá východnej a západnej granitoidnej oblasti a medzi nimi sa nachádzajúcou metabazitovou zónou. Moravikum je štruktúra, ktorá vznikla pri podsúvaní brunovistulika pod moldanubikum, tvoria ho nakopené tektonické šupiny a klenbovité útvary. Svratecká klenba západne od Brna má vo svojom centre relikt brunovistulika, tzv. tišnovské brunidy. Miera metamorfózy smerom k okrajom klenby klesá. Podobnú stavbu má i dyjská klenba. Silesikum je okrajovou časťou moravskosliezskej oblasti na styku s lužickou oblasťou. Paleozoikum moravsko-sliezskej oblasti tvoria najmä devónske vápence budujúce Moravský kras. Karbónske sedimenty prechádzajú postupne z nepreduktívnej kulmskej fácie do produktívneho ostravsko-karvinského súvrstvia s čiernym uhlím.
Jednoduché účtovníctvo
Bez ohľadu na to, koľko a aké účtovné knihy sa vedú, jednoduché účtovníctvo nepozná - na rozdiel od podvojného - podvojnosť účtovných zápisov (odtiaľ pochádza aj jeho názov).
Geológia Českého masívu
Limnický permokarbón
Limnický permokarbón leží diskordantne na rozličných častiach Českého masívu. Mal potektonický molasový, zväčša klastický charakter. Vzniklo viacero panví hlavne Krkonošská panva a neskôr tzv. brázd, ktoré boli prejavom gravitačného extenzného kolapsu hercýnskeho horstva. Brázdy sú vyplnené najmä stefanom C (najvrchnejší karbón) a permom. Permské sedimenty tvoria kontinentálne uloženiny, arkózy, zlepence ale aj vulkanity – tufy, vápnité limnosilicity a napr. v Boskovickej brázde aj čierne uhlie. Medzi permskými horninami sa nachádzajú aj melafýry – bazaltické andezity s achátmi. Pri okrajoch Podkrkonošskej a Vnútrosudetskej panve na perm nasadá aj trias.
Zalyvanščyna
Zalyvanščyna je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 532 obyvateľov.
Geológia Českého masívu
Platformná pokrývka
Platformná pokrývka Českého masívu tvoria sedimenty triasu (miestami i vrchného permu) až kvartéru. Sú obvykle maximálne hrubé. Výnimkou sú len sedimenty v karpatskej predhlbni, ktoré sú hrubšie. Pre platformnú pokrývku sú typické nezvrásnené subhorizontálne uložené a iba miestami postihnuté zlomovou, tzv. saxonskou tektonikou, ktorá spôsobila násuny kryštalinika. V platfromnom vývoji nie je známa regionálna metamofróza, zaznamenaná bola iba kontaktná metamofóza okolo vyhoretých uhoľných slojov a vulkanitov. Český masív bol v období vývoja platformnej pokrývky zaplavovaný morom iba lokálne. Súš bola vystavená intenzívnej erózii, kaolinizácii, lateritizácii a iným procesom. náhľad|vpravo|Opuky v lome Přední Kopaniny pri Prahe Trias tvorí v platformnej pokrývke iba tri tenké pruhy v oblasti podkrkonošskej a vnútrosudetskej panvy. Ide o kontinentálne kaolinické pieskovce. Jura je známa z denudačných reliktov v oblasti Brna a Moravského krasu. Známe sú z lokalít ako Bílá hora, Stránská skála či Švédské šance. V Moravskom krase vystupuje pri obci Olomučany. Ide o horniny prielivu spájajúceho boreálne platformné oblasti západnej Európy s alpskou tethýdou. Horniny hlavne strednej a vrchnej kriedy (od cenomanu) sú význačné najmä v Českej kriedovej panve. Pre tieto sedimenty sú príznačné piesčité spongility tzv. opuky.
Jednoduché účtovníctvo
Dejiny
Zdroje sa rozchádzajú pokiaľ ide o otázku, či je staršie jednoduché alebo podvojné účtovníctvo. K obidvom sa uvádza, že vznikli asi v 13. storočí.
Geológia Českého masívu
Platformná pokrývka
Horniny terciéru sa udsadzovali v kontinentálnych panvách podkrušnohoria (chebská, sokolovská, mostecká, žitavská) a južných Čiech – třeboňská, českobudějovická. V oblasti južných Čiech muselo dochádzať k prepojeniu s karpatskou predhlbňou. Usadzovali sa najmä kremence, tzv. dinasové kremence.
Jednoduché účtovníctvo
Dejiny
V Rakúskej monarchii (vrátane Slovenska) sa do polovice 18. storočia (na veľkostatkoch, v manufaktúrach, na cirkevnom majetku a pod.) viedlo len jednoduché účtovníctvo, potom prevážilo podvojné účtovníctvo a v štátnej správe kamerálne účtovníctvo. Dnes je jednoduché účtovníctvo na Slovensku povolené len pre hospodársky "menej významné" subjekty (podrobnosti pozri nižšie).
Geológia Českého masívu
Platformná pokrývka
V priebehu terciéru došlo v západnej časti Českého masívu k pokračovaniu vývoja oháreckého riftu. Vznik panvy sprevádzal vulkanizmus trvajúci do kvartéru (napr. Komorní hůrka, Železná hůrka).
Jednoduché účtovníctvo
Jednoduché účtovníctvo podľa slovenského zákona o účtovníctve
Podľa slovenského zákona o účtovníctve má v sústave jednoduchého (namiesto podvojného) účtovníctva dovolené účtovať:
Účtovná jednotka účtujúca v sústave jednoduchého účtovníctva účtuje v týchto účtovných knihách:
Geológia Českého masívu
Vulkanizmus
Neoidný vulkanizmus v Českom masíve možno pozorovať od vrchnej kriedy po kvartér. Tento vulkanizmus bol odrazom alpínskej orogenézy. Spočiatku v predriftovej fáze išlo o vysoko alkalické vulkanity, olivinické melility až nefelinity. Podstatne intenzívnejší vulkanizmus prebiehal oligocéne až miocéne. Ide o olivnické bazalty, bazanity, trachyty až fonolity. V poslednej fáze pliocénneho až kvartérneho vulkanizmu dominovali bázické pikrobazalty, bazanity, olivinické nefelinity až melility. Najmladšie sopky sú Komorní (nad 450 000 rokov) a Železná hůrka (170 – 400 000 rokov) pri meste Cheb.
Zemetrasenia
Napriek tomu, že je Český masív už hercýnsky konsolidovaný blok, i na jeho území sú zaznamenané zemetrasenia. Najvýznamnejšia seizmicky aktívna zóna sa nachádza na križovaní tachovskej priekopy a oháreckého riftu. Miestne zemetrasenia však nedosahujú silné magnitúdo a sú pomerne slabé (magnitúdo do 5). Pre oblasť sú významné i zemetrasenia prenikajúce z oblasti Álp a Západných Karpát.
Raroia
Raroia (iné názvy Raro-nuku alebo Barclay) je atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.
Warneton (Nord)
Warneton je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Raroia
Nachádza sa v strede súostrovia na severnej strane a jeho najbližším susedom je atol Takume vo vzdialenosti necelých na severovýchod. Centrálny ostrov Francúzskej Polynézie Tahiti je vzdialený smerom na juhozápad.
Warneton (Nord)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Raroia
Geografia atolu
Atol má eliptický tvar, v najdlhšom rozmere meria približne a na šírku nepresahuje. Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes zo všetkých strán. Na severozápadnej strane je jediný, široký prieliv, nazvaný Ngarue. Lagúna má celkovú rozlohu, pričom na mnohých miestach sa dvíha v podobe stovák koralových hláv, siahajúcich z dna až tesne k hladine.
Warneton (Nord)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Flacourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Raroia
Dejiny
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós 14. februára 1606. Atol pomenoval „La Fugitiva“. [Pozn.1] Ďalším bol až o viac ako dve storočia ruský moreplavec a cestovateľ Faddej Faddejevič Bellinsgauzen, 12. júla 1820. Atol pomenoval „Barclay“.
Zoznam architektonických článkov/V
v
V jame · V Tower
Flacourt
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Raroia
Dejiny
V 19. storočí, keď sa Takume stal francúzskym územím, mal asi 300 obyvateľov.
Zoznam architektonických článkov/V
va
Vachtangovovo divadlo · Vajanského námestie (Banská Bystrica) · Valašské muzeum v přírodě · Valdštejnský palác · Van Gogh Museum · Vancouverism · Vanšu tilts · Varaždinská mestská hala · Varistaipalský kanál · Varoddbrua · Varso · Varšavská ulica (Košice) · Vartovka · Vartovna · Vasilij Vasilievič Kandinskij · Vatikánske záhrady · Vauxhall (stanica metra) · Vauxhall Bridge
Raroia
Dejiny
Starobylé dediny boli počas cyklónu vo februári 1878 úplne zničené.
Od roku 1947 je atol aj mediálne známy vďaka tomu, že tu po 101-dňovej plavbe pristál na svojej plti Kon-Tiki Thor Heyerdahl. Jeden z členov jeho posádky, Bengt Danielsson, sa na atol neskôr vrátil a ostal na ňom žiť. Napísal niekoľko kníh o atole a obyvateľoch, napríklad Work and Life on Raroia.
Zoznam architektonických článkov/V
vá
Váci utca · Václav Houdek · Vápenná (vrch v Malých Karpatoch)
Raroia
Dejiny
Staroveký domorodý názov pre atoly Raroia a Takume bol Napaite, "dvojičky" (-ite znamená dva).
Zoznam architektonických článkov/V
ve
Velký Roudný · Veltins-Arena · Veľká Domaša · Veľká homoľa · Veľká okružná ulica (Žilina) · Veľkomoravská bazilika na Bratislavskom hrade · Veľký bazár (Istanbul) · Veľký čínsky múr · Veľký Draždiak · Veľký evanjelický kostol (Bratislava) · Veľký Kamenec (hrad) · Veľký kanál · Veľký kaštieľ (Cífer) · Veľký Lopeník · Venisova pyramída · Ventura Rodríguez · Verejný cintorín · Vernakulárna architektúra · Verrazano-Narrows Bridge · Very Large Array · Very Large Telescope · Veserkafova pyramída · Veštiareň · Veža (stavba) · Veža Ušće · Vežové domy (Miletičova, Bratislava) · Vežový dom (architektúra)
vi
Via Dolorosa · Viaduc d’Austerlitz · Viaduc de Millau · Viadukt (súčasnosť) · Viadukt Črni Kal · Vicaiov palác · Victor Horta · Victoria (stanica metra) · Victoria (železničná stanica) · Vida Arena · Vidiek · Viedenská ulica · Viedenská univerzita · Vienna Gate · Vienna International Centre · Vienna Park · Vienna Twin Tower · Vierendeelov nosník · Vikier · Viktor Alexandrovič Vesnin · Viktor Rumpelmayer · Viktor Uhliarik · Vila Dálnoki-Kovács · Vila G · Vila Hrozno · Vila K. F. A. · Vila Pfeffer · Vila Tugendhat · Viliam Chlebo · Viliam Ján Gruska · Villa Farnesina · Villa Müller · Villa Park · Village Resort Hanuliak · Vilniaus televizijos bokštas · Vilniaus Universiteto Astronomijos observatorija · Vimperk (architektúra) · Viniansky hrad · Vinohradské železničné tunely · Virgo (detektor) · Virtuálna architektúra · Visutý most · Vitalij Zraževský · Vitruviánsky muž · VIVO! Bratislava
Raroia
Súčasnosť
Najľudnatejšou osadou atolu je Garumaoa, situovaná na severozápadnej strane neďaleko prieplavu. V tesnom susedstve osady je letisko s asfaltovou dráhou dlhou.
Zoznam architektonických článkov/V
ví
Víťazný oblúk
Raroia
Súčasnosť
Významnou časťou príjmu obyvateľov je produkcia perál a produkcia kopry.
Zoznam architektonických článkov/V
vl
Vladimir Grigorievič Šuchov · Vladimir Jevgrafovič Tatlin · Vladimír Dedeček · Vladimír Fašang · Vladimír Husák · Vlado Milunić · Vlastivedné múzeum v Galante · Vlastivedné múzeum v Hlohovci · Vlastivedné múzeum v Olomouci · Vlastný dom Meľnikova · Vlnolam · Vltavská (stanica pražského metra) · Vlys (architektúra)
Raroia
Súčasnosť
V roku 2012 sa v rámci programu rozsiahlych investícií do rozvoja atolov začalo so stavbou veľkého a moderného prístavu za 440 miliónov CFP frankov.
Administratívne a geografické členenie
Geograficky patrí atol Raroia k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Zoznam architektonických článkov/V
vo
Vodárenská veža · Vodná architektúra · Vodná elektráreň · Vodná nádrž · Vodná nádrž Kučišdorf · Vodná veža (Petržalka) · Vodné dielo · Vodné dielo Drahovce-Madunice · Vodné dielo Horná Streda · Vodné dielo Mikšová · Vodné dielo Motyčky-Dolný Jelenec-Staré Hory · Vodné dielo Považská Bystrica · Vodné dielo Slatinka · Vodojem · Vodojem Trnava · Vodovod · Vojenské historické múzeum Piešťany · Vojenský dvor · Vojenský kúpeľný ústav · Vojtech Donner · Vojtech Gerster · Vojtech Holesch · Vojtech Vilhan · Vojtěch Šebor · Volgogradská ulica · Volúta · Vozovňa · Vozovňa Petržalka
Raroia
Administratívne a geografické členenie
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Takume, Taenga a Nihiru.
Zoznam architektonických článkov/V
vp
Vplyv veterných elektrární na životné prostredie
Raroia
Referencie
[Pozn.1] Názov La Fugitiva však podľa dobových záznamov nesie aj susedný atol Takume a tak nie je celkom jasné, ku ktorému atolu tento názov skutočne patrí.
Zoznam architektonických článkov/V
vr
Vrbnovský palác · Vrchný súd v Prahe · Vrstvená pyramída · Vršatec · Vrtuľníkové letisko
vš
Všešportový areál
vt
Vtáčia bašta · Vtáčí pohľad · VTB Ledovyj dvorec
vú
VÚB centrála
vy
Vydrica (Bratislava) · Vydrická brána · Vyhliadková veža (Košice) · Vyhliadková veža na Devínskej Kobyle · Vysielač Kahlenberg · Vysielač Konstantynów · Vysielač Laskomer · Vysočanská (stanica pražského metra) · Vyšehrad (stanica pražského metra)
vý
Východoslovenská galéria · Východoslovenský ústav srdcových a cievnych chorôb · Výmenníková stanica tepla · Výpustok · Výšková budova
vz
Vzletová a pristávacia dráha
Oxid
V zlúčeninách s fluórom, ktorý je elektronegatívnejší ako kyslík, sa jedná o fluoridy kyslíka.
Názvoslovie
Všeobecný vzorec oxidu je XmOn, kde X je prvok a m,n sú koeficienty (prirodzené čísla), vyjadrujúce počty atómov vo vzorci (pokiaľ sú rovné jednej, neuvádzajú sa). Elektronegatívnejší prvok, teda anión je kyslík, jeho oxidačné číslo je vždy -II. Katión je prvok označený ako X. Pri tvorení názvu, ktorý je dvojslovný, sa uvádza anión (oxid) ako podstatné meno a katión ako prídavné meno, zložené z koreňa (mena prvku) a koncovky vyjadrujúcej oxidačné číslo príslušného prvku (postupne I -ný; II -natý; III -itý; IV -ičitý; V -ičný/-ečný; VI -ový; VII -istý; VIII -ičelý). Príklad: MnVII2O7 - oxid manganistý.
Ak oxid obsahuje dva, alebo viac katiónov, tieto sa zoradia podľa abecedy (napr. FeIITiIVO3 - oxid titaničito-železnatý). V prípade vody sa používa triviálny názov, nie systematický (oxidán).
Vlastnosti
Oxidy, vzhľadom na vysokú početnosť zlúčenín, vykazujú širokú variabilitu fyzikálnych aj chemických vlastností. Oxid uhoľnatý je napríklad ťažko skvapaľniteľný plyn (teplota varu -191,5 °C), naproti tomu oxid zirkoničitý je ťažko taviteľná tuhá látka (bod topenia až 3265 °C). Vodivosť je tiež rôzna, od izolátorov typu oxid horečnatý, cez polovodiče (prevažne oxidy prechodných prvkov), až po dobré vodiče (napr. oxid réniový).
Acidobázické vlastnosti
Naproti tomu, oxidy nekovov, ako napríklad oxid sírový alebo uhličitý sú molekulového charakteru s kovalentnými väzbami a pri rozpúšťaní vo vode tvoria kyseliny - sú kyselinotvorné. Prípadne, taktiež reagujú s roztokmi zásad za vzniku solí. Kyselinotvorné oxidy sa niekedy nazývajú aj anhydridy príslušných kyselín.
Tretia skupina oxidov, prevažne oxidy prechodných prvkov sú amofotérneho charakteru, teda reagujú s roztokmi hydroxidov, ako aj s kyselinami. Pri prechodných prvkoch, ktoré tvoria oxidy vo viacerých oxidačných číslach (napr. Mn tvorí oxidy v rozmedzí od +2 do +7), platí, že kyslosť rastie so zvyšujúcim sa oxidačným číslom.
Wasnes-au-Bac
Wasnes-au-Bac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Oxid
Acidobázické vlastnosti
Posledná, acidobázicky nereaktívna skupina oxidov sú oxidy typu oxid uhoľnatý, oxid dusný, oxid dusnatý, ktoré sú inertného charakteru, t.j. vo vode sú nerozpustné a nereagujú ani s kyselinami ani so zásadami.
Wasnes-au-Bac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Oxid
Nestechiometrické oxidy
Oxidy prechodných prvkov často vykazujú nestechiometrické pomery oproti ideálnemu stavu. Pomery vyplývajú z termodynamickej rovnováhy, kde zloženie tuhej fázy (kryštálu oxidu) závisí od koncentrácie plynnej fázy (kyslíka) nad povrchom kryštálu. Ak plynná a tuhá fáza existujú za určitej teploty a tlaku v rovnovážnom stave (ΔG = 0), zmena tlaku vedie k zmenám v zložení tuhej fázy. Zvýšenie tlaku kyslíka spôsobí jeho „vtekanie“ do kryštálovej štruktúry, čo je kompenzované oxidáciou adekvátneho počtu atómov kovu. Naopak, zníženie tlaku vedie k „úniku“ kyslíka do plynnej fázy a zníženiu oxidačného čísla ekvivalentného množstva atómov príslušného prvku. Zmena obsahu kyslíka spôsobuje defekty v kryštálovej štruktúre, či už vakancie (aniónové, resp. katiónové), alebo presun nadbytočných katiónov/aniónov do medzimriežkových pozícií. Defekty nestechiometrických oxidov majú význam pri heterogénnej katalýze, polovodičoch, atď.
Wasnes-au-Bac
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oxid
Viacprvkové oxidy
Okrem binárnych oxidov, teda zlúčenín kyslíka s iným prvkom, existujú aj viacprvkové oxidy, ktoré okrem aniónu O2- obsahujú katióny dvoch, alebo viacerých prvkov. Najznámejšie sú tzv. podvojné oxidy, ktoré sa vyskytujú aj v prírode ako minerály perovskit (CaTiO3), ilmenit (FeTiO3), spinel (MgAl2O4), magnetit (Fe3O4). Z viacprvkových zlúčenín sú významné ternárne oxidy medi, napr. (YBa2Cu3O7-x), prvý vysokoteplotný supravodič.
Výskyt a použitie
Viaceré oxidy sa bežne vyskytujú v prírode, z plynných je to oxid uhličitý ako súčasť atmosféry, oxid siričitý ako prekurzor kyslých dažďov, oxidy dusíka (NO, NO2). Oxid kremičitý je bežná súčasť litosféry (či už ako samostatný minerál kremeň, alebo ako základná stavebná jednotka viacerých hornín). Rovnako aj oxid hlinitý, opäť ako samostatný, aj keď oveľa zriedkavejšie sa vyskytujúci minerál korund (a jeho drahokamové odrody rubín a zafír), ale hlavne ako zložka hornín (vo forme hlinitokremičitanov).
Viaceré oxidy, vyskytujúce sa v prírode, sa ťažia a spracúvajú ako zdroj kovu. Napr. železo sa získava z rúd, ktoré sú tvorené oxidmi, resp. hydroxidmi železa (existujú však aj železné rudy, kde surovinou nie je oxid železa). Rovnako hliník sa získava z bauxitu, čo je zmes hlinitokremičitanov, hydratovaného oxidu/hydroxidu hlinitého a hydratovaných oxidov/hydroxidov železa.
V stavebnom priemysle má veľký význam oxid vápenatý, ktorý sa získava tepelným rozkladom uhličitanu vápenatého - vápencov a je zložkou betónu, oxid horečnatý (žiaruvzdorné materiály), oxid kremičitý (piesok).
Oxid kremičitý je taktiež zdrojom kremíka, slúžiaceho na výrobu polovodičov. Oxid titaničitý sa využíva ako biely pigment, prípadne ako plnivo pri výrobe papiera. Niektoré oxidy majú využitia ako katalyzátory, slúžia taktiež v rôznych senzoroch a detektoroch. Neposlednou v rade využitia oxidov je výroba keramiky so špecifickými vlastnosťami.
Zoznam architektonických článkov/S
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 295 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
sa
Saab Arena · Sad Andreja Kmeťa · Sad Janka Kráľa · Sagrada Familia · Sahureho pyramída · Sakrálna stavba · Sakristia · Sakristián · Sala terrena · Salmovský palác · Salomon de Bray · Salomon de Brosse · Samuel Mockbee · Samuel P. Harn Museum of Art · Samuel Petrikovich · Sandöbron · Sanktusník · Santiago Calatrava · SAP Arena · SAP Center at San Jose · Sarkofág · Saules akmens · Savur-Mohyla
sc
Scandinavium · Science Museum of Minnesota · Scotiabank Centre · Scriblerus Club
se
Sea Lion Park · Seagram Building · Secesia (architektúra) · Secesia v Rakúsku · Secesná architektúra na Slovensku · Second Severn Crossing · Sečovce (vodná nádrž) · Sedací vak · Sedačková lanovka Železná studienka – Koliba · Sedem divov starovekého sveta · Sedem divov stredovekého sveta · Sedem moderných divov sveta · Sedliacky barok · Sechemchetova pyramída · Sektorový model (geografia) · Selhurst Park · Semilasso · Semiramidine visuté záhrady · Semínsky akvadukt · Senenmut · Senný trh (Košice) · Septizonium · Serdab · Seredská ulica (Trnava) · Seredský kaštieľ · Seredský park · Serpentine Gallery · Seven Sisters (stanica metra) · Severn Bridge · Severný obchvat Banskej Bystrice
sé
Sébastien Le Prestre de Vauban
sh
Shaftesbury Avenue · Shea Stadium · Sheraton Bratislava · Shopping Palace · Shopping Park Korzo · Shopping Park Soravia
si
Siegfried Theiss · Siegfriedova línia · Signal Iduna Park · Sihotská ulica (Hlohovec) · Sihotská ulica (Liptovský Mikuláš) · Silberturm · Silver Jubilee Bridge · Simon Wiesenthal · Singer Building · Sitno (hrad) · Sitno (vrch)
sk
Skalka (stanica pražského metra) · Skanzen · Skarnsundbrua · Skautské múzeum v Ružomberku · Skidmore, Owings and Merrill · Skit · Skjombrua · Sklabiňa (hrad) · Sklad č. 7 · Sklenený dom (Stupava) · Skleník · Skonto Arena · Skorušina · Skriňový nábytok · Skuteckého ulica (Banská Bystrica) · SKY PARK · Sky Tower (Vroclav) · Skyscrapercity
sl
Slanec (hrad) · Slavín (Bratislava) · Sládkovičova ulica (Hlohovec) · Sládkovičova ulica (Trenčín) · Sládkovičovský park · Sliačska ulica (Košice) · Slimák (obchodný dom) · Slnečná architektúra · Slnečná prúdová veža · Slnečná ulica (Trnava) · Slnečnice Market · Slnečný varič · Slnolam · Slovakiana · Slovakiaring · Slovenská architektúra · Slovenská komora architektov · Slovenská národná galéria · Slovenská urbanistická škola · Slovenské komorné divadlo · Slovenské národné divadlo · Slovenské národné múzeum · Slovenské národné múzeum – Múzeum bábkarských kultúr a hračiek, hrad Modrý Kameň · Slovenské poľnohospodárske múzeum · Slovenský veslársky klub
sĺ
Sĺňava
sm
Smáralind · Smíchovská synagóga · Smíchovské nádraží (stanica pražského metra) · Smoky Shot Tower · Smolenický kaštieľ · Smreková ulica (Žilina)
sp
Space Needle · Spaladium Arena · Spektrum (budova) · Spievajúca fontána (Košice) · Spinnaker Tower · Spišské divadlo · Spišský hrad · Spojená škola (Bratislava, Pankúchova 6) · Spoločnosť priateľov detí z detských domovov Úsmev ako dar · Spolok architektov Slovenska · Sportivno-kuľturnyj komplex Neftechimik · Sportivnyj komplex Jubilejnyj · Správa bytového domu
su
Su-tchung ta-čchiao · Suburbanizácia · Sučiansky hrad · Suezský prieplav · Suger · Suchá ulica (Trnava) · Sundøybrua · Suomenlinna · Supertall
sú
Súľov · Súsošie svätého Róchusa
sv
Svätá rodina so svätou Annou · Svätopeterský park · Svätý Ján Krstiteľ (Leonardo da Vinci) · Svetlovod · Svinesundsbron · Svoradov · Svorník
sw
Sweerts-Sporckův palác · Swetlikov dom · Swiss Cottage (stanica metra) · Swiss chalet
sy
Sydney Harbour Bridge · Sydney Opera House · Symbolika v architektúre · Synagóga · Synagóga status quo ante · Synagóga v Banskej Štiavnici · Synagóga v Brezne · Synagóga v Bytči · Synagóga v Huncovciach · Synagóga v Liptovskom Mikuláši · Synagóga v Lučenci · Synagóga v Malackách · Synagóga v Nitre · Synagóga v Trenčíne
sz
Száparayovský kaštieľ · Széchenyi Lánchíd · Szkieletor
Vzplanujúca hviezda
right|thumb|Slnečná erupcia, podobné sa môžu vyskytovať na vzplanujúcich hviezdach
Vzplanujúca hviezda je premenná hviezda, ktorá môže vykazovať nepredvídateľné a dramatické zmeny v jasnosti za niekoľko minút alebo hodín. Jasnosť sa mení v celom spektre, od gama žiadenia po rádiové vlny.
San Miguel de Tucumán
San Miguel de Tucumán (často skrátene nazývané ako Tucumán) je hlavné mesto najmenšej argentínskej provincie Tucumán. Je súčasne sídlom departmentu Capital. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 548 866 obyvateľov. V metropolitnej oblasti nazývanej Gran San Miguel de Tucumán žije až 883 600 ľudí. Patrí tak medzi najväčšie argentínske mestá. Mesto bolo založené v roku 1565. San Miguel de Tucumán je vzdialené približne 1 311 km od hlavného mesta Argentíny Buenos Aires.
Pôvod názvu
Pôvod názvu Tucumán je sporný. Podľa jednej verzie názov pochádza údajne z kečuánskeho slova Yucuman ("Miesto, kde pramenia rieky"). Iné vysvetlenie vychádza z ešte dávnejších čias, spred invázie Inkov na toto územie. Názov by mal pochádzať z mena náčelníka pôvodného kmeňa Diaguitov Tukumu (Tukma nao = Tukmov ľud). Tretia verzia je, že názov pochádza od pôvodných obyvateľov kmeňa Lule, ktorí tiež žili na tomto území a pomenovali zem podľa chrobáka Tuku-Tuku.
Názvom San Miguel je mienený archanjel Michal.
Flexanville
Flexanville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ondrejisko
Ondrejisko je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Telgártom, približne severozápadne od Dobšinej.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území mesta Dobšiná. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Telgárt a východne ležiaca osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa, rovnakým smerom sa nachádzajú aj obce Stratená a Dedinky, mesto Dobšiná a severne obec Vernár. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis
Ondrejisko leží v južnej, najvyššej časti Slovenského raja, v hrebeni, vedúcom od vrchu Duča na Borovniak, resp. južným smerom na Stolicu. Západne sa nachádza sedlom oddelený Borovniak a dominantná Kráľova hoľa, severne Javorina , Kopa , Kopanec a Doštianky , východne Remiaška , Duča , Honzovské  a Čierna hora  a južne Strmá prť , Buchvald , Kyprov  a Stolica. Severne sa svahy zvažujú do údolia Hnilca, kam smeruje voda zo západnej, severnej i východnej časti masívu, južnú časť odvodňuje Dobšinský potok do rieky Slaná. Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no južným úbočím prechádza Cesta hrdinov SNP.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych odlesnených lokalít je však možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry a Branisko.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným úbočím vedie červeno značená Cesta hrdinov SNP z Dobšinského kopca  do sedla Besník. Z neho odbočuje rovnako značený chodník na blízky Borovniak.
Wasquehal
Wasquehal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Belianske Tatry
Belianske Tatry, v minulosti Belanské Tatry, Belanské Alpy, Belské Alpy, Belanské Vápencové Alpy, Ždiarske Tatry, Belské hole  sú horské pásmo Východných Tatier na severozápade východného Slovenska. Najvyšší vrch je Havran s výškou, ktorý však nie je prístupný pre turistov kvôli ochrane prírody. Rozloha pohoria je.
Vymedzenie
Belianske Tatry zaberajú najvýchodnejšiu časť pohoria a v rámci Tatier susedia na západe a juhozápade s Vysokými Tatrami. Južným smerom sa nachádza Podtatranská kotlina s podcelkom Tatranské podhorie a časťou Lomnická pahorkatina, východným smerom nadväzuje Repisko (podcelok Spišskej Magury) a na severe Ždiarska brázda (podcelok Podtatranskej brázdy).
Geológia
Horský masív je zložený z vápencov a dolomitov so zreteľnou krasovou topografiou, čím sa zásadne odlišuje od prevažne žulových a bridlicových vrchov Vysokých Tatier. Nachádza sa tu jediná jaskyňa v Tatrách, ktorá je prístupná verejnosti, Belianska jaskyňa.
Topografia
Južnú hranicu pohoria oproti Vysokým Tatrám tvoria dve protismerne doliny vrcholiace v Kopské sedlo|Kopskom sedle: na západe dolina Zadné Meďodoly až po riečku Javorinka pri Tatranskej Javorine, na východe Predné Meďodoly, sedlo Červená hlina a údolie potoka Čierna voda až po osadu Tatranská Kotlina. Severnú hranicu pohoria oproti Spišskej Magure tvorí riečka Biela.
Belianske Tatry majú veľmi výrazný takmer ucelený hlavný hrebeň bez dlhších bočných rázsoch. Začínajú sa nad osadou Tatranská Kotlina lesnatým Kobylím vrchom a postupne naberajú výšku. Pokračujú skalnatým a lesnatým hrebeňom Kozím chrbátom a vrcholia v najkrajšom útvare pohoria v 15 metrov širokej a takmer 20 metrov vysokej prierve, nazývanej Skalné vráta. Obrovský masív dolomitových vápencov okolo Skalných vrát je rozsekaný mnohými diaklázami, ktoré zväčšuje mrazové zvetrávanie. Od Skalných vrát sa hrebeň rozširuje a naberá výšku.
Prvým výrazným, široko rozloženým vrcholom je Bujačí vrch. Z neho vybieha niekoľko menších bočných rázsoch. Na ďalšom úseku smerom na Predné Jatky je hlavný hrebeň trávnatý, široký s početnými krasovými javmi a jaskyňami po stranách. Južná strana je takmer nezalesnená, striedajú sa tu trávnaté porasty s rozsiahlymi skalnými úsekmi. Severná strana je zalesnená a rozbrázdená tiesňavami. Horné uzávery týchto dolín sú karovite rozšírené činnosťou ľadovcov. Tri nevýrazné vyvýšeniny, nazývané Predné Jatky, spadajú do doliny Predné Meďodoly strmými vápencovými stenami. Pod vrcholom nevýraznej trávnato - skalnej vyvýšeniny nazývanej Zadné Jatky sa nachádza Kamzičia jaskyňa. Je dlhá 47 metrov. Široký vrchol Hlúpeho sa nachádza v strede hlavného hrebeňa. Z jeho vrcholu spadá hlavný hrebeň do širokého trávnatého sedla – Širokého sedla. Zo Širokého sedla sa začína dvíhať skalný masív dvoch najvyšších vrchov Belianskych Tatier. Je to Ždiarska vidla druhý najvyšší vrchol, z ktorého masívu strmé vápencové steny spadajú do doliny Zadné Meďodoly. Hlavný hrebeň pokračuje vysokým Tristarským sedlom a vrcholí na najvyššej hore pohoria na Havranovi. Odtiaľ hlavný hrebeň postupne stráca výšku. Z údolí po oboch stranách je dobre rozoznať dva vrcholy: Nový a Muráň. Po oboch stranách masívov sú jaskyne. Koniec hrebeňa nad osadami Tatranská Javorina a Podspády tvoria skalné výbežky nazývané Malý kôň, Veľký kôň, Kôpka, Malý Muráň a iné.
Jaskyne
Belianske Tatry sú najvyšším vápencovým pohorím na Slovensku. Na viacerých miestach je v nich vyvinutý zaujímavý krasový fenomén. Severnú stranu rozrezali riečne toky a vytvorili tu hlboké doliny s početnými prahmi a vodopádmi. Stopy po ľadovcoch väčšinou zotrel čas, doliny majú typický riečno – krasový tvar. Južná strana bola z väčšej časti tvorená riečnou eróziou. Vyznačuje sa strmými úbočiami. Kras v Belianskych Tatrách má podobný stredohorský až vysokohorský charakter ako v susedných Vysokých Tatrách. Nie sú tu však často zastúpené povrchové krasové javy. Podobne aj priepastí je málo. Klasickou je menšia priepasť s hĺbkou asi 20 metrov pod Hlúpym vrchom. Aj pod Havranom sú nenápadné ústia 40 metrov hlbokých priepastí. Traduje sa správa o veľmi hlbokej priepasti v okolí Nového vrchu.
V Belianskych Tatrách je temer 60 jaskýň a priepastí. Jedinou sprístupnenou je Belianska jaskyňa. Druhou, v minulosti turisticky sprístupnenou jaskyňou, je Alabastrová jaskyňa v blízkosti Bujačieho vrchu. V roku 1961 bola vyhlásená za chránený prírodný výtvor. Sú v nej veľké priestory v dĺžke 300 metrov s bohatou kvapľovou výzdobou. Mnohé stalagmity, pred rokom 1961 zničili nezodpovední návštevníci. Jaskyňa bola hojne navštevovaná v uplynulých storočiach. Dokazujú to mnohé vyryté nápisy, z ktorých najstarší je z roku 1768. Neďaleko Alabastrovej jaskyne sa nachádza sezónne zaľadnená jaskyňa Ľadová pivnica. Aj tú objavili už veľmi dávno. V zime a na jar má nádhernú ľadovcovú výzdobu. Postupným otepľovaním sa v lete stráca a potom opäť obnovuje. V západnej časti hrebeňa na severnej strane Belianskych Tatier skrývajú viacero jaskýň masívy Ždiarskej vidly, Havrana, Nového a Muráňa. Najhlbšou jaskyňou Belianskych Tatier je Tristarská  jaskyňa pod Havranom. Jej veľké siene a dómy siahajú do hĺbky až 200 metrov, s dĺžkou objavených chodieb približne 500 metrov. K paleontologicky pozitívnym lokalitám patria jaskyne v Novom vrchu a v Muráni  (Muránska jaskyňa), kde sa našla fosílna pleistocénna fauna malých a veľkých cicavcov. Naproti Belianskej jaskyni sa vyníma samostatný kras Pálenice, oddelený od Belianskych Tatier kaňonom riečky Biela. Je tu viacero jaskýň, z ktorých je zaujímavá jaskyňa Hlina, dlhá bezmála 70 metrov a hlboká 17 metrov.
Vybrané vrcholy
Pozri aj : Hrebeň Belianskych Tatier
História
Názov pohoria je odvodený od mesta Spišská Belá, ktorá už v roku 1310 mala pastviny v strednej a východnej časti Belianskych Tatier. Na tvorbe názvov vrchov, dolín, krasových útvarov a pod. sa podieľali miestni obyvatelia, Slováci Poliaci, Nemci. Niektoré maďarské názvy boli iba výsledkom snáh o pomaďarčovanie(zemepisné názvoslovie Belianskych Tatier nebolo doposiaľ spracované). Pytliaci v Belianskych Tatrách poľovali na kamzíky a svište. Zachoval sa zápis zo súdneho pojednávania s najchýrnejším pytliakom Janekom Lysým z Tatranskej Javoriny, ktorý sa priznal, že zabil najmenej 300 kamzíkov a svišťov. Od 17. storočia obyvatelia Spišskej Belej pálili na svahoch pohoria drevené uhlie a dolovali rudy, najmä meď. Šťastie pokúšali zlatokopi. Nechýbali hľadači pokladov, ktorí prehľadávali najmä jaskyne. Prvá známa obeť Tatier richtár Spišskej Belej Adam Kalststein zahynul na Bujačom vrchu. Juraj Buchcholtz ho spomína vo svojom diele z roku 1719. Traduje sa, že do Belianskych Tatier chodil zbierať bylinky mních Cyprián. Časť Belianskych Tatier vlastnil Christian Hohenlohe.
Bohatá flóra zaujala botanikov medzi inými aj švédskeho vedca Görana Wahlenberga. Mnohé výskumy flóry a fauny urobili poľskí vedci Stanisław Eljasz-Radzikowski v rokoch 18931894 spracoval názvoslovie, geológiu pohoria skúmal Walery Goetel (19181919) rovnako aj v roku 1948 Stanisław Sokołowski. Účinkovali tu botanici Bogumił Pawłowski, Zofia Radwańska-Paryska, Konstanty Stecki, Władysław Cywiński a iní.
Ochrana prírody
Územie Belianskych Tatier je súčasťou Tatranského národného parku, no mimo toho je zvlášť chránené ako národná prírodná rezervácia. Vysoký stupeň ochrany dokladá skutočnosť, že celá oblasť je celoročne uzavretá pre návštevníkov s výnimkou turistického chodníka z Monkovej doliny do Kopského sedla.
Mohamed Sissoko
Mohamed Lamine Sissoko Gillan (* 22. január 1985, Mont-Saint-Aignan, Francúzsko) je vo Francúzsku narodený futbalista reprezentujúci Mali a momentálne (2012) hrajúci v Ligue 1 za klub Paris Saint-Germain. Obyčajne hráva v pozícii defenzívneho stredopoliara.
AJ Auxerre
Sissoko hral na pozícii útočníka za juniorský tým tohto francúzskeho klubu.
Valencia
V roku 2003 podpísal kontrakt s Valenciou ako voľný hráč. Pod trénerom Benítezom s Valenciou v sezóne 2003-2004 získal španielsky ligový titul a pohár UEFA. V nasledujúcej sezóne Beníteza na lavičke nahradil Claudio Ranieri.
Liverpool
V lete 2005 prestúpil za 5,3 milióna libier do FC Liverpool. Pôvodne mal prestúpiť do Evertonu no vybral si Liverpool, aby mohol hrať pod trénerom Benítezom. S Liverpoolom vyhral FA Cup, Európsky superpohár a FA Community Shield.
Juventus
V januári 2008 prestúpil do Juventusu za 11 miliónov eur. Tu sa znovu stretol s trénerom Ranierim, ktorý ho trénoval vo Valencii.
Paris Saint-Germain
28. júla 2011 prestúpil do FC Paris Saint-Germain za 7 miliónov eur. V novembri 2011 strelil svoj prvý gól za PSG v zápase proti Girondins de Bordeaux a v apríli 2012 v zápase proti Olympique de Marseille si navliekol kapitánsku pásku.
Miroslav Červenka
Prof. PhDr. Miroslav Červenka, CSc., (* 5. november 1932, Praha† 19. november 2005, Praha) bol český básnik, prekladateľ a literárny vedec.
Vyštudoval češtinu a literárnu vedu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Potom pracoval v Ústave pre českú literatúru ČSAV v Prahe.
Po roku 1968 nesmel publikovať, ďalej mal zakázané pracovať vo vede a kultúre. Roku 1975 sa stal technickým knihovníkom v Pragoprojekte, kde pracoval až do roku 1989. Svoje práce uverejňoval v samizdate a v cudzine. Spolupracoval so samizdatovým časopisom Obsah. V roku 1990 sa stal vedúcim redaktorom Českej literatúry v Ústave pre českú literatúru ČSAV v Prahe. Stal sa podpredsedom Pražského lingvistického krúžku atď.
Od roku 1990 až do svojej smrti prednášal na Ústave českej literatúry a literárnej vedy Filozofickej fakulty Karlovej univerzity.
Poézia
Okrem vlastnej tvorby prekladal z mongolčiny, ruštiny, estónčiny a ukrajinčiny.
Flins-Neuve-Église
Flins-Neuve-Église je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štadión SNP
Podľa svojej lokality sa štadión nazýva aj Štiavničky. Je vo vlastníctve Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, spravuje ho Vojenské športové centrum Dukla Banská Bystrica, ktoré ho prenajíma mestu. Otvorený bol 22. augusta 1959 pri 15. výročí SNP.