Iliušin_Il-28
Bojové nasadenie
Vo Vietname boli tri Il-28 prvýkrát zaznamenané americkým leteckým prieskumom vo februári 1968 na leteckej základni Fukien 30 km severozápadne od Hanoja. V tlači sa objavili špekulácie, že majú byť použité v prípade vhodných podmienok na podporu masívneho útoku Vietkongu na Južný Vietnam. Celkovo disponovalo severovietnamské letectvo asi desiatimi strojmi Il-28 dislokovanými na území Číny alebo na základniach v pohraničných oblastiach s Čínou. V prípade ich objavenia v iných oblastiach boli dané základne okamžite podrobené bombardovaniu. V roku 1971 boli severovietnamské stroje použité v Laose na podporu oddielov hnutia “Patet Lao” a severovietnamských vojsk počas bojov v Doline Džbánov. Zaujímavé je, že rad týchto náletov vykonali sovietske osádky. Napríklad pilot Berkutov a navigátor Chačemizov za tieto nálety získali titul Hrdina Vietnamu. Niekoľko H-5 získalo letectvo polpotovej Kambodže pričom na nich pôsobili čínske alebo severokórejské osádky. Tieto bombardéry pôsobili proti povstalcom vedeným budúcim predsedom parlamentu Heng Samrinom. V tlači sa objavili správy, že sa povstalcom jeden Il-28 podarilo zostreliť. Keď vietnamské sily 7. januára 1979 obsadili leteckú základňu Pochentong (teraz Phnom Pénh), stali sa ich korisťou dva stroje Il-28. Federálna vláda v Nigérii získala šesť strojov Il-28. Oficiálne všetky zo ZSSR ale podľa britských zdrojov štyri v Egypte a dva v ZSSR. Od roku 1969 boli používané v občianskej vojne (1967-1970) hlavne z letísk Enugu a Kalabar. Kvôli chýbajúcim pripraveným osádkam na nich lietali kubánske osádky, ktoré neskôr vystriedali osádky z NDR. Bombardovali dislokácie vojsk a vojenské objekty separatistov z Biafry. Bombardovali napríklad aj letisko Uli, jediné v držaní separatistov na ktoré mohli pristávať ťažké transportné lietadlá. Kvôli chýbajúcej presnej línii frontu a zlej súčinnosti letectva a pozemných síl nastali prípady úderov na vlastné pozície. Vládne letectvo nemalo vo vzduchu protivníka a najväčším nebezpečenstvom preň boli nájomní letci na lietadlách SAAB MFI-9 “Minicorn”, ktorým velil švédsky gróf Carl Gustav von Rosen. Počas jednoho z náletov na leteckú základňu Enugu zničili títo letci dva z troch tam dislokovaných Il-28. Následne boli všetky zvyšné Il-28 dislokované mimo priestor pôsobnosti “Minicornov”. Koncom vojny hlásili nájomní piloti na “Minicornoch”, že zničili tri I-28, čo je celkom možné, pretože po skončení bojov malo letectvo Nigérie už len tri bojaschopné Il-28. Najmenej jednu peruť Il-28 malo v decembri 1971 aj letectvo Pakistánu. Keďže si jeho piloti nestihli osvojiť túto techniku tak v nasledujúcej vojne s Indiou neboli použité. Na konci svojej bojovej kariéry bojovali Il-28 aj v Afganistane. Ako spomínal generál Gromov, tak tieto lietadlá nehľadiac na svoj vek sa prejavili v tej najlepšej stránke. Preukázali vysokú spoľahlivosť a životaschopnosť. Prejavil sa úžitok vtedy už archaickej a zdalo by sa nepotrebnej zadnej streleckej veže. Strelec-radista Il-28 dokázal paľbou z nej pri odlete stroja z útoku zabrániť operátorom prenosných protilietadlových kompletov zaujať postavenie vhodné na odpálenie rakety a obsluhám protilietadlových kanónových prostriedkov efektívne zamieriť. Nakoľko to bolo efektívne možno posúdiť podľa toho, že počas bojovej činnosti nebol stratený ani jeden afgánsky Il-28. Nebezpečenstvo na tieto stroje však číhalo z úplne iného zdroja. V januári 1985 v noci personál leteckej základne Shindand, podplatený “dušmanmi” vykonal diverzný útok, výsledkom ktorého podpálil 11 strojov Il-28. Oheň zachvátil ostatné stroje a pluk Il-28 prakticky prestal existovať.