cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tour Jeanne-d'Arc
Počas 2. svetovej vojny tu Nemci vytvorili bunker a vybetónovali hornú časť. V súčasnosti je stavba prístupná verejnosti.
Tarascon-sur-Ariège
Tarascon-sur-Ariège môže byť:
Singapurské národné futsalové družstvo mužov
Singapurské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Singapur v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Football Association of Singapore (FAS). V novembri 2015 mu patrilo v medzinárodnom rebríčku 91. miesto.
Vrcholné podujatia
Singapurské družstvo sa ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA. Zúčastnilo sa dvoch kvalifikácií, v rokoch 2000 (majstrovstvá Ázie) a 2015 (majstrovstvá ASEAN), ani raz však neuspelo.
Majstrovstiev Ázie za zúčastnilo 3-krát, v rokoch 1999 až 2001, zakaždým sa však skončilo bez získania bodu posledné vo svojej základnej skupine. Na ďalších turnajoch, ako aj kontinentálnych kvalifikáciách, sa už nezúčastnilo.
Greeley County
Greeley County môže byť:
10. apríl
Narodenia
thumb|upright|[[Ján Lašák (* 1979)]] thumb|upright|[[Mandy Moore (* 1984)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Joseph Louis Lagrange († 1813)]] thumb|upright|[[Lech Kaczyński († 2010)]]
4932 Texstapa
4932 Texstapa je planétka s priemerom 54 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 9. marca 1984.
Day ’n’ Nite
„Day 'n' Nite“ (uvádzaný ako „Day 'n' Nite (Nightmare)“ na zozname skladieb albumu Man on the Moon: The End of Day) je debutový singel amerického alternatívneho hip-hopového speváka Kida Cudiho. Produkoval ho Dot da Genius a vydaný bol vo februári 2008 ako singel. Je takisto prvým oficiálnym singlom z debutového albumu Man on the Moon: The End of Day. Dodnes sa v USA predalo viac ako 2 milióny digitálnych kópií singlu. V júni 2008 bola skladba remixovaná talianskou producentskou dvojicou Crookers a bola zaradená na 15. miesto v zozname Best 25 Songs of 2009 časopisu Rolling Stone.
Vydanie
Singel bol vydaný 5. februára 2008 formou digital download. Bol vydaný pred podpisom zmluvy s vydavateľstvom GOOD Music. Singel bol pôvodne vydaný na bezplatné sťahovanie koncom roka 2007 z mixtape A Kid Named Cudi.
Sierentz (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Day ’n’ Nite
Vydanie
Originálna verzia dosiahla 3. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 v USA a 15. miesto v rebríčku Canadian Hot 100.
IntelliCAD
IntelliCAD je CAD-program s natívnou podporou DWG formátu, ktorý vyvíja združenie IntelliCAD Technology Consortium (ITC) - užívateľom ho ponúkajú v rôznych obmenách, v rôznych jazykových mutáciách (vrátane slovenskej) a pod rôznymi názvami jednotliví členovia ITC.
Komplikovaná história IntelliCAD-u siaha do 90-tych rokov, kedy ho (ako alternatívu AutoCAD-u spoločnosi Autodesk) začali pripravovať vývojári z firmy Softdesk, ktorí neskôr založili spoločnosť Boomerang. Technológiu IntelliCAD-u potom odkúpila spoločnosť Visio, prvá predávaná verzia (IntelliCAD 98) však nepriniesla očakávaný komerčný úspech a Visio pred svojím začlenením do Microsoft-u previedlo práva na program na novozaložené neziskové združenie ITC. Krátky čas bol IntelliCAD programom s otvoreným kódom a vývoj zabezpečovali členovia združenia, dnes program vyvíja profesionálny tým platený z členských príspevkov ITC.
IntelliCAD je univerzálny CAD-program, pracuje s DWG formátom od verzie 2,5 až po aktuálnu (v súčasnosti s využitím knižníc DWGdirect od Open Design Alliance), podporuje aj mnohé pomocné súbory AutoCAD-u (napr. písma, menu či typy čiar a šrafovaní), umožňuje nahrávanie makier a programovanie nadstavieb a doplnkov v LISP-e, VBA, SDS (obdoba ADS) a najnovšie aj DRX (obdoba ARX) - cieľom vývojárov bolo vytvorenie programu čo najkompatibilnejšieho s AutoCAD-om a s užívateľským rozhraním, ktoré umožní jednoduchý prechod medzi týmito programami (podobné príkazy, menu i nástrojové lišty, podobná filozofia ovládania a práce s výkresom). Niektoré funkcie (napríklad prácu s DWG-súbormi, renderovanie, správu rastrových obrázkov či 3d modelovanie) zabezpečujú programy tretích strán. Technológia IntelliCAD-u je tiež základom pre špecializované CAD-programy. Aktuálna verzia programu (v septembri 2015): 8.1.
F. Murray Abraham
Fahrid Murray Abraham (* 24. október 1939, Pittsburgh, Pensylvánia, USA) je americký herec.
Kariéra
Mohli sme ho vidieť v miniúlohe policajta po boku Al Pacina vo filme Serpico. Do povedomia verejnosti sa zapísal televíznou sériou Fruit of the Loom. Najväčší úspech mu však zabezpečil český režisér Miloš Forman, ktorý ho obsadil do filmu Amadeus, kde si zahral Mozartovho protivníka, talianskeho skladateľa Salieriho. Táto úloha mu vyniesla Oscara a Zlatý glóbus. Potom bol obsadzovaný najmä v divadle, predovšetkým do úloh Shakespearových hier ako Othello alebo Richard III. Medzi jeho najznámejšie filmy patria Star Trek IX: Vzbura, Zjazvená tvár, Meno ruže alebo 13 duchov.
Bazilika Panny Márie nad Minervou
náhľad|Priečelie kostola Bazilika Panny Márie nad Minervou je kostol v Ríme.
Tento kostol gotického charakteru navonok pôsobí veľmi jednoducho. Napriek tomu vo vnútri skrýva množstvo nádherných obrazov a náhrobkov. Bol založený v 8. storočí. Dnešná, gotická podoba kostola je z roku 1280 (úpravy v 15. storočí).
Pred kostolom možno vidieť zaujímavého mramorového slona nesúceho egyptský obelisk. Na terajšie miesto ho preniesli na príkaz pápeža Alexandra VII v roku 1667. Bernini ho však osadil s jemu vlastným vkusom na chrbát slona, ktorého autorom je Ferrata, jeden z Berniniho vynikajúcich asistentov.
V kostole sa oplatí vidieť sochu Krista po zmŕtvychvstaní od Michelangela.
Pod hlavným oltárom je umiestnený mramorový sarkofág s telom sv. Kataríny Sienskej (13471380), svätice, ktorá veľkú časť svojho života venovala úsiliu o navrátenie pápežského sídla z francúzskeho Avignonu späť do Ríma. Po tom ako sa to definitívne stalo, sa utiahla do priľahlého kláštora. Jej listy adresované kráľom, pápežom a iným osobnostiam majú veľkú politickú dôležitosť, duchovnú silu a výbornú literárnu úroveň.
Vicdessos
Vicdessos môže byť:
Remdik
thumb|203px|right|Remdik Remdik bola stredoveká zbraň, ktorá sa skladala z ostnatej gule na konci reťaze pripevnenej na druhom konci na rúčku.
Výhoda tejto zbrane bolo to, že sa dala ťažko zastaviť, dokázala udierať poza štít aj meč a vedela sa obvinúť. Verzia bez reťaze sa nazývala palcát.
Juraj Fándly
Juraj Fándly (* 21. október 1750, Častá† 7. marec 1811, Ompitál) bol slovenský osvietenský spisovateľ, rímskokatolícky kňaz a entomológ – včelár. Je po ňom pomenovaná planétka (16435) Fándly.
Život
náhľad|Rodný dom Juraja Fándlyho s pamätnou tabuľou v [[Doľany (okres Pezinok)|Doľanoch]] Narodil sa v remeselnícko-roľníckej rodine. Jeho rodičia Ján a Marína Fandly (v rodnej matrike s priezviskom Fandl) žili v Častej len prechodne v rokoch 17481750. Otec mu čoskoro zomrel a matka sa presťahovala do susednej dediny Ompitál (dnešné Doľany). Tu navštevoval aj triviálnu školu. V školskom roku 1766/1767 bol žiakom piaristického gymnázia vo Svätom Jure. V školskom roku 1767/1768 študoval u františkánov v Márie Hátu, potom u kapucínov a u petrínov, ale nevedno kde. Pre slabšie zdravie ho neprijali ani do jednej rehole. V roku 1771 začal študovať teológiu v Budíne a od roku 1773 pokračoval v seminári v Trnave.
Vysvätený za kňaza bol 15. februára 1777 a prvým kaplánskym pôsobiskom mu bola Sereď. Potom krátko pôsobil v Lukáčovciach pri Nitre. Od jesene 1780 do januára 1807 bol farárom v Naháči (v Trnavskom okrese). Jeho fara bola najbiednejšia v celom trnavskom vikariáte. Naháčski farníci boli chudobní, preto aj ich farár bol ako „kostolná myš“. Farské role, ktoré mali byť hlavným prameňom obživy, boli „kamenisté pustáky“. Budova fary bola na spadnutie.
Fándly však v takýchto neuveriteľne ťažkých podmienkach vykonal veľa práce. Stal sa faktorom šaštínskej manufaktúry a naučil priasť bavlnu svojich chudobných farníkov, aby odohnal hroziaci hlad. Bol dedinským zelinkárom a lekárom. Nemálo úsilia vynaložil, aby povzniesol primitívnu úroveň obrábania pôdy u naháčskych roľníkov. Táto jeho činnosť prerástla cez hranice jeho farnosti a odráža sa v jeho spisovateľskom ľudovovýchovnom diele.
Hmotné živorenie, nedôvera, odstrkovanie a prenasledovanie zo strany cirkevnej vrchnosti podryli jeho zdravie a tak chorý, unavený a znechutený odišiel k rodine do Ompitála, kde prežil štyri relatívne najpokojnejšie roky. Zomrel 7. marca 1811 v Ompitáli, kde je aj pochovaný. Náhrobný pamätník Juraja Fándlyho na doľanskom cintoríne, postavený v r. 1950 pri 200. výročí jeho narodenia, je umiestnený len symbolicky v centrálnej časti, lebo jeho hrob, ktorý ešte v roku 1905 poznali, zostal neidentifikovateľný.
Alexander Waske
Alexander Waske (* 31. marec 1975, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je súčasný nemecký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 4 turnaje ATP vo štvorhre.
Saint-Tropez (rozlišovacia stránka)
Saint-Tropez môže byť:
Izabela Bavorská (1371 – 1435)
Izabela Bavorská (* okolo 1370, Mníchov – † 29. september 1435, Paríž, Francúzsko) bola francúzska kráľovna ako manželka Karola VI. z dynastie Valois.
Deti
V manželstve uzavretom 17. júla 1385 sa narodilo dvanásť detí:
Jozef Stank
Ing. Jozef Stank, Csc. (* 26. október 1940, Nitra – † 7. marec 2005, Bratislava) bol slovenský minister obrany a vedúci kancelárie prezidenta.
Životopis
V roku 1964 vyštudoval Strojnícku fakultu Slovenskej vysokej školy technickej, obor Organizácia a riadenie výroby. Do roku 1989 pracoval v elektrotechnickom priemysle v rôznych hospodárskych funkciách až po riaditeľa podniku Tesla Bratislava.
Jozef Stank bol od roku 1986 poslancom Federálneho zhromaždenia ČSSR za komunistickú stranu. Od novembra 1989 do mája 1990 bol predsedom komisie pre dohľad nad vyšetrovaním udalostí 17. novembra na Národnej triede v Prahe. V decembri 1989 ho zvolili za prvého podpredsedu Federálneho zhromaždenia ČSFR. Mandát poslanca najvyššieho zákonodarného zboru a funkciu podpredsedu Federálneho zhromaždenia ČSFR vykonával až do konca decembra 1992, od roku 1990 za Stranu demokratickej ľavice (SDĽ). Od roku 1993 začal pôsobiť na Ministerstve zahraničných vecí SR. Od konca júna 1998, po odchode Ivana Mjartana z postu veľvyslanca Slovenska v Česku, pôsobil Jozef Stank ako chargé d’affaires slovenského veľvyslanectva v Prahe. Od 3. decembra 1998 do 2. januára 2001 bol Jozef Stank veľvyslancom Slovenska v Česku. Na post ministra obrany nastúpil v januári 2001 po tom, ako na tento post abdikoval jeho stranícky kolega Pavol Kanis. V rokoch 2002 až do júna 2004 zastával Jozef Stank post vedúceho Kancelárie prezidenta SR - bol kancelárom prezidenta Rudolfa Schustera.
Osobný život
Jozef Stank bol ženatý a mal tri deti.
Ocenenia
2002 - Pribinov kríž I. triedy
4487 Pocahontas
4487 Pocahontas je planétka s priemerom 4 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 17. októbra 1987.
Death metal
Death metal je extrémnou odnožou heavymetalovej hudby. Zvyčajne využíva mimoriadne skreslené gitary, tremolovanie, hlboký hrdelný spev, blast beaty, molové tóniny alebo atonálnosť, a komplexnú štruktúru piesní spolu s frekventovanými zmenami tempa. Podľa internetovej hudobnej databázy Allmusic doviedol death metal do krajnosti thrashovú posadnutosť morbídnosťou, a „ako názov štýlu napovedá, textová náplň pojednáva výlučne o smrti, bolesti a utrpení.“
Osvojac si hudobnú štruktúru thrash metalu a raného black metalu, death metal prišiel na svetlo sveta v polovici 80. rokov. Metalové partie typu Slayer, Kreator, Celtic Frost, a Venom mali veľký vplyv na formovanie žánru. Possessed a Death, spolu so skupinami ako Obituary, Carcass, Deicide a Morbid Angel bývajú často považovaní za priekopníkov žánru. Na prelome 80. a 90. rokov sa death metal dostal do povedomia širšej verejnosti, keď zavedené nahrávacie spoločnosti ako Combat, Earache a Roadrunner začali s deathmetalovými kapelami podpisovať zmluvy v dovtedy nevídanej miere. Odvtedy sa death metal začal rozčleňovať, vytvoriac tak množstvo deathmetalových štýlov.
Začiatky
Anglická heavymetalová skupina Venom z Newcastlu svojím albumom Welcome to Hell z roku 1981 položila základ pre neskorší thrash metal, death metal a black metal. Svojím temným, surovým zvukom, drsným spevom, a pyšní na svoju strašidelnú satanistickú image dokázali inšpirovať extrémne metalové skupiny. Americká kapela Slayer, založená roku 1981, sa taktiež zaraďuje medzi významné kapely, ktoré ovplyvnili raný death metal. Ide síce o thrashmetalovú kapelu, ale ich hudba bola surovejšia než hudba ich thrashových rovesníkov Metallicy, Megadeth a Exodus. Svojou krkolomnou rýchlosťou a inštrumentálnym majstrovstvom, a takisto textami zaoberajúcimi sa smrťou, násilím, vojnou a satanizmom, si získali široký okruh oddaných priaznivcov. Podľa serveru Allmusic tretí album Slayer Reign in Blood „inšpiroval celý deathmetalový žáner“. Mal veľký vplyv na čelných predstaviteľov žánru.
Skupine Possessed, založenej v roku 1983 v oblasti sanfranciského zálivu, sa pripisuje zásluha na „pospájaní styčných bodov“ medzi thrash metalom a death metalom svojím debutovým albumom Seven Chuches z roku 1985. Zatiaľ čo kritici pripisujú kapele vplyv Slayer, súčasní aj bývalí členovia skupiny ale uvádzajú, že najväčšmi ovplyvnili ich sound Venom a Motörhead, ako aj raná tvorba Exodus. Aj keď skupina vydala iba dva štúdiové albumy, hudobnými kritikmi a hudobníkmi býva označovaná ako „veľkolepá“, čo sa rozvoja deathmetalového štýlu týka, a tiež býva považovaná za prvú deathmetalovú kapelu vôbec. Earache Records poznamenáva, že „ich obľuba Treya Azagthotha a Morbid Angel ich viedla k tomu, čo robili vo svojich počiatkoch na legendárnej nahrávke Seven Churches. Possessed preukázateľne urobili pre rozvoj 'Death Metalu' viac, než ktorákoľvek iná kapela z ranej scény druhej polovice 80. rokov.
V období, keď sa formovali Possessed, sa na Floride vynorila ďalšia prelomová kapela: Death. Skupinu, pôvodne známu ako Mantas, založili roku 1983 Chuck Schuldiner, Kam Lee a Rick Rozz. Roku 1984 vydávajú svoje prvé demo nazvané Death by Metal nasledované ďalšími demo kazetami. Už onedlho boli medzi obchodníkmi s kazetami rovnako výrazne podporovaní ako „ktorýkoľvek iný dobre zavedený metalový počin.“ S gitaristom Schuldinerom čoby spevákom, mala skupina Death veľký vplyv na rozvíjajúcu sa scénu. Rýchle riffy v molových tóninách a gitarové sóla dopĺňalo rýchle bubnovanie, vytvoriac tak štýl, ktorý sa uchytil medzi obchodníkmi s kazetami. Podľa redaktora Allmusic Eduarda Rivadavia je Schuldiner „všeobecne považovaný za otca death metalu“. Chad Bowar z About.com vyhlásil, že debutový album Death Scream Bloody Gore z roku 1987 je „evolúciou od thrash metalu smerom k death metalu“, a v novinách San Francisco Chronicle bol vyhlásený za „prvú skutočnú deathmetalovú nahrávku“.
Medzi ďalších priekopníkov death metalu v Spojených štátoch, sa popri Possessed a Death, zaraďujú Autopsy, Necrophagia, Master, Morbid Angel, Massacre, Atheist, Post Mortem,  Obituary a Deicide.
Nárast popularity
Okolo roku 1989 začali mnohé kapely, medzi inými floridskí Obituary, Morbid Angel či Deicide, podpisovať zmluvy s dychtivými labelmi, ktoré vytušili príležitosť ako vytĺcť zo žánru peniaze. Tieto kapely z Floridy bývajú zväčša označované ako „floridský death metal“. Koncom 80. rokov sa deathmetalové hnutie rozšírilo tiež do Švédska, kde medzi priekopníkov patrili kapely ako Carnage, God Macabre, Entombed, Dismember a Unleashed. Počiatkom 90. rokov sa začal formovať zväčša melodický „göteborský metal“, zastupovaný kapelami ako Dark Tranquillity, At the Gates a In Flames.
Koncom desaťročia sa k slovu začínajú dostávať taktiež nové štýly. Britská kapela Napalm Death sa začala stále väčšmi spájať s death metalom, predovšetkým po vydaní albumu Harmony Corruption roku 1990. Tento album sa vyznačuje agresívnym a značne technickým gitarovým riffovaním, komplexnou rytmikou, sofistikovaným growlingom Marka „Barneyho“ Greenwaya a textami zameranými na spoločenské problémy, čím sa prelínal s grindcoreom. Medzi ďalšie skupiny, ktoré najväčšmi prispeli k tomuto raného hnutiu, sa zaraďujú Briti Bolt Thrower a Carcass, a Newyorčania Suffocation.
A napokon, v roku 1991 vydávajú Death svoj štvrtý album Human, ukážkový príklad moderného death metalu. Zakladateľ Death Schuldiner pomohol posunúť hranice nekompromisnej rýchlosti a technickej virtuozity, keď spojil technickú a spletitú gitarovú hru s komplexným aranžmánom a emotívnymi gitarovými sólami. K ďalším ukážkam možno zaradiť Necroticism – Descanting the Insalubrious od Carcass, Effigy of the Forgotten od Suffocation a Clandestine od Entombed, vydané roku 1991. Všetky hore uvedené albumy nesú nasledovnú charakteristiku: nepredvídané zmeny v tempe a štruktúre, zvyčajne extrémne rýchle bubnovanie, morbídne texty a hrdelné vokály.
Earache Records, Relativity Records a Roadrunner Records sa stali najdôležitejšími labelmi žánru. Earache vydáva albumy Carcass, Napalm Death, Morbid Angel a Entombed, a Roadrunner albumy skupín Obituary a Pestilence. Aj keď sa spočiatku nejednalo o labely vyhranené na death metal, v priebehu prvej polovice 90. rokov sa postupne stali vlajkovými loďami žánru. Okrem vyššie spomenutých vznikli nové spoločnosti, napríklad Nuclear Blast, Century Media a Peaceville. Mnohé z týchto labelov boli v 90. rokoch úspešné aj v iných odnožiach metalu.
V septembri 1990 manažér Death Eric Greif zorganizoval jeden z prvých deathmetalových festivalov v Severnej Amerike nazvaný Day of Death. Festival sa konal na predmestí Milwaukee Waukesha vo Wisconsine a vystúpilo na ňom 26 interpretov, medzi inými napríklad Autopsy, Broken Hope, Hellwitch, Obliveon, Revenant, Viogression, Immolation, Atheist a Cynic.
Neskorší vývoj
Popularita death metalu dosiahla svoj vrchol v rokoch 1992-93, keď sa niektorým kapelám ako Morbid Angel, Cannibal Corpse a Obituary podarilo vydobyť mierny komerčný úspech. Avšak žánru ako celku sa nikdy nepodarilo preraziť v strednom prúde populárnej hudby. Narastajúca popularita žánru bola pravdepodobne dôvodom rivality medzi nórskou blackmetalovou a švédskou deathmetalovou scénou. Fenriz zo skupiny Darkthrone poznamenal, že nórski blackmetaloví hudobníci mali v tej dobe „plné zuby celej deathmetalovej scény“. V 90. rokoch sa death metal začal rozčleňovať, vytvoriac tak množstvo štýlov, ktoré majú v „podzemí“ stále obrovské množstvo verných priaznivcov.
Inštrumentálna stránka
Typická zostava deathmetalových kapiel najčastejšie pozostáva z dvoch gitaristov, basgitaristu, speváka a bubeníka, väčšinou využívajúceho „hyper dvojkopákové blast beaty“. Aj keď takáto zostava býva najbežnejšia, kapely príležitostne využívajú aj iné nástroje, napríklad klávesy.
Žáner je často spájaný s rýchlymi, hlboko skreslenými a podladenými gitarami; gitarová hra využíva techniky ako palm muting a tremolo picking. Bicie sú zväčša agresívne a energické; nesmierne rýchle údery bicích dotvárajú spletitosť žánru.
Death metal je známy prudkým tempom a nepredvídanými zmenami tempa a taktu. Nezvyčajné nie sú ani chromatické progresie a premenlivá štruktúra skladieb, často bez klasického usporiadania strofa-refrén. V niektorých kruhoch sa kvôli efektu používajú melodické riffy a harmónie. Tento melodický a harmonický štýl hry dal vzniknúť melodickému death metalu. Pri tom všetkom býva vyzdvihovaný neustály vývoj tém a motívov.
Spev a texty
Textová náplň death metalu obyčajne popisuje násilné skutky známe z tzv. „béčkových“ hack’n‘slash hororových filmov o masových vrahoch, ale zapodieva sa tiež takými témami ako sú satanizmus, náboženstvo, okultizmus, Lovecraftovský horor, príroda, mystika, filozofia, science fiction či politika. Tematika násilia sa síce objavuje aj v iných hudobných žánroch, deathmetalová textová náplň ale vyviera z detailného popisovania odporných skutkov rôznych psychopatov, ktorí praktizujú násilie v rámci sadistického mučenia, opisuje sa mrzačenie, znásilňovanie, kanibalizmus, nekrofília a „ďalšie relaxačné radovánky“. Anglická sociologička Keith Kahn-Harris tvrdí, že toto očividné glorifikovanie násilia možno pripísať na vrub „fascinácii“ ľudským telom, ktoré všetci ľudia majú do určitej miery rovnaké, fascináciou, ktorá je zmesou túžby a znechutenia.
Deathmetaloví hudobníci a publicisti obhajujú túto hudbu tým, že ide iba o druh umenia a zábavy, síce trošku extrémnejší, zdieľajúci však charakteristické znaky s filmovým hororom. Jan Petričko, redaktor českého rockového časopisu Spark sa vyjadril, že „len naprostý naivka by si myslel, že všetko toto... neovplyvnilo extrémne odnože rockovej hudby. Naopak, tvrdý rock bol od prvej chvíle soundtrackom pre tieto zhusta kontroverzné a provokatívne umelecké a kultúrno-spoločenské aktivity, heavy metal potom ich priamym bastardom...“
Takýmto vysvetlením sa dostávajú hudobníci pod paľbu kritiky medzinárodných aktivistov, ktorí tvrdia, že táto hudba sa podpisuje pod to, že veľké množstvo dorastajúcej mládeže glorifikuje násilie, nepoznajúc spoločenský kontext či neuvedomujúc si, že takéto metafory môžu stimulovať násilné správanie. Podľa Alexa Webstera basgitaristu Cannibal Corpse nie sú „krvilačné texty tým, čo nás drží bokom od mainstreamu, ako vravia ľudia. Myslím si, že im skôr vadí naša muzika, pretože mainstreamový zábavný priemysel je plný násilia.“
Etymológia
Najpopulárnejšia teória o pôvode názvu žánru sa viaže k skladbe s názvom „Death Metal“ z rovnomenného demo albumu skupiny Possessed z roku 1984, a ktorá sa potom objavila aj ich debutovom albume Seven Churches z roku 1985. Spevák a basgitarista z Possessed Jeff Becerra vraví, že to on zaviedol pojem „death metal“ v roku 1983 pri riešení domácej úlohy, ktorú dostal na hodine angličtiny na strednej škole. Ďalšie možné vysvetlenie ako vznikol názov žánru sa viaže k fanzinu Death Metal, ktorý založili Thomas Fischer a Martin Ain zo skupín Hellhammer a Celtic Frost. Takisto kompilácia vydaná vydavateľstvom Noise Records roku 1984 niesla názov Death Metal. Aj iné nahrávky mohli inšpirovať pomenovanie žánru, napríklad demo skupiny Death vydané roku 1984 sa volalo Death by Metal.
Ostatné štýly a fúzie
Existujú ďalšie heavymetalové štýly, ktoré vznikli zlučovaním death metalu s nemetalovými žánrami, napríklad fúzia death metalu a džezu. Príkladmi sú Atheist a Cynic; Atheist zašli tak ďaleko, že do svojej tvorby včlenili bubenícke sóla a là jazz, zatiaľ čo posledne menovaná kapela do svojej tvorby zakomponovala prvky jazz fusion. Nile začlenili do svojej tvorby egyptskú hudbu a tematiku stredného východu, a Alchemist obohatili svoj sound o prvky psychedélie a hudby austrálskych domorodcov. Niektoré skupiny, napríklad Nightfall, Septic Flesh a Eternal Tears of Sorrow používajú vo svojej tvorbe klávesy a symfonické elementy, čím vytvorili fúziu symfonického metalu a death metalu, niekedy označovanú ako symfonický death metal.
Iné projekty
.
Salerno
Salerno bolo založené roku 197 pred Kr. ako Salernum. V stredoveku v ňom pôsobila významná (škola v Salerne).
Mairy-Mainville
Mairy-Mainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oldřich II.
Oldřich (* 1134, † 18. október 1177) bolo hradecké údelné knieža z rodu Přemyslovcov, tretí syn kniežaťa Soběslava I. a Adléty Uhorskej.
V roku 1152, v dobe, keď sa novým nemeckým cisárom stal Fridrich I. Barbarossa, sám sa dostavil na ríšsky snem do Merseburgu a prihlásil sa o svoje právo na kniežací stolec. Od cisára získal prísľub. Oldřich sa vrátil do Čiech a ujal sa údelu na Hradecku. Neskoršie žil v Poľsku a na cisárovom dvore. S ním sa zúčastnil v roku 1162 a 1174 bojov v Taliansku.
Po zosadení kniežaťa Bedřicha v roku 1173 a možnosti zasadnúť na kniežací stolec sa prekvapujúco vzdal kniežacieho titulu v prospech svojho staršieho brata Soběslava. Od nasledujúceho roku je v historických prameňoch uvádzaný ako olomoucké knieža.
Rodinné pomery
Bol dvakrát ženatý. Prvé manželstvo s Cecíliou Durínskou, dcérou Ľudovíta I. Durínskeho ostalo bezdetné, s druhou manželkou Žofiou Wettinskou, dcérou Otta II. Miessenského, mal dcéru Anežku.
Remitent
Remitent (lat.) môže byť:
Subháš Kák
Subháš Kák (po hindsky सुभाष काक - IAST: subhāṣa kāk, IPA: subhɑːʂ kɑːk; po anglicky Subhash Kak; * 26. marec 1947, Srinagar, India) je novoveký indický (v USA činný) filozof, informatik a historik matematiky.
Kallirhoé
Kallirhoé alebo Kallirhoa (starogr. Καλλιρρόη – Kallirhoé, ) môže byť:
Čokoláda
thumb|upright|Kakaový bôb
Čokoláda je potravina, ktorá sa vyrába z plodov kakaovníka a patrí medzi najpopulárnejšie sladkosti na svete.
Slovo čokoláda má pôvod v jazyku Nahuatlov, pôvodných obyvateľov stredného Mexika, kde sa kakaovník pestoval už pred tritisíc rokmi.
Je vyrábaná zo zrniek tropického kakaového stromu Theobroma cacao. Výsledný produkt je známy ako „čokoláda“ (intenzívne ochutená horká potravina). Tento produkt je v mnohých krajinách známy ako kakao. V americkom čokoládovom priemysle je kakao definované ako sušina kakaových zŕn, kakaové maslo je definované ako tukový komponent, a čokoláda je kombináciou sušiny a tuku. Tá je obvykle osladená cukrom a inými prísadami a spracovaná do čokoládových tabuliek (jadro ktorých je tiež označované ako čokoláda), alebo do nápoja (zvaného kakao alebo horká čokoláda).
Pri výrobe čokolády sa využívajú hlavne tri typy zŕn. Najviac cenené, vzácne a najdrahšie sú zrná Criollo, pochádzajúce z bývalých Mayských oblastí (Mexiko a stredná Amerika). Iba 10% z čokolády sa vyrába zo zŕn Criollo, ktoré sú menej horké a viacej aromatické oproti iným zrnám.
80% čokolády sa vyrába z kakaových zŕn druhu Forastero. Stromy Forastero sú omnoho robustnejšie oproti stromom Criollo, čo sa prejaví na cene kakaových zŕn. Trinitario, hybrid zŕn Criollo a Forastero, sa používa vo zvyšných 10 % čokolády.
Keď nie je čokoláda upravená do tvaru tabuliek alebo iných geometrických tvarov, často sa z nej formujú tvary figúriek (zvyčajne ľudí alebo zvierat) napr. zajaca alebo vajíčka ako Veľkonočná čokoláda, prípadne iné tvary na Vianoce, Sv. Mikuláša, prípadne deň Sv. Valentína. Čokoládová pusinka je ďalšia z obľúbených tvarov. Niekedy je čokoláda tvarovaná aj ako ruža. thumb|Porcia čokoládovej tortyČokoláda sa často využíva ako hlavná zložka alebo prísada v potravinách ako je zmrzlina, koláče, keksy, buchty a iné dezerty.
Priemerný obsah látok a minerálov
thumb|Rôzne druhy čokolády Tabuľka udáva dlhodobo priemerný obsah živín, prvkov, vitamínov a ďalších nutričných parametrov zistených v čokoláde.
4552 Nabelek
4552 Nabelek je planétka s priemerom, ktorú objavil Antonín Mrkos 11. mája 1980.
Čokoláda
Rôzne typy čokolády
Čokoláda je veľmi populárna potravina a je dostupná v mnohých variantoch. Rôzne formy a chute čokolády sú vytvárané obmeňovaním množstva prísad.
Tmavá čokoláda: čokoláda bez mlieka ako prísady, niekedy nazývaná ako obyčajná čokoláda. Oficiálne sa v USA nazýva „Sladká čokoláda“ a vyžaduje 15% koncentrácií čokoládového moku. Európske normy špecifikujú minimálne 35 % kakaovej sušiny.
Mliečna čokoláda: čokoláda s prídavkom kondenzovaného alebo sušeného mlieka. Predpisy EÚ vyžadujú v mliečnej čokoláde zastúpenie najmenej 35% pevných zložiek kakaa.
Biela čokoláda: cukrárenský výrobok založený na kakaovom masle bez pevných kakaových zložiek.
Ľadová čokoláda: Druh čokolády, ktorý je nutné pred konzumáciou zachladiť aspoň na teplotu cca 5 °C.
Čokoládové náhrady
V obchodoch sú výrobky, ktoré na prvý pohľad vyzerajú ako čokoládové, ale v skutočnosti ide o rôzne náhrady čokolád. Často sú to rôzne vianočné a veľkonočné figúrky. Spotrebiteľ by mal kvôli tomuto sledovať obal, či ide o skutočný výrobok z čokolády.
Čokoláda na predpis
thumb|Čokoládová torta thumb|Rozbalená Vianočná čokoláda - niekedy nezodpovedá motív "vyrazený" na povrch motívu na obale Skupina vedcov pod vedením doktora Normana Hollenberga z Harvardovej univerzity totiž zistila, že kakao je unikátna potravina, ktorá dokáže pozitívne vplývať na krvný tlak, a preto sa odporúča na prevenciu, ako aj liečbu hypertenzie.
Výskum sa sústredil na obyvateľov súostrovia San Blas v Paname, Indiánov z kmeňa Kuna, u ktorých sa nezistili problémy s krvným tlakom, všetci ho mali v normále a tešili sa pevnému zdraviu. Ich príbuzní, ktorí sa pred časom presťahovali do hlavného mesta, boli nútení zmeniť stravovacie návyky a prispôsobiť ich životu vo veľkomeste. Začali mať problémy s krvným tlakom, ktorý mal tendenciu sa zvyšovať. Hollenberg a jeho spolupracovníci sa rozhodli hľadať príčinu. V rodnej osade Indiáni bežne konzumovali kakaové bôby, plody bohaté na flavonoidy. Výskumy potvrdili, že práve táto látka obsiahnutá v kakau a teda aj v tmavej čokoláde napomáha udržiavať krvný tlak v normále.
Toto zistenie zaujalo talianskych vedcov natoľko, že sa rozhodli overiť si ho v praxi. Dvadsať pacientov trpiacich hypertenziou po dobu pätnástich dní konzumovalo pod lekárskym dohľadom primerané množstvo čokolády. Následne bol u všetkých zaznamenaný nielen znížený krvný tlak, ale aj pokles hladiny cholesterolu v krvi.
Podobný výskum sa následne konal aj v USA. Americkí vedci zistili, že ľudia, ktorí si pochutnávajú na kakaových sladkostiach, žijú v priemere o rok dlhšie ako tí, ktorí tak nečinia. Chuť a vôňa celosvetovo obľúbenej tmavej lahôdky má priaznivé účinky aj na psychiku.
Ako aj pri konzumácii ostatných, energeticky bohatých potravín platí, že nadmerné požívanie čokolády vedie k nežiaducej nadváhe, či dokonca obezite. Zároveň treba spomenúť i fakt, že zdraviu prospešné účinky má len čokoláda, v ktorej zložení nechýba kakaové maslo. A práve táto ingrediencia chýba v menej kvalitnej čokoláde.
Helvíkovice
Helvíkovice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 459 obyvateľov, z toho 229 mužov a 230 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 38,2 roka, ženy 40,8 roka).
Dr. Dokonalý
Dr. Dokonalý je slovenský dramatický seriál, ktorý sa vysielal na televíznej stanici JOJ od 22. októbra 2012 do 18. apríla 2013. Dr. Dokonalý bol pôvodne druhou sériou seriálu Dr. Ludsky ale po súdnom spore a zákaze vysielania z dôvodu porušenia autorských práv bol seriál premenovaný na Dr. Dokonalý. Seriál sa sústreďuje na Daniela Ludskeho (Tomáš Maštalír), súdneho znalca a odborníka na diagnózy.
Produkcia
Seriál sa začal nakrúcať na jar 2012. Tak ako aj Dr. Ludskeho aj Dr. Dokonalého vyrába spoločnosť D.N.A. Production s.r.o. na čele s Petrom Bebjakom a Rastislavom Šestákom. V réžii sa striedajú Peter Bebjak a Róbert Šveda. Vyrobených bolo 16 častí, 8 bude odvysielaných od októbra do decembra 2012, a zvyšných 8 je naplánovaných na jar 2013.
Súdny spor
JOJ plánovala seriál vysielať ako druhú sériu Dr. Ludského, ale pôvodní autori Dr. Ludského Stano Dančiak ml. a Roman Olekšák, ktorí v súčasnosti pracujú pre televíziu Markíza, si vymohli zákaz odvysielania seriálu ako druhú sériu Dr. Ludského. Na to televízia JOJ zareagovala zmenou názvu seriálu na Dr. Dokonalý a promovala ho ako novinku, resp. spin-off Dr. Ludského.
Fontenay-le-Marmion
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1567 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NHL 1987/1988
Sezóna 1987/1988 bola 71. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Edmonton Oilers.
Sigolsheim
Sigolsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malý Žitný ostrov
thumb|Časť Malého Žitného ostrova v Maďarsku Malý Žitný ostrov je riečny ostrov na Slovensku a v Maďarsku vedľa Žitného ostrova.
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013 boli v poradí 9. Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa od 24. augusta1. septembra 2013 v meste Ipoh, v Malajzii za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 2 družstváOmán a Taiwan. Titul obhajila Kórejská republika, keď vo finále zvíťazila nad Indiou a vybojovala tak už štvrtý titul.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.
Organizátor
Pôvodne mal byť hostiteľom turnaj Singapur, ale AHF prehodnotila, aj vzhľadom na nižšie rebríčkové postavenie 🇸🇬, svoj postoj a uprednostnila Malajziu. Tá je hostiteľom ázijského šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým to bolo v rokoch 1999, 2003 (oba v Kuala Lumpur) a 2009 (v Kuantan). Všetky zápasy sa hrajú na štadióne Azlan Shah Stadium s kapacitou 10 000 divákov.
Kvalifikované družstvá
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.
Štadión
náhľad|Účastníci Majstrovstiev Ázie 2013
Maixe
Maixe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
4732 Froeschle
4732 Froeschle je planétka s priemerom 74 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 3. mája 1981.
Olivier Ducastel
Olivier Ducastel (* 23. február 1962, Lyon) je francúzsky režisér a scenárista.
Životopis
Ducastel vyrástol v Rouene. V Paríži študoval film a divadlo. Žije a pracuje s Jacquesom Martineau, s ktorým sa zoznámil v roku 1995. Spolu napísali a režírovali filmy prevažne s LGBT tematikou.
1823
Narodenia
thumb|upright|[[Sándor Petőfi (* 1. január)]] thumb|upright|[[Alexandr Nikolajevič Ostrovskij|Alexandr Ostrovskij (* 12. apríl)]]
Nérac (kantón)
Nérac  je francúzsky kantón v obvode Nérac v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 8 obcí.
Historizujúca postmoderna
Postmoderna a jej rozdelenie
Do širšieho povedomia vstúpila postmoderna práve cez oblasť architektúry. Charles Jencks nové hnutie jasne vymedzuje, keď hovorí že termín postmodernisti zahrňuje len tých architektov, ktorí chápu architektúru ako jazyk. Kľúčom k postmodernizmu je teda úsilie obnoviť významovú funkciu architektúry. Postmoderná budova má výrazný vzťah k architektonickej pamäti a k miestnemu kontextu. Architektúru postmodernizmu charakterizuje metaforickosť, využitie lokálnych daností (vernakularizmus) a charakteristické dvojznačné chápanie priestoru. Postmoderna vznikla prudkou reakciou na nedostatky skomercionalizovanej moderny, ktorá sa snažila byť niečím rozhodne iným než pokračovaním klasickej moderny. Postmoderna čerpá z histórie architektúry. Spomienka na históriu a minulosť sa stala kľúčovým prostriedkom postmoderny.
Postmodernu možno rozdeliť na dva hlavné prúdy: Formálne rysy postmoderny sú: Do popredia vystupuje kompozícia fasády v čistej forme.
Predstavitelia historizujúcej postmoderny
Hlavný predstavitelia: Robert Venturi, Michael Graves, James Stirling, Charles Moore, Ricardo Bofill
Robert Venturi
Robert Venturi so svojimi stavbami Guild House vo Philadelphii a domom pre svoju matku v Chestnutt Hill predznamenáva historizujúci smer postmoderny. Svoje novátorské názory publikoval v knihe Complexity and Contradiction in Architecture (1966) a Learning from Las Vegas.
Architekt, podľa Venturiho, rovnako vyberá ako tvorí, t. j. z veľkej miery sa musí zmierovať s materiálmi a prvkami, ktoré sú k dispozícii. Tak sa objavujú konvenčné prvky v nekonvenčnom kontexte. Architektúra je zložitý celok, ktorý sa vyznačuje disharmonickou harmóniou – to je jeden z kľúčových princípov, ktoré obnovil postmodernizmus. Architektúra odráža a vytvára atmosféru prirodzenej zložitosti a protikladov reálneho sveta. Venturiho návrhy pôsobia záhadne a ponúkajú viac významových rovín.
V dome pre svoju matku vo Philadelphii sa snažil vytvoriť dom archetypálne – tak ako by ho nakreslilo malé dieťa. Dom vyjadruje autorov odpor nad puristickými tvarmi terajšej módnej americkej architektúry a jej neschopnosti niečo ponúkať. Dom je kompaktný a symetrický, má šikmú strechu, je súmerný a vstup má v strede hlavného priečelia. Jeho symetria je narušená niekoľkými drobnými zámernými posunmi. V strede hlavnej haly je kozub, ktorý akoby zápasil o miesto so schodiskom, ktoré vedie nahor. Ale kozub, ktorý je symbolicky dôležitejší „víťazí“ a rameno schodiska musí byť v jednom úseku užšie. Tu architekt porušil základnú normu funkcionalizmu „forma sleduje funkciu“ a nahradil nad ňu princíp významu.
Fontenay-le-Pesnel
Fontenay-le-Pesnel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Historizujúca postmoderna
Robert Venturi
Venturi bol chválený za to, že obohatil výrazové prostriedky architektúry a kritizovaný za návrat k opovrhovanému eklekticizmu 19. storočia. Samozrejme cituje majstrov minulosti, vrátane Palladia a Le Corbusiera, ale je vecou osobného názoru, či to je krok dopredu alebo naspäť. Jeho používanie mnohých historických prvkov zvyšuje zložitosť jeho budov, čo môže viesť k povrchnému hodnoteniu, v rozpore s hlbšími významovými rovinami, ktoré nie sú tak ľahko čitateľné. Venturiho dielo malo vplyv na vývoj niekoľkých architektov, hlavne Charlesa Moora a Roberta Sterna, ktorých práce kontrastujú s úmyselnou abstraktnosťou Newyorskej päťky.
Charles Moore
O rozšírenie historizujúceho smeru sa zaslúžil aj Charles Moore, hlavne svojou ironickou realizáciou v New Orleanse – urbanistické stredisko pre talianskych emigrantov Piazza d’ Italia. Použil tu ironickú verziu rímskej fontány di Trevi s vrstevnicovou mapou Talianska. Veľa prvkov je tu transponovaných do súčasnej podoby: hlavice stĺpov sú z nerezu, telo stĺpa nahradzujú rovnobežné prúdy vody, používa neónové svetlá, jeden chrlič má podobu tváre samotného architekta.
Moorove stavby sú viac späté s návratom k ľudovejším prvkom klasického tvaroslovia, než u Venturiho. Vidíme to na jeho „dedinskej Akropole“ v súbore Kresge College Kalifornskej univerzity v Santa Cruz (1973 – 1974).
Hnátnice
Hnátnice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 870 obyvateľov, z toho 418 mužov a 452 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 40,9 roka, ženy 39,9 roka).
Historizujúca postmoderna
Thomas Gordon
Typickým predstaviteľom je aj americký architekt Thomas Gordon Smith so svojim toskánskym a lauretánskym domom. Používa tu skutočný aj keď trochu zjednodušený rád v kontexte historickej architektúry. Pre európskych architektov je ale takýto priamy návrat k eklekticizmu 19. storočia v tejto dobe ešte neprijateľný, iní architekti používajú prvky klasického monumentálneho kameňorezu, oblúkové zaklenuté osové vstupy, netektonicky, dekoratívne obložené fasády a podobné historizujúce motívy.
James Stirling
náhľad|[[Nová štátna galéria v Stuttgarte]] James Stirling sa stal známy na začiatku 60. rokov fakultou v Leicestri. Postupne sa dostal aj on do pozície postmoderny, ale vnášal sem okrem štandardných narážok na historické komponovanie aj svoje high tech sklony. Príkladom je Nová štátna galéria v Stuttgarte. Kompozícia budovy pozostáva zo série rozčlenených objemov, dominuje otvorená rotunda a hmota hlavného vstupu so zvlnenou zasklenou stenou. Vodorovne pásovaný kamenný obklad svojou prirodzenou farebnosťou kontrastuje s ostrými farbami doplnkových kovových konštrukcií. Galéria sa so svojimi terasami a priechodmi stala integrálnou súčasťou mesta. Stirling bol jedným z najvýraznejších svojbytných reprezentantov postmoderny, do ktorej vložil integrovane svoju osobnú vývojovú trajektóriu.
Michael Graves
Michael Graves (1934) používal motívy, ktoré si možno všimnúť na jeho dvoch známych budovách. Prvou je Portland building, v ktorej sformoval fasády do podoby sýto farebných symetrických kompozícií alebo až priamo historizujúcich motívov vysokého stĺporadia s girlandami. Aj v abstraktnom tvarovaní sa objavuje niečo ako klenák – odkaz na históriu v štylizovanej podobe. Hmotne členitejšia je budova Humana building v Louisville, sú na nej aj ďalšie neskôr napodobňované prvky a kompozičné schémy: symetrická “ťažká“ výstavba a plochá šikmá rímsa.
Ricardo Bofill
Omnoho monumentálnejšie historizujúce sú urbanistické komplexy španielskeho architekta Richarda Bofilla. Stal sa známy svojimi komplexmi sociálneho bývania, ktoré sú tvarované v monumentálnom historizujúcom duchu. Usiluje sa vrátiť novým mestským štvrtiam uzavretosť a historické zakotvenie. Jeho diela sú produktom prefabrikácie. Jeho kancelária Taller de Arquitectura sa najprv preslávila sympatickou prestavbou starej cementárne na architektonický ateliér. Keď dostal rozsiahle zákazky sociálnej výstavby obrátil sa k historizmu ako v urbanistickom koncepte, tak aj v architektúre. Na sídlisku Les Arcades du Lac v St.Quentin – En – Yvelines, 1975-1981, ožíva bloková zástavba s uličnými osami a guľatým námestím v centre. Kompozícia vybieha osovo do umelého jazera (požiarne nádrže), domy vo forme oblúkového akvaduktu, podľa ktorého ho pomenoval. V blokoch sú parkové dvory s detskými ihriskami, celá výstavba je prefabrikovaná v zjednodušených, klasicistických formách. V skupine Arena v Marne – La – Vallée (1980 – 84) používa vysoké rády, kanelované stĺpy obsahujúce schodisko na vnútornej strane a sklenené stĺpy s balkónmi ako hlavicami obsahujúcimi obytné izby na vnútornej strane. Jeho idea, podporovaná francúzskou vládou, bola postaviť Versailles pre chudobných. Jednotlivý byt sa stráca v nadradenom ráde prefabrikovanej palácovej architektúry. Pozorovateľovi z východnej Európy sa vtiera paralela s architektúrou stalinistického obdobia, a to aj v ideológii palácov pre prostých ľudí. Napriek tomu nemožno Bofillovi odoprieť, že sa mu darí stavať fungujúce, prekompované oázy uprostred druhoradej, predmestskej desurbanizácie sa zdá, že historizujúcej moderne dochádza dych podobne ako eklektickej architektúre 19. storočia, keď vyčerpala všetky dostupné slohy.
Fontenay-le-Pesnel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 898 obyvateľov (2009).
Sofija Vasilievna Kovalevská
Sofija Vasilievna Kovalevská (* 15. január 1850, Moskva, Ruská ríša - † 10. február 1891, Štokholm, Švédsko) bola ruská matematička pôsobiaca najmä v Švédsku a Nemecku. Je známa najmä vďaka významnému prínosu v oblastiach matematickej analýzy (najmä diferenciálnych rovníc) a mechaniky. V oblasti parciálnych diferenciálnych rovníc je po nej pomenovaná Cauchyho-Kovalevskej veta. Poznala sa so spisovateľom F. M. Dostojevským, v jej pamätiach je opísané ich stretnutie v Petrohrade.
Fontenay-le-Pesnel
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slanický ostrov
thumb|Slanický ostrov umenia
Slanický ostrov, nazývaný tiež Ostrov umenia, je ostrov obklopený vodami vodnej nádrže Orava od roku 1953. Je to pozostatok zaplavenej obce Slanica so zachovaným Kostolom Povýšenia sv. Kríža. Kostol bol vystavaný v rokoch 1766 až 1769 ako baroková kaplnka a v roku 1843 ho kasicisticky prestavali na kostol s dvoma vežami a pristavanou tzv. zámočníckou kaplnkou. V súčasnosti sa v interiéri kostola nachádza galéria ľudového umenia, kde sú nainštalované expozície zo zbierok Oravskej galérie v Dolnom Kubíne „Tradičná ľudová plastika a maľba“.Na ostrove sa zároveň nachádza torzo pôvodného dnes už symbolického cintorína a lapidárium „Oravskej kamenárskej tvorby 18. a 19. storočia“. V bývalej hrobke je nainštalovaná expozícia " História zatopených obcí a budovania Oravskej priehrady". Ostrov je chráneným územím, prírodnou pamiatkou (od roku 1973) s parkovou vegetáciou okolo barokovo-klasicistického kostola. V letnej sezóne je dostupný loďou premávajúcou z prístavu na Slanickej Osade, miestna časť Námestovo, alebo z Prístavu.
Slovenská tradičná ľudová plastika a maľba
V originálnom a jedinečnom prostredí Slanického ostrova umenia v pôsobivej prírodnej scenérii s barokovo-klasicistickým kostolom, komplexom kalvárie a parkovou úpravou je od roku 1971 lokalizovaná Stála expozícia tradičnej ľudovej polychrómovanej plastiky a podmaľby na skle zo zbierok Oravskej galérie v Dolnom Kubíne. Má celoslovenský charakter a stala sa pozoruhodnosťou celonárodného významu.
Tradičné ľudové výtvarné umenie ako typický prejav národnej kultúry, predstavuje významnú súčasť zbierok Oravskej galérie. Drevené sošky sa na svojich pôvodných miestach zachovali len v obmedzenom počte, čo je dané vlastnosťami dreva, ktoré vystavené vonkajším podmienkam sa ničí rýchlejšie ako kameň. Z doteraz existujúcich dokumentov je možné zistiť, že na severnom Slovensku boli tri centrá drevorezby a to na Orave, Spiši a v okolí Prešova. Oravské sošky patria témou ku kultu Panny Márie. Ich pôvod je treba hľadať v poľskom Haliči, ktorý bol až do prvej svetovej vojny súčasťou Rakúsko-Uhorska. Tvorcovia týchto sošiek a mariánskych plastík, ktoré predstavujú predovšetkým Krista na kríži, Pannu Máriu, sv. Annu, sv. Jána Nepomuckého, sv. Floriána a Vendelína boli ľudoví umelci samoukovia, ktorí vyrezávali svoje malé diela v duchu miestnych rezbárskych tradícií, vedení svojou vlastnou predstavivosťou a zručnosťou. Osobité čaro prostredia ostrova, výstavný priestor s výbornou akustikou, expozícia ľudových plastík, vytvorili ojedinelú atmosféru pri otváracom koncerte prvého ročníka Oravského hudobného leta v roku 1976.
História zatopených obcí a budovania Oravskej priehrady
Vody Oravskej priehrady obklopili v roku 1953 bývalú dominantu obce Slanica - vyvýšeninu s kostolom a kalváriou - a vytvorili uprostred priehrady ostrov v nadmorskej výške 609 m. V lete 1972 bola otvorená v bývalej hrobke expozícia predstavujúca dokumenty budovania Oravskej priehrady a histórie zatopených dedín. Niektoré osady a obce boli roku 1953 zatopené vodami Oravskej priehrady a tak prestali existovať. Patria medzi ne: Hámry (Oravské Hámre), Lavkovo (Osada Dolného Štefanova), Osada, Slanica, Ústie.
Kultúrne pamiatky na ostrove
Kostol - postavený v roku 1766 – 1769 ako kaplnka, v roku 1843 rozšírený v lodi a bola pristavaná zámočnícka kaplnka.
Pomník Antona Bernoláka - pred kostol na ostrove bol premiestnený pomník prvého kodifikátora spisovnej slovenčiny Antona Bernoláka, rodáka zo Slanice (3.10.1763 Slanica - 15.1.1813 Nové Zámky), ktorý pôvodne stál v zatopenej obci Slanica. Autorom bronzovej sochy z 2. polovice 30-tych rokov 20. storočia je český sochár František Machala.
Oravská kamenárska tvorba
V lapidáriách v exteriéri kostola je od roku 1973 situovaná expozícia oravskej kamenárskej tvorby.
Mehmet Ali Ağca
náhľad|Mehmet Ali Ağca Mehmet Ali Ağca (* 9. január 1958, Hekimhan, Malatya, Turecko) je turecký atentátnik, ktorý 13. mája 1981 strieľal na pápeža Jána Pavla II.