cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kitty Pryde
Biografia podľa komiksu
Po rozpade tímu Excalibur sa Kitty vracia do USA, kde sa stáva súčasťou tímu X-men. Presúva sa do Chicaga a dokonca uvažuje o kariére v politike. Neskôr sa vracia do Xavierovej školy, kde má pracovať ako učiteľka informatiky a poradkyňa pre študentov. Pre jej pasívne schopnosti a neustálu ostražitosť voči Emme Frost je ideálnym kandidátom pre prezentovanie superhrdinského tímu. Počas vyšetrovania lieku na mutáciu sa opäť stretáva Colossusom a obnovia svoj vzťah. Potom, ako sa obyvatelia planéty Breakworld pokúsia zničiť Zem špeciálnou medziplanetárnou strelou, Kitty "sfázuje" strelu a zachráni ľudstvo. . V strele ale zostáva uväznená, až kým ju nevyslobodí Magneto. . Počas dlhodobého pobytu v strele sa nedokáže vrátiť späť do pevného stavu a potrebuje špeciálny odev pre zachovanie životných funkcií. Po návrate na planétu Breakworld je znovuoživená a jej schopnosti sa vracajú do normálu.
Schopnosti
Základnou schopnosťou je "fázovanie" – pasívna schopnosť, ktorá jej, predmetom a osobám, ktorých sa dotýka, umožňuje prechádzať cez pevnú hmotu. Prechod cez extrémne husté materiály je pre ňu veľmi bolestivý. Elektronické zariadenia, ktoré sú týmto dotknuté skratujú. Túto schopnosť môže využiť aj na prechod nervovou sústavou človeka, pričom dotyčný upadne do bezvedomia. Schopnosť fázovať môže byť aj smrtiaca, ak obeť sfázuje a potom stabilizuje jej molekuly v pevnom materiále. Ďalšou jej schopnosťou je levitácia, kedy využíva svoju schopnosť "fázovania" na chodenie vo vzduchu. V prípade nebezpečenstva sa inštinktívne stáva nezraniteľnou voči bežným zbraniam. Rovnako počas "fázovania" je odolnejšia proti psychickým útokom. Naopak je zraniteľná magickými a energetickými útokmi. Kitty je zbehlá v rôznych bojových umeniach, pričom jej inštruktorom bol Wolverine. Medzi jej výhody patrí aj geniálny intelekt a schopnosť práce s elektronikou. V prvom období členstva v skupine X-men sa venovala baletu pod vedením Stevie Hunterovej.
Zaujímavosti
Kitty Pryde sa umiestnila na 47 mieste v Top 100 komiksových postavách internetovej stránky IGN.
Postava je založená na skutočnej osobnosti. Pryde bola spolužiačkou Johna Byrnea na vysokej škole.
Autori Brian Bendis a Josh Whedon sa priznali, že ich táto postava v mladosti priťahovala. Postava bola inšpiráciou pre vytvorenie postáv Buffy a Veronica Marsová.
Literárna analýza
Postava Kitty Pryde v sebe spája niekoľko dôležitých charakteristík. Je doznením charakteristiky zázračného dieťaťa, ktoré bolo populárne hlavne v 70-tych rokoch. Jej schopnosť byť neviditeľnou sa často spája s túžbou mladých ľudí počas puberty byť neviditeľným.
Ultimate X-Men
Kitty Pryde sa stáva členkou Ultimate X-men za podobných okolností ako v klasickej rade. Od profesora Xaviera dostáva povolenie byť v škole pod podmienkou, že sa nebude zúčastňovať na misiách. Napriek tomu sa Kitty dostane do akcie s Wolverinom. Krátky čas udržuje vzťah s Icemanom, ale neskôr sa stáva priateľkou Spider-mana. Po udalostiach Ultimáta bojuje proti zločinu ako Shroud.
The Age of Apocalypse
V tomto alternatívnom vesmíre sú rodičia Kitty Pryde zabití v Chicagu a Kitty je prinútená slúžiť Apocalypse. Oslobodí ju Colossus a Kitty sa stáva výbornou bojovníčkou, ktorá má podobné pazúry ako Wolverine.
X-Men, The End
je pozitívnym záverom života Kitty Pryde. Po kandidatúre na starostu Chicaga sa rozhodne pokračovať vo svojej politickej kariére a stáva sa prezidentkou USA.
František Haspra
Životopis
Študoval a maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1911-1919). Teológiu študoval v Olomouci a Prahe. Za kňaza bol vysvätený 8. júla 1923. Pôsobil vo viacerých mestách ako kaplán (Vrútky, Prievidza, Banská Bystrica). V Kremnici okrem kaplánskeho postu pôsobil aj ako profesor náboženstva na reálnom gymnáziu. Po smrti Jána Decheta ho nitriansky biskup E. Nécsey vymenoval za ordinára Banskobystrického biskupstva s právomocami kapitulného vikára. Diecézu viedol až do nástupu nového biskupa, Jozefa Feranca, v roku 1973
Zomrel 22. júla 1989 v Bojniciach, pochovaný je v Topoľčiankach.
Lunel (kantón)
Lunel je francúzsky kantón v obvode Montpellier v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho 13 obcí.
2217 Eltigen
2217 Eltigen je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 26. septembra 1971.
Dormans (obec)
Dormans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gabriel Semanišin
Prof. RNDr. Gabriel Semanišin, PhD. (* 29. október 1969, Bardejov) je slovenský matematik, informatik a univerzitný pedagóg. Od 15. júna 2011 je dekanom Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozef Šafárika v Košiciach (PF UPJŠ).
Vo svojom výskume sa zameriava na problémy z teórie grafov (najmä dedičné vlastnosti grafov), problémy z výpočtovej zložitosti (predovšetkým on-line algoritmy, algoritmy pre komunikáciu v rádiových sieťach), tvorbu informačných systémov a automatizácií vývoja softvéru (MDA), problémy súvisiace so sématickým webom.
Vysokoškolské vzdelanie absolvoval na PF UPJŠ, kde získal magisterský titul v odbore teoretická kybernetika, matematická informatika a teória systémov (1993), úspešne vykonal rigoróznu skúšku v odbore matematika (1998), získal doktorát v odbore diskrétna matematika (1998) a habilitoval sa v odbore matematika (2004).
V rokoch 19951998 pôsobil ako asistent na Katedre geometrie a algebry PF UPJŠ, na ktorej následne v rokoch 19982004 pracoval ako odborný asistent. V rokoch 20042011 bol riaditeľom Ústavu informatiky PF UPJŠ a od roku 2011 zastáva funkciu dekana fakulty.
Annie Leibovitzová
Annie Leibovitzová [] (* 2. október 1949, Watebury, Connecticut, USA) je významná americká fotografka ktorá prešla od novinárskej tvorby k portrétnej fotografii. Pôsobila v časopisoch Rolling Stone a Vanity Fair. Preslávila sa predovšetkým inscenovanými portrétmi amerických prominentov a celebrít z politiky, vedy a kultúry.
89 Julia
89 Julia je planétka s priemerom 158 km, ktorú objavil E. Stephan 6. augusta 1866.
Annie Leibovitzová
Pred jej objektívom stáli napríklad Brad Pitt, David Lynch Bill Clinton, kráľovná Alžbeta II., alebo rodina prezidenta Baracka Obamy. Používa takzvanú konceptuálnu kompozíciu a veľmi často svojimi snímkami provokuje.
Život
Annie Leibovitzová sa narodila ako tretia zo šiestich detí vo Watebury v Connecticute do židovskej rodiny. Jej otec bol dôstojníkom u letectva US Air Force, matka Marilyn Edith Leibovitzová (1923 - 2007) inštruktorkou moderného tanca. Keď bola malá, jej rodina sa často sťahovala. Svoje prvé fotografie spravila na Filipínách, kam bol poslaný jej otec.
Na strednej škole sa začala zaujímať o rôzne druhy umenia. Nastúpila na San Francisco Art Institute, kde študovala maliarstvo. O fotografie sa hlbšie začala zaujímať počas návštevy Japonska, kam cez prázdniny šla za svojimi príbuznými. Svoje prvé reportáže fotografovala malým fotoaparátom na 35mm film. Niekoľko ďalších rokov rozvíjala svoje fotografické schopnosti, napríklad počas svojho pobytu v izraelskom kibuci. Prvého úspechu dosiahla v roku 1970, keď za 25 dolárov predala časopisu Rolling Stone jednu svoju fotografiu. Leibovitzová má tri deti. Najstaršia Sarah sa narodila v roku 2001 (keď mala Annie 52 rokov), dvojčatá Susan a Samuelle sa narodili náhradnej matke v roku 2005.
Milada Horáková
JUDr. Milada Horáková (* 25. december 1901, Vinohrady – † 27. jún 1950, Praha) bola česká právnička a politička, demokratická socialistka a feministka a obeť justičnej vraždy pri komunistických politických procesoch v 50. rokoch minulého storočia. Vo vykonštruovanom procese bola odsúdená za vlastizradu. 27. júna 1950, na príkaz prezidenta Gottwalda, bola Horáková na dvore pankráckej väznice obesená. Bola jedinou popravenou ženou v rámci týchto procesov a vďaka svojej neústupnosti sa stala symbolom odporu proti vládnucej komunistickej strane. Dňa 11. septembra 2008 bola bývalá prokurátorka procesu Ludmila Brožová-Polednová vrchným súdom odsúdená na 6 rokov odňatia slobody nepodmienečne za podiel na justičnej vražde.
Annie Leibovitzová
Život
Od roku 1989 do 2004 bola v partnerskom zväzku so spisovateľkou a fotografickou kritičkou Susan Sontagovej. Zoznámili sa v roku 1989, keď ju Annie fotografovala na obal novej knihy, v roku 2004 Susan zomrela.
Milada Horáková
Ocenenia
Prezidentka Zuzana Čaputová v januári 2020 vyznamenala in memoriam Horákovú Radom bieleho dvojkríža I. triedy. Vyznamenanie prebrala Erika Mačáková, členka Klubu Milady Horákovej.
Annie Leibovitzová
Kariéra
náhľad|Leibovitzová pred slávnou snímkou [[More Demi Moore pre časopis Vanity Fair, 2008]] Významnú časť jej života znamená práca pre časopis Rolling Stone. Jej šéfredaktora veľmi zaujalo jej portfólio, a hneď dostala za úlohu portrétovať Johna Lennona. O dva roky neskôr obsadila post hlavnej fotografky tohto časopisu. Pózovali jej osobnosti ako Mick Jagger, Bob Dylan, Patti Smith alebo Bob Marley. Ako oficiálna fotografka kapely Rolling Stone s nimi šla na ich svetové turné.
Z obdobia svojho pôsobenia v Rolling Stone si však odniesla závislosť na kokaíne, ktorej sa ďalších päť rokov zbavovala.
Dňa 8. decembra 1980 vyslal Rolling Stone Annie Leibovitzovú nafotografovať materiál pre titulnú stranu nového čísla. Šlo o portrét Johna Lennona a Yoko Ono, ktorí v tom čase vydali nové album. Leibovitzová si predstavovala, že budú obidvaja pózovať nahý. S tým Lennon súhlasil, Yoko sa však vyzliecť odmietla. A tak vznikla jedna z najslávnejších fotografií Annie Leibovitzovej, ktorá v roku 2005 získala ocenenie za „najlepší obal časopisu za posledných 40 rokov“. Portrét zachycuje nahého Lennona, ktorý sa tisne k oblečenej Yoko ako mláďa nejakého vačkovca k svojej matke, zatiaľčo Yoko sa tvári trochu chladne. Podľa samotného Lennona fotografia presne vystihuje vzťah medzi ním a Yoko Ono. Zhodou okolností je toto posledný oficiálny portrét Johna Lennona, pretože ešte tohto dňa bol zastrelený.
V roku 1983 Annie Leibovitzová začala pracovať pre časopis Vanity Fair. Naďalej pokračovala vo svojom fotografickom štýle. Medzi najslávnejšie portréty z tohto obdobia patrí Whoopi Goldbergová vo vani naplnenej mliekom, alebo fotografie tehotnej Demi Moorová s názvom More Demi Moore (Viac Demi Moore), ktorá v roku 2005 získala cenu za druhý najlepší obal časopisu za posledných 40 rokov. Tento portrét sa stal predmetom súdneho sporu medzi Leibovitzovou a Paramount Pictures, ktorí vytlačili karikatúru tejto fotografie. Na fotomontáži bol zobrazený „tehotný“ Leslie Nielsen, presnejšie telo tehotnej modelky s hlavou Nielsena. Fotografia bola upravená tak, aby sa čo najviac podobala originálu s Demi Moorovou. Annie Leibovitzová to považovala za porušenie autorských práv, súd ale rozhodol v prospech Paramount Pictures.
Publikácie
thumb|Leibovitzová na výstave "Annie Leibovitz: A Photographer's Life, 1990–2005", [[San Francisco, Kalifornia 2008]] Leibovitzová vydala od osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia do súčasnosti celú radu fotografických publikácií. Sprievodná kniha Photographs z roku 1983 patrila k jej výstave, ktorá putovala naprieč Európou a Spojenými štátmi. Kniha, ktorú vydala v roku 1991 Photographs 1970-1990 obsahuje 242 portrétov, tretina z nich je farebná. Väčšina z nich bola pre Rolling Stone alebo Vanity Fair, niektoré z nich neboli nikdy predtým publikované.
Séria fotografií športovcov v diele Olympic Portraits (1996) boli obstarané počas ich prípravy na olympijské hry v Atlante.
Výber portrétov hudobníkov hrajúcich jazz, blues, punk, country, hip-hop, rock, folk alebo aj gospel vydala v diele s názvom American Music (2003). Väčšina je z rokov 1999-2002, niektoré však zo sedemdesiatych rokov, kedy Leibovitzová ešte pracovala pre Rolling Stone. Niektorí portrétovaní umelci sú veľmi známi (Michael Stipe, Dolly Parton, Bob Dylan), niektorí takmer vôbec (Jessie Mae Hemphill, Other Turner, Carlos Coy).
NGC 4375
NGC 4375 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Bolifusi
náhľad|Bolifusi Bolifusi je malý ostrov na atole Južný Male na Maldivách v Indickom oceáne. Je umiestnený na severozápadnom okraji atolu a je tiež súčasťou administratívneho atolu Káfu.
Digufinolu
thumb|Digufinolu Digufinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
2232 Altaj
2232 Altaj je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil B. A. Burnasheva 15. septembra 1969.
Isle-Aumont
Isle-Aumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 516 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
CONFIG.SYS
CONFIG.SYS je hlavný konfiguračný súbor pre operačné systémy DOS a OS/2. Ide o špeciálny textový súbor obsahujúci konfiguračné inštrukcie, ktoré sa vykonávajú počas zavádzania systému do operačnej pamäte osobného počítača. V systéme DOS ho výrazne dopĺňa druhý konfiguračný súbor – AUTOEXEC.BAT.
Sarlat-la-Canéda (kantón)
Sarlat-la-Canéda je francúzsky kantón v obvode Sarlat-la-Canéda v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 12 obcí.
Zoznam chránených území v okrese Detva
Toto je zoznam chránených území v okrese Detva aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Detva.
Qatar ExxonMobil Open 1996
Qatar ExxonMobil Open 1996 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 8. januára 1996  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v katarskom hlavnom meste Dauha. Titul v dvojhre získal Čech Petr Korda, ktorý vo finále porazil Maročana El Aynaouiho. Bol to jeho 7. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Mark Knowles a Daniel Nestor, ktorí vo finále porazili holandský pár Jacco Eltingh, Paul Haarhuis. Pre Knowlesa to bol piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Nestora tretí.
Dvojhra mužov
🇨🇿 Petr Korda vs. 🇲🇦 Younes El Aynaoui 7-6(5) 2-6 7-6(5)
Štvorhra mužov
🇧🇸 Mark Knowles / 🇨🇦 Daniel Nestor vs. 🇳🇱 Jacco Eltingh / 🇳🇱 Paul Haarhuis 7-6 6-3
Dúnidú
thumb|Ostrov Dúnidú Dúnidú je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách. Leží asi dva kilometre severne od hlavného mesta Male. Je na ňom vybudovaný väzenský komplex.
Termická stavová rovnica
Termická stavová rovnica alebo stavová rovnica (v užšom zmysle) je stavová rovnica opisujúca vzťah medzi objemom, tlakom a teplotou (plynu, kvapaliny alebo pevnej látky).
Termická stavová rovnica pre plyny
Termické stavové rovnice sú základné rovnice termodynamiky. Popisujú ako navzájom súvisia jednotlivé stavové veličiny. To je užitočné, lebo nám umožňuje pre danú zmenu jednej zo stavových veličín (napríklad zväčšenie objemu plynu) predpovedať, ako sa budú správať ostatné stavové veličiny. Stavovú rovnicu môžeme napísať pre plyny okolo nás, ale napríklad aj pre vnútro hviezd či celý vesmír.
Stavová rovnica ideálneho plynu
Najznámejšou (termickou) stavovou rovnicou je stavová rovnica ideálneho plynu, ktorá znie: kde:
Stavové rovnica reálnych plynov
Oblasť použiteľnosti stavovej rovnice ideálneho plynu je ohraničená v krajných situáciách, napríklad pri veľmi vysokých hustotách plynu. Ideálny plyn je iba naša zjednodušujúca predstava plynu, ktorého molekuly na seba navzájom nepôsobia žiadnymi silami a nezaberajú žiadny objem. V praxi to tak samozrejme nie je, väčšina plynov sa však za bežných podmienok správa veľmi podobne a stavová rovnica ideálneho plynu ich správanie dobre opisuje. Niekoľko ďalších stavových rovníc sa úpravou viac približuje experimentálnym výsledkom.
Van der Waalsova stavová rovnica
Rovnica bola navrhnutá v roku 1873 ako prvá z upravených stavových rovníc. s použitím dvoch konštánt má tvar: kde:
Konštanty a a b sa určujú experimentálne a sú iné pre každý plyn. Dodatočný člen v zátvorke s tlakom vyjadruje to, že molekuly na seba pôsobia nejakou silou a dodatočný člen v zátvorke s objemom vyjadruje to, že molekuly samotné zaberajú nejaký objem, ktorý je potrebné od objemu nádoby odčítať.
Berthelotova stavová rovnica
Rovnica upravuje konštantu pri tlakovom člene Van der Waalsovej stavovej rovnice. Dôvodom boli jej vysoké odchýlky pri vysokých tlakoch a nízkych teplotách. Má tvar : kde: a
Beattieova-Bridgemanova stavová rovnica
Rovnica bola navrhnutá v roku 1928 a je dostatočne presná pre hustoty plynu nad 80% ich kritickej hustoty. Používa 5 konštánt a má tvar : kde a
Barlest
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Termická stavová rovnica
Benedictova-Webbova-Rubinova stavová rovnica
Rovnica bola navrhnutá v roku 1940 úpravou predošlej. Používa 8 konštánt a má tvar : kde:
Barlest
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ehrruh-há
Ehrruh-há je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Vlajka Francúzskej Polynézie
right|thumb|250px|Vlajka Francúzskej Polynézie
Uprostred vlajkového listu je kruhový emblém. V ňom je na piatich štylizovaných modrých pruhoch morských vĺn vyobrazený červený, hnedo korunovaný a čelne plávajúci domorodý čln s plachtou. Na člne je naprieč položená hnedá plošina a na nej stojí päť štylizovaných hnedých ľudských postáv. Za člnom žiari desať žltých slnečných lúčov.
Červená farba znamená odvahu, biela čistotu ideálov a jasnú budúcnosť.
Vlajka bola zavedená roku 1985.
Lož
Lož (iné výrazy: klamstvo, luhárstvo, cigánstvo; hovorovo: cigánčina ) je vedomá alebo úmyselná nepravda vydávaná za pravdu, výrok prekrucujúci skutočný stav vecí. Od lži je nutné odlišovať nezmysel alebo absurditu. Gnozeologicky lož vymedzil už Aristoteles: „pokiaľ úsudok spojuje to, čo je v skutočnosti rozdelené, alebo rozdeľuje to, čo je v skutočnosti spojené, tak je to lož.“
Lož a nepravda sú využívané aj ako súčasť hoaxov, falošných správ, dezinformácií, konšpiračných teórií a hybridnej vojny.
Andalién
náhľad|Železničný most cez rieku Andalién Andalién je rieka v Čile. Jej dĺžka je. Povodie má rozlohu. Priemerný prietok je cca. 10 – 300 m³/s.
Luftstreitkräfte
Luftstreitkräfte (doslova: Vzdušné sily), do októbra 1916 pod názvom Fliegertruppen des deutschen Kaiserreiches (doslova: Letecké zbory Nemeckého cisárstva), boli leteckou zložkou nemeckej armády v rokoch 1910 až 1919. V krátkom období od 19. januára 1919 do 6. marca toho istého roku Luftstreitkräfte podliehali Friedensheeru (doslova: Mierovej obrane) a následne Reichswehru (doslova: Ríšskej obrane) do 8. mája 1920, kedy boli zvyšné jednotky Luftstreitkräfte rozpustené.
Táto armádna zložka vznikla ešte pred prvou svetovou vojnou, skôr než boli zostrojené prvé skutočné vojenské lietadlá ako ich poznáme zo vzdušných bojov Veľkej vojny. Prvé úlohy smerovali na prieskumné činnosti a v zameriavaní delostrelectva pomocou balónov a vzducholodí. Balóny sa s veľkým úspechom používali už počas prusko-francúzskej vojny v rokoch 1870 – 1871 a v niektorých prípadoch dokonca aj oveľa skôr už od napoleonských vojen. Luftstreitkräfte neboli prvou armádnou zložkou tohto určenia na svete – francúzske vzdušné sily (Armée de l'air) boli založené v roku 1909 a britský Kráľovský letecký zbor (Royal Flying Corps) až v apríli 1912. Počas prvej svetovej vojny používali nemecké vzdušné sily široké spektrum typov lietadiel, počnúc stíhačkami výrobcov Albatros a Fokker, prieskumné lietadlá Aviatik a DFW, bombardéry Gotha či Zeppelin-Staaken. Na bombardovanie vojenských a civilných cieľov vo Francúzsku, Belgicku a vo Veľkej Británii slúžili aj obrie zeppelíny. Objednávky lietadiel pre Luftstreitkräfte a špecifikácie požiadaviek na ich vlastnosti určoval úrad Idflieg, ktorý už v roku 1913 vydal predpis pre značenie vojenských lietadiel.
Najviac pozornosti na seba pútali úspešní stíhací piloti akými boli letecké esá Manfred von Richthofen (Červený barón), Ernst Udet, Hermann Göring, Oswald Boelcke (považovaný za majstra manévrových vzdušných súbojov), Max Immelmann (prvý pilot, ktorý dostal vyznamenanie Pour le Mérite, najvyššie nemecké vyznamenanie za statočnosť) a Werner Voss.
Všetky nemecké vojenské lietadlá niesli až do začiatku roku 1918 výsostné znaky v podobe železného kríža (Tatzenkreuz), ktorého podoba pochádza z templárskej tradície. Potom boli nahradené čiernym rovnoramenným gréckym krížom na bielom podklade nazvanom Balkenkreuz.
Na konci prvej svetovej vojny evidovali v jednotkách Luftstreitkräfte 2 709 lietadiel v prednej línii, 56 vzducholodí, 186 balónových oddielov a približne 4 500 pilotov. Po ukončení vojny porážkou Nemecka, boli 8. mája 1920 jednotky rozpustené v rámci plnenia Versaillskej zmluvy, ktorá žiadala úplné zničenie všetkej výzbroje nemeckého vojenského letectva.
Jasseines
Jasseines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 161 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ariel Ortega
Ariel Arnaldo Ortega (* 4. marec 1974, San Martín) je argentínsky futbalista, ktorý v súčasosti hrá za klub River Plate ako stredopoliar. Jeho prezývka je El Burrito ("Malý oslík").
Ortegove bývalé kluby sú Fenerbahçe, Parma AC, UC Sampdoria, Valencia CF, a River Plate. 86 zápasov odohral za Argentínske národné futbalové mužstvo, v ktorých strelil 17 gólov. Ortega reprezentoval Argentínu na Majstrovstvách sveta v rokoch 1994, 1998, a 2002. Bol členom strieborného tímu na Olympijských hrách v roku 1996.
Varilhes
Varilhes môže byť:
2218 Wotho
2218 Wotho je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil Paul Wild 10. januára 1975.
NGC 4376
NGC 4376 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 2. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 4377
NGC 4377 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Drosnay
Drosnay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Kúpeľníctvo
Kúpeľníctvo je súhrn aktivít špecifickej infraštruktúry a ľudských zdrojov v oblastiach poznania a praxe zameraný na znalosť prírodných liečivých zdrojov a realizáciu techník a procedúr pre liečenie rôznych somatických, psychosomatických a psychologických problémov. Súhrnným cieľom kúpeľníctva je prevencia a liečenie ľudských chorôb, regenerácia síl a relaxácia. Je spojené s využívaním sily prírodných liečivých zdrojov, krásy prírodného i kompozície kultúrneho prostredia. Kúpeľníctvo - SPA health a SPA wellness - vo svojej podstate obsahuje všetky prírodné atribúty (živly), ako sú "Voda - Zem - Vzduch - Oheň + Pohyb" ovplyvňujúce kúpeľné obce a mestá, prírodné liečebné procedúry, rekreačné kúpeľníctvo, wellness, akvaparky, možnosti využitia termálnych, prírodných a umelých kúpalísk, zdraviu vhodné klimatické prostredie, pitie prírodnej minerálnej vody pre zdravie a tým aj ponuku pre cestovný ruch a pobytu na relaxáciu, regeneráciu, rekreáciu a oddych, rovnako aj ponuku balíkov cestovných služieb a cestovné programy (fakultatívne výlety) s cieľom všestranne harmonizovať a zlepšovať zdravie ľudí.
Drosnay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Billy Ray Cyrus
William „Billy“ Ray Cyrus (* 25. august 1961, Flatwoods, Kentucky, USA) je americký spevák, skladateľ a herec.
Od roku 1992 vydal 12 albumov a 44 singlov. Je držiteľom prestížneho ocenenia Ceny Grammy. Je tiež známy vďaka účinkovaniu v seriáli Hannah Montana (2006 – 2011), po boku svojej dcéry, Miley Cyrus.
Range Rover
Range Rover je veľký luxusný automobil typu SUV s pohonom 4×4, vyrábaný od roku 1970 Britskou automobilkou Land Rover. Vyrába sa v 5-dverovej verzií s výnimkou prvej generácie, ktorá bola dostupná aj v 3-dverovom prevedení. Range Rover predstavuje najprestížnejší model automobilky. Od roku 2012 je na trhu štvrtá generácia s kódovým označením L405. Okrem klasickej verzie sa Range Rover od tretej generácie vyrába aj vo verzií Range Rover Sport a od roku 2011 je vyrábaný aj "zmenšený model" Range Rover Evoque, ktorý však zo základného Range Roveru technicky nevychádza.
Tretia generácia – L322 (2002 – 2012)
Range Rover L322 je tretia generácia Range Roveru, vyrábaná Britskou automobilkou Land Rover, ktorá v dobe vývoja tohto auta spadala do koncernu BMW, takže táto generácia Range Roveru zdieľa viaceré komponenty a systémy s autami značky BMW, najmä BMW rad 7 (E38). L322 bol na trh uvedený v roku 2002 a výroba skončila v roku 2012, kedy bol nahradený štvrtou generáciou s označením L405.
Motory
Tretia generácia Range Roveru využívala viacero motorov od viacerých výrobcov, pretože v dobe vývoja patril Land Rover pod BMW a v dobe predaja bol vlastníkom Land Roveru Ford, taktiež zdieľa motory so sesterskou automobilkou Jaguar. náhľad|vľavo|Interiér|246px
Facelifty
náhľad|vľavo|Faceliftovaná verzia|246px V roku 2005 prišla prvá väčšia aktualizácia modelu. Hlavná novinka bol motor Jaguar V8 4.2 L s výkonom 400 koní (298 kW). Zovňajšok Range Roveru bol vynovený o rok neskôr. Okrem zmien na exteriéri nahradil motor BMW V8 pôvodnú jednotku Ford. Pribudla aj nepreplňovaná verzia motoru Jaguar V8 s výkonom 306 koní (225 kW). Nahradený bol aj pôvodný naftový radový šesťvalec od BMW novou V8-ičkou od Fordu. K autu sa od roku 2006 dodávala aj špeciálna off-road navigácia, nový audio systém, dotykový displej, nová stredová konzola a zabudovaný telefón, vyvinutý spolu s Nokiou. V roku 2007 prešlo auto opäť menšími zmenami v interiéri a pribudol nový systém Terrain Response, elektronická ručná brzda a vylepšený systém pohonu všetkých kolies. Pre rôzne trhy bola individuálne aktualizovaná aj ponuka motorov, keďže na niektoré trhy sa stále Range Rover dodával so „starými“ motormi. Pre modelový rok 2010 Range Rover dostal novú mriežku chladiča, viac-kamerový systém, obrysové LED svetlá a nový motor. V interiéri pribudli niektoré prvky z aut Jaguar, ako napríklad digitálny združený panel a podobne, čo umožnilo vodičovi nakonfigurovať si obrazovky v aute podľa potreby. Modelový rok 2011 má menšie zmeny exteriéru, ale hlavné zmeny sa udiali v interiéri. K dispozícií boli nové sedadlá, obloženia, čalúnenia, farby a nové opierky hlavy. Verzia Autobiography dostala aj novú mriežku chladiča. Okrem toho bol aktualizovaný pohon 4×4, k ponuke bol pridaný nová motor TDV8 4.4 L a dostupná bola 8-stupňová automatická prevodovka ZF 8HP.
Range Rover Sport (2005 – 2012)
Model pôvodne vychádzal z konceptu Land Roveru – Range Stormer, ktorý bol predstavený na medzinárodnom Severoamerickom autosalóne v roku 2004. Ten sa líšil najmä dvermi, ktoré sa otvárali vertikálne.
Štvrtá generácia – L405 (2012-2021)
Range Rover L405 je v poradí štvrtá generácia modelovej rady Range Rover. Prvýkrát bola oficiálne predstavená v septembri 2012 na autosalóne v Paríži. Oproti predchodcovi – L322 si líši najmä novou celo-hliníkovou karosériou, ktorá je omnoho ľahšia než tá klasická, čo pomohlo k zníženiu hmotnosti o oproti základnej dieselovej verzií predošlej generácie.
Odpruženie a Terrain Response
náhľad|vľavo Range Rover štvrtej generácie má elektronicky ovládaný systém vzduchového odpruženie, pomocou ktorého sa nastavuje svetlá výška, podľa toho či sa auto nachádza na ceste alebo v teréne. Svetlá výška sa mení o. Okrem zmeny svetlej výšky môže vzduchové odpruženie meniť svoju tuhosť, čím sa zvyšuje jazdný komfort alebo naopak. Elektronika dokáže analyzovať stav tlmičov až 500-krát za sekundu, čo umožňuje plynulo nastavovať jednotlivé tlmiče a tým pomáha k vyváženej jazde aj napriek vysoko položenému ťažisku auta.
Aby Range Rover dokázal plniť aj okrem funkcie luxusného auta funkciu terénneho je vybavený druhou generáciou systému Land Rover Terrain Response. Systém sleduje geologické podmienky na ktorých sa auto aktuálne nachádza a podľa toho automaticky optimalizuje viacero prvkov vo vozidle, napríklad prevodovku, svetlú výšku alebo diferenciály aby bola zaistená čo najväčšia trakcia na danom povrchu. Vodič môže systém nastaviť na jeden zo siedmich typov povrchov – sneh, piesok, štrk, blato, tráva, kamene alebo môže nastaviť automatický režim, teda systém sám vyhodnotí na akom povrchu sa auto nachádza. Okrem toho systém Terrain Response zahŕňa aj asistent zjazdu z kopca, ktorý automaticky individuálne pribrzďuje kolesá a rozjazdu do kopca, ktorý zabraňuje posunu auta dozadu.
Motor a prevodovka
Oba vznetové motory sú preplňované pomocou twin-turba s jedným menším turbodúchadlom pre nízke otáčky a druhým pre vyššie otáčky, aby sa minimalizovala tzv. "turbo diera". Zážihový motor V8 5.0 L disponuje plnením pomocou dvojitého kompresora od firmy Vortex – TVS (Twin Vortex Supercharger) rovnako ako menší V6 3.0 L pre Americký trh.
Štvrtá generácia Range Roveru sa dodáva len s 8-rýchlostnou jednospojkovou automatickou prevodovkou od firmy ZF Friedrichshafen s označením ZF 8HP.
Range Rover Sport II (od 2013)
Range Rover Sport II je druhá generácia športovej verzie Range Roveru, vychádzajúca zo základného modelu Range Roveru L405. Auto bolo predstavené na autosalóne v New Yorku, 27. marca 2013 a sériová výroba začne na prelome roku 2013 a 2014. Druhá generácia Range Rover Sport nahradila starší model – Range Rover Sport, vychádzajúci z predošlej – tretej generácie Range Roveru. Táto športová verzia váži o menej než základný model –  a je kratšia –  oproti pôvodným. Auto navrhoval Gerry McGovern rovnako ako predošlú generáciu a koncept Range Stormer, z ktorého Range Rover Sport vychádza.
Na výber sú 3 agregáty, jeden vznetový (naftový) 3-litrový V6 a dva zážihové (benzínové). Naftová verzia má dva rôzne výkonové stupne, jeden klasický 260-koňový (191 kW) a "zosilnenú" verziu, ktorá ponúka 295 koní (217 kW). Benzínové motory zastupuje 5-litrový kompresorom preplňovaný vidlicový osemvalec s "klasickým" výkonom 510 koní (375 kW) a nový motor V6 3.0 L, taktiež preplňovaný kompresorom s výkonom 340 koní, ktorý je dostupný aj pri základnej verzií, ale len pre Americký a Britsky trh. Rovnako ako základný model, aj Sport využíva výlučne 8-stupňovú automatickú prevodovku – ZF 8HP.
Enbúdú (Káfu)
Enbúdú je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Varilhes (kantón)
Varilhes je francúzsky kantón v obvode Pamiers v departemente Ariège v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 18 obcí.
Brezno
Polohopis
Brezno je vzdialené východne od Banskej Bystrice, rovnako  južne od Liptovského Hrádku,  severozápadne od Tisovca a  severne od Hriňovej.
Dejiny
Brezno má bohatú históriu spojenú s baníctvom a ťažbou farebných kovov. Najstarší hmotný doklad o prítomnosti ľudí v blízkosti budúceho Brezna je bronzový poklad, pochádzajúci z 10. až 9. storočia pred našim letopočtom. Prvá písomná zmienka o Brezne pochádza z roku 1265 z listiny kráľa Bela IV. Mestské výsady mu udelil uhorský kráľ Ľudovít I. Veľký z Anjou v roku 1380. Názov mesta Brezno prvýkrát použil Ferdinand I. Habsburský v listine z roku 1560, ktorou sa riešil spor mesta s okolitými hradnými panstvami. V roku 1650, za panovania Ferdinanda III. Habsburského, vstúpilo Brezno do spoločnosti slobodných kráľovských miest. Najznámejšou postavou breznianskej histórie je Bombura, ozbrojený rytier v mestskom znaku, ktorému legendy pripisujú zásluhu na záchrane mesta pred Turkami.
Najdôveryhodnejšími dokumentmi o vývoji sídla sú staré historické mapy, ktoré nám dokladajú, ako mesto rástlo a všestranne sa rozvíjalo. Prvá mapa Uhorska, na ktorej bolo zobrazené Brezno, pochádza z roku 1528 a jej autorom bol asistent ostrihomského arcibiskupa Lazarus Roseti, po ňom sa nazývala Lazarova mapa. Prvým slovenským autorom, ktorý zobrazil toto mesto vo svojej mape Zvolenskej stolice v roku 1736, bol všestranný učenec Samuel Mikovíny. Mesto v nej bolo zobrazené plošnou značkou, ktorá naznačuje tvar pôdorysu mesta. Mapa ešte neobsahovala podrobný zákres ciest, takže významnú dopravnú komunikáciu tvorila meandrujúca rieka Hron.
Na podrobnejších vojenských mapách od druhej polovice 18. storočia už môžeme pozorovať podrobnú zástavbu miest aj s jednotlivými ulicami, v 19. storočí pribudla železnica. Výstavba železnice mala vplyv na hospodársky rozvoj regiónu, ako aj na pôdorysnú štruktúru mesta. Bola postavená pôvodná železničná stanica, ktorá bola v roku 1941 prestavaná a rozšírená. Súčasne s ňou bol postavený betónový most cez Hron. Banícka ťažba postupne strácala na význame. Mesto začínalo mať agrárny charakter, keďže poľnohospodárstvo a remeslá sa stali základným zdrojom obživy obyvateľstva.
Po 2. svetovej vojne, po odstránení vojnových škôd, došlo k rozsiahlemu rozvoju priemyslu. V súvislosti s rozvojom strojárskej výroby došlo k zmene charakteru mesta. V rokoch 1947 až 1948 sa začala výstavba mostárne zameraná na produkciu stavebných žeriavova konštrukcií. Mostáreň v časoch hospodárskeho rozmachu v 70. rokoch 20. storočia zamestnávala viac ako 3 600 osôb, čo významne pomohlo rozvoju celého mesta. Podnietilo to bytovú výstavbu a územný rozvoj najprv západným smerom, v dnešných uliciach – Švermova, Laskomerského a neskôr aj ulicou Československej armády a aj južným smerom – výstavbou sídliska Mazorníkovo.
Na takmer polstoročie sa Brezno stalo priemyselným centrom Horehronia. Migrácia z okolitých dedín do mesta priniesla prudký nárast obyvateľstva, ktorého počet dosiahol štvornásobok počtu spred 2. svetovej vojny. Od roku 1953 do roku 1960 malo Brezno štatút okresného mesta, ktorý sa mu opäť prinavrátil až v roku 1996.
Po spoločenských zmenách v roku 1989 bola činnosť nosného priemyslu postupne utlmovaná až úplne zanikla. Začal sa rozvíjať cestovný ruch. Taktiež sa začali presadzovať menšie firmy a najmä veľké obchodné reťazce, čo sa prejavilo v rozšírení obchodných zón (najmä západným smerom na Valaskú). V meste aj v súčasnosti chýba strategický investor, ktorý by vytvoril dostatok pracovných miest, a tak prispel k všestrannému rozvoju miest a najmä k zníženiu nezamestnanosti.
Geografia
náhľad|Výhľad na mesto z prírodnej rezervácie [[Breznianska skalka|Breznianska Skalka]] Pre mesto je typický hornatý, bohato členitý povrch. Pohoria ako Nízke Tatry a Slovenské rudohorie zaberajú najväčšiu časť územia a lemujú centrálnu dolinu Hrona. Katastrálne územie samotného mesta Brezna má rozlohu 12 946 ha a nachádza sa v nadmorskej výške od 486 po 2043 m n. m., stred mesta je v nadmorskej výške 489 m n. m. Výškový rozdiel najvyššieho a najnižšieho bodu spôsobuje veľkú diferencovanosť reliéfu a z toho vyplývajúce rozdiely v klimatických a biogeografických charakteristikách.
Klíma
Brezno má mierne horské podnebie. Kotlinová poloha a ohraničenie územia okolitými pohoriami spôsobujú väčšiu kontinentalitu klímy. Rozličná expozícia svahov spôsobuje silné kolísanie teploty. Vplyv na podnebie má aj nadmorská výška. S rastom nadmorskej výšky sa ochladzuje a pribúdajú zrážky. V zimnom období sa pravidelne vytvára súvislá snehová pokrývka. Priemerná ročná teplota Brezna je 6,6ºC, minimálna -36,5ºC, maximálna 36,5ºC. Priemerné ročné množstvo zrážok v kotline je 700 – 750 mm. Brezno patrí medzi najmenej veterné lokality Slovenska, priemerná ročná rýchlosť vetra je len okolo 1 m/s. Ďalší dôležitý klimatický jav, ktorý sa prejavuje na počasí mesta je hmla.
Vodné toky
Zrážky a topiaci sneh sú dôležitým zdrojom pre vodné toky. Hlavný tok, ktorý odvodňuje územie mesta, je rieka Hron. Znamená to, že sa doň vlievajú všetky ostatné potoky a potôčiky. Má stredohorský režim odtoku.
Biota
Územie mesta je väčšinou odlesnené a má pestrý pôdny kryt, na ktorom prevládajú ilimerizované a nivné pôdy. Hnedá lesná pôda zaberá 38 % katastrálneho územia, rastú na nej ihličnaté a zmiešané lesy (smrek obyčajný, jedľa biela, buk lesný, borovica lesná). V lesoch našli domov mnohé vzácne biotopy rastlinstva a živočíšstva (medveď hnedý, srna lesná, vlk dravý, jeleň lesný, líška hrdzavá, veverica stromová, orol skalný, jastrab lesný, ďateľ čierny a i.). Neďaleko mesta sa nachádza chránené nálezisko Breznianska Skalka. Vyhlásené bolo v roku 1981. Jej najvyšší vrch Skalka má výšku 861 m n. m. Zaujímavosťou je výskyt duba zimného zachovaného na kremencoch.
Ulice
Obyvatelia Brezna sú zvyknutí nazývať ulice skratkami – ČSA, ŠLN, MPČĽ, NDH, SNP a pod.
Hospodárstvo a infraštruktúra
Okres Brezno patrí medzi hospodársky zaostalejšie regióny Slovenska. Najvýznamnejšími odvetviami sú poľnohospodárstvo, lesníctvo, priemysel a služby.
Poľnohospodárstvo dnes živí len 5 % obyvateľov mesta. V minulosti to bolo oveľa viac, aj keď kvôli zlým prírodným podmienkami bolo viac rozšírené lesníctvo a baníctvo. V Brezne je lúk a pasienkov viac ako polí. Príčinou je vlhké a chladné podnebie, neúrodné pôdy aj strmé svahy, ktoré by pri orbe ohrozila erózia. Najviac sa pestuje kukurica a lucerna ako krmivo pre zvieratá. Na výrobu potravín sa pestuje pšenica a kukurica, menej raž a jačmeň a už len veľmi málo zemiakov. V živočíšnej výrobe prevláda chov dobytka, oviec, kôz, ošípaných a hydiny. Pracuje tu aj niekoľko ekofariem, ktoré nepoužívajú umelé hnojivá.
Priemysel nadväzoval v začiatkoch na baníctvo a hutníctvo. Veľa tovární po roku 1989 zaniklo. Dnes je v Brezne rozšírený najmä strojársky, drevársky a papierenský priemysel. V budúcnosti by tu mali vyrásť moderné priemyselné parky. S priemyslom súvisí energetika, ktorá využíva vodnú a slnečnú energiu. V roku 2010 bolo v meste postavených niekoľko solárnych elektrární.
Služby tvoria tzv. nevýrobné odvetvie hospodárstva. Zaraďujeme k nim bankovníctvo, finančníctvo, obchod, zdravotníctvo a školstvo. V Brezne boli zriadené 4 základné školy, 5 stredných škôl a dve pobočky vysokých škôl. Celý systém škôl dopĺňajú mnohé materské školy, umelecké školy a centrá voľného času. Zdravotnícku starostlivosť pre obyvateľov poskytuje Nemocnica s poliklinikou Brezno. Sieť obchodov zastupujú predajne potravín so zmiešaným tovarom (napr. Coop Jednota), špecializované obchody a veľkoobchodné reťazce ako Tesco, Lidl, Kaufland, Billa a pod. Menšie postavenie má cestovný ruch. V roku 2011 sa v okrese Brezno ubytovalo len 44-tisíc návštevníkov. Centrom je mesto Brezno so starobylým historickým námestím.
Doprava
náhľad|Železničná stanica Brezno Najdôležitejšími druhmi dopravy sú cestná a železničná. Významnou komunikáciou je cesta, ktorá spája Banskú Bystricu s Breznom. Mestom Breznom vedie železničná trať číslo 172 Banská Bystrica – Červená Skala. V pláne je výstavba južného obchvatu mesta, prvá etapa vedie od západného konca mesta v smere z Banskej Bystrice po Baldovský most, je dlhá dva a pol kilometra. Druhá etapa povedie ďalej smerom na Tisovskú cestu. Jej výstavba sa začala koncom roka 2020 a stále prebieha. Trasovanie tretej etapy zatiaľ nie je vybraté (sú 3 varianty).Obchvat by mal končiť vo východnej časti v Zadných Halnách (záleží od výberu trasovania). Mestom prechádza cesta I. triedy 66 (Slovenská Route 66), ďalej cesta I. triedy 72 (smer Tisovec) a cesta II. triedy 529 (smer Hriňová).
Obyvateľstvo
Mesto Brezno má 19 866 obyvateľov (ku koncu roka 2022). Priemerná hustota zaľudnenia je 171 obyvateľov na km2. Počet obyvateľov aj hustota zaľudnenia stále klesajú z dôvodu nízkej natality a migrácie. Na území mesta žilo v minulosti okrem Slovákov mnoho Nemcov, ale boli tu aj Maďari, Česi, Bulhari, Taliani, Poliaci, Srbi a príslušníci iných národností. Dnes sa viac ako 90 % obyvateľov hlási k slovenskej národnosti. Najpočetnejšou menšinou sú Rómovia, po nich nasledujú Maďari a Česi. Viac ako polovica populácie mesta vyznáva rímskokatolícku cirkev.
Vierovyznanie: Rímskokatolíci 68,89 %, Evanjelici 8,47 %, Gréckokatolíci 0,98 %, Svedkovia Jehovovi 0,53 %.
Politika
Orgánom samosprávy mesta je Mestské zastupiteľstvo mesta Brezna. Ide o zastupiteľský zbor mesta zložený z poslancov zvolených v priamych voľbách obyvateľmi mesta. Počet volebných obvodov a počet poslancov mestského zastupiteľstva na celé volebné obdobie sa určuje pred voľbami podľa osobitného predpisu. Funkčné obdobie poslancov Mestského zastupiteľstva Brezna je štyri roky a končí sa zložením sľubu novozvolených poslancov.
Symboly mesta
Symbolmi mesta Brezna sú erb, vlajka a pečať. Brezniansky erb sa podobá na erb Uhorska za vlády Anjouovcov. Jeho podobnosť svedčí o tom, že pochádza z konca 14. storočia, keď panovník Ľudovít I. Veľký z Anjou udelil Breznu mestské privilégiá.
Pamiatky
Brezno je vďaka zachovanému historickému urbanizmu pamiatkovou zónou. Dominuje mu obdĺžnikové námestie generála Milana Rastislava Štefánika, jedno z najväčších na Slovensku.
Divadlo
V Brezne už dlhé roky pôsobí Divadelný súbor Jána Chalupku. Jeho korene siahajú až do polovice 18. storočia. Divadelný súbor sa pravidelne zúčastňuje a získava ocenenia na domácich aj zahraničných prehliadkach amatérskeho divadla. Patrí medzi najstaršie a najaktívnejšie amatérske divadelné súbory na Slovensku.
Od roku 2005 sa v Brezne pravidelne organizuje niekoľko dní trvajúci inšpiratívny festival Divadelná Chalupka, ktorého sa zúčastňujú profesionálne aj amatérske divadlá zo Slovenska a zahraničia.
Rozhľadňa
V auguste 2021 mesto otvorilo novú rozhľadňu. Jej výstavba bola posunutá kvôli pandemickej situácii. Nachádza sa v lokalite Horné lazy. Rozhľadňa je prístupná náučným chodníkom a cyklistickou cestou. V zime k nej vedú bežkárske trate. Investorom rozhľadne za takmer 440 000 eur je mesto, približne osminou sa na nej podieľal aj Banskobystrický samosprávny kraj. Rozhľadňa s výškou 40 metrov je jednou z najvyšších na Slovensku.
Pravidelné podujatia
Od roku 2005 sa v Brezne pravidelne organizuje inšpiratívny divadelný festival Divadelná chalupka, ktorého sa zúčastňujú profesionálne aj neprofesionálne divadlá zo Slovenska a zo zahraničia. Organizuje sa súťaž kresleného humoru – Bomburova šabľa. Každoročne sa koncom mája organizujú Dni mesta Brezna. Počas leta sa usporadúvajú akcie v rámci Breznianskeho kultúrneho leta, ktorého pomyselným vyvrcholením sú Bomburove dni. Koncom novembra sa každý rok koná aj Ondrejský jarmok, ktorý sa konal už 532. krát (k roku 2022).
Čestné občianstvo
Na základe štatútu mesta Brezna sa osobám, ktoré sa významným spôsobom zaslúžili o jeho kultúrny, hospodársky a športový rozvoj, ochranu jeho záujmov a šírenie dobrého mena doma aj v zahraničí, udeľuje titul „Čestný občan mesta Brezna“. Titul doteraz získali:
Filozofická fakulta Karlovej univerzity
thumb|Hlavná budova FF UK na Námestí Jana Palacha v Prahe
Filozofická fakulta Karlovej univerzity (skratka FF UK z ) je jedna zo štyroch pôvodných fakúlt Karlovej univerzity z roku 1348 a tesne druhá najväčšia fakulta v Česku.
Dejiny
Pôvodne bola fakulta založená ako fakulta slobodných umení (artistická). Pretože v stredoveku bolo zvykom vzdelávať sa najprv v slobodných umeniach, fakulta sa čoskoro stala najpočetnejšou súčasťou univerzity. V roku 1366 venoval cisár Karol IV. majstrom slobodných umení prvé pražské kolégium – Klementinum. K výsadám fakulty patrilo právo udeľovať magisterské a doktorské tituly, ktoré svojho nositeľa oprávňovali vyučovať na ktorejkoľvek európskej univerzite.
Od 17. storočia sa fakulta nazýva filozofickou a až do polovice 19. storočia poskytovala vyššiu prípravu pre budúcich študentov iných fakúlt, takže ju musel absolvovať každý študent Karlovej univerzity.
Od 18. storočia sa na Filozofickej fakulte vyučovali aj estetické náuky, pedagogika, matematika, astronómia, prírodné a inžinierske vedy, ekonómia a história. V 19. storočí sa začali rozvíjať orientalistické (hebrejčina, chetitčina, klinopis) a filologické odbory (český jazyk, taliančina, francúzština, angličtina). Od roku 1897 je štúdium na Filozofickej fakulte otvorené aj pre ženy.
Slovakistika sa na fakulte vyučuje vo väčšom rozsahu od roku 1994, keď bol v rámci Katedry slavistiky založený kabinet slovakistiky. V súčasnosti ju možno študovať v rámci odboru stredoeurópske štúdiá. Kurz slovenského jazyka však bol súčasťou štúdia (odboru českého jazyka a literatúry a fakultatívne slavistiky) aj pred rokom 1994.
Štúdium
Na fakulte študuje asi 8 000 poslucháčov na približne 150 odboroch. Väčšinu odborov študuje relatívne malý počet poslucháčov (desiatky, niekedy jednotky), pričom výuka niektorých veľmi špecializovaných katedier (napr. Katedry logiky) nemá v Česku obdobu. Niektoré špecializované odbory neprijímajú študentov každoročne.
Medzi najväčšie odbory na fakulte patrí filológické obory - český jazyk a literatúra aj iné, filozofia, pedagogika, psychológia a história.
Miroslav Plzák
MUDr. Miroslav Plzák (* 25. august 1925, Libušín, Česko – † 13. november 2010, Praha, Česko) bol český lekár (psychiater a matrimoniológ, ku koncu života sa venoval tiež sexuológii). Napísal svetovo prvú vysokoškolskú učebnicu na tému matrimoniológia, náuky o manželstve. Bol dvakrát ženatý. Dcéra z prvého manželstva je lekárka, syn z druhého manželstva spáchal v roku 1992 samovraždu.
Životopis
Vyštudoval v rokoch 1945 - 1950. Od roku 1959 pôsobil na psychiatrickej klinike Fakulty všeobecného lekárstva Karlovej univerzity, v roku 1964 sa stal jej primárom. Na tomto mieste pôsobil ďalších 25 rokov. Svoju pracovnú aktivitu ukončil v roku 1989. Od roku 1964 sa sústavne venoval výskumu žiarlivosti. Tú pokladá za najzávažnejší problém manželstva a mileneckých vzťahov. Na tému žiarlivosť publikoval celkom 21 vedeckých prác.
Bol spoluzakladateľom telefonickej krizovej Linky dôvery, fungujúcej od roku 1964 ako prvá vo východnom bloku. Bol tak priekopníkom telemedicíny v psychiatrii. Traduje sa, že od neho pochádza rada "zatĺkať, zatĺkať, zatĺkať" pre neverných manželov, on sám však svoje autorstvo tejto rady vyvracal.
Tvorba
Napísal viac ako 70 vedeckých a populárno-náučných publikácií na tému partnerských vzťahov a manželského spolužitia. Je spoluzakladateľom telefonickej Linky dôvery. Pôsobil tiež ako dramatik (napísal 9 divadelných hier), scenárista a spisovateľ. Inscenácia Záviš kontra Březinová, ktorú napísal spoločne s Miloslavom Šimkom sa hrala v pražskom divadle Semafor nepretržite tri a pol roka.
Ustanovenia svätých otcov o pokání za vraždu a o každom hriechu
Ustanovenia svätých otcov o pokání za vraždu a o každom hriechu (iné názvy: Príkazy svätých otcov, Ustanovenia svätých otcov , Prikázania svätých otcov ) je starosloviensky penitenciál (kniha, ktorá obsahuje pokuty za hriechy pri spovedi) veľkomoravského pôvodu.
Enbúdúfinolu
Enbúdúfinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Ustanovenia svätých otcov o pokání za vraždu a o každom hriechu
Pôvod
Text sa zachoval v rukopise (hlaholika) Euchologium sinaiticum macedónskeho pôvodu z 11. storočia, a potom v dvoch mladších opisoch (v cyrilike) v staroruských rukopisoch (Ustjužskaja kormčaja kniga z konca 13. storočia a Joasafskaja kormčaja kniga zo 16. storočia).
V texte sa zachovali úryvky evanjelia aj s prvkami veľkomoravského jazyka. Z jazykového hľadiska: „Nápadné je najmä hojné využívanie particípií v substantívnom význame a v determinatívnych syntagmách. Autor hojne využíval tento prostriedok na to, aby zostručnil a zhustil text právnych ustanovení“.