cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
René Jarolín
Klubový hokej
S hokejom začínal v klube HK 36 Skalica, v rámci povinnej vojenskej služby pôsobil v HK Spišská Nová Ves, pričom bol najproduktívnejším hráčom juniorskej extraligy. Súbežne hrával aj v prvom mužstve v rámci 1. SHL. Po návrate do Skalice odohral štyri sezóny v slovenskej extralige. Pred sezónou 2006/07 podpísal zmluvu so Slovanom Bratislava, no už po desiatich zápasoch prestúpil do HK Aquacity ŠKP Poprad. Od ročníka 2009/10 pôsobil znova v Skalici, po dvoch rokoch uzavrel kontrakt so škótskym mužstvom Edinburgh Capitals z britskej EIHL.
Viera Strnisková
Študovala na Filozofickej fakulte, neskôr na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V osemnástich rokoch začala účinkovať na Novej scéne v Bratislave (1948-1950). Potom hrala v Mestskom divadle v Kolíne (1950-1951), v Divadle Jozefa Gregora-Tajovského vo Zvolene (1953-1957) a v Nitre (1957-1962). V rokoch 1962 - 2004 v Slovenskom národnom divadle. Po roku 1989 účinkovala tiež v Spišskom divadle v Spišskej Novej Vsi. Významná bola aj jej recitačná, rozhlasová a dabingová činnosť. Bola trikrát vydatá, jej druhým manželom bol režisér Pavol Haspra. Ich dcéra Jana Strnisková-Mikulášová (* 1957) sa stala tiež herečkou a režisérkou.
René Jarolín
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 22 zápasov, strelil 5 gólov.
Viera Strnisková
Ocenenia
V roku 1969 získala titul Zaslúžilá umelkyňa a v roku 2003 jej prezident Rudolf Schuster udelil štátne vyznamenanie Pribinov kríž II. triedy.
René Jarolín
Reprezentácia
(štatistické údaje sú z 31. marca 2013)
V chaloupkách
V chaloupkách je prírodná pamiatka ev. č. 1195 neďaleko obce Horní Štěpánov v okrese Prostějov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je pramenisková lúka s bohatou kvetenou, hl. mečík škridlicovitý. Pramení tu drobný potôčik, pravostranný prítok Bělej.
Ml
ml môže byť:
ML môže byť:
NGC 5143
NGC 5143 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 17. apríla 1855.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,8.
Pfulgriesheim
Pfulgriesheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3968 Koptelov
3968 Koptelov je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 8. októbra 1978.
Klemen Bauer
Klemen Bauer je slovinský reprezentant v biatlone, ktorý sa narodil v hlavnom meste krajiny v Ľubľani. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 1996 a od roku 2000 je členom reprezentačného družstva. Povolaním je vojenský inštruktor a medzi jeho záľuby patrí snowboarding a paraglajding. Jeho osobným trénerom je Tomaš Kos a tímovým trénerom je Uroš Velepec. Súčasne je tiež členom slovinského lyžiarskeho klubu SK Ihan.
Doposiaľ dokázal na vrcholných podujatiach vybojovať jednu striebornú medailu ako člen zmiešanej štafety MS v biatlone 2012.
Svetový pohár
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 20. mieste.
Olympijské hry
Zatiaľ sa zúčastnil na 2 olympijských hrách a jeho najlepším výsledkom je 4. miesto z pretekov šprintu na 10 km zo ZOH 2010.
Majstrovstvá sveta
V rámci MS dokázal vybojovať zatiaľ svoju jedinú medailu z vrcholného podujatia. V zmiešaných štafetách na MS v biatlone 2012 skončil spolu Andrejou Maliovoú, Tejou Gregorinovou a Jakovom Fakom na 2. mieste. V rámci pretekov jednotlivcov je jeho najlepšie umiestnenie 5. miesto.
Legenda
Polydóros (Sparta)
Polydóros bol kráľ Sparty približne od roku 700 pred Kr. do roku 665 pred Kr. Pochádzal z kráľovského rodu Agiovcov. Jeho spolukráľom z kráľovského rodu Eurypontovcov bol Theopompos.
Historické obdobie, keď v Sparte vládol Polydóros je len veľmi málo známe. Môžeme sa tu oprieť len o záznamy antických historikov, ktorí tieto udalosti zaznamenali až po odstupe dlhého času a preto je pravdepodobné, že niektoré informácie, ktoré nám podávajú patria skôr do oblasti mýtov.
Polydóros syn a nástupca kráľa Alkamena je v zoznamoch kráľov rodu Agiovcov uvádzaný ako desiaty kráľ tejto kráľovskej línie. Kráľom sa stal približne na začiatku siedmeho storočia počas prvej messénskej vojny, ktorá sa začala expanziou Sparty na západ ešte za vlády jeho otca Alkamena. Výsledkom tejto dlhej a krvavej vojny bolo úplné ovládnutie územia Messénie a zotročenia jej obyvateľstva.
Dezomorfín
Dezomorfín (iné názvy: 6-deoxy-7,8-dihydromorfín, 7,8-dihydro-6-dezoxymorfín, dezormorfín , dihydrodezoxymorfín , Permonid; ľudovo: krokodíl; medzinárodne Deso(r)morphine ) je silno návykové opioidné narkotikum vyrábané z kodeínu. Na zvýšenie účinku dezomorfínu sa pridáva k destilátu aj skvapalnený bután, jód, acetónové riedidlo, červený fosfor či kyselina chlorovodíková. Jeho užívanie vedie k odpadávaniu tkaniva až na kosť a pomerne rýchlo vedie k smrti.
Klin (okres Námestovo)
Klin je obec na Slovensku v okrese Námestovo.
Polydóros (Sparta)
O ďalšej bitke, ktorú viedla Sparta po prvej messénskej vojne píše Pausanias v knihe Opis Grécka. Pausanias v druhom storočí počas návštevy Argu videl pamätník postavený na počesť víťazstva Argu nad Spartou v bitke pri Hysiae. Podľa Pausania sa táto bitka odohrala v štvrtom roku dvadsiatejsiedmej olympiády, čiže okolo roku 669 pred Kr., keď mal vládnuť Polydóros.(Táto udalosť je niektorými historikmi spochybnená) Otáznou je aj správa, že v období vlády Polydóra boli založené dve kolónie (osady) Crotone a Locri v dnešnej Kalábrii v južnom Taliansku. Pausanias vo svojej knihe píše aj kráľovi Polydórovi. Podľa neho bol Polydóros v Sparte veľmi obľúbený panovník. Údajne nebol násilníkom, nikoho neurážal a ako sudca bol humánny. Keď sa jeho sláva rozšírila aj za hranice Sparty zavraždil ho nejaký Polemarchos člen významnej rodiny v Sparte. Polydóra pochovali s veľkými poctami vedľa Orestovho (Orestes syn Agamemnóna) hrobu, kde neskôr stála aj jeho socha. Pausanias napísal, že po jeho smrti sudcovia a prokurátori používali pečatidlá s jeho podobizňou. Následníkom Polydóra sa stal jeho syn  Eurykrates.
Klin (okres Námestovo)
Názov obce Klin pochádza z pôvodného označenia pre výbežok hory medzi dvoma potokmi.
Meslay-du-Maine
Meslay-du-Maine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tŕstie (prírodná rezervácia)
Tŕstie je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Národný park Muránska planina.
Condé-sur-Noireau (kantón)
Condé-sur-Noireau je francúzsky kantón v obvode Vire v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 11 obcí.
Klin (okres Námestovo)
Časti obce
Ťaskovka – samostatná osada vzdialená od obce. Nachádza sa tu lyžiarske stredisko Klin-Ťaskovka so zjazdovkou a bežeckými traťami a Chránená prírodná rezervácia Ťaskovka.
Symboly obce
Erb: V striebornom štíte z troch do pažite vrastených koreňov vyrastajúci strom s vejárovito rozloženými vetvami, na konci každej po jednom liste, všetko zelené. Súčasný erb bol pridelený 1. decembra 1998.
Tŕstie (prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tisovec, Krokava v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1980 na rozlohe 28,71 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Klin (okres Námestovo)
Dejiny
Klin bol založený na Valašskom práve Františkom Turzom krátko pred rokom 1567, ktorý osídlením poveril Jakuba Kohúta z Ústia, ktorý tu priviedol päť rodín (Zelina, Šándor, Kuna, Dendis a šoltýs Kohút). Kohútovci prijali prímeno Klinovskí. Pre drsné klimatické podmienky bola obec ešte aj v roku 1593 oslobodená od platenia poplatkov. 17. júla 1613 Juraj Turzo vydal novú zakladaciu listinu s odkladom platenia daní a naturálnych dávok na 10 rokov.
Tŕstie (prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je: Prírodná rezervácia je vyhlásená na ochranu zachovaných prirodzených slatinnorašelinných biocenóz Revúckej vrchoviny s výskytom zriedkavých spoločenstiev a druhov rastlín (napr. rosička okrúhlolistá), súčasne aj pamätné miesta na učiteľa a významného botanika Václava Vraného (1851-1929).
Klin (okres Námestovo)
Starostovia
Starostom je Karol Revaj.
Pamiatky
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Klin
Externé odkazy
Oficiálna stránka obce
Dezomorfín
Dejiny
Dezomorfín je jedna z modifikácií morfínu. Pôvodne mal slúžiť v lekárstve ako náhrada morfínu, nikdy však nenašiel široké využitie, a to napriek svojej nízkej cene a svojím účinkom (je približne osemkrát silnejší ako morfín).
Breza (okres Námestovo)
V obci je rímskokatolícky kostol Panny Márie Snežnej z roku 1908 a kaplnky Panny Márie Sedembolestnej z roku 1590 a Panny Márie Matky Cirkvi z roku 1617.
Dezomorfín
Dejiny
Výskumníci koncom 30. rokov získali pri pokusoch niekoľko farmakologicky účinných látok, najsľubnejšími z nich boli dezomorfín (USA) a metadón (Nemecko). V pokusoch so zvieratami sa však preukázalo, že dezomorfín má síce rýchlejší a silnejší analgetický účinok ako morfín, ale účinok lieku trvá iba 2-4 hodiny, a veľmi rýchlo dochádza k drogovej závislosti.
Názov
Obchodný názov je Permonid (Švajčiarsko), vyrobený pred niekoľkými desaťročiami firmou Roche.
Meno krokodíl je podľa výzoru pokožky narkomana, ktorý túto drogu berie. Vďaka toxickým nečistotám, ktoré krokodíl obsahuje, sa po čase koža začína lúpať v kusoch, obnažuje tkanivo až na kosť a nastáva gangréna, pri ktorej je nutná amputácia končatín.
Rusko
Dezomorfín upútal pozornosť v r. 2010 v Rusku vďaka dostupnosti látok, z ktorých sa vyrába. Na získanie kodeínových tabliet v Rusku nie je potrebný recept, skvapalnený bután sa používa v náplniach do zapaľovača, acetónové riedidlo, kyselina chlorovodíková a jód sú v predaji, červený fosfor je možné získať zo škatuliek od zápaliek.
Sociálna nebezpečnosť
Ľahká dostupnosť, nízka cena a časté predávkovanie robí túto drogu veľmi nebezpečnou. Je veľmi rýchlo návyková a po prepadnutí závislosti ľudia "hnijú" zaživa - na tele sa objavia zle sa hojace rany a drogovo závislí zväčša nežijú dlhšie ako jeden a pol roka od získaní návyku.
Prudko sa zvyšuje percento závislých na dezomorfíne z celkového počtu drogovo závislých, a táto droga sa začína šíriť z Ruska do strednej a západnej Európy.
Breza (okres Námestovo)
Poloha a charakteristika
Obec Breza sa rozprestiera na ľavom brehu rieky Biela Orava v nadmorskej výške Najvyššími geodetickými bodmi územia sú stredohory Zraz, Vyšná Poperačka  a Vráta , ktoré sú od seba oddelené dolinou Kýčery. Celková výmera územia je 2 251 ha tvaru lichobežníka. Väčšinu katastrálneho územia tvoria lesy s porastom smreka obyčajného spestrené rôznymi rastlinami, trávami, kríkmi, ako lieska obyčajná, čučoriedka obyčajná, ruža šípová, breza biela, ojedinele buk obyčajný a pod. Brezanský chotár je známi výskytom lesných plodov, najmä jedlých húb, ktoré lákajú mnohých návštevníkov.
Dejiny
Prvá známa písomná zmienka o obci Breza je v daňovom súpise z roku 1593. Osada v tom čase ešte neplatila zemepánovi nijaké dane, ale jej obyvatelia si stavali nové domy na drsných a hornatých miestach. Je to nepriamy dôkaz toho, že osada existovala už niekoľko rokov predtým. Preto sa za rok vzniku považuje rok 1590. Názov Breza dostala údajne podľa brezového hája, ktorý sa nachádzal na začiatku dediny. V Breze sa obyvatelia od začiatku venovali poľnohospodárstvu, chovu dobytka a pltníctvu. Obec sa rýchlo rozvíjala a v roku 1761 mala už 400 obyvateľov. V roku 1867 žilo v obci 200 rodín a 1 005 obyvateľov, ktorí chovali 185 koní, 235 volov, 193 kráv, 160 jalovíc, 68 teliat, 796 oviec a 296 jahniat, 105 kôz, 194 ošípaných a 372 husí. V roku 1882 mala obec Breza 191 domov a 1 203 obyvateľov. Pokojný život a rozvoj obce takmer každoročne narúšali povodne (1818 a 1958) a rozmary počasia (prietrž mračien, ľadovec), ale aj požiare, ktoré narobili nemalé škody (1929, zhorelo 75 domov a 247 hospodárskych stavov). Obec však neobišli ani epidémie cholery, pri ktorej v roku 1831 zomrelo od septembra do decembra 136 ľudí a v roku 1873 zomrelo 52 ľudí.
Rieka Biela Orava poskytovala možnosť obživy i zárobku pri doprave dreva, a tak ľudia pltníčili do Tvrdošína, ale aj do Žiliny. Na živobytie sa ťažko zarábalo. Keď sa zdalo, že nastanú lepšie časy, prišli živelné pohromy, požiare, povodne, krupobitie, ktoré navnivoč premenili ťažko nadobudnuté imanie či úrodu. Ak sa neurodilo, bol hladomor a ľudia odchádzali za zárobkom do Ameriky. Po nástupe fašizmu k moci a po vypuknutí 2. svetovej vojny mnohí obyvatelia so zbraňou v ruke vystúpili v Slovenskom národnom povstaní. Viacerí z nich položili svoje životy v boji za oslobodenie. Po oslobodení sa život zmenil. Dedina sa začala zveľaďovať. Začalo sa stavať a časom bolo v obci otvorené zdravotné, kultúrne a o čosi neskôr obchodné stredisko. Breza získala svoju súčasnú podobu.
Mužská dvojhra na French Open 2009
Mužská dvojhra na French Open 2009 sa hrala ako súčasť French Open 2009 od 24. do 7. júna 2009. Titul získal Švajčiar Roger Federer, ktorý vo finále porazil Švéda R. Söderlinga 6-1 7-61 6-4. Bol to jeho 14. grandslamový titul a 59. titul v dvojhre na okruhu ATP. Roger Federer tak skompletizoval svoju zbierku grandslamových titulov a vyrovnal rekord Peta Samprasa v počte získaných grandslamových titulov.
Polydóros (Sparta)
Polydóros je tiež spomínaný historikom Plutarchom v knihe Lykurgos. Píše, že počas vlády Polydóra sa v Sparte robila pozemková reforma pri ktorej sa pridelili nové pozemky tisícom občanom Sparty.
Penninské Alpy
Penninské Alpy (niekedy aj Waliské Alpy ) je pohorie v západnej časti Álp. Patrí do švajčiarskych Álp a predstavuje vedľa skupiny Mont Blanc najvýznamnejšiu a najviac vyhľadávanú oblasť Álp. Obrovské územie tohto gigantického valu vysokých štítov a mohutných ľadovcov je geograficky rozdelené medzi Švajčiarsko a Taliansko. Na území Penninských Álp sa nachádza viac ako 35 vrcholov vyšších ako. Pohorie sa tak svojou priemernou výškou zaraďuje na prvé miesto v Európe.
Poloha
Sever územia je daný tokom rieky Rhôna, ktorá oddeľuje Penninské Alpy od Bernských Álp. Južný okraj je tvorený hlbokým údolím Valle d’Aosta. To tvorí hranicu medzi Penninskými a Grajskými Alpami. Krátku západnú hranicu s masívom Mont Blanc tvorí údolie Val Ferret. Na východe je od Lepontských Álp delia rieka Toce (Val Antigorio, Val d'Ossola a Lago Maggiore).
Geológia
Geologicky je pohorie tvorené hneď niekoľkými typmi hornín – vulkanickými, sedimentárnymi a metamorfovanými. Typickým zástupcom je zelený serpentinit a amfibolity. Tektonicky sú Penninské Alpy tvorené tektonickou jednotkou penninikum. V masíve Monte Rosa sa však vyskytuje niekoľko minerálov – arzenopyrit, argentifer a ďalšie.
Rozdelenie pohoria
Pohorie sa pre svoju veľkú rozlohu a často úplne odlišný tvar delí na niekoľko celkov.
Zaľadnenie
thumb|Ľadovec Gornergletscher Penninské Alpy sú najviac zaľadneným alpským masívom. Väčšina veľkých ľadovcov je sústredená na severe územia (Švajčiarsko). Najväčšími ľadovcami sú Findelgletscher, Glacier Otemma, Zmuttgletscher, Gornergletscher. Ich povrch je dnes. Na talianskej strane je zaľadnenie minimálne. Len v oblasti hlavného hrebeňa v pásme Matterhorn – Breithorn – Monte Rosa.
Významné vrcholy
thumb|Dufourspitze –
Turizmus
thumb|Elektromobily v Zermatte thumb|Stredisko Saas Fee Z pohľadu turizmu je pohorie veľmi dobre sprístupnené. Do záveru všetkých severných dolín vedú dobré cesty, podhorské obce a športové strediská majú veľkú lôžkovú kapacitu. Najväčšia koncentrácia turistov je predovšetkým v dvoch najslávnejších centrách pohoria – Saas Fee a Zermatt. Tu je preventívne zavedený zákaz vjazdu motorových vozidiel. Jazdia tu originálne elektromobily. Opak je v dolinách Aniviers, Hérens, Bagnes či Binntal. V nich sú turisti zriedkaví. V dolinách Valtournenche, Gressoney, Valsesia a Anzasca je vďaka lanovkám výstup na pohorie jednoduchý. Vzhľadom k profilu pohoria s množstvom veľmi vysokých hôr, ťažko prístupných sediel a ľadovcov, sa bežná turistika príliš neprevádzkuje. Ide o vysokohorskú turistiku či horolezectvo.
Skuhrov nad Bělou
Skuhrov nad Bělou je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 086 obyvateľov, z toho 530 mužov a 556 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,7 roka, ženy 41,0 roka).
Darlingtónia
Darlingtónia (lat. Darlingtonia) je rod mäsožravých rastlín, ktorý zahŕňa jediný druh darlingtónia kalifornská (Darlingtonia californica). Je to endemit severnej Kalifornie a juhozápadného Oregonu. Rastie v prímorských nížinných polohách a na úbočiach pohorí vystavených západnému, oceánskemu prúdeniu vlhkého vzduchu, kde vystupuje až do výšky.
Pasce darlingtónie sa tvarovo podobajú hlave kobry, preto má v angličtine názov "Cobra Plant". Jej pasce sú gravitačného typu. Prilákaný hmyz skĺzava a padá alebo je iným spôsobom jeho pohyb navedený do vnútra pasce. Pohyb sa teda deje v smere gravitačnej sily. Vnútro pasce je nanajvýš vystlané škridlovito sa prekrývajúcimi a dolu smerujúcimi hrotnatými výrastkami buniek. Dolná polovica vnútorného povrchu pasce je pokrytá až 3 mm dlhými chlpmi. Napriek tomu, že v pasci nie sú žiadne tráviace žľazy, dochádza tu k vylučovaniu tekutiny. Objem tekutiny sa zvyšuje po chytení koristi.
Korisť vstupuje do pasce spodným otvorom. Hlavica pasce je posiata oválnymi belavými okienkami - fenestrácia. Ich funkcia je odľahčenie stiesnenosti priestoru nakoľko prepúšťa svetlo.
Darlingtónia má päťpočetné kvety, ktoré vyrastajú jednotlivo na vysokých stvoloch. Kalich je zelený a koruna je hnedočervená.
Juraj Šulek
Juraj Šulek (* 11. január 1915, Klenovec – † 7. máj 1973, Banská Bystrica) bol politický pracovník a odborársky pracovník.
Životopis
Pôsobil v Klenovci ako robotník, funkcionár mládežníckych a komunistických organizácií, organizátor štrajkov. Účastník protifašistického odboja. Funkcionár straníckych a zastupiteľských orgánov. Tajomník a vedúci tajomník KOR v Banskej Bystrici (19491952), tajomník KV KSS v Banskej Bystrici (19531960), vedúci tajomník OV KSS v Banskej Bystrici (19601961), pracovník Podnik. riad. Št. lesov v Banskej Bystrici (19631969), pracovník Stredoslovenského KV KSS v Banskej Bystrici (19691970), tajomník OV KSS v Banskej Bystrici (19701971). Nositeľ vyznamenaní.
Torre Cepsa
thumb|Torre Caja Madrid
Torre Cepsa (známy aj ako Torre Foster, predtým známy aj ako Torre Bankia, Torre Caja Madrid alebo Torre Repsol) je mrakodrap v Madride.
So svojou výškou 250 m je najvyššou budovou v Madride a 11. najvyššou budovou Európy. Budova bola postavená v rokoch 2004 – 2008 v madridskej obchodnej štvrti CTBA (Cuatro Torres Business Area). Má 45 poschodí a bola navrhnutá architektom Normanom Fosterom. Pôvodne bola plánovaná ako sídlo spoločnosti Respol YPF, ale v roku 2007 bola predaná spoločnosti Caja Madrid za 815 miliónov eur.
Velvet Revolver
Velvet Revolver bola rocková superskupina zložená z troch bývalých členov skupiny Guns N’ Roses – Slasha, Duffa McKagana a Matta Soruma (tiež hral v The Cult), Scotta Weilanda, bývalého speváka skupiny Stone Temple Pilots a Dave Kushnera, bývalého gitaristu skupiny Wasted Youth.
História skupiny
Traja bývalí členovia hardrockovej skupiny Guns N’ Roses – Slash (gitara), Duff McKagan (basgitara) a Matt Sorum (bicie) – zahrali v roku 2002 na charitatívnom koncerte pre hudobníka Randyho Castilla. Po zistení, že medzi nimi stále koluje určitá „chémia“ sa rozhodli založiť novú skupinu. Keď Izzy Stradlin odmietol pozvanie, najali gitaristu Dava Kushnera, ktorý predtým hrával v skupinách Wasted Youth a Dave Navarro. Kushner chodil do školy so Slashom a tiež hral s McKaganom v skupine Loaded, kde hral tiež naposledy ako sa pripojil k VR. Kvarteto sa zatiaľ predstavovalo pod dočasnou prezývkou The Project než si vymysleli nový názov.
Potom sa rozhodli najať speváka s pomocou káblovej stanice VH1, ktorá natáčala celý proces. Mnoho spevákov sa zúčastnilo konkurzov, vrátane Kanaďana Todda Kernsa (bývalý spevák – Age of Electric), ďalej Josh Todd (Buckcherry), Sebastian Bach (Skid Row), Kelly Shaefer (Atheist/Neurotica) a Travis Meeks (Days of the New), ale neuspeli. Scott Weiland, ktorý bol Duffovým kamarátom, počul materiál, čo stihli dať dokopy a sám sa im navrhol ako ich nový spevák. Súhlasili.
Slash navrhol názov Revolver a Weiland pridal ešte Black Velvet. Slash si myslel, že by to bolo veľmi podobné Stone Temple Pilots a tak názov skrátili na Velvet Revolver. Mnohí si myslia, že názov Velvet Revolver je slovná hračka skupiny Guns N’ Roses, kde Revolver je paralelné k Guns (pištole) a Velvet (zamat) je tiež jemný v porovnaní s Roses (ruže). Ďalší vysvetlenie je, že Velvet Revolver je prejav úcty a protiklad newyorskej proto-punkovej skupiny The Velvet Underground, ktorej prezývka je mierny výraz pre vagínu, kým Velvet Revolver (ako punkoví priekopníci Sex Pistols) je narážka na penis.
Velvet Revolver nahrali svoj prvý singel „Set Me Free“ pre soundtrack k filmu Hulk v roku 2003 a tiež boli zodpovední za novú verziu piesne „Money“ od Pink Floydu, ktorá sa vyskytla vo filme Lúpež po taliansky. Skupina v júni 2003 odohrala svoj prvý koncert v El Rey, Los Angeles. Nahrali tiež svoj debutový album Contraband. V druhej polovici roku 2003 mali problémy s jeho nahrávaním kvôli Weilandovým obvineniam z brania drog a musel podstúpiť rehabilitáciu.
Marketingová kampaň na začiatku vydania albumu bola zameraná na predstavenie skupiny v programe Frontline (PBS) s názvom The Way the Music Died, ktorý obsahoval rozhovory s členmi a producentmi.
Contraband vyšiel v júni 2004, debutoval na prvom mieste v hudobnom rebríčku Billboard, na jedenástom mieste v britskom album charte a na austrálskom sa umiestnil na druhej pozícii. Prvý singel „Slither“ dosiahol vrchol na svetovom modernom rockovom rebríčku v júni, keď bol prvý v Billboard Mainstream Rock Tracks chart a piaty v Modern Rock Tracks chart. Slither, tiež nahrali k nemu svoj prvý videoklip, sa umiestnil na 64. mieste v Billboard Hot 100, v top 20 vo Fínsku, top 40 v európskom zmiešanom hudobnom rebríčku, v Kanade a Austrálii. Odvtedy vydala skupina ďalšie tri single: baladu „Fall to Pieces“, hardrockové „Dirty Little Thing“ a „Come On Come In“, ku ktorým tiež natočili videoklipy. „Fall to Pieces“ mala nielen úspech na rockových rádiách, ale tiež na rádiách s modernou hudbou. Skupina následne odmietla turné s KISS po zistení, že tiež Poison by boli súčasťou turné. Členovia Poison boli voči nim zaujatí.
V auguste 2005 sa predalo vyše 2 milióny albumov v USA a turné na podporu Contrabandu dosahovalo svetové rozmery. Skupina vystupovala v Amerike aj v Európe už dvakrát a tiež sa objavila v Austrálii a v Japonsku. Na jar 2005 mala kapela niekoľko vystúpení v Kanade rovnako ako v Amerike. Okrem toho, zamýšľali byť predkapelou Black Sabbath na ich európskom koncerte pred dokončením svojho druhého albumu.
V roku 2005 časť z ich piesne „Dirty Little Thing“ vsunolo štúdio Universal Studios do ďalšieho filmu xXx.
Skupina tiež nahrala pieseň Come On, Come In pre film Fantastická štvorka.
Tento názov Libertad druhého albumu ostal aj v koncovej podobe keď album vyšiel v roku 2007. Ale album by vyšiel aj skôr ak by skupina mala lepšieho producenta ako bol v tej danej chvíli Rick Rubin. Rick robil všetko čo sa len dalo, ale albumu a skupine sa venoval hodinku polhodinku raz za 2 – 3 týždne, sťažuje sa skupina na čele so Slashom. Až prišla chvíľa a Rick bol minulosťou a nový producent Brendan O´Brien začal poriadne makať so skupinou. Brendan podľa slov Slasha je vynikajúci hudobník a tak si dané skladby spolu so skupinou zahral, následne ich zjednodušil keďže niektoré skladby boli zložité. V lete roku 2007 album zazrel svetlo sveta. Členovia boli novinkou nadšení i keď album nedosahoval takú údernosť ako debut.
Prvý singel She Builds Quick Machines bol prvou ránou albumu a album prezentoval v rockovom štýly. K danej piesni vznikol aj klip s kovbojskou tematikou, kde skupina zachraňuje anjela slobody niekde na divokom západe. Druhý singel mal byť napodobeninou Fall To Pieces pod názvom The Last Fight. Tento singel nebol tak dobrý (poznámka autora: daná pieseň ma uchvátila a myslím si, že nie je takým prepadákom ako to hodnotia kritici), ale v rádiach zaznamenal tiež úspech. Ďalšie piesne ako napr. Let It Roll, Get Out The Door, vynikajú dobrými riffmi a skvelou melódiou. Taktiež na albume sa objavili piesne s temnejšou tematikou ako už spomínané The Last Fight, The American Man, Just Sixteen. Pieseň Can´t Get It Out Of My Head bolo produkovaná na prianie producenta O´Briena. Posledná pieseň albumu je Gravedancer ladená v country štýlu. Ako skupina dodáva album je slobodní ako samotní hráči oslobodení od drôg, alkoholu, zameraní len na hru ktorá im prináša radosť do života. Scott priznáva:"Už nepíše texty o krízach, smútku, alkohole či drogách!"
Po vydaní albumu vyráža skupina na turné, ktoré je začiatkom rozpadu VR. Koncerty prebiehajú podľa plánu, ale v skupine začína panovať nepokoj medzi bubeníkom Mattom a spevákom Scottom. Dodnes nie je presné čím vznikli problémy, ale najskôr to bude opätovným drogovaním frontmana Scott Weilanda. A tak na začiatku roku 2008 je odohraných pár koncertov, do kedy to ide. Marec 2008 skupina mediálne ohlási, že Scott Weiland už nie je spevákom Velvet Revolver. Dôvod je neustála nedochvíľnosť na skúšky, drogy a alkohol. Ako som sa dočítal v jednom zahraničnom nemenovanom časopise, kde bol rozhovor s Duffom a Slashom, Scott prepadol drogám a už sa nekontroloval. Skúšky pred koncertom vynechával, prípadne prišiel opitý či zdrogovaný. V rozhovore uvádzajú, že pred jedným koncertom ho našli zdrogovaného na pláži a následne koncert odspieval Duff.
Po rozchode so Scottom (Scott Weiland ohlasuje reunion Stone Temple Pilots, ale až po odvykacej kúre) VR začínajú hľadať novú tvár za mikrofón. Hľadanie prebieha cez internet, kde vzniká portál na príspevky. Počas hľadania nového hlasu sa skupina pripravuje na tretí album. Ale hľadanie nemá dobrý koniec. Koncom roku 2008 Slash ohlasuje prípravu na svoj sólový album s mnohými legendami rockovej a metalovej scény. Ale dodáva, že VR nekončí a tretí album určite vyjde. Túto správu potvrdil aj Matt Sorum spolu s Duffom McKaganom.
Momentálne je 07.01.2009 a skupina dodnes nemá nového speváka, i keď bolo avizovaných mnoho adeptov. Dúfajme spolu so skupinou, že správny hlas sa nájde, alebo za mikrofón sa postaví Duff McKagan, len aby rockeri akých s danými kvalitami, v poslednom čase niet pokračovali naďalej v dobrej hudbe.
Haruki Murakami
Haruki Murakami (🇯🇵, * 12. január 1949, Kjóto) je významný japonský autor románov a poviedok.
Životopis
Murakami študoval od roku 1968 na univerzite Waseda dejiny divadla. Od roku 1974 do roku 1981 mal Murakami v Tokiu jazzový bar Peter Cat, v osemdesiatych rokoch 20. storočia začal písať, cestoval do Európy, do Talianska a Grécka. V roku 1991 sa stal na Princetonskej univerzite v New Jersey hosťovským docentom, neskôr profesorom. V júli 1993 ho volajú do William Howard Taft University (Santa Ana/CA), od roku 2001 žije zasa v japonskom Oiso.
Spisovateľ
Určujúcou témou jeho románov je stále strata milovaného človeka a jeho márne hľadanie. Často prekračuje hranice medzi science fiction a realitou. Cítiť v ňom japonské korene, je však veľmi ovplyvnený západným svetom. Na Západe je veľmi obľúbený a priznáva sa k tradíciam Kafku a Dostojevského. Prekladal napríklad takých spisovateľov ako F. Scott Fitzgerald, John Irving, Paul Theroux a Raymond Carver.
Westerheim (Bádensko-Württembersko)
Westerheim je obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 2 882 obyvateľov a rozlohu.
Geografia a poloha
Obec Westerheim leží v pohorí Švábska Jura asi 30 kilometrov severozápadne od mesta Ulm. Obec susedí na severe s mestom Wiesensteig a na východe s obcou Hohenstadt, obidva sú v okrese Göppingen, na juhu s mestom Laichingen ako aj na západe s obcou Römerstein v okrese Reutlingen.
Stavby
V obci Westerheim sa nachádza ako evanjelický tak aj rímskokatolícky kostol.
Andrew Ilie
Andrew Ilie (* 18. apríl 1976, Bukurešť, Rumunsko) je bývalý austrálsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre.
Silicit
Výskyt
Tmavé rohovcové konkrécie (pazúrik) sa vyskytujú v kriedových sedimentoch na anglickom, belgickom, nemeckom či dánskom pobreží. Na Slovensku sú častými vložkami vo vápencoch tatrika (lučivnianske, trlenské súvrstvie a iné), alebo v pieninských vápencoch bradlového pásma. Vo flyšových pohoriach ich možno pozorovať v rámci menilitového súvrstvia a inde.
Použitie
Silicity majú široké a rôznorodé použitie. V praveku boli viaceré druhy silicitov využívané pre svoju tvrdosť na výrobu nástrojov (pazúriky, ale napr. i rádiolarity). Iné, napr. diatomity, sa používajú ako filtre.
NGC 5144
NGC 5144 je galaxia v súhvezdí Malá medvedica, ktorú objavil William Herschel 6. mája 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Pedro de Valdivia
Pedro de Valdivia (* 1500, Badajoz, Španielsko – † 25. december 1553, Tucapel, Čile) bol španielsky conquistador a účastník dobytia ríše Inkov. Bol jeden z kapitánov Francisca Pizarra. Stal sa prvým kráľovským guvernérom Čile. Bol zakladateľom miest Santiago, Concepción a Valdivia.
Skorší život
Pedro de Valdivia sa narodil do šľachtickej rodiny. V roku 1520 vstúpil do armády Karola V. (v nemčine Karl V., v španielčine Carlos I.). V roku 1521 sa zúčastnil bojov vo Flámsku a medzi rokmi 1522 až 1525 v Taliansku. Zúčastnil sa bitky pri Pavii. V Španielsku sa oženil. Jeho manželkou sa stala Marina Ortiz de Gaete. Do Ameriky prišiel v roku 1535. Po jednom roku strávenom vo Venezuele sa presunul do Peru.
Do Peru prišiel na pomoc Franciscovi Pizarrovi v boji proti Diegovi de Almagrovi. Neskôr išiel s bratmi Hernandom a Gonzalom Pizarrovcami dobyť aj provinciu Collate Las Charcas v Hornom Peru (dnešná Bolívia). Za jeho pomoc pri dobývaní krajiny získal Valdivia strieborné bane.
Expedícia
Po neúspešnej expedícií Diega de Almagra, požiadal Pedro de Valdivia guvernéra Peru o súhlas na dokončenie dobytia krajiny na juhu Peru, ktorá bola známa ako Nuevo Toledo. Súhlas dostal, ale stal sa len zástupcom guvernéra a nie guvernérom, ako si Valdivia predstavoval.
Expedícia sa brodila s problémami od samotného začiatku. Kvôli financovaniu expedície bol Valdivia nútený predať pozemky a strieborné bane. Ďalší problém bol nedostatok vojakov a dobrodruhov, ktorí nemali záujem dobývať krajinu o ktorej boli presvedčení, že je chudobná.
V januári 1540 opustila expedícia Cuzco. Výprava bola zložená z takmer tisíc indiánov a len niekoľkých Španielov. Medzi Španielmi bola aj jedna žena Inés de Suaréz, ktorá bola Valdiviovou milenkou. Na ceste sa k výprave pridávali ďalší Španieli. Týto conquistadori tvorili časť neúspešných vojenských ťažení na vysočine v Bolívii. K Valdiviovej expedícii sa takto pridalo 150 Španielov. Expedícia sa vydala cez púšť Atacama po rovnakej trase ktorou išiel Almagro späť do Peru. Po príchode do údolia Copiapo zabral Valdivia krajinu v mene kráľa. Hneď potom pokračovali na juh a v decembri 1540 dorazili do údolia rieky Mapocho, kde sa Valdivia rozhodol vybudovať trvalé osídlenie.
Založenie a zničenie Santiaga
Pedro de Valdivia založil Santiago 12. februára 1541. Obrad sa uskutočnil na úpätí kopca Huelén, ktorý je teraz známy ako Cerro Santa Lucia. Po pokojnom období miestni indiáni, ktorých viedol Michimalonko, napadli 11. septembra 1541 novo založenú dedinu. Valdivia sa v tom čase v Santiagu nenachádzal a obranu viedla Inés de Suaréz. Španieli boli odhodlaní brániť Santiago za každú cenu. Valdivia sa so svojimi vojakmi vrátil práve včas aby pomohol v boji proti nepriateľským indiánom. Po boji bolo celé mesto zničené a spálené. Zvieratá boli zabité a polia a zásoby zničené. Len malé množstvo majetku nebolo zničeného, vrátane hrsti semien, jedného prasaťa a niekoľkých kurčiat. Valdivia organizoval svojich mužov do skupín, ktoré dozerali na plodiny a chránili mesto pred útokom nepriateľských indiánov. Takto to pokračovalo 2 roky a znamenalo to veľkú prekážku pre dobytie čilského územia, pretože prestavba sa mohla začať až v roku 1543 s príchodom nových dodávok.
Vo februári roku 1546 Valdivia so 70 mužmi vycestoval na juh. Prišiel po rieku Bio Bio, kde chcel založiť ďalšie mesto, ale nepriateľskí domorodci ho v marci 1547 prinútili k návratu do Santiaga. Počas rokov 1547 až 1548 Valdivia v Peru zhromaždil viac prostriedkov a vojakov aby si potvrdil svoje nároky na dobyté územia. Na začiatku roku 1548 vstúpil do kráľovskej armády miestokráľa Peru, ktorým bol Pedro de la Gasca. Dňa 9. apríla 1548 v bitke pri Xaquixahuana vybojoval víťazstvo. Ako uznanie za jeho verné služby mu udelil Pedro de la Gasca titul guvernéra. V rokoch 1549 až 1553, po svojom návrate do Santiaga chcel opäť dobyť južné Čile. Stretol sa však s ťažkým odporom domáceho domorodého obyvateľstva. V roku 1550 sa stretol s domorodcami v bitke pri rieke Bio Bio, v ktorej domorodcov porazil. Aj napriek tvrdému odporu domorodých bojovníkov v bitke u Penco, založil Valdivia v roku 1550 Concepción. Neskôr založil ďalšie dediny na juhu. Boli nimi La Imperial, Valdivia, Angol a Villarrica.
Po krátkom pobyte v Santiagu sa v decembri 1552 vrátil na juh. Ak chcel zachovať spojene medzi Concepciónom a južnými osadami, musel vybudovať množstvo pevností. Prvý náznak toho, že sa chystá veľké povstanie bol útok indiánov Mapuche na pevnosť Tucapel. Ešte predtým Valdivia zajal a pravdepodobne sa aj spriatelil s domorodým mladíkom Lautarom. Lautaro sa stal Valdiviovim paholkom, no v skutočnosti ostal verný svojim vlastným ľuďom. Vrátil sa ukázať legendárnemu bojovníkovi Caupolicánovi spôsob, ako by mohol byť Valdivia porazený. Pevnosť Tucapel sa domorodým bojovníkom podarilo zničiť 2. decembra 1553. Valdivia bol v tom čase v Concepcióne, kde sa aj dozvedel o útoku na Tucapel. Bol presvedčený, že domorodé povstanie ľahko potlačí a preto sa ponáhľal na juh len so 40 mužmi. K pevnosti Tucapel dorazil 25. decembra 1553. Pevnosť našiel úplne zničenú. Nažive bol už len malý zvyšok posádky. Aj s mužmi, ktorí prišli s ním, bolo Španielov len 55. Okrem nich mali svojich domorodých spojencov, ktorých bolo od 2000 do 5000. Len čo Valdiviov kontingent dorazil do zničenej pevnosti, zaútočili na nich bojové sily Mapučov z okolitého lesa. Prvý útok sa Španielom podarilo odraziť. Odrazili aj druhú vlnu, ale za cenu veľkých strát vo vlastných radoch. V tretej útočnej vlne sa objavil aj Lautaro. Polovica Španielov už bola zabitá a veľké straty mali aj ich domorodí spojenci. Valdivia videl, že je boj stratený a nariadil ústup. Proti obrovskej presile nepriateľských bojovníkov, ale nemali šancu ani len ustúpiť. Valdivia aj s poslednými svojimi mužmi padli do zajatia.
Smrť
Caupolicán nariadil osobne Valdiviovu popravu. Mapučovia mu odrezali predlaktia, opiekli ich a pred nim ich zjedli. Potom mu údajne vyrezali ešte bijúce srdce a podávali si ho medzi sebou a pili z neho krv. Jeho hlavu spoločne aj s hlavami ďalších dvoch najstatočnejších Španielov napichli na kopije a vystavili ich. Srdce potom nakrájali na kúsky a zjedli.
Ílovec
Ílovec je názov usadenej horniny tvorenej v prevažnej miere (viac ako dve tretiny) ílom - časticami najmenšej veľkosti (menej ako 0,0020 mm). Viac zrnité horniny sa nazývajú kalovce, prípadne prachovce. Íly sú vo všeobecnosti jednou z hlavných zložiek pôd.
Zloženie
Základnou zložkou ílovcov sú ílové minerály, resp. iné častice pelitickej veľkosti. Ílové minerály sú skupina hydratovaných hlinitokremičitanov s vrstevnatou štruktúrou, pričom jednotlivé vrstvy sú kremičité (tetraédrické - jednotlivé atómy kremíka sú obklopené štyrmi atómami kyslíka) a/alebo hlinité (oktaédrické, kde je každý atóm hliníka obklopený šiestimi atómami kyslíka). Atómy hliníka môžu byť nahradené železom alebo horčíkom. Potom sa táto vrstva nazýva gibbsitová alebo brucitová (podľa minerálov ktoré by vznikli, keby bola vrstva vyjadrená chemickým zložením).
V medzivrstvových medzerách sa vďaka van der Waalsovým silám pútané cudzie katióny alebo molekuly (voda, K+, Ca2+, OH−). Niektoré ílové minerály (montmorillonit, illit) majú schopnosť zväčšovať svoj objem pri absorpcii vody, čo je častá príčina zmeny objemu ílových pôd po daždi.
Medzi hlavné ílové minerály patrí montmorillonit, kaolinit, haloyzit, berthierit, nontronit, chlority, glaukonit, sepiolit, palygorskit. Z ostatných minerálov sa v ílovcoch môže vyskytovať kremeň, muskovit, kalcit a organické zvyšky. V prípade obsahu karbonátov medzi 25% až 75% možno horninu označiť ako slieň alebo slieňovec.
Výskyt
Ílovce patria medzi najbežnejšie usadené horniny. Ílovce sa v Západných Karpatoch vyskytujú v treťohorných panvách a spolu s ílovitými bridlicami tvoria tenké polohy medzi vrstvami pieskovcov vo flyši. Sú jendou z typických hornín flyšového pásma Západných Karpát.
3969 Rossi
3969 Rossi je planétka s priemerom 19 km, ktorú objavil Ľudmila Vasilievna Žuravľovová 9. októbra 1978.
Sval ústnej štrbiny
Svaly ústnej štrbiny sú časť svalov hlavy. Delia sa na dve skupiny:
A) Kruhový sval musculus orbicularis oris Obtáča štrbinu úst a je uložený v perách. Je to zvierač, ktorý zužuje štrbinu úst, špúli pery a vyťahuje dolnú peru dopredu.
B) Lúčovito usporiadané svaly ústnej štrbiny Tieto svaly rozdeľujeme do troch vrstiev:
K lúčovitým svalom ešte patria:
Menší jarmový sval (musculus zygomaticus minor) sa začína v blízkosti švu sutura zygomaticomaxillaris a upína sa do kože na dolnom konci nasolabiálnej ryhy. Má podobnú funkciu ako musculus levator labii superioris.
Väčší jarmový sval (musculus zygomaticus major) sa začína na processus temporalis zygomatici a upína sa do kože kútika úst. Jeho sťahom dostáva tvár veselý výraz.
Smiechový sval (musculus risorius) sa začína na fascia masseterica a upína sa do kože pri kútiku úst. Rozširuje ústnu štrbinu a tým vyvoláva grimasu smiechu. U niektorých osôb vytvára pri úsmeve jamky na lícach.
Eugen Rosenberg
Eugen Rosenberg (* 24. február 1907, Topoľčany† 21. november 1990, Londýn, Spojené kráľovstvo ) bol slovenský architekt. Politické udalosti tej doby ho prinútili emigrovať z Česko-Slovenska do Anglicka. Jeho tvorba bola pre rodákov zo Slovenska dlho tabu. O jeho pôsobení medzi medzinárodne uznávanými architektmi sa slovenská verejnosť začala dozvedať až na sklonku jeho života.
Štúdium
Študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe, kde bol študentom Josefa Gočára (1929 - 1932). Patril k spolužiakom prof. E. Hrušku. Dlhší čas študoval aj v Paríži, tu bol praktikantom v ateliéri Le Corbusiera. Neskôr sa stal praktikantom aj u Josefa Havlíčka a Karla Honzíka. Na svoju štátnu skúšku predložil návrh Robotníckej fakulty – vrcholovej inštitúcie v sústave ľudovej výchovy v ČSR. Tento projekt bol publikovaný v českom časopise Staviteľ (Praha, roč. XIII., 1932 č. 12) a odmenený I. cenou. Tu preukázal pochopenie zásad funkcionalistickej architektúry, výrazný zmysel pre proporcionalitu, kompozíciu a pochopenie infraštruktúry daného miesta.
Tvorba
Od roku 1934 do roku 1938 mal samostatnú architektonickú kanceláriu v Prahe, ale už dva roky predtým patril do Združenia architektov a Asociácie akademických architektov. Podobne ako jeho vzory zo štúdii smeroval svoju tvorbu k emocionálnemu funkcionalizmu – ten popri účelnosti dával do popredia aj krásu komponovania jednoduchých hmôt. Venoval sa hlavne tvorbe obytných nájomných domov. K tejto problematike priniesol nový dispozičný a technický prístup. Architektonické začiatky sa viažu k rodným Topoľčanom – sú tu realizované jeho prvé dve stavby: budova Česko-slovenského Červeného kríža (1933 - 1934) a vila doktora Mokrého (1934). Je tu predpoklad, že v rodnom meste navrhol aj rodičovský dom na Moyzesovej ul. č. 6 a rovnako aj zariadenie zubárskej ordinácie brata Alexa (1929). K najlepším realizáciam tzv. elektrických domov patrí napr. projekt dvojdomu v Prahe - Holešoviciach z rokov 1935 - 1936, dom na Letohradskej 56, U Průhonu 16 atď. Neskoršia tvorba v emigrácii už bola pravdaže spätá s názormi skupiny.
Emigrácia
Po nástupe Hitlera k moci bol nútený emigrovať do Anglicka. Na konci vojny – v októbri 1944 – založil spolu s F. R. S. Yorkeom a Cyrilom Mardallom architektonickú kanceláriu, ktorá onedlho patrila k najznámejším tvorivým skupinám; neskôr známa pod názvom YRM (Yorke Rosenberg Mardall). V prvých rokoch sa ateliér venoval realizáciám bytov, zdravotníckych stavieb a základných škôl (Barclay Secondary School v Stevenage, 1950). Neskôr sa rozsah prác rozšíril – stavby administratívne, športové, cirkevné – až ateliér potvrdil medzinárodnú prestíž skupiny (medzinárodná výstava Interbau v Berlíne, 1958). V tom čase už riešili veľkú úlohu – prvú etapu londýnskeho letiska Gatwick.
Sval nosa
Externé odkazy
http://www.emedicine.com/ent/topic6.htm http://deposit.ddb.de/cgi-bin/dokserv?idn=981533809&dok_var=d1&dok_ext=pdf&filename=981533809.pdf
Krušetnica
Krušetnica je obec na Slovensku v okrese Námestovo.
Obec Krušetnica leží v Podbeskydskej vrchovine pri sútoku Bielej Oravy a Klinianky.
Pracovné príležitosti pre obyvateľov zabezpečuje v prevažnej miere miestne roľnícke družstvo, zamerané na poľnohospodársku výrobu. Ostatné pracovné príležitosti poskytujú iné organizačné jednotky nachádzajúce sa v obci a to predovšetkým ZŠ, MŠ, jedáleň, obchody s pohostinstvom a živnostníci. Veľký počet zamestnaných obyvateľov obce dochádza za prácou do priemyselných podnikov na Orave, ale aj mimo okres do vzdialenejších oblastí republiky aj do zahraničia.
Občianska vybavenosť v obci je zabezpečená v pomerne širokom rozsahu, i keď veľa budov a zariadení potrebuje rekonštrukciu a dobudovanie.
Zoznam medicínskych článkov/X
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
xa
Xavier Bichat
Funkcionálne programovanie
Funkcionálne programovanie je založené na zápise programu v tvare výrazu. Najdôležitejšími zložkami týchto výrazov sú funkcie a ich aplikácie na argumenty. Výpočet funkcionálneho programu spočíva v postupnom zjednodušovoní výrazov až do doby keď sa už výraz zjednodušiť nedá.
Funkcionálne programovanie patrí medzi deklaratívne programovacie princípy. To znamená že nepopisuje ako sa bude problém riešiť, ale čo sa daným problémom bude riešiť. Medzi jeho hlavné výhody patrí odstránenie bočných efektov počas výpočtu, čo umožňuje programovú verifikáciu a kontrolu správnosti programov.
Ako základ väčšiny funkcionálnych jazykov slúži λ-kalkul. Ide o matematický formalizmus pre popis vyčíslitelných funkcí, ktorý vytvoril Alonzo Church v 30. rokoch 20. storočia. Je považovaný za „prajazyk“ funkcionálnych jazykov.
Funkcionálne programovacie jazyky
Najstarším príkladom funkcionálneho jazyku je Lisp, aj keď ani pôvodný LISP a ani nové varianty ako Common Lisp nie sú čisté funkcionálne jazyky. Medzi ďalšie varianty Lispu patria Logo, Scheme, Dylan. Moderné príklad funkcionálnych jazykov sú Haskell a rodina jazykov ML zahŕňajúca ML, Standard ML, OCaml a F#. Ďalšie funkcionálne jazyky sú Erlang, Clean, Miranda, matematické jazyky ako Maple, Mathematica a mnoho ďalších.
Aj niektoré imperatívne programovacie jazyky, ako napríklad Python, Ruby, Tcl alebo Perl, sa dajú použiť na funkcionálne programovanie, pretože obsahujú funkcie vyššieho rádu, abstrakcie a podobne.
Pozrite aj kategóriu so zoznamom funkcionálnych jazykov.
Saint-Sever-Calvados (kantón)
Saint-Sever-Calvados je francúzsky kantón v obvode Vire v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 18 obcí.
Subwoofer
right|thumb|Subwoofer Subwoofer je doplnkový reproduktor reproduktorovej sústavy, určený na vysielanie zvuku "basovej frekvencie" - obvykle 20 Hz - 250 Hz. Subwoofer sa používa ako samostatný, jediný reproduktor slúžiaci zároveň pre viacero audio kanálov.
Pri zvukových signáloch pod 100 Hz nie je ľudský sluch schopný rozpoznať smer odkiaľ sa zvuk šíri. Preto v reproduktorovej sústave nie je potrebných viacero basových reproduktorov, nakoľko ich počet už výraznejšie nemení kvalitu audioreťazca. Viacero basových reproduktorov je potom kvôli úspore miesta a ceny jedného reproduktoru nahradených jediným - subwooferom. Pre stereofónny posluch sa používajú relatívne malé reproduktory zámerne vyrobené tak, aby vysielali signál s frekvenciou nad 100Hz. Signály nižších frekvencií sa z oboch kanálov zlúčia a privedú do subwooferu. Subwoofer má spravidla veľký objem, rádovo až desiatky litrov a je osadený jedným, alebo viacerými reproduktormi.
Slatina nad Zdobnicí
Slatina nad Zdobnicí je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 862 obyvateľov, z toho 425 mužov a 437 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,8 roka, ženy 42,3 roka).
Rui Machado
Rui Machado (* 10. apríl 1984) je súčasný portugalský profesionálny tenista.
Mézangers
Mézangers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plaine
Plaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
XXX Tape
XXX Tape je album handlovského rapera Delika ktorý vydal 11. júla 2012. Celý album produkoval Jozef Engerer a spolu je na ňom 10 hosťov (Supa, Gleb Schýza, Vec, Otecko, Boy Wonder, Idea, Reset, Radikal, Lúzer, Strapo). Sám Delik považuje XXX Tape za zbierku toho čo odpísal zo svojho debutu ktorý by mal vyjsť na jeseň roku 2013.
Montmorillonit
Montmorillonit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný zásaditý kremičitan sodíka, vápnika, horčíka a hliníka - (Na,Ca)0,3(Al,Mg)2Si4O10(OH)2·nH2O. Patrí do skupiny smektitu (ílových minerálov).
Charakteristika
Montmorillonit sa vyskytuje v kompaktnej podobe, kusový, zrnitý alebo drobivý. Má bielu, sivobielu, žltkastú alebo hnedastú farbu. Vryp montmorillonitu je biely. Kusový montmorillonit je nepriehľadný minerál s matným leskom. Na dotyk býva takmer mastný. Pre jeho schopnosť pohlcovať rádioaktivitu sa používa pri skladovaní rádioaktívneho odpadu.
Vznik
Vzniká hlavne v íloch, sopečných tufoch. Je hlavnou súčasťou tzv. bentonitových ílov.
Poznávanie
Montmorillonit má schopnosť až niekoľkonásobne zväčšiť svoj objem prijímaním vody do svojej štruktúry.
NGC 5145
NGC 5145 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.