cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korutánske vojvodstvo
Habsburské Korutánsko
Pomerne skoro zasiahla alpské krajiny aj protestantská reformácia. V slovinských krajinách si uplatnenie našiel najmä miernejší prúd luteranizmu podporovaný šľachtou, čo bolo spôsobené tým, že asi tretinu územia ovládala cirkev. Radikálnejšie smery boli ojedinelejšie, v Korutánsku sa prejavili medzi roľníkmi v Ziljskom údolí, ktorí podliehali cirkevnej vrchnosti. Slovinská reformácia však mala aj charakter odporu proti habsburskej centralizácii a mala podiel na vzniku slovinského národného povedomia. V pozadí ale nezostali ani katolícki Habsburgovci, ktorí najmä po Tridentskom koncile začali úspešne protestantizmus potlačovať. Bola vytvorená zvláštna komisia na čele so sekovským biskupom Brenerom, ktorá dosadila namiesto protestantského kléru katolícky, zhabala protestantské majetky a hlasných oponentov vyhnala. Rozvoj nastal v oblasti kultúrno-náboženskej výchovy, čomu im pomáhali najmä jezuiti, ktorí v roku 1604 prišli aj do Klagenfurtu, ktorý bol od roku 1518 hlavným krajinským mestom. Počiatkom 17. storočia sa tak náboženská otázka v Korutánsku vyriešila v prospech katolicizmu. Rozvoju krajiny pomáhala ťažba železa, pomerne tvrdé boli poddanské povinnosti, ktoré viedli k častým roľníckym nepokojom. V roku 1778 bola v Korutánsku a Štajersku Máriou Teréziou obmedzená robota a v krajine sa začali prejavovať viaceré osvietenské reformy. V rokoch 17471749 bola v Korutánsku a ostatných alpských krajinách vytvorená provinčná vláda a boli zrušené stavovské súdy, ktoré boli nahradené štátnymi súdmi. Za vlády Jozefa II. bol vytvorený systém gubernií a Korutánsko začalo spadať pod guberniu so sídlom v Štajerskom Hradci. Táto úprava sa však neujala a bola po Jozefovej smrti zrušená. V 18. storočí pre krajinu tiež začala platiť náboženská sloboda, povinná školská dochádzka, či zrušenie jezuitského rádu. Zosilnela germanizácia, ktorej výsledky boli práve v Korutánsku zreteľné, germanizácia však zároveň na druhej strane podporila i niektoré snahy slovinskej inteligencie. vľavo|náhľad|[[Ilýrske provincie, Korutánsko zelenou]] Veľká francúzska revolúcia a Napoleonova vláda priniesla Európe rad zmien, ktoré sa prejavili aj na mapách. V roku 1806 zanikla Svätá ríša rímska a Habsburgovci si cisársky titul udržali len z titulu Rakúskeho cisárstva, ktoré vzniklo v roku 1804. Po porážke Rakúska a Schönbrunnskom mieri v roku 1809 boli pod francúzskou taktovkou v okolí Jadranského mora vytvorené tzv. Ilýrske provincie (Les Provinces Illyriennes), ktoré zasahovali až do južného a západného Korutánska. Korutánsko a východné Tirolsko v rámci útvaru tvorili jednu civilnú provinciu so sídlom v Beljaku (Villach). Spolu s Francúzmi a napoleonským Code Civil do krajiny prišla modernizácia, ktorá napomohla rozvoju kapitalizmu a obdobie bolo známe aj pre rozvoj slovinského hnutia. Po porážke Napoleona v rokoch 1812/1813 bolo územie znovu pripojené k Rakúsku a uvrhnuté do obdobia metternichovského absolutizmu, ktorý pretrval až do revolučných rokov 1848/1849. Do meruôsmych rokov sa v rámci Rakúska zachoval projekt Ilýrie, ktorá sa transformovala na Ilýrske kráľovstvo.
V rokoch 1848 bolo Korutánsko napriek veľkej prevahe nemčiny miestom, odkiaľ ako prvá zaznela myšlienka zjednoteného kráľovského Slovinska. Vyslovená bola liberálnym korutánskym kňazom Matijom Majar-Ziljskim, ktorý pôsobil v Klagenfurte. Program Zjednoteného Slovinska bol prvým federalistickým programom založeným nie na historickom práve, ale výlučne na princípe národnosti. Už v roku 1848 sa však štajerský a korutánsky krajinský snem vyjadrili proti myšlienke Zjednoteného Slovinska, a kým v Štajersku boli prijaté niektoré ústupky voči Slovincom, v Korutánsku sa vytvorila situácia negatívne vplývajúca voči slovinským živlom. Myšlienka Zjednoteného Slovinska rezonovala v Slovinskom prostredí ešte istý čas (napr. Mariborský program), po vytvorení Rakúsko-Uhorska však prestala byť aktuálna.
Korutánsko spolu s ostatnými slovinsko-nemeckými časťami Predlitavska bolo v porovnaní s Rakúskom a českými krajinami chudobnejšie. Väčšina obyvateľstva sa pôvodne venovala poľnohospodárstvu. Chudoba a problémy spojené s rozvojom kapitalizmu postupne spôsobili nárast robotníckeho a socialistického hnutia. Nátlak a vývoj doby síce vyústil v zlepšenie pracovných podmienok, rakúska Taaffova vláda však najväčších odbojárov perzekvovala a v roku 1885 vydala aj niekoľko protisocialistických zákonov. V tomto období tiež silnelo nemecko-slovinské nepriateľstvo, nemeckí korutánski nacionalisti neraz kazili slovinské kultúrne akcie a zrovnoprávnenie slovinčiny na korutánskych úradoch vyústilo v roku 1908 demonštráciám v hlavnom meste Klagenfurte.
Po prvej svetovej vojne Rakúsko-Uhorsko zaniklo a na jeho území vzniklo Nemecké Rakúsko a následne Prvá Rakúska republika. Spolu s Rakúsko-Uhorskom zaniklo aj Korutánske vojvodstvo. Záujem o jeho územie mala aj Juhoslávia, ktorej súčasťou boli územia obývané Slovincami. územie bolo v tom období rozdelené na dve časti pod správou Juhoslávie a Dohody, v ktorých sa mali konať plebiscit y o pripojení, či nepripojení územia. Po tom, čo v prvom referende v časti s hlavným mestom Klagenfurtom 59% obyvateľstva v plebiscite z roku 1920 rozhodlo o zotrvaní v Rakúsku, druhá zóna pripadla krajine automaticky.
Rané obdobie
náhľad|[[Kniežací kameň (nem. Fürstenstein, slovin. knežji kamen) bola časť iónskeho stĺpu, ktorá zohrávala dôležitú úlohu pri preberaní moci v ranom období vojvodstva. Nový vojvoda na ňom skladal prísahu a prijímal homágium. Tradícia siahala ešte do slovanských čias. Ďalším významným ceremoniálny miestom bolo Vojvodský prestol (trón).]] Začlenenie Korutánska do Franskej a následne Rímsko-nemeckej ríše a vznik Korutánskeho vojvodstva prispeli k rozvoju feudalizmu na danom území. Postupne zmizlo pôvodné usporiadanie dedinských občín a začali vznikať nové hospodárske jednotky, ako slovanský lán (mansus sclavonicus, hoba sclavanica) v 9 storočí. Slovanské obyvateľstvo sa pôvodne riadilo vlastným, slovanským obyčajovým právom (institutiones sclavenicae, Slavica lex), ktoré sa líšilo od germánskeho ríšskeho práva. Nová šľachta a nárast germánskeho obyvateľstva však znamenal nový nátlak a postupné podriadenie pôvodného obyvateľstva voči novým obyčajam, v dôsledku čoho v priebehu 11. storočia prakticky zmizlo výsostné využívanie slovanského obyčajového práva. Pôvodné obyvateľstvo sa postupne takisto dostávalo do podriadeného postavenia voči novým feudálnym panstvám, a do 11. storočia tak spolu so zánikom slovanských obyčají mizne aj vrstva slobodných roľníkov. S feudalizáciou súvisela aj kolonizácia novo udelených území a vznik nových miest. Rada z nich vznikla na mieste starších rímskych sídel (Ptuj, Celje, Ľubľana, Koper, Piran, Poreč, a i.), na mieste trhovísk (Stari Trg, Tržišče, Tržec), či v podhradí svetskej a duchovnej šľachty. Mešťania naďalej patrili k slobodnému obyvateľstvu a mali rozličné práva (privilégiá).
vľavo|náhľad|Svätý Pavol v Levantale (Sankt Paul im [[Lavanttal), benediktínsky kláštor založený v roku 1090]] Veľký vplyv na dianie vo vojvodstve mala cirkev. Spočiatku to boli najmä nekorutánski klerici ako aqvilejskí patriarchovia a salzburgskí arcibiskupi, ktorí na území vlastnili aj rozsiahle statky. Rozsiahly majetok získali v Korutánsku aj bamberské a freisinské biskupstvo. Prvé biskupstvo v Korutánsku vzniklo až v roku 1072, jeho sídlom bolo mesto Krka (Gurk). Spolu s rozvojom náboženskej správy súvisel aj rozvoj kláštorného života, ktorý predstavovali najmä benediktíni (Svätý Juraj na Jazere, Dobrla Ves (Eberndorf), či svätý Pavol v Levantale, založený v roku 1090 Engelbertom I. zo Sponheimu pri rieke Labodnica. Vplyv cirkvi, ktorej predstaviteľmi boli prevažne Nemci sa prejavil aj na skutočnosti, že slovanský prvok v krajine sa dostal do recesie, a že aj pôvodne slovanská šľachta inklinovala k nemeckej, poprípade talianskej kultúre.
Z hľadiska umenia a literatúry sa rozvíjala najmä cirkevná sféra. V architektúre prevažovala románska architektúra a pre ňu typické rotundy, či karnery. Zachovalo sa viacero sochárskych fragmentov (stĺpy, oltáre, reliéfy,..). V literatúre to boli najmä modlitebné texty, či homílie, z 11. storočia pochádza časť latinsky písaných spovedných formulárov známych ako Freisinské zlomky. Zložené sú zo staroslovienskych, latinských a staronemeckých textov.
Vrcholný stredovek
náhľad|Klagenfurtský krajinský dvor (Klagenfurt Landhaus), sídlo korutánskeho parlamentu V eppensteinskom a sponheimskom období už krajine výrazne začal prevládať nemecký prvok a proces stredovekej germanizácie ukončil až v 15. storočí. Zmeny nastali aj v hospodárstve, kde sa prekonal prídvorný systém, pri ktorom hospodár vlastnil veľký dvor s početným nevoľníctvom, a prešlo sa k emfyteutickému parcelovaniu pozemkov. Spočiatku šlo o kúpy dočasné, ohraničené lehotou, od 15. storočia sa začalo prechádzať k predaju trvalému, pri ktorom sa kupujúci roľník zaviazal odovzdávať dávky v naturáliách a robotovať na panskom. Na čele spoločnosti stála šľachta so súdnou a správnou mocou. Darilo sa mestám a začalo sa taktiež s budovaním alpských banských miest, niektoré mestá mohli takisto raziť mince. Vyvíjal sa právny systém, v ktorom možno badať snahy o kodifikáciu a vytvorenie vrcholných súdov. V roku 1228 vzniklo v Korutánsku nové biskupstvo v Lavante, ktoré však podobne ako predchádzajúce malo len malú územnú jurisdikciu. Rozvíjal sa kláštorný život, kde ku benediktínom pribudli cisterciáni a kartuziáni. Okrem cirkevnej literatúry vzniká aj literatúra svetská, a to prevažne dejepisecké diela, ako Stičenská kronika (Chronicon rhytmicum Sitticense), Kniha pravdivých dejín (Liber certarum historiarum), či Korutánska kronika (Chronicon Carinthiacum). Diela boli prevažne latinské, či nemecké, slovanský jazyk bol vytlačený do úzadia. V umení románsky štýl vytlačila gotika, v ktorej sa prejavoval taliansky vplyv, vo freske sa vyvíja korutánsko-beljacký štýl. V neskoršom období bolo umenie ovplyvnené talianskou renesanciou.
Brandon Call
Brandon Spencer Lee Call (* 17. november 1976, Torrance, Kalifornia, USA) je americký herec. Hral J. T. Lamberta v seriáli Krok za krokom a Hobieho Buchannona v prvej sérii seriálu Pobrežná hliadka. Brandon tiež propagoval populárny nápoj Boku. Brandon sa narodil v Torrance v štáte Kalifornia Richardovi Callovi a Elyes Pollackovej. Má dve sestry, Dee Anne a Tandi a jedného brata, Dustina. Po ceste z natáčania jedného dielu seriálu Krok za krokom bol postrelený neznámym strelcom. Pokladalo sa to za náhodný útok a strelec nevedel, na koho mieri. Aj keď bol zasiahnutý do oboch paží, nebol vážne zranený a úplne sa zotavil.
Brandon v súčasnosti žije v meste Vista, kde vlastní a prevádzkuje čerpaciu stanicu a autoumyváreň. Rozhodol sa skončiť hereckú kariéru a žiť v pokoji so svojou dcérou.
Ville-sur-Ancre
Ville-sur-Ancre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Copa Libertadores
História
thumb|[[Uruguaj|Uruguajský Peñarol vyhral prvé dva ročníky súťaže.]] thumb|[[Argentína|Argentínsky Independiente vyhral súťaž až sedemkrát.]] V prvej polovici 20. storočia hrávali majstri Argentíny a Uruguaja stretnutia v rámci pohára Copa Río de La Plata. To položilo základy myšlienky založiť podobnú súťaž, ktorú by hrali majstri zo všetkých krajín Južnej Ameriky. Už v roku 1948 sa čilský klub Colo-Colo rozhodol zorganizovať pohárovú súťaž pre všetkých majstrov z Južnej Ameriky zo sezóny 1947. Od februára do marca 1948 sa tak hrala v hlavnom meste Čile Santiago súťaž nazvaná Campeonato Sudamericano de Campeones. Túto súťaž vyhral brazílsky klub Vasco da Gama. Ďalší ročník sa však už nekonal. Až v roku 1958 navrhli predstavitelia uruguajského klubu Peñarol, aby sa založila kontinentálna pohárová súťaž pre majstrov jednotlivých krajín kontinentu. Dňa 5. marca 1959 sa uskutočnil kongres futbalovej konfederácie CONMEBOL v Buenos Aires, kde boli položené základy pre novú kontinentálnu pohárovú súťaž pre majstrov krajín. Táto bola pomenovaná Copa de Campeones de América. Až v roku 1966 bola súťaž premenovaná na Pohár osloboditeľov, teda Copa Libertadores, keď dostala názov po hrdinoch juhoamerických vojen o nezávislosť, ako Simón Bolívar, José Gervasio Artigas, Bernardo O'Higgins, José de San Martín a ďalších.
Kvalifikácia do súťaže
Väčšína tímov sa do Copa Libertadores kvalifikuje víťazstvom v častiach ligových súťaží, ktoré sa nazývajú Apertura a Clausura. Formát Apertura a Clausura, teda samostatné jarné a jesenné ligy s vlastným riadnym majstrom krajiny, využíva stále väčšina ligových súťaží na kontinente. Každá krajina má však vlastný systém kvalifikácie do Copa Libertadores, tým pádom nie je nikde úplne rovnaký.
Hrací systém
Turnaj má na začiatku dve kolá. V prvom kole sa stretávajú kluby, ktoré sa v národných ligách umiestnili na nižších miestach. Tieto hrajú vyraďovacím systémom, kedy víťaz zápasu postupuje do druhého kola. Víťazné tímy z prvého kola, majstri krajín a tímy z vyšších miest v národných ligách následne hrajú druhé kolo. Tu je vyžrebovaných osem skupín po štyri tímy. Z každej skupiny postupujú prvé dva kluby do vyraďovacieho kola. Vyraďovacia časť má štyri kolá vrátane finále. Každý tím odohrá v jednotlivom kole dva zápasy, raz doma, raz vonku. Víťaz postupuje do ďalšieho kola. Aj finále sa hrá na dva zápasy, rovnako raz doma, raz vonku.
Flauta
náhľad|Flauty Flauta je drevený dychový nástroj. Podľa Sachsovej-Hornbostelovej klasifikácie hudobných nástrojov je flauta uzavretý aerofón. Hudobník hrajúci na flaute je flautista.
Prvé flauty boli pravdepodobne vyrobené zo zvieracích kostí. V Nemecku blízko mesta Ulm sa v jaskyni našla flauta z kosti supa stará 35 000 rokov
Mikuláš Beňo
RSDr. Mikuláš Beňo, CSc. (* 12. november 1930, Bošáca ) je bývalý slovenský a československý politik Komunistickej strany Slovenska a poslanec Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za normalizácie.
Biografia
Narodil sa v obci Nová Bošáca (do roku 1950 časť obce Bošáca). Pochádza z maloroľníckej rodiny. Po vyučení pracoval ako krajčír, neskôr v technických a ekonomických funkciách v odevných závodoch Makyta v Púchove. Bol aktívny v mládežníckom hnutí v rámci závodu. Ako člen a organizátor Stachanovského hnutia bol v roku 1950 prijatý za kandidáta a o rok neskôr za člena KSČ.
V roku 1963 a 1971 sa uvádza ako účastník zasadania Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. V rokoch 19681969 bol pracovníkom ÚV KSS, v rokoch 19691970 tajomníkom Krajského výboru KSS pre Stredoslovenský kraj. Pôsobil aj v celoštátnych straníckych štruktúrach. V rokoch 19701971 bol zástupcom vedúceho oddelenia Ústredného výboru KSČ, 19711973 zástupcom vedúceho a v období rokov 19731977 vedúcim sekretariátu generálneho tajomníka ÚV KSČ. Členom Ústredného výboru KSČ ho zvolil XIV. zjazd KSČ, XV. zjazd KSČ, XVI. zjazd KSČ a XVII. zjazd KSČ, pričom v období december 1977 – december 1988 bol členom sekretariátu ÚV KSČ a súčasne tajomníkom ÚV KSČ. V roku 1980 získal Rád republiky.
Po voľbách v roku 1976 zasadol do slovenskej časti Snemovne národov (volebný obvod č. 94 – Nové Zámky, Západoslovenský kraj). Kreslo nadobudol až dodatočne v apríly 1978 po doplňovacích voľbách po tom, co zomrel poslanec Michal Šucha. Mandát obhájil vo voľbách v roku 1981 (obvod Trenčín) a voľbách v roku 1986 (obvod Trenčín). Vo Federálnom zhromaždení zotrval do januára 1990, kedy rezignoval v rámci procesu kooptácií do Federálneho zhromaždenia po nežnej revolúcii.
Arçon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Uherčická louka
Uherčická louka je prírodná pamiatka ev. č. 2023 neďaleko obce Uherčice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 439 - 445 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú vlhké lúky a mokraďové spoločenstvá s výskytom osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov.
Šinkovské
Šinkovské môže byť:
Unisex (kapela)
Unisex je slovenská Indie/post-punk revival kapela založená v roku 2008. Do roku 2010 vystupovala pod názvom seXy papučky, ktorý bol zmenený na Unisex. V kapele hrajú bratia Vojtěch Štědroň a Martin Štědroň a ich dvaja bratranci, bratia Michal Holec a Vladimír Holec. V roku 2011 vydali debutový album, ktorý nazvali pôvodným názvom kapely - seXy papučky.
Formovanie (1998-2008)
Vojtěch, Martin a Michal spolu trávili ako deti veľa času a spoločný záujem o hudbu ich priviedol k prvým detským hudobným zoskupeniam. V roku 1998 založili bratia Štědroňovci, ako žiaci prvého stupňa na základnej škole, ich prvú rockovú skupinu, duo Hobby. Vojtěch spieval a Martin hral na začiatku na bicie a neskôr na gitaru. Neskôr začal Vojtěch robiť hudbu na syntezátore a v roku 2004 nahrali ich prvé CD Dvojbodka nad mäsom. V roku 2005 nahrali druhý album Prorock a v roku 2006 nahrali ich posledné EP Rizling 149. Popri tom vznikla kapela Lampy, v ktorej hrali Michal (gitara, spev), Martin (najprv gitara, neskôr basa a nakoniec bicie) a Vojtěch (Bicie, Basa). Z kapely Lampy sa sformovalo zoskupenie G-family, v ktorom hral už aj Vladimír Holec na gitaru, Martin na basu, Michal na bicie a Vojtěch na klávesy. Toto zoskupenie však dlho nefungovalo. V roku 2007 Vojtěch (spev, gitara) a Kamil Kartáč (basa) založili kapelu Lunochod, do ktorej, po dlhom hľadaní bubeníka, vstúpil Michal Holec (bicie). Koncom roku 2007 Kamil z kapely odišiel. Vo februári 2008 sa pridal do kapely Martin (basa) a členovia kapely sa dohodli, že budú fungovať v tejto zostave. V máji 2008 zverejnila táto rocková trojka prvé demá pod názvom seXy papučky. Prvá verejná skúška, na ktorú prišlo 10 ľudí, sa uskutočnila v máji 2008 a bola natočená na video. Keď si Vladimír pozrel záznam, rozhodol sa pridať do kapely ako gitarista.
Prvé koncerty, prvé úspechy sexy papučiek (2008-2009)
V lete 2008 kapela odohrala niekoľko koncertov v Banskej Bystrici a získala si popularitu medzi mladým banskobystrickým publikom. Po úspechu v rodnom meste kapela v roku 2009 odohrala desiatky koncertov a festivalov po celom Slovensku. V novembri a decembri 2009 hosťovala na turné kapelám Hudba z Marsu a Vetroplach.
Koncertná pauza, Prvý album, Návrat na pódiá (2011)
Začiatkom roku 2011 kapela hosťovala na turné skupine Iné Kafe a potom sa utiahla do menšej koncertnej pauzy, kvôli nahrávaniu debutového albumu. Album sa im podarilo dokončit na jeseň 2011 a 20.11 o 20 hodine a 11 minúte bol vydaný s názvom seXy papučky. V decembri 2011 sa kapela opäť vrátila na koncertné pódiá.
Diamantové dedičstvo slovenskej pop-music (2013)
V roku 2013 kapela vydala svoj druhý štúdiový album s názvom Diamantové dedičstvo slovenskej pop-music, ktorý bol venovaný "otcom slovenskej pop-music", Kamilovi Peterajovi a Borisovi Filanovi. S týmto albumom kapela na jar 2014 vyrazila na doposial svoje najväčšie turné po Česku a Slovensku.
Hudobné vplyvy
Hudba kapely Unisex je ovplyvnená najmä britskými a americkými kapelami ako sú: Red Hot Chilli Peppers, The Strokes, Placebo, Radiohead, Arctic Monkeys...
Chorvátska abeceda
Chorvátska abeceda, chorvátska latinka alebo gajica (podľa jej reformátora) je abeceda, založená na latinskej abecede a slúži ako oficiálna abeceda na zápis chorvátčiny v Chorvátsku. Abeceda je zložená z 30 písmen a o dnešnú podobu sa zaslúžil najmä chorvátsky jazykovedec Ľudovít Gaj.
Použitie
Okrem chorvátčiny sa rovnaké znaky používajú aj pre srbský, bosnianský a čiernohorský jazyk, či prepis (transkripciu) v macedónskom jazyku.
Znaky abecedy
Chorvátska abeceda má nasledujúce písmená:
Z celkových 30 písmen chorvátskeho jazyka je 27 jednoznakových a tri sú viacznakové (dže, elj a enj). Dvojznakové písmená majú dve hlavné formy: Dž i DŽ, Lj a LJ, Nj a NJ. Prvé sa používa vtedy, keď je prvé písmeno slova napísané veľkým písmom (napr. na začiatku vety), druhá forma vtedy, keď je celé slovo napísané veľkými písmenami (napr. LJERKA, nie LjERKA) alebo v zložených skratkách.
Výslovnosť
Písmená sa čítajú tak ako v slovenčine s nasledujúcimi rozdielmi:
Čítanie skratiek
Zložená skratka (odvodená zo začiatočných písmen slova v názve) napríklad SFRJ sa číta es-ef-er-je (bežný nesprávne čítane es-ef-er-jot, ktorá sa tak ale číta v nemčine a poľštine).
História pôvodu chorvátskej abecedy
náhľad| Chorvátsky jazykovedec a reformátor chorvátskej abecedy Ľudovít Gaj (1809 - 1872) Ľudovít Gaj (Ljudevit Gaj) (1809 - 1872) sa pri vytváraní chorvátskej abecedy inšpiroval českou (latinskou) abecedou. Jeho abeceda obsahovala:
Rozmýšľal aj pridať písmeno É (podľa vzoru svojho predchodcu Ivana Belostenca) na rozlíšenie zvukových hlások pre ije, i a e, ktoré sa v chorvátčine zapisujú jedným písmenom, ale tento jeho návrh väčšina odmietla.
V roku 1830 zverejnil chorvátsky jazykovedec a reformátor Ľudovít Gaj v Budíne (dnešná Budapešť) zmenenú chorvátsku abecedu v brožúre „Kratka osnova horvatsko-slavenskog pravopisanja poleg mudroljubneh, narodneh i prigospodarneh temeljov i zrokov“.
Villecourt
Villecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rádio Modra
Rádio Modra je rozhlasová stanica v meste Modra a jej okolí. Jej prevádzkovateľom je spoločnosť Média Modra, s.r.o. Rádio Modra má ambíciu nahradiť dosluhujúci mestský rozhlas a ušetriť mestu časť financií. Náplňou vysielania sú informácie o dianí v meste, hudba, komentáre, rozhovory a prenosy z kultúrnych a náboženských podujatí.
Desireless
Claudie Fritsch-Mentrop (* 25. december 1952, Paríž, Francúzsko), viac známa ako Desireless, je francúzska speváčka. Medzi rokmi 1986 a 1988 sa jej hitový singel „Voyage, voyage“ umiestnil na vrcholoch hudobných rebríčkov v mnohých európskych a ázijských krajinách, pričom sa predalo viac ako 5 miliónov jeho kópií po celkom svete.
Single
Z François: Z I Love You: Z More Love and Good Vibrations:
Janice Fiamengo
Janice Fiamengo (* 1964, Vancouver, Kanada) je kanadská profesorka literárnej vedy, ktorá pôsobí na University of Ottawa.
Vysokoškolské štúdium absolvovala na University of British Columbia (B.A. 1986, M.A. 1988, Ph.D. 1996). Postdoktorandské štipendium získala na Simon Fraser University. Štyri roky pôsobila na University of Saskatchewan a od roku 2003 pôsobí ako profesorka (teda pedagogička s definitívou) na University of Ottawa. Vo svojom výskume sa zameriava na ranú (anglickojazyčnú) kanadskú literatúru a ranú kanadskú žurnalistiku.
Opísala sa ako pôvodne radikálna a neskôr umiernená feministka, ktorá zažila zmenu vo svojich politických postojoch po útokoch z 11. septembra 2001. Od roku 2013 verejne vystupuje ako kritička moderného feminizmu a sama sa označuje za „antifeministku“. Podobne ako ďalší známi kanadskí akademici Jordan B. Peterson a Gad Saad kritizuje vplyv politickej korektnosti (napr. vo forme snahy obmedzovať slobodu slova) a postmodernizmu na výskum v sociálnych vedách a akademické prostredie v angloamerickej kultúrnej oblasti.
Konstal 111N
Konstal 111N je typ električky vyrobenej podnikom Konstal v poľskom meste Chorzów v roku 1993.
Konštrukcia
Električky Konstal 111N sú jednosmerné štvornápravové motorové električkové vozne so všetkými hnacími nápravami. Vozidlá majú troje dvere po oboch stranách karosérie, vďaka čomu môže byť spojením dvoch električiek zadnými čelami k sebe (vozne majú iba jednu kabínu vodiča) vytvorená dvojvozňová obojsmerná súprava (obdobný princíp ako u československej električky Tatra T5C5). Sedačky pre cestujúcich sú na pravej strane otočené v smere jazdy, na ľavej strane proti smeru jazdy.
Pôvodne mali električky 111N vzniknúť prestavbou starších vozidiel Konstal 105Na, nakoniec ale boli postavené úplne novo.
Prevádzka
Celkovo bolo vyrobených šesť vozňov Konstal 111N, všetky sú v majetku spoločnosti Tramwaje Śląskie, kde jazdí v bežnej prevádzke. Dve električky (č. 341 a 342) boli od septembra 2006 do júla 2008 zapožičané do Krakova (tu jazdili s číslami 3501 a 3502), kde boli využívané pri výlukách.
Vraní vrch
Vraní vrch je prírodná pamiatka ev. č. 2133 neďaleko obce Krhovice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 218-232 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú xerotermné rastlinné spoločenstvá, na podklade muskovitických ortorúl krhovického kryštalinika. Prírodná pamiatka sa rozkladá na vrchole a v časti svahov rovnomenného vrchu o nadmorskej výške 232 metrov.
Stará kopa (vrch)
Stará kopa s výškou je najvyšší kopec Bystrickej vrchoviny, ktorá patrí ku geomorfologickému podcelku Zvolenská kotlina.
História
Ide o kopec historického charakteru, počas stredoveku tvoril hranicu medzi územím mesta Banská Bystrica a Ľupčianskym hradným panstvom, ktorú určil majster Smaragdus za vlády kráľa Bela IV. Neskôr ho opísal polyhistor Matej Bel vo svojej geografickej knihe Zvolenská stolica (Historicko-zemepisný poznatok o súvekom Uhorsku (Notitia Hungariae novae historico geographica)). Kedysi tu na samom vrchu stála dôležitá strážna veža postavená v roku 1587 obyvateľmi Banskej Bystrice, ktorej úlohou bolo varovať pred blížiacimi sa tureckými hordami. Neskoršia mestská mládež zvykla skoro na jar vyjsť na kopec a zaplniť ho zborovým spevom. Začiatkom 20. storočia sa na vrchole schádzal tajný študentský spolok Mor ho! a recitoval národné piesne a spevy, ktoré boli dôsledkom maďarizácie zakázané. Ku koncu druhej svetovej vojny prešli cez Starú kopu rumunské vojská a vybudovali si v nižších miestach zákopy, ktoré sú podnes rozoznateľné.
Šport
V osemdesiatych rokoch 20. storočia tu bol vybudovaný skokanský odrazový mostík pre rogalá a niekoľko rokov po sebe sa tu odohrávali Majstrovstvá Európy v lete rogalom. Neskôr mostík využívali aj paraglajdisti. Keďže bol mostík drevený, po čase sa stal nepoužiteľným a bol rozobratý.
Prírodné podmienky a turistika
Z miesta je nádherný výhľad na „trojvršie“ s Panským dielom v strede, nachádzajúce sa presne oproti vrchu, a ktorý tvorí začiatočný bod Nízkych Tatier, podcelok Starohorské vrchy. Výhľad je situovaný na sever a zo zvyšných svetových strán je vrchol Starej kopy obkolesený listnatým lesom s prímesou smrekovcov opadavých. V jednom rohu lúčky sa nachádza prístrešok so stolom a dvoma lavičkami, ostatné lavičky sú umiestnené okolo ohniska a jedna lavička sa nachádza pri vyhliadke.
Na jednom zo svahov sa nachádza prírodná rezervácia Stará kopa, ktorá bola vyhlásená v roku 2007 a jej rozloha je 45 300 m². Ide totižto o územie s ojedinelým výskytom duba plstnatého (Quercus pubescens) a ďalším výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín či živočíchov. Na okraji rezervácie sa nachádza aj pozoruhodná skalná brána.
Na vrchol Starej kopy vedie červená turistická značka - okruh z Banskej Bystrice, Podryby. Trasa je dlhá 8 km, z čoho 4,2 km je stúpanie (o 565 m), 3,3 km klesanie (o 339 m) a zvyšok tvorí rovina.
Chuwi
náhľad|Chuwi Pad mini
Chuwi je čínsky výrobca spotrebnej elektroniky, predovšetkým tabletov, notebookov a konvertibilných zariadení 2 v 1. Zameriava sa hlavne na lacné a cenovo dostupné zariadenia pre širokú verejnosť. Parametrami patria skôr medzi low-end alebo strednú triedu. Spoločnosť svoje zariadenia predáva celosvetovo na najznámejších čínskych predajných portáloch.
Villeroy (Somme)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám Nepoškvrneného počatia Panny Márie (Moskva)
náhľad|Chrám Nepoškvrneného počatia Panny Márie v Moskve náhľad|Oltár v katedrále Chrám Nepoškvrneného počatia Panny Márie (rus. Собор Непорочного Зачатия Пресвятой Девы Марии, poľ. Katedra Niepokalanego Poczęcia Najświętszej Marii Panny) je rímskokatolícka katedrála v hlavnom meste Ruska Moskve. Je jedným z dvoch katolíckych kostolov v Moskve a najväčším v Rusku. Ako pamiatkovo chránená budova je zaradená medzi ruské kultúrne pamiatky.
Súčasnosť
Snahy o návrat chrámu katolíkom sa objavovali už v roku 1990. V tomto roku sa konali katolícke bohoslužby pred chrámom, lebo snahy o jeho vrátenie neboli celkom úspešné a budova bola v dezolátnom stave. Katolícka cirkev ho získala späť v roku 1996 a hneď sa začala nákladná rekonštrukcia. Chrám slávnostne v roku 1999 vysvätil kardinál Angelo Sodano a získal status katedrály. V chráme je miesto pre 5 000 veriacich. Slúžia sa v ňom bohoslužby nielen v ruskom jazyku, ale aj v poľskom, anglickom, kórejskom, španielskom, latinskom a arménskom jazyku.
Radový dom
Radový dom alebo dom v radovej zástavbe alebo ľudovo dom v radovke môže byť:
Sendvič (letectvo)
Sendvič (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je konštrukčný prvok draka lietadla zložený z dvoch dosiek spojených ľahkou, voštinovou, penovou alebo podobnou výplňou. Pri voštinovom sendviči (angl. honeycomb sandwich) tvorí jadro sendviča (stredná vrstva sendvičovej dosky ) kovová voština alebo voština z umelej hmoty.
Walker, texaský ranger
thumb|[[Chuck Norris, herec, ktorý stvárnil postavu Cordella Walkera (2006)]] Walker, texaský ranger alebo Walker, texaský jazdec je americký akčný televízny seriál nakrútený v rokoch 1993 až 2001, vysielaný spoločnosťou CBS. Titulnú rolu člena Texas Rangers Cordella Walkera stvárnil Chuck Norris. Jeho partnerom je James „Jimmy“ Trivette (Clarence Gilyard Jr.), bývalým kolegom je C.D. Parker (N. Willingham). Seriál je známy kvôli morálnym hodnotám, ktoré prezentuje. Napríklad tým, že hlavné postavy odrádzajú od užívania drog a podieľajú sa na verejnoprospešných prácach. A hlavne kvôli samotnému kultu Chucka Norrisa, neporaziteľného bojovníka proti bezpráviu. Bojové umenia sú zobrazené zreteľne ako primárny nástroj na vymáhanie práva a príležitostne ako Walkerov nástroj na oslovenie a prácu s určitou skupinou.
Sendvič (rozlišovacia stránka)
Sendvič môže byť:
Šafářka
Šafářka je prírodná pamiatka ev. č. 2024 neďaleko obce Mašovice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 371 - 377 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je prirodzená teplomilná vegetácia extenzívne obhospodarovanej lúky.
Nyarlathotep (poviedka)
"Nyarlathotep" (česky vyšlo ako Nyarlathotep) je báseň v próze/poviedka, ktorej autorom je americký spisovateľ H. P. Lovecraft. Napísal ju v roku 1920, a v tom istom roku vyšla v novembrovom čísle The United Amateur. Jedná sa o vôbec prvú zmienku o entite menom Nyarlathotep, "Hemživom chaose", v rámci mýtu Cthulhu.
Dej
Príbeh je napísaný v prvej osobe a začína popisom podivného a hrozivého napätia a nebezpečenstva, ktoré doľahlo na ľudstvo, pocitu, že vládu prevzali od známych bohov a síl bohovia a sily neznáme. Vtedy sa z Egypta vynoril Nyarlathotep, muž vyzerajúci ako faraón, tvrdiac o sebe, že "povstal z temnoty dvadsiatich siedmych storočí". Cestoval do civilizovaných krajín a predvádzal svoje neobyčajné schopnosti, zviazané s elektrinou a psychológiou. Všade, kde sa objavil, boli v noci ľudia sužovaní nočnými morami.
Príbeh pokračuje príchodom Nyarlathotepa do mesta, kde žije rozprávač, ktorý zatúži vidieť jeho zázraky. Keď ich označí za trik a podvod, sú diváci vyhnaní nahnevaným Nyarlathotepom von do mesta. To sa pre jednotlivcov postupne mení, akoby cestovali všetci v čase do budúcnosti, kedy je opustené a chátra; následne zástup spolu s rozprávačom pokračuje zasneženou snovou krajinou do priepasti, lyricky opísanou ako odpudivý cintorín vesmíru za hranicami času, kde sa rozlieha skučanie fláut, dunenie bubnov a kde tancujú svoj pomalý a nezmyselný tanec temní slepí, nemí a nemysliaci poslední bohovia, ktorých dušou je Nyarlathotep.
Cloris Leachmanová
Cloris Leachmanová (* 30. apríl 1926, Des Moines, Iowa, USA – † 27. január 2021, Encinitas, Kalifornia, USA) bola americká herečka, známa z filmu The Last Picture Show (1971), za ktorý získala Oscara. Od roku 1980 má svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Suchoj Su-47
Suchoj SU - 47 Berkut (rusky Беркут - Orol zlatý, v kóde NATO "Firkin") je ruská experimentálna stíhačka piatej generácie s negatívnou geometriou krídel, vektorovaným ťahom motorov a niektorými prvkami „neviditeľnej“ technológie stealth. V dobe svojho vývoja bol označovaný ako S-32 alebo S-37. Jeho konštrukcia vychádza z rady Suchoj Su-27 a využíva množstvo moderných prvkov. Stíhačka má moderný radar, ktorý je schopný zistiť protivníka na vzdialenosť niekoľko sto kilometrov a supermodernú výzbroj, ktorá umožňuje vedenie boja na veľké vzdialenosti. K jej prednostiam patria vynikajúce manévrovacie schopnosti, ktoré umožňujú vyhnúť sa navádzaným raketám.
Cloris Leachmanová
Životopis
Leachmanová sa narodila ako najstaršia z troch dcér manželov Berkeleya Claiborna Leachmana (19031956) a Cloris Leachmanovej (19011967). Jej mladšia sestra Claiborne Cary (19322010) bola tiež herečkou.
Suchoj Su-47
Vznik a vývoj
Su-47 Berkut mala vzniknúť s cieľom nahradiť vtedajšie ruské lodné stíhačky aby nezaostávali za USA. Úlohu vytvoriť novú generáciu stíhačiek dostali firmy MIG (za úspech s MiG-29) a Suchoj. Projekt nakoniec získala firma Suchoj a bol označený ako S-22. Počas projektu sa zistilo, že opačné krídla by mohli zvýšiť manévrovateľnosť a znížiť pádovú rýchlosť. Medzitým prebiehali zmeny aj na Su-27. S-22 mala mať len jeden motor, no po analýze sa zistilo, že stíhačka by bola aj napriek tomu príliš ťažká na to aby vzlietla – projekt bol nakoniec zastavený. Medzi tým vzniklo Su-27K, ale len ako dočasné riešenie. Po čase sa opäť začalo pracovať na S-22, projekt však prešiel významnými zmenami: lietadlo malo mať 2 motory, malo byť väčšie, pribudla kabína ktorá mala pri havárii na vode udržať pilota nažive a názov sa zmenil na S-32. Prvý let mal byť niekedy v 90. rokoch. Jeden zo zásadných problémov bol karbón ako materiál krídiel: na zostrelenie lietadla by stačila jedna guľka. Pre nedostatok financií vznikol len jeden zjednodušený prototyp (pôvodne mali byť 3). Nakoniec sa projekt podarilo dokončiť, S-37 sa zmenilo na Su-47 Berkut, no lietadlo sa nikdy nedostalo do plnej služby.
Cloris Leachmanová
Kariéra
Objavila sa v mnoho televíznych reláciách. Jej filmová debut prišiel v roku 1947, vo filme Carnegie Hall.
Jej najznámejšou úlohu je film The Last Picture Show, z roku 1971. Jej úloha bola najskôr ponúknutá Ellen Burstyn, ale tá ju odmietla. Leachmanová získala za túto úlohu ocenenie Academy Awards, či BAFTA.
V rokoch 1975 až 1977 stvárňovala dotieravú a manipulatívnu Phyllis Lindstrom, v seriály Phyllis, za ktorý získala v roku 1975 ocenenie Zlatý glóbus. Rovnakú úlohu, s rovnakým menom stvárnila aj v seriály Mary Tyler Moore Show, kde si zahrala po boku rovnomennej herečky.
V roku 2005 si zahrala po boku Annette Bening a Bena Kingsleya vo filme Mrs. Harris. V roku 2008 sa zúčastnila súťaže Dancing with the Stars a stala sa tak najstaršou súťažiacou v dejinách súťaže.
Osobný život
Bola veľmi dobrou priateľkou herca Marlona Branda s ktorým sa zoznámila v roku 1950. V roku 1953 sa vydala za Georgea Englunda, s ktorým má päť detí. Ich manželstvo bolo rozvedené v roku 1978.
Bola vegetariánka a v roku 2009 podporila organizáciu za práva zvierat PETA, pre ktorú sa dala vyfotografovať v šatoch zo šalátu. Dňa 20. júna získala čestný titul od Severozápadnej univerzity.
Úmrtie
Leachmanová zomrela 27. januára 2021 vo veku 94 rokov, v spánku prirodzeným spôsobom vo svojom dome v meste Encinitas v Kalifornii.
Sandwich
Sandwich môže byť:
Villers-aux-Érables
Villers-aux-Érables je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roman Gennadievič Iľjin
Roman Gennadievič Iľjin (* 2. júl 1970, Moskva, ZSSR) je bývalý ruský hokejový útočník.
V roku 1997 prestúpil do klubu HC Slovan Bratislava. Vo svojej prvej sezóne získal so Slovanom majstrovský titul. V nasledujúcej sezóne bol najproduktívnejším hráčom extraligy a so Slovanom vyhral základnú časť a dostal sa do finále, kde však podľahol HC Košice. V sezóne 1999/00 získal svoj druhý majstrovský titul na Slovensku. Spolu na Slovensku odohral 159 zápasov v ktorých získal 166 kanadských bodov a je považovaný za jedného z najlepších zahraničných hráčov na Slovensku.
Po úspechoch na Slovensku sa vrátil do Ruska, kde hrával najvyššiu súťaž za CHK Lokomotiv (Jaroslavľ) a CHK Viťaz. Po skončení aktívnej kariéry sa stal súčasťou tímu „legiend hokeja“.
Ahron Daum
Ahron Daum (* 6. január 1951, Bnej Brak, Izrael – † 27. jún 2018, Antverpy, Belgicko) bol nemecký moderne ortodoxný rabín, pedagóg, spisovateľ a vrchný rabín Frankfurta nad Mohanom.
Životopis
Narodil sa v zbožnej aškenázskej rodine. Jeho otec Šmuel Daum bol významný pedagóg, spisovateľ a verejne činná osobnosť. Pochádzal z významnej rabínskej rodiny z Poľska a Česka. Narodil sa a žil v Mariánských Lázních, ktoré boli pred holokaustom významným rekreačným strediskom zbožných židov. S príchodom nacistov museli jeho rodičia utiecť. Utiekli do mandátnej Palestíny. Jeho matka Rivka Gina Daum pochádzala z rodiny prosperujúceho obchodníka zo Šopronu v Maďarsku. Má troch mladších bratov.
Svoje intenzívne náboženské vzdelanie začal vo veku 13 rokov v litovsko-chasidskej ješive Ružin v Bnej Braku. V 14 rokoch odišiel do Spojeného kráľovstva, kde pokračoval v štúdiu na ješive ha-Rama a potom v sionistickej ješive Etz Chaim v Montreux vo Švajčiarsku. V roku 1975 získal vo Švajčiarsku titul bakalára a odišiel do Jew´s College, kde získal bakalársky titul v židovských štúdiách (s vyznamenaním). Od roku 1978 študoval v Teologickom seminári Rabi Isaaca Elchanana (RIETS ´82) na Yeshiva University v New Yorku, kde získal magisterský titul v biblických štúdiách (s vyznamenaním). Rabínsku ordináciu dostal od prof. Rabína Josepha Soloveitchika. Odmietol ponuku pokračovať v štúdiu, ktoré by mu umožnilo získať titul dajan a vrátil sa do Európy, kde sa oženil s Francine Frenkel, s ktorou má tri dcéry. Ovláda hebrejský, anglický, nemecký, francúzsky, holandský a jidiš jazyky a má pasívnu znalosť aramejčiny a latinčiny.
Práce a publikácie
Rabín prof. Ahron Daum je plodný autor, ktorý písal na rôzne témy z oblasti židovských štúdií. Pokiaľ žil vo Švajčiarsku, pravidelne publikoval halachické články pre švajčiarsko-nemecký židovský týždenník „Jüdische Rundschau“. Počas svojho pôsobenia vo funkcii vrchného zemského rabína vo Frankfurte nad Mohanom písal pravidelne články pre „Die Jüdische Allgemeine“ a dvojmesačník „Die Gemeinde“. Od roku 2010 píše mesačný stĺpec pre časopis Joods Actueel, najrozšírenejšiu židovskú publikáciu v Belgicku. V týchto stĺpcoch zverejňuje celé spektrum židovských štúdií, obľúbený je jeho seriál o histórii judaizmu od obdobia osvietenia. Je autorom dvoch kníh. Jeho prvá kniha „Halacha aktuell“ je dvojzväzkové dielo, napísané v nemčine, ktorá rieši halachické problémy a problémy súčasného záujmu, tak ako sa objavujú v halachickej literatúre a konkrétne Responsum. Táto práca je unikátna, v tom, že to bola prvá kniha napísaná v povojnovom období v nemčine, ktorá sa komplexne zaoberala halachickými problémami v literatúre Responsa. Bola z tohoto dôvodu privítaná s veľkým nadšením vo svete Halachi a dostala aprobácie od mnohých významných halachických úradov. Niektoré články tejto knihy boli napísané v rabínskej hebrejčine a boli neskôr samostatne publikované pod názvom „Lyunim b'Halacha“. Jeho druhá kniha bola „Die Jüdische Feiertage in Sicht der Tradition“ (Židovské sviatky z pohľadu tradície). Je to dvojhlasá antológia kombinujúca halachické články, kázania, liturgické poznámky, homiletické myšlienky a folklórne a humorné príbehy spojené s židovskými sviatkami a šabatom. V súčasnej dobe pracuje na niekoľkých knihách v holandčine, ktoré zahrňujú rôzne témy ako kabala, židovská história, moderný židovský svet a jeho rôzne vzťahy a ďalšie témy.
Letecká medicína
Letecká medicína alebo letecké lekárstvo je samostatný medicínsky vedný odbor zameraný na starostlivosť o zdravie človeka (výkonných letcov, palubného personálu) v procese realizácie a zabezpečovania letov, vychádzajúci predovšetkým z rozboru reakcií na podnety v prostredí so vzťahmi špecifickými pre letectvo. Cieľom odboru je zníženie nepriaznivých vplyvov na človeka a zabezpečenie maximálnej bezpečnosti a pohodlia.
Podľa smernice Ministerstva školstva Slovenskej republiky č. 27/2006-R z 21. decembra 2006 o sústave odborov vedy a techniky a číselníku odborov vedy a techniky sa letecká medicína spolu s kozmickou medicínou zaraďuje do odboru letecké a kozmické lekárstvo, ktorý patrí do podskupiny zdravotných vied, patriacej do skupiny lekárskych vied.
Park Jozefa Miloslava Hurbana
Park Jozefa Miloslava Hurbana je park v Bratislave, v mestskej časti Rača. Nachádza sa medzi ulicami Púchovská a Detvianska.
Fiona Shaw
Fiona Mary Wilsonová CBE (* 10. júl 1958, County Cork, Írsko), známa ako Fiona Shaw, je írska herečka. Stvárnila úlohu Petunie Dursley vo filmovej sérii Harry Potter (20012010).
Detstvo a mladosť
Je dcérou fyzičky a očného chirurga. Navštevovala strednú školu na Scoil Mhuire v Corku a získala titul z filozofie na University College Cork.
Kariéra
Navštevovala Kráľovskú akadémiu dramatických umení (RADA) v Londýne. Veľký ohlas získala v divadelnej inscenácii The Rivals od Brinsleyho Sheridana. Venovala sa divadelnej práci a neskôr aj filmovej. V roku 1996 sa objavila vo filme Jana Eyrová, po boku Anny Paquin, Geraldine Chaplin a Charlotte Gainsbourg.
V rokoch 2001 až 2010 sa objavila v piatich dieloch filmovej série Harry Potter, kde stvárnila Harryho tetu Petuniu Dursley. V roku 2006 mala vedľajšiu, no kľúčovú úlohu vo filmovej dráme Čierna Dahlia.
Súkromný život
V minulosti mala síce niekoľko vzťahov s mužmi, ale v súčasnosti sa hlási k lesbickej orientácii. V rokoch 2002 až 2005 bola jej partnerkou Saffron Burrows, pd roku 2018 je jej manželkou srílanská ekonómka Sonali Deraniyagala.
Mike Resnick
Mike Resnick, celý menom Michael Diamond Resnick (* 5. marec 1942, Chicago, Illinois, USA † 9. január 2020 ) bol americký spisovateľ science fiction a šéfredaktor časopisu Jim Baen's Universe.
Životopis
Ako rodák z Chicaga navštevoval University of Chicago v rokoch 1959 až 1961. Tu spoznal aj svoju budúcu manželku Carol L. Cain s ktorou sa vzali v roku 1961.
V období šesťdesiatych a sedemdesiatych rokoch napísal viac ako 200 "dospeláckych" románov (pod rôznymy pseudonym)ami, vydával sedem bulvárnych novín a tri pánske časopisy. Viac ako jednu dekádu písal raz za týždeň stĺpček o jazdectve a jedenásť rokov prispieval mesačne stĺpčekom o čistokrvných kóliách, ktoré spoločne so ženou chovali a vystavovali na rôznych súťažiach. Jeho manželka Carol je tiež spisovateľkou, tak ako aj ich dcéra Laura, ktorá vyhrala cenu Johna W.Campbella pre najlepšieho nováčika v science fiction v roku 1993.
Villers-Bocage (Somme)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mole Antonelliana
náhľad|veža Mole Antonelliana Mole Antonelliana je významná pamiatka v talianskom meste Turín. Je pomenovaná podľa autora architekta Alessandra Antonelliho. Výstavba začala v roku 1863 a budova bola dokončená v 1888, krátko po smrti Antonelliho. Od roku 2000 je sídlom filmového múzea.
Výška budovy je 167,5 m a je tak najvyššou murovanou budovou na svete. Budova bola koncipovaná a postavená ako synagóga. Antonelli bol poverený miestnou židovskou komunitou na jej výstavbu. Návrh budovy počas výstavby viackrát zmenil a pôvodnú výšku tak zvýšil o 46 metrov.
23. mája 1953 zničila prietrž mračien vrchnú časť 47 metrového ihlana. Ten bol prestavaný až v roku 1961 v podobe kovovej konštrukcie pokrytej kameňom. Veža Mole Antonelliana sa nachádza aj na talianskych eurominciach.
Olivový olej
náhľad|Olivový olej Olivový olej sa vyrába lisovaním plodov olivovníka – olív. Používa sa na varenie, v lekárnictve, kozmetike (napr. výroba mydla) alebo ako palivo do olejovej lampy. Najväčším producentom olivového oleja je Španielsko ďalej Taliansko a Grécko. Spolu vyrobia 75 % svetovej produkcie.
Panenský olej
Panenské oleje sú lisované za studena pri teplote do 50 °C. Najkvalitnejší je Extra panenský olivový olej (Extra virgin, Extra vergine). Musí mať aciditu (voľnú kyslosť) maximálne 0,8 percenta. Špičkové oleje sa lisujú bez kôstok a sú označované ako (Denocciolato).
Panenský olej (Virgin, Vergine) - s aciditou nie vyššou ako 2 percentá.
Obyčajný panenský olej má volnú kyslosť do 3.3 percenta.
Preraďovanie
Preraďovanie alebo preradenie môže byť:
Philadelphia City Hall
náhľad|Philadelphská radnica (2006)
Philadelphia City Hall (doslovne Philadelphská radnica) je sídlo vlády mesta Philadelphia v štáte Pensylvánia. S výškou veže, vrátane sochy, 167 metrov je druhou najvyššou murovanou stavbou na svete (prvou je Mole Antonelliana). Váha budovy je prenášaná žulovými a tehlovými stenami s hrúbkou až 6,7 metra. Na exteriér sa použili materiály ako vápenec, žula a mramor.
Výstavba prebiehala v rokoch 1871 - 1901. Od 1901 do 1908 bola najvyššou budovou na svete (okrem Washington Monument a Eiffelovej veže). Do roku 1932 bola najvyššou v Pensylvánii, keď jej výšku prekonala stavba Gulf Tower. Do výstavby One Liberty Place (1984–1987) bola najvyššou budovou v meste. Od roku 1976 je kultúrnou pamiatkou USA.
Autorom budovy bol John McArthur mladší, ktorý ju navrhol v štýle Second Empire. Na vrchole veže je umiestnená socha Williama Penna.
Stříbrný vrch (prírodná pamiatka, okres Znojmo)
Stříbrný vrch je prírodná pamiatka ev. č. 2069 neďaleko obce Hostěradice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 236-262 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je zvyšok teplomilnej vegetácie na vápencovom odkryve a výskyt radu ohrozených druhov rastlín.
Štrochy
Štrochy je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Blatnica, približne východne od Turčianskych Teplíc.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a na katastrálnom území obce Blatnica. Najbližšími sídlami sú východne ležiace Liptovské Revúce, juhovýchodne ležiace Motyčky a Staré Hory, severozápadným smerom sa nachádzajú Necpaly a Blatnica. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis
Štrochy leží v krátkej rázsoche, ktorá vybieha z masívu Ostredka západným smerom. Severné svahy hrebeňa klesajú do Vrátnej doliny, juhozápadné vymedzuje Dedošová dolina a južné dolina Dolné Veterné. Severným smerom susedí Biela skala a Láclavovská, východne leží Suchý vrch  a Ostredok , južne Krížna  a Kráľova skala  a západne Skalná  a Lubená. Masív patrí do povodia rieky Váh, resp. jeho čiastkového povodia rieky Turiec, kde vodu odvádzajú prítoky Gaderského potoka. Na vrchol nevedie značený chodník, no blízkym sedlom vedie chodník na Ostredok. V západnej časti masívu je priepasť.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý, miestami riedky les, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít bez vyššej vegetácie je možné pozorovať okolité veľkofatranské vrcholy, pri priaznivých podmienkach tiež Malú Fatru, Strážovské vrchy a Veľký Choč.