Christian_Hohenlohe
Životopis
náhľad|Hohenloheho poľovnícky zámoček v Tatranskej Javorine postavený v roku 1895. Zámoček je dodnes na pôvodnom mieste. Absolvent rytierskej školy v Legnici (vtedy Liegnitz) neďaleko Vroclavu (vtedy Breslau) v Sliezsku, absolvent právnickej fakulty univerzity v Bonne, generál major pruskej armády a najlepší podnikateľ svojho rodu, odkúpil 22. decembra 1879 od Salomona de Alap panstvá Javorina a Lendak za kúpnu cenu 500 tisíc zlatých rakúskej meny s Bielovodskou a Javorovou dolinou i časť Belianskych Tatier. Salamon de Alap sa tomuto vlastníctvu dostal po vymretí línie predchádzajúcich majiteľov - barónov Horvát de Paločaj, ktorí panstvá zakúpili od od Rádu bratov svätého hrobu jeruzalemského za 11 tisíc poľských - 2025 uhorských zlatých. V roku 1895 - 1898 k tomu prikúpil od Mariássyovcov Vyšné Hágy s priľahlou Batizovskou, Štôlskou a Mengusovskou dolinou. Jeho majetok tu dosiahol 15 tis. ha prevažne lesnej pôdy, na ktorej choval poľovnú zver. V roku 1889 až 1902 sa snažil o odkúpenie a obhájenie nároku na Dolinu Rybieho potoka s Rybím plesom, dnes Morským okom, avšak neuspel. Okrem iných mal majetky i v Nemecku (Hohenlohe Werke A.G.), v Sliezsku v baniach a hutách okolo 10 000 pracovníkov, v Uhorsku vinice v Bodrogkeresztre, lesy a polia v Somogyszobe, vinice v Zemplíne, lesy v Malých Karpatoch, polia a liehovar v Krížovej Vsi a odkúpené majetky Salomonovské. Hlavný sídlom správy jeho rozsiahleho majetku sa stala Tatranská Javorina. V Javorine zriadil pekáreň, v ktorej sa piekol "chlieb" pre zver z rôznych dovážaných komponentov. náhľad|Javorina na začiatku 20.storočia Podľa dochovanej kroniky z rokov 1880 1902 v čase prevzatia majetku od bývalých vlastníkov bolo v chotároch  "niekoľko  medveďov, asi 200 kamzíkov, tri kusy jelenej zveri, niekoľko hlucháňov a asi 150 kusov srnčej zveri". V záznamoch, ktoré sa zachovali sa uvádza, že dovážal predovšetkým jeleniu zver, kozorožce a zubry. Kamzíky nedovážal. Jelenia zver po dovozoch z rôznych častí sveta bola mimoriadne chránená. Zriadil tu oboru s chovom cudzokrajnej zveri. Po desiatich rokoch chovu a hájenia zveri začal poľovať. Prvého trofejového jeleňa neulovilo knieža, ale jeho správca Eduard Kegel. V roku 1912 bolo  v jeho zvernici v chotároch Lendaku, Javoriny, Vyšných Hágov a Štrbského Plesa  1200 kusov jelenej zveri, 1500 kusov kamzíkov, 24 zubrov, 30 medveďov. Povesti o bezbrehom strieľaní zveri a najmä kamzíkov sú nepravdivé. Išlo predovšetkým o prestarnuté jedince. Dovoz jednotlivých druhov zveri zo zahraničia síce poznačil genetiku vtedajšej zdecimovanej populácie, ale prirodzená i riadená selekcia napríklad jelenej zveri až na malé výnimky vylúčila z prírody pôvodne privezené druhy. V Tatranskej Javorine  20.júla 1885 dostaval a otvoril svoj javorinský, poľovnícky zámoček. náhľad|Christian Kraft Hohenlohe a Otýlia Lubraniec - Dambska Na svojom území najprv v roku 1887 celkom zakázal vstup turistom a neskôr, po spore s Uhorským karpatským spolkom, do ktorého sa angažovala aj uhorská vláda, stanovil turistické trasy a termíny návštevnosti. Vylúčil však možnosť budovať chaty. Zato na okrajoch jeho revírov vyrástla turistická útulňa Pod Spádami a 30-lôžkový hotelík na Nižných Hágoch. V roku 1898 dal postaviť chatu pri Popradskom plese a poľovnícky kaštieľ vo Vyšných Hágoch. Knieža bol tiež podporovateľom Uhorského karpatského spolku a v roku 1902 sa stal jeho čestným členom.