cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vianoce
Etymológia slova
České slovo vánoce (starým pravopisom wánoce, staročesky vánocě) je doložené od zač. 14. stor. (napr. v Pasionáli, u Klareta, v Bohemáři A, u Pulkavu a inde). Obyčajne sa ako pôvod tohto českého slova i pôvod slovenského slova Vianoce (v Bernolákovom slovníku je uvedený západoslovenský tvar wánoce) uvádza niektorý historický tvar dnešného nemeckého slova Weihnachten (význam: Vianoce), a to doslovným preložením druhej polovice slova (dnešné slovo Nacht znamená noc, dnešný plurál znie Nächte) a prevzatím a len prispôsobením prvej polovice (t.j. historický tvar dnešného výrazu weih mal byť prispôsobený na české či slovenské vá-, via-). Mareš (1959) sa nazdával, že ide o výpožičku z staronemeckého winnahten z čias ešte pred 9. storočím (teda pred Cyrilom a Metodom a pred oddelením sa češtiny od slovanských jazykov), a tento názor prevzal do svojho slovníka aj Machek (1968). Tento názor ale označuje vo svojom slovníku ako problematický Rejzek, ktorý správne poukazuje na fakt, že nemecké slovo je doložené až z 12./13. storočia (pozri nižšie) a teda nie už z 8. stor., a že sú problémy s odvodením „á“ v slove vánoce z historického nemeckého tvaru (pozri nižšie). Podobne Elektronický slovník staré češtiny opakuje, že „S tradičným etymologickým výkladom predpokladajúcim predčeský kalk zo sthn. winnahten (...) nesúhlasí súčasná etymológia (...)“.
Po nemecky sa Vianoce dnes povedia Weihnachten [vyslov: vajnacht(e)n] alebo alternatívne Weihnacht [vajnacht], pričom prvý tvar je pomnožné (či plurálové) podstatné meno a druhý je jednotné číslo. Prvýkrát je takýto výraz v nemčine doložený až na konci 12. storočia, a to v podobe dvoch samostatných slov - okolo roku 1170 ako wîhe naht (vyslov: [ví(h)e nacht]; význam: wîhe = svätá, naht = noc) a okolo 1190 v datíve ze wîhen naht (vyslov: [ce ví(h)en nacht]; význam: „k svätej noci“, čiže: na Vianoce). Veľmi častý bol v stredoveku tvar v datíve množného čísla ze den wîhen nahten (význam: „k svätým nociam“, čiže: na Vianoce), z ktorého pochádza dnešné zakončenia slova Weihnachten na -nachten (namiesto „očakávaného“ tvaru -nächte); množné číslo malo zrejme vyjadrovať, že sa oslavuje viacero dní, ale môže mať aj inú príčinu. Od 13. storočia sa vyskytujú aj tvary písané dovedna (t.j. ako jedno slovo), napr.: wîna(c)ht(en), wîhe(n)na(c)ht(en), wîena(c)ht. Zhruba od 14. storočia sú doložené aj varianty dnešných tvarov, čiže obsahujúce na začiatku [vaj-] namiesto [ví-], napr. ako weynacht[heilig] v Breslauer Urkundenbuch, weinacht[kaese] v Endres Tuchers Baumeisterbuch der Stadt Nürnberg či priamo ako weynachten napr. u Luthera. Všetky stredoveké aj novoveké tvary boli najprv vo veľkej väčšine prípadov v pomnožnej podobe (dnešné Weihnachten), až od 18. storočia sa používa častejšie aj tvar v jednotnom čísle (dnešné Weihnacht).
Clermont (Ariège)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 91 obyvateľov (2009).
Vianoce
Etymológia slova
Pokiaľ ide o vyššie uvedené stredoveké stredohornonemecké prídavné meno wî(c)h (vyslov: [vích]; ženský rod wîhe; význam: svätý), toto slovo pochádza zo starohornonemeckého wîh, podobne bolo v gótčine weihs. Pôvod je germánske *weiha (význam: svätý). Príbuzné tvary sú napr. staronordické vé (chrám), staroanglické wēoh či wīg (boží obraz) a latinské victima (obetné zviera). Z slova wî(c)h sa vyvinulo okrem iného dnešné nemecké sloveso weihen (vyslov:[vaj(h)en]; význam: (vy)svätiť); vo význame „svätý“ pôvodné wî(c)h prežíva už len v niektorých zloženinách na Weih-, inak sa „svätý“ v dnešnej nemčine už povie heilig.
Millières (Manche)
Millières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kliment Ochridský
Kliment Ochridský (iné mená: (svätý) Kliment Sloviensky, (svätý) Kliment Bulharský , (svätý) Kliment Velický , svätý Kliment; * pred 836 – † 27. júl 916) bol kresťanský biskup, spisovateľ, pedagóg, vzdelanec a žiak sv. Cyrila a Metoda, jeden zo svätých sedmopočetníkov. Na jeho počesť je pomenovaná planétka 3903 Kliment Ohridski.
Životopis
Slovenský slavista prof. Ján Stanislav a viacerí bulharskí historici tvrdia, že pochádzal z Veľkej Moravy. Podľa iných pochádzal z Bulharska a na Veľkú Moravu prišiel spolu s Cyrilom a Metodom.
V roku 868 bol spolu s Metodom, Gorazdom a Naumom vysvätený v Ríme za kňaza. Po Metodovej smrti sa stal druhým mužom byzantsko-slovanskej misie čo do postavenia (po sv. Gorazdovi). Vyhnaný z Veľkej Moravy po roku 885 sa spolu s ostatnými žiakmi sv. vierozvestov uchýlil do Bulharska, kde v Ochride (v dnešnom západnom Severné Macedónsku) založil stredisko slovanskej bohoslužby a školu. V roku 893 knieža Simeon zriadil velické biskupstvo, za prvého biskupa bol vysvätený a ustanovený sv. Kliment. So svätým Naumom Ochridským spolupracoval od mlada až do Naumovej smrti, podľa prameňov tvorili dobre zohratú dvojicu. Spolupracoval aj Konštantínom Preslavským a preslavským strediskom vzdelanosti. Zomrel v júli roku 916, pochovaný bol 27. júla 916 v Ochride v monastieri svätého Pantelejmona, ktorý dal sám postaviť. V Bulharsku je uctievaný ako národný svätec.
Tvorba
Písal bohoslužobné texty (hymnografické diela), životopisné diela a oslavné diela na počesť svojich učiteľov Cyrila a Metoda, ale aj iných cirkevných osobností. Písal tiež homílie a poučné slová, ktoré sám tvoril alebo čiastočne prekladal z gréčtiny. Bol najplodnejším spisovateľom zo skupiny svätých sedmopočetníkov (čo sa týka zachovaných diel).
The Long Walk
The Long Walk je druhý román Stephena Kinga publikovaný pod pseudonymom Richard Bachman, vydaný v roku 1979 v mäkkej väzbe. V roku 1985 vyšiel v mäkkej a v tvrdej väzbe ako súčasť antológie The Bachman Books. Román zatiaľ nebol preložený do slovenčiny, v českom preklade vyšiel pod názvom Dlouhý pochod.
Dej románu je situovaný do totalitných a dystopických Spojených štátov, kde sa vybraná skupina chlapcov každoročne zúčastňuje zničujúcej chodeckej súťaže. V roku 2000 Americká knižničná asociácia zaradila Dlhý pochod na zoznam, ako jednu zo 100 najlepších kníh pre mládež vydaných medzi rokmi 1966 a 2000. Stephen King v doslove knihy Full Dark, No Star napísal, že The Long Walk je prvá kniha, ktorú kedy napísal. Mal vtedy osemnásť rokov a román napísal v internátnej izbe. Jeho prvý publikovaný román Carrie vyšiel až o osem rokov neskôr, v roku 1974.
Obsah
Dlhý pochod je názov novej súťaže pre čím ďalej náročnejších a po krvi bažiacich divákov. Každoročne sa sto mladých chlapcov dobrovoľne rozhodne postaviť na štart a vydať sa spoločne na Dlhý pochod, ktorý je národným športom. Víťaz dostane právo na splnenie akýchkoľvek želaní. Pochod sledujú diváci, ktorí na súťažiacich uzatvárajú stávky. Súťaž má jednoduché pravidlá: nikto sa nesmie odchýliť z vytýčenej trasy a nikto sa nesmie zastaviť ani spomaliť rýchlosť pod určitú hranicu na viac ako 30 sekúnd (štyri míle za hodinu), inak dostane slovné napomenutie: tri napomenutia znamenajú predzvesť konca v súťaži, pretože namiesto štvrtého varovania nasleduje streľba. Napomenutie sa vymaže, ak súťažiaci ďalšiu hodinu kráča predpísanou rýchlosťou. Rýchlosť monitorujú vojaci pomocou elektronického vybavenia, jazdiaci pozdĺž súťažiacich. Nezáleží na tom, kto z chodcov je najrýchlejší alebo dôjde najďalej. Dlhý pochod prežije len jeden z nich.
Zetor 25
Zetor 25 (skrátený názov Z-25) bol traktor vyrábaný spoločnosťou Zetor.
Produkcia tohto typu traktora sa začala v roku 1946, pričom veľmi rýchlo si získal dominantné postavenie na Československom trhu. V roku 1947 už bol exportovaný do Dánska, Holandska, Nemecka aj Škandinávie. Do konca roka 1947 vyprodukovali 3406 kusov, čo bolo 60% traktorov vo vtedajšom Československu. Traktory Z 25 A (orebný) a K (kultivačný) boli vybavené výkonnejším dvojvalcovým motorom. Prevodovka Z 25 mala 6 (alebo 5) rýchlostí vpred a 2 vzad.
Z 25 mal vo výbave vývodový hriadeľ a na prianie remenicu pre pohon poľnohospodárskych strojov. Náradie v zadnom trojbodovom závese bolo ovládané hydraulickým systémom traktora. V roku 1961 bol tento typ nahradený modelmi zo série UR1 Zetor 2011/2023.
1700 Zvezdara
1700 Zvezdara je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil P. Djurkovic 26. augusta 1940.
Zoznam chránených území v okrese Cheb
Toto je zoznam chránených území v okrese Cheb aktuálny k decembru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Cheb.
Powiat lubelski
Powiat lubelski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Žije tu 141837 obyvateľov (30.6.2007).
Zobrazenie (matematika)
Zobrazenie (iné názvy: jednoznačné zobrazenie, funkcia (v širšom zmysle), totálna funkcia (v širšom zmysle), priradenie) je predpis (presnejšie binárna relácia), ktorý priraďuje každému prvku jednej množiny (A) práve jeden prvok druhej množiny (B).
Terminológia
Pojem viacznačné zobrazenie/viacznačná funkcia nie je (napriek svojmu názvu) nikdy zobrazenie/funkcia podľa vyššie uvedenej definície. Pojem parciálna funkcia takisto (napriek svojmu názvu) nie je nevyhnutne zobrazenie/funkcia podľa vyššie uvedenej definície. Pojem (len) "zobrazenie" sa však ojedinele definuje tak, že zahŕňa aj parciálne funkcie.
Pojem jednoznačné zobrazenie je "opačný" pojem k pojmu viacznačné zobrazenie. Pojem totálna funkcia je "opačný" pojem k pojmu parciálna funkcia.
Z historických dôvodov sa hovorí v niektorých prípadoch zobrazeniam (hlavne, ak je definičný obor karteziánska mocina) operácie (napr. hovoríme o operácii sčítania či násobenia).
Výraz funkcia (totálna funkcia) v užšom zmysle je taká funkcia v širšom zmysle, u ktorej je B množinou čísiel (podľa iných zdrojov musí byť navyše A množina čísiel či skupín (usporiadaných n-tíc) čísiel).
Definícia pomocou množín
Zobrazenie (funkcia) \varphi z množiny A do množiny B je ľubovoľná podmnožina karteziánskeho súčinu A\times B, ktorá spĺňa nasledovné vlastnosti:
Prvá vlastnosť hovorí, že každému prvku množiny A musí zobrazenie \varphi priradiť aspoň jeden prvok množiny B, kým druhá hovorí, že ho môže priradiť najviac jeden. Inými slovami, zobrazenie priradí každému prvku množiny A práve jeden prvok množiny B.
Súvisiace pojmy
Obor hodnôt zobrazenia \varphi je množina všetkých takých prvkov množiny B na ktoré sa v zobrazení \varphi zobrazuje nejaký prvok množiny A.
Zápis
Fakt, že, často označujeme buď tzv. prefixovým zápisom: alebo postfixovým zápisom: a\varphi=b. Druhá forma sa používa hlavne v algebre.
V prípade, že zobrazenie nazývame operácia (pozri vyššie), nazývame symboly označujúce operáciu operátory. Pri binárnych operáciach používame najčastejšie na zápis poznatku tzv. infixový zápis:.
Liga za vylúčenie Ázijcov
Liga za vylúčenie Ázijcov (angl. Asiatic Exclusion League, AEL) bola rasistická organizácia, ktorá vznikla na začiatku 20. storočia v Spojených štátoch a v Kanade a ktorej cieľom bolo zabrániť emigrácii do USA a Kanady ľuďom z východnej Ázie.
Spojené štáty
Liga za vylúčenie Ázijcov bola založená 67 odborovými zväzmi 14. mája 1905 v San Franciscu. Na jej prvom zasadnutí sa zúčastnili vodcovia odborov (a európsky prisťahovalci) Patrick Henry McCarthy z odborového zväzu stavebných remeselníkov a Andrew Furuseth a Walter McCarthy z odborového zväzu námorníkov. Za cieľ si stanovili rozširovať antiázijskú propagandu a získať vplyv na právne predpisy obmedzujúce prisťahovalectvo z Ázie. Špecificky sa zamerali na Japoncov, Číňanov a Kórejčanov. Liga bola takmer okamžite úspešná v nátlaku na radu pre vzdelávanie mesta San Francisco s cieľom segregovať ázijské školopovinné deti od ostatných detí. V roku 1908 bola Liga za vylúčenie ázijcov pridružená v 231 organizáciách, z nich bolo 195 odborových organizácií.
Kalifornský generálny prokurátor Ulysses S. Webb vyvinul veľké úsilie na presadzovanie právnych predpisov voči ázijským vlastníkom nehnuteľností.
Kanada
Pod záštitou obchodnej rady vznikla vo Vancouveri v Britskej Kolumbii 12. augusta 1907 sesterská organizácia s rovnakým menom. Jej deklarovaným cieľom bolo "držať prisťahovalcov z Orientu mimo Britskej Kolumbie." 7. septembra toho istého roku vypukli vo Vancouveri nepokoje, keď členovia Ligy po počúvaní zapálených rasistických prejavov vo vancouverskej radnici zaútočili na miestnu čínsku štvrť - Chinatown. Niekoľkotisícový dav kričal rasistické heslá, ničil obchody a spôsobil škody za niekoľko tisíc dolárov. Rozzúrený dav sa následne vydal do japonskej štvrte - Japantownu, ktorého obyvatelia boli pred jeho vyčíňaním varovaní a vyzbrojili sa palicami a fľašami, ktorými sa bránili. Počet členov tejto rasistickej organizácie sa bezprostredne po nepokojoch zväčšil, no hneď na nasledujúci rok sa začal zmenšovať.
Činnosť AEL sa znovu obnovila na začiatku 20. rokov, keď mala v celej provincii približne 40 000 členov. V tomto období bol v roku 1923 schválený zákon o prisťahovalectve z Číny, tzv. Chinese Immigration Act, ktorým sa prakticky ukončila čínska emigrácia do Kanady.
Ďalším významným (aj keď nepriamym) dôsledkom činnosti AEL bolo, že vancouverské nepokoje z roku 1907 viedli ku vzniku prvých protidrogových zákonov v Kanade. Minister práce a budúci premiér William Lyon Mackenzie King bol vyslaný, aby vyšetril nepokoje a nároky na náhradu škody zo strany obetí. Jednu žiadosť predložili výrobcovia ópia, čo vyvolalo vyšetrovanie miestnej drogovej scény Kingom. Podľa neho bolo zvlášť alarmujúce, že užívanie ópia sa šírilo medzi mladými bielymi ženami. Na základe týchto odhalení bol neskôr schválený federálny zákon zakazujúci výrobu, predaj a dovoz ópia, morfia, heroínu, kokaínu a kanabisu na iné ako medicínske účely.
Zhrnutie
Obidve tieto rasistické organizácie boli produktom celkovej atmosféry rasizmu bieleho obyvateľstva voči ázijcom, ktorý pretrvával v Spojených štátoch a Kanade od počiatku 19. storočia a ktorý kulminoval zavedením tzv. dane z hlavy (Head Tax) v Kanade a internáciou američanov a kanaďanov japonského pôvodu počas druhej svetovej vojny.
Oleg Grigorievič Makarov
Oleg Grigorievič Makarov (* 6. január 1933, Udomľa – † 28. máj 2003, Moskva) bol sovietsky kozmonaut. V roku 1973 sa zúčastnil letu na kozmickej lodi Sojuz 12 a v roku 1975 aj nevydareného štartu Sojuz 18a. V roku 1978 absolvoval let v Sojuze 27 na stanicu Saľut 6 (utvorenie orbitálneho komplexu so Sojuzom 26 a Saľutom 6) a v roku 1980 letel na Sojuze T-3 opäť na stanicu Saľut 6.
Mladosť a výcvik
Otec bol dôstojník a rodina, teda Olegova matka, on sám i sestra cestovali podľa miest jeho zaradenia. Žili v Povolží, potom vo Fergane, Kalininská oblasť, v NDR. Musel meniť aj základné školy a potom s otcovým súhlasom odišiel sám študovať do Moskvy. Absolvoval Baumannovu vysokú technickú školu (1951-1957) a stal sa konštruktérom komponentov kozmických lodí vo Výskumnej konštrukčnej kancelárii č.1 (OKB-1) vedenej Koroľovom. Do tímu kozmonautov OKB-1 bol zaradený v roku 1966. Spočiatku do piatej skupiny civilných špecialistov, neskôr bol členom skupiny pre plánované lety na Mesiac. Keď tento program predčasne skončil, pokračoval v príprave pre lety na Sojuze.
Lety do vesmíru
thumb|left|170px|Makarov na sovietskej známke (vpravo)
Prvýkrát vzlietol vo funkcii palubného inžiniera z Bajkonuru v kozmickej lodi Sojuz 12 v septembri 1973, spolu s ním letel Lazarev. Preverovali nové systémy lode a na Zem sa vrátili po dvoch dňoch. Potom bol menovaný do záložnej posádky Sojuzu 17.
Znova vzlietol s Lazarevom 5. apríla 1975 na lodi Sojuz, neskôr označenej ako Sojuz 18a, došlo však k poruche nosnej rakety, od ktorej sa loď Sojuz musela vo výške takmer 200 km núdzovo oddeliť a po 20 minútach pristála na Zemi, v odľahlej horskej oblasti neďaleko hraníc s Čínou. Hoci kozmonauti pristáli v extrémnych podmienkach a bola kvôli nim zorganizovaná veľká záchranná akcia, našťastie obaja vyviazli bez zranení. Tento neúspešný let nebol v tom čase oficiálne uznaný a jeho okolnosti boli utajované.
Druhý oficiálny let absolvoval v roku 1978 so Sojuzom 27. Letel spolu s Džanibekovom a spoločne sa pripojili na orbitálnu stanicu Saľut 6 a tu aj s posádkou pripojeného Sojuzu 26 plnili zadané úlohy. Späť sa vrátil v Sojuze 26 po 6 dňoch.
Tretíkrát vzlietol z Bajkonuru v Sojuze T-3 v roku 1980, letel spolu s Kizimom a Strekalovom opäť na orbitálnu stanicu Saľut 6. Skúšali nový typ lode a vykonali opravy na Saľute. .
Po letoch
Celkom vo vesmíre strávil počas troch letov 20 dní. Mal s manželkou jedno dieťa. V roku 1987 odišiel z tímu kozmonautov späť do firmy NPO Energija. Zomrel vo svojich 70 rokoch na infarkt myokardu.
Nemecké národné lakrosové družstvo žien
Nemecké národné lakrosové družstvo žien reprezentuje Nemecko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch žien. Funguje pod záštitou Deutscher Lacrosse Verband (DLaxV). Jeho najlepším umiestnením je 8. miesto na Majstrovstvách sveta či 4. miesto na Majstrovstvách Európy. To posledné získalo na ME 2012 v Holandsku.
Zetor 35
Zetor 35 (skrátený názov Z-35) bol traktor výkonnejšieho a ťažšieho typu vyrábaný spoločnosťou Zetor, určený pre ťažké poľnohospodárske práce. Bol schopný narábať s ťažším náradím. Typ Z-35 vychádzal z prototypu Z 30, ktorý sa sériovej výroby nedočkal. Tieto typy mali 4- stupňovú prevodovku s 2-stupňovou redukciou – mali 2 spätné rýchlosti. Traktor Z-35 mal taktiež výkonnejšie hydraulické zariadenie. Traktor Z-35 mal prevodovú skriňu postavenú podľa modelu Zetor 15 a polosi podľa Z-25K. Do roku 1960 bolo vyprodukovaných približne 21000 kusov. V roku 1958 sa začal vyrábať aj typ Z-35 Super.
Escout
Escout je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Atila Brezány
Štefan Atila Brezány - staršie Brezányi (* 11. január 1909, Kláštor pod Znievom - † 10. máj 1992, Žilina) bol slovenský básnik. Pseudonym: Brezány Andrej. A.B.Novosad. Novosad-Postup.
Mladosť
Vyrastal a svoju mladosť prežil u starých rodičov (Štefana I. Brezányho a Júlie rod. Novosadovej) v Žiline. Po skončení Ľudovej školy v Žiline študoval na Štátnej reálke Jána Palárika v Žiline, kde aj zmaturoval. Už od stredoškolských čias sa začal aktívne venovať poézii. V roku 1926 spolužiaci Štefan Atila Brezány a Ján Kostra spolu so žilinskými vysokoškolákmi založili Literárnu družinu POSTUP. Okrem iného bol tiež veľmi blízkym priateľom Rudolfa Dilonga. Rudolf Dilong sa o mnoho rokov neskôr v osobnom venovaní vyznal, že Štefan Atila zostal z „postupistov“ jeho jediným priateľom. V rokoch 1929-1930 bol poslucháčom Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity v Prahe, no štúdium v Čechách musel z finančných dôvodov prerušiť. Neskôr začal externe študovať na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Prvé tvorivé obdobie
Po skončení štúdii pôsobil ako redaktor denníka Slovenská krajina v Žiline a tiež pracoval ako zmluvný účtovník na Krajskom úrade v Bratislave 1930-1931. Počas jeho pôsobenia v Bratislave sa podieľal na založení literárneho združenia SMER spolu so začínajúcimi spisovateľmi ako Margita Figuli, František Hečko, Ján Letko a iní. Bol tiež spoluredaktorom Almanachu 3.literárnej generácie (1930), kde bolo zastúpených 30 mladých autorov z celého Slovenska. V rokoch 1931-1934 pôsobil Štefan Atila ako účtovník na Okresnom úrade v Prievidzi. Medzitým v Bratislave začiatkom roka 1932 uzavrel manželstvo so Žilinčankou Angelou Natáliou Hoos-Štrbovou a koncom roka sa im narodil prvý syn Ivan Štefan. Neskôr sa manželia presťahovali do Brezna, kde Štefan Atila pôsobil ako úradník v rokoch 1934-1939, pričom v roku 1935 sa im narodil druhý syn Dušan Jozef. Po Brezne pôsobil tiež v Banskej Bystrici (1939-1943) a do roku 1948 v Žiline, pričom v rokoch 1949-1954 bol vedúcim plánovacieho rozpočtového oddelenia na Krajskom Národnom Výbore v Žiline. V roku 1954 presunul svoje pôsobenie na milované Kysuce. Najskôr v Kysuckom Novom Meste pracoval ako vedúci finančného odboru Okresného Národného Výboru a súčasne bol poslancom obce Ochodnica. V tomto čase bol už chorý a začínal byť aj unavený.
Hemoglobín
Hemoglobín (skratka Hb) je červené krvné farbivo. Tvorí najdôležitejšiu zložku erytrocytov (červených krviniek), v ktorých zaujíma približne 35 % objemu. Ide o hemoproteín, ktorý je schopný reverzibilne viazať molekulárny kyslík za vzniku oxyhemoglobínu a oxid uhličitý za vzniku karbaminohemoglobínu. Jeho hlavnou funkciou v organizme je transport týchto molekúl krvou z pľúc do orgánov a opačne.
Štefan Atila Brezány
Druhé tvorivé obdobie
V rokoch 1960-1969 pracoval na Okresnom národnom výbore v Čadci, pričom počas tohto pôsobenia sa venoval výchove mladej generácie autorov a zapojil sa do osvetovej práce. Stal sa tiež spoluredaktorom literárnych zborníkov Svitanie slova, bol spoluzakladateľom ochotníckej divadelnej súťaže Palárikova Raková, literárnych súťaží Jašíkova Turzovka a Jilemnického dni.
Hemoglobín
Hemoglobín je zároveň jednou z najštudovanejších bielkovín v 20. storočí a jeho štúdium prinieslo niekoľko teoretických a praktických poznatkov, ktoré sú dodnes využívané všeobecne. Ide hlavne o všeobecné poznatky o bielkovinách, ktoré boli v dobe objavu štruktúry hemoglobínu veľmi obmedzené, a modely alosterickej modulácie navrhnuté na základe väzbovej krivky kyslíku na hemoglobín, ktoré sú dnes využívané v enzýmovej kinetike.
Štefan Atila Brezány
Druhé tvorivé obdobie
Kysucký kraj naňho pôsobil veľmi inšpiratívne najmä svojimi prírodnými krásami a po takmer 30-tich rokoch odmlky, zapríčinenej socialistickým režimom, začal publikovať verše. Dôkazom toho ako si zamiloval Kysuce je aj fakt, že im venoval veľkú časť básní a publicistickej činnosti. Tu vznikla aj bibliofília s názvom Moje Kysuce a Stanice slova (1969) a tiež prvý slovník kysuckých osobností Dejatelia Kysúc v kultúre, umení a vede (1971), ktorý bol kladne prijatý 26 recenziami v slovenských periodikách a ktorý je významným historiografickým prameňom i v súčasnosti. Rukopis prešiel tvrdou cenzúrou a viaceré osobnosti z neho boli vyškrtnuté, lebo kádrovo nevyhovovali vtedajšiemu socialistickému režimu. Našťastie sa rukopis zachoval a ako časť autorovej pozostalosti ho Angela Natália, manželka Štefana Atilu, venovala aj s viacerými rukopismi a osobnými materiálmi, fotografiami a korešpondenciou Kysuckej knižnici v Čadci.
Hemoglobín
Štruktúra
Štruktúra hemoglobínu bola zistená metódou röntgenovej kryštalografie v roku 1959 Maxom Perutzom (Nobelova cena v roku 1962), čím sa hemoglobín stal jednou z prvých bielkovín so známou trojrozmernou štruktúrou. Hemoglobín je globulárny hemoproteín, ktorého bielkovinová časť tvorí 96 % hmotnosti a jeho prostetickou skupinou je hem b. Na každú podjednotku hemoglobínu pripadá jeden hem b umiestnený približne v strede podjednotky. Bielkovinová časť je tvorená tetramérom - dvoma kratšími α podjednotkami (globínmi) (α1 a α2, 141 aminokyselín) a dvoma dlhšími β podjednotkami (β1 a β2, 146 aminokyselín). Pri aproximácii molekuly na guľový tvar má priemer 5,5 nm, v skutočnosti sa však hemoglobín podobá na štvorsten s jednotlivými podjednotkami umiestnenými v jeho vrcholoch.
Štefan Atila Brezány
Druhé tvorivé obdobie
Po odchode z Kysúc (1969) sa vrátil do Žiliny, kde ešte bol literárne činný a vyšli mu ďalšie básnické zbierky. Skladba Maják (1972), výber z poézie Otvorené hate (1973) a Čistá obloha (1974). Rodná obec Kláštor pod Znievom v roku 1974 poctila básnika čestným občianstvom a vydala básnickú zbierku Rodisko. V roku 1975 vyšla publikácia Žilina dejiny a prítomnosť, kde prispel štúdiou Literárny odkaz Žiliny a staťou o periodickej tlači ''Periodická tlač v Žiline od konca 19. storočia dodnes''. V roku 1978 zostavil kapitolu Bytčianski dejatelia v kultúre a umení, ktorá vyšla v zborníku Bytča 1378-1978.
Na sklonku života
K jeho 75. narodeninám vydavateľstvo Slovenský spisovateľ vydalo výber z jeho básnickej tvorby z rokov 1932-1979 s názvom Biele cesty. Začiatkom roku 1989 bibliofilsky vydal preklady výberu svojich básní, preložených do češtiny, pod názvom Volání domova. Ako posledná vyšla vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ básnická zbierka Jesenné slnko, kde sa Štefan Atila, ako autor, už prezentuje ako moderný básnik i keď nestráca kontakt so svojou predchádzajúcou tvorbou.
Hemoglobín
Štruktúra
Každá podjednotka hemoglobínu má prevážne α-helikálnu štruktúru, ktorú dopĺňajú krátke ohyby a slučky. Jednotlivé hélixy sa označujú abecedne od N-konca (A - H), slučky a ohyby medzi nimi sú označované dvoma písmenami, ktoré odpovedajú susedným hélixom (AB-GH). Najdôležitejšou aminokyselinou je tzv. proximálny histidín na pozícii F8, ktorého dusík tvorí koordinačnú väzbu s atómom železa na heme v axiálnej pozícii. Proximálny histidín tiež spôsobuje, že železo sa nenachádza presne v rovine zvyšných atómov hemu, ale je z tejto roviny vychýlené o 0,4 Å. Väzbové miesto pre kyslík sa nachádza na axiálnej pozícii hemového železa z druhej strany hemu. Schopnosť viazať kyslík alebo iné ligandy je významne modulovaná ďalším tzv. distálnym histidínom v pozícii E7.
Štefan Atila Brezány
Na sklonku života
Zomrel po ťažkej chorobe 10. mája 1992 v Žiline, kde je aj pochovaný na Starom cintoríne.
Hemoglobín
Štruktúra
V rámci evolúcie došlo na molekule hemoglobínu k mnohým mutáciám, no aminokyseliny na niektorých pozíciách sú identické na hemoglobínoch všetkých živočíchov. Ide o tzv. invariantné aminokyseliny - proximálny histidín dôležitý pre koordináciu hemu s bielkovinovou časťou, distálny histidín modulujúci afinitu hemoglobínu k substrátom, a ďalšie aminokyseliny, ktorých význam nie je zo štruktúry hemoglobínu natoľko zjavný.
Štefan Atila Brezány
Dielo
Bol zakladateľom literárnej družiny Postup, v ktorej spočiatku tvoril súčasť najvýznamnejšieho jadra a bol tiež spoluredaktor rovnomenného časopisu Postup. Tiež bol spoluzakladateľom literárneho združenia Smer. V periodikách publikoval básne sociálneho ladenia a prírodnej lyriky. Výber z jeho tvorby sa stal dokonca súčasťou učebníc modernej Slovenskej literatúry. Napriek tomu sa na 30 rokov odmlčal, pre ťažkosti so socialistickým režimom.
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu
right|thumb|Sídlo MTTJ v [[Haagu]] Medzinárodný trestný tribunál pre stíhanie osôb zodpovedných za závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva spáchané na území bývalej Juhoslávie od roku 1991, bežne označovaný len ako  Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) (po anglicky International Criminal Tribunal for Former Yugoslavia, ICTY; po francúzsky  Tribunal Pénal International pour l'ex-Yougoslavie, TPIY) bol zriadený na základe rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č.827 z roku 1993, ako reakcia na závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva na území bývalej Juhoslávie od roku 1991 a s tým súvisiace ohrozenie medzinárodného mieru a bezpečnosti. Sídlo MTTJ sa nachádza v holandskom Haagu.
Štefan Atila Brezány
Dielo
V druhom tvorivom období po 30 rokoch sa prihlásil zbierkami a bibliofíliami intímnej lyriky s autobiografickými prvkami, v ktorých sa vyznáva z blízkeho vzťahu ku kysuckému kraju a jeho ľudu.
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu
Zloženie
MTTJ sa skladá zo senátov pozostávajúcich zo 16 stálych sudcov a 13 ad litem sudcov, ktorí sú volení Valným zhromaždením OSN na obdobie 4 rokov (stáli sudcovia s možnosťou opätovného znovuzvolenia).
Pôsobnosť
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu mal právomoc trestne stíhať osoby, ktoré sa dopustili vážneho porušenia medzinárodného humanitárneho práva na území bývalej Juhoslávie od roku 1991. Týmito trestnými činmi sú:
MTTJ vykonáva jurisdikciu len nad fyzickými osobami (nie organizáciami, politickými stranami, právnickými osobami a pod.).
Jurisdikcia MTTJ vo vzťahu k národným súdom je konkurujúca. MTTJ je však národným súdom nadradený a v ktoromkoľvek štádiu konania ich môže požiadať, aby bola vec podrobená jeho právomoci.
Konanie
thumb|Serge Brammertz, prokurátor Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu
Vyšetrovanie sa začína na podnet prokurátora ex officio alebo na jeho podnet na základe informácií od jednotlivcov, vlád, medzinárodných organizácií alebo mimovládnych organizácií. V konaní sa uplatňujú základné zásady súdneho konania ako ne bis in idem, prezumpcia neviny, zásada spravodlivého a rýchleho konania, plne sa rešpektujú práva obvineného, chránia svedkovia a obete, poskytuje sa možnosť využitia advokátov ex officio. Počas konania sa obvinený nachádza vo väzbe. Najprísnejší trest, ktorý môže byť uložený obvinenému je trest odňatia slobody na doživotie. Tresty sa vykonávajú v niektorom zo štátov, ktorý s OSN podpísal dohodu o prijatí osôb odsúdených MTTJ.
Svoju činnosť MTTJ ukončil v roku 2017.
Hemoglobín
Vývinové formy
Počas vývinu predovšetkým v prenatálnom štádiu syntetizuje organizmus rôzne druhy podjednotiek hemoglobínu. Tieto podjednotky sú označované gréckymi písmenami, prvé písmeno označuje podjednotku, ktorá nahradzuje bežnú α podjednotku, a druhé písmeno označuje podjednotku, ktorá nahradzuje bežnú β podjednotku. Dolné indexy za podjednotkami označujú počet týchto podjednotiek (2). Jednotlivé kombinácie podjednotiek, čiže jednotlivé hemoglobíny, sú nazývané podľa miest, v ktorých boli objavené. Chronologicky v rámci vývinu ide o: Hemoglobín A (skratka HbA) je odvodený od latinského adultus, čiže dospelý, Hemoglobín Portland 2 sa tiež označuje ako hemoglobín F (HbF), odvodené z latinského fetus, čiže plod. Prenatálne formy hemoglobínu sa vyznačujú vyššou afinitou ku kyslíku, čím je umožnený jeho ľahší prechod cez placentárnu bariéru z matky na plod. Hemoglobín A2 je syntetizovaný v dospelosti a v krvi človeka tvorí 1-2 %.
Genetika
Gény pre podjednotky hemoglobínu sú u človeka komplexne usporiadané. Gény pre α a ζ podjednotky sú na chromozóme 16, ostatné podjednotky na chromozóme 11. Každý 16. chomozóm nesie dva gény pre α-podjednotku. Ako je typické pre eukaryotickú DNA, sú usporiadané za sebou, v tzv. klastroch. V DNA eukaryotických organizmov sa nachádzajú tiež pseudogény pre hemoglobíny, čo sú sekvencie DNA podobné funkčným génom pre podjednotky hemoglobínu, ktoré však nie sú prepisované na mRNA. Z génovej štruktúry hemoglobínu je zjavné, že jednotlivé kópie vznikli duplikáciou. Všetky gény pre podjednotky hemoglobínu a podobných bielkovín majú rovnaké usporiadanie exónov a intrónov.
Väzba kyslíka
Jedna molekula hemoglobínu je schopná viazať štyri biatomárne molekuly kyslíku. Kyslík tvorí koordinačnú väzbu na axiálnej pozícii hemového železa, z druhej strany proximálneho histidínu. Sila väzby kyslíku spôsobuje, že hemové železo sa vráti do roviny porfyrínového kruhu. Väzba kyslíka je významne ovplyvnená distálnym histidínom, vďaka ktorému je vzdialenejší atóm kyslíku odchýlený od osi kolmej na porfyrín. Vďaka tomuto efektu je väzba kyslíka mierne oslabená a nedochádza tak ku oxidácii železa do oxidačného stavu III. Distálny histidín tiež výrazne znižuje relatívnu afinitu jedovatého oxidu uhoľnatého.
Afinita kyslíku k molekule hemoglobínu je významne regulovaná ako koordináciou podjednotiek hemoglobínu, tak aj väzbou iných molekúl na odlišné väzbové miesta hemoglobínu. Afinitu tiež ovplyvňuje pH.
Koordinácia
Štúdium koordinácie podjednotiek hemoglobínu pri väzbe kyslíku viedlo k dvom modelom (sekvenčný a symetrický model), ktoré sa uplatňujú všeobecne pre podobné prípady koordinácie. Základom oboch modelov je fakt, že hemoglobín môže existovať v dvoch stavoch. Hemoglobín v nízkoafinitnom stave (T stav, z angl. tensed, napätý) má nízku afinitu ku kyslíku a žiadny kyslík ani naviazaný nemá. Naopak, vo vysokoafinitnom stave (R stav, z angl. relaxed, voľný) má hemoglobín vysokú afinitu ku kyslíku a je tiež naviazaný na danej podjednotke. Podľa sekvenčného modelu môže byť každá podjednotka nezávisle od seba buď v T alebo R stave, pričom každá podjednotka v R stave "núti" ostatné podjednotky, aby sa tiež dostali do R stavu. Podľa symetrického modelu sú vždy všetky jednotky buď v T stave, alebo sú všetky jednotky v R stave. Zatiaľ čo sekvenčný model sa viac podobá reálnym procesom potvrdeným na základe trojdimenzionálnych štruktúr jednodlivých stavov hemoglobínu, oba modely sú matematicky porovnateľne správne pre výpočet väzbovej afinity. Z oboch modelov, ktoré sú založené na pozorovaní krivky väzbovej afinity, vyplýva, že krivka väzbovej afinity (závislosť afinity hemoglobínu ku kyslíku na jeho parciálnom tlaku) nie je hyperbola (čo je typické pre systémy bez koordinácie), ale sigmoida. Vďaka tomu má hemoglobín potrebné vlastnosti pre rýchle naviazanie kyslíka pri jeho vysokom parciálnom tlaku (napr. v pľúcach) a rýchle odovzdanie kyslíka pri jeho nízkom parciálnom tlaku (napr. v svaloch, kde je vychytávaný myoglobínom).
Zo štruktúrneho hľadiska je efekt koordinácie spôsobený zmenou konformácie podjednotky, na ktorú sa viaže kyslík. Kyslík po naviazaní do axiálnej pozície hemového železa spôsobí, že sa toto železo dostane z pozície pod rovinou porfyrínového kruhu do jeho roviny a tým prostredníctvom proximálneho histidínu posúva pozíciu celého α-hélixu F. Táto konformačná zmena spôsobuje ďalšie konformačné zmeny v ostatných podjednotách hemoglobínu, ktoré tak získavajú vyššiu afinitu ku kyslíku.
2,3-bisfosfoglycerát
2,3-bisfosfoglycerát je intermediátom glykolýzy a v krvi sa teda vo zvýšenej koncentrácii objavuje pri zvýšenej spotrebe energie a vo zvýšenej miere sa vyplavuje v oblastiach so zníženým tlakom vzduchu (vo vyšších nadmorských výškach). Viaže sa do dutiny medzi α a β podjednotami hemoglobínu, čím zvýrazňuje kooperativitu medzi týmito podjednotkami. Zvýraznenie kooperativity zabezpečuje, že sa na hemoglobín naviaže dostatočné množstvo kyslíka aj pri jeho nižšom parciálnom tlaku.
Prenatálne formy hemoglobínu
Prenatálne formy hemoglobínu majú oslabenú kooperativitu a preto majú pri nižšom parciálnom tlaku kyslíku k nemu vyššiu afinitu. Tento fakt je dôležitý pre dostatočné okysličenie plodu, ktorý tak vychytáva kyslík z krvi matky.
Formy hemoglobínu v rámci evolúcie
Všetky stavovce majú hemoglobín. Minimálne proteín podobný hemoglobínu majú aj všetky bezstavovce a niektoré huby a rastliny. Obdoba hemoglobínu, leghemoglobín, slúži v rastlinách žijúcich v symbióze s nitrifikačnými na vychytávanie kyslíku, ktorý inhibuje nitrifikačné enzýmy. Z hľadiska kvartérnej štruktúry sú najjednoduchšie hemoglobíny tvorené jedným polypeptidovým reťazcom s relatívnou molekulovou hmotnosťou okolo 16 kDa. Takýto polypeptidový reťazec tvorí jednu jednodoménovú podjednotku s jedným hemom a je súčasťou napríklad lariev pakomára pernatého, ktoré preto majú červenú farbu. Takéto hemoglobíny v agregovanej podobe sa vyskytujú u červov. Zložitejšie hemoglobíny (typické pre drobné kôrovce majú 5 - 8 polypeptidových reťazcov a relatívnu molekulovú hmotnosť až do 800 kDa a obsahujú dva hemy. Pre dážďovky a mäkkýše sú typické mnohodoménové a mnohopodjednotkové hemoglobíny s vysokým počtom hemov (8 - 20).
Lokalizácia v organizme
Väčšina hemoglobínu v ľudskom tele sa syntetizuje v erytrocytoch, kde plní svoju základnú funkciu prenosu kyslíku a v ktorých zaujíma až 30 % z celkového objemu. Nachádza sa však aj v iných bunkách, konkrétne v alveoárnych bunkách pľúc, makrofágoch a menangiálnych bunkách, v ktorých plní funkciu antioxidantu a regulátoru metabolizmu železa. Funkcia rastlinných hemoglobínov nie je doposiaľ úplne objasnená, z hľadiska funkcie ich však môžeme rozdeliť na symbiotické hemoglobíny (napr. leghemoglobín, ktoré sú dôležité z hľadiska udržiavania symbiotického vzťahu medzi rastlinou a symbiontom, a nesymbiotické hemoglobíny, ktoré môžu slúžiť ako senzory koncentrácie kyslíku, môžu ovplyvňovať intracelulárny metabolizmus, viazať iné molekuly (oxid uhličitý, oxid dusnatý alebo byť súčasťou jednoduchého reťazca proteínov transportujúcich elektróny.
Mutácie
Mutácie génov pre podjednotky sú príčinou mnohých chorôb. Z hľadiska rozsahu mutácie sa ochorenia súvisiace s hemoglobínom delia na talasémie, pri ktorých jedincovi na jednom chromozóme chýba gén pre určitú podjednotku hemoglobínu a na ochorenia spôsobené tvorbou defektného hemoglobínu. Talasémie sa podľa chýbajúcej podjednotky rozdeľujú na α-talasémia a β-talasémie. Keďže gény pre α-podjednotku hemoglobínu obsahuje každá bunka štyri, ide o menej závažnú formu ochorenia. Delécia všetkých buď α- alebo β- podjednotiek hemoglobínu je letálna, napriek tomu plod prežíva často až do pôrodu, keďže využíva iné podjednotky. Mutácie v hemoglobíne sú veľmi časté a keďže väčšinou ide o jednobodovú mutáciu v zameniteľných aminokyselinách, nemajú väčšinou ani žiadne následky. Najznámejšia mutácia je zámena glutamátu za valín v pozícii B6, ktorej nositelia trpia mesiačikovitou anémiou. Tá sa prejavuje agregáciou hemoglobínov do útvarov v tvare mesiaca, kvôli čomu tento tvar nadobúdajú aj červené krvinky. Toto ochorenie je rozšírené predovšetkým v rovníkovej oblasti, pretože do istej miery poskytuje jej nositeľom rezistenciu proti v tejto geografickej polohe rozšírenej malárii.
Iné krvné farbivá
Hemoglobín nie je jediné krvné farbivo, ktoré je schopné prenášať kyslík. Ďalšími prenášačmi kyslíku sú hemocyanín, ktorý viaže kyslík medzi dva atómy medi a hemerytrín, červený viažuci kyslík na nehemové železo. Oba tieto proteíny sú súčasťou väčšiny bezstavovcov.
Luční hora
náhľad|Luční hora zo Snežky Luční hora je kupolovitý vrch nachádzajúci sa v Krkonošiach, zhruba 5,5 km severozápadne od obce Pec pod Sněžkou a  východne od Špindlerovho Mlyna, ktorému katastrálnymi prináleží. Ide o druhú najvyššiu horu Česka a najvyšší vrchol Českého chrbta. Vrchol hory je holý, plochý a pomerne rozľahlý. Na sever a na juhozápad spadajú z vrchu lavínové svahy. Vrch sa nachádza v I. zóne národného parku.
Geologicky je vrch tvorený svorovým sukom, tvarovaným do kopy, ktorý je pretkaný vložkami kremenca. V Česku ide o jedinečnú ukážku brázdených a polygonálnych pôd. Nachádzajú sa tu tiež kryoplanačné terasy a kamenné moria.
Okolie
Na ceste vedúcej do Modrého sedla medzi Studničnú a Lúčnu horu bola postavená kaplnka na pamiatku Václava Rennera, ktorý tu tragicky zahynul v roku 1798. V súčasnosti je ako Památník obětem hor venovaná všetkým obetiam Krkonôš a sú v nej uvedené ich mená. V polovici vzdialenosti medzi Pamätníkom a Luční boudou sa nachádza Rennerův kríž pripomínajúce smrť Jakuba Rennera v roku 1868.
Severné svahy Lúčnej hory pokrýva Bílá louka s niekoľkými rašeliniskami, na ktorej severnom okraji stojí horská chata Luční bouda, v západnej časti stávala Rennerova bouda.
Prístup
Cez vrchol nevedie značený turistický chodník, takže je oficiálne neprístupný. Značená cesta vedie po juhovýchodnom svahu z Výrovky k Památníku obětem hor a na Luční boudu. Od tejto cesty sa mierne odchyľuje zimné tyčové značenie. Na juhovýchodnom svahu je tiež umiestnená pamätná tabuľa ruských letcov. Na západe a severozápade hory prebieha Stará Bucharova cesta, po ktorej vedie červená turistická značka spájajúca Luční boudu a Špindlerův Mlýn. Tá zhruba vo svojej polovici prekračuje vyhliadku Krakonoš.
Peter Briška
Peter Briška (* 27. júl 1895, Stará Lehota – † 28. august 1939, Veľké Chlievany) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, publicista a politik. Pseudonym: Fulgur; P. Trenčan; profesor Slovák;
Jeho otec Marek Briška, jeho matka Alžbeta rod. Jamborová
Životopis
Pochádzal z početnej rodiny ako najstarší syn (jeho mladší brat bol národohospodár a vysokoškolský profesor Rudolf Briška). Teológiu študoval v Banskej Bystrici. Za kňaza bol vysvätený v roku 1918. Ako profesor náboženstva pôsobil na gymnáziu v Prievidzi, Od roku 1924 bol farárom v Lazanoch. V roku 1937 odišiel do nitrianskej diecézy a bol farárom vo Veľkých Chlievanoch pri Bánovciach nad Bebravou. Reprezentant čechoslovakistickej a a klerikálnej politiky Čs. strany lidovej, generálny tajomník jej slovenskej organizácie, 19251938 šéfredaktor je denníka Ľudová politika, 19261938 jej týždenníka Ľud. chýrnik, funkcionár Orla. Autor ideovo-politických príručiek, divadelnej hry, prekladal najmä náboženské práce. Roku 19201922 redaktor časopisu Náš kraj.
Andrej Sládkovič
Andrej Sládkovič (vlastným menom Andrej Braxatoris, pseudonymy Andrej Braxatoris-Sládkovič, Andrej Sládkovič, Ondřej Krasyslav Sládkovič; * 30. marec 1820, Krupina – † 20. apríl 1872, Radvaň nad Hronom) bol slovenský evanjelický kňaz, básnik, kritik literárnych a dramatických prác, publicista a prekladateľ. Je po ňom pomenovaná planétka (4781) Sládkovič aj gymnázium v Banskej Bystrici aj v Krupine. V Krupine je po ňom pomenované aj múzeum, ulica a park.
Jeho syn, Martin Miloš Braxatoris tiež evanjelický kňaz, bol známy básnik, redaktor a prekladateľ. Jeho vnukom bol libretista a textár Pavol Braxatoris, spoluzakladateľ slovenskej operety a známy spolutvorca operiet s Gejzom Dusíkom, ako napr. Modrá ruža, Pod cudzou vlajkou a ďalších. Ďalším potomkom bola Alexandra Braxatorisová (slovenská dramaturgička, prekladateľka, libretistka) a Zora Braxatorisová. Manžel dcéry Eleny bol Jozef Jaroslav Hodža
Životopis
V rokoch 18391840 vyučoval v dome Pavla Pišla v Banskej Štiavnici, kde spoznal Marínu Pišlovú – o ktorej napísal dielo Marína -,v roku 1838 pôsobil ako pomocný učiteľ v Ladzanoch. V roku 1841 sa spolu so Samuelom Jurkovičom pričinil o založenie „slovenského národného divadla“ v Sobotišti. V rokoch 18421843 pôsobil ako vychovávateľ v Hodruši, po návrate zo štúdií v Halle sa stal vychovávateľom v rodine Pavla Bezegha v Rybároch.
V roku 1847 bol ordinovaný na evanjelického kňaza a ešte v tom roku začal pôsobiť ako evanjelický farár v Hrochoti. S nadšením vítal revolúciu v rokoch 18481849. Veril, že ideály slobody, rovnosti a bratstva preniknú do vedomia národov a že budú určujúce v širších spoločensko-politických a kultúrnych súvislostiach. V roku 1849 bol zaistený a vyšetrovaný. Od roku 1856 až do smrti pôsobil ako farár v Radvani nad Hronom. Zúčastnil sa na memorandovom zhromaždení v Martine, kde zastával funkciu zapisovateľa, bol tiež zakladajúcim členom Matice slovenskej, členom jej literárneho odboru, ale tiež posudzovateľom literárnych a dramatických prác. Po smrti Karola Kuzmányho sa v roku 1867 stal predsedom Zpěvníkového výboru, ktorého úlohou bolo vydávanie duchovných piesní a náboženských kníh. V roku 1868 vážne ochorel na vodnatieľku, a z tohto ochorenia sa už nevyliečil. Pochovaný bol na evanjelickom cintoríne v Radvani.
Tvorba
Prvé básne prezentuje v almanachu Nitra. Vo svojej romantickej poézii spája podnety slovenského folklóru s filozofickou predstavou o ideálnej mravnosti, kráse a dokonalosti človeka. Silným inšpiračným zdrojom boli vlastné zážitky, citový život, osobné konflikty, hľadanie životnej rovnováhy v zložitej situácii v národnom a spoločenskom živote. Vyjadroval sa k rôznym životným otázkam, objavoval i „neobjavenú“ krásu v slovenskej prírode, v ľude a jeho kultúre. V jeho básňach sa objavujú národnobuditeľské a národnoobranné prvky.
Bol pod silným vplyvom Ľudovíta Štúra a patril k vedúcim osobnostiam jeho družiny. Stal sa zakladajúcim členom Matice slovenskej a zúčastnil sa tak na revitalizácii slovenského života. Udržiaval kontakty s poprednými predstaviteľmi slovanských národov. Jeho myšlienkovú orientáciu ovplyvnila aj Hegelova filozofia. Popri pastoračnej činnosti sa venoval aj náboženskej spisbe. Život, a nie filozofia mu dal podnet k napísaniu jeho najslávnejšej básnickej skladby Marína, ktorá je oslavou konkrétnej lásky k žene, ale aj k národu. Marína a lyricko-epická báseň Detvan sú považované za vrcholy jeho básnického diela.
Poézia
náhľad|Andrej Sládkovič
Žiarový motor
thumb|right|Rez žiarovým motorom: 1 - žiarová komôrka 2 - spaľovací priestor 3 - piest 4 - kľuková skriňa Žiarový motor, alebo motor so žiarovou hlavou/vložkou prípadne v staršej literatúre strednotlakový motor, nízkotlakový Hasselmannov motor nesprávne semidieselový motor, polodiesel je typ piestového spaľovacieho motora, ktorý sa v súčasnosti prakticky nepoužíva. Konštrukciou a princípom práce je veľmi podobný vznetovému motoru s nepriamym vstrekom paliva. Má obvykle kompresný pomer v rozsahu 9 až 12, ktorý nie je dostatočne vysoký na to, aby sa sám spustil zo studeného stavu. Preto obsahuje žiarovú komôrku, do ktorej ústi vstrekovač paliva, prepojenú kanálom s hlavným priestorom valca. Táto komôrka je umiestnená tak, aby mohla byť ohrievaná vonkajším zdrojom tepla. Pred spustením motora je potrebné komôrku nejaký čas zahrievať. Po spustení motora je možné tepelný zdroj odstrániť, pretože motor je udržiavaný spaľovaním zmesi na dostatočnej teplote aby mohlo dôjsť k vznieteniu paliva.
Žiarový motor je obvykle konštruovaný ako jednovalcový. Môže byť štvortaktný, alebo dvojtaktný.
V motoroch označovaných ako nízkotlakové Hasselmannove je odizolovaná žiarová vložka trvalým zdrojom tepla a spôsobuje zapaľovanie paliva, ktoré je na ňu nastrekované.
V motoroch označovaných ako semidiesely je žiarová hlava zdrojom tepla len počas behu studeného motora. Po dosiahnutí prevádzkovej teploty sa palivo zapaľuje kompresným teplom.
História
Žiarový motor bol skonštruovaný Herbertom Akroydom Stuartom na konci 19. storočia. Prvý prototyp bol postavený v roku 1886 a produkcia začala v roku 1891 firmou Richard Hornsby & Sons v Anglicku.
Začiatkom 20.storočia zaznamenali vznetové motory prudký rozvoj a svojimi parametrami výrazne prevýšili žiarové motory. v 30.tych a 40.tych rokoch 20. storočia prudko upadol záujem o ne a posledný väčší výrobca ukončil ich produkciu v 50.tych rokoch.
Porovnanie so vznetovým motorom
Medzi žiarovým a vznetovým motorom sú nasledovné rozdiely:
Vlastnosti žiarového motora
Medzi výhody motora patria: Nevýhodou je vysoká merná spotreba paliva.
Iónové nitridovanie
Iónové nitridovanie alebo iónová nitridácia alebo iónové nitridačné vytvrdzovanie je typ chemického tepelného vytvrdzovania povrchu zušľachtenej ocele s vysokou pevnosťou. Tak isto ako iné postupy nitridovania je podmienené prítomnosťou atomárneho dusíka na povrchu kovu. Atomárny dusík je schopný cez povrchovú absorpčnú vrstvičku nitridov prenikať pri zvýšenej teplote do mriežky základného kovu a difundovať ďalej do ocele. Pri iónovej nitridácií sú spracované súčiastky uložené izolovane vo vákuovej nádobe (recipiente) a zapojené ako katóda. Recipient je zapojený ako anóda a udržuje sa v ňom znížený tlak zriedenej zmesi plynov potrebných pre proces nitridácie. Najčastejšie je to zmes dusíka a vodíka.
Charakteristickým rysom pohybu iónov ku katóde je, že nárast ich rýchlosti a tým aj kinetickej energie nie je lineárny. K prudkému nárastu dochádza až v bezprostrednej blízkosti povrchu súčiastky v oblasti katódového úbytku napätia. To ma za následok, že najväčšia intenzita dejov prebiehajúcich v takomto anomálnom dútnavom výboji je sústredená do úzkeho pásma okolo povrchu súčiastky bez ohľadu na jej tvar alebo vzdialenosť od steny recipienta – anódy. Predovšetkým v tomto pásme dochádza k štiepeniu molekúl a k ionizácií atómov. Anomálny výboj má preto plošný charakter a jeho svietiaca koróna kopíruje povrch súčiastky. Bez tejto vlastnosti by priemyslové využitie dútnavého výboja pre difúzne pochody tepelného spracovania nebolo možné.