cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rybníky u Vitmanova
Rybníky u Vitmanova je prírodná rezervácia ev. č. 1727 neďaleko obce Třeboň v okrese Jindřichův Hradec. Oblasť spravuje AOPK ČR CHKO Třeboňsko.
Objektom ochrany sú rybníky Nový Vdovec a Ženích s priľahlými rašeliniskami a mokraďami.
Sorbais
Sorbais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Sorbais má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sorbais má 272 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Fuck for Forest
náhľad|Aktivisti na [[Karneval kultúr|Karnevali kultúr v Berlíne v roku 2008]] Fuck for Forest je (podľa vlastného vyjadrenia) erotická, nezisková ekologická organizácia. Organizáciu založila v Nórsku Leona Johanssonová a Tommym Hole Ellingsen. Hnutie sa snaží získavať peniaze na záchranu dažďových pralesov produkovaním pornografického materiálu a prevádzkovaním sexu na verejnosti. Počas prvých šiestich mesiacov existencie získala skupina dotáciu od nórskej vlády.
Organizácia sa preslávila, keď mali dvaja jej členovia pohlavný styk na pódiu počas koncertu nórskeho speváka Kristophera Schauma a jeho skupiny The Cumshots na festivale Quart. Udialo sa to po krátkom príhovore na tému vplyvu ľudskej činnosti na dažďové pralesy. Aby hnutie uniklo právnym problémom (vrátane pokuty prijatej potom, čo si členovia mužského pohlavia stiahli nohavice na súde v Kristiansande), ktoré po tomto čine vznikli, presunula skupina svoje ústredie do Berlína v Nemecku.
Počas prvého roka existencie, organizácia vybrala cez 100 tisíc dolárov predajom členstva na svojich webových stránkach. Jej neortodoxné metódy ale spôsobujú problémy pri rozdeľovaní získaných peňazí. Svetový fond divočiny v Nórsku, aj v Holandsku odmietol prijať od Fuck for Forest dotácie. Skupina preto pracuje na projekte, v rámci ktorého bude pracovať priamo s domorodými spoločenstvami v Kostarike a Brazílskom amazónovom pralese.
Rânes
Rânes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Heľpianske podolie
Heľpianske podolie je geomorfologický podcelok Horehronského podolia.
Vymedzenie
Zaberá jeho východnú časť a siaha od západného okraja obce Bacúch po obec Telgárt. Podolie vytvára rozšírenú dolinu horného toku Hrona, klinovito zarezanú medzi Nízke Tatry na severe, Spišsko-gemerský kras a Veporské vrchy na juhu. Susedné podcelky sú na severe Kráľovohoľské Tatry, na východe Slovenský raj a na juhu je to východnejšie položená Muránska planina a západnejšie ležiaca Fabova hoľa. Na západe nadväzujú podcelky Horehronského podolia, Breznianska kotlina v okolí Hrona a Bystrianske podhorie v hornatejšej severozápadnej časti.
Prírodné pomery
Z geomorfologických útvarov sú pozoruhodné najmä Meandre Hrona, jaskyne Šumiackeho krasu (jaskyňa v Dudlavej skale s nálezom štvrtohorných skamenelín mäkkýšov, Márnikova jaskyňa), ďalej jaskyňa pri obci Závadka nad Hronom a vrchovisko pri Pohorelej (rašeliniskové spoločenstvá). Vyvierajú tu minerálne pramene, v Pohorelej Pohorelský medokýš a v Bacúchu Prameň Boženy Němcovej.
Obce v Heľpianskom podolí
V Heľpianskom podolí leží osem prevažne väčších obcí, ktoré sú skoncentrované popri ceste I. triedy 66. Sú to tieto obce:
MAN Truck & Bus
thumb|MAN TGM
MAN Truck & Bus SE (do 2019: MAN Truck & Bus AG, do 2010: MAN Nutzfahrzeuge AG [doslova: MAN úžitkové vozidlá a.s.]) je nemecký podnik (právna forma: európska spoločnosť), vyrábajúci autobusy, nákladné automobily a úžitkové vozidlá. Je to dcérska spoločnosť podniku MAN SE. Výrobné závody sú v Rakúsku, Poľsku, Rusku, Francúzsku, Holandsku, Indii, Brazílii a na Slovensku.
Na Slovensku zastupuje MAN spoločnosť MAN Truck & Bus Slovakia s.r.o. (do roku 2011 pod názvom: MAN - ÚŽITKOVÉ VOZIDLÁ - SLOVAKIA, s.r.o.)
Prvý naftový motor značky MAN vyrobil v roku 1897 Rudolf Diesel v terajšej továrni Augsburg.
Produkcia
Dnes firma vyrába celé vozidlá. Pre svoje nové technológie používa označenie „Trucknology“. Dnešné vozidlá vyrábané firmou MAN používajú rôzne varianty pohonu, napr. od 4 x 2 až po 8 x 8. Od roku 2005 vyrába vozidlá aj vo variante „Hydrodrive“, pri ktorých hydromotory poháňajú kolesá na každej osi zvlášť (hydrostatické motory v nábojoch kolesa). Požiadavky šetrnosti k životnému prostrediu a úspornosti najlepšie splňuje nový motor splňujúci normy Euro-4. Výrobca tvrdí, že tento motor ponúka ako jeden z mála výrobcov nákladných automobilov. Motor pracuje bez použitia AdBlue.
Rozdelenie automobilov:
Pod značkou MAN firma dodáva aj veľmi ťažké vozidlá až do 250 ton celkovej hmotnosti súpravy pre špeciálne účely.
MAN vyrába aj mestské, medzimestské a zájazdové autobusy v rôznych veľkostiach a s rôznym vybavením. V roku 2001 prevzal výrobu autobusov značky Neoplan.
Kartit
Kartit je druh tvrdeného papiera. Vyrába sa z bavlnenej tkaniny ako výstuže a fenolickej živice ako spojiva. Používa sa v mechanike aj elektrotechnike. Je vhodný na výrobu komôr expanzných a maloolejových spínačov a ložiskových puzdier.
MET ART
MetArt je pornografická webová stránka v žánri Softcore, ktorú vlastní HLP General Partners Incorporated so sídlom v Santa Monica v Kalifornií. Obsahuje erotické fotografie prevažne alebo úplne nahých žien. Webstránka bola založená v roku 1999.
MetArt recenzovalo množstvom webov, ktoré sa zaoberajú recenziami pornografických stránok. V roku 2010 dosiahol napr. skóre 95 zo 100 možných bodov na Rabbits Reviews a 92,5 zo 100 na Nude Reviews.
Spoločná voľba
Koalíciu Spoločná voľba vytvorili štyri politické strany ľavicovej orientácie: Strana demokratickej ľavice, Sociálnodemokratická strana Slovenska, Strana zelených na Slovensku a Hnutie poľnohospodárov Slovenskej republiky. Spoločná voľba získala vo voľbách 10,41 % hlasov a 18 kresiel v parlamente. Získaných 10,41 % hlasov bolo len veľmi tesne nad hranicou 10 % hlasov, potrebných na vstup do parlamentu pre koalíciu tvorenú štyrmi politickými stranami. Strany koalície sa stali opozičnými politickými stranami po vytvorení koaličnej vlády stranami Hnutie za demokratické Slovensko, Slovenská národná strana, Združenie robotníkov Slovenska a Roľnícka strana Slovenska. Koalícia Spoločná voľba sa počas volebného obdobia rozpadla.
Villepot
Villepot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karol IX. (Francúzsko)
Karol IX. (* 27. jún 1550, Saint-Germain-en-Laye, Francúzsko – † 30. máj 1574, Vincennes) bol francúzsky kráľ.
Narodil sa ako syn Henricha II. a Kataríny Medicejskej. Po tom, ako jeho starší brat František II. v roku 1560 zomrel, zdedil trón a bol korunovaný za francúzskeho kráľa 15. mája 1561 v katedrále v Remeši. Keďže mal len 10 rokov vládla zaňho jeho matka Katarína Medicejská.
Pre jeho vládu (vlastne vládu jeho matky) sú charakteristické najmä tzv. hugenotské vojny v rokoch 1562 až 1598. Stála v nich proti sebe katolícka strana na čele s rodom de Guise (zo začiatku František de Guise) a protestantskí hugenoti (na ich čele stál zo začiatku Ľudovít de Condé a admirál de Coligny). V roku 1570 dostali protestanti St. Germainským mierom slobodu vyznania a zmier bol potvrdený naplánovaným sobášom Henricha Navarrského (syn Antona Bourbónskeho) a Margaréty z Valois (dcéra Kataríny Medicejskej).
V roku 1572 sa však odohrala tzv. bartolomejská noc. Pri príležitosti svadby dala Katarína Medicejská po dohode s Guisovcami vyvraždiť hugenotov (30000 osôb vo Francúzsku). Henrich Navarrský sa zachránil prestupom na katolícku vieru, ale neskôr utiekol z kráľovského dvora a postavil sa na čelo hugenotov.
Jeho manželkou bola habsburská princezná Alžbeta; svadba v zastúpení sa uskutočnila v roku 1569. Mali jediné dieťa – dcéru Marie-Élisabeth (* 1572 – † 1578).
Tomanovská dolina
náhľad|vpravo|Pohľad do Tomanovskej doliny Tomanovská dolina (niekedy uvádzaná aj ako Tomanova dolina) je dolina v Západných Tatrách.
Odbočuje z Tichej doliny smerom na západ. Jej ústie je vo výške cca a záver cca  Preteká ňou Tomanovský potok, ktorý padá do Tichej doliny Tomanovským vodopádom. V jej závere sa nachádzajú Nižné a Vyšné Tomanovské pleso. Nie je turisticky prístupná.
V oblasti Tomanovskej doliny boli nájdené vo vrchnotriasových horninách tatrickej obalovej série odtlačky stôp dinosaurov. Dosiaľ jediné pozostatky po živote dinosaurov na území Slovenska.
Mapy Google
Mapy Google (ang. Google Maps) je bezplatná, online mapová služba spoločnosti Google. Ponúka posúvateľné mapy a satelitné snímky celého sveta, plánovač ciest pre cestovanie pešo, automobilom, alebo verejnou dopravou, vyhľadávanie a lokalizovanie firiem, podnikov, kaviarní, a pod. v mnohých krajinách po celom svete. Služba ponúka aj panoramatické 360° snímky ulíc, no napríklad aj Medzinárodnej vesmírnej stanice, jazera Loch Ness, či niektorých lokalít v oceánoch (Street View).
Satelitné snímky sú robené „z vtáčej perspektívy“; väčšina snímok miest vo vysokom rozlíšení sú letecké fotografie vyhotovené z lietadla letiacom vo výške 240 až 460 metrov, zatiaľ čo väčšina ostatných fotiek pochádza zo satelitov. Veľa z dostupných snímok nie sú staršie ako tri roky a sú aktualizované na pravidelnej báze.
Mapy Google používajú Mercatorovu projekciu, čím nedokážu presne zobraziť miesta v blízkosti pólov. V auguste 2018 však bola do desktopovej verzie Máp Google pridaná funkcia na zobrazenie planéty v 3D.
Aktuálna redizajnovaná verzia desktopovej aplikácie je dostupná od roku 2013. Mapy Google pre zariadenia s Androidom a iOS boli vydané v septembri 2008. V auguste 2013 bola aplikácia označená za najpopulárnejšiu aplikáciu pre smartfóny, pričom 54% používateľov smartfónov na celom svete ju použilo aspoň raz.
V roku 2012 Google oznámil, že má viac ako 7 100 zamestnancov a dodávateľov, ktorí pracujú na mapovaní.
Trasy
Mapy Google poskytuje plánovač cesty, umožňujúc používateľom nájsť dostupné trasy pri šoférovaní, použití hromadnej dopravy, chodení či bicyklovaní.
Google spolupracuje celosvetovo s viac ako 800 poskytovateľmi verejnej dopravy s cieľom prijať General Transit Feed Specification (GTFS) a sprístupniť údaje tretím stranám.
Google Traffic poskytuje informácie o doprave v reálnom čase, používajúc farebnú schému na zobrazenie rýchlosti (prejazdnosti) ciest. Na získanie GPS údajov z veľkého množstva mobilných telefónov je použitý crowdsourcing, vďaka čomu sa vytvárajú živé dopravné mapy.
Mapy miest iných ako Zem
Google má programy a funkcie zahrnuté v aplikácii Google Earth, ktoré umožňujú prieskum Marsu, Mesiaca, pohľad na oblohu zo Zeme a vesmíru vrátane povrchov rôznych objektov v slnečnej sústave.
Spoločnosť Google prevzala verejné snímky Mesiaca a integrovala ich do rozhrania Máp Google a vytvorila nástroj s názvom Google Moon. V predvolenom nastavení tento nástroj s obmedzenou sadou funkcií tiež zobrazuje body pristátia všetkých kozmických lodí Apollo, ktoré pristáli na Mesiaci. Spoločný projekt medzi NASA Ames Research Center a Google, ktorý je nazvaný Planetary Content Project integruje a zlepšuje údaje, ktoré sa používajú pre Google Moon.
Google Mars poskytuje snímky planéty Mars. V spolupráci s vedcami NASA na Mars Space Flight Facility nachádzajúcom sa na Arizona State University Google poskytol verejnosti údaje získané z dvoch misií NASA Mars, Mars Global Surveyor a 2001 Mars Odyssey.
Satelitné snímky
Začiatkom apríla 2005 bol aktivovaný alternatívny pohľad zobrazujúci satelitné snímky. Na rozdiel od ostatných satelitných služieb, ktoré používajú satelitné snímky z minulosti, je možné zobraziť navigačné inštrukcie aj na kombinovaných mapách vďaka tomu, že sú presne spájané. .
Označenie „satelitné snímky“ však nie je celkom presné, pretože časť záberov s najväčším rozlíšením (prevažne z územia USA, ale aj napr. z Paríža) pochádza z leteckého snímkovania. „Pravé“ satelitné snímky sú dostupné v jednom z dvoch rozlíšení:
Snímky s vysokým rozlíšením pochádzajú z komerčného satelitu QuickBird spoločnosti DigitalGlobe, ktorý bol vypustený v roku 2001 a pracuje s maximálnym rozlíšením 60 cm na pixel. Jednotlivé snímané scény pokrývajú plochu cca. 16,5 x 16,5 km, pričom počas jedného snímania je možné spojiť až 10 scén do súvislého pásu 16,5 x 165 km. Vzhľadom na pomerne úzky záber je zrejmé, že počas celej plánovanej životnosti satelitu sa podarí nasnímať vo vysokom rozlíčení len pomerne malú časť zemského povrchu.
Celá pevninská plocha zemegule je pokrytá snímkami získanými v rámci programu Landsat, ktorý od roku 1972 uskutočňujú americké agentúty NASA a NOAA. Najnovší satelit pracujúci v rámci tohto programu je Landsat 7 vypustený v roku 1999, ktorý pracuje s rozlíšením 15 m na pixel a veľkosťou scény 185 x 185 km. Počas trvania programu Landsat bola každá scéna zosnímaná niekoľko desiatok až stoviekkrát.
Časť obrazov je z bezpečnostných dôvodov zakrytých. Najznámejšie sú mapy Kapitolu USA, Bieleho domu a iných vládnych budov vo Washingtone. Naopak, iné, veľmi známe oblasti patriace štátu sú viditeľné, napr. sporná Area 51 v nevadskej púšti.
Vrstvený materiál
Vrstvené materiály vznikajú spojením viacerých vrstiev polyméru a vloženej fázy. Vrstvením vznikajú konštrukčné materiály, ktoré dostali svoj pôvodný názov v angličtine a nazývajú sa lamináty. Tento termín zahrňuje všetky druhy laminátov a tzv. plastomérlaminátové konštrukcie, ktoré vznikajú priamym laminovaním plastomérnych dosák (fólií) na sklotextil alebo laminovaním sklotextilového epoxidového alebo polyesterového laminátu na predmet z plastoméru.
Spôsob, ktorým sa pripravujú, nazývame laminovanie. Lamináty sú vlastne anizotropné materiály, pretože majú rozdielne vlastnosti v smeroch pozdĺž vrstiev a kolmo na ne. Okrem plošných plnív, tzv. nosičov, sa používajú aj plnivá z jemných častíc, ktoré sa rovnomerne rozdelia, v celej hmote plneného plastomérneho materiálu. Získajú sa tak izotropné materiály, ktoré sa nazývajú vystužené plasty.
Pri vystužených plastoméroch sa ako vystužovacie plnivo používajú tzv. krátke alebo dlhé vlákna. Krátke vlákna majú dĺžku od 0,5 do 2 mm, dlhé od 2 – 4 mm. Ak je vlákno kratšie ako 0,5 mm nemá už armovaciu funkciu, ale iba funkciu plniva.
Vplyv bežného plniva v porovnaní s vystužovacím sa prakticky neprejaví až do určitej veľkosti deformácie, keď si materiál vystužený sklom dlhšie prechováva svoje mechanické vlastnosti ako materiál s bežným plnivom.
Polyktor (syn Aigypta)
Polyktor alebo Polyktór (Polyktor/iný prepis: Polyktór) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Polyktor bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Polyktor si bral za manželku Stygnu, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Rémalard
Rémalard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nosorožtek obyčajný
thumb|Nosorožtek obyčajný Nosorožtek obyčajný (lat. Oryctes nasicornis) je druh z čeľade skarabeusovité. Má krátke tmavé telo dlhé 25-40 mm. Vyvíja sa v stromovom trúchle. Žije v dubových lesoch. Je to nočný druh žijúci od mája do júla.
Rémalard
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Compton (Kalifornia)
Compton je mesto v americkom štáte Kalifornia.
Compton je označovaný aj ako rodisko gangsta rapu, pochádza odtiaľ legendárna skupina N.W.A v pôvodnom zložení Eazy-E, Dr. Dre, Ice Cube, MC Ren, DJ Yella, Arabian Prince.
Mesto bolo založené v roku 1888. Podľa sčítania ľudu v roku 2000 tu žilo 96 455 obyvateľov. Podľa Los Angeles Police Department a Compton Police Department patrí medzi najnebezpečnejšie mestá na svete.
Dejiny
V roku 1784 Španielsko venovalo 75 hektárov pôdy Juanovi Josemu Dominiguezovi. Tento pozemok sa nazýval Rancho San Pedro. Dominiguezove meno bolo neskôr použité ako Dominiguez Hills Community južne od Comptonu. Pozemok Rancho bol rozdelený.
Southern Province
Southern Province môže byť:
Chromisty
Chromisty (lat. Chromista) sú taxón, najčastejšie ríša eukaryotov. V chloroplastoch, ak ich obsahujú, sa nachádza chlorofyl a a chlorofyl c. Sú súčasťou tvz. „hnedej“ línie rias a pravdepodobne vznikli druhotnou (sekundárnou) endosymbiózou, keď eukaryotická heterotrofná bunka pohltila predka dnešných červených rias (Rhodophyta). Preto ich chloroplasty majú štvoritú membránu a medzi 2. a 3. membránou a nukleomorf, ktorý je pozostatkom po jadrovej DNA pohlteného organizmu (niekedy môže chýbať napr. u Haplophyta). V taxonomickych skupinách, ktoré chloroplasty druhotne stratili (napr. Oomycetes) bola príslušnosť ku Chromista určená na základe biochemických a molekulárno biologických dát.
V starších deleniach to bola skupina patriaca do Protista. V starších deleniach bežných na Slovensku boli organizmy z tejto ríše zaradené medzi niektoré nižšie rastliny (Thallobionta) a niektoré huby (Fungi). Za huby boli považované tie organizmy, ktoré druhotne stratili chloroplasty a tým aj schopnosť autotrofie (napr. oomycéty). Niektoré morfologické a biochemické dáta (napr. tvorba celulózy) však už dávnejšie naznačovali, že majú bližšie k rastlinám ako k hubám. Moderné metódy porovnávanie DNA poukazujú na ich príbuznosť s Chromista, preto sa zaraďujú do tejto ríše.
Straminipila  alebo Stramenopila môže byť v závislosti od autora buď synonymum pre Chromista alebo dnes spravidla len pre Heterokonta.
Pojem Chromista zaviedol Cavalier-Smith 1981, pojem Stramenopila D. J. Patterson, 1989.
Systematika používaná v tejto wikipédii
Hlavný článok:Systém živých organizmov
Ríša: Chromista:
Province du Sud
Province du Sud môže byť:
Province du Sud
Obrábanie elektrónovým lúčom
Obrábanie elektrónovým lúčom je založené na pôsobení vysokej energie koncentrovaného žiarenia elektrónov, ktoré je sústredené na veľmi malú plochu. Elektrónové žiarenie sa šíri štvrtinovou až polovičnou rýchlosťou svetla, takže ma vysokú kinetickú energiu, ktorá sa pri dopade žiarenia na obrobok premieňa na tepelnú energiu. Následkom toho je materiál obrobku odparovaný.
Princíp
Zdrojom zväzku elektrónov je volfrámové alebo tantalové vlákno ohriate približne na 2 500 °C. Tento katódový žiarič je napájaný z generátora vysokého napätia 30 až 150 kV. Elektróny vytvárajú zväzok, ktorý prechádza otvorom v anóde.
Anne Conwayová
Anne Conwayová (rodená Finchová) (* 14. december 1631, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 18. február 1679, tamže) bola anglická filozofka, patrila k okruhu Cambridgeských platonikov okolo Henryho Moora.
Hoci vychádzala z kartezianizmu, vo svojom poslednom a vrcholnom období filozofickej tvorby sa usilovala aj pod vplyvom kabalizmu o formuláciu alternatívy k dualizmu i monizmu.
Obrábanie elektrónovým lúčom
Princíp
Obrobok je uložený vo vákuovej komore s vysokým vákuom 1,33 x (10−9 až 10−11) Pa, pretože výkon žiarenia by vo vzduchu veľmi poklesol. V komore musí byť upínací a posuvový mechanizmus k nastaveniu polohy obrobku.
Anne Conwayová
Život
Narodila sa do rodiny grófa Fincha. Veľký intelektuálny vplyv mal na ňu jej nevlastný brat John Finch, ktorý študoval na Christ´s College Cambridge University. Zoznámil ju s vedúcou postavou vtedajšieho vplyvného filozofického kruhu cambridgeských platonikov, Henry Moorom. Ten sa venoval jej štúdiu – keďže ženy mali v 17. storočí prístup na univerzitné štúdiá zakázaný – prostredníctvom listov. V roku 1651 sa vydala za vikomta Edwarda Conwaya. Jej manžel ju v jej intelektuálnom úsilí podporoval. Od detstva trpela silnými bolesťami hlavy – akiste aj tento fakt mal vplyv na jej názor, že duša a telo nie sú oddelené substancie. Bola v kontakte s významnými vedcami Kráľovskej spoločnosti. Krátko pred smrťou konvertovala na kvakerstvo.
Obrábanie elektrónovým lúčom
Využitie
Celkový príkon stroja býva asi 5 kVA. Priemer zväzku elektrónov v mieste pôsobenia na obrobok je v rozmedzí 0,0025 až. Koncentrácia energie dosahuje hodnoty 5 MW.mm−2. Pretože je energia dodávaná v impulzoch trvajúcich asi 10 – 5 s, nie je šírka pásma tavenia kovu väčšia než priemer zväzku elektrónov, takže sa materiál pri obrábaní v blízkosti pásma obrábania neohrieva. Pri obrábaní ocele zväzkom elektrónov možno dosiahnuť šírku rezu pri hĺbke rezu  a pri rýchlosti posuvu .s−1. Elektrónovým lúčom sa môžu vŕtať hlboké otvory s priemerom niekoľko stotín alebo desatín milimetra s toleranciou niekoľko tisícin milimetra.
Anne Conwayová
Dielo
Svoju filozofickú náuku opisuje aj v korešpondencii s Henry Moorom. Jej hlavným a jediným dielom bola práca The Principles of the Most Ancient and Modern Philosophy. Posmrtne vyšla v angličtine v roku 1692, jej latinský preklad vyšiel v roku 1690 pod názvom Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae de Deo, Christo et Creatura id est de materia et spiritu in genere (anglický originál sa stratil). V nej vysvetľuje svoj trojstupňový metafyzický systém, postupujúci od Boha, cez Krista k Stvorenstvu (Creature). Na konci života sa zoznámila s Van Helmontom, ktorý jej dielo sprostredkoval Gottfriedovi Willhelmovi Leibnizovi. Pojem monády uviedla do filozofie práve Anne Conway, Leibniz náuku o monádach rozpracoval v Monadológii.
Obrábanie elektrónovým lúčom
Využitie
Elektrónovým lúčom sa obrábajú najmä tvrdé syntetické materiály s vysokou teplotou tavenia, kovy ako tantal, titán, molybdén, volfrám a spekané karbidy, ďalej najtvrdšie elektricky nevodivé materiály ako je keramika, kremeň, sklo a iné, bez zreteľa na ich mechanické vlastnosti.
Týmto spôsobom však možno rezať, vŕtať alebo gravírovať povrch takmer všetkých materiálov. Používa sa na zhotovovanie dier a štrbín v kovových fóliách, k výrobe miniatúrnych vrstvových odporov, na obrábanie a vŕtanie masívnych telies, výrobe hubíc pre priemysel umelých vlákien atď.
Sons-et-Ronchères
Sons-et-Ronchères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Sons-et-Ronchères má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sons-et-Ronchères má 233 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Trnové
Trnové je mestská časť Žiliny. Leží asi 5 km juhovýchodne od mesta. Susedí so Žilinou, na východe s mestskou časťou Mojšova Lúčka a s obcami Stráňavy, Višňové a Rosina. Žije tu 2 621 obyvateľov (stav k 30.6.2023).
Dejiny
Spomína sa v roku 1393 ako Possessio Tarno (Dŕžava Trnové). Z tohto obdobia je aj názov Tharnow, z roku 1474 Thernowe a 1598 Trnowe a od roku 1951 Trnové pri Žiline. Obec patrila pod lietavské panstvo. Obyvateľstvo sa zaoberalo chovom oviec, včelárstvom a hrnčiarstvom. Obec používala nedatovanú pečať, v strede mala jednoposchodovú kostolnú vežu s baňatou strechou a ukončenú hrotom. V 18. storočí mala 56 domov a 423 obyvateľov a v 20. storočí už 432 domov a 1936 obyvateľov. V roku 1970 sa pripojila k Žiline.
Poloha
Potočná radová dedina sa rozkladala pozdĺž cesty a potoka Trnovka. Neskoršie v hornej časti pribudla aj druhá ulica a vytvorila sa súvislá zástavba. Radová výstavba pokračovala z obce pozdĺž cesty vedúcej do Žiliny a postupne sa spojila s časťou Rosinky. Vznikla tak súvislá zástavba, ktorá sa tiahne od centra Žiliny cez Celulózku a Rosinky (susediace so sídliskom a mestskou časťou Vlčince) až do Trnového.
Vybavenosť
V Trnovom je základná škola s materskou školou, kultúrny dom, pamätník obetiam vojny, drevený Kostol sv. Juraja, Kostol sv. Cyrila a Metoda a ako bývalá obec má vlastný cintorín. V kultúrnom dome je umiestená pobočka Žilinskej knižnice. Trnové sa v druhej polovici 17. storočia oddelilo od Višňového a stalo sa fíliou obce Rosina. Od 1. júla 2003 je Trnové samostatná rímskokatolícka farnosť.
Pamiatky
Najvýznamnejšou historickou pamiatkou je drevený kostol. Gotický Kostol svätého Juraja je najzápadnejšie situovaná drevená sakrálna stavba na Slovensku. Stojí uprostred cintorína a tvorí s okolitou prírodou veľmi krásny harmonický celok. Kostol sv. Juraja bol postavený na prelome 15. a 16. storočia, v období neskorej gotiky.
Rozvojové aktivity
1. marca 2010 sa v Trnovom a Rosinkách začala výstavba kanalizácie, koniec výstavby je naplánovaný na 29. februára 2012. Celkové náklady na stavbu sú v hodnote 6 297 185,15 €. Projekt je financovaný z Kohézneho fondu Európskej únie.
Doprava
Mestskú hromadnú dopravu zabezpečuje Dopravný podnik mesta Žiliny s.r.o., autobusovou linkou číslo 24 v pracovných dňoch aj počas víkendu.
Catherine de Rambouilletová
Catherine de Rambouilletová, markíza de Rambouillet, franc. Catherine de Rambouillet, narodená Catherine de Vivonn, (* 1588, Rím, Taliansko -  † 2. december 1665, Paríž, Francúzsko) bola zakladateľka prvého spoločenského salónu v Paríži v 17. storočí. Salón si otvorila vo svojom paláci „hôtel de Rambouillet“, ktorý sa nachádzal na mieste dnešného Palais-Royal.
Životopis
Narodila sa v Ríme v rodine markíza de Vivonne, pána de Pisany, neskoršieho amabasadora v Španielsku, a matke Giulii Savelli, rímskej šľachtičnej, neteri pápeža. Bola vychovaná v konverzačnej kultúre, zúčastňovala sa stretnutí jej otca s literárnymi priateľmi.
Vydala sa v 12 rokoch (27. január 1600) za Charlesa d´Angennes, vidame du Mans a budúceho markíza de Rambouillet. Pár opustil hôtel de Rambouillet aby sa ubytoval v hôtel de Pisani, v ulici Saint-Thomas-du-Louvre v Paríži. Tento palác si vyzdobili a zariadili spolu, čím inšpirovali Máriu Medicejskú pri zariaďovaní jej Luxemburského paláca. Catherine mala sedem detí. Dvaja synovia zomreli mladí. Dcéra Julie jej sekundovala v salóne, Angélique bola prvou manželkou grófa de Grignan a tretia dcéra vstúpila do kláštora, neskôr sa stala opátkou z Yères. Vnučka po línii Julie, Marie-Julie de Sainte-Maure, sa stala vojvodkyňou d'Uzès.
Salón
Z dôvodu zhoršeného zdravia a tiež mravov na dvore sa rozhodla prijímať vysokú spoločnosť u seba. Zaujímala sa o umenie, literatúru, mala rada históriu a hovorila viacerými jazykmi. Držala si skvelý salón aj s pomocou dcéry Julie 1607-1671), na počesť ktorej bola skomponovaná séria madrigalov „La guirlande de Julie“, až do jej sobáša (1645) s vojvodom de Montausier a smrti Vincenta Voiture v 1648. Salón neprerušene trval od roku 1618 do 1648. Vydobil si veľký vplyv na francúzsky jazyk a literatúru tej doby, jeho návštevníčky preciózky mali dôležitú úlohu v obnovovaní francúzskeho slovníka. Molière spodobnil a zosmiešnil svoj zážitok v tomto salóne v divadelnej hre „Les Précieuses ridicules“ (Smiešne preciózky).
Južná provincia
Južná provincia môže byť doslovný preklad názvov:
Catherine de Rambouilletová
Salón
Salón madame de Rambouillet bola priekopnícka inštitúcia, ktorá položila základy Francúzskej akadémie. Práve tu bol prijímaný kardinál de Richelieu a vďaka hosťom, ktorí sa zaoberali čistotou gramatiky francúzskeho jazyka, oficiálne založil za účelom jeho udržiavania akadémiu. Zakladajúci akademici boli vyberaní z radov mužov, ktorých hodnotila a prijímala vo svojom salóne Catherine de Vivonne, markíza de Rambouillet.
Salón madame de Rambouillet si vedel uctiť ženy, na rozdiel od ostatných salónov, ktoré navštevovali masívne len muži. Preto madame de Rambouillet navštevovali aj zástupy mladých žien z najlepších rodín. Prezývaná Arthénice, anagram zložený z mena Malherbe, sa objavila ako Cléomire v diele „Artamène ou le Grand Cyrus“ od Georgesa a Madeleine de Scudéry. Cyrus mal byť Enghien - Condé. Medzi návštevníkmi hôtel de Rambouillet sa najčastejšie vyskytovali: François de Malherbe, Honoré d'Urfé, vojvodkyňa de Longueville, M. de Chaudebonne, Antoine Godeau, Honorat de Bueil de Racan, Marc-Antoine Girard de Saint-Amant, Georges de Scudéry, Jean Desmarets de Saint-Sorlin, Roger de Bussy-Rabutin, Claude Malleville, François Maynard, Jean Ogier de Gombauld, Pierre Corneille, Angélique Paulet, Madame de La Fayette, Madame de Sévigné, Guillaume Colletet, Claude Favre de Vaugelas, Gédéon Tallemant des Réaux, Vincent Voiture a Richelieu. Salón bol zrušený medzi rokmi 1645 a 1650 z dôvodu úmrtia v rodine a aktuálneho stavu politiky - Frondy.
Wim Wenders
Wim Wenders (vlastným menom Ernst Wilhelm Wenders) (* 14. august 1945, Düsseldorf, Nemecko) je nemecký filmový režisér, fotograf a producent.
Životopis
Po absolvovaní gymnázia študoval v rokoch 1963 – 1964 medicínu a filozofiu (1964 – 1965) vo Freiburgu a Düsseldorfe. Zo školy však odišiel a v roku 1966 sa odsťahoval do Paríža, kde sa živil ako maliar. V tej dobe sa začal zaujímať o film a v roku 1967 sa vrátil do Düsseldorfu, kde pracoval v pobočke United Artists. V rokoch 1967 – 1970 študoval Vysokú filmovú a televíznu školu (HFF) v Mníchove. Súčasne písal filmové kritiky pre časopis FilmKritik, mníchovský denník Süddeutsche Zeitung a tiež pre časopis Der Spiegel. Koncom 60. rokov 20. storočia natočil 11 dokumentárnych filmov.
Jeho prvým dlhometrážnym filmom a súčasne diplomovou prácou bol film Summer in the City (Leto v meste), venovaný skupine Kinks. V roku 1974 založil vlastnú firmu „Wim Wenders Produktion“. V súčasnosti prednáša na Vysokej škole pre výtvarné umenie v Hamburgu.
Ocenenia
Za film Stav vecí z roku 1982 získal Zlatého leva na Medzinárodnom filmovom festivale v Benátkach. Zlatou palmou bol v Cannes ocenený film Paríž, Texas (1984), natočený v amerických exteriéroch. V Cannes bol tiež ocenený za réžiu filmu Nebo nad Berlínom (1987), alegorického príbehu o anjelovi, ktorý sa vzdáva svojje nesmrteľnosti a nadprirodzenej moci pre pozemskú lásku.
V roku 1989 mu udelili čestný doktorát na parížskej Sorbonne, v roku 2005 bol ocenený nemeckou cenou Pour le Mérite.
Skoky na lyžiach na Zimných olympijských hrách 2010
Súťaže v skokoch na lyžiach na Zimných olympijských hrách 2010 budú prebiehať od 12. do 22. februára 2010 v priestoroch areálu pre severské lyžovanie Whistler Olympic Park.
Vritz
Vritz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Résenlieu
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Copleyova medaila
Copleyho medaila je vedecké ocenenie za prácu na akomkoľvek poli vedy, najvyššie a najstaršie ocenenie udeľované každoročne Kráľovskou spoločnosťou v Londýne a pravdepodobne aj najstaršie vedecké ocenenie vôbec, keďže prvé medaila bola udelená v roku 1731.
Líščie údolie (ulica)
Líščie údolie je ulica v Karlovej Vsi, Bratislave. Je tu situovaná poliklinika.
Ulica je dlhá 2720 m dlhá. Je 2. najdlhšiou ulicou Karlovej Vsi.
Metamorfné fácie
Metamorfné fácie sú spoločenstvá metamorfovaných hornín, ktoré vznikli pri rovnakých tlakovo-teplotných podmienkach počas metamorfnej rekryštalizácie. Táto rekryštalizácia však musela prebiehať izochemicky, teda bez prínosu minerálnych látok zvonka. Na základe metamorfných fácií je možné horniny obsahujúce presne definované minerály spojiť s určitým tektonickým postavením a na základe toho poznať ich predošlý geologický vývoj.
Vznik a vývoj myšlienky metamorfných fácií
Pri výskume metamorfných terénov sa používajú i ďalšie metódy pre určovanie stupňa metamorfózy, napr. metóda metamorfných izográd, teda hraníc metamorfných zón s rovnakým typom premeny hornín. Metamorfné zóny orogénnej metamorfózy po prvýkrát vyčlenil v Škótskej vysočine geológ George Barrow.
Princíp metamorfných fácií
Rôzne metamorfné fácie možno jasne definovať podľa minerálneho zloženia horniny. Keďže nie všetky minerály sú stabilné pri rovnakých podmienkach a niektoré rekryštalizujú, alebo sa tavia pri vyšších a iné pri nižších teplotách a tlakoch, tomuto stavu musí zodpovedať aj zmena zloženia hornín, ktoré sú tvorené z rôznych minerálov. Hornina v pôvodnom stave, pred metamorfózou sa označuje protolit. Protolitom môžu byť usadené, vyvreté aj premenené horniny. Zloženie protolitu preto výrazne ovplyvňuje aj minerálne zloženie výslednej horniny. Príkladom sú premenené karbonáty, ktoré zvyknú v amfibolitovej fácii vytvárať rôzne druhy mramorov, zatiaľ čo na kremeň bohaté horniny ako žula, pri rovnakej fácii vytvárajú ortoruly.
Ak je zmena teplotno-tlakových podmienok, v ktorých sa hornina nachádza dostatočne veľká, môže v nej dôjsť k zmene minerálneho zloženia. Zatiaľ čo stabilné minerály nemusia byť zmenou vôbec postihnuté, iné sa môžu stať nestabilnými alebo metastabilnými. To ako sa bude každý minerál správať záleží na jeho reakčnej kinetike, aktivačnej energii reakcie a množstve fluíd prítomných v hornine.
Koncept metamorfných fácií sa pre uľahčenie interpretácie aplikuje do jednoduchého diagramu, ktorý sa skladá z niekoľkých základných minerálnych zón stabilných len pri určitých tlakoch a teplotách. Tieto zóny označované fácie sú priestorovo obmedzené jednak prítomnosťou základných indexových minerálov, tak aj určitým stupňom metamorfózy. Indexový minerál v premenenej hornine začína rásť po dosiahnutí určitých teplotno-tlakových podmienok, chemické látky pre svoj rast získava na úkor starších minerálnych asociácií (všetkých minerálov prítomných v hornine), ktoré v nových podmienkach prestávajú byť stabilné. Minerálne asociácie boli vyčlenené na základe experimentálnych i terénnych prác, ako aj pozorného mikroskopického štúdia hornín. Minerály premenených hornín a ich vekové vzťahy sa študujú polarizačnými mikroskopmi a skenovacím elektrónovým mikroskopom na výbrusoch hornín. Potrebné je najmä zistiť presné minerálne paragenézy metamorfných minerálov, ktoré reprezentujú jednotlivé štádiá vývoja metamorfovanej horniny.
V súčasnosti sa vymedzuje viacero metamorfných fácií. Mená jednotlivých fácií sú odvodené od typických premenených metabazitov. Medzi základné patrí fácia zelených břidlic a modrých bridlíc, eklogitová, amfibolitová a granulitová fácia. V oblasti nižších teplôt a tlakov sa nachádzajú menej významné anchimetamorfné fácie, ako je zeolitová a prehnit-pumpellyitová fácia ktoré sa niekedy ani samostatne nevyčleňujú. Podobný stav panuje i pre fácie kontaktnej metamorfózy, kde existuje celý rad fácií kontaktných rohovcov a sanidínová fácia. Toto členenie sa opiera najmä o Putišovu prácu Petrografia metamorfovanýh hornín.
Zeolitová fácia
Zeolitová fácia sa vyznačuje najnižším stupňom teplotnej premeny. Tvorí prvý krok od premeny pôvodného protolitu. Voľným okom nemusí byť vôbec pozorovateľná. Minerály týchto hornín rekryštalizovali pri veľmi nízkych teplotách, a nízkych tlakoch. Zodpovedajú tzv. anchimetamorfóze, premene ku ktorej môže dochádzať i v hlboko pochovaných usadených súvrstviach sedimentárnych panví. Fácia zodpovedá teplotám okolo 50 až 150 °C v rozmedzí hĺbky 1 až. Pre najmenej metamorfované pelitické sedimenty je typický zvýšený obsah illitu s vysokou kryštalinitou a medzivrstvami kaolinitu, tiež nízkoteplotný chlorit, albit, pyrofylit a chloritoid.
Základnou minerálnou asociáciou pre metabazity tvorí kremeň a zeolity, čo sú na vodu bohaté silikáty obsahujúce sodík, vápnik a hliník (napr. wairakit, heulandit, analcím, laumontit a stilbit). V metapelitoch vystupuje typická rada indexových minerálov v podobe muskovitu, chloritu, albitu a kremeňa. Zeolitová fácia je najčastejšia pri pelitických sedimentoch, ktoré sú bohaté na hliník, kremík, sodík a chudé na železo, horčík a vápnik.
Fácia zelených bridlíc
náhľad|vpravo|Fylit, s výrazným zrnom kremeňa a sericitom v základnej hmote, viditeľná metamofrná foliácia foto pri skrížených nikoloch Fácia zelených bridlíc zodpovedá podmienkam, v ktorých panuje väčší tlak a teplota ako v zeolitovej fácii. Horniny tu dosahujú stredné teploty a tlaky (približne 300 až 500 °C a tlak 1 – 8 kbar hĺbke okolo 8 až ) a tento prechod je najčastejšie definovaný reakciami:
Výsledkom týchto reakcií je stabilizácia minerálnej asociácie, ktorá charakterizuje fáciu zelených bridlíc. Indexové minerály sú aktinolit, epidot, albit, chlorit a kremeň. Vyskytovať sa tu môžu už prvé granáty, alebo biotit. Metabazity tejto fácie majú typickú zelenú farbu, ktorá je spôsobená obsahom chloritu, aktinolitu a epidotu. Pri metapelitoch vznikajú fylity a z kremenno živcových hornín porfyroidy. S rastúcou teplotou pokračujú ďalšie minerálne zmeny, dochádza k spotrebe chloritu a epidotu za vzniku na hliník bohatého aktinolitu podľa rovnice:
Amfibolitová fácia
Vo vyššej časti strednoteplotnej fácie dochádza k novým zmenám minerálneho zloženia fácie zelených bridlíc a vzniku amfibolitovej fácie. Rozsah tejto fácie je od 3 do 12 kbar, a od teplôt 500 do 700 °C. Počas tohoto prechodu dochádza k niekoľkým chemickým zmenám, ako je zmena albitu na oligoklas. Zvýšenie obsahu hliníka v amfiboloch má za následok zmenu aktinolitu na hornblend a jemu podobné amfiboly ako sú tschermakit, edenit, či pargasit. Vznik hornblendu podmieňuje aj reakcia chloritu, zoisitu a kremeňa, pri ktorej vzniká aj plagioklas a voda. Vo vyššieteplotnej časti fácie hlavne ak je amfibolit bohatý na železo a hliník, môže ňom vznikať aj granát.
Typická minerálna asociácia pri metabazitoch (amfibolitoch) je oligoklas, hornblend, epidot, chlorit a kremeň. S nárastom teploty ale dochádza k tomu, že od asi 550 °C zaniká posledný chlorit a od 600 °C mizne aj epidot. Namiesto nich vzniká granát. Za vysokých teplôt nakoniec dochádza k vzniku klinopyroxénu, hlavne diopsidu. Táto reakcia spotrebováva zvyšky epidotu aj amfibolu na úkor vznikajúceho granátu a klinopyroxénu. Metapelity amfibolitovej fácie sú svory a pararuly. Kremenno-živcové horniny tvoria tzv. leptity, ak pôvodne išlo o tufy a pyroklastiká; prípadne vyvreté kremenno-živcové horniny v amfibolitovej fácii vytvárajú ortoruly. Prechod do granulitovej fácie naznačuje najmä vznik ďalších pyroxénov.
Granulitová fácia
Granulitová fácia vzniká za pri zvyšovaní tlaku a teploty z amfibolitovej fácie. Vznikajú pri stredných až vysokých tlakoch do 12 kbar a teplotách v rozmedzí 700 – 900, prípadne až 1 000 °C. Pri prechode z amfibolitovej fácie dochádza ku kryštalizácii ortopyroxénov, najmä hypersténu. Pre fáciu je tiež typický plagioklas, ortoklas a klinopyroxén. Pri ďalšom náraste tlaku, začína stúpať význam granátu, plagioklasu a klinopyroxénu. V najvyššej časti vzniká hlinitý ortopyroxén, osumilit, spinel, kremeň a zafirín. Pre metabazity sú typické tmavé granulity, pre metapelity – granulitické ruly, pre kremenno-živcové horniny – svetlé granulity.
Fácia modrých bridlíc
náhľad|vpravo|Modrá bridlica, s výrazne modrými zrnami glaukofánu a idiomorfnými zrnami granátov, foto pri 1 nikole Horniny, ktoré vznikajú prechodom z fácie zelených bridlíc do oblasti vysokých tlakov sú pre svoju mierne modrú farbu označované ako modré bridlice. Pre ich minerálne zloženie je typický Na-amfibol glaukofán, často s prímesou crossitu alebo riebeckitu. Pre nižšiu časť fácie je typický glaukofán, lawsonit a chlorit. Pri náraste tlaku a teplôt sú to glaukofán, zoisit/epidot, granát, paragonit, chlorit, rutil a ďalšie.
Výskyt modrých bridlíc je najčastejšie spájaný so subdukčným rozhraním litosférických platní, kedy sú niektoré horniny rýchlo ponorené do veľkých hĺbok, pričom dochádza k rýchlemu nárastu tlaku a pri pomerne nízkych teplotách. Postupný nárast teploty ale spôsobuje vznik granátu a klinopyroxénu. Ak množstvo týchto kryštálov ďalej rastie, môže vzniknúť neostrá hranica medzi fáciou modrých bridlíc a eklogitovou fáciou.
Eklogitová fácia
Horniny ktoré podstúpia ultravysokotlakú (nad 12 kbar) a vysokoteplotnú (400 – 900 °C) metamorfózu sa vyznačujú obsahom zeleného klinopyroxénu omfacitu a granátu, hlavne pyropu. Obsahujú tiež zoisit, fengit, paragonit, glaukofán, kremeň, kyanit, mastenec, rutil a karbonáty. Tieto horniny majú obvykle bázické protolity a označujú sa eklogity. Z metapelitov ultravysokotlaké ruly a biele bridlice eklogitovej fácie. Ultravysokotlaké eklogity (nad 25 kbar) môžu obsahovať aj diamant alebo coesit.
Minerálne asociácie tejto fácie tvorí len malý počet fáz, čo má za následok, že tu prebieha len málo kontinuitných reakcií. Absencia väčšieho množstva reakcií spôsobuje, že je často veľmi zložité určiť presné tlaky, ktoré viedli k vzniku asociácie.
Fácie kontaktných rohovcov
Na styku magmatických hornín s ich okolím dochádza k osobitému druhu premeny. Kontaktná metamorfóza nemá veľký rozsah a je výrazne závislá od teploty magmy resp. lávy. Kontaktný účinok vzrastá s bázicitou magmy. So vzrastajúcim kontaktným účinkom sa vyčleňujú fácia albit-epidotických, amfibolických, ortoklas-cordieritických, ortoklasovo-sanidínových a sanidínových rohovcov. Horniny ktoré ich tvoria sú typickou súčasťou kontaktných aureol okolo intrúzií. V metapelitoch sú to typické porcelanity a kontaktné rohovce. Pre kontaktne metamorfované karbonáty, podobné mramorom sú typické indexové minerály mastenec, tremolit, wollastonit, prípadne i grosulár.
Héro
Héro alebo Héró môže byť v gréckej mytológii:
Vlkynský potok
Vlkynský potok je krátky vodný tok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Rimavy, meria 2,5 km a je tokom V. rádu.
Pramení v najvýchodnejšej časti Cerovej vrchoviny, v podcelku Petrovská vrchovina, na severovýchodnom svahu Lieskovca (286,8 m n. m.), neďaleko štátnej hranice s Maďarskom, v nadmorskej výške približne 190 m n. m. V pramennej oblasti tečie sprvu na severozápad, zľava priberá krátky prítok zo severného úpätia Lieskovca a ďalej pokračuje smerom na sever. Tok vytvára oblúk ohnutý na západ, z ľavej strany priberá najprv prítok prameniaci západne od kóty 230,9 m a následne z tej istej strany svoj najdlhší prítok (2 km) prameniaci východne od kóty 251,7 m. V blízkosti obce Vlkyňa sa v nadmorskej výške cca 154 m n. m. vlieva do Rimavy.
Chrámecký potok
náhľad|Chrámecký potok tečúci obcou Chrámec Chrámecký potok je potok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Mačacieho potoka, má dĺžku 4,5 km a je tokom VI. rádu.
Potok pramení v Cerovej vrchovine, v podcelku Petrovská vrchovina, na severovýchodnom svahu Srnieho vrchu (385 m n. m.) v nadmorskej výške cca 220 m n. m. Najprv tečie východným smerom, sprava priberá dva prítoky zo severovýchodného svahu Srnčieho vrchu a preteká Vlčou dolinou. Ďalej sa stáča na severovýchod, vstupuje do Juhoslovenskej kotliny, do podcelku Rimavská kotlina a preteká obcou Chrámec. Napokon sa stáča, pokračuje k ústiu viac-menej smerom na sever a severne od obce sa v nadmorskej výške približne 166 m n. m. vlieva do Mačacieho potoka.
Intara y’Amajyaruguru
Intara y'Amajyaruguru (- po rwandsky) alebo Province du Nord (- po francúzsky) alebo Northern Province (- po anglicky) je (od roku 2006) provincia Rwandy. Nachádza sa na severe štátu.
náhľad|right|Okresy Skladá sa z týchto 5 okresov:
Významné mestá sú:
Contemplatio intima
Contemplatio intima (lat.) je vnútorná kontemplácia.
Sommette-Eaucourt
Sommette-Eaucourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Sommette-Eaucourt má 150 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Leandros
náhľad|Leandros a Héro, autor:[[Pierre-Claude Delorme (1783-1859)]] Leandros je v gréckej mytológii hrdina slávneho ľúbostného príbehu.
Antický príbeh o tragickej láske mladíka Leandra a Héro, kňažky bohyne Afrodity, pochádza z Byzantia. Leadros žil v Abyde na maloázijskej strane Héllespontu a Héro bývala vo veži v Seste na európskom brehu.
Leandros sa do Héro zamiloval a ona jeho lásku opätovala. Héro však vzhľadom na svoje postavenie musela svoju lásku tajiť a preto sa schádzali v noci. Morská úžina nebola pre Leandra prekážkou, po zotmení Héro zavesila na vežu lampu a Leandros riadený svetlom lampy k nej zakaždým priplával.
Osud ich láske však určil tragický koniec. V jednu búrlivú noc sfúkol vietor lampu a Leandros plávajúci cez nekľudné morské vlny stratil smer a utopil sa. Vlny potom vyhodili jeho mŕtve telo na breh pod vežu jeho milenky. Keď ho Héro na úsvite uvidela, zo žiaľu ukončila svoj život skokom z veže. Ráno ich potom ľudia našli mŕtvych na ostrých skalách, ležiacich verne pri sebe i po smrti.
Contradictio
Contradictio (lat.) je rozpor, napr. contradictio in adiecto. Poslovenčene: kontradikcia.
Hippokratidas
Hippokratidas z kráľovského rodu Eurypontovcov  bol kráľom Sparty (historicky je nedoložený) pravdepodobne medzi rokmi 600 pred Kr. a 575 pred Kr.
Meno spartského kráľa Hippokratida je známe z Herodotovho diela História, kde autor zaznamenal genealógiu kráľa Leótychida II., ktorá sa stala pre historikov vodidlom pri zostavovaní zoznamu kráľov Sparty rodu Eurypontovcov.
Herodotov text prezrádza, že predchodcom Hippokratida bol Leótychidas a jeho následníkom Agésilaos (za predpokladu, že sa trón dedil vždy z otca na syna). Existuje však aj zoznam od Pausania, ktorý sa od Herodotovho v menoslove kráľov hlavne z obdobia približne od polovice 7. stor. pred Kr. do začiatku 5. stor. pred Kr. odlišuje (od kráľa Theopompa). Pre chýbajúce dobové doklady na potvrdenie jednej, alebo druhej verzie, historici asi tento problém nevyriešia.
O Hippokratidovi a jeho vláde Herodotos nepíše a výnimkou nie sú ani iní antickí autori. Ale historik Ploutarchos vo svojom diele Morália, ktorá obsahuje tiež výroky Sparťanov, zaznamenal aj Hippokratidovu odpoveď satrapovi Kárie, ktorý mu napísal list, pretože muž zo Sparty bol zasvätený do komplotu istých sprisahancov, ale nič o tom nepovedal; satrapa sa v ňom pýtal ako by s ním mal naložiť. Hippokratidas mu odpísal toto: "Ak mu chceš urobiť veľkú láskavosť, tak ho pošli na smrť; ale ak nie, tak ho vyžeň zo svojej krajiny, veď ak išlo o nejakú cnosť, tak to bol vždy zbabelec."
Žadovica
Žadovica môže byť:
Michal Březina
Michal Březina (* 30. marec 1990, Brno, Česko-Slovensko) je český krasokorčuliar. V auguste 2013 bol podľa oficiálneho rebríčka ISU piatym najlepším krasokorčuliarom sveta v mužskej sólovej kategórii.
Kariéra
Aj keď Březinov otec Rudolf Březina je bývalý krasokorčuliar, Březina sa inšpiroval hokejovým víťazstvom Česka na Zimných olympijských hrách 1998 a chcel byť hokejistom. Na radu otca sa najprv naučil korčuľovať a nakoniec sa začal venovať krasokorčuľovaniu.
Jeho talent mu umožnil rýchlo napredovať, trojitý salchow skočil prvýkrát vo veku 12 rokov, trojitý axel o tri roky neskôr. V zápätí začal skúšať štvoritý toe loop a salchow. Trénoval vo svojom rodnom meste Brne s trénerom Petrom Starecom a v nemeckom Oberstdorfe s Karlom Fajfrom.