cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mešita (Chisaria)
Dejiny
Do začiatku 21. storočia budova nebola ako mešita pravidelne využívaná. To sa zmenilo v roku 2002, kedy sa jej správy ujal na základe iniciatívy a pomoci úradu plovdivského muftiho nový imám, ktorý sa do Chisarie za týmto účelom presťahoval z kărdžalijského regiónu. Od tej doby mešita opäť funguje ako regulárna moslimská svätyňa.
Mešita
O vzhľade pôvodnej budovy neexistuje veľa informácií a nevie sa ako presne vyzerala.
Súčasná budova mešity postavená na jej základoch je jednoduchá stavba, obdĺžnikového pôdorysu s valbovou strechou. Budova je 6 metrov dlhá, 12 metrov široká a jej výška dosahuje 3,2 metra. Múry sú hrubé približne 0,5 metra a budova je postavená z kameňov.
Minaret
Minaret je jedinou súčasťou stavby, ktorá sa do súčasnosti zachovala v pôvodnej podobe z roku 1464. Je vysoký 22 metrov, v jeho vrchnej časti sa nachádza kruhová pavlač a strieška zakončená tradičným osmanským alamom (kovová ozdobná časť). Priemer pavlače je približne 8 metrov.
Druhovo je minaret typu yivli (tzv. skladaný typ minaretu), pričom ide o jediný exemplár tohto typu na území Bulharska.
Je postavený z červených vertikálne uložených tehál,  ktoré sú z vonkajšej strany polkruhové, pričom sú poskladané tak aby vytvárali dekoratívny vzor. Spodná časť pavlače je vyzdobená tzv. stalaktitmi (špecifický typ reliéfovej výzdoby, ktorý sa dá nájsť len na moslimských náboženských stavbách, predovšetkým mešitách). Dekorácia minaretu bola s najväčšou pravdepodobnosťou zhotovená na základe vplyvu seldžuckých tradícií (rovnako, ako napríklad Šachbedinova mešita Imaret v Plovdive).
Dekoratívna fasáda minaretu nebola pokrytá klasickou maltovou omietkou, bol však s najväčšou pravdepodobnosťou použitý iný materiál s vysokým obsahom vaječných bielkov (vaječné bielky sa v tom čase pri výstavbe minaretov z dôvodu posílenia ich stability pridávali aj do klasickej maltovej omietky).
Dvor
Okolo mešity sa nachádza nádvorie s rozlohou približne 5 árov.
Bourg-des-Comptes
Bourg-des-Comptes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Timotheos III.
Timotheos III. alebo Timotej III. môže byť:
Bourgbarré
Bourgbarré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Múmia (film)
Natáčanie začalo v Marrákeši v Maroku 4. mája 1998, trvalo sedemnásť týždňov a filmový štáb musel znášať dehydratáciu, piesočné búrky a hady pri natáčaní na Sahare. Vizuálne efekty vytvorila spoločnosť Industrial Light & Magic, hudbu zložil Jerry Goldsmith.
Film mal premíéru 7. mája 1999, zarobil 43 miliónov dolárov v 32 10 kinách v USA a celosvetovo 416 miliónov dolárov. Recenzie na film boli zmiešané, ale kasový úspech viedol k pokračovaniu Múmia sa vracia, rovnako ako The Mummy: The Animated Series a k vedľajšiemu filmu Kráľ škorpión. V roku 2008 bolo natočené ďalšie pokračovanie múmie a to Múmia: Hrob dračieho cisára. Universal Pictures a Amblin Entertainment tiež otvorili horskú dráhu Revenge of the Mummy.
Chisaria (okres)
Chisaria (, doslova okres Chisaria)                   je okres v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Administratívnym centrom okresu je mesto Chisaria.
Polohopis
Nížšie položené časti okresu Chisaria sa rozprestierajú na území malej Chisarskej kotliny, ktorá je geomorfologickou časťou Pazardžiško-Plovdivského polageomorfologického podcelku Hornotráckej nížiny.
Vyššie položené časti okresu ležia na teritóriu juhovýchodného úpätia horského pásma Săštinska Sredna gora,  najvyššieho, centrálne položeného podcelku pohoria Sredna gora.
Leží v severozápadnej časti Plovdivskej oblasti,  približne 40 kilometrov severne od administratívneho centra oblastiPlovdivu.
Hranice okresu
Okres Chisaria hraničí:
v Plovdivskej oblasti
v Pazardžickej oblasti
v Sofijskej oblasti thumb|left|topografická mapa okresu Chisaria
Rozloha a nadmorská výška
Okres sa rozprestiera na ploche 549,55 km²,  pričom 206 km² z celkovej rozlohy okresu predstavujú lesy a 13 km² je tvorených zastavanými obývanými oblasťami. Zvyšok rozlohy okresu tvoria predovšetkým pozemky využívané na poľnohospodárske účely. Svojou plochou okres Chisaria zaberá 9,17 % celkovej rozlohy Plovdivskej oblasti, čím sa stáva v poradí tretím najväčším okresom z celkovo 18 okresov, ktoré sa v oblasti nachádzajú.
Priemerná nadmorská výška na území okresu dosahuje, pričom administratívne sídlo okresumesto Chisarialeží v nadmorskej výške. Najnižšie časti okresu sa nachádzajú v nadmorskej výške približne, najvyššie časti v nadmorskej výške prevyšujúcej.
Časové pásmo
Teritórium okresu Chisaria sa tak ako aj celé územie Bulharska nachádza v časovom pásme UTC+2, ide teda o tzv. východoeurópsky čas (VEČ).
Podnebie
Územie okresu spadá do prechodno-kontinentálnej klimatickej zóny Bulharska, ktorá zahŕňa Hornotrácku nížinu, podbalkánske kotliny, nížiny pozdĺž stredného toku rieky Struma, ako aj najvýchodnejšie časti severného Bulharska, okrem oblastí na pobreží Čierneho mora. Najvýraznejšou črtou tejto klimatickej zóny je jej prechodný charakter, kedy v niektorých rokoch prevláda subtropický vplyv Stredomoria a v iných stredoeurópska kontinentálna klíma.
Zimy bývajú teplé a mierne, čo je spôsobené teplými vzdušnými prúdmi, ktoré vanú z juhu a na území okresu sú zadržiavané masívom pohoria Stará planina, ako aj kopcovitým reliéfom Srednej gory. Snehová pokrývka sa udrží v priemere po dobu 27 dní v roku a dosahuje priemernej výšky okolo 5 cm. Letá bývajú dlhé a príjemné. Mesiace júl a august sa vyznačujú nízkou hladinou vlhkosti vzduchu a slabým vetrom.
Teplota vzduchu
Priemerná ročná teplota vzduchu dosahuje 11,5 °C, pričom v letných mesiacoch sa jedná priemerne o teplotu 21,4 °C a v zimných mesiacoch o teplotu 1,1 °C. V januári minimálne teploty klesajú až k -10 °C-11 °C, zatiaľ čo v lete maximálna nameraná teplota na území mesta Chisaria vystúpila až k 39,6 °C. Napriek tomu, že najnižšie časti okresu sú nížinného charakteru sa na území okresu nezvyknú často vyskytovať teplotné inverzie.
Zrážky
V dôsledku toho, že okres sa nachádza na území v dosahu dažďového tieňa pohorí Sredna gora a Stará planina je priemerný ročný úhrn zrážok nízky, pričom dosahuje hodnôt len okolo 500 l/m². Charakteristické sú dve zrážkové maximáv priebehu júna, kedy je vyšší úhrn zrážok spôsobený vplyvom pôsobenia kontinentálnej klímy a v priebehu novembra, kedy sa na zvýšenom úhrne zrážok podieľa pôsobenie stredomorskej klímy.
Veterné podmienky
Veterné podmienky sú mierne. Počas celého roka prevláda východný vietor s priemernou ročnou rýchlosťou 1,1 m/s. Silné a nárazové vetry sú zriedkavéaž 80% času sa rýchlosť vetra pohybuje v rozmedzí 0 až 1 m/s, čo je veľmi priaznivé najmä v zimnom období.
Znečistenie vzduchu
Kvalita vzduchu v prízemnej vrstve atmosféry je na území okresu vyhovujúca a úroveň znečistenia ovzdušia sa nachádza pod dolnými hraničnými hodnotami. Na území okresu sa nevyskytujú žiadne faktory, ktoré by znečisťovanie ovzdušia mohli zapríčiňovať.
Vodstvo
Hydrologický systém v regióne je tvorený predovšetkým riekami Striama, Kalavaštica , Pikla a Piasăčnik. Všetky majú konštantný prietok a veľkú oblasť povodia. Zvyšné rieky v okrese sú malé a s malým prietokom, pričom ich vplyv v rámci hydrologického systému je len sezónny.
Okres je bohatý na podzemné vody, ktoré sa využívajú na zásobovanie obyvateľstva okresu pitnou vodou.
Dôležitou súčasťou hydrologického systému v okrese Chisaria sú umelé vodné nádrže (priehrady), ktorých sa na území okresu nachádza až 57. Z toho 51 je vo vlastníctve okresu a 2 sú vo vlastníctve štátu.
Minerálne pramene
Minerálne vody zo všetkých troch lokalít sa používajú na pitie a na terapeutické účely spojené s liečbou renálne-urinárnych a gastrointestinálnych porúch, ako aj ochorení žlčníku a pečene, a porúch pohybovej sústavy. Z kvalitatívneho hľadiska sú minerálne vody v okrese Chisaria jednotné. Z kvantitatívneho hľadiska celková hodnota hydrominerálnych zdrojov (prietok) minerálnych prameňov na území okresu dosahuje úrovne medzi 45 l/s a 62,10 l/s.
Keďže Chisaria je prvým miestom na území dnešného Bulharska, kde sa začalo s organizovanou kúpeľnou činnosťou a je teda bulharským priekopníkom v oblasti kúpeľníctva, uskutočnili sa prvé vedecké výskumy miestnych termálnych minerálnych prameňov už v druhej polovici 19. storočia. Konkrétne išlo o chemické analýzy vody chisarských minerálnych prameňov pre liečebné kúpeľné využitie. Analýzy boli vykonané na základe žiadosti vlády Východnej Rumélie a prebehli v priebehu roku 1882.
Všetky chisarské minerálne vody spadajú do kategórie slabo mineralizovaných termálnych vôd, pričom úroveň mineralizácie je pod hodnotou 1 mg/l. Sú hydrogénuhličitanovo-sírovo-sodné,  fluóro-kremíkové, chlórne, alkalické  a rádiokatívne. Voda je bez farby a zápachu s príjemnou chuťou. Dosahuje vysokej hodnoty pH,ktorá sa pohybuje až na čísle 9. Teplota vody jednotlivých prameňov sa pohybuje v rozmedzí 37 °C51 °C.
Chisarské minerálne vody súokrem liečebných a kúpeľných účelovvyužívané aj v rámci potravinárskeho priemyslu, keďže sa stáčajú a balia do fliaš za účelom predaja.
Administratívna správa
Správou okresu sa zaoberá obecné zastupiteľstvo sídliace v Chisarii. Správou jednotlivých dedín okresu sa zaoberajú miestne orgány samosprávyradnice. Radnicou disponujú všetky dediny v okrese Chisaria.
Obecné zastupiteľstvo
Správou okresu sa zaoberá magistrát, alebo v doslovnom preklade obecné zastupiteľstvo, ktorého sídlo leží v centrálnej časti mesta Chisaria na ulici General Gurko  č. 14. Obecné zastupiteľstvo je orgánom miestnej samosprávy, pričom poslancov zastupiteľstva volia obyvatelia okresu v súľade s podmienkami a s postupom, ktoré sú určené volebným poriadkom. Zastupiteľstvo tvorí (vrátane predsedu) sedemnásť volených obecných poslancov.
Úlohou obecného zastupiteľstva je realizovať jednotnú politiku rozvoja okresu, v súlade s platnými zákonmi krajiny. Obecné zastupiteľstvo v rámci svojej pôsobnosti určuje politiku okresu v príslušných oblastiach pôsobnosti. Okrem toho sa zaoberá aj riešením problémov miestneho významu, ktoré nie sú vo výlučnej pôsobnosti iných orgánov štátnej správy. Zasadnutia obecného zastupiteľstva sú verejné a konajú sa najmenej šesťkrát do roka. Zasadnutia zastupiteľstva zvoláva a vedie predseda. Občania, ktorí nie sú poslancami obecného zastupiteľstva, sa môžu ujať slova po ukončení rokovania a to v poradí, ktoré je určené obecným zastupiteľstvom. Môžu podávať vyjadrenia, alebo návrhy, ako aj klásť otázky k veciam, ktoré sú v pôsobnosti obecného zastupiteľstva, ale aj vo verejnom záujme.
Sídla
Na území okresu sa nachádza celkovo 12 sídiel,  teda okresné mesto Chisaria a 11 dedín. thumb|left|západná pevnostná brána antického mesta Diocletianopolis
Mestá:
Etnické zloženie obyvateľstva
Prieskum, ktorý prebehol v roku 2011 v rámci sčítania obyvateľstva preukázal, že prevažnú väčšinu obyvateľov okresu tvoria osoby bulharskej národnosti. Významné národnostné menšiny, ktorých príslušníci žijú na území okresu, predstavujú turecká a rómska menšina.
Z celkového počtu 12 600 obyvateľov okresu bolo:
Hospodárstvo
Ekonomicky aktívnu časť obyvateľstva okresu predstavuje viac ako 6700 osôb. Dôležitú súčasť miestnej ekonomiky predstavuje veľké množstvo malých a stredne veľkých firiem súkromného sektora.
Najvýznamnejšími hospodárskymi odvetviami v okrese sú:
Turizmus
Je predstavovaný predovšetkým kúpeľnou turistikou s centrom v meste Chisaria, ktoré má pridelený štatút národného kúpeľného rezortu a s ďalším kúpeľným rezortom, ktorý sa nachádza na teritóriu dediny Krasnovo. Okrem kúpeľnej turistiky sa na území okresu praktizujú aj ekoturistika a pešia turistika, agroturistika, poľovnícka turistika a kongresový turizmus.
Poľnohospodártvo
Celková plocha poľnohospodárskej pôdy na území okresu je 23 656 hektárov, z toho 1943 hektárov tvoria polia, na 3611 hektároch sa pestujú viacročné plodiny, 1024 hektárov zaberajú lúky a na 4490 hektároch sa nachádzajú pasienky.
Rastlinná výroba je predstavovaná najmä vinohradníctvom a ovocinárstvom, tradičné je aj pestovanie obilnín, zeleniny a tabaku, pričom najväčšia plocha je venovaná pestovaniu obilnín. Z viacročnych plodín sú najdôležitejšie: vinič, slivky, višne, jablká, maliny, čerešne, jahody, ruže (druhy produkujúce ružový olej) a levanduľa.
Živočíšna výroba sa sústreďuje na chov oviec, hovädzieho dobytka, kôz, ošípaných a byvolov. Ďalej sa chová hydina a významné je taktiež včelárstvo.
Školstvo
Materských škôl sa nachádza v okrese šesť, z toho tri v Chisarii, jedna v dedine Staro Železare, jedna v dedine Paničeri a jedna v dedine Starosel.
Zdravotníctvo
Poskytovanie zdravotnej starostlivosti v okrese Chisaria je úzko späté s kúpeľným významom regiónu. Z tohto dôvodu disponujú všetky väčšie zdravotnícke zariadenia na území okresuteda ''Lekárske centrum-I. Chisar'' a tri rehabilitačné nemocnicedobre vybavenými súčasťami pre výkon fyzioterapie a liečebných kúpeľných procedúr a poskytujú tak zdravotníckym zariadeniam dobrý základ pre možnosť vykonávania ako prevencie, tak aj liečby rozličných druhov ochorení.
Zdravotnícke zariadenia ležiace na území okresu sú určené na poskytovanie ako prednemocničnej, tak aj nemocnično-rehabilitačnej zdravotnej starostlivosti.
Prednemocničná zdravotná starostlivosť sa rozdeľuje na primárnu a špecializovanú.
Primárnu zdravotnú starostlivosť poskytuje väčšie množstvo zariadení. Ide predovšetkým o celkovo dvanásť individuálnych ambulancií, ktoré slúžia ako sídla praktických lekárov. Šesť týchto ambulancií sa nachádza na území mesta Chisaria a ostatné sídlia v bývalých zdravotníckych zariadeniach, ktoré sa nachádzajú vo väčších dedinách okresu. V menších dedinách, ktoré nedisponujú vlastným zariadením sú zriadené pobočky týchto ambulancií. K zdravotníckym zariadeniam, ktoré poskytujú primárnu zdravotnú starostlivosť sa radia aj stomatologické ambulancie, ktorých je viacero a nachádzajú sa ako v Chisarii, tak aj v niektorých dedinách okresu.
Účelu poskytovania špecializovanej zdravotnej starostlivosti, ale aj diagnostiky slúži okresné ''Zdravotnícke centrum-I. Chisar''. Zariadenie je funguje ako okresná obchodná spoločnosť typu EOODteda bulharská obdoba slovenskej spoločnosti s ručením obmedzeným pričom stopercentým vlastníkom spoločnosti je okres Chisaria. V rámci centra sú zriadené nasledovné oddelenia:
Špecializované zdravotnícke oddelenia
Diagnostické oddelenia
Nemocničná zdravotná starostlivosť je poskytovaná v celkovo troch nemocniciach, pričom všetky tri sa nachádzajú v okresnom meste Chisaria. Sú to:
Cestná sieť
Verejnú cestnú dopravu predstavujú miestne autobusové linky spájajúce jednotlivé sídla v rámci okresu. Okrem toho, mesto Chisaria a dedina Starosel majú aj priame autobusové linky, ktoré ich spájajú s oblastným centrom, teda s Plovdivom, ako aj s mestom Sopot v rovnomennom okrese.
Železnica
Železničná doprava v okrese je zabezpečená lokálnym odklonom od železničnej trate na trase Plovdiv-Karlovo, pričom stanica v Chisarii je poslednou a konečnou lokálnej trate.
Kultúrne centrá
V okrese Chisaria sa nachádza celkovo trinásť kultúrnych centier, z toho tri sídlia v meste Chisaria a zvyšných desať sídli (po jednej) v jednotlivých dedinách okresu, okrem dediny Mătenica, ktorá kultúrne centrum nemá.
Minerálne pramene
Celkovo sa v Chisarii nachádza až 22 minerálnych prameňov s rozdieľnou teplotou vody a zložením. Medzi najvýznamnejšie patria predovšetkým:
Chránené územné celky
Na území okresu sa nachádza jedna archeologická rezervácia a štyri prírodné chránené územia, toho tri v kategórii chránená lokalita a jedna v kategŕii prírodná pamiatka.
Archeologické rezervácie
Z prírodných chránených území sa na území okresu nachádzajú dva typy:
Hellén (praotec Grékov)
Hellén alebo zriedkavo Helén (starogr. Ἕλλην – Hellén, latinsky Hellen) bol v gréckej mytológii syn Deukalióna a jeho manželky Pyrrhy, ktorí boli zakladateľmi nového pokolenia ľudí po potope sveta.
Najstaršie grécke mýty Helléna neuvádzajú, objavuje sa v ich mýtoch až neskôr ako umelý výtvor, ktorý mal poslúžiť na vysvetlenie spoločného pôvodu a pomenovania Hellénov teda Grékov. Náš názov „Gréci" je odvodený z latinského „Graeci" podľa západného gréckeho kmeňa, s ktorým prišli Rimania pravdepodobne po prvýkrát do styku.
Ako hovoria tieto mýty, z vôle najvyššieho boha Dia bola na hriešne ľudstvo zoslaná potopa. S celého ľudstva sa zachránili za pomoci Titana Prometea len Deukalión a jeho manželka Pyrrha. Potopu prežili vo veľkej arche, ktorá po deviatich dňoch povodne pristála na vrchole hory Parnas. Za svoju záchranu vykonali Diovi ďakovnú obeť a prosili ho o možnosť nového zaľudnenia sveta. Zeus im odpustil a prosbu vypočul. Na radu bohov potom Deukalión a Pyrrha hádzali za seba kamene, obrazne "kosti matky zeme", z ktorých povstali noví ľudia.
Deukalión a Pyrrha mali vlastného syna Heléna, ktorý sa stal praotcom všetkých Grékov. Keď sa Hellén oženil s nymfou Orseidou, splodili troch synov:
Jelení vrch (prírodná pamiatka)
Predmetom ochrany je zvyšok prirodzeného zmiešaného porastu v smreko-bukovom vegetačnom stupni Šumavy. Hniezdisko bociana čierneho.
Marcel Mihalik
PaedDr. Ing. Marcel Mihalik (* 13. apríl 1965, Bratislava) je policajt a súčasný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti.
Životopis
Je dlhoročným mestským policajtom a predsedom Združenia náčelníkov obecných a mestských polícií Slovenska. Po zvolení do funkcie poslanca pokračuje ako náčelník mestskej polície v Piešťanoch. Požiadal však o poskytnutie pracovného voľna. Bol jedným z iniciátorov zavedenia výsluhových dôchodkov pre obecných a mestských policajtov. Je predsedom odborovej organizácie mestských a obecných polícií pri OZ Sloves.
Politické pôsobenie
Vo Voľbách do Národnej rady v roku 2020 získal na kandidátke OĽaNO 2 930 hlasov. V Národnej rade je podpredsedom Osobitného kontrolného výboru pre kontrolu činnosti NBÚ a členom Výboru Národnej rady pre obranu a bezpečnosť.
Vojtech Bacho
JUDr. Vojtech Bacho (* 8. júl 1935, Dolný Ohaj † 28. január 2014, Bratislava ) bol slovenský prokurátor. Bol historicky prvým ponovembrovým generálnym prokurátorom SR, v úrade medzi rokmi 1990 a 1994.
"JUDr. Vojtech Bacho má významné zásluhy v oblasti zakotvenia prokuratúry v Ústave Slovenskej republiky ako nezávislej ústavnej inštitúcie založenej na jej nezávislosti na politickej moci." uvádza na svojej webovej stránke Generálna prokuratúra SR.
Bréal-sous-Montfort
Bréal-sous-Montfort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Tintin v Kongu
Tintin v Kongu sa stal neskôr kontroverzným komiksom kvôli rasistickému vykresleniu Konžanov a krutosti voči zvieratám.
Bovel
Bovel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Bréal-sous-Montfort
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bovel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bréal-sous-Montfort
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bovel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chromatizmus
Chromatizmus môže byť:
Tintin v Amerike
Tintin v Amerike je tretí diel komiksovej série Tintinove dobrodružstvá, ktorú napísal a ilustroval belgický komiksový scenárista a ilustrátor Hergé. Komiks vychádzal na pokračovanie od septembra 1931 do októbra 1932 v konzervatívnych belgických novinách Le Vingtième Siècle a to v rámci ich detskej prílohy Le Petit Vingtième. Dej komiksu sa točí okolo dobrodružstiev mladého belgického reportéra Tintina a jeho psa Snowyho, ktorí cestujú do Spojených štátov, aby pomohli vyčistiť americké mesto Chicago od organizovaného zločinu. Hlavnú zápletku tvoria potýčky a prenasledovanie gangstrov, ako aj stretnutia s indiánmi z kmeňa Čiernonožcov.
Jelení vrch
Jelení vrch môže byť:
Bréal-sous-Vitré
Bréal-sous-Vitré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Itchuk
Pak Čong-su (hangul: 박정수 - hanča: 朴正洙 - slov. prepis Pak Čong-su; * 1. júl 1983, Soul, Južná Kórea), známy pod svojím umeleckým menom Itchuk (hangul: 이특, hanča: 利特, po anglicky Leeteuk) je juhokórejský spevák a skladateľ, MC, moderátor a príležitostný herec. Najviac známy je ako líder K-popovej chlapčenskej skupiny Super Junior. Zároveň pôsobí v jej podskupinách Super Junior-T a Super Junior-Happy.
Začiatky
Keď v roku 2000 Itchuk a jeho sestra cestovali do Mjong-dongu na dovolenku, narazil na nich hľadač talentov a Itchukovi odporučil, aby sa zúčastnil na konkurze Starlight Casting System pre SM Entertainment - konkurz, vďaka ktorému vyhľadávajú potenciálnych mladých umelcov, ktorí by v budúcnosti mohli mať možnosť sa pod nich podpísať. Po niekoľkých nahrávkach a vystúpeniach sa nakoniec pod meno spoločnosti podpísal a stal sa tak ich učňom. Toho istého roku mal aj prvé rýchle vystúpenie ako špeciálny hosť na TV programe MBC v relácii All About Eve (kdrama). O dva roky neskôr sa objavil ako model v reklame na Pepsi.
V roku 2003 sa Itchuk stal členom päťčlennej chlapčenskej skupiny (spoločne so svojím budúcim kolegom menom Tong-hä), ale od zamýšľaného projektu sa rýchlo upustilo. Nakoniec sa Itchuk a Tong-hä stali členmi inej začínajúce skupiny, Super Junior 05, spoločne s ďalšími chlapcami. Itchuk, ako najstarší z nich, sa stal ich lídrom.
Umelecké meno
Itchuk vysvetlil, že toto meno používa preto, aby dosiahol rovnaký efekt ako známy kórejský spevák Kangtcha. Väčšina jeho fanúšikov si ale myslí, že je to hlavne preto, aby si ho ľudia nemýlili s herečkou Pak Čong-su. Itchuk v preklade znamená "špeciálny" a hovoria mu tak pre jeho váženú pozíciu v skupine a pre jeho vtipnú a výnimočnú povahu. Ostatní ho tiež niekedy prezývajú "anjel".
2005-2006: Debut so Super Junior
Itchuk a jeho skupina Super Junior 05 oficiálne debutovali 6. októbra 2005 v SBS programe Popular songs so songom "TWINS (Knock Out)". Ich štúdiový album bol vydaný o mesiac neskôr a skončil na 3. mieste v mesačnom MIAK K-pop charte. V marci roku 2006 začalo SM Entertainment naberať nových členov pre ďalšiu SuJu generáciu. Plány sa však zmenili, keď spoločnosť prijala 13. člena, Kjuhjona (máj 2006), a zastavila tak budúce generácie SJ. Skupina odobrala príponu "05" a bola tak oficiálne uvedená ako Super Junior. Obrovský úspech zaznamenali ďalšie leto so singlom "U" - bol tak ich najväčším hitom vo všetkých chartoch až do vydania "Sorry, Sorry" v marci 2009.
2007-2008: Podskupiny
Počas svojej kariéry so Super Junior bol Itchuk pridelený do dvoch podskupín. Vo februári roku 2007 sa tak stal členom Super Junior-T a o rok neskôr Super Junior-Happy.
Absolón (Biblia)
Absolón (iné názvy: Abšalom, Abšalóm, zastarano Absolon; hebr.אַבְשָלוֹם - výslovnosť podľa tiberiadskej hebrejčiny Avšólóm, podľa novohebrejčiny Avšalom) bol tretí syn kráľa Dávida. Bol povestný svojou krásou a dlhými ryšavými vlasmi.
Eazy-E
Eazy-E (vlastným menom Eric Lynn Wright; * 7. september 1964, Compton, Kalifornia – † 26. marec 1995, Los Angeles, Kalifornia) bol americký reper, ktorý sa narodil a vyrastal v meste Compton. Bol taktiež známy ako člen americkej hip hopovej skupiny N.W.A.
Itchuk
Autonehoda v apríli 2007
19. apríla 2007 (čo bolo asi dva mesiace po vydaní singlu "Rokkugo" od SuJu-T) pri spiatočnej ceste z rádiovej show Super Junior Kiss the Radio sa Itchuk spoločne so Sindongom, Unhjokom, Kjuhjonom a dvoma manažérmi stal obeťou autonehody. Kým Sindong a Unhjok vyviazli s menšími poraneniami, Itchuk a Kjuhjon boli vážne zranení a odvezení na hospitalizáciu. Itchuk mal niekoľko sklenených črepín v chrbte a nad očami, čo si pri odstraňovaní vyžiadalo najmenej 170 stehov. Z nemocnice boli prepustení 30. apríla. Pre Itchukove zranenia sa musela zrušiť aj jeho účasť na prvom veľkom Super Junior projekte, Attack on the Pin-Up Boys, kde hral rolu maskota pandy. Nakoniec sa však aj tak prevalilo, že pandou - maskotom bol väčšinu času v skutočnosti Rjo-uk.
Absolón (Biblia)
Viedol povstanie proti svojmu otcovi a donútil ho opustiť Jeruzalem. Absolón ho so svojou armádou prenasledoval, no bol porazený, na úteku chytený a aj napriek zákazu kráľa Dávida zabitý. Hoci sa jeho syn postavil proti nemu, Dávid jeho smrť dlho oplakával.
Eazy-E
Počas svojho života vydal jeden album Eazy-Duz-It a dve EP 5150 Home 4 Tha Sick a It's On (Dr. Dre) 187um Killa. Je považovaný za jedného z najznámejších reperov žánru gangsta rap. Je známy hlavne so svojími skladbami: „Boyz-N-The-Hood“, „Only If You Want It“, „Real Muthaphuckkin G's“, „No More ?'s“, „We Want Eazy“. Dňa 24. februára 1995 mu v nemocnici Cedars-Sinaipotvrdili potvrdili HIV/AIDS. 26. marca 1995, Eazy-E zomrel na zápal pľúc vyvolaný chorobou AIDS, mesiac po jeho diagnóze. Posmrtne potom vydavateľstvá vydali kompilačné albumy Eternal E, Featuring…Eazy-E, jednu EP nahrávku Impact Of A Legend a posledný album Str-8 Off Tha Streetz Of Muthaphukkin Compton.
Brécé
Brécé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
DJ Fresh
Daniel Stein (* 11. apríl 1977), viac známy ako DJ Fresh, je anglický drum and bassový/dubstepový producent a DJ. Bol jedným z hlavných členov drum and bassovej superskupiny Bad Company, spolu s Darrenom Whitom (dBridge), Jasonom Maldinim a Michaelom Wojcickim (Vegas). Je tiež vlastníkom drum and bassového hudobného vydavateľstva Breakbeat Kaos spolu s Adamom F.
Sakralizácia (sociálne vedy)
náhľad|Pánna Mária v kaplnke s dvoma veľkými kameňmi v Svätom Kameni v južných Čechách. Sakralizácia je spodstatnené sloveso odvodené od latinského slova "sacer", tj. "svätý", "posvätný" a následne od anglického slovesa "to sacralize", naplniť posvätnosťou, tj. urobiť "svätým". Ide o antropologický pojem užívaný tiež v religionistike, sociológii a politológii. Tento odborný termín sa využíva na popis toho, že veci, ľudia, zvieratá alebo prírodné úkazy sa niekedy stávajú nositelmi zvláštnych vlastností rôzneho druhu, a tým aj zvláštnej moci a autority.
Čo je "zvláštné", sa pochopitelne v rôznych spoločenstvách a ich kultúrach líši. No ide vždy o niečo, čo upúta pozornosť tým, že sa to nestáva bežne. Napríklad to, že sa Pánna Mária niekomu zjaví alebo jej zobrazenie začne plakať. Slovesným menom "sakralizácia" ale sociálne vedy ako antropológia, súčasná religionistika a sociológia vystihujú procesný charakter posvätnenia ako udalosti. To, že posvätným niečo jednoducho nie je samo o sebe, skorej, ako sa rôzne zložitými postupmi spoločenského vyjednávania takým stane. Tímto spôsobom antropológia a antropologicky zameraná religionistika opúšťajú teórie, ktoré chápaly posvätnosť (svätosť) ako podstatnú charakteristiku niektorých vecí, ľudí (napríklad králov alebo hôr) atď., a podla ktorých predstavovalo posvätné podstatu náboženstva (tradícia fenomenológie náboženstva v bádateloch ako Rudolf Otto, Geo Widengren alebo Gerardus van der Leeuw).
Posvätným je totiž iba to, čo sa takým stane, na čom sa rozhodujúca časť spoločnosti zhodne, a podla toho sa k danej bytosti či veci správa. No pre to opäť nie sú univerzálne pravidlá. Niekedy stačí pomazanie, inokedy je sakralizačný proces dlhodobý ako napríklad v prípade uznávania posvätnosti miest, na ktorých sa mal udiať zázrak, alebo svätcov, ktorí musí opakovane osvädčovať svojú charizmu a pri tom sa zároveň môžu znepáčiť významnej skupine ľudí. Napríklad istý Armanno Pungilupo z Ferrary sa znepáčil ferrarským dominikánom. Ich snaženie a vplyv viedli postupne k tomu, že ostatky tohto svätca museli byť vyhodené z ferrarské katedrály a samotný svätec bol prehlásený koncom 13. storočia za heretika.
Sakralizácia a okúzlenie
Niektoré veci nadané zvláštnou mocou sa stávajú živými. Toto oživenie však často býva iba krátkodobé. Napríklad bubon si vypýta, aby bol vypočutý v priebehu rituálu. V tejto súvislosti dnešná religionistika a antropológia nehovoria ihneď o sakralizácii, ale skôr o okúzlení. Nadväzujú tak na klasický weberovský pojem "odkúzlenie sveta". K nemu malo podľa Maxa Webera dochádzať v priebehu modernizácie spoločnosti a spočívalo v tom, že v kontexte kapitalistického hospodárstva veci prestávajú mať zvláštu povahu, aby s nimi bolo možné jednoducho racionálne kalkulovať iba s ohľadom na ekonomické náklady a zisky. Iba v tomto prípade je Weberov pojem otočený. Ukazuje, že aj v modernej společnosti bývajú veci okúzlované. Moderná, rovnako ako tradičná spoločnosť, pozná procesy okúzlovania, navzdory svojmu racionalistickému a sekulárnemu sebaobrazu. Uvedený prístup sa dnes v antropológii náboženstva uplatňuje najviac v prúde, ktorý je označovaný ako nový animizmus, čím odkazuje k teórii animizmu v rámci evolučnej teórie v klasickej antropológii.
História bádania o sakralizácii a posvätnu
Okrem Rudolfa Otta sa posvätnosťou a posvätnením do hĺbky zaoberali významní spoločenskí a humanitní vedci ako Émile Durkheim, Mircea Eliade , Graham Harvey či skupina bádateľov okolo knihy The Relational Dynamics of Enchantment and Sacralization: Changing the Terms of the Religion Versus Secularity Debate. Pre fenomenológiu náboženstva sa pojem posvätna stal ústrednou teoretickou kategóriou. No v dôsledku systematickej kritiky bola fenomenológia náboženstva najmä v priebehu 70., 80. a 90. rokov 20. storočia opustená všetkými svetovo významnými bádateľmi. Dnes však práve v pojmu sakralizácia pojem posvätného opäť nadobúda dôležitosť najmä práve v novom animizme, súčasnom bádaní inšpirovanom teóriou aktérov-sietí, tj. v novom materializme a v antropologickom výskume náboženskej každodennosti a v štúdiu pútnictva.
Posvätné a profánne v sociologickej perspektíve: Émile Durkheim
Pre dnešné bádanie o sakralizácii ostáva relevantné, navzdory významnej kritike, dedičstvo klasika sociológie Émila Durkheima. Durkheim pristúpil k problematike posvätného zásadne ináč ako Otto a Eliade. Nezaujímalo ho ani to, ako človek teologicky prežíva stretnutie s numinóznom, ani to, ako špecificky prežíva svet tzv. "náboženský človek", tj. človek archaický. Išlo mu o otázku, ako sú spoločnosti vnútorne integrované, ako držia pohromade. Aby pochopil niektoré zásadné črty žitia v spoločnosti, zameral sa na totemizmus. Ten pochopil spôsobom poplatným stavu vedenia v antropológii svojej doby (kniha Elementárne formy náboženského života vyšla roku 1912), ako najjednoduchšiu formu nábožensta. Veril, že keď preskúma túto elementárnu formu náboženstva, získa odpoveď aj na to, ako funguje tiež najelementárnejšia forma spoločeneského usporiadania. Napokon pak vďaka tomuto "laboratóriu" pochopí, ako vo svojich základných princípoch funguje akákoľvek spoločnosť.
V tom je jeho prínos stále živý, aj napriek faktu, že, podobne ako Eliade o veľa neskôr, uveril, že moderná a tradičná spoločnosť sú zásadne odlíšne. Tento predpoklad po dnes trocha paralyzuje sociológiu a je dôvodom, prečo Bruno Latour rozvíja v kontexte sociológie tzv. symetrický prístup a presadzuje "návrat antropológie z trópov". Lebo antropológia sa tzv. primitívnimi spoločnosťami zaoberala trocha ináč, ako sociológia spoločnosťou modernou.
Durkheimovi sa zdalo, že totemismus je založený na božskom princípe, ktorý označoval melanézským výrazom "mana". Táto mana vystupuje ako emblém zvieraťa (totem) príbuzného s celým klanom. Konzumácia zvieraťa druhovo identického s totemom bola všetkým príslušníkom klanu zakázaná. Lebo všeci s ním boli rodovo spriaznení a emblém klanu, totem, mali chápať ako svoje meno, to, čo ich navzájom spája a zároveň odlišuje od ostatných klanov. Totem mal podla Durkheima zároveň deliť svet na sféru posvätného, tj. vzácneho a bežného, tj. profánneho. K posvätnému je možné pristupovať iba prostredníctvom rituálov, tj. kolektívne organizovaných performancií, a to spôsobom regulovaným presnými pravidlami.
Durkheim svoje poňatie posvätného u Aborigénov vpísal aj do svojej obecnej definície náboženstva. Tým ma byť "jednotný systém víry a praktik vztahujících se k posvátným věcem, to jest věcem odtažitým a zakázaným; systém víry a praktik, které sjednocují všechny své přívržence v jediném morálním společenství nazývaném cirkev." "Morálním spoločenstvom" sa mieni spoločenstvo, ktoré vyznáva spoločné hodnoty.
Ako povedané, Durkheim vydal svoju knihu roku 1912, čiže mu možno odpustiť, že náboženstvo poňal ako "jednotný systém...". Horšie to je s jeho "sociologickým mysticismom", ktorý považuje spoločnosť za posvätnú transcendenciu, ktorá drží po kope seba samú. Takáto kritika sa zameriava na skutočnosť, že Durkheim svojim poňatím urobil z posvätného a spoločnosti to isté. V totemu spoločnosť uctieva seba samú, a tým udržiava svoju vlastnú súdržnosť. Na druhú stranu, Durkheim tím umožnil predpokládať, že žiadná spoločnosť nemôže byť bez náboženstva, akokoľvek konkrétne viery a praktiky sa líšia. Aj modernú spoločnosť charakterizuje viera; viera v pokrok, slobodu bádania a vierovyznania a kult človeka. Ako povedal český sociológ náboženstva Dušan Lužný, "to jsou věci, jež jsou v moderní době nedotknutelné, a tedy svým způsobem posvátné."
Posvätno podla Rudolfa Otta
Bádateľom, ktorý významným spôsobom prispel tradícii bádania o posvätnom, bol nemecký protestantský teológ Rudolf Otto. V svojej knihe Posvätno (Das Heilige) z roku 1916 popísal strach, ktorý človek cíti pri stretnutí s tým, čo ho presahuje, s numinóznom. Takú skúsenosť popísal ako fascinujúce a zároveň hrozivé tajomstvo, mysterium tremendum et fascinans. Na veľa desaťročí napokon ovplivnil bádanie tzv. fenomenológie náboženstva, najmä Mirceu Eliada.
Posvätné vo fenomenológii náboženstva a "novom humanizme" Mircey Eliada
Na prácu Rudolfa Otta teda nadviazala tradícia skôr teologického bádania v tradícii tzv. fenomenológie nábožensta. Jedným z jej dedičov bol významný rumunský religionista Mircea Eliade. Eliade prepracoval polaritu medzi posvätným a profánním, čo v jeho prípade znamenalo medzi výnimočným a všedným. Podľa Eliada bol archaický človek, oproti modernému, tzv. homo regiosus, človekom (hlboko) náboženským. Eliade písal práce veľmi chytľavé dokonalosťou jeho skvelé autorské imaginácie, ale skôr zavádzajúce svojím vedeckým obsahom a prácou so zdrojmi. Chcel, aby aj moderný človek v sebe dokázal prebudiť mystickú hĺbku, ktorú si spájal s archaickým človekom. To bol cieľ jeho nového humanizmu a ciel jeho práce religionistu aj autora kníh krásnej literatúry.
Človek náboženský podla Eliada síce žil svoj každodenný život, ale raz za čas sa potreboval stretnúť s bohmi a hrdinami, ktorí "na počiatku čias" dali ľuďom základy civilizácie. To robil periodicky pri oslavách, pri ktorých rituálnim predvádzaním opakoval svoje mýty, príbehy o udalostiach z počiatku čas, kedy svet charakterizoval božský poriadok, nie chaos vyčerpaného času. Takýmto spôsobom sa neustále vracal do obdobia počiatkov a prežíval posvätné udalosti. Vnášal tak podla Eliada opäť posvätný poriadok do sveta. Práve na to Eliade poukazoval pojmom homo religiosus, človek náboženský. Tieto predstavy o tom, že mýtus je ako scénár pre jednanie označované ako "rituál" dnes nie sú v svetovej religionistike brané veľmi vážne. Mýtus a rituál sa už nepovažujú za takto navzájom prepojené.
Zničujúca kritika Eliada vyšla vo veľkej miere od jeho študentov z Chicaga, najmä velikána, ktorý, ako sám povedal, vyšplhal na vrchol po pleciach tohto obra, Jonathana Z. Smitha. Napriek tejto zdrvujúcej kritike Eliadova poňatia posvätna a religionistiky vôbec, utváral tento velikán bádanie o posvätnu štyri desaťročí. Jeho zásadnou inováciu bolo to, že fenomenológiu náboženstva prinútil opustiť porovnávánie posvätnych vecí za účelom objavenia podstaty náboženstva a vrátil posvätno histórii. Svojím pojmom hierofánie, vyjavovania sa posvätného v histórii, ukázal, že posvätným niečo nie je raz a navždy, ale že rôzne ľudské kolektívy v rôznych dobách považujú za posvätné niečo iné.
Krstiteľnica
thumb|Bronzová krstiteľnica z roku 1409 v [[Bratislava|bratislavskej Katedrále svätého Martina je pozostatkom pôvodného gotického zariadenia chrámu. Kryt tvorí neogotická helmica z roku 1878]] Krstiteľnica je liturgická nádoba slúžiaca na vysluhovanie sviatosti krstu, jeden z najdôležitejších chrámových predmetov kresťanského kultu.
Ich vznik a vývoj priamo súvisel s dôležitosťou tejto sviatosti. V ranom stredoveku sa krstiteľnice umiestňovali mimo hlavnej chrámovej budovy do špeciálnych krstných kaplniek, tzv. baptistérií. S vývojom kresťanskej liturgie sa krstiteľnice postupne stali súčasťou chrámového mobiliáru.
Najstaršie krstiteľnice mali podobu korýt, túmb, kotlov alebo kadí, ktoré umožnili ponorenie dospelého človeka do svätenej vody. Z rozšírením zvyku krstiť už novonarodené deti sa zhruba od 11. storočia začali tomu prispôsobovať aj rozmery krstiteľníc; zmenšovali sa, nadobudli tvar polkruhovej misy (často uzatvárateľnej vekom) stojacej na podnoží. Stáli buď priamo na podlahe alebo na vyvýšenom pódiu.
Dôležitosť obradu krstu ako jednej zo sviatostí zdôrazňovala aj vonkajšia výzdoba krstiteľníc. Zdobili sa figurálnymi motívmi alebo ornamentálnymi prvkami v podobe pásov, nápisov či so symbolickými znázorneniami krstu v podobe postáv alebo predmetov. Už v stredoveku sa určila špecifická tematická náplň a ikonografia týchto prác. Plášť zvyčajne zdobili postavy alebo symboly evanjelistov, apoštolov, postava Krista a symbolické znázornenie jeho krstu v rieke Jordán a ďalšie námety.
Ako materiál na výrobu krstiteľníc sa používal kameň, mramor, neskoršie kov (najčastejšie bronz alebo mosadz). Pri výrobe krstiteľníc používali praktické a osvedčené umeleckoremeselné postupy. Pri odlievaní figurálnych doplnkov - napríklad Ukrižovania - sa opakovane využívali určité predlohy, niekedy aj po dlhých desaťročiach, bez ohľadu na vývoj sochárskeho štýlu, nemenné. Odlievanie bronzových krstiteľníc si vzhľadom na svoju náročnosť vyžadovalo prácu špecializovanej dielne, ktorá uspokojovala požiadavky farností v okolí.
Medzi najstaršie kamenné krstiteľnice na území Slovenska patria románske krstiteľnice v Kostolíku svätého Juraja v Kostoľanoch pod Tribečom a v Kostole Nanebovzatia Panny Márie v Boldogu pri Senci.
So zmenou materiálu postupne krstiteľnice nadobúdali kalichovitý tvar. Rozširovanie kovových krstiteľníc na Slovensku možno badať s nástupom gotiky. Jedny z umelecky i technicky najkvalitnejších krstiteľníc pochádzajú zo 14. - 15. storočia z oblasti Spiša. Ich takmer jediným dodávateľom bola po celom Hornom Uhorsku preslávená spišskonovoveská kovolejárska dielňa, ktorá vznikla okolo roku 1360. O obľúbenosti výrobkov tejto dielne svedčí fakt, že jej činnosť pretrvala až do prvých desaťročí 16. storočia. Ukážky prác dielne, známej pod menom Gaalovská, možno nájsť v širokom okolí (Gemera, Liptova, Oravy a Šariša). Dielňa sa okrem výroby krstiteľníc venovala aj odlievaniu zvonov.
Práce iných dielní sa vyznačovali niektorými odlišnými črtami - napríklad krstiteľnica košického Dómu svätej Alžbety má prelamovaný povrch nohy a pri jej výzdobe použili figúry heraldických zvierat. Krstiteľnica bratislavského Dómu svätého Martina z roku 1409 nemá na rozdiel od predchádzajúcich okrúhlu, ale osemuholníkovú nohu. Jej výzdoba sa člení do zvislých, nie do vodorovných registrov, ako bývalo zvykom.
Okolo polovice 15. storočia zhotovili bronzovú krstiteľnicu pre bardejovský Chrám svätého Egídia s hrubou a hladkou nohou (v 17. storočí ju doplnili medeným vrchnákom). Jej figurálnu výzdobu tvorí široký pás s radom stojacich figúr, ktorých sochárske stvárnenie prevyšuje úroveň bežnú v rámci tohto umeleckého remesla. Na banskobystrickej krstiteľnici od majstra Jodoka (1475) zasa reliéfy zdobia prelamovanú nohu i kôš kupy.
Oceánsky pohár národov 1973
Oceánsky pohár národov 1973 bol vôbec prvým futbalovým turnajom v celej Oceánii. Turnaj sa konal na Novom Zélande v dňoch od 17. februára do 24. februára 1973. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Newmarket Park v Aucklande a turnaja sa zúčastnilo päť tímov: 🇳🇿, 🇳🇨,, Nové Hebridy (teraz známe ako Vanuatu) a 🇫🇯.
V tom čase sa Oceánska futbalová konfederácia nepovažovala za úplnú konfederáciu FIFA a ako taká umožňovala vstup národným tímom, ktoré nie sú členmi FIFA.
Víťazom turnaja sa stal 🇳🇿, ktorý vyhral vo finále 2:0.
Externé odkazy
https://www.rsssf.org/tableso/oceania-cup.html
Henrich Mchitarjan
Henrich Hamleti Mchitarjan (arm. Հենրիխ Մխիթարյան; * 21. január 1989, Jerevan) je arménsky futbalista a reprezentant, ktorý od januára 2018 pôsobí na poste ofenzívneho záložníka v talianskom klube AS Roma. V rokoch 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 a 2017 bol zvolený futbalistom roka v Arménsku. Je známy aj tým, že hovorí nemecky, anglicky, francúzsky, taliansky, rusky a portugalsky.
Osobný život
Narodil sa v Jerevane v rodine populárneho arménskeho futbalistu Hamleta Mchitarjana a Mariny Taschianovej. Vyrastal vo Francúzsku, kde jeho otec hrával futbal. Ten však zomrel na rakovinu v tridsiatich troch rokoch, keď mal Henrich sedem rokov. Jeho matka Marina je v súčasnosti hlavnou manažérkou reprezentačných výberov Arménskej futbalovej federácie. Aj jeho sestra Monica pôsobí vo futbale, je hlavnou asistentkou v sídle futbalovej asociácie UEFA.
Jeho futbalovým vzorom je fenomenálny francúzsky stredopoliar s alžírskymi koreňmi Zinedine Zidane.
Klubová kariéra
Začínal v arménskom klube FC Pjunik, odkiaľ odišiel na Ukrajinu. Tu pôsobil najprv v Metalurhu Doneck a potom v konkurenčnom Šachťor Doneck. V sezóne 2011/12 ho fanúšikovia Šachťoru zvolili najlepším hráčom klubu. Dostal sa aj do rebríčka „UEFA Top 100“. V apríli 2013 získal s ukrajinským Šachťarom tretí ligový titul, Šachťaru ho zaručila remíza 1:1 s Metalist Charkov štyri kolá pred koncom súťaže.
Borussia Dortmund
V júli 2013 prestúpil za 27,5 mil. eur do Borussie Dortmund. Jeho angažmán v nemeckom klube nezačal dobre, lebo sa v prípravnom zápase 16. júla proti švajčiarskemu celku FC Luzern (výhra 4:1) zranil, natrhol si väzy. V 4. bundesligovom kole v závere augusta 2013 zariadil dvoma gólmi víťazstvo 2:1 nad Eintrachtom Frankfurt. 14. septembra 2013 sa podieľal jedným gólom na kanonáde 6:2 proti Hamburgu. 8. februára 2014 strelil dva góly v stretnutí proti SV Werder Bremen, Dortmund zvíťazil 5:1.
Pred sezónou 2014/15 vyhral s Borussiou DFL-Supercup 2014, proti Bayernu Mníchov (výhra 2:0) jedenkrát skóroval.
Manchester United
2. júla 2016 Borussia Dortmund oznámila, že Henrich Mchitarjan prestúpil do anglického klubu Manchester United FC. Odhadovaná suma prestupu je 26,3 miliónov libier. V ročníku 2016/17 anglickej lige Mchitarjan hral 24 zápasov, vstrelil 4 góly a mal 1 asistenciu a 1 žltú kartu. V ročníku 2017/18 Premier League hral 15 zápasov, dal 1 gól, 5 asistencií a mal na konte 2 žlté karty.
Arsenal
Počas januára 2018 došlo k výmene hráčov medzi Manchestrom United a Arsenalom. Do United prišiel Alexis Sánchez, Mchitarjan zase prestúpil do londýnskeho klubu. V sezóne 2017/18 si zahral 11 zápasov, pripísal si 4 asistencie a 2 góly.
Reprezentačná kariéra
Mchitarjan má za sebou štarty za mládežnícke výbery Arménska v kategóriách od 17 rokov.
V A-mužstve Arménska debutoval 14. januára 2007 v priateľskom zápase v Los Angeles proti Paname, ktoré sa skončilo remízou 1: 1. Mchitarjan nastúpil do druhého polčasu. Prvý gól strelil 28. marca 2009 Estónsku v kvalifikácii na MS 2010, zápase hranom na arménskom Štadióne republiky sa zrodila remíza 2: 2.
V kvalifikácii na EURO 2012 strelil celkom 6 gólov a stal sa tak najlepším kanonierom základnej skupiny B o jeden gól pred svojím reprezentačným spoluhráčom Gevorgom Ghazarjanom a Írom Robbie Keaneom (obaja skórovali celkom päťkrát). Mchitarjan sa trafil dvakrát proti Slovensku (8. októbra 2010, výhra 3:1 a 6. septembra 2011, výhra 4:0), dvakrát proti Andorre (12. októbra 2010, výhra 4:0 a 2. septembra 2011, výhra 3:0) a raz proti Macedónsku (7. októbra 2011, výhra 4:1) a Írsku (11. októbra 2011, prehra 1:2). Jeho gólová potencia však na postup na EURO nestačila, Arménsko skončilo so 17 bodmi na treťom mieste za prvým Ruskom a druhým Írskom.
V kvalifikácii na MS 2014 strelil 12. októbra 2012 jeden gól Taliansku, z víťazstva sa však radovali Taliani, ktorí si odviezli z Arménska 3 body za výhru 3:1. 26. marca 2013 nastúpil v Jerevane proti národnému tímu Slovenska, Arménsko podľahlo súperovi 0:3. 11. júna 2013 nastúpil v Kodani proti domácim Dánom a strelil svoj jedenásty reprezentačný gól, mal tak podiel na trochu prekvapivom debakli 4:0, ktorý Dánsku značne skomplikoval postupové nádeje aspoň do baráže na MS 2014. Do tej sa nakoniec ani Arménsko nedostalo, skončilo so ziskom 13 bodov na piatom mieste. Mchitarjan v kvalifikačnej skupine B nastrieľal celkom 3 góly (dva v zápasoch s Talianskom a jeden Dánsku).
Referencie
<References />
Židovský cintorín v Pacove
Židovský cintorín v Pacove je historický židovský cintorín založený v 17. storočí nachádzajúci sa medzi ulicami Myslíkova a Svatojánská na severovýchodnom okraji mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Dejiny a charakteristika
Cintorín bol založený v roku 1680.
Najstaršie zachované čitateľné náhrobky na cintoríne sú z roku 1796.
V priebehu 19. storočia bol cintorín rozšírený. Následne bol cintorín rozširovaný aj v rokoch 1920 - 1925.