cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 1171
NGC 1171 je galaxia v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 4. decembra 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Nespisovná frazeológia
Nespisovná frazeológia je súborný názov pre všetky druhy frazém, ktoré nepatria do frazeológie spisovného jazyka. Do nespisovnej frazeológie sa zaraďujú frazémy, ktoré svojimi významovými vlastnosťami, svojimi konotáciami alebo na druhej strane povahou svojich zložiek prekračujú znaky spisovnej frazeológie. Jej osobitnými druhmi sú nárečová frazeológia, slangová frazeológia, argotová frazeológia a novšie aj subštandardná frazeológia. Jadrom nespisovnej frazeológie sú tzv. vlastné frazémy príslušného typu (napr. vlastné nárečové frazémy, vlastné argotové frazémy atď.). Problematickejšie sú príslušné typy, ktorých zaradenie do daných kategórií sa opiera o prítomnosť variantnej zložky z príslušnej nespisovnej vrstvy. Zapojenia nespisovného komponenta neznamená automatické zaradenie danej frazémy do príslušnej kategórie nespisovných frazém. Isté frazémy s nespisovnými zložkami mávajú platnosť spisovných frazém. Porov. aj klasifikácia frazém podľa vzťahu k spisovnému jazyku, ďalej nárečová frazeológia i slangová frazeológia.
Slovenská florbalová extraliga mužov 2010/11
Slovenská florbalová extraliga mužov v sezóne 2010/11 bol 10. ročník extraligy florbalistov, najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo 11 družstiev, hoci pôvodne v nej malo hrať iba 10 družstiev, a tento počet bol neskôr zasa zmenený na 14. Viac ako 11 družstiev sa ale do extraligy neprihlásilo. Majstrom Slovenska sa druhýkrát stalo družstvo ŠK 1. FBC Trenčín, ktoré vo finále vyhralo nad VŠK FTVŠ Hurikán Bratislava.
Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé dva zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledný tím po základnej časti zostúpil do 1. ligy.
Základná časť
Zdroj: 1fbctrencin.sk
Palluaud
Palluaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karol Jetting
náhľad|Hrob Karola Jettinga na [[Ondrejský cintorín|Ondrejskom cintoríne]] Karol Jetting (* 13.september 1730, Bratislava† 1790, Bratislava) bol slovenský úradník, cestovateľ a diplomat, známy ako „bratislavský Robinson“.
Žil dobrodružný život, slúžil aj u anglického kráľa. Ovládal niekoľko svetových jazykov, v mladosti sa zoznámil s anglickým bankárom, ktorý ho zamestnal v Londýne. Pôsobil ako kráľovský úradník v Senegale. Jeho príbehy z Afriky zaujali anglického kráľa. Jetting bol kráľom vymenovaný za konzula v Marseille. Na jednej svojej plavbe stroskotal na malom neobývanom ostrove, nakoniec ho zachránila loď, ktorá plávala neďaleko.
Pochovaný je na bratislavskom Ondrejskom cintoríne na Dunajskej ulici. Pomník mu postavila Rada Mesta Bratislava, ktorá ho tiež dala v 18. storočí aj obnoviť a zrenovovať.
Čata
Čata môže byť:
Karol Jetting
Pomník obsahuje vytesanú plachetnicu, erb mesta Bratislava a erb rádu Maltézskych rytierov. Ich erb preto, lebo pri prvom padnutí do zajatia Jettinga na trhu otrokov vykúpili Maltézski rytieri. To bola jedna z ich historických činností.
NGC 6282
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Viliam Schrojf
Viliam Schrojf (* 2. august 1931, Praha – † 1. september 2007, Bratislava) bol slovenský futbalový brankár hrajúci za tímy Křídla vlasti Olomouc, Slovan Bratislava a Lokomotíva Košice. Hrával aj za Česko-Slovensko, s ktorým získal na Majstrovstvách sveta v Čile v roku 1962 druhé miesto. Práve vďaka jeho výkonu sa česko-slovenské mužstvo dostalo až do finále a Schrojf sa stal najlepším brankárom šampionátu.
Klubová kariéra
Vildo Schrojf sa narodil v Prahe, kde začal hrať medzi dospelými v klube Admira Praha XIII. (1949 - 1952). Po vojenskej základnej službe, ktorú absolvoval ako brankár v Křídlach vlasti Olomouc, hral od roku 1955 desať sezón v Slovane Bratislava. Do Slovanu prišiel v čase, kedy tréner Leopold Šťastný budoval nové mužstvo, ktoré malo nadviazať na úspechy tímu z konca štyridsiatych rokov. Schrojf bol desať rokov prvým brankárom mužstva a ešte roku 1955 dopomohol klubu k zisku majstrovského titulu. Svoju poslednú sezónou na Slovensku absolvoval v Lokomotíve Košice. Schrojf odohral celkom 240 ligových zápasov a ako zaslúžilému reprezentantovi mu umožnili v roku 1967 odchod do zahraničia, kde hral v Austrálii za Sláviu Melbourne a neskôr od roku 1973 do 1977 pôsobil ako hrajúci tréner v ASV Kittsee.
Reprezentácia
Debutoval 4. októbra 1953 v Prahe v nešťastnom zápase proti Maďarsku, keď na druhý polčas vystriedal Imricha Stacha. Dostal len jeden gól. Česko-Slovensko nakoniec prehralo 1-4. Svoj vrchol zažil na MS v Čile v tíme vedenom Rudolfom Vytlačilom, kedy sa Česko-Slovensko ako najúspešnejšie európske mužstvo dostalo prekvapivo až do finále práve vďaka Schrojfovmu výkonu. Ani španielske, maďarské či brazílske hviezdy ho nedokázali prekonať a v semifinále proti Juhoslávii inkasoval len raz. Pamätný zostal najmä štvrťfinálový zápas so skvelým maďarským tímom, po ktorom ho vďační spoluhráči vyniesli na rukách z ihriska. Tento "futbalový Verdun," v ktorom "šesťruký" Vildo podal v skutku neuveriteľný výkon a zaslúžil si uznanie i obdiv celého sveta, skončil pre česko-slovenský tím najtesnejším víťazstvom 1-0. Vratké športové šťastie sa mu však postavilo chrbtom vo finále, kedy Česko-Slovensko dva razy inkasovalo po chybe brankára. Napriek tomu však Schrojf celkom zaslúžene získal ocenenie najlepšieho brankára majstrovstiev. Schrojf sa tiež podieľal na úspechu česko-slovenského národného mužstva na prvých ME v roku 1960, kde skončilo tretie, a s reprezentáciou sa rozlúčil kvalifikáciou na MS 1966. Celkovo reprezentoval svoju krajinu na troch majstrovstvách sveta, čo žiaden iný česko-slovenský brankár nezopakoval.
Szigetcsép
Má rozlohu 1820 ha a žije tu 2339 obyvateľov (2007).
Moderná doba
Moderná doba môže byť:
Obrazné združené pomenovanie
Obrazné združené pomenovanie alebo frazeologické združené pomenovanie je ustálené slovné spojenie, ktoré vzniká bez zámerného vyhľadávania terminologického označenia. Na základe obraznej podobnosti sa ich význam prehodnotil a ustálil v novom výraze, napr. kurie oko, medvedia služba, labutia pieseň, babie leto, žabie očko, myší chvost, vlčí mak, vlčia tma, gordický uzol, posledný mohykán.
Filippo Raciti
Filippo Raciti (* 17. január 1967, Catania - † 2. február 2007, Catania) bol taliansky policajt, ktorý zomrel 2. februára 2007 po futbalovom zápase medzi Cataniou a Palermom.
Smrť
Zomrel po futbalovom zápase sicílskeho derby medzi Cataniou a Palermom po tom, čo ho jeden z fanúšikov zasiahol kusom z umývadla. Raciti pokračoval vo svojej práci a 45 minút na to skolaboval, keď v jeho blízkosti vybuchla malá bomba. Pôvodným stanoviskom smrti bol práve výbuch malej bomby, ale pitva preukázala, že zomrel po zásahu umývadlom.
Dôsledky
Dôsledkom týchto nepokojov bolo suspendácia všetkých zápasov v Taliansku vrátanie reprezentácie na jeden týždeň a jeho smrť vyvolala silné emócie v celom štáte a solidaritu voči talianskym policajtom. 17. februára 2007 sa mestská rada mesta Quarrata v Toskánsku rozhodla pomenovať mestský futbalový štadión po ňom. 11. marca 2007 mu udelená medaila Medaglia d'oro al valor civile alla memoria in memoriam.
Čaka (okres Levice)
Čaka je obec na Slovensku v okrese Levice. V obci sa nachádza významné archeologické nálezisko čakanskej kultúry z mladšej doby bronzovej (názov kultúry je odvodený od názvu tejto obce).
Dejiny
V minulosti administratívne patrila do Tekovskej župy, okresu Vráble. Po oslobodení bola začlenená do okresu Želiezovce v Nitrianskom kraji a od roku 1960 do okresu Levice, kraj Západoslovenský.
Obec Čaka patrí medzi významné archeologické lokality na Slovensku. Najstaršie osídlenie tohto územia datovali archeologické nálezy do obdobia neolitu. Rovnako tu boli zistené aj nálezy z eneolitu, doby bronzovej, ako aj sídliska z obdobia Veľkej Moravy.
Prvá písomná zmienka o obci „Cheke“ je z roku 1287.
V minulosti patrila administratíva do Tekovskej župy, okres Vráble. Po vojne bola začlenená do okresu Želiezovce a od roku 1960 do okresu Levice, Západoslovenský kraj.
NGC 1172
NGC 1172 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. decembra 1785.
NGC 6283
NGC 6283 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Szigetmonostor
Szigetmonostor je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Szentendre.
Má rozlohu 2351 ha a žije tu 2114 obyvateľov (2007).
Budinská skala
Budinská skala je súbor andezitových lávových zvyškov v Ostrôžkach, geomorfoloickom celku Slovenského stredohoria. Leží v katastri Budinej, približne západne od samotnej obce.
Charakteristika
Skalné bralo vzniklo postupným zvetrávaním mohutného lávového prúdu a v jeho okolí sa nachádza viacero zaujímavých skalných blokov a kamenných morí. V tesnom susedstve sa nachádza vysoký Fekiačov vrch, zaujímavosťou je tiež menšia jaskyňa Jánošíkova skrýša (niektoré zdroje uvádzajú názov Jánošíkova izba ) a divoké lúky okolitých lazov. Z vrcholu je výhľad na Ostrôžku, najvyšší vrch rovnomenného pohoria. V okolí sa nachádzajú viaceré turistické a cykloturistické trasy, uľahčujúce pohyb v náročnom prostredí zväčša neudržiavaných porastov a lúk.
Prístup
Budinská skala je najjednoduchšie prístupná z obce Budiná, konkrétne z lokality Budinské lazy. Priamo pri ceste z Budinej alebo Ábelovej je križovatka turistických chodníkov, ktoré však vrch len traverzujú.
Parzac
Parzac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bořetice (okres Břeclav)
Bořetice je obec v Česku v okrese Břeclav v Juhomoravskom kraji.
Dejiny
Bořetice pravdepodobne vznikli po roku 1146. Prvá písomná zmienka o obci je v listine z roku 1222 v ktorej olomoucký biskup Robert určil patronátne právo kostola v Přítlukách velehradskému kláštoru a ktorú osvedčil bořetický dedičný richtár Vít (Wido iudex de Poratitz).
Premenami prešlo i meno dediny: Poratitz, Porotic, Boreticz, Paredicz, Bořetice a Baraditz.
Záloha
Záloha môže byť
Obraznosť frazémy
Obraznosť frazémy alebo prenesenosť významu alebo metaforickosť frazémy alebo figuratívnosť frazémy je jedna z vlastností významu frazémy, ktorá sa najčastejšie radí medzi podstatné vlastnosti, niekedy sa pokladá priamo za východisko každej frazeologizácie (takto napr. F. Miko) a inokedy sa zaraďuje medzi fakultatívne, nie univerzálne ani obligátne znaky frazémy (takto napr. V. M. Mokijenko). Pri hocijakom z uvedených hodnotení je to jedna z najpregnantnejších vlastností frazémy, ktorá vzniká ako dôsledok desémantizácie slov, ktoré sa stávajú komponentmi frazémy. Keďže desémantizácia komponentov býva úplná aj čiastočne (a v dôsledku toho aj frazeologizácia spojenia môže byť úplná aj čiastočná), treba aj pri obraznosti vydeľovať celú skupinu prípadov, od výrazov s úplnou obraznosťou (p. frazeologické zrasty a celky) až po spojenia s minimálnymi významovými zmenami. Práve takýto dynamický pohľad na obraznosť prekleňuje spomínané rozdielne hodnotenie tejto vlastnosti pri vymedzovaní frazémy. Predovšetkým pre nevýraznosť obraznosti istých frazém niektoré teórie nepoužívajú ani jeden z uvedených názvov tejto vlastnosti a hovoria o sémantickej transpozícii frazémy. Prípady s veľmi výraznou obraznosťou, ktorá sa najčastejšie uplatnila ustálením aktuálnych básnických metafor, sa označuje ako poetická obraznosť frazémy. Význam frazémy, ktorý vznikol uplatnením obraznosti, resp. spomínanou sémantickou transpozíciou, sa nazýva prenesený význam frazémy.
Alexandros
Alexandros (Alexandros) môže byť:
Albánska republika (1925 – 1928)
Albánska republika bol oficiálny názov Albánska v rokoch 19251928.
Albánska republika vznikla ako následok revolúcie, ktorá v roku 1924 vypukla v hlavnom meste Tirana. Prevrat a revolúcia však vyústila iba v zrušenie monarchie a vytvorenie republiky čo Albánsku nijako nepomohlo. A aj zrušenie monarchie bolo len formálne, keďže Albánsko bolo bez kniežaťa už od roku 1914 a po roku 1920 už bola monarchia iba formálna a v skutočnosti bolo Albánsko republikou. Vodcovskou albánskou postavou prevratu aj celého Albánska už od roku 1922 bol Ahmet Zogu. Po prevrate a vyhlásení republiky v roku 1925 bol zvolený za prezidenta na obdobie siedmich rokov. Zogu udržiaval dobré vzťahy s talianskym fašistickým vodcom Benitom Mussolinim. Ale zároveň bolo Albánsko pod silným tlakom Talianska, pretože obe krajiny spolu úzko (hlave vo vojenstve a politike) spolupracovali. Taliansko totiž požadovalo pripojenie Albánska k jeho územiu.
Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov, ktoré pomohlo Zogovi k moci, očakávalo naopak územné ústupky. Tie však nikdy nedostali. Iba im boli vrátené malé prihraničné územia a kláštor Svätý Naum. V čase fungovania republiky bola zavedená cenzúra a opozícia tvrdo potlačená.
Mužliansky potok
Mužliansky potok je potok na Podunajskej nížine, na území okresu Nové Zámky. Je to ľavostranný prítok Obidského kanála a má dĺžku 14,3 km. Na strednom toku je spolu s prítokmi chráneným územím, chránia sa zachované brehové porasty. Pri obci Mužla následne napája rovnomennú vodnú nádrž a za obcou preteká močaristým územím na ľavom brehu.
Prameň
Potok pramení na Podunajskej pahorkatine, na katastrálnom území obce Gbelce, južne od centra obce v nadmorskej výške približne 130 m n. m.
Smer toku
Tečie prevažne juhovýchodným smerom, na hornom toku sa esovito stáča a obcou Mužla preteká juhojuhovýchodným smerom.
Ústie
Mužliansky potok ústi do Obidského kanála južne od obce Obid v nadmorskej výške cca 106 m n. m.
Prírodná pamiatka
Mužliansky potok je prírodná pamiatka na katastrálnom území obce Mužla v juhovýchodnej časti okresu Nové Zámky.
Kláštor Saint-Michel de Cuxa
thumb|Kláštor Saint-Michel de Cuxa
Kláštor Saint-Michel de Cuxa je benediktínsky kláštor pri francúzskej dedine Codalet v departemente Pyrénées-Orientales. Veľká časť architektonických prvkov je dnes deponovaná v Metropolitnom múzeu v New Yorku. V 20. storočí aktivitou perpignanského biskupstva došlo k rozsiahlej rekonštrukcii opátstva a novému osadeniu mníchmi.
Dejiny
Počiatky stavby sú datované do polovice 9. storočia, kedy tu bola postavená kaplnka venovaná sv. Germanovi. Roku 878 silné záplavy na rieke Têt zničili kláštor San Andrés de Eixalada a miestni mnísi boli nútení prijať útočisko v okolí. V júni 879 bol pre rehoľníkov založený kláštor Saint-Michel de Cuxa a majetok novozaloženého kláštora bol rozšírený o majetky zničeného predchodcu. Roku 974 bol za účasti piatich biskupov vysvätený trojloďový kláštorný kostol sv. Michala s piatimi, alebo siedmimi apsidami. O štyri roky neskôr sa do kláštorného ústrania v Pyrenejach uchýlil benátsky dóža Pietro Orseolo spoločne s pustovníkom Marinusom a sv. Romualdom.
Roku 1008 prevzal opátsky úrad biskup Oliba a začalo obdobie najväčšieho rozkvetu kláštora charakterizované mnohými stavebnými úpravami. Krížová chodba s plastickými zvieracími hlavicami stĺpov pochádza z 12. storočia a je pravdepodobné, že rovnakí sochári pracovali aj na južnej empore a tribúnach kláštora Serrabone.
Náhradná kópia
Náhradná kópia môže byť:
NGC 6284
NGC 6284 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Hadonos, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. mája 1784.
Odborná frazeológia
Odborná frazeológia sú idiomatické výrazy terminologickej povahy, napr. mŕtvy chod, myšací chvostík, Veľký voz atď. Na rozdiel od vlastných frazém nemajú odborné frazémy v texte tak oslabenú, resp. vágnu referenčnú zložku významu a nemajú ani výraznú pragmatickú (predovšetkým expresívnu a hodnotiacu) zložku významu. Porov. aj profesionálna frazeológia.
Szigetszentmárton
Szigetszentmárton je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Ráckeve.
Má rozlohu 1073 ha a žije tu 2028 obyvateľov (2007).
Európska charta regionálnych alebo menšinových jazykov
Jazyky, ktoré sú úradnými na regionálnej, provinciálnej úrovni v rámci štátu (napríklad katalánčina v Španielsku) nie sú klasifikované ako úradné jazyky štátu a preto môžu byť zaradené do charty. Na druhej strane, Írsko nepodpísalo chartu, keďže írčina (hoci jazyk, ktorý používa menšina ľudí) je oficiálne prvým úradným jazykom a preto by nemohla byť do charty zaradená.
Charta poskytuje štátom množstvo nástrojov ako ochraňovať a rozvíjať historické regionálne alebo menšinové jazyky. Sú dve úrovne ochrany - všetci signatári musia aplikovať aspoň nižšiu úroveň pre zaradené jazyky. Môžu im samozrejme poskytovať vyššiu úroveň, na ktorú je potrebné vykonať aspoň 35 zo zoznamu nástrojov.
Jazyky pod ochranou charty podľa štátov
Krajiny, ktoré ratifikovali chartu a jazyky, ktoré do nej zahrnuli:
NGC 1174
NGC 1174 je galaxia v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 31. augusta 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Majstrovstvá Karibiku v basketbale 2011
Majstrovstvá Karibiku v basketbale 2011 boli v poradí 21. majstrovstvá Karibiku v basketbale mužov a žien, ktoré organizuje Karibská basketbalová konfederácia (CBC). Konali sa v Nassau, na Bahamách v dňoch od 23. júla7. augusta 2011, za účasti 9 mužských a 6 ženských tímov. Pôvodne sa malo na turnaji mužov predstaviť aj družstvo 🇹🇨. Bahamy organizovali karibský šampionát tretíkrát, predtým hostili toto podujatie v rokoch 1984 a 1995, rovnako v Nassau. Zápasy sa hrali v aréne Kendal G.L. Isaacs National Gymnasium s kapacitou 2 500 divákov. V mužskej kategórii získali svoj druhý titul 🇻🇮, v ženskej kategórii zvíťazila v šesťčlennej skupine bez následného play-off 🇨🇺.
Fobos 1
Popis sondy
Trojosovo stabilizovaná planetárna sonda typu 1F (výr. č. 101) s priemerov a výškou  sa skladala z hlavnej pretlakovej sekcie toroidného tvaru obsahujúcej elektronické vybavenie rozmiestnené okolo modulárnej experimentálnej časti valcovitého tvaru. Elektrické systémy boli napájané z dvoch panelov slnečných batérií s rozpätím situovaných symetricky k hlavnému telesu sondy. K spodnej časti sondy boli pripevnené štyri guľové nádrže obsahujúce pohonné látky (hydrazín) motorov riadenia orientácie a korekčného motora pre úpravy obežnej dráhy. Hlavný motor pre navedenie na dráhu okolo Marsu bol po skončení činnosti odhodený. Celkom 24 motorčekov s ťahom 50 N a 4 motorčeky s ťahom 10 N boli pripojené čiastočne ku guľovým nádržiam, na telese sondy a k panelom slnečných batérií. Stabilizačný systém používal orientáciu na Slnko a hviezdu Canopus a mal za úlohu zaistiť smerovú odchýlku menšiu ako ±1° a stabilitu orientácie lepšiu ako ±0,005°/s. Stabilizácia na Slnko nemala byť horšia ako 0,5° pri maximálnej uhlovej rotácii 0,3°/s.
Hlavnými úlohami sondy boli:
Vedecké prístroje
Prístrojové vybavenie bolo výsledkom širokej medzinárodnej spolupráce a tvorilo ho:
Priebeh letu
Sonda bola vypustená 7. júla 1988 o 17:38:04,306 UTC nosnou raketou typu Proton-K/D-2 z kozmodrómu Bajkonur. Počas preletu medziplanetárnym priestorom od Zeme k Marsu boli skúmané vlastnosti prostredia, kozmické žiarenie a žiarenie Slnka.
Koncom augusta 1988 bola na sondu vyslaná pravidelná dávka povelov, ktorá mala okrem iného zapnúť gama spektrometer. Vzhľadom na to, že v riadiacom stredisku bol v tom čase pre poruchu odstavený sálový počítač, na ktorom sa mala pomocou pozemného duplikátu sondy preveriť správnosť povelovej dávky, bola dávka odoslaná bez tejto kontroly. Zhodou okolností v nej však chýbal povel prepájajúci časť dávky zo služobného systému na vedecké prístroje. V dôsledku toho bol povel na zapojenie gama spektrometra interpretovaný sondou ako povel k úplnému vypnutiu palubných systémov sondy. Sonda prestala byť orientovaná na Slnko, jej akumulátorové batérie sa vybili a tak pri ďalšej pravidelnej seanse 2. septemmbra 1988 sa pozemnému stredisku už nepodarilo nadviazať spojenie. Pokusy o obnovenie spojenia so sondou pokračovali neúspešne až do konca októbra 1988. Dňa 3. novembra toho istého roka bol Fobos 1 definitívne prehlásený za stratený.
Sonda už ako mŕtve teleso preletela okolo Marsu 23. januára 1989 a pokračovala v lete medziplanetárnym priestorom.
Cuiseaux
Cuiseaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Všeobecné
Všeobecné je:
NGC 6285
NGC 6285 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Autonómia (filozofia)
Autonómia alebo čiastočné synonymum sloboda vôle je samourčovanie slobodnej vôle, ku ktorému je spôsobilý človek ako rozumná bytosť. Pojem používaný najmä v etike.
Podľa Immanuela Kanta je autonómia kľúč k mravnosti. Každý človek je autonómny a schopný sám, nezávisle od podmienok a verejnej mienky zistiť, čo je správne.
Szigetújfalu
Szigetújfalu je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Ráckeve.
Kláštor Serrabone
thumb|Kláštor Serrabone Kláštor Serrabone je najslávnejší románsky kláštor v Languedoc-Roussillon vzdialený 40 km juhovýchodne od Perpignanu a 8 km od obce Bouleternère. Je postavený na úbočí Aspres.
Ide o augustiniánsku fundáciu z 11. storočia so zachovanou krížovou chodbou, tribúnou a južnou emporou. Stĺpy sú dvojité a krátke s vypracovanými hlavicami s motívmi zvierat a kvetenstva. Celá stavba pochádza z rozmedzia 11. a 12. storočia bez neskorších architektonických zmien. Je pravdepodobné, že rovnakí sochári pracovali aj na krížovej chodbe blízkeho kláštora Saint-Michel de Cuxa.
Quai de Bourbon
náhľad|Quai de Bourbon medzi mostami Pont Louis-Philippe a Pont Saint-Louis Quai de Bourbon (Bourbonské nábrežie) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode na ostrove svätého Ľudovíta.
Poloha
Nábrežie vedie po severnom okraji ostrova pozdĺž Seiny medzi mostami Marie a Saint-Louis. Uprostred nábrežia sa nachádza ešte most Louisa-Philippa. Nábrežie začína pri križovatke s ulicou Rue des Deux-Ponts, kde nadväzuje na Quai d’Anjou, a končí na západnom okraji ostrova na križovatke s Rue Jean-du-Bellay.
Dejiny
Nábrežie bolo postavené v rokoch 1614 – 1646 a bolo pomenované podľa francúzskej vládnucej dynastie Bourbonovcov. Len v rokoch 1792 – 1814 bolo premenované na Quai de la République.
Passirac
Passirac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1175
NGC 1175 je galaxia v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 6286
NGC 6286 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 13. augusta 1885.
Macedónia
Macedónia (staršie – pred vznikom dnešného štátu Macedónsko – alebo vo vzťahu k balkánskym vojnám aj Macedónsko; zastarano Makedónia; veľmi zastarano – ale pre rímsku provinciu aj dnes po latinsky – Macedonia; veľmi zastarano Makedonia) je historické (pôvodne staroveké) územie na Balkánskom polostrove do zač. 20. stor. (keď bolo balkánskymi vojnami rozdelené na Vardarskú Macedóniu, Egejskú Macedóniu a Pirinskú Macedóniu) a príslušné štátne či administratívne útvary, pozri:
NGC 6286
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Macedónia
Makedónia (staršie – pred vznikom dnešného štátu Macedónsko – aj Macedónsko; zriedkavo Macedónia) je územie v dnešnom Grécku, zodpovedá tzv. Egejskej Macedónii, pozri Makedónia (moderné Grécko)
Macedónsko je skrátený názov dnešného štátu na Balkánskom polostrove, jemu predchádzajúcej republiky v rámci Juhoslávie a krátkodobého štátu počas druhej svetovej vojny, zodpovedá tzv. Vardarskej Macedónii, pozri:
Okolie frazémy
Okolie frazémy sú slová, s ktorými sa frazéma spája pri svojej realizácii v reči. Potenciálne okolie je schopnosť frazémy spájať sa so slovami istého typu. Frazéma sa napríklad môže spájať so slovami vystupujúcimi vo vete vo funkcii podmetu, predmetu alebo príslovkového určenia (vtedy sa rozlišuje subjektové, objektové alebo okolnostné okolie), počet slov, s ktorými sa môže spájať a ich tematický okruh môžu byť presne ohraničené alebo neohraničené (vtedy sa rozlišuje lexikálne ohraničené alebo lexikálne neohraničené okolie) a môže sa spájať buď iba so slovami vymedzeného typu, napr. len so substantívami so sémantikou "osoba" alebo "ne-osoba", príp. "konkrétny predmet" alebo "abstraktný pojem", alebo sa môže spájať s typovo presne neohraničenými slovami, napríklad so slovami s významom "osoba" aj "ne-osoba" (vtedy sa rozlišuje jednotypové a rôznotypové okolie). Reálne okolie je spájateľnosť frazémy v každom konkrétnom prípade jej použitia. V rámci konkrétnej vety môže mať frazéma potenciálne i reálne okolie. Často sa prekrývajú. Súbor všetkých okolí, v ktorých sa daná frazéma vyskytuje, sa označuje ako distribúcia frazémy. Na skúmanie okolia frazémy existuje aj špeciálna metóda – metóda okolia (Tagijev, l966). Porov. distribúcia, lexikálno-frazeologická spájateľnosť.
Okrídlené slová
Okrídlené slová alebo okrídlené výrazy sú tradičné označenie jednej skupiny knižných frazém, ktoré sa vyznačujú tým, že vznikli z výroku nejakej historickej alebo literárnej postavy. V staršom vymedzení sa za okrídlené slová (tento názov sa uplatnil skôr) pokladal iba taký výrok, resp. citát, pri ktorom sa už neuvedomovalo alebo sa zabudlo na jeho pôvodcu. Hranica sa tu určovala veľmi subjektívne – jeden pôvodcu výroku poznal, iný zasa nepoznal. Novšia metóda odlišovania okrídlených výrazov (tento názov sa uprednosťňuje, lebo nejde o slová, ale o výrazy) vychádza z komunikatívnej platnosti výroku: Ak sa používa iba v kontexte, v situácii, v ktorých vznikol, ide o citát, ak sa uplatňuje aj v iných komunikatívnych situáciách, ide o okrídlený výraz, resp. okrídlené slovo. Iba v takomto vymedzení možno okrídlené výrazy pokladať za osobitný druh frazém.
Významový útvar
Významový útvar je súbor významových konštituentov.
Súbor významovych útvarov (a významových procesov) istého mysliteľa je významový svet (významové univerzum) tohto mysliteľa. Napríklad Platónov významový svet je obsah manifestácie sveta v Platónovom vedomí zahrnujúci Platónove kognitívne, emotívne i volitívne významové útvary a procesy.
Prvky, z ktorých pozostávajú významové útvary, sú významové konštituenty - napríklad tie prvky významového útvaru (povedzme pojmu objektu), ktoré vygenerovala gnozeologická reflexia objektu, označujeme ako gnozeologické významové konštituenty pojmu objektu. Gnozeologické významové konštituenty pojmu objektu začali v pojme objektu prevažovať počnúc 17. storočím.
Významovými útvarmi sú napríklad kategórie, pojmy, súdy, úsudky, teórie, hypotézy, vedecké zákony, princípy, dôkazy, emócie, motívy, myšlienky, problémy.
Digital Subscriber Line
right|thumb|DSL pripojenia thumb|right|Typický DSL Modem
DSL alebo xDSL (Digital Subscriber Line, doslova „digitálne účastnícke vedenie/linka/prípojka“) je rodina technológií, ktoré poskytujú digitálny prenos údajov po drôtoch miestnej telefónnej siete.
DSL pôvodne znamenalo Digital Subscriber Loop, hoci v posledných rokoch mnohí prijali Digital Subscriber Line ako pre marketing prijateľnejší termín najpopulárnejšej z verzií DSL - ADSL po UNE.
Rýchlosť sťahovania DSL typicky siaha od 128 kilobitov za sekundu (kbit/s) do 24,000 kbit/s v závislosti na použitej technológii DSL a úrovne služby. Pri Asymmetric Digital Subscriber Line (ADSL) je rýchlosť uploadu nižšia ako rýchlosť downloadu a naopak pri takzvanom Symmetric Digital Subscriber Line (SDSL) sa rovná rýchlosti downloadu.
V súčasnej dobe sa v prístupovej sieti na metalických pároch používajú tieto prenosové technológie xDSL:
Spôsob prenosu:
História
Technológia DSL bola pôvodne implementovaná ako súčasť špecifikácie ISDN.
Technológia ADSL sa datuje do roku 1988, kedy Joe Lechleider z Bellcore (dnes Telcordia Technologies) adaptovala DSL, aby nieslo digitálny signál v nevyužitom frekvenčnom spektre dostupnom na vedeniach krútenej dvojlinky, ktoré vedú medzi ústredňou telefonickej spoločnosti a areálom zákazníka.
Polievka
náhľad|Kuracia polievka náhľad|Písmenková polievka thumb|Držková polievka Polievka je najčastejšie teplé, tekuté až mierne husté jedlo. Pripravuje sa z vody, zeleniny, mäsa, mäsového vývaru, tuku, kuchynskej soli a daľších prísad. Väčšinou sa podáva ako predkrm pred hlavným chodom. Polievky sa všeobecne delia na číre a zahustené.
Základný produkt pre väčšinu druhov polievok je voda. Vo vode sa varia rôzne prísady, ktoré dodávajú polievke výslednú chuť, farbu a vôňu. Polievka obvykle obsahuje mäso, hydinu, zverinu alebo ryby. K mäsu sa pridáva zelenina, ovocie, ryža, rôzne zásmažky alebo cestoviny.
Číre polievky
Číra polievka je vývar z mäsa. Najčastejšie sa používa hovädzie alebo hydinové mäso. Najznámejším zástupcom v tejto skupine je hovädzia polievka alebo bujón, slepačia alebo kuracia polievka a polievky s ďalšími prísadami rezancová polievka, polievka s pečeňovými knedličkami, polievka s údeným mäsom, cibuľová polievka a iné.
Zahustené polievky
náhľad|[[William-Adolphe Bouguereau: Soup]] náhľad|Hubová polievka Zahustené polievky sú také polievky, ktoré sa pri príprave pomocou rôznych prísad zahusťujú. Sú to rôzne krémové polievky alebo polievky zahustené zásmažkou a tiež polievky zahustené inými prísadami, ktoré sa varia spoločne s mäsom. Príkladom môže byť ryža, zemiaky, hrach, šošovica, fazuľa alebo iné strukoviny, kapusta, ale tiež mlieko, smotana alebo surové vajce alebo len vaječný žĺtok.
Bansko
Bansko (🇧🇬) je malé mesto v centrálnom juhozápadnom Bulharsku, ktoré sa nachádza v Blagoevgradskej oblasti. Je centrom rovnomenného okresu. Mesto je pomerne bohaté na pamiatky a blízko mesta sa nachádza Národný park Pirin. Mesto leží na úpätí pohoria Pirin a je najväčším zimným rezortom na Balkánskom polostrove.
Etymológia
Pôvod názvu mesta nie je úplne známy, existujú ale dve hlavné teórie. Podľa prvej meno mesta pochádza od termínu „ban“, ktorý označuje vládcu, alebo správcu nejakej oblasti a podľa druhej z teórií názov pochádza od minerálnych prameňov vyvierajúcich pri neďalekej obci Baňa (🇧🇬).
Geografia
Mesto leží v Razložskej kotline na rieke Glazne. Nachádza sa na severnom úpätí severného Pirinu v nadmorskej výške približne Je vzdialené 56 kilometrov od oblastného centra Blagoevgradu, 145 kilometrov od Plovdivu a asi 150 kilometrov od Sofie. Klíma je horská a snehová pokrývka sa v meste zvyčajne drží od decembra do apríla. Mesto funguje ako východiskový bod do pohoria Pirin.
História mesta
Bansko sa neskôr rýchlo vyvíjalo, stalo sa centrom mnohých remesiel a neskôr aj jedným z hlavných ohnísk Bulharského národného obrodenia, narodil sa tu Pajsij Chilendarski, ktorý je považovaný za jeho iniciátora. Počas národného obrodenia bolo v Bansku postavaných veľa významných budov vrátane bulharského pravoslávneho kostola, školy a iných kultúrnych inštitúcií. V 60. rokoch 19. storočia sa v Bansku objavili protestantskí misionári a 6. 8. 1968 tu bola ustanovená Bulharská evanjelická cirkevná správa, čim sa Bansko stalo prvým pôsobiskom evanjelickej cirkvi na území Bulharska.
Po oslobodení Bulharska a následnom Berlínskom kongrese v roku 1878 ostalo Bansko v časti (Macedónia), ktorá ostala pod správou Osmanskej ríše, ale stalo sa, ako najväčšie obývané miesto v okolí, centrom národno-oslobodzovacieho boja. Už v roku 1878 prebehlo v okolí Kresnensko-Razložské povstanie, ktorého sa aktívne zúčastnila väčšina obyvateľstva a ktoré si vytýčilo za cieľ oslobodenie Razložskej kotliny od osmanskej nadvlády, ale po čase bolo krvavo potlačené. V roku 1896 počas učiteľského pôsobenia Goce Delčeva sa Bansko stalo regionálnym centrom Vnútornej macédonsko-odrinskej revolučnej organizácie (🇧🇬). Ďalšie stupňovanie aktivít národno-oslobodzovacieho hnutia viedlo v roku 1903 k Ilindensko-Preobraženskému povstaniu, ktorého sa opäť zúčastnilo veľké množstvo obyvateľov Banska. Aj toto povstanie však bolo potlačené. 5. októbra 1912 bolo Bansko konečne oslobodené a stalo sa súčasťou Bulharska.
Pamiatky
Bansko je bohaté na pamiatky, celkovo až okolo 150 stavieb má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. Medzi najvýznamnejšie patria:
Turizmus
Bansko je najväčší a najrýchlejšie sa rozvíjajúci zimný rezort na Balkánskom polostrove a funguje ako stredisko zimných športov medzinárodného významu. Mimo zimnej sezóny funguje ako východiskový bod a turistické centrum pre pohorie Pirin. V meste sú pomerne dobre zachované miestne tradicíe, folklór a tradičná miesta kuchyňa, čo tiež prispieva k rozvoju turistického ruchu. Nachádza sa tam aj niekoľko múzeí a obľúbené sú aj termálne minerálne kúpele v susednom blízkom meste Dobrinište.
Kassandra (mytológia)
thumb|200px|maľba od [[Evelyn De Morgan]] Kassandra alebo Kasandra (starogr. Κασσάνδρα – Kassandra, ) je v gréckej mytológii trójska princezná s vešteckými schopnosťami. Dcéra kráľa Priama a jeho manželky Hekaby.
Kassandra bola taka krásna, že sa do nej zamiloval Apollón, najkrajší z bohov. Sľúbila mu svoju lásku, ak jej dá vešteckého ducha. Apollón to urobil, ale ona ho odmietla milovať. Dary od bohov sa nevracajú, takže schopnosť predpovedať jej zostala, ale Apollón ju potrestal tým, že nikto nebude jej veštbám veriť, čokoľvek Kassandra predpovedala, nikto tomu neveril, ale každá veštba sa do písmena splnila.
Prvýkrát sa to stalo, keď jej matka mala sen o horiacej pochodni a Kassandra predpovedala, že jej očakávaný syn bude príčinou záhuby Tróje. Radila, nech dieťa hneď po narodení zahubia a tak ochránia trójske kráľovstvo pred skazou. Nikto jej neuveril.
Novonarodeného syna Parida nechali na kráľov rozkaz pohodiť v lese, on však prežil vďaka medvedici, ktorá ho odkojila a nymfe Oinóné a pastierovi Ageláovi, ktorí sa o neho postarali a vychovali ho. Keď Paris dospel, vrátil sa do paláca, potom rozsúdil spor o najkrajšiu bohyňu, za odmenu dostal krásnu Helenu a jej manžel, spartský kráľ Meneláos s celou armádou bojovníkov a lodí priplávali, obliehali a po desiatich rokoch vojny dobyli a vyplienili Tróju.
Varovala tiež Trójanov pred dreveným trójskym koňom, nepodarilo sa jej však zabrániť tomu, aby zvedaví Trójania nevtiahli koňa za brány mesta. Z koňa v noci vyskákali ukrytí Gréci, otvorili brány ďalším vojskám a do rána bolo mesto zničené.
Keď už Trója horela, ukryla sa Kassandra v chráme bohyne Pallas Athény. Tam sa jej zmocnil achajský bojovník Aiás a zneuctil ju. Za to ho strestala bohyňa smrťou v mori.
Kassandra pri delení koristi pripadla ako otrokyňa veliteľovi gréckych vojsk Agamemnónovi, ktorý ju vzal so sebou do Mykén (vraj aj s dvojčatami Téledamom a Pelopom, ktorých mu porodila). Hneď po vstupe do paláca na slávnostnú hostinu bola zavraždená hneď po Agamemnónovi. Niekde sa tvrdí, že zomrela rukou zradného kráľovho bratranca Aigistha, iní vravia, že to bola ruka Klytaimnéstry, kráľovej manželky. K týmto vraždám nemuselo dôjsť, keby Kassandriné varovné slová pred vstupom do paláca boli vypočuté, lenže ako vždy jej slovám nikto neveril.
Iné projekty
.
Mikuláš Pružinský
JUDr. Mikuláš Pružinský (lat. prídomok Pruzsinszky de Pruzsina; * 13. december 1886, Liptovský Mikuláš-Vrbica – † 31. marec 1953, Partizánska Ľupča) bol slovenský podnikateľ a verejný činiteľ šľachtického pôvodu (Pružinskovci ).
Jeho otec bol Mikuláš Pružinský (Pruzsinszky de Pruzsina) a matka Aurelia Lavotta.
Vzdelanie
Mikuláš Pružinský absolvoval gymnázium v Ružomberku. Právnické vzdelanie nadobudol na univerzitách v Kluži (dnešné Rumunsko) a v Budapešti, kde bol v roku 1909 promovaný.
Životopis
Pôsobil ako statkár v obci Mitošiny (dnes súčasť obce Bešeňová). V roku 1921 sa stal podpredsedom okresnej organizácie SĽS (od r. 1925 pod názvom HSĽS) v Ružomberku. Vo voľbách do župných zastupiteľstiev v roku 1923 bol zvolený za poslanca Podtatranskej župy za SĽS, kde pôsobil vo finančnej komisii. Po zrušení župného zriadenia a zavedení krajinského zriadenia v roku 1928 bol zvolený za člena okresného zastupiteľstva, ako aj okresného výboru v Ružomberku. V parlamentných voľbách v roku 1929 sa stal poslancom Národného zhromaždenia za HSĽS, kandidoval v XIX. volebnom kraji (Liptovský Svätý Mikuláš) za HSĽS. V tomto volebnom období pôsobil v rozpočtovom a živnostensko-obchodnom parlamentnom výbore. Za poslanca Národného zhromaždenia bol zvolený aj vo voľbách v roku 1935 (kandidoval za volebnú koalíciu Autonomistický blok, kde mala HSĽS dominantné postavenie) vo volebnom kraji Liptovský Svätý Mikuláš. V parlamente pôsobil v rovnakých výboroch ako v predchádzajúcom období a ešte bol aj členom ústavnoprávneho výboru. V parlamente zotrval do zániku ČSR v marci 1939. V HSĽS patril ku konzervatívnemu krídlu, uznával československý štát a požadoval autonómiu pre Slovensko, no už začiatkom marca po februárovom rokovaní u nemeckých politikov (spolu s F. Ďurčanským) sa vyslovil za okamžité vyhlásenie slovenskej samostatnosti pod ochranou III. ríše. vľavo|náhľad|278x278bod|Minister financií M. Pružinský víta svojho nemeckého kolegu [[Ludwig Schwerin von Krosigk|L. Schwerina von Krosigk na Slovensku v roku 1942]] Od roku 1938 pôsobil vo funkcii vládneho komisára Slovenskej pokladnice pre hospodárskych robotníkov a bol aj členom správnej rady Štátnych lesov a majetkov na Slovensku. Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny, ktoré sa konali 18. decembra 1938 bol zvolený za poslanca snemu. V tomto parlamente bol členom rozpočtového a ústavnoprávneho výboru. 20. januára 1939 bol prezidentom Emilom Háchom menovaný členom vlády Slovenskej krajiny (III. vláda Jozefa Tisa) a poverený riadením vecí spadajúcich do odboru ministerstva priemyslu, obchodu a živností a poľnohospodárstva. Vo funkcii ministra zotrval do odvolania vlády 9. marca 1939. Ako minister autonómnej vlády spolu s ministrom Ferdinandom Ďurčanským vo februári 1939 rokovali s Hermannom Göeringom o hospodárskej pomoci pre Slovensko v prípade odchodu Slovenska z ČSR.
Po vzniku Slovenského štátu 14.3. 1939 bol vymenovaný za ministra financií slovenskej vlády. V tejto funkcii zotrval počas celého obdobia existencie prvej Slovenskej republiky, teda vo vládach Jozefa Tisa, Vojtecha Tuku i Štefana Tisa, pričom v poslednej vláde (od 5. septembra 1944) bol aj podpredsedom vlády pre zahraničné veci a zástupcom ministra dopravy a verejných prác. Taktiež počas celého obdobia existencie Slovenského štátu bol aj poslancom Snemu Slovenskej republiky. Okrem vládnych a parlamentných funkcií zastával aj post predsedu Jednoty hospodárskeho priemyslu liehovarníckeho na Slovensku, podpredsedu Ústredného združenia slovenského priemyslu, ako aj člen Najvyššej rady obrany štátu. Počas pôsobenia vo funkcii ministra financií sa podieľal na úspešnom rozvoji slovenského hospodárstva a uplatňovaní rozumnej finančnej politiky.
V marci 1945 slovenská vláda pred príchodom Červenej armády do Bratislavy odišla do exilu, kde 8. mája 1945 (v rakúskom opátstve Kremsmünster) podpísala dokument, ktorým sa bezvýhradne podrobila veliteľovi XX. zboru 3. americkej armády, generálovi Waltonovi Walkerovi. Tento dokument, signatárom ktorého bol aj Mikuláš Pružinský, je z hľadiska medzinárodného práva považovaný za formálny deň zániku prvej Slovenskej republiky. Po vojne bol spolu s ďalšími predstaviteľmi Slovenského štátu vydaný naspäť do Československa. Odsúdili ho na šesť rokov odňatia slobody, 10 rokov straty občianskych práv a konfiškácie 1/2 majetku.
Krátko po prepustení z väzenia zomrel 31. marca 1953 v Partizánskej Ľupči.
Ján Farkaš
Ján Farkaš (* 30. apríl 1923, Modra – † 17. október 1999, Modra) bol slovenský enológ a výskumník, vedúci tímu vinárov, ktorý stvoril nealkoholický hroznový nápoj Vineu.
Život
Ján Farkaš sa narodil v roku 1923 v Modre. Pochádzal zo starého vinohradníckeho rodu, ktorého počiatky siahajú cez rodinu jeho starej mamy Zuzany Kellenbergerovej až do trinásteho storočia. Ján Farkaš bol predstaviteľom starej poctivej vinárskej školy. Možno ho označiť za tvorcov modernej vinárskej školy. Po otcovi, ktorý bol správcom veľkostatku grófa Esterházyho zdedil organizačný talent. Ján Farkaš osirel v štyroch rokoch a jeho matka sa v rokoch veľkej hospodárskej krízy musela riadne obracať, aby rodina prežila. Sotva však zmaturoval na obchodnej škole v Bratislave, začal organizovať rodinný vinohradnícko-vinársky podnik. V pivnici rodičovského domu v polovici štyridsiatych rokov dvadsiateho storočia vybudoval prvé tri betónové cisterny obložené sklenými obkladačkami, čím zvýšil kapacitu výroby vína na 50 tisíc litrov. Dva roky po druhej svetovej vojne vyrábal 24-ročný muž už štvrť milióna litrov vína. Na povojnové časy to bolo obrovské zvýšenie výroby. Farkašovo modranské víno sa nepredávalo len na Slovensku, ale aj v Prahe. Zdalo sa, že Farkaša čaká skvelá kariéra, ale február 1948 všetko zmenil. Farkašovi rodinný podnik znárodnili a dovolili mu v ňom pracovať ako pivničnému majstrovi. Neskôr ho prepustili ako nadbytočnú pracovnú silu. Kým Ján Farkaš stvoril Vineu a napísal svoje vynikajúce odborné knihy, vyriešil množstvo praktických úloh, ktoré prinášala výroba vína. A tak keď Vinárske závody v Pezinku dostali štátnu zákazku, "vyrobiť zdravý a lacný nápoj z hrozna", Farkaš sa chopil svojej šance. Politická úloha pre výskumníkov znela, "aby nápoj konkuroval kolovým a citrusovým nápojom, šetril devízy a upevňoval hrdosť na socialistický výrobok." Farkaš na vynáleze nápoja nezbohatol, výskum hradil štát. Po privatizácii štátnych vinárskych závodov sa o patent na Vineu rozpútal tvrdý súboj. Farkašovi síce v rámci reštitúcie vrátili jeho vinárstvo, ale uznania autorského nároku na Vineu sa nedožil. Patent na najslávnejší slovenský nápoj zostal v cudzích rukách. 30. apríla 2008 v Modre odhalili Jánovi Farkašovi pamätnú tabuľu. Nápis na nej hlása, že tohto vynachádzavého muža, skvelého pedagóga a najmä znalca vína uznávala a rešpektovala svetová vinárska verejnosť.
Helikoptéra
thumb|Helikoptéra MH-53J Pave Low III
Veľkou výhodou helikoptér je schopnosť štartovať a pristávať kolmo, čiže nepotrebujú vzletové a pristávacie dráhy. Preto sa používajú napríklad pri záchrane ľudí v horách, pristávajú na vrtných plošinách ropných polí, na mori alebo i na strechách mrakodrapov. Helikoptéry majú zvyčajne jeden alebo dva rotory (nosné vrtule).
Program Gemini
thumb|Stretnutie kozmických lodí [[Gemini 6A|Gemini 6 a Gemini 7 na obežnej dráhe, december 1965]] left|75px
Helikoptéra
Helikoptéra v klasifikácii lietadiel
Helikoptéra patrí (spolu napríklad s vírnikom) medzi lietadlá s rotujúcimi nosnými plochami (iné názvy: vrtuľniky v širšom zmysle, rotorové lietadlá). Lietadlá s rotujúcimi nosnými plochami patria medzi lietadlá ťažšie ako vzduch. Helikoptéry sa ďalej členia na pozemné helikoptéry, vodné helikoptéry a obojživelné helikoptéry.
Dejiny
thumb|Helikoptéra 1922 Už v roku 1894 vypracoval návrh helikoptéry s pohonom ľudskej sily slovenský vynálezca a konštruktér Ján Bahýľ. V januári 1906 na neho dostal tzv. popis patentu, avšak ďalší osud jeho helikoptéry nie je známy. Pre administratívne problémy nie je prvenstvo Jána Bahýľa všeobecne uznávané.
Program Gemini
Ciele programu
Hlavným účelom programu Gemini bolo ukázať, že človek môže v bezváhovom stave prežiť dlhší čas a to vo vnútri kozmickej lode aj mimo nej. V rámci toho sa skúmal vplyv bezváhového stavu na ľudský organizmus. Ďalšou úlohou bolo dokonalé osvojenie si techniky stretnutia a spojenia vo vesmíre, ako aj vycvičenie astronautov. Zároveň bol program Gemini prípravou na program Apollo.
Helikoptéra
Dejiny
Prvý zdokumentovaný pilot helikoptéry na svete bol Paul Cornu, francúzsky vynálezca. Stroj zhotovil sám a prevažne z častí bicykla.
Program Gemini
História a priebeh programu
left|thumb|Štart misie [[Gemini 3, 23. marec 1965]] thumb|right|Astronaut [[Edward Higgins White|Edward White sa pri misii Gemini 4 stal prvým Američanom, ktorý vystúpil mimo kozmickú loď]]
Rozhodnutie vyvinúť dvojmiestnu kozmickú loď oznámila NASA 7. decembra 1961. Meno Gemini dostala o mesiac neskôr, 3. januára 1962. Prvá bezpilotná skúška sa uskutočnila 8. apríla 1964. Jej cieľom bolo len overiť aerodynamické vlastnosti komplexu Gemini-Titan, nebol plánovaný návrat. Po sérii odkladov spôsobených jednak počasím a jednak technickými problémami odštartovala druhá nepilotovaná misia Gemini 2 19. januára 1965. Loď letiaca po balistickej dráhe pristála v Atlantiku. Posledný skúšobný let bol Gemini 3. V ňom kozmickú loď pilotovali astronauti Grissom a Young. Let prebehol úspešne a loď pristála po troch obehoch. Misia preverila jej manévrovacie schopnosti, čo malo význam pri ďalšom pokračovaní programu, ktorý mal vyvrcholiť spojením dvoch lodí vo vesmíre. Gemini 3 bol tiež posledným letom, ktorého riadenie prebiehalo zo Strediska riadenia vesmírnych letov (Mission Control Center) na Základni vzdušných síl Cape Kennedy.
Helikoptéra
Dejiny
Dňa 13. novembra 1907 sa posadil za riadenie a vzniesol sa na 20 sekúnd do výšky 30 centimetrov. Pri ďalších pokusoch sa mu podarilo dosiahnuť závratnú výšku 2 metre.
Prvé rotorové lietadlo schopné riadeného letu skonštruoval v 20. rokoch Španiel Juan de la Cierva. Tento vírnik, ktorý nazval autogiro, mal nad trupom rotor, ktorý nemal vlastný pohon a roztláčal sa náporom vzduchu pri pohybe dopredu, ktorý zabezpečoval motor s vrtuľou v prednej časti stroja.
Program Gemini
História a priebeh programu
Ďalšie lety sa riadili už zo Strediska pre kozmické lode s ľudskou posádkou (Manned Spacecraft Center) v texasskom Houstone. Trvanie nasledujúcich troch letov sa postupne predlžovalo, aby sa získali skúsenosti s dlhodobým pobytom človeka vo vesmíre. Najvýznamnejšie zistenie bolo, že približne po týždennom pobyte človeka na obežnej dráhe sa jeho fyziologické reakcie vracajú do normálu. Pulz sa napríklad vracia do normálu už po 36 – 40 hodinách od štartu. Medzi ďalšie lekárske experimenty patrilo cvičenie za letu, štúdium spánku za letu, skúmanie demineralizáce kostí a iné.