cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Absolútna konfigurácia
História
Do roku 1951 nebolo možné zistiť absolútnu konfiguráciu chirálnych zlúčenín. V istom momente sa rozhodlo, že (+)-glyceraldehyd bude D -enantiomér. Konfigurácia ostatných chirálnych zlúčenín bola potom porovnávaná s (+)-glyceraldehydom pomocou chemických reakcií. Oxidáciou (+)-glyceraldehydu pomocou oxidu ortuťnatého vzniká kyselina (-)-glycerová v reakcii, v ktorej sa nemení priestorové usporiadanie stereocentra. Absolútna konfigurácia kyseliny (-)-glycerovej teda musí byť rovnaká, ako absolútna konfigurácia (+)-glyceraldehydu.
V roku 1951 použil Johannes Martin Bijvoet prvýkrát anomálnu disperziu v röntgenovej kryštalografii, pomocou ktorej určil absolútnu konfiguráciu. Látka, ktorú študoval, bol (+)-vínan rubídno-sodný a podľa jeho konfigurácie, ktorá bola určená ako (R,R), sa zistilo, že pôvodné priradenie (+)-glyceraldehydu bolo správne.
Akcia K
Akcia K (čes. ) môže byť:
Absolútna konfigurácia
História
Napriek obrovskému príspevku k štruktúram molekúl má röntgenová kryštalografia svoje problémy. Proces kryštalizácie študovaných molekúl je často náročný z hľadiska času i materiálu a nie je možné ho použiť u viacerých dôležitých látok, ako sú mnohé biomolekuly (niektoré bielkoviny sú výnimkou) a in situ katalyzátory. Ďalším dôležitým obmedzením je to, že študované molekuly musia obsahovať "ťažké" atómy (napríklad bróm), ktoré zlepšujú rozptyl. Okrem toho dochádza k skresleniu signálu vplyvom najbližších susediacich atómov v akejkoľvek kryštálovej štruktúre a takisto kvôli vplyvu rozpúšťadla použitého počas kryštalizácie.
Až v posledných rokoch vznikli nové techniky, ktoré umožňujú určiť absolútnu konfiguráciu jednotlivých molekúl v plynnej fáze, zvyčajne v kombinácii s ab initio kvantovo mechanickými teoretickými výpočtami, čím je možné obísť niektoré obmedzenia röntgenovej kryštalografie.
Podľa absolútnej konfigurácie: R- a S-
náhľad|Príklady absolútnych konfigurácii niektorých sacharidov a aminokyselín podľa Fischerovej projekcie ( D / L systém) a podľa Cahnovho-Ingoldovho-Prelogovho R,S systému (R,S systém). R,S systém je dôležitý v názvosloví zlúčenín, aby bolo možné určiť enantioméry. Tento prístup prisudzuje každému chirálnemu atómu deskriptor R alebo S podľa pravidiel, pomocou ktorých má každý substituent nejakú prioritu určenú podľa CIP pravidiel, ktoré využívajú atómové číslo. Keď je asymetrický atóm orientovaný tak, že substituent s najnižšou prioritou smeruje dozadu (od pozorovateľa), ostatné substituenty budú orientované jedným z dvoch spôsobov:
Deskriptory (R) a (S) sa píšu na začiatku názvu v zátvorke a kurzívou. Ak má molekula viac než jeden asymetrický atóm, pred každým deskriptorom sa píše číslo tohto atómu, napríklad (1R,4S).
Roman Jantoš
Brigádny generál MUDr. Roman Jantoš (* 19. apríl 1971, Ružomberok, Česko-Slovensko ) je slovenský generál. V súčasnosti je od roku októbra 2020 veliteľom Veliteľstva vojenského zdravotníctva.
Absolútna konfigurácia
Podľa optickej rotácie: (+)- a (−)- alebo d- a l-
Enantioméry je možné pomenovávať i podľa smeru otáčania roviny polarizovaného svetla. Ak enantiomér stáča rovinu polarizovaného svetla v smere hodinových ručičiek smerom k pozorovateľovi, označuje sa ako (+). Ak ju stáča opačným smerom, označuje sa ako (-). Tieto izoméry sa označujú i ako d- a l- (z anglického dextrorotatory, pravotočivý, a levorotatory, ľavotočivý), ale keďže môže dôjsť k zámene tohto označenia s označením D / L (pozri nižšie), toto označenie sa podľa IUPAC neodporúča používať.
Roman Jantoš
Život a vzdelanie
Svoje lekárske vzdelanie začal na Vojenskej lekárskej akadémii J. E. Purkyňe v Hradci Králové, po rozpade Československa ho dokončil na Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika.
Absolútna konfigurácia
Podľa relatívnej konfigurácie: D - a L -
Označenie D / L je odlišné od (+)/(-) a medzi týmito označeniami neexistuje priama súvislosť – podľa označenia D / L nie je možné určiť, či enantiomér stáča rovinu polarizovaného svetla doprava alebo doľava. Namiesto toho opisujú deskriptory D a L vzťah relatívnej stereochémie voči pravotočivému a ľavotočivému enantioméru glyceraldehyd (pre ktorý platí, že D - enantiomér odpovedá (+) a L - enantiomér odpovedá (-), ale tento vzťah nemusí platiť všeobecne). Deväť z devätnástich L -aminokyselín je pravotočivých (pri vlnovej dĺžke 589 nm) a D -fruktóza sa niekedy označuje i ako levulóza, pretože stáča rovinu polarizovaného svetla doľava. Na určenie izoméru aminokyseliny možno použiť mnemotechnickú pomôcku CORN (anglicky kukurica), ktorým sa určí poradie skupín
Roman Jantoš
Vojenská kariéra
Od 10. júla 1995 bol lekár v špecializačnej príprave v Ústrednej vojenskej nemocnici SNP v Ružomberku. Následne pracoval od 1. augusta 1998 ako starší lekár a neskôr náčelník polikliniky Vojenskej akadémie Liptovský Mikuláš. K 1. máju 2008 sa stal riaditeľom odboru riadenia vojenského zdravotníctva Úradu hlavného lekára, od 1. septembra 2010 sa k tomu stal zástupcom Hlavného lekára OS SR. Od 1. júla 2013 bol zástupcom riaditeľa Ústrednej vojenskej nemocnice SNP v Ružomberku. Od 1. augusta 2014 bol zdravotnícky dôstojník špecialista na spojeneckom veliteľstve Joint Force Command a súčasne zdravotnícky poradca veliteľa (Spojenecké veliteľstvo Joint Logistics Support Group) v holandskom Brunssume. Od 1. augusta 2017 bol opäť riaditeľ odboru a zástupca Hlavného lekára OS SR. Od 1. mája 2019 bol opäť zástupca riaditeľa Ústrednej vojenskej nemocnice SNP. Od 15. októbra je hlavným lekárom Ozbrojených síl.
Vo výkone služby sa zúčastnil dvoch misií NATO (KFOR v Kosove 20022003 a ISAF v Afganistane 20052006).
Absolútna konfigurácia
Referencie
<references group="" responsive="1">
Roman Jantoš
Veliteľstvo vojenského zdravotníctva a prvá generálska hodnosť
16. decembra 2020 vláda schválila vymenovanie do prvej generálskej hodnosti 5 plukovníkom, medzi nimi aj plk. Jantošovi. 28. januára 2021 ho v poste hlavného lekára Ozbrojených síl prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál.
K 1. júlu 2022 vzniklo Veliteľstvo vojenského zdravotníctva a Jantoš sa stal jeho prvým veliteľom.
Polymnéstos
Polymnéstos (Polymnéstos) môže byť:
Park zvierat Stropkov
náhľad|Park zvierat Stropkov Park zvierat Stropkov (iné názvy: Zoologická záhrada Stropkov alebo ZOO Park Stropkov ) je zoologická záhrada v meste Stropkov na Slovensku. Otvorený bol v roku 1984. Zriaďovateľom a prevádzkovateľom Parku zvierat, n.o., ktorý zastrešuje ZOO Park, je mesto Stropkov.
Popis
Areál Parku sa nachádza v centre Stropkova na severovýchode Slovenska. Neveľký areál bol založený pri hlavnej ceste I/15 v roku 1984 z iniciatívy detí a ich rodičov. Pôvodne išlo o Stanicu mladých prírodovedcov pri Dome pionierov a mládeže, z ktorej neskôr vznikol ZOO Park.
V súčasnosti návštevníkom prezentuje množstvo zvierat v 40. voliérach, obklopených paletou vzácnych rastlín, kríkov a stromov. Zariadenie púta najmä deti atypickým vybavením, no tiež kontaktnou ZOO s možnosťou kŕmenia zvierat. Areál je bezbariérový, čím umožňuje pohodlný prístup rodinám s kočíkmi a ľuďom s pohybovým obmedzením. Celoročne prístupné zariadenie ponúka možnosť na rozptýlenie, poučenie, oddych a využitie voľného času pre rodiny s deťmi i dospelých.
Rock ’n’ Roll Is King
„Rock ’n’ Roll Is King“ je skladba anglickej rockovej skupiny Electric Light Orchestra. Vydaná bola ako singel v roku 1983 z ich albumu Secret Messages. S touto skladbou sa skupina po hudobnej stránke vrátila k svojím rockovým koreňom. Skladba tiež obsahuje husľové sólo, ktoré zahral Mik Kaminski.
V britskom rebríčku UK Singles Chart obsadil singel 13. miesto a 19. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100.
Confort-Meilars
Confort-Meilars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Sauvigny-le-Bois
Sauvigny-le-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Confort-Meilars
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sauvigny-le-Bois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Confort-Meilars
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pohár víťazov pohárov 1968/1969
Pohár víťazov pohárov 1968/1969 bol 9. ročník súťaže víťazov domácich futbalových pohárov v európskych krajinách.
Confort-Meilars
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohár víťazov pohárov 1968/1969
Súťaže sa zúčastnilo 32 klubov, z toho 28 úradujúcich víťazov domáceho pohára a štyria porazení finalisti (Grazer AK, Altay İzmir, Girondins Bordeaux a FK Bor). Obhajca titulu AC Miláno sa nezúčastnil, pretože ako taliansky šampión sa kvalifikoval do Pohára majstrov európskych krajín.
Finále sa odohralo 21. mája 1969 na štadióne St. Jakob Stadium v Bazileji. Z víťazstva sa tešili hráči Slovana Bratislava, ktorí zdolali španielsky klub Barcelona.
Tímy
V nasledujúcej tabuľke sú zoradené tímy podľa štartovacej pozície, v ktorej vstúpili do Pohára víťazov pohárov 1968/1969.
1. kolo
Pôvodný žreb:
Vzhľadom na vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska 21. augusta 1968 západoeurópske zväzy odmietli pustiť svojich reprezentantov proti mužstvám z krajín východného bloku zapojených do invázie. UEFA napokon ustúpila tlaku a v rozpore so svojimi stanovami 31. augusta 1968 vyhlásila žreb prvého kola za neplatný. Preskupenie vyžrebovaných mužstiev, ktoré sa uskutočnilo za zatvorenými dverami, umožnilo iba zápasy medzi dotknutými krajinami východného bloku, načo ich futbalové zväzy na protest odvolali svoju účasť v súťaži. Ako prvé sa odhlásilo Poľsko a 16. septembra sa pridali aj ostatné štyri dotknuté zväzy. Zo súťaže tak odstúpili tie kluby:
Zástupcovia Československa, Rumunska a Juhoslávie pokračovali v súťaži.
Prvé zápasy sa hrali od 18. do 20. septembra a odvety 2. a 3. októbra 1968 (Reykjavík proti Olympiakosu 22. septembra a Sliema proti Rumelange 29. septembra).
Upravený žreb:
2. kolo
Prvé zápasy sa hrali 12. a 13. novembra (Lyn proti Norrköpingu 31. októbra), odvety 27. novembra 1968 (Norrköping proti Lynu 17. novembra). Z okliešteného poľa účastníkov 2. kola ťažila Barcelona a Torino, ​​ktorí sa bez boja prebojovali do štvrťfinále.
Štvrťfinále
Zápasy sa odohrali v termínoch:
Semifinále
Zápasy sa ohodhrali v termínoch:
Finále
Finále sa odohralo 21. mája 1969 na štadióne St. Jakob Stadium v Bazileji, vo Švajčiarsku.
Karosa C 934
Konštrukcia
Vozidlo C 934 je základným a tiež najrozšírenejším modelom typovej rady 900. Je to dvojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie. Motor s mechanickou prevodovkou sú umiestnené za zadnou nápravou v priestore zadného panelu. C 934 konštrukčne vychádza z typu C 734, od neho sa na prvý pohlaď odlišuje zaobleným predným čelom a pomerne mohutným čelom zadným. Sedačky pre cestujúcich sú rozmiestnené 2+2 so strednou uličkou, v zadnej časti autobusu (od druhých dverí) sú umiestnené na vyvýšenej podeste. Batožinový priestor, ktorý sa nachádza pod podlahou medzi nápravami, má objem 3,5 m³. Vstup do vozidla zaisťujú dvoje dvojkrídle výklopné dvere približne rovnakej šírky. Prvé sú umiestnené pred prednou nápravou, druhé pred nápravou zadnou.
Od roku 1999 boli tieto vozidlá vyrábané v inovovanej verzii označenej ako C 934E. Najväčšou zmenou oproti klasickým autobusom C 934 je odlišné zamykanie dverí vozidla a usporiadanie strešných vetracích poklopov.
Výroba a prevádzka
Prototyp vozu C 934 bol vyrobený už v roku 1995, sériová výroba bola zahájená o rok neskôr. V roku 1999 bol voz mierne modifikovaný a pod označením C 934E bol oficiálne vyrábaný do roku 2001. Na zvláštnu objednávku sa však vyrábal až do roku 2003. Najmä v rokoch 20022003 boli tieto autobusy vyrábané v takzvanej „severnej“ verzii pre ruské ropné a plynárenské spoločnosti. Tieto vozidlá sa vyznačovali absenciou vetracích otvorov a vylepšeným topným systémom. Celkom bolo vyrobených 1396 kusov.
Vozidlá C 934 sú určené predovšetkým pre kratšie medzimestské a regionálne linky. Dopravné podniky tieto autobusy vo veľkom počte nenakupovali. V Česku zostáva v súčasnej dobe v linkovej doprave v prevádzke 7 autobusov.
Pavel Honzek
Generálporučík Ing. Pavel Honzek  (* 21. jún 1947, Jaroslavice† 7. jún 2020, Trenčín) bol česko-slovenský generál, bývalý zástupca náčelníka generálneho štábu Armády Slovenskej republiky.
Život
Roku 1965 ukončil Vojenskú školu Jana Žižku z Trocnova v Bratislave. Vyššie vojenské učilište trojnásobného hrdinu ČSSR a hrdinu ZSSR armádneho generála L. Svobodu vo Vyškove na Morave absolvoval roku 1968 a Vojenskú akadémiu M. V. Frunzeho v Moskve v roku 1979. Vojakom z povolania, sa stal v roku 1968 pričom získal hodnosť poručíka. V rokoch 1984 až 1987 bol  na štúdiu vo Vojenskej akadémii Generálneho štábu Ozbrojených síl ZSSR K. J. Vorošilova v Moskve. Po skončení štúdia ho ustanovili za veliteľa 13. tankovej divízie v posádke Topoľčany. Predtým vykonával rôzne vojenské veliteľské funkcie na úrovni čaty, rota a prápor, pluk a divízia. Od roku 1989 pôsobil vo funkcii náčelníka oddelenia bojovej prípravy – zástupca veliteľa Východného vojenského okruhu v Trenčíne. Dňa 1.5. 1990 ho prezident ČSFR vymenoval do prvej generálskej hodnosti generálmajor. Po vymenovaní zastával funkciu náčelníka štábu – 1. zástupcu veliteľa VVO. V roku 1990 absolvoval štúdium NATO v Defence College v Ríme a následne bol poverený dočasným výkonom funkcie veliteľa Vojenského veliteľstva Východ.
Po zániku čs. federálnej armády pokračoval v služobnom pomere vojaka z povolania v Armáde Slovenskej republiky (ASR). Svoju vojenskú kariéru ukončil 30.12.1999 vo funkcii náčelníka správy personálneho manažmentu GŠ ASR v Trenčíne. Ovládal ruský a anglický jazyk. Bol ženatý, otec dvoch synov.
Zomrel 7. júna 2020 v Trenčíne.
Miesta vojenského pôsobenia
Bratislava, Levice, Topoľčany, Martin, Trenčín, Milovice, Vyškov, Moskva, Rím.
Niektoré udelené medaily
Za službu vlasti – 1975, Za zásluhy o obranu vlasti – 1980, Rad červenej hviezdy – 1989, Za zásluhy o československú ľudovú armádu – 1989, Pamätná medaila maršala Žukova – 1998, Pamätná medaila ministra obrany SR – 2008, Pamätná medaila generála Jána Goliána - 2009, Záslužný kríž generála Rudolfa Viesta I. st. – 2013.
Klytaimnéstra
Klytaimnéstra (iné názvy: Klytaimnestra, Klytaiméstra, Klytaimestra; starogr. Κλυταιμ(ν)ήστρα  – Klytaim(n)éstra, ) je v gréckej mytológii dcéra spartského kráľa Tyndarea a jeho manželky Lédy.
Klytaimnéstra bola manželkou mykénskeho kráľa Agamemnóna, s ktorým mala štyroch potomkov: syna Oresta a dcéry Élektru, Ifigeneiu a Chrysothemis. Jej súrodencami boli Kastor, Polydeukes a Helena, všetci významné postavy starých mýtov. Jej život bol poznačený tým, že jej švagrovi, spartskému kráľovi Menelaovi uniesol trójsky princ Paris manželku, Klytaimnéstrinu sestru-dvojča, krásnu Helenu. Menelaos sa obrátil na Agamemnóna, aby mu pomohol ženu dostať späť a pomstiť jeho česť. Vyjednávanie s trójskym kráľom Priamom o navrátenie Heleny nebolo úspešné. To bolo v čase, keď mykénske kráľovstvo rozkvitalo, bolo bohaté a rešpektované, Agamemnónovi k spokojnosti chýbala práve len sláva na poli vojnovom. Dal dohromady veľké loďstvo a vojsko zo všetkých častí Grécka a bol zvolený jeho vrchným veliteľom. Hneď ako Agamemnón odplával do vojny proti Tróji, podľahla Klytaimnéstra zvodom manželovho bratranca Aigistha a postupne spolu pripravili plán, ako sa zbaviť kráľa. Vojna trvala dlhých desať rokov, pre Grékov skončila víťazstvom, pre Tróju skazou. Vojská Grékov sa vracali do svojich domovov a kráľ Agamemnón podľa sľubu oznámil manželke svoj návrat už zďaleka ohňom na najvyššej hore nad zálivom. Hneď ako zvedovia oheň uvideli, Aigisthos sa vypravil kráľa uvítať. Pripravil veľkolepú hostinu, v hodovnej sieni však ukryl dvanásť najatých vrahov, ktorí Agamemnóna a jeho druhov zákerne a kruto zavraždili. Rozchýrila sa aj iná verzia, že manžela zavraždila Klytaimnéstra sekerou v kúpeľni. Jej deťom Élektre a Orestovi sa s pomocou ich pestúnky podarilo utiecť.
Kráľovná sa po vražde svojho muža vydala za Aigistha a dosadila ho na mykénsky trón. Pod jeho vládou krajina trpela, ľud kráľom i jeho manželkou opovrhoval. Jeho vláda trvala iba sedem rokov – potom sa vrátil už dospelý syn Orestes a vykonal pomstu – zabil Aigistha aj svoju zradnú matku.
Klytaimnéstra je hodnotená s opovrhnutím vo svojej dobe i v dobe oveľa neskoršej. Vo výpočte možných motívov jej podlého činu sa uvádza niekoľko okolností:
Odraz v umení
Životný príbeh kráľovnej Klytaimnéstry sa stretol s odozvou najmä v antických tragédiách
Rashida Jonesová
Rashida Jones (* 25.február 1976, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka a komička. Je dcérou herečky Peggy Lipton a hudobníka Quincyho Jonesa. Hrala vo filmoch ako Sociálna sieť (2010), Muppets (2011) či v seriáli Angie Tribeca (2016).
Detstvo a mladosť
Rashida Jones, sa narodila do hereckej rodiny, herečke Peggy Lipton a hudobníkovi Quincymu Jonesovi. Má dvoch súrodencov Kidadu Jones a Quincyho Jonesa III. Meno Rashida je arabského pôvodu. Celá rodina je židovského pôvodu. Jej rodičia sa rozviedli, keď mala Rashida štrnásť rokov. Odvtedy žila s matkou Peggy v Brentwoode. Po skončení strednej školy, bola Rashida prijatá na Harvard.
Kariéra
Prvý raz sa objavila v seriály Dedičstvo posledného dona (1997). Postupne sa objavovala aj v filmoch ako príklad Tajomstvo diára (2004) po boku Brittany Murphy, kde stvárnila gynekologičku. V seriály Web Therapy sa objavila po boku Lisy Kudrow a v roku 2010 zažiarila v dráme Sociálna sieť, kde bola spolupracovníčkou Marka Zuckerberga, vo filme Jesse Einsenberg.
V roku 2011 sa objavila v komédií Muppets. Vo filme sa objavila po boku hviezd ako Amy Adams, Emily Blunt, Whoopi Goldberg, Seleny Gomez, Neila Patricka Harrisa či Jima Parsonsa.
Od roku 2016 do roku 2019 stvárňovala hlavnú úlohu vo filme Angie Tribeca.
Súkromný život
Jonesová v roku 2018 porodila syna, ktorého má so svojim partnerom, Ezrom Koeningom.
Coray
Coray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Londýnska zmluva (1359)
Londýnska zmluva z roku 1359, tiež známa ako druhá Londýnska zmluva bola podpísaná v roku 1359.
Predohra
Prvá Londýnska zmluva (1358) mala za následok aj druhú Londýnsku zmluvu.
Po tom, ako anglický kráľ Eduard III. v roku 1356 zvíťazil nad Francúzmi v bitke pri Poitiers, počas ktorej sa Angličanom podarilo dostať do zajatia francúzskeho kráľa Jána II., sa podpísala prvá Londýnska zmluva, ktorá vypovedala o tom, že vykúpenie Jána II. bude stáť Francúzsko 4 miliónov ékusov.
Obsah zmluvy
25. mája 1359 Francúzsko vyhlásilo, že im bolo odobratých priveľa územia. Eduarda III. toto vyhlásenie vyprovokovalo, preto začal obiehať na Calais. Jeho plán dobyť Paríž a Reims nevyšiel podľa očakávaní, preto bol nútený pristúpiť k mierovému rokovaniu.
Nakoniec Angličanom odobrali Normandiu a Brestónsko, pričom im ponechali Akvitánsko a Calais. Taktiež boli nútený znížiť výkupné za Jána II.
Wolffov-Parkinsonov-Whiteov syndróm
Wolffov-Parkinsonov-Whiteov syndróm (skr. WPW syndróm) je najčastejší syndróm preexcitácie komôr srdca. Jedná sa o vrodenú poruchu prevodového systému srdca, pri ktorej sa abnormálne šíri vzruch depolarizácie z predsiene srdca na komory mimo AV uzol cez tzv. prídavný Kentov zväzok. V srdci zdravého jedinca sú komory aktivované predsieňami cez tzv. Hisov zväzok v prípade aktivácie cez prídavnú dráhu, teda spomínaný Kentov zväzok vzniká na elektrokardiograme charakteristický obraz preexcitácie komôr a vzniká predispozícia na vznik vážnych aj menej vážnych porúch rytmu, synkopy a pod.
Stanislav III. Turzo
náhľad|Rodový erb Gróf '''Stanislav III. Turzo''' z Betlanoviec (* 24. júl 1576, Bojnice† 1. máj 1625, Piešťany) bol uhorský palatín a spišský župan.
Životopis
Narodil sa 24. júla 1576 v Bojniciach ako syn Alexeja Turzu a jeho manželky Barbory Zrínskej. Bol vzdelaný, študoval v zahraničí (v Augsburgu, dva roky v Padove, v Benátkach a v Ríme). V roku 1594, po otcovej smrti, prerušil štúdia a prevzal správu majetkov (hrady a panstvá Spiš, Bojnice a Hlohovec) i funkciu spišského dedičného župana a dal sa na vojenský životvstúpil do služieb Mateja, brata cisára Rudolfa II.
Zúčastnil sa mnohých bojov proti Turkom, a to pri dobýjaní Novohradu, v roku 1595 pod velením generála Mansfelda pri dobytí Ostrihomu, potom Vyšehradu a Vacova, v roku 1596 pod velením generála Mikuláša Pálfiho pri pokuse o dobytie Jágru, v roku 1598 pri dobytí Rábu, Taty, Pápy a Vesprému, o rok na to pri dobývaní Hatvanu a viacerých hradov v okolí Szolnoku, pri dobývaní Nagykanizse, v roku 1601 pri dobytí Stoličného Belehradu. Pretože sa ako vojenský veliteľ naďalej chcel zúčastňovať na bojoch s Turkami, v roku 1603 sa vzdal funkcie dedičného spišského župana v prospech svojho mladšieho brata Krištofa, no po jeho smrti v roku 1614 sa stal opätovne hlavným spišským županom s postavením kráľovského pohárnika.
Spočiatku sa staral o povznesenie evanjelického školstva, v Hlohovci založil gymnázium a mnohých študentov vysielal na univerzitné štúdium do Nemecka. Bojnice sa za jeho spravovania stali v roku 1610 sídlom najväčšej superintendantúry pre Nitriansku, Tekovskú a Bratislavskú župu. S jeho menom sa viaže aj konanie evanjelickej synody v Šintave v roku 1622.
V čase neustálych vojen a povstaní sa najprv pridal na stranu Gabriela Betlena a v Bojniciach hostil jeho posádku, no potom prebehol na stranu cisára (niekde sa uvádza, že pod vplyvom arcibiskupa Petra Pázmaňa konvertoval na katolícku vieru). V roku 1622 na sneme v Šoporni ho zvolili za palatína a v roku 1624 vymohol od kráľa právo pre Spišskú stolicu používať červený vosk pri pečatení listín.
Palatín Stanislav III. zomrel 1. mája 1625 počas liečenia v piešťanských kúpeľoch. Pochovali ho v Levoči, kde je v krstnej kaplnke chrámu sv. Jakuba renesančný figurálny epitaf od Weinhardta.
Manželstvo a potomkovia
Oženil sa s Annou Rozáliou Listovou (=Annou Rosinou Listhiusovou) z Kopčian, ktorá bola známa ako druhá Alžbeta Bátoričkatýrala a vraždila staré a mladé ženy. S ňou mal 7 detí :
Julie Waltersová
Julia Mary Walters DBE ( * 22. február 1950, Birmingham, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka a spisovateľka. Je držiteľkou niekoľkých ocenení, získala tiež dve nominácie na Academy Awards.
Svidník (rozlišovacia stránka)
Svidník môže byť:
Julie Waltersová
Detstvo a mladosť
Je najmladšia z troch detí. Jej matka pracovala na pošte a otec ako dekoratér. Ako osemnásťročná pracovala ako ošetrovateľka v jednej birminghamskej nemocnici. Neskôr sa presťahovala do Manchesteru s víziou stať sa herečkou.
Kariéra
V roku 1991 hrala spoločne s Lizou Minnelli v komédií Stepping Out.
V roku 2001 získala svoju druhú nomináciu na Oscara a získala ocenenie BAFTA za svoju vedľajšiu úlohu ako učiteľka baletu vo filme Billy Elliot. Tiež je známa svojou úlohou Molly Weasley vo filmovej sérií Harryho Pottera.
V roku 2008 hrala v muzikáli Mamma Mia! po boku herečiek Meryl Streep a Christine Baranski. O rok neskôr získala hviezdu na Birmingham Golden Mile v Broad Street.
Súkromný život
Od roku 1997 je vydatá za Granta Roffeya s ktorým má dcéru Maisie Mae Roffey (* 1988). Spoločne s manželom žije na ekologickej farme, ktorú prevádzkuje Roffey neďaleko Plaistow v západnom Sussexe.
Waltersovej bola diagnostikovaná rakovina hrubého čreva v roku 2018. Po operácii a chemoterapii sa jej zdravotný stav upravil.
Malinovského ulica
Malinovského ulica môže byť:
Šarlatán (film)
Šarlatán je životopisná dráma režisérky Agnieszky Hollandovej z roku 2020. Scenár k filmu napísal Marek Epstein a vypráva v ňom príbeh inšpirovaný životom liečitela Jána Mikoláška. Hlavnú úlohu stvárnili Ivan Trojan, spolu s Jozefom Trojanom, Jaroslavou Pokornou, Jurajom Lojom, Martinom Myšičkom a Miroslavom Hanušom.
Film sa natáčal v roku 2019, prvá klapka spadla 1. apríla 2019 v prostredí väznice v Mladej Boleslavi. Film vznikol v koprodukcii Česka, Írska, Poľska a Slovenska. Vznik filmu podporil český Štátny fond kinematografie a Filmová nadace.
Film bol uvedený dňa 27. februára 2020 v nesúťažnej sekcii Berlinale Special Gala na filmovom festivale Berlinale, kde zároveň prebehla aj svetová premiéra filmu. Premiéra v kinách bola pôvodne naplánovaná na 26. marca 2020, no kvôli uzatvoreniu kín v dôsledku opatrení proti pandémii COVID-19 bolo v polovici marca 2020 oznámené jej odloženie. Premiéra bola presunutá na 20. augusta 2020.
V auguste 2020 tesne pred premiérou filmu vyšla k filmu rovnomenná kniha. Kniha pozostáva z Epsteinového filmového scenára, ktorý do knižnej doby prepísal Josef Klíma. Dňa 13. októbra 2020 Česká filmová a televízna akadémia oznámila, že tento film vyšle ako reprezentanta Česka v boji o Oscara za najlepší cudzojazyčný film.
Šarlatána videlo v kinách cez 250 000 divákov. Bodoval nielen u divákov a filmových kritikov, ale aj na najprestížnejších svetových festivaloch, odkiaľ si odniesol celú radu ocenení. Presadil sa na shortliste pätnásť najlepších svetových anglicky hovoriacich filmov nominovaných na Oscara 2021. Film získal ocenenie Český lev za najlepší film roku 2020 a získal ďalšie 3 České levy zo 14 nominácii a 2 Ceny Českej filmovej kritiky z 5 nominácii.
Savigny-en-Terre-Plaine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Annales
Annales môže byť:
Eurystheus
Eurystheus alebo Eurysteus (Eurystheus, ) je v gréckej mytológii syn kráľa Sthenela a jeho manželky Nikippy, bol vnukom Persea. Bol to mykénsky kráľ.
Vládca mužov z Diovho rodu
Eurystheov osud nalinkovala bohyňa Héra ešte pred jeho narodením. Stalo sa to, čo často predtým aj potom – jej manžel, najvyšší boh Zeus sa zamiloval do krásnej Alkmény, dcéry mykénskeho kráľa Elektryóna a spojil sa s ňou, keď na seba vzal podobu jej manžela, tirynthského kráľa Amfitryóna. Alkména po príslušnej dobe porodila hneď dvoch synov – Herakla a hneď po ňom Ifikla.
Tesne pred ich narodením však najvyšší boh Zeus v rade bohov hrdo vyhlásil, že "práve dnes uzrie svetlo sveta najväčší hrdina". To však neušlo jeho manželke Hére, ktorej sledovanie manželových záletov stálo veľa úsilia, ale aj jej dalo veľa praktických skúseností. Samozrejme v tom správne vytušila podstatu veci a rozhodla sa manželovi pomstiť. Ľsťou vymámila z Dia prísahu, že kto sa toho dňa narodí, bude vládnuť všetkým mužom z Diovho rodu. A Zeus odprisahal.
Héra bez meškania zariadila, aby sa Sthenelovej manželke Nikippé ten istý deň narodil syn, aj keď mal ešte dva mesiace času. Naopak Alkménin pôrod pozdržala. A tak sa stalo, že sa narodil Sthenelov syn Eurystheus a až po ňom Diov potomok Herakles. A presne podľa Diovej prísahy stal sa Herakles služobníkom Eurysthea, a ani sám najvyšší boh s tým nič nemohol urobiť.
Trest za vraždy
Kým mali mladíci osemnásť rokov, život im plynul v pokoji, potom sa ešte vydal Herakles na skusy, našiel si manželku Megaru, mali spolu troch synov a viedol usporiadaný pokojný život, kým opäť nezasiahla Héra. Zoslala na neho šialenstvo, v ktorom svojich synov aj dve deti svojho brata Ifikla zabil. Hneď potom mu rozum vrátila. Veštba stanovila, že má svoje zločiny odčiniť v službách mykénskeho kráľa Eurysthea.
Eurystheus mal z Herakla strach, preto mu ani svoje rozkazy nehovoril osobne, ale cez svojho hlásateľa Koprea. Vymýšľal ich ale nebojácne a s chuťou. Každá úloha stála za to, všetky boli pre normálneho smrteľníka nesplniteľné.
Giacomo Guido Ottonello
Mons. Giacomo Guido Ottonello (* 29. august 1946, Masone, Taliansko) je taliansky titulárny arcibiskup sasabský a emeritný apoštolský nuncius v Slovenskej republike.
Eurystheus
Trest za vraždy
Zároveň s veľkou chuťou Herakla urážal a ponižoval.
Giacomo Guido Ottonello
V diplomatických službách Svätej stolice
Kňazskú vysviacku prijal 29. júna 1971 a stal sa kňazom diecézy Acqui v Taliansku. V roku 1979 získal licenciát z kánonického práva a o rok neskôr získal doktorát z katolíckej teológie na Pápežskej Lateránskej univerzite v Ríme. Dňa 25. marca 1980 začal pôsobiť v diplomatických službách Svätej stolice. V službách Svätého stolca pôsobil v Pakistane (19801983), v Salvádore (19831985), v Libanone (19851989), vo Francúzsku (19891994), v Španielsku (19941998) a v Poľsku (19981999). Ovláda taliansky, francúzsky, španielsky a anglický jazyk a rozumie i po poľsky a po rusky.
Pápež sv. Ján Pavol II. ho 29. novembra 1999 vymenoval za titulárneho arcibiskupa sasabského a apoštolského nuncia v Paname. Biskupskú konsekráciu prijal 6. januára 2000 z rúk pápeža Jána Pavla II. v Bazilike sv. Petra vo Vatikáne. Spolusvätiteľmi boli biskup Giovanni Battista Re, substitút Štátneho sekretariátu, a Marcello Zago, sekretár Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Dňa 26. februára 2005 bol vymenovaný za apoštolského nuncia v Ekvádore.
Eurystheus
Eurystheova smrť
Zbabelý Eurystheus posielal Herakla plniť životu nebezpečné úlohy, ale sám sa bál čo i len pozrieť na výsledky ich splnenia. Ani s Heraklom sa nedokázal stretnúť tvárou v tvár. Niektoré verzie uvádzajú, že sa vo svojej prechodnej moci vyžíval natoľko, že žiadal, aby mu slúžili aj Heraklove deti. Vyhnal ich vraj z Heraklovho hradu Tirynthu, prenasledoval ich až do Atén, kde Aténčanov potom žiadal o ich vydanie. Dokonca kvôli nim pritiahol s veľkým vojskom. Aténčania ho porazili aj s pomocou bohov, o posledné sympatie bohov sa Eurystheus sám pripravil: Heraklov synovec Iolaos ho priviedol do mesta ako zajatca.
Giacomo Guido Ottonello
Slovensko
Dňa 1. apríla 2017 ho pápež František vymenoval za apoštolského nuncia na Slovensku. Na Slovensko pricestoval 29. júna 2017. Po príchode uviedol: „''Z toho mála, čo zatiaľ poznám, je krajina pekná. Ľudia sú sympatickí, dobrí, pohostinní a otvorení. Už na letisku som mal možnosť stretnúť mladého človeka, ktorý s úctou reagoval na to, že som reprezentant Svätého Otca. Dosvedčuje to dobrý základ katolíckej viery.''“
Eurystheus
Odraz v umení
Nie je toho veľa, čo sa z antiky zachovalo, snáď najznámejšia je maľba vázy:
Giacomo Guido Ottonello
Slovensko
Dňa 6. júla 2017 absolvoval prvé diplomatické stretnutie s ministrom zahraničných vecí a európskych záležitosti SR Miroslavom Lajčákom. Dňa 12. septembra 2017 začal oficiálne svoju diplomatickú misiu na Slovensku odovzdaním poverovacích listín prezidentovi SR Andrejovi Kiskovi v Prezidentskom paláci v Bratislave. Z úradu apoštolského nuncia v Slovenskej republike je zároveň doyenom diplomatického zboru na Slovensku.
Adam F
Adam F, vlastným menom Adam Fenton (*8. február 1972, Liverpool, Anglicko) je anglický jungle a drum and bassový DJ a filmový herec.
Crozon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Giacomo Guido Ottonello
Slovensko
Dňa 21. septembra 2017 navštívil sídlo Sekretariátu Konferencie biskupov Slovenska na Kapitulskej ulici v Bratislave, kde odovzdal kópiu poverovacích listín predsedovi KBS arcibiskupovi Mons. Stanislavovi Zvolenskému za účasti slovenských biskupov a pracovníkov Sekretariátu. Arcibiskup Stanislav Zvolenský povedal: „''Sme radi, že budeme mať znova prostredníctvom vašej osoby a vašej služby kontakt so Svätým Otcom a so všetkými jeho spolupracovníkmi. Za nás všetkých by som chcel vyjadriť našu otvorenosť a prisľúbiť, že sa budeme usilovať o čo najlepšiu spoluprácu.“ Apoštolský nuncius Ottonello charakterizoval svoju misiu slovami: „Moje poslanie je predovšetkým cirkevné – evanjeliová služba tejto drahej Cirkvi putujúcej na Slovensku v pravde, v jednote, v spoločenstve a svätosti.''“
Adam F
Kariéra
Jeho prvý album Metropolis/Mother Earth, ktorý bol vydaný v roku 1997 bol techstepovým pokusom a bol vydaný cez vydavateľstvo Metalheadz. Jeho neskoršími úspešnými skladbami boli „F-Jam“ a „Circles“ (neskôr sa dostala do Top 20 v rebríčku UK Singles Chart). V roku 1998 vyhral cenu MOBO za svoj debutový album Colours. V roku 2001 mal úspech v hip-hopovej oblasti, hlavne so svojim albumom KAOS - The Anti-Acoustic Warfare, na ktorom pracoval spolu s umelcami ako LL Cool J, Redman a De La Soul. V roku 2002 vytvoril hudbu pre film Ali G Indahouse v hlavnej úlohe so Sacha Baronom Cohenom pre Working Title Films.
Crozon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eurystheus
Odraz v umení
Ak zostal Eurystheus v povedomí, potom len ako symbol spupného a zbabelého vládcu.
Giacomo Guido Ottonello
Slovensko
Hlavným spolusvätiacim biskupom pri biskupskej vysviacke bol 24. júna 2020 v Katedrále sv. Martina v Spišskej Kapitule, kedy bol vysvätený Mons. Ján Kuboš, nový spišský pomocný biskup. Taktiež bol spolusvätiacim biskupom pri biskupskej vysviacke 24. apríla 2021 v Diecéznej svätyni na Skalke pri Trenčíne Mons. Petra Beňu, nového nitrianskeho pomocného biskupa. Počas jeho pôsobenia Katolícka cirkev na Slovensku zažila až dve beatifikačné slávnosti. Dňa 30. septembra 2017 bol v Bratislave vyhlásený za blahoslaveného kňaz, salezián a mučeník za duchovné povolania Titus Zeman. Dňa 1. septembra 2018 bola v Košiciach vyhlásená za blahoslavenú mučenička čistoty Anna Kolesarová.
Krčahy
Krčahy je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Motyčky, približne severne od Banskej Bystrice.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a v katastrálnom území obcí Motyčky a Baláže. Na vrchol nevedie značená trasa a leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Výhľady
Nesúvislý porast pokrýva vrcholovú časť Krčahov, vďaka čomu je z vhodných miest možný obmedzený výhľad na okolité vrchy, no tiež Veľkú Fatru, Kremnické a Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Veporské vrchy a Nízke Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no južným svahom prechádza zeleno značený chodník z Donovál na Šachtičky.
Giacomo Guido Ottonello
Slovensko
V dňoch 12. až 15. septembra 2021 sprevádzal pápeža Františka pri príležitosti jeho apoštolskej cesty na Slovensko.
Adam F
Kariéra
Je zakladateľom a spolumajiteľom britského nezávislého hudobného vydavateľstva Breakbeat Kaos, ktoré vydalo platinový album Hold Your Colour austrálskej drum and bassovej skupiny Pendulum. Adam F je tiež spolumajiteľom drum and bassovej webstránky Dogs on Acid.
Začiatkom roku 2007 získal rolu v britskom kriminálnom trileri The Heavy. V decembri 2007 Adam F spoluúčinkoval v britskom filme Kukučka.
Daoulas (obec)
Daoulas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Savigny-sur-Clairis
Savigny-sur-Clairis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šťastné a veselé
Šťastné a veselé je prvý koncertný album speváčky Dary Rolins, ktorý vydalo 30. novembra 2009 hudobné vydavateľstvo Universal. Ide o záznam toho najlepšieho z vianočných koncertov v pražskom klube SaSaZu z 11. a 12. novembra 2009. Pôvodne boli naplánované štyri koncerty, ostatné dva v Bratislave a Košiciach, ktoré boli z organizačných dôvodov zrušené. Nahrávka obsahuje 17 skladieb.
Dinéault
Dinéault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Šťastné a veselé
Pozadie vzniku albumu
Vianočný koncert chcela Dara Rolins uskutočniť už niekoľko rokov predtým, no zrealizovať sa jej ho podarilo až v roku 2009. Ako vznikla jeho myšlienka sa speváčka vyjadrila v rozhovore: „Hlavným impulzom bol zrejme koncert Robbieho Williamsa v Royal Albert Hall v Londýne, ktorý patrí už pár rokov medzi moje obľúbené. Jeho atmosféra ma inšpirovala a doviedla k nápadu urobiť niečo vzdialene podobné. Pesničky, ktoré zaznejú nie sú len vianočné koledy, nesú v sebe sviatočnú atmosféru. Aspoň teda pre mňa a mojich hostí. Duety sme vyberali spoločne, ide o veci, ktoré nás jednoducho bavia,“.
Speváčka sa na koncertoch predstavila v sprievode 40-členného symfonického orchestra pod vedením Davida Solařa, tanečníkov a tanečníc zo Street Dance Academy a taktiež si prizvala aj niekoľko hudobných hostí. Medzi nimi boli napríklad Tina, Tonya Graves, Dan Bárta, Marta Jandová, Matěj Ruppert, Paľo Habera, DJ Wich, Hugo Toxxx a Karel Gott.
Dinéault
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Šťastné a veselé
Pozadie vzniku albumu
Z menovaných hostí sa ako jediný Karel Gott nemohol dostaviť na koncerty, kde mali prichystané predstaviť aj remake legendárneho duetu „Zvonky štestí“. Nová verzia hitu s názvom „Zvonky 2009“ bola špeciálne pripravená pre vianočné koncerty. Ku skladbe bol natočený aj videoklip, ktorý mal priemiéru 5. marca 2010. Skladbu predstavili 22. novembra 2009 na 5. finálovom kole súťaže Česko Slovenská SuperStar, ktorá mala podtitul „pocta Karlovi Gottovi“. V českom rebríčku hranosti „Rádio Top 100 Oficiální“ sa skladba umiestnila na 47. mieste.
Dinéault
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Šťastné a veselé
Pozadie vzniku albumu
V repertoári skladieb sa okrem nachádzajú prevažne populárne svetové skladby, menovite od Georgea Michaela, Johna Lennona, Stevieho Wondera, Donny Summers a ďalších.
Dinéault
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šťastné a veselé
Pozadie vzniku albumu
Skladba „Šťastné Vianoce“ je coververziou „Happy Xmas (War Is Over)“ Johna Lennona, Yoko Ono a Plastic Ono Band z roku 1971, ktorú otextovala Jana Rolincová.
Výroba albumu
Nahrávka koncertu v SaSaZu, mix v štúdiu dh Vyžlovka - november 2009
České preklady Biblie
náhľad|Bible Česká - titulný list, [[Jiří Melantrich z Aventina, 1570]]
České preklady Biblie sú preklady textu biblických kníh do českého jazyka. Preklady mali význam náboženský, pre poznanie základnej posvätnej knihy kresťanstva zo strany širšieho českého obyvateľstva. Vzhľadom na rozsah a náročnosť úlohy však tiež odráža kultúrnu a jazykovú úroveň svojej doby a zároveň tieto preklady ovplyvňovali aj kultúrnu sféru.
Najstaršie preklady biblických textov na českom, respektíve moravskom území sú preklady do staroslovienčiny súvisiace s cyrilometodskou misiou v 9. storočí. V nasledujúcich storočiach sa vďaka západnej, latinskej liturgii a obmedzenej gramotnosti české preklady obmedzujú na útržky (glosy) alebo určité časti (Žaltár). Prvý preklad celej Biblie z latinskej Vulgáty vznikol okolo roku 1360, ďalšie dva preklady (redakcie) nasledovali ešte do začiatku husitstva, ktoré ovplyvnila práve aj laickú znalosť Biblie. Ďalšie redakcie vznikajú po období husitsva, keď ako jedna z prvých národných prekladov vychádza (Pražská Biblia, 1488), ktorá bola aj vytlačená.
Prvý český preklad z pôvodných jazykov (z hebrejčiny, aramejčiny a gréčtiny) vznikol v prostredí Jednoty bratskej v druhej polovici 16. storočia a je známy ako Kralická Biblia. Tento text je významný tak z hľadiska kvality prekladu - aj v medzinárodnom meradle, ako aj pre svoju kvalitu a vplyv humanistickej češtine. Z dôvodu rekatolizácie bola po roku 1613 vydávaná už iba v exile, pre potreby českých čitateľov vznikol barokový katolícky preklad, Svätováclavská Biblia.
Nové impulzy prináša od 19. storočia národné obrodenie a rozvoj vedeckého skúmania širších súvislostí (biblistiky). Vzniká tak rad moderných prekladov Biblie, z ktorých najvýznamnejším je Český ekumenický preklad (1961-1979), ktorý vznikol spoluprácou protestantov s katolíckou cirkvou.
Svedkovia Jehovovi používajú vlastný Preklad nového sveta.
Predlohy a čeština
Preklady do staroslovienčiny a neskôr do češtiny sa vytvárali od okamihu, keď sa na územie Čiech a Moravy prišlo kresťanstvo a s ním aj Písmo. Až na výnimku, ktorou je Kralická Biblia, boli všetky staročeské preklady Biblie vytvorené na základe nepôvodných textov (hebrejských, aramejských a gréckych), ale na základe latinskej Vulgáty, lebo tá bola oficiálne používaným textom katolíckej cirkvi od čias, keď prenikla na Západ, a keď prerušila kontakty s gréckym Východom.
Preklady Biblie boli veľmi dôležité pre vývoj českého spisovného jazyka, pretože predstavovali "vznešené použitia jazyka" pre posvätný text. Vďaka prekladom sa vytvoril a ustálil aj písaný český jazyk a zo sporov o formu jazyka používaného v biblických prekladoch vznikli aj prvé české gramatiky (napr. Gramatika česká (1553)).
Prvé zlomkové preklady
Najstaršie zachované české preklady nie sú celé Biblie, ale preklady rôznych úryvkov. Z 11. a 12. storočia pochádzajú tzv. Staročeské glosy, teda glosy doplnenia medzi riadkami latinskej Biblie, ktoré sa v prípade tzv. Viedenských glos ešte prelínajú s cirkevnou slovienčinou. Prvé súvislé preklady biblických textov (evanjelií a žalmov) vznikali v 13. a 14. storočí, zvlášť v ženských kláštoroch, kde bola znalosť latinčiny obmedzená, a kde teda bola potreba porozumeniu textu v materskom jazyku väčšia.
Zachované žaltáre z tohto obdobia pochádzajú z dvoch prekladových verzií. Prvý (druhá polovica 13. storočia) je dosvedčený v neskorších textoch Wittemberského žaltára alebo v glosách tzv. Glosovaného žaltára. Objavuje sa aj v Drážďanskej Biblii. Druhá prekladová verzia (polovica 14. storočia) je snahou opraviť a vylepšiť verziu prvej; je doslovnejšia, bohatšia na českej neologizmy, vyznačuje sa aj väčšou snahou o poetickosť. Text sa zachoval napr. v Klementínskom žaltári.
Prvý nám známy preklad evanjelií pochádza pravdepodobne z Břevnova z prelomu 13. a 14. storočia. Zachoval sa v zlomkoch a vznikol v polovici 14. storočia.
Horčička
Horčička môže byť:
České preklady Biblie
Prvá staročeská redakcia
Najstarším známym (nezachovaným) prekladom celej Biblie je tzv. Leskovecko-drážďanská Biblia z obdobia okolo roku 1360. Rovnakú verziu prekladu nájdeme aj v Olomouckej Biblii a v Litoměřicko-třeboňskej Biblii. Okrem týchto úplných verzií prekladu sa nám od prvej redakcie zachovala u evanjelií v Čtenie zimnieho času (60. roky 14. storočia), V Prorokoch kutnohorských alebo Rajhradských glosách. Do prvej redakcie sa radí aj Matúšovo evanjelium s homíliami.
Preklad bol vytvorený dvomi prekladateľmi alebo skupinami prekladateľov. Jeden pochádzal zrejme z Břevnova, druhým bol inak neznámy pražský dominikán, autor okrem iného aj Života Krista Pána a staročeského pasionálu. Aj tento preklad, podobne ako preklady predchádzajúce, vznikol pre potreby ženského kláštora. Na to ukazuje okrem iného napríklad aj zmierňovanie popisu násilných a sexuálnych scén v biblickom texte. Preklad začal vznikať pravdepodobne pred rokom 1357, jeho predlohou bola Vulgáta parížskeho typu.
V Biblii tejto redakcie nebola zvyčajne pripojené žiadne prológy s výnimkou Knihy Genesis, pred Matoušovým evanjeliom, všeobecného prológu k novozmluvným listom a obsahom Pavlových listov. Prvýkrát sa preklad prológov objavuje v Litoměřicko-treboňskej Biblii.
Druhá staročeská redakcia
Začiatkom 15. storočia došlo k závažnej revízii prvého prekladu Biblie, čím sa objavuje tzv. 2. staročeská redakcia. Zrevidovaný bol čiastočne Starý zákon (od kníh Kráľovských ďalej) a celý Nový zákon. Poučné knihy boli pôvodne uvedené ďalej. Do tejto skupiny patria nasledujúce Biblie: Boskovická Biblia (najstaršia, s novým diakritickým pravopisom), Bočkova Biblia, jednozväzková Litoměřická Biblia, Hlaholská Biblia, Moskovská Biblia, Mlynářčina Bible, Duchkova Biblia a ďalšie. Prvé náznaky a časti sa však objavujú už v Olomouckej Biblii (epištoly a Skutky apoštolov). Fonetika zostala zachovaná, z jazykového hľadiska došlo k čiastočnému ústupu aoristov a imperfekta. Zmeny nastali aj v syntaxe a lexike.
Žaltár (celkovo už tretí staročeský preklad) druhej redakcie sa premietol opäť do poľštiny vo Floriánskom Žaltári.
Medzi Bibliami druhej redakcie je možné rozlíšiť tri fázy:
Tretia staročeská redakcia
Tretia redakcia staročeského textu bola vytvorená pre potrebu pretlmočenia textu Starého zákona. Ide o úplný nový preklad Starého zákona a o revíziu druhej redakcie prekladu Nového zákona. Táto redakcia začala vznikať v okolí Jána Husa okolo roku 1410. Preklad je založený na opravenom texte Vulgáty parížskeho typu. Preklad je dielom jediného autora, vykazuje jednotnú terminológiu. Prekladateľ obmedzil aoristy, jeho dielo vykazuje značné množstvo latinizmov a germanizmov. Dochádza k vypúšťaniu pomocného slovesa u tretích osôb préterita.
Najstarším známym použitím tejto redakcie v preklade je Husova Postilla nedeľná (1413), kde ju Hus kombinuje s druhou redakciou. Tretia redakcia prenikala často formou glos. V rámci tejto redakcie vznikli Padeřova Biblia, Nymburská Biblia a ďalšie.
Štvrtá staročeská redakcia
Štvrtá a posledná staročeská redakcia vznikla za obdobia Jiřího z Poděbrad alebo Vladislava Jagelovského, niekedy v 80. rokoch 15. storočia. Tento český text bol zhotovený pre prvé české tlačené Biblie. Prvá česká biblická tlač, ktorá vyšla len 20 rokov po prvom latinskom tlačenom vydaní (Mazarinova Biblia), bol Dlabačov Nový zákon (pred rokom 1487) a český Žaltár. Prvé tlačené české Biblie sú Pražská Biblia, Kutnohorská Biblia, prvou v zahraničí tlačenou českou Bibliou bola Benátska Biblia, 2 Severýnova Biblia, Norimberská Biblia, 5 Melantrichova Biblia alebo Veleslavínova Biblia. Objavuje sa aj Klaudyánov Nový zákon (1518), ktorý je významný tým, že ako bratská tlač otvára dlhoročnú polemiku o biblický sloh a pravopis.
V tlačení Biblie v národnom jazyku je čeština významná, lebo spolu s francúzštinou a nemčinou sú to jediné národné jazyky, v ktorých vyšla biblia tlačou ešte pred rokom 1501.
Táto redakcia je skôr revíziou redakcie tretej, používa aj niektoré prvky z prvých dvoch redakcií. Preklad je nejednotný, dielom viacerých autorov, viac dbá na zrozumiteľnosť než na presnosť (oproti 3. redakcii).