cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prieliv
Prieliv (iné názvy: morský prieliv, úžina, morská úžina, staršie: kanál) je úzky pás mora rozdeľujúci súše a spájajúci moria alebo ich časti.
Krčmárka
Krčmárka je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu zachovalých ukážok lesných spoločenstiev nižších polôh južných výbežkov Slanských vrchov na účely lesníckeho výskumu.
Grieskirchen (okres)
Grieskirchen je okres v rakúskej spolkovej krajine Horné Rakúsko. Má rozlohu, žije tu 62 667 obyvateľov (2010) a sídlom okresu je Grieskirchen.
Ásamčina
Ásamčina alebo ásámčina (po ásamsky অসমীয়া - transliterácia: Ôxômiya) je jazyk patriaci do indoiránskej skupiny indoeurópskej jazykovej rodiny. Radí sa medzi 17 indických úradných jazykov. Týmto jazykom hovorí okolo 17 miliónov ľudí hlavne v Indii a Bangladéši.
Auberville
Auberville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 506 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľký Klin
Veľký Klin je potok na dolnej Orave, vo východnej časti okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Skorušinských vrchoch (geomorfologický podcelok Kopec) na severovýchodnom svahu Dielu (1 051,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 885 m n. m.
Opis toku
Pramení, tečie a ústi v katastrálnom území obce Chlebnice. Od prameňa tečie najprv na sever, sprava priberá tri prítoky: z JJZ svahu Súšavy (1 076,6 m n. m.), zo ZJZ svahu Súšavy a tiež krátky prítok zo ZSZ svahu tohto vrchu. Následne pokračuje viac smerom na SSZ, zľava priberá päť kratších prítokov z lokalít Smejsová a Diel, vteká do geomorfologického celku Oravská vrchovina, na krátkom úseku tečie prechodne opäť na sever a z pravej strany ešte priberá prítok pritekajúci z oblasti Na poľane. Napokon sa stáča na západ a východne od centra obce Chlebnice sa v nadmorskej výške približne 615 m n. m. vlieva do Chlebnického potoka.
Přelovice
Přelovice je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 199 obyvateľov, z toho 100 mužov a 99 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 43,4 roka, ženy 43,5 roka).
Don’t Stop the Party
„Don't Stop the Party“ je skladba americkej hip-hopovej skupiny The Black Eyed Peas. Skladbu napísali will.i.am, Allan Pineda, Jaime Gomez a Stacy Ferguson spoločne so Joshua Alvarezom, and LeRoyom a produkovali ju will.i.am. a DJ Ammo pre šiesty štúdiový album The Beginning. Skladba bola opísaná ako "horúca klubová tlačenica, ktorá obsahuje will.i.amové rapovanie v silne karibskom nárečí".
Durrenentzen
Durrenentzen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bengálsko-ásamské jazyky
Bengálsko-ásamské jazyky alebo bengálsko-ásámske jazyky patria do východnej skupiny indoiránskych jazykov z indoeurópskej jazykovej rodiny. Hovorí sa nimi v Indii, Bangladéši, Barme a Nepále.
Zoznam moderných bengálsko-ásámskych jazykov
Názvy jazykov v úvodzovkách sú uvedené v angličtine.
Africká únia
Africká únia (AÚ) je zatiaľ najväčším projektom africkej integrácie. Po niekoľko desaťročiach pravidelných a bezvýsledných snáh o africkú integráciu vznikla organizácia inšpirovaná úspešným integračným modelom Európskej únie reagujúca na súčasné potreby Afriky.
Dejiny
V šesťdesiatych rokoch došlo medzi novými africkými štátmi k ustanoveniu niekoľkých multilaterálnych organizácií s rôznym sektorovým zameraním. Jednou z nich bola aj Organizácia africkej jednoty (OAJ) založená 32 štátmi v roku 1963 v etiópskej Addis Abebe. Na základe Akčného plánu z Lagosu z roku 1980 sa v osemdesiatych rokoch začalo budovať Africké hospodárske spoločenstvo. Vrcholná schôdzka predstaviteľov OAJ v Abuja v roku 1991 určila cieľ vytvoriť ju do roku 2000. Potreba obnoviť a dynamizovať integračný mechanizmus vznikla hlavne v 90. rokoch. 9. septembra 1999 bolo Sirtskou deklaráciou rozhodnuté o vytvorení Africkéj únie. Ustanovujúca zmluva Africkej únie bola prijatá v Lomé v roku 2000, samit v Lusake v roku 2001 určil časový plán vzniku Africkej únie. V roku 2002 sa v juhoafrickom Durbane konalo prvé zasadnutie hláv štátov Africkej únie, čím bola činnosť novej organizácie oficiálne začatá.
Inštitúcie AU
Články 5 až 23 Ustanovujúcej zmluvy upravujú inštitucionálny rámec AU, ktorý zahŕňa deväť orgánov:
Členstvo
Africká Únia má 55 členov. Členmi sú všetky členské štáty OSN v Afrike a Západná Sahara (Saharská arabská demokratická republika). Maroko opustilo v roku 1984 Organizáciu africkej jednoty (predchodkyňu AÚ), kvôli pripusteniu a de facto uznaní existencie Západnej Sahary, ktorú si samo nárokuje ako súčasť svojho územia. Maroko sa opäť po 33 rokoch stalo členom 30. januára 2017.
22px Západná Sahara
Rozpočet
AU hospodári s ročným rozpočtom približne 40 miliónov USD (v roku 2004 to bolo 43 miliónov USD). Ale len 1/4 až 1/3 týchto prostriedkov pochádza z členských štátov- najmä od JAR, Nigérie, Líbye, Egypta a Alžírska; najmenej rozvinuté štáty spravidla príspevky neplatia (t. j. presúvajú splátky na ďalšie roky) alebo si ich nechávajú platiť od iných krajín (také gesto ponúka často Líbya).
Bežný chod inštitúcií je však finančne omnoho náročnejší a náklady mierových operácií sa pohybujú rádovo v stovkách miliónov USD. AU je teda finančne závislá na finančných daroch z vyspelých krajín a medzinárodných organizácií.
4313 Bouchet
4313 Bouchet je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Henri Debehogne 21. apríla 1979.
Brouville
Brouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Komunikačné prostriedky
Komunikačné prostriedky sú zložkou komunikácie, tvorí ich jazyk (kód) a signál.
Alfonz X. (Kastília)
Alfonz X. Múdry (* 23. november 1221, Toledo – † 4. apríl 1284, Sevilla) bol v rokoch 1252-1284 kráľom kastílsko-leónskeho kráľovstva, španielsky prírodovedec, známy astronóm. Syn Fernanda III. Svätého a Beatriz de Suabia.
Známy je rozvíjaním španielskej vzdelanosti. Je autorom mariánskych veršov a napríklad diel Coelestium motuum tabulae a Crónica General de Espana (Všeobecná kronika Španielska).
V roku 1257 ho zvolili za rímskonemeckého kráľa. V roku 1282 ho zbavili koruny v prospech jeho syna Sancha IV. Chrabrého.
Apollo 1
Prvá záložná posádka (apríl – december 1966)
Táto posádka potom letela na Apolle 9.
Druhá záložná posádka (december 1966 – január 1967)
Táto posádka potom letela na Apolle 7.
Vývoj programu Apollo
V roku 1967 bol nevyhlásený súboj o Mesiac medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom v plnom prúde. Preto vývoj novej kozmickej lode na mesačnú výpravu prebiehal vo veľkej rýchlosti. Prvá kozmická loď bola dodaná na kozmodróm na Cape Kennedy už v auguste 1966. Dodávku získala firma North American Aviation napriek tomu, že nevyhrala výberové riadenie. Dokázala si pomôcť vďaka zákulisným jednaniam.
Ciele letu
Oficiálny výcvik posádok pre program Apollo sa začal 1. mája 1966. Ako prvá začala trénovať posádka Apolla 1, v tom čase známeho pod označením AS-204 (AS = Apollo-Saturn). Na rozdiel od predchádzajúceho programu Gemini mali byť misie programu Apollo dlhšie (12 – 14 dní), ale predbežne sa na rozdiel od Gemini nepočítalo s nijakými výstupmi do otvoreného priestoru. Okrem toho, že AS-204 mal byť prvý americký let s trojčlennou posádkou, na jeho palube mala byť po prvýkrát použitá televízna kamera RCA. Okrem toho mal byť po prvýkrát skúšaný systém spojovacích zariadení. Počítalo sa, že výsledná obežná dráha, na ktorú bude kozmická loď Apollo navedená, bude mať výšku 370 – . Náplňou letu mali byť predovšetkým lekárske experimenty, ale aj astronomické merania a pozorovania Zeme.
Emblém misie
Emblém pre Apollo 1 navrhla posádka v júni 1966 za asistencie Allena Stevensa, ktorý bol zamestnancom North American Aviation. Letový emblém zobrazuje kozmickú loď Apollo na obežnej dráhe Zeme, ktorá letí nad juhovýchodom Spojených štátov, čo symbolizuje začiatočný bod misie – Floridu. Na embléme možno nájsť aj Mesiac, ktorý predstavuje cieľ programu Apollo. V pozadí sú umiestnené hviezdy a pruhy vlajky Spojených štátov. V žltom medzikruží sú napísané mená astronautov a názov misie.
Predštartovné problémy s kozmickou loďou
thumb|left|Dvojitý systém otvárania prielezu Apolla 1
Loď Apollo 204 mala množstvo problémov prameniacich z nedotiahnutej konštrukcie. Veľa úprav prebehlo na poslednú chvíľu. Kabína samotná obsahovala množstvo horľavých materiálov (napr. nylon a suchý zips), na viacerých miestach sa nachádzali nechránené káble bez uchytenia spojené len izolačnou páskou. Na káble sa šliapalo a bežne sa treli o seba. Loď mala tiež nevyhovujúcu konštrukciu vstupného prielezu, ktorá neumožňovala rýchle otvorenie dverí, a tým znemožňovala prípadnú evakuáciu. Pôvodné plány síce počítali s tým, že loď bude mať jednoduché dvere vyklápané smerom von, ktoré sa budú dať otvoriť za 60 sekúnd. Toto rozhodnutie sa však zmenilo po lete Mercury-Redstone 4, kedy sa po pristátí kabíny v mori dvere samovoľne otvorili. Do kabíny začala vnikať voda a potopila sa. Astronaut (zhodou okolností to bol Gus Grissom) sa našťastie stihol zachrániť na poslednú chvíľu pred utopením. V snahe zabrániť podobnej udalosti alebo dokonca náhodnému otvoreniu počas letu vesmírom pri zlyhaní uzatváracieho mechanizmu zvolili technici tento zložitý systém. Takto riešený prielez navyše neumožňoval výstup do voľného priestoru. Z toho dôvodu začal vývoj nových, jednoplášťových dverí, tie však mali byť dokončené až pre niektorý z ďalších letov.
thumb|Chaffee (vľavo), White (v strede) a Grissom (vpravo) trénujú v simulátore veliteľského modulu, 19. január 1967
Niekoľko mesiacov pred tragickým testom lode sa uskutočnilo konanie medzi NASA a North American Aviation. Hlavným bodom bola záverečná správa o pripravenosti lodi. Zo strany NASA boli vznesené pripomienky (podľa niektorých informácií došlo aj k hádke – protokol z rokovania nebol doteraz oficiálne zverejnený) najmä na použitie horľavých materiálov v kabíne. Tomuto sa však zástupcovia North American Aviation zo všetkých síl bránili, požadované zmeny sa v skutočnosti rovnali kompletnej prestavbe kabíny, ktorá by okrem finančných aspektov priniesla aj oneskorenie v dodávkach a NASA trvala na dodržiavaní termínov. Materiál preto označili ako uspokojivý a pridali varovanie, že ďalšie požiadavky môžu ohroziť termín stanovený prezidentom Johnom F. Kennedym, a to dopraviť Američana na Mesiac do konca desaťročia. Reakciou zo strany NASA bolo konštatovanie, že suché zipsy, ktoré „horia ako papier a prskajú pri tom na všetky strany“, by v North American mohli odstrániť aspoň z blízkosti elektrických rozvodov.
Budúca posádka navyše zistila, že loď kvôli množstvu úprav a zmien vôbec nezodpovedá usporiadaniu simulátora, na ktorom cvičila. Z tohoto dôvodu veliteľ Gus Grissom odmietal ďalej trénovať na simulátore. Aj počas príprav v Kennedyho vesmírnom stredisku astronauti a technici neustále odstraňovali aspoň niektoré z množstva porúch a problémov. Už po prvotnej inšpekcii bolo jasné, že prvý plánovaný termín štartu na jeseň 1966 nie je možné stihnúť.
Ráno pred simulovaným odpočítavaním prebiehali diskusie o tom, či sa skúšky priamo v kabíne okrem astronautov zúčastní ešte jedna alebo dve osoby navyše. Gus Grissom totiž vyzval hlavného manažéra lode Joea Sheau, aby sa s nimi zúčastnil simulovaného štartu a na vlastné oči sa tak presvedčil, že loď stále trpí množstvom nedostatkov. Shea odmietol s tým, že bude všetko pozorne sledovať z riadiaceho bunkra. Riaditeľ operácií letových posádok Deke Slayton však uvažoval o tom, či bude test sledovať priamo z kabíny. Ďalším možným kandidátom bol Gene Kranz. Napokon však bolo rozhodnuté, že nikto okrem posádky v lodi nebude. Jediné miesto, kde by sa mohla nachádzať štvrtá osoba bolo totiž pod kreslami astronautov a hlavný problém bol ten, že pre neho by nebolo k dispozícii komunikačné zariadenie a bez komunikačného zariadenia by jeho prítomnosť nemala žiaden zmysel.
Simulované odpočítavanie
thumb|Jedna z posledných fotografií posádky nastupujúcej do veliteľského modulu Apolla 1 na vrchole rakety [[Saturn IB, 27. január 1967]]
Skúšobné odpočítavanie, ktoré začalo 27. januára 1967 bolo jedným z mnohých testov. Kabína sa nachádzala na štartovacej rampe na vrchole nosnej rakety Saturn IB. Keďže išlo len o skúšobné odpočítavanie, raketa nebola natankovaná pohonnými hmotami, pretože by to bolo príliš drahé, nebezpečné a navyše úplne zbytočné. Rovnako nebolo nijaké palivo ani v nádržiach raketových motorov samotnej lode. Z tohoto dôvodu nebol tento test považovaný za nebezpečný, a tak sa ho nezúčastňovali záchranné tímy, lekári a hasiči. Ani ich prítomnosť by však tragédii s najväčšou pravdepodobnosťou nezabránila.
Vo vnútri kabíny bola atmosféra tvorená čistým kyslíkom, ktorý navyše bol pod tlakom viac než 1 atmosféra, presnejšie 110% atmosférického tlaku. Bežný prevádzkový tlak je iba tretinový – netypicky veľký tlak bol počas odpočítavania v lodi preto, aby sa zistili prípadné netesnosti v plášte lode.
Už pri vstupe do lode si astronauti všimli zvláštny zápach. Nasledoval rozbor vzduchu, ale technici nenašli nič mimoriadne. Zápach bol bez ďalšieho vyšetrovania z kabíny vysatý. Tento problém spôsobil zdržanie samotného testu približne o jednu hodinu. Do ľavého kresla kozmickej lode si sadol veliteľ Grissom, do pravého nováčik Chaffee a v strednom kresle medzi nimi zaujal svoje miesto White. Skúška mala byť zakončená nácvikom núdzového opustenia kozmickej lode. Testy trvali celkovo päť a pol hodiny, pričom najvážnejšou poruchou, kvôli ktorej bolo nutné v čase T-11 sekúnd prerušiť odpočítavanie bolo zlé spojenie. „Ako nás chcete počuť z Mesiaca, keď nás nepočujete na pár metrov tu na Zemi“, povedal Grissom. Technici sa pokúšali problém vyriešiť. Tragédia sa odohrala v priebehu tejto prestávky.
Tragédia
thumb|left|170px|Veliteľský modul Apolla 1 po nehode thumb|220px|Pohľad do vnútra zhorenej kabíny thumb|Zvukový záznam z kabíny začínajúci komunikáciou Grissoma. Prvú zmienku o požiari je možné počuť v čase 01:05
Prvá netypická udalosť, ktorú si však až dodatočne všimla vyšetrovacia komisia, sa odohrala v čase 18:30:21 miestneho času (23:30:21 svetového času). Vtedy sa Whitovi prudko zvýšil srdcový tep a dýchanie. Je možné, že zaregistroval prvé náznaky problému. V tej istej chvíli sa začal hýbať aj Grissom. V čase 18:30:54 zrazu na jednom elektrorozvodnom okruhu prudko pokleslo napätie. To naznačovalo, že niekde nastal skrat. Po asi desiatich sekundách nasledoval výkrik Chaffeeho: ''„Požiar! Máme požiar na palube!“''
White rýchlo opustil kreslo a začal otvárať vstupný prielez. O niekoľko sekúnd automatika spustila poplach. V čase 18:31:12 došlo k výraznému nárastu teploty a tlaku na palube. Čistý kyslík veľmi podporoval horenie. Toto si uvedomoval aj Grissom, ktorý sa pokúšal otvoriť vyrovnávací ventil, a tým umožniť premiešanie vzduchu vonku a vo vnútri kabíny. Oheň mu však zablokoval cestu. V čase 18:31:16 vykríkol Chaffee: ''„Máme tu hrozný požiar! Dostaňte nás odtiaľto! Horíme!“'' O tri sekundy sa ozval výkrik, čo bolo posledné zvukové spojenie s kabínou. White za pomoci Grissoma sa stále pokúšal otvoriť vstupný prielez, ale tlak už dosahoval hodnotu 200 – 275% atmosférického tlaku, a preto nebolo možné dvere otvárané dovnútra vyklopiť. Kabína nebola stavaná na tieto podmienky, a tak jej stena praskla. Vyvalil sa dym, a technikov, ktorí sa snažili pomôcť z tzv. „bielej miestnosti“, z ktorej sa nastupuje do lode, zasiahla tlaková vlna, žiar a kvapky roztaveného materiálu. Prielez sa podarilo vypáčiť po 5 minútach, väčšina z prítomných skončila s otravou dymom v nemocnici, pretože ich ochranné masky boli určené na ochranu pri úniku paliva, nie pre nasadenie v dyme z požiaru a prepúšťali dym. Hasiť nebolo potrebné, pretože oheň vyčerpal všetok kyslík a zhasol. Astronauti utrpeli popáleniny, nie však smrteľné. Smrť nastala udusením dymom.
Príčina nešťastia
Pravdepodobnou príčinou požiaru bolo poškodenie izolácie káblu blízko vstupného otvoru, ďalším podozrivým bola kabeláž nachádzajúca sa pod sedadlom Gusa Grissoma. Ďalšou možnou príčinou je nečistota v jednom kábli, ktorá spôsobila lokálne zvýšenie prúdu v kábli a jeho prehriatie. Vzhľadom na deštrukciu interiéru nebolo možné celkom presne určiť presné miesto. Káble, ktoré boli celkom voľne vedené po celej lodi, sa mohli prehriať prakticky kdekoľvek. Kabína bola plná horľavých materiálov, ktoré sa okamžite vznietili a horenie výdatne podporovala kyslíková atmosféra.
Následky nehody
thumb|Pamätná doska venovaná posádke Apolla 1 na [[štartovací komplex 34 na Cape Canaveral Air Force Station|štartovacom komplexe 34 na Cape Canaveral]]
Iróniou osudu v deň pohrebu posádky Apolla 1 zhoreli na základni Brooks v Texase dvaja vojenskí piloti pri pokuse v komore s kyslíkovou atmosférou. Na následky požiaru v atmosfére naplnené kyslíkom zomrel v roku 1961 aj sovietsky kozmonaut Valentin Bondarenko, keď po ukončení lekárskych testov ním odhodený kúsok vaty namočený v etanole dopadol na žeravú elektrickú dosku. Táto nehoda však bola Sovietskym zväzom dlho utajovaná.
Po analýze príčin nehody došlo k prijatiu mnohých opatrení, z ktorých najvýznamnejšie bolo, že pre zmiernenie rizika požiaru bola atmosféra veliteľského modulu Apolla v čase, keď raketa stojí na štartovacej rampe alebo sa nachádza v predorbitálnej fáze vzletu, tvorená zmesou 60% kyslíka a 40% dusíka. Bola vykonaná náhrada všetkých horľavých materiálov, napr. tzv. nehorľavou textíliou beta a zmeny v systéme otvárania vstupného prielezu.
Prvý letový riaditeľ NASA, Chris Kraft, vyslovil zaujímavý názor, že požiar Apolla 1 celý program Apollo podstatne urýchlil. Dôkladným rozobratím lode po nehode sa totiž odhalilo množstvo ďalších porúch, ktoré by v prípade, že by let AS-204 odštartoval, boli odhaľované až postupne.
NASA rozhodla, že neuskutočnený tragický let AS-204 bude niesť označenie Apollo 1 a nasledujúci let, t. j. štvrtý uskutočnený let programu Apollo, ponesie označenie Apollo 4. Žiadnemu letu tak nebolo priradené označenie Apollo 2 či Apollo 3.
Po nehode bola raketa Saturn IB odobratá zo štartovacej rampy a po vykonaní údržby sa použila pri lete Apollo 5.
Prvým uskutočneným pilotovaným letom programu Apollo bol let Apollo 7.
Roman Mega
Roman Mega (* 27. október 1970, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový brankár a tréner.
Klubový hokej
Známy je najmä z pôsobenia v Slovane Bratislava. Okrem toho chytal za MHk 32 Liptovský Mikuláš, v poľských kluboch Podhale Nowy Targ, Stoczniowiec Gdansk, maďarskom Alba Volán Székesféhervár, v srbskom mužstve Vojvodina Novi Sad a slovinskom Olimpija Hertz Ľubľana, odkiaľ sa vrátil na Slovensko do HK Trnava v 1. hokejovej lige. Klubu pomohol k historickému štvrtému miestu v sezóne 2004/05. Aktívnu hráčskú kariéru ukončil v sezóne 2005/06 v drese HK Trnava. V zahraničných mužstvách patril medzi najlepších brankárov v danej lige.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odchytal 4 zápasy. Preslávil sa najmä zápasom proti Kanadskému národnému hokejovému mužstvu na Svetovom pohári v roku 1996, kde predviedol životný výkon (napriek tomu favorit napokon zvíťazil 3:2). O jeho „megavýkone" svedčí fakt, že po zápase od Kanaďanov dostal ocenenie ako tretia hviezda zápasu hneď za spasiteľmi Kanady Theom Fluerym a Steveom Yzermanom.
V sezóne 2012/13 pôsobil ako asistent trénera v slovenskej reprezentácii do 18 rokov, kde sa venoval hlavne práci s brankármi.
Peter Higgs
Peter Ware Higgs (* 29. máj 1929, Newcastle upon Tyne, Spojené kráľovstvo) je anglický teoretický fyzik známy predovšetkým vďaka práci v časticovej fyzike.
Je autorom teoretického modelu známeho ako Higgsov mechanizmus, vďaka ktorému v roku 1964 predpovedal existenciu častice dnes nazývanej Higgsov bozón (táto častica je dnes súčasťou štandardného modelu, ktorej existencia bola predbežne dokázaná v júli 2012 dvomi nezávislými vedeckými tímami (ATLAS a CMS) pracujúcimi na LHC v Európskej organizácii pre jadrový výskum (CERN).
Je nositeľom Wolfovej ceny za fyziku za rok 2004 a Nobelovej ceny za fyziku za rok 2013.
Malé brdo
Malé brdo je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Herľany v okrese Košice-okolie v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1950 a naposledy novelizované v roku 1986 na rozlohe 55,8300 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''PR sa vyhlasuje na ochranu zachovalých prirodzených spoločenstiev bukových dubín a typických bučín na JZ až Z svahoch Slanských vrchov, charakteristických pre stredné nadm. výšky a sústred. na pomerne malej ploche. V skal.hrebeň.časti teplomil.vegetácia.''
Ľudovít Wagner
Ľudovít Wagner (* 1. august 1846, Banská Bystrica - † 17. august 1930, Bratislava) bol slovenský pedagóg, historik, jazykovedec. Pseudonym: Zólyomi.
SV Werder Bremen
SV Werder Brémy (celý názov Sportverein Werder Bremen von 1899 e. V.) je nemecký popredný futbalový klub sídliaci v meste Brémy. Svoje domáce zápasy hráva na štadióne Weserstadion s kapacitou 43 087 miest. Najviac zápasov za tento klub odohral Dieter Burdenski (444 zápasov) a najviac gólov strelil Marco Bode (101 gólov). Klub sponzoruje Kappa.
Hypnotikum
Hypnotiká sú látky, ktoré pri terapeutickej dávke vyvolávajú útlm centrálnej nervovej sústavy a navodzujú spánok alebo stav veľmi podobný spánku; pôsobia teda hypnoticky.
Pôsobenie na organizmus
Veľmi nízke dávky väčšiny starších typov hypnotík (napríklad chloralhydrát, barbituráty a glutetimid) pôsobia obvykle sedatívne (nešpecificky tlmivo na CNS), stredné dávky pôsobia hypnagogicky (uľahčujúc spánok) až hypnoticky (navodzujú spánok), vysoké dávky pôsobia narkoticky (vyvolávajú bezvedomie, narkózu, až kómu) a pri predávkovaní môžu vyvolať kómu a aj smrť (obvykle zlyhaním dýchania a/alebo kolapsom obehového systému). Novšie látky (benzodiazepínové hypnotiká, ako nitrazepam, flunitrazepam, cinolazepam a temazepam, a predovšetkým nebenzodiazepínové ligandy GABA-A receptorov, ako zopiklon, zolpidem a zaleplon) pôsobia selektívnejšie, v stredných terapeutických dávkach pôsobia hypnagogicky až hypnoticky, ale tak sedatívne účinky malých dávok, ako i toxické účinky vysokých dávok sú menej vyjadrené než u starších hypnotík.
1. generácia
Najväčšiu skupinu tvoria hypnotiká odvodené od kyseliny barbiturovej, barbituráty, ako napríklad dlho pôsobiace látky barbital (Veronal®) a fenobarbital (Luminal®, Phenaemal®), stredne dlho účinkujúce látky amobarbital (Amobarbital, Staurodorm®) a cyklobarbital (Dormiphen®, Phanodorm®) a krátko účinkujúce látky pentobarbital (Nembutal®) a hexobarbital (Evipan®). V súčasnosti sú ako hypnotiká tieto látky však obsoletné. Patria medzi hypnotiká prvej generácie. Ďalšími hypnotikami 1. generácie nebarbiturátového typu sú látky chloralhydrát (Chloraldurat®, Aquachloral®), glutetimid (Noxyron®, Doriden®) a metachalón (Dormogen®, Mandrax®, Quaalude®). Všetky hypnotiká 1. generácie sú vysoko návykové a toxické pri predávkovaní. Tieto hypnotiká sa používali od konca 19. storočia zhruba do 70. – začiatku 80. rokov 20. storočia. Od 70. rokov ich vytláčala z trhu 2. generácia hypnotík.
Benzodiazepínové hypnotiká s dlhodobým účinkom
Krátkodobo účinné hypnotiká sú vhodné predovšetkým pri poruchách zaspávania; stredne dlho účinkujúce hypnotiká pri poruchách zaspávania a častom budení v noci s problémami so zaspaním; dlhodobo účinkujúce hypnotiká sú vhodné pri predčasnom rannom prebúdzaní a v niektorých prípadoch, keď je okrem hypnotického účinku v noci žiadúca i sedácia pacienta cez deň (napríklad niektorí psychiatrickí pacienti). Presnú indikáciu hypnotika musí vždy zvážiť ošetrujúci lekár a mali by byť užívané len krátkodobo, v žiadnom prípade dlhšie alebo inak, než určí lekár (platí to pre všetky hypnotiká, nielen benzodiazepíny). Nástup účinku látok midazolam, triazolam, brotizolam a flunitrazepam je po orálnom užití veľmi rýchly (obvykle počas 10 – 15 minút po užití) a mali by sa preto užiť bezprostredne pred spaním, pokiaľ možno pri alebo už na lôžku, aby sa predišlo nežiaducim incidentom (napríklad pád v dôsledku silnej ospalosti a závrate, alebo konanie, na ktoré si po uplynutí účinku hypnotika pacient nepamätá (tzv. anterográdna amnézia)). Účinky látok lormetazepam, temazepam, loprazolam a cinolazepam sa dostavujú obvykle počas 15 – 30 minút po užití hypnotika. Účinky nitrazepamu a flurazepamu sa dostavujú obvykle počas 30 – 60 minút po ich užití.
Individuálne reakcie pacienta sa ale líšia a aj preto je bezpodmienečne nutné tieto lieky užívať presne podľa inštrukcie/predpisu ošetrujúceho lekára, prípadne príbalovej informácie (predpis lekára má však vyššiu dôležitosť, než všeobecné inštrukcie v príbalovom letáku, či literatúre). Pokiaľ lekár neurčí inak, mali by sa tablety užívať na prázdny žalúdok, tesne pred spaním a zapiť pohárom vody.
Vo všeobecnosti sa uvádza, že benzodiazepínové hypnotiká by nemali byť užívané nepretržite dlhšie, než niekoľko dní (nocí), maximálne 2 až 4 týždne. Dlhšie užívanie hypnotika je možné len na výslovný súhlas ošetrujúceho lekára a pri pravidelných kontrolách, predovšetkým pre zamedzenie rozvoja návyku a závislosti.
3. generácia
Do kategórie 3. generácie hypnotík patria liečivá, ktoré sú farmakologicky podobné benzodiazepínom (agonisti GABA-receptorov), ale z hľadiska chemickej štruktúry ide o heterogénny súbor rôznych derivátov heterocyklických zlúčenín. Štyrmi hlavnými reprezentantmi sú zolpidem, zopiklón, eszopiklón a zaleplon. Zolpidem sa na Slovensku predáva ako hydrogénvínan pod obchodnými názvami Eanox, Hypnogen, Sanval, Stilnox, Zolpidem Actavis, ZOLPIDEM MERCK, Zolpidem Orion, Zolpidem WALMARK a ZOLSANA. Zopiklón ako neviazaný pod obchodnými názvami ZOPICLON 7,5-SL a Zopitin. Eszopiklón a zaleplon u nás nie je registrovaný. Sedatívny účinok 3. generácie je vo všeobecnosti nižší, než u benzodiazepínov, ale tiež je potlačená aj možnosť vzniku liekovej závislosti (ale na hypnotiká 3. generácie môže vzniknúť lieková závislosť rovnako, ako je tomu u benzodiazepínov). 3. generácia však so sebou prináša aj nežiaduce účinky, ktoré sa u predchádzajúcich generáciách v takej miere nevyskytovali. Sú to predovšetkým rôzne druhy paradoxnej reakcie, agitovanosti, stimulácie, halucinácií, blúznenia a iných stavov delíria. Taktiež oproti dvom predchádzajúcim generáciám je tu mimoriadne rozšírená tolerancia a rezistencia. V mnohých prípadoch sú pacienti úplne rezistentní na liečbu týmito preparátmi (ide zväčša o pacientov, užívajúcich neuroaktívne a psychoaktívne liečivá, benzodiazepíny, anodyná a iné analgetiká ovplyvňujúce vedomie). U pacientov dlhodobo liečených SSRI sa zase môžu vyskytnúť a vyvinúť rôzne formy paradoxnej reakcie. Vo všeobecnosti sa dá povedať, že hypnotiká 3. generácie sú určené na krátkodobé liečenie insomnických prejavov u pacientov, ktorí neužívajú žiadne iné preparáty a tieto prejavy sú u nich spôsobené zväčša exogénnymi faktormi (prílišná vyťaženosť v práci, zle nastavený pracovný čas, poruchy spánkového rytmu atď.). 3. generácia teda nie je vhodná na liečbu chronických insomnií, insomnií indukovaných liekmi, dlhodobo lieky užívajúcich pacientov a rezistentných insomnikov.
Martin Wagner
Martin Wagner (* 1547, Banská Bystrica - † 25. november 1590, Bardejov) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ, cirkevný hodnostár.
Jeho bratom bol Jakub Wagner.
Životopis
Študoval v Bardejove, Elblagu, na univerzite vo Wittenbergu (od roku 1571). Prvý rektor evanjelický školy v Ľubietovej, diakon (od roku 1577), farár v Bardejove (od roku 1580, senior piatich východoslov. slobodných kráľovských miest (Pentapolitany) a Šariša (od roku 1588). Ako farár v Bardejove vystupoval proti obrazoboreckým názorom kryptokalvinistov. S T. Fabrim a S. Škultétym vydal dve diela, zamerané na obranu protentantizmu augsburského vyznania proti východoslov, filipistom a kryptokalvinistom, najmä G. Pilcovi, kt. s ním ostro polemizoval.
Pavel Pelc
Pavel Pelc (* 29. júl 1949 – † 22. júl 2021 ) bol český hudobník, basgitarista, spevák, skladateľ a podnikateľ. Hral v brnianskych rockových skupinách Speakers, Progres 2 a Futurum.
Biografia
Pavel Pelc začínal svoju hudobnú kariéru v roku 1965 vo vokálnej skupine Singings. V druhej polovici 60. rokov bol členom a lídrom skupiny Speakers, s ktorou vydal dva single. Začiatkom 70. rokov ale zo Speakers (neskorší názov Junior) odišiel a stal sa členom Skupiny Jana Sochora, ktorá sprevádzala folkového speváka Boba Frídla. V skupine stretol gitaristu Pavla Váně, klávesistu Jana Sochora a bubeníka Zdenka Kluku. Spoločne s Pelcom v roku 1977 natočili pod hlavičkou skupiny Barnodaj album Mauglí. „De facto“ sa tak obnovila skupina The Progress Organization, jedinou zmenou bol Pavel Pelc, ktorý nahradil basgitaristu Emanuela Sideridisa, ktorý sa v prvej polovici 70. rokov odsťahoval do Grécka.
Už počas nahrávania Mauglího ale koncertovala skupina Progres 2 (zostali Váně, Kluka a Pelc, novými hudobníkmi sa stali klávesista Karel Horký a gitarista Miloš Morávek), ktorá chystala rozsiahle audiovizuálne predstavenie – rockovú operu Dialog s vesmírem (premiéra 1978). Pavel Pelc spoločne so Zdeňkom Klukom sa stali jadrom skupiny, ktorá v nasledujúcich rokoch pomerne často menila obsadenie. Nasledovali ďalšie albumy a ďalšie koncertné tematické programy (Třetí kniha džunglí, Mozek a Změna!). Po vydaní albumu Změna! (1988) sa ale skupina Progres 2 transformovala do formácie s názvom Progres-Pokrok, v ktorej už Pavel Pelc nefiguroval. V tom istom roku sa stal členom inej brnianskej skupiny, Futurum, ktorú v prvej polovici 80. rokov založili bývalí členovia Progres 2 Miloš Morávek a Roman Dragoun. Pelc v nej vystriedal Lubomíra Eremiáša. Chystali tretí album, čoskoro ale odišli líder kapely Dragoun s bubeníkom Janom Seidlom a skupina Futurum sa v roku 1989 rozpadla. Po nežnej revolúcii začal Pelc podnikať v oblasti stavebníctva, po rozvoji internetu založil vlastný server s databázou reštaurácií v Česku. V roku 1992 bola skupina Progres 2 obnovená, koncertuje dodnes a Pavel Pelc v nej naďalej figuruje na poste basgitaristu.
Roku 2008 krátko pôsobil v znovuobnovenej skupine Bronz. V roku 2009 hosťoval na dvojkoncerte v Brne pri príležitosti 25. výročia založenia skupiny Futurum.
Mužská štvorhra na South African Open 1983
Mužská štvohra na South African Open 1983 sa hrala ako súčasť South African Open 1983 od 21. do 12. decembra 1983. Titul získali Američania Steve Meister a Brian Teacher, ktorí vo finále porazili ekvádorsko-americký pár Andrés Gómez, Sherwood Stewart 6-7 7-6 6-2. Pre Teachera to bol posledný šestnásty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
François Englert
François Englert (* 6. november 1932, Brusel, Belgicko) je belgický teoretický fyzik. Je známy vďaka práci v časticovej fyzike, štatistickej fyzike, kvantovej teórii poľa, kozmológii, teórii strún a supergravitácii. Je nositeľom Wolfovej ceny za fyziku za rok 2004 a Nobelovej ceny za fyziku za rok 2013 za objav Higgsovho mechanizmu spoločne s Petrom Higgsom.
Životopis
V roku 1955 vyštudoval elektrotechniku na Université Libre de Bruxelles (ULB), kde v roku 1959 obhájil titul Ph.D.. V rokoch 1959 – 1961 pôsobil na americkej Cornell University.
Od roku 1961 začal pôsobiť na ULB, od roku 1964 ako profesor a v rokoch 1980 – 1998 ako riaditeľ miestneho pracoviska teoretickej fyziky, spoločne s Robertom Broutom. Od roku 1998 je emeritným profesorom tejto univerzity.
Anatoxín
Anatoxín alebo toxoid je toxín bakteriálneho pôvodu (väčšinou exotoxín) zbavený tepelne alebo chemicky svojej toxickosti pri zachovaní antigenicity. Keďže podanie anatoxínu vyvoláva imunitnú odpoveď, anatoxíny sa využívajú na prípravu očkovacích látok, najčastejšie proti diftérii, botulizmu a tetanu.
Îles Éparses
náhľad|Pláž na severe ostrova Europa Îles Éparses (de l'océan Indien) (doslova Rozptýlené ostrovy (Indického oceána)) je oficiálny názov pre rôzne ostrovy v Indickom oceáne okolo Madagaskaru, ktoré sú územím Francúzska ako súčasť Francúzskych južných a antarktických území.
Do januára 2007 to bolo samostatné „súkromné vlastníctvo štátu“ (ako dnes stále ešte ostrov Clipperton), podliehalo priamo francúzskej vláde, pričom od roku 1960 do roku 2004 boli spravované kolektívne prefektom departementu Réunion a od 3. januára 2005 boli spravované Generálnym správcom Francúzskych južných a antarktických území.
Konkrétne ostrovy:
Stopár (Cooper)
Stopár (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je tretím románom z historicko-dobrodružnej pentalógie Príbehy Koženej pančuchy od amerického spisovateľa Jamesa Fenimora Coopera. Román vznikol v roku 1840 ako predposledný príbeh, hoci podľa dejových súvislostí je tretím dielom pentalógie.
Obsah diela
Názov dal románu jeho hlavný hrdina Natty Bumppo, ktorého v tomto románe pre jeho šikovnosť v sledovaní stôp ľudí i zvierat nazývajú Stopár. Príbeh sa odohráva začiatkom 1750-tich rokov, na brehu jazera Ontario pri rieke Oswego, v jednej odľahlej britskej pevnosti. Tá sa nachádza na pomedzí dvoch znepriatelených oblastí – anglických a francúzskych kolónií.
Stopár spolu so svojim indiánskym priateľom, náčelníkom Čingačgúkom (Veľkým Hadom)  a Jasperom Westernom, kapitánom lode Bežec, sa vydávajú v ústrety mladej, krásnej Mabel Dunhamovej, dcéry seržanta Dunhama, slúžiaceho v pevnosti. Chce sa konečne stretnúť so svojim otcom, a ten požiada svojich priateľov, aby v poriadku previedli jeho dcéru do pevnosti. Mabel na jej ceste sprevádza strýko z matkinej strany, starý morský vlk Cap, náčelník indiánskeho kmeňa Tuskarorov Ostrý Šíp a jeho manželka Júnová Rosa.
Mabel Dunhamová prežila celý život v meste na Východe, no i napriek tomu z nej vyrástlo očarujúce, ľúbezné a skromné dievča, ktoré učarí každému, s kým sa stretne. Cestou k otcovi spoznáva, že život, ktorý ju čaká v zapadnutej pevnosti uprostred divočiny je pekný a bohatý na zážitky, aj keď je tak veľmi odlišný od pohodlného a pomerne bezpečného života na východnom pobreží, kde žila doteraz. Stretáva tu mnoho obdivuhodných ľudí, ktorý zasvätili svoj život boju za spravodlivosť a mier medzi belochmi a Indiánmi, ale tiež ľudí krutých a bezohľadných. Spoznáva tu tiež svoju veľkú životnú lásku, hoci tým ublíži človeku, ktorý jej zachránil život a ako jedinej žene dal celé svoje srdce.
Offaly (grófstvo)
Offaly je írske grófstvo, ktoré leží vo vnútrozemí Írska v provincii Leinster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 76 687 obyvateľov. Je pomenované podľa starovekého kráľovstva Uí Failghe a v minulosti bolo známe ako kráľovské grófstvo. Sídlom grófstva je mesto Tullamore, ktoré je 26. najväčšie mesto v Írsku.
Geografia
Grófstvo Offaly leží vo vnútrozemí Írska. Po západných hraniciach grófstva tečie rieka Shannon. Cez grófstvo je vedený Grand Canal, ktorý spája Dublin s riekou Shannon, do ktorej sa vlieva práve v grófstve Offaly.
Offaly je osemnáste najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je 24. najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je piate najväčšie rozlohou a desiate najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Arderin, dosahuje nadmorskú výšku
Offaly susedí so siedmimi írskymi grófstvami: s grófstvom Roscommon na severozápade, Westmeath na severe, Meath na severovýchode, Kildare na východe, Laois na juhu, North Tipperary na juhozápade (spolu s grófstvom South Tipperary tvorí bývalé tradičné grófstvo Tipperary) a s grófstvom Galway na západe.
Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (72 893 ľudí) ovládalo írčinu 38,7 % (28 178 obyvateľov). Necelá tretina z nich (33,0 % – 9 286) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Villa Srti’s
náhľad|Vila Srti's náhľad|Vila Srti's náhľad|Vila Srti's
Villa Srti’s je vila v Bratislave na Guothovej ulici č. 12.
Autori sú Jiří Závodný a Jozef Ondriaš, Free A.R.T. Realizovaná bola v rokoch 1992 – 1993.
Objekt stojí v úzadí tichej doliny dotýkajúcej sa lesa, na rozhraní Koliby a Kramárov. Rozmermi prekvapivo malý, len štvorárový pozemok sa nachádza v značne svažitom teréne.
Sloh / štýl
Vila čerpá inšpiráciu z modernej funkcionalistickej architektúry 20. a 30. rokov 20. storočia. V tomto prípade však nezostáva nepovšimnutým ani umiernený vplyv modernistických prvkov sprevádzaných dekonštruktivistickými ozvláštneniami.
Pôdorys
Pôdorys vily tvoria dve mierne posunuté obdĺžniky prepojené jemne zaobleným jednoramenným schodiskom, rozšírené na úrovni vstupného tretieho podlažia o plochu terasy smerom do ulice a na úrovni prvého podlažia v smere do záhrady.
Dispozícia
Vstup sa nachádza na 3. np, spolu s pohotovostným hygienickým zariadením, veľkou pracovňou, salónikom a knižnicou. Súčasťou je tiež garáž. Po mierne zaoblenom jednoramennom schodisku sa dostávame na 2.np podlažie, ktoré tvorí akési funkčné centrum domu. Je tu umiestnená obývacia miestnosť s prístupom na terasu. Obývacia izba je spojená s jedálňou a s kuchyňou. Prevádzku domácnosti dopĺňa miestnosť určená na domáce práce. Schodisko rozdeľuje dispozíciu na dva trakty. Na tomto podlaží aj funkčne na dennú a nočnú časť. V nočnej časti sa nachádza spálňa a detská izba so spoločnou kúpeľnou. Najnižšie podlažie má predovšetkým relaxačnú funkciu. Príjemne strávené chvíle tu zaručuje bazén, sauna a fitnes. 1.np podlažie je priamo napojené na záhradu a letnú terasu. Na 4.np sa nachádza ateliér a dve veľké terasy prekryté plochou strechou s kruhovými výrezmi.
Podlažnosť
Zo strany ulice je dom dvojpodlažný a zo strany záhrady má objekt štyri podlažia.
Konštrukcia
V tomto prípade ide o konštrukčne dvojtraktovú hmotu, zloženú z dvoch mierne posunutých častí. Hlavnými nosnými prvkami sú steny.
Opis
Villa Srti's vznikla v roku 1993, teda na pomedzí dvoch výrazne odlišných období. Táto časová etapa sa takto stáva mimoriadne silným výpovedným priestorom, tlmočiacim dianie v oblasti architektúry a spoločenských nálad na Slovensku po roku 1989. Ondriaš a Závodný sa vrátili do raného obdobia moderného funkcionalizmu, o čom svedčí aj humorne pôsobiaci názov tvorený foneticky podľa anglického pomenovania 30. rokov 20. storočia „Srti's“, prirodzene s ich čistou jednoduchosťou, funkcionalitou a otvorenosťou. Architekti zámerne koncipovali dom ako autonómnu štúdiu vily. Jej program si sformovali podľa vlastných predstáv s tým, že nájdu užívateľa, až keď bude stavba hotová. Práve preto autori siahli viac ku kultivovanému riešeniu, ako k provokujúcim prvkom. Neskoršie starosti s predajom vily snáď vyvážil autorský zážitok z plnohodnotného architektonického činu, ktorý bol v rukách autorov od začiatku až do samého konca. Toto poňatie je síce iba jedným typom orientácie, ale typom, ktorý bol na Slovensku po dlhých desaťročiach úplnou novinkou. Táto stavba je považovaná za medzník v slovenskej architektonickej tvorbe, keď spája kvalitné prostredie, pevnú stavbu a kultúrny počin zároveň. Komplexnosťou a vysokou kvalitou svojho riešenia vo všetkých úrovniach dobrého architektonického diela, sa stáva charakterne úprimnou, elegantne jednoduchou a progresívne modernou výpoveďou svojich tvorcov. Prepracovanosťou a autonómnym programom formovania domu ako celku je vila v dobe svojho vzniku na Slovensku po dlhých desaťročiach novinkou. Použité prostriedky, prvky, členenie plôch, povrchy, kovové zábradlie či drevené schodišťové stupne sú v tomto diele pochopené vzácne vyvážene. Sú jemne vybalansované medzi nezvládnutou zložitosťou a ostentatívnou jednoduchosťou. Každý detail je riešený dokonalým prechodom. Všade tam, kde je to potrebné sú rámy, lišty, hrany a pod. navrhnuté aj realizované s maximom elegantnej jednoduchosti. Väčšina okien a dverí využíva veľmi zreteľne, ale opäť absolútne nenútene, modernistický motív štrbín medzi múrmi a zasklených stien. Veľké kruhové okno je však vložené do múra a je ním plne obkolesené. Objavujú sa tu aj dekonštruktivistické prvky, aj keď iba ako milé ozvláštnenie. Sú to šikmé múry, ktoré podopierajú balkón či zrezaná nerezová rímsa nad vstupom. Čo sa týka farebnosti, autori siahli opäť po jemne dekadentnej kombinácii modrej a ružovej, tak obľúbenej u formácie Free A.R.T.
XXL
XXL môže byť:
Radhošť
Radhošť môže byť:
4363 Sergej
4363 Sergej je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 2. októbra 1978.
Hontianske Tesáre
Hontianske Tesáre sú obec na Slovensku v okrese Krupina. V roku 1971 k nej boli pripojené tri pôvodne samostatné obce, Dvorníky, Šipice a Báčovce. K obci patria aj osady Pírovské a Patkôš.
Ráby
Ráby sú obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 581 obyvateľov, z toho 325 mužov a 256 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 43,1 roka, ženy 44,0 roka).
Bruley
Bruley je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Audrieu
Audrieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1027 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eferding (okres)
Eferding je okres v rakúskej spolkovej krajine Horné Rakúsko. Má rozlohu, žije tu 31 690 obyvateľov (2010) a sídlom okresu je Eferding.
Eglingen
Eglingen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ortler
História
Až do roku 1919 táto provincia patrila Rakúsku (Tirolsko) a vrch Ortler bol najvyšším vrcholom Rakúskej monarchie. Prvovýstup na tento vrchol sa 27. septembra 1804 podaril rakúskemu dôstojníkovi a lovcovi kamzíkov, Josefovi Pichlerovi. Pokus o tento výstup popri ťažkej severozápadnej hrane „Hinteren Wandeln" od obce Trafoi Pichler vykonal z poverenia arcivojvodu Johanna z Rakúska.
Vysokohorská turistika
Ortler je pomerne často navštevovaná hora. Normálna cesta je ťažkou vysokohorskou a ľadovcovou túrou. Vo skalnatej časti, na hrebeni Tabaretta sa nachádza strmá časť zabezpečená reťazami a jedna kratšia časť bez zaistenia, kde je nutné preliezť bralo v obťažnosti II. – III. UIAA (väčšina ľudí používa k vlastnému isteniu lano). Ďalej na ľadovec cez príkry snehový alebo firnový svah (Barenloch), ktorý môže spôsobovať pri nedostatku snehu problémy (nutné ľadovcové vybavenie). Zostávajúca časť výstupu je relatívne ľahká ľadovcová prechádzka až k vrcholu, kde je umiestnený kríž. Výhľad je ďaleký a ničím nerušený.
Horolezectvo
Obľúbenou horolezeckou túrou je výstup juhovýchodným hrebeňom Hintergrat. Oficiálne hodnotenie obťažnosti je max. III.UIAA /AD s ľadovými pasážami sa strmosťou okolo 4045°. V jednom mieste (IV.UIAA) je použité k zaistenie fixné lano. Dĺžka výstupu od chaty Coston je cca 6 hod.
Horské chaty
Chata je vo vlastníctve talianskej sekcie horského spolku Alpenverein (Club Alpino Italiano). Jej kapacita je 60 lôžok a 8 miest vo winterraumu. Chata bola postavená už v roku 1875 pražskou sekciou Alpenvereinu. Jej názov je českého pôvodu, pomenovaný po horolezcovi, bádateľovi a polárnikovi – Juliu von Payerovi. Jej kapacita je 40 lôžok. Otvorená od začiatku júna do polovice októbra. Dosiahnuteľná zo Soldy za 2 hod. K chate Payer je to 1,5 hod. a na vrchol Ortler 5 hod. Dvojposchodové murované stavisko slúžiace ako bivak. V roku 2006 značne poškodené (chata je postupne opravovaná). Plechová búda slúžiaca ako núdzová možnosť strávenia noci apod. Kapacita 4 lôžka a najnutnejšie vybavenie. Otvorený stále. Nachádza sa na skalnej vyvýšenine Tschierfeck vo spodnej časti ľadovca Vedretta Alta dell Ortles. Horská chata ležiaci pod známym hrebeňom Hintergrat, využívaná predovšetkým horolezcami, pripavujúcimi sa na výstup týmto hrebeňom (III.UIAA). Kapacita 70 lôžok. Dosiahnuteľná zo Soldy za 2 hod. Výstup na Ortler hrebeňom Hintergrat 56 hod.
The Fray
The Fray je štvorčlenná americká hudobná skupina z Denveru, Colorado. V roku 2002 ju založili spolužiaci zo školy Isaac Slade a Joe King. Svoj debutový album How to Save a Life skupina vydala v roku 2005.
Najznámejšou piesňou skupiny je „How to Save a Life“, ktorá sa v rebríčku Billboard Hot 100 dostala do prvej trojky a bola tiež v Top 5 singlov v Kanade, Austrálii, Írsku, Švédsku a v Spojenom kráľovstve. Na severoamerickom kontinente v USA a v Kanade skupina The Fray bodovala v Top 10 aj so skladbou „Over My Head (Cable Car)“.
Album How to Save a Life je podľa RIAA dvojnásobne platinový a platinu tento album získal aj v Austrálii a na Novom Zélande.
Paul Émile Appell
Paul Émile Appell (* 27. september 1855, Štrasburg, Francúzsko - † 24. október 1930, Paríž, Francúzsko), známy aj ako M. P. Appell (Monsieur Paul Appell), bol francúzsky matematik.
Je známy predovšetkým vďaka tzv. Appellovým polynómom. Zaoberal sa tiež projektívnou geometriou, algebrickými funkciami, diferenciálnymi rovnicami a komplexnou analýzou.
Braunau am Inn (okres)
Braunau am Inn je okres v rakúskej spolkovej krajine Horné Rakúsko. Má rozlohu, žije tu 97 614  obyvateľov 2011 a sídlom okresu je Braunau am Inn.
Hannes Olof Gösta Alfvén
Hannes Olof Gösta Alfvén (* 30. máj 1908, Norrköping, Švédsko † 2. apríl 1995, Djursholm) bol švédsky fyzik a astrofyzik, ktorý sa zaoberal najmä kozmickou elektrodynamikou.
Významnou mierou prispel k vzniku a rozvoju modernej planetárnej kozmológie, hlavne prácami o prenose momentu pohybu z rotujúceho Praslnka na planéty účinkom magnetických polí na prahmlovinu a prácami o magnetosfére Zeme a iných telies.
V roku 1970 dostal Nobelovu cenu za práce v oblasti fyziky plazmy a jej interakcie s magnetickým poľom.
Ozona
Ozona je americké mesto v Crockett County v západnom Texase.
Ozona je nazývaná aj "Biggest Little Town in the World" (najmenšie malé mesto sveta). Nachádza sa pri diaľnici Interstate 10 približne 150 km od San Angelo. Crockett County je jeden z najväčších producentov vlny a mohéru v Spojených štátoch. Časť okolia mesta je poľovníckym revírom.
Okres bol založený v roku 1891. Pomník Davida Crocketta, hrdinu bitky pri Alame, stojí v mestskom parku. Meno tejto osobnosti nesie názov okresu. V roku 1897 bolo mesto premenované na Ozona z dôvodu vysokej kvality ovzdušia.
Externé odkazy
Oficiálna stránka mesta Ozona
Pradžňá
Pradžňá (sanskr. प्रज्ञा) alebo paňňa (pálí) je múdrosť, intuícia, poznanie. V budhizme označuje intuitívne chápanie Štyroch vznešených právd a intuitívny vhľad do pominuteľnosti, neuspokojivosti a bezpodstatnosti všetkých javov, ktorý vedie k nirváne.
Je možné ho dosiahnuť kultiváciou mravnosti a sústredenia. Je súčasťou Osemdielnej cesty a jednou z páramit.