cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ASIC
Funkčné bloky
V mnohých ASIC sa používajú veľké funkčné bloky, ktoré majú pomerne zložitú funkciu, napr. zabudovaný mikrokontrolér alebo DSP, pamäť RAM alebo ROM, UART, Ethernet kontrolér apod. Tieto bloky sú ponúkané ako celky (v podobe „syntetizovateľného“ predpisu) mnohými menšími firmami a spoločne sú označované ako Intellectual Property (IP) (všeobecný pojem, ktorý má však v tomto kontexte už uvedený konkrétny význam).
Porovnanie s alternatívnymi možnosťami
Aj keď sa často pokladá za príčinu použitia ASIC ich rýchlosť, v skutočnosti len v niektorých aplikáciách je podstatná rýchlosť akou sú vykonávané logické operácie. Rozhodujúcim faktorom je ekonomika, a tá sa v miliónových množstvách niekedy prejavuje nečakaným spôsobom. Niekedy sa oplatí zintegrovať niekoľko pomerne bežných obvodov do jedného len aby sa ušetrila plocha dosky plošných spojov a počet osadzovaných obvodov. Niekedy je dokonca výhodné podstúpiť komplikácie napríklad pri integrácii analógových a digitálnych obvodov, aby sa dosiahlo jednočipové riešenie. ASIC majú mimoriadne vysoké fixné (jednorazové) náklady. Príprava výroby (jedna sada masiek) stojí v závislosti od technológie niekoľko stoviek tisíc U$, návrhové a testovacie prostriedky stoja ďalšie stovky tisíc až milióny, a nezanedbateľné sú aj mzdové náklady pre vysoko kvalifikovaný personál. Na druhej strane sú samotné výrobné náklady jednotlivých čipov mimoriadne nízke (aj keď v závislosti od použitej technológie, veľkosti čipu a druhu puzdra sa môže pohhybovať v rozmedzí niekoľkých rádov), takže ak sa fixné náklady „rozpustia“ vo veľkom množstve čipov, výsledná cena za kus môže byť veľmi priaznivá.
FPGA a CPLD majú potenciál nahradiť ASIC v mnohých aplikáciách, čo sa týka rýchlosti a hustoty integrácie. Oproti ASIC však majú typicky vyššiu spotrebu pri tej istej funkcii, čo u väčších obvodov prináša aj problémy s chladením. Fixné náklady sú menšie o prípravu sady masiek a návrhové prostriedky bývajú tiež o niečo lacnejšie, ale cena jednotlivých čipov je pomerne vysoká a k nej treba pripočítať ešte náklady na progamovanie a značenie. FPGA a CPLD majú ešte obrovskú výhodu aj v možnosti robiť vývoj a testovanie priamo na finálnom hardware, navyše aj v prípade preniknutia chyby do už predávaného produktu je ešte možnosť nápravy (i keď rozhodne nie lacná) preprogramovaním v prevádzke. Zaujímavou možnosťou je aj možnosť konverzie návrhu v FPGA do ASIC, ktorú okrem výrobcov FPGA ponúkajú aj nezávislé spoločnosti. Toto umožňuje spojiť výhody FPGA v malosériovej výrobe s výhodou ASIC pre veľké série, ak sa ukáže, že produkt úspešný a návrh je už stabilný.
Mikrokontroléry a DSP nepredstavujú priamu konkurenciu ASIC, ale v niektorých aplikáciách, kde nie je vyžadovaný mohutný výkon či špeciálne funkcie, môžu predstavovať alternatívne riešenie. Cena mikrokontrolérov sa v súčasnosti pohybuje veľmi nízko a návrhové prostriedky sú lacné, pričom platí aj výhoda preprogramovateľnosti v aplikácii podobne ako u FPGA/CPLD.
Teória rovnováhy
Teória rovnováhy môže byť:
Suchý vrch
Suchý vrch môže byť:
International Mobile Subscriber Identity
IMSI je mobilným telefónom odoslané mobilnému operátorovi a v interných systémoch operátora slúži k nájdeniu detailov o užívateľovi. Kvôli zvýšeniu bezpečnosti a možnostiam odposluchu na úrovni rádiových vĺn je IMSI zasielané čo najmenej a často je nahradené náhodne generovaným TMSI.
IMSI väčšinou obsahuje 15 číslic: prvé tri reprezentujú kód krajiny (MCC), ďalšie kód mobilného operátora (MNC). MNC sa skladá väčšinou z dvoch (v Európe) alebo z troch (Severná Amerika) číslic. MNC sa prideľuje postupne od 01,02,.. Ďalšie cifry predstavujú číslo zákazníka MSIN unikátne v rámci siete mobilného operátora (prvé dvojčíslie udáva číslo HLR).
IMSI je v súlade so štandardom E.212 Medzinárodná telekomunikačná únia (ITU).
IMSI na Slovensku
Pre Slovensko je určené MCC 231. Jednotliví operátori majú pridelené tieto MNC:
Amnesty International
Amnesty International (známa aj ako Amnesty alebo AI) je medzinárodná mimovládna organizácia s cieľom presadzovať ľudské práva zakotvené vo Všeobecnej deklarácii ľudských práv a iných medzinárodných štandardoch. Kampane Amnesty International sa sústreďujú najmä na prepustenie všetkých väzňov svedomia, zabezpečenie rýchleho a spravodlivého súdneho procesu pre politických väzňov, zákaz trestu smrti, mučenia a iného krutého zaobchádzania s väzňami, ukončenie politických vrážd a „zmiznutí“, a potrestanie porušovateľov ľudských práv.
História
Amnesty International založil v roku 1961 britský právnik Peter Benenson. Benenson bol šokovaný článkom v novinách o tom, že dvoch portugalských študentov odsúdili na sedem rokov väzenia za to, že si pripili na slobodu. Benenson zverejnil v The Observer článok „Zabudnutí väzni“, v ktorom žiadal čitateľov, aby písali a posielali listy vyjadrujúce podporu študentom. Výsledkom bolo vyše 1000 listov. V rôznych krajinách začali vznikať skupiny pisateľov listov na obranu obetí nespravodlivosti, a počas prvého roka novozaložená organizácia začala pracovať na 210 prípadoch.
Generálni tajomníci Amnesty International:
Organizačná štruktúra
Medzinárodná rada sa skladá z členov medzinárodného výkonného výboru a zástupcov sekcií. Hlasovacie právo majú iba zástupcovia sekcií.
Medzinárodný výkonný výbor má 9 členov, z toho 8 členov volených medzinárodnou radou, a 1 člena, ktorého volia zamestnanci medzinárodného sekretariátu. Stretáva sa najmenej dvakrát ročne.
Medzinárodný sekretariát sídli v Londýne. Na jeho čele je generálny tajomník menovaný medzinárodným výkonným výborom. Úlohou generálneho tajomníka je riadiť zamestnancov a implementovať rozhodnutia medzinárodnej rady.
Skupina musí mať aspoň 5 členov.
Individuálne členstvo je možné v krajinách, v ktorých neexistuje sekcia Amnesty International.
Metódy
Amnesty International si vytýčila zásadu nestrannosti a objektívnosti. Členovia majú konať v rámci prípadov v celom svete, a nemajú sa zaoberať situáciou vo vlastnej krajine.
Amnesty International Slovensko
Amnesty International Slovensko je nezisková mimovládna organizácia združujúca skupiny a členov Amnesty International na Slovensku.
Sverdlovská oblasť
right|thumb|Poloha oblasti
Sverdlovská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Uralskom federálnom okruhu.
Má rozlohu a žije tu 4,49 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Jekaterinburg.
Kalník
Kalník je potok v dolnom Turci, na území okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Sklabinského potoka, má dĺžku 5,3 km a je tokom V. rádu. Niekedy sa nazýva aj Jordán.
Heurteauville
Heurteauville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Normandia.
Kalník
Preteká Turčianskou kotlinou, pramení v podcelku Sklabinské podhorie, západne od kóty 706,5 m v lokalite Prielohy, východne od Horného Jasena, v nadmorskej výške približne 630 m n. m. Najprv tečie na západ okrajom Horného Jasena, zľava priberá Hradište, stáča sa a na krátkom úseku pokračuje na sever. Potom tečie cez Dolné Jaseno, kde sa na krátkych úsekoch tečie najprv na severozápad, potom na západ. Potom tečie na juhozápad, preteká podcelkom Mošovská pahorkatina, zľava priberá najprv Záružlie, tečie na krátkom úseku na západ a z tej istej strany potom priberá aj Lúčky. Odtiaľ tečie prechodne na sever, následne na západ a preteká obcou Horný Kalník. Za obcou priberá ľavostranný prítok z lokality Kobyla, stáča sa na sever, vytvára menší oblúk vypnutý na východ a pokračuje severozápadným smerom cez obec Dolný Kalník. V obci sa koryto potoka výraznejšie vlní. Napokon preteká ešte južným okrajom intravilánu obce Dražkovce, stáča sa na severoseverovýchod a severozápadne od stredu tejto obce ústi v nadmorskej výške cca 422 m n. m. do Sklabinského potoka.
Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer)
Katedrála Panny Marie a svätého Štefana v nemeckom meste Speyer, v tesnej blízkosti Rýna, je najväčšia zachovaná románska stavba. , od roku 1981 je na listine svetového dedičstva UNESCO. Katedrála bola miestom korunovácií stredovekých nemeckých cisárov aj ich posledného odpočinku.
Dejiny
vľavo|náhľad|Interiér
Heurteauville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer)
Dejiny
Základný kameň monumentálnej katedrály bol položený v roku 1027. , kedy sa stal rímskonemeckým cisárom Konrád II. Sálsky zo sálskej dynastie, ktorý pochádzal z okolia Speyeru. Stavba bola zahájená v roku 1030, v roku 1039 bol Konrád pochovaný v jej krypte a bola vysvätená za vlády jeho vnuka Henricha IV. Sálskeho v roku 1061. Stavba, ktorá sa odborne nazýva „Speyer I“, bola trojloďová bazilika s priečnou loďou, západným chórom (Westwerk) a plochým dreveným stropom.
Heurteauville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer)
Dejiny
Blízkosť rieky spôsobovala problémy s nestabilným podložím a Henrich IV. dal časť katedrály krátko po vysvätení strhnúť a založil ju v ešte väčších rozmeroch (Speyer II.). Celkom prestaval východný chór, hlavná loď bola zvýšená o 5 metrov a zaklenutá krížovou klenbou, zostala len krypta, časť priečnej lode (transeptu) a spodnej časti východných veží. V roku 1106, keď Henrich IV. zomrel, bola stavba dokončená. Celá katedrála je postavená z červeného pieskovca a svojou dĺžkou 143 m a šírkou 43 m je po demolícií kláštora v Cluny začiatkom 19. storočia najväčším románskym kostolom na svete.
Keď vojsko francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV. v roku 1689 dobylo a vypálilo Speyer, bola i katedrála značne poškodená a v troskách zostala až do konca 18. storočia, kedy ju začal renovovať Ignác Michael Neumann. V roku 1794 bola znovu poškodená miestnym davom a hrozila jej demolícia, zachránil ju zásah mainzského arcibiskupa.
Heurteauville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer)
Dejiny
Po Napoleonovom páde pripadol Speyer Bavorsku a kráľ Ľudovít I. Bavorský zabezpečil jej rekonštrukciu, ktorej sa ujal architekt Heinrich Hübsch a v rokoch 1854 - 1858 novo postavil celé západné priečelie v historizujúcom slohu. Pri rekonštrukcii v 60. rokoch 20. storočia bola odstránená vnútorná baroková omietka i fresky z 19. storočia a chrám dostal nové dvere. Od roku 1996 sa opäť rekonštruuje, dokončenie je plánované na rok 2015.
Opis
náhľad|[[Pôdorys]] Katedrála je trojloďová románska bazilika so štyrmi vežami a barokovou kupolou nad krížením. Všetky lode sú zaklenuté krížovými klenbami a vnútro pôsobí vznosným dojmom. Pod východným chórom je pôvodná krypta z roku 1040. Stavba je 444 rímskych stôp, čiže 134 m dlhá, a 111 stôp, čiže 43 m široká. Hlavná loď je 14 m široká a výška klenby je 33 m. Východné veže sú 71,2 m vysoké, západné veže v priečelí 65,6 m.
Vnútorné zariadenie je moderné, v hlavnej lodi bol organ z rokov 1961 - 1977 v roku 2011 nahradený organom značky Seifert s 87 registrami. .
V chóre je organ z roku 2008 a v barokovej kupole nad krížením je deväť zvonov, jeden je z roku 1822, ostatné z roku 1963.
Jelšovec (potok)
Jelšovec je potok v dolnom Turci, v južnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Karlovského potoka, meria 2,8 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Preteká Turčianskou kotlinou, pramení v podcelku Mošovská pahorkatina severoseverozápadne od obce Blatnica v nadmorskej výške približne 474 m n. m., v blízkosti cesty III. triedy z Karlovej do Blatnice.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu severoseverozápadným smerom, potom viac severozápadným smerom v blízkosti Karlovej, podteká štátnu cestu č. 65, s ktorou tečie na krátkom úseku súbežne na sever. Napokon sa stáča severozápadným smerom a pri osade Stariny, západne od obce Ďanová sa v nadmorskej výške cca 449 m n. m. vlieva do Karlovského potoka.
Smolenská oblasť
right|thumb|Poloha oblasti
Smolenská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Centrálnom federálnom okruhu.
Má rozlohu a žije tu 1,05 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Smolensk.
Sandro Ramírez
Sandro Ramírez Castillo známy aj ako Sandro (* 9. júl 1995) je španielsky futbalový útočník hrajúci v tíme Everton FC.
Kariéra
Narodil sa v meste Las Palmas. Ku akadémii La Masia (FC Barcelona) sa pripojil v roku 2009 ako 14-ročný po krátkom období v UD Las Palmas. 10. júna 2013 bol povýšený do FC Barcelona B a jeho debut prišiel 17. augusta pri prehre 1–2 proti CD Mirandés.
Sandro prvýkrát skóroval 15. septembra, keď sa trafil do siete Real Madrid Castilla pri výhre 2–0. Rok 2013–14 zakončil s 31 zápasmi, pričom strelil 7 gólov.
18. augusta 2014 skóroval v zápase o Gamperov pohár pri výhre 6–0 po asistencii Munira El Haddadiho. Bol taktiež povolaný na zápas proti Elche CF, ale napokon do zápasu nenastúpil.
Sandro zažil svoj debut na najvyššej úrovni za FC Barcelona 31. augusta, keď v 69. minúte nahradil Pedra a skóroval iba o 12 minút neskôr, keď vďaka jeho gólu FC Barcelona porazila Villareal CF vonku 0–1. Prvý gól v Lige majstrov zaznamenal 21. októbra, keď strelil gól na 3–1 proti AFC Ajax. Prvý gól v Copa del Rey zaznamenal 16. decembra pri víťazstve 8–1 nad SD Huesca.
Zápotočie
Zápotočie je potok v dolnom Turci, v južnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Blatnického potoka, meria 4 km a je tokom V. rádu.
Preteká Turčianskou kotlinou, pramení v podcelku Mošovská pahorkatina na východoseverovýchodnom svahu Konúša (560,4 m n. m.), pri osade Sebeslavce, v nadmorskej výške cca 510 m n. m. Najprv tečie severoseverozápadným smerom, potom sprava priberá Studničky a esovito sa stáča. Západne od obce Folkušová ďalej priberá sprava najprv potok Folkušová, potom aj Zátoku. Následne sa oblúkom stáča na západ, z pravej strany priberá Žírovú, zľava krátky prítok zo severoseverozápadného svahu Borín (556,3 m n. m.) a opäť sprava krátky prítok z juhozápadného svahu Bukoviny (543,1 m n. m.). Následne preteká intravilánom obce Ďanová a priamo v obci ústi v nadmorskej výške približne 444,5 m n. m. do Blatnického potoka.
Libovice
Libovice je obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 357 obyvateľov, z toho 181 mužov a 176 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,0 roka (muži 37,7 roka, ženy 36,2 roka).
Tymopatia
Tymopatia môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kráľova Lehota
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kráľova Lehota v okrese Liptovský Mikuláš.
Hans Urs von Balthasar
Hans Urs von Balthasar (* 12. august 1905, Luzern, Švajčiarsko† 26. jún 1988, Bazilej) bol švajčiarsky rímskokatolícky teológ.
Pochádzal zo starej patricijskej rodiny z Luzernu. Hoci nikdy nepôsobil na akademickej pôde, je považovaný za jedného z najvýznamnejších teológov 20. storočia.
Bol jedným z akýchsi „pripravovateľov“ Druhého vatikánskeho koncilu, na ktorý bol nakoniec aj pozvaný ako „jediný spomedzi veľkých stredoeurópskych teológov “, ktorý nemal funkciu oficiálneho poradcu (peritus). Po skončení koncilu sa stal členom Medzinárodnej teologickej komisie, ktorá patrila pod Kongregáciu pre náuku viery.
Jeho teológia je poznačená vplyvmi významných jezuitských filozofov a teológov, ako boli napr. Erich Przywara, Jean Daniélou či Henri de Lubac, ktorého diela Balthasar prekladal do nemčiny. Ovplyvnili ho však aj filozofi Gustav Siewerth a Ferdinand Ulrich. Významne ho poznačila dlhoročná spolupráca s mystičkou Adrienne von Speyr. Hans Urs von Balthasar prostredníctvom svojích diel nanovo vyzdvihol význam patristiky pre teológiu a kresťanskú vieru vôbec. Za tieto jeho zásluhy ho pápež Ján Pavol II. v roku 1988 vymenoval za kardinála, avšak zomrel dva dni pred plánovaným prevzatím kardinálskeho klobúka. Bol pochovaný pri kostole Hofkirche St. Leodegar v Luzerne.
Životopis
Navštevoval jezuitské gymnázium Stella Matutina v rakúskom meste Feldkirch. Od roku 1923 študoval v Zürichu, Berlíne a Viedni germanistiku a filozofiu. V roku 1928 promoval v Zürichu s prácou Geschichte des eschatologischen Problems in der modernen deutschen Literatur (Dejiny eschatologického problému v modernej nemeckej literatúre).
Dňa 31. októbra 1929 vstúpil do noviciátu Spoločnosti Ježišovej vo Feldkirchu. Po absolvovaní noviciátu pôsobil, v rokoch 1931 až 1932, v Pullachu. V rokoch 1932 až 1936 študoval v Lyone katolícku teológiu. Tzv. terciát absolvoval v Pullachu.
Za kňaza bol vysvätený v Mníchove v roku 1936. V rokoch 1937 až 1939 bol redaktorom rádového časopisu Stimmen der Zeit.
Od roku 1940 bol Balthasar študentským a akademickým kaplánom v Bazileji.
Spolu s Adrienne von Speyr založil 8. decembra 1944 sekulárny inštitút Johannesgemeinschaft. V Zürichu a Bazileji pôsobil potom ako spisovateľ a riaditeľ Johannesverlag („Jánovské vydavateľstvo“). Balthasarov konflikt so Spoločnosťou Ježišovou spôsobil, že v 50. rokoch bol v teológii postavený na vedľajšiu koľaj (theologischer Außenseiter). Istý čas bol dokonca kňazom bez akéhokoľvek cirkevného zaradenia.
V roku 1950 vystúpil zo Spoločnosti Ježišovej.
Balthasar je autorom skutočne rozsiahleho teologického diela. Hoci bol jedným z najvzdelanejších teologických autorov 20. storočia, usilovne sa vyhýbal profesúre. V roku 1960 odmietol ponúkané miesto profesora fundamentálnej teológie na Katolíckej teologickej fakulte Eberhard Karls Univerität v Tübingene, toto miesto tak napokon prevzal Hans Küng.
V roku 1956 bol vyznamenaný cenou Innerschweizer Kulturpreis. V roku 1971 obdržal Cenu Romana Guardiniho (Romano-Guardini-Preis).
Dielo
Literárne dielo Hansa Ursa von Balthasara obsahuje okolo 90 vlastných kníh, 100 prekladov, 550 esejí, 15 zväzkov zobraných spisov vybraných klasických autorov. Okrem toho bol vydavateľom 13 knižných edícií.
Výber z menších spisov:
Jeho najvýznamnejšia, veľká teologická trilógia pozostáva z nasledujúcich diel:
Časopis Communio
V roku 1972 založili Hans Urs von Balthasar, Joseph Ratzinger, Karl Lehmann, Franz Greiner, Otto B. Roegele, Albert Görres und Hans Maier časopis Internationale Katholische Zeitschrift Communio. Vychádza (2017) v 17 jazykoch a je považovaný za jeden z najvýznamnejších katolíckych teologických časopisov.
Libušín
Libušín je mesto v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 951 obyvateľov, z toho 1 494 mužov a 1 457 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,4 roka (muži 38,8 roka, ženy 40,0 roka).
Würzburská rezidencia
Würzburská rezidencia je rozľahlý palác v bavorskom meste Würzburg, na ktorého výstavbe sa podieľali prední barokoví architekti ako Johann Lukas von Hildebrandt, Maximilian von Welsch a Robert de Cotte. Výstavba paláca prebiehala v 1. polovici 18. storočia a po jej dokončení mal palác tri krídla s nádvorím uprostred a niekoľko sto izieb.
V súčasnosti patrí k najvýznamnejším pamiatkam Nemecka, od roku 1981 je súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Fresková výmaľba
Interiéry kniežacej rezidencie vynikajú impozantnou freskovou výmaľbou. Jedným z významných umelcov, podieľajúcich sa na jej realizácii, bol popredný predstaviteľ talianskeho neskorobarokového maliarstva Giovanni Battista Tiepolo. Od apríla 1751 do októbra 1753 tu spolu so svojimi synmi Giovannim Domenicom a Lorenzom Baldisserom pracoval v službách kniežaťa-biskupa Karola Filipa von Greiffenklau. Výsledkom sú monumentálne alegorické fresky na strope a stenách Cisárskej sály: Apolón privádza Barbarossovi nevestu Beatrice Bourbonskú, Investitúra biskupa Harolda, Barbarossova svadba, a na strope hlavného schodiska: Apoteóza kniežaťa-biskupa Karola Filipa von Greiffenklau, Olymp a alegórie štyroch svetadielov (Európy, Afriky, Ameriky a Ázie).
Martin Barre
Martin Lancelot Barre (* 17. november 1946) je britský rockový hudobník.
Kariéra
Barre je gitarista rockovej skupiny Jethro Tull od roku 1969. Objavil sa na všetkých albumoch Jethro Tull album okrem This Was (1968). Jeho štýl hry je označovaný ako zmes bluesového štýle Jeffa Becka a Erica Claptona, barokového štýlu hry začiatku 70. rokov, progressive rocku a tradičného zvuku európskeho folku.
Účinkoval tiež ako flautista ako na koncertoch Jethro Tull, tak vo vlastných sólových projektoch. Barre začal svoju hudobnú kariéru ako hráč na saxofón v Birminghamskej skupine The Moonrakers, začiatkom 60. rokov. V priebehu roku 1966 sa pripojil k sprievodnej skupine Beau Brummell, The Noblemen, spoločne s bývalým spoluhráčom z Moonrakers, Chrisom Rodgerom a skupina potom bola premenovaná na The Motivation. V skupine s nimi boli spevák Jimmy Marsh, basgitarista Bryan Stevens, klávesista Mike Ketley a bubeník Malcolm Tomlinson. Skupina dvakrát vystupovala v legendárnom londýnskom podniku Marquee Club a ako predkapela vystupovali so skupinou Cream vo Forest Gate v Londýne.
V lete 1967 Marsh a Rodger odišli zo skupiny a ostatní prešli k bývalému spevákovi skupiny Clayton Squares, Dennymu Alexanderovi a stali sa tak členmi The Penny Peeps. Na značke Liberty Records vydala skupina v roku 1968 dva single - Little Man with a Stick (Model Village na strane B) a I See the Morning (Curly, Knight of the Road na strane B). V tomto okamihu Barre prešiel na sólovú gitaru a jeho sólo na Model Village sa stalo predmetom záujmu zberateľov.
Alexander opustil skupinu v polovici roka 1968 a skupina sa stala bluesovov záležitosťou s novým názvom Gethsemane. Skupina nahrávala doteraz nevydaný materiál a v polovici decembra 1968 sa rozpadla, keď Barre odišiel k Jethro Tull.
Barreho hudobná kariéra spojila s Jethro Tull na viac ako na tri desaťročia. V roku 1990 začal vystupovať ako sólový umelec a nahral štyri albumy: A Summer Band, A Trick of Memory, The Meeting a Stage Left. Na jednej snímke albumu z roku 1994 A Trick of Memory, Barre hrá na gitaru, ktorú mu venoval priateľ Mark Mancina. V roku 1996 sa na albume The Meeting objavuje basgitarista Jonathan Noyce, ktorého potom Barre predstavil Ianovi Andersonovi o od tej doby hral Jonathan Noyce s nimi.
BMW M4
right|thumb|BMW M4 zozadu right|thumb|BMW M4 CS
BMW M4 je športový automobil, ktorý od februára 2014 vyrába nemecká divízia BMW M automobilky BMW. BMW M4 je nástupcom BMW M3. Úpravy oproti štandardnému radu 4 zahŕňajú silnejšie a živšie motory, zlepšené riadenie, odpruženie a brzdy, aerodynamické doplnky karosérie a interiér s trojfarebnými "M" symbolmi.
La Baule-Escoublac (kantón)
La Baule-Escoublac je francúzsky kantón v departemente Loire-Atlantique v regióne Pays de la Loire. Tvoria ho dve obce.
BMW M4
F82 M4
BMW oficiálne predstavilo koncept M4 dňa 16. augusta 2013. Ale koncept neodhalil žiadne interiérové alebo technické detaily. dňa 25. septembra 2013 automobilka BMW zverejnila technické údaje M4, ktoré bude poháňať motor S55B30 upravený divíziou M s dvomi turbodúchadlami, ktorých plniaci tlak 18,1 psi. Výkon bol stanovený na 320 kW/430 koní a krútiaci moment na viac ako 500 Nm. Hmotnosť M4 neprevyšuje. Dostupný je buď so 6-rýchlostnou manuálnou prevodovkou alebo 7-rýchlostnou M-DCT prevodovkou. S manuálnou prevodovkou zrýchli z 0 na /h za 4,1 sekundy.
Vo veľkej miere bol použitý uhlíkový kompozit, z ktorého je hnací hradeľ, strecha strešné oblúky, veko batožinového priestoru a rozpera predných tlmičov. Prvýkrát je v modeli M4 použitá elektrická jednotka posilňovača riadenia. V ponuke sú štandardne 18" a 19" disky kolies v odľahčenej úprave. Brzdy sú buď štandardné (modré), kým karbón-keramické (zlaté) sú voliteľnou výbavou. Celkovo je 50% komponentov modelu M4 nezávislých od F32 radu 4.
M4 2021
V septembri 2020 predstavuje BMW druhú generáciu BMW M4. V porovnaní s predchodcom sa vyvinul hlboko prijatím novej masky chladiča. Rovnako ako predchádzajúca generácia je vybavený 3-litrovým radovým 6-valcom preplňovaným turbodúchadlom. V konkurenčnej verzii vyvíja výkon 480 koní a až 510 koní. BMW ponúka 6-stupňovú manuálnu prevodovku alebo 8-stupňovú automatickú prevodník (menič krútiaceho momentu). Po prvýkrát na M4 predstavuje BMW verziu s pohonom všetkých kolies. Tento pohon všetkých kolies, ktorý sa nazýva M Xdrive, umožňuje pohon.
Prvé jednotky sa zmontujú v novembri 2020, celosvetové dodávky sa začnú začiatkom roku 2021.
Belgorodská oblasť
thumb|Poloha oblasti
Belgorodská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Centrálnom federálnom okruhu.
Má rozlohu 27 100 km² a žije tu 1,51 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Belgorod. Hraničí s Kurskou a Voronežskou oblasťou a tiež s Charkovskou,Luhanskou a Sumskou oblasťou na Ukrajine.
Uckange
Uckange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ropa
alt=|náhľad|Ropa Ropa je horľavá kvapalina tvorená zmesou uhľovodíkov, najmä alkánov, nafténov a aj arénov a polárnych zlúčenín (živice, asfaltény a iné). Najmä anglická literatúra dodáva, že ropa môže byť okrem kvapalného skupenstva aj plynná alebo tuhá ale bežne sa takto označuje iba kvapalná ropa.
Osemvalcový vidlicový motor
thumb|Motor [[BMW S65 4,0 V8]] Osemvalcový vidlicový motor (iné názvy: osemvalcový V-motor, V8, vidlicový osemvalec, osemvalcový motor/osemvalec do V, osemvalcový motor/osemvalec s valcami do V/s usporiadaním valcov do V/s usporiadaním do V) je označenie vidlicového motora s ôsmimi valcami. Valce v motore V8 sú zvyčajne v 90° uhle, no používa sa zovretie i v 75° a 60° uhle.
Ropa
Je dôležitou nerastnou surovinou a významnou ekonomickou komoditou. Hodnota ropy stúpa po chemickej úprave, kedy sa z nej vyrábajú kvapalné palivá, rozpúšťadlá a mazadlá. Vznikla pravdepodobne rozkladom zvyškov uhynutých živočíchov a rastlín. Nachádza sa vo vrchných vrstvách zemskej kôry, kde je väčšinou viazaná na usadené horniny najčastejšie v oblasti kontinentálnych šelfov. Je základnou surovinou petrochemického priemyslu. Náleziská ropy (rezervoáre) sa najčastejšie nachádzajú pod nepriepustnými vrstvami, v hĺbkach až do pod zemským povrchom. Ropa pri ťažbe alebo vyviera pod tlakom – ťažba samotokom, alebo sa čerpá – mechanizovaná ťažba. Vyskytuje sa spoločne so zemným plynom a vodou. Z hľadiska slovenskej legislatívy je radená medzi vyhradené suroviny.
Osemvalcový vidlicový motor
Vidlicový osemvalec používali v časoch najväčšej slávy i osobné automobily Tatra 603 a Tatra 613.
Ropa
Pomenovanie
Názov ropa pochádza z poľštiny, v preklade znamená „hnis“, ide o pôvodné staré označenie miestnych soľných prameňov. Iný názov ropy je (surová) nafta; zastarané názvy ropy sú skalný olej, zemný olej, (surový) petrolej, surový minerálny olej a obrazne čierne zlato. „Ropa“ je jediný názov podľa STN.
Osemvalcový vidlicový motor
Americké motory V8 sa používali v tzv. muscle car automobiloch ako Ford Mustang alebo Dodge Challenger či Chevrolet Camaro, ale takisto sa používajú vo vozidlách typu pick-up. V Európe motory V8 používajú výrobcovia luxusných a športových automobilov ako sú Aston Martin, Audi, BMW, Ferrari, Jaguar, Mercedes-Benz, Porsche alebo Volkswagen.
Ropa
Základné fyzikálno-chemické vlastnosti
Medzi základné technologické charakteristiky ropy patrí hustota stanovená pri teplote 20 °C a atmosférickom tlaku, s korekciou na teplotu 4 °C (kvôli zmenám hustoty vody). V závislosti od obsahu rozpustených látok sa pohybuje v rozmedzí od 0,610,85 g/cm³ pre ľahké ropy, 0,850,93 g/cm³ pre stredne ťažké až 0,931,05 a viac  g/cm³ pre veľmi ťažké ropy. V anglickej terminológii sa zvyknú používať štandardy ASTM – jednotky stupne API (American Petroleum Institute), ktoré určujú hmotnosť 1 ml ropy pri teplote 15,56 °C (1°API = 141,5 / hustota ropy v g/cm³ – 131,5). Obsah rozpustených látok má vplyv na spôsob jej spracovania. Ľahké ropy sú väčšinou svetlé, ťažké ropy tmavé. Farba ropy je však značne premenlivá od hnedočervenej, čiernej po žltozelenú až bezfarebnú. Index lomu ropy je 1,39 až 1,60. Má tiež fluorescenčné vlastnosti, ktoré prezrádzajú prítomnosť aromatických uhľovodíkov a jej zrelosť. Výhrevnosť ropy sa pohybuje v rozmedzí 4347 MJ/kg.
Osemvalcový vidlicový motor
Masová výroba motorov V8 v USA sa začala v 40. rokoch. Valce sú montované pod uhlom 90°. V súčasnosti sa motor V8 so zdvihovým objemom 2,4 l používa vo Formule 1.
Ropa
Základné fyzikálno-chemické vlastnosti
Približnú predstavu o chemickom zložení ropy dávajú nasledujúce hmotnostné podiely základných prvkov :
Osemvalcový vidlicový motor
Vznetové V8 motory so zdvihovým objemom až do 18 000 cm³ (18 litrov), prepĺňaním a výkonom až 700 koní sa používajú v nákladných automobiloch a autobusoch. Vidlicový 8 valcový motor používali napríklad nákladné automobily Tatra 148 a Tatra 815.
Ropa
Základné fyzikálno-chemické vlastnosti
Ropa je zmesou okolo 10 000 rôznych zlúčenín, z ktorých nadpolovičnú väčšinu predstavujú kvapalné uhľovodíky (tvoria asi 8090 % objemu ropy) a iné neuhlíkaté organické zlúčeniny (45 %), hlavne obsahujúce síru (okolo štvrtiny zlúčenín), dusíkaté látky (pod 0,1 %), oxidy (okolo 85) a tiež organické molekuly obsahujúce kovy (hlavne vanád a nikel). Medzi ostatné zložky ropy patria rozpustené organické plyny (C1 – C4), ktoré tvoria desatiny až 4 % objemu. Obsah vody je taktiež variabilný od stopového množstva po 10 %. Zastúpenie minerálnych solí hlavne chloridov sa pohybuje od 0,14 000 mg/l ale môže byť i vyššie. Ropa tiež obsahuje roztoky solí, organických kyselín a iných látok. Mechanickú prímes môžu tvoriť častice ílových minerálov, piesku alebo vápenca. Organické častice pevnej fázy sú označované ako bitúmeny alebo asfalt, zatiaľ čo označenie parafín sa používa pre uhľovodíky s reťazcom nad C17.
Uhľovodíky tvoriace ropu možno rozdeliť do troch základných skupín :
Na základe týchto základných skupín možno ropy deliť na :
Vznik ropy
thumb|250px|[[Prírodná pamiatka Korniansky ropný prameň|Ropný prameň v obci Korňa (okres Čadca).]]
Vznik ropy je veľmi komplikovaný súbor procesov prebiehajúcich vo veľkých hĺbkach dlhé obdobia, čo sťažuje ich pozorovanie a napodobenie v laboratórnych podmienkach. V minulosti sa názory na vznik ropy rozchádzali. Existovali dva striktne vyhranené myšlienkové prúdy, jeden ktorý presadzoval pôvod ropy z organickej hmoty(tzv. biogénny pôvod) a druhý, ktorý obhajoval jej anorganický pôvod. Dnes je známe, že väčšina ropy vzniká hlavne rozkladom planktonických organizmov bez prístupu kyslíka, teda biogénne, čo bolo potvrdené geochemickým výskumom izotopov uhlíka. Ako dôkazy biogénneho pôvodu ropy sa uvádzajú aj rovnaké pomery n-alkánov a izo-alkánov, rovnaké izoméry, optická aktivita (ľavotočivosť), zhodný pomer 13C/12C atď. Na druhej strane, malé množstvo ropy a plynu môže vznikať aj anorganickou cestou. Dosiaľ však nebolo preukázané, že by ropa výlučne anorganického pôvodu tvorila ekonomicky zaujímavé ložiskové akumulácie. Dôležitým faktorom vzniku a hromadenia ropy sú aj procesy, ktoré prebiehajú po hlbokom pochovaní organických látok a najmä migrácia ropy cez priepustné vrstvy do ložiskových pascí, bez ktorých by sa žiadna dosiahnuteľná ropa nezachovala.
Organický pôvod ropy
Organická teória je uznávaná väčšinou vedcov, predpokladá, že prvotným zdrojom uhľovodíkov v rope sú živočíšne a rastlinné zvyšky, ktoré podľahli rozkladu. Sú to zvyšky fytoplanktónu, žijúceho v povrchových morských vodách, ale aj telá planktónu a autotrofných organizmov mimo zóny prieniku svetla (pod ). V prospech tejto teórie svedčia zistenia, že mladšia ropa sa veľkou relatívnou molárnou hmotnosťou, zvýšeným obsahom kyslíka, síry a dusíka a veľkým obsahom asfaltu približuje pôvodnému organickému materiálu. Čím je ropa staršia, tým je ľahšia, obsahuje menej asfaltu a viac uhľovodíkov.
Odumreté mikroorganizmy sa dlhodobo ukladali na dne morí alebo jazier. Za všeobecne najvhodnejšie miesto pre vznik ropy sa považuje kontinentálny šelf a pasívne okraje kontinentov. Časť organickej hmoty môže pochádzať priamo z kontinentu a najväčšie akumulácie tohto typu sa nachádzajú vo veľkých deltách riek. Odumreté organizmy klesajú na dno a sú prekryté ďalšími sedimentmi a stávajú sa súčasťou usadených hornín. Pôvodná usadená hornina, v ktorej prebiehajú premeny organickej hmoty na ropu sa nazýva materská hornina. Dôležitým faktorom je anoxia vodného stĺpca, rýchlosť prínosu sedimentov a organických látok na morské dno. Jeden m2 bahnitého dna produkuje ročne priemerne 150 g organickej hmoty. Táto sa ďalej rozkladá, najmä pod účinkom baktérií, takže nakoniec zostane v hornine iba stotina pôvodného množstva. Ale pri veľkých plochách podmorských priestorov vhodných pre ukladanie organickej hmoty môže byť objem zachovanej ropy vysoký. Obsahy organickej hmoty v ílovitých (bahnitých) sedimentoch sú oveľa vyššie ako v piesčitých, kde je ich rozklad oveľa dôkladnejší. Z toho vyplýva prvý dôležitý záver, že materskými horninami ropy sú často práve ílovité horniny. Ďalšími vhodnými materskými horninami sú čierne bridlice, vápnité íly (sliene), krieda a vápence. Obsah organického uhlíka v materskej hornine sa pohybuje od 1 – 10 %, priemerne 2,5 %.
Organické bahno, tzv. sapropel, je po uložení prekryté mladšími sedimentami a je čoraz hlbšie pochované. Najvýznamnejší podiel ropy tvoria ľahké, parafinické uhľovodíky, ktoré sú však zastúpené v organickej hmote bahien len celkom podradne. Je teda zrejmé, že po pochovaní musia organické látky prejsť fázou výrazných zmien, tvorby nových zlúčenín a preskupenia vzájomných podielov zložiek v prospech uhľovodíkov. Z organickej hmoty sú pre vznik ropy významné bitúmeny a to predovšetkým lipidy, látky príbuzné tukom. Predpokladá sa, že dôležitým katalyzátorom týchto procesov môžu byť ílové minerály.
Teplotný rozsah vzniku ropy je od 60150 °C, čo zodpovedá hĺbke pochovania 2 až. Hĺbkový a teplotný interval, v ktorom je proces tvorby ropy (dozrievania) najefektívnejší sa nazýva ropné okno. Organická hmota sa vplyvom tepla a tlaku premieňa najskôr na kerogén, potom na živicu a nakoniec na ropu a zemný plyn. Tento proces trvajúci milióny rokov sa nazýva dozrievanie alebo maturácia ropy. Má 3 štádiá:
Niektoré organické zlúčeniny sa napriek tomu zachovávajú takmer bezo zmeny, napríklad porfyríny, ktoré sú derivátmi chlorofylu. Ropa je po dozretí v hornine veľmi rozptýlená. V dôsledku rozdielu hustôt a všesmerného tlaku však uhľovodíky z materskej horniny migrujú, väčšinou smerom k povrchu. Migráciu umožňujú okolité priepustné horniny. Veľmi vhodné sú hlavne pieskovce, ktoré majú vysokú pórovitosť. Migrácia uhľovodíkov pozdĺž priepustných vrstiev z materskej horniny cez kolektor do rezervoára v poréznych horninách sa nazýva primárna migrácia. Uhľovodíky môžu cez horninové prostredie prenikať až k povrchu, kde zoxidujú alebo iným spôsobom degradujú. Po dosiahnutí zemského povrchu sa prchavé (tekuté) zložky ropy odparia a na mieste zostanú pevné vosky a asfalt. Zachová sa iba tá ropa, ktorá sa zachytí do pascí. Takéto pasce môžu byť tvorené nepriepustným nadložím (tzv. litologická pasca), najmä íly alebo evapority; alebo v dôsledku vhodných tektonických podmienok (tzv. štruktúrna pasca), rôzne zlomy a vrásy, hlavne antiklinály. V pasci sa prchavé uhľovodíky oddeľujú v podobe zemného plynu a tvoria najvyššiu časť ropného ložiska. Dôležitým faktorom zachovania ropy v pasciach sú tiež stabilné geologické podmienky. Po zachytení už nemôže dôjsť k zvyšovaniu teploty ani komplikovanejšej tektonickej aktivite, ktorá by mohla spôsobiť nárast teploty a metamorfózu, výzdvih, zvetrávanie alebo jednoducho dezintegrovať pascu tak, že z nej ropa začne unikať.
Anorganický pôvod ropy
Anorganický pôvod ropy predpokladal už Mendelejev. Samotnú ideu rozvíjali hlavne niektorí vedci v ZSSR (napr. Nikolaj Kudrjavtcev) no v súčasnosti nachádza priaznivcov aj inde napr. Thomas Gold. Podľa tejto teórie ropa vznikla pôsobením prehriatej pary na karbidy ťažkých kovov v časoch, keď sa vyskytovali blízko zemského povrchu. V prospech tejto teórie svedčí jednak laboratórna príprava pevných, kvapalných a plynných uhľovodíkov z karbidov uránu, lantánu aj céru, a jednak neustály únik metánu zo zemského plášťa v niektorých oblastiach.
Ťažba ropy
left|thumb|Ťažobná veža. Kedysi existovali lokality, kde ropa prirodzene vyrážala na zemský povrch. Dodnes sú takéto ropné pramene ropy známe napr. z Kysúc (Korniansky ropný prameň ) a Oravy, vo svete napr. z Kalifornie. Teraz sa ropa získava pomocou vrtov z hlbšie sa nachádzajúcich ložísk umiestnených v ropných pasciach. Väčšinou sa v nálezisku spoločne s ropou nachádza zemný plyn a voda, ktoré sú pod tlakom. Spočiatku možno ropa prúdi z ložiska pod tlakom, alebo pomaly vyteká. To sa nazýva primárny spôsob ťažby. Zvyčajne je možné takto získať približne 20 % ropy obsiahnutej v nálezisku.
S časom tlak klesá až k bodu, keď musia nastúpiť sekundárne metódy, ako je čerpanie ropy pomocou čerpadiel alebo udržiavanie ložiskového tlaku vhodnou injektážou, a to buď spätným pumpovaním zemného plynu, vzduchu, vody príp. CO2. Primárnymi a sekundárnymi metódami sa celkovo darí vyťažiť 25 – 35 % celkového množstva ropy.
thumb|Čerpanie ropy pomocou púmp, Baškirsko, Ruská federácia. Terciárne metódy nastupujú v okamihu, keď už ani sekundárne metódy nestačia na udržanie produkcie a ťažba je ešte stále ekonomická, čo závisí od aktuálnej ceny ropy, kvality ropy a výšky ťažobných nákladov. Ich princípom je zníženie viskozity zostávajúcej ropy, väčšinou injektážou horúcej vodnej pary získavanej často kogeneráciou, pričom sa spaľovaním zemného plynu vyrába elektrina a odpadové teplo sa využije na tvorbu vodnej pary. Niekedy sa tiež ropa zohrieva zapálením časti ropného ložiska. Príležitostne sa tiež používa injektáž detergentov. Terciárne metódy dovoľujú vyťažiť ďalších 5 – 15 % ropy v nálezisku.
Väčšina – asi 3/4 ropy sa ťaží na pevnine. No nárast cien ropy po ropnej kríze v 70. rokoch 20. storočia umožnil spoločnostiam viesť nákladnejšiu ťažbu v oblasti plytkých morských šelfov, odkiaľ dnes pochádza 1/4 ropy a 1/5 plynu. Vŕtanie na šelfoch je však 6 – 7-krát drahšie ako na pevnine. Ťažbu ropy výrazne omedzuje možnosť jej prepravy. Stavba ropovodov a plynovodov je ekonomicky veľmi náročná, väčšinou obmedzená na pevninu.
Ťažba ropy na Slovensku
Väčšina ložísk je dnes už vyťažená, prípadne vo finálnej fáze ťažby. „V súčasnosti ťažíme ropu v oblasti Jakubov, Dúbrava a Gajary a zásoby sú len zvyškové. Naše ložiská sú však komerčne využívané a nelíšia sa od bežných ložísk ropy,” uviedla Martina Štecová, referentka komunikácie spoločnosti Nafta, ktorá sa zaoberá ťažbou a prieskumom nerastných surovín.
Hoci teda má Slovensko aj vlastné zásoby a ťažbu, na to, aby sme boli v tejto oblasti sebestační, museli by sme sa mimoriadne uskromniť. „Ťažba na Slovensku dosiahla v roku 2021 úroveň 4 557 ton ropy. V porovnaní so spotrebou je takmer zanedbateľná,” potvrdzuje Štecová.
Využitie a spracovanie ropy
Ropa a výrobky z nej sú základnou surovinou pre chemický priemysel, hlavne pre výrobu plastov. Vyrábajú sa z nej aj niektoré lieky, hnojivá a pesticídy. Je dôležitým palivom pre dopravu. V USA sa v roku 2018 približne 86 % ropy použilo na výrobu palív. Mnohé krajiny používajú surovú ropu aj na výrobu elektriny v tepelných elektrárňach (asi 7 % celkovej svetovej produkcie).
Najľahšie plynné uhľovodíky sú metán, etán, propán, bután. Posledné dva sú hlavnou súčasťou automobilového paliva LPG. Petroléter tvoria uhľovodíky s dĺžkou reťazca C5 – 7 (tv asi 30 – 70 °C). Používajú sa ako rozpúšťadlá, napr. pri chemickom čistení odevov. Ďalšie frakcie sú benzín (C6 – 12, 40 – 200 °C), petrolej (C10 – 15, 150 – 300 °C), z ktorého sa vyrába letecký benzín, plynový olej (C10 – 20, 200 – 300 °C), z ktorého sa získava motorová nafta a ľahký vykurovací olej. Zvyšok (tzv. mazut) sa podrobuje vákuovej destilácii za zníženého tlaku, čím sa oddeľujú ťažké vykurovacie oleje od asfaltu. Uhľovodíky s dlhými reťazcami (C35 a viac) môžu byť hydrokrakovaním rozštiepené, čím vzniknú mazacie oleje.
Získané produkty sú ďalej rafinované, aby sa z nich odstránili nežiaduce prímesi, ako napr. parafíny.
Druhy ropy
Ropný priemysel rozdeľuje ropu podľa jej pôvodu (napr. West Texas Intermediate, WTI alebo Brent) a často aj podľa jej hustoty (ľahká, light, stredne ťažká, intermediate a ťažká, heavy); rafinérie ju tiež môžu označovať ako „sladkú“ (sweet), čo znamená, že obsahuje relatívne málo síry, alebo ako „kyslú“ (sour), čo znamená, že táto ropa obsahuje viac ako 0,5 % síry a vyžaduje náročnejšie spracovanie, aby vyhovovala súčasným normám.
Hlavné svetové typy ropy sú:
OPEC sa snaží udržať cenu koša OPEC vo vopred danom rozmedzí pomocou zvyšovania a znižovania produkcie. Ropa typu kôš OPECu, pozostávajúca tak z ľahkých, ako aj z ťažkých druhov ropy, je v priemere ťažšia ako Brent aj WTI a má väčší obsah síry.
Všetky vyššie uvedené druhy sa zaraďujú medzi klasickú, „konvenčnú“ ropu. Okrem nej existujú aj veľké ložiská nekonvenčnej ropy, ktorú tvorí živica v asfaltových pieskoch a kerogén v asfaltových bridliciach. Nachádzajú sa hlavne v Kanade a Venezuele. Jej podiel zatiaľ tvorí len 5 % celkovej svetovej produkcie, z dôvodu vysokej energetickej náročnosti ťažby.
Budúcnosť ropy
Hubbertova teória ropného vrcholu, tzv. peak oil, je kontroverzná teória zaoberajúca sa dlhodobými predpoveďami spotreby a vyčerpania ropy. Tvrdí, že zdroje ropy nie sú obnoviteľné, a preto úroveň ťažby ropy musí nevyhnutne dosiahnuť svoj vrchol, a potom začne klesať. Ťažba ropy podľa tejto teórie sleduje tzv. Hubbertovu krivku (podobnú Gaussovej krivke). Najviac kontroverzný na tejto teórii je dátum, kedy má tento vrchol nastať.
thumb|Hubbertova krivka Geológ M. King Hubbert, otec tejto teórie, sledoval ťažbu ropy v Spojených štátoch. Spozoroval, že najviac amerických ropných nálezísk bolo nájdených začiatkom 30. rokov 20. storočia a predpovedal, že ťažba ropy v USA dosiahne vrchol okolo roku 1970. V roku 1971 skutočne dosiahla ťažba ropy v USA svoj vrchol a od tej doby v súlade s touto teóriou klesá. Potom ako ťažba ropy v USA začala upadať, začal ceny ropy diktovať ropný kartel OPEC, čo viedlo k prvej ropnej kríze v roku 1973. Do dnešnej doby dosiahlo vrchol ťažby mnoho oblastí, napr. Severné more v roku 1999 (teraz klesá produkcia tempom 10 – 12 % za rok). Nedávno potvrdila aj Čína, že dve z jej najväčších ropných polí začínajú byť vyčerpané a mexická ropná spoločnosť Pemex oznámila, že Cantarellské pole, jedno z najväčších pobrežných ropných ložísk na svete, dosiahne svoj vrchol v roku 2006 a potom začne ťažba klesať o 14 % za rok. Vo svetovom meradle pravdepodobne nebude pokles ťažby taký prudký.
Táto teória neznamená, že sa po ropnom vrchole ropa náhle minie, ale že sa jej ťažba bude postupne znižovať. Vzhľadom na skutočnosť, že sa ropa vo väčšom meradle začala ťažiť asi pred 150 rokmi, sa dá očakávať, že zhruba rovnaký čas by mohla ťažba ropy pokračovať aj po dosiahnutí vrcholu. Problém je práve v postupne sa zmenšujúcich objemoch ťaženej ropy, ktoré znamenajú budúci razantný nárast jej ceny. Ropný vrchol sa preto tiež niekedy nazýva „koniec lacnej ropy“.
Z najrôznejších dôvodov (najviac asi z dôvodu nedostatočného zmapovania svetových ropných rezerv) je ťažké predpovedať, kedy nastane vrchol ťažby v jednotlivých regiónoch. Vychádzajúc z dostupných údajov o produkcii ropy, stúpenci tejto teórie predpovedali (nesprávne), že vrchol svetovej ťažby bude v roku 1989, 1995 alebo v rokoch 1995 – 2000. Tieto predpovede sú však z obdobia, keď sa ešte nevedelo, že ropné šoky povedú k veľkému zvýšeniu efektivity zariadení používajúcich ropné produkty, v dôsledku ktorého sa rast dopytu po rope znížil, a tým oddialil vrchol jej ťažby. Nová predpoveď od spoločnosti Goldman Sachs hovorí, že vrchol ťažby ropy nastane v roku 2007 a o niečo neskôr pri zemnom plyne. Tak ako bola Hubbertova lokálna teória vzatá na vedomie až po vrchole ťažby v USA roku 1971, zrejme aj teória útlmu svetovej ťažby bude uznaná až sa tak skutočne stane aj vo svetovom meradle.
Túto teóriu podporuje fakt, že krivka objavov nových ropných nálezísk dosiahla vrchol v šesťdesiatych rokoch a od tej doby neustále klesá. Od roku 1980 ľudstvo spotrebováva každý rok viac ropy, ako prinesú nové objavy. Ďalším argumentom je, že v roku 2005 začala dramaticky klesať príprava projektov, ktoré by mali začať ťažbu ropy od roku 2008 a náklady na ťažbu ropy sa stále zvyšujú, pretože ropa je ťažiteľná už iba na stále menej dostupných miestach.
Podľa niektorých zdrojov z oficiálnych štatistík kartelu OPEC vyplýva, že tzv. ľahká sladká ropa (light sweet) sa v súčasnosti nachádza za vrcholom ťažby a jej produkcia klesá. Tento typ ropy je najžiadanejší, pretože sa najľahšie spracováva, a zrejme bude tiež najskôr vyčerpaný. Súčasný nedostatok spracovateľských kapacít je podľa týchto zdrojov daný práve tým, že rafinérie nie sú pripravené na spracovávanie väčšieho množstva ťažšej ropy s väčším obsahom síry, napr. z Blízkeho východu.
Odporcovia tejto teórie podotýkajú, že úspešná predpoveď ropného vrcholu v USA nemusí mať žiadnu spojitosť s vyčerpaním miestnych ropných zásob, iba odráža ekonomickú nevýhodnosť ťažby v porovnaní s importom ropy zo zahraničia. Tiež poukazujú na opakovane nesprávne predpovede celosvetového ropného vrcholu. Podľa niektorých je aplikácia teórie na svet ako celok neuskutočniteľná kvôli zložitým obchodným a politickým vzťahom, ktoré majú na ťažbu ropy zásadný vplyv.
Ekonomika
Cenou ropy sa väčšinou rozumie cena WTI/Light Crude ropy obchodovanej na newyorskej komoditnej burze (NYMEX), alebo cena ropy typu Brent obchodovanej na Medzinárodnej ropnej burze (International Petroleum Exchange, IPE) v Londýne. Cena ropy veľmi závisí na jej druhu (ktorý je určený napríklad jej hustotou a obsahom síry) a tiež na jej pôvode. Veľká väčšina ropy sa nepredáva na burzách, ale pomocou priamych transakcií, ktoré sa však cenami na burze riadia. IPE tvrdí, že 65 % všetkých obchodov s ropou vychádza z burzovej ceny ropy typu Brent. Iné dôležité referenčné burzové ceny sú Dubai, Tapis a kôš OPEC.
Často sa hovorí, že cenu ropy určuje kartel OPEC a jej skutočná cena je približne 2 doláre za barel, čo sú náklady na ťažbu na Blízkom východe. Tieto názory však nezohľadňujú náklady na hľadanie nových ropných nálezísk a investície potrebné k započatiu ťažby.
Cena ropy v roku 1980, počas druhého ropného šoku (pri nepokojoch v Iráne a na Blízkom východe), keď bola v dnešných cenách (t. j. očistená od inflácie 3. január 2008) až na úrovni 101,7 dolárov za barel (podľa agentúry Reuters) až 102,8 dolárov za barel (podľa denníka Wall Street Journal).