cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suzucuki
Radar
Neskôr bol radar 21 Gó nahradený za centimetrový radar 22 Gó s anténou v tvaru dvoch lievikov. Radarovú výbavu koncom vojny dopĺňali ešte dva metrové prehľadové radary proti vzdušným cieľom 13 Gó.
Tibor Bastrnák
MUDr. Tibor Bastrnák (* 17. november 1964, Šahy) je slovenský lekár a politik, bývalý poslanec Národnej rady SR a Nitrianskeho samosprávneho kraja. Vo voľbách do NR SR 2016 kandidoval na kandidátke MOST-HÍD na 6. mieste.
Suzucuki
Prijatie do služby a prvýkrát v juhozápadnom Pacifiku (december 1942 až jún 1943)
Suzucuki bol dokončený a prijatý do služby 29. decembra 1942 v Nagasaki a jeho prvým veliteľom sa stal čúsa (中佐 ~ fregatný kapitán) Šizuo Akazawa. Dňa 15. januára 1943 bol spolu so sesterským Hacuzuki zaradený do 61. divízie torpédoborcov, v ktorej v tom čase slúžil už len sesterský Akizuki. 61. divízia vtedy patrila pod 10. eskadry torpédoborcov 3. loďstva.
Dňa 22. marca 1943 vyplával Suzucuki spolu s Hacuzuki zo Saeki, aby doprevádzal lietadlové lode Džunjó a Hijó na atol Truk, kam dorazil 27. marca. Z Truku pokračoval 29. marca s nákladom materiálu pre stavbu základne do Rabaulu a na Truk sa vrátil 6. apríla. Dňa 12. mája (Tokijského času) sa Američania vylodili na Attu a 17. mája vyrazili jednotky cisárskeho námorníctva z Truku do Japonska, kde sa mali sústrediť pred plánovaným protiúderom v Aleutoch. Doprevádzali ich aj Suzucuki a Hacuzuki, ktoré 22. mája zakotvili v Jokosuke. Plánovaný protiúder sa ale nakoniec neuskutočnil a Suzucuki sa tak mohol v júni podrobiť údržbe a výcviku v domácich vodách.
Tibor Bastrnák
Celoštátna úroveň
Tibor Bastrnák bol poslancom národnej rady vo volebnom období 2002–2006 zvoleným vo voľbách za Stranu maďarskej koalície (SMK). Bol členom Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a Výboru NR SR pre zdravotníctvo.
Suzucuki
Druhýkrát v juhozápadnom Pacifiku (júl až september 1943)
Po odvolanom protiúdere na severe eskortovali Suzucuki a Hacuzuki v dňoch 10. až 15. júla 1943 plavidlá loďstva z Japonska späť na Truk. Dňa 19. júla boli oba torpédoborce súčasťou sprievodu nosiča hydroplánov Niššin, krížniku Mogami a ľahkých krížnikov Ójodo a Agano, ktoré transportovali vojakov z Truku do Rabaulu. Do cieľa konvoj dorazil 21. júla.
Jinolice
Jinolice je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 180 obyvateľov, z toho 88 mužov a 92 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 41,2 roka, ženy 41,5 roka).
Suzucuki
Druhýkrát v juhozápadnom Pacifiku (júl až september 1943)
Už 22. júla viedol Suzucuki „krysí transport“ z Rabaulu na ostrov Buka. V dňoch 24. až 26. júla doprevádzali Suzucuki a Hacuzuki krížniky Mogami, Ójodo a Agano späť na Truk. Z Truku pokračovali oba torpédoborce na Palau, kam dorazili 30. júla. Tam sa pripojili ku konvoju tankerov a previedli ich na Truk, kam došli 3. augusta. V dňoch 8. až 10. augusta sprevádzali Suzucuki a Hacuzuki ťažké krížniky Mjókó a Haguro, ktoré plávali s ďalšími posilami z Truku do Rabaulu. Medzi 27. augustom a 2. septembrom eskortovali cvičný krížnik Kašima z Truku na atol Kwajalein a späť.
Tibor Bastrnák
Celoštátna úroveň
Vo voľbách v roku 2006 bol opätovne zvolený za poslanca za SMK. Bol členom Výboru NR SR pre zdravotníctvo a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti SIS. Od júla 2009 je činný ako popredný predstaviteľ a spoluzakladateľ politickej strany Most-Híd.
Suzucuki
Proti americkým nájazdom (september až december 1943)
Koncom septembra 1943 podnikli americké lietadlové lode TF 15 a TF 11 nájazd na atoly Makin a Tarawa. Suzucuki a Hacuzuki vyplávali 18. septembra spolu s ďalšími jednotkami z Truku k atolu Eniwetok, aby čelili týmto americkým nájazdom. K žiadnemu stretnutiu ale nedošlo a 25. septembra sa vrátili späť na Truk. Počiatkom októbra ale TF 14 zaútočila na Wake. V očakávaní ďalších nájazdov amerických lietadlových lodí vyplávalo japonské loďstvo 17. októbra z Truku k atolu Eniwetok. Suzucuki a Hacuzuki sa opäť zúčastnili tohoto výjazdu, ale ani tentokrát ku kontaktu s americkými silami nedošlo a 26. októbra sa japonský zväz vrátil na Truk.
V dňoch 12. až 15. novembra oba torpédoborce asistovali torpédovanému ľahkému krížniku Agano na jeho ceste z Rabaulu na Truk. Po vylodení Američanov na Tarawe sprevádzal Suzucuki spolu s torpédoborcami Hacuzuki, Hamakaze, Fudžinami a Hajanami v dňoch 23. (alebo 24.) novembra až 5. decembra ťažké krížniky Suzuja, Kumano a Čókaj pri ich výjazde k Marshallovým ostrovom. K stretu ale znova nedošlo a nakoniec sa Suzucuki vrátil na Truk. Na svojej druhé ceste do Japonska v dňoch 7. až 12. decembra sprevádzal Suzucuki (spolu s Hacuzuki) z Truku do Kure lietadlovú loď Zuikaku a ťažký krížnik Čikuma.
Tibor Bastrnák
Celoštátna úroveň
Za poslanca NR SR za stranu Most-Híd bol zvolený vo voľbách v roku 2010. Bol podpredsedom výboru NR SR pre zdravotníctvo.
Suzucuki
Wake a prvé torpédovanie (december 1943 a január 1944)
thumb|left|Ponorka [[USS Sturgeon (SS-187)|USS Sturgeon (SS-187) v máji 1943]] Dňa 24. decembra vyrazili Suzucuki a Hacuzuki z Japonska (pravdepodobne z Hirošimy), aby cez Kagošimu (26. decembra) eskortovali vojenský transport Akagi Maru na okupovaný Wake, kam dorazili 1. januára 1944. Po vyložení posíl a materiálu z Akagi Maru sa všetky plavidlá vrátili 9. januára do Kure. 10. januára sa novým veliteľom Suzucuki stal čúsa Noboru Seo.
Na Wake mala smerovať aj druhá plavba s Akagi Maru, na ktorú sa Suzucuki a Hacuzuki vydali 15. januára – opäť pravdepodobne z Hirošimy. Počas plavby cez Bungo suidó bol približne o 11:00 nasledujúceho dňa Suzucuki torpédovaný ponorkou USS Sturgeon.
Zo štyroch torpéd, ktoré Sturgeon v 10:43 vypálil na Suzucuki a Akagi Maru, bol Suzucuki zasiahnutý jedným torpédom z ľavoboku v prednej časti a druhým vzadu. Zásah na prove spôsobil explóziu skladiska streliva pod delovou vežou č. 1 a utrhol predok až po priehradku č. 61. Zásah vzadu utrhol zadnú časť od priehradky č. 168 až dozadu. Stred Suzucuki sa akoby zázrakom držal na hladine aj keď došlo k zaplaveniu ubytovacích priestorov posádky a prednej kotolne. Zahynulo 135 mužov, vrátane kapitána Seoa, veliteľa 61. divízie, námorného kapitána Micujoši Tomariho a 89 prepravovaných vojakov.
Hacuzuki vyrazil do protiútoku proti ponorenej ponorke, ale Sturgeon nakoniec unikol. Hacuzuki vzal ťažko poškodený torpédoborec do vleku a odtiahol ho najprv do Sukumskej zátoky a neskôr do Kure, kam s ním doplával 18. januára. V Kure bol Suzucuki umiestnený na deväť mesiacov do doku a opravovaný až do 12. októbra. Počas opráv bol novým veliteľom Suzucuki menovaný čúsa Nagahide Sugitani.
Druhé torpédovanie (október 1944)
thumb|right|Ponorka [[USS Besugo (SS-321)|USS Besugo (SS-321)]] Po dokončení opráv vyplával 16. októbra 1944 Suzucuki spolu so sesterským Wakacuki z Óita s nákladom leteckých komponentov. Oba torpédoborce sprevádzali konvoj do Ťi-lungu. V 22:12 bol pri preplavovaní Bungo suidó Suzucuki opäť torpédovaný. Tentokrát ho zasiahli dva torpéda z ponorky USS Besugo. Obe zasiahli provu na ľavoboku: jedno zdemolovalo provu až po priehradku č. 18, zatiaľ čo druhé torpédo zasiahlo provu medzi priehradkami č. 42 až 44 (teda približne pod prednou delovou vežou), ale našťastie neexplodovalo. Aj keď druhé torpédo neexplodovalo, prerazilo ale do trupu dieru o priemere cca 55 centimetrov a vnikajúca voda zaplavila muničné skladisko pod delovou vežou č. 1.
Jakab
Jakab môže byť:
Suzucuki
Druhé torpédovanie (október 1944)
Zásahom došlo taktiež k vyradeniu prednej strojovne na ľavoboku. Len so zadnou pravobočnou strojovňou v chode dokázal poškodený torpédoborec rýchlosťou približne 7 uzlov (/h) doplávať do Kure. Cestou ho sprevádzal Wakacuki.
Opravy v Kure trvali od 17. októbra do 11. novembra. Je možné (ako ukazuje schéma v Nippon kaigun kantei šašinšú), že počas týchto opráv (alebo až pri opravách po prvom torpédovaní) bola na Suzucuki namontovaná zjednodušená prova rovnakého typu, aký mala podtrieda Mičizuki.
U 41. divízie (zima 1944 až jar 1945)
Po dokončení opráv bol 15. novembra 1944 Suzucuki pridelený k 41. divízií torpédoborcov, v ktorej (okrem iného) tiež slúžili aj sesterské Fujuzuki (v tom čase opravovaný v Kure) a Šimocuki (v tej dobe na ceste do juhozápadného Pacifiku). 41. divízia vtedy podliehala 10. eskadre, 2. loďstva.
Dňa 23. novembra 1944 sprevádzali Suzucuki a Fujuzuki lietadlovú loď Džunjó z Kure do Saseba. 25. novembra vyplávali oba torpédoborce zo Saseba, aby Džunjó previedli cez Mako (zastávka 27. novembra) do Manily, kam dorazili 30. novembra. Hneď nasledujúci deň vyplával trojčlenný zväz späť do Mako, kam dorazil 3. decembra. Dňa 5. decembra sa v Mako k zväzu pridala bojová loď Haruna a ďalšieho dňa celý zväz – doplnený navyše torpédoborcom Maki – vyplával späť do Japonska. Po polnoci na 9. decembra bol zväz napadnutý ponorkami USS Sea Devil, USS Plaice a USS Redfish, ktorým sa podarilo zasiahnuť Džunjó tromi torpédami a Maki jedným. Obe zasiahnuté lode sa ale udržali na hladine a ráno 10. decembra všetky lode doplávali do Saseba. Nasledujúceho dňa Fujuzuki a Suzucuki eskortovali Harunu zo Saseba do Kure, kam dorazili 12. decembra.
V ďalších mesiacoch prešiel Suzucuki údržbou a tréningom vo Vnútornom mori a 10. marca sa novým veliteľom Suzucuki stal čúsa Tošio Hirajama.
Operácia Ten-Go (apríl 1945)
thumb|left|Suzucuki po zásahu bombou na prove 7. apríla. thumb|left|Schéma poškodenej provy Suzucuki po operácii Ten-Go podľa reportu S-06-1. Šrafovaná oblasť znázorňuje zaplavené sekcie. S vylodením Spojencov na Okinave schválilo počiatkom apríla 1945 cisárske námorníctvo zúfalý pokus o likvidáciu spojeneckých síl v okolí ostrova – operáciu Ten-Go. Ako sprievod bojovej lode Jamato na jej samovražednej misii sa podieľal aj Suzucuki. Zväz čújó ( ~ viceadmirál) Seiiči Itóa vyplával z Tokujamy v popoludní 6. apríla. Popoludní 7. apríla bol zväz napadnutý celkom tromi vlnami lietadiel z lietadlových lodí americkej TF 58. Počas útoku prvých dvoch vĺn z TF 58.1 a 58.3 bol Suzucuki v 12:47 zasiahnutý 500 lb (113,4 kg) leteckou bombou na prove. Bomba zasiahla pravobok trupu na úrovni hlavnej paluby pod prední delovou vežou č. 2. Explodovala pri dopade a vytrhla v trupe dieru medzi priehradkami č. 51 až 70, ktorá siahala až pod čiaru ponoru. Obe predné delové veže boli vyradené. Do trupu sa začala valiť voda, ktorá zaplavila muničné skladisko. To torpédoborec zachránilo pred explóziou predných muničných skladísk, pretože vypukol rozsiahly požiar, ktorý zasiahol aj pohotovostnú zásobu 100mm munície v barbetách. Črepiny z explodujúcej pohotovostnej munície prerazili ďalšie diery do hlavnej a prednej paluby. Ďalšie dve bomby dopadli tesne vedľa trupu pri zadnej časti lode.
Aj napriek vážnemu poškodeniu prednej časti lode zostal Suzucuki schopný plavby vlastnou silou a po zvyšok stretnutia plával kvôli zníženiu namáhanej poškodenej provy spiatočky. Po potopení Jamato sa Suzucuki vydal sám (zostávajúce tri torpédoborce s ním stratili kontakt a bol považovaný za stratený) do Saseba, kam dorazil v 14:30 ďalšieho dňa. Padlo 57 členov posádky a ďalších 34 bolo zranených.
V Sasebe bol Suzucuki umiestnený do doku č. 7, ale 5. mája boli opravy zastavené v prospech produkcie samovražedných prostriedkov. Kapitán Hirajama bol z funkcie veliteľa Suzuki odvelený 15. mája a 10. júna bol neopravený Suzucuki premiestnený do jednej malej zátoky pri Sasebe, kde bol zakotvený ako protilietadlová batéria. Dňa 5. júla bol vyradený zo 41. divízie a presunutý do rezervy. Japonskej kapitulácie sa dočkal prakticky opustený.
Dňa 20. novembra 1945 bol Suzucuki vyškrtnutý zo zoznamu lodí japonského cisárskeho námorníctva a následne potopený ako vlnolam pri Takamacu. Neskôr bol zošrotovaný.
Adolf Schuster
Adolf Schuster (* 21. marec 1909, Malacky - † 20. júl 1978, Brezno) bol pedagóg, školský inšpektor, publicista, kultúrny pracovník.
Životopis
Ľudovú a meštiansku školu navštevoval v Malackách, Štátny koedukačný učiteľský ústav absolvoval v Bratislave (1924-1928), kde zmaturoval a urobil skúšku spôsobilosti pre meštianske školy (1934). Pôsobil ako pomocný učiteľ v Hasprunke, ako  odborný učiteľ vo Vranove nad Topľou, po výberovom konaní bol menovaný za riaditeľa Št. meštianskej školy v Brezne (1939 -1945). Vykonával funkciu školského inšpektora, riaditeľa OSŠ a ZDŠ v Brezne (1945-1969). V dôchodku vyučoval na Hotelovej škole v Brezne. Počas SNP bol členom ilegálneho podzemného národ. výboru a Revolučného národného výboru v Brezne. Po vojne sa stal členom miestneho národného výboru v Brezne, vykonával funkciu zodpovedného redaktora časopisu  Horehronie, bol členom Pedag. rady povereníctva školstva a kultúry v Bratislave, bol odborársky funkcionár a člen Muzeálnej spoločnosti v Brezne. Aktívne publikoval v pedagogických časopisoch a bol spoluautorom a autorom historických  a pedagogických diel. Členom MS sa stal v roku 1931, v Brezne vykonával funkciu člena výboru MO MS, podieľal sa na organizovaní Chalupkovho Brezna. Jeho celoživotná práca vo verejných funkciách aj v školstve bola ocenená viacerými vyznamenaniami štátnych a kultúrnych orgánov.
Jozef Viktor Schwarcz
Jozef Viktor Schwarcz (* 19. marec 1925, Banská Bystrica - † 12. september 1981, Lenartovce) bol spisovateľ, lekár. Pseudonym: Karol Smrečanský
Životopis
Ľudovú školu (1931-1936) a gymnázium ( 1936-1944) navštevoval v Banskej Bystrici, v roku 1944-1950 študoval na Lekárskej fakulte v Bratislave. Pôsobil ako sekundárny, neskôr obvodný lekár naposledy 1965-1981 v Lenartovciach. Literárne začal tvoriť už na gymnáziu. Autor vedecko-fantastickej literatúry, autobiografickej novely a poviedok.
Kacákova Lhota
Kacákova Lhota je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 155 obyvateľov, z toho 75 mužov a 80 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 39,7 roka, ženy 41,5 roka).
3644 Kojitaku
3644 Kojitaku je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil K. Reinmuth 5. októbra 1931.
Mur-de-Barrez
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 820 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gougenheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Dírer
Richard Dírer (* 26. február 1976, Martin) je slovenský novinár a moderátor, ktorý sa vo svojej činnosti venuje najmä domácej politike a manažovaniu médií.
Životopis
Richard Dírer začal svoju žurnalistickú kariéru v slovenskej redakcii Deutsche Welle v roku 1996, po odchode do Nemecka. Na Rýnskej univerzite Friedricha-Wilhelma v tom čase začal študovať politické vedy, romanistiku a nederlandistiku. V Deutsche Welle pracoval ako redaktor a moderátor slovenského vysielania.
Od roku 1997 pravidelne prispieval do vysielania rádia Twist ako korešpondent z Nemecka. V roku 1999 sa spolupráca rozšírila a Dírer sa stal moderátorom spravodajstva rádia Twist. Po svojom návrate na Slovensko v roku 2001 sa v menovanom rádiu zamestnal a stal sa redaktorom a moderátorom Žurnálu rádia Twist.
V roku 2003 nastúpil do do redakcie spravodajstva STV.
Od mája 2008 bol zároveň šéfredaktorom spravodajstva a publicistiky televízie TA3, od roku 2009 aj riaditeľom spravodajstva a publicistiky. Po nezhodách s vtedajším generálnym riaditeľom TA3 Michalom Gučíkom zo spravodajskej televízie TA3 koncom marca 2011 odišiel. Po odchode z TA3 externe pracoval ako konzultant pre komunikáciu a PR agentúry SARIO. V rokoch 20112012 moderoval spolu s A. Vargovou spoločensko-politickú reláciu STV Zoči - Voči a neskôr s A. Paulínyovou reláciu Doslova.
Štyri roky (20122015) viedol rádio Best FM a moderoval spoločensko-politickú diskusnú reláciu Dialógy s Richardom Dírerom. Podieľal sa na volebnej kampani kandidáta Iva Nesrovnala na post primátora Bratislavy, s ktorým spolupracoval aj po jeho nástupe do funkcie. Mestské zastupiteľstvo v septembri 2015 zvolilo Richarda Dírera za člena Dozornej rady BVS ako zástupcu mesta. Od januára do decembra 2016 Richard Dírer pracoval v Kancelárii primátora hl. mesta Bratislava na poste poradcu primátora Iva Nesrovnala.
V januári 2017 Richard Dírer nastúpil na Finančné riaditeľstvo SR na pozíciu riaditeľa Centra komunikácie a podpory v Kancelárii prezidenta finančnej správy, kde okrem externej a internej komunikácie riadi aj call centrá podpory.
Richard Dírer sa venuje aj mediálnym tréningom, PR, konzultantskej činnosti a politickému marketingu.
Soyers
Soyers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jakab (priezvisko)
Jakab je priezvisko, odvodené z maďarskej podoby mena Jakub. Na Slovensku je najčastejšie v obciach Pribeta (okres Komárno), Čebovce (okres Veľký Krtíš), Ptrukša (okres Michalovce) a v meste Rimavská Sobota.
Známi nositelia
Pozri v článku Jakab.
Mužská dvojhra na ATP Johannesburg 1977
Mužská dvojhra na ATP Johannesburg 1977 sa hrala ako súčasť ATP Johannesburg 1977 od 8. do 14. marca 1977. Finále medzi Švédom Borgom a Argentínčanom Vilasom sa kvôli počasiu vôbec neodohralo a tak tento turnaj skončil bez víťaza v dvojhre.
Murasson
Murasson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 199 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hádzaná na Panamerických hrách 1987
Hádzaná na Panamerických hrách 1987 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v štáte Indiana, v Spojených štátoch od 9.17. augusta 1987, za účasti 5 mužských a 5 ženských tímov. Hádzanársky turnaj mal na hrách premiéru. Zápasy sa hrali v aréne Hoosier Dome, v ktorej sa odohrali aj súťaže v gymnastike. V obidvoch kategóriách získali titul domáce družstvá Spojených štátov.
Tento turnaj slúžil zároveň aj ako kvalifikácia panamerických družstiev na hádzanársky turnaj Letných olympijských hier 1988, ktoré sa uskutočnili v Soule. Kvalikovali sa naň iba víťazné družstvá v oboch kategóriách.
Play-off
náhľad|Víťazné družstvo žien 🇺🇸 pri ceremoniáli odovzdávania medailí
Konečné poradie
Pozn.: Brazília sa kvôli ekonomickým problémom na MS B 1989 nezúčastnila.
Teodor Schwarz
Teodor Schwarz (tiež Schwartz, Schwarc) (* 28. august 1892, Pukanec - † 14. február 1980, Bratislava) bol slovenský lekár-gynekológ a vysokoškolský pedagóg.
Merkurova kašna
thumb|Súsošie na Biskupskom dvore Merkurova kašna alebo kašna Čtyř živlů bola kašna v Brne, ktorá a nachádzala na Námestí slobody v blízkosti Běhounskej a Kobližnej ulice. Vybudoval ju v rokoch 16931699 sochár Ignác Jan Bendl a nahradila pôvodnú renesančnú fontánu od Jiřího Gialdiho.
Teodor Schwarz
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, odkiaľ bol pre národno-kultúrne aktivity rodičov vylúčený, neskôr študoval v Bratislave. Medicínu študoval na lekárskej fakulte v Budapešti a v Prahe. Roku 1920 MUDr., 1936 doc., 1954 univ. prof. Prednosta ženskej a pôrodníckej kliniky v Prahe, Bratislave, riaditeľ nemocnice v Martine, vedúci katedry na Lekárskej fak. UPJŠ v Košiciach, súčasne krajský gynekológ a pôrodník. Na novovzniknutej fakulte v Košiciach predniesol vôbec prvú prednášku na fakulte. Ako jeden z prvých na Slovensku sa venoval liečbe zhubných nádorov. Venoval sa aj štúdiu gestóz a problémom placenty. Vedeckovýskumné štúdie a články publikoval doma a v zahraničí. Účastník SNP a protifaštického odboja, pred ústupom povstalcov z Turca osobne preniesol vzácne rádium do Banskej Bystrice.
Merkurova kašna
Stavba mala mnohouholníkový tvar s priemerom a uprostred bolo umiestnené súsošie vysoké. Znázorňovalo dve mužské postavy, podľa jedného výkladu symboly riek Svitavy a Svratky, ktoré pretekajú Brnom, nymfu, ktorá držala roh hojnosti ako symbol bohatstva, a úplne hore sa nachádzala postava rímskeho boha Merkúra, symbola obchodu. Historik umenia Miloš Stehlík označil túto interpretáciu za nesprávnu a dielo považuje za alegorické zobrazenie štyroch živlov: Vulkán ako symbol ohňa, Neptun vody, Ceres zeme a Merkúr vzduchu.
Predovšetkým v zimných obdobiach bola stavba značne poškodzovaná v dôsledku mrazov a poveternostných podmienok. Opravy sa realizovali v rokoch 1766, 1835 a naposledy v roku 1850, ale už o šesť rokov neskôr bola potrebná ďalšia rekonštrukcia. Tá sa však už neuskutočnila a roku 1867 bola celá stavba zrušená. Mesto materiál z nádrže predalo a súsošie venovalo Františkovmu múzeu (dnes Moravské zemské múzeum), na ktorého nádvorí v Biskupskom dvore je v súčasnosti (2014) umiestnené.
Jabloň planá
Jabloň planá (Malus sylvestris) je strom z rodu jabloní. Je to nízky strom nachádzajúci sa často v nížinách a podhorských oblastiach. Listy sú vajcovité, drobno vrúbkované až zubaté a na žilnatine spodnej strany plstnaté. Biele kvety vyrastajú z chlpatých púčikov a sú zoskupené v chocholíku. Jabloň planá má malé a nechutné ovocie. Mnohoročným pestovaním sa z nej vyšľachtilo veľa ušľachtilých odrôd, ktoré sa zachovávajú a ďalej rozmnožujú.
Mária z Guelders
Mária z Guelders (* asi 1434, Grave, Holandsko – † 1. december 1463, Roxburgh, Škótske kráľovstvo) bola ako manželka Jakuba II. škótska kráľovná v rokoch 1449 až 1460 a v rokoch 1460 – 1463 regentka Škótska. Bola dcérou vojvodu Arnolda z Guelders a Kataríny Klévskej.
Sobáš s Jakubom II.
Mária strávila dlhú dobu na burgundskom dvore u svojho príbuzného Filipa III. Jeho manželka Izabela Portugalská dokonca často platila jej výdavky. Burgundský vojvoda a jeho manželka tiež začali vyjednávať o Máriinom sobáši do Škótska. Filip III. prisľúbil zaplatiť veno a Izabela jej svadobnú výbavu.
Do Škótska prišla v júni 1449 a 3. júla sa v Edinburghu vydala za škótskeho kráľa Jakuba II. Mali sedem detí:
Regentstvo
Po manželovej smrti v roku 1460 sa Mária stala regentkou za svojho syna Jakuba. Bola zapletená do vojny ruží, ktorá v tom čase zúrila v Anglicku. Jej hlavným radcom bol biskup Kennedy a ich spojenectvo vraj fungovalo dobre, hoci biskup bol pre spojenectvo s Lancasterovcami, zatiaľ čo Mária bola skôr preto ďalej štvať znepriatelené strany proti sebe.
Kým Mária stále trúchlila, lancasterská kráľovná Margaréta z Anjou sa k nej obrátila so žiadosťou o ochranu pred Yorkovcami. Mária jej a jej synovi Eduardovi ponúkla prístrešie. Spojenectvo Márie a Margaréty sa obmedzovalo predovšetkým na pomoc zosadenej kráľovnej. Mária poskytla škótskych vojakov pre podporu lancesterskej veci a v roku 1461 bol Margarétin syn Eduard zasnúbený s princeznou Margarétou Škótskou. Za svoju podporu Mária chcela mesto Berwick na hraniciach Škótska a Anglicka, Margaréta bola pripravená sa mesta vzdať.
Vzťahy medzi oboma ženami ale postupne ochladli, pretože anglický kráľ Eduard IV. uzavrel spojenectvo s Filipom III. Burgundským. Akákoľvek Máriina pomoc Margaréte, Eduardovmu nepriateľovi, ohrozovala toto spojenectvo, ktoré Filip vytvoril proti francúzskemu kráľovi Ľudovítovi XI. Eduard IV. takisto ponúkol ovdovenej Márii nový sobáš, čo však odmietla. Filip III. ju žiadal, aby zrušila zasnúbenie svojej dcéry Margaréty s princom Eduardom, čo k Margaretinmu sklamaniu Mária urobila. V roku 1462 uzavrela s Eduardom IV. mier.
Samuel Adamčík
Samuel Adamčík (* 23. júl 1904, Bohunice – † 10. júl 1984, Bratislava) bol slovenský herec.
Životopis
Narodil sa ako najstarší z troch súrodencov v učiteľskej rodine. V roku 1924 absolvoval štúdium na učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici. Od roku 1926 sa venoval ochotníckemu divadlu v Divadelnom odbore Matice slovenskej v Kremnici. Roku 1925-1944 bol odborným učiteľom Štátneho ústavu pre hluchonemých, 1944-1946 riaditeľom Štátnej pokračovacej školy pre hluchonemých v Kremnici. Ako 42-ročný prijal ponuku režiséra Drahoša Želenského stať sa profesionálnym hercom. V rokoch 1946-1954 pôsobil ako člen činohry Novej scény a v rokoch 1951-1974 ako člen činohry Slovenského národného divadla v Bratislave. V roku 1955 dostal čestný titul zaslúžilý umelec za „dlhoročnú úspešnú činnosť hereckú s prihliadnutím na vynikajúce herecké výkony v slovenskom filme“. Od roku 1975 bol na dôchodku. Pochovaný je v Bratislavskom krematóriu.
Bol manželom herečky Oľgy Adamčíkovej.
Jakabovič
Jakabovič je priezvisko, pozri Jakabovič (priezvisko), napr.:
The Man Who Sold the World
„The Man Who Sold the World“ je skladba, ktorú napísal a nahral anglický hudobník David Bowie. Nachádza sa na jeho treťom albume The Man Who Sold the World, ktorý bol vydaný v USA v septembri 1970 a v Spojenom kráľovstve v apríli 1971. Skladba je známa tým, že mnoho interpretov vytvorilo jej coververzie, pričom medzi najznámejšie coververzie patria tie od speváčky Lulu (1974) a od skupiny Nirvana (1993).
Verzia Lulu
Coververziu skladby vytvorila v roku 1974 škótska speváčka Lulu, ktorá podľa biografistu Davida Buckleyho vytvorila coververziu vo "vulgárnom, takmer kabaretnom štýle." Ako singel bola táto coververzia vydaná dňa 11. januára 1974.
Jakabovič (priezvisko)
Jakabovič je priezvisko, odvodené od mena Jakub. Na Slovensku je najčastejšie (s výrazným odstupom) v meste Trnava.
Známi nositelia
Pozri v článku Jakabovič.
Kbelnice (okres Jičín)
Kbelnice je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 197 obyvateľov, z toho 105 mužov a 92 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,8 roka (muži 36,9 roka, ženy 38,9 roka).
Čerešňa vtáčia
Čerešňa vtáčia (iné názvy pozri nižšie;, synonymá: Prunus avium, Cerasus dulcis, Cerasophora dulcis, Prunus cerasus avium ) je strom z čeľade ružovité (Rosaceae), zaraďovaný do rodu slivka (Prunus) alebo do rodu čerešňa (Cerasus). Plod sa nazýva čerešňa.
Slovenské názvy
Slovenské názvy sú: čerešňa vtáčia, (najmä ako opak čerešne višňovej, teda višne) čerešňa  , čerešňa obyčajná  , čerešňa planá , čerešňa planá vtáčia ; historické názvy sú čerešňa vtačia a u Gustáva Reussa slivoň Třešeň a sladká čerešňa.
Systematika
čerešňa vtáčia:
Čerešňa vtáčia pravá je divý taxón, ostatné tri sú pestované taxóny.
Charakteristika
Čerešňa vtáčia je vysoká od 10 do 30 m. Má priamy kmeň a veľkú vajcovitú až pyramidálnu korunu. Borka svetlohnedá alebo červenohnedá.
Listové stopky sú okolo 4 cm dlhé, holé alebo riedko chlpaté. Listové čepele sú okolo 10 cm dlhé a okolo 6 cm široké, vajcovité, podlhovasto obrátene vajcovité alebo elipsovité, na báze krátko klinovité alebo zaokrúhlené, na vrchole s dlhou špickou; okraje sú nepravidelne žliazkato pílkovité alebo dvojito žliazkato pílkovité, na líci sú nelesklé.
Plod
Plod je guľovitá kôstkovica. Má priemer 5 — 15 mm. Je žltkastý, svetlo- alebo tmavočervený až čierny. Dužina je tvrdá alebo mäkká, šťavnatá, sladká či horkastá. Okolo 0,7 cm dlhé kôstky sú jednosemenné, vajcovité, vajcovitoelipsoidné alebo až guľovité a sú hladké.
Reykjavík
Reykjavík je hlavné a najväčšie mesto Islandu.
Poloha
Keďže Island je ostrov vytvorený sopečnou činnosťou, tak aj okolie mesta je prevažne tvorené z vyvretých hornín (Diorit, Granit, Bazalt, a pod.)
Dejiny
thumb|left|Reykjavík v 60. rokoch 19. storočia Mesto (respektíve osada) bolo založené vikinským osadníkom Ingólfurom Arnarsonom už v roku 874. Pomenoval ho Reykjavík, čo znamená v islandčine dymová zátoka od termálnych prameňov a gejzírov v jeho okolí. Neskôr sa začala osada vyvíjať vďaka augustiniánskému kláštoru postaveným na neďalekom ostrove Víðey v roku 1226.
V polovici 18. storočia chcel miestny podnikateľ rozvinúť hospodárstvo a ľahký priemysel. V tom čase bola v meste vybudovaná kresťanská katedrála a mesto sa stalo významným obchodným a námorným uzlom. 18. augusta 1786, vtedy 167 žijúcich obyvateľov v osade priznalo mestské právo. Od roku 1904 bolo mesto poctený titulom sídelného mesta vlády ostrova. Univerzita Háskóli Íslands bola v meste založená o 7 rokov neskôr roku 1911.
Obyvateľstvo
Postupný vzrast populácie v Reykjavíku od roku 1786.
Šport
V meste sídlia futbalové kluby Valur a Knattspyrnufélag Reykjavíkur. Mužský hádzanárský klub Valur Reykjavík je 21-násobným majstrom Islandu.
Euboulos
Euboulos (Euboulos, iný prepis: Eubúlos alebo Eubulos) môže byť:
Ján Schwarzkönig
Ján Schwarzkönig (* 1745, Hronec – † 14. august 1804, Slovensko) bol železiarsky odborník a vynálezca.
Životopis
Správca železiarní v Hronci, tvorca tzv. hrončianskej metódy skujňovania železa, ktorá zvýšila kvalitu výrobkov a produktivitu práce; neskôr sa rozšírila po celom Uhorsku. Roku 1804 postavili podľa jeho projektu druhú vysokú pec.
Ján Bielik
Ján Bielik (* 2. apríl 1955) je slovenský politik, člen Kresťanskodemokratického hnutia (KDH).
Ján Bielik bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky vo volebnom období 20022006 za KDH. Nastúpil ako náhradník na neuplatňovaný mandát poslanca Daniela Lipšica. Bol predsedom Výboru NR SR pre zdravotníctvo. Vo voľbách v roku 2006 nekandidoval. Zakladateľ časopisu "Farmakoekonomika a lieková politika" oficiálneho časopisu Slovenskej spoločnosti pre farmakoekonomiku.
Goxwiller
Goxwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pedeutológia
Pedeutológia je vedná disciplína v súčasnej pedagogike, ktorej predmetom je učiteľ.
Vznik a rozvoj učiteľskej profesie si vynútil potrebu sústavného a systematického skúmania osobnostných a životných podmienok učiteľov v novej pedagogickej disciplíne - pedeutológii.
Kozmický program
Kozmický program (vesmírny program) je súbor postupných krokov, ktoré sa konajú s cieľom dosiahnutia účelu, súvisiaceho s výskumom vo vesmírnom priestore, alebo podnikateľským zámerom (komerčným projektom) súvisiacim s vesmírnym priestorom.
Definičná podmienka: „aby sa dal nejaký projekt, pokladať za vesmírny program, musí si dosiahnutie jeho cieľa, vyžadovať dopravu (nákladov alebo osôb) nad hranicu vesmírneho priestoru.“
O to, či má byť súčasťou definície podmienka "udelenia najmenej 1. kozmickej rýchlosti" (teda dostať sa "na orbitu"), sa vedie spor. V tom prípade by sa totiž za „kozmický program“ a jeho súčasť nedal považovať vývoj a prevádzka sondážnych (balistických) rakiet, nepatril by sem program North American X-15, ani let Alana Bartletta Sheparda, SpaceShipOne-SpaceShipTwo a zrejme ani vývoj vesmírnych dopravných prostriedkov ako takých.
Liptovská Anna
Liptovská Anna je obec na Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Dejiny
Najstaršia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1352. V 13. storočí bola spojená s Bukovinou a spolu tvorili osadu s názvom Podhradie.
Pederastia
Pederastia (po grécky paiderastiá) bola v antike všeobecne láska dospelého muža k dospievajúcemu chlapcovi. V súčasnosti má pojem negatívny nádych a označuje pohlavný pud muža k mladistvému tínedžerovi, čo je často nesprávne ztotožnované s príslušným pohlavným zneužívaním maloletých (pre-pubertálnych) chlapcov a detí, čomu presnejšie zodpovedá odborný výraz pedofília.
Suzannecourt
Suzannecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Pederastia
V starovekom Grécku a Ríme sa pederastia nepokladala za sexuálnu úchylku. V súčasnej dobe je pederastia trestným činom, rovnako ako pedofília, ak je dieťa, či chlapec maloletý (pod 15 rokov).
Suzannecourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kněžnice (okres Jičín)
Kněžnice je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 263 obyvateľov, z toho 138 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,5 roka (muži 38,2 roka, ženy 47,3 roka).
Jaroslav Baška
náhľad|245px|vpravo|Jaroslav Baška na stretnutí s Ministerkou obrany Slovinskej republiky, Ljubicou Jelušičovou
Jakub (priezvisko)
Jakub je slovenské a české priezvisko, odvodené od mena Jakub. Je rozšírené najmä na východnom Slovensku, najviac v mestách Michalovce, Humenné a Trebišov. V Česku je najčastejšie v meste Třebíč.
Jaroslav Baška
Ing. Jaroslav Baška (* 5. apríl 1975, Považská Bystrica) je predseda Trenčianskeho samosprávneho kraja, bývalý minister obrany Slovenskej republiky a súčasný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu SMER – sociálna demokracia. Pôsobil aj ako starosta obce Dohňany za SMER-SD a ĽS-HZDS.
Jakub (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Jakub.
Jaroslav Baška
Profesionálna kariéra
V rokoch 1989 až 1993 študoval na SPŠ Dubnica nad Váhom. V roku 1998 získal titul Ing. absolvovaním štúdia na Elektrotechnickej fakulte Žilinskej univerzity v Žiline. Od skončenia školy až do roku 2002 pracoval v Matadore Púchov.
Regionálna politika
V novembri 2013 bol zvolený za predsedu Trenčianskeho samosprávneho kraja. Po prvýkrát v histórii kraja víťazstvo získal už v prvom kole, s 53,45%. Kandidoval za stranu SMER-SD.
Súkromný život
Jaroslav Baška je ženatý a má tri deti.
Liptovská Kokava
Liptovská Kokava je obec na Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Polohopis
Obec leží v podhorí Vysokých Tatier, vo východnej časti Liptovskej kotliny, v regióne Horného Liptova. Obcou preteká Kokavský potok, východnou časťou katastra potok Dovalovec a západný okraj lemuje rieka Belá. Katastrálne územie obce hraničí s katastrami obcí Dovalovo na juhu, Pribylina na západe, Vavrišovo na juhozápade, Hybe na východe a mesta Vysoké Tatry na severe.
Obec je dostupná cestou III/2358 cez Dovalovo a miestnou komunikáciou z Pribyliny.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1469. Ako existujúce sídlisko Maly Dowal vzniká na podnet poddaných v dovalovskom chotári. Koncom 15. storočia zaniká. Okolo roku 1580 tu vzniká nová dedina, opäť na podnet obyvateľov Dovalova patriaca pod hrádocké panstvo.
V roku 1636 stála v Kokave drevená kaplnka apoštolov Šimona a Júdu, v roku 1794 si tu evanjelici postavili vlastnú drevenú modlitebňu. V rokoch 1761, 1770 a 1879 zničili veľkú časť Liptovskej Kokavy požiare, v roku 1790 a 1913 spôsobili škody veľké povodne. K zdecimovaniu obyvateľstva dochádzalo aj počas epidémií moru, cholery a týfusu, ktorých sa vyskytlo aj v tejto obci niekoľko. V roku 1781 si veriaci postavili malú drevenú modlitebňu, ktorá bola zbúraná obyvateľmi obce a drevo bolo použité na lešenie pri stavbe budovy školy.
V roku 1828 bolo v obci 99 domov a 1390 obyvateľov, ktorí sa zaoberali najmä tkáčstvom, výrobou dreveného uhlia a povozníctvom. V rokoch 1825-1830 dalo hradné panstvo v dedine vystavať nový murovaný kostolík Šimona a Júdu. V rokoch 1926-1929 bol v obci postavený evanjelický kostol a v rokoch 1936-1940 nová budova evanjelickej školy.
Výstavba Košicko-bohumínskej železnice zjednodušila dopravu a obchod, no zároveň zredukovala možnosti obživy povozníkov. Časté boli tak cesty mužov za prácou do Pešti a ďalších väčších miest. V roku 1910 žilo v 205 domoch 1119 obyvateľov, v roku 1961 už 1443 v 316 domoch. Elektrifikácia obce prebiehala od roku 1929, od roku 1937 boli osvetlené aj ulice. Po povodniach v rokoch 1934, 1936 a 1937 boli upravené brehy Belej i prístupová cesta. Obec sa aktívne zapojila do SNP a v jej okolí operoval partizánsky oddiel Vysoké Tatry. Po povodni v júni 1948 boli obnovené mosty, cesty aj futbalové ihrisko. V roku 1949 v obci vzniklo JRD, o rok neskôr bola obnovená činnosť ochotníckeho divadla a v roku 1951 vznikla Poľovnícka spoločnosť. V roku 1958 vznikol športový klub a v roku 1963 bol dokončený kultúrny dom. V obci pribudla nová materská škola, plynofikácia a nová predajňa Jednoty. Poslednou významnou investíciou predrevolučného obdobia bola výstavba čističky odpadových vôd a kanalizácie.
Muret-le-Château
Muret-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 335 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Niccolò Piccinni
Niccolò Piccinni alebo Nicola Vincenzo Piccini alebo Niccolò Vito Piccini – ako ďalšie krstné mená sa uvádzajú aj Marcello, Antonio a Giacomo (* 16. január 1728, Bari, Taliansko – † 7. máj 1800, Paríž, Francúzsko) bol taliansky operný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.
Životopis
Jeho otec, hoci sám hudobník, bol proti tomu, aby syn nastúpil na tú istú dráhu. Vďaka intervencii biskupa v Bari ho prijali na Konzervatórium sv. Onofria v Neapole ako väčšinu skladateľov neapolskej opernej školy. Študoval u Leonarda Lea a Francesca Durante.
ATP Johannesburg 1978
ATP Johannesburg 1978 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 3. do 9. apríla 1978  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Cliff Richey, ktorý vo finále porazil Brita Dowdeswella. Titul vo štvorhre získali Juhoafričania Bob Hewitt a Frew McMillan, ktorí vo finále porazili austrálsky pár Colin Dibley, Geoff Masters.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Cliff Richey vs. 🇬🇧 Colin Dowdeswell 6-2 6-4
Niccolò Piccinni
Životopis
V rokoch 1758 až 1773 uviedol Piccini viac než 30 opier v Neapole, viac ako 20 v Ríme a ďalšie v iných talianskych mestách. Bol zástupcom hlavného kapelníka neapolskej katedrály, vyučoval spev a bol organistom v niekoľkých ďalších chrámoch Neapola. Stal sa aj druhým organistom Kráľovskej kaplnky.
ATP Johannesburg 1978
Štvorhra mužov
🇿🇦 Bob Hewitt / 🇿🇦 Frew McMillan vs. 🇦🇺 Colin Dibley / 🇦🇺 Geoff Masters 7-5 7-6
Niccolò Piccinni
Životopis
V roku 1756 sa oženil so svojou žiačkou, speváčkou Vincenzou Sibillou, ktorá sa krátko po vydaji na manželovo želanie vzdala speváckej kariéry. Roku 1776 ho pozvala kráľovná Mária Antoinetta do Paríža. Všetky jeho diela sa v Paríži stretli s veľkým úspechom a skladateľ dostal od parížskeho dvora tučnú rentu.
Veľkým rivalom na poli opernej tvorby v Paríži pre neho bol Christoph Willibald Gluck. Paríž bol v tom čase rozdelený na piccinistov a gluckistov. Túto rivalitu podporoval riaditeľ parížskej opery, ktorý si objednal u oboch skladateľov operu na rovnakú tému: Ifigenia na Tauride. Gluckova opera mala premiéru 18. mája 1779, Picciniho nasledovala 23. januára 1781. Hoci bola uvedená sedemnásťkrát, čo bol na vtedajšiu dobu obrovský úspech, neskôr upadla do zabudnutia, kým Gluckove dielo je trvalou súčasťou svetového repertoáru dodnes. V roku 1780 Gluck opustil Paríž a riaditelia opery sa pokúsili rozdúchať novú rivalitu medzi Piccinim a Sacchinim, čo sa im však už nepodarilo. Keď Christoph Willibald Gluck zomrel, navrhol Piccini, aby bol na jeho počesť v Paríži vybudovaný pomník. Projekt však sami gluckisti odmietli podporiť.
Roku 1784 sa Piccini stal profesorom na Kráľovskom konzervatóriu (L'école royale de chant et de déclamation). Po nástupe francúzskej revolúcie sa vrátil do Neapola. Z Paríža odišiel nie tak z politických dôvodov, ako skôr preto, že Republika mu kráľovskú rentu silno zredukovala. Neapolský kráľ Ferdinand IV. ho najprv srdečne prijal, keď sa však Picciniho dcéra vydala za francúzskeho jakobína, jeho priazeň rýchlo ochladla. Na Picciniho uvalili domáce väzenie a prežíval na príležitostných zákazkách pre divadla v Benátkach, Neapole a Ríme.
Do Paríža sa vrátil v roku 1798. Publikum ho prijalo s nadšením, penziu mu čiastočne vrátili, a bol dokonca vymenovaný za inšpektora reformovaného konzervatória (Institut national de musique). Staroba a choroba mu však už nedovoľovali pokračovať v doterajšom tvorivom nasadení.
Zomrel 7. mája 1800 v Paríži.
Dielo
Aj keď sa v jeho diele prejavuje vplyv francúzskej a nemeckej opernej tvorby, patrí k typickým predstaviteľom neapolskej opernej školy.
Piccini obohatil taliansku komickú operu o lyrický citový výraz. Jeho opera Dobrá dcérka položila základ takzvanej plačlivej komédie. Namiesto typicky neapolskej drsnej komiky zvolil Piccini pre svoje komické opery sentimentálne námety z meštianskeho prostredia. Picciniho dielo si veľmi vážil W. A. Mozart.
Vedecký pojem
Vedecký pojem je jeden z produktov vedy, napr. fyzikálny pojem. Vedecký pojem niečoho je taký významový útvar, ktorý slúži ako jeden z hlavných nástrojov ovládnutia niečoho človekom.
Pediatria
Pediatria (z gr. pais = dieťa; iatreia = liečenie) alebo detské lekárstvo je vedný odbor, ktorý sa zaoberá prevenciou a liečbou chorobných stavov detského veku. Zahrňuje aj celú zdravotnícku problematiku zdravého a chorého a zdravotne oslabeného alebo inak postihnutého dieťaťa v celom rozsahu.
3645 Fabini
(3645) Fabini je planétka, ktorú objavil Antonín Mrkos večer dňa 28. augusta 1981 na juhočeskej hvezdárni Kleť. Je pomenovaná po Tatiane Fabini, bývalej šéfredaktorke časopisu KOZMOS.
GoGo
Daniel Sebastián Štrauch (* 24. september 1996, Bratislava, Slovensko), známy aj pod pseudonymom GoGo, je slovenský youtuber, vloger a režisér. Preslávil ho najmä kanál Gogomantv na YouTube. Jeho hlavný kanál je prvým najodoberanejším v českej časti YouTube, najodoberanejší YouTuber na Slovensku a je jedným z najsledovanejších kanálov v českej a slovenskej časti YouTube. Bol jedným z prvých slovenských youtuberov a v súčasnosti je pokladaný za najznámejšieho slovenského youtubera. V roku 2013 sa umiestnil na 4. mieste vo vyhľadávaní na Youtube na slovenskom internete. 20. novembra 2015 vydal svoju vlastnú knihu GoGo chalan z internetu, v ktorej opisuje svoj život youtubera. Teraz má okolo 1000 zverejnených videí. Pri príležitosti dosiahnutia 1 milióna odberateľov na jeho kanále GoGoManTV, vydal 29. novembra 2015 videoklip MŸSLI, ktorý má dnes viac než trinásť miliónov zhliadnutí. 21. októbra 2017 vydal GoGo spolu s Celeste Buckingham skladbu s videoklipom menom Jacuzi, s cieľom vytesniť negativitu zo života bežných ľudí. V roku 2023 si zahral v populárnom filme Invalid.
3645 Fabini
Objav a pomenovanie
Planétka sa v čase objavu nachádzala v južnej časti súhvezdia Pegas, v blízkosti hranice so súhvezdím Vodnár (Aquarius), asi 3° severne od dvojhviezdy \zeta_{1,2} Aqr (+3,6 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +15,8 mag a bola 25. planétkou objavenou v druhej polovici augusta 1981. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1981 QZ, ktoré dostala krátko po objave. Planétka bola na Kleti pozorovaná iba v objavovej opozícii a počas 4 nocí bolo celkovo zmeraných 8 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 6. septembra 1981. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 12002 vydanom dňa 13. mája 1987.
GoGo
Mladosť a štúdium
Narodil sa v Bratislave.Vo svojich šiestich rokoch sa s rodinou presťahoval do rodinného domu v bratislavskej mestskej časti Rusovce. Tiež navštevoval cirkevnú základnú školu Spojenú Školu sv. Rodiny. V štúdiu pokračoval na gymnáziu, z ktorého po štyroch rokoch prestúpil na Súkromnú strednú umeleckú školu animovanej tvorby v Bratislave, na ktorej študoval fotografiu. Zmaturoval v roku 2015.
3645 Fabini
Objav a pomenovanie
Planétka je pomenovaná po Tatiane Fabini (1943 – 1989), šéfredaktorke slovenského populárno-vedeckého astronomického časopisu KOZMOS, ktorá bola tiež zdrojom povzbudenia mnohých astronómov-amatérov. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 26424 vydanom dňa 5. januára 1996 Medzinárodnou astronomickou úniou.
GoGo
Tvorba
Inšpirovaný zahraničnými youtubermi napríklad tobuscus, 11. júla 2010 založil jeden z prvých kanálov v slovenčine na YouTube. Svoje prvé video zverejnil 30. decembra 2011. Po vytváraní videí v žánri let's play (komentovanie vlastného hrania videohier), kde začínal so sandboxovou videohrou Minecraft, sa začal venovať aj vlogovaniu (vytváranie video blogov), kvôli ktorému 23. mája 2012 založil kanál GoGoEXTRA.
3645 Fabini
Dráha
Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 404 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 4,43 roku (1620 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 222 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na.
GoGo
Tvorba
Jeho najstarší a hlavný kanál GoGoManTV (1,81 milióna odberateľov k 10.6. 2020 ) je druhým najodberanejším kanálom zaregistrovaným v českej časti YouTube (prvým je kanál ViralBrothers, ktorých súčasná produkcia je však v angličtine) a najodberanejším kanálom vysielaným v slovenčine. Jeho kanál GoGoEnglishTV, na ktorom uverejňoval videá v angličtine, je neaktívny (posledné video bolo nahrané 3. novembra 2013).
Na pozvanie Andreja Krausa zahral improvizovanú zložku v epizóde seriálu Panelák z 23. októbra 2014 (epizóda 1214). V júni 2015 sa zúčastnil 1. ročníka českého festivalu Utubering (v sekcii gaming), na ktorom mu bola udelená Cena pre najlepšieho youtubera (jedna z troch kategórií).
Režíroval videoklip k piesni Do Everything od DJ Mairee. aj videoklip k piesni Kontrafakt - INSTAGRAM od Kontrafaktu.
Katynský masaker
thumb|Dôstojníci poľskej armády, ktorí boli zajatí sovietskou armádou thumb|Pohľad na exhumované telá najväčšieho z hrobov v Katyni, rok 1943 thumb|Predmety nájdené v Katynskom masovom hrobe Katynský masaker je pomenovanie masových vrážd poľských vojakov a civilistov počas druhej svetovej vojny, spáchaných sovietskou tajnou službou (NKVD) a armádou. V Katynskom lese (neďaleko obce Katyň) bolo začiatkom roka 1940 NKVD popravených asi 20 000 - 26 000 zajatých poľských dôstojníkov, policajtov, kňazov a príslušníkov inteligencie, ktorí boli odvedení do ZSSR počas obsadenia a neskoršej okupácie časti Poľska v roku 1939. Tento vojnový zločin je jednou z najväčších tragédií v novodobých dejinách Poľska a stále zaťažuje poľsko-ruské vzťahy.
Predohra
V čase, keď sa Poľsko bránilo proti útoku Nemecka, začali Sovieti 17. septembra s obsadzovaním jeho východných území podľa tajných dodatkov k paktu Ribbentrop-Molotov medzi Nemeckom a ZSSR. Počas potláčania posledného poľského odporu sa do ruského zajatia dostalo asi 250 000 Poliakov, ktorí boli deportovaní na územie Sovietskeho zväzu. Väčšina z týchto zajatcov bola neskôr prepustená, ale mnoho prominentných príslušníkov poľskej armády a policajného zboru zostalo uväznených v táboroch v Starobieľsku, Kozeľsku a Ostaškove a ďalšie tisíce poľských civilov bolo väznených v iných táboroch na území ZSSR. Zajatci boli spočiatku vystavení sovietskej propagande, ktorá sa ich mesiace snažila prednáškami, diskusiami a propagačnými akciami prevychovať a nadchnúť pre sovietsky systém. Časť z nich sa však odmietala sovietskej „prevýchove“ podriadiť. Práve tieto osoby, ktoré odmietali spoluprácu so sovietskymi inštitúciami boli považované pre ZSSR za potenciálne nebezpečné.
Masaker
Stalin pôvodne neplánoval väčšinu Poliakov vôbec prepustiť. V súlade s jeho predošlou politikou, ktorú aplikoval na konci 30. rokov počas veľkého teroru bolo možné očakávať, že nebezpečný poľský dôstojnícky zbor zlikviduje ako celok. Keďže bolo oprávnené očakávať, že veľká časť zajatých dôstojníkov sa po prepustení zapojí do podzemného hnutia a bude vyvíjať protisovietsku činnosť. Aj predošlé prenasledovanie počas veľkého teroru sa z veľkej časti dotklo poľskej menšiny, žijúcej v západných častiach ZSSR.