cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Horní Kounice
Horní Kounice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 287 obyvateľov, z toho 151 mužov a 136 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 38,9 roka, ženy 42,0 roka).
Oslany
Oslany sú obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Poloha
Obec sa nachádza v južnej časti okresu Prievidza, v mieste styku Hornonitrianskej kotliny a pohorí Vtáčnik a Tribeč. Stredom prechádza cesta I/64 z Prievidze na Nitru, západne od obce aj železničná trať Nové Zámky – Prievidza. Z východne situovaných hôr tečie obcou Osliansky potok, ktorý sa vlieva do Nitry.
Ulice
V obci Oslany sa nachádzajú tieto ulice: Antona Bernoláka, Družstevná, Hviezdoslavova, Jarmočná, Mierová, Mlynská, Námestie slobody, Obuvnícka, Pekárenská, Potočná, Slovenského národného povstania, Staničná, Školská, Športová, Ulička, Východná, Záhradná a Žarnovská.
Kostol sv. Štefana (kráľa)
Súčasný chrám z roku 1495 sa nachádza na Námestí slobody, na mieste, kde už v roku 1332 stál pôvodný kostol. Do súčasnej podoby bol ešte raz prestavaný v 2. polovici 18. storočia, v rokoch 1756 - 1768. Vnútorné rozmery sú: dĺžka 36 m, šírka 15 m a výška 15 m.
Štýl, v ktorom je kostol postavený, sa podobá barokovému. Svätyňa je uzavretá elipsovitou apsidou a hlavný oltár má retabló na stene. Ozdobené je štyrmi stĺpmi a umeleckým obrazom sv. Štefana Kráľa. Oltáre aj kazateľnicu zhotovil rezbár Drozd z Novák. Pod kazateľnicou je umiestnená krstiteľnica z mramoru.
Pri príležitosti 100. výročia narodenia arcibiskupa Dr. E. Nécseyho bola pod kazateľnicou v r. 1992 umiestnená a slávnostne odhalená pamätná tabuľa. Svätyňu od lode oddeľuje víťazný oblúk. Loď je priestranná s obdĺžnikovým pôdorysom. Vnútro kostola je mohutné, ale jednoduché, málo architektonicky členené. Klenba je tehlová, rozdelená do troch polí. Vzadu je murovaný chór s organom. Nový organ bol postavený v r. 1958 - 1961.
Na priečelí stojí 35 m vysoká veža s plechovou strechou - tvaru pyramídy. Na veži sú tri zvony, jeden staršieho dáta a dva z r. 1924. Hmotnosť veľkého zvona je 780 kg a malého 280 kg. Novšie zvony ulial zvonár Alojz Kurbel v Trnave. Na veži sa nachádzajú vežové hodiny na elektrický pohon z r. 1969. Elektrické žiarovky sa v kostole prvýkrát rozsvietili 13. novembra 1931. Pred kostolom stoja dva stĺpy - mariánsky - immaculata a stĺp sv. Jozefa - oba baroko-klasicistické z druhej polovice 18. storočia.
Pohár federácie 2002
Svetová skupina
Porazené tímy z prvého kola hrali play-off s víťazmi prvých skupín jednotlivých zón.
Svetová skupina play-off
Dátum: 20.21. júl
Advaita
Advaita (v sanskrite nedvojnosť, nedualita) alebo advaita-védánta alebo Advaitova védánta je filozofický smer védánty predstavujúci absolútny nedualizmus, ktorého najstarším predstaviteľom je Gaudapáda a najvýznamnejším Šankara.
Podľa advaity nejestvuje vo svete nijaká iná realita okrem jedinej najvyššej duchovnej entity - brahmana, ktorý je neurčiteľný, nepodmienený a bez vlastností. Predstava o mnohotvárnosti predmetov a javov vesmíru je dôsledkom prekrytia skutočnosti nevedomosťou (ávídja): v skutočnosti je všetko okrem brahmana čistá ilúzia (mája).
Za základnú metódu poznania pokladá advaita inutíciu a vnuknutie a tvrdí, že usudzovanie a pociťovanie majú druhoradý význam.
Rhabdodon
Rhabdodon (v preklade vlnitý zub) je vyhynutý rod malého bylinožravého vtákopanvového dinosaura, žijúceho v období vrchnej kriedy (stupeň mástricht, asi pred 70 Ma) na území Európy (dnešné Španielsko, Francúzsko, Rakúsko a Rumunsko). Celkovo podobným zvieraťom bol zrejme aj jediný dinosaurus, známy podľa kostrových pozostatkov z Česka. Išlo o dinosaura podobného rodu Tenontosaurus.
Vyprážaný syr
náhľad|Vyprážaný syr s oblohou náhľad|Suroviny na prípravu vyprážaného syru; zľava: syr, hladká múka, strúhanka a rozšľahané vajce Vyprážaný syr je obľúbené jedlo, ktoré sa pripravuje vyprážaním obaleného plátku syra typu eidam alebo ementál s hrúbkou cca 1,5 cm. Najčastejšie sa podáva so šalátom alebo červenou kapustou, zemiakmi (hranolčekmi alebo varenými zemiakmi) a zvyčajne s tatárskou omáčkou alebo kečupom.
Príprava
Vyprážaný syr sa pripravuje vyprážaním na panvici alebo vo fritéze, pred ktorým je plátok syra obalený v trojobale, podobne ako rezeň (hladká múka, mierne našľahané vajce a strúhanka). Vzhľadom na to, že syr pri vyprážaní mäkne a rozteká sa, je odporúčané obaľovací proces opakovať dvakrát alebo aj trikrát, čo zlepší pevnosť obalu a zabráni vytečeniu syra do fritézy alebo na panvicu.
Spadla z oblakov (singel)
„Spadla z oblakov“ je tretí singel z druhého albumu, Tlaková níž, speváka Mira Jaroša. V roku 2008 sa v 42. týždni stala 5. najhranejšou skladbou na Slovensku spomedzi domácich piesní.
Vznik
Pieseň bola napísaná v retro štýle, inšpirovaná nahrávkou „Flamboyant“ od Pet Shop Boys. Hudbu a text napísal Miro cestou v autobuse. Pieseň je o láske, ktorá dáva človeku silu a chuť žiť. Podľa pesničky si Miro vyberal aj krstných rodičov albumu. Pokrstila ho Majka z Gurunu (známa filmová postava zo seriálu Spadla z oblakov, 1978) a Matej Landl, predstaviteľ jedného z hlavných hrdinov seriálu. Miro na krste taktiež predstavil svoju novú kapelu. Pesnička sa rýchlo dostala do rotácií a v remixe sa nachádza aj na kompilácii najväčších tanečných hitov GoDeejay2008. Do singlovej verzie boli dohraté nanovo husle. Singel remixovali aj úspešní DJ a producenti: Vlado Gnepa, Jakub „Waxtime“ Laca, Robert Burian či Pyro. Maxisingel nie je predajný, bol vydaný len na promo skladby.
Videoklip
Koncertný dokumentárny videoklip bol natočený počas vystúpenia v Trnave. Kameroval ho Marek Koller a zostrihal Tomáš Rybár.
Malay
Malay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Curaçao
Curaçao je ostrov pri pobreží Venezuely, jedna z krajín Holandského kráľovstva. Spolu s ostrovmi Aruba a Bonaire tvorí tzv. ABC ostrovy Záveterných ostrovov a je súčasťou Malých Antíl.
Ostrov je známy svojimi rezerváciami, kde sú k videniu jedny z najväčších kaktusov na svete (kadushi), najrozličnejšie druhy živočíchov - žaby, vtáky, nejedovaté hady a jašterice. Urbanizmus Antíl a Curaçao je taký preslávený, že sa niektoré miesta dostali i na listinu svetových chránených pamiatok UNESCO. Vo Willemstade sa dá vidieť starý, drevený pontónový most, alebo jedna z najstarších synagóg na americkom kontinente. Zachované stavby sú zmesou z počiatku 18. storočia.
Dejiny
vľavo|náhľad|Hlavné mesto [[Willemstad]] Pôvodní obyvatelia Curaçao boli americkí Indiáni menom Arawak. Prví Európania, ktorí videli ostrov, patrili k posádke španielskej výpravy vedenej Alonsom de Ojeda v roku 1499. Arawakov (miestnych Indiánov) zdecimovali choroby ako kiahne a osýpky zavedené Španielmi. Ostrov obsadili Holanďania v roku 1634. Holandská západoindická spoločnosť založila hlavné mesto Willemstad na brehu zátoky nazvanej Schottegat. Curaçao bolo v tom čase na okraji záujmu, pretože na ňom nebolo mnoho vecí, o ktoré sa kolonisti zaujímali. Nielenže na ňom nebolo žiadne zlato, ale ani dostatok potravín či vody. Ale prirodzený prístav Willemstad sa ukázal byť ideálnym miestom pre obchod. Obchod a plavba - ale aj pirátstvo - sa stali na Curaçao najdôležitejšími ekonomickými činnosťami. Navyše Curaçao začal zohrávať kľúčové postavenie v atlantickom obchode s otrokmi. Holandská západoindická spoločnosť urobila v roku 1662 z ostrova centrum pre obchodovanie s otrokmi. Holandskí veľkoobchodníci priviedli otrokov z Afriky do obchodnej oblasti nazývanej Asiento. Odtiaľ boli otroci predávaní a naloďovaní do rôznych cieľov v južnej Amerike a Karibiku. Obchod s otrokmi urobil ostrov bohatším a viedol k pôsobivému koloniálnemu budovaniu stavieb, ktoré tu stoja dodnes. Curaçao má rysy architektúry, v ktorej sa miešajú rôzne holandské a španielske koloniálne štýly. Široký okruh rôznych historických budov vo Willemstade je zapísaný v zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. Vidiecke domy (plantážnické domy) a domy v západoafrickom štýle (obydlia otrokov) sú roztrúsené po celom ostrove. Mnohé z nich sú reštaurované a prístupné návštevníkom.
Referendá o nezávislosti
Od júna 2000 do apríla 2005 mal každý ostrov Holandských Antíl svoje referendum o ďalšom politickom smerovaní. Obyvatelia vyberali jednu zo štyroch možností:
Výsledky referend:
Dňa 26. novembra 2005 sa konala konferencia medzi vládami Holandska, Aruby, Holandských Antil, a každého nástupníckeho ostrova v Holandských Antilách. Záverečná reč uvádzala, že sa vytvorí samospráva pre Curaçao a Sint Maarten (podobná Arube), plus nový stav pre Bonaire, Saba, a Sint Eustatius (tesné zväzky s Holandskom) a nadobudnú platnosť 1. júla 2007. center|700px V roku 2008 sa na základe predchádzajúceho referenda rozpúšťajú Holandské Antily na jednotlivé ostrovy. Po Arube aj Curaçao získa plne autonómny štatút a má vlastnú vlajku, znak, vládu a samosprávu vo všetkých otázkach okrem zahraničnej politiky a obrany, ktoré zostávajú v kompetencii Holandska. Curaçao má právo vyhlásiť referendum s otázkou o úplnej nezávislosti od Holandska, ak bude chcieť.
Strem
Strem môže byť:
Priečny rez
Priečny rez v technike označuje skutočný, alebo teoretický (technický výkres) rez výrobkom v smere kolmom na jeho os.
Zoznam izotopov
Tieto tabuľky obsahujú zoznam izotopov chemických prvkov, zoradených zľava doprava podľa stúpajúceho atómového čísla a zhora dole podľa počtu neutrónov. Polčas rozpadu je farebne zobrazený pre každé políčko s izotopom, pre izotopy majúce alternatívne cesty rozpadu sú rozlíšené rôznou farbou značky a pozadia.
Dáta pre tieto tabuľky boli čerpané z Brookhaven National Laboratory, ktorý má interaktívnu Tabuľku nuklidov s dátami približne 3000 nuklidov.
Pula
Má rozlohu a žije tu 57 640 obyvateľov (2011). Je to najväčšie mesto na polostrove Istria i v celej Istrijskej župe.
História
Po páde Rímskej ríše sa v meste vystriedali Vizigóti, Frankovia i Benátčania. Prví Slovania sem prišli v 7. storočí. V stredoveku sa o Pule zmieňuje Dante Alighieri. V roku 1813 sa mesto dostalo pod vládu Rakúsko-Uhorska a stalo sa jedným s najvýznamnejších rakúskych prístavov a okolie bolo ustanovené ako provincia Küstenland (pobrežie). Po páde monarchie sa mesto dostalo pod správu Talianska a zotrvalo po ňou až do konca druhej svetovej vojny, keď bola Pula pričlenená k Juhoslávii. V tom čase žilo v meste približne 90 % obyvateľov talianskej národnosti. Skutočnosť, že sa stala súčasťou komunistického federálneho štátu viedlo k emigrácii taliansky hovoriacieho obyvateľstva.
Od roku 1991 je Pula súčasťou nezávislého Chorvátska.
Demografia
Pula je najväčším mestom Istrijskej župy a v metropolitnej oblasti (s predmestiami) je domovom pre zhruba 90 000 ľudí. Podľa sčítania z roku 2011 žilo v samotnom meste Pula 57 460 osôb. Hustota obyvateľstva je 1 093 osôb/km2, čo predstavuje piate najhustejšie osídlené miest v Chorvátsku. Rast počtu obyvateľov mesta má v Pule negatívnu tendenciu.
V roku 2011 sa 70,14 % obyvateľov hlásilo k chorvátskej národnosti, 6% k srbskej, 4,5% k talianskej a 3,5% k bosnianskej, 0,96% k slovinskej.
Väčšina obyvateľov Puly (37 038 ľudí alebo 64,46 percenta obyvateľstva) sa hlási k rímskokatolíckemu vierovyznaniu.
Vzdelávanie a výskum
V Pule je 12 základných škôl, 11 stredných škôl a Univerzita Juraja Dobrilu. Jedna zo základných škôl a jedna zo stredných škôl vyučuje v talianskom jazyku.
Počas rakúskej nadvlády (1815–1918) bola Pula dôležitým centrom astronomického výskumu. Od roku 1853 bola Pula hlavnou základňou rakúskeho námorníctva. Potreba navigačných zdrojov námorníctva viedla úrady k založeniu hydrografického inštitútu rakúsko-uhorského námorníctva v roku 1871 v budove na Monte Zaro.
Sabir Junusovič Junusov
Sabir Junusovič Junusov (* 18. marec 1909, Taškent – † 29. november 1995, Taškent) bol uzbecký (sovietsky) chemik, známy svojou prácou na alkaloidoch. V roku 1971 za ňu získal medailu D. I. Mendelejeva.
Od roku 1956 bol riaditeľom Akadémie vied Uzbeckej sovietskej socialistickej republiky.
Salföld
Salföld je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Zelená (rozlišovacia stránka)
Zelená je:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Čakany
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Čakany v okrese Dunajská Streda.
Fourierova transformácia
Fourierova transformácia pri spracovaní signálov slúži na transformáciu z časovej oblasti, do oblasti frekvenčnej. Je vyjadrením časovo závislého signálu pomocou harmonických signálov, t. j. funkcií sínus a kosínus. Signál môže byť buď v spojitom alebo diskrétnom čase.
Definícia
Fourierova transformácia S(\omega) funkcie s(t) je definovaná integrálnym vzťahom
Funkciu s(t) vypočítame z S(\omega) pomocou inverznej Fourierovej transformácie
Nevlastné integrály chápeme v zmysle Cauchyho hlavnej hodnoty, t. j.
Dvojice vo Fourierovej transformácii sa nazývajú originál (v tomto prípade s(t)) a obraz (S(\omega)). Vzťah medzi originálom a obrazom vyjadrujeme zápisom
Spektrum je komplexná veličina a možno ju vyjadriť v tvare. Veľkosť sa nazýva amplitúdové spektrum a uhol  fázové spektrum signálu.
Peter Vavrák
Peter Vavrák (* 11. máj 1982), je slovenský šachový medzinárodný majster. Najvyššie ELO má dnes (október 2008): 2478.
Je posledným mladým šachistom, ktorého trénoval majster Šefc. Už na európskom šampionáte v Rimavskej Sobote 1992 v kategórii do 10 rokov na seba upozornil 4. miestom. Delil s Pčolom prvé miesto na Opene Prešov 1999, vyhral Open Banská Bystrica 2000. Na tri roky vysokoškolského štúdia získal šachové štipendium do Dallasu, USA. V zámorí vyhral napr. turnaj v Edmontone 2006. Po návrate a skončení štúdií skúšal dráhu šachového profesionála, no potom sa zamestnal. Zvíťazil na Open Galanta 2007, Open Tatry 2007. Na majstrovstvách SR 2007 v Banskej Štiavnici skončil 3. za Movsesianom a Markošom, v roku 2008 vo Zvolene sa stal majstrom Slovenska, za čo získal reprezentačnú nomináciu na olympiádu do Drážďan. Ako náhradník uhral solídnych 6/9. Na turnaji Pula 2008 skončil 2. a zároveň si uhral prvú normu veľmajstra.
Martin Gründling
Martin Gründling (13. február 1987, Holíč) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Martin Gründling začal s hokejom ako desaťročný. Od 10 do 18 rokov hral za HK 36 Skalica. V roku 2005 bol draftovaný do najvyššej kanadskej juniorskej súťaže WHL (Western Hockey League), ako prvý Slovák v poradí. Pôsobil v klube Moose Jaw Warriors, kde odohral dve sezóny. V sezóne 2007/08 sa vrátil do Skalice. Pred sezónou 2011/12 prestúpil do českej extraligy do mužstva HC Energie Karlovy Vary.
Martin Gründling reprezentoval Slovensko na troch majstrovstvách sveta: osemnásťročných a dvakrát na Majstrovstvách sveta juniorov (2006 a 2007) a v roku 2008 bol nominovaný do reprezentácie na Majstrovstvá sveta.
Sáska
Sáska je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Má rozlohu 3746 ha a žije tu 305 obyvateľov (2007).
Hostěradice
Hostěradice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 460 obyvateľov, z toho 747 mužov a 713 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 38,8 roka, ženy 42,2 roka).
Thouars-1
Thouars-1 je francúzsky kantón v obvode Bressuire v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 12 obcí.
Peloneustes
Peloneustes je vyhynutý rod jurského morského plaza z čeľade Pliosauridae, žijúceho na území dnešného Anglicka (súvrstvie Oxford clay) asi pred 164 až 161 miliónmi rokov.
Opis
Tento morský dravec dosahoval dĺžku len okolo 3 metrov, čím patril k najmenším známym zástupcom svojej čeľade. Rovnako ako jeho príbuzní vyznačoval sa krátkym krkom, pomerne veľkou a robustnou hlavou a prúdnicovitým tvarom tela. Bol schopný rozdrviť mohutnými čeľusťami pevné schránky amonitov a belemnitov, ktorí zrejme predstavovali jeho hlavný zdroj potravy. Na tento účel mal tiež prispôsobené zuby, ktorých bol menší počet a boli tupo zakončené. Druh P. philarchus bol popísaný v roku 1869.
Jerome Apt
Jerome Apt (* 28. apríl 1949, Springfield, Spojené štáty) je americký astronaut, ktorý absolvoval štyri lety raketoplánmi a pracoval aj na ruskom Mire.
Životopis
Jerome, neskôr používajúci prezývku Jay, získal vysokoškolské vzdelanie na Shady Side Academy, Pittsburgh, PA (ukončené 1967), potom na prestížnej Harvard College (ukončil 1971) a nakoniec na Massachusetts Institute of Technology. Tu získal roku 1976 doktorát z fyziky. Na školách v Massachusetts a Harvarde pracoval ešte tri roky ako odborný asistent. V roku 1980 sa začlenil ako vedecký pracovník do NASA v Houstone, tu prekonal aj výcvik astronautov a po roku 1985 štyrikrát letel do vesmíru. U NASA zostal aj po letoch v riadiacich funkciách na JSC (Jet Propulsion Laboratory). V období rokov 1997-1998 bol riaditeľom Carnegie Museum of Natural History v Pittsburghu. Jerome je ženatý, vzal si Eleanor Emmonsovú a majú spolu dve dcéry, Sarah a Rachel.
Lety do vesmíru
O rok letel do vesmíru druhýkrát v raketoplánu Endeavour na misiu STS-47 (COSPAR 1992-061A). Štart aj pristátie boli na Floride, na palube bolo 7 osôb a mali sebou laboratórium Spacelab. Väčšina pokusov bola pripravená Japoncami. Jerome tu bol druhým letovým špecialistom.
Tretí let absolvoval opäť v raketopláne Endeavour v apríli 1994. Misia STS-59 (COSPAR 1993-020A). Štartovali z Floridy, pristáli v Kalifornii. Na palube bolo šesť astronautov, ktorí sa zaoberali vedeckými výskumami a fotografovaním. Aptovi sa podarilo rádiové spojenie so stanicou Mir, jej posádke gratuloval ku Dňu kozmonautiky.
Štvrtým letom bola misia STS-79 (COSPAR 1996-057A) s raketoplánom Atlantis v septembri 1996. Posádka bola šesťčlenná v zložení William Ready, Terrence Wilcutt, Jerome Apt, Carl Walz, John Blaha a Thomas Akers. Leteli na orbitálnu stanicu Mir, kde Blaha zostal ako člen základnej posádky, kým z Miru sa vrátila na Zem po rekordnom, 188 dennom pobyte Shannon Lucidová. Na palube raketoplánu bolo tiež laboratórium Spacehab, ktoré využili na plnenie úloh. Pristáli bez problémov na Floride.
Jeho lety v skratke:
Feuer frei!
„Feuer frei!“ je skladba nemeckej industriálnej metalovej skupiny Rammstein. Skladba bola vydaná ako piaty singel z ich albumu Mutter. Singel sa v nemeckom rebríčku umiestnil na 33. mieste a v britskom UK Singles Chart na 35. mieste.
Je to jedna z najznámejších skladieb skupiny Rammstein a objavila sa aj vo filme xXx.
Blanzac-lès-Matha
Blanzac-lès-Matha je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tenés
Tenés (angl. tennessine) je superťažký umelý chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ts a protónové číslo 117. Je to transurán a transaktinoid, v súčasnosti druhý najťažší objavený chemický prvok.
Celkovo bolo zatiaľ pripravených pätnásť atómov tenésu. Prvok objavili v apríli 2010 v rámci rusko-americkej spolupráce v Dubne. V roku 2012 sa experiment v Dubne úspešne zopakoval a v roku 2014 ho reprodukovali aj v rámci nemecko-americkej spolupráce v Darmstadte. Výsledky boli preskúmané a uznané v roku 2015, priorita objavu bola uznaná rusko-americkému tímu. Objavitelia navrhli prvok pomenovať v angličtine ako tennessine (výsl. [ˈtɛnᵻsaɪn] alebo [ˈtɛnᵻsiːn]), podľa Tennessee v USA. Tento názov sa stal oficiálnym v roku 2016.
Ako prvok skupiny halogénov má v angličtine názov s príponou -ine. V slovenčine sa táto príponu odstraňuje, aj predchádzajúci halogén bol zdomácnený z anglického astatine na astát. V slovenčine sa zjednodušujú dvojité písmená na jednoduché, napríklad od mesta Ytterby je názov prvku yterbium. Slovenský názov v tvare tenés bol ohlásený Slovenským národným komitétom IUPAC tlačovou správou 5. decembra 2016.
Čo sa týka stability, tenés by sa mohol nachádzať v takzvanom ostrove stability, no doposiaľ pripravené ľahšie izotopy tenésu mali životnosť len niekoľko desiatok až stoviek milisekúnd. Nateraz je najťažším známym prvkov skupiny halogénov, zatiaľ však nie je dostatok experimentálnych údajov, aby bolo jasné, či ho bude možné označovať priamo ako halogén. Aj u tenésu sa očakáva, že v dôsledku relativistických efektov v elektrónovom obale jeho atómov sa jeho chemické vlastnosti budú odlišovať od vlastností ľahších prvkov v tejto skupine. Výpočty predpovedajú, že tenés by mohol byť prchavý kovový prvok, mal by byť schopný vytvárať kovalentné molekuly, no nemal by v nich dosahovať vysoké oxidačné číslo VII, ako je toho schopný napríklad jód, ani by nemal vytvárať iónové halogenidy s aniónom Ts–, čiže tenesidy.
Zdomácnenie názvu z angličtiny
Anglický názov prvku 117, tennessine, bol po veľmi dlhej dobe prvým, ktorý nebol vytvorený pomocou prípony -ium. Podľa pravidiel IUPAC pre pomenovávanie prvkov sa prípona -ium nepoužíva pri prvkoch skupín halogénov a vzácnych plynov, kde sa majú použiť prípony typické pre názvy v týchto skupinách. Prípona -ine v názve tennessine je však špecifická len pre angličtinu. Ako tento názov zdomácniť preto vyvolalo diskusie v mnohých jazykoch. Odporúčanie IUPAC pre zdomácňovanie anglického názvu tennessine znelo, že sa má postupovať rovnako ako sa v minulosti postupovalo pri zdomácnení názvu predchádzajúceho halogénu.
O správnom tvare názvu prvku 117 v slovenčine rozhodol Slovenský národný komitét IUPAC v spolupráci s Jazykovedným ústavom Ľ. Štúra pri Slovenskej akadémii vied. Slovenčina zachovala aj pri prvku 117 zaužívaný spôsob pomenovávania v skupine halogénov. Tak ako pri zdomácnení anglického názvu astatine na slovenský názov astát, sa aj z názvu tennessine prípona -ine v slovenčine odstránila. Čo sa týka slovenského pravopisu zostávajúceho koreňa tenness-, slovenčina preberá dvojité písmená v názvoch chemických prvkov len v prípade, že bol názov odvodený od priezviska osoby a zachováva sa tým pôvodný pravopis priezviska. Pôvod názvu prvku 117 je geografický, v tomto prípade sa dvojité písmená zjednodušujú, napr. od mesta Ytterby je v slovenčine názov prvku yterbium.
Podľa uvedených pravidiel sa za správny názov pre prvok 117 v slovenčine stanovil názov tenés. Podobne prebehlo zdomácnenie názvu prvku 117 aj v ďalších jazykoch, napríklad v nemčine bol prvok 117 oficiálne pomenovaný ako tenness, vo francúzštine tennesse a v španielčine teneso.
Objav prvku
V decembri 2004, navrhol Spojený inštitút jadrového výskumu (JINR) v ruskej Dubne, spoločný experiment s americkým Národným laboratóriom v Oak Ridge (ORNL) v Tennessee. Cieľom experimentu mala byť príprava prvku 117 ostreľovaním terča z berkélia (Bk, prvok 97) iónmi vápnika (Ca, prvok 20). Mala sa tým uzavrieť séria experimentov v JINR, pri ktorých sa vápnikom-48 ostreľovali rôzne aktinoidy a objavili sa pri tom prvky 114, 115, 116 a 118.
ORNL bolo vtedy jediným producentom berkélia, no v danom čase sa prvok nevyrábal, a zahájenie výroby len pre účely experimentu by bolo príliš nákladné. Plány na prípravu prvku 117 boli na čas pozastavené a vedci sa sústredil na potvrdenie predchádzajúceho objavu prvku 118. Kľúčovou postavou pre obnovenie projektu syntézy prvku 117 bol Joseph Hamilton z Vanderbilt University v Knoxville, Tennessee, ktorý priebežne kontroloval stav výroby aktinoidov v ORNL. V roku 2008 oznámil ruským kolegom, že vďaka komerčnej objednávke pre petrochemický priemysel sa v ORNL opäť spustí výroba kalifornia, pri ktorej ako vedľajší produkt vzniká aj berkélium.
Extrakciu berkélia na vedecké účely z komerčnej zákazky na kalifornium schválilo v novembri 2008 aj Ministerstvo energetiky USA, ktoré v tom čase vykonávalo dohľad nad reaktorom v Oak Ridge. Výroba trvala 250 dní, počas ktorých sa v reaktore vyrobilo 22 miligramov berkélia. Následne sa vzorka 90 dní chladila a 90 dní trvala separácia berkélia. Polčas rozpadu pripraveného izotopu berkélia je 330 dní, takže už len za toto obdobie sa rozložila viac ako polovica pôvodne pripraveného materiálu. Aby bol experiment vôbec možný, musel sa uskutočniť v časovom horizonte nasledujúcich maximálne 6 mesiacov.
Berkélium sa do Moskvy prepravovalo letecky, z New Yorku, zabalené v piatich olovených nádobách. Kvôli chýbajúcej alebo neúplnej dokumentácii ruskí colníci dvakrát zamietli vstup tejto zásielky do krajiny a počas niekoľkých dní preletelo berkélium ponad Atlantický oceán až päťkrát, kým konečne mohlo v Rusku ostať. Berkélium potom putovalo na pracovisko v Dimitrovgrade, kde z neho pripravili terč pre urýchľovač v podobe 300 nanometrov tenkej vrstvy berkélia na fólii z titánu. Samotné ostreľovanie berkélia iónmi vápnika-48 v urýchľovači JINR v Dubne začalo koncom júla 2009.
V januári 2010 vedci vydali vnútornú správu, že zaznamenali rádioaktívny rozpad nového prvku s protónovým číslom 117 v podobe dvoch rozpadových radov. Jeden vychádzal z izotopu s nepárnym počtom neutrónov a kým sa jadro rozštiepilo postupne prešiel šiestimi rozpadmi alfa, druhý rozpadový rad vychádzal z izotopu s párnym počtom neutrónov u ktorého sa pred štiepením jadra zaznamenali tri rozpady alfa. Údaje o rozpadoch boli odoslané na ďalšiu analýzu do Lawrenceovho národného laboratória v Livermore (LLNL). Dňa 9. apríla 2010 vyšla oficiálna správa vo vedeckom časopise Physical Review Letters, v ktorej boli pozorované izotopy identifikované ako 294117 and 293117, s polčasmi rozpadu na úrovni desiatok alebo stoviek milisekúnd. Syntézu izotopov vyjadrujú nasledovné rovnice (v pôvodnom článku ešte nefigurovala neskôr prijatá značka tenésu Ts, miesto nej vtedy figurovalo len číslo 117):
Pri objave tenésu sa aj všetky jeho dcérske izotopy (produkty rozpadovej rady) pozorovali po prvý raz, a teda vlastnosti žiadneho z nich sa v tej dobe nemohli použiť pre potvrdenie objavu. Až v roku 2011 bol jeden z produktov rozkladu, 289Mc pripravený aj priamo, a jeho vlastnosti poskytli zhodu s údajmi pozorovanými aj pri rozpade tenésu. O zaregistrovanie objavu prvku však autori požiadali až keď sa pôvodnú syntézu podarilo zopakovať a v roku 2012 sa v Dubne pripravilo ďalších sedem atómov tenésu, s rovnakými výsledkami. Experiment sa podarilo úspešne zreprodukovať aj v roku 2014 v Darmstadte, kde sa pripravili ďalšie dva atómy tenésu. Na základe týchto výsledkov bol v roku 2015 uznaný objav izotopu 293Ts za preukázaný vlastnosťami dcérskeho izotopu 289Mc.
Hoci objav tenésu v Dubne nebol nikdy spochybnený ako celok, objavili sa aj práce, ktoré kritizovali niektoré fakty a najmä nedôslednosť komisie, ktorá objav izotopu 293Ts hodnotila. Výsledky zo spolupráce GSI v Darmstadte s Univerzitou v Lunde naznačili, že prepojenie medzi rozpadovými radami 293Ts a 289Mc, ktoré bolo kľúčové pri uznaní objavu prvku 117, možno v skutočnosti neexistuje, zatiaľ čo práve údaje o rozpade druhého, oficiálne neidentifikovaného izotopu 294Ts sa javia ako jednoznačnejší dôkaz objavu prvku 117. Tieto výsledky teda nespochybňujú objavu tenésu, ale skôr v súčasnosti platné postupy preverovania a uznávania objavov prvkov.
Kým sa pre prvok stanovil oficiálny názov, provizórne sa označoval systematickým číslicovým názvoslovím pre ťažké prvky ako ununseptium (značka Uus). Po objavení prvku sa americko-ruský tím snažil oddialiť rozhodovanie o pomenovaní tak dlho, ako to bolo možné, no nakoniec sa vedci dohodli, že právo navrhnúť novému prvku meno dostane Joseph Hamilton, ktorý zohral kľúčovú úlohu pri zabezpečení berkéliového terča. Hamilton nakoniec zvolil meno na počesť regiónu, ktorý pre syntézu prvku poskytol tento základný materiál, navrhol názov tennessine so značkou Ts.
V roku 2016 bol tento návrh zverejnený vyhlásením IUPAC a nasledovalo obdobie verejného pripomienkovania. Námietky proti značke prvku Ts z dôvodu zámeny s častým označením organickej skupiny tozyl (zvyšok od kyseliny toluénsulfónovej) boli zamietnuté, keďže podobné situácie sú bežné a v praxi nespôsobujú problémy (Ac označuje aktínium a v organickej chémii aj skupinu acetyl, podobne Pr označuje prazeodým aj propyl). Komisia tiež neprijala námietky proti použitiu prípony -ine. Kvôli nej v mnohých jazykoch považovali názov za nezdomácniteľný, avšak komisia upozornila, že s rovnakým problémom sa už jazyky úspešne vysporiadali v prípade názvu prvku 85, ktorý bol v angličtine pomenovaný ako astatine (v slovenčine astát). Nakoniec sa teda navrhovaný názov tennessine a značka Ts stali oficiálnymi v novembri 2016.
Predpovedané vlastnosti
Tenés je najťažším známym prvkom skupiny halogénov, v periodickej tabuľke sa nad ním nachádza pätica prvkov fluór, chlór, bróm, jód a astát. Všetky majú sedem valenčných elektrónov s konfiguráciou ns2np5. Pre tenés, ako prvok 7. periódy, tento trend udáva konfiguráciu 7s27p5.
V skutočnosti je situácia s elektrónovou konfiguráciou ťažších prvkovk o niečo zložitejšia. Pri energetických hladinách atómov tenésu sa veľmi výrazne prejavujú efekty spin-orbitálnej interakcie. Už aj pri atómoch jódu sú valenčné p-orbitály jednoznačne rozštiepené na hladiny p1/2 a p3/2 a toto rozštiepenie sa smerom k astátu a tenésu ešte zväčšuje. Dva elektróny na energetickej hladine 7p1/2 sú tak v atóme tenésu viazané podstatne pevnejšie než zvyšné tri elektróny na energetickej hladine 7p3/2, čo má významný vplyv na správanie sa valenčnej vrstvy a na reaktivitu atómu.
Na vlastnosti tenésu významne vplývajú aj relativistické efekty, v superťažkých atómoch sa elektróny pohybujú rýchlosťami blízkymi rýchlosti svetla a tým sa mení ich hmotnosť a správanie. V hypotetickom ióne tenésu s jedným elektrónom Ts116+ by sa hmotnosť tohto elektrónu mala zväčšiť až 1,9-násobne, kým pri podobnom ióne astátu At84+ je nárast hmotnosti iba 1,27-násobný a pri podobnom ióne jódu I52+ iba 1,08-násobný. To sa prejavuje tak, že kovalentné aj iónové polomery tenésu sú menšie, než by sa pre prvok s toľkými vrstvami elektrónov očakávalo. Ión Ts7+ by dokonca mal byť menší ako ión At7+, hoci má o celú jednu vrstvu elektrónov viac.
Relativistické efekty sa tiež prejavujú na polohe energetických hladín atómov. V skupine halogénov sa energia valenčných orbitálov s a p v dôsledku relativistických efektov znižuje, elektróny sú v atóme viazané silnejšie, než by sa pre danú vrstvu očakávalo. Orbitály d z vrstvy pod nimi sú, naopak, destabilizované, energeticky sú k valenčnej vrstve omnoho bližšie, ako by to bolo bez relativistických efektov.
Čo sa týka fyzikálnych vlastností, tenés by mal mať ešte o niečo vyššiu teplotu topenia a teplotu varu ako astát, pri izbovej teplote by mal byť v tuhom skupenstve. Tuhý tenés by mal mať ešte výraznejšie kovové vlastnosti ako astát, ktorý je polokov. Tenés by teda mal byť pomerne prchavý, ale úplne kovový prvok.
Všetky prvky skupiny halogénov, ktoré sú ľahšie ako tenés, veľmi ľahko prijímajú elektrón za účelom úplného zaplnenia valenčnej elektrónovej vrstvy, čím vznikajú anióny označované ako halogenidy. Schopnosť prijímať elektrón v tejto skupine však smerom k ťažším prvkom postupne klesá a u tenésu bola výpočtami predpovedaná tak nízka elektrónová afinita, že oxidačné číslo –I by pri tenése malo byť najmenej stabilné zo štyroch oxidačných čísel, v ktorom by prvok mal byť schopný existovať. Tenés by mal vytvárať najmä kovalentné väzby. Podobne ako ostatné prvky skupiny halogénov aj tenés by mal (v plynnom skupenstve a v roztokoch) vytvárať dvojatómové molekuly Ts2. Väzba Ts-Ts v tejto molekule by podľa výpočtov mala podliehať všeobecnému trendu skupiny, podľa ktorého sa smerom k ťažším prvkom postupne oslabuje sigma charakter väzby a rastie jej pí charakter. Úplný extrém tejto situácie by mal predstavovať chlorid tenésny TsCl, kde atómy síce sú viazané jednoduchou väzbou, no táto väzba nie je typická σ-väzba, ale je to jednoduchá väzba tvorená π-oblakom elektrónovej hustoty.
Dôsledkom relativistických efektov je aj to, že u superťažkých atómov, akým je aj tenés, by malo zlyhávať odhadovanie geometrie molekúl pomocou teórie VSEPR. Molekula fluoridu joditého IF3 má, v súlade s teóriou VSEPR, tvar písmena T, pretože dve ekvatoriálne polohy trigonálnej bipyramídy valenčnej geometrie okolo atómu jódu vypĺňajú voľné elektrónové páry a atómy fluóru tak obsadzujú tretiu ekvatoriálnu polohu a vrcholy protiľahlých trigonálnych pyramíd. Výpočty ukázali, že u analogickej molekuly fluoridu tenesitého TsF3 by takéto určenie geometrie malo byť chybné, a skutočnou geometriou TsF3 by mal byť pravidelný rovnostranný trojuholník.
Lee Joseph Archambault
Lee Joseph "Bru" Archambault (* 25. august 1960, Oak Park, Illinois, Spojené štáty) je americký astronaut NASA.
Životopis
V roku 1998 sa stal kandidátom na miesto astronauta v NASA (JSC, Houston). V roku 2000 bol zaradený medzi astronautov a v roku 2007 absolvoval svoj prvý štart ako pilot STS-117.
Sóly
Sóly je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Veszprém.
Má rozlohu 1028 ha a žije tu 434 obyvateľov (2007).
Hádzaná na Juhoázijských hrách 2010
Hádzaná na Juhoázijských hrách 2010 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoázijských hier 2010. Konal sa v meste Dháka, v Bangladéši v dňoch od 1.5. februára 2010, za účasti 6 mužských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval prvýkrát a iba v mužskej kategórii. Dejiskom zápasov bola aréna National Handball Stadium, ktorá je súčasťou športového komplexu Bangabandhu Sports Complex. Titul získal 🇵🇰, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇮🇳.
Thouars-2
Thouars-2 je francúzsky kantón v obvode Bressuire v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 8 obcí.
Maltat
Maltat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reálne číslo
Reálne číslo je každé číslo patriace do množiny reálnych čísel.
Reálne čísla môžu byť:
Exaktne sa reálne čísla dajú zadefinovať viacerými spôsobmi, napr. axiomatickým zavedením (pozri nižšie), pomocou Dedekindových rezov alebo Cauchyho postupnosťami.
Množina reálnych čísel, axiomatické zadefinovanie
Množina reálnych čísel je ľubovoľná množina (budeme ju označovať R; iné spôsoby značenia: \mathbb{R}, alebo Unicode ℝ – U+211D), na ktorej sú zadefinované ľubovoľné dve binárne operácie, označme ich + a *, ktorá spĺňa nasledovné vlastnosti:
Posledná vlastnosť odlišuje množinu reálnych čísel od racionálnych. Napríklad množina všetkých racionálnych čísel menších ako druhá odmocnina z 2 má horné ohraničenie (napríklad 1,5), ale jej najmenšie horné ohraničenie -- supremum (odmocnina z 2) nie je racionálne číslo.
Reálne čísla sú týmito vlastnosťami úplne určené. Ak teda existujú dve rôzne množiny (presnejšie polia) R1 a R2, potom existuje jedinečný izomorfizmus medzi nimi, a sú vzhľadom na tieto vlastnosti prakticky rovnaké.
Množinu prirodzených čísel N možno definovať, ako najmenšiu podmnožinu množiny R s vlastnosťami V tejto definícii je aj nula prirodzené číslo.
Vlastnosti
Množina reálnych čísel je nespočítateľná, reálných čísel je omnoho viac než prirodzených čísel, hoci obe množiny sú nekonečné. Kardinalita množiny reálných čísel je rovnaká ako kardinalita, množiny všetkých podmnožín \mathbb {N}. Tvrdenie, že neexistuje žiadna podmnožina reálných čísel s kardinalitou medzi kardinalitami množin prirodzených čísel a reálnych čísel je známe ako hypotéza kontinua. Za predpokladu bezospornosti Zermelo-Fraenklovej teórie množín nemôže byť táto hypotéza dokázaná ani vyvrátená v rámci tejto teórie.
Hostim
Hostim je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 411 obyvateľov, z toho 211 mužov a 200 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,7 roka (muži 45,4 roka, ženy 50,1 roka).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Štál
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Štál v okrese Dunajská Streda.
Parížska univerzita
thumb|Znak Parížskej univerzity
Parížska univerzita (Université de Paris) bola starobylá univerzita v Paríži. Bola jednou z najstarších a najvýznamnejších európskych univerzít a zastrešovala niekoľko akademických fakúlt a internátov, z ktorých najvýznamnejšia bola Sorbonna. Jej názov sa tiež stal synonymom pre Parížsku univerzitu. Vznikla v stredoveku ako centrum scholastiky. Za Francúzskej revolúcie bola zrušená a nahradená špecializovanými vysokými školami, po sto rokoch na konci 19. storočia bola obnovená, ale po študentských nepokojoch v roku 1968 opäť zanikla. V roku 1970 bola na základe nového vysokoškolského zákona zrušená a od 1. januára 1971 rozdelená do trinástich samostatných univerzít, z ktorých niektoré sa nachádzajú i na území mimo mesta Paríž.
Dejiny
V 12. storočí vznikla Universitas magistrorum et scholarium (Obec učiteľov a žiakov), čo bola pôvodne teologická škola pri Notre Dame, ktorej v roku 1200 kráľ Filip II. August priznal právo, aby jej členovia boli pod jurisdikciou práva cirkevného a nie civilného. Zmyslom tohto opatrenia bolo, aby študenti, ktorí neboli niekedy vnímaní obyvateľstvom pozitívne, boli ochránení pred ich bezpečnostným aparátom. Zo začiatku skôr stavovská než vedecká inštitúcia bola teda podriadená právomoci cirkvi. Univerzitu uznal pápež Inocent III. vo svojej bule v roku 1215 a potvrdil ju Gregor IX. v roku 1231. Univerzita bola rozdelená do štyroch fakúlt – slobodných umení (tzv. artistická fakulta), teologickej, právnickej a lekárskej.
Rektor univerzity bol volený členmi fakulty slobodných umení. Predsedal akademickému senátu, ktorý zasadal vždy prvú sobotu v mesiaci. Senát (tribunál) tvorili dekani teologickej, právnickej a lekárskej fakulty a štyria zástupcovia štyroch národov tvoriacich fakultu slobodných umení (národ francúzsky, normandský, pikardský a anglický, po Storočnej vojne premenený na nemecký). Senát súdil všetky spory medzi členmi univerzity.
Voľby rektora a zasadania akademického senátu sa konali v kostole Saint-Julien-le-Pauvre až do jeho vyplienenia v roku 1524. thumb|left|Kostol Saint-Julien-le-Pauvre Od 13. storočia sa začali zakladať internáty, ktoré mali umožniť študentom lacné bývanie v drahom Paríži. Najslávnejšia bola Collège de Sorbonne pre budúcich teológov. Vznikli i internáty podľa jednotlivých krajín z ktorých do Paríža prichádzali študenti, napr. Dánsky internát (Collège de Danemark), Škótsky (Collège des Écossais), Lombardský (Collège des Lombards), Nemecký (Collège des Allemands) a veľa ďalších. V týchto internátoch sa aj vyučovalo. Internáty spravovali náboženské nadácie a rády po ktorých sa tiež niektoré nazývali – Premonštrátsky internát (Collège de Prémontré), Augustiniánsky (Collège des Augustins), Clunyjský (Collège de Cluny), internát sv. Barbory (Collège Sainte-Barbe) a pod. Samotná univerzita nemala žiadnu vlastnú budovu.
Všetky internáty vznikali na ľavom brehu Seiny, kde sa vytvorila univerzitná štvrť ktorej meno bolo odvodené od faktu, že spoločným jazykom študentov a profesorov bola latinčina – Latinská štvrť.
K najvýznamnejším učencom pôsobiacim na stredovekej univerzite patrili Albert Veľký, sv. Bonaventúra, Tomáš Akvinský alebo Boethius z Dácie.
Parížska univerzita sa v stredoveku stala významnou autoritou v oblasti cirkevného práva. Jej učenci vyriešili problematiku zdanenia benefícií Svätou stolicou a zohrali významnú úlohu počas pápežského schizmatu v rokoh 1378 – 1417. Univerzitný kancelár Jean de Gerson predsedal v rokoch 1414 – 1418 Kostnickému koncilu. Počas Storočnej vojny stála univerzita na strane Angličanov a Burgunčanov a v roku1431 schválila popravu Johanky z Arku.
Od 15. storočia moc univerzity pozvoľna upadala. Karol VII. v roku1446 zahrnul univerzitu do jurisdikcie parížskeho parlamentu, čo viedlo k študentským nepokojom, ktorých sa zúčastnil i básnik François Villon. Univerzita bola proti tzv. bolonskému konkordátu, ktorý v roku 1516 podpísal František I., a ktorý dával kráľovi možnosť kontrolovať prístup k veľkým benefíciám. Založenie Collège de France v roku 1530 a príchod jezuitov do Francúzska v polovici 16. storočia priniesli univerzite konkurenciu vo vzdelávaní. V roku 1600 Henrich IV. zrušil privilégia univerzity. thumb|Kaplnka Sainte-Ursule de la Sorbonne Po nezávislosti počas Frondy sa univerzita podriadila Ľudovítovi XIV. Odsúdila Descartesove myšlienky a neskôr i filozofov osvietenstva. Takže zatiaľ čo absolutizmus a osvietenstvo boli v iných krajinách impulzom pre zakladanie nových univerzít, vo Francúzsku vývoj viedol k uzatvoreniu univerzity počas Francúzskej revolúcie v roku 1793, lebo bolo deklarované, že vzdelávací systém je záležitosť celého národa a nie niekoľkých škôl. Už v roku 1791 bol rektor menovaný parížskou obcou a nie univerzitou, v roku 1792 bol zrušený akademický senát a teologická fakulta a 15. septembra nasledujúceho roku Národný konvent zrušil všetky internáty a fakulty na celom území Francúzska. Konvent sa rozhodol nahradiť výuku starých univerzít novou sústavou stredných a vysokých škôl, ktorým predchádzali základné školy.
Napoleon Bonaparte v roku 1806 vytvoril akadémiu, ktorá prevzala funkcie bývalej univerzity. Mala filozofickú fakultu, fakultu vied a katolícku teologickú fakultu, ktoré sídlili na Sorbonne, a lekársku a právnickú fakultu.
Somlójenő
Somlójenő je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Ajka.
Parížska univerzita
Dejiny
Počas Tretej republiky na konci 19. storočia boli zbúrané staré barokové budovy Sorbonny a nahradené novými, neoklasicistickými, ktoré sú využívané dodnes. Z pôvodných stavieb zostala najmä kaplnka sv. Uršuly s hrobom kardinála Richelieu.
V roku 1885 bol upravený status akadémie, zákon z 28. apríla 1893 jej udelil právnu subjektivitu a 10. júla 1896 bola obnovená Parížska univerzita. Tvorili ju fakulta vied, filozofická, právnická, lekárska, evanjelická teologická fakulta (založená v roku 1877, transformovaná ako slobodná fakulta v roku 1905), a Vysoká škola farmácie. 19. novembra 1896 ju slávnostne otvoril prezident Félix Faure.
Somlójenő
Má rozlohu 815 ha a žije tu 328 obyvateľov (2007).
Parížska univerzita
Dejiny
V prvom desaťročí 20. storočia vzniklo mnoho nových univerzitných inštitúcií ako Geografický ústav alebo Ústav umenia a archeológie. V roku 1914 mala univerzita 17 308 študentov, v roku 1956 ich bolo už 64 151. V 60. rokoch fakulta vied opustila Sorbonnu a presťahovala sa do nového Kampusu Jussieu.
Rozdelenie po roku 1968
Po študentských nepokojoch v roku 1968 bol prijatý nový vysokoškolský zákon, ktorý reformoval Parížsku univerzitu. Od 1. januára 1971 tak bola pôvodná univerzita zrušená a rozdelená do 13 samostatných univerzít. Sedem z nich stále sídli v Latinskej štvrti. Ostávajúce v iných častiach mesta, niektoré dokonca za jeho hranicami. Jednotlivé univerzity nesú jednotný názov „Univerzita Paríž“ doplnený rímskou číslovkou a ďalším upresňujúcim názvom.
Vodný stĺp
Vodný stĺp môže byť:
Ádžívika
Ádžívika (sans.) je jedno z neortodoxných staroindických učení, ktoré popiera existenciu duše. Ádživika pôvodne súvisela s budhizmom  a  bola  možno  dokonca  jeho  formou, pretože dávni budhisti popierali pojem duše.
Zakladateľom ádživiky bol Makkhalé Gósála.
Bílek (priezvisko)
Bílek je rozšírené české priezvisko. V českom jazyku slovo bílek znamená vaječný bielok. Prechýlená ženská podoba v češtine je Bílková, v slovenčine aj Bíleková.
Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, Frýdek-Místek a Hodonín. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Hurbanove.
Známi nositelia
Pozri v článku Bílek.
Nikolaj Dmitrijevič Zelinskij
Nikolaj Dmitrijevič Zelinskij (* 6. február 1861, Tiraspol – † 31. júl 1953, Moskva) bol sovietsky chemik a akademik Akadémie vied Sovietskeho zväzu v roku 1929.
Život
Študoval na Univerzite v Odessa a na univeritách v Lipsku a v Göttingene v Nemecku. Zelinskij bol jeden zo zakladateľov teórie organickej katalýzy. Zelinského kráter na mesiaci je pomenovaný na jeho pamiatku.
Klinčekovec voňavý
Klinčekovec voňavý je strom z čeľade myrtovité. Známy je korením nazývaným klinčeky (ľudovo alebo zastarano hrebíčky).
Strom
Strom pochádza z Molúk. Je to vždyzelená rastlina, ktorá môže dosiahnuť až výšku 20 metrov. Medzičasom sa pestuje takmer po celom svete.
Korenie (klinčeky)
Klinčeky sú silno voňajúce a štipľavo chutiace sušené pupene kvetov. V Európe sú klinčeky známe od včasného stredoveku. Na obchodovanie s klinčekmi mali dlhý čas monopol Holanďania, ktorí klinčeky prepravovali lodnou dopravou, hlavne z Ambonu. Aj dnes sa značná časť klinčekov prekladá v Rotterdame a Amsterdame.
Adžňá
Adžňá (sans.) je 6. čakra, čakra čela (obočia), tretie oko, vnútorné oko, oko múdrosti, príkazov čakra; symbolizuje ju lotos s 96 (2x48) okvetnými lístkami; leží približne v strede hlavy, prst nad koreňom nosa, v strede medzi obočím, otvára sa dopredu.
Základným princípom adžny je poznanie bytia; jej zmyslovou funkciou sú všetky zmysly, i nadzmyslové vnímanie; jej farbou indigovo modrá, i žltá a fialová.
Majstrovstvá Európy v curlingu 2012
Majstrovstvá Európy v curlingu 2012 boli v poradí 38. majstrovstvá Európy v curlingu, ktoré organizuje Európska curlingová federácia (ECF). Konali sa v Karlstade, vo Švédsku od 7.15. decembra 2012, za účasti 26 mužských a 20 ženských tímov. Po 4-krát ME hostilo Švédsko, predtým to bolo v rokoch 1983, 1994 a 2008. Domáce curlingisti Švédska získali svoj siedmy titul, curlingistky Ruska svoj druhý titul.
Majstrovstvá Európy boli tiež kvalifikáciou na MS 2013 mužov a žien. Na mužské MS postúpilo 8 a na ženské MS 6 družstiev.
Kvalifikácia
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF k aprílu 2012.
Blanzay-sur-Boutonne
Blanzay-sur-Boutonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svetová kvalifikácia v basketbale mužov na LOH 2016
Svetová kvalifikácia v basketbale mužov na LOH 2016 bola svetová kvalifikácia v basketbale mužov na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konala sa v dňoch od 4.10. júla 2016 v troch dejiskách: talianskom Turíne, filipínskom Pasay a srbskom Belehrade. Zúčastnilo sa jej 18 tímov, ktoré súťažili o 3 postupové miesta na olympijský turnaj.
O usporiadateľské dejiská sa uchádzalo 6 krajín: Česko, Filipíny, Nemecko, Srbsko, Taliansko a Turecko. 19. januára 2016 FIBA rozhodla o 3 usporiadateľoch.
Nasadenie do výkonnostných košov
Žrebovanie skupín prebehlo 26. januára 2016 podľa nasledovných výkonnostných košov:
Somlószőlős
Somlószőlős je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Ajka.
Má rozlohu 1946 ha a žije tu 699 obyvateľov (2007).
Vrbovský potok (prítok Popradu)
Vrbovský potok je potok na Spiši, preteká územím okresu Kežmarok. Je to pravostranný prítok Popradu a má dĺžku 11 km.