cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ciudad de las Artes y las Ciencias
Planetárium (L’Hemisferic)
Dokončené bolo v roku 1998. Tvarom pripomína obrovskú lastúru vystupujúcu z vodnej plochy o rozmeroch 1 300 x. Odrazom vo vode a znásobenou veľkosťou sa mení na ľudské oko, vnútri ktorého kupola kina IMAX predstavuje zreničku chránenú monumentálnym "viečkom" z ocele a skla o priemere, ktoré sa podľa potreby otvára a zatvára. Tým reguluje prúdy návštevníkov smerujúcich dnu. Vnútri je počítačovo ovládaný systém astronomickej projekcie, ktorý ukazuje celú nebeskú oblohu a jej telesá na ploche o priemere so sklonom 30o. Nespočetné možnosti osvetlenia, farieb a pohybov umožnujú vytvoriť úplne výnimočné predstavenie s využitím nekonečného množstva špeciálnych efektov na dokreslenie astronomických javov. K tomu slúži navyše 48 diaprojektorov, štyri videoprojektory a najnovší akustický systém. Do chodby v spodnom podlaží lemovaným arkádou s betónovými oblúkmi, ktorá podopiera strechu, boli umiestnené predajne, reštaurácie a ďalšie služby.
Vedecké múzeum princa Filipa
V roku 2000 ukončila líniu smerujúcu od východu k západu budova Vedeckého múzea princa Filipa. Táto veľká obdĺžniková stavba dlhá je utváraná modulovým opakovaním priečneho rezu. Na juh sa obracia plastickou konštrukciou z bieleho betónu, zatiaľ čo presklenná severná fasáda, pripomínajúca zmrzlý vodopád, vytvorený zo 4000 sklenených tabúľ, odhaľuje päť obrovských betónových stĺpov vnútri, ktoré ako stromy podopierajú schodisko a výťahy do vyšších podláží. Podľa uhlu pohľadov vyvoláva táto budova rôzne protichodné predstavy; minulosť vnímaná cez kostru obrieho dinosaura a prítomnosť zhmotnená v modernej zvlnenej fasáde. Vnútri sa nachádza dlhá výstavná sála venovaná vývoju života a posledným poznatkom na poli vedy a techniky, pričom expozícia je založená na interaktívnom pojatí. Prevracia tým tradičné didaktické pojatie výstavy, spája vzdelanie so zábavou. Krédo jeho riaditeľa Manuela Toharia znie: "Je prísne zakázané nedotýkať sa vystavených exponátov". Tri podlažia predstavujú tri veľké témy, ktorých sa divák zúčastní podľa odporúčaných trás. Expozícia, ktorá sa rozprestiera na viac než, zahrňuje taktiež zbierky, ktoré múzeu prenechal Severo Ochoa, nositeľ Nobelovej ceny za medicínu.
Umbraculo
Vzniklo rok po dokončení Vedeckého múzea princa Filipa, v roku 2001. Je situované rovnobežne s múzeom, ale o čosi vyššie. To návštevníkom umožňuje výhľad na celý komplex. Konštrukcia vytvorená opakovaním 55 bielych kovových oblúkov, vysokých, o celkovej dĺžke je modernou interpretáciou "zimnej záhrady", ktorá vo vnútri ukrýva na 50 rozličných druhov kvetín typických pre okolie Valencie a taktiež niekoľko stromov. Obľúbené sú medzi návštevníkmi kaleidoskopické efekty tejto stavby, ako aj galéria pod holým nebom predstavujúca sochy súčasných umelcov. V podzemnom podlaži sa nachádza kryté parkovisko pre autá a autobusy.
Palác umenia
Palác umenia je posledným dielom uzatvárajúcim komplex. Slávnostne ho otvorili 13. júla 2005. Stavba s unikátnou konštrukciou svojho druhu a vybavenia, ktoré jej umožňuje uviesť akékoľvek dielo z oblasti opery a veľkých hudobných predstavení, výrazne prispieva k posilneniu kultúrneho významu Valencie. Honosná strešná konštrukcia dlhá a vysoká  ukrýva dve symetrické betónové škrupiny s auditóriom pre 1300 ľudí. Sedenie možno ľubovoľne upraviť pre usporiadanie opery, koncertov aj baletu. Ďalej je tu sála so 400 miestami pre komornú hudbu, divadlo a ďalšie predstavenia a nakoniec ešte krytá sála pod šírym nebom s kapacitou 2000 miest, ktorá ponúka úchvatný pohľad na celý komplex.
Iné projekty
.
Pomáci
náhľad|vpravo|Pomaci na začiatku 20. storočia Pomáci (iné názvy pozri nižšie) sú skupina (slovanských) Bulharov žijúca v južnej časti Bulharska v dolinách pohoria Rodopy a severnom Grécku.
Názvy
Slovenské názvy tejto skupiny sú: Pomáci, Pomaci  , Pomakovia , bulharskí moslim(ov)i(a) , moslimskí Bulhari , Bulharomohamedáni , bulharskí mohamedáni  , mohamedánski Bulhari.
Tie z vyššie uvedených názvov, ktoré obsahujú slovo moslim alebo mohamedán, sa môžu vzťahovať aj všeobecne na akýchkoľvek Bulharov, ktorí sú moslimovia; historicky napríklad na povolžských Bulharov.
Charakteristika
Počas dlhej osmanskej nadvlády konvertovali na islam (podľa niektorých názorov nenásilne, podľa iných násilím). Stali sa hlavnými spojencami okupačnej tureckej moci v Bulharsku. Neslávne sa preslávili účasťou na krvavom potlačení protitureckého povstania Bulharov v roku 1876, ale aj bojom proti kresťanským krajanom a oslobodzovacej ruskej armáde v rokoch 1877 až 1878. Po vyhlásení samostatnosti Bulharska mnohí emigrovali do Turecka. Ďalšia vlna emigrácie do Turecka pokračovala kvôli druhej svetovej vojne.
Pre pomácke dediny je typický svojrázny folklór a moslimská architektúra. V mnohých dedinách žijú spoločne s kresťanskými Bulharmi, s ktorými ich spája spoločný slovanský jazyk. V niektorých oblastiach žijú spoločne s Turkami, od ktorých sa ale odlišujú jazykom. Podľa sčítania z roku 2001 žije v Bulharsku 131 531 Pomákov. Žijú najmä v okolí mesta Smoľan v južnom Bulharsku, ale aj v okolí Blagoevgradu a Pazardžiku. Podľa údajov z roku 2011 sa počet Pomakov znížil na 67 350. Malé komunity žijú aj v severnom Grécku a Macedónsku. Pomerne vysoký počet Pomákov žije aj v Turecku, kde sa ale asimilujú s moslimským tureckým obyvateľstvom.
Pierre Bézier
Pierre Étienne Bézier (* 1. september 1910, Paríž, Francúzsko – † 25. november 1999, Paríž, Francúzsko) [ˈpjɛʁ eˈtjɛn beˈzje]) bol francúzsky matematik a inžinier a jeden zo zakladateľov odvetvia priestorového, geometrického a fyzikálneho modelovania a tiež odvetvia popisu kriviek, hlavne v systémoch CAD/CAM. Pracoval ako inžinier v automobilke Renault, stal sa priekopníkom v transformácii dizajnu a výroby cez matematické a výpočtové nástroje po počítačovo riadený dizajn a trojrozmerné modelovanie.
Bézier patentoval a popularizoval, ale nevynašiel Bézierove krivky a Bézierove plochy, ktoré sa v súčasnosti používajú vo väčšine počítačom riadených grafických a dizajnových systémoch.
Knœringue
Knoeringue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Legionela
náhľad|Legionella v [[Ultrafialové žiarenie|UV žiarení]] Legionela (lat. Legionella) je rod baktérií z čeľade Legionellaceae. V starších systémoch bol jediným rodom tejto čeľade.
Sú to patogénne fakultatívne gramnegatívne baktérie. Do tohto rodu patria aj druhy spôsobujúce legionelózu (čiže buď legionársku chorobu alebo pontiacku horúčku), najmä druh Legionella pneumophila. Legionely možno ľahko zviditeľňovať strieborným farbivom.
Legionela sa bežne vyskytuje v rôznych prostrediach, Je známych minimálne 50 druhov a 70 sérotypov. Postranné reťazce v bunkovej stene nesú bázy zodpovedné za somatickú antigénnu špecifickosť týchto organizmov. Chemické zloženie reťazcov, tak z hľadiska súčastí, ako aj usporiadania sacharidov, určuje povahu antigénnych determinantov, ktoré sú základom sérologickej klasifikácie mnohých gramnegatívnych baktérií.
Rod Legionella získal svoj názov po júli 1976, podľa záhadného ochorenia, ktoré postihlo 211 osôb, z ktorých 34 zomrelo. Prepuknutie choroby bolo najskôr hlásené u osôb pôsobiacich v organizácii American Legion – asociácií amerických vojenských veteránov. Spomínaná organizácia sa zúčastnila na oslavách US Bicentennial (200. výročie udalostí, ktoré viedli k nezávislosti USA) vo Philadelphii. Epidémia choroby, ktorá vypukla práve v dňoch 200-ročného výročia podpísania Deklarácie nezávislosti, získala veľkú publicitu a spôsobila v USA veľké obavy. 18. januára 1977 bola ako pôvodca identifikovaná dovtedy neznáma baktéria, neskôr nazvaná Legionella.
Vojtěch Jarník
Vojtěch Jarník (* 22. december 1897, Praha, dnes Česko – † 22. september 1970, Praha, dnes Česko) bol český matematik. Považuje sa za jedného z najvýznamnejších českých matematikov 20. storočia. Zaoberal sa najmä teóriou čísel a matematickou analýzou.
Je známy hlavne vďaka Jarníkovmu algoritmu (tiež nazývaný Primov algoritmus) na hľadanie minimálnej kostry grafu a jeho dodnes používanej učebnici matematickej analýzy.
Život
Na vysokoškolské štúdium nastúpil Vojtěch Jarník roku 1915 (štúdium matematiky a fyziky) na Karlovej univerzite v Prahe. Štúdium ukončil rokoch 19191920, v roku 1921 získal doktorát. Už počas štúdia pracoval ako učiteľ na vysokej škole technickej v Brne, neskôr na univerzite v Prahe. Isté obdobie študoval aj na univerzite v Göttingene.
V roku 1929 bol na Karlovej univerzite menovaný za mimoriadneho profesora, v roku 1936 aj za riadneho profesora. Na tejto univerzite pôsobil až do svojho odchodu do dôchodku roku 1967. Po vzniku Československej akadémie vied bol roku 1952 menovaný za akademika, pričom v nej bol prvý predseda matematicko-fyzikálnej sekcie. Zomrel roku 1970 v Prahe.
Práca
Hlavnými oblasťami záujmu Vojtěcha Jarníka boli teória čísel a matematická analýza. O druhej menovanej oblasti napísal mimoriadne kvalitnú štvorzväzkovú učebnicu, ktorá sa napriek svojmu veku (prvý zväzok vyšiel roku 1938) bežne používa dodnes.
Jarníkov algoritmus
Azda najväčším Jarníkovým prínosom do sveta matematiky bolo objavenie Jarníkovho algoritmu. Ide o grafový algoritmus na hľadanie minimálnej kostry grafu, ktorý sa dodnes radí medzi najefektívnejšie a najelegantnejšie implementovateľné algoritmy s týmto účelom.
Tento algoritmus o veľa rokov neskôr, znovu, nezávisle od Jarníka, objavil Robert Prim, a preto sa častejšie nazýva práve Primov algoritmus (hoci nesprávne). Týmto algoritmom sa inšpiroval aj holandský informatik Edsger Dijkstra, ktorý na základe neho vytvoril svoj Dijkstrov algoritmus na hľadanie najkratšej cesty v grafe (medzi oboma algoritmami vidno zreteľné analógie). A kvôli všetkým týmto historickým okolnostiam môžeme naraziť aj na pomenovanie tohto algoritmu ako DJP algoritmus (skratka mien Dijkstra, Jarník, Prim).
Pozri aj
Jarníkov (Primov) algoritmus
Polomka
Polomka je obec na Slovensku v okrese Brezno.
Polohopis
Horehronská obec leží na pravom brehu Hrona, asi 20 km východne od Brezna. Rozprestiera sa na južnom úpätí Nízkych Tatier a ich styku s Veporskými vrchmi. Územie na pravom brehu Hrona leží v ochrannom pásme NP Nízke Tatry, ľavý breh zasa v ochrannom pásme NP Muránska planina.
Stredom obce prechádza cesta I/66 z Brezna do Červenej Skaly, južným okrajom obce železničná trať Banská Bystrica – Červená Skala.Erb obce znázorňuje ruku zo sekerou.
Kalliteles zo Sparty
Kalliteles alebo Kallitelés (Kalliteles, iný prepis: Kallitelés) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 508 pred Kr.
Kalliteles zo Sparty zvíťazil na 68. olympijských hrách v roku 508 pred Kr. v zápasení. Zápasenie (palé) sa podobalo dnešnému „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem tak, že sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.  Sochárske diela venované Kallitelovi a jeho synovi Polypeithovi stáli kedysi v olympijskej Altide. Ešte v druhom storočí si ich mohol prezrieť grécky cestovateľ Pausanias, ktorý o nich zaznamenal toto: „Tam je umiestnený neveľký voz Sparťana Polypeitha a na samom stĺpe je Kalliteles, otec Pollypeithov, účastník v zápasení. Prvý získal víťazstvo s koňmi (tethripon), Kallisthenes v zápasení. "
Henri Bienvenu
Henri Bienvenu Ntsama (* 5. júl 1988, Kamerun) je kamerunský futbalový útočník hrajúci za BSC Young Boys.
Cotonsport Garoua (2003-2005)
Svoju kariéru začal v kamerúnskom klube Cotonsport Garoua, kde hral 55 zápasov a strelil 29 gólov.
Viniansky hradný vrch
Viniansky hradný vrch je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Latorica.
Henri Bienvenu
CA Bizerte (2005-2007)
Jeho ďalšie kroky smerovali do tuniského CA Bizerte, kde celkovo strávil dva roky (49 zápasov, 28 gólov)
Viniansky hradný vrch
Nachádza sa v katastrálnom území obce Vinné v okrese Michalovce v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 a naposledy novelizované v roku 1988 na rozlohe 51,95 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu vzácnych xerotermných a lesostepných spoločenstiev hradného vrchu na južných úbočiach Vihorlatu na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.
Henri Bienvenu
BSC Young Boys (2010- )
20. januára 2010, podpísal zmluvu zo švajčiarskym BSC Young Boys, kde má kontrakt do roku 2013 (8 zápasov, 5 gólov).
NHL 1919/1920
Sezóna 1919/1920 bola 3. sezóna NHL. Víťazom NHL sa stal tím Ottawa Senators, ktorý následne vo finále Stanley Cupu porazil víťaza PCHA - Seattle Metropolitans a získal tak aj Stanley Cup.
Tím Toronto Arenas sa premenoval na Toronto St. Patricks. V tomto ročníku sa objavil aj nový tím Quebec Bulldogs.
Play-off o víťazstvo v NHL
Vzhľadom na to, že celok Ottawa Senators vyhral obe polovice sezóny, automaticky sa stal celkovým víťazom NHL a získal právo reprezentovať NHL vo finále Stanley Cupu.
PCHA 1919/1920
Okrem NHL sa do roku 1924 v regiónoch západného pobrežia Kanady a USA hrala ďalšia severoamerická profesionálna súťaž Pacific Coast Hockey Association (PCHA). Aj v sezóne 1919/1920 v nej štartovali tri tímy. V základnej časti, ktorá trvala od 26. decembra 1919 do 10. marca 1920, sa každý s každým stretol jedenásťkrát a prví dvaja postúpili do finále. Víťaz finále získal právo účasti vo finále Stanley cupu proti víťazovi NHL.
Do finále play-off postúpili prvé dva tímy. Vo finále play-off sa zrodili tieto výsledky:
Seattle Metropolitans zvíťazil celkovým skóre 6 : 3 a postúpil do finále Stanley Cupu.
Kanadské bodovanie
GP = Odohrané zápasy, G = Góly, A = Asistencie, Pts = Body, PIM = Trestné minúty
Martin Opatovský
Martin Opatovský (* 9. máj 1975, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
Sezónu 2001/02 odohral v MHk 32 Liptovský Mikuláš, ďalšiu pôsobil v českej extralige v mužstve HC Karlovy Vary, v 45 zápasoch základnej časti dosiahol 11 gólov a 9 asistencií. V ročníku 2003/04 bol opäť hráčom Dukly Trenčín. Klub sa prebojoval do finále, kde sa stretol s HKm Zvolen. Opatovský v treťom zápase za stavu 0:1 strelil brankárovi Karolovi Križanovi dva góly, pri prvom dorážal strelu Petra Fabuša, druhý mieril na vyrážačku a puk prešiel Križanovi pod pazuchu. Trenčín zvíťazil 5:2 a celkovo 4:2 na zápasy, Opatovský tak získal tretí majstrovský titul. V priebehu nasledujúcej sezóny prestúpil do MsHK Žilina.
V ročníku 2005/06 hrával opäť za MHk 32 Liptovský Mikuláš a ukončil ju v Žiline, kde hral aj ďalší rok. Ročník 2007/08 pôsobil v 1. ČHL v klube HC Prostějov, pričom dva zápasy odohral aj v českej extralige za HC Třinec. Od sezóny 2008/09 pôsobil dva roky v poľskom klube Zagłębie Sosnowiec. Ročník 2010/11 odohral v 1. SHL v HK Dukla Michalovce, v novembri utrpel bolestivé zranenie prsta, keď sa v zápase proti HK 95 Považská Bystrica zrazil po buly s Jánom Zlochom a vyše mesiaca nehral hokej. V ďalšej sezóne hral okrem tohto klubu aj za HK Spišská Nová Ves.
Ročník 2012/13 začal v kazašskom mužstve Arlan Kokšetau, avšak odohral zaň len zápasy Kazašského pohára, ktorý mužstvo vyhralo. V kazašskej lige nenastúpil, pretože v nej platili prísnejšie pravidlá ohľadom počtu zahraničných hráčov a dohodol sa s vedením na ukončení spolupráce. Následne sa stal hráčom HC Prešov v 1. SHL, v závere súťaže sa vrátil do Michaloviec. V priebehu ďalšieho ročníka prestúpil do britského klubu Guilford Flames, kde sa stal opäť spoluhráčom Miloša Melicheríka, pričom v mužstve pôsobili aj ďalší slovenskí hokejisti Branislav Kvetan a Jozef Kohút.
V ročníku 2014/15 odohral dva zápasy za HC Prievidza a ukončil aktívnu kariéru.
Reprezentácia
Reprezentoval na MS 20 1995 B-kategórie, kde Slovensko obsadilo 2. miesto a postúpilo do najvyššej kategórie. V seniorskej slovenskej reprezentácii odohral 11 zápasov, strelil 2 góly.
Thalía
Thalía (celým menom Ariadna Thalía Sodi Miranda; * 26. august 1971, Mexiko, Mexiko) je mexická herečka, speváčka, skladateľka, podnikateľka a víťazka Latin Grammy. Jej meno sa spája s telenovelami, ktoré ju preslávili po celom svete a videlo ich viac ako 2 miliardy ľudí v 180 krajinách sveta. Svoju kariéru odštartovala, keď mala 9. Preslávila sa vo viac ako 50 krajinách a koncertovala na štyroch kontinentoch a stala sa jednou z najznámejších latinsko –  amerických umelcov. Získala titul kráľovná telenoviel. Počas jej kariéry získala viac ako 2000 cien ako herečka i speváčka a predala cez 40 miliónov albumov celosvetovo. Amor A La Mexicana je jej najpredávanejší album.
Biografia
Už ako jednoročné dieťa sa objavila na televíznej obrazovke v reklame na nealkoholický nápoj. Jej otec bol chemik a kriminológ, zomrel, keď mala Thalía 5 rokov.
Má štyri sestry – Lauru Zapata (známa mexická herečka), Federicu (archeologička), Ernestinu (niekdajšia Miss mesta Mexiko, spisovateľka, má doktorát z filozofie) a Gabrielu (historička umenia).
Thalía navštevovala základnú školu Liceo Franco Mexicano, zúčastňovala sa rôznych detských programov, súťaží v kreslení a tiež cvičila klasický balet a gymnastiku.
Din Din (1981 – 1985) a Timbirche (1986 – 1989)
V roku 1981 začala jej kariéra, keď ako dieťa so skupinou Din Din vystupovala na hudobnom festivale Juguemos a Cantar, najprv ako člen skupiny, neskôr ako sólistka.
V roku 1984 bola obsadená do tínedžerskej verzie muzikálu Pomáda ako hlavná postava Sandy. Neskôr (v roku 1986) nahradila jednu zo ženských vokalistiek (Sashu Sokol) v skupine Timbiriche (najpopulárnejšia mexická popová skupina). V tom istom roku bola obsadená do telenovely Pobre Señorita Limantour.
Rok nato účinkovala v mexickej telenovele Quinceañera. Potom odcestovala do Los Angeles, aby sa pripravila na svoju sólo kariéru. V roku 1989 sa ako Alma objavila v telenovele s tematikou drog a násilia Luz y Sombra.
Thalía (1990), Mundo De Cristal (1991) a Love (1992)
V roku 1992 vyšiel jej tretí album Love, ktorý získal platinu. Ako prvý singel vyšiel song Sangre a nasledovaný hitmi Love, La Vie En Rose (La Vida En Rosa), El Bronceador (s 2 rôznymi videoklipmi), No Trates de Enganarme, Dejame Escapar, Flor De Juventud takisto s klipom, El Dia Del Amor a song Maria Mercedes ktorý sa stal úvodnou znelkou populárnej telenovely María Mercedes kde Thalía získala hlavnú rolu. Tento rok bol tiež začiatkom jej úspešnej hereckej kariéry v Mexiku. Hrala v telenovelách spoločnosti Televisa.
En Extásis (1995)
Všetko sa zmenilo v roku 1995, keď prešla z vydavateľstva Melody/Fonovisa do EMI a vydala album En Éxtasis, ktorý obsahoval jej prvý väčší medzinárodný hit Piel Morena. Druhý singel bol takisto veľký hit s klipom Gracias a Dios, tiež hit Amandote s klipom. Ďalšie boli Quiero hacerte el Amor,  Me Faltas tú, Lágrimas a úspešný hit Maria la del Barrio ako úvodná znelka populárnej telenovely Maria la del Barrio.
Nandito Ako (1997), Amor a la Mexicana (1997)
V roku 1997 Atlantic Records vydal soundtrack k animovanému filmu Anastasia, ktorý zahŕňal španielsku verziu piesne Journey to the Past ako bonusovú stopu v Thalíinom prevedení. V tom istom roku nahrala album špeciálne pre filipínsky trh nazvaný Nandito Ako kompletne vo filipínčine, oficiálnom jazyku Filipín. Z albumu vyšli 3 hity pre filipíny a to Nandito Ako, I Found your Love a You Are Still On My Mind(ako anglicky prespievaná španielska pieseň Quiero hacerte el Amor). Impresário latin-popu Emilio Estefan Jr. produkoval je ďalší album Amor a la Mexicana a ten sa tiež stretol s medzinárodným úspechom. Dokonca väčším ako predchádzajúci. Figurovali na ňom hity ako Amor a la Mexicana, Por Amor, či Mujer Latina. Ďalšie single boli Noches sin Luna, Echa Pa'Lante, Ponle Remedio, Es tu Amor, Dicen por Ahí a tiež singel De Dónde Soy. Album bol taký úspešný že bol vydaný ešte v Argentínskej verzii a Brazílskej verzii kde sa nachádzali aj prespievané hity De Onde Sou a Noites sem Lua a tiež nový song Menino Lindo.
21. apríl 1997 bol v Los Angeles vymenovaný za „Deň Thalíe“. Thalía má širokú základňu fanúšikov na celom svete. Vďaka jej slávnym telenovelám ju spoznali ľudia v 180 krajinách. Jej tvár je známa miliónom ľudí a renomovaným časopisom People en Español bola mnohokrát zaradená medzi „25 najkrajších ľudí“.
Bola hosťom televíznych programov ako Vip Noche, Hard Copy, Entertainment Tonight, El Show de Cristina, The Rosie O'Donnell Show, WB11 NEWS, 20/20 on abc a Good Morning America. Taktiež účinkovala vo filme Mambo Café (film), jednoduchej hollywoodskej produkcii, kde hrala mladé portorikánske dievča Nydiu po boku Dannyho Aiella a Rosanny de Soto spolu s Paulom Rodriguezon (ktorý hral jej otca).
Arrasando (2000)
2. decembra 2000 sa Thalía vydala za niekdajšieho prezidenta spoločnosti Sony Music, Tommyho Mottolu (exmanžel americkej speváčky Mariah Carey), v Katedrále Sv. Patrika. Celý obrad a recepcia stáli tri milióny dolárov. V súčasnosti žije v New Yorku. Emilio Estefan produkoval aj jej ďalší album Arrasando, ktorý bol celkom úspešný. Thalía bola nominovaná v dvoch kategóriach Latin Grammy – „Najlepšia popová speváčka roka“ a „Najlepší album“ a posledný z nich aj vyhrala. Single albumu (Arrasando, It's My Party, Entre El Mar Y Una Estrella, Regresa a Mí, Reencarnación a Rosalinda) boli obrovskými hitmi.
Con Banda Grandes Exítos (2001)
28. augusta 2001 vydala album Con Banda, Grandes Éxitos. Je to album najväčších hitov, ale nahratý typickým mexickým „banda“ štýlom.Bol nominovaný na Latin Grammy.
Thalía (2002)
O dva roky neskôr vyšiel Thalíin ďalší album Thalía, napísaný a produkovaný prevažne Estéfanom. Obsahuje dvojicu rebríčkových hitov (Tú y Yo a No Me Enseñaste) a top-ten hit (¿A Quién Le Importa?). Tento hit číslo jeden bol nepretržite 6 týždňov v rebríčku Top Latin Albums a dosiahol 22. pozíciu v celkovom rebríčku Billboard 200. Bol nominovaný v jednej kategórii Latin Grammy – "Female Pop Vocal Album", a v štyroch kategóriach Latin Billboard – "Pop Track Female" (No Me Enseñaste), "Tropical Track Female" (No Me Enseñaste), "Premio de la Audiencia" and "Pop Female Album". Vyhrala 2 naposledy menované. "No Me Enseñaste" je pravdepodobne jej najväčší hit vôbec, obdržal veľa nominácii Latin Billboard, mnoho iných ocenení, rovnako ako hitparádový úspech. Bol číslom jeden v Hot Latin Tracks časopisu Billboard. Taktiež kráľoval v Latin airplays, kde bol tiež číslom jeden.
Hits Remixed (2003)
V roku 2003 vydala zmes najväčších hitov v remixovanej verzii Hits RemixedBol repustený 25.februára.2003.Z albumu vyšli aj single a to anglicky prespievaný pieeseň Arrasando ako It´s my party a tiež A quien le importa v Club Mix Hex Hector-Mac Qualye remixovanej verzii.
Thalía English Album (2003)
V roku 2003 Thalía vydala svoj prvý po sebe pomenovaný anglický album Thalía obsahujúci priesne I Want You/Me Pones Sexy, Baby, I'm In Love/Alguien Real a Don't Look Back. Len za prvé týždne sa ho v Spojených štátoch amerických predalo cez 150 000 kópií. Tento album bol uvedený aj na japonský hudobný trh, kde sa ho predalo viac ako 200 000 kópií a Thalía sa tam zakrátko stala obrovskou celebritou. V októbri 2003 Thalía zavítala to Japonska, kde vystúpila na Fuji TV, urobila rozhovor pre Tokyo FM rádio a na koncerte Music Talks Festival 2003 Autumn bola jedinou latino speváčkou. Vydala tiež úspešnú módnu líniu výhradne dostupnú v obchodoch Kmart pod značkou Thalía Sodi Collection. Nasledoval obrovský úspech a jej línia oblečenia sa dostala z 300 Kmart obchodov do 1500. Vyhrala International Dance Music Award so svojím klubovým hitom Dance Dance (The Mexican).
Hershey's, Greatest Hits (2004) a "High Voltage Tour".
V roku 2004 Thalía podpísala kontrakt s firmou vyrábajúcou čokoládu Hershey's. Objavila sa vo firemných španielskych reklamách a predávala svoju vlastnú vetvu Hershey's produktov nazvanú La Dulcería Thalía (Thalíina cukráreň). Zahrňuje iba tie Hershey's produkty z línie Kisses, ktoré neobsahujú ani horkú čokoládu ani mliečnu čokoládu. Thalíine sladkosti Kisses namiesto toho obsahujú bielu čokoládu a dulce de leche. Vydala album Greatest Hits. "Cerca De Ti" a "Acción y Reacción" boli singlami z tohto albumu. V apríli a v máji uskutočnila šnúru koncertov v USA a Mexiku s jej "High Voltage Tour".
El sexto Sentido (2005)
Album El Sexto Sentido vydala 19. júla 2005. Obsahuje skladby prevažne v španielskom jazyku a zopár skladieb v angličtine. Tento album mal celkom veľký úspech.Je to po zvukovej stránke aj celkovo jeden z jej najlepšie zosúladených projektov. "Amar sin ser amada" (a anglická verzia "You Know He Never Loved You") bol jej prvý singel z tohto albumu. Je to nákazlivá okrajovo roková tango skladba. "Un Alma Sentenciada", druhý singel, je horúčkovitá a v jadre veľmi dramatická balada. Výbušný "Seducción" ("Seduction") bol tretím singlom. Albumu El Sexto Sentido sa predalo bezmála 100 000 kópií v Mexiku počas prvého týždňa.
El sexto Sentido re+loaded (2006)
V roku 2006 sa Thalía stala 'krstnou mamou' mexickej reality šou s názvom "Cantando Por Un Sueño". Hovorí sa, že za jedno vystúpenie v nej dostala 1 milión dolárov.A tiež sa stala občankou Ameriky. Opäť sa raz ukázala ako obľúbenkyňa a program "Cantando Por Un Sueño" bol sledovaný 45% mexických divákov počas celého dňa. Thalía nahrala titulnú pieseň tejto šou a zahrnula ju na El Sexto Sentido Re+Loaded (znovu vydanú verziu Thalíinho aktuálneho albumu). Bol vydaný v Mexiku 13. februára, 2006 (v USA 6. júna, v Španielsku 29. mája) a figurovali na ňom štyri nové skladby vrátane duetu so skupinou Aventura "No, No, No". Je to Thalíin nový singel v USA, zatiaľ čo balada "Olvídame" je štvrtý singel vo zvyšku sveta. El Sexto Sentido bol nominovaný na jednu z Latin Billboard kategórii – "Najlepší ženský popový album", v niekoľkých Premios Juventud kategóriach, v jednej Latin Grammy kategórii, v jednej Premios Oye kategórii a "Amar Sin Ser Amada" vyhrala ocenenie Orgullosamente Latino 2006 v kategórii "Latino skladba roka".
Thalía Rádio Show (2007-súčasnosť), Lunada (2008)
V roku 2007 sa Thália pripojila k ABC Rádio a začala svoju Thália Conexión Radio Show kde rieši hudbu, módu a rôzne problémy sveta. Toho roku sa Thálii narodila dcérka Sabrina Sakai, dnes ma už 3 roky.Na daší rok vydala album Lunada ktorý nemal až taký veľký úspech.A to aj kvôli lymskej chorobe kvôli ktorej musela Thália užívať veľa tabletiek na deň.Kvôli neúspechu sa Thália rozhodla odísť zo spoločnosti EMI Latin. .Z albumu vyšli len 2 single a to "Ten Panciencia" a Será porque Te Amo.
Habitame Siempré (2012), Viva Tour, THALIA, album pre Brazíliu (2013)
Thalía prostredníctvom Twitteru oznámila fanúšikom, že pracuje na novom albume. 21. Septembra 2012 sa uskutočnil koncert Habítame Siempre, ktorý slúžil ako promo k albumu "Habítame Siempre", ktorý vyšiel 19. Novembra 2012. 8. Októbra 2012, vyšiel prvý singel "Manías". Album obsadil prvé priečky ešte v predpredaji. Dodnes sa ho predalo okolo 600 000 kópíi. Vo Februári 2013, vyšiel druhý singel Te Perdiste Mi Amor, v marci odštartovala krátke turné Viva Tour po Usa a tiež odohrala i dva koncerty v Mexiku v Auditorio Nacional, ktoré boli i zaznamenané a v novembri vyšiel koncert na DVD Viva Tour, vydala svoju prvú knihu Chupie a špeciálny album pre Brazíliu THALIA. V decembri Thalía vystúpila na Teletone,kde zaspievala 3 piesne.
Viva Kids vol.1 a Amore Mio (2014)
V marci vyšiel videoklip Estou Apaixonado feat. Daniel, ktorý sa stal prvým singlom zo špeciálneho albumu pre Brazíliu. 25. marca vyšla prvá časť albumu pre deti Viva Kids vol.1 v podobe cd + dvd. 26. augusta vyšiel singel Sino A Ti, ktorý Thalía naspievala s Laurou Pausini. K piesni vznikol i videoklip. V septembri vyšiel prvý singel Por Lo Que Reste De Vida, z albumu Amore Mio a o dva mesiace, 4. novembra 2014 vyšiel album digitálne a v štandard a deluxe cd verzii vyšiel 17. novembra. V januári ohlásilo Sony Music Mexico že druhým singlom sa stáva Amore Mio. 20. januára vyšiel druhý singel pre USA a Latinsku Ameriku, Como Tu No Hay Dos s Becky G, ku ktorému natočili 9. februára videoklip v New Yorku. O deň neskôr ohlásila Thalía natáčanie videa k tretiemu singlu Solo Parecia Amor.
V januári 2015,Thalía vydala svoju prvú módnu kolekciu pod značkou Macys.
Latina (2016), Latina Love Tour a Valiente (2018)
26. februára prostredníctvom účtov na sociálnych médiách, predstavila obal a názov jej nasledujúceho albumu Latina, ktorý bol vydaný 6. mája 2016. Prvým singlom z albumu sa stal song „Desde Ea Noche“ s Malumom a umiestnil sa v rebríčkoch na 16 mieste na Hot Latin Songs a na 4 mieste na Latin pop Airplay. Druhým singlom z albumu bol „Vuelveme A Querer“ vydaný 29. apríla 2016. Posledný tretí singel „Todavia Te Quiero“ s raperom De La Ghetto vyšiel 2. decembra 2016.
Thalía oznámila svoje tretie koncertné turné Latina Love Tour.
V roku 2018 vydala svoj ďalší nový album Valiente, ktorý vyšiel 9. novembra 2018. Prvým singlom sa stala pieseň „No Me Acuerdo“ s Natti Natasha, vydaná 1. júna 2018. Video k piesni má dodnes už takmer 700 miliónov videní na Youtube. 31. augusta 2018 bol vydaný promo singel „Me Oyen, Me Escuchan“, vďaka videu, ktoré Thalía zverejnila počas live chatu a táto hláška sa stala virálna.
O mesiac neskôr, 29. septembra 2018, vyšiel druhý singel „Lento“ spoločne s Gente De Zona a 25. januára 2019 bol predstavený oficiálny cover k tretiemu singlu „Lindo Pero Bruto“ s Lali.
Single
Všetky vydané hudobný singel a ich najlepšie hidparádové umiestnenie: Billboard Hot 100 (Hot 100), Hot Dance Music / Club Play (HDM), Hot Latin Tracks (HLT), Latin Pop Airplay (LPA) a Latin Tropical Airplay (LTA).
Koncentračný tábor Majdanek
náhľad|Poloha tábora v rámci siete nacistických vyhladzovacích táborov. Koncentračný tábor Majdanek (KZ Majdanek) bol zajatecký a vyhladzovací tábor na predmestí Lublinu v nacistami okupovanom Poľsku. Tábor fungoval od 1. októbra 1941 do 22. júla 1944, kedy ho ešte z veľkej časti fungujúci oslobodili sovietske jednotky. Obsadenie tábora bolo nečakané v dôsledku rýchleho sovietskeho postupu pri letnej ofenzíve v Bielorusku a nacisti nestihli pred jeho opustením zlikvidovať celú jeho infraštruktúru. Aj keď bola veľká časť vybavenia tábora pred príchodom sovietskych vojsk evakuovaná, najmä plynové komory a krematóriá zostali funkčné až do príchodu sovietskych jednotiek. Majdanek je preto považovaný za najlepšie zachovaný nacistický vyhladzovací tábor.
Na rozdiel od podobných táborov v Poľsku, ktoré boli postavené mimo obývaných oblastí bol postavený priamo pri Lubline. Miestna časť Lublina, ku ktorej bol priľahlý Majdanek, dala táboru meno. V pôvodných dokumentoch SS bol však spočiatku vedený ako Zajatecký tábor Waffen-SS v Lubline. Neskôr vo februári 1943 bol označený ako Konzentrationslager Lublin (Konecentračný tábor Lublin).
Dejiny
Konzentrationslager Lublin, ako znel oficiálny názov tábora, bol založený v októbri 1941, na príkaz H. Himmlera. Tomuto kroku predchádzal rozkaz zo 17. a 20. júla 1941, ktorý dostal veliteľ SS Lublinského distriktu O. Globocnik, na základe ktorého mali byť na území Generálneho gouvernementu zakladané koncentračné tábory. Pôvodne malo byť v tábore zadržiavaných asi 25 000 až 50 000 zajatcov. Po veľkých obkľučujúcich operáciách v lete a na jeseň 1941 boli vo viacerých táboroch rozšírené kapacity na zadržiavanie väčšieho množstva sovietskych vojnových zajatcov. Začiatkom novembra 1941 mal byť tábor pripravený na zadržiavanie asi 125 000 a neskôr v decembri 150 000 zajatcov, v marci 1942 napokon až 250 000 zajatcov.
Na stavbe najprv pracovalo 150 židovských robotníkov z Globocnikovho Lublinského tábora, do ktorého sa každú noc vracali. Neskôr bolo do práce zapojených 2 000 sovietskych vojnových zajatcov, ktorí museli čeliť ťažkým podmienkam vrátane spánku pod holým nebom za akýchkoľvek poveternostných podmienok. Do polovice novembra ich žilo len asi 500 a z toho tretina z nich nebola viac schopná kvôli celkovému vyčerpaniu ďalšej práce. Do polovice decembra 1941 boli pripravené ubytovacie priestory len pre 20 000 zajatcov. V januári 1942 vypukla medzi zajatcami epidémia škvrnitého týfusu a prakticky všetci zajatci a väzni zomreli. Práce boli prerušené až do marca 1942, kedy do tábora dorazili noví zajatci. Tábor bol v tomto období schopný pojať asi 50 000 zajatcov a viac zatiaľ nerástol.
V priebehu februára 1943 nacisti umožnili prísun dávok Červeného kríža pre väzňov v tábore. Operácia Reinhard pokračovala do začiatku novembra 1943, kedy sa vyhladzovanie Židov z Generálneho gouvernementu skončilo. Posledná veľká masová poprava v rámci tejto operácie sa odohrala 3. novembra 1943, kedy tu bolo popravených asi 18 400 ľudí, z toho 5 – 6 000 boli občania Slovenska. Tieto popravy sa odohrali v blízkom Krempackom lese. Obete mužov, ženy aj deti strieľali v zákopoch často vo veľkom chvate. Očití svedkovia popisovali, že pri neskoršej povojnovej exhumácii bolo vidno, ako obete zvierali v rukách kabelky a deti v rukách plyšové hračky. Na ďalší deň nacisti popravili ďalších 25 Židov, ktorí sa skrývali v rôznych častiach tábora pred zaistením. Ďalších 611 väzňov, z toho 311 žien a 300 mužov, malo za úlohy vytriediť veci po mŕtvych. Muži boli následne zaradení ku Sonderkommandu 1005, ktorého úlohou bolo najprv pochovať mŕtvych, onedlho ich však boli nútení exhumovať a spáliť. Týchto mužov následne po splnení úlohy tiež zastrelili. 311 žien bolo po vytriedení židovských vecí presunutých do Osvienčimu, kde boli popravené. Po skončení tejto operácie v Majdanku zostalo iba 71 Židov z celkového množstva 6 562 väzňov.
Popravy pokračovali v Majdanku aj v nasledujúcom období. Od decembra 1943 do marca 1944 do tábora presunuli asi 18 000 tzv. invalidov, ktorých postupne likvidovali v plynových komorách pomocou plynu Zyklon B. Pokračovali aj popravy zastrelením. Asi 600 väzňov bolo popravených 21. januára 1944, nasledujúci deň to bolo 180 väzňov. 200 väzňov popravili 24. marca. náhľad|Sovietski vojaci si prezerajú krematórium v Majdanku. V dôsledku priblíženia frontu, ktorý začal hroziť po sovietskej letnej ofenzíve v roku 1944, začali nacisti s odsunom väzňov do táborov na západe (napr. Auschwitz a Plaszow) a s čiastočnou likvidáciou niektorých budov. Z posledných odsunutých asi 1 000 väzňov pochod neprežila asi polovica. Pred odchodom stihli nacisti zničiť iba niekoľko krematórií. Okolím Lublina prešli predvoje sovietskych jednotiek 22. júla 1944, no tábor samotný odhalili až v nasledujúcich dňoch. Tisíce väzňov, hlavne bývalých vojnových zajatcov, ktorí v tábore zostali, svedčilo o masových vraždách a zverstvách, ktoré tu ich väznitelia páchali.
Nález tábora bol pre sovietske sily šokujúci. Nikdy dovtedy nenarazili na takto zachovaný tábor, v ktorom nacisti páchali zločiny podobných rozmerov. V priebehu augusta 1944 Sovieti a Poliaci premenili tábor na múzeum. Zvláštna poľsko-sovietska komisia následne viedla vyšetrovanie a dokumentáciu zločinov spáchaných v Majdanku. Sovietskym a poľským úradom sa podarilo zatknúť 6 príslušníkov stráže tábora. Išlo o jeden z prvých pokusov o dokumentáciu nacistických zločinov. Sovietske orgány tábor ukázali nielen svojim a poľským vojakom, ale aj západným novinárom. Informácie o tábore, ktoré novinári podali na západ, však neboli brané ako dôveryhodné a boli považované za sovietsku propagandu. Až stretnutia západných Spojencov s tábormi ako Buchenwald, Bergen-Belsen či Dachau ukázali, že vôbec nešlo o žiadne zveličovanie.
Počet obetí tábora
Odhady počtu obetí v koncentračnom tábore Majdanek sa líšia. Sovieti spočiatku podľa prvých zistení v júli 1944 tvrdili, že v tábore zahynulo najmenej 400 000 židovských obetí, celkovo asi 1,5 milióna osôb všetkých národností. Tieto ich odhady sa opierali o kapacitu krematórií tábora a o množstvo nájdeného šatstva a obuvi. Neskoršie výskumy preukázali, že tieto odhady boli prehnané.
V roku 1961 Raul Hilberg odhadol počet obetí na 50 000. Väčšina ostatných zdrojov usudzuje, že tu zahynulo asi 100 000 Židov a 200 000 príslušníkov ostatných národov. Neskôr v roku 1992 Czesław Rajca publikoval odhad hovoriaci o 235 000 zavraždených. Encyklopédia Holokaustu z roku 2005 uvádza počet obetí v Majdanku na 360 000, z toho 215 000 obetí hladu, mučenia, vyčerpania a chorôb a asi 145 000 obetí zavraždených v plynových komorách alebo zastrelených.
Penica čiernohlavá
Opis
Penica čiernohlavá meria  a váži 15 – 21 g. Je sivej farby na spodnej časti tela a hnedosivej farby na vrchnej časti tela. Samec má tmavočiernu vrchnú časť hlavy až po oko. Samica a mláďatá majú vrchnú časť tela viac hnedú a vrch hlavy hrdzavohnedý.
Výskyt a stav na Slovensku
Penica čiernohlavá je jedným z najrozšírenejších druhov Slovenska, bola zistená v 98,6 % mapovacích kvadrátov.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 800 000 – 1 000 000, zimujúcich jedincov 0 – 50. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20 %. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Obýva všetky druhy lesov od nížin po hornú hranicu lesa, kde obýva miesta s krovinami. Žije v krovinách popri potokoch a riekach, v parkoch a záhradách. Nájdeme ju tiež vo vetrolamoch a v otvorených biotopoch s krovinami.
Hniezdenie
Hniezdo ukrývajú v nízkych kríkoch. Upletené je z listov tráv a vnútri srsť. Na 4 – 6 vajíčkach sedia obaja rodičia 11 dní a výchova mláďat trvá tiež 10 – 11 dní. Hniezdia dvakrát, v máji – júni a v júli a auguste.
Potrava
Živí sa hmyzom, napríkla voškami a rôznymi plodmi, ako sú maliny, baza čierna, baza červená, jarabina vtáčia, kalina a tiež marhule.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 €. Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) a Bernského dohovoru (Príloha II).
Hlas
Penica čiernohlavá spieva krásnym flautovitým spevom. V prvej časti spevu napodobňuje rôzne iné druhy. Jej volanie znie ako "tek" a "čerr", pri silnejšom vzrušení ako "tek-tek-tek-tekčerr".
Justičný palác (Bratislava)
O jeho výstavbe bolo rozhodnuté v 20. rokoch 20. storočia, keďže stará väznica z roku 1844 stále chátrala. Výstavba sa začala 29. decembra 1930, výstavba väznice sa však oneskorila. Do užívania na účely vyšetrovacej väzby bola odovzdaná v decembri 1936, na účely zadržaných a obvinených osôb 15. januára 1937.
Väznica bola postavená podľa pensylvánsko-panoptického vzoru, čo znamená, že chodby na jej všetkých troch poschodiach sú orientované z kruhovej centrály lúčovito do kríža k celám. Pôvodne mala kapacitu 300 osôb, dnes je to 644 osôb.
Architektúra
Symetrická monumentálna stavba má tri približne rovnako dlhé dvojtraktové krídla. Pred hlavným krídlom je predsadený mohutný rizalit, v ktorom sú umiestnené centrálne vstupné priestory a pojednávacie miestnosti. Do nádvoria je vsadená budova väznice v tvare kríža s trojtraktovými ramenami. Súčasťou bočných krídel paláca sú aj dve obytné budovy. Monumentalizmus v duchu dobových klasicistických tendencií sa okrem pôdorysu prejavuje aj na stvárnení fasád s priebežnými medziokennými piliermi, rímsami a vysokým soklom obloženým travertínom. Stavba je typickým príkladom architektúry tradične chápaných verejných inštitúcií.
Citroën 2CV
Vznik
Citroën 2CV mal byť pre Francúzsko to isté, čo pre Ameriku Ford model T. V roku 1935 tak vznikol projekt TPV (Toute Petite Voiture — "Veľmi malé vozidlo"). Zadanie bolo vytvoriť "dáždnik na štyroch kolesách", malý lacný a robustný automobil pre farmárov a bežných ľudí na cestu na farmu, s možnosťou odviezť náklad do 50 kg a pružením tak mäkkým, aby sa nerozbili vajíčka prepravované z farmy. Popritom všetkom automobil nemal spotrebovať viac ako 3 l paliva na 100 km.
Podvozok
Bol navrhnutý konštruktérom Marcel Chinon. Vyznačoval sa mäkkosťou. 2CV využíval v základe 4 nezávislé ramená, ktoré boli spojené s horizontálne uloženými piestami po stranách rámu. Piesty mali dve pružiny, jednu pre každé koleso.
4x4
V rokoch 1958 až 1971 sa vyrábal model Sahara s náhonom 4x4. Sahara mala 2 motory, pre každú nápravu jeden. Konštrukcia bola robustnejšia a v sérií dostala širšie pneumatiky s vyšším dezénom. Dosahovala rýchlosť 100 km/h a spotrebu 9 l na 100 km. Jej odvodeninou a nástupcom bol Citroën Méhari.
4344 Buxtehude
4344 Buxtehude je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 11. februára 1988.
Mobbing
Mobbing je druh rafinovaného šikanovania na pracovisku. Samotný pojem mobbing má základ v angličtine (mob = hromadne napadnúť, dotierať) a používa sa tiež v etológii (zaviedol ho Konrad Lorenz), kde opisuje správanie zvierat, keď si zvieracie spoločenstvo (napr. stádo) bráni svoje územie pred votrelcom tým, že na neho ako celok útočí. V samotných anglicky hovoriacich krajinách sa pre označenie šikanovania na pracovisku používa pojem emotional abuse (emočné týranie, emočné zlé zaobchádzanie).
Definícia
Mobbing označuje najrôznejšie formy znepríjemňovania života na pracovisku. Ide o útoky skupiny proti jednotlivcovi. Charakteristická je pre nich skrytosť, rafinovanosť a zákernosť. Pri rozhodovaní, či už ide o mobbing sa používajú tzv. Leymannove pravidlá: za mobbing možno považovať iba správanie, ktoré sa objavuje aspoň 1× týždenne po dobu minimálne 6 mesiacov. Niekedy býva pod mobbing zaraďované aj sexuálne obťažovanie na pracovisku, iné poňatie mobbingu vymedzuje ako zlé zaobchádzanie bez sexuálnej či rasovej príčiny. Podľa výsledkov výskumu z roku 2002 je obeťou mobbingu 4 – 8 % pracujúcich.
Iným variantom šikanovania na pracovisku je tzv. bossing. Je špecifický tým, že šikanovania sa dopúšťa nadriadený pracovník. Bossing je psychické šikanovanie v zamestnaní, ktorého sa dopúšťa na svojom podriadenom nadriadený pracovník. Ide teda o správanie nadriadeného, ​​ktoré poškodzuje podriadeného pred jeho kolegami, sťažuje či znemožňuje mu jeho prácu. Bossing sa samozrejme vyvíja a stupňuje. Táto šikana zhoršuje vzťahy na pracovisku a zvyšuje kult osobnosti vedúcich.
Za šikanovanie (bossing) môže byť považované:
Od šikany školskej a vojenskej sa mobbing odlišuje práve svojou skrytosťou, rafinovanosťou a zákernosťou.
Formy správania a postupy, ktoré je možné považovať za mobbing:
Fázy mobbingu
Pavel Beňo určuje u mobbingu štyri fázy:
Ciele a príčiny
Podľa niektorých autorov je mobbing živený atmosférou trhovej ekonomiky, s jej tvrdou konkurenciou a hrozbou nezamestnanosti.
Kto je mobber?
Niektoré výskumy naznačujú, že mobberi majú vysokú mieru agresivity a sociálneho nepokoja, a majú nízke sociálne kompetencie.
Následky a nebezpečenstvo mobbingu
Podľa posledného prieskumu z roku 2001, ktorý uskutočnila agentúra Gfk, zažilo šikanu na pracovisku 16% ľudí. Štatistiky zo západných krajín uvádzajú polovičné hodnoty, 8 – 10 %.
Výskumníci Pamela Lutgenová-Sandviková a jej kolegovia, ktorí skúmajú zneužívanie na pracovisku vyvodzujú, že „na základe dostupných dát môžeme špekulovať, že približne 35 – 50 % zamestnancov v USA zažíva jeden takýto negatívny čin prinajmenšom jedenkrát týždenne v akomkoľvek 6 – 12 mesačnom období a skoro 30 % má skúsenosti s prinajmenšom dvoma takýmito častými typmi negatívnych činov.“
V najväčšom prieskume svojho typu na pracovné šikanovanie v USA, ktorý zrealizoval Inštitút pracovného šikanovania/ Zogby International vyšlo najavo, že 35 % amerických zamestnancov sa stretlo so zneužívaním v niektorej časti svojho pracovného života.
Na základe štúdie týkajúcej sa šikanovania zdravotných pracovníkov na pracovisku vo Veľkej Británii sa zistilo, že 37 % účastníkov zažilo šikanovanie v predchádzajúcom roku a že znepokojúcich 96 % z nich zažilo šikanovanie od viacej ako jedného kolegu.
V štúdii zameranej na pracovné prostredie v Tajvane sa prišlo na to, že v predchádzajúcom roku sa vyskytlo 51 % ústneho zneužívania a 16 % mobbingu.
Vieme, že sú identifikované prinajmenšom tri rôzne psychologické profily obetí, ktoré u týchto obetí pretrvávajú po mobbingu alebo šikane:
Obrana proti mobbingu
Vo Francúzsku je mobbing trestný čin, ktorý sa považuje za "morálne obťažovanie", za ktoré sú občianske a trestné postihy.
Brániť si svoje sebavedomie možno snáď len stálym opakovaním si, že kto nám škodí týmto spôsobom, už s nami vlastne súboj prehral. Kto sa k takému rokovaniu znižuje, nemôže byť silný ani sebavedomý.
Kolektívnou obranou sú rozmanité výzvy a petície proti neľudským vzťahom v zamestnaní.
Obranou proti mobbingu je včasná prevencia a informovanosť. Obeť sa musí začať brániť hneď spočiatku. Ak nepomôže klasická obrana (vzoprieť sa mobbingu), je vhodné kontaktovať odborníka či občianske združenie. Pomôcť by mohol (teoreticky) tiež Úrad práce alebo odbory.
Je tiež vhodné písať si denník šikanovania, aby keď vyjde najavo, že ste mobbovaní, ste mali rukolapné dôkazy o vašom mobbingu.
V prvom rade, je potrebné vyjsť s pravdou von a mobbing oznámiť svojej rodine a blízkym, a tiež vedúcemu, ak by to mohlo pomôcť. Ak sa o mobbingu nevie, nič sa proti nemu nemôže robiť.
Ak zlyhá vedúci a nič alebo skoro nič proti mobbingu neučiní, je možné sa v prvom rade obrátiť na vaše personálne oddelenie. Niekto v ňom by mal mať právomoci na boj proti mobingu. Tiež v niektorých štátoch sveta sú konkrétne na boj s mobingom určení konkrétni zamestnanci firiem, spoločností a organizácií, ktorý sú povinný v prípade výskytu mobbingu zasiahnuť. Na Slovensku zatiaľ nikoho takého nemáme.
Tiež by ste sa mohli obrátiť na Ombudsmanku alebo dokonca Inšpektorát práce, ktorý vykonáva kontroly u zamestnávateľov podľa [https://www.slov-lex.sk/pravne-predpisy/SK/ZZ/2006/125/20190301 zákona č. 125/2006 Z. o inšpekcii práce].
Súdna ochrana
Ak by podaná sťažnosť problém nevyriešila, prípadne zhoršila, zamestnanec má vždy možnosť obrátiť sa na súd. Ten je zodpovednou autoritou, ktorá má právo posúdiť a rozhodnúť o porušení pracovných predpisov, v tomto prípade zhodnotiť mobbing na pracovisku.
Súd má právo nielen konštatovať, či boli alebo neboli porušené pracovné predpisy, ale môže nariadiť opatrenia alebo priznať finančnú náhradu.
Mediácia
Mediátor je v procese nestrannou a nezávislou stranou, ktorá vytvára vhodné podmienky pre rovnocennú komunikáciu zamestnanca a zamestnávateľa, resp. medzi dotknutými zamestnancami. Keďže je proces dôverný, je minimalizované riziko, že sa problém dostane mimo firmu alebo že sa informácie rozšíria na pracovisku.
Pohorelá
Pohorelá je obec na Slovensku v okrese Brezno, na úpätí Nízkych Tatier pod vrchom Orlová. V blízkosti obce z jej južnej časti preteká rieka Hron. Pohorelá je treťou najväčšou obcou Horehronia.