cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam literárnych článkov/O
ol
Oldřich Prefát z Vlkanova - Oleg Grigorievič Drobnickij - Oleg Palumbíny - Oleg Pastier - Oleh Viktorovyč Šynkarenko - Olga Sommerová - Olga Tokarczuková - Olga Walló - Oliver Sacks - Olivier Jacquemond - Olivier Weber - Oltár
on
Ondrej Fridrich Halický - Ondrej Hodža - Ondrej Kalamár - Ondrej Miloslav Bella - Ondrej Richard Halaga - Ondrej Tkáč (kňaz) - Ondřej Havelka (cestovateľ) - Ondřej Hejma - Ondřej Neff - Ondřej Sekora - Ondřej Suchý
Slovenský superpohár vo futbale 2010
V nedeľu 4. júla 2010 sa odohral zápas Slovenského superpohára vo futbale medzi MŠK Žilinou a Slovanom Bratislava. Dva najúspešnejšie tímy superpohára si zmerali sily na bratislavských Pasienkoch. Žilina ako majster Corgoň ligy a Slovan ako víťaz domáceho pohára.
Zoznam literárnych článkov/O
op
Opitá loď - Oporný člen frazémy - Oprah Winfreyová
Slovenský superpohár vo futbale 2010
História
MŠK Žilina a aj ŠK Slovan Bratislava mali pred týmto zápasom zhodne 3 výhry v superpohári. Žilina triumfovala v rokoch 2003, 2004 a 2007. Slovan v 1994, 1996 a 2009. Spolu sa však vo finále ešte nestretli ani raz.
Zoznam literárnych článkov/O
or
ORBIS IN - Orbis Iuris Romani - Orhan Pamuk - Oriana Fallaciová - Original Net Animation - Original Soundtrack - Original Video Animation - Orol tatránski - Orson Scott Card - Ortografický variant
os
Osamelí bežci - Osamelý pútnik - Osamu Tezuka - Oscar Wilde - Osip Emilievič Mandeľštam - Oskár Formánek - Ostravak Ostravski - Ostrov včerajšieho dňa - Ostrovné kráľovstvo - Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války - Osvald Zahradník
ot
Ota Pavel - Otakar Antoň Funda - Otakar Auředníček - Otaku - Otec Goriot - Others - Oto Fusán - Otokar Fischer - Oton Župančič - Otta Bednářová - Otto Kaušitz - Otto Tomeček - Otto Vízner - Otto Weiter - Ottův slovník naučný
ou
Oudong
ov
Ove Abildgaard - Ovocie hnevu
Magické myslenie
Magické myslenie je myslenie vychádzajúce z možností mágie. Snaží sa použiť nadprirodzené sily na prirodzené účely; je to myslenie archaické, najčastejšie u detí a primitívnych etnických skupín, založené na fantázii a viere v nereálne možnosti. Prejavuje sa vierou v zázračných liečiteľov, amulety, fetiše, maskoty, talizmany a pretrváva v poverách a snároch.
Nostalgia
Nostalgia je túžba po niečom, po niekom, obyčajne po domove, clivosť.
NGC 4995
NGC 4995 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
Rakousy
Rakousy sú obec v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 74 obyvateľov, z toho 40 mužov a 34 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 39,4 roka, ženy 45,3 roka).
Kultúrna oblasť
Kultúrna oblasť je časovo a územne určený celok spojený s centrami najstarších civilizácií - Mezopotámiou, starým Egyptom , Indiou a Čínou, Európou, prípadne prvými alebo vplyvnými civilizáciami, ktoré vznikli na danom území a ich kultúrami.
Nejeden kultúrny okruh si zachoval od doby svojho vzniku až dodnes, napriek prijímaniu podnetov z iných kultúrnych okruhov, značnú vývojovú súvislosť a samostatnosť (napr. čínsky kultúrny okruh, európsky kultúrny okruh), iné zanikli (etruský kultúrny okruh), prestali sa vyvíjať alebo boli potlačené výbojnejšími kultúrami (kultúrne okruhy vytvárané predklumbovskými civilizáciami na americkom kontinente).
Samuel Michalides
Samuel Michalides (Michaelides) (* 18. február 1674, Lehnica † 22. november 1740, Banská Bystrica) bol náboženský spisovateľ, cirkevný hodnostár a evanjelický kňaz.
Životopis
Navštevoval školy na viacerých miestach Slovenska o. i aj v Banskej Bystrici, 16901694 študoval v Zittau, 16941696 na univerzite vo Wittenbergu. Kazateľ slovenskej evanjelickej obce v Banskej Bystrici (17101732). Od roku 1732 prvý superintendant banského dištriktu v Banskej Bystrici. Nábožensky prenasledovaný rekatolizátormi. Z nemčiny preložil a s podporou Samuela Bohuša a iných mecénov vydal rozsiahly výklad Svätého Písma, ktorý v danej dobe zohral významnú úlohu v evanjelickom cirkevnom živote. Tlačou vyšla i jeho dišputa z etiky, v rukopise zostala Konkordancia a náčrt životopisov evanjelických superintendantov.
Rebeka Lešková
Rebeka Lešková (* 3. september 1773, Vyšná Slaná – † 16. november 1856, Kiskőrös, Maďarsko) bola slovenská poetka, dcéra slovenského barokového spisovateľa Martina Laučeka, sestra zberateľky ľudovej poézie Zuzany Šafárikovej, teta spisovateľa, prekladateľa a zberateľa Imricha Laučeka, manželka spisovateľa, redaktora a filológa Štefana Leška, príbuzná básnika, prozaika a dramatika Daniela Jonatána Záboja Laučeka.
Vlčianske mŕtve rameno
Vlčianske mŕtve rameno je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Vlčany v okrese Šaľa v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1983 na rozlohe 8,2394 ha, platí tu štvrtý stupeň ochrany. Ochranné pásmo nebolo určené, preto je ochranným pásmom územie do vzdialenosti 60 m smerom von od hranice chráneného územia (§17 ods. 8 Zákona o ochrane prírody).
Rebeka Lešková
Tvorba
Bola jednou z prvých slovenských poetiek. Stala sa členkou Puchmajerovej družiny a spolupracovala s Josefom Dobrovským. Venovala sa písaniu vlastnej poézie, ale taktiež zostavovala ľudové piesne, ktoré využil neskôr Ján Kollár pri zostavovaní svojej zbierky Národné spievanky.
Vlčianske mŕtve rameno
Predmetom ochrany je: Ochrana jednej z posledných ukážok zvyškov mŕtvych ramien Váhu s pomerne dobre zachovaným pásom brehových porastov s typickými hydrofilnými biocenózami.
Weilburg
thumb|Weilburg Weilburg je mesto v Hesensku v Nemecku. Má 13 181 obyvateľov (31. 12. 2009).
Hans Lippershey
Hans Lippershey známy aj ako Johannes Lippershey (* 1570, Wesel, Nemecko - † september 1619, Middelburg, Holandsko) bol holandsko-nemecký optik známy vynálezom ďalekohľadu.
3175 Netto
3175 Netto je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil Henri Debehogne, E. R. Netto 16. decembra 1979.
Dammartin-sur-Meuse
Dammartin-sur-Meuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reynès
Reynès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hodge 301
right|thumb|Hodge 301
Hodge 301 spolu s hviezdokopou R136 je jednou z dvojice hlavných hviezdokôp v hmlovine Tarantula, v oblasti, ktorá za posledných niekoľko desiatok miliónov rokov zaznamenala intenzívne prepuknutie utvárania nových hviezd. R136 sa nachádza v centrálnej oblasti hmloviny, zatiaľ čo Hodge 301 je asi 150 ly na severozápad (pri pohľade zo Zeme). Hviezdokopa bola vytvorená na začiatku súčasnej vlny utvárania hviezd, jej vek sa odhaduje na 20 až 25 miliónov rokov, čo je asi desaťkrát viac ako vek R136.
Predpokladá sa, že od vzniku tejto hviezdokopy v nej už explodovalo 40 hviezd ako supernovy, čo vyvolalo prudké pohyby plynov v okolitej hmlovine a viedlo tiež k emisii röntgenových lúčov. Toto je v kontraste so situáciou okolo R136, ktorá je dostatočne mladá, takže žiadna z jej hviezd zatiaľ ako supernova neexplodovala; namiesto toho hviezdy z R136 vyžarujú rýchle hviezdne vetry (plazma stále sa uvoľňujúca z povrchu hviezd do okolitého priestoru), ktoré sa zrážajú s okolitými plynmi. Tieto dve hviezdokopy ponúkajú astronómom možnosť priameho porovnania dopadu explózií supernov a hviezdnych vetrov na okolité plyny.
Zoznam literárnych článkov/Č
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 43 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ča
Čajka (dielo) - Čajka Jonathan Livingston - Čarodejnica z Portobella - Čarodejníkov synovec - Časomerný veršový systém - Časopis - Časopis katolického duchovenstva - Časopis pre ženy - Častuška
če
Čeburaška - Čechovova zbraň - Čenkovej deti - Černí baroni - Černokňažník (trilógia) - Čert vie prečo - Červený a čierny - Červený kapitán - Česká literatúra - Česká literatúra v rokoch 1750 – 1815 - Česká literatúra v rokoch 1815 – 1918 - Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945 - Česká literatúra v rokoch 1945 – 1990 - Česká moderna - Český časopis historický - Český etymologický slovník - Český svět - Čeští brouci - Četvertaja političeskaja teorija
čch
Čchü Jüan
či
Čiastočná frazeologizácia - Čierne a biele kruhy - Čierny obelisk - Čingiz Ajtmatov - Činohra (žáner) - Činy Hunov a Uhrov - Čistá duša
čí
Čínska literatúra - Čínská studie (kniha)
čl
Člen frazémy - Človek a spoločnosť
čo
Čong Mong-džu
čr
Črta (žáner)
ču
Čung-jung
Pat Smear
Pat Smear (* 5. august 1959, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americký rockový gitarista, bývalý člen skupín The Germs, Nirvana a súčasný člen skupiny Foo Fighters.
Životopis
Pat Smear sa narodil ako Georg Ruthenberg v roku 1959 v Los Angeles. Jeho matka bola afro-američanka a otec nemecký židovský imigrant. Ako teenager sa v roku 1972 zoznámil s Darby Crash a spolu sformovali skupinu The Germs.
Externé odkazy
Oficiálna webstránka Pata Smeara
Ivan Hirka
Brigádny generál Ing. Ivan Hirka (* 30. decembra 1960, Velké Meziříčí, Česko-Slovensko) je slovenský generál, od augusta 2014 náčelník štábu strategického plánovania Generálneho štábu OS SR. Po začiatkoch v rádiovom vojsku pôsobil a pôsobí na významných veliteľských a štábnych postoch v Ozbrojených silách SR. Bol veliteľom 1. mechanizovanej brigády. Do prvej generálskej hodnosti brigádny generál bol prezidentom Gašparovičom vymenovaný v septembri 2009.
Život a vzdelanie
Po absolvovaní Odborného učilištia Zbrojovky v Brne absolvoval jednoročný maturitný kurz v Liptovskom Mikuláši v roku 1980. V roku 1984 vyštudoval VVTŠ Liptovský Mikuláš, odbor spojovací.
Začiatky vojenskej kariéry
Ivan Hirka svoju vojenskú kariéru začal ako veliteľ čaty 4. rádiového práporu REB 4. armády ZVO v roku 1984, o štyri roky neskôr bol veliteľ roty rušenia VKV 4. rádiového práporu 4. armády ZVO a v rokoch 1990 až 1992 dôstojník pre mobilizačné veci 4. zmiešaného pluku REB 4. armády ZVO. V rokoch 1992 až 2001 pôsobil ako náčelník štábu najprv 3. zmiešaného pluku REB a potom 5. pluku REB, najskôr Česko-slovenskej armády, neskôr Armády Slovenskej republiky. V rokoch 2001 až 2002 bol zástupcom veliteľa 5. pluku.
Mikuláš Michelčík
Životopis
V rokoch 19221930 študoval na gymnáziu v Kláštore pod Znievom, 19301935 na lesníckom odbore VŠZ v Brne. Pôsobil ako lesnícky odborník na viacerých lesných správach Slovenska. Zameriaval sa na rozvoj poľovníctva, ochranu prírody. Osobitne sa venoval chovu a výskumu jelenej a raticovej zveri.
Jeden z iniciátorov založenia TANAP-u (1949) a jeho prvý riaditeľ. Prispieval do časopisov Les, Lesnická práce, Poľovníctvo a rybárstvo. Do poľovníckej príručky napísal kapitoly o jelenej zveri na Slovensku a o chove jelenej, danielej a kamzíčej zveri.
Anódomechanické obrábanie
Anódomechanické obrábanie alebo anódovo-mechanické obrábanie je spôsob elektroerozívneho obrábania elektricky vodivého materiálu, pri ktorom k úberu materiálu dochádza elektroabrazívnym pôsobením elektrickej iskry (pôsobením pulzného elektrického výboja), ako pri elektroiskrovom obrábaní, pričom zároveň prebieha elektrolytické rozpúšťanie povrchu obrábaného materiálu.
Metóda sa používa hlavne pre delenie (rezanie) veľmi tvrdých vodivých materiálov a ostrení nástrojov zo spekaných karbidov, pre leštenie a konečnú úpravu povrchu. Dosahovaná drsnosť povrchu je Ra = 2 mm. Materiálom nástroja elktródy je šedá liatina, alebo oceľ. Medzi nástroj a obrobok sa tryskou privádza prúd elektrolytu.
Zdroje
''Ing. Jaroslav Řasa, CSc.,Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění''
Čipka
V minulosti tvorila čipka dôležitú súčasť sviatočného odevu. Dnes už tak rozsiahle uplatnenie nenachádza, stále je však obľúbená a používaná najmä v bytovom textile. V súčasnej dobe sa ručnej výrobe čipky venuje stále viac záujemcov a čipka tak opäť nachádza svoje miesto.
Typy čipky
Podľa spôsobu výroby môžeme čipky rozdeliť nasledovne:
Etymológia
Slovenské slovo „čipka“ má svoje východisko z praslovanského čip - oseknutý, orezaný, patrí do vrstvy slov, ktoré sú nazývané juhoslavizmami. Maďarčina si prisvojuje slovo csipke ako jeho pôvodné, odvodené zo maďarského významu plodu šípky či štipľavý csíp. Nemá však jednotný tvar pre nárečia a tiež nemá vytvorené toľko slov odvodených od tohoto slova: čipkár, čipkárka (čipkarica), čipkársky, čipkárstvo, vyrábať/predávať čipky - čipkárčiť(čipkati) V angličtine „lace“ je stredno anglické slovo, vo francúzštine „las“, v hovorovej latinčine laceum, z latinského laqueum, podobného lacere - polapiť, nalákať.
Dejiny
Pôvod čipky je predmetom diskusií historikov. V Taliansku tvrdia že v 1493 roku dopytovala čipky milánska šľachtická rodina Sforzovcov. Flámi tvrdia, že čipku má kňaz slúžiaci omšu na obraze z roku 1485 od Hansa Memlinga. Avšak nakoľko čipky vznikli z rôznych techník, nie je možné povedať, že majú pôvod na jednom mieste. Koncom 15. storočia nastal prudký vývoj čipiek. Obe, paličkované aj šité čipky dominovali v odevnej ako aj v interiérovej výzdobe. Na skrášlenie rukávov a golierov bola šitá čipka vyšívaná slučkami a oblúkmi (pikotkami). Čipky používalo katolícke duchovenstvo na obradných rúchach v počiatkoch cirkvi, rozšírenie čipiek však nastalo až s rozšírením v 16. storočí do severozápadnej časti európskeho kontinentu. V 19. storočí misionári rozšírili výrobu čipiek medzi pôvodné obyvateľstvo severoamerického kontinentu. Osobitnou históriou čipkárstva bolo vyvinutie strojnej výroby čipiek za použitia čipkárskeho stroja. V dnešnej dobe kreatívne časopisy, cechy a nadácie ukazujú že staré techniky s novými nápadmi môžu tvoriť práce, ktoré možno nazvať umením.
Juraj Mičko
Juraj Mičko (Mitzko) (* Slovensko) bol živnostník a mäsiar.
Životopis
Najzámožnejší mäsiar v Banskej Bystrici, člen Mestskej rady (1532). Majiteľ domu č. 18 (21) na námestí, vlastnil aj majer na Hornej ulici. V čase baníckeho povstania (15251526) vystúpil ako príslušník banskobystrického patriciátu proti povstalcom.
NGC 4996
NGC 4996 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Desiatok
Desiatok môže byť:
Mýtické myslenie
Mýtické myslenie je myslenie, ktoré pri chápaní sveta a človeka vychádza z mýtu. Je to myslenie, ktoré v príbehu o pradávnej minulosti (grécke slovo "mythos" znamená rozprávanie, povesť, báj) opisuje, stvárňuje pôvod vecí a ich usporiadanie v kozme. Mytické myslenie pripisuje bohom, ľuďom, zvieratám, rastlinám, predmetom funkciu predstavovať nejaký súbor javov a jeho vzťahy k iným súborom. Tieto predstavy mu umožňujú rozčleniť priestor a čas, oddeliť to, čo je posvätné, od toho, čo je profánne, svetské, klasifikovať živočíšnu a rastlinnú ríšu, určiť pôvod svojho rodu a príbuzenské vzťahy, jednoducho priradiť veciam ich zmysel a usporiadať ich. Prostriedkom tohto usporadúvania je v mýtickom myslení obrazná predstava. Zmysel tu vždy vystupuje v obraznej podobe, v postave, rastline, v predmete, ktoré vystupujú v nejakom príbehu.
3176 Paolicchi
3176 Paolicchi je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Z. Knezevic 13. novembra 1980.
Vráta
Vráta môžu byť:
Saint-Papoul
Saint-Papoul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Dolinský potok
Dolinský potok môže byť:
Saint-Papoul
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 774 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dalibor
Dalibor je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 20. januára.
Rokytnice nad Jizerou
Rokytnice nad Jizerou je mesto v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 928 obyvateľov, z toho 1 475 mužov a 1 453 žien, pričom priemerný vek v meste bol 43,4 roka (muži 41,0 roka, ženy 45,7 roka).
Vincent (prvé meno)
Vincent je mužské krstné meno. Pôvod má v latinskom slove vincens s významom „premáhajúci“, „víťaziaci“.
Na Slovensku má meniny 21. januára, vo Švédsku 22. januára, vo Francúzsku 22. januára alebo 27.septembra a na Ukrajine 11. novembra.
Bohatský park
Bohatský park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Hurbanovo v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1981 na rozlohe 4,64 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana historického parku založeného v 19. storočí. Má charakter prírodno-krajinárskeho parku. Veľmi pestro sú tu zastúpené listnaté i ihličnaté dreviny. Uprostred je rozsiahla zatrávnená plocha, dreviny vytvárajú esteticky pôsobivé scenérie.''
951 Gaspra
951 Gaspra je planétka hlavného pásu, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 30. júla 1916. Je pomenovaná podľa rovnomenného mesta na Ukrajine.
29. októbra 1991 preletela vo vzdialenosti 1600 km od Gaspry sonda Galileo. Išlo o vôbec prvý cielený blízky prelet umelého telesa okolo planétky v histórii. Z údajov získaných počas preletu vysvitlo, že planétka má nepravidelný tvar s rozmermi 18×10×9 km a dobu rotácie 7 h. Najväčší z asi 600 na nej pozorovaných kráterov má priemer 1,5 km.
Dampierre (Haute-Marne)
Dampierre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4997
NGC 4997 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Sherburne Wesley Burnham v roku 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Poperačský potok
Poperačský potok je potok na hornej Orave, v centrálnej časti okresu Námestovo. Je to pravostranný prítok Veselianky, meria 4,4 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Podbeskydskej vrchovine na severnom svahu Vyšnej Poperačky (1 043,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 990 m n. m. Od prameňa tečie sprvu na východ, zľava priberá prvý prítok z južného svahu Mrázovej (1 000,1 m n. m.) a stáča sa na juhovýchod. Následne priberá štyri pravostranné prítoky: dva z východných svahov Vyšnej Poperačky a dva z východných svahov Vráta (1 051,1 m n. m.). Potom sa stáča východným smerom, vytvára nevýrazný oblúk prehnutý na juh, napokon sa esovito stáča a severne od obce Oravská Jasenica ústi v nadmorskej výške približne 648 m n. m. do Veselianky.
Roprachtice
Roprachtice je obec v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 276 obyvateľov, z toho 129 mužov a 147 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 40,7 roka, ženy 42,2 roka).
3177 Chillicothe
3177 Chillicothe je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil H. L. Giclas 8. januára 1934.
Hobit: Smaugova pustatina
Hobit: Smaugova pustatina je fantasy film z roku 2013, natočený na motívy knihy Hobbit od J. R. R. Tolkiena.
Ria-Sirach
Ria-Sirach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4998
NGC 4998 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Miesta v Harrym Potterovi
Toto je článok o fiktívnych miestach z diela o Harrym Potterovi.
Azkaban
Azkaban je fiktívne čarodejnícke väzenie. Nachádza sa na ostrove severne od Severného mora. Jeho poloha nie je úplne známa. Azkaban strážia dementori. Do tohoto väzenia posielajú len tých najhorších zločincov.
Dementor
Dementor je bytosť bez duše. jeho poznávacím znamením je čierny dlhý plášť. Vidia ich len čarodejníci a šmuklovia (nečarodejníci s čarodejníckymi rodičmi), nie muklovia. Jeho telo je hnilobné a živí sa nešťastím ostatných čarodejníkov. Ľudia, ktorí sa ocitnú v ich blízkosti, majú pocit beznádeje a nešťastia. Tieto negatívne pocity sú pre dementorov obživou. Väzňom sajú pekné spomienky a nechávajú zlé, a preto sa stáva, že zošalejú. Najhorší možný trest pre väzňa je dementorov bozk. To znamená, že vysaje väzňovi dušu cez ústa. Tento človek nezomrie, stane sa zúfalou bytosťou bez duše. Je to najhorší možný trest pre odsúdeného v Azkabane.
Úteky
Ako prvému sa odtiaľ podarilo uniknúť neprávom odsúdenému Siriusovi Blackovi, tak, že sa premenil na psa a oklamal dementorov. Dementori sú slepí a nerozoznali, že okolo nich prechádza "psí mozog", lebo sa zaujímajú len o ľudské myšlienky. Bol odsúdený za ohavnú vraždu Petra Pettigrewa a 12 muklov. V skutočnosti bol nevinný. Peter bol animágus (dokázal sa premeniť na zviera). Odsekol si prst, odhodil ho a zmenil sa na potkana. Všetci si mysleli, že bol mŕtvy a že Sirius bol vinný.
Druhým a závažnejším útekom bol Hromadný útek 10 smrťožrútov, tentoraz s pomocou z vonka od samotného Voldemorta. Ušli Antonín Dolohov, Augustus Rookwood, manželia Bellatrix a Rodulphus Lestrangeovci, Amycus a Alecto Carrowovci a dvaja neznámi smrťožrúti.
Bokrošské slanisko
Bokrošské slanisko je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Miesta v Harrym Potterovi
Úteky
Tretí útek bol po odídení dementorov z Azkabanu. Vtedy odišli všetci obvinení.
Bokrošské slanisko
Nachádza sa v katastrálnom území obce Iža v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1988 na rozlohe 14,06 ha. Ochranné pásmo nebolo určené, platí ochranné pásmo do vzdialenosti 100 m smerom von od hranice chráneného územia.
Predmetom ochrany je: ''PR je vyhlásená na ochranu zvyškov slaniska Podunajskej nížiny so zriedkavou slanomilnou vegetáciou. Jeden z posledných najsevernejších vysunutých výbežkov soľných maďarských púst, ktoré patria do typu soľných stepí rusko-ázijských - doklad pestrosti našej kveteny.''
Elektrokontaktné obrábanie
Elektrokontaktné obrábanie je zvláštnym prípadom elektroerozívneho obrábania. Ku úberu materiálu dochádza pôsobením elektrického oblúka.
Technológia
Pri tejto technológii dichádza k úberu materiálu elektrickými nestacionárnymi kontaktnymi oblúkovými výbojmi. Doba trvania výboja je cca 0,01 s. Elektródy (pracovný nástroj a obrobok) sú zapojené do obvodu so zdrojom striedavého napätia (transformátor s výkonom 10 – 250 kW, pri frekvencii 50 – 500 Hz). Pracovná elektróda vykonává otáčavý pohyb, čím sa dosiahne mechanické budenie kmitov a zabráni sa zvareniu elektród. Na nástrojovej elektróde sú vytvorené drážky, ktoré zlepšujú vyplachovanie obrábaného miesta. Obrábanie prebieha v ochrannej dielektrickej kvapaline.
Pri elektrokontaktnom obrábaní je výkon obrábania (množstvo odobraného materiálu za čas) radovo až .min−1, dochádza však pri ňom k tepelnému ovplyvneniu obrobeného povrchu do hĺbky 0,2 až. Obrábanie je charakteristické veľkou energetickou náročnosťou – rádovo v kW.h−1.kg−1, vznikom ultrafialového žiarenia a nízkou kvalitou obrobeného povrchu. Elektrokontaktné obrábanie je vhodné pre rezanie náliatkov, vtokov, opracovanie zvarov a pod.
Zdroje
''Ing. Jaroslav Řasa, CSc.,Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění''
Miesta v Harrym Potterovi
Grimmauldovo námestie
Dom, nachádzajúci sa na Grimmauldovom námestí 12, patril starobylej čarodejníckej rodine Blackov. Sirius Black ako posledný z tohoto rodu je aj jeho majiteľom.
V piatom diele čarodejníckej ságy o Harrym Potterovi (Harry Potter a Fénixov rád), poskytne tento dom ako sídlo pre organizáciu nazývanú Fénixov rád, bojujúci s Voldemortom a jeho stúpencami, tzv. strážcom tajomstva Grimmauldovho námestia 12 bol Albus Dumbledore. Po Siriusovej smrti zdedil tento dom i domáceho škriatka Kreachera Harry.
V siedmom diele (Harry Potter a Dary smrti) poslúži Grimmauldovo námestie 12 ako dočasné útočisko Harrymu, Ronovi a Hermione.
Rokville
הארי פוטר - מונחים
Tomáš Přibyl
Tomáš Přibyl (* 18. marec 1975, Brno) je český publicista a autor literatúry faktu a odborník v oblasti informačných technológií.
Absolvoval Podnikateľskú fakultu pri VUT Brno, kde postupne získal tituly bakalár a inžinier.
Už počas štúdia (1999) začal pracovať ako konzultant v oblasti informačnej bezpečnosti (antivírusové programy, šifrovanie dát, elektronický podpis, ochrana pred hackermi, bankové podvody a pod.). V roku 2005 odišiel na rodičovskú dovolenku so synom Markom, počas ktorej aj naďalej pracuje v oblasti informačnej bezpečnosti na voľnej nohe ako nezávislý konzultant. Okrem toho pôsobí ako Media & Education Specialist v Českej kozmickej kancelárii.
Jeho koníčkom je kozmonautika a všetko, čo s ňou súvisí. Publikoval takmer 3000 článkov v novinách a časopisoch v Česku i v zahraničí. Pripravil alebo sa podieľal na niekoľkých výstavách, usporiadal stovky prednášok pre verejnosť, jeho hlas pravidelne znie na rádiových vlnách (napr. Český rozhlas Brno, Rádio Proglas, BBC).
Za publicistickou a žurnalistickou činnosť v oblasti kozmonautiky získal v roku 2002 prestížnu Cenu mesta Brna ako jej najmladší laureát v histórii.
V roku 1998 absolvoval kozmonautický výcvik v Belgicku a Nemecku v rámci medzinárodného projektu West In Space.
Dielo
Podieľal sa tiež na príprave vystrihovacích modelov raketoplánu Atlantis (Betexa, 1999) a lunárneho modulu (Betexa, 2002).
Ján Mihál
Ján Mihál (* 18. február 1891, Moštenica - † 28. júl 1969, Budapešť) bol jazykovedec, pedagóg, prekladateľ. Pseudonym: Filipovský, Homo, Ivan Michalovič, Omega, Orol, Rodobranec, Ypsilon
Životopis
Od roku 1911 pôsobil ako učiteľ na viacerých miestach Slovenska. V roku 1928-1938 riaditeľ meštianskej školy v Slovenskej Ľupči, 1938-1945 riaditeľ učiteľskej akadémii v Banskej Bystrici. Popri pedagogickej práci sa venoval jazykovednému bádaniu problémov spisovnej slovenčiny, jej syntaxu, tvarosloviu, lexike, frazeológii. Osobitnú pozornosť venoval nárečiu Slovenskej Ľupči a Brezna. Publikoval portréty o slovenských jazykovedcoch, recenzie a kritiky jazykovedných, pedagogických i umeleckých diel. V pedagogickej praxi sa zaslúžil o uplatňovanie spisovnej slovenčiny. Autor učebníc gramatiky, prekladateľ najmä detskej literatúri i pedagogických prác, z ruštiny, francúzštiny, nemčiny a češtiny. Venoval sa aj teórii prekladu. Stály spolupracovník časopisu Slovenská reč, redaktor Sborníka Matice slovenskej, člen Jazykovedného odboru Matice slovenskej.
Faráh (rieka)
Faráh alebo Farráh je rieka na západe Afganistanu. Rieka pramení v pohorí Bande Bajan a tečie k Hílmandským močiarom na afgansko-iránskej hranici. Na rieke leží mesto Farráh.
Štefan Alojz Mihálik
Štefan Alojz Mihálik (*  Slovensko) bol kníhtlačiar.
Životopis
Viedol tlačiareň v Banskej Bystrici (1831-1832), ktorú kúpil od → Jána Jozefa Veterla, neskôr prešla do vlastníctva rodiny → Macholdovcov (od roku 1832).
952 Caia
952 Caia je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 27. októbra 1916.
Herírúd
right|thumb|250px|[[Minaret na rieke Harírúd]] Herírúd / Harírúd (po perzsky) alebo Harirod (po paštsky?) alebo Tejen (názov v Turkménsku; staršie v prepise z cyriliky: Tedžen) je rieka v Afganistane a v Turkménsku. Čiastočne tvorí aj hranicu oboch krajín s Iránom. Je dlhá. Povodie má rozlohu.
Priebeh toku
Pramení v pohorí Kohi Baba v Afganistane v nadmorskej výške približne. Až k Herátskej oáze tečie ako horská rieka v úzkej doline. Oázou preteká v širokej doline. Pod oázou na afgansko-iránskej hranici opäť nadobúda horského charakteru. Dolina sa rozširuje v miestach, kde rieka tvorí iránsko-turkménsku hranicu a ďalej v Turkménsku už rieka tečie v širokej doline a vetví sa na prietoky a ramená. Rieka sa ztráca v púšti Karakum pod Tedženskou oázou.
Vodný stav
Zdroj vody je zmiešaný s prevahou snehového. Najvyššej vodnatosti dosahuje od marca do mája. Priemerný prietok vody pri Polehatume ( od ústia) je približne /s a maximálna /s. Od augusta do novembra rieka obvykle vysychá pod mestom Herát. Kalnosť vody dosahuje približne /m³. Rieka nezaŕza. Dolný tok je zavodňovaný z Karakumského kanála.
Využitie
Voda z rieky sa využíva na zavlažovanie predovšetkým Herátskej a Tedženskej oázy, pričom v prvej z nich je voda z rieky celkom využitá v období sucha a v druhej po zvyšok roku. V Turkménsku boli na rieke vybudované priehrady], ktoré regulujú prietok. Na rieke leží mesto Tedžen (Turkménsko).
Daewoo Nexia
{{Infobox Automobil }}
Verzia GLi mala pomerne dobré zrýchlenie z 0 na za 12,3 sekúnd a výkon 75 konských síl. Verzia GLXi dosahovala výkon 90 konských síl a zrýchlenie z 0 na za 11,5 sekúnd.
Bol založený na platforme druhej generácie Opel Kadett a tretej generácie Vauxhall Astra. Pred uvedením na trh v roku 1995, na austrálskom trhu sa predávalo Daewoo 1,5i; čo bola druhá generácia automobilu Opel Astra len s malými zmenami. Cielo prišlo s drobnou zmenou vzhľadu prednej časti vozidla.
Hrdzavenie karosérie
Nedostatkom u Nexie je chýbajúce pozinkovanie karosérie, preto na kritických miestach dochádza ku korózii. Ide hlavne o zadné podblatníky, ktoré sú vystavené pravidelným nárazom kamienkov a trvalej vlhkosti z nánosov blata a nečistôt.
Modely a výbava
Airbag bol za príplatok, okrem modelov z rokov 96/97, tie ho mali v štandardnej výbave.
Uzbekistan (1996–súčasnosť)
V Uzbekistane, UZ-DaewooAvto stále vyrába štvordverový sedan Nexia, s ktorého produkciou začala pred 20 rokmi. Mnoho ďalších Daewoo/Chevrolet modelov sa vyrába a predáva v Uzbekistane a susednom Kazachstane, Rusku, Moldavsku, Azerbajdžane a Ukrajine. V dnešnej dobe sú dostupné 3 motory: a 1.5 litrový SOHC (55 kW/75hp), 1.5 litrový DOHC (66 kW/90hp) a 1.6 litrový DOHC (81 kW/109hp). Nexia s motorom 1.6L má omnoho silnejšie brzdy a prevodovku s dlhším hlavným prevodom. V roku 2008 bol v Uzbekistane predstavený facelift Nexie, ktorý dostal názov Nexia II. Tento facelift bol nadizajnovaný spoločnosťou Concept Group International LTD v spolupráci s GM-Uzbekistan. Na Uzbekistanskom trhu sa Nexia II predáva pod značkou Chevrolet, zatiaľ čo exportné krajiny aj naďalej predávajú auto pod značkou "Daewoo Nexia".
V októbri 2015 bol predstavený model Nexia 3 a UZ-Daewoo prešlo rebrandingom na RAVON.
Ravon Nexia je vlastne modifikovaný model Chevroletu Aveo 2 generácie, spĺňajúci normu EURO 5.
Kompatibilita s inými vozidlami
Vzhľadom nato, že Nexia vychádza z kombinácie Opel Kadett E a Opel Astra F, mnoho jej dielov je zameniteľných. Jedná sa o podvozok, motor, ale aj interiér.
Miloš
Miloš je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 23. januára.
Faráh
Faráh alebo Farráh môže byť:
REM
REM môže byť:
R.E.M. môže byť:
Damrémont
Damrémont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Paulet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 176 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maurice Ravel
Maurice Ravel (* 7. marec 1875, Ciboure, Francúzsko – † 28. december 1937, Paríž) bol francúzsky hudobný skladateľ.
Charakteristika tvorby
Ravel je do dejín hudby zapísaný ako predstaviteľ impresionizmu. V začiatkoch jeho tvorby ho skutočne významne ovplyvnil Claude Debussy, Ravel neskôr toto obdobie označil ako „obdobie duchovne blízke Debussymu“. Na rozdiel od Debussyho epigónov mu ale jeho mimoriadne skladateľské nadanie umožnilo ísť vlastnou cestou, ktorá smerovala až k neoklasicizmu.
Ravel a Debussy sa nikdy porovnávaniu nevyhli. Kým Debussyho skladby sú skôr voľné a senzualistické, Ravelové sú prepracovanejšie a sofistikovanješie. Ravel je slovami Stravinského „švajčiarsky hodinár“, v ktorého skladbách má každá súčiastka svoje miesto a pracuje správne. Na rozdiel od Debussyho sa viac zaoberal formou diela. Jeho skladby sú stavebne a tektonicky precízne. Ravel sa tiež preslávil ako jeden z najlepších inštrumentátorov v dejinách hudby. Dôkazom sú inštrumentácie jeho vlastných klavírnych skladieb, ale i orchestrácia Musorgského Obrázkov z výstavy, ktorým Ravel vdýchol nový rozmer. V jeho skladbách počujeme nové farby a odtiene, ktoré sú samy o sebe fascinujúce. Ravel je skutočným majstrom orchestra.
Významný je jeho prínos do klavírnej literatúry. Je tvorcom najčistejšieho klavírneho impresionistického štýlu. Hoci sa zmeny v klavírnom štýle hry pripisujú Debussymu, pravda je taká, že ho rozvíjali obaja skladatelia súčasne a spätne sa vzájomne ovplyvňovali.
Ravel najviac čerpal z diela francúzskych skladateľov – Chrabriera, Debussyho a ďalších. Ovplyvnili ho tiež ruskí skladatelia Mocnej hŕstky. Ďalším obľúbeným inšpiračným zdrojom bolo jeho milované Španielsko a jeho hudobné námety. Neskôr dokonca využíval prvky amerického jazzu a blues, ktoré využil napríklad v klavírnych koncertoch. Napriek tomu zostáva jeho hudba typicky francúzska – má galskú eleganciu, esprit a šmrnc a je pravým protipólom hudby nemeckej.
Život
Maurice Ravel sa narodil v roku 1875 v Ciboure, obci ležiacej v južnom Francúzsku. Matka mala baskický pôvod, čím sa Ravel rád prezentoval po celý život. Jeho otec Joseph Ravel bol švajčiarsky vynálezca a priemyselník.
Maurice vyrastal v Paríži, kam sa jeho rodičia presťahovali krátko po jeho narodení. Ako 14-ročný začal študovať na parížskom konzervatóriu hru na klavír, neskôr i kontrapunkt a skladbu. Tú študoval u Gabriela Faurého. Na konzervatóriu strávil 14 rokov. Počas štúdia sa niekoľkokrát pokúšal získať prestížnu Rímsku cenu (Prix de Rome), nikdy sa mu to však nepodarilo. Porota vždy uprednostnila nejakú menej hodnotnú skladbu. Piaty neúspešný pokus o získanie ceny sprevádzal veľký škandál. Ravel na protest odišiel z konzervatória. Udalosť sa prepierala v tlači a dôsledkom bolo odstúpenie riaditeľa konzervatória Theodora Duboisa.
Ravel si postupne ako skladateľ získal veľké uznanie. V roku 1919 mu francúzska vláda udelila Rad Čestnej légie, no Ravel toto ocenenie odmietol. Ešte od čias neúspešných pokusov o Rímsku cenu v sebe nosil trpkosť k štátnym francúzskym inštitúciám. Aby im však ukázal, čo si o nich myslí, prijal neskôr čestný doktorát z Oxfordskej univerzity a ďalšie vyznamenania. Počas prvej svetovej vojny sa dobrovoľne prihlásil do armády, kde chcel slúžiť ako pilot. Pre nedostatočné telesné parametre mu to však nebolo umožnené a prijali ho ako vodiča. Kvôli chatrnému zdraviu sa však onedlho musel vrátiť do civilu.
S výnimkou spomínaných udalostí, žil Ravel životom prostým vzrušujúcich udalostí v ústraní, vo svojej vile v Montfort-L'Amaury blízko Paríža. V roku 1928 odišiel do USA, kde vystupoval na svojom klavírnom turné. V New Yorku zažil búrlivé standing ovations. V tomto čase sa stretol s Georgom Gershwinom a jazzom, ktorý neskôr využil i vo svojich kompozíciách. Po návrate sa opäť v izolácií svojej vily venoval komponovaniu. Posledných 5 rokov svojho života ho trápila ťažká choroba, kvôli ktorej nedokázal komponovať a nakoniec ani rozprávať či podpísať sa. Podrobil sa operácií, ktorá sa však nevydarila. Zomrel v roku 1937, ako 62 ročný, na krvácanie do mozgu. Je pochovaný v parížskej štvrti Levallois-Perret.
Osobnosť
Ravel bol nízky a útly muž. Na verejnosti bol vždy elegantný a upravený, s napomádovanými vlasmi. Povahovo bol veľmi mierny, skôr introvertný a vyhýbal sa konfliktom. Na rozdiel od iných neútočil na svojich kolegov a vyjadroval sa o nich s úctou. Isté je, že bol veľmi citlivý, aféra spojená s Rímskou cenou z mladosti na ňom zanechala doživotnú stopu. Veľkou záhadou ostáva Ravelov súkromný život. Nikdy sa neoženil a nie je známa ani žiadna jeho partnerka. Hoci existujú dohady o jeho asexualite či homosexualite, tieto tvrdenia nie sú podložené žiadnymi faktami. Ravela nemožno spojiť ani so ženským, ani so žiadnym mužským menom. Či prežil život v samote, alebo si len vedel dobre strážiť svoje súkromie sa asi už nikdy nedozvieme. Je to spôsobené zaiste i tým, že Ravel trávil veľa času vo svojom vlastnom svete, zavretý vo vile, kde pozoroval mechanické hračky, ktoré zbieral, a pestoval exotické rastliny.
Dielo
Ravelovo dielo nie je príliš rozsiahle. Hoci zahŕňa takmer 90 opusov, ide prevažne o diela kratšieho rozsahu. Je to zapríčinené určite najmä Ravelovou pedantnosťou, s ktorou postupoval pri kompozícií diel. Vďaka tomu je ale jeho dielo vzácne kvalitatívne vyrovnané. Najrozsiahlejšou Ravelovou partitúrou je balet Dafnis a Chloé. Mnoho ďalších jeho orchestrálnych skladieb i baletov vzniklo dodatočnou inštrumentáciou pôvodne klavírnych skladieb. S výnimkou opery sú pravidelne uvádzané diela zo všetkých jeho oblastí tvorby. Najpopulárnejšími Ravelovými skladbami sú Pavana za mŕtvu infantku a hlavne notoricky známe Bolero.
Dejiny Kanady
thumb|[[Jacques Cartier na svojich troch výpravách podrobne preskúmal pobrežie Newfoundlandu a záliv svätého Vavrinca, čím otvoril cestu francúzskej kolonizácii]]
Tento článok sa venuje dejinám územia dnešnej Kanady.
Dejiny do roku 1000
Archeologické štúdie datujú prvé ľudské osídlenie do doby spred cca 26 000 rokmi v prípade severného Yukonu a pred cca 9 500 rokmi v prípade južného Ontária. Prvé sídlo európskych obyvateľov na kanadskom území založili Vikingovia, okolo roku 1000 v L’Anse aux Meadows, to však existovalo iba krátko a z dlhodobého hľadiska nemalo žiaden význam.
15. až 17. storočie
Kanada (resp. jej východné pobrežie) bolo pre Európu znova objavené na prelome 15. a 16. storočia výskumnou plavbou Johna Cabota (1497), ďalšie výpravy sem podnikli Jacques Cartier (1534), Martin Frobisher (1576), Samuel de Champlain (1603) a ďalší. Prvé dlhodobé európske osídlenie tu založili Francúzi a išlo o Port Royal (1605) a Québec (1608). Angličania ich nasledovali v roku 1610 v oblasti Newfoundlandu, avšak ich osídlenie v tejto oblasti rýchlo zaniklo a oblasť ovládli Francúzi. S príchodom Európanov sa na kanadskom území začali rýchlo šíriť európske choroby, ktoré decimovali pôvodných obyvateľov a otvárali kolonistom cestu na indiánske územia.
Po väčšinu 17. storočia sa francúzske a britské kolónie v Severnej Amerike vyvíjali len s minimálnymi vzájomnými kontaktmi. Francúzi kolonizovali okolie rieky sv. Vavrinca a na území dnešného USA aj okolie rieky Mississippi (dnešná Louisiana), zatiaľ čo Briti osídľovali východné pobrežie dnešného USA. V rokoch 1689-1763 došlo k sérii tzv. francúzskych a indiánskych vojen, ktoré boli úzko spojené s vojnami európskych mocností, pod ktoré kolónie spadali. Tieto vojny, v nich obe strany rozsiahle využívali pomoc indiánskych spojencov, vyústili v zánik francúzskej nadvlády v Kanade, ktorá pripadla Veľkej Británii (Francúzsko stratilo všetky územia na východ od Mississippi s výnimkou súostrovia Saint-Pierre and Miquelon).
18. storočie
Veľká Británia pri víťazstve na severoamerickom kontinente získala rozsiahly počet držáv osídlených katolíkmi francúzskeho pôvodu, čo mohol byť potenciálne veľký problém. Keďže poangličtenie a poanglikánčenie týchto území by znamenalo celý rad povstaní a urputných bojov (ktoré sa už pomaly začali objavovať), Británia sa rozhodla pre neobvyklý postup a v roku 1774 schválila Quebec Act. Ten akceptoval katolícke náboženstvo, francúzsky civilný zákonník a francúzštinu ako úradný jazyk na území provincie Québec. Tento krok ale značne rozbúril zmýšľanie v 13 provinciách a je udávaný ako jeden z podstatných príspevkov k pozdvihnutiu revolučných myšlienok.
Za americkej vojny za nezávislosť sa Kanada nepripojila k povstaniu 13 kolónií a stala sa cieľovou krajinou desiatok tisíc lojalistov, odchádzajúcich z územia dnešného USA. Tím sa dostal na územie Quebécu rad anglicky hovoriacich protestantov, usídľujúcich sa hlavne v oblasti Veľkých jazier. To viedlo k neskoršiemu rozdeleniu provincie Québec na Hornú a Dolnú Kanadu. thumb|Smrťou generála Brocka v bitke na Queenston Heights bol tvrdo odrazený prvý pokus Američanov o dobytie Hornej Kanady
19. storočie
V Britsko-americkej vojne v rokoch 1812-1815 hral kanadský front dôležitú rolu. USA sa opakovane pokúšalo obsadiť Hornú aj Dolnú Kanadu, ale ich vpády boli odrazené. Významný bol v tomto ohľade postoj indiánskeho obyvateľstva, ktoré podporovalo skôr Britov (na britskej strane bojovali hlavné kmene z oblasti Veľkých jazier aj Tecumsehovej aliancie) a miestnych kolonistov. Na odpor sa postavili ako anglicky, tak francúzsky hovoriaci potomkovia Európanov. Zatiaľ čo u anglicky hovoriacich lojalistov sa to očakávalo, odpor Francúzov bol pre Američanov prekvapením, pretože očakávali, že ako de facto spojenci Napoleonovho Francúzska budú privítaní s otvorenou náručou. Québecskí Francúzi ale boli vo väčšine oproti katolíkom a Bourbonovcom naklonení rojalisti a sekulárny až protikatolícky polorevoluční režim korzického „samozvanca“ ich iritoval ešte viac, než Angličanov. Okrem toho Quebečania nezabudli, že to boli práve Američania, ktorí (ešte ako členovia Britského impéria) ostro odmietali Quebec Act a boli pre zničenie francúzštiny a katolicizmu na dobytých územiach. Vojny sa preto väčšinou nezúčastnili a ak áno, tak väčšinou na strane Britov. Vojna s USA skončila nakoniec uznaním statu quo ante. Skončila tak posledná vojna, ktorú Kanaďania viedli na vlastnom území.
Kanada sa preto mohla s podporou Britského impéria sústrediť na vnútorné problémy a expanziu. Išlo o expanziu na sever a západ za pomoci Severozápadnej spoločnosti a Spoločnosti Hudsonovho zálivu, ktorá intenzívne prebiehala už niekoľko desaťročí. Keďže sa obidve spoločnosti na prelome 18. a 19. storočia dostali do prudkých sporov, ktoré vyústili do vojny nielen obchodnej (viď bitka u Siedmych dubov), ale nakoniec došlo na príkaz vlády k jej vynútenému zlúčeniu (1821). V roku 1837 došlo k povstaniu časti francúzskeho obyvateľstva (viď povstanie roku 1837). Po jeho potlačení sa Británia rozhodla vytvoriť z Hornej a Dolnej Kanady jeden celok, pričom hlavnou motiváciou tohto kroku bolo zrušiť väčšinu privilégií a uniformitu Québecu.
V roku 1846 boli podpísaním Oregonskej zmluvy ukončené teritoriálne spory medzi USA a Kanadou. Prudký rast kanadskej populácie vďaka veľkej imigrácii z Európy a vysokej pôrodnosti viedli k osídľovaniu kanadského vnútrozemia. Zároveň ale niektorí Európania začali Kanadu opúšťať a odchádzali do USA. V roku 1867 bol prijatý Zákon o Britskej Severnej Amerike, ktorý zjednotil britské severoamerické kolónie. Krátko potom došlo k znovuvytvoreniu provincií Ontário a Quebec. Do týchto provincií bola začlenená Ruprechtova zem a následne bola pripojená Britská Kolumbia (od roku 1866 zjednotená s Vancouverom). Osídľovanie nových území bolo podporené vhodnými zákonmi a budovaním dostatočnej infraštruktúry a inštitúcií - mimo iného boli postavené tri železnice. V roku 1873 sa pripojila ďalšia kolónia (Ostrov princa Eduarda). thumb|Kanadská pechota postupujúca za tankom v bitke u Vimy Ridge
Dejiny do druhej svetovej vojny (vrátane)
Kanada vstúpila do prvej svetovej vojny automaticky vyhlásením vojny Veľkou Britániou a vyslala na európske bojisko kontingent, zložený prevažne z dobrovoľníkov. Straty však boli natoľko ťažké, že pre doplnenie kanadských síl v roku 1917 musel premiér Robert Borden vypísať povinné odvody do armády. Tie boli dosť nepopulárne hlavne v Québecu a boli jednou z príčin prudkého prepadu obľuby Konzervatívnej strany, ktorá nakoniec stratila kontrolu nad touto provinciou v prospech liberálov, ktorí voči brannej povinnosti nezaujali jednotné stanovisko.
V rokoch po vojne pokračoval proces osamostatňovania Kanady. V roku 1919 vstúpila do Spoločnosti národov a v roku 1931 Westministerský štatút potvrdil jej nezávislosť, keď jednoznačne stanovil, že žiadny zákon prijatý britským parlamentom nie je na jej území platný bez výslovného schválenia kanadským parlamentom. Veľká hospodárska kríza na prelome 20. a 30. rokov zasiahla aj Kanadu, ktorá napomohla ku vzostupu strany CCF (Co-operative Commonwealth Federation).
Pred druhou svetovou vojnou Kanada podporovala politiku appeasementu voči Nemecku, po prepadnutí Poľska potom jej premiér William Lyon Mackenzie King presadil v kanadskom parlamente vyhlásenie vojny (10. septembra). Počas vojny došlo k obrovskému rozvoju vojenského priemyslu, Kanada zásobovala jeho produkty nielen Veľkou Britániu, ale aj USA a Sovietsky zväz. Prvou veľkou bitkou na európskom kontinente bol tragický nájazd na Dieppe, ktorý priniesol veľké straty. Naproti tomu bojové loďstvo hralo už od začiatku významnú rolu v bitke o Atlantik.
Dejiny po druhej svetovej vojne
thumb|Vývoj kanadského administratívneho členenia V roku 1949 sa do tej doby formálne nezávislé Dominium Newfaundland pripojilo ku Kanade ako jej 10. provincia. V dôsledku silnej povojnovej imigrácie z rôznych európskych zemí a USA došlo postupne k zmene demografickej situácie v Kanade. Veľmi tiež prispela vojna vo Vietname, počas ktorej sa rad Američanov presídlením vyhýbal brannej povinnosti. Výsledkom bola tzv. tichá revolúcia v Québecu, kde zreteľne poklesol podiel francúzsky hovoriacich obyvateľov a došlo k výraznej zmene spoločnosti. Sekularizácia bola jedna z hlavných síl v Tichej revolúcii. Tento jav ale zároveň posilnil nacionalistické a separatistické tendencie hlavne u francúzsky hovoriacich obyvateľov.
Počas roku 1981 došlo k dohode tzv. o patriácii (Patriation) ústavy, ktorá mala definitívne učiniť Kanadu nezávislou krajinou. Na konkrétnom postupu sa dohodli guvernéri provincií s federálnym guvernérom v novembri toho roku a 17. apríla 1982 došlo aj cez odpor predstaviteľov Québecu k schváleniu novej verzie ústavy, podla ktorej sa Kanada stala úplne nezávislou krajinou, na čele s monarchom, zdielaným s Veľkou Britániou. Predstavitelia Québecu odmietli ústavu podpísať.
Sociálne a spoločenské zmeny v rámci kanadského zriadenia a zmienených ústavných zmien viedli k prudkému nárastu autonomizačných a separatistických snáh Québecu a výsledkom boli dve referenda o osamostatnení tejto provincie. Prvé bolo jednoznačne zamietnuté (1980), ale výsledok druhého bol už veľmi tesný (1995). Kanadská vláda na to podala sťažnosť Kanadskému najvyššiemu súdu, ktorý vydal v roku 1997 stanovisko, že Québec nemá právo na jednostranné vyhlásenie nezávislosti. Separatistické hnutie v Québecu ale stále pokračuje v činnosti a viacmenej odmieta toto stanovisko akceptovať.