cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Citrónovník citronátový
Citrónovník citronátový (iné názvy: citrónovník medský [resp. staršie: citrónovník médsky ], citronátovník, citrónovník lekársky , citrónovník liečivý , cedrát , zastarano: citroník/citrónovník ; lat. Citrus medica) je druh z rodu citrónovník. Jeho plod sa nazýva cedrát (alebo zriedkavo: citronát); sladené albedo plodu sa nazýva citronát, menej často často cedrát  alebo zriedkavo citronáda.
Pozor na zámenu s angličtinou, kde sa tento druh označuje názvom „citron“. V slovenčine (podobne v mnohých iných jazykoch) je citrón naopak názov plodov druhu citrónovník pravý (Citrus limon).
Charakteristika
Dorastá do výšky až 4 m. Má hrubú kôru a malými oddeleniami. Vo všeobecnosti sa konzumuje zaváraný alebo v pečive ako ovocný koláč. Pri pečení sa často používa nie dužina, ale kandizovaná šupa. Cedrát bol prvým citrusovým plodom známym Rimanom. Plíniova prírodoveda spomína strom (HN xii.7), ktorý niektorí nazývali asýrske, iní médske „jablko“, (všeobecné grécko-rímske meno pre guľaté plody). V Plíniovej dobe sa toto ovocie nikdy nejedlo (začalo sa používať pri varení na začiatku 2. storočia), ale jeho intenzívna vôňa sa využívala na napustenie šiat, aby odpudzovali otravný hmyz. Podľa Plínia boli pokusy pestovať citrónovník pre jeho medicínske vlastnosti v kvetináčoch neúspešné.
Systematika
Tak ako mnohé kultúrne rastliny, aj citrónovník citronátový sa zvykne deliť buď na variety (skratka var.) alebo na kultivary (pričom kultivary prípadne patria do jednotlivých variet alebo niektorým z nich v plnom rozsahu zodpovedajú).
Variety
Pokiaľ ide o variety, uvádzajú sa rôzne delenia, príklad súčasného je napríklad toto : Citrus medica - citrónovník citronátový:
Občas (a často najmä v minulosti) sa do druhu Citrus medica zaraďujú aj ďalšie taxóny, ktoré sa inak obyčajne zaraďujú ako samostatné druhy, a to najmä :
Kultivary
Pokiaľ ide o kultivary, je ich pomerne veľké množstvo (pričom variete ethrog zodpovedá len jeden kultivar - Ethrog). Kultivary sa delia na kyslé (napr. kultivary China, Poncire, Diamant a Ethrog) a sladké (napríklad kultivary Corsican a Dulcia).
Letisko
náhľad|Vzorová infraštruktúra letiska náhľad|Rozloženie letísk po svete v r.2008 náhľad|Časť terminálu 3 [[Medzinárodné letisko Dubaj|letiska v Dubai]]
Letisko je vymedzená plocha na zemi alebo na vode (vrátane budov, zariadení a vybavenia) určená buď úplne alebo sčasti na odlety, prílety, alebo pohyby lietadiel na zemi. Na letisku môžu byť lietadlá hangárované, alebo môže byť na nich vedená ich údržba. Letisko má najmenej jednu dráhu pre vzlet a pristátie, helipad, alebo vodnú plochu pre vzlet a pristátie a spravidla zahŕňa aj nevyhnutnú infraštruktúru ako vežu riadenia letovej prevádzky, hangáre a budovy letiskového terminálu.
Väčšie letiská môžu zahŕňať služby fixného letiskového prevádzkovateľa, doky pre hydroplány, letiskový apron, služby riadenia letovej prevádzky, zariadenia pre pasažierov ako reštaurácie a letiskové salóny a taktiež záchranné služby. Vojenské letiská sú nazývané tiež ako letecké základne.
Letiská na vodných plochách predstavujú oblasť otvorenej vodnej plochy, ktoré sú pravidelne využívané hydroplánmi alebo obojživelnými lietadlami na pristátie a vzlet, zvyčajne s vybavením pre pasažierov na priľahlom pozemku, ktoré prináleží letisku.
Podľa dĺžky svojich dráh sa delí na 5 tried (napríklad „medzinárodné letisko“).
Letiská na Slovensku
Na Slovensku je v súčasnosti (2014) 7 medzinárodných letísk:
Najväčšie je bratislavské Letisko Milana Rastislava Štefánika, ktoré v roku 2017 vybavilo 27 322 letov a prepravilo 1,942 mil. pasažierov, o rok neskôr to bolo už 2 292 712 pasažierov a 30 366 letov. Celková ročná kapacita zrekonštruovaného terminálového komplexu je 5 miliónov cestujúcich.
Halofantín
náhľad|Halofantin Halofantin je účinný liek na erytrocytné nepohlavné štádia všetkých druhov malarických plazmódií. Indikovaný je k liečbe nekomplikovanej chlorochin rezistentnej malárie, hlavne vyvolanej multirezistentnými kmeňmi P. falciparum.
Dobre sa znáša, sú pozorované iba mierne tráviace problémy (nauzea, zvracanie) a mierne zvýšenie hladiny aminotransferáz.
Snímač
Snímač alebo senzor alebo receptor je fyzikálny systém, technické zariadenie alebo v širšom zmysle aj biologický orgán, reagujúci na zmeny meranej veličiny (fyzikálnej, chemickej) okamžite, alebo reaguje na časový priebeh zmeny.
Najbežnejšie snímače sú elektrické, transformujúce informáciu o meranej veličine do inej fyzikálnej oblasti, najčastejšie na elektrický signál alebo na elektrický parameter. Umožňujú transformáciu neelektrickej veličiny na elektrické signály.
V súčasnosti sa snímače používajú prakticky vo všetkých druhoch priemyselných výrobkov a systémov, ako aj v procesnej automatizácii, v meraní a regulácii. Niekoľko príkladov: medicína a lekárske prístroje, priemysel a priemyselná výroba, robotika, spotrebná elektronika, výrobky pre domácnosť, dopravné prostriedky, automobily, spracovateľský priemysel, poľnohospodárstvo a potravinárstvo.
Prehľad
Väčšina snímačov sú elektrické alebo elektronické, i keď existujú aj iné typy. Snímače sú druhom prevodníkov. Snímače buď aj priamo zobrazujú hodnoty (napr. ortuťové teplomery) alebo sú spojené s indikátorom (môžu byť aj nepriamo napr. cez analógový alebo číslicový konvertor, alebo počítač a displej), aby boli pre človeka čitateľné. Technické postupy umožňujú vyrobiť viac a viac snímačov MEMS technológou. Vo väčšine prípadov sa takto zväčšuje možnosť zvyšovania citlivosti.
Vývoj
Svetový trh so snímačmi dynamicky narastá. V Európe je na trhu viac ako stotisíc rôznych typov snímačov. Toto číslo ilustruje široké využitie snímačov, ako aj fakt, že výber snímača na konkrétne využitie nie je jednoduchou úlohou. Určitým dôvodom na zvýšenie záujmu o snímače je aj miniaturizácia týchto zariadení. Za tento trend zodpovedá neustály postup v rozvoji technológií kompatibilných s informačnými technológiami. V súčasnosti sú dostupné snímače založené na kremíkovej alebo podobnej technológii pre takmer každú veličinu a na vývoj v tejto oblasti stále existuje ďalší priestor.
Rozdelenie
Keďže podstatná zmena zahŕňa výmenu energií, môžeme snímače rozdeľovať podľa toho aký druh energie prevádzajú alebo detegujú. Podľa vstupnej meranej veličiny reozdeľujeme snímače mechanických, tepelných, akustických, magnetických, svetelných, elektrických veličín, jadrového žiarenia a pod. a tomu zodpovedajú snímače:
systéme bodom objektu a pevným referenčným bodom, vzhľadom na určenú vodorovnú referenčnú plochu, zrýchlenie,
Medzi snímače sily a podobných veličín patria:
Podľa elektrického výstupného signálu delíme snímače na :
Podľa použitého fyzikálneho princípu:
Erkalciol
Erkalciol alebo ergokalciferol alebo vitamín D2 je forma vitamínu D.
Snímač
Definícia pojmov
Pri používaní výrazov snímač alebo prevodník existuje veľké množstvo nedorozumení. Tieto pojmy a označenia totiž nie sú normalizované. Zariadenia, ktoré prevádzajú informácie z jednej fyzikálnej oblasti do druhej, zvyčajne do elektrickej oblasti, sa označujú ako prevodník, snímač, vysielač alebo meradlo. V anglickej literatúre je ich označenie trošku viac jasné; sensor je snímač, transducer je prevodník alebo vysielač, transmitter je prevodník a gauge je meradlo. Niektorí odborníci a autori publikácií robia jasný rozdiel medzi úplným zariadením a tou časťou zariadenia, v ktorej sa vykonáva prevod z jednej oblasti do druhej. Pokračujúca integrácia rôznych prvkov do jedného meracieho systému vyžaduje opätovné prehodnotenie používanej terminológie. Odborníci z praxe už roky nerozlišujú snímače od prevodníkov a vysielačov a preto z praktických dôvodov sa uspokojíme s tým, že výrazy snímač, prevodník a vysielač budeme považovať za rovnocenné. V prípade, že chceme zvýrazniť senzorickú časť, čiže snímaciu časť zariadenia, používame výraz senzor.
Externé odkazy
Snímače a prevodníky – definícia pojmov (zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok)
Erkalciol
Vytvára sa z viosterolu, ktorý vzniká, keď ultrafialové svetlo aktivuje ergosterol.
Cievne zásobenie hrudníka
Cievne zásobenie hrudníka je komplikovaným systémom tepien (artérií) a žíl (vén), ktoré zásobujú jeho anatomické štruktúry. Možno ho rozdeliť z praktických dôvodov na viacero samostatných podkategórií:
Ďalej v rámci týchto podkategórií je užitočné rozlišovať medzi tepenným zásobením a žilovým odvodom krvi.
Kalciol
Kalciol alebo cholekalciferol alebo vitamín D3 je forma Vitamínu D (kalciferolu). Vitamín D3 je tiež steroid, tak ako testosterón, cholesterol a kortizol. Zvyšuje vstrebávanie vápnika z čreva.
Cievne zásobenie panvy
Ďalej v rámci týchto podkategórií je užitočné rozlišovať medzi tepnovým zásobením a žilovým odvodom krvi.
Cievne zásobenie brucha
Cievne zásobenie brucha je komplikovaný systém tepien (artérií) a žíl (vén), ktoré zásobujú jeho anatomické štruktúry. Možno ho rozdeliť z praktických dôvodov na viacero samostatných podkategórií:
Ďalej v rámci týchto podkategórií je užitočné rozlišovať medzi tepenným zásobením a žilovým odvodom krvi.
Cievne zásobenie hornej končatiny
Cievne zásobenie hornej končatiny má za úlohu zásobovať svaly, kosti a väzy hornej končatiny okysličenou krvou a živinami, a následne odvádzať oxid uhličitý a odpadové produkty metabolizmu z tejto oblasti preč. Možno ho rozdeliť na dve veľké podkategórie:
Cievne zásobenie dolnej končatiny
Cievne zásobenie dolnej končatiny má za úlohu zásobovať svaly, kosti a väzy dolnej končatiny okysličenou krvou a živinami, a následne odvádzať oxid uhličitý a odpadové produkty metabolizmu z tejto oblasti preč. Možno ho rozdeliť na dve veľké podkategórie:
Miecha
thumb|otvorená miecha s pohľadom na : (1) Conus medullaris, (2) Filum terminale, (3) Cauda equina
Miecha (lat. medulla spinalis) je priamym pokračovaním, akousi „predĺženou rukou“ mozgu. Prebieha v kanáli, ktorý je vytvorený stĺpcom krčných, hrudných a driekových stavcov a zabezpečuje prepojenie mozgu s ostatnými časťami ľudského tela. Mozog prostredníctvom miechy aktívne reaguje na zmeny vonkajšieho prostredia a cez ňu získava aj informácie o jeho zmenách. Miecha je ústredím pohybových reflexov. Má aj prevodovú funkciu - prechádzajú ňou vzostupné dráhy, ktoré vedú správy z receptorov do mozgu, aj zostupné dráhy, ktoré vedú správy z rôznych častí mozgu ku kostrovým svalom a vnútorným orgánom.
Je 40 – 45 cm dlhá, 1 cm široká, uložená v chrbticovom kanáli, kraniálne prebieha do predĺženej miechy a kaudálne končí v 1. – 2. driekovom stavci.
Miechový nerv
Miechové nervy sú skupina periférnych nervov, ktoré vychádzajú z miechy. Privádzajú signály k svalom - tzv. motorické nervy, a odvádzajú signály z receptorov - tzv. senzorické nervy.
miechové nervy:
Podľa miesta výstupu rozoznávame:
Jozef Lettrich
náhľad|Hrob na [[Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]]
Dr. Jozef Lettrich (* 17. jún 1905, Turčianske Teplice, Slovensko – † 29. november 1969, New York, New York, USA) bol slovenský politik. Pseudonym: J. Jedľovský, kr. m. Kiss
Život
Narodil sa ako syn Juraja Lettricha a Judity Lettrichovej (rodenej Bízikovej) v obci Diviaky, ktorá je od roku 1971 časťou Turčianskych Teplíc. Študoval na gymnáziu v Martine, v roku 1928-1929 na Právnickej fakulte UK v Bratislave. Pôvodným povolaním právnik (v rokoch 1941 – 1944 advokát v Bratislave). V medzivojnovom období člen Agrárnej strany. Od roku 1939 činný v protifašistickom odboji, signatár Vianočnej dohody, v rokoch 1943 – 1944 člen ilegálnej a v roku 1944 povstaleckej Slovenskej národnej rady, povereník pre školstvo a osvetu (od 1.9.1944) v Banskej Bystrici.
26. februára 1948 bol donútený rezignovať na funkciu predsedu SNR. V marci 1948 s bratom emigroval cez Rakúsko (dvoch dôstojníkov, ktorí im pomohli, odsúdili neskôr na 15 a 20 rokov straty slobody ) do USA, kde pôsobil v exilových organizáciách, napr. v Rade slobodného Česko-Slovenska a publikoval v exilovej (krajanskej) i americkej tlači.
Zomrel 29. novembra 1969 v americkom New Yorku a pochovali ho na československom cintoríne v Chicagu. V roku 1990 bola jeho urna prevezená do Martina na Národný cintorín.
V roku 1996 v Slovenskej televízii vznikol dokumentárny film o živote Jozefa Lettricha (scenár a réžia Fedor Bartko).
Na jeho počesť je pomenovaná ulica v Martine. Od roku 2006 v Martine nesie jeho meno aj osemročné gymnázium (Gymnázium Jozefa Lettricha).
Svaly hlavy
Svaly hlavy majú niekoľko základných funkcií, ktoré ich (okrem anatomickej lokalizácie) rozdeľujú do viacerých podskupín. Najvýznamnejšie sú:
Jevgenij Viktorovič Nabokov
Jevgenij Nabokov (* 25. júl 1975, Öskemen, Kazachstan) je ruský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
V roku 1994 bol draftovaný klubom San José Sharks. Do zámoria však odišiel až pred sezónou 1997/98, kde odchytal dve sezóny za Kentucky Thoroughblades a Cleveland Lumberjacks. V NHL debutoval v sezóne 1999/00 v drese Sharks, kde počas desiatich sezón odchytal 563 zápasov. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 odchytal 14 zápasov za Metallurg Magnitogorsk v ruskej superlige.
Reprezentácia
Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) mu dlho odmietala povoliť hrať za Rusko, nakoľko na juniorskom šampionáte reprezentoval rodný Kazachstan. Až v roku 2005 dostal povolenie chytať za Rusko. V drese národného tímu debutoval na zimnej olympiáde v Turíne a účinkoval aj v zbornej na uplynulých ZOH vo Vancouveri. V roku 2008 sa pričinil o prvý ruský titul majstra sveta po pätnásťročnom pôste.
Hlavový nerv
Hlavové nervy alebo mozgové nervy alebo kraniálne nervy sú osobitná skupina periférnych nervov, ktorá sa vyznačuje tým, že vychádza priamo z mozgu alebo predĺženej miechy. Existuje 12 hlavových nervov (väčšinou patria medzi zmiešané nervy – so senzitívnymi aj motorickými vláknami):
po latinsky:
Svaly trupu
Svaly trupu umožňujú dýchanie (veľmi dôležitým svalom je v tomto prípade bránica), poskytujú podporu a pohyblivoť hrudnej časti chrbtice, a na trup sa úpínajú i viaceré svaly, ktorých funkcia je spojená s pohybom horných končatín.
PNS
PNS môže byť skratka pre:
Maxim Anatolievič Sokolov
Maxim Anatolievič Sokolov (* 27. máj 1972, Petrohrad, Rusko) je bývalý ruský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Maxim Sokolov je brankár. V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1998/99 za SKA Petrohrad v ruskej hokejovej superlige. Pred sezónou 2000/01 odišiel do Severstaľu Čerepovec, neskôr Avangardu Omsk a pred sezónou 2005/06 sa opäť vrátil so Petrohradu.
Reprezentácia
Maxim Sokolov sa dostal do reprezentačného výberu Ruska na zimné olympijské hry 2006 v Turíne. Zdalo sa, že Majstrovstvá sveta 2006 vynechá kvôli zraneniu, ale napokon ho tréner Vladimir Krikunov pred zápasom so Švédskom v nadstavbovej časti dopísal na súpisku. Podľa Maximových slov išlo o jeho definitívnu rozlúčku s reprezentačnou kariérou.
Darius Kasparaitis
Darius Kasparaitis, celým menom Darius Vladovič Kasparaitis (* 16. október 1972, Elektrenai, Litva) je bývalý ruský reprezentant v ľadovom hokeji. Darius Kasparaitis má litovský pôvod.
Klubový hokej
Darius Kasparaitis je obranca. V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1988/89 za Dinamo Moskva vo vtedajšej sovietskej hokejovej lige. V roku 1992 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo New York Islanders už v prvom kole ako piateho v celkovom poradí. Už v nasledujúcej sezóne sa dostal v drese Islanders na ľad NHL a odohral za toto mužstvo takmer 5 sezón. V sezóne 1996/97 prestúpil do Pittsburghu Penguins, kde zotrval takmer 6 sezón. Počas sezóny 2001/02 prestúpil do Colorada Avalanche, odohral však za tento klub iba 11 zápasov. Nasledujúcu sezónu už obliekal dres New York Rangers a tomuto klubu je verný dodnes. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za Ak Bars Kazaň v ruskej hokejovej superlige. Na sezónu 2005/06 má uzavretú zmluvu na 3,344 milióna dolárov. Hrá s číslom 6.
Reprezentácia
Darius Kasparaitis sa dostal do reprezentačného výberu Ruska na zimné olympijské hry 2006 v Turíne.
Zmyslové orgány
Zmyslové orgány sú špecializované anatomické štruktúry, ktoré poskytujú mozgu informáciu o špecifických zmenách vonkajšieho prostredia. Rôzne živé organizmy môžu mať rôzne anatomicky usporiadané zmyslové orgány, s rôznou citlivosťou a zložitosťou.
Receptory
Základnou jednotkou zmyslových orgánov sú receptory, ktoré sú roztrúsené po celom tele. Delíme ich na:
Ďalšie rozdelenie receptorov: Receptory sú buď jednoduché voľné nervové zakončenia, alebo sa vytvárajú špeciálne zariadenia s rôzne zložitou stavbou. Každý receptor prijíma iba špecifické podnety (napr. svetlo, farbu). Rozlišujeme receptory všeobecnej citlivosti (tlak, bolesť a pod.) a receptory špeciálnej citlivosti. Senzitívne vnemy zachytené zmyslovými ústrojmi sa vedú dostredivými dráhami do centrálnej nervovej sústavy (CNS) a až tu vzniká pocit, vnem a poznatok.
Zmysly
U človeka rozlišujeme nasledovné zmysly:
Tieto vnemy registrujú rôzne k tomu prispôsobené bunky až špecializované orgány – napr. oko, vonkajšie, stredné a vnútorné ucho, chuťové poháriky jazyka, senzorické systémy kože, čuchové bunky nosnej sliznice a podobne.
Svaly krku
Svaly krku (musculi colli) zabezpečujú niekoľko samostatných funkcií. Poskytujú podporu a pohyb hlave a krčnej chrbtici, umožňujú prehĺtanie a reč.
Povrchovú vrstvu tvorí platysma. Je to tenká svalová vrstvička, ktorá začína na hrudníku v úrovni druhého rebra a vystupuje po povrchu krku až na sánku a do kože úst a líc. Jej účinok možno vidieť pri extrémnej námahe, napr. u bežcov, keď sťahuje celú dolnú peru, kožu krku a vytvára vertikálne vrásky. Platysma pomáha však aj pri otváraní sánky, najmä pri zívaní.
Ďalšie svaly krku:
Nosová dutina
Nosová dutina alebo menej vhodne nosná dutina (lat. cavum nasi) je zložito konfigurovaný priestor v tvárovej časti lebky nad ústnou dutinou a pod prednou a strednou lebečnou jamou, ktorý patrí k horným dýchacím cestám. Jej strop tvorí najmä čuchová, klinová a čelová kosť, dno tvrdé a mäkké podnebie a bočné steny najmä čeľusť a čuchová kosť. Týmto priestorom prechádza vzduch, ktorý do ľudského tela vstupuje nosom, a pokračuje ďalej nosohltanom cez hrtan do dolných dýchacích ciest a pľúc. V nosovej dutine sa vzduch ohrieva a zbavuje ďalších väčších cudzorodých čiastočiek, ktoré môže obsahovať.
Centrálna nervová sústava
thumb|200px|Náčrt, ktorý zobrazuje centrálnu nervovú sústavu: 1. [[Mozog 2. Centrálna nervová sústava (mozog a miecha) 3. Miecha ]] Centrálna nervová sústava (v skratke často CNS) alebo ústredná nervová sústava alebo centrálny nervový systém je hlavné nervové riadiace centrum vyšších organizmov. Skladá sa z dvoch základných súčastí: mozgu a miechy. K centrálnej nervovej sústave sa často priraďujú niektoré zmyslové orgány, a to z dôvodu spoločného embryonálneho vývoja – zrak, sluch, čuch a centrum rovnováhy. S orgánmi ju spája sústava obvodových nervov.
CNS riadi motorické reakcie organizmu, koordinuje pohyb a rovnováhu, nesie centrá životne dôležitých funkcií (dýchanie, krvný obeh, hlad, smäd), závisí od nej pamäť, učenie a celé vedomie človeka.
Stavba
V stavbe CNS môžeme pozorovať 2 druhy nervového tkaniva:
Mozog a miecha majú na svojom povrchu 3 obaly – pleny (meningy):
Medzi pavúčnicou a cievnatkou je mozgovomiechový mok (liquor cerebro-spinalis), ktorý má podobné zloženie ako krvná plazma, ale neobsahuje bielkoviny.
Messinský prieliv
thumb|right|Satelitná snímka Messinského prielivu, jún 2002 (NASA)
Messinský prieliv je prieliv medzi východným výbežkom Sicílie a južným výbežkom Kalábrie v Taliansku. Spája Tyrrhenské a Iónske more a v budúcnosti jeho oba brehy prepojí most.
Vegetatívny nervový systém
Vegetatívny alebo autonómny nervový systém (sústava) (VNS) je po somatickom druhou hlavnou súčasťou periférneho nervového systému. Je to systém až na vzácne výnimky neovládateľný vôľou a tvorí ho osobitná skupina periférnych nervov. Jeho úlohou je regulácia vnútorného prostredia organizmu, inervuje hladkú svalovinu ciev, tráviacej trubice, endo- i exokrinné žľazy a má úzke prepojenie s endokrinným systémom.
Od somatického nervového systému sa autonómny neodlišuje iba funkčne, ale aj morfologicky a anatomicky. Na rozdiel od spinálnych nervov je cesta z CNS k cieľovému orgánu dvojneurónová. V CNS leží tzv. pregangliový neurón, ktorého axón sa prepája vo vegetatívnom gangliu s neurónom, ktorý sa označuje ako postgangliový. Nervové vlákna v podobe samostatných alebo ako súčasť spinálnych nervov motoricky inervujú hladké svaly, sú v stenách vnútorných orgánov, ciev, vývodov žliaz.
Rozdelenie
Vegetatívny nervový systém sa delí na dva samostatné funkčné celky:
Pôsobenie sympatika a parasympatika
Na prvý pohľad je antagonistické, platí to však len pre tráviacu sústavu.
Neuromediátory VNS
Pregangliové bunky používajú ako neuromediátor acetylcholín a rôzne neuropeptidy, ktoré sa viažu na nikotínový acetylcholínový receptor postgangliovej bunky. Postgangliové bunky parasypatika využívajú acetylcholín, viažúci sa na muskarínový receptor. Postgangliové bunky sympatika využívajú norepinefrín, viažúci sa na alfa- alebo beta-adrenergné receptory.
Vegetatívny (viscerálny) reflexný oblúk
Reflexný oblúk VNS má niekoľko typických odlišností:
Národné modlitebné raňajky
Národné modlitebné raňajky (ang. National Prayer Breakfast) je udalosť organizovaná pravidelne vo februári od roku 1953 vo Washingtone konzervatívnou kresťanskou organizáciou Fellowship Foundation. Na raňajkách sa zúčastňuje až 3 000 osobností z celého sveta. Počas raňajok má obyčajne prejav prezident USA.
Sergej Viktorovič Gončar
Sergej Gončar (* 13. apríl 1974, Čeľabinsk, Rusko) je bývalý ruský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Sergej Gončar je obranca. V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1991/92 za Traktor Čeľabinsk v ruskej hokejovej superlige. V roku 1992 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo Washington Capitals už v prvom kole ako 14. v celkovom poradí. Nasledujúce dve sezóny chytal za Dinamo Moskva. Od sezóny 1994/95 odohral takmer 10 sezón za Washington a stal sa jednou z opôr tímu. Počas sezóny 2003/04 ho Washington vytrejdoval do tímu Boston Bruins. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za Mettalurg Magnitogorsk v ruskej superlige. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Pittsburghu Penguins. Má uzavretú zmluvu na 3,5 milióna dolárov a je najlepšie plateným hráčom mužstva. Hrá s číslom 55. V roku 2009 získal s tímom Pittsburgh Penguins Stanley cup.
Chromatografia
thumb|300px|Znázornenie Cvetovho pokusu. 1 — extrakt rastlinných farbív v petroléteri; 2 — čistý petroléter; 3 — stacionárna fáza ([[uhličitan vápenatý); 4 — sklená kolóna; A, B, C — zložky separovanej zmesi]]
Chromatografia je fyzikálno-chemická separačná metóda. Jej podstatou je rozdeľovanie zložiek zmesi medzi dvoma fázami: nepohyblivou (stacionárnou) a pohyblivou (mobilnou). Samotná separácia je dôsledkom rozdielnej afinity jednotlivých zložiek ku týmto dvom fázam. Stacionárna a mobilná fáza sa od seba odlišujú niektorou základnou fyzikálno-chemickou vlastnosťou, napr. polaritou.
Belo Polla
PhDr. Belo Polla DrSc. (* 12. apríl 1917, Humenné – † 16. august 2000, Bratislava) bol historik, archeológ a archivár.
Chromatografia
Zakladateľom chromatografie je ruský botanik M. S. Cvet. V roku 1901 sa pokúsil rozdeliť petroléterový extrakt rastlinných farbív — chlorofylov a karotenoidov. Uskutočnil to pomocou stĺpcovej adsorpčnej chromatografie. Ako stacionárnu fázu (adsorbent) použil čistý, jemne mletý uhličitan vápenatý (CaCO3). Mobilnou fázou bol už spomenutý petroléter.
Belo Polla
Prax
alt=Belo Polla a jeho prvý archeologický výskum na Obišovskom hrade|náhľad|Tabuľa na [[Obišovský hrad|Obišovskom hrade upozorňujúca, že prvý archeologický výskum tu uskutočnil Belo Polla.]] Na začiatku 60. rokov uskutočnil prvý archeologický výskum na Obišovskom hrade.
Chromatografia
Cvet najprv zhotovil sklenú kolónu, ktorú naplnil adsorbentom. Na čelo tejto kolóny postupne privádzal extrakt farbív (vzorku) a súčasne privádzal aj čistý petroléter. Po určitom čase sa jednotlivé zložky v kolóne oddelili a ďalším premývaním boli postupne eluované (opúšťali kolónu). Cvet takto získal oddelené petroléterové roztoky všetkých farbív (eluáty), ktoré boli predtým v zmesi.
Belo Polla
Diela
Bibliografia B. Pollu obsahuje 435 jednotiek. Okrem knižných prác jeho štúdie nájdeme v Historických zborníkoch Matice slovenskej, Slovenskej lige, v Kultúre, v Nových obzoroch, v Zborníku Slovenského národného múzea – História (zredigoval 25 ročníkov), v Historickom časopise, Vlastivednom časopise, Pamiatkach a múzeách a i.
Odborné samostatné monografie:
Chromatografia
Z hľadiska vyhodnocovacej techniky
Chromatografia je vždy spojená s určitou detekčnou technikou.
Belo Polla
Externé odkazy
Belo Polla, Vydavatelstvo FORMAT, P. O. Box 8, 902 01 Pezinok, Slovakia
John Bauer
Bol synom bavorského mäsiara, ktorý emigroval v roku 1863 do Švédska. Už pri štúdiu na akadémii výtvarných umení ilustroval knihy. Charakteristické pre neho boli hlavne kresby trollov.
Zomrel ako 35-ročný, s manželkou Ester a trojročným synom Bengtom sa v búrke utopili na jazere Vättern počas plavby parníkom Per Brahe do Štokholmu.
Vplyv jeho umeleckého rukopisu možno vidieť napríklad v dielach ilustrátorov Arthura Rackhama, Kaya Nielsena a Briana Frouda.
HyperZ
HyperZ je technológia na urýchlenie práce s pamäťou. Túto technológiu vyvinula firma ATI Technologies. Základom HyperZ sú tri komponenty: Hierachical Z Buffer, Z buffer compression a Fast Z clears. Zatiaľ najnovšou verziou HyperZ je HyperZ HD.
Hierarchical Z buffer
Táto časť technológie HyperZ umožňuje odstrániť výpočty pixelov, ktoré nebudú viditeľné na výslednom obraze. Napríklad HyperZ dokázalo v jednom takte odstrániť 8 nepotrebných pixelov, ale HyperZ II dokázalo v jednom takte odstrániť až 64 pixelov.
Z buffer compresion
Táto časť technológie HyperZ disponuje algoritmom na bezstratovú kompresiu textúr.
NVIDIA
NVIDIA Corporation alebo nVidia je americká firma, ktorá navrhuje a vyvíja procesory do grafických kariet a čipových sád do základných dosiek. Najväčším konkurentom v súčasnosti je firma AMD, ktorá v roku 2006 odkúpila spoločnosť ATI Technologies a rozšírila tak svoje portfólio o návrh a predaj grafických kariet.
HyperZ
Fast Z clears
Táto časť technológie HyperZ zvyšuje efektivitu využitia pamäte, a to tým že po vykreslení každej snímky vyčistí pamäť grafickej karty.
NVIDIA
História
Názov "NVIDIA" kombinuje písmeno n a základ slova video (z lat. videre, "vidieť"). Vyslovuje ako španielske slovo "envidia", čo znamená "závisť", výslovnosť však evokuje slovo „video“.
Spoločnosť bola založená v roku 1993 Curtisom Priemom, Chrisom Malachowskym a Jen-Hsun Huangom, ktorý je doterajším výkonným riaditeľom firmy.
V roku 1994 Nvidia uzavrela prvé strategické partnerstvo so spoločnosťou SGS-Thomson Microelectronics, aby pre ňu vyrobila svoj prvý jednočipový grafický akcelerátor. Diamond Multimedia Systems boli vybratí, aby nainštalovali grafické akcelerátory do svojich multimediálnych dosiek.
Rok 1995 bol pre Nvidiu veľmi dôležitý. Uviedla totiž do predaja svoj prvý grafický akcelerátor NV1, ktorý sa predával ako Diamond Edge 3D. Karta sa pripájala do PC prostredníctvom PCI slotu, vedela narábať s 2D/3D a používala kvadratické mapovanie textúr. V tom istom roku Sega, leader arkádových hier, portla hru Virtua Fighter, aby sa tak stala prvou 3D hrou bežiacou na Nvidia grafikách.
V roku 1996 Nvidia uviedla jej prvé DirectX ovládače s podporou Direct3D, API použité na renderovanie 3D scén, ktoré boli pre bežné CPU príliš náročné.
1997 je rok, kedy Nvidia uviedla prvý 128-bitový 3D procesor RIVA 128. Získal OEM licenciu a za prvé štyri mesiace sa ho dodalo viac ako 1 milión kusov.
Ida Kelarová
Ida Kelarová, rod. Bittová (* 10. február 1956, Bruntál) je česká speváčka, muzikantka a zbormajsterka. Sestra speváčky a herečky Ivy Bittovej. Pochádza z rómskej moravskej hudobnej rodiny. Jej otec Koloman Bitto bol známy rómsky muzikant. Detstvo prežila vo Vrbně pod Pradědem, Prešove a v Horních Salibách. Študovala ĽSÚ v Opave a Janáčkove konzervatórium v Brne (študovala hru na klavír a violončelo). V rokoch 1975 – 1982 pôsobila ako herečka a speváčka v Divadle Na provázku v Brne. V roku 1982 sa presťahovala za manželom do Walesu. V roku 1985 odišla do Dánska, kde začala koncertovať a učiť rómske piesne. Neskôr pôsobila v Nórsku a opäť vo Walese. V roku 1995 sa vrátila do Česka. V Bystrém na Českomoravskej vysočine založila Medzinárodnú školu pre ľudský hlas. Organizuje medzinárodné workshopy, multietnické projekty, rómsky festival Gypsy Celebration Hartmanice a v rôznych krajinách zakladá spevácke zbory s repertoárom rómskych piesní Apsora. V roku 1999 vytvorila spolu so svojím terajším partnerom Desideriom Duždom skupinu Romano Rat (Rómska krv), s ktorou koncertuje po celom svete. Za hudbu k filmu Zpráva o putování studentů Petra a Jakuba bola v roku 2001 nominovaná na Českého leva.
NVIDIA
História
1999 bol rok, kedy NVIDIA predstavila GeForce 256, svetovo prvé "GPU". V tomto roku predstavila NVIDIA aj QUADRO, GPU, ktoré sa stalo štandardom pre profesionálov navrhujúcich čokoľvek od tenisiek, automobilov až po stavby. NVIDIA v tomto roku vstúpila na burzu NASDAQ s počiatočnou cenou 12 $ za akciu.
V roku 2000 NVIDIA kúpila firmu 3dfx, jednu z najväčších grafických spoločností 90. rokov. V tomto roku ešte predstavila prvú GPU pre notebook GeForce 2 GO a Microsoft si vybral NVIDIu, aby vyrábala GPU pre jeho prvú hernú konzolu Xbox.
V 2001 vstupuje NVIDIA s nForce na trh chipsetov a integrovaných GPU. Firma v tomto roku predstavila aj prvé programovateľné GPU GeForce 3, ktoré umožňovalo vývojárom hier vytvárať vlastné vizuálne efekty.
V 2002 vzniká program, ktorý sa stal aj sloganom spoločnosti "The Way It's Meant to be Played", v snahe dať do povedomia spoločnosti, že hra, v ktorej sa tento slogan objaví, bola špeciálne optimalizovaná pre karty NVIDIA, a tak na nich budú mať najlepší herný zážitok.
2004 je rok, kedy NVIDIA spolupracovala s Blizzard Entertainment na uvedení World of Warcraft v 3D grafike. Takisto uviedla SLI technológiu, ktorá umožňovala spojenie viacerých GPU, a tým rapídne zvýšiť herný výkon počítača. V tomto roku NVIDIA pomohla NASA zrekonštruovať povrch Marsu s použitím technológie NVIDIA, údaje boli prenesené z vozidla Mars Exploration Rover renderované vo fotorealistickej virtuálnej realite, umožňujúcej vedcom preskúmať Mars, ako keby sa tam voľne pohybovali.
V 2005 NVIDIA oznamuje vývoj GPU RSX pre Sony PlayStation 3. 14. decembra 2005 získala Nvidia firmu ULI Electronics, ktorá v tej dobe dodávala súčiastky aj konkurujúcej firme ATI.
2006 NVIDIA predstavuje technológiu CUDA. V tomto roku NVIDIA kúpila aj spoločnosť HYBRID graphics, ktorá sa zaoberala implementáciou 2D a 3D grafiky v mobilných zariadeniach.
2007 Forbes označila NVIDIA ako spoločnosť roka, NVIDIA uviedla novú profesionálnu kartu TESLA, ktorá prinášala vysoký výpočtový výkon pre výskumníkov, napr. pri modelácii počasia alebo pri použití v medicíne. V tomto roku odkúpila aj spoločnosť PortalPlayer, dodávateľa polovodičov, firmvéru a softvéru pre osobné multimediálne prehrávače.
2008 NVIDIA predstavuje Tegra mobilný procesor. NVIDIA uzavrela kontrakt s Apple, ktorý sa týkal dodávania GPU GeForce 9400M do MacBook, MacBook Pro a MacBook Air. V tomto roku taktiež prevzali spoločnosť mental images a spoločnosť AGEIA, ktorá sa špecializovala na vývoj a implementáciu fyzikálnych javov do hier, aby hry vyzerali čo najreálnejšie. V súčasnosti sa táto technológia nazýva PhysX.
V 2009 NVIDIA predstavila architektúru NVIDIA Fermi, v spolupráci so spoločnosťou Siemens vytvorili prvý 3D ultrazvuk, začali spolupracovať s Google-om, aby uvoľnili Android na ich Tegra čipy a uviedli 3D Vision.
2010 NVIDIA Tesla poháňa najsilnejší superpočítač na svete Tianhe-1A.Všetky filmy, ktoré boli v tomto roku nominované na Oscara v kategórii "najlepšie vizuálne efekty", boli vytvorené prostredníctvom NVIDIA grafických čipov. V tomto roku ešte stihla uzavrieť spoluprácu s Audi, aby jej GPU mohli poháňať navigačné a multimediálne systémy. Predstavila aj technológiu OPTIMUS, ktorej úlohou bolo šetriť batériu v notebookoch prepínaním medzi integrovanou a dedikovanou grafickou kartou na základe potreby konkrétnej aplikácie.
V roku 2011 uviedla Tegra 2, ktorá sa stala prvým mobilným dvojjadrovým procesorom, na ktorom boli postavené prvé Android tablety. V tomto roku uzavreli aj cross-licenciu so spoločnosťou Intel, ktorá jej v rámci tejto zmluvy vyplatila 1,5 mld. USD. Pri udeľovaní Oscarov boli opäť všetky filmy nominované v kategórii "najlepšie vizuálne efekty" poháňané čipmi QUADRO.
2013 NVIDIA predstavila herný handheld SHIELD. Taktiež uviedla novú generáciu pre mobilné zariadenia Tegra 4, tablet Tegra Note a najsilnejšiu jednočipovú grafickú kartu GeForce GTX TITAN.
2014 uviedla NVIDIA na trh Shield Tablet. Taktiež uviedla novú architektúru Maxwell, ktorá je už v poradí 10. architektúrou spoločnosti. Na trh sa dostala aj nová generácia čipov pre mobily Tegra K1, ktorej grafická časť bola odvodená od tej, ktorá sa používala v desktopových grafických kartách.
2015 bola uvedená NVIDIA Drive pre pokrokové asistenčné systémy v automobiloch. NVIDIA Jetson TX1, ktoré otvára nové možnosti, čo sa týka inteligentných, autonómnych strojov. Ďalej uviedla novú najsilnejšiu jednočipovú grafickú kartu TITAN X, nový čip pre mobilné zariadenia Tegra X1 ktorý dodáva výkon 1 teraflop a vlastnú hernú konzolu NVIDIA Shield.
Produkty
Sortiment produktov Nvidie je veľmi široký. Firma sa zameriava najmä na výrobu grafických čipsetov (séria "GeForce") a čipsetov do základných dosiek (séria "nForce").
Grafické čipsety
right|thumb|NVidia GeForceFX 5500 SX
Pacient
right|thumb|Detský pacient pri vyšetrení polysomnogramom v detskej nemocnici v americkom St. Louis, rok 2006 Pacient (z lat. patiens = trpezlivý, trpiaci < lat. pati = znášať, trpieť) je človek, ktorý sa z najrôznejších príčin dostal do starostlivosti lekára – utrpel úraz, má infekčné, zápalové, nádorové alebo iné ochorenie. Ak ide o preventívnu prehliadku, z psychologických dôvodov sa často používa termín klient.
Svaly hornej končatiny
Svaly hornej končatiny (lat. musculi membri superioris) sa podľa svoji topograficko-anatomických vzťahov delia na nasledovné skupiny:
Zadná skupina
ma 3 hlavy: caput longum,caput laterale,caput mediale Odstup:tuberculum infraglenoidale,tuberculum majus,zadna plocha humeru Upon:olecranon ulnae Funkcia:addukcia ramena,extenzia v lakti
Štvrtá vrstva
Odstup a upon: lezi medzi distalnymi tretinami radia a ulny Funkcia:pronacia
Pobrušnica
Pobrušnica alebo peritoneum (lat. peritoneum) je tenká serózna blana, ktorá vystiela brušnú dutinu a obaľuje orgány v nej sa nachádzajúce. Je lesklá a hladká. Jej plocha je veľká a dosahuje plochu kože.
Histológia
Mikroskopické zloženie pobrušnice je dosť zložité. Hlavnou zložkou je vrstva mezoteliálnych buniek, ležiacich na podklade z väziva. Tento podklad sám pozostáva z niekoľkých vrstiev.
Anatómia
Peritoneum sa rozdeľuje na: Časti peritonea, ktoré spájajú parietálny a viscerálny list sa označujú podľa svojej stavby ako väz (lat.ligamentum), riasa (lat. plica), alebo úpon čreva (lat. mesenterium).
Ide v podstate o jeden súvislý, zvrásnený obal, ktorý vystieľa priestory medzi orgánmi a brušnou stenou.
Retroperitoneum
náhľad|Retroperitoneum Retroperitoneum (retro - za) je anatomický priestor, ktorý sa nachádza pod pobrušnicou a samotnou brušnou stenou alebo panvovým dnom. Orgány, ktoré sa v tomto priestore nachádzajú, sa nazývajú retroperitoneálne - typickým príkladom je oblička alebo pankreas.
Vitamín D
Vitamín D alebo kalciferol(y) je názov skupiny vitamínov, ktoré sa rozpúšťajú v tuku.
Pod vitamínom D sa chápe skupina látok, ktoré boli objavené v roku 1942 (Aiden McCollum). Sú to steroidné hormonálne prekurzory, ktoré sú známe najmä svojou antirachitickou účinnosťou. Keďže si ho telo nevytvára samo, ide o vitamín. Pri nedostatočnom oslnení človek potrebuje vitamín D prijímať ešte aj v potrave.
Zdroje vitamínu D
Za normálnych okolností sa vitamín D tvorí v koži pôsobením slnečného žiarenia z provitamínu 7-dehydrocholesterolu, derivátu cholesterolu. Ultrafialové žiarenie štiepi B jadro zlúčeniny za vzniku cholekalciferolu, teda vitamínu D3. Ľudské telo vie vyrobiť 10 000 – 12 000 medzinárodných jednotiek IU (1 mcg zodpovedá 40 IU) pri 30 minútovom letnom opaľovaní. Slnečná ochrana s faktorom (SPF) 8 a viac zablokuje UV lúče, ktoré produkujú vitamín D. Počiatočné opaľovanie v trvaní 10 – 15 min. bez použitia opaľovacieho faktora vytvorí dostatok vitamínu D. Potom by sa mal ihneď použiť ochranný faktor 15 a viac, aby bola pokožka chránená. Takéto opaľovanie, ktoré zahŕňa tvár, ruky, dlane alebo chrbát najmenej dvakrát do týždňa, zabezpečí dostatok vitamínu D. Zásoba vitamínu D stačí na 2 – 4 mesiace. Existujú však faktory, ktoré limitujú využitie UV B na tvorbu tohto slnečného vitamínu v koži, t. j. ročné obdobie, lokalita, časť dňa, smog a vek. Napríklad ľudia žijúci na severnej alebo južnej pologuli (od 40° zemepisnej šírky na sever a na juh) nie sú vystavení dostatočnému množstvu UV B počas zimných mesiacov potrebných na tvorbu vitamínu D. S pribúdajúcim vekom sa znižuje schopnosť organizmu syntetizovať vitamín D expozíciou slnečným žiarením. Zaujímavé však je, že opálení ľudia alebo ľudia s tmavšou pokožkou budú prijímať oveľa menej vitamínu D, pretože ich pigment pôsobí ako filter a prepustí menej slnečných lúčov. Problém nastáva v období od novembra do februára. Dávka slnečných lúčov v zime nie je dostatočná na to, aby sa v pokožke vyprodukoval dostatok vitamínu D.
V zime sa dostáva do tela zväčša iba potravou živočíšneho pôvodu (napr. olej z rybej pečene [treska, platesa], sleď, sardinka, losos). Menšie množstvo je v mäse, vaječnom žĺtku, mlieku, mliečnych výrobkoch. Vegáni majú k dispozícii iba hríby sušené na slnku, kvasnice, kakao, kokos, datle alebo rastlinné tuky a oleje, či obilniny „umelo“ obohatené (fortifikované) o vitamín D. Rajčiny obsahujú déčko len v lístkoch rastliny. Pri varení sa vitamín neznehodnocuje.
U rastlín je prekurzorom ergosterol a rastlinný vitamín je potom ergokalciferol, alebo vitamínu D2
Účinky vitamínu D v organizme
Vitamín D sa zúčastňuje regulácie metabolizmu vápnika a fosforu. V čreve a obličkách sa aktiváciou receptorov vitamínu D (VDR) zvyšuje absorpcia týchto minerálov. Týmto účinkom prispieva spoločne s parathormónom, kalcitonínom a nadobličkovými hormónmi k udržaniu minerálnej rovnováhy medzi vápnikom a fosforom v telesných tekutinách a tkanivách (účinok hormonálneho charakteru). Dopĺňanie vitamínu D počas tehotenstva zabezpečuje správny vývoj kostry plodu a predchádza nízkej pôrodnej váhe. V období dojčenia zvyšuje tvorbu mlieka. Adekvátny príjem vitamínu D v detstve a puberte sa tiež podieľa na správnom vývoji organizmu. Vitamín D má aj dokázateľné pozitívne účinky na centrálny nervový systém. Deficit spôsobuje únavu, depresívne ladenie. Uvažuje sa o význame jeho nedostatku v etiológii roztrúsenej sklerózy a neutralizácii toxických účinkov olova a ďalších ťažkých kovov. Posledné štúdie naznačujú, že vitamín D môže zlepšiť glukózovú toleranciu nielen diabetikov a znížiť riziko cukrovky 1. typu.
Odporúčaná denná dávka
Komplexné pozitívne účinky vitamínu D na imunitu organizmu, procesy bunkového delenia, kosti, svaly, mozog a psychiku, krvný obeh, ochorenia ako cukrovka 1. typu, roztrúsená skleróza, porážka, sa môžu podľa najnovších štúdii uplatniť až pri vyšších dávkach metabolitov vitamínu, ktoré sú dopĺňané do tela. Výrobcovia by mali informáciu o obsahu vitamínov uvádzať na obaloch alebo etiketách výrobkov. Najnižšia koncentrácia 25-hydroxy-vitamínu D3 v krvi je pre väčšinu ľudí 30 - 32 ng/ml (74 - 80 nmol/l). Denný príjem má celoročne zodpovedať odporúčanej dávke (pozor! norma sa zvyšuje hlavne v zime). Dávka zhruba 5 mikrogramov (200 IU), ktorá sa dá získať v 200 g ryby, 3 vajciach či 100 g avokáda, je v zime pre dospelého človeka nedostačujúca.
V roku 2012 zverejnil Úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) nové bezpečné denné príjmy vitamínu D:
Zdroj údajov: EFSA Journal 2012;10(7):2813
Minimálne denné dávky vitamínu D, ktoré slúžia na udržanie jeho fyziologickej hladiny v organizme (z roku 1989):
''Údaje z Recommended Dietary Allowances, 10th Edition. Food and Nutrition Board, National Research Ccouncil–National Academy of Sciences, 1989''
Periférna nervová sústava
Periférna nervová sústava, skratka PNS, alebo periférny nervový systém alebo periférne nervstvo je súčasť nervovej sústavy, ktorá pozostáva z nervov a neurónov, ktoré sídlia alebo zasahujú mimo centrálneho nervového systému (mozog a miecha). Prenáša signály z centrálnej nervovej sústavy k výkonným orgánom (napr. svalom), alebo naopak privádzajú signály zo senzorov vonkajšieho a vnútorného prostredia do centrálneho nervového systému. Na rozdiel od centrálneho nervového systému nie je PNS chránený kosťou ani hematoencefalickou bariérou, čo ho robí citlivým na toxíny a mechanické poranenia. Periférny nervový systém je rozdelený na somatický nervový systém a autonómny nervový systém.
Pomenovanie jednotlivých nervov
10 z 12 hlavových nervov vychádza z mozgového kmeňa a až na niekoľko výnimiek ovládajú funkcie anatomických štruktúr hlavy. X. hlavový nerv (nervus vagus) vedie do mozgu signály z vnútorných orgánov hrudníka a brušnej dutiny a XI. hlavový nerv (nervus accesorius) ovláda okrem iného lichobežníkový sval a kývač hlavy, ktoré zasahujú aj mimo hlavy.
Miešne nervy vychádzajú z miechy. U človeka existuje 31 párov miešnych nervov - z toho 8 krčných (cervikálnych), 12 hrudníkových (torakálnych), 5 driekových (lumbárnych), 5 krížových (sakrálnych) a jeden pár kostrčových (kokcygeálny). Označovanie nervov je určené konvenčne podľa označenia stavca piamo nad ním, takže štvrtý hrudníkový nerv vychádza z miechy pod štvrtým hrudníkovým stavcom. Toto pravidlo je porušené u krčných nervov: prvý krčný nerv začína nad prvým krčným stavcom, kým posledný ôsmy odstupuje z miechy pod posledným siedmym krčným stavcom (takže je 7 krčných stavcov a 8 párov krčných nervov).
Mimo tohoto označenia má každý nerv svoj slovenský a latinský názov.
John Frusciante
John Anthony Frusciante (* 5. marec 1970, New York, USA) je americký gitarista, známy predovšetkým z jeho pôsobenia v skupine Red Hot Chili Peppers. Vydal 7 albumov s touto kalifornskou skupinou a 11 sólových albumov. Jeho otec John aj jeho matka Gail boli tiež obaja muzikanti. Gail spieva v piesni „Under the Bridge“ od skupiny Red Hot Chili Peppers.
Mother's Milk
John Frusciante prvýkrát videl Red Hot Chili Peppers na koncerte v roku 1985 a okamžite sa stali jeho obľúbenou kapelou. John začal uznávať Hillela Slovaka, vtedajšieho gitaristu skupiny a naučil sa odohrať gitaru i basu na všetkých pesničkách z ich prvých troch albumov. Slovak neskôr zomrel na predávkovanie heroínom a v roku 1988 bubeník Jack Irons odišiel, kvôli osobným problémom.
John sa asi v roku 1988 spriatelil s D. H. Peligiom, bubeníkom zo skupiny Dead Kennedys a často spolu hrali. Raz Peligrio pozval Fleaho (basgitaristu Red Hot Chili Peppers), aby si s nimi prišiel zahrať. Flea bol ohúrený Johnovou hrou na gitare a keďže v tej dobe hľadali nového gitaristu (Duane 'Blackbird' McNight, ktorý mal pôvodne nahradiť Slovaka si so skupinou príliš „nesadol“), zavolal aj Antonyho Kiedisa (speváka Red Hot Chili Peppers), aby sa prišiel na Johna pozrieť. Rozhodnutie bolo jednohlasné: „Berieme ho!“.
Mother’s Milk bol prvý „zlatý“ album Red Hot Chili Peppers a pochádza z neho aj ich prvý veľký hit „Higher Ground“. Na albume je tiež pesnička „Knock Me Down“, ktorej text napísal Kiedis o Slovakovej smrti.
Blood Sugar Sex Magik
Pre nahranie svojho piateho štúdiového albumu sa skupina spojila so známym producentom Rickom Rubinom. Ten prenajal veľký dom v ktorom sa nahrával (ten istý, v ktorom vraj Beatles prvýkrát okúsili LSD) celý album. Počas nahrávania sa skupina úplne izolovala od okolitého sveta; niekedy z domu nevyšli celé týždne. Toto obdobie bolo zdokumentované vo filme Funky Monks.
Blood Sugar Sex Magic sa predával priam výborne a stal sa pre skupinu prelomovým, najmä vďaka hitom „Under the Bridge“ a „Give It Away“ a tiež vďaka profesionálnemu vkladu Ricka Rubina. John sa vyjadril, že napísal asi 60 % hudby na albume, a tak by sa dalo povedať, že je najviac zodpovedný za jeho nečakaný úspech.
Keď však nahrávanie skončilo a skupina sa chystala na turné, John sa cítil stále viac nesvoj. Jeho priateľstvo s Kiedisom sa dostalo do krízy a na pódiu sa jeden druhému vyhýbali. John si tiež nemohol zvyknúť na to, že je oslavovaný ako roková hviezda, hrá na vypredaných koncertoch a musí dávať nekonečné rozhovory. Jeho motivácia a výkony boli na bode mrazu, ale skupina ho stále podporovala, v nádeji, že čoskoro bude opäť v poriadku. Ale stres z vyčerpávajúceho turné ho donútil urobiť zásadné rozhodnutie:
7. mája 1992, práve keď skupina mala koncertovať v Japonsku, Frusciante opustil skupinu (ešte odohral vystúpenie a potom odišiel). Keď sa ho pýtali, čo povedal svojim spoluhráčom, odpovedal: „Proste im povedzte, že som sa zbláznil“. Jeho odchod niektorí pripisovali duševnej chorobe, iní zase stresu z turné, či neschopnosti zaradiť sa späť do normálneho života, po tom čo skupina opustila svoje „nahrávacie sídlo“. Jeho odchod z Red Hot Chili Peppers následne viedol k siedmim rokom užívania tvrdých drog.
Niandra Lades and Usually Just a T-Shirt
Frusciante začal nahrávať svoj prvý album ešte predtým, ako v roku 1992 opustil skupinu. Album vyšiel v roku 1994 a mnohými je označovaný za jeho najlepší sólo album. Frusciante vraví, že jeho hudba je darom od duchov, ktorí sa mu často prihovárali počas jeho absencie v Red Hot Chili Peppers v rokoch 1992 – 1998. Okrem iného povedal: „Čo sa týka duchov, som šťastný, že ma navštevovali, pripravoval som pre nich jedlo. Keď boli preč, plakal som.“ Album venoval Fleaho dcére Clare Balzaryovej, pretože obľuboval nevinnosť, ktorú deti majú. Venoval ho aj svojej dlhoročnej priateľke Toni, s ktorou v tom čase chodil.
Californication
Po siedmich rokoch užívania heroínu a kokaínu (a po vyprodukovaní dvoch sólo albumov) sa vyčerpaný John prihlásil do odvykacieho strediska, kde ho jedného dňa navštívil Flea a spýtal sa ho, či by sa nechcel vrátiť ku skupine. John súhlasil a v roku 1999, vyšiel album Californication, kde hrá opäť na gitare Frusciante. Jeho objavenie sa na verejnosti spôsobilo istý šok ale každý, kto počul Californication, vedel že John je naozaj späť. Album je oslavou života a znovuzrodenia („Scar Tissue“) a tiež zobrazením povrchnosti Hollywoodu („ Californication“).