cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neprotirečivosť
Neprotirečivosť je jedna zo základných požiadaviek kladených na poznanie, predovšetkým na vedecké poznanie. V nijakom relatívne samostatnom systéme poznania nemožno súčasne vyvodiť nejakú vetu aj jej negáciu. Porušenie tejto požiadavky niektorou vedeckou teóriou vedie k jej rozpadu, lebo v nej možno dokázať ľubovoľnú vetu.
Téza o neprotirečivosti sa vzťahuje na spôsob vyjadrovania poznatkov a vyžaduje dôslednosť v uvažovaní (pozri: zákon protirečenia, neprotirečivosť axiomatickej teórie).
2986 Mrinalini
2986 Mrinalini je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Dvanáct na houpačce
Houpačka je nápad Josefa Hollera, vtedajšieho šéfredaktora Mladého světa. Inšpirovali ho listy čitateľov Mladého světa, ktorí hlasovali v ankete druhého ročníka Zlatého slávika. Prípravou programu bol poverený Jiří Černý. Údaje o predaných platniach boli nespoľahlivé, preto vymysleli systém dvanástich pesničiek, ktoré nasadzovali priamo autori programu. Podľa diváckeho hlasovania prvých osem postupovalo do ďalšieho kola a k nim pribudli štyri nové. Každý nepárny diel sa zaoberal zahraničnou scénou, každý párny domácou scénou.
Hitparáda sa vysielala každú nedeľu (každú druhú nedeľu sa ale reprízoval posledný diel) od 13. decembra 1964 na Česko-Slovensku II. Sprievodné texty písali manželia Černí, Houpačku uvádzali Jana Malknechtová a Jiří Jelínek, po niekoľkých mesiacoch ich ale nahradili autori. Zvučkou bola skladba „Exodus“, ktorú nahral TOČR a Rudolf Rokl. Program trval najprv 50 minút, neskôr (od 25. júla 1965) hodinu. V júli 1965 sa začali vysielať aj stredajšie reprízy na Česko-Slovensku I (dnes Český rozhlas Radiožurnál), program sa vysielal tiež ako prvá polovica programu Mikrofórum, čo zvýšilo divácky ohlas (v porovnaní so začiatkom prišlo takmer desaťkrát viac listov až do 20 000). Od roku 1967 výsledky hitparády zverejňoval časopis Melodie.
Časom a s pribúdajúcimi piesňami sa trochu menili pravidlá, v programe Čtrnáct na houpačce postupovalo do ďalšieho kola sedem nahrávok, sedem bolo nových.
25. januára 1969 sa vysielala špeciálna Houpačka v súvislosti so smrťou Jana Palacha. Hrali sa hlavne piesne Karla Kryla, ale aj „Balada o smutnom Jánovi“ od skupiny Prúdy.
Koniec Houpačky
Posledná Houpačka sa vysielala 30. marca 1969, kedy ju vyhrala pesnička „Běž domů, Ivane“ (pod názvom „Nezapomeň si tu klobouk“). Vedenie rozhlasu požadovalo vyradenie tejto piesne a piesne „Bratříčku, zavírej vrátka“, ktorá bola aktuálne piata, ale jeden z predchádzajúcich dielov vyhrala. Manželia Černí rozhlasu nevyhoveli a program bol zrušený.
Mužská štvorhra na Heineken Open 2001
Mužská štvohra na Heineken Open 2001 sa hrala ako súčasť Heineken Open 2001 od 8. do 15. januára 2001. Titul získali Juhoafričan Marius Barnard a Američan Jim Thomas, ktorí vo finále porazili juhoafricko-argentínsky pár David Adams, Martín García 7-6(10) 6-4. Pre Thomasa to bol prvý a pre Barnarda šiesty a posledný titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Hamr na Jezeře
Hamr na Jezeře je obec v Česku v okrese Česká Lípa v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 396 obyvateľov, z toho 211 mužov a 185 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,0 roka (muži 35,7 roka, ženy 38,6 roka).
Existenčné minimum
Existenčné minimum je súhrn potrieb, bez uspokojenia ktorých by došlo k ohrozeniu života a zdravia občana (t. j. v podstate absolútna hranica chudoby).
Zabezpečuje najnutnejšie základné životné podmienky. Podľa Čl. 39 Ústavy SR má každý občan právo na zabezpečenie základných životných podmienok. Základné životné podmienky sú jedno teplé jedlo denne, ošatenie a prístrešie.
Príjmy nižšie než existenčné minimum znamenajú nedostatok, chudobu. Za existenčné minimum sa vo vyspelých štátoch odporúča považovať spravidla polovicu celkového priemerného čistého príjmu na osobu.
Viktória (švédska princezná)
Detstvo
Viktória sa narodila ako najstaršie dieťa švédskeho kráľovského páru, kráľa Karola XVI. Gustáva a jeho nemeckej manželky kráľovnej Silvie, rod. Sommerlathovej. Je členkou kráľovského rodu Bernadottovcov. V roku 1979 po zmene ústavy bola vymenovaná za švédsku korunnú princeznú v nástupníctve na švédsky trón pred jej mladším bratom Carlom Philipom. Jej nástupníctvo na trón formálne nadobudlo účinnosť 1. januára 1980 ústavnou zmenou zákona o nástupníctve zaisťujúceho prednostné právo prvorodenectva, čím prestali byť upredstňovaní mužskí potomkovia. Švédsko je pritom prvou krajinou, ktorá tento nástupnícky poriadok zaviedla. Po rodovej línii svojho otca je i 205. dedičkou v poradí na britský trón.
Svoje rodné mená zdedila princezná po viacerých príbuzných. Svoje prvé meno zdedila po svoje pra-pra starej matke, Viktórii Bádenskej, manželke švédskeho kráľa Gustáva V. Ďalšie mená má po svojej pratete Ingrid Dánskej, po starej matke z matkinej strany Alice Sommerlath (rodenej de Toledo) a napokon po Désirée Clary, manželke Karola XIV. Jána, bývalej snúbenici Napoleona Bonaparte.
Rovnako i Viktória je krstnou matkou viacerým kráľovským deťom, poväčšine budúcim následníkom, ako: nórska princezná Ingrid Alexandra, holandská princezná Catharina-Amalia, dánsky prince Christian, belgická princezná Eléonore, atď.
Vzdelanie
Viktória navštevovala štátnu základnú školu (Ålstensskolan) a gymnázium Enskilda v Štokholme, kde zmaturovala v roku 1996. Nasledujúci školský rok (1996/97) študovala na francúzskej Université Catholique de l'Ouest v Angers, následne v jeseni roku 1997 sa zúčastnila na špeciálnom študijnom programe, čo bolo súčasťou práce pre švédsky parlament. Počas rokov 1998 - 2000 sa Viktória zdržiavala v Spojených štátoch, kde študovala rôzne predmety na Yale University, New Haven, Connecticut.
V máji 1999 pôsobila na švédskej ambasáde vo Washingtone, D.C. V roku 2000 študovala riešenie konfliktov a medzinárodné udržanie mieru na „Švédskej akadémii národnej obrany“ (Försvarshögskolan). Viktória viedla švédske predsedníctvo Európskej únie a dokončila študijný program Vládne úradníctvo (Rosenbad) v roku 2001.
Počas letného semestra v roku 2002, Viktória ukončila študijný program vo Švédskej medzinárodnej agentúre rozvojovej spolupráce (Sida). V júni a septembri pôsobila v sídle OSN v New Yorku; v jeseni vo Švédskom obchodnom zastupiteľstve v Berlíne a Paríži.
V roku 2003 Viktóriine štúdiá pokračovali návštevou švédskych podnikov, štúdiom vnútroštátneho programu poľnohospodárstva a lesníctva, rovnako ako i absolvovaním základnej vojenskej služby výcvikom v SWEDINT (the Swedish Armed Forces International Centre).
V roku 2004 pokračovala návštevou švédskych podnikov a v jeseni kurzmi politických vied, medzinárodných vzťahov a riešením konfliktov na Švédskej akadémii národnej obrany. V roku 2005 študovala na Štokholmskej univerzite. V roku 2006 sa zapísala do programu ministerstva zahraničných vecí pre diplomatov, ktorý prebiehal od septembra 2006 do júna 2007. Ide o výcvikový program pre mladých budúcich diplomatov, ktorý umožňuje nahliadnuť do ministerskej práce, styku s cudzinou a bezpečnostných zložiek a vzájomných vzťahov Švédska s okolitým svetom. Výučba zahŕňa prednášky, semináre, skupinovú prácu a návštevy úradov a inštitúcií.
V roku 2007 absolvovala súkromné štúdiá francúzštiny a zúčastnila sa na stáži ako veľvyslankyňa Švédska v Európskej únii. V júni 2009 promovala s titulom bakalár umenia na Uppsala University.
Zmena následníctva
Bola ustanovená za korunnú princeznú a priamu dedičku švédskeho trónu 1. januára 1980 zmenou zákona o nástupníctve z roku 1810 (Successionsordningen). Táto ústavná zmena znamenala, že dedičom trónu sa stane prvorodené dieťa monarchu bez ohľadu na pohlavie. Keď sa stala dedičkou, získala tiež titul vojvodkyňa z Västergötlandu, čo je jedna z historických provincií Švédska. Pred touto ústavnou zmenou bol priamym dedičom trónu jej mladší brat, princ Carl Philip, vojvoda z Värmlandu. V súčasnosti je tretím v poradí na trón, po Viktóriinej dcére Estelle. Viktória má ešte mladšiu sestru, princeznú Madeleine, vojvodkyňu z Hälsingland a Gästrikland.
771 Libera
771 Libera je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil J. Rheden 21. novembra 1913.
Caudiès-de-Fenouillèdes
Caudiès-de-Fenouillèdes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Asker
Asker je nórske mesto v kraji Akershus. Je predmestím Osla a väčšina obyvateľov dochádza do Osla za prácou. Susedné obce sú Bærum, Røyken a Lier. V Skaugume je jedno zo sídiel kráľovskej rodiny. Osídlenie miesta sa datuje do predvikingských čias.
Ján Lengyel
Ján Lengyel (*  Slovensko) bol gróf.
Vlčkovský háj
Vlčkovský háj je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Vlčkovce v okrese Trnava v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 na rozlohe 61,36 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území areálu platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: Relikt dubovo-brestovo-jaseňového lužného lesa s výskytom ohrozených druhov rastlín a živočíchov.
Viliam Lenčo
Viliam Lenčo (* 23. máj 1885, Mošovce† 9. január 1960, Praha-Modřany?) bol slovenský vlastivedný pracovník, pedagóg.
Jeho otec bol Dr. Ján Lenčo (lekár) a matka Mariana rod. Búľovská.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Martine a v Banskej Štiavnici, prírodopis a chémiu na univerzite v Budapešti. Po ukončení pedagogickej činnosti Povereníctvom školstva a osvety vymenovaný za konzervátora pre stredoslovenskú oblasť, neskôr pracoval aj v Krajskom múzeu v Banskej Bystrici, kde vypracoval scenár reinštalácie anorganických zbierok. Expozíciu doplnil nálezmi z krasových území pri Harmanci. Autor štúdií a článkov v odborných časopisoch, v rukopise zanechal topografickú mineralógiu Slovenska.
Javorník (sedlo)
Javorník je sedlo v Javorníkoch, medzi vrchom Čerenka  a kótou, v hlavnom hrebeni pohoria. Leží v pramennej oblasti Kolárovického potoka ako pravostranného prítoku Váhu.
Sedlom vedie dôležitá cestná spojnica I/10 spájajúca horné Kysuce s Považím, úsek Makov - Bytča. V sedle je parkovisko a motorest, viaceré ubytovacie kapacity sú lokalizované priamo pod sedlom. Prechádza ním tiež hranica medzi okresmi Čadca a Bytča.
Sedlo Javorník je križovatkou turistických trás a súbežne s červeno-značkovaným turistickým chodníkom vedie aj lyžiarska turistická trasa.
2987 Sarabhai
2987 Sarabhai je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
NGC 4802
NGC 4802 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil Wilhelm Tempel 20. apríla 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Mužská štvorhra na Australian Open 2008
Mužská štvorhra na Australian Open 2008 sa hrala ako súčasť Australian Open 2008 od 14. januára do 27. januára 2008 v austrálskom Melbourne. Svoj prvý titul na Australian open a prvý grandslamový celkovo získali Izraelčania Jonathan Erlich a Andy Ram. Vo finále si poradili so siedmym nasadeným francúzskym párom Arnaud Clément, Michaël Llodra 7:5 a 7:6(4).
Nasadenie
<li>🇨🇿 František Čermák / 🇨🇿 Lukáš Dlouhý ''(3. kolo) <li>🇺🇸 Eric Butorac / 🇿🇼 Kevin Ullyett ''(3. kolo) <li>🇵🇱 Mariusz Fyrstenberg / 🇵🇱 Marcin Matkowski ''(3. kolo) <li>🇧🇾 Max Mirnyj / 🇬🇧 Jamie Murray ''(1. kolo) <li>🇧🇷 Marcelo Melo / 🇧🇷 André Sá ''(1. kolo) <li>🇫🇷 Julien Benneteau / 🇫🇷 Nicolas Mahut ''(3. kolo) <li>🇩🇪 Christopher Kas / 🇳🇱 Rogier Wassen ''(3. kolo) <li>🇨🇿 Leoš Friedl / 🇨🇿 David Škoch ''(2. kolo) </ol>
Frans Hals
Frans Hals st. (* 1580 alebo 1585, Antwerpy, Holandsko - † 26. august 1666, Haarlem) bol holandský maliar.
Životopis
Syn obchodníka so súknom, brat maliara Dircka Halsa. Maliarstvo začal študovať v r. 1603, v r. 1610 sa stal členom spolku sv. Lukáša. V tom istom roku sa oženil s Annetje Harmansdochter. Mali 2 synov - Harmena a Fransa ml. Po narodení druhého syna Annetje zomrela, kvôli nedostatku financií bola pochovaná na cintoríne pre chudobných. Druhýkrát sa oženil s Lysbeth Reyniers, s ňou mal ďalších 8 detí. Piati z nich boli vyučení za maliarov: Harmen, Frans II, Jan, Reynier, Nicol
Tvorba
Z jeho raných diel sú najdôležitejšie obrazy Streleckého spolku, neskôr maľoval predstaviteľov Haarlemskej nemocnice a starobinca. R. 1644 sa stal predsedom spolku Haarlemských maliarov. Už počas života bol známy, maľoval aj Reného Descarta. Po Rubensovej a Van Deyckovej smrti bol najdôležitejší portrétista Holandska. Medzi jeho žiakov sa radia Adriaen Brouwer, Adrien van Ostade, Philips Wouwerman, Judith Leyster a Jan Miense Molenaer.
Vo svojej tvorbe bol inšpirovaný najmä talianskou barokovou maľbou a tvorbou svojich súčasníkov - Rubens a van Deyckom. Výstavba maľby bola klasická holandská, s podmaľbami a lazúrnymi vrstvami, čo dokázali aj röntgenové snímky. V najvrchnejších vrstvách však nanášal farby cez seba za mokra, preto jeho obrazy pôsobia ako maľované alla prima. Jeho rukopis je charakteristický viditeľným ťahom štetca, farba je nanášaná svižnými, odvážnymi ťahmi, vďaka čomu obrazy pôsobia živo. Virtuozita maľby je podčiarknutá aj jeho zmyslom vedieť, kedy dať ruky od diela preč. Nebol konzervatívny, ako veľa jeho súčasníkov, ktorí podliehali konvenciám a ktorých maľba skĺzla do nevýrazného splývavého rukopisu a šedivých tónov. Frans mal taktiež vynikajúce vedomosti o anatómii a dokázal dokonale vypracovať detaily doprevádzajúce portrét, najmä drapérie.
Hals počas svojho života tvoril výlučne samostatné a skupinové portréty. Nezameriaval sa len na vyššie spoločenské vrstvy, ale sústredil sa aj na tie nižšie. Ako u prvého portrétistu sa u neho objavuje úsmev, dovtedy bol v holandskej maľbe zaužívaný vážny výraz v tvári. Pri portrétoch ľudí z nižších spoločenských vrstiev je jeho rukopis vystupňovaný až do kresby štetcom a tváre pôsobia mimoriadne žoviálne. Vo svojej neskorej tvorbe sa jeho rukopis ešte viac uvoľnil a farebnosť bola redukovaná na hnedé a zemité odtiene.
Podľa katalógu z roku 1974 vytvoril 222 obrazov, 20 jeho obrazov je nezvestných a 81 sa mu pripisuje, kritika ich však odmieta.
498
Rok 498 (CDXCVIII) bol rok, ktorý začal vo štvrtok podľa Juliánskeho kalendára. V tom čase bol známy ako Rok konzulácie Paulina a Scytha (alebo zriedkavo rok 1251 Ab urbe condita). Označenie 498 pre tento rok sa používa od raného stredoveku, keď sa letopočet Anno Domini stal prevládajúcou metódou na označovanie rokov v Európe.
Kingston Frontenacs
Kingston Frontenacs je profesionálny hokejový tím, hrajúci v Ontario Hockey League (OHL). Klub bol založený v roku 1945. Súčasný názov používa od roku 1989. Svoje domáce zápasy hrá v aréne K-Rock Centre s kapacitou 5 700 divákov.
Herman Van Rompuy
Herman Van Rompuy, narodený ako Herman Achille Van Rompuy (* 31. október 1947, Etterbeek, Belgicko) je belgický politik, člen Kresťanskodemokratickej flámskej strany (CD&V). Od 30. decembra 2008 do 25. novembra 2009 bol ministerským predsedom Belgicka, kedy v tejto funkcii nahradil Yvesa Letermea. V minulosti zastával niekoľko ministerských funkcií, napríklad ministra financií.
19. novembra 2009 bol na mimoriadnom summite Európskej únie v Bruseli zvolený na 2,5-ročné funkčné obdobie do novovzniknutej funkcie, ktorú zaviedla Lisabonská zmluva, ktorej oficiálny názov je stály predseda Európskej rady, neoficiálny názov je prezident Európskej únie. Funkcie sa ujal 1. decembra 2009 a 30. novembra 2014 ju odovzdal Donaldovi Tuskovi.
Vo funkcii premiéra Belgicka sa okrem miernenia dopadu hospodárskej krízy snažil upokojiť napätú situáciu medzi valónskou a flámskou časťou Belgicka. Je zástancom reštriktívnej rozpočtovej politiky, odporcom extrémizmu, zástancom federalistického smerovania Európskej únie a odporca vstupu Turecka do EÚ.
Okrem rodnej flámčiny hovorí aj po francúzsky a anglicky. Napísal niekoľko kníh o ekonómii a politike a píše básne v štýle japonského haiku. Zúčastňuje sa na zasadaniach Bilderbergskej skupiny.
Elastomér
Elastomér alebo elast je prírodný alebo syntetický polymérny materiál, ktorý pozostáva z dlhých lineárnych makromolekulových reťazcov náhodne usporiadaných do prepletených klbiek, je veľmi elastický a má teplotu prechodu do sklovitého stavu nižšiu ako 20 stupňov Celzia. Inými slovami je elastomér súhrnné označenie pre kaučuky a kaučukom podobné látky.
Elastoméry pri vysokých teplotách nestrácajú elastické vlastnosti. Pri nízkych teplotách sa správajú elasticky ako oceľ, pri veľmi nízkych sú sú tvrdé ako sklo. Po uvoľnení napätia sa vracajú do pôvodnej formy (kaučuk, guma)
Elastoméry sa používajú v spojení s inými látkami na výrobu pneumatík, izolácií káblov, podlahových krytín, hadíc, obuvi, rukavíc, srdcových chlopní, kolenných punčoch, bedrových pásov a podobne.
Hannes Trinkl
Hannes Trinkl (* 1. február 1968, Steyr, Rakúsko) je bývalý rakúsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 22. decembra 1993. Celkovo vyhral Walchhofer 6 pretekov Svetového pohára. Špecializoval sa na kĺzavé disciplíny, zjazd a super-G.
Mayreville
Mayreville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 72 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vroil
Vroil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biela légia (Slovensko)
Biela légia bola antikomunistická kresťanská organizácia pôsobiaca na území Slovenska (vtedy ako súčasť povojnového Česko-Slovenska) a Rakúska v období rokov 1947 až 1951. Ako súčasť protikomunistického odboja bolo jej cieľom informovať širokú verejnosť aj zahraničie o terore komunistického hnutia. Hlavnými zakladateľmi a poprednými členmi boli Jozef Vicen a Jozef Mikula.
Činnosť
Ako to bolo s Bielou légiou - Neznáma história - Žurnál - Pravda
Biela légia sa okrem protikomunistických aktivít doma aj v zahraničí venovala pomoci pri úteku ľudí z komunistického Česko-Slovenska do slobodného sveta. V rokoch 1950 (máj) až 1953 (júl) z Rakúska vysielala rozhlasové spravodajstvo na krátkych vlnách v pásme 40 metrov. Rozhlasový vysielač Biela légia bol istým vzorom pre neskoršie vysielanie rádia Slobodná Európa.
Rozhlasový vysielač Biela légia hlásal vo svojom spravodajstve tento program:
Spolupracovníci
Za svoju činnosť v Bielej légii bolo komunistickými súdmi vynesených mnoho vysokých trestov. Najznámejšie a najlepšie zdokumentované sú tresty smrti pre Antona Tunegu, Alberta Púčika a Eduarda Tesára, ktorí boli popravení 20. februára 1951. Hlavným žalobcom bol komunistický prokurátor Anton Rašla.
Jozef Vicen bol v roku 1957 z Rakúska agentmi ŠtB unesený do Česko-Slovenska a po odsúdení na 25 rokov v ťažkom väzení strávil jedenásť rokov.
Jedným zo spolupracovníkov bol aj Jozef Berčík z Čierneho Balogu, ktorého odsúdili ako jedného z organizátorov v roku 1951 na 17 rokov väzenia a poslali do uránových baní. V príbehu pre Post Bellum na aktuality.sk to opísala jeho manželka Mária.
Referencie
<References/>
772 Tanete
772 Tanete je planétka s priemerom 123 km, ktorú objavil A. Massinger 19. decembra 1913.
NGC 4803
NGC 4803 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Heteronómna morálka
Heteronómna morálka je morálka založená na mravných normách uložených človeku a ľudstvu zvonku, napr. morálka založená na biblickom desatore Božích prikázaní.
Cerbère
Cerbère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2988 Korhonen
2988 Korhonen je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 1. marca 1943.
Všivavec
Všivavec je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Smolenice, Horné Orešany a Boleráz v okrese Trnava v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1992 na rozlohe 34,1109 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území areálu platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: Teplomilné spoločenstvá a skalné (dolomitické) odkryvy predhoria Malých Karpát.
Another Country
Another Country je román, napísaný Jamesom Baldwinom. Publikovaný bol v roku 1962, opisuje morálnu neistotu a rasovú neznášanlivosť v amerických mestách. Okrem toho pracuje s témami, ktoré boli dlho tabuizované ako bisexualita, mimomanželský pomer alebo medzirasové partnerstvá.
Dej
Prvá časť knihy nesie názov Easy Rider a prináša citát od W. C. Handyho z jeho Where My Easy Rider´s Gone. Začína sa opisom posledného dňa černošského jazzového muzikanta Rúfusa Scotta v novembri. Dej sa sústredí nielen na prítomnosť, ale sa i retrospektívnym spôsobom, cez Rúfusove pamäti, vracia do momentov, ktoré v konečnom dôsledku ovplyvnili jeho rozhodnutie spáchať samovraždu. Čitateľ sa dozvedá o Rúfusovom prvom stretnutí s Leonou, beloškou z Juhu, a následnej transformácii ich flirtu na vzťah. Leona sa k Rúfusovi nasťahuje, no po istom čase sa objavia problémy. Rúfus začne byť voči Leone násilnícky, čo ju napokon dovedie až na psychiatrickú liečebňu. Neschopný vyrovnať sa s dôsledkami svojich činov, Rúfus upadá do hlbokej depresie. Cíti vinu za svoje skutky, ktorými Leone ublížil, no i akési zlyhanie vo svete, ktoré sa v istých momentoch mení na hnev. Odchádza a dlhší čas sa neozýva rodine, ani priateľom. Túla sa po uliciach, špinavý a často hladný. Nemá odvahu vrátiť sa, no zároveň sa hanbí za to, ako dopadol a ako vyzerá. Po ďalších úvahách sa rozhodne navštíviť svojho najlepšieho priateľa, Vivalda Mooora. Vivaldo, ktorý sa snažil vyriešiť krízu medzi Rúfusom a Leonou je šťastný, že sa jeho stratený priateľ vrátil. Oznamuje mu, že sa oňho všetci báli a jeho sestra, Ida bola dokonca na polícii. Rúfus otáľa s oznámením svojho návratu rodine. Radšej ide s Vivaldom do baru, kde opäť stretáva priateľov - manželov Cass a Richarda Silenských, i Jane, Vivaldovu vtedajšiu priateľku. Pocit prázdnoty sa však nevytráca. So slovami, že ide na toaletu odchádza z baru, nastupuje do metra a vozí sa po meste veľmi dlhý čas, až napokon prichádza na koniec svojej cesty životom, ktorú ukončuje skokom do rieky z mosta Georga Washingtona.
Richard Silenský vydáva svoj prvý román. Vzťah medzi ním a jeho manželkou Cass začína byť chladnejší. Ida sa snaží preraziť ako speváčka v jazzových baroch a začína sa prejavovať jej egocentrizmus a nenávisť voči tým, čo jej ublížili. Do príbehu vstupuje Steve Ellis, televízny režisér, ktorý chce sfilmovať Richardov román a v Ide vidí novú vychádzajúcu hviezdu. V novinách sa objavuje článok, ktorý oznamuje, že Eric Jones, herec a homosexuál, kedysi zamilovaný do Rúfusa, sa po rokoch vracia do Spojených štátov kvôli úlohe na Broadwayi.
Druhá časť knihy Any Day Now s citátom od Josepha Conrada z jeho knihy Victory, prináša opis posledného dňa Erica Jonesa a jeho mladého milenca Yvesa v južnom Francúzsku, pred Ericovým odchodom späť do Spojených štátov. Eric cíti, že práve tu, a pri Yvesovi, našiel sám seba a zbavil sa tieňov, ktoré ho prenasledovali. Obáva sa návratu do krajiny, ktorá je preňho symbolom dávnych chýb. V New Yorku znovuobnovuje svoje vzťahy s priateľmi - s Vivaldom, Cass, Richardom a zoznamuje sa s Idou. Chce sa dozvedieť viac o Rúfusovej smrti, ktorú mu v rýchlom telegrame oznámila Cass, keď bol v Francúzsku. Je prekvapený Rúfusovým konfliktom s Leonou, i s jej hospitalizáciou na klinike. Eric je pohltený starou bolesťou zo straty.
V priebehu leta sa prehlbuje emocionálna priepasť medzi Cass a Richardom Silenskými. Cass pod vplyvom osamelosti a pocitu prázdna začína svoj pomer s Ericom. Obaja, Cass aj Eric, túžia po blízkosti inej osoby, po pochopení v prázdnote. Cass ako svoju výhovorku za neprítomnosť doma využíva Idu alebo Vivalda. Stagnácia sa dostáva aj do ich vzťahu.
Neprotirečivosť axiomatickej teórie
Neprotirečivosť axiomatickej teórie je logicko-metodologická požiadavka neprotirečivosti, kladená na axiomaticky vybudované (a vôbec formálne) teórie. Jestvujú dva druhy neprotirečivosti axiomatickej teórie, syntaktická a sémantická.
Another Country
Dej
Pomyselný zlom nastáva po filmovom predstavení v kine, na ktorom boli vo štvorici Cass s Ericom a Ida s Vivaldom. Po skončení francúzskeho filmu, v ktorom mal malú úlohu aj Eric, sa dvojice rozdeľujú. Vivaldo odchádza s Ericom do Ericovho bytu a Cass ide s Idou do baru.
Neprotirečivosť axiomatickej teórie
Teória je syntakticky neprotirečivá, ak v nej nemožno zároveň odvodiť niektorú vetu a jej negáciu.
Teória je sémanticky neprotirečivá vtedy, keď má aspoň jeden model, t. j. istú oblasť objektov, ktoré zodpovedajú danej teórii.
Another Country
Dej
Vivaldo s Ericom sa rozprávajú do skorého rána o vzťahoch, láske, svojich pocitoch a trápeniach, ale aj o Rúfusovi. Vivaldo sa Ericovi vyspovedá zo svojho pocitu viny, že Rúfusovi nepomohol, keď videl, že to potrebuje. Cítil, že na sklonku síl potrebuje pri sebe prítomnosť muža, no Vivaldo to odmietol.
Neprotirečivosť axiomatickej teórie
Pri porušení požiadavky neprotirečivosti axiomatickej teórie možno v nej dokázať akúkoľvek vetu a axiomatická teória stráca svoju vedeckosť.
Another Country
Dej
Cass a Ida sa konfrontujú v taxíku na ceste do baru. Ida odsudzuje Cassino konanie, jej neveru a pomer s Ericom. Obviňuje ju, že si nevie vážiť Richardovu lásku a kvôli svojmu omylu príde napokon o deti. Cass sa zmieta medzi pocitom nenávisti voči Ide a medzi pocitom poníženia. V bare Ida vyhľadá stôl Steva Ellisona. Ida dáva celý večer Cass najavo, že ju drží v šachu. Cass začína premýšľať, na základe náznakov v chovaní Idy a Ellisona, či spolu nemajú pomer. Napokon necháva Idu v Ellisonovej spoločnosti a odchádza domov. Na pohovke nachádza Richarda, ktorý na ňu zrejme čakal a po dlhej dobe nebol zavretý sám vo svojej pracovni. V priebehu konfrontácie s Richardom, ktorý na ňu nalieha, aby mu prezradila kam chodí, lebo vie, že s Idou nebola - Ida bola po celý čas s Ellisonom s ktorým bol v kontakte, Cass priznáva svoj pomer s Ericom. Richard je zranený a nemôže pochopiť, ako môže človek podviesť iného človeka a tak hlboko mu ublížiť. Cass si uvedomí, že Richarda nikdy neprestala milovať a cíti bolesť zo svojej zrady.
Tretia časť Toward Betlehem je uvádzaná citátom zo Shakespearových Sonetov (Sonety LXV). Začína sa opisom rána, do ktorého sa Eric a Vivaldo prebudia spolu. Vivaldo cíti potrebu blízkosti iného človeka. Ich milovanie so sebou prináša i akési pochopenie samých seba a významu lásky v živote človeka. Vivaldo vyhlasuje, že nie je homosexuál, no potreboval sa dozvedieť, či sa nemusí obávať milovať aj muža. Zvuk telefónu so sebou prináša správu od Cass, ktorá Ericovi objasňuje hádku s Richardom a referuje mu Richardove výčitky voči Vivaldovi, ktorý ho mal zradiť tým, že mu nepovedal pravdu.
Vzťah medzi Vivaldom a Idou dostáva jasnejšie kontúry po Idinom priznaní pomeru s Ellisonom. Odhaľuje svoj smútok a zatrpknutosť po Rúfusovej smrti. Prezrádza svoje plány na pomstu tým, ktorí boli zodpovední za jeho smrť nepochopením jeho trápenia. Ľutuje chyby, ktoré spravila. Vivaldo sa zmieta medzi pocitom zrady, nenávisti, odporu, prázdnoty a viny.
Posledná scéna tretej časti sa týka príchodu Yvesa, Ericovho milenca do New Yorku. Je rámcovaná Yvesovými obavami a úzkosťou z neznámeho. Všetko sa mení pri pohľade na Erica, ktorý ho nadšene čaká na letisku.
Postavy
Rúfus Scott: Černošský jazzový muzikant, ktorý sa z vrcholu dostal až na samotné dno svojej existencie. Talentovaný hudobník, ktorý sa nechá strhnúť pocitom hnevu voči belochom, rasovými rozdielmi a nenávisťou k svetu a napokon aj k s sebe samému. Po agresívnych útokoch na Leonu a zapríčinení jej psychickej poruchy je zničený. Leonina rodina mu nedovolí navštíviť ju v liečebni. Nenachádza východisko z pocitu dezilúzie a svoj život končí skokom do rieky z mosta Georga Washingtona.
Leona: Beloška, pochádzajúca z juhu. Má za sebou pohnutú minulosť. Rozišla sa s manželom, ktorý jej neskôr zobral dieťa. Nemala dovolené ho ani navštevovať. Rodina ju nepodporila v jej rozhodnutí. Rozhodla sa začať nový život a odišla do New Yorku. Vzťah s Rúfusom bol pre ňu sladký i horký zároveň. Zaľúbila sa, trpela jeho násilie, no napokon sa psychicky zrútila. Rodina ju odviedla na psychiatrickú liečebňu na Juh.
Manželia Scottovci: Rúfusovi a Leonini rodičia. Otec sa opíja, po Rúfusovej smrti sa veľmi zmení. Matka je dobrá žena, no neverí v akékoľvek vzťahy (partnerské, priateľské) medzi belochmi a černochmi.
Vivaldo Moore: Belošský Taliansky-Američan, Rúfusov najlepší priateľ. Tak ako aj Rúfus, aj Vivaldo si prežil neľahké časy. Potĺkal sa po uliciach a predával sa len aby mal na jedlo a aby prežil. Po Rúfusovej smrti ho prenasleduje pocit viny a zodpovednosti za to, čo sa stalo. Hľadá lásku, človeka, ktorý by ho pochopil a dal mu pocit istoty. Po rozchode s Jane sa začne stretávať s Idou, Rúfusovou sestrou, a zaľúbi sa do nej. Bojí sa vidieť veci, ktoré by mu mohli nejakým spôsobom ublížiť. Napríklad, keď si nechcel priznať, že Ida má pomer s Ellisonom, napriek mnohým náznakom. Radšej sa nechal obmäkčiť Idinými výhovorkami. Pre Vivalda je Harlem vojnové pole, kde je najpodstatnejší a najzákladnejší inštinkt prežitia.
Ida Scottová: Rúfusova mladšia sestra. Celý život milovala svojho brata a sníva o možnostiach, ktoré jej dá, o svetoch ktoré jej Rúfus otvorí. Po jeho smrti ostala zatrpknutá a obviňovala celý svet za to čo sa stalo. Rozhodla sa využiť Vivalda, no nepočítala s tým, že by s ním mohla mať vzťah. Snaží sa presadiť ako speváčka, no nedisponuje viac ako priemerným hlasom. Aj za cenu straty samej seba začne svoj pomer s Stevom Ellisonom, ktorý jej môže dať to, čo Vivaldo nemá - peniaze a viac možností. Jej egocentrizmus sa mení v závere románu, keď sa Vivaldovi priznáva zo všetkých svojich hriechov, ktoré ľutuje. Pre Idu je Harlem miesto plné tmavých uličiek, ktoré pozná tak dobre, ako ich poznal jej brat alebo ešte lepšie.
Cass Silenská: Pochádza z bohatej rodiny. Kvôli Richardovi, svojmu manželovi, sa vzdala svojho postavenia. Miluje svoje deti, Paula a Michaela, no napriek láske k Richardovi necíti vo vzťahu spokojnosť. Citová prázdnota a túžba po láske ju privádzajú do náručia iného muža,jej priateľa Erica. Po priznaní pomeru si začína uvedomovať svoje chyby a chce zachrániť svoje manželstvo.
Richard Silenský: Začínajúci spisovateľ, pôvodom Poliak z chudobnej rodiny, ktorá prišla do Spojených štátov. Miluje Cass, no jeho kariéra ho zamestná natoľko, že si nedokáže udržať lásku manželky. Celé dni je zavretý vo svojej pracovni. Pracoval ako učiteľ, Vivaldo bol jeho žiak. Po prevalení nevery jeho manželky je zničený.
Paul a Michael Silenský: Cassine a Richardove deti.
Eric Jones: Homosexuál, ktorý hľadá sám seba v nevyspytateľnom a dravom svete. Pochádza z bohatej belošskej južanskej rodiny, ktorá sa zaňho hanbí. Miloval Rúfusa, znášal jeho ponižovanie a odmietanie. Napokon sa rozhodne odísť zo Spojených štátov. Vo Francúzsku spoznáva Yvesa, ktorý dáva jeho životu nový zmysel. Jeho návrat do New Yorku je spojený s obavami, pomerom s Cass a zblížením sa s Vivaldom, no na konci sa opäť vracia do svojho prístavu - k Yvesovi.
Yves: Dvadsaťjeden-ročný Ericov mladý milenec. Jeho nevinnosť a otvorenosť je to, čo Erica priťahuje. Je rozhodnutý vydať sa za ním do New Yorku a vzdať sa všetkého, čo má vo Francúzsku. Nikdy nepoznal otca, jeho matka sa dostala ku kaviarni, ktorú vlastní, cez posteľ. Hľadá oporu a životné šťastie. To nachádza pri Ericovi.
Jane: Vivaldova bývalá priateľka. Fyzicky neatraktívna, často spôsobovala konflikty. Rúfus ju nemal rád.
Steve Ellis: Televízny režisér. Vďaka svojmu talentu manipulovať s ľuďmi sa dostal na významnú pozíciu v spoločnosti. Zviedol a využil Leonu.
Rasové konflikty a napätie
Rasová neznášanlivosť a napätie medzi černochmi a belochmi sú veľmi významné aspekty celého románu. Rúfus Scott je ovplyvnený pohnutými vzťahmi v spoločnosti New Yorku, presnejšie Harlemu. Celý život sa snaží niečo v živote dosiahnuť. Darí sa mu to ako jazzovému hudobníkovi, ale len do chvíle kým neprichádza o miesto a musí sa vyrovnať so stratou svojho dovtedajšieho postavenia. Jeho vzťah s Leonou je tiež poznačený konfliktami, ktoré pramenia z odlišného postavenia rodenej belošky a rodeného černocha v sociálnom prostredí. Svojich vnútorných démonov sa Rúfus snaží zahnať aj prostredníctvom násilného správania, akoby trestal Leonu za to, že je beloška a práve preto má život ľahší.
Iný pohľad na danú tému prináša vzťah Idy a Vivalda. Dvojica reprezentuje rasovo zmiešané páry, ktoré sa snažia udržať svoj vzťah v netolerantnej societe. Kým Vivaldo verí v budúcnosť ich vzťahu, Ida je ovplyvnená domácim prostredím a minulosťou, ktorá jej diktuje, že bieli a čierni k sebe nepatria. Jej cesta k uznaniu vzťahu vedie k uznaniu a pochopenie samej seba.
Pocit viny
Pocit viny je prítomný pri všetkých postavách. Po Rúfusovej smrti sa hrdinovia románu zaoberajú otázkou možnej zodpovednosti za to, čo sa stalo, respektíve prípadnými chybami, ktorých sa dopustili pri ignorovaní signálov Rúfusovho konca. Vina a pátranie po odpustení, nielen sebe ale celému svetu sa vyvíja v priebehu deja.
Vinu cíti aj Cass po tom, ako Richardovi ublížila svojím pomerom s Ericom. Iný odtieň viny cíti Ida, ktorá podviedla Vivalta s Ellisonom, no k podobným chybám ju hnala pomsta všetkým, ktorí boli akýmkoľvek spôsobom vinní za Rúfusovu smrť.
Láska
Hľadanie lásky, vzájomného pochopenia a opory v živote je ďalšou a nemenej významnou témou románu. Vivaldo hľadal lásku a našiel ju v Ide. I napriek konfliktom a problémom, ktoré sa v ich vzťahu vyskytli, Vivaldo neprestáva veriť, že našiel tú pravú. Iný pohľad však prináša jeho vzťah s Ericom, ktorý je čistý a ktorý prináša vytriezvenie a pochopenie zmyslu lásky. Eric nachádza rovnováhu a šťastie vo vzťahu s Ericom. Cass ľutuje svoje chyby a rany, ktoré spôsobila Richardovi. Prichádza k poznaniu, že láska sa v ich manželstve stále nachádza a je čas o ňu bojovať. Ida, bez toho, aby to láske túžila, ju nachádza vo Vivaldovi. Prejde dlhú cestu, kým si uvedomí, čo je v živote naozaj podstatné.
Dobrovoľný nezáujem
Nezáujem, ktorý vytvára bariéru pred poznatkami z vonkajšieho sveta, sa najviac prejavuje v postave Vivalda. Vivaldo sa bojí poznať nielen okolie, svojich priateľov, ale aj sám seba. Problematický je napríklad jeho postoj k vlastnej bisexualite, ktorú prežíva cez vlastnú skúsenosť s Ericom, no nedokáže si ju priznať. Tak ako si nedokáže priznať Idinu zradu, i keď jej dôkazy nemusí hľadať ďaleko. Jednoducho sa bojí pátrať po pravde.
Homosexuálne a bisexuálne vzťahy
Homosexuálne vzťahy reprezentuje Eric a Yves. Eric, ktorý je na začiatku zaľúbený do Rúfusa, po opakovanom odmietnutí opúšťa Spojené štáty a svoje šťastie nachádza po boku Yvesa. Do popredia sa dostáva otázka lásky a nežnosti v homosexuálnom vzťahu. K pochopeniu svojej bisexuality dospieva po vzťahu s Cass a zblížení sa s Vivaldom. Eric patrí k najotvorenejším postavám románu, z pohľadu úprimnosti k samého sebe.
Nevera, mimomanželský pomer
Nevera v príbehu vystupovala v dvoch smeroch. V prvom prípade bola následkom osamelosti a túžbe po ľudskej blízkosti - vo vzťahu Cass a Richarda. Jej následkom bolo ublíženie milovanému človeku, no zároveň i možnosť začať odznova budovať vzťah. V druhom prípade išlo o vypočítavosť, no možno i o historickú predurčenosť černošky ženy. Ida mala pomer s Ellisonom nielen kvôli svojej snahe preraziť a využiť pri tom všetky dostupné možnosti, ale aj o chápanie ženy - černošky v spoločnosti.
Závisť úspechu
Táto téma sa prejavuje v postavách Vivalda a Richarda. Vivaldo žiarli na Richardov úspech. Namiesto priznania porážky je presvedčený, že román nemá také umelecké kvality, aké by mohol mať. Naopak, Richard žiarli na Vivalda, lebo si myslí, že Cass ho obdivuje viac ako jeho samého. Robí všetko preto, aby dokázal svoje kvality, napísal knihu a zabezpečil rodinu. Jeho postoj k Vivaldovi sa prejavuje aj pri Cassinej nevere, keď prvotne považovaju za Cassinho milenca Vivalda.
Zaujímavosti
Rúfus Scott je symbolická postava. Tak dlho, ako má Rúfus pulz („puls”) srdca, tak má Harlem svoj vlastný pulz života („beat”). Len čo si Rúfus vezme život skokom z mosta Georga Washingtona, v Harleme - okrem klubov, kde spieva Rúfusova sestra, Ida - sa pulzovanie stráca. Pulzovanie preniká cez hudobné nástroje a časti tiel - tamburíny, ruky, nohy, bubny, klavíry, smiech, kliatby a žiletky. Keď Rúfus zomrie, svetlo sa stratí nielen pre Idu, Vivalda ale aj pre iné postavy. Práve z tohto dôvodu je jeho život a smrť stálou témou. Žiadny Rúfus, žiadny Harlem, žiadny pulz!
Adaptácie
Mnoho producentov Baldwinovi sľubovalo, že z Another Country urobia Hollywoodsky film, no nič sa nekonalo. Rokovania s Tonym Richardsonom sa zdali byť najsľubnejšie, no žiadne väčšie štúdio nemalo o filmovú adaptáciu záujem.
Semeteš
Semeteš môže byť:
NGC 4804
NGC 4804 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Martin Lenko
Martin Lenko (* 3. september 1913, Liptovský Mikuláš – † 24. september 1969, Ružomberok) bol slovenský verejný činiteľ a pedagóg.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši, v roku 19281932 na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. Učiteľ na rôznych miestach Liptova, neskôr riaditeľ ZŠ v Ružomberku. Účastník protifašistického odboja. Organizátor záujmovej umeleckej činnosti, najmä umeleckej fotografie v Stredoslovenskom kraji, roku 1968 sa zúčastnil pri zakladaní Zväzu slovenských fotografov. V roku 19481954 poslanec SNR.
773 Irmintraud
773 Irmintraud je planétka s priemerom 98 km, ktorú objavil F. Kaiser 22. decembra 1913.
Mayronnes
Mayronnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 35 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roman Leontyč
Roman Leontyč (* 19. február 1930, Horní Černošice † 7. apríl 1994, Banská Bystrica) bol slovenský lesný inžinier.
Životopis
Odborník na lesnícku fytopatológiu, koordinátor výskumných úloh, medzinárodný expert, pôsobil v zahraničí. Vedúci výskumnej stanice v Banskej Štiavnici. Autor kníh, vedeckých prác, odborných štúdií a článkov.
Boeing 727
Boeing 727 je stredne veľké, trojmotorové, prúdové dopravné lietadlo s jednou uličkou medzi sedadlami (narrow-body design). Po prvýkrát vzlietol v roku 1963 a po dlhú dobu bol najpopulárnejším prúdovým dopravným lietadlom na svete. Celkom bolo vyrobených 1 831 kusov. O titul najpredávanejšieho prúdového dopravného lietadla na svete prišiel až začiatkom 90. rokov, kedy ho prekonal Boeing 737. V auguste 2008 bolo po celom svete v prevádzke ešte 81 Boeingov 727-100 a 419 Boeingov 727-200.
Technické údaje
thumb|right|Porovnanie rôznych variantov modelu 727
Komunistická morálka
Komunistická morálka je súhrn životných princípov a morálnych noriem vychádzajúcich z ideálov komunistickej spoločnosti: oddanosť veci komunizmu, znásobovanie spoločenského bohatstva prácou, vedomie spoločenskej povinnosti, kolektivizmus, humanizmus, internacionalizmus.
Nereduktívnosť
Nereduktívnosť je vlastnosť nebyť redukujúci, čiže byť neobmedzujúci, nezmenšujúci, nezjednodušujúci, napríklad nereduktívne usúvzťažňovanie.
Garage house
Medzi garage house DJov patria Junior Vasquez, Tony Humphries a Larry Levan.
Wargemoulin-Hurlus
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Semeteš (sedlo)
Semeteš je sedlo v severnej časti Javorníkov, medzi vrchmi Solisko  a Galkovo. Južné svahy sú pramennou oblasťou Rovnianky tečúcej na juh do Váhu.
Sedlom prechádza druhá spojnica horných Kysúc s Považím, cesta II/541 medzi Turzovkou a Kotešovou. Je križovatkou turistických trás: červeno-značkovaná vedúca po hlavnom hrebeni Javorníkov od Vrchrieky do sedla Javorník  a žlto-značkovaná trasa z Vysokej nad Kysucou do obce Dlhé Pole. Sedlom tiež vedie lyžiarska turistická trasa a cyklotrasa.
V sedle je motorest, priamo pod sedlom na severovýchodnej strane leží osada Semeteš.
Národný park Kahuzi-Biega
Národný park Kahuzi-Biega je národný park v Konžskej demokratickej republike neďaleko západnej strany jazera Kivu pri hraniciach s Rwandou. Park je domovom jedných z posledných volne žijúcich goríl horských, ktorých počet sa odhaduje na niekoľko sto.
V roku 1980 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO, od roku 1997 je aj na zozname svetového dedičstva v ohrození.
Menológium
Menológium (gr.) je liturgická kniha v gréckej a pravoslávnej cirkvi, obsahujúca legendy o svätých usporiadané kalendárne na každý deň v mesiaci.
2989 Imago
2989 Imago je planétka s priemerom 14 km, ktorú objavil Paul Wild 22. októbra 1976.
NGC 4805
NGC 4805 je hviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 11. mája 1885.
774 Armor
774 Armor je planétka s priemerom 56 km, ktorú objavil C. le Morvan 19. decembra 1913.
Heineken Open 2002
Dvojhra mužov
🇬🇧 Greg Rusedski vs. 🇫🇷 Jérôme Golmard 6-7(0) 6-4 7-5
Štvorhra mužov
🇸🇪 Jonas Björkman / 🇦🇺 Todd Woodbridge vs. 🇦🇷 Martín García / 🇨🇿 Cyril Suk 7-6(5) 7-6(7)
Matej Lepáček
Matej Lepáček (* Banská Bystrica  † 1881, Slovensko) bol slovenský lekár.
Životopis
Kráľovský horársky lekár v Banskej Bystrici.
Spokane
Spokane môže byť:
NGC 4806
NGC 4806 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Daň z príjmov
Daň z príjmov je názov (z pohľadu štátu hlavnej) priamej dane vyberanej vo väčšine štátov sveta, pozri napr.:
Letisko Nové Zámky
Letisko Nové Zámky (ICAO skratka LZNZ) je verejné vnútroštátne letisko s nepravidelnou dopravou nachádzajúce sa v blízkosti mesta Nové Zámky.
Charakteristika
Trávnatá vzletová a pristávacia dráha má dĺžku 1001 a šírku 69 m. V súčasnosti je letisko bez pravidelných liniek.
508
Udalosti
Chlodovik I. urobil z Paríža hlavné mesto Franskej ríše
Horní Police
Horní Police je obec v Česku v okrese Česká Lípa v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 690 obyvateľov, z toho 340 mužov a 350 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,5 roka, ženy 39,4 roka).
Juraj Lepény
Juraj Lepény (* Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz.
Životopis
Kazateľ slovenskej evanjelickej obce v Banskej Bystrici (1624-1650).
Neresť
Neresť je habitualizované nemorálne konanie, opak cnosti. V stredoveku sa neresti členili v súlade s učením o siedmich hlavných hriechoch prevzatom z antiky.
Todor Živkov
Todor Christov Živkov (🇧🇬; * 7. september 1911, Pravec, Bulharsko – † 5. august 1998, Sofia, Bulharsko) bol komunistický vodca Bulharska od 4. marca 1954 do 10. novembra 1989.
Životopis
Narodil sa v chudobnej rodine roľníka v meste Pravec neďaleko Botevgradu na západe krajiny. Ešte ako malý chlapec sa spolu s rodinou presťahoval do hlavného mesta za lepším životným štandardom.
V roku 1930 vstúpil do Komunistickej strany Bulharskej socialistickej republiky. Stal sa tajomníkom krajského výboru. Zapojil sa do partizánskeho hnutia v Botevgradskej oblasti a od 9. septembra 1944 riadil Zbor ľudovej milície. O rok neskôr, tak ako jeho predchodca, však neúspešne kandidoval na post poslanca za Komunistickú stranu Bulharska.
Po nastolení komunistickej diktatúry v Bulharsku na jeseň 1947 sa horlivo podieľal na vnútrostraníckych čistkách a násilnej kolektivizácii poľnohospodárstva. Do parlamentu a na čelné pozície v strane sa však dostal až v roku 1948. V nasledujúcich dvoch rokoch zastával dôležitú funkciu predsedu mestskej organizácie Komunistickej strany Bulharska v Sofii.
V roku 1950 sa stal tajomníkom Ústredného výboru Komunistickej strany Buharska a v tom istom roku kandidoval na post člena politbyra. O rok neskôr sa ním aj stal.
Popularita Todora Živkova v rokoch socializmu rýchlo stúpala, čo sa naplno prejavilo až po Stalinovej smrti, keď s pomocou Nikitu Chruščova v marci 1954 získal post prvého tajomníka Ústredného výboru Komunistickej strany Bulharska po Vălkovi Červenkovovi. Svoju pozíciu lídra potvrdil na sneme strany v apríli 1956. Už tri roky predtým bol členom vlády a od 7. júla 1971 do 17. novembra 1989 zastával – podľa novej ústavy najdôležitejšiu štátnu funkciu – post predsedu Veľkého národného zhromaždenia.
Todor Christov Živkov bol najdlhšie vládnucim predstaviteľom v Bulharsku v 20. storočí. V krajine vládol 35 rokov – od roku 1954 až do pádu komunizmu v krajine 10. novembra 1989.
Po revolúcii bol z čela strany zosadený a vylúčený a 18. januára 1990 zatknutý a obvinený z defraudácie. V roku 1992 mu Najvyšší súd Bulharskej republiky vymeral sedem rokov väzenia. O štyri roky neskôr – 9. februára 1996 – ho však prepustili do domáceho väzenia, kde zostal až do svojej smrti.
Umrel na zápal pľúc v Sofii dňa 5. augusta 1998.
Jeho prezývka v národe bola Tato alebo Baj Tošo. thumb|Stretnutie Živkova s rumunským diktátorom [[Nicolae Ceauşescu|Ceauşescom.]]
Leonteus (syn Koróna)
Leonteus je v gréckej mytológii syn Lapitha Koróna.
Leonteus bol jedným z mnohých uchádzačov o ruku krásnej Heleny, ktorá si nakoniec vybrala spartského kráľa Menelaa. Po únose Heleny trójskym princom Paridom, sa Leonteus a jeho priateľ Polypoites, syn lapithského kráľa Peirithoa, vypravili po boku Achájcov na vojenskú výpravu proti Tróji a k jej brehom priplávali s vojskom na 40-tich lodiach. (podľa antického autora Hygina priviedol Polypoites 20 lodí a Leonteus 19 lodí ).
Leonteus sa potom v bojoch vyznamenal. Zabil až piatich významných trójskych bojovníkov a na sklonku vojny nechýbal ani vo vybranej posádke, ktorá sa v bruchu trójskeho koňa dostala za hradby Tróje a po krvavom boji ju dobyla. Leonteus súťažil aj na pohrebných hrách, ktoré sa konali na počesť hrdinu Patrokla. Po dobytí Tróje, Leonteus a Polypoites sprevádzali veštca Kalchanta do Kolofónu, kde sa Kalchas stretol s veštcom Argonautov Mopsom a vo vešteckej súťaži s ním prehral. Kalchas sa po tejto prehre utrápil na smrť.
2990 Trimberger
2990 Trimberger je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil S. J. Bus 2. marca 1981.
Céret (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.