cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sadako Sasakiová
Životopis
Po smrti sa priatelia a spolužiaci Sadako inšpirovali jej odvahou a vytrvalosťou a vydali knihu, v ktorej publikovali jej listy.
Následne odštartovali hnutie, ktoré sa zasadilo za to aby bol jej a všetkým deťom, ktoré zabila atómová bomba v Hirošime postavený pamätník. Postavili ho z darov, ktorými prispeli ľudia z celého Japonska.
5. mája 1958 bola v Parku Mieru v Hirošime odhalená socha Sadako, ktorá drží v rukách zlatého žeriava. Pamätník je vysoký deväť metrov, nazýva sa tiež Veža tisícich žeriavov. V súčasnosti je okolo neho v sklených vitrínach zavesených približne 10 miliónov papierových žeriavov, ktoré sem návštevníci denne prinášajú. Sadako sa stala známym symbolom dôsledkov použitia jadrových zbraní. Niekedy je označovaná ako „japonská Anna Franková“. Sadako má tiež pomník v Parku mieru v Seattle v USA.
NGC 3938
NGC 3938 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 6. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,1.
Ľudovít Bancík
Ľudovít Bancík (* 29. marec 1923, Nižný Skálnik – † 17. február 1979, Zvolen) bol lesnícky odborník, poľovnícky odborník, vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Študoval lesné inžinierstvo na SVŠT v Bratislave, 1948-1952 asistent Ústavu praxe na VŠ poľnohospodárstva a lesného inžinierstva v Košiciach, 1953-1960 riaditeľ Lesného závodu Štátnych lesov v Čiernom Balogu, od 1963 odborný asistent Katedry krajinárstva a ochrany lesov VŠLD vo Zvolene. V odbornej a výskumnej práci sa orientoval na problematiku zachovania vzácnych druhov zveri, najmä lesných kurovitých vtákov, autor perspektívneho plánu rozvoja poľovníctva na strednom Slovensku (1968). Člen redakčnej rady časopisu Poľovníctvo a rybárstvo, Poľovnícky zborník - Folia venatoria, člen komisie pre poľovnícku terminológiu. Autor príručiek a odborných článkov v periodikách.
5. návštevná expedícia
5. návštevná expedícia môže byť:
Ahaxe-Alciette-Bascassan
Ahaxe-Alciette-Bascassan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kniha histórie
Kniha histórie môže byť:
De Havilland Canada Dash 8
De Havilland Canada DHC-8, bežne známe ako Dash 8, je kanadské turbovrtuľové dopravné lietadlo určené na prepravu osôb na regionálnych linkách.
Vývoj
Lietadlo DHC-8 (Dash 8) bolo navrhnuté koncom 70. a začiatkom 80. rokov 20. storočia ako reakcia na dopyt po nových typoch regionálnych dopravných lietadiel na leteckom trhu, poháňaných turbovrtuľovými motormi, s kapacitou 30 až 40 cestujúcich. Lietadlo bolo pôvodne vyrábané firmou De Havilland Canada. Od roku 1992, kedy firmu De Havilland Canada prevzala spoločnosť Bombardier Aerospace, bolo lietadlo vyrábané už len firmou Bombardier Aerospace. V roku 2019 projekt odkúpil írsky výrobca lietadiel Viking Air spolu s právami na názov a ochrannú známku spoločnosti De Havilland.
Prvý let prototypu lietadla Dash 8 (verzia Dash 8-100) sa konal dňa 20. júna 1983. O dva roky neskôr zaviedla kanadská letecká spoločnosť NorOntair do prevádzky prvé lietadlo tohto typu.
Séria 100
thumb|right|De Havilland Canada DHC-8-102 spoločnosti [[Austrojet na letisku v Salzburgu]] thumb|right|E-9A Widget [[United States Air Force|USAF]]
Séria 300
thumb|right|De Havilland Canada DHC-8-311 spoločnosti [[Air Southwest pristáva na letisku v Bristole]] thumb|right|De Havilland Canada Dash 8 Q314 spoločnosti [[Air Nippon Network]]
Séria 400
thumb|right|De Havilland Canada Dash 8 Q402 spoločnosti [[Tyrolean Airways|Austrian Arrows pristáva na letisku vo Frankfurte]]
Zoznam matematických článkov/A
a
A = A · A (tradičná logika)
ab
Abakus (počítacia tabuľka) · Abdukcia (logika) · Abelova cena · Abelovská grupa · Abraham de Moivre · Abraham Robinson · Abraham Wald · Abram Samojlovič Bezikovič · Abscisa · Absolútna geometria · Absolútna hodnota (reálne a komplexné číslo) · Abstrahovať · Abstrakcia (logika) · Abstraktná algebra · Abstraktná relácia · Abstraktná totožnosť · Abstraktný model · Absurdita · Abundantné číslo · Abú al-Wafá · Abú Kámil Šudžá’ ibn Aslam ibn Muhammad ibn Šudžá’ · Abú Rajhán Muhammad ibn Ahmad Bírúní
ad
Ada Lovelace · Adelard z Bathu · Adi Šamir · Aditívnosť · Adolf Anderssen · Adolf Fraenkel · Adolphe Quetelet · Adriaan van Roomen · Adrien-Marie Legendre · Advekcia
af
Afinný priestor · Afirmatívny · Afirmatívny súd
ag
Agresívny prvok
ak
Aktuálne nekonečno
al
Al-Battání · Alain Connes · Alan Baker · Alan Turing · Albert Saský (filozof) · Albert William Tucker · Alberto Calderón · Alebo · Alef · Alef 0 · Aletická logika · Alexander Grothendieck · Alexander Rosa · Alexandr Alexandrovič Fridman · Alexandr Markovič Ostrovskij · Alexandr Michajlovič Ľapunov · Alexandr Nikolajevič Korkin · Alexandre Chorin · Alexandre-Théophile Vandermonde · Alexis Claude Clairaut · Alexius Cörver · Alfred North Whitehead · Alfred Tarski · Alfred Tauber · Alfréd Rényi · Algebra (disciplína) · Algebra logiky · Algebrická geometria · Algebrická nezávislosť · Algebrická rovnica · Algebrická štruktúra · Algebrická topológia · Algebrické číslo · Algebrický počtový výraz · Algebrický výraz · Algoritmizácia · Alhazen · Alkmaión z Krotónu · Alogický · Alogizmus · Alois Šmíd · Alojz Lorenc · Alojz Privorszky · Alojz Wawruch · Alonzo Church · Alternatívna teória množín · Alternatívne rozdelenie
an
Analogický · Analogizmus · Analógia (logika) · Analytická geometria · Analytická teória čísel · Analytická veta · Analytické riešenie · Analytickosť · Analytický súd · Analyzandum · Analýza (rozbor) · Analýza hlavných komponentov · Anatol Rapoport · Anatolij Alexejevič Karacuba · Anatolij Timofejevič Fomenko · Andrej Andrejevič Markov · Andrej Ferko (slovenský spisovateľ) · Andrej Jurievič Okuňkov · Andrej Nikolajevič Kolmogorov · Andrej Nikolajevič Tichonov · Andrej Vrábel · Andrew Wiles · André Tacquet · André Weil · André-Marie Ampère · Andris Ambainis · Angström · Anna Kolesárová (matematička) · Antagonistická hra · Anthemios z Trallu · Antická logika · Antifón z Atén · Antilogizmus · Antinómia · Antisymetrická relácia · Antitetika · Antoine Augustin Cournot · Antoinova rovnica · Anton Adalbert Bresztyenszky · Anton Auxt · Anton Dekrét · Anton Dubec · Anton Kotzig · Anton Mišík · Anton Radics · Anton Trunessek · Antoni Zygmund
ap
Aplikovaná matematika · Appellova postupnosť · Aproximácia
ar
Arabská číslica · Argument (logika) · Argument (matematika) · Argument funktoru · Argument z neznalosti · Argumenta ponderantur, non numerantur · Argumentum ad baculum · Argumentum ad hominem · Argumentum ad rem · Argumentum ad veritatem · Argumentum baculinum · Argumentum e contrario · Argumentum ex silentio · Archimedes zo Syrakúz · Archimedova axióma · Archytas z Tarenta · Arimaa · Aristoteles · Aristotelovská logika · Aritmetická funkcia · Aritmetická postupnosť · Aritmeticko-logická jednotka · Aritmetický priemer · Aritmetika · Aritmometer · Arkuskosínus · Arkuskotangens · Arkussínus · Arkustangens · Armand Borel · Arnaud Denjoy · Arthur Cayley · Arthur Winfree · Arto Salomaa
as
Asertorický súd · Asociatívnosť · Asociatívny grupoid · Astronomická jednotka · Asymetrická relácia · Asymptota · Asymptotická hustota
at
Atle Selberg · Atomárny fakt · Atraktor
au
August Ferdinand Möbius · Augustin Louis Cauchy · Augustín Paštéka · Augustín Scholtz · Augustus De Morgan
av
Avraham bar Chijja ha-Nasi
ax
Axel Thue · Axiomatický systém · Axiomatika · Axiomatizácia · Axióma · Axióma sylogizmu
Number 1
„Number 1“ je skladba anglického grime hudobníka Tinchy Strydera a s vokálmi od rappera Dappyho zo skupiny N-Dubz. Skladbu napísali Dappy, James Lavelle a Fraser T Smith. Skladba bola vydaná ako singel z druhého štúdiového albumu Catch 22 dňa 20. apríla 2009.
Videoklip režíroval Emil Nava a produkoval ho Ben Pugh.
Hrabáč takaru
Takaru je domorodý názov pochádzajúci z oblasti Etiópie. Anglické meno aardvark [ádvák] pochádza z afrikánčiny a znamená „(pod)zemné prasiatko“, pretože pôvodní osadníci z Európy ho považovali za zviera podobné svini (hoci hrabáče nie sú so sviňami príbuzné). Vo Východnej Afrike je známy pod svahilským menom kukukifiku.
Takaru je posledný žijúci druh z radu hrabáče (Tubulidentata) a jeho jedinej čeľade hrabáčovité. Takaru bol pôvodne radený do radu slabozubce, a to pre svoju vonkajšiu podobnosť s mravčiarom. Výskum však preukázal, že tieto zvieratá nie sú príbuzné a podobnosti v ich stavbe tela sú výsledkom konvergentnej evolúcie v dôsledku adaptácie na rovnaký typ potravy – termity. Z podobných dôvodov má takaru spoločné črty s vačkovcami bandikutmi. Najbližší príbuzní hrabáča sú vyhynuté rody Leptorycteropus a Myorycteropus, najbližší žijúci príbuzní sú zároveň chobotnatce, sirény a damany.
Opis a morfológia
Najtypickejším znakom hrabáča je úplne ojedinelá stavba chrupu. Počas vývoja došlo k regresívnemu vývoju chrupu ako aj pri niektorých zástupcov slabozubcov a šupinavcov (preto chybné zaradenia). Chrup je hypselodontného typu. Zuby stále dorastajú a nemajú korienky.
Semenníky majú samce uložené v brušnej dutine, podobne ako slony, nemajú miešok. Na predných končatinách došlo k redukcii prstov na 4, zadné končatiny sú päťprsté.
Rozšírenie
Hrabáč sa vyskytuje v Afrike na juh od Sahary, predovšetkým v savanách a buši, kde sa vyskytuje dostatok termitov. V Botswane sa vyskytuje aj v polopúšti Kalahari, naproti tomu v Etiópii vystupuje pomerne vysoko do hôr. Vyhýba sa dažďovým pralesom.
Spôsob života
Hrabáč je aktívny predovšetkým v noci, deň prespáva vo svojej nore. Je samotár. Zo zmyslov hrabáča je najlepší čuch a sluch, zrak je pomerne slabý. Dlhé ušnice v pokoji drží vzpriamene, ale vie ich zložiť a uzavrieť tak zvukovody. Zvláštne stavaným nosom vyhľadáva korisť. Okolo nozdier má husté chlpy, ktoré ich chránia pri hrabaní. Hrabáč je výborne prispôsobený na hĺbenie nôr. Nory hĺbi pomocou silných predných nôh, ktoré majú pazúry, vyhrabanú zeminu odtláča zadnými nohami. Pomocou silných pazúrov tiež rozhrabáva termitiská a mraveniská, ktorých obyvateľmi sa živí.
Ich nory sú dôležité pre ekosystém, v ktorom žijú. Využívajú ich aj ostatné druhy ako napr. hyeny, vtáky, netopiere, prasatá a iné.
Potrava
V prírode sa živí predovšetkým mravcami a termitmi, ktorých hniezda rozhrabáva silnými pazúrmi a vyplašený hmyz potom nalepuje dlhým jazykom. Jedia aj iné druhy hmyzu ako napr. larvy chrústov. Vodu dokážu získavať výlučne z potravy. V zajatí je zloženie jeho stravy individuálne, skladá sa z mnohých komponentov, s vysokým obsahom bielkovín. (Mleté varené hovädzie mäso, žĺtky, mlieko, banány...)
Rozmnožovanie
Samice rodia len jediné mláďa s hmotnosťou približne. Gravidita trvá 243 dní. Mláďa kojí 4 mesiace. V zajatí sa dožíva priemerne 21 – 23 rokov.
All I Want for Christmas Is You
„All I Want for Christmas Is You“ je skladba americkej speváčky Mariah Carey. Skladba bola vydaná cez Columbia Records, ako hlavný singel z jej štvrtého štúdiového albumu Merry Christmas. Carey sa podieľala na písaní a produkcii skladby spolu so Walter Afanasieff. Táto rýchla zaľúbená skladba obsahuje zvuky zvonkohry, značné použitie spevu v pozadí a takisto syntetizátorov. Text piesne hovorí o tom, že rozprávač sa nemá starať o vianočné darčeky alebo svetlá; všetko čo ona chce je byť so svojím milencom.
Časopis Rolling Stone zaradil skladbu na 4. miesto v zozname Greatest Rock and Roll Christmas Songs, pričom ju nazval ako "prázdninový štandard." S predajom viac ako 14 miliónov kópií singlu, sa stala jej najúspešnejšou skladbou a jednou z najpredávanejších singlov všetkých čias.
Do roku 2013 zarodila skladba 50 miliónov dolárov.
Kompozícia
„All I Want for Christmas Is You“ je rýchla skladba, zložená v štýle žánrov pop, soul, R&B, gospel, dance-pop a rhythmic adult contemporary. Text piesne hovorí o tom, že rozprávač sa nemá starať o vianočné darčeky alebo svetlá; všetko čo ona chce je byť so svojím milencom. V skladbe boli použité viaceré nástroje, vrátane zvonkohry, basového efektu a cow-bellu. Podľa hudobnej publikácie na webstránke Musicnotes.com je „All I Want for Christmas Is You“ nahraná v bežnom takte a v tónine G dur. vokálny rozsah Mariah arey sa pohybuje od G3 po A5.
NGC 3939
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Volebný systém v Česku
Český volebný systém upravuje voľby do Poslaneckej snemovne a Senátu.
Poslanecká snemovňa má 200 členov – poslancov, ktorí sú volení vo všeobecných, priamych a tajných voľbách raz za štyri roky, proporčným volebným systémom.
Poslanci sú volení v 14tich volebných obvodoch (13 + Praha), ktoré kopírujú administratívne členenie krajiny. Volebné kvórum na vstup strany do parlamentu je 5 %, jeho násobky pre koaličné zoskupenia. Po dosiahnutí 20 % sa kvórum pri koalíciách viac nezvyšuje. Kvórum sa počíta na celorepublikovej úrovni.
Poslanecké mandáty sú od roku 2000 rozdeľované na základe d'Hondtovho deliteľa v rámci volebného obvodu (počet hlasov, ktoré každá kandidujúca strana získa v danom volebnom obvode je delený radou prirodzených čísiel od 1 až po n, kde n značí počet kandidátov na volebnom lístku danej strany, zaokrúhľuje sa na dve desatinné čísla smerom hore).
Kandidátka je otvorená, voliči môžu využiť aj tzv. preferenčné hlasy, ktoré môžu dať konkrétnym osobám na kandidátkach strán. Každý volič ich má dva, po poslednej volebnej reforme platí, že pokiaľ niektorý z kandidátov získa aspoň 7 % hlasov voličov jeho strany/koalície, je automaticky posunutý na prvé miesto na kandidátke.
Senát má 81 členov – senátorov, ktorí sú volení vo všeobecných, priamych a tajných voľbách na väčšinovom princípe v dvoch kolách, v 81 jednomandátových obvodoch. Senátori sú volení na 6 rokov, každé 2 roky sa konajú voľby do tretiny senátu (tzv. inštitucionálna pamäť).
Vostok (nosná raketa)
Pri prvých troch letoch družíc Sputnik 1-3 bol použitý variant dvojstupňovej rakety Vostok označený ako Sputnik. Prvý stupeň tvorili štyri jednotky s výškou 19 m a prierezom 3 m, rozložené symetricky okolo nádrže 2. stupňa, ktorá mala výšku 28 m a priemer 2,95 m. Hmotnosť tohto variantu pri štarte je 310 000 kg, celková výška 30 m, max. rozpätie 10,3 m a max. užitočné zaťaženie 1 500 kg. Neskôr sa pridal 3. stupeň pri letoch programu Vostok a pri testovacích letoch kabín určených pre kozmonautov. Odvtedy sa táto nosná raketa označuje ako Vostok s hmotnosťou pri štarte 325 000 kg, výškou 38 m, maximálnym rozpätím 10,3 m. Postupne sa Vostok zdokonaľoval a jeho modifikácie mali obyčajne názov programu, pri ktorom sa použili (Voschod, Sojuz, Luna). Najdôležitejšie boli štvorstupňové modifikácie pri letoch kozmických sond Luna, Mars a Venera.
Hlavné verzie rakety boli:
Štefan Rosival
ThDr. Štefan Rosival (Roszival) (* 4. august 1844, Nitriansky Hrádok – † 1. september 1916, Ostrihom) bol rímskokatolícky duchovný, kanonik a titulárny opát, politik a poslanec dolnej komory uhorského parlamentu.
Životopis
náhľad|Náhrobok Štefana Rosivala na cintoríne v Nitrianskom Hrádku Gymnaziálne štúdium absolvoval v Ostrihome a Trnave. Teológiu absolvoval v Budapešti. Za kňaza bol vysvätený 2. augusta 1868. V roku 1877 získal titul doktora teológie. Pôsobil ako kaplán v Stupave, od roku 1870 ako zastupujúci a od roku 1873 ako riadny farár v Záhorskej Bystrici. Následne pôsobil ako farár v Pribete a od roku 1888 v Tvrdošovciach. 20. decembra 1889 bol menovaný za kanonika ostrihomskej kapituly. V roku 1890 ho poverili funkciou diecézneho dozorcu škôl. V roku 1891 ho vymenovali za titulárneho opáta pécsváradského. Od roku 1893 bol rektorom kňazského seminára v Ostrihome. V roku 1900 sa stal nitrianskym archidiakonom a v roku 1908 katedrálnym archidiakonom.
Bol členom bratislavského župného zastupiteľstva. V rokoch 1881 a 1892 bol zvolený za stupavský obvod a v roku 1898 za varínsky obvod za poslanca uhorského snemu. Pri voľbách v roku 1898 na predvolebnom zhromaždení v Záhorskej Bystrici podporil liberálny politický program, čo malo za následok verejný spor so špirituálom seminára a neskorším biskupom v Stoličnom Belehrade (Székesfehérvár) Ottokárom Prohászkom. Tento spor sa ukončil Rosivalovým odchodom z funkcie rektora seminára.
Umrel 1. septembra 1916 v Ostrihome a pochovaný bol vo svojom rodisku, v Nitrianskom Hrádku.
Zaujímavosť
Na zasadaní mestského zastupiteľstva hlavného mesta SR Bratislavy 31. mája 2014 bolo prijaté všeobecne záväzné nariadenie č. 5/2012, ktorým sa v mestskej časti Záhorská Bystrica pomenúva v lokalite „Rodinné domy - Gbelská ulica“ časť ulice po Štefanovi Rosivalovi.
Iona Emmanuilovič Jakir
Iona Emmanuilovič Jakir (rus. Ио́на Эммануи́лович Яки́р; * 15. august 1896, Kišiňov, Moldavsko - † 12. jún 1937, Moskva, Sovietsky zväz) bol sovietsky generál a vojenský teoretik, židovského pôvodu. Veliteľ 1. triedy (1935). Vyznamenal sa počas ruskej občianskej vojny, neskôr jeden z presadzovateľov modernizácie červenej armády. Popravený počas stalinských čistiek (1937), posmrtne rehabilitovaný (1957).
Prez
Prez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 144 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Éroudeville
Éroudeville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iona Emmanuilovič Jakir
Život
Po skončení občianskej vojny velil Krymskej a Kyjevskej vojenskej oblasti, neskôr Kyjevskému vojenskému okruhu. V rokoch 1924 - 1925 bol náčelníkom hlavnej správy vojenských učilíšť Červenej armády. Podieľal sa s spolu s M. V. Frunzem a neskôr M. N. Tuchačevským na modernizácii Červenej armády. V rokoch 1927 - 1928 absolvoval Vyššiu vojenskú akadémiu nemeckého generálneho štábu.
Do roku 1937 viedol Ukrajinský vojenský okruh. V tejto funkcii bol jeho zástupcom P. P. Lebedev. Ukrajinský vojenský okruh, ktorý bol strategicky dôležitou obrannou líniou sovietskeho štátu sa stal priestorom, kde mohol testovať nové inovatívne vojenské doktríny a stratégie. Jeho práca bola vysoko hodnotená aj nemeckými pozorovateľmi, ktorí sa na cvičeniach organizovaných okruhom, často vyskytovali v dôsledku sovietsko-nemeckej dohody o vojenskej spolupráci. Pre odpor k Stalinovej politike bol Jakirov Ukrajinský okruh v roku 1935 rozdelený a bola mu pridelená len jeho časť - Kyjevský vojenský okruh.
Od roku 1930 bol zároveň členom Revolučnej vojenskej rady (sovietu) ZSSR. Bol tiež členom politbyra Ukrajinskej SSR. V tejto pozícii mohol sledovať výsledky brutálnej kolektivizácie poľnohospodárstva a následný hladomor, ktorý v jej dôsledku na Ukrajine vypukol. Jakir s takýmto jednaním vyjadroval nespokojnosť. Jeho sledovaním bol poverený Lazar Kaganovič.
10. mája 1937 bol prevelený do Leningradského vojenského okruhu. Následne bol 28. mája 1937 zatknutý. Odsúdený vo vykonštruovanom procese za protištátnu činnosť, spolu s M. N. Tuchačevským a 6 ďalšími dôstojníkmi. 12. júna 1937 bol v Moskve popravený. 2 dni pred popravou poslal list vtedajšiemu veliteľovi NKVD Ježovovi s inštrukciami a vojenskými radami pre pokračovanie reforiem v armáde. Rovnako bol popravený aj jeho brat Morris a ďalší príslušníci jeho rodiny. Jakirova žena Sarra Lazarovna bola zatknutá v novembri 1938, odsúdená na 9 rokov väzenia a prepadnutie majetku, ako príbuzná nepriateľa vlasti. Ich syn Piotr strávil 17 rokov v sirotincoch pre deti nepriateľov ľudu a táboroch. Neskôr pracoval ako historik, zhromažďoval po otcovi písomnú pozostalosť. Jakir bol posmrtne rehabilitovaný až v roku 1957 za éry Chruščova.
Kniha básní
Kniha básní môže byť:
Karboxyhemoglobín
Karboxyhemoglobín (skratka COHb) je krvné farbivo hemoglobín s naviazaným oxidom uhoľnatým. Nie je schopný prenášať kyslík a jeho zvýšené množstvo môže viesť k smrti (v lekárstve známe ako karboxyhemoglobinémia alebo otrava oxidom uhoľnatým). Avšak malé množstvo karboxyhemoglogínu vedie k nedostatku kyslíka a k následne zapríčinenej únave, závratom a bezvedomiu. Vzniká pri metabolizme a v ľudskej krvi je ho málo. Vyššie percento však majú fajčiari.
Marhaň
Marhaň je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Marhaň je malá dedina na východe Slovenska, ktorá leži pri rieke Topľa medzi mestami Bardejov a Giraltovce. Prvá písomna zmienka je o tejto dedine z roku 1277. Na jej označenie sa používalo viacero mien : Margón, Margóna, Margala. Dlhé obdobie bola v minulosti súčasťou panstva Dessewffyovcov. V dedine boli v minulosti postavené dva kaštiele, ten novší nebol však nikdy obývaný a v povojnovom obdobi bol zrucaný. Starší kaštieľ je dnes opravený a slúži na rôzne účely pre potreby miestnych obyvateľov.
Poľnohospodársky charakter obce ako aj chov rýb v miestnych rybníkoch odzrkadľuje aj samotný erb obce. V obci sa nachádza základná škola, katolícky i evanjelický kostol. V súčasnosti žije v obci 963 obyvateľov.
Aldo Baéz
Aldo Omar Baéz (* 5. september 1988, Buenos Aires, Argentína) je profesionálny argentínsky futbalista hrajúci za slovenský klub ŠKF Sereď.
Baéz je odchovancom klubu Ferro Carril Oeste. V roku 2008 začal hrávať za AS Trenčín, kde strávil šesť rokov. V Slavii Praha ho po jednej sezóne poslali na hosťovanie do Trnavy. V roku 2016 sa vrátil na Slovensko, konkrétne do Trenčína. Rok si zahral aj za Podbrezovú a od roku 2018 je hráčom ŠKF Sereď.
Matej Banko
Matej Banko (* 1. november 1761, Brezno† 8. apríl 1817, Brezno) bol slovenský veršovník a farbiar.
Jeho otec Ján Banko, jeho matka Mária rod. Daxnerová.
Eurocities
Eurocities je medzinárodná organizácia európskych miest, ktorá bola založená v roku 1986. Založili ju starostovia šiestich veľkých európskych miest:
V roku 2007 sieť obsahovala viac ako 130 miest z 30 rôznych krajín.
Kain
Kain bol podľa 4. kapitoly biblickej knihy Genezis najstarším synom prvých ľudí Adama a Evy.
Je označovaný ako bratovrah - zabil svojho mladšieho brata Ábela údajne preto, že Boh neprijal jeho obeť a Ábelovu áno. Bol za svoj čin Bohom vyhnaný a označený zvláštnym znamením. Kain splodil syna Henocha (Hanocha) a založil jedno z najstarších miest sveta, ktoré pomenoval po svojom synovi Henoch (Hanoch).
Eurocities
Členom sa môže stať mesto, kde žije 250-tisíc obyvateľov. Krajiny európskeho spoločenstva sa stávajú plnými členmi, ostatné mestá asociovanými členmi.
Filip Krajinović
Filip Krajinović (* 27. február 1992, Sombor, Juhoslávia, dnes Srbsko) je súčasný srbský profesionálny tenista. V minulosti bol šiestym hráčom juniorského rebríčka a v roku 2008 sa prebojoval do semifinále juniorských kategórií na Wimbledone a US Open. Do profesionálneho tenisu sa dostal v roku 2009 a účinkuje predovšetkým na turnajoch ATP Challenger Tour.
Herman Kahn
right|thumb|Herman Kahn, Máj 1965
Herman Kahn(* 15. február 1922 – † 7. júl 1983) bol americkým futurológom a prognostikom, vojenským a nukleárnym stratégom, geostratégom, fyzikom a matematikom, systémovým teoretikom a politický vedcom. Je považovaný za jedného zo zakladateľov americkej futurológie. Do roku 1961 pôsobil v RAND Corporation. V roku 1961 založil a Hudson Institute, kde pôsobil vo funkcii riaditeľa.
Dielo
Je autorom nasledovných kníh a publikácií
Tvorca scenárov
Herman Kahn výrazne prispel k vytvoreniu metodológie scenárov a ich využívaniu v strategickom rozhodovaní. Scenáre budúcnosti začal nazývať scenármi na návrh spisovateľa a tvorcu filmových scenárov Leo Rostena, ktorý vtedy pracoval v Hollywoode. Herman Kahn vtedy pracoval v RAND Corporation v Santa Monice, čo je mesto od Hollywoodu nie veľmi vzdialené. Scenármi sa zaoberal najmä vo svojích knihách On Thermonuclear War (1960), Thinking about Unthinkinkable (1962), On Escalation (1965), ''The Year 2000. A Framework for Speculation on the Next Thirty-Three Years'' (1967). Podľa Hermana Kahna je scenár je pokusom popísať viacmenej detailne určitý predpokladaný sled udalosti. Scenáre zdôrazňujú z rôznych hľadísk budúce udalosti. Niektoré scenáre môžu skúmať a zdôrazňovať určitý prvok v väčšieho problému, ako je kríza alebo iná udalosť, ktorá by mohla viesť k vojne, proces prerastania malej vojny alebo miestneho konfliktu do väčšej vojny, rozšírenie alebo zúženie akcií obmedzenej vojny, ukončenie vojny a problém mieru po vojne. Kahn uvádza, že scenár je zvlášť vhodný vtedy, ak máme posúdiť rôzne aspekty problému viacmenej súčasne. S pomocou rozsiahleho scenára môže bádateľ systematicky preskúmať rôzne možnosti a získať cit pre udalosti a rozhodujúce momenty, kedy je životne dôležité urobiť správnu voľbu. Scenár pomáha našej predstavivosti.
NGC 3940
NGC 3940 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Electro house
Electro house je tvrdšia forma housu. Pôvod electro housu je nejasný, pričom má rôzne vplyvy žánrov 80. rokov ako electro, electroclash, pop, synthpop a tech house. Electro house si získal mainstreamovú popularitu okolo roku 2005 a tento termín bol použitý na označenie hudoby mnohých Top 100 DJov, ako deadmau5, David Guetta či Tiësto.
Charakteristika
Electro house niekedy obsahuje prvky tech housu, a to predovšetkým basové linky, krátke avšak vysoko postavené riffy a minimálne alebo stredné počty perkusií. Na rozdiel od tech housu môže obsahovať drsné, electrom ovplyvnené syntetizátorové zvuky a vokálny alebo inštrumentálny sampling. Tempo electro housu sa zvyčajne pohybuje od 128 do 130 úderov za minútu.
História
Žáner bol označený ako spojenie žánrov house a electro, a to buď v jeho originálnej forme, alebo vo forme electroclashu.
Benny Benassi so svojou skladbou „Satisfaction“ vydanou v roku 2002 je označovaný ako predchodca electro housu, ktorý dostal electro house do mainstreamovej popularity. Začiatkom roku 2000 electro house zažil podporu vďaka producentom Davidovi Guettovi a Yasutakovi Nakatovi. V roku 2005 electro housu enormne narástla popularita. Takisto na zvýšení jeho popularity prispeli electro housoví producenti ako Porter Robinson, Feed Me, Knife Party a Skrillex.
Complextro
Complextro je charakterizovaný krátkymi rušivými impulzmi, zložitými basovými linkami a syntetizátorom vedenými skladbami a ďalšími použitými nástrojmi v rýchlom slede za sebou. Termín je spojením slov "complex" a "electro", pričom ho vytvoril Porter Robinson, ktorý ním označil skladby, ktoré tvoril v roku 2010. Medzi ďalších interpretov tohto subžánru patria Zedd, Deadmau5, Digitalism, Knife Party, Madeon, Savant, Skrillex, The M Machine, Uppermost, Kill the Noise, Pegboard Nerds a Wolfgang Gartner
Dutch house
Dutch house, často prezývaný ako dirty Dutch, je štýl electro housu, ktorého pôvod je v Holandsku. Je definovaný komplexnými rytmami, ktoré sú tvorené latinskoamerickými bicími, menším dôrazom na basové linky a piskľavými, vysoko-položenými zvukmi syntetizátorov. Štýl bol ovplyvnený žánrami ako Madchester, hip-hop, detroit techno a ostatnými štýlmi mestskej hudby. Medzi interpretov patria Afrojack, Chuckie, Fedde Le Grand, Hardwell, R3hab, Sidney Samson, Switch a Tiësto.
Fidget house
Fidget house alebo jednoducho fidget je "definovaný chytľavými vokálnymi časťami, nečistými basovými linkami a syntetizátorovými údermi v štýle rave v takte 4/4. Tento štýl bol ovplyvnený štýlmi Chicago house, Detroit techno, Baltimore club, Kuduro, Pimba, bassline, bouncy techno, UK garage, hip hop, easy listening a world. Medzi interpretov tohto žánru patria The Bloody Beetroots, Crookers, Danger, Hervé, Sinden a Switch. Termín fidget house bol vytvorený DJmi Jeesom Rosom a Switchom, "ako vtip, ktorý teraz zašiek trochu ďaleko."
Moombahton
Moombahton je spojením Dutch housu a reggaetonu. Jeho tempo sa pohybuje okolo 108 úderov za minútu. Spojenie slov "moombah" a "reggaeton" vytvoril DJ Dave Nada, keď spomalil tempo Afrojackovho remixu skladby „Moombah“ od Silvia Ecoma a Chuckieho. Medzi ďalších producentov patria Diplo, Dillon Francis, Munchi a Porter Robinson.
Moombahcore
Moombahcore je štýl moombahtonu, ktorý bol ďalej ovplyvnený žánrami dubstep alebo drumstep a electro house. Charakterizujú ho sekané vokály, basové zvuky podobné dubstepu a rozsiahla zástavba syntetizátorových zvukov. Interpreti produkujúci moombahcore sú Feed Me, Knife Party a Skrillex.
NGC 3941
NGC 3941 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
Sojuz 14
Sojuz 14 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Vyniesol kozmonautov Arťuchina a Popoviča na kozmickú stanicu Saľut 3. Misia bola súčasťou sovietskeho programu Almaz na vyhodnotenie vojenských možností pilotovaných letov. Samozrejme v čase letu nebola jeho vojenská povaha a vojenská povaha samotnej stanice sovietskymi oficiálnymi miestami oznámená.
Priebeh letu
Kozmická loď s dvoma kozmonautmi na palube odštartovala pomocou rovnomennej rakety z kozmodrómu Bajkonur večer 3. júla 1974. Po dvoch dňoch letu sa loď podarilo pripojiť k sovietskej orbitálnej stanici Saľut 3 pomocou automatiky a na posledných 100 metroch ručne. Potom obaja členovia posádky prestúpili na stanicu.
Posádka testovala schopnosti orbitálnej stanice ako pilotovaného vojenského satelitu. Zároveň testovali systémy Almaz ako aj solárne panely. Boli uskutočnené aj lekárske vyšetrenia s aparatúrou Polynom 2M. Aby eliminovali pôsobenie beztiažového stavu, kozmonauti každý deň dve hodiny posilňovali. Vďaka tomu boli schopní samostatne vystúpiť z pristávacieho modulu ich kozmickej lode na konci celej misie. Počas letu kozmonauti vyhotovili spektrogramy horizontu Zeme a snímkovali povrch, najmä Áziu a Atlantický oceán. Súbežne boli do programu TROPEX 74 zapojené ďalšie sovietske družice Meteor. Počas ich dvojtýždňového pobytu na orbitálnej stanici kozmonauti vykonali všetky vojenské úlohy a rôzne medicínske experimenty. Podľa výslednej správy boli všetky ciele misie splnené.
Prix-lès-Mézières
Prix-lès-Mézières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1348 obyvateľov (2009).
Michael J. McCulley
Životopis
Vyštudoval Purdue University. V NASA bol od mája 1984 do októbra 1990 a v tej dobe tiež absolvoval výcvik a letel do vesmíru. Rok po svojom návrate z NASA odišiel. V rokoch 19931996 na základni Cape Canaveral zastával funkciu zástupcu spoločnosti Lockheed Martin Space Operations. V roku 2007 (vo veku 63 rokov) sa stal vedúcim pracovníkom United Space Alliance na rovnakej základni.
Let do vesmíru
Bol na palube amerického raketoplánu Atlantis pri jeho piatom štarte v októbri 1989 vo funkcii pilota. Štart bol ako obvykle na kozmodróme Mysu Canaveral (USA, štát Florida). Päťdňovej misie na obežnej dráhe Zeme sa zúčastnila táto pätica astronautov: Donald Williams, Franklin Chang-Diaz, Shannon Lucidová, Ellen Bakerová a Michael McCulley. Hlavnou (splnenou) úlohou bolo vyniesť na obežnú dráhu sondu Galileo, ktorá potom putovala k planéte Jupiter pre vykonanie vedeckých výskumov. Raketoplán pristál na základni a kozmodróme Edwards v Kalifornii.
McCulley je registrovaný ako 219. človek vo vesmíre s takmer 5 dňami strávenými v kozme. Misia STS-34 bola katalogizovaná v COSPAR pod číslom 1989-084A.
Katla
Katla je islandská sopka. Rozkladá sa severne od najjužnejšie položenej obce Islandu Vík í Mýrdal a na východ od menšieho ľadovca Eyjafjallajökull. Jej vrchol dosahuje výšku 1512 metrov a je sčasti pokrytý silným ľadovcom Mýrdalsjökull s hrúbkou 200 až 700 metrov a plochou. Sopečný kráter má priemer 10 kilometrov.
Katla vykazuje známky nepokoja už od roku 1999. Geológovia majú obavy, že k erupcii môže dôjsť kedykoľvek v blízkej budúcnosti. Aktivita sopky je pod neustálym dohľadom, a to najmä po erupciách sopky Eyjafjallajökull ležiacej pod rovnomenným ľadovcom v marci a apríli roku 2010. Erupcie tejto blízkej sopky vyvolávajú medzi geofyzikmi obavy, že by mohli spustiť aj erupciu sopky Katla.
Konštanta
Konštanta je stála veličina. Konštantou sa vo všeobecnosti myslí výsledok poznania relatívne stálych súvislostí alebo vlastností.
Konštanta v logike je znak označujúci logickú súvislosť, ktorý sa interpretuje rovnako v každom výraze, v ktorom sa vyskytuje.
Wilhelm Schapp
Wilhelm Schapp (* 1884 – † 1965) bol nemecký právnik, fenomenológ, Husserlov göttingenský žiak.
Bol zakladateľom naratívnej fenomenológie alebo filozofie príbehov, filozofie príhod (Philosophie der Geschichten, Geschichtenphilosophie), ktorá sa pokúša o syntézu Husserlovej koncepcie času a životného sveta s motívmi Heideggerovej a Wittgensteinovej filozofie. Schappova filozofia sa snaží uvoľniť pohľad na fenomény každodenného života, pohľad zastretý vedami a filozofiou, v dôsledku čoho je každodenný život podrobený skresľujúcej optike. Schappovi ide o vedome antisystematické opisovanie fenoménov, vždy znovu a znovu sa overujúce v každom jednotlivom skúmaní a kriticky zvažujúce za a proti tej či onej zvolenej perspektívy: nie fenomenológ diriguje skúmanie, ale naopak, necháva sa tým, čo chce skúmať, dobrovoľne viesť. Precíznosť opisov spočíva práve v tom, že to, čo sa dá iba ťažko určiť, sa zachytáva v jeho prechodnosti a možných obmenách.
Podľa Schappa byť človekom znamená byť zapletený do príbehov (Menschsein heisst In-Geschichten-verstrikt-sein). Ja a príbehy, Ja a svet tvoria nedeliteľnú jednotu. Subjekt sa hrúži do príbehov a rozpúšťa sa v nich. Príhody/príbehy sú apriori otvorené útvary. Ja a My majú rovnakú pôvodnosť, pričom ich však nemožno nivelizovať, pretože každý je do toho istého príbehu zapletený ináč. Moju zapletenosť do príbehov nemôže za mňa nikto prevziať. Môj životný príbeh môžem realizovať, prežiť iba ja sám. Človek a jeho situácia sú prístupné jedine cez príbehy a ich vyrozprávanie (naráciu).
Dielo
Graumann'' Wiesbaden 1976 (2. vyd.)
Ahetze
Ahetze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Planéta
thumb|Planéty [[Venuša (v popredí) a Jupiter (v pozadí). Rozmery planét nie sú v reálnej mierke, ale zachytávajú zdanlivé rozmery týchto telies tak, ako sa nám javia zo Zeme.]] Planéta (pochádza z gréckeho πλανήτης, planétés – „pútnici“) alebo obežnica je približne guľaté teleso značného objemu, ktorého hmotnosť je menšia ako 80 MJ (hmotností Jupitera). Buď putuje vesmírom samostatne, alebo obieha na obežnej dráhe okolo hviezdy, pričom však zároveň neobieha okolo iného telesa. Pre planétu tiež musí platiť, že vyčistila okolie svojej dráhy od ďalších telies a produkuje veľmi málo alebo žiadnu energiu prostredníctvom termojadrovej reakcie. Celoplošne nevyžaruje vlastné svetlo a svieti iba odrazeným svetlom hviezdy.
V slnečnej sústave poznáme osem planét. Sú to Merkúr, Venuša, Zem, Mars, Jupiter, Saturn, Urán a Neptún. Všetky obiehajú okolo Slnka rovnakým (prográdnym) smerom a približne v jednej rovine (najväčší odklon od tejto roviny dosahuje Merkúr). Ich fyzikálne vlastnosti, ako napr. hustota veľkosť a chemické zloženie, sú veľmi rôznorodé. Na základe týchto veličín ich možno rozdeliť na dve veľké skupiny: terestriálne a joviálne. V deväťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia boli objavené prvé planéty, ktoré neobiehajú Slnko, ale iné hviezdy. Takéto planéty sa nazývajú extrasolárne. Extrasolárnych planét (exoplanét) je v súčasnosti známych už vyše 4 200.
Planéty môžu mať vlastné prirodzené obežnice. Pokiaľ ide o väčšie telesá (rádovo minimálne kilometrových rozdielov), nazývajú sa mesiace. Veľký počet menších telies, ktoré obiehajú po navzájom blízkych obežných dráhach v jednej rovine a z diaľky sa môžu javiť ako kompaktná obruč obopínajúca planétu, sa nazýva prstenec.
Kaivalja
Kaivalja je definitívne oslobodenie.
Planéta
Všetky planéty slnečnej sústavy boli už zblízka skúmané kozmickými sondami (aj keď Urán a Neptún iba jednou a to Voyagerom 2). Na nijakej z nich (okrem Zeme) však ešte nepristála ľudská posádka.
Hraničná hmotnosť
Po objave prvých väčších ľadových telies za obežnou dráhou Neptúna, ale aj prvých obrovských exoplanét, sa viedli spory, aký hmotnostný limit by mali planéty spĺňať. Vedci sa zhodujú v tom, že spodná hranica by mala byť taká hmotnosť, pri ktorej vlastná gravitácia sformuje teleso do približne guľového tvaru. Toto kritérium však spĺňajú aj najväčšie planétky a mesiace, preto nemôže byť jediným kritériom rozhodujúcim o tom, čo je planétou. Okrem guľatého tvaru musí teleso ešte obiehať hviezdu samostatne (nemôže pritom obiehať iné nehviezdne teleso) a musí dostatočne vyčistiť okolie svojej dráhy od iných telies. Pluto, podľa pôvodného zaradenia posledná planéta slnečnej sústavy, toto kritérium nespĺňa. Preto bolo spomedzi planét vylúčené, je však stále členom slnečnej sústavy. left|thumb|[[Hnedý trpaslík, teleso ležiace hmotnostne medzi planétou a hviezdou]] Horná hmotnostná hranica je tiež problematická. Pri určitých hmotnostiach sa už teplota a tlak v jadre telesa zvýšia natoľko, že môžu začať prebiehať niektoré termojadrové reakcie, napríklad zlučovanie ťažkého vodíka deutéria na hélium. Teleso, v ktorom takáto reakcia prebieha, sa ešte neklasifikuje ako hviezda, pretože pri tejto reakcii vznikajú len malé množstvá energie, ale nemôže byť už ani planétou. Takéto telesá sa nazývajú hnedé trpaslíky. V slnečnej sústave hnedé trpaslíky nie sú známe, ale boli objavené v iných planetárnych sústavách. Hmotnosť, pri ktorej sa v jadre telesa začína fúzia hélia, nie je celkom známa. Podľa jedného dohadu to môže byť 80 hmotností Jupitera. Termonukleárnu syntézu sprevádzajú špecifické spektrálne čiary, vďaka ktorým možno od seba odlíšiť hviezdu, hnedého trpaslíka a planétu.
Veľkosť a tvar
Planéty sú omnoho menšie než plazmové hviezdy (tie hviezdy, čo vidíme napr. voľným okom). Napríklad do priemeru Slnka by sa najväčšia planéta slnečnej sústavy, Jupiter, zmestil 10-krát a Zem až 109-krát. Planéty môžu mať rozmer degenerovaných hviezd - chladnúcich, superhustých hviezdnych jadier. Hmotnosť a hustota planét je však neporovnateľne nižšia než tieto veličiny u degenerovaných hviezd.
Energia
Vo vnútri planéty neprebiehajú žiadne termonukleárne reakcie, ktoré by produkovali energiu. Všetku vyžarovanú energiu získavajú planéty z mechanických a termodynamických javov, z rozpadov rádioaktívnych prvkov či zhromažďovania a odrážania energie z centrálnej hviezdy. Plynné planéty veľkosťou porovnateľné s Jupiterom vyžarujú do priestoru vlastnú energiu získanú z gravitačnej kontrakcie. To znamená, že planéta sa pomaly vlastnou hmotnosťou zmršťuje a pritom sa zahrieva. Prebieha v nich teda podobný proces, aký predchádza vzniku hviezd, ale na rozdiel od hviezd v v jadre planét nikdy nevystúpi teplota na hodnotu potrebnú pre zapálenie termojadrových reakcií.
Keďže v planéte neprebiehajú termojadrové reakcie, nemôže do priestoru vyžarovať vlastné svetlo. Všetky planéty vidíme len preto, lebo odrážajú svetlo materských hviezd. Planéty však môžu produkovať vlastné žiarenie s nižšou energiou, akú má svetlo, teda infračervené a rádiové žiarenie.
Dráha a rotácia
Rotačné periódy planét sú tiež veľmi rozmanité. Dôvod, prečo tomu tak je, zostáva nejasný. Zvláštnosťou je spätná rotácia Venuše a Uránu, ktoré rotujú proti smeru svojho obehu okolo Slnka, a teda opačným smerom ako väčšina planét. Jedna teória hovorí, že obe telesá podstúpili v dávnej minulosti slnečnej sústavy obrovské kolízie, ktoré im zmenili dobu aj smer rotácie. Rotačné periódy Zeme a tiež Pluta (ktoré bolo dlho považované za planétu) boli počas mnohých miliónov rokov pomaly brzdené ich veľkými mesiacmi. Pomalá rotácia Merkúra, ktorý nemá nijaký mesiac, sa zase pripisuje pôsobeniu slapových síl Slnka. Veľmi rýchlo rotujú veľké plynné planéty, medzi ktorými drží rekord Jupiter – jedna jeho otáčka trvá na rovníku len 9 hodín 50 minút.
Vznik
Predpokladá sa, že planéty vznikli zo zvyškov hmloviny, z ktorej sa sformovala materská hviezda planéty. Vytvorili sa zhromažďovaním plynu a prachu obiehajúceho prahviezdu v hustom prahviezdnom disku pred tým, než sa v jadre hviezdy zapálili jadrové reakcie a hviezdny vietor odfúkol ostávajúci materiál preč. Za počiatočné štádium planéty sa považuje protoplanetárny disk, z ktorého sa sformujú planétezimály. Spájaním a zrážkami planetezimál vznikajú protoplanéty. Ďalším spájaním a zrážkami protoplanét sa tvoria samotné planéty. Veľké plynné planéty, tzv. joviálne planéty, pravdepodobne vznikli nabaľovaním plynu na kamenné jadrá. Iná teória predpokladá, že vznikli zmrštením hmoty protoplanetárneho disku podobným spôsobom, akým z hmloviny vznikajú hviezdy.
Vnútorná stavba
Keďže planéty majú veľkú gravitáciu, predpokladá sa, že v nich počas ich vzniku prebehla gravitačná diferenciácia. To znamená, že ťažšie prvky klesali do stredu planéty a ľahšie sa naopak pohybovali smerom od stredu. Vnútorné štruktúry planét sú rozdielne, hrúbka ich vrstiev veľmi rôznorodá, napriek tomu v ich predpokladanej vnútornej stavbe možno nájsť približne rovnaké časti:
Planéty slnečnej sústavy
300px|right|thumb|[[Terestriálne planéty: zľava Merkúr, Venuša, Zem a Mars]] 300px|right|thumb|[[Joviálne planéty: zľava Jupiter, Saturn, Urán a Neptún]] Okrem Zeme (ktorá v staroveku nebola považovaná za planétu) sú všetky planéty v slnečnej sústave pomenované podľa gréckych a rímskych bohov, ale niektoré neeurópske jazyky, ako napríklad čínština, používajú odlišné názvy. Slovenčina vo väčšine prípadov prevzala latinské a grécke pomenovania, v starších písomnostiach sa však zachovali aj slovenské (resp. slovanské) názvy nebeských telies. Pomenovanie planét a ich rysov je známe ako planetárna terminológia.
V slnečnej sústave sa planétami nazýva osem „dominantných“, čiže najväčších telies a pôvodne aj prvý objavený predstaviteľ transneptunického objektu, ktoré obiehajú okolo Slnka. Sú to telesá s menami (v poradí podľa vzdialenosti od Slnka, za súčasným názvom sú uvedené staršie slovenské mená):
Menšie telesá ako planéty sú trpasličie planéty a planétky.
Trpasličie planéty
1 Ceres bol pri svojom objavení označený ako planéta, no bol reklasifikovaný na asteroid po tom, čo sa našlo veľa podobných objektov. Podobná reklasifikácia prebehla v prípade Pluta. Po objave telies za obežnou dráhou Neptúnu, ktoré sú podobné Plutu svojou obežnou dráhou, veľkosťou a zložením, sa veľa ľudí priklonilo k názoru, že Pluto by malo byť definované ako planétka. Napríklad Mike Brown z Caltechu definoval planétu ako: každé teleso v slnečnej sústave, ktoré je hmotnejšie ako celková hmota všetkých ostatných telies na podobných obežných dráhach. Podľa tejto definície by nebolo ani Pluto planétou.
14. septembra 2006 (cca 9:35) pridelila IAU Plutu katalógové číslo 134340, čím ho zaradila medzi planétky. Oznámenie vyšlo v cirkulári č. 8747.
Iné objekty slnečnej sústavy
V novembri 2003 bolo objavené transneptunické teleso 90377 Sedna, ktorý obieha Slnka vo vzdialenosti 13 miliárd kilometrov, čo je trikrát ďalej ako Pluto. Sedna, podľa inuitskej bohyne mora, má v priemere 1 180 až. Niekoľko zdrojov už informovalo o Sedne ako o desiatej planéte, čo je mylné a značne zavádzajúce označenie a astronómovia ho neakceptujú. Ďalší podobný objekt je 90482 Orcus, objekt s obežnou dráhou a objemom podobným Plutu. Ďalšie objekty značných rozmerov sú 50000 Quaoar a 20000 Varuna.
O niekoľkých hypotetických planétach, ako napríklad Planéta X (predpokladá sa, že by mohla byť za obežnou dráhou Pluta) alebo Vulkán (s možnou obežnou dráhou medzi Merkúrom a Slnkom), sa uvažovalo počas rôznych historických období a boli predmetom intenzívneho, no neúspešného hľadania.
Klasifikácia
thumb|260px|Porovnanie veľkostí Marsu (vľavo vzadu), Merkúra (vpravo vzadu) s tromi menšími telesami: v prednom rade zľava doprava [[Mesiac, Pluto a Haumea]] Planéty v slnečnej sústave môžu byť podľa zloženia rozdelené do viacerých kategórií: Uránske planéty alebo ľadové obry sú podkategóriou, odlišujúcou sa od obrích gigantov menším percentuálnym zastúpením vodíka a hélia. Navyše obsahujú amoniak a rôzne organické zlúčeniny.
Obiehajúce telesá
Okolo planét môžu obiehať menšie telesá guľatého alebo nepravidelného tvaru, ktoré sa nazývajú mesiace. V prípade, že je obiehajúcich častíc veľké množstvo, ich dráhy sú situované do jednej roviny a vytvárajú dojem jednoliateho objektu obklopujúceho planétu, hovoríme o prstencoch. Mesiace ani prstence nemôžu obiehať planétu v ľubovoľnej vzdialenosti, ale len vo vnútri tzv. Hillovej sféry, čo je maximálna vzdialenosť, v ktorej si planéta svojou gravitáciou ešte dokáže obežnicu udržať. Nijaké teleso neobieha okolo stredu planéty, ale okolo spoločného ťažiska vo vnútri planéty. Umiestnenie ťažiska závisí na pomere hmotností planéty a mesiaca a tiež na vzdialenosti, v ktorej mesiac obieha. Zem má najhmotnejší známy mesiac v pomere k planéte, ťažisko ich vzájomného obehu je pomerne vzdialené od stredu Zeme a preto spôsobuje rytmické „kývanie sa“ Zeme na jej obežnej dráhe okolo Slnka.
Astronómovia niekedy považujú aj Zem a Mesiac za dvojitú planétu z niekoľkých dôvodov:
Druhá skutočnosť nie je v slnečnej sústave jedinečná, ale pre tak veľký satelit je neobvyklá. Iné satelity, na ktoré pôsobí Slnko väčšou gravitáciou ako ich materská planéta, sú:
Pozorovanie
right|thumb|[[Venuša za súmraku]] Päť zo siedmich planét slnečnej sústavy je na pozemskej oblohe bez problémov pozorovateľných voľným okom. Sú to Merkúr, Venuša, Mars, Jupiter a Saturn. Vyzerajú ako jasné neblikajúce body nažltlej farby, Mars je dokonca výrazne oranžový. Spravidla sú jasnejšie ako hviezdy alebo sú minimálne na úrovni najjasnejších hviezd. Od hviezd sa dajú ľahko rozlíšiť, pretože vo väčších výškach nad obzorom pri pokojnom vzduchu nikdy neblikajú. Bez ďalekohľadu vyzerajú všetky planéty ako body a nerozlíšime na nich nijaké pozornosti. Ich ďalším poznávacím znakom je, že sa zdržujú v blízkosti ekliptiky.
Ako Zem rotuje, vykonávajú planéty na oblohe zdanlivý pohyb z východu na západ. Okrem toho však konajú aj vlastný, veľmi pomalý pohyb vzhľadom na hviezdy. Tento pohyb nie je rovnomerný a ich zdanlivá dráha nie je rovnobežná s ekliptikou. Vonkajšie planéty približne raz za rok vykreslia na oblohe buď slučku, alebo obrazec v tvare "s". Planéty obiehajúce vo vnútri dráhy Zeme, čiže Merkúr a Venuša, môžu za rok urobiť aj viac slučiek. Slnko ani Mesiac slučky nerobia. Tento nerovnomerný pohyb planét si ľudia dlho nevedeli správne vysvetliť a komplikoval výklad fungovania vesmíru podľa geocentrických predstáv. Dnes vieme, že tento nezvyčajný zdanlivý pohyb planét vzniká zložením pohybu Zeme a pohybu planéty okolo Slnka, pričom oba pohyby sú nerovnomerné.