cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Don Giovanni
1. dejstvo
V ďalšej scéne don Giovanni pomýšľa, že si začne románik so ženou, ktorá na ulici spieva o tom, že ju opustil jej milý, sľubuje pomstu. Don Giovanni s ňou začne flirtovať a zistí, že muž, o ktorom donna Elvíra spievala je on. Prinúti Leporella čeliť donne Elvíre a sám utečie. Leporello sa snaží donnu Elvíru upokojiť, radí jej, že don Giovanni nie je hoden jej lásky, vymenúva ako trojciferné čísla, jeho obete po celej Európe: 640 v Taliansku, 321 v Nemecku, 100 vo Francúzsku, v Turecku 91 a až 1003 v Španielsku. Tieto úspechy má zaznačené v knihe, ktorú mu vedie Leporello a knihu jej pritom ukazuje. Donna Elvíra opäť sľubuje pomstu a obaja opúšťajú scénu.
Prichádzajú dedinčania S Masettom a Zerlinou, veselí, spievajú, tancujú, radujú sa. Zakrátko vchádza don Giovanni s Leporellom. Okamžite je uchvátený Zerlinou. Predstiera priateľstvo a ponúka svoj palác na svadobnú hostinu. Masetto aj hostia odídu, ale onedlho si Masetto uvedomí, že don Giovanni ostal so Zerlinou sám a nahnevá sa. Donna Elvíra preruší zvádzanie Zerliny. Na svadbu prídu aj zamaskovaní don Ottavio a donna Anna, ktorá v donovi Giovannim spozná vraha jej otca. Ale don Giovanni úspešne uniká.
2. dejstvo
Leporello sa vyhráža, že dona Giovanniho opustí. Ten sa ho snaží uzmieriť peniazmi. Pokúša sa zviesť slúžku donny Elvíry a za týmto zámerom si vymení s Leporellom kabát. Don Giovanni núti Leporella, aby predstieral, že je don Giovanni a zabával donnu Elvíru, čím urobí priestor donovi Giovannimu pre zvádzanie slúžky. To sa podarí, donna Elvíra vyjde na ulicu, Leporello stále predstierajúc, že je Giovanni ju odvádza preč. Než don Giovanni zvedie slúžku, prichádzajú Masetto a jeho spoločnosť so zámerom ho zabiť. Don Giovanni, stále hrá Leporella, prehlasuje, že tiež nenávidí dona Giovanniho a pridáva sa k davu. Don Giovanni sa prefíkane zbaví Masettových priateľov, vezme Masettovi zbraň, zbije ho s ňou a utečie. Prichádza Zerlina a utešuje dobitého Masetta. Leporello medzitým opúšťa donnu Elvíru. Prichádzajú don Ottavio a donna Anna utešiť ju. Zerlina a Masetto zbadajú Leporella, ktorý sa snaží prekĺznuť cez dvere a ujsť. Stále si myslia, že je to don Giovanni a podarí sa im ho chytiť. Obkolesia ho, vyhrážajú sa mu smrťou. Donna Elvíra sa ho snaží chrániť, stále presvedčená, že je to don Giovanni. Tvrdí, že je to jej manžel a prosí o súcit. Oni sú odhodlaní potrestať ho. Leporello vyzlieka kabát a odhaľuje svoju pravú identitu, prosí všetkých o odpustenie a keď zbadá príležitosť, utečie. Donna Elvíra je zúrivá pre zradu, ale súčasne stále cíti aj súcit.
Na cintoríne pod sochou Commendatore sa Leporello stretne s donom Giovannim a vraví mu v akom bol nebezpečí. Don Giovanni rozpráva, ako sa snažil zviesť v prestrojení za Leporella jeho priateľku. Leporella to neteší, vraví, že to mohla byť aj jeho žena, na čo sa don Giovanni začne smiať. Socha komtúra prehovorí a varuje dona Giovanniho, že jeho smiech nepretrvá do rána. Na donov Giovanniho príkaz číta Leporello nápis pod sochou: Čakám tu na svojho vraha, aby som sa mu pomstil. Sluha sa od strachu trasie, ale don Giovanni mu prikazuje, pozvať sochu na večeru. Vyhráža sa Leporellovi smrťou, ak to neurobí. Leporello urobí niekoľko pokusov, aby príkaz dona Giovanniho splnil, ale všetky neúspešne, ani jeden pokus nedokončí. Don Giovanni teda pozvanie dokončí a na prekvapenie socha prikývne hlavou na znak, že pozvanie prijala. Don Ottavio sa snaží presvedčiť donnu Annu aby sa za neho konečne vydala, ale ona tvrdí, že je to priskoro od otcovej smrti a uisťuje ho o svojej láske a vernosti. Leporello pripravuje luxusnú hostinu pre dona Giovanniho. Zjaví sa donna Elvíra a vraví, že už necíti hnev, len súcit a prosí dona Giovanniho aby zmenil svoj prostopašný život. Ten sa jej posmieva. Zranená a nahnevaná donna Elvíra sa vzdáva nádeje na nápravu donna Giovanniho a odchádza. O okamih neskôr je počuť donnu Elvíru kričať, prichádza naspäť a utečie do iných dverí. Don Giovanni posiela Leporella zistiť čo donnu Elvíru tak rozrušilo a vystrašilo. Sluha začne tiež kričať a uteká do izby. Socha sa zjavila tak ako sľúbila. Leporello je paralyzovaný strachom a na klopanie musí ísť otvoriť don Giovanni. Socha Commendatore spieva: "Don Giovanni! A cenar teco m'invitasti!" (po slovensky: Don Giovanni! Pozval si ma na večeru)) Ponúka donovi Giovannimu poslednú šancu na ľútosť a kajanie sa. Don Giovanni tvrdošijne odmieta. Zjavia sa démoni a don Giovanni s krikom prepadá pod zem peklu. Donna Anna, don Ottavio, donna Elvíra, Zerlina a Masetto prichádzajú hľadať dona Giovanniho a nájdu len pod stolom sa krčiaceho a vystrašeného Leporella. S uspokojením komentujú skazu hriešnika. Donna Elvíra odchádza do kláštora.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1981
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1981 boli v poradí 15. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Splite, v Juhoslávii v dňoch od 5.12. septembra 1981, za účasti 19 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Dánska a Malty. Titul získalo 🇩🇪, ktoré sa v skupine umiestnilo pred a 🇭🇺.
Amancy
Amancy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karl Urban
Karl Urban môže byť meno nasledujúcich osôb:
Ibiza (mesto)
Ibiza, je mesto, ktoré sa nachádza na juhovýchodnom pobreží rovnomenného ostrova v Baleárskom súostroví.
Mesto sa rozkladá na ploche a v roku 2002 malo 37 408 obyvateľov. Je najväčším sídlom a i správnym a hospodárskym strediskom ostrova Ibiza.
Mesto založili Feničania okolo roku 700 pred Kr. pod menom Ibes alebo tiež Ebusim. Názov, neskôr označujúci i celý ostrov, zrejme pochádza z mena fenického a egyptského boha Besa. Po páde Kartága ovládli Ibizu Rimania. Stredisko ostrova bolo vtedy nazývané Ebesus, neskôr počas cisárstva tiež Flavia Augusta. Po vyplienení Vandalmi v roku 426 a byzantskom panstve v 6. a 7. storočí sa Baleárske ostrovy dostali pod maurský vplyv. Ibiza (po arabsky nazývaná Jabiza) zažila vpády Normanov a na čas sa stala súčasťou Córdobského kalifátu. V roku 1235 Ibizu dobyl aragónsky kráľ Jakub I. a pripojil ju k aragónskej korune. Stará maurská pevnosť, obohnaná hrubými kamennými múrmi, vystupujúcimi priamo zo skál, bola v 16. storočí za Filipa II. výrazne posilnená na ochranu proti pirátom.
Dnešné historické časti mesta – D´alt Vila, Sa Marina a malebná rybárska časť Sa Penya sú pretkané úzkymi uličkami, ktoré skrývajú množstvo barov, reštaurácií, kaviarní, butikov a diskoték a lákajú turistov k návšteve.
Historické jadro Ibizy je od roku 1999 zapísané do zoznamu zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Epicentrum
Epicentrum môže byť:
Bambiraptor
Bambiraptor je vyhynutý rod vtákovitého dinosaura z čeľade Dromaeosauridae, žijúceho v období vrchnej kriedy (asi pred 75 Ma) na území dnešného amerického štátu Montana. Bol blízky príbuzný s rodom Saurornitholestes a jeho jediným druhom je Bambiraptor feinbergi.
Nález
thumb|left|Fosília druhu Bambiraptor feinbergi v Royal Ontario Museum, [[Toronto]] Prvé pozostatky tohto malého dinosaura objavil už v roku 1993 štrnásťročný „lovec“ fosílii Wes Linster neďaleko národného parku Glacier v Montane. O svojom náleze informoval magazín Time a na miesto sa potom vypravila expedícia paleontológov, ktorá odhalila 95% kompletnú kostru. V roku 2000 bol tento dinosaurus opísaný skupinou amerických paleontológov (David Burnham, Kraig Derstler, Philip Currie, Robert Bakker, Zhou Zhong a John Ostrom) ako Bambiraptor feinbergi. Rodové meno je odvodené od slova Bambi, čo odkazuje k malým rozmerom exemplára a latinského slova raptor („lupič“). Druhové meno feinbergi je poctou rodine Feinbergovcov, ktorý exemplár darovali floridskému Graves Museum of Natural History.
NGC 2095
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Bambiraptor
Opis
thumb|left|Bambiraptor feinbergi Tento malý dromaeosaurid, merajúci približne 1,3 m na dĺžku s hmotnosťou 5 kg, bol obratný lovec drobných živočíchov. Zaujímavosťou je, že mal vôbec najväčší mozog v pomere k veľkosti tela zo všetkých známych dinosaurov (hodnota EQ - encefalizačný kvocient je 12,5 až 13,8). Išlo teda o veľmi bystrého a agilného dravca, možno žil dokonca čiastočne na stromoch. Bambiraptor bol ešte inteligentnejší než príbuzný rod Troodon. Nedávno bolo navyše zistené, že dokázal obrátiť prst proti ostatným dvom a bol tak schopný manipulovať s predmetmi. Túto schopnosť pritom zrejme žiadny iný dinosaurus až na Iguanodona nemal. Bambiraptor bol pravdepodobne teplokrvný a jeho telo pokrývalo páperovité perie, ktoré zabraňovalo tepelným stratám.
Feidias
Feidias alebo Feidiás (* cca 480 pred Kr., Atény – † 430 pred Kr., Olympia) bol starogrécky sochár, architekt a maliar. Je považovaný za jedného z najvýznamnejších sochárov v dejinách. Jeho najznámejším dielom je jeden zo siedmich divov starovekého sveta – Diova socha v Olympii. Významne sa podieľal aj na výstavbe aténskeho chrámu Partenón.
Dielo
Do súčasnosti sa nezachovalo žiadne dielo, ktorého autorstvo by sa dalo s istotou priznať výlučne Feidiovi. Niektoré diela poznáme len z opisov, rímskych kópií a iných vyobrazení.
Vnútrooblastná doprava
Vnútrooblastná doprava je druh vnútroštátnej dopravy. Spravidla ide o vykonávanie dopravy medzi mestom (alebo dôležitou obcou v regióne) a ostatnými obcami, s ktorými má úzky vzťah a pre ktoré je spádovou oblasťou (oblasťou dochádzky za zamestnaním, vzdelaním, zábavou atď.). Na Slovensku sa takáto doprava nazýva prímestská doprava (v modernejšej terminológii sa vyskutuje aj pojem regionálna doprava). Vykonáva sa teda v rámci vyššej administratívnej jednotky ako je okres, zhluk okresov, alebo kraj.
thumb|right|Prímestský autobus vchádza do autobusovej stanice na Bajkalskej ulici v Bratislave, aby odtiaľ dopravil obyvateľov okolitých obcí v Bratislavskom kraji domov
Vnútrooblastná nákladná doprava
Z hľadiska nákladnej dopravy sem patrí zásobovanie ostatných obcí z mesta (alebo dôležitej obce). Príkladom môže byť napríklad zásobovanie tovarom, ktorý príde na sklad do mesta a je potrebné ho dopraviť do obce mimo mesta.
thumb|right|Schéma vnútrooblastnej dopravy. Čierne línie znázorňujú hranice regiónu, červené línie linky medzi spádovým mestom a ostatnými obcami
Vnútrooblastná osobná Slovensku
Z hľadiska osobnej dopravy sem patrí prímestská doprava. Zabezpečuje dopravnú reláciu medzi obcami regiónu a spádovou oblasťou (ktorou býva väčšinou najväčsia obec, mesto, alebo obec, ktorá je dôležitým dopravným uzlom). Táto doprava nie je dynamická, počet zastávok je obmedzený, aj keď v spádovej oblasti môže mať zastávky spoločné s miestnou osobnou dopravou. Niektoré obce sa môžu nachádzať na hranici dvoch spádových regiónov, vtedy sa tu môžu nachádzať linky do oboch spádových miest.
Na Slovensku sa podľa použitej dopravnej cesty vyskytuje najčastejšie autobusová prímestská doprava, ktorá zabezpečuje spojenie obcí so spádovým mestom a jeho hlavnou autobusovou stanicou, z ktorej možno ďalej použiť miestnu dopravu pre cestovanie po meste, vnútrooblastnú dopravu pre cestovanie do inej obce regiónu, alebo mimooblastnú dopravu pre cestovanie do vzdialenejšej oblasti krajiny. Príkladom môže byť napríklad autobusové spojenie obcí Bratislavského kraja a Bratislavy, poprípade autobusové spojenie Humenného s ostatnými obcami a mestami okresov Medzilaborce, Humenné a Snina.
Druhým druhom vnútrooblastnej osobnej dopravy je železničná doprava, predovšetkým linky, ktoré spájajú menšie obce so stanicou v spádovej obci, kde možno prestúpiť na mimooblastné vlakové linky. Prevádzka na tejto trati je spravidla slabšia a menej frekventovaná. Takejto trati sa spravidla hovorí lokálka. Do prímestskej dopravy patrí aj prevádzka osobných vlakov na frekventovaných tratiach. Príkladom môže byť spojenie obcí a miest v okresoch Tvrdošín a Dolný Kubín s obcou Kraľovany,ale tiež aj mestečkom Rajec s krajským mestom Žilina sú dôležitým prestupným uzlom na železničnom koridore.
Prevádzkovatelia vnútrooblastnej osobnej dopravy sú prevažne spoločnosti SAD a Železničná Spoločnosť Slovenska.
Béchy
Béchy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Végennes
Végennes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Afrika Bambaataa
Afrika Bambaataa (* 19. apríl 1957, vlastným menom Lance Taylor) je DJ a komunitný vodca z Južného Bronxu. Počas 70. rokov patril k priekopníkom raného vývoja hip-hopu.
Mimooblastná doprava
thumb|right|InterCity vlak spája metropoly v [[Švajčiarsko|Švajčiarsku]]
Mimooblastná nákladná doprava
Z hľadiska nákladnej dopravy sem patrí špedičná doprava z jednej časti krajiny do druhej časti. Príkladom môže byť napríklad doprava automobilov z automobilky z jedného mesta do skladu v druhom meste. Rozvoz zo skladu do predajní sa už považuje za miestnu dopravu alebo vnútrooblastnú dopravu. Vzhľadom na náročnosť a finančné zaťaženie sa hojne využíva aj železnica. Populárna je tiež kontajnerová doprava ako druh kombinovanej dopravy.
Daniel Kanka
Daniel Kanka (* 15. december 1776, Batizovce – † 31. máj 1850, Hinterbrühl) bol slovenský pedagóg a autor učebníc.
Mimooblastná doprava
Mimooblastná nákladná doprava
thumb|right|Schéma mimooblastnej dopravy. Čierne línie znázorňujú hranice krajiny, červené línie linky medzi spádovými mestami (mimooblastné linky) a ružové línie linky medzi spádovými mestami ostatnými obcami
Mimooblastná osobná Slovensku
Z hľadiska osobnej dopravy sem patrí
Daniel Kanka
Do roku 1790 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, následne absolvoval štúdium filozofie a teológie na Evanjelickom lýceu v Bratislave a od roku 1799 študoval na univerzite vo Wittenbergu. Od roku 1801 pôsobil ako učiteľ syntaxe a rétoriky v Štítniku. V roku 1804 sa stal rektorom gymnázia v Banskej Bystrici, v rokoch 1817 – 1824 pracoval ako rektor a profesor gymnázia v Modre a v rokoch 1824 – 1844 bol profesorom dogmatiky na evanjelickom teologickom ústave vo Viedni. V roku 1844 odišiel do penzie.
Mimooblastná doprava
Mimooblastná osobná Slovensku
Zabezpečuje dopravnú reláciu medzi spádovými mestami a oblasťami krajiny. Táto doprava má spravidla expresný charakter, teda komfort, minimálny počet zastávok, len v dôležitých mestách (bodoch), povinné zakúpenie miesteniek, platba pred odchodom a pod.
Na Slovensku sa podľa použitej dopravnej cesty vyskytuje najčastejšie autobusová mimooblastná doprava, ktorá zabezpečuje spojenie spádových miest, z ktorých je možno ďalej použiť miestnu dopravu pre cestovanie po meste alebo vnútrooblastnú dopravu pre cestovanie do inej obce regiónu. Príkladom môže byť napríklad autobusové spojenie Bratislavy a Nitra, poprípade autobusové spojenie Bratislavy a Košíc.
Daniel Kanka
Je autorom pedagogických príručiek a učebníc z oblasti lingvistiky (napr. De studio linguarum, Banská Štiavnica, 1810) a prírodných vied. Názrovo vychádzal z uhrofilskej orientácie.
Mimooblastná doprava
Mimooblastná osobná Slovensku
Druhým druhom mimooblastnej osobnej dopravy je železničná doprava, predovšetkým linky, ktoré spájajú vzdialenejšie mestá a majú malý počet zastávok. Tieto linky premávajú na tratiach, kde môžu dosiahnúť najväčšiu možnú rýchlosť. Ide väčšinou o vlaky kategórie rýchlik alebo IC. Príkladom môže byť spojenie Bratislavy a Košíc InterCity vlakom Kriváň.
Daniel Kanka
Zosobášil sa so Zuzanou rod. Privickou, s ktorou mal syna Karola Kanku.
Antacidum
Antacidá (zložené z gr. anti- = proti a lat. acidum = kyselina) sú skupina liekov, ktoré neutralizujú kyselinu chlorovodíkovú (HCl) v žalúdku. Ich hlavný význam je ochrana sliznice žalúdka, dvanástnika a pažeráka. Používajú sa pri liečbe peptického vredu, gastritíde, pyróze (pálenie záhy) a niektorých foriem žalúdočnej „neurózy”.
Užívajú sa niekoľkokrát denne a pri problémoch.
Mimooblastná doprava
Mimooblastná osobná Slovensku
Prevádzkovatelia mimooblastnej osobnej dopravy sú prevažne spoločnosti SAD a Železničná Spoločnosť Slovenska.
Antacidum
Liečba uvedených problémov len antacidami je symptomatická a je vhodná len pri slabších prejavoch.
Slávik veľký
Slávik veľký alebo slávik tmavý (lat. Luscinia luscinia) je malý vták z čeľade muchárovité. Obýva pobrežné porasty potokov a riek palearktídy od severovýchodnej Európy po rieku Jenisej. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov slávik veľký patrí medzi najmenej ohrozené druhy, stav celkovej populácie je stabilný, rovnako aj v európskej v rokoch 19802013. Podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov vtákov mal trend slávika veľkého v Európe za roky 1980 2017 mierny pokles.
Opis
Je veľmi podobný slávikovi krovinovému. Dĺžku tela má asi.
Výskyt a stav na Slovensku
Slávik veľký je sťahovavý, žije iba v nížinách na východe Slovenska. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 000 - 1 500. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 NT* A2b C1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Trend početnosti slávika veľkého na Slovensku bol podľa sčítania bežných druhov vtákov v rokoch 2005 2012 výrazne klesajúci.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Ohnisko zemetrasenia
thumb|Ilustrácia bodu, kde sa nachádza hypocentrum pod epicentrom [[zemetrasenie|zemetrasenia]]
Ohnisko zemetrasenia alebo hypocentrum je miesto (oblasť) pod zemským povrchom, v ktorom vzniká zemetrasenie a z ktorého sa šíria zemetrasné vlny. V užšom (presnejšom) zmysle sa ako hypocentrum označuje len ťažisko ohniska zemetrasenia. Miesto ležiace na zemskom povrchu kolmo nad hypocentrom sa označuje ako epicentrum.
Charakeristika hypocentra v užšom zmysle
Ohniskom zemetrasenia rozumieme celú oblasť vzniku zemetrasenia (tá môže dosahovať pomerne veľké rozmery). Hypocentrum (v užšom zmysle) je jeden konkrétny bod, ťažisko tohto ohniska. Vzhľadom na to, že väčšina zemetrasení nemá bodový charakter, ale vzniká na zlomoch v zemskej kôre, je hypocentrum spravidla iba približným stredom oblasti, v ktorej k uvoľneniu energie došlo. Jeho zameranie a následné určenie jeho pozície sa uskutočňuje minimálne vďaka 3 seizmologickým staniciam.
NGC 2096
NGC 2096 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,3.
Tatiana Rosová
PhDr. Tatiana Rosová (* 2. august 1961) je slovenská sociologička a politička, bývalá starostka mestskej časti Bratislava-Staré Mesto a bývalá poslankyňa NR SR.
Život
Tatiana Rosová je vydatá, má tri deti.
Kritika
Podľa Bratislavských novín si Tatiana Rosová do decembra 2010 uplatňovala na poste starostky najvyšší možný plat 4 780 €. Po verejných protestoch a začatí platnosti nového zákona sa jej plat znížil na 3 691 €. Okrem tohto platu však poberala aj poslanecký, ktorý je 3 415 €. Spolu teda zárobkom 7 106 € patrila medzi najlepšie zarábajúcich verejných činiteľov na Slovensku.
Podľa denníka Sme a Plus jeden deň došlo počas funkčného obdobia starostky Tatiany Rosovej k prudkému zhoršeniu úrovne starostlivosti o seniorov v Seniorcentre Staré mesto na Podjavorinskej ulici v Bratislave. Riaditeľka tohto zariadenia mala prostredníctvom svojho manžela Štefana Jaška napojenie na Rosovej politickú stranu (SDKÚ-DS).
Compiègne-Sud-Est
Compiègne-Sud-Est je francúzsky kantón v obvode Compiègne v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho 5 obcí.
Murphy Brownová
Murphy Brownová bol americký televízny sitkom, ktorý vysielala televízia CBS od roku 1988 až do 1998. V hlavnej úlohe účinkovala Candice Bergenová ako Murphy Brownová, investigatívna novinárka a hlásateľka správ v televízií FYI, fiktívnej sekcii CBS.
Brownová bola vyliečená alkoholička, ktorá sa v prvej epizóde vrátila do FYI z liečenia na Klinike Betty Fordovej (Betty Ford Clinic). Jej kolegovia v FYI sú staromódny hlásateľ Jim Dial (Charles Kimbrough), reportér Frank Fontana (Joe Regalbuto), ktorý neznáša tupé, ktoré musí nosiť, a roztržitá Corky Sherwoodová (Faith Ford), bývalá Miss Amerika. Nováčikom v tíme bol producent Miles Silverberg (Grant Shaud), ktorý ako mladý 25-ročný so skúsenosťami iba z verejnoprávnej televízie bol dokonalý objekt na neľútostné mučenie od Murphy. Tím z FYI sa často stretáva v bare U Phila, ktorý je krížom cez cestu z ich štúdia vo Washingtone. Majiteľa baru Phila stvárnil Pat Corley.
Nominácie a ocenenia
Seriál získal Cenu Emmy v rokoch 1990 a 1992 a hlavná postava, Candice Bergen získala ocenenie za hlavnú postavu 5 krát v rokoch 1989, 1990, 1992, 1994 a 1995. Herečka Colleen Dewhurst, získala dve ocenenia, v rokoch 1989 a 1991, ktoré jej bolo udelené posmrtne. Okrem toho mal seriál ešte ďalšie 3 nominácie, Faith Ford získala 5 nominácií na Ocenenie pre herečku vo vedľajšej úlohe a Candice Bergen mala ešte ďalšie 2 nominácie.
Seriál získal Zlatý Glóbus v roku 1992 a ďalšie 4 nominácie. Candice Bergen získala za postavu Murphy Brownovej toto ocenenie v rokoch 1989 a 1992 plus ďalších 6 nominácií. Faith Ford bola nominovaná 2-krát.
Fedor
Fedor môže byť:
Mitchel Musso
Mitchel Tate Musso (* 9. júl 1991, Garland, Texas, USA) je americký herec, spevák a textár.
Životopis
Musso začal svoju profesionálnu hereckú kariéru vo veku 8 rokov a pokračoval tak v stopách mnohých členov rodiny, ktorí sú herci a hudobníci. V súčasnej dobe žije v Los Angeles.
Musso debutoval na Disney Channel v „Live is a Ruff“ a pokračoval v „Hatching Pete“. Tiež hral vo všetkých sériách „Hannah Montana“ aj keď v poslednej sérii len ako hosť.
Je tiež spevák a skladateľ, vydal svoj druhý album Brainstorm v novembri 2010. Nahrával aj pesničky k „Hannah Montana 3“, „Kúzelníci z Waverly Place“ a „Phineas a Ferb“. Taktiež hrá úvodné melódie pre „PrankStars“ a pre „Pair of Kings“.
Riviéra
Riviéra môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Uhrovské Podhradie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Uhrovské Podhradie v okrese Bánovce nad Bebravou.
Majster Jedi
Majster Jedi je vo svete Star Wars najvyššia možná „hodnosť“ v ráde Jedi. Nadväzuje na hodnosti Rytier Jedi a Padawan (učenec). Majstrom sa najčastejšie stáva Rytier potom, čo vycvičil (niektorého) svojho Padawana na hodnosť Rytiera. Menej obvyklý spôsob udelenie tejto hodnosti je na návrh členov Rady Jediov (nimi sú členmi najlepší Majstri).
Majstri boli vždy veľmi vážení a uctievaní v spoločnosti, aj keď hodnosti dosiahli naozaj len tí najlepší Jediovia. Významným Majstrom Jedi (a predstaveným Rádu) bol napríklad Arca (viac Sithské vojny).
Susan Sontagová
náhľad|Hrob Sontagovej na cintoríne v Montparnasse Susan Sontagová (* 16. január 1933, New York – † 28. december 2004, New York) bola americká esejistka, kritička, filozofka, publicistka a prozaička. Jej knihy boli preložené do viac ako tridsať jazykov.
Peristaltika
Peristaltika (gr. peristaltikos = obopínajúci) je pozdĺžny vlnovitý pohyb stien dutých orgánov, ktorý slúži na posúvanie ich obsahu. Vytvárajú ju hladké svaly a zaisťuje ju autonómna nervová sústava. Peristaltika sa uplatňuje pri tráviacej sústave (pažerák, žalúdok, črevo), močovodoch, vajíčkovodoch a v iných dutých orgánoch.
Susan Sontagová
Narodila sa ako Susan Rosenblattová v newyorskej židovskej rodine Mildred a Jacka Rosenblatta. Otec obchodoval v Číne s kožuchmi a keď mala päť rokov, zomrel na tuberkulózu. Matka sa po jeho smrti vydala za Nathana Sontaga.
Od polovice šesťdesiatych rokov patrila medzi popredných amerických intelektuálov, rešpektovali ju jej priaznivci aj odporcovia, ovplyvňovala verejnú mienku. Písala štýlom, ktorý bol čitateľný, rozumeli mu nielen intelektuáli ale aj široká verejnosť.
Kjóto (mesto)
Kjóto (🇯🇵) je mesto na ostrove Honšú v Japonsku s rozlohou 827,90 km² a počtom obyvateľov takmer 1,5 milióna.
Susan Sontagová
Oblasť jej záujmov bol široký. Vo svojom literárnom diele sa zaoberala filozofiou, literatúrou, sociológiou, psychológiou, fotografiou, filmom, estetikou fašizmu, umením a gýčom, rakovinou a AIDS, vojnou, revolúciou či médiami.
Kjóto (mesto)
Pôvodne bolo hlavným mestom Japonska, dnes je hlavným mestom prefektúry Kjóto a významnou častou konurbácie Osaka-Kjóto-Kobe.
Susan Sontagová
Natočila niekoľko filmov a napísala scenáre k nim.
Ocenenia
Počas svojho života získala Sontagová mnoho rôznych ocenení. V roku 2000 jej bola za román In America udelená National Book Award, v roku 1976 dostala American Academy Ingram Merrill Foundation Award, za knihu On Photography to bola v roku 1977 National Book Critics Circle Award, a v roku 1979 jej bolo udelené nemecké ocenenie Akadémie vedy a literatúry.
Členkou Americkej akadémie sa stala v roku 1979 a v roku 2003 získala Mierovú cenu nemeckých kníhkupcov.
Sontagová zomrela vo veku 71 rokov v New Yorku na leukémiu.
Dielo (neúplné)
ak nie je uvedené inak, sú to knihy esejí
Ambilly
Ambilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Behren-lès-Forbach (obec)
Behren-lès-Forbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biela ulica
Biela ulica je ulica:
Červená ulica
Červená ulica je ulica:
Veix
Veix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Compiègne-Sud-Ouest
Compiègne-Sud-Ouest je francúzsky kantón v obvode Compiègne v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho 6 obcí.
Vlajka Ugandy
thumb|Vlajka Ugandy Vlajka Ugandy - tvorí ju šesť vodorovných pruhov - čierný, žltý, červený, čierný, žltý, červený. Uprostred vlajkového listu je starý ugandský vlajkový emblém (badge), žeriav pávi v bielom kruhovom poli.
Vlajka pochádza z roku 1962.
NGC 2097
NGC 2097 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Diaľnica D2 (Slovensko)
Diaľnica D2 (D2) je druhá najdlhšia a súčasne aj jediná úplne dokončená slovenská diaľnica. Trasa diaľnice D2 je dlhá 80,5 kilometra a začína na hranici s Českom, na cezhraničnom diaľničnom moste cez rieku Morava, kde je umiestnený aj nultý kilometer diaľnice. Samotný most rozdeľuje štátna hranica približne v jeho polovici, jedna časť mostu je tak súčasťou slovenskej diaľnice D2, česká strana mostu je zase súčasťou českej diaľnice D2, ktorá pokračuje od hraníc do Brna. Trasa diaľnice pokračuje od štátnej hranice južným smerom cez Kúty, Malacky a Bratislavu kde dvakrát križuje diaľnicu D4 a súčasne križuje aj diaľnicu D1, až po štátnu hranicu s Maďarskom, kde sa plynule napája na maďarskú diaľnicu M15. Diaľnica D2 je tak napojená na českú, maďarskú a prostredníctvom diaľnice D4 aj na rakúsku diaľničnú sieť. Diaľnica D2 je súčasťou hlavnej trasy 4. paneurópskeho koridoru, ktorý začína v Drážďanoch a pokračuje cez Prahu, Brno, Bratislavu a Budapešť do rumunského Aradu. Trasa diaľnice je taktiež v celej dĺžke súčasťou európskej cesty E65, na krátkom úseku v Bratislave aj E58 a E75.
Výstavba diaľnice započala ešte za bývalého Československa v roku 1969, ako súčasť projektu prepojenia dvoch hlavných miest štátov vtedajšej česko-slovenskej federácie, teda Prahy ako hlavného mesta Česka a súčasne hlavného mesta vtedajšieho Česko-Slovenska a Bratislavy ako hlavného mesta Slovenska. Kedže sa v čase sprevádzkovania diaľnice D2 jednalo o vnútroštátnu diaľnicu v celej dĺžke z Bratislavy až do Brna resp. Prahy, na česko-slovenskej hranici nebolo postavené žiadne osobitné pohraničné vybavenie a súčasne táto štátna hranica nebola v danej dobe osobitne označená. K výstavbe objektov a zriadeniu diaľničného hraničného priechodu tak došlo až v rokoch 1992 až 1993 v súvislosti so zánikom Česko-Slovenska, kedy súčasne došlo aj k obmedzeniu maximálnej povolenej rýchlosti v pohraničnom úseku a presmerovaniu dopravy do objektov hraničného priechodu, postavených na slovenskej i českej strane. Po vstupe Česka a Slovenska do Európskej únie a následne po pristúpení Česka a Slovenska k štátom Schengenského priestoru stratili tieto objekty svoje využitie a doprava bola znovu presmerovaná na hlavnú trasu diaľnice. Rýchlostné obmedzenie v pohraničnom úseku bolo síce zmiernené, ale stále trvá s ohľadom na krátke pripájacie pruhy v smere od objektov hraničného priechodu, kde sú dnes na českej i slovenskej strane zriadené parkovacie miesta, predajne a kontaktné miesta v súvislosti s platbami za použitie diaľnic a sociálne zariadenia. Na opačnom konci diaľnice D2, na hranici s Maďarskom bol objekt diaľničného hraničného prechodu už priamo súčasťou výstavby diaľnice, ale po vstupe Maďarska do Európskej únie a následne po pristúpení Maďarska k štátom Schengenského pristoru aj tento objekt stratil svoje opodstatnenie. V pohraničnom pásme na hraniciach s Maďarskom je maximálna povolená rýchlosť taktiež obmedzená pretože objekt hraničného priechodu zasahuje do jazdného profilu.
Na trase diaľnice D2 sa nachádzajú tri diaľničné križovatky a to jedna križovatka s diaľnicou D1 v Bratislave - Pečni a dve križovatky s diaľnicou D4, severne od Bratislavy v Stupave a južne od Bratislavy v Jarovciach. Okrem križovatiek sa diaľnica plynuje napája na severnom konci na českú diaľnicu D2 a na južnom konci na maďarskú diaľnicu M15. Trasa diaľnice je vedená prevažne rovinatou krajinou a okrem úsekov v Bratislave neobsahuje žiadne významnejšie stavebné objekty s výnimkou 610 metrov dlhej estákady Sekule a ekoduktu. S ohľadom na prevažnú technickú a stavebnú nenáročnosť výstavby tejto diaľnice, obzvlášť v úseku od štátnej hranice s Českom po výjazd Bratislava - Lamač, je v tomto úseku diaľnica postavená pre návrhovú rýchlosť až 150 km/h. Stavebne náročnejšie úseky diaľnice D2 nachádzame v Bratislave, kde je diaľnica vedená komplikovaným prieťahom v intraviláne mesta. Súčasne sa tu nachádzajú aj stavebne náročné objekty, ako napríklad tunel Sitina, s dĺžkou 1 440 metrov či premostenie Dunaju pomocou 761 metrov dlhého mostu Lanfranconi. Súčasťou diaľnice je aj stavebne a technicky náročná diaľničná križovatka v Bratislave - Pečni. Vo vzdialenom horizonte je plánované rozšírenie diaľnice D2 na 3 + 3 jazdné pruhy v úseku od križovatky D2xD4 pri Stupave, po výjazd Bratislava - Lamač.
Priebeh výstavby diaľnice D2
Bližšie informácie o celej histórii výstavby diaľnic na Slovensku sa nachádzajú v článku: História výstavby diaľnic a rýchlostných ciest na Slovensku
Do roku 1979
Po skončení druhej svetovej vojny došlo k prepadu intenzít cestnej dopravy, avšak už koncom 50. rokov 20. storočia sa tieto intenzity vrátili na predvojnovú úroveň. Kapacita cestnej siete v bývalom Československu bola čoraz rýchlejšie vyčerpávaná a do štátnej koncepcie cestnej dopravy sa znovu dostávajú diaľnice, ako kvalitné a predovšetkým kapacitné cestné komunikácie. Uznesením vlády ČSSR č. 286 zo dňa 10. apríla 1963 došlo k novému určeniu trás jednotlivých diaľnic na území bývalého Československa, pričom sa uvažovalo s výstavbou základnej diaľničnej siete do roku 2000 a doplnkovej siete rýchlostných ciest po roku 2000. Na území súčasného Slovenska v zmysle príslušného uznesenia vlády, mali byť do roku 2000 uvedené do prevádzky tri diaľnice a to diaľnica D1, ktorá mala spájať mestá Praha, Brno, Uherské Hradiště, Trenčín, Žilina, Vrútky, Ružomberok, Poprad, Košice a štátnu hranicu s vtedajším Sovietskym zväzom pri Užhorode, diaľnica D61, ktorá mala prepojiť Bratislavu, Trnavu, Piešťany a napojiť sa na diaľnicu D1 pri Trenčíne a diaľnica D2 z Bratislavy do Brna, kde sa táto diaľnica mala napojiť na diaľnicu D1 a umožniť tak prepojenie Bratislavy a Prahy. Výstavba diaľnic ale neprebiehala predpokladaným tempom a už koncom 70. rokov bolo zrejmé, že dostavať základnú diaľničnú sieť do roku 2000 je úplne nereálne. To platilo predovšetkým pre vtedajšiu diaľnicu D1 v úseku od Brna ďalej na východ a čiastočne aj pre vtedajšiu diaľnicu D61. Naopak výstavba diaľnice D2 sa stala prioritou vtedajšieho Československa, keďže spoločne s predchádzajúcim úsekom diaľnice D1 medzi Prahou a Brnom, tvorí v úseku od Brna do Bratislavy prepojenie dvoch hlavných miest vtedajších štátov niekdajšej federácie. Výstavba diaľnice D2 na území Slovenska bola zahájená v roku 1969. Do roku 1979 bola diaľnica D2 už sprevádzkovaná v celej dĺžke z Brna až po Bratislavu, pričom v Bratislave bola ukončená voľným a súčasne aj dočasným napojením na Lamačskú cestu. Dĺžka sprevádzkovaných úsekov diaľnice D2 činila od štátnej hranice až po ukončenie v Bratislave celkom 58,8 kilometra, ročne tak bolo priemerne sprejazdnených 5,88 kilometra diaľnice.
1980 - 1989
Po dokončení diaľnice D2 v roku 1979, teda po dokončení projektu prepojenia Prahy a Bratislavy neboli nasledujúce úseky diaľnice D2, v rámci beztak pomalej výstavby na území bývalého Československa prioritou. Až v tomto období sa objavujú myšlienky prepojenia vtedajšej diaľnice D61, ktorá začínala v Bratislave voľným a súčasne aj dočasným napojením na Seneckú cestu, s diaľnicou D2 v novej diaľničnej križovatke v lokalite Bratislava - Pečňa. Tieto myšlienky sa pretavii do uznesenia vlády č.24 z roku 1987 a trasa diaľnice bola predlžená z Bratislavy až po hranice s Maďarskom. Prepojenie diaĽnice D2 a vtedajšej D61 malo byť realizované postavením pokračujúcich úsekov vtedajšej diaľnice D61 a diaľnice D2 v intraviláne mesta Bratislava, čím súčasne mala byť riešená čoraz viac zhoršujúca sa doprava v hlavnom meste Slovenska. Technická náročnost výstavby v intraviláne mesta, nutnosť komplikovaných preložiek vedení, požiadavka asanácie objektov v meste ale predovšetkým nutnosť vynaloženia značných finančných prostriedkov, hlavne na trase diaľnice D61 v intraviláne mesta vyvolávali sústavné odkladanie výstavby. Do roku 1989 tak preto neboli sprevádzkované žiadne nové úseky diaľnice D2, avšak v roku 1985 došlo k rozostavaniu úseku diaľnice z Mlynskej doliny po ukončenie v novovytvorenej križovatke Bratislava - Pečňa. Tento necelé tri kilometre dlhý úsek ale ani na jednom konci pri sprejazdnení nenadväzoval na už existujúci úsek diaľnice a jeho význam tak predbežne spočíval predovšetkým v riešení vnútromestskej dopravy.
1990 - 1993
Po zvrhnutí komunistickej totality a s tým spojenými rozsiahlymi celospoločenskými zmenami dochádza k premene príkazového hospodárstva štátu na trhové. Tým nastávajú obrovské zmeny vo všetkých sférach života a spoločnosti. Naviac v tomto období dochádza najprv diskusiám o rozdelení a neskoršie aj k rozdeleniu vtedajšieho Československa. Na pozadí týchto zmien výstavba diaľnic a rýchlostných ciest ocitá v úzadí verejného záujmu a to vplyvom jednak pokračujúceho nedostatku financií a jednak nutnosti orientácie pozornosti na iné, významnejšie problémy. Medzi rokmi 1989 a 1993 tak na diaľnici D2 nedochádza prakticky k žiadnym zmenám s výnimkou sprevádzkovania už rozostavaného úseku z Mlynskej doliny po križovatku Bratislava - Pečňa.
Úseky diaľnice
Štátna hranica CZ/SK - Kúty
Tento stavebne nenáročný úsek bol v čase výstavby súčasťou úseku Břeclav - Kúty. Stavebná činnosť tak prebiehala na oboch stranách súčasnej štátnej hranice. Po rozdelení Československa v roku 1993 nastalo formálne rozdelenie úseku Břeclav - Kúty štátnou hranicou, ktorá prechádza približne stredom diaľničného mostu preklenujúceho rieku Moravu ktorá sa súčasne stala hraničnou riekou. Kedže sa v čase sprevádzkovania diaľnice D2 jednalo o vnútroštátnu diaľnicu v celej dĺžke z Bratislavy až do Brna resp. Prahy, na Československej hranici nebolo v čase výstavby postavené žiadne osobitné pohraničné vybavenie a súčasne táto štátna hranica nebola v danej dobe osobitne označená. K výstavbe objektov a zriadeniu diaľničného hraničného prechodu tak došlo až v rokoch 1992 až 1993 v súvislosti so zánikom vtedajšieho Československa. Úsek je ukončený vo výjazde Kúty, ktorý prepája diaľnicu D2 s cestou I/2.
Kúty - Malacky
Tento takmer 25 kilometrov dlhý úsek prechádza prevažne poľnohospodárskou krajinou. Nachádzame tu aj jediný stavebne náročný objekt severnej časti diaľnice D2, 610 metrov dlhú estakádu Sekule, ktorá preklenula železničnú trať Bratislava - Kúty - Břeclav a cestu tretej triedy III/1140. V kilometri 8,0 sa nachádza veľké obojstranné odpočívadlo Sekule II, spoločne s čerpacou stanicou pohonných hmôt, sociálnym zariadením a reštauráciou. Ďalej v smere do Bratislavy v kilometri 13 nachádzame ekodukt, teda krátky, umelý a presýpaný asi 80 metrov dlhý tunel, ktorého povrch je zatrávnený čím umožňuje migráciu zveri. Tento objekt nie je oficiálne klasifikovaný ako tunel a nie je oficiálne ani pomenovaný. V kilometri 15,5 sa nachádza bývalé obojstranné odpočívadlo Sekule I, ktoré je aktuálne pre bežnú premávku uzavreté a objekty bývalého motorestu využíva Národná diaľničná spoločnosť. Úsek je ukončený vo výjazde Malacky, ktorý je napojený na cestu druhej triedy II/503.
Malacky - Bratislava, Lamač
Posledný úsek pôvodného projektu diaľničného spojenia Bratislavy a Prahy je taktiež technicky nenáročný. Úsek prechádza prevažne poľnohospodársky využívanou krajinou, s výnimkou krátkej časti v intraviláne hlavného mesta Bratislava. Súčasťou úseku boli pôvodne iba výjazdy Lozorno, Stupava a voľné napojenie na Lamačskú cestu v Bratislave. Diaľničná križovatka D2xD4, Stupava vznikla celkovým prestavaním bývalého výjazdu Stupava medzi rokmi 2009 až 2011, pričom mimo kríženia diaľnic D2 a D4 zabezpečuje aj napojenie na cestu prvej triedy I/2 a cestu druhej triedy II/505. Výjazd Bratislava - Lamač bol realizovaný v projektovanej, dnes už súčasnej podobe, až v súvislosti s výstavbou nasledujúceho úseku, pričom tento výjazd nahradil dovtedajšie voľné a dočasné napojenie na Lamačskú cestu v Bratislave. Súbežne s výstavbou nasledujúceho úseku bol realizovaný aj výjazd Bratislava - Harmincova, ktorý plynule nadväzuje na výjazd Bratislava - Lamač.
Bratislava, Lamač – Bratislava, Mlynská dolina (Bratislava, Staré Grunty)
Bratislava, Mlynská dolina (Bratislava, Staré Grunty) - Bratislava, Viedenská
Tento necelé tri kilometre dlhý, ale stavebne i technicky náročný úsek prechádza intravilánom mesta. Súčasťou úseku je výjazd Bratislava - Mlynská dolina a diaľničná križovatka D2xD1, Bratislava - Pečňa, ktorá súčasne prepája diaľnicu D2 a D1 s cestou prvej triedy I/61. Súčasťou úseku je most Lanfranconi.
Bratislava, Viedenská - Bratislava, Jarovce
Tento stavebne pomerne jednoduchý úsek opúšťa intravilán mesta Bratislava a pokračuje južným smerom. Prvá časť úseku ohraničuje zo západu mestskú časť Petržalka, ale rýchlo mení smer priamo na juh a opúšťa intravilán hlavného mesta. Súčasťou úseku je veľké obojstranné odpočívadlo Jarovce, spoločne s čerpacou stanicou pohonných hmôt, sociálnym zariadením a reštauráciou, ktoré je umiestnené v kilometri 69,5. Úsek je ukončený v diaľničnej križovatke D2xD4, Bratislava - Jarovce, ktorá súčasne prepája diaľnicu D2 s rakúskou diaľnicou A6, prostredníctvom krátkeho úseku diaľnice D4. Tento úsek pôvodne nemal byť úsekom diaľnice D2, ale v zmysle plánov bývalého Československa mal byť realizovaný ako úsek diaľnice D61, ktorá mala pokračovať ďalej až na hranice s Rakúskom. Po roku 1993 boli trasy týchto diaľnic a úsekov diaľnic prehodnotené pričom tento úsek sa stal súčasťou diaľnice D2. Niekdajšia diaľnica D61 bola z plánov úplne vypustená a jej trasa bola nahradená diaľnicou D1 so začiatkom v križovatke Bratislava - Pečňa. Zvyšný úsek plánovanej diaľnice D61 z Bratislavy - Jaroviec po štátne hranice s Rakúskom bol preklasifikovaný na diaľnicu D4.
Bratislava, Jarovce - štátna hranica SK/HU
Tento úsek nebol pôvodne súčasťou koncepcie výstavby diaľnic a rýchlostných ciest, keďže pôvodný plán predpokladal ukončenie diaľnice D2 v križovatke Bratislava - Pečňa, kde mala byť ukončená napojením na plánovanú diaľnicu D61. V roku 1996 došlo v súvislosti s medzištátnym rokovaním s Maďarskom k rozhodnutiu o pokračovaní výstavby diaľnice D2 až na štátne hranice s Maďarskom, kde sa diaľnica D2 voľne napája na maďarskú diaľnicu M15. Na tomto úseku sa nenachádzajú žiadne výjazdy ani diaľničné križovatky, posledná možnosť výjazdu z diaľnice smerom k cieľom na území Slovenska, pri jazde smerom na juh je tak v križovatke Bratislava - Jarovce.
Križovatky diaľnice D2 s inými diaľnicami a rýchlostnými cestami
Diaľnica D2 má mať podľa plánov 3 križovatky s ostatnými diaľnicami, pričom všetky tri sú už v prevádzke.
Vlajka Zambie
thumb|Vlajka Zambie
Vlajka Zambie - tvorí ju list zelenej farby. V jeho dolnom vlajúcom cípe je umiestnená trikolóra zvislých pruhov vo farbách červenej, čiernej a oranžovej, nad ňou je oranžový orol zo štátneho znaku v realistickej kresbe s roztiahnutými krídlami.
Orol je symbolom zambijskej vôle po slobode (bol už v znaku Severnej Rodézie) a znamená aj schopnosť ľudu riešiť problémy krajiny. Zelená predstavuje prírodné bohatstvo štátu, jeho lesy a polia, červená boj za slobodu, čierna zambijský ľud a oranžová nerastné bohatstvo Zambie, hlavne meď. Sú to zároveň farby vládnucej Jednotnej strany národnej nezávislosti (UNIP).
Vlajka bola zavedená roku 1964.
Slovenské Pravno
Slovenské Pravno je obec na Slovensku v regióne Turiec v okrese Turčianske Teplice.
Polohopis
Obec sa nachádza v južnej časti Turčianskej kotliny pod východnými svahmi pohoria Žiar, po oboch stranách rieky Briešťanky. Obcou prechádza cesta II/519, ktorá spája Turiec s Hornou Nitrou. Od okresného mesta Turčianske Teplice je vzdialená približne 10 km severozápadne. Stred obce leží v nadmorskej výške 505 m n. m., kataster 452-752 m n.m. Miestne časti sú Mokraď, Priehrady a Štiepnica.
Príroda
Okolie obce tvoria polia, lúky a lesy pohoria Žiar. V lesných porastoch prevládajú smrečiny a borovice, z menšej časti porasty jedle bielej. Najvyššie hrebene Žiaru pokrývajú bučiny. V lesoch nájdeme porasty čučoriedok a brusníc a vresu. Na slnečných miestach je charakteristická nepôvodná lupina. V lesoch žijú rysy, medvede a množstvo iných živočíchov.
Dejiny
Jednou z podmienok pre vznik obce Slovenské Pravno bol horský priechod cez pohorie Žiar - hlavná cesta z Nitrianskeho Pravna cez Vyšehradné do Rudna a ďalej do Turčianskej kotliny aj cez Slov. Pravno. Na túto cestu sa práve v Slovenskom Pravne napájala odbočka cez Brieštie a Hadvigu do Kľačna. Preto v Slovenskom Pravne vznikli už v dobe rímskej až dve významnejšie sídliská - lokality Lamošova prašnica a Sokolský jarok. Okolo r. 1000 tu pravdepodobne vzniklo staroslovenské drevené opevnenie v lokalite Šiance, kde pravdepodobne v časoch tatárskeho vpádu už existoval murovaný hrad.
Fedor (priezvisko)
Fedor je slovenské priezvisko odvodené od mena Fedor. Je rozšírené predovšetkým na východnom Slovensku, najmä v mestách Prešov, Michalovce, Poprad a Košice.
Slovenské Pravno
Dejiny
V roku 1113 sa obec prvý raz spomína ako Prauna na Zoborskej listine, neskôr v roku 1275 ako Prona, 1293 Prouna, 1453 Prona Sclavonicalis, 1514 Thothprona a 1736 ako Tót Prona alebo Slowenske Prawno.
Patiño (department)
Department Patiño leží v centre provincie Formosa na severe Argentíny a je jeden z deviatich departmentov provincie.
Slovenské Pravno
Dejiny
Výhodná poloha na starej ceste z Ponitria na Liptov a Oravu (s pokračovaním do Poľska) podporovala obchod a remeslá. V obci boli zastúpené cechy hrnčiarov, pláteníkov, krajčírov, kováčov, čižmárov, remenárov a súkenníkov. V 16. storočí tadiaľto viedla poštová cesta Magna via z Bratislavy do Košíc, ktorú založil v rokoch 15521553 Matej Taxis. Význam obce tým výrazne vzrástol, čo dokladá udelenie trhového práva v roku 1655, existencia školy, ale aj mlynov, pálenice, pivovaru a neskôr aj tlačiarne Ferdinanda Kohna (v rokoch 19081912).
Bacta
Bacta je blahodarná tekutina z Hviezdnych vojen. Je to liečivá látka, ktorá dokáže zahojiť menšie i väčšie zranenia a tie nenapraviteľné (napr. odseknutá ruka) zastaví.
Patiño (department)
Na severe hraničí s Paraguajom, na východe s departmentmi Pilagas a Pirané, na juhu s provinciou Chaco a na západe s departmentom Bermejo.
Slovenské Pravno
Dejiny
V roku 1882 v obci vzniklo slovenské ochotnícke divadlo a v roku 1923 bola postavená Sokolovňa, v ktorej bolo zriadené kino.
Patiño (department)
Hlavné mesto departementu je Comandante Fontana.
Slovenské Pravno
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľov od roku 1825 po súčasnosť vyjadruje nasledovný graf :
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádza základná škola s telocvičňou, materská škola, knižnica, pošta, zdravotné stredisko, futbalové ihrisko a viaceré súkromné podniky. Obec je napojená na vodovod a je plynofikovaná. Zastavujú tu diaľkové autobusy.
Kopanice (ulica)
Kopanice sú ulica:
Fedor (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Fedor.
Nábrežie (ulica)
Nábrežie je ulica:
Bacta
V epizóde V., sa s ňou Luke Skywalker lieči z omrzlín spôsobených na Hothu.
Európske spotrebiteľské centrum v Slovenskej republike
Európske spotrebiteľské centrum v Slovenskej republike (ESC v SR) je inštitúcia, ktorá poskytuje spotrebiteľom bezplatnú právnu pomoc a poradenstvo pri riešení sťažností a sporov, ktoré majú s predávajúcimi a poskytovateľmi služieb z iných členských štátov EÚ, Nórska a Islandu. ESC v SR poskytuje spotrebiteľom informácie o ich právach na spoločnom európskom trhu, ako aj o možnostiach vymáhania práv, ktoré im predávajúci z uvedených štátov odopierajú. Právnici centra nie sú oprávnení zaoberať sa spormi, v rámci ktorých chýba cezhraničný prvok. ESC sa zároveň zúčastňuje aj na tvorbe európskej legislatívy o právach spotrebiteľov a na projektoch postavenia spotrebiteľov na jednotnom trhu. Na Slovensku je ESC v SR zriadené v rámci odboru ochrany spotrebiteľa na Ministerstve hospodárstva SR. Je členom siete európskych spotrebiteľských centier ECC-Net a jeho činnosť je spolufinancovaná Európskou komisiou.
Sieť ECC-Net
ECC-Net je európska sieť pozostávajúca z 30 spotrebiteľských centier; po jednom centre v každom členskom štáte, spolu s centrom v Nórsku a na Islande. Centrá spolupracujú pri cezhraničnom riešení sporov medzi spotrebiteľmi a predávajúcimi resp. poskytovateľmi služieb.