cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joey Jordison
Raný život
Jordison sa narodil v meste Des Moines, v americkom štáte Iowa, 26. Apríla 1976. Mal dve mladšie sestry, Anne a Kate. Vyrastal v meste Waukee, kde hrával basketball na ulici pred jeho domom. Hudbe sa začal venovať už vo veľmi mladom veku, čo pripisuje svojim rodičom. Hrával na giataru, až kým nedostal jeho prvé bubny ôsme narodeniny.
Jeho rodičia sa rozviedli keď bol malý, a deti zostali s matkou. Jordisonova mama sa znova vydala, a zriadila pohrebníctvo kde Joey pomáhal. V tomto období Joey vytvoril skupinu Mordifidious, kde hral na bubny. Neskôr túto skupinu opísal ako "total speed-metal trash". Kapela pomohla Jordisonovi preraziť novú pôdu a hrať naživo ako podpora pre miestne kapely vrátane Atomic Opera s Jimom Rootom a Heads on the Wall so Shawnom Crahanom. Po množstve zmien v zostave – vrátane Craiga Jonesa a Josha Brainarda, ktorí sa neskôr objavili v kapele Slipknot – skupina vydala v roku 1993 dve demá: Visceral a Mud Fuchia.
Po dokončení školy, Joey sa zamestnal v lokálnom obchode s hudobninami nazývaným Musicland. V marci roku 1994 na odporúčanie svojho nového priateľa sa zamestnal v garáži Sinclair v Urbandale. Jordison pracoval na nočných smenách, ktoré uprednostňoval, pretože mu umožňovala voľné víkendy a taktiež tráviť čas s priateľmi a popri práci počúvať hudbu. Na začiatku roku 1995 sa Modifidious rozpadli kvôli posunu záujmu z thrash metalu na death metal v Amerike. Po tejto udalosti sa Jordison pripojil k skupine nazývanej The Rejects ako gitarista, s ktorými však odohral len niekoľko koncertov. Jordison bol taktiež zapojený do skupiny s jeho budúcim spoluhráčom Paulom Grayom a vokalistom Donom Deckerom, s názvom Anal Blast. Gray sa ho tiež pokúsil dostať do inej kapely Body Pit, ale Jordison odmietol pozvanie aby mohol zostať v Rejects.
Sväté písmo s komentármi a margináliami Jeruzalemskej Biblie
Sväté písmo s komentármi a margináliami Jeruzalemskej Biblie je preklad celej Biblie do slovenčiny. Autorom tohto prekladu je rímskokatolícky kňaz Anton Botek.
Tento preklad Biblie bol pripravený z originálnych hebrejských a gréckych textov a prihliadalo sa pri ňom na Jeruzalemskú Bibliu a iné verzie. Okrem samotného textu Biblie boli preložené aj úvody a poznámky podľa francúzskej Jeruzalemskej Biblie. Preklad obsahuje na okraji aj krížové odkazy na miesta v Svätom písme, ktoré súvisia s daným textom. Pripojené sú aj mapy a chronologické tabuľky.
Text prekladu bol vydávaný postupne. Najprv vyšli niektoré jeho časti osobitne v zahraničí napr v knihách Za svetlom, Posolstvo, Múdrosť a iné. Kompletný bol vydaný až 20 rokov po smrti prekladateľa Antona Boteka. Najprv boli vydané komentáre a marginálie k Pentateuchu (1998). Potom k nim bol pridaný text Mojžišových kníh. Následne vychádzali ďalšie časti: historické, múdroslovné a prorocké knihy Starého zákona, nakoniec bol vydaný aj Nový zákon. V roku 2012 vyšiel kompletný text vo vreckovom vydaní. Toto vydanie obsahuje aj monografiu autorov prof. ThDr. Cyrila Vasiľa SJ, doc. ThDr. Jozefa Kyselicu SJ a ThDr. Jána Ďuricu SJ, PhD.
Tento preklad obsahuje knihy Svätého písma rozčlenené takto:
Gmina Bodzentyn
Gmina Bodzentyn je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 160,32 km² a žije tu 11677 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 72,84 osôb/km².
Konopa
Konopa alebo konope je rod rastlín ze čeľade konopovité.
Na Slovensku sa vyskytujú tieto druhy (prvé dva len ako pestované taxóny):
Zámok Hluboká
Zámok Hluboká (po nemecky Frauenberg) leží na návrší nad Vltavou v meste Hluboká nad Vltavou asi severne od Českých Budějovic. Je verejnosti prístupný a patrí k turisticky najatraktívnejším pamiatkam v Česku. V bývalej zámockej jazdiarni sídli Alšova jihočeská galerie, ktorá spravuje zbierku sôch a obrazov holandských a flámskych maliarov 17. a 18. storočia.
Dejiny
thumb|vľavo|Zámok s časťou parku Na mieste ranogotickej tvrdze z druhej polovice 13. storočia dnes stojí gotický hrad ktorý vybudoval koncom 15. storočia Vilém z Pernštejna. Majiteľom hradu sa neskôr stal kráľ Ferdinand I. Habsburský ktorý ho predal roku 1562. Tak prešla Hluboká do majetku pánov z Jindřichova Hradce, ktorí ho prestavili na renesančný zámok. O storočie neskôr zakúpil panstvo Hluboké Jan Adolf I. z rodu Schwarzenbergovcov, zakladateľ juhočeskej vetvy rodu ktorá tu sídlila po temer tri storočia. Z iniciatívy kniežaťa Adama Františka bol zámok začiatkom 18. storočia prestavaný v barokovom slohu podľa plánov staviteľa P. I. Bayera a jeho nasledovníka A. E. Martinelliho.
V tridsiatych rokoch 19. storočia sa rozhodol knieža Jan Adolf II. Hlubokú od základu strhnúť a vybudovať nový zámok v romantickom štýle. Projekt vypracoval architekt Franz Beer, ktorý tiež od roku 1840 dvadsať rokov sám viedol stavebné práce. Nové budovy, ktoré stoja dodnes, boli postavené v štýle tudorovskej gotiky podľa vzoru anglického kráľovského zámku Windsor. Náročné exteriéry a interiéry boli dokončené až v roku 1871 pod vedením D. Deworetzkého. Zámok je obklopený anglickým parkom so sochárskou výzdobou.
Interiéry
Steny a stropy interiérov sú bohato zdobené drevorezbami a obložené ušľachtilým drevom. Najcennejší nábytok sa nachádza v Rannom salóne. Niektoré miestnosti sú zdobené obrazmi európskych majstrov 16. až 18. storočia, lustrami, vitrážami a keramikou z Delft – predovšetkým spálňa a šatňa kňažnej Eleonóry, tzv. Hamiltonov Kabinet a čitáreň. Portréty na stenách znázorňujú najvýznamnejších členov rodu Schwarzenbergov. Najväčšou miestnosťou je sála knižnice s kazetovým stropom preneseným zo Schwarzenbergu. Návštevníkov zaujme aj zbrojnica zámku. V neogotickej kaplnke sa nachádza oltár s veľkou neskorogotickou archou.
Zámok Jindřichův Hradec
Zámok Jindřichův Hradec, pôvodne gotický hrad v Jindřichově Hradci bol založený v 13. storočí.
Jeho zakladateľom bol Jindřich z Nového Hradca, z rodu Vítkovcov, ktorých hradnej línii patril až do začiatku 17. storočia, kedy rod vymrel po meči.
Predchodcom hradu bolo přemyslovské hradisko. Pôvodnú stavbu neveľkého hradu dokončil Oldřich I. z Hradca. Za neho bola tiež postavena valcovitá veža, ktorá mala chrániť vstup do jeho komnát. Za Jindřicha IV. z Hradca, ktorý pôsobil ako najvyšší pražský purkrabí, dosiahol hrad zlepšenie ochranných prvkov.
V roku 1602 prešiel zámok do rúk rodu Slavatovcov sobášom medzi Luciou Otíliou, sestrou Jáchyma Oldřicha z Hradca, a Vilémom Slavatom z Chlumu a Košumberka. Rodu Slavatovcov patril zámok do konca 17. storočia a počas tejto doby neprišlo k žiadnym zásadným zmenám.
V roku 1694 po ich vymretí prešiel do rúk rodu Černínovcov z Chudenic, počas sedemročnej vojny sa z neho stala vojenská nemocnica a v roku 1773 vyhorel. Pri tomto požiari bola poškodená veľká časť zámku a rekonštrukcia sa uskutočnila až za Evžena Černína v 19. storočí, kedy sem premiestnil aj rodinný archív.
V roku 1945 boli zámok, hospodárstvo i archív zoštátnené. V rokoch 1976 – 1993 bola vykonaná rozsiahla renovácia. So svojou architektúrou a cenným vnútorným vybavením, ku ktorému patrí aj obrazáreň, patrí k najzaujímavejším pamiatkam južných Čiech.
NGC 7647
NGC 7647 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 29. novembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Hudžefa
Hudžefa je meno dvoch staroegyptských panovníkov. V skutočnosti je to slovo s významom „vymazaný“, podobné. Používalo sa v kráľovských zoznamoch vpísané do kartuši, keď bolo meno panovníka v origináli pri prepise nečitateľné, poškodené alebo zámerne vynechané. V 19. storočí egyptológovia pokladali toto slovo za skutočné meno panovníka. Časom a novými poznatkami bol nájdený jeho správny význam.
V kráľovských zoznamoch sa vyskytujú dvaja panovníci s týmto označením:
Claret (kantón)
Claret je francúzsky kantón v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho deväť obcí.
Munster (Moselle)
Munster je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach 2010
Majstrovstvá Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach 2010 bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach, ktoré organizuje Ázijská konfederácia kolieskových športov (CARS). Bol súčasťou 14. majstrovstiev Ázie v koleskových športoch, konaných v roku 2010. Konal sa v Kao-siungu, na Taiwane v dňoch od 25. do 26. júla 2010, za účasti iba 3 mužských a 3 ženských tímov. Taiwan bol organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 2001, v Tchaj-tungu. Svoj štvrtý titul získalo v kategórii mužov 🇯🇵, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad. U žien zvíťazil domáci, ktorý vo finále vyhral nad 🇮🇳.
Gmina Bogatynia
Gmina Bogatynia je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 136,17 km² a žije tu 25209 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 185,13 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Zgorzelec.
Brachy
Brachy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kladruby (okres Benešov)
Kladruby sú obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 221 obyvateľov, z toho 117 mužov a 104 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,5 roka (muži 42,4 roka, ženy 42,7 roka).
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1405.
Staré ihrisko
Staré ihrisko je ulica:
Merino
náhľad|Merino ovce
Merino je ekonomicky významné plemeno ovce domácej cenené pre svoju jemnú vlnu. Pochádza pravdepodobne zo Severnej Afriky, odkiaľ sa vo vrcholnom stredoveku dostalo do Španielska. Od 19. storočia se rozšírilo aj do ostatných krajín, v súčasnosti je hlavným producentom merino vlny Austrália. Jedno zviera vyprodukuje 2 – 4 kg vlny ročne, špičkoví jedinci až 10 kg.
Vlna
Jednotlivé vlákna tejto vlny sú veľmi tenké, ich hrúbka se meria v mikrometroch. Podľa priemeru vlákna delíme vlnu na:
Základným znakom vlny je jej hrejivosť, respektíve schopnosť zachytávať teplo. To je dané vďaka štruktúre vlneného vlákna, ktoré obsahuje veľké množstvo výstupkov a „vačkov,“ v ktorých se zachytáva teplo, ktoré produkuje nositeľ. Vytvára tak pocit tepla, ktorý je známy z klasických vlnených svetrov. Merino vlna je schopná absorbovať vlhkosť v miere až 30 % svojho objemu. V porovnaní napríklad s polyesterom je to mnohonásobne viac. Vlhkosť vo vlne sa ľahko zahreje, nedochádza tak k nepríjemnému, chladivému pocitu pri potení. Ďalším dôležitým faktorom je antibakteriálna schopnosť vlny. Je to dané opäť nepravidelnou štruktúrou vlákna. Baktérie, ktoré se tak ľahko množia na dokonale rovnom vlákne umelých materiálov, sú zrejme na vlnenom vlákne spomalené a nemajú tak dostatok živín z potu. Oblečenie z merino vlny tak nezapácha ani pri dlhodobejšom nosení.
Mitterbach am Erlaufsee
Mitterbach am Erlaufsee je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Lilienfeld.
Žije tu 587 obyvateľov (31. 3. 2009).
Alcor Life Extension Foundation
Alcor Life Extension Foundation je nadácia so sídlom v Scottsdale v Arizone, USA. Vznikla v roku 1972 v Riverside v Kalifornii, USA ako pobočka staršej Cryonic Society of California. Zaoberá sa kryonickou suspenziou. Prvú kryonickú suspenziu uskutočnila v roku 1976.
Odkazy
http://www.alcor.org/
NGC 7648
NGC 7648 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. októbra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Clermont-l'Hérault (kantón)
Clermont-l'Hérault je francúzsky kantón v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho 14 obcí.
Škrip
thumb thumb Škrip je osada na chorvátskom ostrove Brač, ktorá existuje už 3 000 rokov. Je tu situované múzeum.
Zámok Konopiště
Zámok Konopiště je zámok v rovnomennej časti Benešova v stredných Čechách, 40 km juhovýchodne od Prahy. Leží asi 2 km na západ od centra Benešova. Preslávil sa ako posledné sídlo Františka Ferdinanda d'Este, dediča trónu Rakúsko-Uhorska. Atentát na neho sa pokladá za jednu z historických udalostí, ktoré viedli k začatiu prvej svetovej vojny.
Bol vybudovaný ako gotický hrad v 13. storočí, neskôr ho prestavali na zámok v barokovom slohu.
František Ferdinand d’Este zámok kúpil v roku 1887 a rozsiahle ho prestaval. Zaviedol na zámok vodovod a elektrinu. Je tu aj jeden z prvých elektrických výťahov.
Rozšíril i zámocký park v ktorom vášnivo lovil. Steny chodieb a izieb sú plné jeho trofejí.
Marliens
Marliens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frank Wilczek
Frank Anthony Wilczek (* 15. máj 1951, New York, New York, USA) je americký fyzik, profesor fyziky na Massachusettskom technologickom inštitúte. Je zakladajúcim riaditeľom T. D. Lee Institute a hlavným vedcom vo Wilczek Quantum Center na Šanghajskej dopravnej univerzite v Šanghaji, profesorom na Arizona State University a riadnym profesorom na Stockholms universitet.
V roku 2004 získal Nobelovu cenu za fyziku spolu s Davidom Grossom z University of California a Davidom Politzerom z California Institute of Technology „za objav asymptotickej slobody v teórii silnej interakcie“.
Životopis
Narodil sa v Mineole a je poľsko-talianskeho pôvodu Navštevoval Martin Van Buren High School v New Yorku. V tomto období si Wilczekovi rodičia uvedomili, že je výnimočný – čiastočne aj vďaka IQ testu, ktorý absolvoval. Bol vychovávaný v katolíckej viere, ale neskôr "stratil vieru v tradičné náboženstvo". Bol označený za agnostika, ale v roku 2013 vyhlásil, že panteizmus je mu mu bližší.
Svoj bakalársky titul získal na University of Chicago v roku 1970, kde bol aj členom spolku Phi Beta Kappa. Magisterský titul z matematiky získal v roku 1972 na Princeton University, kde o dva roky získal aj doktorát z fyziky.
3. júla 1973 sa oženil s Betsy Devinovou, majú dve dcéry Amity a Mira.
Výskum
V roku 1973, keď ako absolvent spolupracoval s Davidom Grossom na Princeton University, objavil asymptotickú voľnosť. Keď sú kvarky v extrémnej blízkosti, jadrová sila medzi nimi je tak malá, že sa správajú skoro ako voľné častice. Táto teória, ktorú nezávisle objavil aj David Politzer, bola dôležitá pre rozvoj kvantovej chromodynamiky.
Wilczek pomohol odhaliť a rozvinúť axióny, anyóny, asymptotickú voľnosť a ďalšie aspekty kvantovej teórie poľa. Pracoval na fyzike kondenzovanej hmoty, astrofyzike a časticovej fyzike.
Súčasný výskum:
Florensac (kantón)
Florensac je francúzsky kantón v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvoria ho štyri obce.
Chariklo (manželka Skeiróna)
Chariklo alebo Charikló (Chariklo; iný prepis: Charikló) je v gréckej mytológii dcéra Kychrea zo Salaminy. Chariklo bola manželkou ukrutného lupiča Skeiróna z Isthmu, ktorý žil pri v skalách nad morom neďaleko mesta Megary. Chariklo a Skeirón sa stali rodičmi dcéry Endeidy, manželky Aiaka.
Podľa niektorých antických autorov, Aiakova manželka Endeis, bola dcérou Chiróna z ostrova Aigina.
Staromlynská ulica
Staromlynská ulica je ulica:
Kondrac
Kondrac je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 476 obyvateľov, z toho 235 mužov a 241 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 39,4 roka, ženy 39,0 roka).
Zemplín
Zemplín môže byť:
Kondrac
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1318.
Nick Bostrom
Nick Bostrom narodený ako Nick Boström (* 1973) je švédsky filozof a transhumanista. Pôsobí na University of Oxford.
Anna Habsburská
Anna Habsburská alebo Anna Rakúska môže byť:
Nick Bostrom
Publikácie
Nick Bostrom je autorom knihy Anthropic Bias. Observation Selections Effects in Science and Philosophy (2002) a mnohých publikácií venovaných tiež problematike transhumanizmu ako What is Transhumanism ? (1998), (2001), Existential Risks. Analyzing Human Extinction Scenarios and Related Hazards (2001), Are You Living In a Computer Simulation ? (2001), (2003), Transhumanist Values (2003), Human Genetic Enhancements: A Transhumanist Perspective (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Version 2.0 (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003), The Future of Human Evolution (2004), Infinite Ethics (2004), Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004), A History of Transhumanist Thought (2005).
Polemika s Francisom Fukuyamom
Bostrom koncom roku 2004 polemizoval v článku Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004) s americkým politologom Francisom Fukuyamom, ktorý v časopise Foreign Policy označil transhumanizmus za najnebezpečnejšiu myšlienku na svete.
Filozofia transhumanizmu
Bostrom podal stručnú charakteristiku transhumanizmu v publikácii The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003). Podľa Nicka Bostroma transhumanizmus môže byť chápaný ako rozšírenie humanizmu, z ktorého je čiastočne odvodený. Humanisti veria, že človek má hodnotu, že jednotlivec má hodnotu. Nemusíme byť dokonalí, ale môžeme zlepšovať veci podporou racionálneho myslenia, slobody, tolerancie, demokracie a starostlivosťou o ostatných ľudí. Transhumanisti s tým podľa Bostroma súhlasia, ale tiež zdôrazňujú, že máme potenciál stávať sa. Tak ako využívame racionálne prostriedky pre zdokonaľovanie ľudských podmienok a vonkajšieho sveta, môžeme tieto prostriedky využiť aj na zdokonalenie nás samých, ľudského organizmu. Pri tomto nie sme podľa Bostroma limitovaní tradičnými humanistickými metódami ako sú vzdelávanie a ľudský rozvoj. Môžeme tiež použiť technologické prostriedky. Ktoré nám eventuálne umožnia posunúť sa za hranice človeka v súčasnom chápaní.
Mitterndorf an der Fischa
Mitterndorf an der Fischa je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Baden.
Žije tu obyvateľov.
Goar
Kronikár Merovejovcov Gregor z Tours zaznamenal inváziu barbarov v roku 406 do Galie, ktorej sa zúčastnil aj kráľ Alanov Goar. Alani boli pravdepodobne na úteku pred Hunmi z Pannonie. V Pannonii sídlili od roku 380, potom čo boli porazení v boji byzantským vojskom a cisár Theodosius uzavrel s nimi spojeneckú zmluvu. Podľa Gregora spojenci Rimanov Frankovia v roku 406 pri Mohúči napadli asdingských Vandalov. Keď situácia na bojisku vyzerala pre Vandalov beznádejne dorazili Alani vedení Respendialom a Frankov porazili. Na bojisku ostalo dvadsaťtisíc mŕtvych Vandalov a medzi padlými bol aj ich kráľ Godigisel. Cesta do Galie bola voľná. 31. decembra v roku 406 prekročili zamrznutý Rýn Alani vedení kráľom Goarom, druhé zoskupenie Alanov vedené Respendialom, Kvádi (Svébi), asdingskí a silingskí Vandali. Po dvojročnom pustošení, okrem Alanov kráľa Goara, Galiu opustili a zamierili do Hispanie. Goar je znovu spomenutý v súvislosti s uzurpáciou rímskeho trónu Jovinom. V roku 411 sa rímsko-galský veľkostatkár Jovinus zmocnil Dolnej Germanie a za podpory alanského kráľa Goara a burgundského kráľa Gundahara sa vyhlásil za cisára. Za pomoci vojsk zložených z Alanov, Frankov, Burgundov a Alamanov vpadol do Južnej Galie. Nepodarilo sa mu však získať na svoju stranu Vizigótov, ktorí sa priklonili k Rimanom a to sa mu stalo osudným. Vizigóti pod vedenim Athaulfa v roku 412 pri Valentii na Jovinu zaútočili, prinútili ho kapitulovať a odovzdali ho rímskym úradom. Rok na to bol Jovinus popravený. Rimania spojenectvo s Vizigótmi ukončili, pretože nesplnili podmienku o vrátení rukojemníčky Gally Placidie sestry cisára Honoria, ktorú držali v zajatí od roku 410. Rímsky vojvodca Constantius III. začal blokádu galského pobrežia. Pri obliehaní Bazasu sa Rimanom podarilo získať na svoju stranu Alanov a Vizigoti odtiahli do Hispanie. Alani sa stávaju spojencami Rimanov a pomáhajú im v boji proti povstaleckým bagaudom. O Goarovi ďalšie informácie nemáme. Jeho nástupcom sa stal Sangiban.
Železničná trať Čáslav – Třemošnice
Železničná trať Čáslav – Třemošnice (v cestovnom poriadku pre cestujúcich označená číslom 236) je jednokoľajová regionálna trať o dĺžke 17 km. Trať vychádza zo samostatnej [miestnej] stanice, do stanice Čáslav spojenie cez dvojitú úvrať. Doprava bola zahájená v roku 1881 do Žleb, v roku 1882 bola potom sprevádzkovaná časť trate do Třemošnice. Odbočka zo Skovic do Vrd ukončila osobnú prepravu v roku 1955, v roku 1975 bola zmenená na vlečku. Trať z Čáslavi vedie v tesnom susedstve cesty, dopravné značky sú dokonca až za traťou.
Stolárska ulica
Stolárska ulica je ulica:
NGC 7649
NGC 7649 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 25. septembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
World Transhumanist Association
The World Transhumanist Association je medzinárodná nezisková organizácia, ktorá obhajuje etické využívanie technológie pre potreby rozšírenia ľudských schopností. WTA založili v roku 1998 filozofi Nick Bostrom a David Pearce. Sídli v meste Hartford v štáte Connecticut v USA. Má viac ako 3 000 členov z viac ako 90 krajín. Programovým dokumentom WTA je The Transhumanist Declaration.
Frederick Chapman Robbins
Frederick Chapman Robbins (* 25. august 1916, Auburn, Alabama, USA – † 4. august 2003, Cleveland, Ohio, USA) bol americký mikrobiológ a lekár. V roku 1954 dostal Nobelovu cenu za fyziológiu a medicínu.
Životopis
Bol synom dvoch profesorov botaniky, Williama J. Robbinsa a Christine Robbinsovej, rodenej Chapmanovej. Rozhodol sa pre medicínu a po maturite študoval na University of Missouri. V roku 1938 získal bakalársky titul a pokračoval v štúdiu na Harvard Medical School. Roku 1940 bol najatý ako bakteriológ do centrálnej detskej nemocnice v Bostone. Počas druhej svetovej vojny pracoval v armáde na liečbe hepatitídy, brušného týfusu a Q horúčky.
Až do svojej smrti 4. augusta 2003 pôsobil ako profesor pediatrie na Case Western Reserve University. Bol členom National Academy of Sciences.
Narbéfontaine
Narbéfontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frontignan (kantón)
Frontignan je francúzsky kantón v departemente Hérault v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho šesť obcí.
Valencia Street Circuit
Valencia Street Circuit je mestský pretekársky okruh, ktorý leží na juhovýchodnom pobreží Valencie v oblasti mestského prístavu.
Trať je sčasti permanentná a sčasti je tvorená verejnými komunikáciami vedúcimi pozdĺž prístavu. Dominantou trate je 140 metrov dlhý otočný most, ktorý bol rovnako ako ostatné traťové komunikácie, infraštruktúra okruhu a niektoré ďalšie okolité budovy navrhnutý známym architektom Hermannom Tilkem.
Charakteristika trate
280px|right|thumb|Otočný most za zákrutou císlo 9 Umiestnenie okruhu a jeho výborná dostupnosť z centra zaručujú vysokú návštevnosť. Divácky atraktívne sú najmä tribúny vedľa cieľovej rovinky, na ktorej konci jazdci brzdia z rýchlosti /h do prvej zákruty. Zaujímavý je i prejazd cez most v mieste príjazdu do prístavu.
Napriek tomu, že ide o mestský okruh, nie je porovnanie s GP Monaka na mieste. Valencia totiž ponúka na 62% dĺžky okruhu jazdu na plný plyn, zatiaľ čo Monte Carlo len na 42%. Najdlhší úsek, ktorý sa jazdí na plný plyn, sa nachádza medzi zákrutou 10 a 12 a jazdci tu 12 sekúnd tlačia pedál akcelerátora až k podlahe, pričom v Monaku iba 8 sekúnd. Šírka španielskeho okruhu sa pohybuje medzi dvanástimi až štrnástimi metrami.
Na úsekoch, ktoré slúžia bežnej premávke bol pred premiérovými pretekmi v roku 2008 položený nový asfalt, pretože tieto časti navrhnutej trate neboli v najlepšom stave. Premenlivé vlastnosti asfaltového povrchu počas víkendu majú vplyv na mechanickú priľnavosť.
Pri nastavení monopostov vychádzajú technici z požiadavky na nižší prítlak, kvôli dostatočnej rýchlosti na rovinkách. Zvýšené nároky sú kladené predovšetkým na brzdy. Ich zaťaženie je na podobnej úrovni, aká sa dosahuje pri GP Bahrajnu. Niekoľkonásobné brzdenie z rýchlostí prevyšujúcich /h najmä pred 12. a 17. zákrutou, kde jazdci radia druhý rýchlostný stupeň, vyžaduje veľkú spoľahlivosť brzdového systému. Preto sa tu používajú zväčšené prívody vzduchu k brzdám. Čo sa týka celkového vybalansovania monopostu, pre plynulý prejazd členitou traťou je nevyhnutné, aby auto rýchlo a presne reagovalo na časté zmeny smeru jazdy. Tomu zodpovedá tvrdšie nastavenie prednej nápravy, ktorá ale súčasne musí byť dostatočne mäkká, aby nedochádzalo k znižovaniu mechanickej priľnavosti v pomalých zákrutách a nestrácala sa stabilita podvozku pri jazde cez obrubníky.
História
Posledný júlový víkend v roku 2008 mal pre nový španielsky okruh veľký význam. Po prvýkrát sa na ňom konali automobilové preteky. Španielsky šampionát Formule 3 a šampionát International GT Open pripravili slušnú predohru podujatiu kráľovskej motoristickej triedy, ktoré sa uskutočnilo 24. augusta 2008. Prvú GP Európy na okruhu vo Valencii ovládol Felipe Massa na Ferrari, keď vyhral systémom štart–cieľ.
História Veľkej ceny Európy
Prvá samostatná Veľká cena Európy sa konala v septembri 1983 na britskom okruhu Brands Hatch a stala sa korisťou Brazílčana Nelsona Piqueta na monoposte Brabham BT52-BMW. Nebola však ničím iným, než akousi záplatou, pretože v tej dobe sa v New Yorku mala jazdiť GP USA, ktorú však jej organizátori nakoniec zrušili. FIA vtedy túto dieru v kalendári vyplnila už zmienenou európskou GP.
Neskôr sa tieto preteky presúvali naprieč starým kontinentom na rôzne trate (Nürburgring, Donington Park, Jerez de la Frontera). Pravidelnou súčasťou kalendára svetového šampionátu sa stali až od sezóny 1999. Stalo sa tak kvôli tomu, že Nemci boli v tej dobe vďaka Schumacherovi doslova posadnutí F1, ale mohli ho vidieť iba pri Veľkej cene Nemecka v Hockenheime, a tak sa do šampionátu dostala konkurenčná trať pod Nürburgským hradom.
V posledných dvoch rokoch Európsku Grand Prix začal hostiť španielsky prístav Valencia, na ktorého cestách vytýčil Hermann Tilke mestský okruh. Nová trať sa zhotovila aj napriek tomu, že Valencia už jeden stabilný okruh, na ktorom testujú monoposty F1, dávno má. FIA totiž od trate veľa očakávala. Týmto spôsobom sa preteky mali dostať bližšie k divákom a mali priniesť prospech mestským obchodom a reštauráciám. Takto si vedenie Formule 1 predstavovalo nový trend, lenže už prvý ročník priniesol veľké sklamanie. Na papieri síce všetko vyzeralo veľmi sľubne a zaujímavo, no v skutočnosti okruh s množstvom pomalých zákrut nedával žiadne šance na predbiehanie a stal sa nezáživnou záležitosťou.
Víťazi
280px|right|thumb|Veľká cena Európy 2008 - víťaz Felipe Massa a druhý Lewis Hamilton
Gmina Bogdaniec
Gmina Bogdaniec je vidiecka gmina v západnej časti Poľska v Lubuskom vojvodstve. Má rozlohu 112,12 km² a žije tu 6667 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 59,46 osôb/km². Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gorzów.
Ústavodarné zhromaždenie USA
thumb|Podpisovanie Ústavy Spojených štátov, obraz od [[Howard Chandler Christy|Howarda Chandlera Christyho]]
Ústavodarné zhromaždenie Spojených štátov (dnes tiež známe ako Federálne zhromaždenie alebo Veľké zhromaždenie vo Philadelphii) sa uskutočnilo od 25. mája do 17. septembra 1787. Zaoberalo sa problémami Spojených štátov amerických po dosiahnutí nezávislosti od Spojeného kráľovstva. Aj keď pôvodne bolo plánované iba zrevidovať Články Konfederácie, niektorí účastníci, medzi nimi najdôležitejší James Madison a Alexander Hamilton, chceli už od začiatku radšej novú vládu, ako "opravovať" starú. Delegáti zvolili Georga Washingtona, aby im predsedal. Výsledkom zhromaždenia bola Ústava Spojených štátov amerických. Tento zjazd je jednou z najdôležitejších udalostí dejín Spojených štátov amerických.
Historický kontext
Kým nebola navrhnutá Ústava, trinásť kolónií sa riadilo Článkami Konfederácie, ktoré vytvoril Druhý Kontinentálny Kongres. To však spôsobilo medzi štátmi veľké rozdiely, aké národná vláda nevedela odstrániť. Medzi tieto rozdiely patrili spory medzi Marylandom a Virgíniou o Rieku Potomac a zavedenie dane štátom Rhode Island na všetky druhy dopravy, ktoré cezeň prejdú na Post Road spájajúcu všetky štáty. Keďže Články Konfederácie mohli byť pozmenené iba so súhlasom všetkých štátov, každý štát mal moc vetovať hocijakú navrhnutú zmenu. Navyše Články neposkytovali slabej federálnej vláde žiadne právo ukladať dane, čo sa týka peňazí bola úplne závislá na štátoch a nemala ani žiadnu moc prinútiť neplatiace štáty dlhy zaplatiť. 21. januára v roku 1786 vyzval zákonodarný zbor Virgínie, podľa odporúčania Jamesa Madisona, všetky štáty, aby poslali svojich vyslancov do Annapolisu, v štáte Maryland, na diskusiu, ako vyriešiť tieto medzištátne konflikty. Na tom, čo sa neskôr začalo nazývať Konferencia v Annapolise, tých niekoľko prítomných štátnych vyslancov schválilo návrh, aby sa všetky štáty stretli vo Philadelphii v máji roku 1787 a prediskutovali, ako vylepšia Články Konfederácie na „Veľkej Konferencii“. Rhode Island, ktorý sa obával, že Konferencia bude konať v jeho neprospech, bojkotoval Konferenciu v nádeji, že tak predíde hocijakej zmene v Článkoch a keď sa štátom predložila Ústava, odmietol ju schváliť.
Vyslanci
Medzi 55 delegátov, ktorí navrhovali Ústavu patrili aj skvelí lídri alebo „Zakladatelia nového národa“. Thomas Jefferson, ktorý bol počas konferencie veľvyslancom vo Francúzsku, označil delegátov zhromaždením “polo-bohov”. John Adams sa tiež nezúčastnil, keďže bol práve v Európe ako veľvyslanec vo Veľkej Británii, ale napísal domov, aby delegátov povzbudil. Patrick Henry bol tiež neprítomný. Odmietol sa zúčastniť, pretože “vo Philadelphii zavetril lotrovinu, ktorá navádza k monarchii.” Rhode Island odmietol na zhromaždenie poslať svojich zástupcov.
Zhromaždenie
Keďže na konci 18. storočia bolo cestovanie náročné, len veľmi málo vybratých vyslancov bolo v určený deň 4. mája 1787 prítomných a až 25. mája sa zaistilo kvórum siedmich štátov. Zhromaždenie sa konalo v Budove Parlamentu v Pennsylvánii a George Washington bol jednohlasne zvolený za prezidenta konferencie. Aj keď za sekretára zvolili Williama Jacksona, Madisonove poznámky z Debaty na Federálnom zhromaždení v roku 1787 ostávajú najkompletnejším záznamom.
Dol (Postira)
thumb|Rímskokatolícky kostol Dol je chorvátska osada na ostrove Brač, 2 km južne od obce Postira, pod ktorú patrí.
Ústavodarné zhromaždenie USA
Plán Virgínia
Pred začatím konferencie sa vyslanci Virgínie stretli a prišli s niečím, čo sa neskôr nazvalo Plán Virgínia, alebo tiež „Veľkoštátny“ Plán. Keďže pri tom pričom použili Madisonove myšlienky, prácu a poznámky, James Madison sa tiež niekedy považuje za Otca Ústavy. Plán Virgínia prezentoval 29. mája 1787 guvernér Virgínie Edmund Randolph a navrhol tak veľmi silný dvojkomorový parlament. Obe snemovne zákonodarnej moci by boli určené proporčne. Dolná snemovňa by bola volená ľuďmi a horná snemovňa by bola volená dolnou. Exekutíva by existovala výlučne na to, aby zaistila, že vôľa legislatívy bola uskutočnená, a teda by bola volená legislatívou. Plán Virgínia tiež vytvoril súdnu moc a dal obom – výkonnej aj súdnej moci – právo preskúmať a vetovať vnútroštátne právne predpisy.
Plán Charlesa Pickneyho
Hneď po tom, čo Randolph predostrel Plán Virgínia, Charles Pickney z Južnej Karolíny prezentoval zhromaždeniu svoj vlastný plán. Keďže Pickney neposkytol trvalý záznam, jediným svedectvom, ktoré máme, sú Madisonove poznámky, takže detaily sú dosť útržkovité. Bola to dohoda medzi 13 štátmi. Mala to byť dvojkomorová zákonodarná moc tvorená senátom a Snemovňou reprezentantov. Snemovňa by mala jedného člena na každú tisícku obyvateľov. Snemovňa by zvolila senátorov, ktorí by funkciu zastávali striedavo každé štyri roky a reprezentovali jeden zo štyroch regiónov. Kongres by sa stretával na spoločnom zasadaní, kde by volil prezidenta a tiež menoval členov kabinetu. Kongres by na spoločnom zasadaní plnil funkciu súdneho dvora, kam by bola posledná možnosť odvolať sa v medzištátnych sporoch. Pickney tiež ustanovil Federálny Justičný Súd. Pickneyho plán nebol predebatovaný, ale mohol byť uvedený Výborom pre detail.[7]
Hamiltonov plán
Alexander Hamilton, ktorého neuspokojil ani Plán New Jersey, ani Plán Virgínia, predniesol svoj vlastný plán. Stal sa tiež známym pod názvom Britský Plán, pre svoju podobnosť s britským systémom silnej centralistickej vlády. Vo svojom pláne Hamilton obhajoval odstránenie suverenity štátov a ich zjednotenie do jedného národa. Plán naznačoval dvojkomorovú legislatívu, dolnú snemovňu volenú ľudom na tri roky. Horná snemovňa by bola volená voličmi, ktorých by si zvolil ľud. Členovia Hornej snemovne by svoj úrad zastávali celý život. Plán tiež poskytoval Guvernérovi, ktorý by bol takisto zvolený voličmi na celý život, absolútnu moc vetovať návrhy zákonov. Štátni guvernéri by boli volení národnou legislatívou a národná legislatíva mala moc vetovať akýkoľvek štátny zákon. Hamilton predstavil zhromaždeniu svoj plán 18. júna roku 1787. Plán bol uznaný ako dobre premyslený, ale venovala sa mu iba malá pozornosť, pretože sa až priveľmi podobal Britskému systému. Tiež predstavoval úplnú stratu štátnej autority, čo štáty neboli ochotné uznať.
Connecticutský kompromis
Connecticutský kompromis, prepracovaný Rogerom Shermanom z Connecticutu, bol navrhnutý 11. júna. Spájal návrhy Virgínie (veľkoštátny plán) a New Jersey (maloštátny plán). Sherman navrhol dvojkomorovú národnú legislatívu, ale žiadal, aby “pri voľbách do Dolnej snemovne počet hlasov závisel od počtu slobodných obyvateľov príslušného štátu a aby pri voľbách do Hornej snemovne alebo Senátu mal každý štát iba jeden hlas. Aj keď bol Sherman medzi vyslancami obľúbený a rešpektovaný, jeho plán najprv zlyhal. Až 23. júla sa reprezentanti konečne dohodli.
Otroctvo
Mnohé otázky ostali nevyriešené. Medzi tými najdôležitejšími bola kontroverzná téma otroctva. Otroci tvorili jednu pätinu obyvateľstva amerických kolónií. Väčšina z nich žila v Južných kolóniách, kde tvorili až 40 % populácie. Či malo byť otroctvo povolené a malo pokračovať za novej Ústavy, bolo predmetom konfliktu medzi Severom a Juhom, pričom sa niektoré Južné štáty odmietali pripojiť k Únii, ak sa otroctvo neponechá povolené. Jednou z najspornejších tém týkajúcich sa otroctva bola otázka, či sa otroci budú počítať do obyvateľstva, keď sa bude určovať zastúpenie v Kongrese, alebo sa budú pokladať za majetok. Vyslanci štátov s veľkou populáciou otrokov namietalo, že otroci by mali byť považovaní za osoby, ak ide o určenie reprezentácie, ale ako majetok, ak bude chcieť nová vláda vyrubiť štátom dane na základe populácie. Vyslanci štátov, kde už otrokárstvo takmer alebo úplne vymizlo protestovali, že otroci by mali byť zahrnutí do daňového systému, ale nie do určenia reprezentácie. Nakoniec vyslanec James Wilson navrhol troj-pätinový kompromis, ktorý napokon zhromaždenie schválilo. Ďalšou témou na Zhromaždení bol obchod s otrokmi. Desať štátov ho už zakázalo. Mnohí delegáti ho ohnivo zavrhovali, ale tri štáty – Georgia, Severná a Južná Karolína, ktoré ho povoľovali, sa vyhrážali, že opustia zhromaždenie, ak bude obchod zakázaný. V skutočnosti sa rozhodnutie o obchode s otrokmi odložilo kvôli jeho spojitému charakteru. Vyslanci nechceli, aby sa ratifikácia neuskutočnila iba kvôli otázke otroctva. Preto špeciálny výbor vypracoval ďalší kompromis: Kongres bude mať právo zakázať obchodovanie s otrokmi (dovoz otrokov), ale až keď prejde aspoň 20 rokov, teda najskôr v roku 1808.
Návrh a schválenie
Na konci júla zhromaždenie ustanovilo Výbor pre detail, aby navrhol dokument založený na dohodách, ku ktorým došlo. Po ďalšom mesiaci diskusií a vylepšovaní vytvoril druhý výbor, Výbor pre Štýl a Úpravu, na čele s Gouverneurom Morrisom a ďalšími členmi ako Hamiltonom, Williamom Samuelom Johnsonom, Rufusom Kingom a Madisonom, konečnú verziu, ktorá bola predložená na schválenie 17. septembra. Morris má teraz, ako aj vtedy, zásluhy za vykonávanie funkcie návrhára konečného dokumentu vrátane jeho strhujúceho úvodu. Nie všetci delegáti boli s výsledkami spokojní. Niektorí odišli už pred ceremóniou a traja z tých, čo ostali, odmietli Ústavu podpísať: Edmund Randolph a George Mason z Virgínie a Elbridge Gerry z Massachusetts. George Mason vyhlásil, že ak má podporiť zhromaždenie, musí byť najskôr doložená aj Listina práv. Listinu napokon priložili a považuje sa za posledný kompromis zhromaždenia. Niekoľko štátov žiadalo konkrétne tieto dodatky, keď Ústavu schvaľovali a iní schválili Ústavu s tým, že Listina práv bude čoskoro pripojená. Z 39 vyslancov, ktorí Ústavu podpísali, pravdepodobne nikto nebol úplne spokojný. Ich názory boli trefne zhrnuté Benjaminom Franklinom, ktorý povedal, „V ústave sú časti, s ktorými v súčasnosti nesúhlasím, ale nie som si istý, či by som ich v budúcnosti nikdy neodsúhlasil. ... Tiež pochybujem, či by akékoľvek iné zhromaždenie bolo schopné vytvoriť lepšiu ústavu. ... Preto ma prekvapuje, pane, ako sa tento systém môže tak zarážajúco blížiť k perfekcionizmu, ako sa blíži a myslím, že to prekvapí aj našich nepriateľov...“ Ústava sa potom predložila na ratifikáciu jednotlivým štátom, v súlade s jej vlastným Článkom VII.
Sviatok Svätej rodiny
Sviatok Svätej rodiny je sviatkom v liturgickom kalendári rímskokatolíckej cirkvi. Svätá rodina je označenie spoločenstva Ježiša Krista, Panny Márie a svätého Jozefa.
Slávenie sviatku
Pred liturgickou reformou 2. vatikánského koncilu pripadal sviatok Svätej rodiny na nedeľu v oktáve Zjavenia Pána, teda medzi 7. januárom a 13. januárom. Teraz sa sviatok slávi v nedeľu v oktáve Narodenie Pána s výnimkou roku, keď slávnosť Narodenia Pána a Matky Božej Panny Márie (1. január) pripadá na nedeľu, potom sa oslavuje 30. decembra. Sviatok Svätej rodiny je dňom, keď manželia obnovujú svoje manželské sľuby.
V gréckokatolíckom kalendári tento sviatok neexistuje, ale 26. decembra sa slávi Zhromaždenie k presvätej Bohorodičke a v nedeľu po Kristovom narodení sa pripomína pamiatka svätých a spravodlivých Jozefa Snúbenca, Dávida Kráľa a Jakuba, Božieho brata.
Kozmice (okres Benešov)
Kozmice je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 285 obyvateľov, z toho 135 mužov a 150 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 39,1 roka, ženy 40,2 roka).
Remember That Night
Remember That Night je live album britského hudobníka známeho hlavne z pôsobenia v skupine Pink Floyd, Davida Gilmoura. Je to záznam koncertov 29. – 31. mája 2006 odohraných v Royal Albert Hall počas On an Island Tour. Názov tohto albumu pochádza z textu piesne „On an Island“. Vydaný bol na DVD a Blu-Ray.
Bracquemont
Bracquemont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Remember That Night
K DVD boli pridané titulky a nadabované niektoré časti v týchto jazykoch: holandština, angličtina, francúzština, nemčina, taliančina, poľština, portugalčina, španielčina.
Bracquemont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Remember That Night
Disk 2
Tento disk obsahuje tieto bonusové časti:
Bracquemont
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Východná Ázia
300px|right|thumb|Východná Ázia definovaná geograficky 300px|right|thumb|Východná Ázia definovaná kultúrne
Východná Ázia je subregión Ázie, ktorý môže byť definovaný geograficky alebo kultúrne. Geograficky zaberá okolo 6 640 000 km² alebo 15 % rozlohy Ázie.
Do Východnej Ázie definovanej geograficky patria tieto štáty:
Do Východnej Ázie definovanej kultúrne patria spoločnosti týchto štátov:
Východnú možno geograficky charakterizovať ako oblasť na východ od výrazného pásma veľhôr a veľkých púští rozdeľujúcich Áziu zo severu na západ, rasovo je to hlavne domovina mongoloidného človeka, kultúrne je to oblasť civilizácie s primárnou a jednotiacou úlohou čínskej kultúry a čínskeho písma.
Stratená ulica
Stratená ulica je ulica:
James Hughes
James J. Hughes je americký bioetik a sociológ. Vyučuje zdravotnú politiku na Trinity College v Hartforde, Connecticut, USA. Doktorát zo sociológie získal na University of Chicago, kde vyučoval klinický bioetický program.
Výkonný riaditeľ World Transhumanist Association
James J. Hughes zastáva funkciu výkonného riaditeľa World Transhumanist Association a Institute for Ethics and Emerging Technologies.
Dielo
Hughes je autorom knihy Citizen Cyborg. Why Democratic Societies Must Respond to the Redesigned Human of the Future (2004). Publikoval články From Anti-Globalization to Global Governance (2001), The Future of Death: Cryonics and the Telos of Liberal Democracy (2001), Medical Ethics through Star Trek Lens (2001), The Politics of Transhumanism (2001), Democratic Transhumanism (2002), The Death of Death (2004).
Demokratický transhumanizmus
James J. Hughes v knihe Citizen Cyborg. Why Democratic Societies Must Respond to the Redesigned Human of the Future (2004) tvrdí, že transhumánne technológie, ktoré posúvajú hranice ľudskosti, môžu radikálne zlepšiť kvalitu života, ak sú bezpečné a rovnako prístupné v liberálnej spoločnosti. Hughes tvrdí, že biopolitické výzvy prichádzajúceho transhumánneho storočia vyžadujú návrat k základným princípom demokracie – slobode, rovnosti a solidarite osôb.
Letné olympijské hry 2004
thumb|Otvárací ceremoniál '''XXVIII. letné olympijské hry''' sa konali od 13. do 29. augusta 2004 v gréckych Aténach. Boli najúspešnejšou olympiádou pre slovenských reprezentantov, keď na nej získali spolu 6 medailí. Najcennejší kov vybojovali bratia Peter a Pavol Hochschornerovci a Elena Kaliská.
Jahodníky
Jahodníky sú časť mestskej časti mesta Martin, nachádzajúca sa v jeho juhovýchodnej časti. V minulosti boli Jahodníky samostatnou obcou. Súčasťou mesta Martin sú od roku 1919.
Letné olympijské hry 2004
Medailová bilancia
Medailová bilancia najúspešnejších národných výprav na OH 2004:
Kalendár
Nasledujúci kalendár zobrazuje plán športových disciplín na OH 2004 v Aténach. Modré podfarbenie pri športe v daný deň znamená, že v disciplíne sa súťaží, ale neuskutoční sa žiadna finálová disciplína. Žlté podfarbenie značí finálové zápolenie v daný deň. Číslo udáva počet finálových disciplín.
Jahodníky
Väčšinu dnešných Jahodník tvorí sidlisko z panelových domov. Iba v okrajových častiach sa nachádza niekoľko rodinných domov. Jahodnícke háje na juhu Jahodník sú využívané obyvateľmi Martina ako obľúbená oddychová zóna. Nachádza sa v nich aj skanzen, ktorý je súčasťou Slovenského národného múzea - Etnografického múzea.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o dedine „villa Bistricha“ (dnes Bystrička), ktorej chotár pokrýval aj územie dnešných Jahodník, je z roku 1258. Medzi rokmi 1258 - 1284 sa zrejme od dediny na ľavom brehu rieky Turiec odčlenila dedina „Malá Bystrica“ („Kuzbyztrec“), ktorá sa rozvíjala na pravom brehu. Kráľ Ladislav IV. v roku 1284 daroval Malú Bystricu istému Vavrincovi, synovi Kozmasa. V 14. storočí sa už v listinách spomína názov obce v podobe „Kis Bistercze alias Jahodnik“, resp. „Malá Bystrica, iným menom Jahodník“. Podľa niektorých historikov (napr. Ján Beňko) išlo o obnovenie názvu staršieho sídliska s názvom „Jahodník“, ktoré sa na tomto území nachádzalo do konca 11. storočia.
Po vymretí všetkých Vavrincovych dedičov sa obec opäť stala kráľovským majetkom. V roku 1439 daroval Jahodníky kráľ Albrecht II. Ladislavovi z Necpál spolu s dedičným právom pre jeho potomkov. Keď Ladislav získal v roku 1441 blatnické panstvo, stali sa jeho súčasťou aj obce Jahodníky a Žabokreky. Koncom 15. storočia sa v rýchlom slede striedali majitelia blatnického panstva, a teda aj Jahodníkov - vlastnili ho Záblatskovci, Koromovci a neskôr Révaiovci.
V roku 1869 mali Jahodníky 388 obyvateľov a ich počet neustále rástol. V roku 1910 ich bolo už 980. V dedine fungovala škola, mlyn, liehovar, dve kožiarne, rozvíjali sa remeslá a obec mala aj vlastný poľovný revír. Obci prináležali aj dva minerálne pramene vyvierajúce v Jahodníckych hájoch. Obyvatelia Jahodník a Martina sa koncom 19. storočia dohodli na spoločnom využívaní prameňov, chodili k nim na výlety a usporadúvali pri nich zábavy.
Bezprostredná blízkosť, úzke hospodárske a kultúrne vzťahy medzi Jahodníkmi a mestom Martin viedli už pred prvou svetovou vojnou k úvahám o pričlenení obce k Martinu. Definitívne boli Jahodníky pričlenené k Martinu v roku 1919.
V súčasnosti sú Jahodníky súčasťou najväčšej mestskej časti mesta Martin s názvom „Ľadoveň-Jahodníky-Tomčany“.
Erb
Erb obce z roku 1862 odráža pomenovanie obce. Tvorí ho jahodový list, pod ktorým sa nachádza vodorovný dvojrad desiatich jahodových plodov. Úrodnosť jahody má symbolizovať trvácnosť obce.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Strážna ulica
Strážna ulica je ulica:
Šikoku
thumb|Poloha Šikoku
Šikoku ( – štyri provincie) je štvrtý najväčší ostrov Japonska a súčasne najmenší a najmenej zaľudnený zo štyroch hlavných japonských ostrovov a tradičný región Japonska.
Oblasť Šikoku – skladajúca sa zo Šikoku a priľahlých ostrovov má rozlohu asi a delí sa na štyri prefektúry: Ehime, Kagawa, Kóči a Tokušima. Šikoku je s Honšú spojené systémom trajektov, leteckých liniek a od roku 1988 aj sieťou mostov Seto Óhaši. Až do dokončenia mostov bol ostrov izolovaný od ostatných častí Japonska a od možnosti jednoduchšej dopravy medzi Honšú a Šikoku sa očakávalo zrýchlenie rozvoja oblasti. Dnes sa dá na Šikoku dostať tromi sieťami mostov.
Hory rozdeľujú Šikoku na úzku severnú oblasť obmývanú Vnútorným morom a južnú časť u Tichého oceánu. Väčšina zo 4,5 miliónov obyvateľov žije na severe a tam tiež, s jedinou výnimkou, ležia všetky väčšie mestá. Hora Išizuči (石鎚山) v prefektúre Ehime je s výškou najvyššia na ostrove. Priemysel je stredne rozvinutý a zahrňuje spracovanie rudy z dôležitej bane na meď v Bešši. Pôda je obrábaná veľmi intenzívne. V náplavových oblastiach, hlavne na východe oblasti, sa pestuje ryža a v zime pšenica a jačmeň. Na severe ostrova sa pestuje mnoho druhov ovocia vrátane citrusov, broskýň, kaki a grapefruitov. Vďaka produkcii pšenice sa počas obdobia Edo stali dôležitou súčasťou jedálneho lístka v prefektúre Kagawa cestoviny sanuki udon (讃岐うどん).
Šikoku je tiež známe pútne miesto. Putovanie po 88 chrámoch mnícha Kúkaia má tradíciu už od 9. storočia.
Homo habilis wushanensis
Homo habilis wushanensis alebo Homo erectus wushanensis alebo (?)Homo wushanensis sú niektoré z možných označení pre sporný nález hominida či ľudoopa z roku 1985 z čínskej lokality Lung-ku-pcho (pchinjin: Longgupo), starý asi 1,9/2 mil. rokov.
Nálezisko
Lung-ku-pcho bola pôvodne jaskyňa, ale dnes je to už len skôr skalný prístrešok. Leží vo východnej časti provincie S’-čchuan, v kraji Wu-šan (Wushan).