cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Faraónsky pes
Pôvod
Faraónsky pes je považovaný za veľmi staré plemeno. Neexistuje však jednotný názor na jeho pôvod. Prvá domnienka vychádza z predpokladu, že faraónsky pes pochádza z Egypta. V srdci Núbie ležia skalné chrámy Abú Simbel postavené za vlády Ramzesa II. v rokoch 1 290 - 1 224 pred Kr. V týchto chrámoch boli nájdené 3 zobrazenia veľmi podobné dnešnému faraónskemu psovi. Podobné vyobrazenia sa našli aj v hrobke Antefa II. z doby cca 2 300 pred Kristom. Mnoho stredozemných plemien pochádza z afrického druhu psa Tesem, privezeného z Etiópie. Podoba egyptského boha Anubisa vychádza práve z tohto plemena. Tesem mal veľké stojace uši, štíhle nohy a vtiahnuté brucho. Z tohto plemena pochádzajú aj dodnes zachované plemená ako napr. ibizský podenko, kanársky podenko, portugalský podenko, alebo maltský kelb tal-fenek (v preklade "králičí pes"). Druhý názor považuje za krajinu pôvodu faraónskeho psa Maltu, kde sa stal pomocníkom pre farmárov a to najmä pri love králikov. Faraónsky pes podľa týchto tvrdení nepochádza zo psov dovezených z Egypta fenickými kupcami, ale z primitívnej rasy psov s odstávajúcimi ušami, ktorá sa v rôznych kultúrach vyskytovala už od staroveku v okolí Stredozemného mora. Podľa genetickej štúdie Fred Hutchinson Cancer Research Center v Seattli publikovanej v roku 2004 kelb tal-fenek vznikol z psov rozličného pôvodu, teda nielen z etiópskeho plemena Tesem.
U nás sa faraónsky pes stal najmä exkluzívnym spoločenským plemenom ale aj športovým psom na dostihovej alebo coursingovej dráhe.
Vzhľad
Je to stredne veľký pes ušľachtilého držania s jasnými líniami. Je veľmi rýchly, má ľahkonohý pohyb a ostražitý výraz.
Povaha
Faraónsky pes musel po dlhé tisícročia bojovať o prežitie s prírodou i človekom a preto sa týmto smerom vyvíjali, upevňovali a posilňovali jeho prirodzené pudy a inštinkty. Je ostražitý a ak to považuje za nutné aj výhražný, ale nikdy nie agresívny či už voči človeku alebo iným zvieratám. V domácom prostredí sa so všetkými zvieratami dobre znáša, dokonca aj s mačkami. Je vyslovene priateľský k deťom. Voči neznámym dospelým osobám zachováva najskôr zdržanlivý a vyčkávajúci odstup.
Faraónsky pes je hravý, Angličania mu hovoria The Smilling Hound. Má neobvykle silný a výrazný výrazový prejav, snahu byť maximálne zrozumiteľný a činí tak najmä mimikou tváre, postavením uší a pohľadom. Je veľmi vnímavý, sleduje ľudí vo svojom okolí s veľkou pozornosťou. Faraónsky pes je rád, keď sa s ním hovorí, s chuťou "odpovedá" a ak mu nie je venovaná dostatočná pozornosť, začína "rozhovory" sám. Zvukový prejav u faraónskeho psa je jeho ďalší silný výrazový prostriedok. Disponuje bohatou škálou tónov, od hlbokých hrdelných zvukov až po vysoký piskot.
Výcvik a použitie
Faraónsky pes je práve vďaka svojim vlastnostiam všestranne použiteľný. Podobne ako chrt je na pretekárskej dráhe, či coursingu náruživý a temperamentný. Jeho telesná stavba ho však v porovnaní s inými chrtmi nepredurčuje k závratným rýchlostiam. Silne vyvinutý lovecký pud faraónskeho psa vyžaduje celoživotnú potrebu dostatočného pohybu, nie je to vhodný pes pre neaktívnych ľudí.
Faraónskeho psa možno naučiť i poslušnosti, ale jedine s mimoriadnou trpezlivosťou a porozumením. Neznáša nátlak a dril. Systém odmena - trest je pre toto plemeno absolútne nevhodný. Priviesť faraónskeho psa k poslušnosti nie je ľahké, svojho pána však bezvýhradne miluje.
Externé odkazy
psíčkar.sk, faraónsky pes
9-1-1: Texas
9-1-1: Texas je americký dramatický seriál, ktorý mal premiéru v USA 19. januára 2020 na stanici FOX. Jeho tvorcami sú Ryan Murphy, Brad Falchuk a Tim Minear. Seriál, ktorý je spin-offom 9-1-1, sleduje životy pracovníkov linky 9-1-1: policajtov, záchranárov, hasičov a dispečerov v Austine v Texase, pričom jeho názov odkazuje na prezývku Texasu „The Lone Star State“.
13. apríla 2020 bol seriál obnovený pre druhú sériu, ktorá mala premiéru 18. januára 2021. 17. mája 2021 bol seriál obnovený pre tretiu sériu, ktorý mal premiéru 03. januára 2022.
Na Slovensku mal premiéru 21. júla 2020 na JOJke.
O seriáli
9-1-1: Lone Star sleduje príbeh newyorského hasiča, ktorý sa presťahoval so svojím synom z Manhattanu do Austinu v Texase. Musí tu zachraňovať životy zranených ľudí a vyriešiť problémy vo svojom osobnom živote. K nemu sa pripájajú ďalší hasiči, ako aj príslušníci policajného útvaru a záchrannej zdravotnej služby.
Výroba
12. mája 2019 bolo oznámené, že stanica FOX objednala spin-off seriálu 9-1-1. Tvorcovia Ryan Murphy, Brad Falchuk a Tim Minear sú výkonnými producentmi seriálu spoločne s hlavnou hviezdou Robom Loweom. Výkonnou producentkou je tiež Angela Bassett, ktorá hrá v pôvodnom seriáli 9-1-1.
13. apríla 2020 bol seriál obnovený pre druhú sériu, ktorá mala premiéru 18. januára 2021. 17. mája 2021 bol seriál obnovený pre tretiu sériu, ktorý mal premiéru 03. januára 2022.
Kasting
12. mája 2019 bol Rob Lowe obsadený do hlavnej role. 11. septembra 2019 bolo oznámené, že herečka Liv Tylerová stvárni hlavnú ženskú rolu. Jim Parrack sa k obsadeniu seriálu pridal 18. septembra 2019. O dva dni neskôr bolo oznámené, že sa k obsadeniu pridali tiež Ronen Rubinstein a Sierra McClain. 23. septembra 2019 boli obsadení herci Natacha Karam, Brian Michael Smith, Rafael L. Silva a Julian Works. 3. septembra 2020 bola pre druhú sériu do hlavnej role obsadená Gina Torres. 22. septembra 2020 bolo oznámené, že herečka Liv Tylerová odchádza zo seriálu a v druhej sérii sa už nevrátí. 8. októbra 2020 bol v druhej sérii obsadení do vedľajšej role Derek Webster. 25. mája 2021 bola Brianna Baker povýšena do hlavnej role pre tretiu sériu.
Natáčanie
Napriek tomu, že sa film odohráva v texaskom Austine, takmer všetko sa natáča v Los Angeles v Kalifornii. Nedostatok natáčania na mieste v Austine vyvolal kritiku miestneho filmového priemyslu a tvrdil, že Austin má produkčnú infraštruktúru na hosťovanie série.
Banthelu
Banthelu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na ceste 1979
Na ceste 1979 je názov štúdiového albumu skupiny IMT Smile. Tento album v roku 2015 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Barbazan (Haute-Garonne)
Barbazan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Beauchamp (Val-d’Oise)
Beauchamp je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beaumont-sur-Oise (obec)
Beaumont-sur-Oise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1981
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1981 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 20 družstiev (19 európskych a 1 africké), ktoré súťažili o 4 postupové miesta na finálový turnaj. Kvalifikácia prebiehala od 8. apríla do 11. mája 1981.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 7 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1979:
Baren
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jonny Kim
Jonathan Yong Kim (* 5. februára 1984, Los Angeles, Kalifornia, USA), známy aj ako Jonny Kim, je americký podporučík námorníctva USA (bývalý príslušník špesiálnych jednotiek SEAL), lekár a astronaut NASA.
Kim sa narodil a vyrastal v Kalifornii, začiatkom roku 2000 vstúpil do amerického námorníctva a potom získal Striebornú hviezdu. Počas pôsobenia v americkej námornej pechote Kim získal aj titul bakalára v odbore matematika s vyznamenaním, doktora medicíny a v roku 2017 bol prijatý do skupiny 22 astronautov NASA. Výcvik astronauta ukončil v roku 2020 a od decembra 2020 čakal na pridelenie na let v rámci programu Artemis.
Životopis
Jonathan Yong Kim sa narodil 5. februára 1984 v Los Angeles v Kalifornii, USA. Jeho rodičia emigrovali z Južnej Kórey do Spojených štátov začiatkom 80. rokov a jeho otec mal sotva ukončené stredoškolské vzdelanie. Rodina si otvorila obchod s alkoholom v južnom Los Angeles a jeho matka pracovala ako náhradná učiteľka na základnej škole, pričom vychovávala Kima a jeho mladšieho brata. V rozhovore pre Annals of Emergency Medicine z roku 2018 sa Kim opísal ako "stelesnenie toho tichého dieťaťa, ktorému jednoducho chýbalo sebavedomie." V roku 2020 denník The Chosun Ilbo informoval, že dospievajúci Kim sa stal obeťou domáceho násilia zo strany svojho otca; vo februári 2002 Kimovho otca po tom, čo ohrozoval svoju rodinu zbraňou, zastrelila polícia v jeho podkroví.
Na strednej škole v Santa Monice dostával Kim v triedach vysoké hodnotenie, vrátane niekoľkých vysokých umiestnení, a zároveň sa venoval plávaniu a vodnému pólu. V roku 2002 zmaturoval. V roku 2012 Kim získal bakalársky titul summa cum laude z matematiky na Univerzite v San Diegu a v roku 2016 doktorát medicíny na Harvard Medical School. Kim bol vybraným štipendistom nadácie Pata Tillmana "Tillman Scholar". V roku 2017 Kim absolvoval lekársku stáž v odbore urgentná medicína v Massachusetts General Hospital a Brigham and Women's Hospital.
Od januára 2020 je Kim ženatý a má tri deti.
US Navy
Kim sa vo veku 16 rokov dozvedel o jednotke Navy SEAL a rozhodol sa stať sa členom, pričom zvyšné roky strednej školy investoval do fyzickej prípravy na náročný výcvik v tejto špeciálnej vojne. O tomto rozhodnutí Kim povedal:
Po tom, ako Kim v roku 2002 vstúpil do námorníctva Spojených štátov ako námorný regrút, absolvoval BUD/S v triede 247 a bol pridelený do tímu SEAL 3 s hodnotením operátor špeciálneho boja. Dvakrát bol nasadený na Blízkom východe a zúčastnil sa na viac ako 100 bojových misiách ako bojový zdravotník, ostreľovač, navigátor. Keď v roku 2012 ukončil štúdium na univerzite v San Diegu a opustil výcvikový zbor námorných záložných dôstojníkov, Kim vstúpil do zdravotníckeho zboru.
Dňa 6. júna 2022 Kim absolvoval svoj prvý samostatný let na lietadle Beechcraft T-6 Texan II na Veliteľstve leteckého výcviku námorníctva, ktorý bol súčasťou spoločného výcvikového režimu pre astronautov amerického námorníctva - NASA, ktorí nemali predchádzajúce skúsenosti s vojenským pilotovaním.
Kim je držiteľom Striebornej hviezdy, Bronzovej hviezdy (s bojovým "V"), vyznamenania Navy and Marine Corps Commendation Medal (s bojovým "V") a Combat Action Ribbon. Podľa Jocka Willinka bola Kimova Strieborná hviezda udelená za záchranu viacerých zranených irackých vojakov tvárou v tvár nepriateľskej paľbe. V marci 2022 bol Kim stále označovaný ako SEAL s hodnosťou podporučíka.
NASA
Počas štúdia na Harvard Medical School sa Kim stretol s astronautom a lekárom Scottom E. Parazynskim, ktorý ho inšpiroval k tomu, aby sa uchádzal o kandidatúru na astronauta. 7. júna 2017 bol Kim jedným z dvanástich kandidátov vybraných z viac ako 18 300 uchádzačov, aby sa stal členom tréningovej skupiny NASA Astronaut Group 22. Výcvik ukončil 10. januára 2020.
Podľa NASA bude Kim pracovať v "Astronaut Office", kým bude čakať na pridelenie na let. 9. decembra 2020 NASA oficiálne oznámila, že Kim sa pripojí k 17 ďalším astronautom, ktorí sa zúčastnia na výcviku na pristátie na Mesiaci v roku 2024.
Externé odkazy
https://www.nasa.gov/specials/artemis-team/
Martin Cooper
Martin Cooper (* 26. december 1928, Chicago, Illinois, USA) je americký inžinier a vynálezca, označovaný za "otca mobilného telefónu". Ako prvý človek na svete uskutočnil hovor mobilným telefónom na verejnosti.
Životopis
Vyštudoval na Illinois Institute of Technology. Zúčastnil sa kórejskej vojny.
Roku 2009 získal Cenu kniežaťa Astúrskeho.
Notamacropus
Notamacropus (po slovensky kengura) je rod z čeľade kengurovité (Macropodidae).
Zaradenie v systéme
Zhruba od roku 2015 sa Notamacropus väčšinou považuje za samostatný rod z tribusu Macropodini podčeľade Macropodinae čeľade Macropodidae (porov. systematiku v článku kengurovité). Pred rokom 2015 sa často považoval za podrod rodu Macropus a do 70. rokov 20. storočia sa často považoval za súčasť rodu Wallabia (po slovensky valabia). V súčasnosti sa opäť ojedinele považuje za súčasť rodu Wallabia. Podrobnosti o staršej taxonómii (pod)rodu Notamacropus pozri v článku Macropus v časti zaoberajúcej sa rodom Macropus v širšom zmysle.
Vnútorná systematika
Podrobnosti o staršej taxonómii a starších názvoch v súvislosti s (pod)rodom Notamacropus pozri v článku Macropus v časti zaoberajúcej sa rodom Macropus v širšom zmysle.
HK Spartak Dubnica nad Váhom v sezóne 1996/1997
HK Spartak Dubnica nad Váhom v sezóne 1996/1997 hrala v extralige tretiu sezónu. Sezóna nedopadla pre klub dobre. V základnej časti skončil na 8 mieste a hral barážovú časť extraligy z ktorej zostúpil do 1. hokejovej ligy.
Tabuľka po Základnej časti
Prvých šesť tímov postúpilo do play-off. Štyri zvyšné kluby VTJ Spišská Nová Ves, HK Spartak Dubnica nad Váhom, MHC Nitra a ŠK Iskra Banská Bystrica išli hrať Baráž o extraligu, do ktorej postúpili z 1. hokejovej ligy kluby HKM Zvolen, HK 36 Skalica, HK VTJ Prešov a HC MEZ VTJ Michalovce.
Extraligová "B" skupina a následný pád do 1.ligy
V sezóne 1996/1997 skončila Dubnica v extralige po základnej časti na 8. mieste s počtom 24 bodov. Keďže sa menil model súťaže, 8. miesto Dubnici na play-off nestačilo. Do vyraďovacích bojov totiž po novom postupovalo iba prvých 6 mužstiev. O tom, že sa Dubnica do týchto bojov nedostane sa rozhodlo až v poslednom, 36. kole základnej časti. Mužstvá, ktoré skončili na siedmom až desiatom mieste, čakala prelínacia súťaž (extraliga "B") do ktorej postúpili 4 najlepšie kluby z 1.ligy. V súťaži sa predstavili extraligisti Spišská Nová Ves, Dubnica nad Váhom, Nitra a Banská Bystrica a prvoligove kluby Skalica, Zvolen, Prešov a Michalovce. Osem klubov tak hralo o 4 miesta pre extraligovú sezónu 1997/1998. Dubnici, ktorá bojovala do posledného kola základnej časti o prvú šestku, ale prelínacia súťaž vôbec nevyšla. Skončila v nej až na 7. mieste len s 10 bodmi, pričom toľko nahrali aj šieste Michalovce. O lepšom umiestnení v konečnej tabuľke rozhodli vzájomné zápasy. Dubnicu čakal nečakaný zostup do 1. ligy, keď doplatili na nie zrovna najlepší systém súťaže. Z extraligy zostúpila okrem Dubnice do 1. ligy Banská Bystrica. Pre Dubnicu sa tak extraligové pôsobenie na dlhé roky skončilo.
Pip (package manager)
pip je odporúčaný systém na správu balíkov napísaný v Pythone a používa sa na inštaláciu a správu softvérových balíkov. Pripája sa k online úložisku verejných balíkov s názvom Python Package Index. pip je možné nakonfigurovať aj na pripojenie k iným úložiskám balíkov (lokálnym alebo vzdialeným) za predpokladu, že sú v súlade s návrhom vylepšenia Pythonu 503.
Väčšina distribúcií pythonu sa dodáva s predinštalovaným pipom. Python 2.7.9 a novší (v sérii python2) a Python 3.4 a novší štandardne obsahujú pip (pip3 pre Python 3).
História
Prvý krát predstavený ako pyinstall v roku 2008 Ianom Bickingom (tvorcom balíka virtualenv) ako alternatíva k easy_install, pip bol vybraný ako nový názov z jedného z niekoľkých návrhov, ktoré tvorca dostal na svojom blogovom príspevku. Podľa samotného Bickinga je názov rekurzívnym akronymom pre „Pip Installs Packages“. V roku 2011 bol vytvorený Python Packaging Authority (PyPA), ktorý prevzal správu pip a virtualenv od Bickingu, pod vedením Carla Meyera, Briana Rosnera a Jannisa Leidela.
S vydaním pip verzie 6.0 (2014-12-22) bol proces pomenovávania verzie zmenený tak, aby mal verziu vo formáte XY a predchádzajúcu 1 vypustila z označenia verzie.
Rozhranie príkazového riadku
odkaz=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Pip_install_virtualenv.png/300px-Pip_install_virtualenv.png|náhľad|300x300bod| Výstup Jednou z hlavných výhod pip je jednoduchosť jeho rozhrania príkazového riadku, vďaka ktorému je inštalácia softvérových balíkov Python rovnako jednoduchá ako zadanie príkazu: Používatelia môžu tiež ľahko odstrániť balík: Najdôležitejšie je, že pip má funkciu na správu úplných zoznamov balíkov a zodpovedajúcich čísel verzií, čo je možné prostredníctvom súboru s požiadavkami. To umožňuje efektívne opätovné vytvorenie celej skupiny balíkov v samostatnom prostredí (napr. inom počítači) alebo virtuálnom prostredí. Dá sa to dosiahnuť správne naformátovaným súborom a nasledujúcim príkazom, kde  je názov súboru: Ak chcete nainštalovať nejaký balík pre konkrétnu verziu pythonu, pip poskytuje nasledujúci príkaz, kde   je nahradené 2, 3, 3.4 atď.:
Použite setup.py
Pip poskytuje spôsob lokálnej inštalácie užívateľom definovaných projektov pomocou súbor. Táto metóda vyžaduje, aby projekt python mal nasledujúcu štruktúru súborov: example_project/ ├── ukážkový projekt/ balík   Python so zdrojovým kódom. | ├── __init__.py             Vytvorte z priečinka balík. | └── example.py              Príklad modulu. └── README.md                 README s informáciami o projekte. V rámci tejto štruktúry môže používateľ pridávať  do koreňového adresára projektu (t.j example_project pre vyššie uvedenú štruktúru) s nasledujúcim obsahom: Potom môže pip nainštalovať tento vlastný projekt spustením nasledujúceho príkazu z koreňového adresára projektu:
Končitá (vrch v Bielych Karpatoch)
Končitá je vrch v pohorí Biele Karpaty. Leží na slovensko-českej hranici, nad obcou Zubák, približne západne od mesta Púchov.
Pip (package manager)
Vlastné úložisko
Okrem predvoleného úložiska PyPI podporuje Pip aj vlastné úložiská. Takéto archívy môžu byť umiestnené na HTTP(s) URL alebo na umiestnení v systéme súborov.
Vlastné úložisko je možné zadať pomocou voľby -i alebo --index-url, napríklad takto: Alebo so súborovým systémom:
Končitá (vrch v Bielych Karpatoch)
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kýčerská hornatina. Vrch leží na slovensko-českej hranici, na pomedzí Trenčianskeho a Zlínskeho kraja a okresov Púchov a Zlín. Zasahuje na katastrálne územie obcí Zubák a Študlov. Najbližšími sídlami sú na severozápadnom úpätí situované obce Študlov a Střelná, na slovenskom území je to severovýchodne ležiaca Strelenka, patriaca k obci Lysá pod Makytou a východne situovaná obec Zubák.
Opis
Končitá je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Královec nad mestom Brumov-Bylnice východným smerom na Kýčeru  a ďalej až na Dubový vrch pri obci Lednické Rovne. Západným smerom susedí vrch Požár, severne leží Cibulka , východným smerom Kýčera a Češkovec a južným Krivá Tuchyňa  a Kobylinec. Južné svahy odvodňuje potok Zápechová do Vláry, východné Suchý potok a severné Korytná do Váhu. Voda zo západných svahov odteká riečkou Střelenka do Bečvy. Vrcholom vedie značený chodník z moravskej strany, zo slovenskej značený prístup nie je.
Výhľady
Nesúvislý porast veľkej časti Končitej umožňuje sčasti obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Bielych Karpát, pri priaznivých podmienkach aj Považský Inovec, Strážovské vrchy, Malú Fatru a Javorníky.
Prístup
Na vrchol vedie značená turistická trasa len z moravskej strany, zo slovenskej je prístup lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.
Owl City
Owl City je americká electronica/synthpopová skupina z Owatonna v Minnesote vytvorená spevákom a skladateľom Adamom Youngom v roku 2007. Young vytvoril skupinu pri experimentovaní s hudbou v suteréne bytu svojich rodičov. Po dvoch nezávislých albumoch Owl City získala mainstreamovú popularitu s albumom Ocean Eyes, z ktorého bol vydaný hitový singel „Fireflies“ ocenený štyrmi platinovými platňami. Samotný album získal platinovú platňu v USA v júni 2010.
Začiatky (2007 –2008)
Adam Young trpel nespavosťou kvôli hlučným kamiónom v jeho rodnom meste Owatonna a tak začal komponovať hudbu. Svoje piesne dával na svoj profil na MySpace. V roku 2007 vydal album Of June a o rok neskôr album Maybe I'm Dreaming.
Ocean Eyes (2009 – 2010)
Ocean Eyes, tretí album projektu Owl City, sa na iTunes objavil 14. júla 2009 v digitálnej verzii a po 28. júli 2009 sa postupne dostával aj na regále obchodov, kníhkupectiev, či iných miest, kde by ste dostali tento album v hmotnej verzii. Album debutoval na 27. pozícii v rebríčku Billboard 200. Owl City vydala z tohto albumu tri oficiálne skladby: „Umbrella Beach“, „Vanilla Twilight“ a „Fireflies“. Singel „Fireflies“ bodoval na popredných priečkach v rebríčkoch v USA aj Kanade a stal sa najviac sťahovanou skladbou na americkom iTunes a 20. najsťahovanejšou skladbou v Spojenom kráľovstve. Album sa dostal do prvej desiatky amerického rebríčka albumov, dostal sa na vrchol amerického rebríčka žánru electronica a tiež sa umiestnil v prvej desiatke najviac sťahovaných MP3 albumov na webstránke Amazon.com.
All Things Bright and Beautiful (2011 – súčasnosť)
Young odhalil svoj nový hudobný projekt známy ako Sky Sailing, kde použil viac akustickú gitaru a sprievod piana, ako jeho zvyčajnú elektroniku. Skladby začal nahrávať v lete roku 2007 pred tým, ako začal robiť hudbu ako Owl City. Jeho prvý album tohto projektu, An Airplane Carried Me to Bed, bol uvedený 13. júla prostredníctvom iTunes.
14. júna 2011 bol vydaný druhý štúdiový album All Things Bright and Beautiful.
Skorotlčúce
Skorotlčúce je tretí štúdiový album (dvoj CD) hudobnej skupiny 100 múch, ktorý vydalo hudobné vydavateľstvo Hevhetia v roku 2011.
Bellefontaine (Val-d’Oise)
Bellefontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Skorotlčúce
Zoznam skladieb
CD 1
Bellefontaine (Val-d’Oise)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Skorotlčúce
Obsadenie
Sto múch: Hostia:
100 múch (album)
100 múch je štvrtý štúdiový album slovenskej kapely 100 múch, ktorý vydalo hudobné vydavateľstvo Hevhetia v roku 2019.
Imrich Točka
Prof. Ing. Imrich Točka, CSc. (* 23. jún 1941, Tormoš, Nitra - 9. máj 2020 ) bol slovenský spisovateľ, regionálny historik, numizmatik, kampanológ, záchranca kultúrnych pamiatok. Bol bývalý univerzitný pedagóg Slovenskej pôdohospodárskej univerzity v Nitre.
Život
Vzdelanie získal na Základnej škole v Chrenovej (19461955), potom na Jedenásťročnej strednej škole (JSŠ) v Nitre (19551958) a neskôr na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre (19581963).
V roku 1963 sa zamestnal na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre (od roku 1996 Slovenská poľnohospodárska univerzita), kde pôsobil až do svojho odchodu na dôchodok v roku 2009. Ako pedagogický a vedecký pracovník pracoval na Agronomickej fakulte a špecializoval sa na poľovníctvo, šľachtiteľstvo a chov malých hospodárskych a kožušinových zvierat. Prezident Rudolf Schuster ho vymenoval za univerzitného profesora v roku 2001.
V roku 2011 pri príležitosti svojho životného jubilea daroval svoju celoživotnú zbierku medailí Ponitrianskemu múzeu v Nitre. V tom istom roku objavil v lapidáriu Kňazského seminára sv. Gorazda v Nitre stratenú najstaršiu kultúrnu pamiatku z nitrianskej Chrenovej – sochu Krista Trpiteľa z roku 1770. Tá bola ukradnutá a premiestnená na neznáme miesto na začiatku 70. rokov dvadsiateho storočia. Stalo sa tak pri búraní chrenovskej zvonice, v ktorej bola dovtedy umiestnená. Ďalší významný objav sa mu podaril v roku 2012. Pri kampanologickom výskume vo farskom Kostole sv. Urbana na Zobore, v priestoroch kostolnej veže objavil na podlahe odložený, v zlom stave v tej dobe už nepoužívaný 32-kilogramový zvon. Ten následne identifikoval ako Zvon zasvätený sv. Jánovi Nepomuckému, ktorý je dokázateľne najstarším zachovaným zvonom na území mesta Nitry. Zvon odlial bratislavský zvonolejár Ján Ernest Christelli v roku 1743.
V roku 2013 sa stal zakladajúcim členom Zoborského skrášľovacieho spolku, ktorý sa stará o zachovanie miestneho kultúrneho dedičstva, hlavne o zoborský kláštor. V roku 2016 sa spolu s kolegami z tohto občianskeho združenia postaral o navrátenie sochy sv. Jána Nepomuckého do prícestnej kaplnky na Chmeľovej doline v nitrianskej mestskej časti Zobor. Pôvodnú sochu tohto svätca ukradli zlodeji niekedy v 70. rokoch 20. storočia.
S manželkou Ildikó Lalákovou (19452013) mal dcéru Andreu (1967) a syna Gabriela (1971).
Dielo
thumb|Imrich Točka
Bombardovanie Košíc
náhľad|Jeden zo zničených domov náhľad|Zničená [[Budova hlavnej pošty v Košiciach|budova pošty v Košiciach]] náhľad|Časť zbombardovanej budovy pošty náhľad|Časť zbombardovanej budovy pošty náhľad|Budova pošty v súčasnosti náhľad|Pamätná tabuľa umiestnená na budove pošty ([[26. jún 2009)]] Bombardovanie Košíc prebehlo 26. júna 1941. Vtedy bolo mesto okupované Maďarskom a na základe tohto útoku Maďarsko vyhlásilo nasledujúci deň (27. júna 1941) vojnu Sovietskemu zväzu. Útok vykonali tri lietadlá podľa vzhľadu sovietskej výroby, desiatky osôb bolo zabitých či zranených a došlo aj k viacerým hmotným škodám. Útočníka sa dodnes nepodarilo identifikovať. Podľa sovietskej verzie išlo o zastrený nemecký útok s použitím sovietskych lietadiel, ukoristených Nemcami pri nemeckom útoku na Sovietsky zväz, s cieľom vtiahnuť Maďarsko do vojny so Sovietskym zväzom. Podľa inej verzie išlo o sovietsky útok, ktorý ale smeroval proti Slovensku, ktoré už Sovietskemu zväzu vojnu v tej dobe vyhlásilo.
Dianie po útoku a teórie
Niekoľko hodín po útoku, maďarský kabinet "prešiel uznesením, v ktorom vyzýval vyhlásenie o existencii stavu vojny medzi Maďarskom a ZSSR." Miestni vojenskí vyšetrovatelia v tom čase verili, že útočníci boli Sovieti, no skutočná identita útočiaceho národa nebola nikdy odhalená. Úradné vysvetlenie preferované sovietskymi historikmi malo myšlienku popredného útoku Nemecka, aby vyprovokovalo Maďarsko do útoku na Sovietsky zväz, použitím sovietských lietadiel zachytených na Nemeckom dobytých letiskách. Ďalšou možnosťou je, že sovietsky bombardéri si pomýlili Košice s neďalekým Prešovom v prvej Slovenskej republike, ktorá už bola vo vojne so Sovietskym zväzom. Kapitán Ádám Krúdy, veliteľom Košického vojenského letectva, v jeho oficiálnej správe identifikoval útočné bombardéry ako nemecké Heinkel He 111, ale bolo nariadené, aby sa o tom mlčalo. Ďalším problémom s nemeckou teóriou sprisahania bola skutočnosť, že nemecké lietadlá nemali držiaky na bomby schopné poňať sovietske bomby. Dreisziger tvrdí: "zdá sa, že bomby, ktoré spadli na Košice, boli 100 kilogramové bomby, zatiaľ čo štandardné zásoby Luftwaffe boli 50 a 250 kg bomby." Počas Norimberského procesu, ZSSR predostrelo vyjadrenie maďarského Majora generála Istvána Újszászyho. Podľa svedectva, "Košické sprisahanie bolo uskutočnené nemeckými a maďarskými dôstojníkmi, ktorí pilotovali nemecké lietadlá s ruskými označeniami". Táto teória bola zavedená, pretože zistil, že po bombardovaní Košíc sa určití dôstojníci správali podozrivo, ale nie kvôli konkrétnym dôkazom. Dôveryhodnosť jeho svedectva je menej cenená, kvôli povahe jeho vypočúvania, počas ktorého mohol byť pod nátlakom.
Vo svojich spomienkach, admirál Miklós Horthy, Maďarská hlava štátu v medzivojnovom období, uviedol, že vstup Maďarska do druhej svetovej vojny bol vyvolaný "nahratým" bombardovaním Košíc, ktoré vykonali nemeckí piloti. Za súčasť sprisahania taktiež obvinil Generála Henrika Wertha, maďarského náčelníka štábu.
V roku 1942 bola vznikla teória o tom, že maďarský policajt, ubytovaný v dome v meste obsadenom Sovietskym zväzom, sa dozvedel, že jeho spolubývajúci bol Andrej Andele, český pilot sovietskeho letectva, otvorene priznal svoju účasť na bombardovaní Košíc. Táto teória bola aktiež zamietnutá, kvôli tomu, že lietadlá, ktoré bombardovali Košice, boli dvojmotorové jednoplošníky. Sovietske letectvo tento druh lietadlá nemalo, ale malo dvojplošníky. Na základe týchto informácií sa typ strojov použitých pri tomto útoku mohol pochádzať len od Nemcov. Ďalším faktorom, ktorý vyvracia túto teóriu je načasovanie samotných útokov. Na najzápadnejšie miesto Košíc údajne zaútočili krátko po 13:00 hod. Na základe dôkazov, ktoré priniesli Sovieti v Norimbergu, na najvýchodnejšie miesto bolo zaútočené okolo 12:30 hod. Touto skutočnosťou je dokázané, že útok prišiel z východu, zo smeru Sovietskeho zväzu, a nie zo západu, zo smeru Slovenska.
Podľa moderných historikov Ivána Patakiho, Lászla Rozsosa a Gyula Sárhidaia, sovietske lietadlá napadli mesto Košice omylom, pričom sa zameriavali na nemeckú rozhlasovú stanicu v meste Prešov (Eperjes) na Slovensku, asi 30 kilometrov severne od Košíc. Všetky tri bombardéry sa zameriavali na kancelársku budovu pošty, ktorá mala na streche veľkú rádiovú anténu. Budovu zasiahlo 5 bômb. Po uvoľnení všetkých 29 bômb, jedno z lietadiel zhodilo jednu bombu mimo mesto, ktorá nevybuchla. Bomba bola získaná a identifikovaná ako 105 kilogramová sovietska bomba. Podľa tohto vysvetlenia, Krúdy nesprávne identifikoval tri sovietske Tupolevy TB-3 za nemecké Heinkel He 111. Samotný návrh, že bola táto identifikácia "ututlaná" reprezentoval povojnovú komunistickú propagandu.
Záver
Na základe vyššie uvedeného, ​​najpravdepodobnejšie je bombardovanie Sovietskeho zväzu omylom. Avšak, priaznivci ani jednej z teórií nemali žiadny nevyvráteľný a jasný dôkaz akéhokoľvek variantu.
Pamätná tabuľa
Na počesť obetiam bombardovania slávnostne odhalili v Košiciach na rohu Poštovej a Moyzesovej ulice pamätnú tabuľu. Stalo sa tak pri príležitosti 68. výročia bombardovania Košíc počas 2. svetovej vojny. Autorom tabule je košický keramikár Zbyhnev Nišponský.
Obete
Vojaci, ktorí zahunuli pri útoku:
József Pócsi, Tengely Ferencet a Borisz Sándort boli ocenení maďarskými Medailami statočnosti (Magyar Vitézségi Érem).
Zostnulí zamestnanci pošty:
Civilisti:
Belloy-en-France
Belloy-en-France je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Strength / The Sound / The Songs
The Strength / The Sound / The Songs je debutový štúdiový album dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Vydaný bol v roku 2005 a album sa pôvodne nepodarilo uviesť. Avšak v júli 2006 album vstúpil do dánskych rebríčkov, pričom umiestnil sa na 18. priečke. Album by zostal v tomto rebríčku po dobu 21 nesledujúcich týždňov. Vydavateľstvo skupiny Volbeat, v tom čase Mascot Records, malo v USA len obmedzenú distribúciu, čo znamenalo, že album v tejto krajine bol veľmi nepovšimnutý. Skupina Volbeat nemohla preniknúť do Spojených štátov, až v roku 2010 s ich štvrtým albumom Beyond Hell / Above Heaven.
Dve skladby z albumu „Danny & Lucy (11PM)“ a „Fire Song“ tvoria príbeh rodiny Nessovcov, ktorý pokračuje druhým albumom skupiny Volbeat Rock the Rebel / Metal the Devil so skladbou „Mr. & Mrs. Ness“ a skladbou „Mary Ann's Place“ z tretieho albumu skupiny Guitar Gangsters & Cadillac Blood, a skončil šiestym albumom Seal the Deal & Let's Boogie so skladbou „You Will Know“.
Skladby „Pool of Booze, Booze, Booza“, „Soulweeper“, „Danny & Lucy (11 PM)“ a „Alienized“ sú prevzaté z demo albumu skupiny Volbeat z roku 2003 s názvom Beat the Meat. Okrem toho bola skladba „Soulweeper“ vydaná ako singel v roku 2003, hoci skupina nemala vydavateľstvo, keď bola vydaná a považuje sa za demo singel. Jediný oficiálny singel z albumu bola skladba z albumu skupiny Dusty Springfieldovej „I Only Wanna Be With You“, ktorá vyšla v roku 2006. Skupina taktiež natočila videoklip pre skladbu, ktorý zobrazuje skupinu Volbeat na streche.
Hodnotenie
Mali obmedzené vydanie mimo Dánska, profesionálne anglické recenzie albumu sú vzácne. Scott Alisoglu z Blabbermouth.com dal albumu hodnotenie 7,5 / 10, v ktorom hovoril, že „hlasné gitary, pekná zbierka háčikov a vynikajúca interpretácia vokálneho výkonu robia „The Strength / The Sound / The Songs“ cennou rotáciou.“
Zoznam skladieb
Všetky skladby sú zložené Michaelom Poulsenom, Jonom Larsenom, Andersom Kjølholmom a Franzom Gottschalkom, okrem skladby 13, ktorá je zložená Mikeom Hawkerom and Ivorom Raymondeom. Text skladby 11 má autorstvo Michaela Poulsena a Elvisa A. Presleyho.
Bax (Francúzsko)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svaté Pole (prírodná pamiatka)
Svaté Pole je prírodná pamiatka ev. č. 12562 (3377) neďaleko obce Horažďovice v okrese Klatovy. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Predmetom ochrany je zachovanie mezofytných lúk s výskytom početnej populácie vstavača obyčajného.
Baziège
Baziège je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bernes-sur-Oise
Bernes-sur-Oise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aculifera
Aculifera môže byť iný latinský názov taxónu:
SYR6: Koncertas Stan Brakhage Prisiminimui
SYR6: Koncertas Stan Brakhage Prisiminimui je EP americkej rockovej skupiny Sonic Youth. Bolo vydané vydavateľstvom Sonic Youth Recordings a nahrané počas benefičného koncertu Anthology Film Archives dňa 13. apríla 2003. SYR6 nadväzuje na tradíciu poznámok nahrávok v cudzom jazyku, tentokrát v litovskom.
Družica (kultúra)
Družica (-zriedkavo ; iné názvy: družička, druska) je výraz v slovenskej ľudovej kultúre, ktorý sa používa v dvoch mierne odlišných významoch, a to na označenie:
Tradične zastávala úlohu prvej družice príbuzná (sestra, sesternica, dcéra krstnej matky) alebo kamarátka mladuchy. Ako uvádza etnologička Kornélia Jakubíková v elektronickej encyklopédii Tradičná ľudová kultúra Slovenska slovom a obrazom: ''„Odevné znaky mala podobné mladuche (partu, veniec, neskôr kyticu), čo malo v magickom zmysle ochrannú funkciu. Jej povinnosťou bolo odovzdať ženíchovi svadobnú košeľu a svadobné pierko a sprevádzať ho na sobáš. Na západnom Slovensku prebrala družica aj niektoré úlohy družbu – prednášanie vinšov, skladanie venca, vyberanie peňazí. Iných úkonov sa zúčastňovala so skupinou družíc ako časti svadobnej družiny.“''
Jankovský potok (národná prírodná pamiatka)
Jankovský potok je národná prírodná pamiatka chránená pre výskyt perlorodky riečnej (Margaritifera margaritifera). Predmetom ochrany je ďalej prirodzene meandrujúce koryto potoka s nadväzujúcimi druhmi mokraďových a rašelinových lúk. NPP bola vyhlásená k 1. aprílu 1992.
NPP Jankovský potok sa nachádza na Českomoravskej vrchovine, približne 11 km od Pelhřimova. Pramení pri Jankove, preteká Vyskytnou, Zachotínom, Mysletínom, Mladými Bříštemi a Novým Rychnovom, kde chránené územie končí. Potok ďalej pokračuje a ústi do Sedlickej priehrady.
NPP Jankovský potok spadá do zoznamu európsky významných lokalít. Vyskytuje sa na zozname Natura 2000 pre výskyt vydry riečnej (Lutra lutra). Ďalej je zahrnutý do vodohospodárskeho ochranného pásma, pretože patrí k povodiu Želivky, ktorá zásobuje vodou vodnú nádrž Švihov.
Oblasť spravuje AOPK ČR - RP SCHKO Žďárské vrchy, pracovisko Havlíčkův Brod.
Lokalita
vľavo|náhľad|Pramenisko, lúčna časť Národná prírodná pamiatka Jankovský potok sa nachádza v Kraji Vysočina, okres Pelhřimov. Jej začiatok, pramenisko, sa nachádza asi 11 km východne od Pelhřimova a chránené územie prechádza cez katastrálne územie obcí Jankov U Pelhřimova, Vyskytná, Zachotín, Mysletín, Mladé Bříště, Staré Bříště a Nový Rychnov.
Do ochrany je okrem toku samotného zahrnuté blízke okolie údolnej nivy a prilieha k nemu aj ochranné pásmo. Samostatná NPP Jankovský potok zaberá 72,12 ha, ochranné pásmo rozširuje oblasť o 315,63 ha. Jankovský potok preteká silne obrábanou krajinou a je premostený cestným ťahom Pelhřimov - Jihlava (cesta č. 602). vľavo|náhľad|Pramenisko, lesná časť Pramenná časť Jankovského potoka sa nachádza medzi jelšinami pri osade Chaloupky, pri obci Jankov. Jedná sa o rozsiahle územie, kde potok vyviera a rozlieva sa do krajiny, čím vytvára mokrade a nadväzné typické ekologické spoločenstvá.
Údolná niva potoka je prirodzene meandrujúca s typickými spoločenstvami mokraďových a rašelinných porastov s výskytom významných živočíchov.
História
Po vytvorení prvých osád okolo 13. - 14. storočia sa v okolí začala prejavovať ľudská činnosť. Prvým zásahom do krajiny bolo jej odlesňovanie a počiatok poľnohospodárskej činnosti úmerný dobe, teda sa jednalo prevažne o lúky a pastviny. Vyvážené spoločenstvo oligotrofného toku vzniklo vďaka nesúvisle obrábanej ploche. Počas 19. storočia sa ustálil pomer medzi lesnými a poľnohospodárskymi plochami, ktorý pretrváva dodnes. Ukončila sa tak výrazná premena zmiešaného lesa v smrekové monokultúry, ktoré vyvolávajú problémy v zmenenom chemizme vôd, pôdnych vlastností a tiež znižujú diverzitu okolia. Pomery v hospodárení s pôdnym fondom sa však zmenili s rozrastajúcim počtom obyvateľov oblasti a hlavne intenzifikáciou poľnohospodárstva v 60. rokoch 20. storočia. Na účely intenzifikácie sa robili meliorácie lúk a podmáčaných oblastí, regulácia a napriamovanie tokov a zvyšovanie percenta orných plôch. Vysoké dávky hnojív vyplavovaných do podzemných vôd s následnou eutrofizáciou tokov a zvýšenou eróznou činnosťou (vodnou aj veternou) na obrábaných plochách je príčinou veľkých problémov. Na území sa vykonávala len drobná stredoveká ťažba rúd, ktorá nevýrazne ovplyvnila ráz krajiny, napr.: pingy pri Vyskytnej. Okresný úrad Pelhřimov vyhláškou ustanovil chránenú oblasť s účinnosťou od 1. 4. 1992 a na základe ustanovení § 90 ods. 8 zákona 114/1992Sb. O ochrane prírody a krajiny, bolo územie vyhlásené ako národná prírodná pamiatka (NPP).
Prírodné pomery
náhľad|Mokraďové okolie potoka
Geológia
Křemešnická vrchovina, ktorou potok preteká, je klasickým predstaviteľom Českomoravskej vrchoviny. Horninové podložie je typické pre České moldanubikum, horniny sú kyslé až neutrálne, ťažko zvetrateľné. Podložie je prekryté kvartérnymi fluviálnymi sedimentami, po okrajoch s deluviálnymi svahovinami. V podloží prameniska sa nachádza žulový masív s tektonickou dispozíciou. Rovinný profil prameniska postupne prechádza v tiahle svahy s úzkym údolím potoka.
Hydrológia
Povodie celého Jankovského potoka má rozlohu 130,031 km², s celkovým prevýšením približne 200 m a sklonom 17,5 ‰. Povodie je skôr vejárového charakteru. Jankovský potok je podľa absolútnej rádovosti toku tokom 5. rádu, podľa Strahlera je tokom 4. rádu. Potok pramení na území hlavného európskeho rozvodia a je súčasťou povodia Sázavy, konkrétne sa jedná o pravostranný prítok Želivky.
Klimatické pomery
Priemerná ročná teplota je 6°C. Tok potoka je rozdelený do troch klimatických častí - najvrchnejšia partia patrí do okrsku CH7, teda do chladnej oblasti, stredná časť toku je v okrsku MT3, teda mierne teplej oblasti a spodné partie potom do MT5. Priemerné zrážky v oblasti činia zhruba 680 mm. vľavo|náhľad|Rak riečny
Flóra
Rastlinstvo je typické pre mokraďové a rašelinové lúky, druhotné jelšiny striedajúce sa s prípotočnými jelšinami. Vegetácia na týchto mokraďových lúkach je tvorená krátkostebelnatými ostrico-machovým spoločenstvami zväzu Caricion fuscae. Neudržiavané miesta zarastajú tŕstim, chrasticovými porastami a skupinovo rastúcimi jelšami a vŕbami. Zo vzácnych a ohrozených druhov tu rastú napr. rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), ostrica plstnatoplodá (Carex lasiocarpa), ostrica blšná (C. pulicaris), ostrica oblastá (C. diandra), zdrojovka pobrežná (Montia hallii), všivec lesný (Pedicularis sylvatica), vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata), vŕba rozmarínolistá (Salix rosmarinifolia), vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis), bielokvet močiarny (Parnassia palustris), hadomor nízky (Scorzonera humilis), púpava Nordstedtova (Taraxacum nordstedtii).
Fauna
Najvýznamnejším zástupcom fauny je perlorodka riečna (Margaritifera margaritifera), vedľa Kladinského potoka je to posledný výskyt na Vysočine. Predtým sa tu vyskytovalo aj korýtko riečne (Unio crassus), ale to je v dnešnej dobe považované za nezvestné, pretože v posledných rokoch nebol preukázaný jeho výskyt. Ďalšími významnými obyvateľmi toku a priľahlých oblastí sú napríklad mlok horský (Triturus alpestris), ropucha bradavičnatá (Bufo bufo), skokan krátkonohý (Rana lesonnae), mihuľa potočná (Lampetra planeri), rak riečny (Astacus astacus), rybárik riečny (Alcedo atthis), vodnár potočný (Cinclus cinclus), trasochvost horský (Motacilla cinerea), pŕhľaviar červenkastý (Saxicola rubetra). Za potravou sa tu zastavuje bocian čierny (Ciconia nigra). V okolí toku loví vydra riečna (Lutra lutra).
Na lokalite prebehlo veľké množstvo inventarizačných prieskumov, okrem iného aj ornitofauny. Podľa kategorizácie Červeného zoznamu vtákov ČR tu boli zaznamenané tieto kriticky ohrozené druhy: kačica chrapačka (Anas querquedula), haja červená (Milvus milvus) a kalužiak červenonohý (Tringa totanus). Boli tu vidieť aj niektoré ohrozené druhy napr. včelár lesný (Pernis apivorus), sokol lastovičiar (Falco subbuteo), chriašť bodkovaný (Porzana porzana), svrčiak slávikovitý (Locustella luscinioides). Medzi zaznamenané zraniteľné druhy na lokalite boli napr.: chrapkáč poľný (Crex crex), myšiarka močiarna (Asio flammeus), ďateľ malý (Dendrocopos minor), trasochvost žltý (Motacilla flava). náhľad|Ostrico-machové porasty na lúkach v okolí potoka
Ochrana
Oblasť Jankovského potoka je spoločne s blízkou prírodnou rezerváciou Kladinský potok chránená z dôvodu výskytu perlorodky riečnej, ktorá slúži ako tzv. dáždnikový druh ochrany oligotrofných vôd v horských a podhorských oblastiach. Oblasť je taktiež zaradená do zoznamu Natura 2000 kvôli výskytu vydry riečnej (Lutra lutra). Ďalším bodom ochrany je aj povodie Želivky, ako vodárenská oblasť vodného diela (nádrže) Švihov - zdroja vody pre Prahu.
Plán starostlivosti o NPP Jankovský potok
náhľad|Chrasticový porast v bezprostrednom okolí Jankovského potoka Vedenie ochrany sa v prvých rokoch venovalo hlavne údržbe toku, po roku 2005 bola starostlivosť zacielená na hornú časť toku (po ceste Mysletín - Zachotín). Boli a sú organizované brigády na kosenie brehov, zber pokosenej hmoty a odstraňovanie prekážok a čistenie toku. Hlavnou úlohou plánu starostlivosti je minimalizovať rozsah zoraných plôch a používanie hnojív, ktoré prispievajú k eutrofizácii vôd v povodí Jankovského potoka. Cieľom je obnovenie funkčnej a životaschopnej populácie perlorodky, korýtka, mihule a zachovanie spoločenstva mokradí, rašelinísk a nivy potoka.
Ochrana zahŕňa teda minimalizáciu smrekových monokultúr, zachovanie kríkového poschodia, obnova pôvodných remíziek napr.: jarabinou vtáčiou (Sorbus aucuparia), lipou malolistou (Tilia cordata) a ďalšími. Podľa odporúčania je absolútne nevhodné vytvárať nové rybníky či iné vodné diela s akumuláciou vody, keď najmä prietokové rybníky ničia oligotrofné prostredie nevyhnutné predovšetkým pre vývoj juvenilných štádií perlorodky. Tiež je nevhodný chov kapra obyčajného, ktorý nielen vyžaduje vody bohaté na živiny, ale aj vyhľadáva obživu na zakalených dnách rybníkov, čím vytvára zákal nevhodný pre perlorodky.
Pre samotný vodný tok je odporúčaná revitalizácia úsekov, ktoré boli v minulosti umelo narovnané, a zabránenie pretrhnutiu meandrov. Všeobecným prostriedkom na ochranu ekosystému perlorodky je eliminácia meliorácií, zvýšený rozsah zatrávnenia ornej pôdy, zachovanie a rozšírenie systému plytkých stružiek. Plán starostlivosti ďalej navrhuje ako vhodné riešenie situácie rozšírenie NPP a ochranného pásma na celé horné povodie Jankovského potoka, pretože inak naznačené opatrenia nie sú dostatočne účinné.
Perlorodka riečna
vľavo|náhľad|Perlorodka riečna, záujem ochrany
Perlorodky žijúce na území Česka sú stredne dlhoveké, dožívajú sa cca 50-80 rokov, záleží na prostredí. Ich ekologickou nikou je prostredie oligotrofných tokov, ktoré sú skôr chladnejšie, s teplotným maximom do 20°C a neutrálnym až slabo kyslým pH. Toky s vysokým obsahom vápnika nie sú pre perlorodky vhodné. Brehové porasty by mali byť rozvoľnené, so zatienením 60-100%, mal by prevažovať autochtónny les a extenzívne lúky. Ďalšou podmienkou pre výskyt perlorodky je tiež prítomnosť hostiteľských druhov lososovitých rýb, ich výskyt je viazaný na pstruhové pásma napríklad pstruha potočného (Salmo trutta m. fario).
Úbytok perlorodiek začal významne v 19. storočí, kedy boli vo veľkom lovené pre získavanie sladkovodných perál. Dnes je perlorodka riečna tzv. dáždnikovým druhom ochrany oligotrofných vôd v horských a podhorských oblastiach. Ochrana perlorodky je celoeurópskym záujmom, český plán záchrany je teda inšpirovaný podobnými zo zahraničia. Na území Česka prebieha už tretia etapa záchranného programu, spracovávaná podľa metodiky Ministerstva životného prostredia. Realizačným tímom programu je stanovená Agentúra ochrany prírody a krajiny Českej republiky. Kľúčovým bodom ochrany je udržiavanie popr. zlepšovanie prirodzeného biotopu a samotného druhu, pretože umelá kultivácia môže spôsobiť degradáciu. Na účely záchrany boli vytvorené špeciálne ochranné a reprodukčné prvky na vytipovaných miestach (Lužný potok, Zlatý potok, vyústenie Spáleného potoka do Blanice). Za priaznivý výsledok ochrany je považovaná tá situácia, keď kohorta (skupina) jedincov mladších ako 30 rokov je najmenej 20% zo všetkých známych jedincov na lokalite.