cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Priečne bralo
Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Javorianska hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a vojenského obvodu Lešť. Najbližšími sídlami sú na juhozápadnom úpätí ležiaca osada Podjavorie a severozápadnom osada Zaježová, západným smerom sa nachádzajú Pliešovce a severovýchodným Stará Huta. Vrcholovou časťou prechádza hranica vojenského obvodu Lešť, kde patrí celá južná časť masívu.
Opis
Priečne bralo leží v najvyššej časti pohoria, v hrebeni, ktorý vedie od osady Podjavorie východným smerom na Sokolovo bralo nad Horným Tisovníkom. Južným smerom sa nachádza Ježov vrch a Jaseňový vrch, západným Ježová , severným Rimáň  a Kukučkov kopec  a východným Makytová , Homôľka , Javorie  a Vysoká. Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ; severné svahy odvodňuje Rimánsky jarok a juhozápadné potok Klinkovica, oba smerujúce do rieky Krupinica, juhovýchodné svahy sú pramennou oblasťou Starej rieky. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady
Vrcholovú časť masívu pokrýva lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s riedkou a nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach z vhodných miest tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Ostrôžky.
Prístup
Poloha vrchu na hranici vojenského územia obmedzuje voľný pohyb na celej južnej časti. Nevedie naň ani značený chodník a preto najľahší prístup vedie lesnými chodníkmi z osád Podjavorie a Zaježová. Cez Zaježovú prechádza Rudná magistrála.
Acetylcysteín
Acetylcysteín, presnejšie N-acetylcysteín (NAC), je liečivo, ktoré sa používa na liečenie predávkovania paracetamolom a na uvoľnenie hustého hlienu u ľudí s chronickými poruchami dýchacieho ústrojenstva, ako sú pneumónia a bronchitída. Takisto už bol použitý na liečbu bezoáru u dojčiat. Je možné ho podať vnútrožilne, perorálne alebo vdýchnutím. Niektorí ľudia ho užívajú ako doplnok stravy. Po chemickej stránke je to amid cysteínu, ktorý vzniká naviazaním acetylovej skupiny na amínovú skupinu cysteínu.
Medzi bežné vedľašie účinky pri perorálnom užití patria závrate a zvracanie. Pri použití iných spôsobov podania môže pokožka sčervenať a začať svrbieť. Takisto môže nastať neimunitná anafylaxia. Podľa všetkého je jeho použitie v tehotenstve bezpečné. Pri predávkovaní paracetamolom napomáha zvýšiť hladinu antioxidantu glutatiónu, ktorý je schopný neutralizovať toxické produkty rozkladu paracetamolu. Pri vdýchnutí funguje ako mukolytikum, pretože znižuje hustotu hlienu. Acetylcysteín bol prvýkrát patentovaný v roku 1960 a v lekárstve sa začal používať v roku 1968. je zaradený na zoznam esenciálnych liekov WHO. Je dostupný ako generikum.
Aminokyseliny obsahujúce síru, cysteín a metionín, sa oxidujú ľahšie než ostatné aminokyseliny.
Écheia
V Ríme sa zrejme sa tento ozvučný systém nepoužíval, ale Vitruvius tvrdil, že sa používal v rímskych provinciách a mnohých gréckych mestách vrátane Korintu. Bolo identifikovaných približne šestnásť antických divadiel, kde sa écheie mohli nachádzať, a to napr. v mestách Aizanoi, Skythopolis, Nikopolis, Gerasa, Ierapetra, Gortyn, Lyttos.
Stredoškolská odborná činnosť
Stredoškolská odborná činnosť, skrátene SOČ, je súťaž Štátneho inštitútu odborného vzdelávania na Slovensku zameraná na 17 odborných oblastí a záujmová činnosť žiakov denného štúdia gymnázií, stredných odborných škôl a konzervatórií vo veku od 15 do 21 rokov. Je zväčša prípravou na praktickú maturitnú skúšku. Práci na tejto činnosti sa venujú v škole v čase vyučovacieho procesu aj mimo vyučovania vo svojom voľnom čase. Žiaci svoju prácu môžu riešiť samostatne alebo v kolektíve a za pomoci školiteľa alebo konzultanta, ktorého meno a pracovisko uvedú na titulnom liste písomnej časti svojej práce.
Cieľom súťaže je podpora talentu a vyhľadávanie nadaných žiakov, rozvíjanie tvorivosti, vedomostí a odborných teoretických alebo praktických skúseností. Podmienkou je písomná odborná práca a registrácia.
Zrealizovaný projekt sa najprv obhajuje na školskom kole Stredoškolskej odbornej činnosti a po postúpení nasleduje jej krajské kolo. Pri úspechu na krajskom kole má žiak možnosť obhajoby projektu aj na medzinárodných súťažiach. Výsledky bývajú zohľadnené pri prijímaní na vysokú školu.
Chiralita (chémia)
náhľad|Dva enantioméry všeobecnej aminokyseliny, ktoré sú chirálne V chémii sa molekula nazýva chirálnou, pokiaľ nie je možné ju zjednotiť s jej zrkadlovým obrazom žiadnou kombináciou rotácií, translácií alebo nejakými konformačnými zmenami. Táto geometrická vlastnosť sa označuje ako chiralita. Tento pojem pochádza zo starogréckeho είρ (cheir), "ruka", čo je bežný príklad objektu s touto vlastnosťou.
Chirálna molekula existuje v podobe dvoch stereoizomérov, ktoré sú vzájomne zrkadlovými obrazmi. Tieto stereoizoméry sa nazývajú enantioméry - často sa rozlišujú ako "pravotočivý" alebo "ľavotočivý" podľa ich absolútnej konfigurácie alebo iného kritéria. Dva enantioméry majú rovnaké chemické vlastnosti, okrem ich reaktivity s inými chirálnymi zlúčeninami. Majú zároveň i zhodné fyzikálne vlastnosti, okrem toho, že majú často opačnú optickú aktivitu. Optická aktivita enantiomérov však môže byť veľmi nízka, čo sa potom označuje ako kryptochiralita. Homogénna zmes dvoch enantiomérov v rovnakom pomere sa nazýva racemát a zvyčajne sa líši (chemicky i fyzikálne) od čistých enantiomérov. náhľad|(S)-Alanín (vľavo) a (R)-alanín (vpravo) v podobe zwitteriónov pri neutrálnom pH Chirálne molekuly majú zvyčajne stereogénny prvok, na základe ktorého chiralita vzniká. Najbežnejší typ stereogénneho prvku je stereogénne centrum (stereocentrum). V prípade organických zlúčenín sú to typicky uhlíkové atómy, na ktorých sú v tetraédrickej geometrii naviazané štyri rôzne skupiny. Pre dané stereocentrum sú dva spôsoby, ktorými je možné tieto skupiny naviazať, čím vznikajú stereoizoméry (diastereoméry a enantioméry) u molekúl s viac než jedným stereocentrom. U chirálnych molekúl s jedným alebo viacerými stereocentrami odpovedá enantioméru ten stereoizomér, v ktorom majú všetky stereocentrá opačnú konfiguráciu. Inak povedané, pre konkrétnu molekulu má pár enantiomérov opačné konfigurácie na všetkých stereocentrách. Organická zlúčenina, ktorá má len jeden stereogénny uhlík, je vždy chirálna. Oproti tomu sú zlúčeniny, ktoré majú viac stereogénnych uhlíkov, zvyčajne ale nie vždy chirálne. Totiž, ak sú stereocentrá usporiadané tak, že molekula má vnútornú rovinu symetrie, tak je molekula achirálna a označuje sa ako mezozlúčenina. Ostatné atómy, napríklad N, P, S alebo Si, môžu byť takisto stereocentrami, ak sú na nich naviazané štyri rôzne substituenty (vrátane voľného elektrónového páru).
Molekuly, ktorých chiralita pochádza z prítomnosti jedného alebo viacerých stereocentier, majú centrálnu chiralitu. Existujú ešte dva druhy stereogénnych prvkov, ktoré môžu viesť k chiralite: stereogénna os (axiálna chiralita) a stereogénna rovina (planárna chiralita). Posledným spôsobom, ktorým môže byť molekula chirálna, je kvôli jej prirodzenému zakriveniu v priestore (inherentná chiralita). Tieto druhy chirality sú však omnoho menej časté, než centrálna chiralita. BINOL je typický príklad axiálne chirálnej molekuly a trans-cyklooktén je bežný príklad planárne chirálnej molekuly. Helicén má helikálnu chiralitu, čo je jeden z druhov inherentnej chirality.
Chiralita je dôležitý koncept v stereochémii a biochémii. Väčšina zlúčenín, ktoré sú dôležité v biológii, je chirálna, napríklad sacharidy (cukry, škrob a celulóza), aminokyseliny, z ktorých sa skladajú bielkoviny, a nukleové kyseliny. V živých organizmoch sa typicky nachádza len jeden z dvoch enantiomérov chirálnej zlúčeniny. Z tohto dôvodu vedia organizmy, ktoré prijímajú chirálne zlúčeniny, spracovať zvyčajne len jeden z jeho enantiomérov. Z toho istého dôvodu majú dva enantioméry chirálneho liečiva veľmi rozdielne účinky alebo silu.
Chiralita je vnútorná vlastnosť identity molekuly, takže systematický názov musí zahŕňať detaily jej absolútnej konfigurácie (R/S,  D/L  alebo iné deskriptory).
Definícia
Chiralita molekuly je daná molekulárnou symetriou a jej konformáciami. Konformácia molekuly je chirálna len vtedy, keď patrí do bodových grúp Cn, Dn, T, O alebo I (chirálne bodové grupy). To, či je daná molekula považovaná za chirálnu však záleží na tom, či je možné jej chirálne konformácie izolovať ako separovateľné enantioméry, aspoň teoreticky, alebo či sa tieto enantiomérne konforméry rýchlo menia z jedného na druhý pri danej teplote a v krátkych časových intervaloch vďaka nízkoenergetickým konformačným zmenám (čím sa molekula stáva achirálnou). Napríklad bután sa pri izbovej teplote považuje za achirálny, aj keď jeho gauche izomér (dihedrálny uhol definovaný štyrmi uhlíkovými atómami má hodnotu približne 60°) nie je identický s jeho zrkadlovým obrazom, pretože rotácia okolo stredovej C–C väzby je príliš rýchla, čím dochádza k premene jedného enantioméru na druhý (energetická bariéra 3,4 kcal/mol) a teda enantioméry nie je možné separovať. Podobným spôsobom sa cis-1,2-dichlórhexán nachádza v stoličkových konformáciách, ktoré sú nezjednotiteľné zrkadlové obrazy, ale jeden sa môže meniť na druhý (energetická bariéra ~10 kcal/mol). Ako ďalší príklad, amíny s tromi rôznymi substituentmi (R1R2R3N:) sú takisto považované za achirálne molekuly, pretože enantiomérna pyramídová konformácia sa rýchlo mení z jednej strany na druhú preklápaním cez planárny tranzitný stav, čím dochádza k premene jedného enantioméru na druhý (energetická bariéra ~6 kcal/mol). Ak je však teplota dostatočne nízka, je premena jedného enantioméru na druhý, kvôli ktorej sú tieto molekuly achirálne pri izbovej teplote, príliš pomalá v danom časovom intervale (zvyčajne sa 1000 sekúnd považuje za vhodný časový interval kvôli chemickej alebo chromatografickej separácii enantiomérov), vďaka čomu sa tieto molekuly stávajú chirálnymi pri nízkych teplotách. Molekuly, ktoré sú chirálne pri izbovej teplote kvôli nepovolenej rotácii okolo jednoduchej väzby (bariéra rotácie ≥ asi 23 kcal/mol) sú takzvane atropoizomérne.
Chirálne zlúčeniny nemôžu obsahovať nevlastnú os (Sn), ktorá sa skladá z osi symetrie a roviny symetrie kolmej na os. Chirálne molekuly sú vždy nesymetrické (bez Sn), ale nie vždy asymetrické (bez akýchkoľvek prvkov symetrie okrem triválnej identity). Asymetrické molekuly sú vždy chirálne.
Nasledujúca tabuľka ukazuje príklady chirálnych a achirálnych molekúl so Schoenfliesovou notáciou bodovej grupy molekuly. U achirálnych molekúl reprezentujú X a Y (bez označenia) achirálne skupiny, zatiaľ čo XR/XS a YR/YS reprezentujú enantioméry. Na orientácii S2 osi nezáleží, pretože ide len o inverziu. Akákoľvek orientácia tejto osi je vhodná, ak prechádza stredom inverzie. Existujú aj vyššie symetrie chirálnach a achirálnych molekúl a takisto existujú symetrie iné než tie uvedené v tabuľke, napríklad chirálne C3 a achirálne S4.
Stereogénne centrá
Mnohé chirálne molekuly majú bodovú chiralitu, teda majú jedno chirálne stereocentrum, ktoré je zhodné s niektorým z atómov. Toto stereogénne centrum má zvyčajne štyri alebo viac väzieb na rôzne skupiny a môže to byť uhlík (ako je to vo väčšine biologických molekúl), fosfor (ako je to u organofosfátov), kremík alebo atóm kovu (ako v mnohých chirálnych koordinačných zlúčeninách). Stereogénne centrum môže byť aj trojväzbový atóm, ak jeho väzby nie sú v tej istej rovine, napríklad fosfor v P-chirálnych fosfínoch (PRR′R″) a síra v S-chirálnych sulfoxidoch (OSRR′), pretože namiesto štvrtej väzby obahujú voľný elektrónový pár.
Chiralita môže vznikať i na základe rôznych izotopov, ako napríklad u deuterovaného benzylalkoholu PhCHDOH, ktorý je chirálny a opticky aktívny ([α]D = 0.715°), aj keď nedeuterovaný PhCH2OH nie je.
Ak sa dva enantioméry ľahko menia jeden na druhý, môže byť prakticky nemožné tieto enantioméry separovať, takže je pozorovateľný len racemát. Tak je to napríklad u väčšiny amínov s troma rôznymi substituentami (NRR′R″), kvôli nízkej energetickej bariére inverzie dusíka.
Dôsledky chirality
Chiralita sa prejavuje rôznymi spôsobmi:
V biochémii
Pôvod prítomnosti enantiomérne čistých látok v biológii je téma mnohých debát. Väčšina vedcov verí, že "výber" chirality v živote na Zemi bol náhodný a keby život založený na uhlíku existoval kdekoľvek inde vo vesmíre, teoreticky by mohol mať opačnú chiralitu. Rané aminokyseliny sa však mohli vytvoriť v prachu komét. V tomto prípade mohla cirkulárne polarizovaná radiácia (ktorá tvorí 17 % hviezdnej radiácie) selektívne zničiť aminokyseliny jednej chirality, čo by viedlo k výberu konkrétnej chirality a malo za následok entatiomérnu čistotu všetkého života na zemi.
Enzýmy, ktoré sú chirálne, často rozlišujú medzi dvoma enantiomérmi chirálneho substrátu. Dá sa povedať, že enzým má dutinu podobnú rukavici, ktorá viaže substrát. Ak je to rukavica na pravú ruku, tak jeden enantiomér sa zmestí do vnútra a bude sa viazať, ale druhý enantiomér sa do nej nezmestí a pravdepodobne sa viazať nebude.
Aminokyseliny v L konfigurácii sú zvyčajne bez chuti, zatiaľ čo D -aminokyseliny zvyknú chutiť sladko. Listy mäty obsahujú (R)-karvón a semienka rasce obsahujú (S)-karvón. Každá táto látka vonia väčšine ľudí inak, pretože receptory vône sú chirálne.
Chiralita je dôležitá i v kontexte usporiadaných fáz. Pridaním malého množstva opticky aktívnej molekuly do nematickej fázy (fázy, ktorá má molekuly zoradené podľa nejakej polárnej orientácie) sa táto váza premení na chirálnu nematickú fázu (cholesterickú fázu). Chiralita v tomto kontexte u polymérnych tekutín bola takisto študovaná.
V organickej chémii
náhľad|Δ-[Ru(2,2′-bipyridine)3 ] 2+
Chiralita je vlastnosť symetrie, nie vlastnosť ktorejkoľvek časti periodickej tabuľky. Mnoho organických materiálov, molekúl a iónov je teda chirálnych. Kremeň je jedným z príkladov zo sveta minerálov. Takéto necentrické materiály sú zaujímavé hlavne pre aplikácie v nelineárnej optike.
V prípade koordinačnej a organokovovej chémie je chiralita často pozorovaná a má svoj význam. Známou zlúčeninou je tris(bipyridín)ruténatý komplex, v ktorom majú tri bipyridínové ligandy tvar chirálnej vrtule. Dva enantioméry komplexov ako je [Ru(2,2′-bipyridín)3]2+ sa označujú ako Λ (veľká lambda, grécke písmeno ekvivalentné "L") pre ľavotočivý variant a Δ (veľká delta, grécke písmeno ekvivalentné "D") pre pravotočivý variant (na obrázku vpravo).
Chirálne ligandy spôsobujú chiralitu komplexov kovov, ako je to u komplexov kovov s aminokyselinami. Ak má kov katalytické vlastnosti, jeho kombinácia s chirálnymi ligandmi je základom asymetrickej katalýzy.
Metódy a využitie
Enantioméry je možné rozdeliť chirálnymi metódami. Tie často spočívajú v tvorbe kryštálov solí tvorených jedným z enantiomérov a kyseliny alebo zásady z chirálnych látok vyskytujúcich sa v prírode, napríklad kyseliny jablčnej alebo amínu brucínu. Niektoré racemáty spontánne kryštalizujú do pravotočivých a ľavotočivých kryštálov, ktoré sa dajú oddeliť rukou. Louis Pasteur použil túto metódu na separáciu kryštálov ľavotočivého a pravotočivého vínanu sodno-amónneho v roku 1849. Niekedy je možné túto kryštalizáciu "spustiť" pomocou ľavo- alebo pravotočivého kryštálu, aby každý z týchto kryštálov narástol.
História
Rotácia roviny polarizovaného svetla chirálnymi látkami bola prvýkrát pozorovaná Jean-Baptistie Biotom v roku 1812 a následne sa stala dôležitou v priemysle spracovania cukru, analytickej chémii a farmaceutickom priemysle. Louis Pasteur v roku 1848 usúdil, že tento fenomén má molekulárny základ. Názov "chiralita" prvýkrát použil Lord Kelvin v roku 1894. Rôzne enantioméry alebo diastereoméry zlúčenín sa označovali ako optické izoméry kvôli ich rozdielnym optickým vlastnostiam. V jednom momente sa predpokladalo, že chiralita existuje len v organickej chémii, ale táto mylná predstava sa zmenila preukázaním štruktúry čisto anorganickej zlúčeniny, komplexu kobaltu známeho ako hexol, ktorú ukázal Alfred Werner v roku 1911.
Na začiatku 70. rokoch 20. storočia ukázali rôzne vedecké skupiny, že ľudský čuchový orgán je schopný rozlíšiť chirálne zlúčeniny.
Dompierre-sur-Chalaronne
Dompierre-sur-Chalaronne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Dompierre-sur-Chalaronne má 380 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Gilowice
Gmina Gilowice je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 28,15 km² a žije tu 5667 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 201,31 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Żywiec.
Gmina Gizałki
Gmina Gizałki je vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 108,56 km² a žije tu 4628 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 42,63 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Pleszew.
Elena Kamenická
Elena Kamenická (vl. menom Valéria Slivkárová, vydatá Lukáčová, * 31. október 1917, Spišské Vlachy† 4. február 1953, Košice) bola slovenská spisovateľka a dokumentátorka.
Životopis
Narodila sa v remeselníckej rodine. Absolvovala strednú školu s maturitou v Košiciach. V rokoch 19351940 študovala na  Právnickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave (dnes Univerzita Komenského). Pracovala na Ministerstve hospodárstva v Bratislave, neskôr prešla na Povereníctvo Slovenskej národnej rady pre ekonomiku a hospodárstvo s pôsobiskom v Košiciach, kde bola dokumentátorkou Technického múzea. Po roku 1945 spolupracovala s Československým rozhlasom v Košiciach, pre ktorý pripravovala dramatizácie literárnych diel, prekladala a upravovala divadelné hry.
Tvorba
Písala hlavne lyrickú poéziu, ale aj črty, fejtóny, poviedky, novely a na pokračovanie uverejnila román s ľúbostnou zápletkou. Publikovala v časopisoch Novosti (19361938), A-Zet (1937), Plameň (19371938), Nový Zemplín (1938), Elán (19391940), Slovenské pohľady (1939) a po sedemročnej prestávke v časopise Tvorba (v rokoch 19481949).
Jej autorskú osobnosť možno označiť ako „temnú múzu“. Tvorila horko ironické vyznania citu, plné výčitiek, ale aj vrúcne a tiché, akoby sa v nej bili dve bytosti. Zbierka Čierne stretnutie je nápadná vzdorom, „blasfémiou“ hrdinky, ktorá chce byť ženou „nielen žehnanou, ale aj prekliatou“ (v básni 12). Napriek rebélii sa však vyznačuje závislosťou od partnera. Hlboko ju oslovili verše francúzskej poetky Marceline Desbordes-Valmore (poetka patriaca ku skupine prekliatych básnikov), ale neinšpirovala sa ňou, keďže sa s jej tvorbou zoznámila až po vydaní zbierky Čierne stretnutie.
Vou
Vou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čínska kuchyňa
Čínska kuchyňa zahŕňa rozličné kuchárske umenie pochádzajúce z Číny a zahraničné kuchyne vytvorené čínskou diaspórou. Kvôli čínskej diaspóre a historickej sile tejto krajiny ovplyvnila čínska kuchyňa mnohé iné ázijské kuchyne a kuchyne mimo tohto svetadielu. Hlavné súčasti čínskej kuchyne, ako sú ryža, sójová omáčka, rezance, čaj, čili olej a tofu, ako aj domáce potreby, ako sú jedálne paličky alebo wok, je možné nájsť po celom svete.
Existuje mnoho regionálnych, nábožných a etnických štýlov čínskej kuchyne, ktoré sa nachádzajú v Číne, ale i v zahraničí. Čínska kuchyňa je veľmi rozmanitá a často sa delí podľa rozdelenia provincií, aj keď toto rozdelenie obsahuje mnoho ďalších štýlov v rámci jednotlivých kategórií. Ako hlavné štyri čínske kuchyne sa označujú Čchuan, Lu, Jüe a Chuajjang, ktoré odpovedajú kuchyniam západnej, severnej, južnej a východnej Číny. Tieto štyri sa často v moderných zdrojoch rozširujú na osem regionálnych kuchýn: an-chuejskú, če-ťiangsku , fu-ťiensku , chu-nanskú , kantónsku s’-čchuanskú , šan-tungskú  a ťiang-suskú. Všetky sú pomenované podľa provincií, z ktorých pochádzajú.
Farba, vôňa a chuť sú tri tradičné aspekty, ktorými sa opisujú čínske jedlá, ako i významom, výzorom a výživou daného jedla. Varenie by sa malo posudzovať s ohľadom na použité prísady, prácu s nožom, čas varenia a korenie.
Základné potraviny
V Číne sa začalo pestovať pšeno, ryža a iné zrná asi pred 8 000 až 9 000 rokmi. Pšenica, ktorá takisto patrí medzi základné potraviny, sa začala pestovať až o 3 000 alebo 4 000 rokov neskôr. Zrná vtedy prvýkrát predstavovali pravidelný zdroj potravy. Keďže chýbala rozmanitosť potravín, obyvatelia si museli vytvoriť nové stravovacie návyky. Mäsa bol vtedy nedostatok, preto ľudia varili malé množstvo mäsa s ryžou alebo rezancami.
Ryža
Ryža je hlavnou základnou potravinou pre ľudí v južnej Číne, kde sa pestuje. Dusená ryža, pripravovaná zvyčajne z bielej ryže, je najbežnejším spôsobom prípravy. Obyvatelia južnej Číny takisto používajú ryžu na prípravu ryžovej kaše na raňajky. Ryža sa používa i na výrobu piva, paj-ťiou a octu. Lepkavá ryža je druh ryže, ktorá sa používa pri príprave špeciálnych jedál.
Pšenica
V severnej Číne sa pestuje pšenica, takže jej obyvatelia konzumujú hlavne jedlá z múky, ako sú rezance, plochý chlieb bing alebo knedlíky ťiao-c'. Pšenica sa pravdepodobne začala pestovať asi okolo roku 2600 pred Kr. v dolnom povodí Žltej rieky, potom v oblastiach Kan-su a Sin-ťiang okolo roku 1900 pred Kr. a nakoniec v strednom povodí Žltej rieky a Tibete okolo roku 1600 pred Kr.
Rezance
Čínske rezance sa predávajú ako sušené alebo čerstvé v rôznych veľkostiach, tvaroch a textúrach a často sa podávajú v polievkach alebo sa vyprážajú. Niektoré druhy predstavujú podľa čínskych tradícií dlhovekosť a dobré zdravie. Rezance môžu byť podávané teplé alebo studené s rôznymi prílohami, vývarom alebo niekedy i sušené. Často sa vyrábajú z ryžovej alebo pšeničnej múky, ale výnimočne sa používajú i iné druhy múky, napríklad sójová múka. Názvy rôznych druhov rezancov sú rozličné, napríklad podľa metódy, ktorou boli pripravené.
Gmina Giżycko
Má rozlohu 289,76 km² a žije tu 7671 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 26,47 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Giżycko.
Algoritmus digitálneho podpisu
Algoritmus digitálneho podpisu (DSA) je kryptosystém s verejným kľúčom a federálny štandard spracovania informácií pre digitálne podpisy, založený na matematickom koncepte modulárnej exponencie a probléme diskrétneho logaritmu. DSA je variantom podpisových schém Schnorr a ElGamal.
Národný inštitút pre štandardy a technológie (NIST) navrhol DSA na použitie vo svojom Štandarde Digitálneho Podpisu (DSS) v roku 1991 a v roku 1994 ho prijal ako FIPS 186. Boli vydané štyri revízie pôvodnej špecifikácie. Najnovšia špecifikácia je: FIPS 186-4 z júla 2013. DSA je patentovaný, ale NIST tento patent sprístupnil celosvetovo bez licenčných poplatkov. V návrhu verzie špecifikácie FIPS 186-5 sa uvádza, že DSA už nebude schválená na generovanie digitálnych podpisov, ale môže sa používať na overovanie podpisov vytvorených pred dátumom implementácie tejto normy.
Prehľad
DSA funguje v rámci kryptosystémov s verejným kľúčom a je založený na algebraických vlastnostiach modulárnej exponencie spolu s problémom diskrétneho logaritmu, ktorý sa považuje za výpočtovo ťažko riešiteľný. Algoritmus používa kľúčový pár pozostávajúci z verejného a súkromného kľúča. Súkromný kľúč sa používa na generovanie digitálneho podpisu správy a takýto podpis sa dá overiť pomocou príslušného verejného kľúča podpisovateľa. Digitálny podpis zabezpečuje autentifikáciu správy (príjemca môže overiť pôvod správy), integritu (príjemca môže overiť, že správa nebola od jej podpísania zmenená) a nepopierateľnosť (odosielateľ nemôže nepravdivo tvrdiť, že správu nepodpísal).
História
V roku 1982 vláda USA požiadala o predloženie návrhov na štandard podpisu verejným kľúčom. V auguste 1991 Národný inštitút pre štandardy a technológie (NIST) navrhol DSA na použitie vo svojom štandarde digitálneho podpisu (DSS). Spočiatku sa stretol so značnou kritikou, najmä zo strany softvérových spoločností, ktoré už investovali úsilie do vývoja softvéru na digitálny podpis založeného na kryptosystéme RSA. Napriek tomu NIST v roku 1994 prijal DSA ako federálny štandard (FIPS 186). Boli vydané štyri revízie pôvodnej špecifikácie: FIPS 186-1 v roku 1998, FIPS 186-2 v roku 2000,FIPS 186-3 v roku 2009 a FIPS 186-4 v roku 2013. Návrh verzie normy FIPS 186-5 zakazuje podpisovanie pomocou DSA, pričom umožňuje overovanie podpisov vytvorených pred dátumom implementácie normy. Má byť nahradená novšími podpisovými schémami, ako je EdDSA.
Na DSA sa vzťahuje na U.S. Patent 5 231 668, ktorý bol podaný 26. júla 1991 a ktorého platnosť už vypršala a ktorý sa pripisuje Davidovi W. Kravitzovi, bývalému zamestnancovi NSA. Tento patent bol udelený "Spojeným štátom americkým zastúpeným Ministerstvom obchodu, Washington, D.C." a NIST tento patent sprístupnil celosvetovo bez licenčných poplatkov. Claus P. Schnorr tvrdí, že jeho U.S. Patent 4 995 082 (tiež už neplatný) pokrýva DSA; toto tvrdenie je sporné.
Operácia
Algoritmus DSA zahŕňa štyri operácie: generovanie kľúča (čím sa vytvorí kľúčový pár), distribúciu kľúča, podpisovanie a overenie podpisu.
1. Generovanie kľúčov
Generovanie kľúčov má dve fázy. V prvej fáze sa vyberajú parametre algoritmu, ktoré môžu byť spoločné pre rôznych používateľov systému, zatiaľ čo v druhej fáze sa vypočíta jeden pár kľúčov pre jedného používateľa.
Generovanie parametrov
Parametre algoritmu sú. Tieto môžu byť zdieľané medzi rôznymi používateľmi systému.
Kľúče pre jednotlivých používateľov
Pri danom súbore parametrov sa v druhej fáze vypočíta dvojica kľúčov pre jedného používateľa:
x je súkromný kľúč a y je verejný kľúč.
3. Podpisovanie
Správa je podpísaná takto:
Podpis je
4. Overovanie podpisov
Možno overiť, že podpis (r,s) je platný podpis pre správu m takto:
Správnosť algoritmu
Podpisová schéma je správna v tom zmysle, že overovateľ vždy akceptuje pravé podpisy. To sa dá dokázať takto:
Po prvé, keďže, vyplýva, že podľa Fermatovej malej vety. Keďže g>0 a q je prvočíslo, g musí byť rádu q.
Podpisovateľ vypočíta
Keďže g je rádu q my máme
Nakoniec, správnosť DSA vyplýva z
Citlivosť
Pri DSA sú rozhodujúce entropia, utajenie a jedinečnosť náhodnej hodnoty podpisu k. Je taká kritická, že porušenie ktorejkoľvek z týchto troch požiadaviek môže útočníkovi odhaliť celý súkromný kľúč. Použitie tej istej hodnoty dvakrát (aj pri zachovaní tajnosti k), použitie predvídateľnej hodnoty alebo únik aj niekoľkých bitov k v každom z niekoľkých podpisov stačí na odhalenie súkromného kľúča x.
Tento problém sa týka algoritmu DSA aj algoritmu ECDSA (Elliptic Curve Digital Signature Algorithm) - v decembri 2010 skupina, ktorá si hovorí fail0verflow, oznámila obnovenie súkromného kľúča ECDSA, ktorý používala spoločnosť Sony na podpisovanie softvéru pre hernú konzolu PlayStation 3. Útok bol možný, pretože spoločnosť Sony nedokázala pre každý podpis vygenerovať nový náhodný k.
Tomuto problému sa dá predísť deterministickým odvodením k zo súkromného kľúča a hashu správy, ako to opisuje RFC 6979. Tým sa zabezpečí, že k je pre každý H(m) iný a nepredvídateľný pre útočníkov, ktorí nepoznajú súkromný kľúč x.
Okrem toho je možné vytvoriť škodlivé implementácie DSA a ECDSA, v ktorých je zvolený k s cieľom podprahového úniku informácií prostredníctvom podpisov. Napríklad offline súkromný kľúč by mohol uniknúť z dokonalého offline zariadenia, ktoré by vydalo len nevinne vyzerajúce podpisy.
Implementácie
Nižšie je uvedený zoznam kryptografických knižníc, ktoré poskytujú podporu pre DSA:
Prosné
Prosné je miestna časť obce Udiča v okrese Považská Bystrica na Slovensku. Pred 1. januárom 1979 bola samostatná a od tohto dňa je spojená s obcou Udiča.
Vývoj mena obce
Prvá písomná zmienka o obci Prosné pochádza z roku 1321 pod názvom Prozna. Neskôr, presne v roku 1405, sa spomína ako Prozne, v roku 1466 ako Prosna. Rok 1598 prináša názov Proszne. V maďarčine je to Proszne alebo Kölesfalu.
Boris Greguška
Boris Greguška je slovenský lesník a diplomat.
Prosné
História
Prosné sa prvýkrát spomína v roku 1321 spolu s materskou obcou Udiča. Obec patrila rodine Hatňanov, neskôr statku Považská Bystrica. V roku 1471, pripadla obec k považskobystrickému panstvu. V roku 1598 mala obec trinásť domov, v roku 1784 už 75 domov a žilo v nej 82 rodín, čo je 402 obyvateľov. V roku 1828 tu žilo 469 obyvateľov. Obyvatelia sa v minulosti zaoberali najmä poľnohospodárstvom, potom pracovali v okolitých priemyselných podnikoch.
Boris Greguška
Narodil sa v Trnave. Lesníctvo začal študovať ako štrnásťročný na strednej škole v Banskej Štiavnici. Je absolventom (Ing. a PhD.) Lesníckej fakulty Technickej univerzity vo Zvolene. Je dlhoročným štátnym radcom na Ministerstve pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky. Zastupuje Slovenskú republiku v množstve medzinárodných organizácií a procesov vrátane Európskej únie a Organizácie Spojených národov. Pôsobil na Stálom zastúpení Slovenskej republiky pri Európskej únii v Bruseli. Viedol Európsku úniu a jej členské štáty v globálnych rokovaniach o ochrane a udržateľnom využívaní lesov počas slovenského a maltského predsedníctva v Rade Európskej únie. V rokoch 2018 až 2020 pôsobil vo funkcii predsedu Fóra o lesoch Organizácie Spojených národov, najvyššie postaveného telesa v systéme OSN, ktoré sa zaoberá agendou svetových lesov.
Prosné
Erb
alt=Blazono de Prosne|náhľad|Erb Prosného Obec Prosné mala jednu známu pečať z roku 1748. Táto pečať bola použitá aj v roku 1884. Pečať slúžila ako vzor pre súčasný erb Prosného.
Kukulova ulice (Praha)
Kukulova ulica je ulica v Prahe, v mestskej časti Praha 5 a Praha 6.
Trasa ulice
Ulica začína na mimoúrovňovej križovatke s Plzeňskou ulicou, odkiaľ pokračuje severovýchodným smerom okolo areálu fakultnej nemocnice v Motole. Pri autobusovej zastávke Nemocnice Motol sa stáča k východu ku križovatke so Šafráneckou ulicou. Krátko za touto ulicou sa otáča na západný smer, na konci tejto otočky sa kríži s Podbělohorskou ulicou a po daľšej otočke k severozápadu sa křižuje s Bělohorskou. Ďalej pokračuje ako Ankarská ulice.
Santa Cruz del Valle de los Caídos
Santa Cruz del Valle de los Caídos, (Svätý Kríž Údolia Padlých) je pamätný komplex pozostávajuci z monumentálnej baziliky, monumentálneho kríža a kláštora, v pohorí Guadarrama v blízkosti obce San Lorenzo de El Escorial. Bol postavený v roku 1957 na príkaz generála Francisca Franca ako pamätník obetiam španielskej občianskej vojny. Kríž so svojou výškou 152,4 metra je najvyšším pamätným krížom na svete.
Bazilika
Priamo pod krížom sa nachádza vytesaná do skaly rovnomenná monumentálna podzemná bazilika, najznámejšia faktom, že v nej bol do roku 2019 pochovaný generál Francisco Franco, spolu so zakladatelom španielskeho fašizmu José Antonio Primo de Riverom. Komplex Údolia Padlých do dnešného dňa predstavuje hlavný symbol frankizmu. Návštevníci tu otvorene prezentujú frankistické symboly a vždy 20. novembra, na výročie smrti oboch vodcov, sa Údolie padlých mení na pútne miesto prívržencov generála Franca. Bazilika je funkčný katolícky chrám, so vstupným voľne prístupný verejnosti, vrátane poriadania svadieb doslovne na náhrobnom kameni zosnulého diktátora. Komplex je v štátnom vlastníctve a mnohí ho považujú za pomník diktátorovi, preto sa jeho budúcnosť s istou pravidelnosťou pretriasa v tlači a politických debatách. V súčasnosti je ustanovená vládna komisia, zaoberajúca sa budúcnosťou komlexu.
Gmina Glinojeck
Gmina Glinojeck je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 153,49 km² a žije tu 7937 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 51,71 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ciechanów.
Gmina Głogów
Gmina Głogów je vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 84,28 km² a žije tu 5506 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 65,33 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Głogów.
IÉSEG School of Management
náhľad|Logo IÉSEG School of Management je európska biznis škola nachádzajúca sa v Lille a La Défense. Bola založená v roku 1964.
Charakteristika
IESEG je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 7 500 absolventov. Významnými absolventmi sú Christophe Catoir (CEO Adecco France) a Nicolas Wallaert (CEO Cofidis France).
Umiestnenia v rebríčkoch
V roku 2019 sa biznis škola umiestnila na 33. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
COVID-19
COVID-19  (z ; iné, zdomácnené názvy: covid-19, covid, zriedkavo kovid ) je infekčné ochorenie vyvolané koronavírusom SARS-CoV-2 (Severe Acute Respiratory Syndrome Coronavirus 2, predtým dočasne ako 2019-nCoV), ktorý patrí do rodu Betacoronavirus. Prvý raz bol identifikovaný u pacientov so závažným respiračným ochorením v decembri 2019 v čínskom meste Wu-chan, z ktorého sa rozšíril do celého sveta a spôsobil pandémiu. Postihuje hlavne dýchací systém, v ťažkých prípadoch vyvoláva ťažkú pneumóniu (zápal pľúc) a môže viesť k úmrtiu pacienta. Infekcia bola potvrdená ku koncu roka 2022 u 650 miliónov ľudí, u ďalších s ľahkým priebehom, bezpríznakových alebo mimo dostupnosti zdravotnej starostlivosti sa jej prekonanie predpokladá. Počet obetí sa k tomuto dátumu prekročil 6,6 milióna. Predpokladá sa, že skutočný počet priamych a nepriamych obetí pandémie COVID-19 môže byť aj násobne vyšší.
V slovenskom vydaní MKCH-10 sa od 9. marca 2020 kóduje ako U07.1 – Potvrdená infekcia COVID-19 a U07.2 – Podozrenie z infekcie COVID-19.
Pôvodca
SARS-CoV-2 (predtým 2019-CoV) je betakoronavírus, patriaci do širokej skupiny koronavírusov. Je to pozitívny jednoreťazcový (+ssRNA) vírus. Koronavírusy spôsobujú ochorenia rôznej závažnosti, od prechladnutia po závažné ochorenia ako MERS (Middle East Respiratory Syndrome) a  SARS (Severe Acute Respiratory Syndrome). Jeho sekvencia RNA obsahuje približne 30 000 báz. Genóm vírusu už stanovili viaceré pracoviská. Je podobný netopierím koronavírusom a najviac koronavírusu šupinavca Pangolin-Cov. Vírus SARS-CoV-2, podobne ako iné vírusy, mutáciami neustále vytvára nové varianty, nepredpokladá sa však, že by tým výrazne obmedzil účinnosť vyvinutých vakcín. Pred Vianocami 2020 vzbudila obavy hlavne vo Veľkej Británii identifikovaná mutácia vírusu v genóme línie B.1.1.7 s približne o 40 – 70 % rýchlejším rastom a vyššou náložou vírusu, ktorá je nákazlivejšia, ale nie nebezpečnejšia.V máji 2021 WHO (Svetová zdravotnícka organizácia) označila za varianty "vzbudzujúce obavy" variant alfa (predtým B.1.1.7 – "britský"), beta ("juhoafrický" B.1.351), gama (P.1, detegovaný v Brazílii) a delta ("indický" variant B.1.617), ktorý sa v roku 2021 stal dominantným. Sú nákazlivejšie, môžu čiastočne unikať účinku vakcín a niektorých liekov a spôsobiť ťažší priebeh ochorenia. V novembri 2021 sa v Juhoafrickej republike objavila varianta omikron, u ktorej je okrem vyššej nákazlivosti aj výrazne miernejší priebeh ochorenia. Táto je od konca roka 2021 celosvetovo dominantnou. V lete 2022 sa stali prevládajúcimi subvarianty omikron BA4 a BA5. Na Slovensku bolo vo februári 2021 zistené rozšírenie mutácie alfa ("britskej"), ktorá v marci 2021 už dominovala. V auguste 2021 sa stal dominantným delta variant vírusu a začiatkom roka 2022 začalo šírenie varianty omikron v rôznych subvariantách, ktorá sa rýchlo stala dominantnou, našťastie však vzhľadom k svojim vlastnostiam nespôsobila veľmi výrazný nárast počtu hospitalizovaných a obetí. Koncom roka 2022 dominovala subvarianta omikronu BA.5 a ďalšie sú aj v priebehu roka 2023 pod dohľadom WHO, najmä typy XBB, ktoré sa šírili v USA a stávajú sa celosvetovo prevažujúcimi.
Spôsob prenosu nákazy
Predpokladá sa, že prví pacienti sa nakazili na trhu s predajom živých zvierat vo Wu-chane prenosom mutovaného koronavírusu zo zvierat. Po čase sa potvrdil prenos vírusu SARS-CoV-2 z človeka na človeka. Sú správy o detekcii protilátok proti vírusu SARS-CoV-2 u bezpríznakových osôb v Európe a USA už od leta 2019, ktoré by mohli svedčiť o vtedajšej prítomnosti vírusu v populácii, (snáď menej virulentného), ale je možnosť skríženej reakcie testu s protilátkami proti iným koronavírusom. ) Trvanie inkubačnej doby ochorenia je od 2 do 14 dní (medián 5,1 dní ). Prenos infekcie je možný aj v inkubačnej dobe, teda v období bez príznakov ochorenia. Najrizikovejšie je obdobie 1 deň pred nástupom príznakov a potom nasledujúcich 5 dní. Vírus sa prenáša kvapôčkami sekrétu pri kašli, kýchaní a rozprávaní, ohrozené sú osoby po blízkom alebo dlhšie trvajúcom styku s nakazeným – vo vzdialenosti do 2 metrov a viac, ako štvrťhodinu. Typickými situáciami sú nákaza v spoločnej domácnosti, pri spoločnom stravovaní, oslavách, svadbách, náboženských stretnutiach, obchodných stretnutiach. Podstatne vyššie riziko nákazy je v uzatvorených priestoroch, prípadne aj zle vetraných (stravovacie zariadenia, sociálne zariadenia, spoločné ubytovne, väznice), pri hlasnom hovore, speve a pod. (zvyčajne spojený s hlučným prostredím na zábavách, diskotékach, v baroch). Už v apríli 2020 bolo zistenél, že ak odhliadneme od nemocníc, súkromných rezidencií a domovov pre seniorov, takmer všetky akcie s masívnym rozšírením ochorenia sa konali ako: (1) večierky, (2) osobné stretnutia a schôdze zoči-voči, (3) náboženské zhromaždenia, (4) športové podujatia, (5) v zariadeniach na spracovanie mäsa, (6) na lodi na mori, (7) spevácke vystúpenia, (8) pohreby. K prenosu infekcie dochádza aj kontaminovanými predmetmi. Pripúšťa sa možnosť nákazy kontaminovaným jedlom, zistilo sa aj vylučovanie vírusu močom. Choroba postihuje hlavne osoby z domácnosti a okolia chorého a zdravotníkov. Medzi pacientmi prevažujú muži, ľudia vo vyššom veku (hlavne nad 60 rokov) a s pridruženými chronickými ochoreniami, zriedkavejšie sú nakazené malé deti.
Rozšírenie vo svete
náhľad|Počet úmrtí na COVID-19 na 100 000 obyvateľov k 18.januáru 2023 SARS-CoV-2 spôsobil začiatkom roka 2020 epidémiu, ktorá zasiahla predovšetkým mesto Wu-Chan v provincii Chu-pej v Číne. Od marca 2020 počet nakazených osôb v Číne klesol a ohniskom nákazy sa stala hlavne Európa (hlavne západná Európa a Rusko) a nasledovne USA, Brazília a ďalšie americké štáty, neskôr tiež India. Začiatkom marca 2020 naopak nastal pokles počtu nových prípadov v Číne a vo viacerých krajinách juhovýchodnej Ázie, niekde len prechodný. V októbri 2020 bol referovaný denný počet novo infikovaných osôb vo svete nad 300 000, v Európe nad 100 000. Celkový počet nakazených osôb vo svete sa od jesene 2020 počíta na desiatky miliónov a počet obetí presiahol milión. Začiatkom roka 2021 počet prípadov vo svete dosiahol hranicu 100 miliónov, počet obetí 2 milióny a pribúdali približne 4 milióny infikovaných a 100 000 obetí týždenne, z toho v Európe 1,5 milióna infikovaných a vyše 30 000 obetí týždenne. V priebehu januára a februára 2021 sa počty nových prípadov začali významne znižovať, v európskom a americkom regióne došlo k celkovému poklesu počtu nových prípadov na polovicu a začala klesať aj úmrtnosť; trendy v jednotlivých krajinách sú však nerovnaké. Určitý pokles bol zaznamenaný aj celosvetovo, začiatkom marca 2021 však sa tento priaznivý trend zastavil. Nový vrchol dosiahli počty infikovaných v priebehu apríla 2021 hlavne vďaka nárastu v regióne juhovýchodnej Ázie, zvlášť v Indii a potom na začiatku augusta 2021 vďaka vzostupu počtov infikovaných v Amerike a Európe. Od konca roka 2021 došlo po predchádzajúcom miernom poklese k výrazného nárastu počtu infikovaných najmä v Európe a Amerike, ale vzhľadom k vlastnostiam dominujúceho variantu omikron bez výrazného nárastu počtu obetí. V apríli 2022 je viditeľný výrazný ústup počtov infikovaných aj obetí pandémie, nasledovaný nevýraznou vlnou počas leta 2022. Sezónny vzostup počtu ochorení vo svete, začínajúci koncom roka 2022 bol len mierny, napriek zvýšeniu počtu infikovaných v Číne a západopacifickom regióne. Začiatok roka 2023 potvrdil klesajúci trend.
Situácia na Slovensku
Slovensko malo 6. marca 2020 potvrdený prvý prípad ochorenia COVID-19. Postupne pribúdajú ďalšie, v polovici marca 2020 v desiatkach denne. Mnohí odborníci sa obávali, že nízky počet pacientov s potvrdeným ochorením je dôsledkom nedostatočného testovania a 11. marca 2020 jednotlivci z radov zdravotníkov, ako aj Asociácia nemocníc Slovenska upozornili na nepripravenosť Slovenska na prichádzajúcu epidémiu. Od 13. marca 2020 boli prijímané rozsiahle preventívne opatrenia v snahe zabrániť explozívnemu šíreniu nákazy. Tieto pomerne prísne opatrenia výrazne obmedzili šírenie nákazy, takže na konci mája 2020 bolo na Slovensku identifikovaných okolo 1500 infikovaných osôb a 28 obetí a v priebehu leta sa tieto počty podstatne nezvýšili. Pri priaznivom vývoji epidémie boli postupne uvoľnené protiepidemické opatrenia podobne, ako v iných štátoch s priaznivým vývojom situácie. Zhoršenie epidemiologickej situácie v septembri 2020 viedlo k ich sprísneniu, zjavne však k nedostatočnému a od októbra 2020 sa Slovensko zaradilo k najviac postihnutým štátom v Európe. Spočiatku pomerne malý počet obetí koncom roka 2020 podstatne vzrástol, najmä v prepočte na milión obyvateľov a začiatkom januára 2021 dosiahlo Slovensko nelichotivé svetové prvenstvo v týždennom počte úmrtí na milión obyvateľov. Počty nových prípadov, hospitalizovaných a obetí sa v priebehu januára a februára 2021 významne neznížili, čo je možné pripísať okrem stále relatívne miernych a nedodržiavaných protiepidemickým opatrení aj prevládnutiu nových variánt koronavírusu. Počet potvrdených obetí v apríli 2021 prekročil 10000 (2000 na 1 milión obyvateľov, pre porovnanie vtedy ich bolo v USA viac, ako 1600, Británia 1800, Česko a Maďarsko 2500, Nemecko 900). Od mája 2021 sa však epidemická situácia zlepšila. Dňa 15.5.2021 bol zrušený núdzový stav a nasledovne väčšina obmedzení pohybu obyvateľstva, od polovice júna sa výskyt nových infikovaných počítal v desiatkách denne a boli len jednotlivé úmrtia (celkový počet evidovaných obetí 12,5 tis.). Od konca augusta 2021 dochádza k rýchlemu rastu počtov infikovaných, k čomu prispieva aj nízka preočkovanosť populácie. Počet hospitalizovaných a obetí stúpal tiež, hoci nedosahuje počty zo začiatku roka 2021. Od januára 2022 prebehol nový, veľmi výrazný nárast počtu infikovaných, súvisiaci so šírením variantu omikron. Vzhľadom k vlastnostiam tohto variantu, nebol spojený s extrémnym vzostupom počtu hospitalizácii a úmrtí a vo februári 2022 začal počet infikovaných klesať. Protiepidemické opatrenia sa začali uvoľňovať a od 21.4.2022 boli s malými výnimkami zrušené. Ich sprísnenie nebolo potrebné ani počas mierneho vzostupu počtu infikovaných a hospitalizovaných v lete roku 2022. Napriek tomu počet obetí COVID-19 na Slovensku na konci leta 2022 prekročil hranicu 20 tisíc. Do konca roka 2022 nedochádza k zhoršeniu epidemickej situácie.
náhľad|Testovacia súprava CDC na diagnostiku SARS-CoV-2 bola vyvinutá neobyčajne rýchlo
Patofyziológia
Koronavírusy napadajú epitelové bunky slizníc. Najčastejšie sú to len sliznice nosohltana, vtedy infekcia prebieha len s príznakmi nádchy, alebo bezpríznakovo. Býva to u osôb bez iných ochorení, vystavených menšiemu množstvu vírusových častíc. Na likvidáciu vírusu v takom prípade postačia prostriedky nešpecifickej slizničnej imunity a špecifické protilátky sa nemusia vôbec vytvoriť. Pacient už môže infikovať iných ľudí, RNA vírusu sa dá identifikovat v steroch z dýchacích ciest, ale testy na protilátky proti vírusu ostanú negatívne. Po vystavení väčšej infekčnej dávke vírusu alebo oslabenej imunite prenikne vírus do dolných dýchacích ciest a vyvolá zápal priedušiek alebo zápal pľúc. Tieto sa už prejavia horúčkou a kašľom. Pri závažnom postihnutí pľúc sa znižuje prestup kyslíka do krvi, v krvi je nedostatok kyslíka (hypoxia), objavuje sa dýchavica a stav pacienta začína byť vážny. Prvým príznakom môžu byť práve prejavy nedostatočného okysličenia mozgu – zmätenosť až bezvedomie a takíto pacienti patria k tým, ktorí náhle a nečakane umierajú. Niektorým pacientom pomôže vdychovanie kyslíka, iní vyžadujú umelú pľúcnu ventiláciu, nakoniec môže dôjsť k zlyhaniu dýchania pri syndróme akútnej respiračnej tiesne (CARDS  – s Covidom asociovaný ARDS). Vylučovanie vírusu je masívne a riziko nakazenia iných osôb vysoké. Po zničení pľúcneho tkaniva sa vírus dostáva do krvi a napadne ostatné orgány. Stáva sa tak až po dlhšom trvaní ochorenia. Pri tomto tzv. multiorgánovom postihnutí je stav pacienta veľmi vážny. Následkom poškodenia cievnej výstelky – endotelu sa aktivuje zrážanie krvi v cievach, aktivuje sa systémová zápalová odpoveď a hrozí smrť. náhľad|Odber materiálu k PCR vyšetreniu na vírus SARS-CoV-2 Tieto patofyziologické mechanizmy vysvetľujú rôzny priebeh infekcie vírusom SARS-2-CoV. Deti sú menej postihnuté, pretože u nich je výraznejšia nešpecifická imunitná odpoveď (proti vírusovej infekcii všeobecne). U osôb s chronickými ochoreniami dolných dýchacích ciest a oslabenou imunitou (čo sú aj všetci starší ľudia) vírus ľahšie infikuje dolné dýchacie cesty. A aj zdraví jedinci môžu podľahnúť masívnej vírusovej náloži – po dlhotrvajúcom blízkom kontakte s chorými osobami, ktoré masívne vylučujú vírus v uzatvorených priestoroch alebo zdravotníci s nedostatočnými ochrannými pomôckami.
Niektoré ťažké prípady ochorenia sa spájajú s mutáciami v kľúčových imunitných génoch alebo protilátkami, ktoré napádajú telo a nie vírus.
Príznaky
náhľad|Šírenie ochorenia COVID-19, stav zo začiatku februára 2020. Nie je presne známe, u akej časti infikovaných prebieha infekcia vírusom SARS-CoV-2 bezpríznakovo. Veľká väčšina chorých, postihnutých variantami alfa až delta mala príznaky do 11,5 dní od infikovania, pri variante omikron bola inkubačná doba do objavenia príznakov skrátená približne na polovicu. Ochorenie sa prejavuje horúčkou, kašľom, slabosťou, ťažkosťami s dýchaním, popisuje sa aj strata čuchu a chuti. Väčšina pacientov má ľahký priebeh, podobný prechladnutiu. Pacienti s ťažším priebehom, spravidla tí, u ktorých sa infekcia šíri z horných do dolných dýchacích ciest a je spojená so zápalom pľúc, vyžadujú hospitalizáciu. U niektorých sa rozvinie syndróm akútnej dychovej tiesne – ARDS so zlyhávaním dýchania a nakoniec aj vitálnych funkcií. Infekciu vírusom SARS-CoV-2 spočiatku nie je možné odlíšiť od iných vírusových ochorení, medzi ktoré patrí aj nádcha alebo chrípka, preto je dôležité vykonávať diagnostické testy na prítomnosť vírusu SARS-CoV-2 v horných dýchacích cestách.