cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
E-Z Rollers
Jedným z ich prvých hitov bola skladba „Rollede Into 1“ a iné skladby ako napríklad „Short Change“, ktorá sa nachádza v hre GTA2, „Cop Theme“, ktorá sa nachádza v soundtracku hry Sled Storm, remix skladby „Tough At The Top“; „Soundclash“ v časti soundtracku hry Rollcage a „Breakbeat Generation“, ktorá sa nachádza v úvode hry Rollcage Stage II. E-Z Rollers začali vydávať svoje nahrávky cez vydavateľstvo Moving Shadow, ale neskôr si vytvorili vlastné vydavateľstvo nazvané Intercom Recordings.
Ledovyj dvorec
Ledovyj dvorec (doslova "ľadový palác") je názov alebo súčasť názvu viacerých zimných arén/ľadových palácov v Rusku, napríklad:
Markuška
Markuška je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Dejiny
Markušku založil na zákupnom práve po roku 1311 dedičný richtár Martin. Prvá písomná zmienka o obci Markuška sa datuje do roku 1362, kedy sa nazývala Aranyas. V ďalšom historickom vývoji sa jej názov menil nasledovne: z roku 1563 je písomne doložený názov Markuska, 1566 Aranias Markuska,1569 Araniasska, 1582 Markuska alias Aranyas, 1773, Markuska, 1786 Markuschka, 1808 Markusska, 1863 Markuska, 1873–1882 Markuska, Markusfalva, 1888–1902 Markuska, 1907–1913 Márkuska, od roku 1920 Markuška. Roku 1427 Kerekreth. Obec sa spomína ako vlastníctvo Jelšavského panstva, od polovice 15. storočia Muránskeho panstva. Podvojný názov obce z roku 1582 (Markuška-Aranyas), dovoľuje usudzovať, že nové valašské sídlisko, ktoré vzniklo na rozhraní 15. a 16. storočia, nadväzovalo na staršie banícke. Už v stredoveku sa obyvatelia zaoberali pálením dreveného uhlia, hutníctvom, kováčstvom a garbiarstvom. Od 18. storočia tu pracovali výrobne železa, v 1. polovici 19. storočia dve pece a dva hámre. Neskôr sa v obci ťažila meď.
Po roku 1881 bola obec administratívne začlenená pod Gemersko - malohontskú župu; pred rokom 1960 pod okres Rožňava, kraj Košice; po roku 1960 pod okres Rožňava, kraj Východoslovenský.
Saint-Lary (Ariège)
Saint-Lary je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 155 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pranostika
Pranostika je predpoveď budúcich vecí, najmä počasia alebo porekadlo s takouto predpoveďou alebo životnou skúsenosťou. Ich výskumom sa zaoberá paremiológia.
Príklad:
Mako rýchly
Mako rýchly alebo žralok mako (Isurus oxyrinchus) je veľký druh žraloka, zástupca čeľade Lamnidae. Je považovaný za človeku nebezpečného.
Rozšírenie
náhľad|Ulovený žralok mako Žralok mako obýva vody v miernom a tropickom pásme v moriach po celom svete. Jeho blízky príbuzný Isurus paucus vyhľadáva vody Golfského prúdu alebo teplejšie pobrežné vody. Ide o pelagické druhy, ktoré možno nájsť od hladiny až do hĺbky 150 metrov, obvykle ďaleko od pevniny, aj keď občas sa vyskytujú aj bližšie pri brehoch, okolo ostrovov alebo zátok. Je to jeden zo štyroch známych endotermických druhov žralokov, ktorý sa málokedy vyskytuje v chladnejších vodách ako 16 °C. V západnom Atlantiku ho možno nájsť od pobrežia Argentíny cez Mexický záliv až k Browns Bank na úrovni Nového Škótska. Relatívne spoľahlivým znamením, že sa vo vodách vyskytujú žraloci mako, bývajú mečiare. Tie sú totiž často ich zdrojom potravy a taktiež preferujú podobné životné podmienky ako žralok mako. Žraloci mako cestujú v hľadaní potravy či partnera na dlhé vzdialenosti. V decembri 1998 bola označená samica tohto druhu na pobreží Kalifornie, chytená bola japonskou výskumnou loďou v centrálnom Pacifiku. Samica teda urazila cez 2 776 km. Ďalší zdokumentovaný prípad dokumentuje žraloka, ktorý zaplával 2 128 km za 37 dní, v priemere teda 58 km za deň.
Potrava
náhľad|vľavo|Hlava žraloka mako Hlavnou zložkou potravy sú hlavonožce, kostnaté ryby vrátane makrel, tuniakov, tuniak makrelovitý (Auxis rochei) a mečiarov. Živí sa ale aj inými žralokmi, delfínmi, morskými korytnačkami a morskými vtákmi. Na svoju korisť útočí vertikálne zospodu, pláva pod svojou korisťou, čo mu dáva vysokú pravdepodobnosť momentu prekvapenia. Úderom chvosta môže najprv svoju korisť omráčiť. Na Sicílii boli ulovené žraloky mako so zabodnutými mečiarovitými výbežkami mečiarov v hlavách a žiabrach. To naznačuje, že aj mečiar môže vážne zraniť a zabiť žraloka mako. V súvislosti s miestom a ročným obdobím (na sklonku jara a začiatku leta), ktoré zodpovedá cyklu trenie mečiarov, sa dá predpokladať, že žraloky mako lovia mečiarov v tomto období, kedy sú mečiare najviac zraniteľné.
Tento druh žraloka spotrebuje 3 % svojej hmotnosti každý deň a trvá približne 1,5 - 2 dni, než strávi priemerne veľké jedlo. Pre porovnanie, neaktívne druhy (napr. Carcharhinus plumbeus) spotrebujú 0,6 % svojej hmotnosti za deň a trvá im 3 až 4 dni stráviť potravu.
Analýza obsahu žalúdka 399 samcov a samíc žralokov mako v rozpätí 67 až 328 cm veľkých naznačila, že žraloky chytení pri myse Hatteras pri Grand Banks preferujú ako potravu lufaru dravú. Ta predstavovala 77,5 % z objemu ich stravy. Priemerná kapacita žalúdka činila 10 % z celkovej hmotnosti žraloka.
Žraloky dlhšie ako 3 metre majú vnútorné zuby značne širšie a plochšie ako menšie žraloky mako. To im umožňuje efektívne loviť delfíny, mečiare a ďalšie žraloky. Amatérsky videozáznam, vytvorený vo vodách Pacifiku, ukazuje umierajúceho delfína štíhlonosého s takmer prekusnutým chvostom, okolo ktorého krúžil veľmi veľký jedinec žraloka mako. Rovnako ako ostatní zástupcovia čeľade Lamnidae majú žraloky mako výkonný krvný obeh. Ten udržuje teplotu ich tela o 4 - 7 °C vyššiu, ako je teplota okolitej vody. To im dáva výhodu oproti studenokrvnej koristi.
Chovanie
U týchto žralokov bola zaznamenaná rýchlosť 50 km/h so zrýchlením až na 74 km/h. Môžu vyskočiť približne 9 metrov nad hladinu. Niektorí vedci sa domnievajú, že fyzicky je možné, aby žralok mako vyvinul rýchlosť až 100 km/h, čo by z neho robilo najrýchlejšieho morského tvora. Žraloky mako sú rybármi chytaný po celom svete. Existujú prípady, kedy sa žralok mako, zachytený na udici, vymrštil do rybárskeho člna.
Rozmnožovanie
Tento druh žraloka je živorodý. Embrya sa v tele matky vyvíjajú 15 - 18 mesiacov. Mláďatá žraloka mako netrpia kanibalizmom na rozdiel napríklad od mláďat žraloka piesočného. Na konci zimy a skoro na jar sa rodí 4 - 18 mláďat dlhých približne 70 cm.
Existujú názory, že žraloky mako rastú omnoho rýchlejšie ako ostatné druhy. Napríklad žralok hnedý pohlavne dospieva v 12 až 14 rokoch, kedy dosiahne hmotnosť 40 - 45 kg. Samec žraloka mako naproti tomu potrebuje len 4 a pol až 5 rokov k tomu, aby pohlavne dospel. Za ten čas dorastie do váhy 136 kg a dĺžky 2 m, samice potom dosiahnú pohlavnej dospelosti v 7 rokoch, kedy vážia v priemere 227 kg a merajú 2,7 až 2,9 m. Niektorí biológovia majú však názor, že žraloky mako rastú veľmi pomaly.
Dĺžka života
V otázke maximálneho veku existuje stále určitá neistota, ale odhaduje sa, že sa žraloky mako dožívajú 12 až 24 rokov. Jedna štúdia Národného úradu pre oceán a atmosféru z roku 1997 hovorí o odchytení jedného konkrétneho žraloka, chyteného 12,8 roka potom, čo bol po prvýkrát označkovaný. Odchytenie tohto žraloka preukázalo, že žraloky mako sa dožívajú najmenej 13 rokov.
Ohrozenie
V roku 2010 zaradila organizácia Greenpeace žraloka mako na svoj červený zoznam morských živočíchov. Ido o zoznam morských živočíchov, ktorí sa bežne predávajú v supermarketoch po celom svete a panuje vysoké riziko, že pochádzajú z nekontrolovateľného rybolovu.
Zajatie
Boli zaznamenané pokusy držať pelagické (migrujúce) druhy žralokov v zajatí. U žraloka mako bolo týchto pokusov najmenej, menej ako pokusov so žralokom dlhoplutvým, žralokom belasým a žralokom modrým. Súčasný rekord v čase, po ktorý sa podarilo udržať v zajatí exemplár žraloka mako, je z roku 2001. Vtedy v akváriu v New Jersey prežil chytený žralok mako iba päť dní. Obdobne ako v iných prípadoch sa jedinec síce po vypustení do akvária javil silný, ale postupne mal problémy so stenami akvária, odmietal kŕmenie, rýchle slabol a zomrel.
Útoky na človeka
V databáze ISAF Floridského múzea je zaznamenaných 8 nevyprovokovaných útokov žralokov mako na človeka medzi rokmi 1580 až 2007, z toho dva fatálne. ISAF zaznamenáva tiež 20 útokov na lode.
Príslovie
Druhy prísloví
Rozlišujeme niekoľko druhov prísloví:
1. gnómické príslovia – obsahujú určité mravné poučenie vyjadrené neobraznou oznamovacou podobou. 2. metaforické príslovia – sú založené na metafore, nemožno ich chápať doslovne. 3. paralelické príslovia (založené na paralelizme) – sú charakteristické symetrickou dvojčlennosťou, teda v jednej časti sa používa obrazné vyjadrenie a v časti druhej je potom táto obraznosť konkretizovaná. 4. apelatívne príslovia – sú štylizované ako rada, odporúčanie, prípadne až ako rozkaz. 5. parodizačné príslovia – humorným spôsobom upravujú príslovia, ktoré pôsobia už banálne.
Klondike Highway
Klondike Highway je 712 km dlhá cesta vedúca zo Skagway v štáte Aljaška v USA (Highway 98) cez hlavné mesto kanadského teritória Yukon (Highway 2) Whitehorse do Dawson City. Čiastočne kopíruje trasu používanú zlatokopmi počas zlatej horúčky na Klondike v roku 1898.
Klondike Highway začína v Skagway na pobreží Tichého oceánu. Po 24 km pretína v Bielom priesmyku pohorie Prímorské vrchy na hranici USA a Kanady. Krátky úsek 56 km vedie provinciou Britská Kolumbia, ale hlavná časť leží v teritóriu Yukon.
Severná Klondike Highway
Severná Klondike Highway je úsek vedúci z Whitehorse do Dawson City. Pred vybudovaním Klondike Highway bolo cestné spojenie z Whitehorse do Dawson City veľmi nekvalitné a bez obáv ho mohli používať iba terénne vozidlá. V roku 1950 bola vybudovaná cesta z Whitehorse do Mayo cez obec Steward Crossing. V roku 1955 bola otvorená cesta medzi Steward Crossing a Dawson City. Do roku 1960 boli vybudované mosty v Carmacs cez rieku Yukon, Pelly Crossing cez rieku Pelly a Steward Crossing cez rieku Steward, ktoré nahradili dovtedajšie kompy.
V roku 1978 bola cesta z Mayo do Dawson pomenovaná Klondike Highway. Až do roku 1979 bola Klondike Highway štrkovou cestou. Do roku 1982 bol vyasfaltovaný úsek po Carmacs a cesta bola dobudovaná až koncom 80-tych rokov.
Južná Klondike Highway
Južná Klondike Highway je úsek vedúci zo Skagway do Whitehorse. Pôvodný úsek dlhý 33 míľ z Whitehorse do Carcross bol vybudovaný ako súčasť Alaska Highway v roku 1942, kým nebola v roku 1943 Alaska Highway presmerovaná okolo jazera Marsh. Výstavba úseku Carcross - Skagway začala v päťdesiatych rokoch 20. storočia. Po prerušení výstaby bola ukončená v roku 1978. Pôvodne bola vybudovaná hlavne pre turistické účely, ale po roku 1986 sa po zrušení železnice White Pass a Yukon Route stala dôležitou obchodnou cestou. Úsek z Carcross do Skagway bol prebudovaný a vyasfaltovaný koncom 80-tych a začiatkom 90-tych rokov 20. storočia.
René Cassin
René Samuel Cassin (* 5. október 1887, Bayonne, Francúzsko† 20. február 1976, Paríž) bol francúzsky politik, právnik a sudca.
Životopis
Bol profesorom práva na univerzitách v Lille a v Paríži. Počas druhej svetovej vojny pôsobil v de Gaullovej exilovej vláde.
Po vojne sa stal jedným z najvýznamnejších presadzovateľov ochrany ľudských práv a medzinárodnej spolupráce, podieľal sa na príprave textu Všeobecnej deklarácie ľudských práv. Pôsobil ako predseda Komisie pre ľudské práva OSN, ako sudca Medzinárodného zmierovacieho súdu v Haagu a neskôr ako sudca a predseda Európskeho súdu pre ľudské práva.
Roku 1968 bolo jeho dielo ocenené cenou za ľudské práva OSN. Toho istého roku dostal Nobelovu cenu za mier; finančnú odmenu spojenú s udelením ceny použil Cassin k založeniu Medzinárodného inštitútu ľudských práv (Institut international des droits de l'homme, skr. IIDH).
Lev XIII.
Lev XIII., vl. menom Vincenzo Gioacchino Raffaele Luigi Pecci, (* 2. august 1810, Carpineto Romano – † 20. júl 1903, Rím) bol taliansky duchovný a 256. rímsky pápež (v období rokov 1878 – 1903).
Nuncius a arcibiskup
Ako jeho predchodca Pius IX., aj on pochádzal z aristokratickej rodiny. Študoval vo Viterbe (v r. 1818 – 1824), v rímskom seminári (v r. 1824 – 1832) a na diplomatickej akadémii pre šľachtických kňazov (v r. 1832 – 1837). Po kňazskej vysviacke v roku 1837 pracoval v štátnom sekretariáte a neskôr tri roky (v r. 1843 – 1846) zastával post apoštolského nuncia v Belgicku. Tu sa Pecci stal stúpencom zblíženia s vládami najväčších európskych mocností, najmä so zoskupeniami štátov, ktoré v určitej miere vystupovali proti Taliansku, lebo podľa neho oslabenie Talianska bolo nevyhnutným predpokladom obrodenia pápežstva. Sníval o rozpade Talianska na federáciu malých republík vedenú Svätou stolicou.
Jeho neuvážené podporovanie episkopátu proti vláde viedlo kráľa Leopolda I. k tomu, že požiadal pápeža Gregora XVI. o jeho odvolanie.
V roku 1846 sa Pecci stal arcibiskupom v Perugii. Jeho arcidiecéza bola hlavným dejiskom vojenských akcií v čase bojov za zjednotenie Talianska. V roku 1853 bol vymenovaný za kardinála.
Ako biskup protestoval proti anexii Perugie Sardíniou v roku 1860. Zmodernizoval učebné osnovy svojho seminára, roku 1859 založil Akadémiu svätého Tomáša Akvinského a začal sa angažovať za obnovenie priateľských vzťahov medzi katolicizmom a súčasnou kultúrou. V konkláve vo februári 1878 bol zvolený za pápeža ako rozumný umiernenec.
Rímskym pápežom
Jeho voľba za pápeža sa konala v časoch, keď Vatikán bol ovládaný talianskou vládou. Samotný priebeh konkláve bol bezproblémový. Už na druhý deň, tridsaťšesť hodín od jeho začiatku, bol známy zvolený kandidát. Po zvolení za pápeža si dal meno Lev XIII. Výber mena naznačoval, že bude pevne brániť záujmy cirkvi, ako ich bránili jeho predchodcovia, nositelia toho istého mena v stredoveku, bojovníci za nadvládu duchovnej moci nad svetskou.
Nový pápež hneď ukázal svoju tvrdú povahu, keď napr. švajčiarskej garde odňal tzv. výkupné, čo bola vlastne istá forma finančného odškodnenia.
Jeho najväčšou vášňou boli najrozličnejšie obchodné operácie a hra na vysokú diplomaciu. Za jeho pontifikátu sa Vatikán stal bankovou inštitúciou; pápež totiž rád obchodoval na burze. Z jeho iniciatívy bola v roku 1880 založená vatikánska Banco di Roma, ktorá existuje dodnes.
Už v čase zvolenia mal podlomené zdravie a sám prehlasoval, že na Petrovom stolci nepobudne dlho. Napriek tomu bol pápežom dvadsaťpäť rokov a za ten čas vydal rekordný počet encyklík – vyše šesťdesiat. Veľmi dobre hovoril po francúzsky a po nemecky, čo mu umožňovalo stýkať sa so zahraničnými diplomatmi bez tlmočníkov.
Politik a diplomat
Po svojom predchodcovi zdedil Lev XIII. konflikt s Nemeckom, kde Otto von Bismarck začal realizovať rozhodnú politiku odluky cirkvi od štátu. Týmto procesom chcel kancelár zlomiť odpor svojho politického súpera, podporovaného klerikálnou nemeckou stranou. Duchovenstvo ostro protestovalo proti Bismarckovej antiklerikálnej politike a pápež nabádal Bismarcka k prehodnoteniu svojich proticirkevných postojov. 25. mája 1887 Lev XIII. oznámil zmierenie s Bismarckom, ktorý mesiac predtým, na nátlak verejnosti, odvolal všetky proticirkevné zákony. K definitívnemu zmiereniu Vatikánu s Nemeckom prišlo v roku 1888 keď Leva XIII. navštívil cisár Viliam II.
Počas svojho pontifikátu zažíval zostupy a pády na politickom a diplomatickom poli. Jeho víziou bolo väčšie zastúpenie cirkvi v oblasti riadenia krajín. Mnohé štáty však nemali záujem na delení moci s cirkvou, čo viedlo k prerušeniu stykov s Vatikánom. Za Leva XIII. prerušila pápežská stolica diplomatické styky s viacerými krajinami – Argentína, Belgicko, Kolumbia, Mexiko, Paraguaj a komplikované boli vzťahy s Portugalskom, Španielskom, Švajčiarskom a ďalšími krajinami. Veľmi zložité boli vzťahy s USA, kde cirkev pod vplyvom technického a vedeckého pokroku nastúpila cestu odklonu od stredovekých dogiem a inklinovaniu k podpore kapitálu a vtedajšieho spoločenského zriadenia.
Pápežovou veľkou, ale neuskutočnenou túžbou bolo nadviazanie diplomatických stykov s Ruskom cára Alexandra II. V Rusku videl pápež spoľahlivú oporu pri presadzovaní svojich predstáv o prevahe duchovných stránok spoločnosti nad svetskými. Rusko podľa Leva XIII. predstavovalo účinnú oporu európskej reakcie a hrádzu pred narastajúcim revolučným vrením. Jeho predstavou bolo získanie Ruska ako rovnocenného spojenca Svätej stolice a zriadenie nunciatúry v Petrohrade. Jeho túžby však zhatila smrť.
Zhrnutie pontifikátu Leva XIII.
Lev XIII. bol politickým pápežom. Počas jeho pontifikátu zažil katolicizmus obrovskú expanziu mimo Európy. Založil 248 biskupstiev, 48 vikariátov či prefektúr a dva patriarcháty v severnej Afrike, Indii a Japonsku, ako aj 28 nových diecéz v USA. V roku 1892 vymenoval prvého apoštolského zástupcu v USA. Mal záujem o znovuzjednotenie cirkvi, bol prvý, kto hovoril o „oddelených bratoch“. Preto ho pokladali za pápeža diplomacie, kráľov, cisárov a biskupov.
Aj keď Lev XIII. citlivo vnímal súčasné trendy, ostal človekom hlbokej konzervatívnej zbožnosti. Desať encyklík venoval Najsvätejšej Panne Márii a sv. ružencu a dve spasiteľskej činnosti Krista a eucharistii. Roku 1893 zaviedol sviatok Svätej rodiny. Ku koncu vlády sa jeho postoje priostrili, vydal nové normy pre cenzúru a 17. septembra 1900 vydal nový index zakázaných kníh.
Po politickej a duchovnej izolácii pápežstva za vlády Pia IX., Lev XIII. transformoval jeho medzinárodnú prestíž a získal mu uznanie, ktoré sa nedostávalo pápežstvu celé stáročia.
Postoj k východným cirkvám
Lev XIII. si vážil vnútornú hodnotu východných obradov a cenil si ich ako prejav skutočnej katolicity cirkvi, čo bol v tej dobe veľký zlom. Najvýraznejšie to prejavil v apoštolskom liste Orientalium dignitas  (30. novembra 1894). Zasadzuje sa v nej za očistenie východných obradov od latinizácie a zakazuje západným misionárom preťahovať východných kresťanov na latinský obrad. Lev XIII. vydal celý rad konkrétnych opatrení na ochranu východného dedičstva v Katolíckej cirkvi, avšak mnohé narazili na veľký odpor a ujímali sa len s ťažkosťami. V mnohých aspektoch bol inšpiráciou pre postoje Druhého vatikánskeho koncilu voči východným cirkvám.
A-101 (SA-6)
A-101 (SA-6, Saturn-Apollo 6) bola orbitálna misia nosnej rakety Saturn I v rámci programu Apollo. Bol to prvý let s maketou kozmickej lode Apollo.
Ciele misie
Prvých päť letov rakety Saturn boli testy na overenie funkčnosti nosiča. Misia A-101 však mala praktickú úlohu spočívajúcu v testovaní vybavenia pre program Apollo. Maketa lode Apollo mala byť podrobená záťažovému testu a zároveň sa malo potvrdiť, že raketa Saturn I je schopná túto loď vyniesť na orbitu.
Maketa bola postavená tak, aby jej rozmer, hmotnosť a ťažisko presne zodpovedali kozmickej lodi Apollo. Aby sa pôsobenie aerodynamických síl čo najlepšie zdokumentovalo, bola na vrchu makety lode umiestená nefunkčná veža únikového systému. Celkovo bolo v lodi umiestnených 116 zariadení pomocou ktorých sa merali sily, tlaky a zrýchlenie pôsobiace na kabínu počas letu.
Priebeh letu
Priebeh letu bol plne v súlade s letovým plánom až do času 76,9 sekundy, kedy vypadol motor číslo osem prvého stupňa. Na rozdiel od misie SA-4, keď bol motor odstavený úmyselne, nebolo toto zlyhanie plánované a riadiaci systém rakety musel reagovať predĺžením doby zážihu ostatných motorov na kompenzáciu zníženého ťahu. Po odstavení motorov prvého stupňa prebehla úspešná separácia obidvoch stupňov a následne bolo zažihnutých všetkých šesť motorov RL-10 druhého stupňa. Veža únikového systému bola potom taktiež odhodená, rovnako ako kamerové kontajnery. Druhý stupeň ukončil svoju činnosť v čase 624,5 sekúnd po štarte. Orbita 182 bola dosiahnutá na a maketa kozmickej lode a prázdny druhý stupeň spoločne vykonali 54 obehov. Po dosiahnutí orbity pokračovalo odosielanie telemetrie ešte približne štyri obehy, pokiaľ sa nevybili batérie. Obidve telesá vstúpili do atmosféry 1. júna 1964 neďaleko ostrova Kanton v Tichom oceáne.
Príčina výpadku ôsmeho motora bola rýchlo odhalená. Zapôsobil ju odlomený zub z jedného ozubeného kolesa v mechanizme turbočerpadla. Nešlo o vážny problém, lebo slabiny v konštrukcii ozubenia boli známe a na pri ďalšom lete sa už počítalo s modifikovaným turbočerpadlom.
Židia v Japonsku
Židia v Japonsku sú minoritná etnonáboženská skupina, majúca takmer 2000 členov (0,0016 % z celkového počtu obyvateľov). Prví z nich sa v Japonsku usadili v 16. storočí vo veľmi malom množstve – kvôli zahraničnej politike sakoku (, krajina v reťaziach, tzn. zamknutá krajina).
19. storočie
Vo veku zámorských objavov Japonsko, dovtedy celkom neznámu krajinu, postupne objavovali portugalskí a holandskí obchodníci. Prvá zmienka o židovskom usadlíkovi však pochádza až z roku 1853, kedy skupina Židov vytvorila shtetl (židovské mestečko) v Jokohame s počtom asi 50 rodín z rôznych kútov sveta. Tu tiež vznikla prvá synagóga v Japonsku. Po veľkom zemetrasení v Kantó sa v roku 1923 mnohí presťahovali do Kóbe.
V 80. rokoch 19. storočia bola založená ďalšia židovská komunita v Nagasaki. Jej populácia bola dvakrát väčšia ako tá v Jokohame. V rokoch 1900 až 1960 bola židovská komunita v Kóbe jednou z najväčších v Japonsku a jej pestrá demografia zahrňovala Židov z Blízkeho východu (Irak, Sýria), ale tiež zo strednej a východnej Európy (Nemecko, Poľsko, Rumunsko).
Počas tohto obdobia sa rozrastala Tokijská komunita (dnes v Japonsku najväčšia), kam prúdili Židia predovšetkým zo Spojených štátov amerických a Západnej Európy.
Plán Fugu
Bol to práve plán Fugu, ktorý cez svoju antisemitskú podstatu zachránil nespočetné životy Židov počas 2. svetovej vojny. Podľa Protokolov sionských mudrcov, antisemitského pamfletu z ktorého tento plán vyšiel, „Židia ovládajú celý svet“. Kým kresťania sa snažili tento problém vyriešiť zlikvidovaním všetkých Židov, Japonci sa snažili zvelebiť a využiť „magické schopnosti Sionu“ pre dobro Japonska.
Plán je pomenovaný podľa nebezpečnej ryby Fugu, ktorá je v prípade nesprávneho spracovania smrteľná kvôli tetradotoxínu obsiahnutom v jej pečeni a koži.
Japonské cisárstvo a Židia
Aj keď Japonské cisárstvo skoro začalo spolupracovať s nacistickým Nemeckom, premiér, minister zahraničných vecí, minister cisárskeho námorníctva a ďalší vydali dekrét proti vyhosteniu Židov z Japonska.
Antisemitizmus v Japonsku
Podľa Davida Kranzlera zásadný rozdiel medzi európskym a japonským antisemitizmom je predovšetkým v tom, že európsky nadväzuje na kresťanskú a/alebo kresťansky-ovplyvnenú predstavu prirovnávajúcu Žida k Satanovi či Antikristovi, zatiaľčo Japonci túto predstavu nepoznajú. "
Protokoly sionských mudrcov, dnes už známe ako klasický antisemitský podvrh, ovplyvnili isté kruhy japonskej akadémie a vojenstvo. To malo za následok vznik plánu Fugu, ktorého cieľom bolo zachrániť európskych Židov pred holokaustom a dopraviť ich cez Šanghajské geto do Japonského cisárstva. Medzi ľuďmi, ktorí pomáhali s presunom, bol napríklad Chiune Sugihara, japonský konzul v Litve, ktorý udelil viac ako 5000 víz do Japonska Židom, ktorým hrozila smrť.
V priebehu vojny bola japonská vláda tlačená nemeckými nacistami k uplatneniu antisemitských zásad a ku koncu vojny k zabitiu obyvateľov šanghajského geta, napriek tomu japonská vláda tieto opakované snahy odkladala, až ich nakoniec celkom odmietla.
Zoznam historických článkov/J
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 545 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ja
Jablunkovský incident · Jacob Zuma · Jacobus de Voragine · Jacqueline Zičiová · Jacques Chirac · Jacques Le Goff · Jacques Rupnik · Jadrová zbraň · Jagelovci · Jair Bolsonaro · Jakobíni · Jakoubek ze Stříbra · Jakov Fedotovič Pavlov · Jakov Michailovič Jurovskij · Jakov Michajlovič Sverdlov · Jakov Tevosovič Ilikčjan · Jakub Česnegi · Jakub Drábik · Jakub Hluchý · Jakub I. (Anglicko) · Jakub II. (Anglicko) · Jakub III. (Škótsko) · Jakub IV. (Škótsko) · Jakub Jakobeus · Jakub S. Trojan · Jakub V. · Jamabuši · James Abram Garfield · James Buchanan · James Chadwick · James Knox Polk · James Madison · James Monroe · James Wycliffe Headlam-Morley · Jan Černý · Jan Fischer · Jan František Beckovský · Jan Halada · Jan Hála (maliar) · Jan Herben · Jan Lichardus · Jan Milíč z Kroměříža · Jan Patočka · Jan Pečírka · Jan Petránek (novinár) · Jan Roháč z Dubé · Jan Rychlík · Jan Sokol (filozof) · Jan Stráský · Jan Syrový · Jan Šverma · Jan Tříska · Jan z Příbrami · Jana (Kastília) · Jana Bourbonská (1338) · Jana Greyová · Jana Habsburská · Janez Drnovšek · Jang Ču · Jang Šang-kchun · Janičiar · Janko Jesenský · Janko Matúška · Janovská konferencia · Janovská republika · Jansenizmus · Janus (boh) · Janusz Korczak · Japonská mytológia · Japonské cisárstvo (1868 – 1945) · Japonský cisár · Jarilo · Jaromír (biskup) · Jaropolk I. · Jaroslav Dubnický · Jaroslav Hutka · Jaroslav I. (Kyjevská Rus) · Jaroslav Kúdela · Jaroslav Miller · Jaroslav Pelikan · Jaroslav Preiss · Jaroslav Seifert · Jaroslav Šolc · Jaroslav Vlček · Jarosław Kaczyński · Jasenov (hrad) · Jasovská jaskyňa · Jassko-kišinevská operácia · Jav, Prav a Nav · Jazdkart I. · Jazdkart II.
já
Jáchym Topol · Ján (Čechy) · Ján Abrahamides · Ján Adam Rayman · Ján Ambrozi · Ján Andrej Segner · Ján Anton Pálfi · Ján Aponi · Ján Augustíni · Ján Bajus · Ján Balaďa · Ján Baltazár Jesenský-Gašparé · Ján Baltazár Magin · Ján Baptista Ilešházi · Ján Bartoš · Ján Beblavý · Ján Benko · Ján Bernolák (generál) · Ján Bernolák (úradník) · Ján Berzevici · Ján Bobák · Ján Bocatius · Ján Bojmír · Ján Bojmír Petrikovich · Ján Bolla · Ján Bourbonský · Ján Brodňanský · Ján Budaj · Ján Burián · Ján Burjan · Ján Bušniak · Ján Cselényi · Ján Čapek zo Sán · Ján Čaplovič (etnograf) · Ján Čaplovič (národný pracovník) · Ján Čarnogurský · Ján Daniel Belák · Ján Dekan · Ján Drobný · Ján Dubravius · Ján Duchaj · Ján Fedák (protifašistický bojovník) · Ján Feješ (publicista) · Ján Filický · Ján Filoponos · Ján Frivaldský · Ján Gallo (pedagóg) · Ján Gašpar · Ján Golian (generál) · Ján Hadik (1631) · Ján Horňák · Ján Hučko · Ján Hudák · Ján Huňady · Ján Hus · Ján Chabada · Ján Chryzostom Korec · Ján I. (Anglicko) · Ján I. (Byzantská ríša) · Ján I. (Francúzsko) · Ján I. (Poľsko) · Ján I. (Uhorsko) · Ján I. Druget · Ján II. (Byzantská ríša) · Ján II. (Francúzsko) · Ján II. Druget · Ján II. Žigmund Zápoľský · Ján III. (Poľsko) · Ján III. (Švédsko) · Ján III. Turzo · Ján Iľanovský · Ján IV. (pápež) · Ján IV. Turzo · Ján Jakub Löwenburg · Ján Janček (politik) · Ján Jesenák · Ján Jiskra z Brandýsa · Ján Kalinka · Ján Kasián · Ján Klempa · Ján Klinovský · Ján Kluch · Ján Kollár · Ján Korim · Ján Kováč (historik) · Ján Kováč (protifašistický bojovník) · Ján Kováčik (protifašistický bojovník) · Ján Krajňák · Ján Krstiteľ Scitovský · Ján Krušič · Ján Kubačka · Ján Langoš · Ján Lipský · Ján Loisch · Ján Ludvigh · Ján Magál · Ján Maleter · Ján Markhot · Ján Maršalko · Ján Matolai · Ján Milan Dubovský · Ján Miloslav Hroboň · Ján Mocko · Ján Nadáni · Ján Nepomuk Gobert d’Aspremont-Lynden · Ján Novák (historik) · Ján Oberuč · Ján Pacolaj · Ján Paulíny-Tóth · Ján Pavol · Ján Pálfi (? – 1646) · Ján Pálfi (1663 – 1751) · Ján Pálfi (1829 – 1908) · Ján Petrikovich (lekár) · Ján Petrikovich (zeman) · Ján Pilárik · Ján Pješčak · Ján Radomil Kvačala · Ján Radvanský (1666) · Ján Radvanský (1854) · Ján Rašo · Ján Révai · Ján Sambucus · Ján Severini · Ján Siakeľ · Ján Silvay · Ján Sirácky (historik) · Ján Slávik (evanjelický kňaz) · Ján Stanek · Ján Stanislav (1904) · Ján Stanislav (1942) · Ján Steinhübel · Ján Šikura · Ján Šimulčík · Ján Števček · Ján Švarc · Ján Teluch · Ján Thomka · Ján Tibenský · Ján Tomka-Sásky · Ján Turzo (1678 – 1759) · Ján V. (Byzantská ríša) · Ján Valach (lekár) · Ján Valentini (básnik) · Ján Valentini (evanjelický kňaz) · Ján Vančo · Ján Vanovič (advokát) · Ján Várady · Ján VI. (Byzantská ríša) · Ján VII. (Byzantská ríša) · Ján VII. Druget · Ján VII. Príleský · Ján VIII. (Byzantská ríša) · Ján VIII. (pápež) · Ján Vladimír Ormis · Ján Vojtaššák · Ján Vrťo · Ján X. Druget · Ján z Benátok · Ján z Turca · Ján Zdražil · Ján Zeman (generál) · Ján zo Šarišských Sokoloviec · Ján zo Zredny · Ján Žižka · János Áder · János Esterházy · János Richter · János Wettstein
je
Jean Casimir-Perier · Jean Clair · Jeane Kirkpatricková · Jedenásť bodov · Jedisan · Jedličkovci · Jegor Timurovič Gajdar · Jelena Glinská · Jelena Paštéková · Jenő Nyáry · Jens Böhrnsen · Jens Stoltenberg · Jeorjos Papadopulos · Jerišská veža · Jeruzalem · Jeruzalemské kráľovstvo · Jeruzalemský chrám · Jerzy Buzek · Jesenskovci · Jeu de paume · Jevgenij Pavlovič Voľanskij · Jezabel · Ježibaba (stará žena)
ji
Jicchak Navon · Jicchak Rabin · Jicchak Šamir · Jigal Alon · Jimmy Carter · Jin-sü · Jindřich Břetislav · Jindřich Francek · Jiří Dienstbier (1937) · Jiří Dienstbier (1969) · Jiří Hanuš (historik) · Jiří Hájek · Jiří Jánský · Jiří Lach · Jiří Langer (etnológ) · Jiří Levý · Jiří Paroubek · Jiří Prosecký · Jiří Rak · Jiří Rusnok · Jiří z Poděbrad · Jišuv
jo
João Goulart · Joachim Gauck · Joachim Kalinka · Joachim Peiper · Jobagión · Joe Biden · Johann Gutenberg · Johann Joachim Winckelmann · Johann Salomo Semler · Johannes Aventinus · Johannes IV. · Johannes Micraelius · Johannes Nollé · Johannes Rau · John Adams (prezident USA) · John Atta Mills · John Brown (abolicionista) · John Douglas Cockcroft · John Emerich Edward Dalberg-Acton · John Fitzgerald Kennedy · John George Kemeny · John Gorton · John Howard · John Kelly z Killanne · John Major · John Quincy Adams · John Tyler · John von Neumann · Jomkipurská vojna · Jonas Furrer · Jonáš Bohumil Guoth · Jordanes · Jorge Rafael Videla · Joritomo Minamoto · Josef Dobrovský · Josef Hanuš (literárny historik) · Josef Hrabák · Josef Jungmann · Josef Kalvoda · Josef Kramer · Josef Mengele · Josef Pekař · Josef Polišenský · Josef Tomeš · Josef Zvěřina · Josep Borrell · Josep Guardiola · José Domingo Molina Gómez · José Evaristo Uriburu · José Félix Uriburu · José Figueroa Alcorta · José Luis Rodríguez Zapatero · José María Guido · José Martí · José Rondeau · Josif Orbeli · Josif Vissarionovič Stalin · Josip Broz Tito · Jošihito · Jošimune Tokugawa · Jošinobu Tokugawa · Jovan Uglješa · Jozef Anton Habsbursko-lotrinský · Jozef Aponi · Jozef Arnold · Jozef Baťán · Jozef Bátora · Jozef Belánsky · Jozef Bencúr (pedagóg) · Jozef Bošiansky · Jozef Branecký (politik) · Jozef Brieška · Jozef Bučko · Jozef Buday · Jozef Bušniak · Jozef Butvin · Jozef Fedora · Jozef Gottdiener · Jozef Haľko (mladší) · Jozef Hrozienčik · Jozef I. (Svätá rímska ríša) · Jozef II. (Svätá rímska ríša) · Jozef Inštitoris · Jozef Jablonický · Jozef Jurovský · Jozef Just (uhorský politik) · Jozef Kiss · Jozef Kočiš · Jozef Kohuth · Jozef Kopáči · Jozef Lányi · Jozef Leikert · Jozef Ľupták · Jozef M. Kirschbaum · Jozef Marko (generál) · Jozef Melicher · Jozef Minárik (literárny historik) · Jozef Moravčík (archeológ) · Jozef Moravčík (politik) · Jozef Néčei · Jozef Novák (heraldik) · Jozef Rudňanský · Jozef Rydlo · Jozef Sásik · Jozef Sentiváni · Jozef Sivák (politik) · Jozef Smida · Jozef Spléni · Jozef Šártori · Jozef Škultéty · Jozef Škultéty (lesný inžinier) · Jozef Šoltész · Jozef Špetko · Jozef Tiso · Jozef Trnka · Jozef Trojan · Jozef Trubíni · Jozef Turanec · Jozef Urban (dôstojník) · Jozef Ürméni · Jozef Vlachovič · Jozef Vozár (historik) · Jozef Vrabec (technik) · Jozef Vurum · Jozef Wesserle · Jozef Ziči · Jozefa Suňogová · Joziáš
jó
Józef Piłsudski · József Gyönyör
ju
Juan Almeida Bosque · Juan Antonio Samaranch · Juan Carlos I. · Juan Carlos Onganía · Juan Esteban Pedernera · Juan José de Vértiz y Salcedo · Juan Perón · Judenrampe · Judsko · Juho Kusti Paasikivi · Juhoafrická únia · Juhoslávia · Juhoslávia (1943 – 1992) · Juhoslovanská ľudová armáda · Juhoslovanská zväzová republika · Juhoslovanské kráľovstvo · Jules Grévy · Jules Mazarin · Jules Michelet · Jules Oppert · Julia Gillardová · Juliana Korponaiová-Géciová · Julián (cisár) · Julio Argentino Roca · Julius Firmicus Maternus · Julsko-klaudijská dynastia · Jun Čchi-ho · Juno (bohyňa) · Jupiter (boh) · Jur Janoška · Juraj Ambrozi · Juraj Aponi · Juraj Bohuš (evanjelický kňaz) · Juraj Buchholtz (1643) · Juraj Buchholtz (1688) · Juraj Česnegi · Juraj Dlhoruký · Juraj Dolinský · Juraj Dóža · Juraj Ďurčanský · Juraj Haulik · Juraj Chovan · Juraj I. (Veľká Británia) · Juraj I. Druget · Juraj I. Rákoci · Juraj II. (Veľká Británia) · Juraj II. Druget · Juraj III. (Veľká Británia) · Juraj III. Druget · Juraj III. Turzo · Juraj IV. (Spojené kráľovstvo) · Juraj IV. Druget · Juraj Košút · Juraj Krajčovič · Juraj Láni · Juraj Marušiak · Juraj Matúška · Juraj Mičura · Juraj Palkovič (1769 – 1850) · Juraj Papánek · Juraj Pray · Juraj Radvanský (1645) · Juraj Radvanský (1700) · Juraj Selepčéni · Juraj Sklenár · Juraj Slávik · Juraj Špitzer · Juraj Uhrín · Juraj V. (Spojené kráľovstvo) · Juraj VI. (Spojené kráľovstvo) · Juraj VII. Turzo · Juraj von Schönberg · Juraj Zvara · Jurij Vladimirovič Andropov · Justinián I. · Justinián II. · Justitia · Justín I. · Justín II. · Justo José de Urquiza · Justovci · Justus Möser · Južný Kasai
jú
Júlia Géciová · Július Agárdy · Július Alberty · Július Andráši (1823) · Július Andráši (1860) · Július Barták · Július Bartl · Július Belházy · Július Bencúr · Július Bodnár · Július Botto · Július Gašparík · Július Horváth · Július Hozák · Július Kaličiak · Július Kirsteuer · Július Krúteľ · Július Mésároš · Július Nosko · Július Slabeycius · Július Sopko · Július Szalavský · Július Tomčáni · Július Viktory · Júlová revolúcia (1830) · Júnové povstanie
jü
Jüe-č'
Megasport
Megasport môže byť:
1823 Gliese
1823 Gliese je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil K. Reinmuth 4. septembra 1951.
Ivan Dornič (1962)
Ivan Dornič (* 26. máj 1962, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový útočník, v súčasnosti tréner.
Klubový hokej
Bol draftovaný hokejovým klubom Edmonton Oilers v roku 1984 v 6. kole ako 126. v poradí.
Ako tréner pôsobil pri mládežníckych reprezentáciách SR-16, SR-17, a SR-18. Trénoval aj seniorské družstvá HC Nitra, HK Ružinov 99 Bratislava, HK Trnava a maďarský Újpest Budapešť. Pôsobil aj ako tréner českého klubu HC Havířov Panthers. Dve sezóny 2010 – 2012 pôsobil ako šéftréner klubu SILZBULLS v Rakúsku.V sezóne 2012 – 2013 pôsobil ako šéftréner v rakúskom klube VEU FELDKIRCH. V sezóne 2015/2016 pôsobil ako hlavný tréner na lavičke MHC Martin s ktorým postúpil do play-off slovenskej Tipsport Ligy. Trénoval i HK Ružinov 99 Bratislava. Momentálně je novým trenérem SHK Hodonín.
Pôsobí aj ako spolukomentátor hokejových zápasov.
Má syna Ivana, ktorý je tiež hokejista a dcéru Soňu, reprezentantku Slovenska v synchronizovanom plávaní.
Reprezentácia
Ako juniorský reprezentant ČSSR sa zúčastnil v roku 1980 Majstrovstiev Európy juniorov do 18 rokov kde sme skončili na 2. mieste a v r. 1982 Majstrovstiev sveta juniorov do 20 rokov kde sme skončili taktiež na 2. mieste. V roku 1987 bol kapitánom našich akademikov ČSSR na Svetovej zimnej Univerziáde, ktorá sa konala na Slovensku a získali sme 1. miesto. V r. 1985 bol členom reprezentácie ČSSR na prestížnom turnaji Izvestija v Moskve, kde sme vo finále porazili domáci Sovietsky zväz a tak v konečnom hodnotení obsadili 1. miesto. V seniorskej česko-slovenskej reprezentácii odohral 23 zápasov a dal 7 gólov.
Chránená krajinná oblasť Beskydy
Chránená krajinná oblasť Beskydy, v skratke CHKO Beskydy bola vyhlásená 5. marca 1973, vládnym výnosom MK ČSR č.j. 5373/1973. Ide o najväčšiu chránenú oblasť v Česku.
Ľadový palác
Ľadový palác môže byť:
Chránená krajinná oblasť Beskydy
Dôvody ochrany
Dôvodom vyhlásenia boli jej výnimočné prírodné hodnoty, najmä pôvodné pralesovité lesné porasty s výskytom vzácnych karpatských živočíšnych i rastlinných druhov, druhovo pestré lúčne spoločenstvá, unikátne povrchové i podzemné pseudokrasové javy a tiež mimoriadna estetická hodnota a pestrosť ojedinelého typu krajiny ktorý vznikol historickým súžitím človeka s týmto územím.
Význam prírodnej hodnoty chránenej krajinnej oblasti Beskydy je zdôraznený vyhlásením 50 maloplošných chránených území, územným prekrytím CHKO s medzinárodne významným vtáčím územím a s chránenou oblasťou prirodzenej akumulácie vôd a v neposlednom rade aj jej nadregionálnym rekreačným významom. Na niekoľkých miestach sú chránené pôvodné lúčne a lesné spoločenstvá. Celé územie sa skladá z troch orografických celkov: Moravsko-sliezskych Beskýd, Rožnovskej brázdy a Vsetínskych vrchov na území Moravsko-sliezskeho a Zlínskeho kraja.
Územím CHKO pretekajú rieky Vsetínská Bečva, Rožnovská Bečva, Ostravice a Morávka.
V oblasti sa nachádzajú dva náučné chodníky: Radegast a Šance.
Výskyt šeliem
V CHKO je pravidelne mapovaný výskyt veľkých šeliem. Podľa výsledkov z roku 2009 v oblasti žije minimálne 16 rysov, 8 vlkov a tri medvede.
Saint-Pierre-Église
Saint-Pierre-Église je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mužská štvorhra na Gold Flake Open 1996
Mužská štvohra na Gold Flake Open 1996 sa hrala ako súčasť Gold Flake Open 1996 od 8. do 15. apríla 1996.Titul získali Jonas Björkman, Nicklas Kulti, ktorí vo finále porazil pár Byron Black, Sandon Stolle 4-6 6-4 6-4.
A-101
A-101 (iné zápisy: A101, A.101) môže byť:
Weekend World
Weekend World je druhý album britskej drum and bassovej skupiny E-Z Rollers. Bol vydaný v roku 1998. V roku 1999 bol znovu vydaný s dvomi bonusovými skladbami a trochu zmeneným zoznamom skladieb a obalom albumu.
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Lokality Svetového dedičstva v ohrození sú lokality svetového dedičstva UNESCO ktorým hrozí akútne nebezpečenstvo zániku. Toto nebezpečenstvo môže mať veľmi rôznorodý pôvod, ide o hrozbu zničenia pamiatok napr. v dôsledku vojnového konfliktu, ohrozenia rozsiahlymi verejnými či súkromnými projektami rýchleho urbanistického či turistického rozvoja, hrozbu v podobe povodní a ďalších prírodných katastrof, drancovania a pod.
Méritein
Méritein je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
K 4. júlu 2019 bolo na zozname svetového dedičstva v ohrození 53 položiek. V nasledujúcom zozname je pri každej položke uvedená krajina, slovenský názov lokality, oficiálny anglický názov podľa zoznamu UNESCO, dôvod zaradenia na zoznam svetového dedičstva v ohrození a odkaz na podrobnejšie informácie na stránkach UNESCO. Číslo v odkaze je súčasne číslo pod ktorým je lokalita vedená v zozname svetového dedičstva.
Méritein
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Belize Barrier-Reef Reserve System Najväčším nebezpečenstvom je búrlivý rozvoj ťažby pobrežných porastov mangovníkov a následné ničenie ekosystému. 2009 http://whc.unesco.org/en/list/764
Méritein
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
City of Potosí Pokračujúca nekontrolovaná ťažba v hore Cerro Rico. 2014 http://whc.unesco.org/en/list/420
Abu Mena Rozsiahly zavodňovací program rozvoja poľnohospodárstva financovaný Svetovou bankou dramaticky zvýšil hladinu spodnej vody. Ílovitá pôda sa stáva tekutou a dochádza k zrúteniu stavieb. Krypta Abú Míná bola pre verejnosť uzavretá. 2001 http://whc.unesco.org/en/list/90
1824 Haworth
1824 Haworth je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Indiana University 30. marca 1952.
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Tropical Rainforest Heritage of Sumatra Tri národné parky: Gunung Leuser, Kerinci Seblat a Bukit Basrisan. 2004 http://whc.unesco.org/en/list/1167
Historic Town of Zabid Historické budovy sú búrané a nahradzované novými stavbami. Stav zachovaných budov sa rýchlo zhoršuje. 2000 http://whc.unesco.org/en/list/611 Old Walled City of Shibam Opevnené mesto zo 16. storočia je typické svojimi vežovými stavbami. 1982 World heritage list 192 Old City of Sana'a Mesto staré 2 500 rokov, v 7. storočí hlavné centrum šírenia islamu. 1986 World heritage list 385
Jeruzalem - Old City of Jerusalem and its Walls Pamiatky sú ohrozené rozsiahlou výstavbou v okolí a nadmerným turistickým ruchom. 1982 http://whc.unesco.org/en/list/148
Virunga National Park Okrem ohrozenia v dôsledku vojnových konfliktov niekoľkonásobne vzrástol počet obyvateľov v okolí Edwardovho jazera, ktorí vypaľujú lesy a lovia zver. Horské gorily žijúce vo vysokých nadmorských výškach zatiaľ ohrozené nie sú. 1994 http://whc.unesco.org/en/list/63 Garamba National Park Pytliactvom je ohrozená populácia vzácnych bielych nosorožcov. 1996 http://whc.unesco.org/en/list/136 Kahuzi-Biega National Park Rezervácia je ohrozená prílivom utečencov z oblastí vojnových konfliktov, ktorí vypaľujú lesy a lovia zver. 1997 http://whc.unesco.org/en/list/137 Salonga National Park Rezervácia je rabovaná polovojenskými oddielmi, ktoré zabíjajú slony. Väčšina personálu opustila rezerváciu. 1999 http://whc.unesco.org/en/list/280 Okapi Wildlife Reserve Podobná situácia ako v rezervácii Okapi. 1997 http://whc.unesco.org/en/list/718
Archaeological Site of Cyrene Antické mesto, grécke a rímske pamiatky. 1982 World heritage list 190 Archaeological Site of Leptis Magna Kedysi významné rímske mesto. 1982 World heritage list 183 Archaeological Site of Sabratha Dávne obchodné stredisko Feničanov prestavané Rimanmi. 1982 World heritage list 184 Rock-Art Sites of Tadrart Acacus Prehistorické osídlenie a tisíce skalných malieb. 1985 World heritage list 287 Old Town of Ghadames „Perla púšte“ - jedno z najstarších obchodných centier, príklad tradičného osídlenia. 1986 World heritage list 362
Rainforests of the Atsinanana' Šesť národných parkov, ktoré chránia pralesy dôležité pre uchovanie endemických druhov madagaskarskej fauny a flóry. 2007 http://whc.unesco.org/en/list/1257
Mali
Old Towns of Djenné Mesto staré viac ako 2 000 rokov, stredisko obchodu a jedno z duchovných centier islamu. 1988 http://whc.unesco.org/en/list/116 Timbuktu Duchovné centrum šírenia islamu, má celý rad islamských pamiatok. 1988 http://whc.unesco.org/en/list/119 Tomb of Askia 17 metrov vysokú pyramídovú stavbu dal postaviť r. 1495 Askia Mohamed, vládca ríše Songhai, v jej hlavnom meste Gao. 2004 http://whc.unesco.org/en/list/1139
Islands and Protected Areas of the Gulf of California 244 ostrovov, ktoré sú považované za prírodné laboratórium. Žije tu mnoho endemických druhov. 2005 http://whc.unesco.org/en/list/1182
Air and Ténéré Natural Reserves Ohrozené plánovanou stavbou priehrady na rieke Mékrou a ťažbou fosfátov. 1992 http://whc.unesco.org/en/list/573
Birthplace of Jesus: Church of the Nativity and the Pilgrimage Route, Bethlehem Lokalita, ktorá je tradične označovaná ako miesto narodenia Ježiša Krista. 2012 http://whc.unesco.org/en/list/1433 Land of Olives and Vines – Cultural Landscape of Southern Jerusalem, Battir Systém zavlažovania terasovitých poličiek v hospodársky využívaných údoliach. 2014 http://whc.unesco.org/en/list/1487 Hebron/Al-Khalil Old Town Historické mesto s bohatou históriou a architektúrou. 2017 http://whc.unesco.org/en/list/1565
Fortifications on the Caribbean Side of Panama: Portobelo-San Lorenzo Španielske pevnosti zo 17. – 18. storočia sú príklady vojenskej architektúry. 1980 http://whc.unesco.org/en/list/135
Chan Chan Archaelogical Zone Rýchlo pokračujúca prírodná erózia vetrom a dažďom predbieha tempo konzervačných prác. 1986 http://whc.unesco.org/en/list/366
Mount Nimba Strict Nature Reserve Medzinárodná spoločnosť požiadala o udelenie licencie na ťažbu železnej rudy. Rezervácia je ohrozená aj prílivom utečencov z Guineje. 1992 http://whc.unesco.org/en/list/155
Historic Centre of Vienna Necitlivá novodobá výstavba v blízkosti či priamo v historickom centre mesta. 2017 http://whc.unesco.org/en/list/1033
Everglades National Park Národný park, ktorý chráni ekosystém zaplavovaných nížin na Floride. 1979 http://whc.unesco.org/en/list/76
Medieval Monuments in Kosovo Stredoveké byzantské chrámy stoja na úpätí pohoria Prokletije v západnej časti provincie Kosovo. 2004 http://whc.unesco.org/en/list/724
Manovo-Gounda St Floris National Park V oblasti operujú ťažko ozbrojení pytliaci. Štyria zamestnanci parku boli zastrelení a plánované rozvojové projekty zastavené. 1997 http://whc.unesco.org/en/list/475
Ancient City of Damascus Jedno z najstarších miest na Strednom východe. 1979 World heritage list 20 Ancient City of Bosra Mesto bývalo zástavkou karaván na ceste do Mekky. Dochovalo sa rímske divadlo, rano kresťanské ruiny a niekoľko mešít. 1980 World heritage list 22 Site of Palmyra Oáza v púšti a zvyšky starovekého veľkomesta. 1980 World heritage list 23 Ancient City of Aleppo Križovatka obchodných ciest. Prevažujú islamské pamiatky. 1986 World heritage list 21 Crac des Chevaliers and Qal’at Salah El-Din Dva hrady z obdobia križiackych vojen. 2006 World heritage list 1229 Ancient Villages of Northern Syria Dediny boli opustené medzi 8. a 10. storočím, zachovalý príklad dedinských obydlí za neskorého staroveku a obdobia Byzantskej ríše. 2011 World heritage list 1348
East Rennell Prírodná rezervácia s jazerom Tegano. 1998 http://whc.unesco.org/en/list/854
Ruins of Kilwa Kisiwani and Ruins of Songo Mnara Rýchle zhoršovanie stavu pamiatok pokračuje úplne bez záujmu miestnych úradov. 2004 http://whc.unesco.org/en/list/144
Bakumpai
Bakumpai môže byť:
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Tombs of Buganda Kings at Kasubi Palác z roku 1882, z ktorého sa v roku 1884 stalo pohrebisko. V hlavnej budove Muzibu Azaala Mpanga sa dnes nachádzajú štyri kráľovské hrobky. Všetko je vyrobené z prírodných materiálov ako je drevo, tŕstie či spletené vetvy pomazané hlinou. 2001 http://whc.unesco.org/en/list/1022
Zoznam historických článkov/L
l?
Lê Ðức Thọ · L’Anse aux Meadows
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Historic Centre of Shakhrisyabz Historické centrum Shahrisabzu z 15. stor. 2000 http://whc.unesco.org/en/list/885
Zoznam historických článkov/L
lá
Lábaši-Marduk · Lániovci · László Sólyom · László Szarka
Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Vyškrtnuté pamiatky
Niektoré pamiatky zo zoznamu svetového dedičstva v ohrození boli z rôznych dôvodov vyškrtnuté. V zátvorkách sú uvedené roky v ktorých boli na zozname ohrozených zapísané: