cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glomerulonefritída
Rýchloprogredujúce glomerulonefritídy
Imunoglobulín A nefropatia (IgA nefropatia), ktorá tiež patrí medzi imunokomplexové nefritídy, je najčastejšia primárna glomerulonefritída na svete. Predstavuje okolo 40% všetkých prípadov ochorení glomerulov. Zriedkavo sa vyskytuje aj ako sekundárna pri rôznych ochoreniach, ako cirhóza, céliakia, infekcia HIV, seronegatívne artritídy, nádory atď.) Klinický obraz je variabilný, od izolovanej hematúrie po akútne zlyhanie obličiek. Diagnostikovaná je podľa nálezu depozít imunoglobulínu A  pri imunohistologickom vyšetrení vzorky z biopsie obličiek. Závažnosť ochorenia a rýchlosť vývoja k terminálnemu obličkovému zlyhania je úmerné proteinúrii a jej zníženie pod 1 gram denne spolu s dobrou kontrolou krvného tlaku je spojené s priaznivejšou prognózou. U pacientov s trvajúcou proteinúriou nad 1 gram denne sa odporúča liečba kortikosteroidmi, v prípade nedostatočného účinku aj ďalšímu imunosupresívami (napr. cyklofosfamid, syklosporín alebo azathioprin).
Salmonelová enteritída
Zdroj nákazy
Zdroj nákazy sú najmä domáce zvieratá – ošípané, hovädzí dobytok, kačice a výrobky z nich (mlieko, mäso a vajcia).
Glomerulonefritída
Nefrotický syndróm u detí
Nefrotický syndróm u detí je dvojakého typu - vnímavý na liečbu kortikosteroidmi (SSNS) a nevnímavý na túto liečbu (SRNS). Prognóza detí s priaznivým účinkom liečby kortikosteroidmi je väčšinou dobrá a k potvrdeniu diagnózy nebýva nevyhnutná biopsia obličiek. V prípade nevnímavosti na kortikosteroidnú liečbu je nevyhnutná biopsia obličiek a imunosupresívna liečba, napriek tomu ochorenie často dospeje ku konečnému zlyhaniu obličiek.
Salmonelová enteritída
Prenos nákazy
Človek sa nakazí priamo chorým zvieraťom – konzumáciou jeho nedostatočne tepelne upraveného mäsa alebo vajec alebo môže dôjsť ku kontaminácii potravín sekundárne, napríklad počas skladovania alebo dopravy. Typicky sa človek nakazí požitím tepelne neupravených potravín (majonéza, zmrzlina, huspenina, tlačenka, nátierka, saláma a pod.).
Patogenéza
Na vzniku klinických príznakov enteritídy (zápalu čreva) sa zúčastňuje baktéria aj jej toxín.
Glomerulonefritída
Membranoproliferatívne glomerulonefritídy
Je to nesúrodá skupina ochorení, ktoré sa prejavujú nefritickým syndrómom s hematúriou. Rozdeľuje sa na typy I, II, III. Typy I a III sú podobné, obyčajne postihujú staršie deti a mladých dospelých a klinický obraz je veľmi variabilný od nešpecifických príznakov až po akútne zlyhanie obličiek. Typ II je vzácny, označuje sa tiež ako choroba denzných depozít podľa mikroskopického obrazu. Odporúčaná je liečba kortikosteroidmi a imunosupresívami.
Prognóza
Je veľmi rôzna v závislosti od typu glomerulonefritídy. Môže nastať jediný atak ochorenia so spontánnym zhojením, môže prebiehať ako recidivujúce ochorenie alebo ako chronická glomerulonefritída, ktorá postupne vedie pod obrazom CKD (chronického obličkového ochorenia) k postupnému alebo aj rýchlemu úbytku funkcie obličiek až ich úplnému zlyhaniu. Najmä v prípade neliečenej akútnej glomerulonefritídy môže dôjsť aj k ťažkému akútnemu zlyhaniu obličiek, ktoré v prípade nedostupnosti akútnej hemodialýzy vedie k závažnému metabolickému rozvratu v organizme a k úmrtiu pacienta v priebehu niekoľkých dní alebo týždňov, čo nebolo nijako zriedkavé v dobe pred zavedením liečby hemodialýzou, kortikosteroidmi a imunosupresívami. V súčasnosti sú liečebné možnosti glomerulonefritíd aj obličkového zlyhania na takej úrovni, že glomerulonefritída nebýva základnou príčinou smrti.
Salmonelová enteritída
Čas inkubácie
Čas od infekcie po objavenie sa prvých príznakov je pomerne krátky (6 až 36 hodín) a závisí od množstva požitého toxínu a baktérii. Baktéria aj endotoxín poškodzuje črevný epitel.
Klinický obraz
Ochorenie sa začína nevoľnosťou, bolesťou hlavy a zimnicou, rýchlo nastupuje horúčka až 40°C. Nasleduje vracanie, bolesti brucha a hnačky. Spočiatku kašovitá stolica sa rýchlo mení na vodnatú a zeleno sfarbenú. Chorý hnačkami a vracaním stráca veľké množstvo tekutín a elektrolytov. Tento stav pri klasickom druhu nákazy trvá 2 – 3 dni, potom dochádza k pomerne rýchlej normalizácii stavu. Ľahké formy salmonelózy sa môžu prejaviť len krátko trvajúcou nevoľnosťou. Ťažká forma sa označuje ako cholera nostras, pri ktorej dochádza k veľkej, život ohrozujúcej strate tekutín a solí. Rozvíjajú sa príznaky hypovolemického šoku, ktorý sa bez primeranej a rýchlej liečby môže skončiť smrťou. Vzácne sa môže infekcia rozšíriť krvným obehom do celého tela a vyvolať komplikácie ako ostitída, periostitída, abscesy, meningitída a pod. V prípade detí môže niekedy prebiehať pod obrazom brušného týfu.
Žilina (hrad)
Žilina (-normovaný názov) alebo Žilinský hrad je zaniknutý hrad v Žiline, ktorého pozostatky sa našli až v roku 2008. Prvá zachovalá písomná zmienka o hrade je z roku 1318, keď bol hrad vo vlastníctve Matúša Čáka Trenčianskeho. Avšak hrad môže byť aj starší. Naposledy bol hrad písomne spomínaný v roku 1457, zanikol v 15. storočí. Historik Richard Marsina tvrdí, že vtedajší majitelia Žiliny Detrikovci začali po roku 1270 stavať Žilinský hrad, kvôli opevneniu a ochrane pred útokmi. Avšak história hradu nie je jednoznačná a existuje veľa hypotéz o jeho dejinách a význame.
Salmonelová enteritída
Diagnóza
Opiera sa o klinický obraz akútnej otravy z jedla. Potvrdiť sa dá kultiváciou salmonelly z podozrivého jedla, stolice alebo zvratkov chorého. Možný je aj sérologický dôkaz.
Žilina (hrad)
Budatínsky hrad je vzdialený len 1,3 km od centra Žiliny.
Salmonelová enteritída
Prevencia
Základná prevencia je tepelná úprava rizikových pokrmov – toxín aj baktéria sa týmto spôsobom dokonalo zničí. Nutná je pravidelná kontrola hospodárskych zvierat a potravín, dodržiavanie hygienických predpisov a kontrola zamestnancov v potravinárskom priemysle.
Prognóza
Vo veľkej väčšine je dobrá, určujú ju hlavne prípadné komplikácie.
Žilina (hrad)
náhľad|Na ľavej strane budova starej fary, dnes už zničená.
Pre výstavbu obchodného centra Mirage sa archeologický nález na pôvodnom mieste nezrekonštruoval, ale bol zbúraný. Jednotlivé kamene boli použité na hypotetickú rekonštrukciu umiestenú v obchodnom dome. Obchodný dom nahradil časť mestskej pamiatkovej rezervácie Žilina. Pre výstavbu bola už 12. júla 2008 dokonca zničená pamiatkovo chránená budova starej fary. Tieto kroky pobúrili verejnosť a ministerstvo kultúry, ktoré ju vyhlásilo za národnú kultúrnu pamiatku (definitívne však až po jej odstránení ) aj proti súhlasu cirkvi. Ministerstvo podalo trestné oznámenie. Projekt rátal s obnovením pôvodnej budovy fary a zakomponovaním do novej budovy obchodného centra, no táto časť zámeru sa nerealizovala.
Kent (skupina)
Kent je švédska rocková skupina, založená v roku 1990 v Eskilstune pod menom Coca-Cola Kids, neskôr Jones & Giftet a Havsänglar. Kent mali od prelomového singlu Kräm (så nära får ingen gå) vo Švédsku už niekoľko úspešných hitov.
V súčasnosti patria medzi najpopulárnejšie rockové skupiny vo Švédsku, hoci mimo Škandinávie sú takmer úplne neznámi. Kent sa v krátkosti pokúsili preraziť aj na medzinárodnej scéne s anglickými verziami albumov Isola a Hagnesta Hill. K druhému z uvedených dokonca usporiadali turné po Spojených štátoch amerických, ale očakávaný úspech sa nedostavil, a tak sa skupina ďalších pokusov vzdala a pokračovala vo svojej škandinávskej kariére ďalšími troma albumami a jedným EP. Kent predali už vyše 1 milión albumov.
Dvaja zo 4 členov skupiny sú tzv. švédski Fíni (fínsky hovoriaca menšina žijúca vo Švédsku).
Jones & Giftet a Havsänglar (1990–1994)
Na začiatku 90. rokoch vznikla skupina Jones & Giftet, ktorými členmi boli Joakim Berg, Martin Sköld, Markus Mustonen, Sami Sirviö a Thomas Bergqvist. Všetko začalo, keď Jokce išiel do Londýna kúpiť dve gitary, jednu pre Sami-ho a druhú pre seba. V roku 1991 vyhrali prestížnu súťaž Cult 91 v Eskilstune, kde si ich všimol Magnus Nygren z EMI, ktorému dali svoju prvú demo nahrávku.
Rok nato Thomas Bergqvista nahradil Martin Roos a zakrátko skupina zmenila aj názov na Havsänglar (anglicky – Sea angels). Kapela v tomto období koncertovala zväčša v lokálnych kluboch.
V roku 1993 sa Martin Roos presťahoval do Štokholmu, kam za ním neskôr nasledovali aj ostatní členovia „Morských anjelov”. Jockov brat Adam Berg vymyslel pre skupinu nový názov – Kent.
V marci 1994 Kent nahrali demo z 10 skladbami, ktoré sa dostalo k Petrovi Ejhedenovi, ktorý v tom čase začínal pracovať v BMG. Aj jeho zásluhou 26. júna podpísali svoju prvú zmluvu a následne odišli do štúdia nahrávať svoj debutový album.
Kent a Verkligen (1995–1996)
Vo februári 1995 vydali svoj prvý singel s názvom „När det blåser på månen” a 15. marca sa začal predávať aj ich debutový album s jednoduchým názvom „Kent”. Švédski kritici i široká verejnosť prijala ich album s veľkým nadšením. Krátke turné v lete ‘95 malo veľký úspech. Martin Roos začal v tom období pracovať v Sony Music a preto ho na koncertoch zastúpil Harri Mänty.
Kapela získala aj prvé ocenenie - švédsku Grammis za najlepšiu skupinu roka. Len rok po vydaní prvého albumu sa na svete objavil aj v poradí druhý album pomenovaný Verkligen. Singel "Kräm (Så nära får ingen gå)" sa stal hneď hitom v rádiach a skupine sa dostal prvý pocit slávy. Kent vydali svoj album aj pre japonský trh, kde ich prvý švédsky singel prespievali do angličtiny a pomenovali ho "What It Feels Like".
Isola (1997–1998)
Skupina v roku 1998 odohrala cez 50 koncertov v škandinávskych štátoch, ale potom i Belgicku, Anglicku, Holandsku či v Nemecku. V marci toho istého roku Kent vydal aj anglickú verziu albumu Isola, ktorý obsahoval aj bonusový song Velvet. Skupina sa vydala na turné do Ameriky a Kanady, kde boli predkapelou známym The Cardigans. Pôvodne anglickú verzia albumu Isola vo Švédsku ani nemali vydať, lenže pre veľký dopyt nakoniec sa dostal aj na miestne pulty. Mimo Škandinávie sa albumu už viedlo horšie.
thumb|400px|Kent počas koncertu v Halmstade 2008.
Marcus Hellner
Marcus Hellner (* 25. november 1985 v Lerdala, Švédsko) je švédsky bežec na lyžiach.
Marcus Hellner bol úspešný junior. V mládežníckych kategóriach si pripísal 7 víťazstiev. Svoje doposiaľ jediné víťazstvo vo svetovom pohári v behu na lyžiach dosiahol v sezóne 2008/2009 v úvodných pretekoch v Gällivare.
Drak lietadla
Drak lietadla je tá časť lietadla, ktorej funkciou je vyvodenie aerodynamických síl, mechanický prenos zaťažení od aerodynamických a hmotových síl, zachovanie integrity celku a poskytnutie základne pre ostatné časti lietadla (pohonné jednotky, avioniku), a v neposlednej rade aj poskytnutie priestoru pre náklad a posádku. (Aj podľa ).
V prípade kovovej konštrukcie možno vnútorne rozlíšiť kostru (nosníky, pozdĺžniky, rebrá a prepážky) a poťah. Na druhej strane, pri všetkých konštrukciách – aj kovových, možno rozčleniť drak na časti podľa umiestnenia a funkcie. Najčastejšie (ale nie vždy) sú to:
V širšom význame je to časť lietadla bez avioniky a pohonnej jednotky, t. j. vrátane podvozku a riadiaceho a hydraulického systému.
Pytagorova veta
thumb|Ilustrácia Pytagorovej vety Pytagorova veta je základná teoréma euklidovskej geometrie. Popisuje vzťah, ktorý platí medzi dĺžkami strán pravouhlého trojuholníka v rovine. Umožňuje jednoducho vypočítať dĺžku tretej strany trojuholníka, ak sú známe dĺžky jeho dvoch zvyšných strán. Slovne sa veta dá formulovať takto:
Južní Slovania
thumb|250px|right|[[Macedónci (Slovania)|Macedónky v tradičnom kroji]] Južní Slovania sú Slovania obývajúci Balkán a hovoriaci južoslovanskými jazykmi. V minulosti tvorili aj spoločný štát Juhoslávia, v ktorom boli zastúpené všetky štáty južných Slovanov okrem Bulharska. Juhoslávia napokon skončila krvavou občianskou vojnou.
Pytagorova veta
Dejiny
Pytagorova veta je pomenovaná podľa starogréckeho matematika Pythagora zo Samu, ktorý ju v 6. storočí pred Kr. odvodil pre Európu resp. staroveké Grécko. Pravdepodobne bola ale známa aj v iných starovekých civilizáciách a navyše oveľa skôr (napríklad v Číne, Egypte).
Južní Slovania
Patria sem tieto národy:
Pytagorova veta
Dejiny
Starí Egypťania a Indovia stavali pozoruhodné stavby. Pri týchto stavbách potrebovali vytyčovať aj pravé uhly. Často to robili takto: Na napnutom špagáte uviazali 13 uzlov tak, aby vzdialenosti medzi uzlami boli rovnaké (napr. po 50 cm). Špagát napli tak, že uzol 1 a 13 upevnili na tom istom mieste a uzly 4 a 8 tiež upevnili (pozri obrázok). Potom uhol 1, 4, 8 je pravý. náhľad|Pravý uhol
Nahradenie štvorcov inými plošnými obrazcami
Štvorce je možné vo formulácii vety nahradiť akýmikoľvek inými plošnými útvarmi (kružnicou, trojuholníkom, päťuholníkom a pod.) za predpokladu, že sú si navzájom podobné a ich šírka je priamo úmerná dĺžke príslušnej strany trojuholníka. Súčet obsahov týchto obrazcov nad odvesnami bude opäť rovný obsahu obrazca zostrojeného nad preponou.
Fakt, že to vyplýva už z formulácie pôvodnej vety so štvorcami nad stranami trojuholníka, je možné si uvedomiť vtedy, ak sa vezme do úvahy, že obsah každého z obrazcov je vzhľadom na platnosť predpokladov úmerný obsahu štvorca nad danou stranou a konštanta úmernosti k je vždy rovnaká vďaka vzájomnej podobnosti obrazcov i štvorcov. Ak sa dosadí za plochu štvorcov do vzorca k-násobok plochy obrazca, potom bude možné rovnicu krátiť konštantou k a výsledkom bude hľadané zovšeobecnenie.
Zovšeobecnenie na tri všeobecné vektory v Unitárnom priestore
Pytagorovu vetu je možné zovšeobecniť na ľubovolný vektorový priestor so skalárnym súčinom tj. unitárny priestor. Trojuholníkom sú v tomto prípade myslené tri vektory \mathbf{a}, \mathbf{b}, \mathbf{c}, pre ktoré platí Potom platí podobný vzťah normami týchto vektorov, ako v prípade rovinného trojuholníka: kde \|\cdot \| je norma indukovaná skalárnym súčinom príslušného vektorového priestoru. Z tejto všeobecnejšej formulácie je možné odvodiť aj pôvodnú rovinnú verziu vety. Ak rovinu chápeme ako dvojrozmerný euklidovský priestor s obyčajným skalárnym súčinom a v trojuholníku ABC s pravým uhlom pri vrchole C označíme potom vyplýva pôvodná Pythagorova veta zo vzťahu noriem vektorov (treba si uvedomiť, že v tomto prípade je norma vektoru len dĺžkou zodpovedajúcej strany).
Dôkazy Pytagorovej vety
Dôkazov Pytagorovej vety jestvuje veľmi veľa, uvádza sa až viac ako 300. Tu sú uvedené len niektoré z nich.
Dôkaz číslo 1
thumb|K dôkazu č. 1 – porovnanie obsahov štvorcov zložených dvomi spôsobmi Ide o grafický dôkaz. Štvorec so stranou a + b je možné zložiť dvomi spôsobmi (pozri obrázok): Z rovnosti obsahov štvorca pri oboch spôsoboch zloženia vyplýva platnosť Pytagorovej vety.
Dôkaz číslo 2
Ide v podstate o zápis prvého dôkazu pomocou rovníc.
Obsah celého štvorca je možné vyjadriť dvomi spôsobmi:
Pretože ide v oboch prípadoch o ten istý štvorec, musí sa jeho obsah spočítaný obidvomi spôsobmi rovnať. Preto platí a po úprave dostaneme Pytagorovu vetu v známom tvare
Dôkaz číslo 3
thumb|K dôkazu číslo 3 – podobnosť trojuholníkov Je možné sa jednoducho presvedčiť, že ak sú zelenou farbou vyznačené uhly (DCB a DAC, ktorý sa rovná uhlu BAC) zhodné, potom sú si trojuholníky navzájom podobné (veľkosti ich strán sú v rovnakom pomere a ich uhly sú zhodné).
Dôkaz podobnosti (rovnosti uhlov)
Súčet vnútorných uhlov každého trojuholníka je 180° (\pi ). Zároveň platí, že v pravouhlom trojuholníku musí byť práve jeden uhol pravý (t. j. 90°; pozri obrázok): z uvedeného vyplýva, že
Z 1. a 3. rovnice vyplýva (uhly BAC a DAC sú zhodné), že platí |CBA| = |ACD|. Ak CBA dosadíme do 3. rovnice na miesto ACD, z porovnania s 2. rovnicou vyplynie, že platí |BCD| = |DAC|. Trojuholníky sú si teda podobné.
Samotný dôkaz
Skrátene je popísaný už v samotnom obrázku. Pri podobnosti trojuholníkov platí, že a rovnako platí aj Z oboch rovníc potom vyplýva, že Zo spomínaného obrázka vyplýva, že c = p + q, čo po dosadení dá:
Pytagorejské čísla
Viac informácií v samostatnom článku Pytagorejské čísla.
Pytagorejské čísla tvoria trojice prirodzených čísel a, b a c, pre ktoré platí. Sú to teda prirodzené čísla, ktoré vyhovujú Pytagorovej vete. Pytagorejské čísla sú napríklad 3, 4, 5.
Použitie pytagorejských čísel
Ľahko zapamätateľná postupnosť pytagorejských čísel 3,4,5 ich predurčila pre požitie v stavebníctve, stolárstve a kedykoľvek, ak potrebujeme pomocou jednoduchých pomôcok overiť pravouhlosť veľkorozmerných telies. V takom prípade použijeme pravouhlý trojuholník, kde si na dvoch odvesnách vyznačíme dĺžky 3 a 4, a kontrolujeme ich preponu, či je 5. Užitočne sa využívajú aj podobné trojuholníky a pravouhlosť kontrolujeme napríklad pomocou rozmerov: 30 cm, 40cm a preponu 50cm, alebo trojice 60cm, 80 cm a 1 m, ...
Glam rock
Glam rock (známy tiež aj ako glitter rock) je štýl rockovej a popovej hudby, ktorý sa v Spojenom kráľovstve vyvinul na začiatku 70. rokov 20. storočia. Svoje pomenovanie si získal hlavne vďaka tomu, že jeho predstavitelia vystupovali vo výstredných oblečeniach, často používali mejkap, štýlované účesy, topánky na vysokých opätkoch a platformách a trblietavé („glitter“) nášivky a odevné doplnky. Hýriace kostýmy a vizuálne štýly glamových umelcov boli často ladené do zábavných, humorných štýlov (tzv. „camp“), alebo aj akési obojpohlavné bytosti, androgyni, a bývali prepojení s novým pohľadom na rodové úlohy v rámci medziľudských vzťahov.
Glam rock dosiahol svoj vrchol v polovici 70. rokov. V Spojenom kráľovstve patrili medzi jeho vrcholných predstaviteľov napríklad T. Rex, David Bowie, Sweet, Slade, Roxy Music, Queen, Gary Glitter, Mud, Alvin Stardust, Sparks a Mot The Hoople, v Spojených štátoch to boli hlavne New York Dolls, Lou Reed, Iggy Pop, Jobriath, Wayne County a trochu neskôr hlavne skupina Kiss.
Tento žáner zanikal niekedy v roku 1976, no napriek tomu bol veľmi významnou inšpiráciou pre vznik ďalších ako je punk, glam metal, novoromantizmus a gothic rock. Od roku 1990 u niektorých moderných kapiel záujem o tento žáner sporadicky ožíva dodnes.
Fanúšikovia glam rocku sa odlišovali od orifflených členov hnutia hippies okúzľujúcim (glamourous) oblečením, ktoré bolo inšpirované sci-fi, hollywoodskou kultúrou a oblečením bisexuálov, fanúšikom prischlo pomenovanie Smoothies. Hudba v štýle glam rocku je charakterizovaná ako „fádne, uspávajúce balady“ ako aj „samopašné vysokoenergetické rokenrolové štylizácie ovplyvnené hudbou Rolling Stones“. Hlavnou témou textov piesní bola sexualita, drogy, vedecká fantastika a revolúcia tínedžerov (príkladom sú piesne „Children of the Revolution“ od skupiny T. Rex a „Teenage Rampage“ od skupiny Sweet).
Počas vtedajších reforiem práv homosexuálov v Spojenom kráľovstve a bojov medzi homosexuálmi a newyorskou políciou počas nepokojov v USA nazvaných Stonewall Riots bola sexuálna nejednoznačnosť efektívnou metódou ako šokovať publikum.
Niektoré hudobné skupiny začali tento efekt využívať. Svojím mimozemsky pôsobiacim, blýskavým oblečením a mejkapom sa snažili vyvolať dojem, že pochádzajú z inej civilizácie.
Najznámejším takýmto mimozemšťanom bol David Bowie v období prezentácie albumu The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars a albumu Aladdin Sane počas rokov 1972-73. Na začiatku roku 1972 tento umelec, spevák, skladateľ radikálne zmenil svoj hudobný štýl, vzhľad a vyhlásil médiám že je gay.
Zakladatelia
I keď by sme mohli nájsť náznaky glam rocku u priekopníkov populárnej hudby ako boli Elvis Presley, Rolling Stones, Little Richard, The Kinks, Pink Floyd barretovskej éry a ďalších, za oficiálneho zakladateľa tohto štýlu je všeobecne považovaný Marc Bolan so skupinou T. Rex. Do britskej vlny vzniku žánru sú zahrňovaní okrem Davida Bowieho aj Queen, Elton John, Slade, Mud, Gary Glitter, The Sweet, Mott the Hoople a prvá zostava Roxy Music s Brianom Enom.
left|140px|thumb|Iggy PopAmerická vlna glam rocku je reprezentovaná hlavne proto punkovou kapelou New York Dolls, ktorých rock ovplyvnený hudbou Rolling Stones bol prepojený s ich vyparádeným vždy ešte kúsok mužsky pôsobiacim šviháckym uličníckym výzorom.
Premiéru v prezentácii glam rocku v ženskom podaní získalo maličké žieňa, hrajúce na obrovskú basovú gitaru z Detroitu menom Suzi Quatro. Koncom šesťdesiatych a začiatkom sedemdesiatych rokov začal svoju hudobnú kariéru Detroitu ďalší americký predstaviteľ tohto žánru Iggy Pop. Hlavným ťahúňom v USA sa stal Alice Cooper (tiež z Detroitskej rockovej scény), ktorý prvý dokonale skombinoval najdôležitejšie komponenty glam rocku a to tvrdú rockovú hudbu, vzhľad transvestitu a teatrálne provokatívne vystúpenia. Alice Cooper bol veľmi úspešný, ale komiksovo nahodení členovia skupiny KISS, ktorá vznikla roku 1973 v New Yorku, dokázali z glam rocku vytvoriť najpopulárnejší fenomén americkej rockovej mládeže začiatku sedemdesiatych rokov.
V Spojenom kráľovstve bol glam rock populárny aj na popovej aj na rockovej scéne. Niektoré glamové skupiny v tomto období vydali k nablýskanému sviatku- Vianociam- single (Slade nahrali „Mery Christmass Everybody“, Wizzard nahrali „I Wish It Could Be Chistmass Everyday“, skupina Mud nahrala „Lonely This Christmass“, Gary Glitter nahral „Another Rock N' Roll Christmass“...), ktoré sa hrávajú počas vianočných sviatkov dodnes.
Glam rock v divadle a vo filme
Pre rozvoj a popularizáciu glam rocku hrali dôležitú úlohu aj divadlo a kinematografia.
Tony Zanetta bol známy ako scénograf a príležitostný producent alternatívneho divadla Off Off Broadway, kde hrávali okrem mnohých iných kontroverzných umelcov tých dôb aj travesti- star Jackie Curtis a Wayne County. Hral s nimi postavu B. Marlowa v diele Andyho Warhola nazvanom Pork.
V sedemdesiatych rokoch bol producentom turné Davida Bowieho. Manažoval Bowieho Ziggy Stardust Tour číslo 1, 2 a 3 a produkoval jeho dve ďalšie turné: Diamond Dogs a Young American.
Imidž a vystupovanie transvestitu Wayne Countyho boli inšpiráciou pre Bowieho projekty z týchto čias.
Začiatkom sedemdesiatych rokov bol fotografom a manažérom vystúpení Jackieho Curtisa (ktorý vystupoval spolu s Penny Arcade a Patti Smith) v divadle LaMaMa. Obliekanie a vzhľad Jackieho Curtisa bolo vzorom pre vzhľad a obliekanie hviezd glam rocku.
Zanetta manažoval Pork v divadle LaMaMa a v Roundhouse Theatre v Londýne. Childers sa stal oficiálnym fotografom Bowieho projektu Ziggy Stardust, strávil sezónu s Iggym Popom, bol fotografom pre magazín Rock Scene, neskôr sa stal manažérom bývalého člena skupiny New York Dolls, Johnyho Thundersa a skupiny Heartbeakers.
Spolupráca osobností alternatívnej divadelnej scény, ikony Popartu Andyho Warhola a ich schopnosť šokovou terapiou cez médiá spopularizovať za iných okolností sporné prejavy idolov, zviditeľneniu glam rocku veľmi pomohla.
Význam glam rocku
Aj keď sa éra popularity glam rocku datuje na relatívne krátke obdobie, tento rockový subžáner bol významným zlomom vo vývoji populárnej hudby, ktorého dôsledky sú viditeľné až dodnes.
V období glamového boomu bola založená filozofia prispôsobenia umelca, interpreta témam a prostrediu a predstavám určitých cieľových skupín. Gýčové kostýmy, mejkap, pódiová show, stavajú interpreta do úlohy fiktívnej postavy, ktorej cieľom bolo šokovať, vybočiť z dovtedy zaužívaného modelu prezentácie idolov a zaujať niečím, čo je zladené s hudobnou a textovou stránkou produkcie, výsledkom je vlastne tovar z dielne hudobného priemyslu a nemusí sa priamo zhodovať s názormi a vlastnosťami osôb ktoré ju predstavujú.
Takéto konceptuálne prispôsobenie témam, filozofii, vizuálnymi prezentáciami môžeme dones sledovať hlavne v metalových subžánroch, či vo filozofii punkovej štylizácie (v súčasnosti prezentované napríklad vlnou nazvanou emo) no aj v iných popovejšie ladených módnych hudobných žánroch.
Rudolf I. (Svätá rímska ríša)
náhľad|Rudolf I. Habsburský na skle v kaplnke sv. Jeronýma na radnici v [[Olomouci.]] Rudolf I, tiež známy ako Rudolf Habsburský,, (* 1. máj 1218, Limburg an der Lahn – † 15. júl 1291, Speyer) bol rímsko-nemecký kráľ v rokoch 12731291. Hral dôležitú úlohu vo vzostupe habsburskej dynastie na vedúcu pozíciu medzi nemeckými feudálnymi dynastiami.
Pôvod
Rudolf bol synom Albrechta IV., grófa habsburského a Hedvigy Kyburskej, dcéry Ulricha, grófa kyburského. Narodil sa v Limburgu nad Lahnom. Po otcovej smrti v roku 1239 zdedil Rudolf rodinné majetky v Alsasku a v Aargau. V roku 1245 sa oženil s Gertrúdou Hohenberskou, dcérou hohenberského vojvodu Burkharda III., čím sa stal dôležitým vazalom v Švábsku.
Pravidelne platil návštevy na kráľovskom dvore svojho kmotra, Fridricha II. Hohenstaufského, a jeho vernosť Fridrichovi a jeho synovi, Konrádovi IV., bola bohato odmenená prevodmi pozemku. V roku 1254 bol exkomunikovaný pápežom Inocentom IV. ako podporovateľ kráľa Konráda, ktorý zapríčinil pokračujúce politické konflikty medzi pápežstvom a cisárskym úradom.
Vzostup k moci
Zmätok v Nemecku po páde Hohenstaufovcov poskytoval šancu pre Rudolfa na zväčšenie majetku. Jeho manželka bola dedička a on sám po smrti svojho bezdetného strýka, kyburského vojvodu Hartmanna VI., v roku 1264 získal Hartmannove pozemky. Úspešné spory s biskupmi zo Štrasburgu a z Bazileji ďaleko rozšírili jeho bohatstvo a reputáciu, zahŕňajúce práva nad rôznymi oblasťami krajiny, ktorú získal od opátov a iných. Tiež vlastnil obrovské pozemky zdedené po otcovi v oblastiach teraz známych ako Švajčiarsko a Alsasko.
Pri Habánskom mlyne
Pri Habánskom mlyne je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa jedného z habánskych mlynov, ktorý stál na križovatke s ulicou Mlynská dolina na ľavom brehu potoka, fungoval do roku 1914 a zbúrali ho v roku 1932.
Rudolf I. (Svätá rímska ríša)
Vzostup k moci
Tieto rôzne druhy bohatstva a vplyvu poskytli Rudolfovi, najmocnejšiemu princovi a šľachticovi v juhovýchodnom Nemecku (kde sa rozpadlo Švábske vojvodstvo a jeho vazali sa stali úplne nezávislými), aby sa na jeseň roku 1273 zúčastnil na stretnutí princov, ktorí volili kráľa po smrti Richarda z Cornwallu. Jeho zvolenie 29. septembra 1273 vo Frankfurte nad Mohanom, kedy mal 55 rokov, bolo obrovskou odmenou za snahy jeho švagra Fridricha III. Hohenzollernského. Podpora savojského vojvodu Albrechta II. a hornobavorského vojvodu Ľudovíta II. bola kúpená ich zasnúbením s dvoma Rudolfovými dcérami. V dôsledku toho český kráľ Přemysl Otakar II. (12301278), kandidát na trón a vnuk nemeckého kráľa Filipa Švábskeho, bol skoro sám v nepriateľstve s Fridrichom. Ďalším kandidátom bol meißenský markgróf Fridrich I. (12571323), mladý vnuk exkomunikovaného cisára Fridricha II.
Rímsko-nemecký kráľ
Rudolf bol korunovaný v Aachene 24. októbra 1273. Na získanie schválenia pápežom sa Rudolf vzdal všetkých ríšskych práv na Rím, Pápežský štát a Sicíliu, a prisľúbil viesť novú križiacku výpravu. Pápež Gregor X., nehľadiac na protesty Otakara, nielen uznal Rudolfa za kráľa, ale aj presvedčil Alfonza X., kráľa Kastílie (ďalšieho vnuka Filipa Švábskeho), ktorý bol v roku 1257 vybratý za rímsko-nemeckého kráľa ako nástupca Viliama II. Holandského, aby urobil to isté. Takto Rudolf prevýšil dvoch dedičov Hohenštaufskej dynastie.
Pri Habánskom mlyne
Ťahá sa od Brnianskej po ulicu Mlynská dolina. Je rovnobežná so Senickou ulicou, križuje Gaštanovú ulicu.
Rudolf I. (Svätá rímska ríša)
Rímsko-nemecký kráľ
V novembri roku 1274 bolo rozhodnuté ríšskym snemom v Norimbergu, že všetky korunné pozemky od smrti cisára Fridricha II. musia byť vrátené, a že sa Přemysl Otakar II. musí zodpovedať snemu pre neschválenie nového kráľa. Otakar odmietol vrátiť provincie Rakúska, Štajerska, Korutánska a Krajiny, ktorých sa domáhal cez svoju manželku, babenberskú dedičku, a ktoré vyhral v boji s iným babenberským dedičom Hermannom VI., markgrófom bádenským. Rudolf vyvrátil Otakarove následníctvo na babenberské dedičstvo, vyhlasujúc, že provincie znovu pripadli korune po vymretí mužských dedičov (čo sa nezhodovalo s opatreniami Privelegia minus). Na kráľa Otakara bola uvrhnutá štátna kliatba a v júni 1276 bola proti nemu vyhlásená vojna. Tým Otakarov spojenec Henrich XIII. zmenil stranu a Rudolf prinútil českého kráľa odstúpiť štyri provincie pod kontrolu kráľovskej správy v novembri 1276. Rudolf potom udelil Otakarovi Česko tak, že zasnúbil jednu zo svojich dcér s Otakarovým synom Václavom II., a triumfálne vstúpil do Viedne. Hoci sa Otakar zaoberal otázkami o uskutočnení dohody, spájal sa s niekoľkými poľskými veliteľmi a získal podporu niektorých nemeckých kniežat, zahŕňajúc jeho bývalého spojenca, Henricha XIII. Na stretnutí tejto koalície tvoril Rudolf alianciu s Ladislavom IV., kráľom uhorským a udelil ďalšie privilégiá občanom Viedne. 26. augusta 1278 sa nepriateľské vojská stretli na brehoch rieky Morava a na Moravskom poli, kde bol Otakar porazený a zabitý. Morava bola podrobená a jej vládu zverili pod Rudolfovu vládu, zanechajúc Kunigundu regentkou, kým mladý Václav bol opäť zasnúbený s Rudolfovou dcérou Gutou.
Pri Habánskom mlyne
Na ulici sa nachádza reštaurácia Habánsky mlyn. Je tu situovaný športový areál, v rokoch 2002 a 2003 sa v ňom konali prvé a druhé Majstrovstvá Slovenska žien v plážovej hádzanej. Nachádzala sa tu aj ubytovňa, v roku 2014 mesto rozhodlo o jej prestavaní na nájomný dom s 21 bytmi.
Rudolf I. (Svätá rímska ríša)
Rímsko-nemecký kráľ
Dodatočne bol dvadsaťročný Rudolf vojvodom Švábska, ktoré bolo bez vládcu od Konrádovej popravy. Dvadsaťročný vojvoda Albrecht (od roku 1274 ženatý s dcérou grófa Meinharda II. (12381295)) bol dosť talentovaný, aby udržal moc v novom dedičstve.
V roku 1286 kráľ Rudolf úplne udelil Korutánsko, jednu z provincií podrobených Otakarom, Albrechtovmu svokrovi Meinhardovi II. Kurfisti nedovolili Rudolfovi rozdať všetko, čo bolo znovuzískané do kráľovskej dŕžavy pre jeho vlastných synov, a jeho spojenci tiež potrebovali ich odmeny.
Otočením na západ, v roku 1281, Rudolf prinútil Filipa I. Savojského odstúpiť mu niektoré územia, potom prinútil obyvateľov Bernu platiť daň, ktorú odmietali, a v roku 1289 pochodoval proti Filipovmu nástupcovi, Ottovi IV., donútiac ho vzdať mu úctu.
V roku 1281 Rudolfova prvá manželka zomrela. 2. februára 1284 sa oženil s Izabelou, dcérou burgundského vojvodu Huga IV., jeho západného suseda.
Rudolf nebol veľmi úspešný v obnovovaní vnútorného mieru v Nemecku. Poriadky boli skutočne ukončené pre zavedenie krajového mieru v Bavorsku a Švábsku, a potom pre celé Nemecko. Ale kráľ postrádal silu, prostriedky alebo rozhodnosť nanútiť ich, hoci v decembri roku 1289 viedol výpravu do Durínska, kde zničil veľa zbojníckych hradov.
Smrť
Rudolf zomrel v Speyeri 15. júla 1291 a bol pochovaný v tunajšej katedrále. Hoci mal niekoľko detí, prežil ho len jeden syn, Albrecht, neskorší rímsko-nemecký kráľ Albrecht I.
Rudolf bol vysoký muž s bledou tvárou a nápadným nosom. Bol známy pre jeho odvahu, nábožnosť a šľachetnosť. Jeho vláda je pamätná predovšetkým pre jeho upevnenie pozície Habsburgovcov, ktorí v budúcnosti vládli nad juhovýchodnými a juhozápadnými časťami ríše.
Rodina a deti
Rudolf bol dvakrát ženatý. Prvýkrát, v roku 1245, s Gertrúdou Hohenberskou a druhýkrát, v roku 1284, s Izabelou Burgundskou. Všetky deti pochádzali z prvého manželstva.
Kráľ Rudolf mal tiež nelegitímneho syna, Albrechta I. Schenkenbergského, vojvodu z Löwensteinu.
Saint-Étienne-la-Geneste
Saint-Étienne-la-Geneste je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čimhová
Čimhová je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.
Charakteristika
Obec leží v nadmorskej výške 644 m na východnom okraji Oravskej vrchoviny a na riečnych nánosoch rieky Oravica. Pahorkatinný až hornatinný povrch chotára tvorí centrálnokarpatský flyš. Lesy sú len v najvyšších polohách južnej časti chotára.
Vznikla v roku 1438, zakladajúci rod Platthyovci. V 17. storočí bola centrom rekatolizácie na Orave. Nachádza sa tu rímskokatolícky neskorobarokový kostol z r. 1775. (kol. autorov, 1977, s.300)
Rozpráva sa tu stredoslovenskou spisovnou slovenčinou. Nárečie obce patrí do tzv. oravického nárečia. Toto sa používa v obciach v oblasti Oravíc. Má tieto charakteristické znaky: ,, Vyslovujú sa dlhé samohlásky, aj sa zachováva rytmický zákon ako v spisovnom jazyku, ale najtypickejšou zvláštnosťou je výslovnosť dvojhlásky uo. Napr.: čuo, počuo, peknuo... .“ ( Habovštiak Anton, 1965, s.30)
V súčasnosti sa obyvatelia živia poľnohospodárstvom, rôznymi podnikateľskými aktivitami, niektorí dochádzajú za prácou do okolitých miest, alebo odchádzajú za prácou tak ako aj v minulosti za hranice Slovenska. Tento spôsob života sa v podstate nelíši od ostatných obcí a miest celej súčasnej Oravy a vlastne jej celej existencie, veď už dávno je známe že: „na Orave sa tvrdý chlebík rodí.“ ( Ľudová múdrosť )
Lev III.
Lev III. môže byť:
Operácia Compass
Operácia Compass bola prvou väčšou bojovou operáciou západných Spojencov v Severnej Afrike počas druhej svetovej vojny. Rýchla britská ofenzíva, ktorá sa začala po zastavení talianskeho postupu do Egypta trvala od 9. decembra 1940 do 9. februára 1941. Viedli ju jednotky tzv. Western Desert Force, ktorý bol na konci ofenzívy premenovaný na XIII. zbor. Mala za následok, že jednotky Britského spoločenstva vytlačili vojská Osi takmer z celej Líbye a obsadili skoro celú Kyrenejku, zajali asi 113 000 talianskych vojakov a ukoristili asi 700 kanónov.
Brétigny-sur-Orge (kantón)
Brétigny-sur-Orge je francúzsky kantón v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Vznikol 20. júla 1967, obce Leuville-sur-Orge a Saint-Michel-sur-Orge boli vyčlenené v roku 1975. Jeho strediskom je mesto Brétigny-sur-Orge.
Encyclopaedia Judaica
Encyclopaedia Judaica je encyklopédia židovských dejín, kultúry a náboženstva v angličtine. Vyšla v dvoch vydaniach.
11014 Svätopluk
(11014) Svätopluk je planétka, ktorú objavil Milan Antal v skorých ranných hodinách dňa 23. augusta 1982 počas svojho pobytu na maďarskom observatóriu Piszkéstetõ. Je pomenovaná po Svätoplukovi.
Encyclopaedia Judaica
Encyclopedia Judaica
Prvé vydanie encyklopédie z rokov 1971-1972 malo šestnásť zväzkov. Vydalo ich jeruzalemské vydavateľstvo Keter spolu s newyorským vydavateľstvom Macmillan. V rokoch 1972-1994 vyšlo postupne desať ročeniek s doplnkami. Spoločne obsahuje encyklopédia 25 000 článkov, ktoré sú výsledkom tridsaťročnej práce 2 200 prispievateľov a 250 redaktorov. Šéfredaktorom encyklopédie bol Cecil Roth a po ňom Geoffrey Wigoder.
11014 Svätopluk
Okolnosti objavu
Planétka sa v čase objavu nachádzala v juhovýchodnej časti súhvezdia Pegas (Pegasus), neďaleko hranice so súhvezdím Rýb (Pisces), asi 6° juhozápadne od jasnej hviezdy \gamma Peg (Algenib, +2,8 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,2 mag a bola 49. planétkou objavenou v druhej polovici augusta 1982. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1982 QY1, ktoré dostala krátko po objave.
Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v nasledujúcich 3 nociach a celkovo bolo zmeraných 8 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 26. augusta 1982.
Encyclopaedia Judaica
Encyclopedia Judaica
Skrátená verzia Encyclopaedie Judaiky v ruštine, ktorá vznikla začiatkom 70. rokov, sa postupne vyvinula v samostatný projekt, ktorý mal koncom roku 2005 už 11 zväzkov a 3 doplnky. Je dostupná na internete (Электронная еврейская энциклопедия). Anglická verzia encyklopédie sa komerčne distribuuje aj na CD-ROM.
11014 Svätopluk
Dráha
Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 397 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 4,32 roku (1576 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 198 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na necelých 10,5 km.
Encyclopaedia Judaica
Encyclopedia Judaica Second Edition
V roku 2003 získalo autorské práva na opätovné vydanie encyklopédie vydavateľstvo Thomson Gale. Druhé vydanie pod názvom Encyclopaedia Judaica Second Edition vyšlo v januári 2007 (opäť v spolupráci s jeruzalemským Keterom) v 22 zväzkoch, hlavným redaktorom bol Fred Skolnik. Obsahuje vyše 21 000 podpísaných hesiel, z toho asi 2 600 úplne nových. Výrazne rozšírená bola bibliografia jednotlivých článkov: druhé vydanie obsahuje celkom 31 000 nových bibliografických odkazov. Vydanie získalo ešte v tom istom roku ocenenie Americkej asociácie knižníc (American Library Association) Darthmouth Medal, ktoré sa udeľuje výnimočne kvalitným encyklopédiám a lexikónom.
11014 Svätopluk
Dráha
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 35215 vydanom dňa 28. júla 1999.
Pomenovanie
Planétka je pomenovaná po Svätoplukovi (? – 894), slávnom kráľovi starých Slovanov a kniežati Veľkej Moravy v rokoch 871 až 894. Za jeho vlády dosiahla Morava svoj najväčší územný rozmach a stala sa nezávislou od Franskej ríše. Podľa legendy zapríčinili rozpad Veľkej Moravy rozpory medzi troma synmi Svätopluka.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 43191 vydanom dňa 4. augusta 2001 Medzinárodnou astronomickou úniou.
Panzer VIII Maus
Popis konštrukcie
Trup tanku bol 10,1 m dlhý a 3,6 m široký. Vážil približne 188 ton. Hlavnú výzbroj tvorilo delo kalibru 128 mm s koaxiálnym kanónom kalibru 75 mm. Hrúbka panciera sa pohybovala od čelný pancier veže bol hrubý 240 mm, jej boky a zadná stena mali ,,len” 200 mm. Čelný pancier trupu bol hrubý 200 mm na bokoch mal hrúbku 180 mm a zadná stena mala 160 mm. Veľký problém pri vývoji tanku bol motor, pretože nájsť motor, čo by dokázal týmto vozidlom pohnúť bolo skutočne ťažké. Nakoniec sa motor našiel, ale s ním bol Maus neuveriteľne pomalý, pretože maximálna rýchlosť bola len 13 km/h, aj to len za ideálnych podmienok. Váha tanku mu znemožňovala prechádzať cez mosty a tak sa musel brodiť a používať šnorchel. Benzínový motor (neskoršie prototypy mali používať dieselové motory) a masívny elektrický generátor, ktorý poháňal, spolu zaberali až dve tretiny z trupu, čo zmenšovalo oddelenie vodiča a taktiež sťažovalo prístup do veže z vnútra tanku. Pásy Mausu boli široké až 1.1 m. Výsledok veľkej hmotnosti tanku bola nízka rýchlosť a vysoká spotreba, ale teoreticky by to mohla byť dobrá defenzívna zbraň, kde rýchlosť až takú veľkú úlohu nehrala a hmotnosť by sa mohla stať výhodou, keby bol tank použitý ako protitanková batéria. V útoku by bol horšie použiteľný, ale možno by mal prospech z toho, že mal otočnú vežu, čo stíhač tankov vyzbrojený tiež delom kalibru 128 mm, Jagdtiger, nemal a taktiež bol v útoku používaný. Viacmenej, v nemeckej taktike bleskovej vojny by asi len ťažko našiel uplatnenie.
Vývoj
Počiatočný návrh tanku mal byť hotový v lete roku 1943 a produkcia mala byť 5 vozidiel za mesiac po dodaní prototypu. Práca bola rozdelená medzi spoločnosti Krupp a Alkett. Zo začiatku bolo plánované postaviť 100-tonový tank, ktorého hlavnú výzbroj by tvoril kanón kalibru 128 mm a vedľajšiu spriahnutý kanón kalibru 75 mm. Ďalšie plány ohľadom výzbroje počítali s kanónmi kalibru 150 mm a 128 mm, ale Hitler odsúhlasil pôvodnú výzbroj s kanónmi kalibru 128 a 75 mm. V máji roku 1943 bola postavená drevená maketa a Hitler potom schválil masovú produkciu. Prvú sériu malo tvoriť 150 strojov. V tej dobe sa už hmotnosť tanku odhadovala na 188 ton. Vývoj pokračoval, ale v októbri roku 1943 bol vývoj na rozkaz Hitlera zastavený, ale stavba prototypov pokračovala. Prvý prototyp (verzia 1) bola dokončená spoločnosťou Alkett v decembri 1943, ale nemala vežu. Bola zostrojená drevená veža, ktorá vážila rovnako, ako skutočná oceľová. Veľký problém s tankom Maus bolo nájsť motor, ktorý by ním bol schopný pohnúť. Žiaden z motorov, ktorý testovali, nedokázal prekonať rýchlosť 20 km/h. vylepšený benzínový motor Daimler-Benz MB 509, ktorý bol pri prototypoch použitý, dokázal vyvinúť rýchlosť len 13 km/h, aj to len za ideálnych podmienok. Ďalší problém predstavovala neschopnosť tanku prekročiť mosty, preto sa pri vývoji počítalo s tým, že tank rieky prebrodí a dostal dlhý šnorchel. V marci roku 1944 bol dodaný druhý prototyp (verzia 2). V mnohom sa od verzie 1 líšil, v prvom rade tým, že mal funkčnú vežu a dieselový motor Daimler-Benz MB 517. Funkčnú vežu mala dostať aj verzia 1, ale to sa nestalo. V júli 1944 dostala spoločnosť Krupp rozkaz, aby vyrobila viac trupov tankov Maus, ale dlho sa váhalo a nakoniec spoločnosť Krupp v septembri roku 1944 práce zastavila. Medzitým sa testovala verzia 2 s novým elektronickým systémom a pásmi od firmy Škoda.
Taktiež sa postavil špeciálny prepravník pre tanky Maus. Plánovalo sa taktiež vyrobiť protileteckú verziu s delami Flakzwilling kalibru 88 mm.
náhľad|vpravo|Kummersdorf-Gut, Neue Verskraft, sála pre Panzerkampfwagen VIII „Maus“, 2013
Použitie
Funkčné prototypy tanku Maus zostali v posledných týždňoch v Kummersdorfe. Verzia 1 s nefunkčnou vežou bola zajatá postupujúcimi sovietskymi vojskami v blízkom okolí Kummersdorfu. Nemecká posádka sa ju pokúsila vyhodiť do vzduchu predtým, než ju opustila. Verzia 2, plne funkčná, bola poslaná do Berlína, aby tam pomáhala pri obrane, ale pre poruchu motora sa tam nikdy nedostala. Žiaden z tankov Maus nikdy nikde nebojoval, hoci sa objavili správy, že oba prototypy bránili Berlín. Jasne proti tomu svedčia fotografie sabotovaných tankov z Kummersdorfu.
Sovieti skompletizovali trup z verzie 1 a vežu z verzie 2 a takýto stroj poslali do ZSSR, kde dorazil 4. mája 1946. Tam ho testovali a potom predali tankovému múzeu v Kubinke pri Moskve, kde je vystavený dodnes. Zdá sa, že Maus mierne ovplyvnil vývoj sovietskych tankov v povojnovom období. Tank IS-3, ťažký tank s delom kalibru 122 mm vážil skoro 50 ton. Tank T-54, ktorého produkcia začala v roku 1947 mal čelný pancier veže 200 mm a trupu 120 mm, bol vyzbrojený delom kalibru 100 mm a vážil aspoň 40 ton.
Iné projekty
.
Sainte-Hélène (Morbihan)
Sainte-Hélène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ngaoundéré (sopka)
Ngaoundéré je vulkanické pole pozostávajúce z bazaltovo-trachytického stratovulkánu Nganha a rozľahlej oblasti miocénnych plató bazaltov a dómov, nachádzajúce sa v severnom Kamerune, asi 200 km južne od hraníc s Čadom.
Na východnej strane poľa sa nachádzajú mladšie prejavy vulkanickej činosti: troskové kužele, maary a lávové prúdy, ktorých datovanie prinieslo vek 900 000 rokov. Niektorí vulkanológovia sa však domnievajú, že v oblasti sú aj mladšie vulkanity.
Voľby do zastupiteľstiev obcí v Česku 1994
thumb|Štátny znak ČR Prvé voľby do zastupiteľstiev obcí sa v samostatnom Česku uskutočnili v termíne 18. – 19. novembra 1994.
Podiel zvolených žien dosiahol 17,86%. Volebná účasť dosiahla 60,68%.
Sainte-Hélène-sur-Isère
Sainte-Hélène-sur-Isère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hérón z Alexandrie
Hérón z Alexandrie alebo Herón (* cca 10, Alexandria, Egypt† 70, tamže) bol matematik, inžinier a vynálezca pôsobiaci v rodnej Alexandrii. Je považovaný za najväčšieho experimentátora antiky.
Zaoberal sa prevažne trigonometriou, najčastejšie jej praktickou aplikáciou – vymeriaval polia a vinice. Je známy jeho vzorec pre výpočet obsahu trojuholníku pomocou dĺžok strán.
Vynálezy
Je vynálezcom veterného mlyna, ozubených súkolí a stroja pracujúceho na princípe počítadla. Je považovaný za vynálezcu predchodcu parnej turbíny, ktorý je dnes označovaný ako Herónova guľa – aeolipila - primitívny parný stroj, ktorá bola prvým zariadením využívajúcim princíp reaktívnej sily. Vynašiel aj nástroj s praktickým využitím – dioptru (🇬🇷), predchodcu neskoršieho teodolitu. Okrem toho vysvetlil činnosť sifónovej fľaše a navrhol vojenský katapult.
Optika
V diele Katoptrika (Optika) popisuje výsledky, ktoré dosiahli jeho predchodcovia. Je prvým známym fyzikom, ktorý vyslovil princíp najkratšej optickej dráhy pri odraze svetla od rovinných a sférických zrkadiel. ( skutočná dráha svetelného lúča smerujúceho od predmetu k zrkadlu a potom k pozorovateľovmu oku je najkratšia ). Na zdôvodnenie Herónovi stačila jediná veta: "Je známe, že príroda nerobí nič zbytočne, ani sa nenamáha pre nič za nič." V 17. storočí Christiaan Huygens odvodil princíp najkratšej dráhy ( v skutočnsti najkratšieho času ) z vlnovej povahy svetla. Vyslovil teóriu o plynových časticiach, medzi ktorými je vákuum, čo umožňuje stlačiteľnosť plynov (Herónova fontána).
V definitívnej verzii Optiky Ptolemaios skúma aj lom svetelných lúčov pri prechode z jedného prehľadného prostredia, napríklad zo vzduchu, do iného priehľadného prostredia, napríklad do vody. Do nádoby s vodou zavesil do polovice jeho priemeru kotúč, na ktorom bola na okraji škála na meranie uhlov. Pozdĺž trubice pripevnenej na kotúči pozoroval predmet ponorený do vody a meral uhly, ktoré dopadajúci a lomený lúč zvierajú s normálou, teda kolmicou na povrch. Presnosť pozorovania sa pohybovala do zlomkov stupňa po niekoľko stupňov.
Presný zákon spájajúci tieto dva uhly odvodil v 17. storočí Fermat. Jednoduchým zovšeobecnením Herónovho princípu pre prípad odrazu: dráha ktorú prejde svetelný lúč od predmetu k oku, nie je najkratšia, ale je to dráha ktorú lúč prejde za najkratší čas. Presný zákon lomu, známy ako Snellov zákon, bol experimentálne objavený až na začiatku 17. storočia n.l.
Bridžové formáty
Bridžové formáty sú formáty počítačových súborov, ktoré sa používajú v bridžových počítačových programoch.
Portable Bridge Notation
Najpoužívanejší bridžový formát Portable Bridge Notation (PBN) sa používa sa vo všetkých druhoch počítačových programov. Prípona súboru - PBN.
Richard's Bridge Notation
Bridžový formát ktorý vymyslel Richard Pavlíček. Formát je navrhnutý tak, aby s ním mohli efektívne pracovať databázové systémy. Prípona súboru - RBN.
Popis formátu je na adrese.
Bridge Base
Formát ktorý používa server BBO. Prípona súboru - LIN.
OKbridge (email formát)
Formát používaný serverom OKbridge pri e-mailovej komunikácii. Prípona súboru - EML.
OKbridge (recorded deal formát)
Formát používaný serverom OKbridge. Prípona súboru - REC.
Duplimate
Formát používaný programami určenými na automatickú duplikáciu rozdaní. Prípona súboru - DUP.
Lev IV.
Lev IV. môže byť:
The Eternal Idol
The Eternal Idol je trinásty štúdiový album skupiny Black Sabbath. Je to prvý album na ktorom spieva Tony Martin. Na tomto albume je jediný z pôvodného zloženia gitarista Tony Iommi.