Torpédo
Charakteristika
thumb|left|Ľahké torpédo MU90 Torpédo má obvykle tvar dlhého, štíhleho valca, v ktorom je uložená bojová nálož, pohonný systém a riadiaci systém. Na zadnom konci sú umiestnené kormidlá a lodné skrutky. Priemer torpéd rôznych typov sa pohybuje od  (12,75 palca - ľahké hĺbkové protiponorkové typy) do viac ako  (24 palcov - napr. japonský Typ 93, ktorý po 2. svetovej vojne dostal prezývku Long Lance), dĺžka od necelých  do viac ako. Hmotnosť torpéd sa pohybuje v rozmedzí od približne do viac ako 5 ton, hmotnosť bojových častí od niekoľko desiatok do viac ako  výkonnej trhaviny. Malé bojové hlavice sú obvykle konštruované ako usmernené (kumulatívne) nálože a používajú sa predovšetkým u protiponorkoých torpéd (typicky okolo 45-65 kg). Výbušniny používané v bojových hlaviciach torpéd (a tiež námorných mínach) musia mať kvôli maximálnemu účinku pod vodou predĺženú dobu trvania tlakového impulzu, ktorý vytvorí tzv. kavitu, následne kolapsom kavity vznikne efekt vodného baranidla s veľmi ničivými účinkami smerom nahor. Preto sa často využívajú trhaviny s vysokým obsahom práškového hliníka, napr. Torpex (2. svetová vojna) a zložením veľmi podobný Minol (súčasnosť). Keďže masy vody majú vysokú zotrvačnosť, na vytvorenie rozmernej kavity je potrebná práve takáto trhavina s predĺženým tlakovým účinkom. Tiež je dôležité navedenie torpéda pod plavidlo (ideálne priamo pod kýl), keďže explóziou vytvorená kavita vždy kolabuje zospodu (kde je najvyšší hydrostatický tlak) smerom zvislo nahor a teda rovnakým smerom pôsobí prakticky celá ničivá sila vzniknutého stĺpca vody. U malých hlavíc hĺbkových protiponorkových torpéd s kumulatívnym účinkom je mechanizmus účinku odlišný - na deštrukciu ponorky vo veľkej hĺbke sa využíva samotný veľký tlak vody, ktorým je trup plavidla značne namáhaný a torpédu stačí "načať" ho - o samotnú deštrukciu sa postará voda, ktorá pod obrovským tlakom rýchlo vnikne dovnútra aj veľmi malým otvorom a zničí (rozdrví) vnútro ponorky. Na tento účel sa používajú zvyčajne podobné trhaviny, ako v iných kumulatívnych hlaviciach (napríklad protitankových), najčastejšie ide o trhaviny triedy PBX (Plastic Bonded eXplosives) s vysokým obsahom brizantov (výbušnín s vysokou detonačnou rýchlosťou, napr. hexogen, PETN, HMX). Existujú aj torpéda s jadrovými hlavicami, napr. ruský Typ 95, známy v súvislosti s tzv. Kubánskou krízou v r. 1962. Najčastejšie fyzické parametre súčasných ťažkých torpéd sú dĺžka 7-7,5 m, priemer 533 mm (21 palcov) hmotnosť 1,45-1,75 tony a hmotnosť bojovej hlavice 250-450 kg. Rýchlosť pohybu moderných torpéd s pohonom protibežnými lodnými skrutkami môže byť viac ako /h (5560 uzlov). Diaľkový dosah torpéd môže byť až desiatky námorných míľ, u ľahkých hĺbkových a leteckých obvykle neprekračuje 10 námorných míľ. Od čias druhej svetovej vojny má väčšina torpéd možnosť nastavenia rýchlosti plavby, pričom pri menšej rýchlosti má torpédo omnoho väčší dosah a naopak. Zníženie rýchlosti napríklad na polovicu zvýši dosah až osemnásobne, keďže výkon motora a tým aj spotreba pohonných látok rastie s treťou mocninou rýchlosti. Pre boj s ponorkami je dôležité, do akej hĺbky sa môže torpédo ponoriť – bežne je to 300 – 500 metrov, najlepšie torpéda až do hĺbky viac ako 1000 metrov.