cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pakracká prestrelka
Priebeh
Avšak srbskí povstalci zahájili streľbu z okolitých kopcov na chorvátske policajné vozidlo. Policajt v domnení, že paľbu spustila JNA zahájil streľbu na pozície JNA a tá opätovala streľbu na policajné auto. Prestrelka skončila dohodou chorvátskeho predstaviteľa polície Stjepana Mesićom a predstaviteľom JNA Aleksandrom Vasiljevićom, podľa ktorej mala chorvátska polícia oprávnenie na opätovné získanie mesta. JNA plánovala znovuzískanie Pakraca pod názvom Pakrac-91. Plán bol však zrušený potom, čo chorvátske úrady oznámili, že špeciálna polícia z mesta odíde do večera 3. marca. JNA odišla z mesta 12. marca. Poslední vojaci JNA odišli o 7 dní neskôr.
Po boji
17 z 32 zadržaných srbských policajtov sa vrátili do služby 5. marca. Pakracká prestrelka mala dobrý propagandistický účinok pre srbskú stranu. Tá ju použila ako začiatok chorvátskej genocídy na srbskom obyvateľstve. Srbské a Čiernohorské média oznámili, že pri prestrelke zomrelo 40 srbských povstalcov. Belehradský večerník Večernje novosti oznámili, že pri prestrelke zomrel aj ortodoxný kňaz. Avšak juhoslovanská vláda oznámila, že pri prestrelke nezomrel nikto. V Srbsku, vedúca politická strana Socialistická strana Srbska (SSR), vedená Slobodanom Miloševićom vyhlásila, že „útok chorvátskej vlády na srbskú populáciu Pakracu bol brutálny a fašistický“. Podobné slová oznámil aj Rádio Televízia Belehrad. Milošević oznámil, že JNA má právo kompletne odzbrojiť Chorvátsko.
Policajná intervencia podporila srbských politických lídrov v meste Okučani, aby okolo mesta postavili barikády aby zabránili ďalšiemu policajnému útoku, vedeného z Kutiny a Novska. Barikády boli strážene ozbrojenými civilistami. V Pakraci sa protestovalo pred mestským zastupiteľstvom, aby bola chorvátska vlajka z budovy odstránená.
Jánošíkova ulica
Jánošíkova ulica je ulica:
Rakúske vzdušné sily
Rakúske vzdušné sily (doslova: Vzdušné sily) sú leteckou zložkou rakúskych ozbrojených síl (Bundesheer). Hlavnou úlohou rakúskych vzdušných síl je obrana rakúskeho vzdušného priestoru, vykonávanie leteckého prieskumu, leteckej prepravy, bojovej podpory pozemných jednotiek a vykonávanie letových činností pri riešení následkov prírodných katastrof doma i v zahraničí.
Samaritánka
Samaritánka (kórejsky Samaria, 사마리아) je juhokórejský film natočený v roku 2004 režisérom Kim Ki-dokom. Film bol uvedený do slovenských kín 11. januára 2007.
Rakúske vzdušné sily
História
Rakúske vzdušné sily boli založené v máji 1955 víťaznými spojeneckými mocnosťami, pričom rakúska štátna zmluva z roku 1955 zaviazala krajinu k trvalej neutralite. V decembri 1955 začali so základným leteckým výcvikom svojich príslušníkov na niekoľkých lietadlách Jakovlev Jak-11 a Jak-18, ktoré na rakúskom území zanechali ešte sovietske jednotky. V krátkom čase k nim pribudlo 21 ľahkých pozorovacích lietadiel Cessna O-1 Bird Dog, ktoré rakúske vzdušné sily získali od USA za symbolickú cenu 1 dolár v rámci povojnovej pomoci Rakúsku. Od začiatku 60. rokov rakúske vzdušné sily zabezpečovali obranu vzdušného priestoru 30 stíhačkami Saab J 29F Tunnan, ktoré získali z druhej ruky od švédskych vzdušných síl. Vzhľadom na obmedzenia, ktoré vyplývajú z rakúskej neutrality, neboli tieto lietadlá nikdy vyzbrojené raketami vzduch-vzduch. Lietadlá J 29F Tunnan zostali v prevádzke do roku 1972, kedy ich postupne nahradil typ Saab 105Ö. Tieto lietadlá plnili úlohy cvičných, prieskumných, prepadových stíhacích a bojových lietadiel. V 80. rokoch sa ukázalo, že podzvukové lietadlá nie sú vhodné na vzdušný boj a nestačia ani na prípadných narušiteľov vzdušného priestoru. V máji 1985 tak rakúske vzdušné sily zakúpili z druhej ruky od švédskych vzdušných síl 24 stíhačiek Saab 35Ö Draken, ktoré v roku 1988 nahradili Saab 105Ö v úlohe hlavných prepadových stíhačiek. Lietadlá Saab 105Ö zostali v prevádzke ako cvičné/pozorovacie lietadlá.
Samaritánka
Obsah
Čä-jong a Jo-džin sú dve stredoškolské kamarátky zo Soulu, ktoré získavajú peniaze netradičným spôsobom na ich cestu do Európy. Kým z Čä-jong je prostitútka, Jo-džin hľadá zákazníkov, dohaduje medzi nimi schôdzky a stráži pred hotelom.
Jedného dňa, kedy má práve Čä-jong zákazníka, vtrhne do hotelovej izby policajná hliadka. Vystrašená Čä-jong vyskočí z okna hotelovej izby a vážne sa pritom zraní. Následne je prevezená kamarátkou Jo-džin do nemocnice, kde následkom zranení zomiera. Zmätená Jo-džin si pripisuje smrť Čä-jong na seba, lebo nedostatočne strážila pred hotelom. Rozhodne sa ponúkať svoje telo bývalým zákazníkom Čä-jong, ale s prekvapivým zámerom, jeho cieľom je vykúpenie.
Do príbehu vstupuje otec Jo-džin, ktorý je policajtom. Šokovaný skutočnosťou, čo robí jeho dcéra Jo-džin po škole, začne hľadať bývalých klientov. Časom nastáva konfrontácia medzi policajtom a zákazníkmi, následkom čoho je v závere filmu brutálne zabitý jeden z nich.
Rakúske vzdušné sily
História
thumb|left|Rakúsky [[Saab 29 Tunnan|Saab J 29F Tunnan v leteckom múzeu]]
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA
náhľad|Sídlo strany na Röntgenovej 28 v Bratislave
Rakúske vzdušné sily
História
Potreba nadzvukového stíhacieho letectva sa potvrdila už čoskoro potom, čo boli stíhačky Draken zavedené do služby. Od roku 1991 počas občianskej vojny v Juhoslávii bolo zaznamenaných niekoľko prípadov narušenia rakúskeho vzdušného priestoru lietadlami juhoslovanského vojenského letectva. Pri jednom incidente z 28. júna 1991 prenikol juhoslovanský MiG-21 až do oblasti nad mestom Graz, dôsledkom čoho boli rozsiahle požiadavky na riešenie podobných situácií, resp. im zabrániť. Po opakovanom prekročení hraníc ozbrojenými juhoslovanskými lietadlami tak boli navrhnuté zmeny týkajúce sa hlavne leteckej výzbroje rakúskych bojových lietadiel.
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA (skratka SKS; staršie názvy: SIEŤ, #SIEŤ) bola slovenská stredopravicová politická strana, ktorá vznikla v júni 2014 okolo vtedajšieho kandidáta na prezidenta Radoslava Procházku. V roku 2016 bola strana po parlamentných voľbách na niekoľko mesiacov súčasťou vládnej koalície, no postupne sa kvôli vnútorným rozporom rozpadla. Od septembra 2017 bol predsedom strany Ivan Zuzula, ktorý pozmenil politické zameranie viac na konzervativizmus a tiež názov strany. Strana zanikla 20. decembra 2022 vstupom do likvidácie.
Vznik strany
náhľad|Logo strany #SIEŤ Žiadosť o registráciu strany s názvom #SIEŤ bola podaná 26. mája 2014. Tomu predchádzala petičná akcia, ktorej sa počas troch týždňov podarilo od občanov vyzbierať vyše 20 000 podpisov, pričom počet potrebný na úspešnú registráciu strany je 10 000. Rýchly priebeh zbierania podpisov bol výsledkom iniciatívy dobrovoľníkov na celom Slovensku, ktorí si z internetovej stránky Siete mohli stiahnuť petičný hárok a zbierať podpisy vo svojom okolí. Ministerstvo vnútra po spracovaní žiadosti oficiálne zaregistrovalo stranu 12. júna 2014.
Rakúske vzdušné sily
História
Dopravná spôsobilosť rakúskych vzdušných síl bola v roku 2003 vylepšená nákupom troch taktických dopravných lietadiel C-130 Hercules od Britského kráľovského letectva. Tieto lietadlá boli potrebné pre náročné mierové misie OSN, v ktorých Rakúsko zohralo svoju úlohu.
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA
Vznik strany
Petičná akcia ťažila taktiež z kandidatúry Radoslava Procházku v prezidentských voľbách 2014. Ten v prvom kole získal s 403 548 hlasmi 21,24 % a skončil tretí za Robertom Ficom a Andrejom Kiskom. Procházka sa ešte 25. marca 2014 (4 dni pred voľbami) vykrúcal ale 26. marca 2014 spolu s Andrejom Hrnčiarom a Miroslavov Beblavým spoločne vyjadrili pred druhým kolom prezidentských volieb podporu Andrejovi Kiskovi. Hrnčiar zároveň potvrdil, že táto trojica sa stretáva dlhšie a diskutuje na rôzne politické témy. 2. apríla 2014 oznámili založenie novej politickej strany. 26. apríla 2014 bola spustená petičná akcia a predstavený názov, logo a základné programové ciele Siete.
La Méaugon
La Méaugon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Rakúske vzdušné sily
História
V roku 2005 boli vyradené zo služby stíhačky Saab 35Ö Draken, ktoré boli potom nahradené lietadlami Eurofighter EF 2000. Pred prvými dodávkami stíhačiek Eurofighter boli od švajčiarskych vzdušných síl prenajaté stíhačky F-5E Tiger II ako dočasná výpomoc. Nákup Eurofighterov sa stal v Rakúsku predmetom kontroverzie, problémov a podozrenia z korupcie. Začiatkom 21. storočia Rakúsko plánovalo zakúpiť 24 stíhačiek Eurofighter EF 2000, ale neskôr bol ich počet znížený na 18. V roku 2007 ministerstvo obrany znížilo počet objednaných lietadiel na 15 a v tom istom roku rakúske vzdušné sily prevzali prvý Eurofighter verzie Tranche 1, pričom jednotková cena lietadla pre rakúske vzdušné sily, vrátane pozemného zabezpečenia a príslušenstva, dosiahla 114 miliónov eur. Išlo o čiastočne použité stroje pôvodne určené pre Luftwaffe. Podľa pôvodnej zmluvy mali rakúske vzdušné sily získať 18 stíhačiek Eurofighter verzie Tranche 2 za jednotkovú cenu 108 miliónov eur. Lietadlá verzie Tranche 1 majú obmedzené bojové schopnosti. Ide hlavne o obmedzené schopnosti viesť boj vzduch-vzduch a chýbajúce niektoré pokročilé schopnosti radaru, avioniky a možnosti použiť najnovšie zbrane. Na rozdiel od stíhačiek neskorších výrobných verzií, nemá verzia Tranche 1 schopnosť viesť boj proti pozemným cieľom. Posledné 15. lietadlo Eurofighter bolo dodané 24. septembra 2009. Značné prevádzkové náklady a veľmi nákladné budúce modernizácie viedli v roku 2017 rakúskeho ministra obrany k rozhodnutiu o vyradení a nahradení stíhačiek EF 2000 vojensky a nákladovo efektívnejším typom po roku 2020. Ministerka obrany Klaudia Tannerová však 6. júla 2020 uviedla, že 15 stíhačiek Eurofighter zostane v službe, kým bude platiť zmluva s Airbusom, pretože odstúpenie od nej by bolo neúnosne drahé. V januári 2021 boli po 50 rokoch služby vyradené cvičné prúdové/pozorovacie lietadlá Saab 105Ö bez adekvátnej náhrady. Prúdová cvičná letka (Düsentrainerstaffel) dislokovaná na základni Hörsching pri Linzi prešla zmenami, pričom mladší piloti letky sa preškolili na stíhačky Eurofighter a starší piloti a technici sa rekvalifikovali na vrtuľníky AB 212. Po začiatku ruskej invázie na Ukrajinu v roku 2022 sa aj v neutrálnom Rakúsku začal pripisovať väčší význam národnej obrane, dôsledkom čoho došlo k zvýšeniu rozpočtu pre armádu. V októbri 2022 sa objavili správy o zakúpení troch už používaných dvojmiestnych stíhačiek Eurofighter z Nemecka.
Tannay (kantón)
Tannay je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho 20 obcí.
La Méaugon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
St. Marienkirchen an der Polsenz
St. Marienkirchen an der Polsenz (tiež Sankt Marienkirchen an der Polsenz) je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Eferding.
Žije tu 2 281 obyvateľov (1. 1. 2010).
Filip Machold (1815)
Filip Machold (* 18. október 1815, Kremnica – † 8. október 1864, Banská Bystrica) bol slovenský kníhtlačiar a vydavateľ.
La Méaugon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Filip Machold (1815)
Kariéra kníhtlačiara
Vyučil sa za typografa, odborný rozhľad nadobudol na vandrovkách v Bratislave (18341835) a v Lipsku (18361837). Od roku 18371864 majiteľ a vedúci v tlačiarni po otcovi. Zakladateľ najvýznamnejšieho obdobia tlačiarne Macholdovcov aj z hľadiska rozvoja slovenského kultúrneho života.
Tlačil
Tlačil slovenské časopisy, knihy kalendáre ako aj desiatky púťových a jarmočných tlačí. Autor u nás ojedinelej brožúry k 400. výročiu vynájdenia kníhtlače, v ktorej sa zmienil aj o dejinách kníhtlače v Banskej Bystrici.
La Méaugon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Douglas Wheelock
Douglas Harry Wheelock (* 5. máj 1960, Binghamton, New York, USA) je americký armádny dôstojník a kozmonaut. Svojim pätnásťdenným letom sa zapísal v roku 2007 do histórie kozmonautiky ako 463. človek vo vesmíre. Dňa 15. júna 2010 vzlietol na obežnú dráhu Zeme druhýkrát, tentokrát na polročný let ako člen Expedícií 24 a 25 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Po skončení si celkovo pripísal viac ako 178 dní strávených vo vesmíre.
Malaucène
Malaucène môže byť:
Douglas Wheelock
Mladosť a výcvik
V roku 1978 ukončil strednú školu Windsor Central High School vo Windsor a rozhodol sa pre vojenskú dráhu. Vzdelanie získal v rokoch 19781983 na vojenskej akadémii United States Military Academy. V roku 1992 ukončil vysokú školu Georgia Institute of Technology. Roku 1998 začal pracovať v riadiacom operačnom centre Army Space Command v Houstone a čoskoro potom sa zapojil do výcvikového strediska astronautov NASA. Výcvik ukončil roku 2000 a bol integrovaný do jednotky astronautov USA. Roku 2005 nastúpil do strediska Hviezdneho mestečka v Rusku ako zástupca NASA. Dva roky potom absolvoval svoj prvý let do vesmíru.
Astronaut
Ako špecialista výpravy odštartoval Wheelock na palube raketoplánu Discovery pri misii STS-120 na obežnú dráhu Zeme. K Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) sa raketoplán pripojil 25. októbra 2007. Pre Discovery to bol 34. let, pre Wheelocka prvý. Misia bola označená v COSPAR ako 2007-050a. V sedemčlennej posádke spolu s Wheelockom boli: George Zamka, Pamela Melroyová, Stephanie Wilsonová, Scott Parazynski, Paolo Nespoli z Talianska a Daniel Tani. Hlavným cieľom ich letu bolo dopraviť a nainštalovať ďalší z modulov stanice, Harmony. Počas letu sa astronautom podarilo všetky stanovené úlohy úspešne splniť. Modul Harmony bol pripojený k stanici, podarilo sa po problémoch rozložiť solárne panely na nosníku P6. Wheelock absolvoval pri týchto prácach tri výstupy mimo stanicu (tzv. EVA). Na stanici v čase ich pobytu pôsobili členovia Expedície 16. Pri návrate vzali člena tejto expedície Claytona Andersona, nahradil ho Tani z ich posádky. Raketoplán úspešne pristál tam, kde odštartoval, na Kennedyho vesmírnom stredisku na Floride.
V júli 2008 bola menovaný do záložnej posádky Expedície 21 (štart v septembri 2009) a hlavnej posádky Expedície 24 so štartom v máji 2010. V septembri 2008 bolo jeho menovanie bolo oficiálne potvrdené. Do kozmu odštartoval 15. júna 2010 v Sojuze TMA-19, spolu s Fiodorom Jurčichinom a Shannon Walkerovou. Po úspešnom splnení úloh 163-dňovej misie, medzi ktoré patril aj výstup do otvoreného vesmíru spolu s kolegyňou Tracy Dysonovou a výmena pokazenej pumpy chladiaceho zariadenia, posádka Sojuzu TMA-19 26. novembra 2010 bezpečne pristála v Kazachstane.
Oženil sa s Cathleen Hollenovou (teraz Wheelocková), majú jedno dieťa.
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA
Vznik strany
Zástupcovia Siete už v čase zrodu strany predložili vízie a návrhy. Procházka predstavil Národný program odmeny ľuďom. Okrem iného by podľa neho malo dôjsť k zoštíhleniu vlády z 13 na 10 ministerstiev a sústredeniu sa na plnohodnotné čerpanie eurofondov a ich zmysluplné využívanie. Miroslav Beblavý predložil návrh novely trestného zákona, podľa ktorý by zamedzoval neprimerané postihy za sťahovanie z internetu a taktiež návrh minimálneho dôchodku vo výške 300 eur.
Samaritánka
Obsah
Vo filme sa objavuje násilie, sex a smrť podporované zvláštnou pochmúrnou náladou, lyrickou hudbou a atmosférou kórejskej jesene v Soule.
Ocenenia
Na rozdiel od väčšiny filmov režiséra Kim Ki-doka, snímka Samaritánka nemala veľký úspech v Kórejskej republike. Film vzbudil ovácie a získal cenu Strieborného leva na Medzinárodnom filmovom festivale v Berlíne.
SLOVENSKÁ KONZERVATÍVNA STRANA
Vznik strany
Pri svojom vzniku zažila #SIEŤ úspešný nástup, podľa prieskumov preferencií do ktorých bola zahrnutá sa dokázala dostať do parlamentu a po strane SMER predstavovala najsilnejší politický subjekt. Agentúra Polis namerala Sieti na prelome apríla a mája 2014 11,4 %. Podľa májového prieskumu agentúry Focus mala #SIEŤ 13,3 % a výsledky prieskumu Polisu zverejnené na začiatku júna 2014 Sieti prisudzovali 15,4 %.
Vedenie strany
Na ustanovujúcom sneme strany v septembri 2014 v Žiline bol za predsedu zvolený zakladateľ Radoslav Procházka, za prvého podpredsedu bol zvolený primátor Martina Andrej Hrnčiar. Podpredsedami sa tiež stali primátorka Prievidze Katarína Macháčková, prodekanka Fakulty medzinárodných vzťahov Ekonomickej univerzity v Bratislave Katarína Cséfalvayová, poslanec Miroslav Beblavý a bývalý riaditeľ kardioústavu v Košiciach Eduard Adamčík Ďalšími členmi predsedníctva sa stali: Anton Tkáčik, Martin Kapitulík, Tomáš Stoklasa a Martin Ďurišin.
Vedenie v roku 2019
Predsedníctvo v roku 2019 tvorili:
Voľby 2016 a dianie po nich
Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2016 nedopadli podľa očakávaní. Volebné prieskumy niekoľko mesiacov pred voľbami naznačovali, že strana by mala skončiť na druhom mieste za stranou SMER-SD. Avšak, v kampani politológovia označovali ako jeden dôvodov z neúspechu strany Procházkova neschopnosť jasne vylúčiť povolebnú spoluprácu so SMER-SD, kvôli čomu pôvodní voliči Siete volili radšej iné opozičné strany, ktoré toto jasne deklarovali. #SIEŤ získala 5,6 % a ako posledná opozičná strana nad hranicou 5 % sa zúčastnila neformálneho rokovania s lídrom pravice SaS. Predseda Radoslav Procházka ale už deň po voľbách rokoval s predsedom vládnucej strany SMER-SD, kde sa vzájomne dohodli na možnej koalícii SMER-SD, SNS, MOST-HÍD, #SIEŤ a presnom slede udalostí nadchádzajúceho týždňa. K vzniku tejto koalície nakoniec naozaj prišlo. Odmietavé stanovisko k vzniku tejto koalície mimo iných vyjadrili poslanci Miroslav Beblavý, Katarína Macháčková a Simona Petrík, ktorí zo strany odišli.
Po povolebnom rokovaní Radoslava Procházku s ministrom vnútra Robertom Kaliňákom sa Miroslav Beblavý vzdal funkcie podpredsedu v strane. Radoslav Procházka na otázky o stretnutí pôvodne nereagoval, potom však priznal, že na Úrade vlády SR rokoval s Robertom Kaliňákom.
Vývoj od druhej polovice roku 2016
Dovtedajší predseda Procházka sa na augustovom sneme strany nakoniec rozhodol nekandidovať za predsedu. Na miesto bol 13. augusta v Trnave zvolený vtedajší minister dopravy a výstavby SR Roman Brecely, podpredsedami sa stali Igor Adamec a Martin Kapitulík. 31. októbra 2016 sa Procházka vzdal mandátu v NR SR a členstva v Sieti. Zostal kandidátom na sudcu Súdneho dvora Európskej únie a chcel sa venovať právnej praxi. V dôsledku postupného exodu poslancov zvolených za #SIEŤ buď do poslaneckého klubu strany MOST-HÍD alebo ako nezaradených, okolo ktorých sa neskôr vytvorila strana SPOLU, #SIEŤ 10. septembra 2016 podpisom novej koaličnej dohody stratila postavenie vládnej strany a aj rezort ministra dopravy, ktorý zastával Roman Brecely. Sieti od tohto obdobia zostala už len posledná poslankyňa, Alena Bašistová, ktorá nakoniec stranu opustila v máji 2017 pre údajnú letargiu strany a chýbajúcu podporu, zostala v parlamente pôsobiť ako nezaradená.
10. mája 2017 Roman Brecely oznámil, že sa vzdáva predsedníctva a členstva v strane. Predsedníctvo dočasným výkonom funkcie poverilo Mareka Čepka.
9. septembra 2017 na sneme strany Mareka Čepka nahradil nový predseda Ivan Zuzula. Zuzula sa stal členom strany v roku 2017, vo voľbách v roku 2016 za stranu nekandidoval ani nebol jej členom. Strana zároveň predstavila nové logo. Aj keď v parlamente už nemá žiadnych poslancov, príspevky od štátu dostáva naďalej. Rozhodujú totiž počty zvolených poslancov. Strana tak mohla počítať s 3,5 mil. eur z volebného obdobia 2016-2020.
Transformácia na SKS, účasť v ďalších voľbách
V júni 2018 avizoval predseda strany na sneme zmenu názvu na Slovenská konzervatívna strana. Avizoval, že sa chce vrátiť k hodnotám, na ktorých bola strana pôvodne založená. Strana sa následne v období od novembra 2018 do mája 2019 zúčastnila na komunálnych, prezidentských aj európskych voľbách, významnejší úspech však s výnimkou komunálnych volieb nezaznamenala. V komunálnych voľbách v novembri 2018 získala strana samostatne 7 mandátov starostov a 74 mandátov poslancov.
Predseda strany Ivan Zuzula kandidoval vo voľbe prezidenta Slovenskej republiky v marci 2019 a v prvom kole získal 3 807 hlasov, čo predstavovalo 0,17 % z platných hlasov, do druhého kola tak nepostúpil. SKS kandidovala tiež vo voľbách do Európskeho parlamentu v máji 2019. Získala však iba 603 hlasov (0,06 %), čo jej stačilo len na 30. miesto z 31 kandidujúcich subjektov a žiaden mandát nezískala.
Zlúčenie sa s KDH
V júli 2021 oznámila SKS v rámci spájania konzervatívnych síl spoluprácu s Kresťanskodemokratickým hnutím, kde zakladateľ SKS Procházka predtým pôsobil. Na základe podpísaného memoranda medzi Zuzulom a predsedom KDH Milanom Majerským strana SKS zanikne a jej členovia sa integrujú do KDH.
Volebné preferencie
Volebné preferencie podľa agentúry Focus
Hrubo vyznačené hodnoty znamenajú prekročenie hranice 5 % potrebnej na vstup do parlamentu.
Volebné výsledky
Volebné výsledky volieb do Národnej rady SR a komunálnych volieb, ktorých sa strana SKS zúčastnila.
* volieb v roku 2014 a 2016 sa zúčastnila pod starým názvom #SIEŤ.
Quièvrecourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fléty
Fléty je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pernes-les-Fontaines
Pernes-les-Fontaines môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Liptovské Sliače
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Liptovské Sliače v okrese Ružomberok.
Úzka ulica
Úzka ulica je ulica:
Liou Po-ming
Liou Po-ming (* 29. október 1966, I-an, provincia Chej-lung-ťiang Čínska ľudová republika) je čínsky kozmonaut z letu Šen-čou 7, 481. človek vo vesmíre.
Život
Pôvodne vyštudoval s vynikajúcimi výsledkami leteckú školu a lietal u vojenského letectva. Od januára 1998 je členom oddielu kozmonautov Číny. Bol zaradený medzi skupinu pripravujúcu sa na let Šen-čou 6, časť výcviku (lety v beztiaži) absolvoval v Rusku. Pri štarte Šen-čou 6 bol veliteľom druhej záložnej posádky (druhým členom posádky bol Ťing Chaj-pching).
Pre nasledujúci let Šen-čou 7 postúpil do hlavnej posádky (veliteľ Čaj Č’-kang, piloti Liou Po-ming a Ťing Chaj-pching). Hlavnou úlohou letu bol prvý čínsky výstup do vesmíru. V ruskom skafandri Orlan pomáhal Čaj Č’-kangovi. Ťažkosti spôsobilo veko, ktoré sa dlho kozmonauti pokúšali otvoriť, až sa to podarilo. Čaj Č’-kang na 22 minút vystúpil na povrch lode, Liou podal veliteľovi čínsku vlajočku, pričom sa vyklonil do polovice tela z lode.
Vaison-la-Romaine
Vaison-la-Romaine môže byť:
Sasinkova ulica
Sasinkova ulica je ulica:
Aubergenville
Aubergenville môže byť:
DC Towers
náhľad|DC Tower 1 (stav v lete 2013) DC Towers je názov projektu dvoch mrakodrapov vo viedenskej štvrti Donau City. Projekt vytvoril francúzsky architekt Dominique Perrault. DC Tower 1 má výšku 250 metrov, DC Tower 2 bude mať 168 metrov. Prvá z nich, DC Tower 1 bola dokončená v roku 2014.
Sankt Marienkirchen bei Schärding
Sankt Marienkirchen bei Schärding je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Schärding.
Žije tu 1 841 obyvateľov (1. 1. 2010).
La Motte (Côtes-d’Armor)
La Motte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bonnières-sur-Seine
Bonnières-sur-Seine môže byť:
Holubyho ulica
Holubyho ulica je ulica:
Houdan
Houdan môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Liptovský Michal
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Liptovský Michal v okrese Ružomberok.
Limay
Limay môže byť:
František Tupý
František Tupý (* 18. január 1862, Slaný pri Prahe – † 20. október 1946, Cleveland) bol český robotník, sociálnodemokratický funkcionár a priekopník slovenského  robotníckeho hnutia v Budapešti v rokoch 1894–1898. Bol vydavateľom slovenského politického mesačníka v Uhorsku Nová Doba, ktorého prvé číslo vyšlo 1. mája 1897 a "národohospodárskeho" časopisu Zora.
Za svoju politickú činnosť bol z Uhorska vyhostený. Emigroval do USA. Žil a zomrel v Clevelande, meste, ktoré bolo na prelome 19. a 20. storočia jedným z najdôležitejších centier slovenskej komunity v USA.
Pozri
Dejiny slovenského novinárstva
Topoľová ulica
Topoľová ulica je ulica:
Filip Machold (1845)
Filip Machold (* 2. december 1845, Banská Bystrica – † 28. január 1915, Banská Bystrica) bol slovenský kníhtlačiar a vydavateľ.
Životopis
Študoval vo Viedni. Po návrate od roku 1870 skrytý spoločník tlačiarne, 18741905 jej vlastník a vedúci (od roku 1898 spolu so synom), modernizoval jej zariadenie, presťahoval ju do nových priestorov (Horná ul. 18) a roku 1895 dal postaviť druhý rýchlolis. V jeho období sa tlačili slovenské púťové tlače, protialkoholické brožúrky, vlastenecké kalendáre, slovenské a maďarské časopisy, tlače kultúrnych spolkov v Budapešti a v Banskej Bystrici.
Mantes-la-Jolie
Mantes-la-Jolie môže byť:
Sankt Martin im Innkreis
Sankt Martin im Innkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Ried im Innkreis.
Žije tu 1 801 obyvateľov (1. 1. 2010).
Quincampoix
Quincampoix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Varzy (kantón)
Varzy je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho 12 obcí.
Pravidlo 11
Pravidlo 11 je metóda dorátania vysokých kariet hlavného hráča v bridži, pokiaľ vieme, že partner vynáša štvrtú zhora. Pomocou tohto pravidla tiež niekedy vieme zrátať, či vyniesol štvrtú zhora.
Pravidlo 11 hovorí: Ak parter vyniesol štvrtú zhora, u zostávajúcich hráčov je 11 mínus hodnota vynesenej karty, vyšších kariet, než je vynesená karta.
Ak partner vyniesol 7, vyšších kariet v našom liste, v liste stola a v liste hlavného hráča je 4. Ak my máme 1 a stôl 3 alebo naopak, vieme, že hlavný hráč nemá vyššiu kartu, ako je vynesená a ak na ňu zo stola nepoložil vyššiu kartu, môžeme priložiť tiež nižšiu kartu.
Keď West štartuje 7 East použije pravidlo 11: 11-7 = 4. East vidí štyri karty vyššie než 7: Q8 na stole a A10 vo svojej ruke. Ak hlavný hráč dá zo stola 8, East vie, že stačí, aby dal 10 na získanie zdvihu.
Keď West štartuje 7 juh vidí štyri vyššie karty vo svojej ruke a na stole. Z toho vie, že mu stačí zahrať 8 na získanie zdvihu.
Prax ukazuje, že pravidlo 11 častejšie pomáha hlavnému hráčovi, než obrancom, preto mnohé páry používajú iné výnosové konvencie: napr. 3. alebo 5, najnižšia, ...
Železničná trať Pečky – Kouřim
Železničná trať Pečky – Kouřim (v cestovnom poriadku označená číslom 012) je regionálna železničná trať v Stredočeskom kraji.
Trať je dlhá 16 km a vedie z Pečiek do Kouřimi cez Bošice, kde odbočuje trať 013 do Bečvár.
Dejiny
List povolenia Františka Jozefa Prvého zo dňa 28. augusta 1880 daný ku stavbe a užívaniu železnice miestnej zo štace Pečské cez Radim, Plaňany a Votelec do Zásmuk s odvetvami do Kouříma ak cukrovaru Karlstálskému blízko Svojšic požičiaval koncesiu priv. rakúskej železnici štátnej. Spoločnosť jest povinná stavbu železníc do novembra 1881 dovŕšiť, všeobecnú jazdu po nejh uvaliť a po všetok čas koncesie neprerušene po nich jazdiť.
Na trati bola zahájená prevádzka 15. februára 1882. K 1. januáru 1908 bola spoločnosť zoštátnená.
V roku 1953 došlo k preloženiu časti trate na výjazde z Peček.
V roku 2013 došlo pri záplavách k významnému poškodeniu trate v súvislosti s extrémnym prietokom na rieke Výrovke. Dráhové teleso a mosty cez Výrovku tvorili zábranu prúdiacej vode, v úseku Chroustov (Radim) - Chotutice došlo na niekoľkých úsekoch k vymletiu dráhového telesa. Opravy boli zahájené bezprostredne.
Vozidlá
Prevádzka osobnej dopravy je zaisťovaná motorovými vozňami, skôr vozňami radu 801, dnes sú do pravidelnej osobnej prevádzky nasadzované výhradne vozidlá radu 810. Pri občasných historických jazdách sú na trať nasadzované ako parné lokomotívy radu 310.0 tak motorové vozne radu 801 a 830.
Fleury-sur-Loire
Fleury-sur-Loire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Viktor Frešo
Viktor Frešo (* 22. jún, 1974, Bratislava) je slovenský konceptuálny umelec, fotograf, maliar, sochár, hudobník. Je vnukom herca a režiséra Paľa Bielika.
Život a dielo
Študoval bratislavskú Vysokú školu výtvarných umení a Akadémiu výtvarných umení v Prahe, ktorú ukončil roku 2003.
Rašelinisko Pele
Objektom ochrany je rašelinisko v počiatočnom štádiu vývoja na prítokoch rybníka Vydýmača.
Viktor Frešo
Život a dielo
Jeho práce a celkový prístup k súčasnému umeniu spočíva v tom, že Frešo vytvára tzv. koncepty a projekty, v ktorých je kritický a agresívne vyjadruje pohŕdanie súčasnou výtvarnou scénou s podtónom ľahkosti a humoru. Vo svojej tvorbe používa dôraz na svoje ego a sebairóniu.
Jeho práce a celkový prístup k umeniu patrí k veľmi netypickým, ale zároveň silne reflektujú spoločenskú a kultúrnu situáciu. Umelec vytvára rafinovane koncepty a projekty, ktoré prezentuje ako zdanlivo jednoduché, uzatvorené umelecké diela „Piece of art“. Často je vo svojich dielach kritický a agresívne vyjadruje pohŕdanie samotnou výtvarnou scénou a jej procesmi, no s podtónom ľahkosti, humoru a hry. Jedným z najfascinujúcejších prvkov jeho tvorby je zdanlivý kontrapunkt dôrazu na obrovské, grandiózne Ego spojene s Gestom v kombinácii s odzbrojujúcou sebaironickou pokorou. Založil niekoľko umeleckých skupín, ako napr EGOART, či Fifty-fifty group alebo BINDERFRESH.
Mantes-la-Ville
Mantes-la-Ville môže byť:
La Prénessaye
La Prénessaye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trump Ocean Club International Hotel and Tower
náhľad|Trump Ocean Club International Hotel and Tower Trump Ocean Club International Hotel and Tower je mrakodrap v panamskej metropole Panama. S výškou a 70 poschodiami je najvyššou budovou mesta. Mrakodrap bol postavený v rokoch 2007 – 2011 a jeho architektom bol Arias Serna Saravia. Po svojom dokončení sa stal najvyššou budovou Latinskej Ameriky a bol ňou do roku 2013, kedy bol dokončený čilský mrakodrap Gran Torre Santiago; dnes je druhou najvyššou. Celková podlahová plocha budovy je.
Filip Machold (1876)
Filip Machold (* 8. júl 1876, Banská Bystrica – † 3. február 1955, Slovensko) bol slovenský kníhtlačiar, vydavateľ a kníhkupec.
Životopis
Študoval vo Viedni a v Lipsku. V roku 18981905 otcov spoločník, 19051940 majiteľ a vedúci tlačiarne. Od roku 1906 sa venoval prevažne kníhkupectvu, preto tlačiareň často prenajímal, roku 1940 ju predal, do roku 1942 tlačiareň produkovala pod jeho menom. Roku 1900 tlačiareň modernizoval zavedením motorového pohonu. Vydával a tlačil drobné slovenské tlače, pred rokom 1918 edíciu Zábavné a poučné spisy, časopis Krajan, Naše noviny, Hronské noviny (19191920) a Proletár (1919), pokračoval vo vydávaní Nového i starého vlasteneckého kalendára.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lisková
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lisková v okrese Ružomberok.
Opátstvo Saint-Germain-des-Prés
thumb|Pôdorys opátstva (autor: [[Eugène Viollet-le-Duc)]] thumb|Zvonica kostola pochádzajúca z 11. storočia thumb|Južná strana kostola Opátstvo Saint-Germain-des-Prés je najstaršie parížske opátstvo. Nachádza sa v štvrti Saint-Germain-des-Prés v 6. parížskom obvode.
Dejiny
V polovici 6. storočia založil na popud parížskeho biskupa Germanusa (franc. Germain de Paris) franský kráľ Childebert I., syn Chlodovika I., na mieste baziliku Saint-Vincent-Sainte-Croix, aby v nej uchoval zo Zaragozy prinesené relikvie sv. Vincenta.
Pri bazilike vzniklo aj opátstvo, mnísi, ktorí doň prišli z Autunu, sa riadili regulou sv. Bazila. Po Childebertovej smrti roku 558 sa z opátstva stala nekropola merovejovských kráľov, roku 576 tu bol pochovaný aj Germanus, ktorý bol v 8. storočí svätorečený. Posledný franský kráľ tu bol pochovaný roku 675. V 8. storočí Karol Veľký opátstvo podporoval a zaviedol v ňom regulu sv. Benedikta.
V 9. storočí opátstvo, vďaka svojim pozláteným strechám údajne nazývané aj Saint-Vincent-le-Doré, úplne vyplienili Vikingovia. Znovu vybudovať sa ho podarilo v 10. storočí, tentokrát už pod názvom Saint-Germain-des-Prés. Rekonštrukciu začal opát Morard s podporou kráľa Róberta II. Dnešný gotický chór vystaval opát Hugues de Saint-Denis, posvätil ho sám pápež Alexander III. roku 1163. Od tej doby spadalo opátstvo výlučne pod pápežskú autoritu. Po francúzskej revolúcii bolo opátstvo v roku 1792 opäť zničené, pretrval iba kostol a palác opáta v Rue Jacob.
Kostol
Budova kostola pochádza z 11. - 17. storočia. Zvonica je najstaršia v Paríži. V jednej z bočných kaplniek kostola je pochovaný filozof René Descartes.
Anzin (kantón)
Anzin je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvoria ho štyri obce.
Sankt Martin im Mühlkreis
Sankt Martin im Mühlkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Rohrbach.
Žije tu 3 660 obyvateľov (1. 1. 2010).
Slang
Slang je špecifická vrstva nespisovných výrazov národného jazyka, ktorá má spornú definíciu.
Termín sa prvý raz použil v Anglicku v 18. storočí v podobe s´langue ako označenie pre "neštudovaný, vulgárny jazyk nižších pracujúcich spoločenských vrstiev a tvoril výrazný protipól voči oficiálne uznanému a kultivovanému jazyku anglických gentlemanov a dám" (Orgoňová – Sedláčková, 2010, s. 151). Často je stotožňovaný s veľmi podobnými výrazmi žargón, argot, sociolekt či profesionalizmus, toto stotožňovanie však nie je správne.
Jozef Mistrík definuje slangové slová ako nespisovné výrazy národného jazyka, ktoré sa používajú v súkromnom alebo neoficiálnom prostredí v obmedzenom okruhu ľudí, ktorí sa buď zaoberajú tou istou činnosťou alebo majú rovnakú sféru záujmov. Vznikajú :
Podľa B. Hochela ide o nespisovné jazykové prostriedky rozličného pôvodu (teritoriálno-nárečového, argotického, žargonického, sociolektického), ktoré sú v národnom kolektíve všeobecne používané alebo všeobecne zrozumiteľné, a ktoré celkom alebo do značnej miery stratili príznak pôvodu.
Slang je jedným z hlavných zdrojov obohacovania lexiky spisovného jazyka. Veľa nových slov (bez ohľadu na svoj pôvod) prechádza pred vstupom do spisovného jazyka „slangovým štádiom“. Profesionálne (výnimočne aj záujmové) nárečia niekedy obohacujú spisovný jazyk priamo (terminológia).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčky (okres Ružomberok)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčky v okrese Ružomberok.
Diego Rodríguez de Silva y Velázquez
Diego Rodríguez de Silva y Velázquez (* 6. jún 1599, Sevilla, Kastílska koruna – † 6. august 1660, Madrid) bol španielsky barokový maliar.
Pôvod
O živote Velázqueza sa vie málo. Jeho rodičia sa objavili v Seville sprevádzaní legendou, ktorá mala zastrieť ich pôvod: údajne pochádzali z urodzeného rodu Silvov, ktorých predkom bol pohrobok Aenae Silvia, kráľa mesta Alba Longa.
Sevilla bola vo Velázquezových časoch rušnou križovatkou, rovnako ako Pachecov dom. Schádzali sa tam cestujúci z celého sveta a medzi nimi mnoho vynikajúcich osobností. Okrem správ sa tu všetci mohli stretnúť s rytinami a obrazmi z rôznych končín. Velázquez tu mohol študovať diela takých velikánov ako boli napr. Albrecht Dürer, Leonardo da Vinci, Giorgio Vasari a iní. Učňovské roky sa skončili v roku 1617 a Velázquez sa osamostatnil.
Umelecká tvorba
left|thumb|[[Kapitulácia Bredy, 1634 – 1635, olej na plátne, Museo del Prado, Madrid]] K jeho prvým prácam patrili religiózne obrazy, ale aj tzv. bodegóny, zmesi zátišia a žánrov, ktoré stoja v maliarskej hierarchii na najnižšom mieste.
Velázquezova ctižiadostivosť a talent čochvíľa slávili úspech. Už v dvadsiatich piatich rokoch bol na vrchole slávy. Na Pachecovo odporúčanie povolali Velázqueza v lete roku 1623 do Madridu, aby namaľoval mladého kráľa Filipa IV. Velásquez mal za sebou práce na obraze Sevillský predavač vody a Starena pražiaca vajcia. V týchto, dnes svetoznámych plátnach ako nikto pred ním, dokázal prejaviť cit pre zachytenie všedného prostredia. Tieto námety, zobrazujúce život ľudí v tej najprostejšej forme, vyvolávali svojho času veľkú kritiku. Ešte v tom istom roku ho vymenovali za dvorného maliara španielskeho kráľa – „Pintor del Rey“.
Ako maliar a súčasne dvoran neustále postupoval. Na kráľovskom dvore mal možnosť dôkladne sa oboznámiť s dielom Tiziana, ktoré na jeho tvorbu silne zapôsobilo. thumb|[[Starena pražiaca vajcia, 1618, olej na plátne, Škótska národná galéria, Edinburgh]] Ďalším zlomovým momentom v jeho živote bola návšteva Rubensa v Madride v rokoch 1628 – 1629. Holandský majster, tentoraz v úlohe diplomata, si prial osobne sa stretnúť s Velázquezom, ktorému odporučil, aby odcestoval do Talianska a pravdepodobne ho podnietil k prvému veľkému mytologickému námetu s tematikou boha Bakcha – Pijani. V roku 1629 Velásquez opustil Španielsko. Pamiatkou na jeho pobyt v Taliansku je dielo Vulkánova vyhňa.
Velázquez sa až do konca života tematicky neodlúčil od obrazu vznešeného otrhanca, hĺbajúceho nad odleskom pohára, pijanov či stareny nad škvariacimi sa vajcami vo vriacom oleji, ktorým dodal lesk šperku, rovnako ako dal vyniknúť smiešnej márnomyseľnosti a dôstojnosti cez postavy trpaslíkov a znetvorených šašov prezlečených za filozofov či dvoranov.
V tridsiatych a štyridsiatych rokoch 17. storočia vytvoril množstvo figurálnych portrétov členov kráľovskej rodiny, najmä Filipa IV. V roku 1631 namaľoval dvojportrét infanta Baltasar Carlos s trpaslíkom a v rokoch 1634 – 1635 obraz Kapitulácia Bredy.
Velázquezovo umenie dosiahlo vrchol v päťdesiatych rokoch. V roku 1649 navštívil druhý raz Taliansko, kde o. i. v Benátkach nakupoval obrazy pre zbierku španielskeho kráľa. Z jeho druhého talianskeho pobytu pochádza Portrét Inocenta X. a pravdepodobne jeho jediný akt Venušina toaleta. Po návrate do Španielska v roku 1651 vznikli ďalšie významné diela – portrét Infantka Mária Terézia, viaceré portréty infantky Margarity a Dvorné dámy (1656).
V roku 1658 sa splnil Velázquezov dlhoročný sen – stal sa rytierom rádu sv. Jakuba. V palácovej hierarchii tak dosiahol najvyššie miesto. Už o dva roky však v Madride zomrel.
Zaujímavosť
Keď sa Velázquez stal dvorným maliarom, čím získal výlučné právo portrétovať panovníka a členov jeho rodiny, postavili sa proti tomu Vincenzo Carducci a Eugenio Caxés. Situácia bola vyriešená konkurzom na tému Vyhnanie moriskov. Vyhral samozrejme Velázquez ako, podľa panovníka, najväčší novátor. Kráľ sa stal mecenášom sevillského maliara a financoval jeho dve cesty do Talianska. Filip IV. sa súčasne stal oporou jeho snáh o dosiahnutie šľachtických výsad a odbúraval prekážky, ktoré odďaľovali jeho prijatie do rádu sv. Jakuba. Velázquez ako protislužbu neváhal obetovať čas a zdravie ako konzervátor a dekoratér na kráľovskom dvore.
Výber z tvorby
thumb|[[Dvorné dámy, 1656 – 1656, olej na plátne, Museo del Prado, Madrid]]
Externé odkazy
Diego Velázquez na Web Gallery of Art
Griko
Griko alebo grekaniko je nárečie gréckeho jazyka, ktorým v súčasnosti hovorí približne 20000 ľudí na juhu Talianska.
Griko je zapisované gréckou abecedou (ελληνικό αλφάβητο). Aj keď je jazyk obohatený o slová z latinčiny a taliančiny, stále možno cítiť príbuznosť s modernou gréčtinou (δημοτική γλώσσα) a s ostatnými gréckymi nárečiami, ako aj s gréckym peloponézskym dialektom tsakončina (Τσακωνική διάλεκτος). V jazyku griko sa nachádzajú mäkké spoluhlásky, ktoré boli do jazyka pridané z taliančiny - napr. , (slovenské /š/, /č/).
Príklady lexiky
Uvedené v jazykoch: griko (latinský prepis) - novogréčtina (latinský prepis) - taliančina - slovenčina:
Sankt Nikola an der Donau
Sankt Nikola an der Donau je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Perg.
Žije tu 795 obyvateľov (31. 3. 2009).
La Roche-Derrien
La Roche-Derrien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Raffetot
Raffetot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mária Jančová
Mária Jančová (občianskym menom Terézia Hečková; * 25. december 1908, Dolná Lehota (Oravský Podzámok) – † 18. august 2003, Bratislava) bola slovenská spisovateľka, publicistka a prekladateľka, manželka slovenského spisovateľa Františka Hečku.
Životopis
Zomrela 18. augusta 2003 v Bratislave, jej urna bola uložená k hrobu manžela Františka Hečku na Národnom cintoríne v Martine. Autorom náhrobníka je Fraňo Štefunko.
Andrejcová
Andrejcová môže byť:
Harald zur Hausen
Harald zur Hausen (11. marec 1936, Gelsenkirchen, Nemecko † 28. máj 2023, Heidelberg ) bol nemecký lekár a virológ.
V roku 2008 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a medicínu. Cena mu bola udelená za výskum rakoviny krčka maternice a za objasnenie roly papilomavírusov pri vzniku tohto ochorenia.
Životopis
Medicínu vyštudoval v Düsseldorfe, dlhé roky pracoval vo virologickom ústave univerzity vo Würzburgu. V roku 1972 bol menovaný profesorom virológie na univerzite v Erlangene. V rokoch 1983 až 2003 bol riaditeľom Výskumného centra pre výskum rakoviny v Heidelbergu.
Flez-Cuzy
Flez-Cuzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Operačný manažment
Operačný manažment alebo operačné manažérstvo alebo manažment operácií (angl. operations management) je koherentný (vzájomne zladený) súbor aktivít subjektu riadenia zabezpečujúci cieľavedomé konanie skupín ľudí vytvorených a organizovaných na vykonávanie určitého komplexu činností.Predstavuje systematické organizovanie a riadenie procesov, ktoré transformujú vstupy do hotových produktov schopných uspokojovať potreby a to jednak v ziskových, ako aj neziskových organizácií. Operačný manažment je aj riadiaca činnosť, zaoberajúca sa zdrojmi, ktoré slúžia na vyprodukovanie výrobkov a služieb.
Z definícií vyplýva existencia troch typov faktorov: subjekt, objekt a predmet riadenia. Operačný manažment zabezpečuje zmysel a účelnosť systému pričom plní integračnú funkciu.
Subjekt riadenia
Subjekt riadenia môže predstavovať diferencovaný počet spravidla hierarchicky usporiadaných útvarov, ktoré tvoria tzv. organizačnú štruktúru riadenia.
Objekt riadenia
Objektom riadenia sú organizované skupiny ľudí vykonávajúce určitý komplex účelových činností.
Predmet riadenia
Typy činnosti vykonávané jednotlivými organizačnými zložkami subjektu riadenia (nákup, zásobovanie, predaj, výroba...).
Funkcie
Základnou funkciou je zabezpečiť zladené vykonávanie činností a jej všetkých súčastí na vytvorenie príslušných produktov tak, aby sa mohli efektívne realizovať na trhu. (vytvorenie príslušných tovarov alebo realizácia konkrétnej služby)
Operačný manažment z tohto hľadiska vnáša do celého komplexu manažmentu zmysel a účinnosť. Plní integračnú funkciu (medzi jednotlivými oblasťami manažmentu má spätnú väzbu). Vytvára predpoklady a kritéria na hodnotenie výkonnosti ale hlavne na kvalitu výroby.
Úloha
Úlohou operačného manažmentu je:
- cieľavedomé konanie ľudí pre zabezpečenie produktu
- zabezpečenie zdrojov pre výrobu produktu
- vytvoriť správnu hierarchiu
- efektívne využívanie kapacít
Pod produktom sa môže myslieť konkrétny tovar alebo služba.
Operačný manažment vyžaduje určité znalosti ale aj schopnosti, ktoré umožňujú zladiť činnosti, integrovať personálne, vecné, organizačné aktivity a tak isto aj zladiť jednotlivé operácie, alebo čiastkové procesy.
Operačný manažment má úlohu efektívne sa uplatniť/zabezpečiť výrobu produktov, aby sa tieto produkty efektívne uplatnili na trhu.
Kľúčovými problémami sú:
Jadrom obsahu operačný manažment je:
Predmet
-	organizovaný komplex aktivít zameraný na vytvorenie vopred definovaného produktu – produkčné aktivity a ich výsledky (z toho vyplýva že máme vedieť čo budeme vyrábať),
-	produkt predstavuje zmysel a účel produkčných procesov. Za produkt sa považujú aj služby,
-	aktivity, ktoré sú zamerané na produkt, v podstate pod týmito aktivitami sa rozumie samotné riadenie aktivít,
-	aktivity zabezpečujúce rozhodovanie o druhu, rozsahu, štruktúre, kvalite a parametroch produktu,
-	inovačné aktivity súvisiace s prípravou a tvorbou nových produktov,
-	aktivity zabezpečujúce nové produkty do výroby,
Arleux (kantón)
Arleux je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 15 obcí.
Operačný manažment
Predmet
-	aktivity zabezpečujúce uvedenie nových produktov na trh.
Proces
Skupina logicky usporiadaních aktivít z jasne definovanými vstupmi a výstupmi, pričom vstupy sa v priebehu procesu transformujú na výstupy.
Typy transformácie:
Fyzikálna, informačná, nápadov a myšlienok.
Procesný reťazec (logistický):
Vzájomne prepojené procesy a zúčastnené jednotky podieľajúce sa na tvorbe produktu od jeho projektovania cez zaisťovanie vstupov, vlastnú tvorbu produktu až po odovzdanie zákazníkovi.
Pridávanie hodnoty pre zákazníka, pri analýze operácií dva druhy činností:
1.	činnosti pridávajúce hodnotu pre zákazníka
2.	činnosti nepridávajúce hodnotu pre zákazníka, sú technologicky nevyhnutné, stratové
Petr Sýkora (1978)
Petr Sýkora (* 21. december 1978, Pardubice) je český hokejový útočník.
Operačný manažment
Faktory ovplyvňujúce proces - 5M
1.	Man – človek