cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hepatitída typu C
Rozšírenosť
V súčasnosti sa odhaduje, že na našej planéte je vírusom hepatitídy C je infikovaných viac než 175 miliónov ľudí, čo predstavuje asi 3 % svetovej populácie.
Pritom asi 4 milióny žijú v USA, 5 miliónov v západnej Európe a 2 milióny v Japonsku. Infekcia je najčastejšia v Afrike, Južnej Amerika a juhovýchodnej Ázii, kde je pravdepodobne infikovaných 10 – 20 % populácie. V Európe je najväčší výskyt v Stredozemí (priemerne 1 – 3 %, lokálne i vyšší, napr. na Sicílii viac než 10 %). Len v spojených štátoch pribúda každoročne viac než 30 tisíc nových prípadov.
Na Slovensku je podľa odborníkov asi 20 000 infikovaných pacientov s hepatitídou C, ktorí o svojej chorobe nevedia, lieči sa ich asi len tisíc. Predpokladá sa, že vírusom hepatitídy C je infikovaných až 40% vnútrožilovo drogovo závislých (t. j. takmer, každý druhý!).
Diagnostika
Diagnostiku stanovujeme na základe odobratia anamnézy, fyzikálneho nálezu a vyšetrenia krvi a moču. Zvýšená aktivita pečeňových testov (najmä ALT) pri biochemickom vyšetrení, zvýšený bilirubín v krvi ako aj prítomnosť bilirubínu v moči upozorňuje lekára na nutnosť vykonať aj virologické vyšetrenie. Na skríningové vyšetrenie sa používa ELISA metóda III. generácie, stanovujúca prítomnosť protilátok proti HCV. V prípade pozitivity anti HCV sa pokračuje v diagnostike buď konfirmačným testom (RIBA – rekombinatný imunobloting) alebo polymerázovou reťazovou reakciou, resp. inými hybridizačnými metódami, ktorými sa zisťuje prítomnosť vírusových častíc v krvi.
Na to, aby bolo možné infekciu odhaliť, je nutné, aby malo telo čas na vírus zareagovať, preto nemá zmysel vykonávať test napr. bezprostredne po rizikovom pohlavnom styku. Pretože prítomnosť protilátky nie je možné zistiť skôr než za niekoľko týždňov, obvykle sa odporúča časový odstup 3 až 6 mesiacov (v závislosti od použitej metódy.)
V súčasnosti sa odporúča kvalitatívne vyšetrenie doplniť aj o kvantitatívne, spočívajúce v stanovení počtu vírusových častíc v jednom mikrolitri séra. Dôležité je aj stanovenie jednotlivých genotypov. Vhodné je aj vykonanie imunologického vyšetrenia. Veľmi nepriaznivým prognostickým faktorom je kombinácia HCV infekcie s HIV infekciou, alebo s konzumáciou alkoholu.
Stručný prehľad jednotlivých vyšetrení
Pečeňové testy Pozitívny výsledok znamená, že telo bolo niekedy v minulosti infikované vírusom HCV. Nedá sa však povedať či je v organizme i naďalej.
Prítomnosť vírusov (PCR)
Biopsia pečene: Stav pečene a jej poškodenie (stupeň fibrózy či cirhózy) a intenzitu zápalu.
Priebeh ochorenia
Hepatitída C má dve štádiá – akútne, ktoré trvá pol roka po infikovaní sa vírusom a chronické. Chronická forma má za následok postupné poškodzovanie pečeňových buniek, vznik cirhózy a rakoviny pečene a vedie k úplnému zlyhaniu tohto orgánu. Priemerná doba postupu choroby od nakazenia vírusom až po zistenie chronického zápalu pečene je 13,7 roka, cirhózy pečene 20,6 roka a rakoviny pečene až 48,3 roka.
Akútna fáza
Hepatitída C patrí medzi infekčné choroby, ktoré v akútnej fáze nemajú charakteristickú symptomatológiu, a preto je v tejto fáze diagnostikovaná len zriedka (v 85 % prípadov). Pacienti v akútnej fáze ochorenia môžu mať zvýšené teploty, dyspeptické ťažkosti, hnačky. Priebeh ochorenia má charakter črevnej vírusovej infekcie a po niekoľkých dňoch ustupuje. Dvadsať percent pacientov sa v akútnej fáze vylieči spontánne, ich imunitné mechanizmy sú dostačujúce na prekonanie HCV infekcie. Nakoľko akútna fáza infekcie pečene nemá charakteristickú symptomatológiu, len v zriedka ju zachytíme aj klinicky.
Príznaky:
Chronická fáza
Počas chronickej HCV-infekcie sa môžu vyskytnúť i ďalšie choroby, ako sú kryoglobulinémia (veľmi častá pri genotype 2), Sjögrenov syndróm, panarteriitis nodosa, chronická membránová glomerulonefritída, non-Hodgkinov lymfóm, a iné.
== Liečba == Štandardným spôsobom liečby do roku 2011 bola kombinovaná liečba pegylovaným interferónom alfa – IFN alfa – (Peginterferon alfa-2a príp. Peginterferon alfa-2b) a ribavirínom (virostatikum) trvajúca 24 až 48 týždňov v závislosti od genotypu vírusu. Od genotypu vírusu závisela trvalá virologická odpoveď, šanca na trvalú elimináciu vírusu pohybovala od 50 až 80 %. (Pri genotypoch 2 a 3 bola úspešnosť vyššia ako pri genotype 1 - títo pacienti mali šancu na vyliečenie len v 40 – 50 % prípadov). Úspešnosť liečby u konkrétneho pacienta závisela od viacerých faktorov - okrem genotypu vírusu bol podstatný genetický polymorfizmus pacienta, vek, pohlavie, rozsah postihnutia vírusom, doba trvania ochorenia, stupeň poškodenia pečene, pridružené ochorenia. Vedecký výskum v oblasti liečby chronickej hepatitídy C priniesol v nasledujúcich rokoch významný pokrok - nové lieky telaprevir a boceprevir ako prví zástupcovia tzv. priamo účinkujúcich protivírusových liečiv (angl. DAA – Direct Acting Antivirals) znamenali významné zvýšenie účinnosti aj liečby chronickej hepatitídy C, genotyp 1 (CHC G1). Až nakoniec zavedenie nových liekov z tejto skupiny umožnilo vypustiť zo štandardnej liečby interferón alfa s jeho množstvom nežiadúcich účinkov a skrátiť jej trvanie na 8 - 12 týždňov.
Súčasným štandardom liečby je použitie samotných priamo účinkujúcich protivírusových liečiv (DAA - Direct Acting Antivirals). Bolo vyvinutých množstvo nových preparátov s rôznym mechanizmom účinku, ktorých kombináciou sú liečebné režimy jednak pangenotypové, jednak genotypovo špecifické (podľa toho, či účinkujú proti všetkým genotypom vírusu, alebo len niektorým) a liečba sa dá prispôsobiť stavu pacienta, pokročilosti jeho ochorenia, pridruženým ochoreniam aj prípadným interakciam s inými liekmi, ktoré pacient musí užívať.
V súčasnosti poznáme 4 skupiny priamo účinkujúcich protivírusových liečiv (DAA):
Liečebné postupy hepatitídy C sú v súčasnosti podrobne rozpracované. Líšia sa podľa genotypu vírusu HCV (genotyp HCV1A, HCV1B, HCV3 a menej časté genotypy, tiež jestvujú pangenotypové režimy) a celkového stavu pacienta. Sú vypracované zvlášť pre pacientov s kompenzovanou a dekompenzovanou cirhózou pečene, indikovaných k transplantácii pečene a po nej, aj pre pacientov s hepatocelulárnym karcinómom. K dispozícii sú aj liečebné režimy pre pacientov s pridruženými ochoreniami, napríklad s kombinovanou infekciou vírusmi hepatitídy Ba C, so zlyhaním obličiek na dialyzačnej liečbe atď.
Úspešnosť liečby v zmysle dosiahnutia nedetekovateľného množstva vírusu v organizme je nad 95%, takže sa dá konštatovať, že hepatitída typu C sa v súčasnosti (2019) stala prvým vírusovým ochorením, ktoré je možné úplne vyliečiť.
Liečba je vyhradená pre špecializované pracoviská. Množstvo obmedzení pre výber pacientov pre túto finančne náročnú liečbu sa v súčasnosti podstatne znížilo. Nepristupuje sa k nej hlavne u tých, ktorých prežívanie je obmedzené iným pridruženým ochorením. Ináč by mali byť liečení prakticky všetci pacienti s chronickou infekciou HCV, a to aj zle spolupracujúce osoby, predstavujúce epidemiologické riziko (užívatelia drog, homosexuálni muži) s tým, že musia byť poučení o hrozbe reinfekcie a zúčastniť sa na preventívnych programoch.
Prognóza
U neliečených infikovaných sa asi u 20% nositeľov vírusu nikdy nevyvinie zápalové ochorenie pečene. U zvyšku sa za rôzne dlhý čas vyvíja rôzne rozsiahle poškodenie. Asi u 7% pacientov s chronickou hepatitídou sa v priebehu 20 rokov vyvíja cirhóza pečene, ktorá môže vyústiť do pečeňového zlyhania s nutnosťou transplantácie, do vážnejších alebo aj menej vážnych koplikácií alebo do hepatocelulárneho karcinómu (primárny malígny nádor pečene – asi 1 až 5% posihnutých). Podľa inej štúdie je doživotné riziko rozvinutia cirhózy asi 25%. Prognózu výrazne zhoršuje požívanie alkoholu (aj v množstve len 50g na deň – asi dva nápoje), toxikománia, alebo požívanie liekov poškodzujúcich pečeň, hemochromatóza, súčasná infekcia HIV alebo hepatitídou A alebo B. Pre dobrú prognózu svedčí nižší vek, ženské pohlavie, nižšia hladina vírusu v krvi (viral load), nízka úroveň zápalu a fibrózy v biopsii pečene a v neposlednom rade abstinencia od alkoholu a narkotík. Za týchto podmienok môže mať ochorenie relatíve benígny, nezhubný priebeh. Jedna štúdia dokonca dokázala u 45% inak zdravých žien s chronickou hepatitídou C zmiznutie vírusu z obehu v časovom intervale asi 25 rokov.
Úspešnosť modernej liečby je takmer stopercentná a prognóza pacientov závisí hlavne od stupňa poškodenia pečene a závažnosti komplikácii, ktoré sa už vyvinuli. Preto sa pozornosť presúva na prevenciu a včasnú diagnostiku diagnostiku hepatitídy C, pretože vzhľadom na jej bezpríznakový počiatočný priebeh sa diagnóza často stanovuje až po vzniku cirhózy pečene.
Prevencia
Aj napriek intenzívnym snahám dodnes nebola vynájdená očkovacia látka na aktívnu imunizáciu proti hepatitíde C. Ochrániť sa môžete len tak, že sa budete vyhýbať kontaktu s krvou infikovanej osoby a pri intravenóznom užívaní drog použijete vždy novú ihlu a striekačku.
Postexpozičná profylaxia (ako ju poznáme napr. pri hepatitíde B či HIV) po nakazení sa hepatitídou C neexistuje. Ak sa však choroba odhalí počas prvého pol roka a zaháji sa jej liečba, môže byť pacient pomocou 24-týždňovej interferónovej liečby až v 90 % prípadoch vyliečený skôr, ako choroba naberie chronický priebeh. Ak sa liečba zaháji do 12 týždňov od objavenia príznakov, pravdepodobnosť likvidácie vírusu z obehu je takmer 100%. Problémom je nízka záchytnosť hepatitídy C v akútnom štádiu pre častý (70%) asymptomatický priebeh.
Hepatitída C sa dá zistiť jednoduchým krvným testom. Viac informácií o hepatitíde C môžete získať na bezplatnej infolinke 0800 111 118 v pracovných dňoch od 13.00 do 18.00 h.
Shkodër (kraj)
thumb
Shkodër (alb.: Qarku i Shkodrës) je kraj v Albánsku. Pozostáva z okresov Malësi e Madhe, Pukë and Shkodër. Hlavné mesto kraja je Shkodër.
Shkodër bol jedenou z najvýznamnejších častí Albánska. Nachádzajú sa tam staré sochy slávnych ľudí, včítane Skanderbeg, a množstvo záhrad.
Na juhozápade má kraj Shkodër krátke pobrežie Jadranského mora, a na severe hraničí s Čiernou Horou. Vnútroštátne hranice má s nasledujúcimi krajmy:
Lorentzweiler
Lorentzweiler je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Mersch v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ivan Sergejevič Turgenev
Ivan Sergejevič Turgenev (* 9. november 1818, Oriol, Rusko – † 3. september 1883, Paríž, Francúzsko) bol ruský spisovateľ. Jeho román Otcovia a deti je považovaný za jedno z najlepších prozaických diel 19. storočia.
Lorentzweiler
Obyvateľstvo
Lorentzweiler má 3438 obyvateľov (2011).
Žabovřesky
Žabovřesky môžu byť:
David Duchovny
David William Duchovny (* 7. august 1960, New York, USA) je americký televízny a filmový herec, scenárista a režisér. Jeho najznámejšou úlohou je agent FBI Fox Mulder v seriáli Akty X.
Lorentzweiler
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
David Duchovny
Životopis
Narodil sa ako druhé dieťa Amramovi Duchovnemu, spisovateľovi a novinárovi, a Margaret, škótsko-americkej učiteľke. Má ešte brata Daniela a sestru Laurie. Keď mal 11 rokov, jeho rodičia sa rozviedli. Otec, ktorý pochádzal z ruskej židovskej rodiny sa odsťahoval za prácou do Bostonu (zomrel v roku 2003) a matka zostala s Davidom v New Yorku, kde si našla nového priateľa. Veľmi dbala na to, aby sa jej deťom dostalo čo najlepšie vzdelanie, a tak David študoval anglickú literatúru na prestížnej súkromnej univerzite v Princetone. Okrem štúdií sa mu darilo aj v športe, keď sa dokonca dostal do školského basketbalového tímu. Po úspešnom absolvovaní Princetonu a zisku doktorátu, nastúpil na univerzitu v Yale v New Haven v štáte Connecticut, kde však musel kvôli finančným problémom štúdium prerušiť. Aby si zarobil, skúsil šťastie v reklame, čo sa stalo jedným z najväčších zlomov jeho života. Herectvo ho začalo veľmi baviť, stalo sa jeho silnou vášňou a na školu po čase úplne zabudol.
Lorentzweiler
Ekonomika
S 4.78% bolo v Lorentzweiler nezamestanosť nižšia o 2.19 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
David Duchovny
Filmová kariéra
V prvých rokoch svoj kariéry sa vo filmoch objavoval v menších vedľajších úlohách. Bolo tomu tak aj pri jeho filmovom debute Podnikavé dievča (1988), ale tiež vo všetkých ostatných filmoch, do ktorých bol v nasledujúcich troch rokoch obsadený, napríklad vedľajšie úlohy v známych filmoch ako Chaplin (1992) či komédia Beethoveen (1992). Prvý väčší úspech prišiel s akčnými filmami Ruky od krvi (1997) a Kalifornia (1993), kde Duchovného filmovým partnerom bola hollywoodska hviezda Brad Pitt.
Najväčší zlom v jeho hereckej kariére nastal na začiatku roku 1993, kedy bol obsadený do nového seriálu Chrisa Cartera Akty X. 10. septembra 1993 mal seriál premiéru a v nasledujúcich rokoch sa z neho stal obrovský hit, ktorý si získal fanúšikov po celom svete aj vďaka postave sympatického agenta v podaní Davida Duchovneho. Natáčanie seriálu trvalo celých deväť rokov až do roku 2002, čo jeho hercom znemožňovalo akúkoľvek ďalšiu prácu, takže jeho najvýznamnejšou filmovou úlohou zostáva tá v celovečernom filme Akty X (1998), rovnako ako u jeho seriálovej partnerky Gillian Andersonovej. Duchovného to veľmi znepokojovalo a keď jeho túžba účinkovať aj v iných filmových projektoch definitívne zvíťazila, oznámil v roku 2001 odchod zo seriálu.
Toto rozhodnutie, ktoré tisícky fanúšikov prijali veľmi ťažko, sa mu vyplatilo. Filmové úlohy začali prichádzať, aj keď sa v prípade filmov ako Zoolander (2001), Hollywood, Hollywood (2001) a Connie a Carla (2004) išlo o menšie vedľajšie úlohy, objavil sa aj v hlavných úlohách väčších filmových projektov. Išlo predovšetkým o vysokorozpočtovú sci-fi komédiu Evolúcia (2001) a romantickú komédiu Vráť sa mi (2000). Veľký osobný úspech pre Duchovneho potom prišiel v roku 2005, kedy si herec napísal a režíroval svoj vlastný film – Nezabudnuteľné detstvo, kde sa objavil aj Robbie Williams a Duchovneho manželka Téa Leoni.
Od roku 2007 stvárňuje hlavnú postavu spisovateľa Hanka Moodyho v novom americkom komediálnom seriáli Californication.
Ivan Sergejevič Turgenev
Život a dielo
Turgenev pochádzal zo zámožnej šľachtickej rodiny. Jeho rodičia mali záujem o kultúru, ten sa však dostával do priameho kontrastu s krutosťou nevoľníckeho systému. Najprv študoval súkromne, potom na univerzitách v Moskve a Petrohrade. V rokoch 1838-1841 žil v Berlíne, kde na univerzite študoval filozofiu a klasickú filológiu. Počas štúdia precestoval veľké množstvo európskych krajín, medzi nimi bolo napr. Holandsko, Švajčiarsko a Francúzsko.
Svoje prvé básne s nádychom romantizmu uverejnil v roku 1838 v časopise Sovremennik. Do povedomia kritiky i čitateľov vstúpil v roku 1843 až 1846 lyrickými poémami Paraša, Rozhovor, Statkár a Andrej. Jeho literárne začiatky neboli ľahké, keďže na scénu sa dostal po velikánoch ruskej literatúry - Puškinovi a Gogoľovi.
Neskôr sa venoval písaniu poviedok. V rokoch 1843–1852 napísal Turgenev deväť divadelných hier, z nich najznámejšie sú Čo je tenké, praská, komédia Príživník a dráma Mesiac na dedine. Ich inscenovanie v divadle však zhatili námietky cenzúry.
V roku 1847 uverejnil poviedku Chor a Kalinyč, prvú z poviedok o živote roľníkov. Neskôr ju začlenil do zbierky Poľovníkove zápisky, ktorá obsahovala 25 krátkych próz – poľovníckych príbehov a zážitkov, ktoré sú kompozične stmelené témou života na nevoľníckej dedine. Autor ostro kritizoval sociálny útlak, ktorému boli vystavení poddaní. Protiváhou smutným svedectvám krutej doby je poetický opis prírody a vzťahu človeka k nej.
Neskôr sa vo svojich dielach začal venovať problémom ruskej inteligencie. Prvým z týchto diel bol román Rudin. Hlavná postava, Rudin, je schopný a vzdelaný, no napriek tomu sa mu nedarí uplatniť v spoločnosti a cíti sa zbytočný. Toto dielo opäť otvorilo problém „zbytočného človeka“, ktorý sa prvýkrát objavil v Puškinovom diele Eugen Onegin. Vtedajším spoločenským životom sa zaoberal aj v jeho ďalších románoch Šľachtické hniezdo, V podvečer a Otcovia a deti. Psychologický román Otcovia a deti je považovaný za vrcholné dielo jeho tvorby a za jedno z najlepších diel 19. storočia.
V 60. a 70. rokoch žil v zahraničí, prevažne vo Francúzsku, kde aj zomrel. Rusko opustil na protest proti cárskemu rozhodnutiu, ktorým bol vykázaný z hlavného mesta. V Paríži sa zblížil so speváčkou Pauline Viardotovou, ku ktorej prechovával blízky vzťah. Okrem iného sa stretával aj s predstaviteľmi francúzskeho realizmu - Flaubertom, Zolom a Maupassantom. Stal sa nadšeným propagátorom ruskej literatúry v zahraničí. Počas týchto rokov písal najmä poviedky a novely, v ktorých prevažovali ľúbostné témy – napr. Asja alebo Prvá láska. V tomto období vznikol aj román Dym.
Jednou z hlavných tém celého Turgenevovho diela bola práve láska. Napriek tomu, že bol realistickým spisovateľom, sú u neho badateľné stopy romantizmu a vplyv autorov ako Byron, Goethe, ale aj Puškin a Lermontov). Turgenevovo dielo ovplyvnilo ďalší vývoj ruskej literatúry, jeho vplyv je badateľný aj na dielach slovenských autorov - napr. v tvorbe Vajanského.
Turgenev zomrel 3. septembra 1883 v Paríži a pochovaný je v ruskom Petrohrade.
Komputer
Komputer alebo kompúter (v slangu komp alebo kompík ) môže byť:
Lužický hřbet
Lužický hřbet je podcelok, hlavný hrebeň Lužických hôr na severe Česka. Leží v okresoch Děčín, Česká Lípa a Liberec, na hraniciach so Saskom. Najvyšším vrcholom je 793 metrov vysoký Luž, najnižšia poloha dosahuje pri Hrádku nad Nisou Hrebeň je široký 3 - 8 km.
Zloženie
Tvoria ho jednotlivé znelcové a trachytové, vzácnejšie i čadičové kopy, spojené do zreteľného hrebeňa. Vyskytuje sa tu aj pieskovec.
Členenie
Lužický hřbet (podľa Demko IVA-2A) má dve časti - okrsky Jedlovský hřbet (IVA-2A-a), ktorého najvyšším vrchom je 793 metrov vysoký Luž (najvyšší vrch celých Lužických hôr) a Hvozdský hřbet (IVA-2A-b) s najvyšším vrchom Hvozd. Oba tieto okrsky sa ďalej delia do podokrskov.
Lužický hřbet je ohraničený zlomom lužickej poruchy od vrchu Spravedlnost v okrese Děčín po Horní Sedlo v okrese Liberec. Na východnej strane nadväzuje Ještědsko-kozákovský hřbet, zo severnej strany Zittauer Gebirge v Sasku a na juhu leží Ralská pahorkatina. thumb|Pohľad na Jedlovou z rovnomennej stanice Druhým z podcelkov Lužických hôr je Kytlická hornatina (IVA-2B).
Najvyššie vrcholy
Lužický hřbet má 13 vrchov s výškou, presahujúcou thumb|Pohľad na hraničný Hvozd z nemeckej strany
Ochrana prírody
Celá oblasť Lužického hřbeta spadá pod CHKO Lužické hory. Je tu niekoľko prírodných pamiatok a rezervácií a rad náučných chodníkov. thumb|Pohľad na Tolštejn
Isques
Isques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dévillac
Dévillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšný Žipov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšný Žipov v okrese Vranov nad Topľou.
Dévillac
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hviezdoslavov
Hviezdoslavov (po maď. Hviezdoslavfalva alebo Vörösmajor) je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda, ležiaca na západe Žitného ostrova, v blízkosti okresu Senec.
Dejiny
Obec patrila najprv panstvu Éberardovcov a neskôr Szentgyörgyovcom.
Prvá písomná zmienka o obci Hviezdoslavov je z roku 1924 ako o kolónii. Vznikla však v roku 1921 z bývalého Pállfyho majera, časti obcí Štvrtok na Ostrove a Mierovo. Meno dostala po slovenskom básnikovi Hviezdoslavovi, ktorý v roku 1921 aj zomrel.
V kolónii Hviezdoslavov bola zriadená prvá slovenská škola na Žitnom ostrove.
Obec ako správna jednotka vznikla v roku 1936 zlúčením osád Vörösmajor (pôvodne Apponyiovský, neskôr Pálffyovský majetok), Jozefmajor a Németšók (majetok Wienerovcov-Weltenovcov). Na tieto osady, ktoré sa nachádzali pôvodne v katastrálnych územiach obcí Štvrtok na Ostrove a Mierovo, bolo v rámci prvej pozemkovej reformy dosídlených 69 rodín kolonistov.
Obec sa v rokoch 1938 – 1945 stala súčasťou obce Štvrtok na Ostrove. Ako samostatná obec opäť vznikla v roku 1945.
Pozornosť si zasluhujú v obci budovy Pálffyho majera, pomník Hviezdoslava z roku 1971 a budovy majera Wienera-Weltena.
Rakúske korunovačné klenoty
thumb|Rakúske cisárske korunovačné klenoty Rakúske cisárske korunovačné klenoty používali rímsko-nemeckí a neskôr rakúski cisári pri korunováciach a iných dôležitých štátnych obradoch. Na skutočnú korunováciu rakúskeho cisára však nikdy neboli použité.
Hviezdoslavov
Dejiny
V roku 2021 bola otvorená Cirkevná spojená škola sv. Martina so zložkami základnou školou a základnou umeleckou školou.
Rakúske korunovačné klenoty
Popis
Klenoty zahŕňali koruny, žezlá, jablko, meče, prstene, kríže, sväté relikvie, kráľovský plášť a tiež niekoľko ďalších predmetov spojených so samotným obradom.
Geochronológia
Geochronológia je vedná disciplína, zaoberajúca sa zisťovaním skutočného (nesprávne „absolútny“) veku hornín a skamenelín. Na rozdiel od biostratigrafie poskytuje údaje o „absolútnom“ veku hornín, nie iba relatívne datovanie, či časové rozpätie rozšírenia určitého druhu. Geochronológia používa rôzne druhy techník datovania na zistenie veku.
Hviezdoslavov
Polohopis
Obec sa nachádza v miernom pásme a v rastlinnom pásme Žitného ostrova. Leží v Podunajskej nížine v západnej časti Žitného ostrova. Pôda je úrodná, černozemná.
Rakúske korunovačné klenoty
Popis
Tri najvýznamnejšie predmety týchto klenotov:
Hviezdoslavov
Časti obce
Obec má tri časti:
Súčasťou pôvodnej obce Hviezdoslavov je i sídlisko Hviezdne bývanie (ležiace na uliciach Hviezdna a Mesačná).
Samospráva
náhľadNa čele obce stojí starosta Marek Lackovič (Progresívne Slovensko).
== Obyvateľstvo ==
Národnostné zloženie
V Encyklopédii miest a obcí Slovenska sa píše, že v roku 1924 bol počet obyvateliek a obyvateľov obce 180, ale už v roku 1929 stúpol na 310.
V roku 2013 mala obec 803 obyvateliek a obyvateľov, z toho 406 bolo slovenskej národnosti (51 %) a 86 maďarskej (11 %). Pri 120 osobách osobách národnosť nebola udaná alebo zistená (15 %).
Obec prechádza rýchlou urbanizáciou a počet jej obyvateľstva rýchlo narastá; ide o jednu z najrýchlejšie rastúcich obcí na Slovensku.
Podľa výsledkov sčítania k roku 2021, v ktorom sa prakticky sčítalo 100 % obyvateľstva, sa jeho počet zvýšil na 2 472, z toho k slovenskej národnosti sa prihlásilo 2 100 osôb (85 %) a k maďarskej 181 (7 %). 116 osôb národnosť neudalo alebo nebola zistená (5 %). Zvyšok sa prihlásil najčastejšie k českej, ukrajinskej, ruskej, rusínskej, arabskej a inej národnosti.
V obci však reálne žije približne o 2 000 obyvateľov viac, ktorí v nej nemajú trvalý pobyt.
Vierovyznanie
V obci sa taktiež prihlásilo 1 042 osôb k rímskokatolicizmu (42 %) a za osoby bez náboženského vyznania sa považuje 1 000 osôb (41 %). K evanjelickej cirkvi augsburského vyznania sa prihlásilo 78 osôb (3 %) a rovnaký počet taktiež ku gréckokatolicizmu.
Doprava
Obec Hviezdoslavov susedí s obcou Kvetoslavov, cez ktorú prechádza jednokoľajná trať 131 zo železničnej stanice Bratislava-Nové Mesto do Komárna. V blízkosti sa nachádza rýchlostná cesta R7, ktorej privádzač Šamorín-Sever je na ceste II/503 v smere na Šamorín.
Štefan Staško
Ing. Štefan Staško (* 14. marec 1959, Sobrance) je poslancom zastupiteľstva Košického samosprávneho kraja a bývalý primátor mesta Sobrance v rokoch 1998 - 2008. V tejto funkcii bude opätovne pôsobiť po svojom víťazstve v hlasovaní o primátora mesta v komunálnych voľbách v novembri 2010.
Podľa registračných zväzkov košickej správy ŠtB bol Staško agentom vtedajšej komunistickej tajnej polície s krycím menom Les. Ide o prvého slovenského primátora, ktorý je v doteraz zverejnených zoznamoch spolupracovníkov ŠtB evidovaný ako agent.
Roky 1998 - 2005
Štefan Staško bol prvýkrát za primátora Sobraniec zvolený v komunálnych voľbách v decembri 1998 ako kandidát Strany občianskeho porozumenia (SOP). V roku 2002 ako nezávislý kandidát svoje víťazstvo obhájil.
Vo voľbách do krajského zastupiteľstva v roku 2001 bol ako nezávislý kandidát zvolený za poslanca za okres Sobrance. Vo rovnakých voľbách v roku 2005 bol opätovne zvolený, tentoraz za Stranu regiónov Slovenska. V čase volieb v roku 2005 mal 46 rokov.
Roky 2006 - 2008
V roku 2006 bol tretíkrát po sebe zvolený za primátora Sobraniec, tentoraz s rozdielom jediného hlasu. Toto víťazstvo bolo napadnuté protikandidátom Pavlom Džurinom podaním sťažnosti na Ústavný súd SR a trestného oznámenia na neznámeho páchateľa pre podozrenie z ovplyvňovania volieb. TASR o tomto incidente vydala 7. 12. 2006 tlačovú správu, ktorá bola medializovaná. Ústavný súd rozhodol, že došlo k porušeniu volebného zákona a predseda parlamentu vyhlásil nové voľby, ktoré sa konali v júni 2008. V nich už zvíťazil rozdielom ôsmich hlasov Džurina, ktorý bol v tom čase aj poslancom NR SR za HZDS (2006-2010) a ktorý sa tak stal novým primátorom Sobraniec.
Roky 2009 - 2011
Aj v tretích regionálnych voľbách v novembri 2009 bol zvolený za poslanca KSK, tentoraz za koalíciu Slobodné fórum, Strana občianskej solidarity a Hnutie za demokraciu. V komunálnych voľbách 2010 sa ako jeden z piatich kandidátov bude opäť uchádzal o post primátora Sobraniec a v hlasovaní občanov mesta získal najviac hlasov, čo znamenalo jeho opätovne pôsobenie vo funkcii primátora, ktorú prevzal v januári 2011.
Roky 2011 - 2015
Ani v ďalších regionálnych voľbách 9. novembra 2013 ho volebný úspech neminul. Vo volebnom obvode č. 9 skončil na druhom mieste za Boleslavom Lešom. Títo dvaja najúspešnejší kandidáti sa stali poslancami KSK za okres Sobrance.
V komunálnych voľbách 2014 nekandidoval a 2. januára 2015 odovzdal funkciu primátora Pavlovi Džurinovi.
Kozmické havárie
V nasledujúcom zozname je stručná charakteristika havárií v priebehu kozmických misií s ľudskými obeťami. Do dnešného dňa malo tragické následky 4 (5) vesmírne lety, z toho 2 sovietske (ruské) a 2 (3) americké. Spolu prišlo o život 18 (21) kozmonautov, z toho 13 (16) Američanov, 4 Rusi a 1 Izraelčan (číslo v zátvorke je spolu s haváriou Apollo 1, ktorá sa odohrala pri pozemných testoch a preto sa niekedy medzi kozmické katastrofy nezaraďuje).
Nižšie sú stručne spomenuté aj najväčšie havárie, ktoré sa síce neudiali počas pilotovaných kozmických letov, no priamo či nepriamo súvisia s kozmickým výskumom.
Sojuz 1
thumb|Vladimir Komarov na poštovej známke
Posádka:
Let Sojuz-1 mal byť prvým pilotovaným letom kozmickej lode Sojuz. Odštartoval 23. apríla 1967. O deň neskôr mala byť vypustená loď Sojuz-2 s dvoma kozmonautmi na palube a obidve lode sa mali vo vesmíre spojiť. Štart Sojuzu-2 napokon neprebehol, pretože Sojuz-1 mal na obežnej dráhe veľké problémy. Nevyklopil sa jeden slnečný panel, zlyhal stabilizačný systém lode. Kvôli týmto a ďalším ťažkostiam sa napokon riadiace stredisko rozhodlo let predčasne ukončiť. 24. apríla pri pokuse o pristátie však zlyhal hlavný aj záložný padákový systém. Loď plnou rýchlosťou 150 metrov za sekundu dopadla do stepi a explodovala.
Sojuz 11
Posádka:
Katastrofa sa odohrala pri návrate prvej posádky, ktorá dlhodobo pracovala na orbitálnej stanici Saľut 1. Misia bola predčasne ukončená kvôli skratu a nasledovnému požiaru na palube stanice, hoci kozmonautom sa podarilo ho zvládnuť. 29. júna sa Sojuz s trojčlennou posádkou oddelil od stanice a na treťom samostatnom obehu začala posádka pristávací manéver. Pri oddelení motorového a orbitálneho bloku od návratovej kabíny sa buď kvôli otrasom spôsobeným odpálením blokov, alebo v dôsledku chybného odpálenia predčasne uvoľnil vyrovnávací vzduchový ventil. Z lode začal unikať vzduch, došlo k výraznému poklesu tlaku. Posádka stratila vedomie a v nasledujúcich chvíľach došlo k zástave srdcovej činnosti. Členovia posádky Sojuzu 11 sú dodnes jedinými ľuďmi, ktorý zahynuli priamo v kozmickom priestore (vo výške nad ).
Apollo 1
thumb|Posádka Apolla 1
Posádka:
27. januára 1967 sa na myse Canaveral konalo simulované odpočítavanie štartovacej zostavy Apollo 1 (Apollo 204) a nosnej rakety Saturn 1B. Keďže nešlo o skutočnú misiu iba o skúšku, táto tragédia sa niekedy medzi kozmické katastrofy nezaraďuje. Po niekoľkých hodinách skúšania bol v čase 18:30:54 detegovaný prudký pokles napätia na elektrorozvodnom okruhu lode, čo bol následok skratu. Skrat spôsobil požiar, ktorý ohlásil Chaffee o desať sekúnd neskôr. Oheň bol najprv spozorovaný pod Grissomovým kreslom, neskôr sa rozšíril po celej kabíne. Astronauti sa pokúšali otvoriť dvere, ale otvorenie dvojplášťových dverí prebiehalo príliš pomaly. V kabíne naplnenej pôvodne takmer čistým kyslíkom navyše neustále narastal tlak, kvôli ktorému nebolo možné dvere vyklápané dovnútra otvoriť. Napokon konštrukcia pretlak nevydržala a praskla. Príčinou smrti posádky bolo pravdepodobne zadusenie.
Challenger
thumb|Katastrofa raketoplánu Challenger
Posádka:
K havárii raketoplánu Challenger došlo pri štarte misie STS-51-L dňa 28. januára 1986 v čase T+73 sekúnd. Príčinou bolo prehorenie tesniaceho prúžku štartovacieho raketového motoru SRB. Po prepálení izolácie plamene prepaľovali jednak naďalej samotný motor, jednak spoj medzi motorom a hlavnou palivovou nádržou ET. Špica uvoľneného motoru potom prederavila nádrž, unikajúci vodík a kyslík sa okamžite vznietil a nádrž explodovala. Vzápätí explózia rozmetala aj družicový stupeň. Kabína pre posádku po explózii ostala vcelku, hoci pravdepodobne stratila hermetickosť. Je možné, že posádka zahynula až v okamihu dopadu na vodnú hladinu z 22 kilometrovej výšky.
Columbia
thumb|Snímka pristávajúceho raketoplánu Columbia (zospodu) urobený zo základne [[Kirtland AFB. Ľavé krídlo vykazuje jasné stopy poškodenia, za ním sa tiahne plameň.]]
Posádka:
K havárii raketoplánu Columbia došlo v priebehu zostupu atmosférou v závere letu STS-107 dňa 1. februára 2003 vo výške nad Texasom. Tepelná izolácia na nábežnej hrane krídla bola poškodená nárazom izolačnej peny z hlavnej palivovej nádrže ET ešte pri štarte. Do takto vzniknutej trhliny sa pri pristávaní dostala žeravá plazma, ktorá prepaľovala jeho vnútornú konštrukciu. Napokon došlo k odtrhnutiu ťažko poškodeného krídla. Nasledovalo roztrhanie raketoplánu aerodynamickými silami a usmrtenie posádky. Havária sa odohrala len 16 minút pred plánovaným pristátím.
Iné
V nasledujúcom zozname sú stručne spomenuté aj najväčšie havárie, ktoré sa síce neudiali počas pilotovaných kozmických letov, ale priamo či nepriamo súvisia s kozmickým výskumom:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zlatník
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zlatník v okrese Vranov nad Topľou.
Jednotné číslo
Jednotné číslo alebo singulár, skratka j.č. alebo sg. je gramatická kategória, ktorá označuje skutočnosť, že ide o jeden kus. Používa sa tak pri menách (podstatné meno, prídavné meno, zámeno), ako aj pri slovesách. Ďalej pozri číslo (gramatika).
MechWarrior (séria)
MechWarrior je súhrnné označenie série videohier a počítačových hier založených na franchise BattleTech.
Ukulas
Ukulas je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 756 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 025 m, šírka 225 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 71,91 km.
Alojz Martinček
PhDr. Alojz Martinček (* 24. máj 1932, Michalovce, Česko-Slovensko – † 29. marec 2013, Košice, Slovensko ) je bývalý česko-slovenský futbalista.
Klubová kariéra
Po skončení pedagogickej fakulty a krátkom pobyte v košickej Jednote narukoval ako prvý Slovák do RH Brno, kde v hokejovej spoločnosti Vlastimila Bubníka, Dandu, Prošeka a Koloucha pomohol metropole Moravy vybojovať najvyššiu futbalovú súťaž. O to isté sa potom zaslúžil po návrate z vojenčiny v drese Jednoty. Odolal ponuke Sparty, možno by išiel do viedenskej Vienny, ktorá mu ponúkala 600 tisíc šilingov, ale v tých časoch brány na západ boli pre našich futbalistov zatvorené. Chcel ho dokonca aj manažér Liverpoolu, pretože proti FC podal životný výkon, ale z rovnakých dôvodov nepochodili ani Angličania. Po úspešnom účinkovaní v prešovskom drese sa vrátil v lete 1963 do Košíc, kde v drese VSS hral v ročníku 1963/64 spolu so Švajlenom, Kánássym, Strauszom a ďalšími. Po sezóne, v ktorej pomáhal trénerovi Štefanovi Jačianskemu v role asistenta, skončil ako 32-ročný s aktívnou činnosťou.
Úspechy
Drží strelecký rekord najvyššej československej i najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. V nedeľu 8. mája 1961 Tatran porazil na domácom ihrisku Slovan Nitru 8:1, keď Martinček vsietil 6 oficiálnych gólov, pričom rozhodcovia pripísali v oficiálnom zápise o stretnutí jeho siedmy gól Ladislavovi Pavlovičovi.
Tom Morello
Thomas Baptiste Morello (* 30. máj 1964, Harlem, New York) je americký gitarista a držiteľ ceny Grammy, známy ako člen skupín Rage Against the Machine a Audioslave, svojím akustickým sólovým projektom The Nightwatchman a svojou najnovšou skupinou Street Sweeper Social Club. Tom je tiež spoluzakladateľ (so Serjom Tankianom) neziskovej politickej aktivistickej organizácie Axis of Justice. Tom Morello je známy hlavne svojím unikátnym a kreatívnym štýlom hrania na gitare, ktorý zahŕňa zvuky spätnej väzby, nekonvenčné štýly picking a tapping rovnako ako rozsiahlym použitím gitarových efektov. Bol zaradený na 26. miesto v zozname "100 Greatest Guitarists of All Time" časopisu Rolling Stone.
Mladosť
Tom Morello sa narodil 30. mája 1964 v Harleme v New Yorku otcovi Ngethe Njorogemu a matke Mary Morello. Tom má írsky a taliansky pôvod po matkinej strane a kikujský kenský pôvod po otcovej strane. Jeho matka bola učiteľka v Marseilles, ktorá získala magisterskú hodnosť Master of Arts na univerzite Loyola University Chicago a cestovala po Nemecku, Španielsku, Japonsku a Keni rokoch 1977 až 1983 ako učiteľka anglického jazyka.
Keď mal Morello 16 mesiacov, Njoroge sa vrátil do svojej rodnej Kene a poprel svoje otcovstvo k svojmu synovi. Morello vyrastal formálne so svojou matkou v Libertyville, v predmestí Chicaga.
Lunar Orbiter 4
Lunar Orbiter 4 bola umelá družica Mesiaca, vyslaná agentúrou NASA v roku 1967. V katalógu COSPAR dostala označenie 1967-041A. Družica mala za úlohu uskutočniť podrobnú fotodokumentáciu povrchu Mesiaca a pokračovať v práci začatej predchádzajúcimi misiami Lunar Orbiter 1 až 3.
Tom Morello
Technika hrania na gitare
Unikátna technika Toma Morella a jeho talent ho dostal na 5. miesto v zozname najlepších gitaristov za posledných 30 rokov v hlasovaní BBC 2010.
Efekty a zosilňovače
thumb|200px|Fotografia Morellových pedálov; úplne vľavo je Voodoo Lab Pedal Power 2 Plus
Lunar Orbiter 4
Priebeh misie
thumb|left|Štart rakety Atlas Agena D so sondou Lunar Orbiter 4 Sonda odštartovala 4. mája 1967 pomocou nosnej rakety Atlas s urýchľovacím stupňom Agena D. Z parkovacej dráhy pri Zemi bola navedená na obežnú dráhu okolo Mesiaca. Prvá korekcia dráhy sa uskutočnila 5. mája, tretia o tri dni neskôr. Dostala sa tak na neobvyklú dráhu vo výške 2 612 – a z nej začala s vyhotovovaním prvej série 270 ks snímok privrátenej aj odvrátenej strany Mesiaca. Potom bola dráha sondy dvoma korekciami znížená na 80 – kvôli sledovaniu štruktúry gravitačného poľa.
Tom Morello
Diskografia
Lock Up
Lunar Orbiter 4
Priebeh misie
Po vyčerpaní pohonných látok potrebných pre zmeny polohy sondy bol zapálený brzdiaci motor a sonda skončila voľným pádom 6. októbra 1967 rozbitá na povrchu Mesiaca.
Tom Morello
Diskografia
Rage Against the Machine
Audioslave
The Nightwatchman
Bruce Springsteen
Prophets of Rage
Solo
Železničná stanica Ružomberok
Železničná stanica Ružomberok je hlavná železničná stanica v Ružomberku.
Nachádza sa v obci Likavka, na pravom brehu Váhu, teda mimo katastra mesta, napriek tomu v blízkosti jeho centra. Bola vybudovaná počas výstavby Košicko-bohumínskej železnice v roku 1871 a jej súčasťou je historická budova, zapísaná do zoznamu slovenských národných kultúrnych pamiatok.
Leží na trati ŽSR č. 180 (Žilina – Košice), ktorej úsek s touto stanicou (Poprad-Tatry – Žilina) bol sprevádzkovaný 8. decembra 1871, a ktorá je súčasťou paneurópskeho koridoru č. 5.
V období 5. jún 1908 – 28. september 1974 odtiaľto vychádzala aj trať Ružomberok – Korytnica-kúpele.
Rekonštrukcia
Vo februári 2016 bola plánová troj až štvormesačná rekonštrukcia výpravnej budovy a informačného zariadenia. Podľa Denníka SME, „''Stavebné práce zahŕňajú úpravu fasády objektu stanice, úpravu nástupišťa, opravia a doplnia historické oplotenie. Ráta sa aj s opravou plechovej strechy, obnovením prístrešku na nástupišti a obnovou klampiarskych prvkov. Opravia aj vonkajšie osvetlenie a osadia plechové tabule s názvom stanice.''“ Rekonštrukcia stanice by mala vyjsť na približne 100 tisíc eur. Ďalších 150 tisíc eur by malo ísť na zlepšenie informačného systému. Na stanici pribudnú digitálne tablule odchodov a príchodov.
Rekonštrukcia bola v júni 2018 pripravovaná. Podľa webu ŽSR projekty zahrňujú. „rekonštrukciu povrchových  úprav (fasáda, ozdobné drevené  prvky, strecha), bleskozvod, oplotenie, kryté  nástupište pri objekte, vonkajšie osvetlenie, úprava  vstupov do  budovy, informačné  zariadenia  pre  cestujúcich, Wifi“
Na stanici má byť tiež rozšírený mestský systém pripojenia na wifi.
Mamer
Mamer je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Capellen v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mamer má 7687 obyvateľov (2011).
Bohumil Trnka
Prof. PhDr. Bohumil Trnka (3. jún 1895, Kletečná – 14. február 1984, Praha) bol český jazykovedec a literárny historik, anglista, autor učebníc angličtiny, holandčiny, dánčiny, nórčiny a švédčiny a publikácie o tesnopise. Bol členom Pražského lingvistického krúžku.
Mamer
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Afganský islamský štát
Afganský islamský štát bol dlhý tvar názvu štátu Afganistan v rokoch 1992 - 1996 a v novembri 2001 – júni 2002. V exile bol takto štát označovaný aj v období 1996 - 2001. Názov dostal po páde komunistickej vlády, na čele ktorej bola Ľudovodemokratická strana Afganistanu.
Dejiny
Prezidentom Afganského islamského štátu bol Burhánuddín Rabbání. Krajina bola v roku 1997 premenovaná na Afganský islamský emirát Talibanom potom, ako nad ňou získal väčšinovú kontrolu. Ako odpoveď na to bol Afganským islamským štátom proti Talibanu vytvorený Jednotný islamský front na záchranu Afganistanu, známy na západnej pologuli ako Severná aliancia.
Sierra Maestra
thumb|Sierra Maestra Sierra Maestra je najvyššie kubánske horské pásmo rozprestierajúce sa na juhovýchode ostrova, na územiach provincii Granma a Santiago de Cuba. Nachádza sa v ňom najvyšší vrch Kuby Pico Turquino o nadmorskej výške 1974 m.
Pohorie Sierra Maestra bolo na konci 50. rokov 20. storočia významným dejiskom partizánskej vojny vedenej Fidelom Castrom počas Kubánskej revolúcie.
V oblasti sa nachádza viacero chránených území, najvýznamnejším je  Národný park Turquino o rozlohe 229,38 km².
Majstrovstvá Európy v lakrose 2012
Majstrovstvá Európy v lakrose 2012 boli v poradí 10. majstrovstvá Európy v lakrose, ktoré organizuje Európska lakrosová federácia (ELF). Konali sa v Amsterdame, v Holandsku od 20.30. júna 2012, za účasti 17 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli Izrael a Belgicko u mužov, Lotyšsko a Švajčiarsko zase u žien. Titul spred 4 rokov obhájili Angličania; bol to už ich ôsmy. Angličanky zase vystriedali Walesanky, a piatykrát tak vo svojej histórii získali titul.
Účastníci
upright=1.1|náhľad| Účastníci ME 2012: {{legend|#008000|mužské aj ženské družstvo}} {{legend|#0000FF|mužské družstvo}} {{legend|#FFFF00|ženské družstvo}}
Muži
Ženy
Konečné poradie
Muži
Ženy
Viktor II.
Viktor II. (rodným menom Gebhard, gróf Dollnstein-Hirschberg, * asi 1018, Nemecko - † 28. júl 1057, Arezzo, Taliansko) bol 153. pápež.
Pápežský úrad zastával od 13. apríla 1055 do svojej smrti.
Od svojich 24 rokov bol biskupom v Eichstätte, na tento stolec ho, rovnako ako na stolec pápežský, presadil nemecký cisár Henrich III.
Dolmayrac (Lot-et-Garonne)
Dolmayrac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Computer
Computer môže byť:
Ivergny
Ivergny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oreľ
náhľad|Jazero zo satelitu Sentinel-2 (2018) Oreľ je jazero v Chabarovskom kraji v Rusku. Má rozlohu. Dosahuje maximálnu hĺbku.
Leží na ľavom brehu Amuru neďaleko jeho ústia. Je s ním spojené prietokom. Do jazera ústia rieky Džali, Bekči a ďalšie.
Jahodná (okres Dunajská Streda)
Polohopis
Preteká cez ňu rieka Malý Dunaj, cez ktorý tu prechádza točený most.
Časti obce
Patrí do nej rekreačná a chatárska oblasť Majer Biffar, chatárska a rekreačná oblasť Albarégia a malá osada Csótfa.
Alba Régia
Alba Régia je chatová oblasť obce Jahodná. Je tu postavených asi sto chatiek. Leží pri jednom meandri Malého Dunaja, priamo pri hladine. Táto časť je často (približne tri roky) postihnutá záplavami. Je tu peší most ponad koryto Malého Dunaja. Blízko sú veľké lužné lesy.
Občianska vybavenosť
Nachádza sa tu základná škola a kultúrny dom, kde prebiehajú rozličné akcie. Nachádza sa tu aj štrkovisko, kde sa chodia miestni ľudia cez leto osviežiť.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žalobín
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žalobín v okrese Vranov nad Topľou.
Forkys (Frýgia)
Forkys (Forkys) je v gréckej mytológii syn Fainopa, vodca Frýgov v trójskej vojne. Forkys a Askanios z ďalekej Askanie (kedysi krajina pri jazere Askania v dnešnom Turecku) velili vojsku Frýgov, ktoré prišlo podporiť Tróju v boji proti spojeným achájskym vojskám. Epický básnik Homér uvádza, že doménou Frýgov bol v trójskej vojne boj s mečom. Podľa Pausania ich telo chránil akýsi dvojdielny vojenský korzet, ktorý im v boji zabezpečoval dostatočnú ochranu a preto sa zaobišli aj bez štítu.
V Sedemnástom speve Homérovej Iliady Frýgovia pod vedením trójskeho princa Hektora bojujú s Achájcami o telo achájskeho hrdinu Patrokla. Hektor sa síce zmocní Achilovej zbroje, ktorú mal Patroklos na sebe, ale Achájci si nakoniec telo Patrokla vybojujú. V tomto boji však Forkys umiera rukou hrdinu Aianta. Hovoria o tom Homérove verše: „''Aias zase Forkyda, syna Fainopa vládcu, ktorý chcel Hippothoa chrániť, bodol do brucha; bronzový plát prerazil pancier, a kov sa mu vdral do útrob; on mŕtvy klesol a prstami zaryl do prachu. Ustúpil predný šík, a zároveň preslávený Hektor; jasali argejskí synovia a Trójanom ukoristili mŕtvych, Hippothoa, Forkyda a zbroj im z pliec sňali..."''
Kvantové číslo
Na jednoznačný opis spomínaného systému treba uviesť úplnú sadu kvantových čísiel (meraných súčasne). Počet kvantových čísiel pre daný systém zodpovedá počtu stupňov voľnosti systému.
Na opis jednotlivého elektrónu v atómovom obale sa používajú 4 kvantové čísla (pozri nižšie), na opis celého atómového obalu zas existujú ekvivalentné iné kvantové čísla. Na opis molekúl sa používajú napr. tzv. rotačné kvantové čísla. Na opis typov elementárnych častíc sa používajú tzv. vnútorné kvantové čísla.
Kvantové čísla jednotlivého elektrónu
Sú to:
Hlavné kvantové číslo
Hlavné kvantové číslo označujeme písmenom n. (n = 1, 2,3,4,... ) Udáva nám číslo vrstvy, v ktorej je elektrón umiestnený, teda určuje energiu elektrónov v atóme. Ak je atóm v základnom stave, elektróny majú najnižšiu energiu. Ak je atóm v excitovanom (vzbudenom) stave, dodaním energie elektróny prechádzajú do stavu s vyššou energiou.
Vedľajšie kvantové číslo
Označujeme ho písmenom l. (l=0,1,2,...,(n-1)) Udáva nám druh (tvar) orbitálu, v ktorom je elektrón umiestnený a energiu daného orbitálu. Existuje viacero druhov orbitálov - s, p, d, f,g,h.... Každý z nich má odlišný tvar.
Magnetické kvantové číslo
Označujeme ho písmenom m. (m = -l, -(l-1),...,l ) Určuje projekciu dráhového magnetického momentu do predpísaného smeru. Umiestnením atómu do silného magnetického poľa sa štiepia spektrálne čiary, pretože elektróny sa líšia obsahom energie. Na tej istej vrstve existuje niekoľko orbitálov toho istého druhu. Magnetické kv. č. nám určuje, o ktorý z nich ide (určuje priestorové rozloženie atómového orbitálu).
Spinové kvantové číslo
Označované písmenom s. (s = +1/2,-1/2) Rozlišuje kvantový smer rotácie elektrónu okolo svojej osi-spinu. Keďže v každom orbitále je miesto pre dva elektróny, spinové kv. č. nám udáva o ktorý z nich ide.
Académie royale de danse
Académie royale de danse (dosl. Kráľovská akadémia tanca) bola tanečná akadémia v Paríži. Založil ju v marci 1661 francúzsky kráľ Ľudovít XIV. na podnet kardinála Mazarina.
Úlohou akadémie bolo zvyšovanie úrovne spoločenského a divadelného tanca a zachovanie čistoty štýlov. Mala 13 členov zvolených z najslávnejších majstrov na čele s riaditeľom Pierre Beauchampom (niekedy je uvádzaný ako Charles-Louis Beauchamps). Akadémia zanikla v roku 1780.
Doom 3
Doom 3 je sci-fi hororová FPS počítačová hra vyvinutá spoločnosťou id Software a vydaná spoločnosťou Id Software v roku 2004.