cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Poetry in Telegrams
Čo sa týka hudobných nástrojov, Štefeček používa predovšetkým sedemstrunové gitary Mayones Setius a zosilňovač Mesa Boogie Mark V. Spolupracuje tiež so slovenským výrobcom gitár a basgitár, Kamilom Grebeňom, ktorý preňho vyrobil sedemstrunový custom model Whale 7. Na výslednom zvuku Poetry in Telegrams sa podieľa viacero gitarových efektov, najmä Digitech Whammy. Zaujímavosťou je, že všetky doterajšie piesne sú nahraté bez basovej gitary a je ich možné zahrať iba vo dvojici. Živé koncerty však zatiaľ projekt odmieta, keďže jednotliví hostia sú z rôznych častí sveta a sú vyťažení rôznorodými hudobnými aktivitami. Zámerom projektu bolo od začiatku pôsobiť medzinárodne, nie iba na území Slovenska. Všetky texty sú v angličtine a ich autorom je Štefeček. Vizuál Poetry in Telegrams je dielom Pavla Trubena. Dôležitou súčasťou prezentácie projektu sú videoklipy. Ide o epizódy zo života podivínskeho učenca, ktorý stretáva ženy z iných svetov. V hlavnej úlohe série sa predstavil slovenský herec Gregor Hološka. Režisérom klipov Juliet and Romeo, Miracles a Stargazing je Jakub Šteinecker. Diel Bulgakov a Mysteries režíroval Peter Čermák.
Zatiaľ posledný počin Poetry in Telegrams - EP Trivial Optical Tricks vyšlo v r. 2021. Okrem Johnyho sa na jeho nahraní podieľali americký bubeník Gil Sharone (ex The Dillinger Escape Plan, ex Marilyn Manson) a nórsky hudobník Jørgen Munkeby (ex Ihsahn).
Johny povedal: ,,EP má približne 20 minút a začína piesňou Something/Anything. Urobili sme k nej aj lyric video, ktoré možno napovie viac, ako nejaké siahodlhé vysvetľovanie. Čo sa týka zaujímavostí, prvý raz je v PiT pesničke samostatné gitarové sólo..."
Niva (syr)
Niva je syr s modrou plesňou vnútri hmoty. Tento kravský syr je obdobou francúzskeho ovčieho syra Roquefort. Obsahuje 52 % sušiny, 50 % tuku v sušine a 5 % NaCl (kuchynskej soli) a 1,5 % cukru. 100 gramov syra obsahuje využiteľnú energiu 1500 kJ.
Názov
V štyridsiatych rokoch 20. storočia sa názov Roquefort stal chráneným názvom, a preto tento podobný syr musel dostať iné meno. Technológovi, ruskému (donskému) Kozákovi, Charitonovi z mliekárne v Českom Krumlove (neskôr Jihočeské Mlékárny (JČM), dnes Madeta) napadlo niva, pretože modrozelená farba syra mu pripomínala úrodnú lúku. Vtedy skúšal, ktorý syr by bol vôbec najvhodnejší pre výrobu v českokrumlovskej pobočke. Zistil, že najvhodnejšie bude vyrábať syr s modrozelenou plesňou vnútri všeobecne známy pod názvom Roquefort.
Vzhľad
Syr má farbu smotanovú až syrovo žltú. Povrch je svetlo hnedý a celistvý so zreteľnými vpichmi a na reze s mramorovitým porastom svetlej až tmavo zelenej ušľachtilej plesne. Farba na povrchu je znakom vyzretosti syrov a neovplyvňuje ich zdravotnú neškodnosť. Vnútorný porast plesne môže byť aj mierne drobivý alebo roztierateľný podľa stupňa zrelosti syra. Konzistencia syra je polomäkká. Ku koncu trvanlivosti sa pod obalom môže objaviť slabo oranžový maz alebo porast plesne. Tento jav je prirodzený a nie je škodlivý. Chuť syra je slaná, výrazne pikantná a má príchuť po ušľachtilej plesni.
Výroba
Syr sa vyrába z týchto surovín:
Výrobný proces:
Mšeno (rozlišovacia stránka)
Mšeno môže byť:
Damaretos z Messénie
Damaretos z Messénie si na 109. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v boxe dorastencov. Zápasenie dorastencov (palé paidón) zaviedli v Olympii na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Socha olympionika Damareta stála kedysi na posvätnej pôde Olympie. Ešte neporušenú ju v druhom storočí videl cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom sochárskeho majstra Silanióna z Atén.
Apia
Apia je hlavné a zároveň najväčšie mesto Samoy. Nachádza sa na severe ostrova Upolu. Patrí pod volebné obvody Vaimauga West a Faleata East, ktoré sa niekedy označujú názvom „Apia urban area“. Volebné obvody sú súčasťou okresu Tuamasaga. V meste sa nachádza parlament Samojskej vlády. Mesto vzniklo okolo roku 1850 a hlavným mestom sa stalo v roku 1959.
Polohopis
Jej rozloha je 60 km². Nadmorská výška v strede mesta na ulici Mulinu’u je 11.85 m n. m.
Mesto Apia spolu s mestskými časťami hraničí s dedinami:
Mestské časti Apie
Mesto sa skladá zo 63 dedín (mestských častí), ktoré sa delia na podľa volebných obvodov. V obvode Vaimauga West sa nachádza 51 dedín. Časť s najväčším počtom obyvateľov z tohto volebného obvodu je časť Magiagi Tai, kde žije podľa poslednej štatistiky z roku 2011 1 877 obyvateľov. Z toho 986 obyvateľov mužského pohlavia a 891 obyvateľov ženského pohlavia. Vo volebnom obvode Faleata East žije menej obyvateľov, lebo v meste zastupujú obvod len 12 častí, ale napriek tomu sa tu nachádza časť s najväčším počtom obyvateľov vôbec v celom meste. Je to časť Vaimoso, kde žije taktiež podľa poslednej štatistiky z roku 2011 2 034 obyvateľov. Z toho 987 mužov a 1 047 žien.
Vodstvo
Apia sa nachádza na severnom pobreží ostrova Upolu na ústí rieky Vaisigano.
Podnebie, počasie a klimatické pomery
Apia podobne ako celá Samoa sa nachádza v ekvatoriálnom pásme (tropické dažďové pásmo).
V Apii sú najsuchšie mesiace júl a august, keď spadne len okolo 80 mm zrážok.
Priemerná ročná teplota je 26°C.
Apia v 19. storočí
Apia bola pôvodne len malá dedinka, ktorá mala okolo roku 1800 niečo okolo 300 obyvateľov. Dedina mala podľa politického systému Fa'a Samoa vlastného správcu. Mesto vzniklo spojením viacerých dedín okolo roku 1850.
Apia v 20. storočí
Mesto bolo uznané ako hlavným mestom vládou v roku 1959.
15. marca 1889 bol Apijský prístav zničený tropickým cyklónom. Po tom, ako nemecké, britské a americké lode neposlúchli rozkaz na opustenie prístavu z dôvodu príchodu cyklónu, bolo týchto šesť nemeckých, britských a amerických lodí potopených. V lodiach zahynulo približne 200 ľudí. Šťastie mala len siedma loď Calliope, britského pôvodu, ktorá opustila prístav neskôr, ale bola zachránená. Ostatné lode boli tak zničené, že oprava bola nemožná.
Na začiatku 20. storočia boli v krajine politické boje za nezávislosť. Ulicami Apie protestovalo veľa Samojčanov, ktorí boli následne zatknutí. Protest vyústil 28. decembra 1929, kedy boli občania Samoy zabíjaný políciou z Nového Zélandu. Tento deň sa zapísal do histórie ako „čierna sobota“.
Apia po uznaní nezávislosti
Na konci dňa 29. decembra 2011 Samoa zmenila svoje časové pásmo z UTC-11 na UTC+13 (aj so svojim letným časom z UTC-10 na UTC+14, ktorý bol založený v roku 2009). Tým pádom Samoa preskočila 30. decembra 2011. Zmena prebehla v prvom rade kvôli obchodu s blízkymi štátmi, ako napríklad Austrália, či Japonsko.
Obyvateľstvo
Mesto Apia má podľa posledného sčítania v roku 2011 36 735 obyvateľov.
Z toho tu žije 18 485 mužov a 18 250 žien.
Pacifické hry
Mesto Apia hostilo v roku 1983 po prvýkrát Pacifické hry.
V roku 2007 znova hostila Apia tieto hry. Samoa v hrách skončila na treťom mieste. Získala 43 zlatých, 33 strieborných a 50 bronzových medailí, čo je spolu	126 medailí. Víťazná slávnostná procesia sa konala v Apia Parku a privítala viac ako 20 000 divákov.
Futbal
Národný futbalový štadión v Apii, ktorý má kapacitu 3 500 divákov, hostil domáce zápasy Samojského národného futbalového mužstva pre zápasy kvalifikácie na Majstrovstvá sveta a Konfederácie Oceánie.
Džudo
Hlavné mesto Samoy tiež hostilo v roku 2010 majstrovstvá sveta v džude. Turnaja sa zúčastnilo veľa svetových veľmocí, ako napríklad USA, Kanada, Austrália, či Nový Zéland.
Doprava
Keďže Samoa nemá žiadne vlaky, ani električky, ľudia sa spoliehajú hlavne na cestnú a lodnú dopravu. Ľudia tu taktiež veľmi často používajú bicykle a pešiu chôdzu.
Cestná doprava
Apia je dobre pospájaná cestami, ktoré patria medzi najkvalitnejšie v celom nezávislom štáte. Vozidlá tu jazdia na ľavej strane cesty od 7. septembra 2009. Rýchlostné limity sú 40 km/h (25 mph) v blízkosti centra a v centre a v zvyšku krajiny je maximálna povolená rýchlosť 56 km/h (35 mph). Pri opravovaní ciest alebo pri rôznych dopravných kolíziach je maximálna povolená rýchlosť len 24 km/h (15 mph). Veľmi populárne sú na Samoe služby Taxi a služby autobusovej prepravy. Niektorí ľudia tiež používajú motocykle, ale zabránili zbytočným zápcham v hlavným uliciach mesta. Vláda Samoy začala v roku 2012 s opravou všetkých poškodených ciest v okolí Apie.
Lodná doprava
Nachádza sa tu najväčší a zároveň najfrekvetovanejší prístav na Samoe. Denne sa tu vyloďuje množstvo turistov hlavne z USA, Tokelau alebo z Americkej Samoy. Taktiež je prístav plný obchodných lodí, či trajektov, ktoré takmer najväčšou mierou pomáhajú na vzraste ekonomiky v meste. V ústraní prístavu kotvia tiež súkromné lode, zväčša zamerané na lov rýb v okolí alebo slúžia na rekreáciu a relaxáciu.
Letecká doprava
Letisko Fagali’i, nachádzajúce sa v dedine Fagali’i, je v tesnej blízkosti s Apiou, keďže sa nachádza asi 2 km od centra Apie. Toto letisko spolupracuje hlavne s hlavným mestom Americkej Samoy s Pago Pagom.
Apia je aj domovom dvoch leteckých spoločností: Polynesian Airlines a Samoa Air.
Školstvo
Väčšina častí mesta a aj ostatné dediny štátu majú vlastné základné školy, a preto Apia nemá veľa základných škôl. Avšak univerzity a stredné školy sú ako od hlavného mesta vyžadované.
Ekonomika
Ryby a kopra sú hlavné suroviny vývozu a automobily, mäso a cukor sa najviac privážajú do mesta.
Marek Hollý
Marek Hollý (* 20. august 1973, Martin) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Počas svojej kariéry pôsobil štyri sezóny v českom SK Sigma Olomouc a štyri roky v Rusku.
Reprezentoval Slovensko v mládežníckych kategóriach a za seniorov odohral jeden zápas proti 🇷🇴.
Externé odkazy
http://pfc-cska.com/en/player/?id=29
Schranz
Schranz je hudobný štýl ležiaci zhruba medzi Trance, New beat a Technom, veľmi podobný štýlu Hardcore techno. Hrá sa rýchlosťou 150-170 BPM, ale môže byť aj pomalší.
Vznik
Termín vznikol v roku 1994 v Nemecku z dvoch nemeckých podstatných mien Schrei (výkrik) a Tanz (tanec).
Charakteristika
Originálny zvuk Schranzu je tvrdšie techno, inšpirované štýlom Hardcore techno, ale s obmedzenými melodickými elementami a dôrazom na perkusie. Známkou tohoto štýlu sú silne komprimované a filtrované slučky, často striedané pestrými breakmi. V modernom techno svete sa už veľmi názov Schranz nepoužíva, nahradil ho používanejší názov Hardtechno. V súčasnosti je zvuk hardtechna hutnejší a menej presýtený výškami. Hardtechno producenti využívajú často euforické melódie, či prvky iných žánrov ako drum'n'bass, dubstep, alebo hip-hop.
Súčasný trend
Po dosiahnutí vrcholu popularity v roku 2001 sa zo Scranzu vyvinul ešte rýchlejší štýl všeobecne označovaný ako Hardcore techno prekračujúci 150 BPM a prechádzajúci niekedy až do štýlu Hardcore (predovšetkým Industrial hardcore). Tento štýl je najviac reprezentovaný DJmi a producentmi ako DJ Amok, DJ Rush a Linda Pearl. Umelci ako Chris Liebing a Adam Beyer zostávajú zhruba pri 130 BPM. Ďalšími dôležitými producentmi sú Mario Ranieri a Luke Slater.
Ladislav Vrtel
PhDr. Ladislav Vrtel (* 3. apríl 1953, Bratislava) je herold Slovenska, pôsobí v Štátnom archíve v Bratislave Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Je hlavný štátny radca pre heraldiku, ktorý má na starosti registrovanie erbov, koordináciu činnosti poradných zborov Heraldického registra ako najvyššieho orgánu pre evidenciu heraldických znamení – erbov a vlajok na Slovensku. Ladislav Vrtel je od roku 2002 akademikom Medzinárodnej heraldickej akadémie, ktorá bola založená v Paríži v roku 1949 heraldikmi na prezentáciu a rozvoj tejto pomocnej historickej vedy. Je členom výboru Slovenskej genealogicko-heraldickej spoločnosti.
Herold Slovenska
Ako slovenský herold má, podobne ako v iných krajinách tiež formálne náležitosti úradu – žezlo, reťaz, čiapku a najmä tabard – plášť. Prvýkrát bol slovenský národný tabard (plášť) odprezentovaný na verejnosti v roku 2006, na kongrese Medzinárodnej heraldickej komisie v škótskom meste St Andrews. Tabard (plášť) sa nosí len pri zvláštnych slávnostných príležitostiach, napríklad, keď sa odovzdáva nový erb.
Manuel Rivera-Ortiz
Manuel Rivera-Ortiz (* 23. december 1968, Pozo Hondo, Guayama, Portoriko) je americký fotograf najlepšie známy pre jeho dokumentárne fotografie životných podmienok ľudí v menej rozvinutých krajinách.
Jeho diela patria medzi stále zbierky niekoľkých múzeí, vrátane George Eastman House (Medzinárodné múzeum fotografie a filmu). V roku 2004 vyhral cenu En foco Photography Award a v roku 2007 získal ocenenie Umelec roka od Rady umenia a kultúry pre Greater Rochester (Arts and Cultural Council for Greater Rochester).
Archivácia WWW
Archivácia WWW (archivácia internetu, archivácia webu) je proces získavania a dlhodobého uchovávania častí obsahu WWW a údajov, ktoré boli zverejnené na internete a zabezpečenie ich sprístupňovania pre budúcich bádateľov, historikov a verejnosť. Archivovanie sa obvykle vykonáva automaticky pomocou robotov. . Najväčšou inštitúciou, ktorá sa archiváciou WWW zaoberá je Internet Archive, na Slovensku Univerzitná knižnica v Bratislave.
Zber WWW
Zbierajú sa obvykle všetky súčasti obsahu WWW, vrátane HTML, štýlov CSS, JavaScriptu, digitálnych obrázkov a multimediálnych súborov. Ukladajú sa tiež metadáta súvisiace s týmito objektami, ako sú informácie o tom, kedy bol objekt získaný, akého je typu, akou technológiou bol zozbieraný, aký je veľký atď. Metadáta sú dôležité na určenie autenticity a pôvodnosti údajov.
Najčastejšie sa WWW zbiera pomocou robotov, ktoré vidia stránky podobne ako používateľ. Používané roboty sú napríklad:
Zoznam regiónov Slovenska
thumb|upright=2|vpravo|Príklad neoficiálnych tradičných regiónov Slovenska
Na slovensku je 25 regiónov :
Brodnianka (vrch)
Brodnianka je vrch na západnom okraji Kysuckej vrchoviny. Tvorí východnú časť Kysuckej brány. Južná časť vrchu patrí do prírodnej rezervácie Brodnianka.
Polohopis
Vrch leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Nachádza sa v severnej časti okresu Žilina, v katastri mesta Žilina, resp. mestskej časti Brodno. Brodno leží na južnom úpätí, východne leží Snežnica a severným smerom Oškerda, mestská časť Kysuckého Nového Mesta. Brodnianka s na druhom brehu rieky Kysuca ležiacou Rochovicou tvorí Kysuckú bránu.
Takmer celý masív je pokrytý hustým porastom, ktorý znemožňuje výhľady. Južné svahy pokrývajú bukové a dubové porasty, severne orientovaný svah je charakteristický vyšším výskytom smreka a jedle, doplneným o javor, jaseň a brest horský.
Doprava
Kysucká brána, ktorú Brodnianka vytvára, je významným dopravným koridorom. Oddávna cesta, kopírujúca dolný tok Kysuce, spájala Horné Považie s Tešínskom. Ľavým (východným) brehom rieky, úpätím Brodnianky, vedú medzinárodne významné komunikácie (Európska cesta 75 v trase cesty I/11 (Žilina – Český Těšín) a železničná trať Žilina – Čadca – Ostrava) aj v súčasnosti.
Prístup
Na vrchol Brodnianky nevedie značkovaný chodník, no z okolitých obcí je možný prístup lesom.
Bábkarstvo
Bábkarstvo je forma divadelného umenia, v ktorej je sprostredkovateľom deja namiesto živej osoby herca, neživá bábka. Je to všestranná umelecká činnosť. Z umeleckých smerov spolupracuje s výtvarným umením, literatúrou a s ľudovým umením. Z vedeckých odborov má úzky vzťah k fyzike, chémii, matematike, psychológii a pedagogike.
História bábkarstva
História bábkarstva siaha až do doby najstarších a najväčších kultúr ako India, Indonézia, Egypt, Čína. Prvotným tvarom bábky bola socha. Najprv bábkarstvo súviselo s náboženstvom a vierou, bábkarské hry sa týkali príbehov o bohoch. Primitívne národy používali bábkarstvo pri liturgických obradoch. Obyčajne spracovávali tématiku boja medzi dobrom a zlom.
V Česku a Slovensku bola najviac rozšírená marioneta. Na území dnešného Slovenska sa začalo rozvíjať bábkarstvo v 17. storočí na vidieku. Prvé boli zjednodušené hry Faust a Don Juan a nešlo o rozprávky. V tomto období vznikol významný bábkarský hrdina Gašparko, ktorý bol postavou znázorňujúcou snahu o oslobodenie národa spod rakúskej moci.
Bábkarstvo má úzky vzťah k remeslám. Bábky a scény vyžadujú rozsiahle znalosti remesiel, ako napríklad krajčírske, obuvnícke, kožušnícke, stolárske a ďalšie. Bábkoherci využívajú niektoré náradia a činnosti týchto remesiel.
Psychologický a výchovný význam
Bábkarstvo ako vizuálne umenie dnes určené najmä deťom rozvíja mentálny vývin, vývin hodnotových systémov, slovnú zásobu, správne používanie výslovnosti, schopnosť vyjadriť sa, motiváciu. Z hľadiska pedagogickej psychológie je vhodné na rozvíjanie osobnosti, vytvorenie správneho, reálneho obrazu okolitého sveta i miesta dieťaťa v ňom, je vhodné aj na jeho psychické uvoľnenie. Okrem toho rozširuje vedomosti a poznatky dieťaťa. Bábkarstvo dosahuje vytýčené ciele tým, že vyvoláva silný emocionálny zážitok, a takto sa poznatky dlhodobo uložia v pamäti dieťaťa. Terapia prostredníctvom bábok má dôležité postavenie v liečebnej pedagogike, v sociálnej pedagogike a v psychológii. Využíva sa pri riešení rôznych problémov ako poruchy spánku, pomočovanie, brblavosť, školské problémy alebo rozvod rodičov. Úspešne sa využíva v detských domovov a v domovoch pre dôchodcov.
Bábky sú jednou z vhodných pomôcok pre pedagóga. Keďže na prvom stupni vyučuje len jeden učiteľ, prostredníctvom bábok by sa dalo dosiahnuť zníženie dĺžky osvojenia učebnej látky. Podľa E. Halászikovej (2006) bábky sa môžu používať v nasledovných výchovných oblastiach:
Rozumová výchova
Pod rozumovou výchovou sa rozumie rozvíjanie celkovej poznávacej činnosti jednotlivca. Pri príprave na bábkové divadlo je možné rozvíjať viacero oblastí. Dieťa si musí predstaviť hlavného hrdinu a miesto činu. Potom nasleduje dlhý proces, pri ktorom si zrealizuje svoje predstavy, čo vyžaduje pozornosť a sústredenie.
Mravná výchova
Obsahuje spoločnosťou uznávané mravné pravidlá a normy správania. Pri hre s bábkami si ich dieťa osvojuje. Dôsledkom silnej emocionality bábkového divadla sa deti radi stotožňujú s hlavným hrdinom, osvojujú si jeho normy správania.
Rečová výchova
Bábkové divadlo vyžaduje peknú, čistú, zrozumiteľnú reč. Pri bábkovej hre sa dieťa stretne s viacerými novými výrazmi. Tieto slová by sa mali podávať takou formou, aby na ich význam dieťa prišlo samo. Pri bábkarstve sa tak rozvíja slovná zásoba dieťaťa.
Literárna výchova
Pri bábkarstve je vhodné používať detskú literatúru, lebo to je dieťaťu blízke. Možno znázorniť básničku alebo rozprávku. Napriek tomu, že rozprávka prebieha vo fantazijnom svete, pomáha dieťaťu orientovať sa v živote. Rozprávka sprostredkuje mnoho takých poznatkov, ktorá sú pre dieťa užitočné. Nie sú vhodné rozprávky s direktívnym výchovným cieľom, lebo dieťa to vycíti a tak rozprávka nespĺňa svoju výchovnú funkciu.
Estetická výchova
Hlavným cieľom estetickej výchovy je usmerniť pozornosť dieťaťa na krásu v živote, v prírode a umení. Je potrebné, aby bábky boli vytvorené esteticky. Bábkarstvo skrýva v sebe estetickú hodnotu, preto je vhodné aj pre vizuálnu výchovu. Pri výrobe bábok môžeme zvýšiť záujem dieťaťa o výtvarnú činnosť.
Hudobná výchova
Na hodine hudobnej výchovy bábka slúži predovšetkým ako znázorňujúci prostriedok. Prostredníctvom bábky možno naznačiť silu, výšku, farbu hlasu. Aj osvojiť si text pesničky je ľahšie ak prebieha pomocou bábky.
Telesná výchova
Bábku je možné úspešne využiť na hodine telesnej výchovy. Je vhodná pri hrách, ale nie pri cvičení, lebo nie je schopná robiť také isté pohyby ako človek. Bábka má byť iba znázorňujúcim prostriedkom, vlastné pohyby robí učiteľka. Je vhodné ju využiť aj pri vytváraní hygienických návykov a osvojení si správneho životného štýlu.
Selekcia a využitie
Nie každé dielo je vhodné pre bábkové divadlo. Úlohou pedagóga je selekcia týchto diel. Dielo je vhodné vtedy ak obsahuje bohatý dej, je ľahko prepracovateľné na dialógy, postavy opačného charakteru stoja proti sebe (bojujú so sebou), ak je dej zábavný a humorný.
Cressy-Omencourt
Cressy-Omencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Príchod vlaku do stanice La Ciotat
Príchod vlaku do stanice La Ciotat (franc. L'arrivée d'un train à La Ciotat (originál) alebo L'Arrivée d'un train en gare de la Ciotat) je nemý, krátkometrážny čiernobiely dokumentárny film vyrobený a distribuovaný bratmi Lumiérovcami.
Croix-Moligneaux
Croix-Moligneaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Príchod vlaku do stanice La Ciotat
Dej
Celý päťdesiat-sekundový film zobrazuje príchod vlaku na stanicu vo francúzskom prímorskom meste La Ciotat. Podobne ako väčšina vtedajších filmov bratov Lumiérovcov sa skladá z jedného záberu každodenného života.
Croix-Moligneaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Príchod vlaku do stanice La Ciotat
Premiéra
Film bol prvýkrát premietaný 6. januára 1896 v podzemí, v Indickom salóne parížskej kaviarne Grand Café. Vstupné bolo 1 frank. Celkom sa premietalo 10 filmov s priemernou dĺžkou 1 minúta. Táto krátkometrážna snímka je jedným z prvých nakrútených a zverejnených filmov na svete. Podľa jednej historky sa diváci sledujúci približujúci sa rušeň začínali báť a niektorí s krikom vybiehali z divadelných sedadiel.
Croix-Moligneaux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gordon Strachan
Počas svojej kariéry hrával za kluby Dundee, Aberdeen, Manchester United, Leeds United a Coventry City. Odohral 50 stretnutí za.
Strachan zíksal ocenenie škótkseho futbalistu roka FWA v sezóne 1990-91. Počas pôsobenia v Celticu ho niekoľkokrát vyhlásili za manažéra roka v Škótsku. V roku 2007 bol Strachan uvedený do Siene slávy škótskeho futbalu. Je otcom Craiga Strachana a Gavina Strachana a starým otcom Luka Strachana, ktorí sú tiež futbalisti.
Strachan bol vymenovaný za dôstojníka Rádu Britského impéria (OBE) v roku 1993 na novoročných vyznamenaniach za zásluhy v oblasti futbalu.
Kraskova ulica (Bratislava)
Kraskova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Je pomenovaná podľa Ivana Kraska (1876 – 1958), slovenského básnika.
Tiahne sa kolmo od Račianskej na sever po Pioniersku, je rovnobežná s Ursínyho ulicou, križuje Sibírsku, sú na ňu kolmé ulice Americká, Jozefa Cígera-Hronského, Mikovíniho, Ukrajinská a Čajakova. Ulicu tvorí zástavba tehlových obytných domov.
Léguillac-de-Cercles
Léguillac-de-Cercles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
North American F-86 Sabre
North American F-86 Sabre, niekedy nazývané ako Sabrejet, bolo americké prúdové stíhacie lietadlo, vyvíjané od polovice 40. rokov 20. storočia. Stalo sa jedným z najrozšírenejších západných prúdových lietadiel v prvom období studenej vojny. Varianty F-86 vyrábala vo veľkých sériách kanadská firma Canadair pod označením Canadair Sabre. U týchto variantov bol väčšinou inštalovaný výkonnejší motor Orenda. Kanadské F-86 používalo aj mnoho štátov NATO. Americký variant F-86 bol licenčne vyrábaný aj v Taliansku a Japonsku. Výrazne upravenú verziu F-86 vyrábala austrálska továreň CAC pod označením CAC Sabre.
Vznik a vývoj
náhľad|vľavo|North American XP-86 Sabre počas letu nad púšťou, cca 1947 – 1948 náhľad|F-86 Sabre 4. stíhacieho-prepadového krídla v [[National Air and Space Museum|National Air and Space Museum]]
Firma North American zareagovala na požiadavku USAAF na vývoj stíhacieho lietadla stredného doletu, schopného sprievodu bombardérov aj útokov na pozemné ciele. Na projekte NA-140 začali konštruktéri firmy pracovať v novembri 1944. Vychádzali pritom z projektu NA-134, ktorý sa do sériovej výroby dostal ako typ North American FJ Fury.
Dňa 18. mája 1945 firma získala objednávku USAAF na postavenie trojice prototypov označených XP-86. Maketa lietadla bola schválená 20. júna 1945. Výsledky meraní z aerodynamického tunela ale ukázali, že lietadlo v navrhovanej podobe nedosiahne požadovanú rýchlosť 600 míľ/h (965 km/h). Riešenie sa podarilo nájsť využitím poznatkov o šípovitom krídle z ukoristených nacistických výskumov. Potom bolo pre lietadlo zvolené krídlo so šípovitosťou 35° (rovnakú šípovitosť mali aj chvostové plochy), štíhlosťou 4,79, hrúbkou profilu 11% pri koreni a 10% na konci, vybavené automatickými slotmi na nábežnej hrane. Praktické využitie krídla si však vyžiadalo mnoho skúšok, čo stavbu prototypov oddialilo.
V decembri 1946 objednalo letectvo štartovaciu sériu 33 lietadiel P-86A. Prvý prototyp XP-86 vzlietol zo základne Muroc dňa 1. októbra 1947. Pilotoval ho George Welch. Dňa 26. apríla 1948 prekonal prototyp rýchlosť zvuku, ako druhé americké lietadlo. Stalo sa tak v zostupovom lete. Ďalšie dva prototypy nasledovali začiatkom roku 1948. Prvý sériový F-86A-1 bol letectvu odovzdaný 28. mája 1948.
Bojové nasadenie
náhľad|Stíhačky F-86 Sabre 51. stíhacieho-prepadového krídla Checkertails [[United States Air Force|Vzdušných síl USA na základni Suwon v Južnej Kórei počas kórejskej vojny, 1952]]
F-86 bol prijatý do služby v americkom letectve v roku 1949. Známym sa stal najmä pre svoje nasadenie v kórejskej vojne, v ktorej bol hlavným americkým stíhacím lietadlom a pravidelne sa stretával so stíhacími lietadlami sovietskej konštrukcie typu MiG-15. Výkony sovietskeho typu boli pre sily OSN nepríjemným prekvapením a donútili USAF k nasadeniu nových F-86 v Kórei. Oblasť častých stretov s lietadlami MiG-15 sa dnes označuje ako „Aleja MiGov“. Pakistanské F-86 tiež bojovali v indicko-pakistanskej vojne v roku 1965.
North American Sabre
náhľad|Zachovalý F-86A Sabre počas letovej ukážky náhľad|Stíhačky [[North American F-86D Sabre|F-86D-40-NA Sabre 432. stíhacej-prepadovej letky letia vo formácii, 1953]] náhľad|F-86E-10-NA Sabre 51. stíhacieho krídla počas letu nad Kóreou, september 1952 náhľad|F-86F-30-NA Sabre 81. stíhacej-bombardovacej letky počas letu
CAC Sabre
thumb|Zachovalý CAC Sabre Mk.32 [[Royal Australian Air Force|Austrálskeho kráľovského letectva]]
Používatelia
náhľad|Bývalí používatelia lietadiel F-86 Sabre náhľad|F-86F-30-NA Sabre v službách [[Argentínske vzdušné sily|argentínskeho letectva]]
Špecifikácie (F-86F-40-NA)
right|300px thumb|Kokpit lietadla F-86
Porto Alegre
Porto Alegre je jedno z najväčších miest v Brazílii a hlavné mesto spolkového štátu Rio Grande do Sul. Mesto je jedno z najdôležitejších kultúrnych, politických a ekonomických centier v južnej časti Brazílie.
Porto Alegre bolo založené v roku 1742 prisťahovalcami z Azorských ostrovov. Na konci 19. storočia mesto prijalo veľa prisťahovalcov z iných častí sveta, najmä z Nemecka, Talianska a Poľska. Prevažná väčšina populácie je európskeho pôvodu.
Léguillac-de-l’Auche
Léguillac-de-l’Auche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TFT
TFT môže byť:
Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej
náhľad|Katedrála po rekonštrukcii v roku 1993 náhľad|Kazanská katedrála na Červenom námestí Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej (Собо́р Каза́нской ико́ны Бо́жией Ма́тери, Каза́нский собо́р) je chrámom ruskej pravoslávnej cirkvi, ktorý sa nachádza na Červenom námestí. Patrí medzi nohé sakrálne stavby, ktoré boli barbarsky zničené počas Stalinovej vlády a od základu obnovené po páde komunistického režimu na začiatku deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia.
História
Presný dátum vzniku chrámu nie je známy (1625,1630). Poznáme však rok jeho slávnostného posvätenia. Moskovský patriarcha ho posvätil v roku 1636 a chrám mal pripomínať víťazstvo Rusov nad poľsko-litovskými vojskami. Bol postavený v tradičnom ruskom architektonickom štýle. Niekoľkokrát bol rekonštruovaný. Veľká rekonštrukcia sa uskutočnila aj v rokoch 1925 až 1930 pod vedením architekta P.D. Baranovského. Napriek tomu z rozhodnutia Stalina v roku 1936 zničený.
Súčasnosť
Po páde komunistickej diktatúry sa ozvali hlasy po obnove chrámu, čo sa aj podarilo. V rokoch 1990 až 1993 pod vedením Baranovského žiaka bol chrám opäť postavený. V roku 1993 ho slávnostne posvätil moskovský patriarcha Alexej II. Dnes chrám opäť zdobí Červené námestie a patrí k jeho okrasám.
Tertnes Bergen
Tertnes Bergen je popredný nórsky ženský hádzanársky klub z Bergenu. Vznikol v roku 1953 pod názvom Tertnes Idrettslag, vtedy súčasť multi-športového klubu. V najvyššej domácej súťaži debutoval až v roku 1993. Je niekoľkonásobný medailista najvyššej nórskej súťaže. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie finálová účasť v Pohári EHF či semifinálová účasť v Pohári víťazov pohárov EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Postenligaen for kvinner.
Úspechy
Nórska najvyššia súťaž:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohár EHF:
Tunis
Názov mesta
Pôvod dnešného názvu Tunisu siaha pravdepodobne do staroveku, do obdobia pred púnskymi vojnami. Grécky historik a politik Polybios z Megalapole (asi 200 pred Kr. - 120 pred Kr.) ho uvádza ako Tines. Arabi mesto nazývali buď Túnus alebo Túnis.
Prírodné podmienky
Tunis leží na severozápadnom pobreží Tuniska v blízkosti jazera Le Lac. Hoci najvyšší bod mesta leží vo výške 150 m. n. m., jeho priemerná nadmorská výška sa pohybuje okolo 3 m. Priemerná teplota sa v januári pohybuje okolo 10 ° C, v júli okolo 26 ° C. V januári spadne priemerne 70 mm, v júli 0 mm zrážok.
História mesta
Tunis je jedným z najstarších miest na Zemi. Prvú osadu pomenovanú Kartágo tu okolo roku 814 pred Kr. založili Feničania, v 2. storočí pred Kr. tu vzniklo opevnenie, ktoré malo mesto chrániť. V roku 146 pred Kr. v rámci tretej púnskej vojny mesto dobyli a zrovnali so zemou Rimania. V 5. storočí sa tu usadil germánsky kmeň Vandalov, v 6. storočí oblasť ovládla vtedy mocná Byzantská ríša. V 7. storočí bol Tunis založený ako arabské mesto. V 13. storočí získal status hlavného mesta východomagribského štátu Chavsidovskej dynastie. Ich štát sa nazýval, rovnako ako je súčasný názov krajiny, Tunisko. V roku 1535 mesto dobyli vojská Karola V., kráľa Španielska. V roku 1574 sa Tunis dostal pod nadvládu Osmanskej ríše a stal sa hlavným mestom jej tuniskej provincie. Od roku 1883 mal Tunis rolu administratívneho strediska francúzskeho protektorátu.
20. marca 1956, kedy bola vyhlásená nezávislosť krajiny, sa Tunis stal hlavným mestom Tuniska. V roku 1960 tu bola založená univerzita.
Dnešné mesto
Výstavba nového mesta začala v 19. storočí. Hlavná trieda mesta je pomenovaná podľa Habiba Burgibu, prvého prezidenta Tuniska. Lemujú ju budovy, kde sídlia banky, obchodné firmy, vládne úrady a ďalšie inštitúcie. Obytné štvrte metropoly sa nachádzajú hlavne v severnej časti, smerujúce k parku Belveder. Na zalesnených svahoch parku stojí zoologická záhrada a moslimský pavilón. V meste stojí rad potravinárskych, strojárenských, hutníckych, cementárenských a chemických závodov. Nachádza sa tu aj rafinéria ropy.
Zaujímavé miesta
Okolo kopca, na ktorom stojí citadela Kasba s mešitou, sa rozkladá staré mesto Arabov Medina, ktorá je jedným z najlepšie zachovaných islamských stredovekých miest. Jej stredom je veľká mešita pochádzajúci z 8. storočia, dnes v nej sídli Moslimská univerzita. V bývalom paláci Beje sídli múzeum Bardo, kde je vystavené mnoho pamiatok zo starovekého Kartága, na ruinách Antoniových kúpeľov je postavené Národné múzeum. Celá Medina bola v roku 1979 zaradená na zoznam UNESCO. Neďaleko mesta sa nachádza to, čo zostalo z Kartága, toto miesto je častým cieľom turistov. thumb|Satelitný pohľad na mesto
Svätý Tomáš (mesto)
Svätý Tomáš (port. São Tomé) je hlavné mesto štátu Svätého Tomáša a Princovho ostrova. Nachádza sa na severozápadnej strane ostrova Svätý Tomáš v zátoke Ana Chaves. Svätý Tomáš je aj najväčšie mesto a administratívne centrum krajiny. V meste žije 62 531 (2008) obyvateľov.
Dejiny
Aj keď Portugalci objavili ostrov Svätého Tomáša 21. decembra 1471, história mesta Svätého Tomáša sa začala písať až v roku 1493, kedy na základe nariadenia Portugalského kráľa Jána II. boli odobratí mladší synovia židovských rodín, následne boli pokrstení a poslaní spolu s portugalskými vyhnancami (port. degredados) a černošskými otrokmi na ostrov Svätého Tomáša, aby založili novú kolóniu. Za ohnisko kolonizácie si osídlenci vybrali zátoku, ktorá sa teraz volá Ana Chaves. Začali tam stavať kostolík a domčeky. Osídlenci sa snažili pestovať plodiny so Stredomoria, ale tým sa tu nedarilo. Naopak, darilo sa cukrovej trstine dovezenej z Madeiry, ktorá sa ihneď ujala a v okolí osady vyrástli plantáže cukrovej trstiny. V roku 1535 bola osada São Tomé vyhlásená za mesto.
V druhej polovici 16. storočia prebiehala snaha západoeurópskych krajín o prevzatie Portugalských zámorských majetkov. Kvôli tejto hrozbe bolo kráľovskou listinou z apríla 1566 nariadená výstavba obranných valov a zákopov okolo mesta proti hrozbe francúzskeho útoku. Lenže vtedajší obyvatelia mesta neboli schopní čeliť sústredenému útoku. Hrozba sa naplnila v roku 1567, kedy na mesto zaútočili francúzski piráti. Všetko obyvateľstvo vtedy muselo utiecť do priľahlých lesnatých hôr a počkať, kým sa neskončí rabovanie a neodídu. Neskôr sa na niektorých plantážach vzbúrili otroci proti zaobchádzaniu so strany svojich majiteľov. Tieto vzbury vyvolali v meste mnohé nezhody. Túto situáciu využila skupina angolských stroskotancov (port. angolares) a v roku 1574 napadli statky v okolí mesta a prebojovali sa až do mesta. Provizórne milície, vytvorené obyvateľmi mesta, však tento útok odrazili. Na posilnenie obrany mesta bola v roku 1575 dokončená pevnosť São Sebastião. V roku 1585 bolo mesto zničené požiarom. Do konca 16. storočia prebehlo na statkoch v okolí mesta niekoľko vzbúr otrokov a mnohé vzbury zasiahli aj do chodu mesta Svätý Tomáš. Najvýznamnejšia bola vzbura otroka menom Amador, ktorý sa v júli 1595 postavil do čela otrokov a sústredil okolo seba 5000 černochov a mulatov. Z nich postavil vojsko o sile 800 mužov a rozdelil ich do štyroch skupín. Bez problémov dobyli mesto Svätý Tomáš, ktoré už vtedy zastávalo úlohu hlavného mesta kolónie. Amador sa prehlásil za kráľa a pustošil celý ostrov Svätého Tomáša. Až v roku 1596 sa podarilo ozbrojeným jednotkám zatknúť Amadora. V roku 1600 prišli ku brehom ostrova Holanďania, ktorí systematicky ničili a preberali Španielske a Portugalské kolónie. Ani mesto nebolo výnimkou a pod tlakom Holanďanov odišli statkári do pokojnejšej Brazílie. V tomto období výrazne poklesla výroba cukru a mesto začalo spolu s celou krajinou chudobnieť.
Holanďania nakoniec v roku 1641 opäť zaútočili a dobyli okrem mesta aj celú kolóniu Svätého Tomáša a Princovho ostrova. Stali sa pánmi tejto krajiny, až dokým ich v roku 1648 nevyhnal Brazílsky guvernér. Kolónia sa tak dostala opäť pod nadvládu Portugalcov. Ale v meste vládol chaos, ktorý bol aj všade na ostrovoch. Tento zmätok využili francúzski piráti a v roku 1709 napadli z mora mesto Svätý Tomáš. Žiadali 40 000 cruzados pod hrozbou, že zničia pevnosť São Sebastião. Takú sumu peňazí sa však nepodarilo zohnať a piráti ukradli z kráľovskej pokladnice 20 000 cruzados, zobrali rukojemníkov a odplávali do Angoly.
V 18. storočí sa mestečko Svätý Tomáš skladalo prevažne len zo slamených chyží, niekoľkých drevených domčekov, ktoré spolu s katedrálou Svätého Tomáša a vládnymi budovami z nepálených tehál tvorili čestnú výnimku. Mesto výrazne ovplyvnilo zrušenie otroctva v roku 1875 a začali sa najímať zmluvné pracovné sily (port. contratados) z ostatných kútov Portugalského impéria. Na prázdnych plantážiach v okolí mesta sa začala pestovať káva a kakao, ktorých ceny v tom čase stúpali a na ostrovoch sa im aj darilo. Krajina spolu aj s mestom začala opäť ekonomicky rásť a aj zavádzať technologické novinky. Medzi prvými novinkami pre mesto bolo vybudovanie elektrického osvetlenia v roku 1892, úzkorozchodná železnica, ktorej účelom bolo zvážanie plodín z plantáží vo vnútrozemí do prístavu v meste. Guvernér poveril výstavbou tohto diela v roku 1894 Francúza Edmonda Plantiera a spustená bola v roku 1913 v dĺžke 19 kilometrov. Radnica mesta si v roku 1898 požičala veľkú sumu peňazí a začala budovať kanalizáciu, mestský bitúnok a dôstojné budovy pre matriku a súdy. Mesto o dva roky neskôr vybudovalo aj potrebný maják na blízkom ostrovčeku Ilhéu das Cabras.
Po páde kráľa v Portugalsku a po vytvorení republiky (5. októbra 1910) sa situácia veľmi nezmenila. Statkári mali problém s presadením sa na trhu s komoditami. Situácia sa nezlepšila ani po lisabonskom vojenskom prevrate z 28. mája 1926, kedy sa ujal moci António de Oliveira Salazar. Ale ani táto zmena sa neodrazila v dobrom a aj kvôli prebiehajúcej kríze, boli statkári nútení znížiť stavy zamestnancov a nájomných robotníkov. Boli nútení aj zastaviť prevádzku železnice, ktorá potom zarástla džungľou. V tomto čase prebiehali početné šetriace opatrenia, ktoré mnohokrát vyvolávali konflikty v celej kolónii. Červenými písmenami sa nielen do mesta vrylo "povstanie Batepá" z roku 1953, počas ktorého boli prenasledovaní a lovení černosi na príkaz guvernéra, ktorý ich bral ako odporcov kolonializmu. Počas koloniálnej vojny, ktorú viedli Portugalci v Angole, Guinei-Bissau a Mozambiku slúžilo mesto ako prístav, kde sa sústreďovali vojaci, vojenská technika a ošetrovali sa ranení.
Od 12. júla 1975, kedy Svätý Tomáš a Princov ostrov vyhlásil nezávislosť od Portugalskej republiky, sa mesto Svätý Tomáš stalo hlavným mestom nového štátu. Sídlia tu hlavné správne orgány krajiny.
Súčasný opis mesta
thumb|right|Prezidentský palác V meste sa nachádza rad historických pamiatok, ktoré sú lákadlom pre turistov. Hlavne ide o pevnosť São Sebastião, katedrála Svätého Tomáša, bývalí palác guvernéra, zachovalé budovy prvých osadníkov a Prezidentský palác. Ďalšie významné stavby v meste sú prístav, Estádio Nacional 12 de Julho, medzinárodné letisko, 2 tržnice, nemocnica, Národné lýceum a iných nižších školských zariadení, kino, knižnica, archív, vládne budovy, múzeá, budova národnej banky, mnohé pamätníky a námestia (port. praças). Mesto je plné zelene, ktorá rastie aj na stenách starých budov. Nachádza sa tu aj zázemie televíznej stanice RFI a jednej rádiovej stanice. Všetky cesty v meste sú vyasfaltované a napojené na hlavnú cestnú sieť ostrova.
Geografické podmienky a podnebie
Súradnice: 00°20′10″ s. š., 06°43′53″ v. d.
Mesto sa nachádza na severozápadnom pobreží ostrova Svätý Tomáš v zátoke menom Ana Chaves. Neďaleko mesta leží aj ostrovček Ilhéu das Cabras. Okraje mesta zasahujú do hustých porastov ostrova. Priemerná nadmorská výška mesta je
Podnebie
V meste panujú po celý rok vysoké teploty. Priemerná teplota v januári je 26 °C (priemerné januárové zrážky sú ) a v júli 23 °C (tento mesiac je obvykle bez zrážok). Najviac zrážok spadne v marci.
Populácia
Obyvatelia mesta sú prevažne černosi a mulati. Prevažne patria k etniku Forro. Väčšina Portugalcov (asi 4 000) sa po vyhlásení nezávislosti z mesta odsťahovala naspäť do Európy. Tento odliv pol čiastočne kompenzovaný prílivom utečencov z Angoly.
Tabuľka, ktorá ukazuje stav obyvateľstva mesta v rôznych obdobiach:
Ekonomika
V blízkosti mesta sú kávové a kakaové plantáže. V meste pôsobí jediné medzinárodné letisko Svätý Tomáš a aj prístav. Pomaly sa tu rozmáha aj cestovný ruch a ťažobný priemysel, ktorý má byť zameraný na ropu.
Vektorová krivka
thumb|Animácia vektorvých kriviek vektorového poľa Vektorová krivka (alebo prúdová krivka) vektorového poľa definovaného na oblasti Ω vektorovou funkciou \vec F je regulárna krivka, ktorá sa nachádza v oblasti Ω a ktorej dotyčnica je v jej každom bode X rovnobežná s vektorom \vec F (X).
Fyzikálnou realizáciou vektorových kriviek sú napríklad siločiary pri silových poliach, alebo prúdnice pri rýchlostných poliach.
Crouy-Saint-Pierre
Crouy-Saint-Pierre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lembras
Lembras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Croixrault
Croixrault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Curchy
Curchy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HBK Kometa Vrútky
HBK Kometa Vrútky (celý názov: Hokejbalový klub Kometa Vrútky) je slovenský hokejbalový klub z Vrútok. Je to majster Slovenska z roku 2018, čo je zároveň aj jeho najväčší úspech. Je účastníkom najvyššej hokejbalovej súťažeextraligy mužov od roku 2002. V roku 2014 sa ako štvrtý tím extraligy zúčastnil Svetového pohára klubov v Nitre, na ktorom obsadil 9. miesto. Svoje zápasy hráva v Hokejbalovom areáli pri Sokolovni s kapacitou 100 sediacich divákov. Okrem seniorského tímu figurujú v klube aj juniorské, dorastenecké a žiacke tímy.
LG Thrive
LG Thrive P506 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v apríli 2011.
HBK Kometa Vrútky
Klub vznikol v roku 1999. Nadviazal tak na tradíciu mnohých vrútockých hokejbalových klubov (HK (Horná Kružná) Vrútky, Čerešne Vrútky, Twister Vrútky, Bulldogs Vrútky), ktoré započali hokejbal v tomto meste od roku 1987. Postupne prešiel od III. Martinskej hokejbalovej ligy cez II. až po I. Martinskú hokejbalovú ligu, aby sa v roku 2002 prihlásil do extraligy.
Úspechy
Slovenská extraliga mužov:
Československý superpohár:
Veľké Hincovo pleso
Poloha
Leží v Hincovej kotline, ktorá tvorí jeden z najvyšších stupňov Mengusovskej doliny. Na západe sa nad plesom zdvíhajú steny Kôprovského štítu, na severe Čubriny a Veľkého Mengusovského štítu a na východe Východného Mengusovského štítu, Hincovej veže a Mengusovského Volovca. Na juh sa otvára Mengusovská dolina, ktorou sa v období 16. 6. - 31. 10. dostaneme k plesu po modrej značke od Popradského plesa za 1,5 hodiny. Vrátiť sa možno rovnakou cestou alebo pokračovať cez Vyšné Kôprovské sedlo a Hlinskú dolinu do Kôprovej doliny.
LG Thrive
Používa systém na čipe Qualcomm MSM7227 Snapdragon S1 s procesorom 600 MHz ARM 11 a grafickým procesorom Adreno 200. Kapacita vnútorného úložiska je 160 MB, rozšíriteľná microSD kartou do 32 GB, pričom 2 GB karta je súčasťou dodávky.
Primárna kamera má rozlíšenie 3,15 MP, sekundárna kamera chýba. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 1500 mAh.
Veľké Hincovo pleso
Názov
Názov Veľkého Hincovho plesa i okolitých Hincových ôk a Malého Hincovho plesa, pravdepodobne, vyplýva z mena Hinco, t.j. Ignác. Ten, podľa ľudových povestí, mal v okolí plesa pásť ovce. Ponúka sa aj iné vysvetlenie. Je z čias, kedy baníci - haviari (hincovia) hľadali v tatranských dolinách zlato. Vynára sa aj predstava, že Hinco bol tajomný trpaslík, ktorý pomáhal baníkom pri dolovaní zlata. Hinco, možno, mohlo byť priezvisko muža, ktorý tu voľakedy hľadal zlatú rudu. V slovenskom menoslove je veľa rodov, ktoré dnes používajú toto meno.
Zaujímavosti
Na jeseň v roku 1965 prišli na Veľké Hincovo pleso dve skupiny potápačov z Ostravy a Brna. Mali za sebou pozoruhodné výkony. V lete na Jadrane sa potopili do hĺbky 96 metrov a vytvorili československý rekord a v tom istom roku sa potopili do Czarneho Stawu na poľskej strane Vysokých Tatier do hĺbky 76 metrov. Potápanie do vysokohorských jazier má svoje špecifiká. Keďže ležia vo vyšších nadmorských výškach tlak vody je vyšší ako za normálnych okolností. Pretlak v hĺbke 50 metrov sa rovná vplyvu pretlaku v hĺbke 70 metrov pod hladinou mora. Potápači uskoutočnili dňa 24. septembra 1965 niekoľko pokusných ponorov a na druhý deň sa podarilo J. Dvořáčkovi a J. Daněkovi zostúpiť až na dno plesa do hĺbky takmer 54 metrov. Spolu s nimi sa ponáral J. Kaďourek. Na hladinu sa už nevrátil. Pokusy na jeho záchranu boli v ten deň neúspešné a tragické. Počas záchranných prác na hladinu jazera potápači vyniesli J. Antonického, ktorý bol v bezvedomí. Napriek rýchlej pomoci a transportu potápača helikoptérou do nemocnice sa ho nepodarilo zachrániť. Podľahol srdcovej slabosti. Predpokladá sa, že vo vode zablúdil a nenašiel lano, ktoré viselo z člna až ku dnu.
Pohyb a orientácia pod hladinou plesa nie sú jednoduché. S veľkým dýchacím prístrojom v studenej štvorstupňovej vode musí potápač opatrne zostupovať. Orientuje sa pomocou hĺbkomeru, kompasu a hodiniek. S pribúdajúcimi metrami klesá viditeľnosť. Do hĺbky 20 metrov vidieť dno člna. V 30 metroch je viditeľnosť veľmi malá, potápač sa ocitá v akomsi prázdnom priestore, psychologicky je to ťažká chvíľa. Nad dnom plesa, v hĺbke 50 metrov, vidno do okruhu 6-8 metrov. V 54 metroch je dno plesa pokryté asi metrovou vrstvou kalu. Zostup trvá asi 6 minút. Potápači mali vtedy zásobu kyslíka na približne 15 minút. Pohybovať sa museli nad úrovňou kalu. Za týchto okolností bolo takmer nemožné hľadať J.Kaďourka. Preto boli záchranné práce prerušené. Znovu ich obnovili 21. - 23. októbra 1965, ale aj vtedy boli neúspešné. Telo mŕtveho potápača našli až v roku 1966.
Hydrológia
Do jazera nevteká žiaden povrchový potok a vyteká z neho Hincov potok, ktorý po spojení s Krupou vytvára rieku Poprad.
Karlov (prírodná rezervácia)
Karlov je prírodná rezervácia ev. č. 162 neďaleko obce Šanov v okrese Znojmo v nadmorskej výške 195 - 213 metrov. Oblasť spravuje Krajský úrad Juhomoravského kraja.
Ochrana
Predmetom ochrany je zmiešaný porast v revíri Horní Hoja.
Lempzours
Lempzours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marťan (film)
Marťan  je americký sci-fi film z roku 2015 založený na rovnomennom románe od Andyho Weira. Režíroval ho Ridley Scott. V hlavnej úlohe Matt Damon stvárnil astronauta, ktorý bol mylne považovaný za mŕtveho a tak ho posádka pri núdzovom opustení planéty Mars, nechala na jej povrchu. Film opisuje jeho boj o prežitie a snahu zachrániť ho.
Producent Simon Kinberg začal pracovať na vývoji filmu po tom, čo mu v marci 2013 20th Century Fox odporučila román, ktorý Drew Goddard adaptoval do scenára a bol pripravený na réžiu. Film sa ale nepohol vpred a Scott nahradil Goddarda, čím bola schválená produkcia s Damonom v hlavnej úlohe. Natáčanie začalo v novembri 2014 a trvalo približne 70 dní. 20 scén bolo postavených v Budapešti, v jednom z najväčších ateliérov na svete. Kulisou pre natáčanie bolo použité tiež údolie Wadi Rum v Jordánsku.