cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hip-hop (subkultúra)
Počiatky
V New Yorských kluboch bola v 70-tych rokoch populárna predovšetkým disco hudba, na uliciach to však bol funk, soul a reggae. Konali sa tzv. „block parties“ (párty na ulici), kde dídžeji používali na reprodukciu hudby dva gramofóny. Pomocou mixovacích techník predlžovali inštrumentálne pasáže funkových piesní, do ktorých niekto spontánne animoval publikum a tak vznikol rap. K tejto hudbe sa taktiež rozvinula samostaná forma tanca nazvaná breakdance. Vizuálnu stránku hiphopovej kultúry dopĺńala v počiatkoch aj špeciálna zložka graffiti, chápaná ako spôsob zviditeľnenia sa a úteku od všednosti a každodennosti života vo veľkomeste.
Hip hop ako subkultúra dnes
Dnes sa ako hip hop definuje celosvetová subkultúra, prekračujúca jazykové, náboženské či rasové bariéry. Rap ako hudobná zložka sa stal jedným z najpopulárnejších hudobných žánrov a jeho vplyv preniká aj do iných hudobných tancov.
Hip hopová kultúra na Slovensku
Hip-hop sa začal počúvať a tancovať na Slovensku už v prvej polovici 80. rokov. Náznaky tohto štýlu v oficiálnej hudobnej tvorbe sa u nás objavili napr. v skladbe Petra Nagya „Taxis“ z roku 1984 či vo filme Fontána pre Zuzanu (výstup prvej slovenskej breakerskej skupiny „Gumení chlapci“).
Za „krstného otca“ slovenskej hiphopovej hudby sa pokladá Dávid zo Senca. Prvé skupiny a interpreti sa objavili v Bratislave („Genuine Gem“ neskôr premenovaný na Žužuleta), Prievidzi (Jednotka Slovenskej Starostlivosti), Senci („Ghetto ganx3“, 2ja Lo3), Košiciach (Rap Steady Crew) a Piešťanoch (Pa3k Metamorfolord, dnes známy ako Rytmus zo skupiny Kontrafakt) a východniar Mykie G, ktorý si v 1997 natočil prvý solo album v Londýne pod názvom  Live my life today .
Graffiti vzniklo v Bratislave, ďalšími mestami, kde sa rozvíjalo, boli Trnava, Trenčín a Žilina.
V súčasnosti je hip hop rozšírený na celom území Slovenska a teší sa stúpajúcej popularite. Medzi najznámejších predstaviteľov dnes patria:
Kolagén
thumb|Kolagénové vlákna typu I v [[Transmisný elektrónový mikroskop|transmisnom elektrónovom mikroskope]] thumb|Model [[kryštálová šruktúra|kryštálovej štruktúry trojitej závitnice kolagénu Pro-Pro-Gly103]] Kolagén je skleroproteín, extracelulárna, vo vode nerozpustná bielkovina, ktorá je základnou stavebnou hmotou podporných tkanív. Tvorí 2530 % všetkých proteínov v tele cicavcov a je zložkou medzibunkovej hmoty v podobe kolagénových vláken. V súčasnosti poznáme najmenej 27 rozdielnych typov kolagénov, označujú sa IXXVII.
Kolagén je dôležitý pri vytváraní štrukturálneho skeletu pre bunky, tkanivá a orgány. Keby nebolo kolagénu, naše telo by sa doslova "rozpadlo". Kolagén totiž dodáva ľudskej pokožke pevnosť, odolnosť a je tiež zodpovedný za jej hladký, mladistvý a zdravý vzhľad. Kolagén to dokáže vďaka tomu, že má jedinečnú štruktúru v podobe troch proteínových reťazcov, ktoré sú stočené do silnej špirály. Jej pevnosť v ťahu je silnejšia ako oceľ a vďaka tejto pevnosti podporuje aj ďalšie tkanivá a orgány a spája tieto štruktúry s kosťami.
Kolagén tvorí až 75 % našej pokožky a jeho dostatok alebo nedostatok viditeľne ovplyvňuje jej vzhľad. V prípade nedostatku kolagénu dochádza k výskytu vrások a vzhľadu starnúcej pleti. Doplnenie alebo obnova kolagénu v tele sa preto stala témou aj pre kozmetický priemysel, ktorý sa snaží rôznymi prípravkami zabezpečiť znovuobnovenie tvorby kolagénu v pokožke.
Syntéza kolagénu prebieha nepretržite počas celého nášho života s cieľom opraviť a nahradiť poškodené kolagénové tkanivo alebo vybudovať nové bunkové štruktúry. Degradácia a recyklácia starého alebo poškodeného kolagénu je zdravý a prirodzený proces, ktorý sa používa na vytváranie bielkovinových fragmentov potrebných na budovanie nových bunkových štruktúr, napríklad v procese hojenia. So zvyšujúcim sa vekom klesá hladina kolagénu v dôsledku poklesu jeho produkcie a zvýšenia degradácie.
Ako je možné podporiť syntézu nového kolagénu?
- Vitamín C preukázateľne zvyšuje tvorbu kolagénu a je nevyhnutný kofaktor pri syntéze kolagénu.
- Ďalším spôsobom podpory syntézy kolagénu je doplnenie peptidov stimulujúcich kolagén.
Typy kolagénov
V súčasnosti poznáme najmenej 27 rozdielnych typov kolagénov, označujú sa IXXVII.
Najrozšírenejší je typ I, predstavuje 90 % kolagénu v organizmoch. Je prítomný v pokožke, šľachách, kostiach a zuboch.
Typ II sa vyskytuje v chrupavkách.
Typ III je kolagén embryonálneho vývoja, neskôr je nahradený typom I.
Typ IV sa vyskytuje v bazálnej membráne epitelov.
Kolagén typu V je charakteristický pre stenu krvných ciev.
Zdroj
Ďalšie informácie boli získané z Ja2.sk (link na zdroj sa nachádza v externých odkazoch).
Sukiny deti
Sukiny deti ( - Sukiny deti) je sovietska filmová dráma z roku 1990. Režíroval ju Leonid Filatov. Jej premiéra sa uskutočnila na 17. Medzinárodnom filmovom festivale v Moskve.
Sainte-Ramée
Sainte-Ramée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cecok
Cecok môže byť:
Őrtilos
Őrtilos je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Csurgó.
Má rozlohu 2112 ha a žije tu 629 obyvateľov (2007).
Velké Losiny
Velké Losiny sú obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2013 tu žilo 2 686 obyvateľov, z toho 1 328 mužov a 1 358 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,6 roka (muži 42,1 roka, ženy 45,1 roka).
Girekol
Girekol je menšie vulkanické centrum pleistocénno-holocénneho veku, nachádzajúce sa asi 15 km severne od severovýchodného výbežku jazera Van vo východnej Anatólii v Turecku. Centrum leží približne v strede juhozápadno-severovýchodnej línie vulkánov, od Nemrut Dağı až po Ararat.
Degré (Sarthe)
Degré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cork
Cork môže byť:
Električková doprava v Novočerkassku
náhľad|Mapa siete
Električková doprava v ruskom meste Novočerkassk funguje od roku 1954. Spolu 4 linky jazdia na sieti dlhej 40 km s rozchodom.
Vozidlový park
Technický vozidlový park tvorí 5 vozidiel.
Ötvöskónyi
Ötvöskónyi je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Nagyatád.
Má rozlohu 2771 ha a žije tu 904 obyvateľov (2007).
Hide
hide, vlastným menom Macumoto Hideto (* 13. december 1964, Jokosuka – † 2. máj 1998, Tokio), bol japonský hudobník, spevák a textár. Bol známy predovšetkým ako hlavný gitarista heavymetalovej skupiny X Japan, no taktiež bol úspešný sólový umelec a zakladateľ americkej skupiny Zilch.
Hide bol veľmi populárny a vplyvný. Predal milióny nahrávok, ako sólový umelec ale aj ako člen kapely X Japan. Skupina X Japan bola populárnou na konci 80tych a na začiatku 90tych rokov a bola označovaná ako zakladateľ japonského Visual Kei štýlu. Keď sa v roku 1997 rozpadla, hide sa zameral na svojú sólovú kariéru, ktorá sa začala v predchádzajúcich štyroch rokoch. V roku 1998, na vrchole slávy, počas nahrávania svojho tretieho štúdiového albumu a zahájenia medzinárodnej kariéry s novovytvorenou kapelou Zilch, spáchal samovraždu obesením. Bol považovaný za ikonu japonskej mládeže búriacej sa proti konformnej spoločnosti a jeho smrť bola označená ako „koniec éry“.
1964-87: Prvé roky a Saver Tiger
Macumoto Hideto sa narodil 13. decembra 1964 v nemocnici sv. Jozefa v Midorigaoke v Japonsku. Navštevoval Yokosuka Tokiwa Junior High School. V 15-tich sa stal fanúšikom rockovej hudby pod vplyvom albumu Alive II od Kiss. Toho istého roku mu stará mama kúpila prvú elektrickú gitaru Gibson Les Paul Deluxe.
11. marca 1980 absolvoval nižšiu strednú školu. Potom nastúpil na Zushi Kaisei vyššiu strednú školu v Zushi v Kanagawe, kde hral v dychovej kapele. Hral tam iba chvíľu, pretože bol priradený na hru na klarinet, hoci chcel hrať na trúbku. Neskôr sa sústredil na gitaru a v roku 1981 založil skupinu Saber Tiger. Rok na to začali hrať naživo v Yokosuke.
V roku 1986 si skupina zmenila názov na Saver Tiger, aby sa vyhla zámene so skupinou rovnakého mena zo Sappora. Ich prvá účasť s novým menom bola vo vzorkovníku Devil Must Be Driven out with Devil, s piesňami "Dead Angle" a "Emergency Express". Pokračovali vystúpeniami v live houses a nočných kluboch ako napríklad Meguro Rokumeikan, Omiya Freaks a Meguro Live Station. 28. januára 1987 pre neustálu fluktuáciu členov hide činnosť kapely ukončil. V tom istom čase bol pozvaný do skupiny X. V roku 2001 Nippon Crown vydalo kompiláciu pod názvom Origin of hide, ku ktorej sa pridala aj kapela "Yokosuka Saver Tiger". Obsahovala 2 CD z LIVE vystúpení so skúšobnými nahrávkami a záznam koncertu na VHS.
Založenie Ríma
Založenie Ríma sa datuje rôznymi autormi rôzne, napr. Vergílius udáva rok 848 pred Kr., Dionysios z Halikarnasu rok 748 pred Kr., Terentius Varro a Titus Livius 753 pred Kr.
Hide
1987-97: X Japan
Vo februári 1987 sa hide pripojil k skupine X Japan (vtedy X) a stal sa jej hlavným gitaristom a príležitostným textárom. Zložil piesne "Celebration", "Joker" a "Scars". X vydala prvý album Vanishing Vision vďaka bubeníkovi Yoshikimu, ktorý vlastnil vydavateľstvo Extasy Records. Album bol úspešný a skupina neskôr označená ako jeden z priekopníkov Visual Kei.
Založenie Ríma
Podľa povesti Rím založili kráľ Romulus s bratom Remom, ktorých údajne vychovala vlčica, na siedmich pahorkoch na ľavom brehu rieky Tiber, ktorá oddeľovala územie Etruskov a italických Latinov. Archeológovia približne potvrdili dátum 753 pred Kr., ale v skutočnosti na niektorých z uvedených pahorkov sídlili italické kmene Latinovia (vrch Palatin) a na iných italické kmene Sabinovia (vrchy Kapitol, Kvirinál a Eskvilín), pričom sedem ich vytvorilo federáciu, základ mesta, ktorým sa Rím však stal až neskôr za etruských kráľov. V 7. storočí (podľa povesti roku 616 pred Kr.) sa Ríma totiž zmocnili Etruskovia. Mesto Rím spočiatku nemalo dobrú povesť a dlho v ňom žili len muži. Rimania podľa legendy ženy získali nakoniec tak, že ich ukradli svojim susedom-Sabínom.
Hide
1987-97: X Japan
Debutový album skupiny X s názvom Blue Blood bol vydaný 21. apríla 1989 a dostal sa na 6. miesto v rebríčku Oricon. Skupina uspela v "Grand Prix New Artist of the Year" a bola ocenená počas 4. ročníka každoročného Japan Gold Disc Awards v roku 1990. Ich tretí album Jealousy bol vydaný 1. júla a stal sa číslom 1 v počte predaných nahrávok (600 000 kópií).
Krátko po vydaní albumu Art of life, ktorý sa v rebríčku Oricon dostal až na vrchol, si členovia X Japan dali pauzu a začali sólo projekty. V tej dobe skupina upustila od originálnej Visual Kei estetiky, s výnimkou hideho, ktorý aj naďalej pokračoval v divokom farebnom oblečení a nosení červeného, neskôr ružového účesu. Dahlia bol posledným skupinovým albumom; bol vydaný 4. novembra 1996. V septembri 1997 bol oznámený rozpad kapely X Japan. Skupina ešte vystúpila 31. decembra 1997 v Tokyo Dome na rozlúčkovom koncerte vhodne nazvanom „The Last Live“.
1993-98: Sólo kariéra
Na začiatku roka 1993 hide nahral s Inoranom a J-om zo skupiny Luna Sea skladbu „Frozen Bug“. Pod názvom kapely *M*A*S*S sa objavila na vzorkovníku Dance 2 Noise 004. Vystupoval aj v umeleckom filme Seth et Holth spolu so spevákom Tuskom zo skupiny Zi:Kill. V roku 1994 hide nahral a vydal svoj prvý sólo album Hide your face, ktorý dosiahol v rebríčku Oricon 9. miesto. Okrem spevu a písania textov hral v niektorých skladbách na gitaru a basu. Hudobný štýl albumu sa významne odlišuje od Speed metal hymny a balád od X Japan, má sklon k alternatívnemu rocku. Neskôr absolvoval turné „Hide Our Psychommunity Tour“. hide with Spread Beaver sa po čase stalo jeho hlavným projektom.
V roku 1996 hide dohliadal na produkciu vydania svojej prvej značky LEMONed, albumu skupiny Zeppet Store. Jeho druhý sólo album vyšiel 2. septembra, dosiahol vrchol v Oricone, po ktorom nasledovalo „Psyence a Go Go tour“. Potom ako sa v roku 1997 rozpadla kapela X Japan, hide oficiálne nazval svoj sólo projekt hide with Spread Beaver. Založil novú kapelu s názvom Zilch v ktorej bol programátor a prekusionista I.N.A., ktorý spolupracoval s americkými a britskými umelcami, ako Joey Castillo (Queens of the Stone Age), Paul Raven (Killing Joke) a Rey McVeigh (The Professionals).
2. máj 1998: Smrť
hide zomrel ráno 2. mája 1998 vo veku 33 rokov. Po nočnom pití bol nájdený obesený na uteráku priviazanom o kľučku dverí v jeho apartmáne v Minami-Azabu v tokijskej štvrti.
Vrátil sa do Japonska o päť dní skôr, po zdĺhavých troch mesiacoch, ktoré strávil v Los Angeles. 1. mája hide a členovia Spread Beaver natáčali pre televíznu show a neskôr išli piť s jeho bratom, ktorý ho viezol domov okolo 6:30 nasledujúceho dňa. Keď bol asi o 7:30 nájdený v bezvedomí, bol prevezený do nemocnice v Hiroo, kde ho o 8:52 vyhlásili za mŕtveho.
Medzitým niekoľko hideho priateľov a kolegov uviedlo, že podľa nich to bola nehoda uškrtením. Medzi nich sa zaradil spoluzakladateľ X Japan Yoshiki a bývalý basista Taiji. Táto teória je podporovaná faktom, že nezanechal dopis na rozlúčku. Taiji v jeho autobiografii teoretizuje, že osudnej noci mohol hide cvičiť špeciálne cviky na úľavu od bolesti krku, ktorou gitaristi môžu trpieť od sústavného používania ramenného pásu. Podobne cvičili aj ostatní členovia X Japan počas turné. Potrebné bolo použiť uterák a kľučku na dverách. Podľa Taijiho mohol hide v opilosti zaspať a dobre uchyteným uterákom sa nechtiac uškrtiť.
Po smrti
Napriek hideho smrti Spread Beaver pokračovali s turné „Tribal Ja, Zoo Tour 1998“, od začiatku októbra a počas novembra; zábery z turné vyšli na DVD v roku 2005.
1. mája 1999 bol vydaný „tribute album“ s názvom Tribute Spirits, ktorý obsahuje cover-verzie hideho piesní od skupín ako BuckTick, Luna Sea a Oblivion Dust a sólo umelcov vrátane Tomoyasu Hotei a Cornelius. Album vyšiel spolu na prvé výročie hideho smrti.
20. júla 2000 v Yokosuke, v jeho rodnom meste, otvorili hideho múzeum. Zasadil sa oň aj bývalý japonský predseda vlády Junichiro Koizumi, ktorý bol veľký fanúšik X Japan.
Zostávajúci členovia X Japan sa opäť spojili v roku 2007 a nahrali novú pieseň „I.V.“, ktorá obsahuje nepoužitú gitarovú stopu od hideho. Ich prvý koncert bol usporiadaný 28. marca 2008 v Tokyo Dome; počas predstavenia Art of Life „hral“ hologram hideho po boku s kapelou. X Japan stále považujú hideho za svojho člena a zapájajú ho na každom koncerte.
8. júla 2007 Yoshiki s ďalšími hudobníkmi v rozhovore oznámil „hide tribute concert set 2008“ s cieľom pripomenúť si desiate výročie od úmrtia ich bývalého člena.
Hide memorial summit sa konal 3. a 4. mája v Ajinomoto Stadium, spolu s X Japan, Dir en Grey, D'espairsRay, Versailles a mnohými ďalšími. Luna Sea a Phantasmagoria sa dokonca počas jednodňového vystúpenia opätovne spojili. Hide with Spread Beaver vystúpili tiež s použitím štúdia a živých nahrávok hideho spevu. Organizátori odhadovali účasť na oboch show na približne 100 000 fanúšikov. Na začiatku summitu sa každoročne skladá hold, pri ktorom vystúpia kapely na počesť hideho narodenín a výročia jeho smrti.
Boli zverejnené hideho tvorba, reedície, kompilácie, remixy a predtým nevydané diela. Jedna z najnovších, The Devolution Project, bol vydaný v roku 2010 s originálnymi jedenástimi piesňami. Taktiež v roku 2010, pri dvanástom výročí jeho smrti, sa konala v Tsukuji Hongan-ji spomienková bohoslužba s 35 tisícovou účasťou.
V auguste 2010 hideho správcovská spoločnosť Headwax Organization, v ktorej bol aj jeho brat Hiroshi, podala žalobu na Yoshikiho riadenie Japan Music Agency pre použitie fotiek bývalého gitaristu X Japan bez formálnej dohody. V roku 2000 obe spoločnosti podpísali dohodu umožňujúcu Yoshikimu a X Japan používať na koncertoch fotografie hideho, avšak fotografie boli použité počas X Japan show 14. a 15. augusta v Nissan Stadium v čase, kedy už zmluva vypršala.
Radlinského ulica
Radlinského ulica je ulica:
Židovský cintorín
náhľad|Židovský cintorín v [[Hannoveri v Nemecku]] Židovský cintorín (, bejt kevarot alebo בית עלמין, bejt olmin) je cintorín, ktorý je určený na pochovávanie židov.
Židovská viera a vzhľad cintorína
Židovský cintorín je úzko spätý s vierou, že človek bol stvorený k obrazu Božiemu a že bude vzkriesený, a preto telo zosnulého „ukrývajú“ v bielom plátne do zeme. Územie cintorína je považované za posvätné miesto, existuje preto mnoho rôznych predpisov, ktoré sa majú na židovskom cintoríne dodržiavať. Medzi nariadenia patrí napríklad zákaz jedla a pitia či zákaz vstupu zvierat, najmä však požiadavka neporušiteľnosti hrobov na večné časy. Tento príkaz často viedol v miestach, kde nebolo možné cintorín rozšíriť, k pochovávaniu v niekoľkých vrstvách – po zaplnení kapacity na cintorín naviezli hlinu, do ktorej potom pochovávali ďalších zosnulých.
Na mnohých cintorínoch je vyhradené miesto pre hroby rabínov a často tiež pre detské hroby. Pre židovské cintoríny sú typické náhrobky (macevot), ktoré majú väčšinou podobu stély, vzácnejšie podobu tumby. Na epitafe je takmer vždy uvedené meno zosnulého, dátum úmrtia a chválorečenie zosnulého. Náhrobky sú často zdobené reliéfmi, ktoré symbolizujú meno, rod či zamestnanie zosnulého.
Súčasťou cintorínov býva tiež budova, ktorá slúžila ako márnica, obradná sieť či vozovňa pre pohrebný dom.
Dejiny
So vznikom židovského osídlenia na Slovensku vznikali aj židovské cintoríny. Často záležalo na ľubovôli vrchnosti, kde židom umožní zriadiť ich cintorín; nemálo starých židovských cintorínov (hlavne na vidieku) sa nachádza na veľmi odľahlých miestach. Roku 1787 bolo v rakúskej monarchii z hygienických dôvodov zakázané pochovávať vo vnútri miest a nové cintoríny vrátane židovských sa začali zakladať mimo zástavby.
Najväčší židovský cintorín sa nachádza na Olivovej hore v Jeruzaleme, najväčší židovský cintorín v Európe je v Lodži.
Franqueville (Aisne)
Franqueville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zámok Gien
thumb|Zámok Gien Zámok Gien sa nachádza v obci Gien v departemente Loiret, región Centre-Val de Loire, a patrí k zámkom pri Loire.
Zámok dala vybudovať v roku 1484 francúzska regentka Anna z Beaujeu na mieste kráľovského poľovníckeho zámku. Anna bola najstaršia dcéra kráľa Ľudovíta XI. a Šarloty Savojskej.
Po Anninej smrti sa zámok vrátil naspäť do vlastníctva koruny. Na zámku v roku 1523 podpísal kráľ František I. dokument ustanovujúci jeho matku Lujzu Savojskú za regentku Francúzska.
V roku 1823 zámok kúpil departement Loiret a od roku 1952 tu sídli Medzinárodné múzeum poľovníctva.
Pálmajor
Pálmajor je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Elektrické napätie
thumb|Výstražná tabuľa vysokého napätia
Elektrické napätie je fyzikálna veličina, ktorá vyjadruje rozdiel elektrického potenciálu dvoch bodov a predstavuje energiu potrebnú na premiestnenie elektrického náboja medzi týmito dvoma bodmi v určitom elektrickom poli.
Zdroje elektrického napätia
Vzťah k iným veličinám
Elektrické napätie je úzko zviazané s elektrickým prúdom, ktorý vzniká pri priložení elektrického napätia na vodivé predmety v súlade s Ohmovým zákonom.
Podľa Ohmovho zákona je medzi prúdom prechádzajúcim vodičom a napätím na vodiči nasledovný vzťah:
Sainte-Soulle
Sainte-Soulle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Elektrické napätie
Vzťah k iným veličinám
Napätie (U) = Odpor(R) * Prúd(I)
Súčin jednosmerného napätia a jednosmerného prúdu je výkon:
Pre striedavé:
Sainte-Soulle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elektrické napätie
Vzťah k iným veličinám
kde \phi je uhol medzi napätím a prúdom.
Ak je daná intenzita elektrického poľa v priestore, potom elektrické napätie medzi ľubovoľnými dvoma bodmi \mathbf{x} a \mathbf{y} vypočítame zo vzťahu
čo je rovné rozdielu potenciálov v daných bodoch.
Dehault
Dehault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zámok Clos Lucé
thumb|Zámok Clos Luce Zámok Clos Lucé sa nachádza v meste Amboise v departemente Indre-et-Loire, region Centre-Val de Loire, asi 500 metrov od zámku Amboise s ktorým má podzemné spojenie.
V roku 1516 pozval do Clos Lucé František I. Leonarda da Vinci, ktorý si so sebou priniesol tri obrazy: Mona Líza, Svätá rodina so svätou Annou a Svätý Ján Krstiteľ. Žil tam tri roky až do svojej smrti 2. mája 1519.
Dnes je v Clos Lucé Múzeum Leonarda da Vinci, ktoré je okrem svedectiev z dejín regiónu venované hlavne projektom, početným modelom a kópiam jeho obrazov i citátom z poznámok.
Električková doprava v Novokuznecku
náhľad|KTM-8 náhľad|Mapa siete
Električková doprava v ruskom meste Novokuzneck funguje od roku 1933. Spolu 9 liniek jazdí na sieti s rozchodom.
Vozidlový park
Technický vozňový park sa skladá z 19 vozidiel.
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity (skr. FCHPT STU) je jednou zo siedmich fakúlt Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.
Vznikla v roku 1940 začatím činnosti Odboru chemickotechnologického inžinierstva Slovenskej vysokej školy technickej (SVŠT). Fakulta má svoje špecifické postavenie ako jediná svojho druhu na Slovensku. Zachytáva celý rozsah chemického, potravinárskeho, farmaceutického a spotrebného priemyslu vrátane ekológie. Jej súčasným dekanom je prof. Ing. Anton Gatial, DrSc.
Hodnotenie fakulty
Fakulta dlhodobo obsadzuje prvú priečku podľa hodnotenia Akademickej rankingovej a ratingovej agentúry v skupine technických vied a fakúlt. Stalo sa tak v rokoch 2005, 2006 , 2007 , 2008 2009 , 2010 , 2011 , 2012 a 2013.
Dosahuje najlepšie výsledky z chemickotechnologických fakúlt aj v porovnaní s podobnými českými fakultami a dosahuje v rámci Slovenských fakúlt v rámci všetkých vysokých škol druhé miesto v publikáciách a prvé miesto vo financovani, čo je uvedené v Porovnacej správe českých a slovenských vysokých škôl ARRA za rok 2009.
Dekani
Odbor chemickotechnologického inžinierstva (1940 – 1950)
1942/43 – 1946/47 –prof. Ing. Teodor Krempaský
Funkciou poverený v apríli 1945,1949/50 – prof. RNDr. Rudolf Lukáč
1947/48 – 1948/49 – prof. RNDr. Juraj Gašperík, DrSc.
Chemická fakulta
Chemickotechnologická fakulty – od roku 1965
1950/1951 – prof. RNDr. Blahoslav Stehlík
1956/57 – 1959/60 - prof. Ing. Dr. techn. Dimitrij Ivančenko
1960/61 – 1963/64 – prof. Ing. Jozef Beniska, DrSc.
Adat
V 20. storočí bolo uplatňovanie časti z nich v niektorých krajinách strednej Ázie zakázané (výkupné za vraždu, krvná pomsta a podobne).
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Dekani
1964/65 – 1968/69 – prof. Ing. Dr. h.c. Anton Blažej, DrSc.
Černá skála (prírodná pamiatka, okres Blansko)
Černá skála je prírodná pamiatka ev. č. 1805, lokalita Lipovec pri Blansku v okrese Blansko. Správa AOPK Brno.
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Dekani
1969/70 – prof. Ing. Július Alexy, CSc.
Černá skála (prírodná pamiatka, okres Blansko)
Ochrana
Predmetom ochrany je zvlášť cenný biotop obojživelníkov s vysokou ekologickou hodnotou. Jadrom zvlášť chráneného územia je jazierko na dne starého lomu kulmských bridlíc v zastavanom území obce Lipovec. Ide o lokalitu s preukázaným výskytom a reprodukciou niekoľkých zvlášť chránených druhov živočíchov: mlok hrebenatý (Triturus cristatus), mlok bodkovaný (Lissotriton vulgaris), mlok horský (Triturus alpestris), rosnička zelená (Hyla arborea), kunka červenobruchá (Bombina bombina), jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis), užovka obojková (Natrix natrix).
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Dekani
1973/74 – 1984/85 – prof. Ing. Antonín Lodes, CSc.
1985/86 – 1986/87 – prof. Ing. Ján Garaj, DrSc.
1987/88 – zimný semester – prof. Ing. Ladislav Šorman, CSc.
1991 – 1994 – prof. Ing. Peter Pelikán, DrSc.
2000 – 2003 – prof. Ing. Vladimír Báleš, DrSc.
Fakulta chemickej a potravinárskej technológie - od roku 2001
2003 – 2011 - prof. Ing. Dušan Bakoš, DrSc.
2011 – 2019 - prof. Ing. Ján Šajbidor, DrSc.
2019 – doteraz - prof. Ing. Anton Gatial, DrSc.
Zámeno
Zámeno alebo pronomen (plurál pronominá) je slovný druh, ktorý javy a reality nepomenúva priamo, ale na ne (po)ukazuje alebo odkazuje v texte.
Delenia
Delenie 1 :
Delenie 2 :
Gunma (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Gunma (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v severozápadnom cípe regiónu Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Maebaši.
Zámeno
Delenia
Delenie 3 :
Biškek
Biškek je hlavné mesto Kirgizska. S 835 800 obyvateľmi je aj najväčším mestom Kirgizska. Bolo založené v roku 1878 ako ruská pevnosť pod menom Pišpek (po rusky Пишпек). V rokoch 1926 až 1991 sa volalo Frunze (po rusky Фрунзе) na počesť veliteľa Červenej armády Michaila Frunzeho. V meste sa nachádza aj jediný Rímskokatolícky kostol v Kirgizsku.
náhľad|Kirgizský parlament so sídlom v Biškeku
Externé odkazy
Užitočné informácie pre turistov (anglicky)
Vikantice
Vikantice je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 72 obyvateľov, z toho 40 mužov a 32 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,6 roka (muži 42,0 roka, ženy 47,9 roka).
Ehime (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry Ehime v Japonsku
Ehime (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na severozápade ostrova Šikoku. Hlavné mesto je Macujama.
Michel Galabru
Michel Louis Edmond Galabru (* 27. október 1922, Sáfí, Maroko – † 4. január 2016, Paríž, Francúzsko ) bol francúzsky divadelný a filmový herec, držiteľ Césara.
Životopis
Pôvodne sa chcel stať futbalistom, ale vďaka svojej tete sa začal zaujímať o literatúru. Po maturite pracoval ako poisťovací agent v Paríži, kde začal tiež študovať herectvo na konzervatóriu Conservatoire national supérieur d'art dramatique. Štúdium ukončil ako najlepší absolvent odboru modernej a klasickej komédie.
V septembri 1950, ihneď po ukončení štúdia začal hrať v Comédie-Française, najmä v klasických drámach W. Shakespeara, G. Feydeaua, alebo Molièra. Neskôr začal v kabarete a vo filme. Najskôr hral rôzne epizódne roly, preslávil sa až ako rotmajster Gerber v žandárskej sérii s Louis de Funès. Táto komická rola do značnej miery ovplyvnila aj jeho budúce roly. V mnohých filmových komédiách hral navonok autoritatívnych mužov, ktorí sa snažia udržať morálku a zavedené tradície.
Za úlohu vo filme Le Juge et l'assassin (1976), ktorá bola jednou z mála jeho nekomických rolí, získal Césara a vážne roly mu vyniesli niekoľko ďalších nominácií na toto ocenenie. Celkom hral približne v 200 filmoch.
V roku 2008 získal divadelnú cenu Les Molières a v roku 2013 sa stal veľkodôstojníkom Ordre national du Mérite.
Od konca roku 2014 hral vo svojej poslednej hre, autobiografickej hre Lajdák (Cancre), v ktorej s humorom rozprával o svojom živote.
Dcéra Emmanuelle je herečka a syn Jean dramaturg a herec.
Kryptomnézia
Kryptomnézia je skrytá alebo nevedomá pamäť(podľa inej skupiny ľudí je to podvedomie), ktorá spôsobuje, že sa danej osobe vybavujú podrobnosti nejakej udalosti z knihy či filmu, pričom si sám neuvedomuje, že ide o spomienku. Kryptomnéziou sa dá vysvetliť napríklad paranormálny jav.
Fukušima (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Fukušima (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Fukušima.
Prefektúra má rozlohu 13 782,54 km² a k 1. januáru 2003 mala 2 119 218 obyvateľov.
Pamuk
Pamuk je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Lengyeltóti.
Má rozlohu 1196 ha a žije tu 253 obyvateľov (2007).
Zámer
Zámer je rozhodnutie (utvorené po určitej úvahe) vykonať niečo, úmysel, plán, cieľ.
Patalom
Patalom je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Má rozlohu 668 ha a žije tu 387 obyvateľov (2007).
Fresnes-sous-Coucy
Fresnes-sous-Coucy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tendürek Dağı
Tendürek Dağı je rozľahlý štítový vulkán, ležiaci vo východnej Anatólii v Turecku, juhozápadne od Araratu, blízko hraníc s Iránom.
Sulpicius Severus
Sulpicius Severus (363 – okolo 420) bol rímsky kresťanský spisovateľ, autor životopisu svätého Martina (Vita sancti Martini), ktorým bola zahájená tradícia životopisov svätcov na kresťanskom západe.
Sulpicius Severus sa narodil v zámožnej rodine v oblasti, ktorá sa neskôr stala Akvitániou. V Burdigale (dnes Bordeaux) vyštudoval právo a uplatnil sa ako právnik. Výhodne sa oženil s bohatou dedičkou prestížnej senátorskej rodiny, ale jeho manželka zomrela predčasne. Po tejto udalosti, vo veku okolo 30 rokov sa na radu svojho priateľa Paulina z Noly zriekol svojej sľubnej kariéry a oddal sa askéze. Od roku 396 sa zdržiaval v meste Tours, pôsobisku svätého Martina. Fascinovaný jeho životom sa pustil do písania jeho životopisu. Roku 399 sa úplne vzdal svojho majetku a s finančnou podporou svojej svokry založil kláštor Primuliacum v južnej Galii. Tu zotrval až do svojej smrti okolo roku 420.
Okrem životopisu Martina z Tours zanechal Sulpicius niekoľko menších spisov, medzi nimi Dialogi (Rozhovory), dve dielka, v ktorých je konfrontovaný tourský svätec so svojimi kolegami z východných častí rímskeho sveta. Druhým významným dielkom je Chronica (Kronika), 2 knihy dejín od stvorenia sveta po udalosti roku 400. Ide o pomerne stručnú prácu opierajúcu sa predovšetkým o Bibliu. Chronica je významným prameňom týkajúcim sa kresťanských heterodoxných siekt, predovšetkým arianizmu a tiež Priscillianovej herézie.
Ibaraki (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Ibaraki (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Mito.
Prefektúra má rozlohu 6 095,58 km² a k 1. októbru 2000 mala 2 985 424 obyvateľov.
Briseis (mytológia)
right|thumb|260px|[[Giovanni Battista Tiepolo, Eurybates a Talthybios vedú Bríseovnu Agamemnónovi, 1757, freska, Villa Valmarana, Vicenza]] Briseis (iné názvy: Bríseis, Briseida, Bríseida, Bríseovna;gr. Βρισηίς - Briseis/iný prepis: Bríseis, lat. Briseis) bola mytologická bytosť, dcéra kráľa Brisea a milenka trójskeho hrdinu Achillea.
Bríseovna sa v mýtoch spomína výhradne v súvislosti s udalosťami súvisiacimi s trójskou vojnou. I keď by sa zdalo, že jej rola bola zanedbateľná, do priebehu vojny zasiahla ako jedna z kľúčových postáv.
Bríseovna v mytológii
Dôležitý moment v ich vzťahu nastal v desiatom roku trójskej vojny. Achájci vedení Achillom sa vypravili proti Tébam a priniesli si z nich bohatú vojnovú korisť. Medzi nimi bolo mnoho krásnych žien, ktoré si rozdelili Achilleovi muži. Najkrajšie dievča menom Chrýseovna pripadlo veliteľovi vojsk, mykénskemu kráľovi Agamemnónovi. Čoskoro nato prišiel do gréckeho tábora Chrýseovnin otec, Apolónov kňaz Chrýseos, ktorý Agamemnóna prosil aby mu dcéru za bohaté výkupné vrátil. Ten sa naňho oboril, odmietol jeho prosbu a vyhnal ho z tábora. Urazený kňaz sa obrátil na Apolóna s prosbou, aby Achájcov potrestal. Apollón na prosbu svojho kňaza zoslal na achájske vojská mor. Keď bojovníci hynuli od choroby a Agamemnón na odvrátenie nešťastia nerobil nič, zvolal Achilles bojovníkov na poradu. Na nej veštec Kalchas vyhlásil, že Apollónov trest možno odvrátiť jedine tak, že kňazovi vrátia jeho dcéru s ospravedlnením, no už bez výkupného. Agamemnón, oboznámený s výsledkom porady, vyhlásil, že v záujme vojska sa dievčaťa zriekne, no chce zaň náhradu – a vybral si Bríseovnu.
Achilles, i keď zarmútený veliteľovým rozhodnutím, podriadil sa mu. No vzápätí vyhlásil, že pokiaľ mu Agamemnón nevráti milenku a neospravedlní sa mu, on ani jeho vojaci nebudú vo vojne pokračovať. Toto rozhodnutie sa čoskoro ukázalo ako veľmi závažné. Aby si Achilles poistil, že Agamemnón jeho podmienke vyhovie, požiadal svoju matku Thetis aby sa prihovorila u najvyššieho boha Dia aby odteraz pomáhal Trójanom a prinútil tak Agamemnóna odprosiť ho.
Z Bríseovninej lásky sa však neradoval dlho; čoskoro bol v boji šípom trójskeho princa Parida usmrtený.
Bríseovna v umení
Postava Bríseovnu sa objavuje aj v umeleckom spracovaní. predovšetkým je jednou z hlavných postáv Homérovej Iliady, kde jej autor venuje tridsaťšesť veršov. Jej dôležitosť v dejovej osnove eposu spočíva v tom, že okolo jej postavy sa odvíja ústredný príbeh.
Jej láska k Achilleovi dala podnet k viacerým literárnym spracovaniam nielen v antike ale aj v modernej dobe. Známy je Bríseovnin list Achilleovi z Ovidiových Listov héroín.
Bríseovnina podoba je vyobrazená na niekoľkých antických vázach. Z pompejského Domu Tragického básnika sa v Národnom archeologickom múzeu v Neapole nachádza freska Achilles odovzdáva Bríseovnu.
Dila
Dila ( Dila Hanım) je turecký seriál z rokov 2012 - 2014, ktorý vysielali Show TV a Star TV. Hlavné role stvárnili herci Erkan Petekkaya a Hatice Şendil. Na Slovensku ju vysielala TV Doma od 3. augusta 2015 do 26. novembra 2015.
Saleignes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iwate (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Iwate (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Morioka.
Prefektúra má rozlohu 15 278,40 km² a k 1. novembru 2006 mala 1 374 530 obyvateľov.
Micubiši A5M
Vznik a vývoj
V roku 1934 zverejnilo japonské námorníctvo špecifikáciu 9-Ši na moderné palubné stíhacie lietadlo. Bola požadovaná rýchlosť najmenej /hod vo výške, stúpavosť do výšky v limite 6 min 30 s, s minimálnou zásobou pohonných hmôt 250 l, výzbroj mala byť tvorená dvoma guľometmi a stroj mal mať prípravu pre zabudovanie rádiostanice. Rozpätie nemalo v tomto prípade presiahnuť a dĺžka. Konštruktér firmy Micubiši Džiró Horikoši nadviazal na svoju predchádzajúcu prácu na lietadle s krídlom typu W pre požiadavky 7-Ši a prepracoval ho aby spĺňalo nové požiadavky. Tak vzniklo niekoľko prototypov, pričom druhý už nevykazoval krídlo lomené do W, ale lomené vzopätie vykazovali len vonkajšie časti dopredu posadenej nosnej plochy. V mieste zlomu krídla bol uchytený pevný kapotovaný podvozok. Krátka časť trupu pred kabínou prechádzala do charakteristického Towendovho prstencového krytu, ktorý ukrýval deväťvalcový hviezdicový motor Nakadžima Kotobuki, čo bol japonskou obdobou britského motora Bristol Jupiter. Podľa vzoru 7-Ši ostali zachované elipsoidné tvary krídla a vodorovných chvostových plôch.
Prvý prototyp stíhacieho lietadla 9-Ši bol zaradený do skúšok v roku 1935 s výrobným označením Micubiši Ka-14. Stroj mal namontovaný motor Kotobuki 5 a dosahoval rýchlosť /hod vo výške a stúpavosť do výšky  za 5 min a 54 s. Jeho nevýhoda bola zlá stabilita a poruchový motor. Upravené krídlo druhého prototypu bolo vybavené odštepnými vztlakovými klapkami, motor Kotobuki 2 bez reduktoru už neprinášal problémy a konštruktéri sa snažili drobnými úpravami zlepšiť manévrovacie schopnosti stroja.
Micubiši A5M4 a jej dvojsedadlová verzia A5M4-K boli posledné verzie lietadla A5M s tzv. krídlom s lomeným vzopätím, ktorých vývoj začal už v roku 1935. Vznikli aj dve verzie pre nasadenie v armádnom letectve (Ki-18 a Ki-33), pričom boli vyrobené len prototypy a do výroby sa nikdy nedostali.
Bojové nasadenie
V dobe keď Japonsko vstúpilo do vojny so Spojencami, boli všetky verzie A5M už vyradené okrem verzií A5M4, ktoré boli stále súčasťou výzbroje niektorých ľahkých lietadlových lodí ako Zuihó, Hosho a Ryujo. Lietadlové lode Ziuhó a Hosho sa pripojili ku kombinovanej flotile a slúžili ako tréningové a Ryujo slúžila pod južnými silami viceadmirála Nobutake Kondo.
Ich prvý a zároveň jediný dotyk prvej línie bojov bol, keď v skorých ranných hodinách 8. decembra 1941 zaútočili na americký hydroplán. Zvyšok strojov bolo nasadených v útokoch kamikadze proti Spojeneckým vojnovým lodiam v roku 1945.
Dissay-sous-Courcillon
Dissay-sous-Courcillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam automobilov Renault
náhľad|Logo Renaultu
Toto je zoznam automobilov Renault.
Automobily
right|thumb|Renault Scénic right|thumb|Renault 21 a Renault 4 {|
Číselné modely
thumb|right|Renault 4CV Belgium AA
{|
Medzivojnové (1919 – 1939)
{|
Ostatné
right|thumb|Renault F1 {|
Vikýřovice
Vikýřovice je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2013 tu žilo 2 340 obyvateľov, z toho 1 143 mužov a 1 197 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 39,2 roka, ženy 40,5 roka).
Zameranie
Zameranie je matie určitého zámeru, cieľa, usmernenosť na nejakú činnosť, zamierenosť, zacielenosť.
Električková doprava v Novosibirsku
náhľad|KTM-5
Električková doprava v ruskom meste Novosibirsk funguje od roku 1934. Spolu 10 liniek jazdí na sieti dlhej 83 km s rozchodom.
Vozňový park
Technický vozňový park sa skladá z 27 vozidiel.
Kars (sopka)
Kars je názov menšieho vulkanického poľa, nachádzajúceho sa na severovýchode Turecka v provincii rovnakého mena. Pole pliocénno-strednopleistocénneho veku pozostáva z dvoch troskových kužeľov: Ala Dag a Yaglica Dag. Niektorí vulkanológovia sa domnievajú, že najmladšia aktivita komplexu pochádza z holocénu, ale nie je to ničím potvrdené.
Zameranosť
Zameranosť je nevedomý, subjektívne priamo nepociťovaný spôsob vnímania, ktorý vzniká na základe predchádzajúcej skúsenosti indivídua.
Dissé-sous-Ballon
Dissé-sous-Ballon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Kóči (prefektúra)
Kóči (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na južnom pobreží ostrova Šikoku. Hlavné mesto je Kóči. Je to najväčšia prefektúra na Šikoku, ale zároveň má aj najmenší počet obyvateľov.
Dissé-sous-Ballon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kóči (prefektúra)
Prefektúra má rozlohu 7 104,87 km² a k 1. októbru 2005 mala 796 196 obyvateľov.
Dissé-sous-Ballon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaca
Jaca [chaka] je mesto v autonómnom spoločenstve Aragónsko v Španielsku. Leží na severe provincie Huesca, na svahoch Pyrenejí. V roku 2008 tu žilo 13 193 obyvateľov.
Cez mesto prechádza lokálna železnična trať Huesca – Canfranc. Významnými pamiatkami sú románska katedrála sv. Petra a citadela z konca 16. storočia. V okolí mesta sa nachádzajú strediská zimných športov.
Patca
Patca je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Má rozlohu 496 ha a žije tu 70 obyvateľov (2007).
Vyšehoří
Vyšehoří je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 222 obyvateľov, z toho 115 mužov a 107 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 37,3 roka, ženy 38,9 roka).
Železničná trať Trutnov – Královec – Lubawka/Žacléř
náhľad|Koľajisko v koncovej stanici Žacléř bolo zredukované na jednú koľaj Železničná trať Trutnov – Královec – Lubawka/Žacléř (v cestovnom poriadku pre cestujúcich označená číslom 043) je jednokoľajová neelektrizovaná trať. Trať vedie z Trutnova, kde sa v stanici Trutnov-Poříčí oddeľuje od trati do Hradca Králové, cez Královec do Lubawky v Poľsku. V Královci odbočuje trať do Žacléřa.
Trať je z Trutnova-Poříčí kategorizovaná ako regionálna dráha. Pri prevzatí funkcie prevádzkovateľa Správou železničnej dopravnej cesty v roku 2008 bola ešte až po štátnu hranicu úsekom celoštátnej dráhy.
História
Trať bola súčasťou siete súkromnej spoločnosti Juhoseveronemeckej spojovacej dráhy (SNDVB), ktorá už predtým vystavala odbočku od svojej chrbticovej trati Pardubice - Liberec do Malých Svatoňovíc, kde sa nachádzali uhoľné bane.
Koncesie a stavba
Zákonom bola umožnená ďalšia vedľajšia stavba železnice Jozefovsko-Svatoňovickej až na krajské hranice u Karlova Háje listom povolenia zo dňa 15. júna 1856 daný juhosevernej nemeckej železnici spojovacej. Železnica zo Svatoňovic do Králova Háje mala byť v troch rokoch vystavená a po nej jazdené. Roku 1866 sa začalo so stavbou. Tá ale bola prerušená prusko-rakúskou vojnou.
Po upokojení pomerov sa v práci pokračovalo a medzištátna zmluva medzi Rakúsko-Uhorskom a Pruskom z roku 1867 zabezpečila prekročenie hraníc v Královeckom priesmyku. Časť do Královca bola uvedená do prevádzky roku 1868, roku 1869 bol otvorený hraničný prechod do dnešnej Lubawky, kde bola zriadená rozsiahla prechodová stanica. Otvorením tejto trati získali železničné spojenie aj uhoľné bane na žacléřsku. Trať však v túto dobu neprechádzala dnešnou stanicou Trutnov hlavná stanica, ale iba stanicou Trutnov-Poříčí (vtedy len Poříčí). Spojku z hlavnej stanice do Poříčí vystavala až roku 1870 Rakúska severozápadná dráha, ktorá bola dcérskou spoločnosťou SNDVB.
Dráha do Žacléřa
Roku 1882 Rakúska spoločnosť miestnych dráh (ÖLEG) postavila krátku odbočku z Královca do Žacléřa, kde do roku 1886 aj prevádzkovala dopravu. Tento úsek bol postavený v súvislosti so stavebnou horúčkou vo výstavbe miestnych dráh, ku ktorej došlo po prijatí príslušných zákonov o technických úľavách a štátnej podpore vo výstavbe týchto tratí. Roku 1886 prevzala prevádzku na trati priamo SNDVB, vlastníkom však zostávala ÖLEG, ktorá bola roku 1894 zoštátnená aj s touto traťou, na ktorej prevzali prevádzku Cisársko-kráľovské štátne dráhy (k.k. StB).
Po roku 1900
Majetok k.k. StB prevzali roku 1918 ČSD. Po októbrovom prevrate 1918 zostal tunajší hraničný prechod v prevádzke tak v osobnej, ako aj v nákladnej doprave. Roku 1921 nemecké železnice elektrizovali niektoré trate na vtedajšom svojom území a medzi nimi bola aj spojnica z vnútrozemia do Lubawky, kde elektrické vedenie končilo. Traťové trakčné zariadenie bolo ale po 2. svetovej vojne čiastočne rozobraté sovietskou armádou. Zvyšky stožiarov trakčného vedenia boli ale v tunajšej stanici k videniu do nedávnej doby.
Po roku 2008
Dňa 29. júna 2008 prešiel po trati posledný vlak v réžii ČD. O 6 dní neskôr bola po dlhých rokoch obnovená pravidelná cezhraničná doprava z Trutnova cez Lubawku ďalej do poľského vnútrozemia, na českej strane v réžii firmy Viamont Regio. Osobná doprava do Žacléřa bola zastavená.
Návrh cestovného poriadku 2008/2009 naďalej počítal s vedením cezhraničných vlakov, tento stav sa preniesol aj do knižného cestovného poriadku. Ale vlaky cez hranice ani s novým cestovným poriadkom znovu nevyšli a naďalej sa jazdilo do Žacléřa.
To však ustalo s 1. zmenou cestovného poriadku k 8. marcu 2009, kedy bola osobná doprava na celej trati znovu zastavená. Až v júni 2009 opäť vyšli cezhraničné vlaky do Poľska, na českej strane opäť v réžii firmy Viamont Regio; tá 20. decembra 2011 zmenila názov na GW Train Regio. Od decembra 2012 je GW Train Regio uvádzaná ako prevádzkovateľ a zastávky Libeč a Křenov, v ktorých vlaky nezastavujú, nie sú v cestovnom poriadku pre cestujúcich vôbec uvádzané. Na úseku z Královca do Žacléřa vlaky naďalej nejazdia.
Anderson Gonçalves Pedro
Anderson Gonçalves Pedro (* 17. máj 1980, Espírito Santo do Pinhal) je brazílsky futbalový stredopoliar, naposledy hráč Artmedie Petržalka. Váži 80 kg a je vysoký 183 cm.