cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pontiac Firebird
Pontiac Firebird je muscle car, ktorý v rokoch 1967 až 2002 vyrábala americká automobilka Pontiac, ktorá bola divíziou GM. Firebird bol uvedený v rovnakom roku ako Chevrolet Camaro, model, ktorý s ním zdieľal platformu.
Firebirdy boli vyrábané s viacerými rozdielnymi motoromi zo skoro každej divíze GM až do roku 1982, keď GM začal zastavovať výrobu motorov, pretože neboli a tiež používal úspečné dizajny individuálnych divízií GM alebo používal nové motory spoločnej konštrukcie.
Prvá generácia (1967 – 1969)
Prvé generácia Firebirdov mala charakteristický štýl v tvare fľaše Coca-Coly. Na rozdiel od Chevroletu Camaro, jeho predný nárazík bol integrovaný do dizajnu prednej časti a jeho zadné koncové svetlá boli inšpirované Pontiacom GTO. Obe karosárske verzie, 2-dverový hardtop a kabriolet boli ponúkané počas modelovéhho roku 1969.
Druhá generácia (1970 – 1981)
right|thumb|Pontiac Firebird Trans Am (1970) right|thumb|Pontiac Firebird Trans Am (1981) Druhá generácia debutovala v modelovom roku 1970, ale začala sa predávať až od 26. februára 1970 pre problémy v strojárstve, a tak bola známá ako 1970½, kým zvyšok bol označovaný v literatúre bez identifikácie s modelovým rokom.
Výbavy
Špeciálne verzie left|thumb|Pontiac Firebird Trans Am 1976
Tretia generácia (1982 – 1992)
Dostupnosť a cena benzínu (v tom čase sa objavili dve ropné krízy) boli príčinou na uváženie kvôli hmotnosti a spotrebe paliva tretej generácie. Počas vývoja F-body, obe tretie generácie, Firebirdu a Camara boli navrhované s možnými platformami predného náhonu, ale táto myšlienka bola zrušená. Takisto bol v ponuke Firebird so 4-valcovým motorom, ktorý mal spotrebu 3,78 litra na 55 kilometrov.
Modely
Firebird-(I4/V6/V8)-Series 2FS (1982 – 86)
Firebird-(V6/V8)-Series 2FS (1987)
Firebird-Series 2F-(V6/V8) (1988)
Firebird Special Edition (S/E)-(V6/V8)-Series 2FX (1982 – 86)
Formula Firebird-(V6/V8)-Series 2FS (1987)
Formula Firebird-Series F/S-(V8) (1988)
Firebird Trans Am-(V8)-Series 2FW (1982 – 87)
Firebird Trans Am-Series F/W-(V8) (1988)
Firebird Recaro Trans Am-(V8)-Series 2FW/Y84 (1982 – 84)
Firebird Trans Am GTA-Series F/W-(V8) (1988)
Firebird 25th Anniversary Daytona 500 Limited Edition Trans Am-(V8)-Series 2FW (1983)
Firebird 15th Anniversary Trans Am-(V8)-Series 2FW (1984)
Štvrtá generácia (1993 – 2002)
Štvrtá generácia platformy F-body s aerodynamikou zasvätenou v predchádzajúcej generácie, ale s viditeľnými zníženými cenami. Celkový dizajn Firebirdu silnejšie odráža automobilový koncept "Banshee IV".
Firebird Trans Am
right|thumb|Pontiac Trans Am 1969 right|thumb|Pontiac Trans Am 1977 Anniversary Special Edition right|thumb|Pontiac Trans Am 1989 right|thumb|Pontiac Trans Am 2003 Trans Am bola špeciálna výbava pre model Firebird, obvykle obsahovala upravené riadenie, pruženie a zvýšený výkon, rovnako ako menšie modifikácie ako exkluzívne kapoty, spojlery, hmlovky a kolesá. Použitím názvu Trans Am, registrovanej ochrannej známky, divízia GM sa dohodla na poplatku 5 dolárov za každé predané auto pre SCCA. Štyri rozdielne generácie boli vyrábané medzi rokmi 1969 a 2002. Tieto automobily boli stavané na platforme F-body, ktorú takisto zdieľal s modelom Chevrolet Camaro.
Citroën Saxo
Citroën Saxo je malý automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1995 až 2003. Vyrábal sa ako 3-dverový alebo 5-dverový Hatchback. Počas 8-ročnej produkcie sa vyrobilo 1 653 514 kusov.
Saxo I.
Model mal zhodnú platformu s modelom Peugeot 106. Oboje vychádzali z predchodcu Citroën AX. Využívali zadnú nápravu podobnú modelu ZX a Xsara, s torznými tyčami. Vpredu bolo použité zavesenie McPherson s pružinami. Najvyššou radou bol športovo ladený model VTR s 1.4L motorom a model VTS 8v a 16v, oba mali rozšírené laminátové prahy a zadný deflektor prúdenia vzduchu "krídlo".
František Šujanský
Jeho otec bol Ján Šujanský a matka Anna rod. Kalužaiová.
Citroën Saxo
Saxo I. Facelift
V roku 1997 prešiel model Saxo faceliftom. Zmenila sa hlavne predná maska, ktorá dostala podobu masky z modelu Xsara alebo Xantia, zlepšilo sa tak aj chladenie motora. Zmenou prešli zadné svetlá, ktoré sa zosvetlili pre lepšiu viditeľnosť.
František Šujanský
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, vo Vacove a v Nitre, teológiu na seminári v Pešti (18521856). Farár v Banskej Bystrici-Radvani (18641880), súčasne aj náhradný vicediakon (od 1868), škôldozorca Banskobystrického (od 1869). Člen čitateľského spolku pohronského v Banskej Bystrici. Patril do skupiny banskobystrických kat. dejateľov, ktorí sa sústredili okolo biskupa Štefana Moyzesa. Popredná osobnosť slovenského národno-kulturného a politického života v 2. polovici 19. a na začiatku 20. storočia. Podporoval povznesenie slovenského vidieckeho obyvateľstva, rozširoval slovenské knihy a časopisy. Mecén slovenských škôl a spolkov. Zaoberal sa výskumom slovenskej rečovej zásoby, etymologickým výskumom. Zberateľ ľudovej slovesnosti. Autor jazykovedných prác z oblasti frazeológie, lexikológie, odborných a osvetových článkov. Spoluzakladateľ Slovenskej národnej strany a Matice slovenskej, člen jej filologického odboru a konateľ, člen výboru Spolku sv. Vojtecha a iných kultúrnych i hospodárskych spoločností.
Citroën Saxo
Saxo II.
Počiatkom roku 2000 prešiel model celkovým faceliftom. Zmenila sa hlavne predná maska, svetlá, nárazníky. Bola zvýšená bezpečnosť úpravou deformačných zón a pridaním airbagov.
Saxo a Šport
Citroën postavil sériu športových modelov pre rally šampionát ako nástupcu úspešného Citroënu AX Supertourisme a GTi. Citroën Saxo Kit Car Super 1600.
Elektromobil
Saxo nadviazal na obmedzenú sériu Citroënu AX Electric s výkonnejším motorom a zväčšenou kapacitou batérií; tak vznikol Saxo Electric.
Bezpečnosť
Euro NCAP publikované v roku 2000 Ochrana posádky:80px Ochrana chodcov:80px (z 4 možných)
Vodná nádrž Gemerský Jablonec
Vodná nádrž Gemerský Jablonec je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Cerová vrchovina.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Dubno, Gemerský Jablonec a Petrovce v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2000 na rozlohe 32,0290 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená z dôvodu zabezpečenia ochrany významnej trofickej, reprodukčnej a migračnej lokality vodného vtáctva.
3961 Arthurcox
3961 Arthurcox je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Indiana University 31. júla 1962.
Chladnička
Chladnička alebo (neodborne) ľadnička je zariadenie tvorené skriňou obsahujúcou chladiaci stroj, ktorý slúži na uchovanie potravín pri nízkej teplote (v chladničke asi 5 °C, v mraziacom boxe až −20 °C). Povrch voľne stojacich chladničiek je obyčajne biely alebo nerezový, aby sa znížil prívod tepla z okolia, oproti inej farbe sa tým zvýši odrazivosť povrchu.
Predchodca chladničky sa volal ľadnička. Bola to tepelne izolovaná dvojplášťová skriňa chladená ľadom, do ktorej sa vkladal prírodný ľad. Ten sa postupne topil a ochladzoval vnútro chladničky na stálu teplotu 0 °C.
Chladnička môže byť:
Polyxenos
Polyxenos alebo Polyxeinos môže byť:
Zoznam obcí departementu Calvados
Toto je kompletný zoznam 706 obcí departementu Calvados.
Právna prax
Právna prax je tvorba, aplikácia a vôbec uskutočňovanie práva.
Babín
Babín je obec na Slovensku v okrese Námestovo. K 31. decembru 2015 v obci žilo 1 439 obyvateľov.
Poloha
Obec leží v Oravskej kotline, na úpätí Oravskej Magury. Z geomorfologického hľadiska je územie obce súčasťou Vonkajších Západných Karpát v Podhôľno–magurskej oblasti. Nachádza sa neďaleko potoka Hruštínka na pravom brehu, obcou preteká Skalnatý potok. Cez obec prechádza štátna cesta I/78.
Rozloha katastrálneho územia obce je 1 728 ha.
Časti obce (názvy): Vyšný Koniec, Ul. Mlynská, Strečok, Bučina, Zasihla, Lazina, Za kostol
Dejiny
Podľa zachovanej tradície na dnešné územie obce Babín prišli v roku 1552 valasi Jakub s bratom. Spočiatku dedinu tvorili salaše pastierov a koliby drevorubačov, ktorí vyklčovali územie osady, aby sa mohla zúrodniť zem.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1564, kedy po 12-ročnej lehote obrábania zeme platia valasi daň. Vtedy sa píše: “Babynowo s dvoma raľami“. Chotár osady Babynowo vymedzili zámockí páni takto: “Začína na západe od osady Vasiľov, od stodoly šoltýsa Romana, zostupuje nadol po potoku cez akýsi svah a orné zeme až na miesto zvané Kalnitý Grúnik, odtiaľ ide po chodníku až na vrchol zvaný Sviniarka, odtiaľ cez potok zvaný Hruštínsky až k veľkému Lokčianskemu potoku, odtiaľ k tkv. Petrovmu potoku, popri ňom vedie akýsi chodník na juh až na miesto zvané Pod pánsku poľanu, inak zvané Veľký Príslop, odtiaľ na východ cez zem zvanú Javorová až na vrchol hory zvanej Magura, až po Romanov potok zvaný aj Listova, odtiaľ priamo na sever, kde tento potok tečie dolu, až k veľkému Lokčianskému potoku a k miestu zvanému Čierne pleso, od toho potoka cez akýsi vŕšok až k tej istej stodole šoltýsa Romana“. V daňových súpisoch z r. 1564-1565 sa Babynowo spomína s dvoma raľami. Jedna raľa mala výmeru 60 jutár zeme.
V r. 1566-1568 sa spomínajú tri rale, r. 1588 tri porty, jedna porta mala približne štyri rale. V tomto roku sa prvýkrát spomína mlyn, ktorý vlastnia šoltýsi z osady Babynowo. V r. 1593 sú v Babynowe 2,75 porty. R. 1598 sa spomínajú už sedliacke domy, kde ich osada mala 20.
R. 1615 bola Babincom pridelená hoľa „Paszeky čiže Jaworowá„, na ktorej chovajú 300 oviec.
R. 1619 bolo v Babíne 9,5 ralí šoltýskych a sedliackych. Mlyn mali šoltýsi. Najstaršie názvy ralí sú po rodinných menách najstarších osadníkov: Čech, Olexa, Skyhra, Kraľ, Ľuptovec, Prekop, Kmeť, Prč a Koptej.
R. 1624-1626 bolo ovsenej plochy na 266 lukien zrna /luknomerica-60 litrov/. Okrem toho bolo lúk na 190 vozov sena. Žilo tu 23 rodín, t. j. asi 120 ľudí.
R. 1647 bolo v Babíne 1,75 porty, čo zodpovedalo 7 sedliackym raliam. R. 1665 si kúpili Babínci drevený kostolík z Lokce.
R. 1677 bolo 8 sedliackych ralí. Šoltýskych rodín bolo 6, z ktorých „se zanechávají 4 aby dedinu spravovali a dávky aneb censi vybírali„, ostatní platili po 1 toliari za oslobodenie od robôt. Počas kuruckých bojov v r. 1683 obec spustla, obrábali sa len tri rale, ostatné boli opustené.
R. 1690 boli v Babíne obývané len dve rale a polovica šoltýstva. Znovuzaľudnenie dediny išlo veľmi pomaly. Ešte i v r. 1712 boli len dve zaľudnené rale s ovsenou plochou na 40 prešporských meríc zrna a s lúkami na 20 vozov sena.
R. 1715 bola obec plne obsadená, vtedy tu žilo 46 gazdov /t. j. 230 ľudí/. Boli tu dva kotly na pálenku a jeden kožušník. Ale v tomto roku vyhorelo pol dediny.
R. 1716 a nasledujúce boli tzv. “zamrznuté roky„,nebolo úrody, ľudia mreli hladom, dedina sa znova vyprázdňovala, 20 rodín sa odsťahovalo na dolné uhorské zeme. Nové obyvateľstvo, aby prežilo, pokúsilo sa kupčiť s tabakom.
R. 1728 je zaznačené: „viacerí z obyvateľov obchodujú s tabakom, ktorý dovážajú z Banskej Bystrice“. Zavedené bolo aj kŕmenie volov a obchod s dobytkom. R. 1739 v obci zúril čierny mor. “Nassa dedina počas nesstasliweho moru do welikej psoty a bídy upadla“. Mor mal za následok 82 mŕtvych ľudí a 194 nakazených. Tento čierny mor znamenal takmer zánik celej osady.
V r. 1763 nastala v obci doba volenia richtárov. Spravovanie dediny dedičnými šoltýsmi bolo Máriou Teréziou zrušené. R. 1778 bolo v obci 413 ľudí na 10 raliach. Od r. 1787 bol Babín pričlenený k novej farnosti v Hruštíne spolu s Vaňovkou. V r. 1794 Babínci rožšírili svoj drevený kostolík. Na hlavnom stropnom tráme bol nápis: „Tento dom boží bol znovuvystavaný roku Pána 1794“.
R. 1828 bolo v Babíne 116 sedliackych domov a 798 ľudí. Babín ostal v poddanskom pomere voči panstvu až do zrušenia poddanstva v r. 1848. Prvé zameranie babínskeho chotára bolo v r. 1850. Výmera obecného chotára bola vtedy 3001 kat. jutár a 908 štvorcových siah. Podľa sčítania ľudu v r. 1870 bolo v dedine 148 domov a 714 ľudí. Definitívna úprava majetkového pomeru medzi hradným panstvom a obyvateľmi Babína ako bývalými urbárnikmi, sa stala na základe súdnej pokonávky dňa 12. septembra 1875.
V r. 1906 odišlo do USA za prácou 84 obyvateľov, z ktorých bolo 62 roľníkov a poľnohospodárskych robotníkov a 22 nádenníkov, z toho bolo 14 mužov vojnopovinných.
Po skončení I. svetovej vojny v r. 1918 prešla obec Babín z Rakúsko-uhorskej monarchie do Československej republiky. V r. 1923 obec vyhorela, o strechu nad hlavou prišlo 48 gazdovských rodín. Škoda na majetkoch bola 872.200,- Kčs. V r. 1930 Babínci zbúrali drevený kostolík a na jeho mieste začali budovať nový kamenný, zasvätený Zoslaniu Ducha svätého, ktorý dokončili 15. júla 1933. V r. 1934 bol najhorším dňom v histórii obce 23. apríl. Na budove starej drevenej školy vypukol požiar, ktorý mal v priebehu necelých dvoch hodín za následok 104 domov s hospodárskymi budovami, 4 mŕtvych ľudí, 17 kusov rožného statku, 58 oviec, 124 ošípaných, 158 kusov hydiny a 17 klátov včiel. Škoda činila sumu 2.950.045,- Kčs. R. 1940 bolo v dedine 177 domov a 790 ľudí. Počas II. svetovej vojny, dňa 17. 9. 1944 pri Krosne-Ondrejove, padol z obce Babín 22 ročný Ondrej Matigant.
Obyvateľstvo
Pôvodné obyvateľstvo tvorili drevorubači a pastieri oviec. Po postupnom osídľovaní a prispôsobovaní sa prostrediu, sa z drevorubačov a pastierov stáva obyvateľstvo Babína roľníkmi. Ešte v 18. storočí sa v obci spomínajú dva salaše. Do polovice 20. storočia sa obyvateľstvo v obci živilo roľníctvom. Po vzniku fabrík na Orave (Oravské ferozliatinárske závody v Širokej a Istebnom, televízna fabrika v Nižnej, ZVT Vavrečka, Strojárne Námestovo, ZVL Mokraď) obyvateľstvo postupne opúšťalo pôvodný život roľníka a prešlo na každodenný život robotníka.
Štruktúra obyvateľstva (k 31. 12. 2005)
Pohlavná štruktúra
Prirodzený prírastok obyvateľstva
Veková štruktúra obyvateľstva
Národnostná štruktúra
Religiózna štruktúra
Kultúra a zaujímavosti
V roku 1906 sa tu narodil insitný rezbár Štefan Siváň. Zomrel v roku 1995.
3962 Valyaev
3962 Valyaev je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 8. februára 1967.
Douchy
Douchy môže byť:
Vysávač
thumb|Vysávač Vysávač (zastarano lux) je elektrické zariadenie, ktoré využíva vzduchový kompresor na vytvorenie podtlaku na vysávanie nečistôt a prachu, najčastejšie z podlahy pokrytej kobercom. Nečistoty sú prúdom nasávaného vzduchu strhávané cez hadicu do vysávača, kde sú následne od vzduchu oddelené (filtrom, odstredivo, v kvapaline, komorami...) alebo sú zvláštnym potrubím odvedené mimo čisteného priestoru (toto zariadenie sa nazýva centrálny vysávač). Niektoré vysávače sú schopné vysávať aj vzduch s vodou.
Názov lux vznikol z názvu švédskeho výrobcu vysávačov Electrolux, ktorý ich v širšom meradle presadil na trhu trhu a zjednodušil upratávanie po celom svete. V priebehu pár rokov sa vývoj vysávačov rozvinul obrovskou rýchlosťou a v dnešnej dobe je množstvo typov a značiek. Pre každý typ je vhodné iné použitie a každý z nich má iné parametre.
Klasické vysávače
Klasické vysávače sú najpredávanejšie a zároveň aj najviac univerzálne zo všetkých typov. Sú vhodné na bežné vysávanie v domácnostiach, nie sú drahé a cenovo sú veľmi prijateľné. Používajú sa na vysávanie kobercov i tvrdých podláh a svojimi špeciálnymi nadstavcami ponúkajú možnosť povysávať aj sedacie súpravy, ťažko dostupné, úzke priestory a podobne. Väčšinou bývajú vreckové, s dostatočne silným filtrom a vysokým výkonom. Jedinou nevýhodou je ich uskladnenie, ktoré je priestorovo náročnejšie a takisto sa s nimi aj ťažie pohybuje. Na druhej strane je veľkým plusom ich dlhá sacia hadica.
Cyklónové vysávače
Vzhľadom i parametrami sú veľmi podobné klasickým vreckovým vysávačom. Rozdiel je však práve v absencii vrecka, namiesto ktorého je vstavaná nádoba, do ktorej sa prach a nečistoty zbierajú. Vysaté častice sa v zbernej nádobe odstredivou silou zrýchlia a sú odstrelené na steny. Tým sa vzduch čistí a nasleduje definitívne odfiltrovanie hneď za nádobou, kde sa cedí cez filtre. Takto nazbierané množstvo odpadu sa po dokončení vysávania jednoducho vysype do smetného koša.
Tyčové vysávače
Tyčové vysávače sú veľmi populárne hlavne v Amerike. Tento trend však dorazil už aj do Európy. Sú zložené iba zo sacej hlavice, trubice a motora spolu s nádobou na nečistoty. Vďaka svojim malým rozmerom sú veľmi praktické a skladovateľné. Nevýhodou môže byť ich menší výkon, ktorý môže byť veľmi problematický pri vysávaní nečistôt z kobercov. Väčšina z nich funguje na batériu a je potrebné ich dobíjať. Preto nie sú vhodné na vysávanie veľkých priestorov, ale skôr menších bytov, alebo kancelárií.
Robotické vysávače
Tieto vysávače patria medzi najmodernejšie a úplne sa svojím dizajnom i fungovaním odlišujú od ostatných. Jeho najväčšou odlišnosťou je, že sa ovláda úplne sám. Stačí ho iba zapnúť a on sám vyhľadá špinu, ktorú dôkladne vyčistí. Bude sa pohybovať po celej miestnosti, dokonca sa vyhne i prekážkam, alebo identifikuje schody a zabráni tak prípadnému spadnutiu. To všetko zabezpečuje množstvo kamier a senzorov, ktoré sú v ňom vstavané. Je určený najmä na tvrdé podlahy.
Prax (filozofia)
Prax (z gr. praxis = konanie) ako filozofický pojem kolíše podľa toho, aké významové útvary a v akom spojení intervenujú v priebehu jeho tvorby. Pojem praxe zaujíma kľúčové miesto napríklad v marxistickej filozofii alebo v pragmatizme. Prax sa niekedy chápe ako základný spôsob, akým si človek osvojuje svet, karmanický prazáklad akejkoľvek formy osvojovania si sveta človekom.
Podľa chápania marxizmu je prax špecificky ľudská, uvedomelá, ciele vytyčujúca, účelná, zmyslovo-predmetná činnosť. V praxi sa realizuje transcenzus.
V mystike je prax chápaná ako činné životné dianie, konanie; dobrý výsledok pokusov o zdržanlivosť, sústreďovanie, zmeny náplne vedomia; výsledok pokusov uskutočňovať návody a predpisy mystickej náuky.
Rybná nad Zdobnicí
Rybná nad Zdobnicí je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 423 obyvateľov, z toho 214 mužov a 209 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,7 roka).
Eva Suchá
Eva Suchá (* 7. apríl 1967) je česká bridžistka. V roku 2008 reprezentovala Slovensko na Svetových hrách mentálnych športov v Pekingu.
Dury
Dury môže byť francúzska obec v:
Lány (Považská Bystrica)
Lány sú štvrť Považskej Bystrice.
Jej hlavnou ulicou je ulica Lánska, ktorá sa tiahne cez celé sídlisko. Lánska je aj pôvodný názov sídliska, ktorý je medzi domácim obyvateľstvom často používaný. Výstavba Lánov začala v 70. rokov minulého storočia. V súčasnosti sa plánuje v centre položenie pamätníka venovaného hereckej rodine Krónerovcov.
3963 Paradzhanov
3963 Paradzhanov je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 8. októbra 1969.
Pfaffenhoffen
Pfaffenhoffen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Épagny
Épagny môže byť
Mée
Mée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Cook
Peter ( Frederic Chester ) Cook Peter Cook, architekt, spisovateľ, komentátor, možno aj šaman schopný vyvolať dážď, evanjelista pre rozvoj budúcich miest. Od 60 rokov patrí k najzaujímavejším postavám svetovej architektúry. Architekt vychovávaný ako funkcionalista.“
„ Moja viera o architektúre je, že by mala byť exkluzívna a mala by zároveň myslieť na svoju funkčnosť. '' Vo svojom názore viem byť aj dosť tvrdý. Vytočí ma, ak niekto napríklad umiestni schodisko do zlej pozície.  Myslím si, že veľká časť architektúry minulého storočia bola k sebe až príliš nekritická ! ''“
Detstvo a vzťah k architektúre
Cook sa narodil v Southend-on-sea v anglickom Essexe v roku 1936. Raný vývoj Petra Cooka je poznamenaný častým sťahovaním, pretože jeho otec bol vojenský dôstojník. Za obdobie svojho detstva rodina malého Cooka si vyskúšala život v „ôsmich rôznych mestách. Sám Peter vystriedal desať škôl. Ako dieťa bol samotár. Zakaždým si musel hladať nové zdroje zábavy, vytvárať nové vzťahy v novom priestore. Zdalo by sa, že tieto okolnosti ublížia vývinu dieťaťa, ale v jeho prípade ho tieto premeny očarovali. Podvedome si začal budovať vzťah k architektúre.
„ Neviem či bolo šťastie alebo nešťastie žiť tak dlho v starých mestách. '' Keď som mal tak štrnásť rokov, náhodou som našiel knihu o architektúre, priam magicky ma to začalo priťahovať. ''“
Peter Cook začal žiť architektúrou. Zbieral pohľadnice so zámkami, katedrálami. Každé mesto, v ktorom bol, prešlo jeho hodnotením. Zošity mal plné kresieb a poznámok o architektúre. „ Zbieral som informácie o všetkom.“ Toto tajomno ho láka až dodnes. Neustále sa pozerá okolo seba a zbiera informácie pre svoju fantáziu.
Prístup k tvorbe
Proces nasávania dojmov z okolia sa snaží vštepiť aj svojím študentom, pretože nikto nie je ďaleko od toho, keď ho pohltí abstrakcia.
„ Raz, moja velmi šikovná študentka robila projekt na autobusovú stanicu.  Spýtal som sa jej, používate autobus?  Odpovedala, že každý deň.  A pamätate si ako sa z neho dostanete von, lebo nástupisko máte na opačnej strane?  Študentka si nepredstavila ako sa chodívon  z autobusu, keď kreslila nástupiská.  Jej šikovnosť pohltila abstrakcia.“
Štúdium a skupina Archigram
Peter Cook študoval na Bournemouth College of Art v rokoch 1953 – 1958 a v rokoch 1958 – 1960 na Architectural Association v Londýne, kde aj promoval. Jeho angažovanosť v prostredí architektúry ešte viac narastal. Pár mesiacov po promóciach založil skupinu zvanú Archigram. V rokoch 1961 – 1974 táto skupina udávala smer avantgardnej tvorbe architektúry.
„ ''Boli sme objektami Pop-Artu, módnej a sexuálnej revolúcie, nehovoriac už o vydavateľskom boome. To všetko sa zrazu otvorilo.  Avšak najprevratnejšie objavy sa uskutočnili ešte v 50-tych rokoch. Vtedy sa začal rozvoj elektroniky, vynašli sa nové lepidlá na budovy, umelé hmoty, lamináty, dokonca sa začalo uvažovať aj robotoch, len o tom nikto nevedel.  Rovnako sa robili aj svetelné šou, ale opäť iba medzi úzkym kruhom zainteresovaných.  Nasledujúca dekáda to všetko iba spopularizovala.  Na Londýn opäť ostro zasvietilo bodové svetlo svetovej architektúry.''“
Do skupiny Archigram patria ešte Warren Chalk (nar. 1927), Ron Herron (nar. 1930), Dennis Crompton (nar. 1935), David Greene (nar. 1937), Michael Webb (nar. 1937). Všetci títo páni sa držali hlavnej úlohy – priniesť nový koncept do architektúry využitím vedeckých poznatkov a technických vymožeností ( z Archigramu vyšiel pojem „High-Tech“ ). Do polohy medzinárodne uznávaného a intezívne prepieraného spolku sa skupina prepracovala aj vďaka časopisu ( Periodikum Archigram ), ktorý začal vychádzať roku 1961. Mal velký vplyv na generácie architektov a urbanistov.
Prezentácia a výstavy
Od roku 1963 skupina organizuje množstvo výstav po celom svete. Viac ako 400 kresieb a fotografií putuje takto do rôznych miest ako Centre national d’art et de culture Georges-Pompidou Paríž, Triennale Miláno, Kunsthalle Viedeň, Museum of Modern Art San Francisco, New Yorku, Los Angelis, Zurich, Seatel, Hamburg, Brusel, Manchester. Množstvo Cookových prác je v zbierkach významných galérijnych inštitúcií ako V&A v Londýne, v Museum of Modern Art v New Yorku, v Deutsches architektur Museum vo Frankfurte.
Vplyv
Skupina architektov okolo Archigramu sú ovplyvnený L. I. Kahnom – priemyslová výroba, literatúra science fiction, kybernetika, technika kozmonautiky, ale zároveň si udržali väzby na súčasné umenie a nezabúdali na tradície. Aj Peter Cook si výrazne uvedomuje svoj pôvod z oblasti Severného mora.
„  Všade okolo Severného mora nájdete severnú tradíciu, ktorá je iná ako na kontinente.  A množstvo toho, čo v sebe obsahoval Archigram, pochádza práve z toho éterického, čo prináša otvorené more.  To je diskusia, ktorá môže vyvinúť jeden moment v danom čase.  Rád by som ešte niekedy navrhoval prímorské mesto.  Ktovie, hádam sa mi to podarí.“
Záujmy Archigramu sa prelínali medzi architektúrov a urbanizmom. Vytvárali štúdie priestorového urbanizmu. Myšlienka archigramu na čele s Petrom Cookom bola v jednej veci nová a pôvodná a to vtom, že navrhovali architektúru ako konzumnú, neustále sa meniacu. Práce sa postupne stávali utopistické. Aj napriek tomu popularita Petra Cooka Archigramu je v tomto období veľká. Zanechala veľký vplyv na súčasnú architektúru. Jasne napomáha k šíreniu technicistného pojatia.
Pôsobenie na školách
S takto dobre začatou kariérou vo veku 27 rokov začal učiť na Architectural association, kde aj promoval. V roku 1984 sa stal profesorom na Staedelschule (Akadémia Umenia) vo Frankfurte. Po jeho nástupe patrila škola medzi najdiskutovanejšie nemecké školy. V roku 1990 mu Londýnska Bartlett School of Architecture udelila post vo vedení. Pred tým bola škola iba priemernou. Peter Cook jej dodal potrebnú dynamiku. Vďaka svojej popularite prizval nových kvalitných učiteľov. Podarilo sa mu vytvoriť kreatívne prostredie pre študentov, zmenil ich systém hodnotenia.
„ Niekde sú zlí učitelia, ktorí učia dobrých študentov, niekde je to naopak a oboje je strata času.  Dobrá škola by mala byť flexibilnejšia než lacné letecké spoločnosti.“ Peter Cook, 13.12.2004 v Prahe
Bol hosťujúcim profesorom na rôznych zahraničných univerzitách ako Universities of Harvard, MIT, Berkley, Princeton, Yale, UCLA, Rice, Tokyo Institute of Technology, Rome, Moskva, Haifa, Madrid a Aarhus. V rokoch 1970-1972 bol riaditeľom Institute of Contemporary Arts – Ica a v 1972 – 1980 pre Art Net (nezávislá galéria) vytváral množstvo exibicií.
Publikácie a práca
Je autorom množstva kníh, publikoval v odborných časopisoch a svetových denníkoch ako Esquire, Sunday Times, Observer, Sunday Telegraph, Domus, ABC, colour supplement (Madrid), Soviet Architecture, Daily Express, Architectural Review, Design, Building Design, Architects Journal, Architecture+Urbanism, Japan Architect, Architecture (New York), Kenchiku Bunka, Architecture d´Aujourd´hui. Dnes je dekanom na spomínanej Londýnskej Bartlett a založil s C. Fournierom ateliér Spacelab Cook-Fournier. Žije a pracuje v Londýne a v Rakúsku.
Súťaže
Cook vyhral 6 medzinárodných súťaží:
Štúdie
Peter Cook sa dostal do povedomia architektonickej spoločnosti najmä vďaka svojmu návrhu Plug-in city Zastrkovacie mesto 1964 Obrovské priehradové megaštruktúry tvoria 3D konštrukciu. Všetko sa to odohráva v takto vymedzenom priestore. Princíp je založený na vkladaní, vymieňaní buniek-modulov-izieb. Mesto stále žije-mení sa, je konzumné ako metabolický živý organizmus.
Tieto práce sú vystavené vo svetových galériach. Niektoré z týchto prác sa stali predlohou pre niektoré realizácie.
Westerheim
Westerheim môžu byť miesta v Nemecku:
NGC 5140
NGC 5140 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Peter Šulej
Peter Šulej (* 9. august 1967, Banská Bystrica) je básnik, prozaik, vydavateľ, publicista.
Životopis
V roku 1981 – 1985 študoval na Strednej priemyselnej škole v Banskej Štiavnici, 1985 – 1990 na Baníckej fak. VŠT, resp. Technickej univerzity v Košiciach. Roku 1990 – 1991 pracoval ako programátor v ZŤS v Slovenskej Ľupči, 1991 – 1992 redaktor v Slovenskom rozhlase, 1992 – 1993 pracovník Št. galérie v Banskej Bystrici, od roku 1994 editor a majiteľ vydavateľstva Drewo a srd, od 1999 žije v Bratislave. Vo svojej básnickej tvorbe nadviazal na literárnu avantgardu 20. a 30. rokov 20. stor., je to kombinácia vizuálnej poézie, dekompozícia, reflexia (post)industriálnej spoločnosti s klasickejšími formami moderny, cyberpunku a konceptuálnej poézie. Okrem poézie mu vyšli dve knihy sci-fi poviedok, je šéfredaktorom štvrťročníka VLNA o súčasnom umení a kultúre, od roku 2003 organizoval (spolu s Martinom Solotrukom) medzinárodný festival poézie Ars Poetica, od roku 2016 organizuje s Michalom Tallom a Petrom Brezňanom medzinárodný literárny festival Novotvar.
3964 Danilevskij
3964 Danilevskij je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavila Ľ. V. Žuravľovová 12. septembra 1974.
Zaboda
Zaboda je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Cerová vrchovina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Hajnáčka v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1999 na rozlohe 20,72 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PP je vyhlásená z dôvodu zabezpečenia ochrany výraznej krajinnej dominanty v skupine sopečných vrchov v centrálnej časti CHKO Cerová vrchovina s geomorfologicky cennými gravitačnými formami reliéfu a výskytom ohrozených a chránených druhov rastlín a živočíchov.
Peter Cook
Literárna aktivita
Pravdepodobne jeho najúspešnejšími knihami sú Architecture-Action a Plan, vydal ich keď mal 27 rokov a predalo sa asi 30 000 kópii. Ďalšie knižné diela:
A jeho desiata kniha je The City as a Garden of Ideas comes out in the spring
Říčky v Orlických horách
Říčky v Orlických horách sú obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 89 obyvateľov, z toho 53 mužov a 36 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 38,8 roka, ženy 46,4 roka).
Agasthenes (syn Augeia)
Agasthenes alebo Agasthenés je v gréckej mytológii syn élidskeho kráľa Augeia.
Vyčistenie chlievov jeho otca Augeia bola jedna z dvanástich úloh hrdinu Herakla. Túto úlohu dal Heraklovi mykénsky kráľ Eurystheus, ktorému musel podľa rozkazu najvyššieho boha Dia Herakles slúžiť a po splnení úloh mohol dosiahnuť slobodu. Keďže si chcel Herakles niečo aj zarobiť, vyžiadal si od Augeia odmenu desať percent ustajneného dobytka. Augeias súhlasil, ale po splnení úlohy mu odmenu odmietol dať. Neskôr, keď Herakles získal slobodu, vrátil sa, Augeia zabil a dosadil na trón Augiovho syna Fylea.
Podľa antického autora Pausania však Herakles Augeia nezabil. Augeias sa podľa neho dožil pokročilého veku a trón po ňom zdedil syn Agasthenes, ktorý nevládol sám. Spolu s ním sa na vláde v Élide podieľali, Thalpios, syn Euryta a Amfimachos, syn Kteata.
Agasthenes sa oženil s Peloridou a narodil sa im syn Polyxenos, ktorý bol jedným z nápadníkov krásnej Heleny a účasníkom trójskej vojny.
Michail Alexandrovič Šolochov
Michail Alexandrovič Šolochov (* 24. máj 1905, Vjošenskaja, Rusko - † 21. február 1984, Vjošenskaja) bol sovietsky spisovateľ. Jeho tvorba odhaľuje závislosť človeka stredných vrstiev od sociálno-historických podmienok.
Život
Michail Šolochov sa narodil v dedine Kružilino na Done v roľníckej rodine. Svoje štúdium na gymnáziu nedokončil a zapojil sa do občianskej vojny. V roku 1923 začal vydávať v časopisoch a novinách svoje články, ktoré v roku 1926 vyšli ako zborníky Donské poviedky a Azúrová step. V roku 1925 začal písať štvordielnu románovú epopeju Tichý don. Vychádzala knižne v 4 dieloch medzi rokmi 1928 — 1940. Za toto dielo získal prestížne ocenenie Štátna cena ZSSR (1941). V roku 1939 bol zvolený za člena Akadémie vied ZSSR.
Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako korešpondent Pravdy.
V roku 1965 získal Nobelovu cenu za literatúru. V roku 1967 ocenený titulom Hrdina socialistickej práce.
Richard Clayderman
Preslávil sa po celom svete hlavne skladbou Ballade pour Adeline ktorú v roku 1976 pre svoju novorodenú dcéru Adeline zložil hudobný skladateľ Paul de Senneville. V interpretácii skladby v podaní Richarda Claydermana sa predalo niekoľko miliónov albumov po celom svete.
Diskografia
{{Stĺpce|2|
Z
}}
Pfalzweyer
Pfalzweyer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5141
NGC 5141 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Sedloňov
Sedloňov je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 225 obyvateľov, z toho 125 mužov a 100 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 38,6 roka, ženy 45,1 roka).
ATP Johannesburg 1972
ATP Johannesburg 1972 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 8. do 14. apríla 1972  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Cliff Richey, ktorý vo finále porazil Španiela Orantesa 6-4 7-5 3-6 6-4.
Zavarickij
Zavarickij alebo Zavarickaja sopka  je názov vulkanického komplexu, nachádzajúceho sa na polostrove Kamčatka, asi 20 km východne od stratovulkánu Bakening. Komplex pozostáva z viacerých troskových kužeľov zoradených v línii severozápad-juhovýchod, najvyšším členom komplexu je Pesčannaja (1 567 m), nachádzajúca sa na južnom konci komplexu. Najmladším členom je skupina šiestich troskových kužeľov Zavaritskij, ktorá vznikla približne pred 2 800 rokmi (± 500 rokov). Lávové prúdy tejto erupcie prehradili tok riek Levaja Asača a Ozernaja, čím vzniklo jazero Vulkaničeskoje. Severozápadne a severovýchodne od Zavaritského sa nachádzajú ďalšie mladé, holocénne troskové kužele, napr Berezovskij, ktorý eruptoval približne pred 10 000 rokmi.
Ménil
Ménil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3965 Konopleva
3965 Konopleva je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 8. novembra 1975.
Molybdenit
Molybdenit je minerál kryštalizujúci v hexagonálnej sústave, chemicky sulfid molybdeničitý - MoS2.
Charakteristika
Molybdenit vytvára tabuľkovité kryštáliky, častejšie sa vyskytuje v podobe šupiniek či zrniek. Má sivú farbu aj svetlosivý vryp. Je to nepriehľadný minerál so skleným leskom.
Vznik
Vzniká v granitických (žulových) horninách, zriedkavejšie na hydrotermálnych žilách.
Poznávanie
Na dotyk je molybdenit mastný.
Douglas DC-4
Douglas DC-4 je americké štvormotorové vrtuľové dopravné lietadlo s dlhým doletom, vyvinuté spoločnosťou Douglas Aircraft Company. Bolo používané po druhej svetovej vojne, pri zásobovaní Berlína až do 60. rokov. Po roku 1945 ho používalo veľa leteckých spoločností aj na medzikontinentálne lety.
Problémom lietadiel DC-4 bola v tej dobe komplikovaná konštrukcia a vysoké náklady na údržbu. V čase vstupu Spojených štátov do druhej svetovej vojny boli lietadlá DC-4 pridelené do USAAF, kde slúžili ako transportné lietadlá C-54 Skymaster.
Špecifikácie (DC-4-1009)
right|300px
Rohovec
Rohovec môže byť:
Post Tower
náhľad|Post Tower
Post Tower je mrakodrap v nemeckom Bonne a sídlo nemeckej spoločnosti Deutsche Post.
Budova bola postavená v rokoch 2000 – 2002 podľa plánov spoločnosti Murphy/Jahn. So svojou výškou 162,5 metra je najvyššou budovou a jediným mrakodrapom v meste; taktiež je aj jediným mrakodrapom v krajine, ktorý nie je vo Frankfurte nad Mohanom. V budove je 41 poschodí.
Mrakodrap sa v Emporis Skyscraper Award 2002 umiestnil na druhom mieste.
Lukavice
Lukavice je názov viacerých obcí v Česku:
Hlboký jarok (prírodná rezervácia)
Hlboký jarok je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Muránska planina.
Pod Pajštúnom
Pod Pajštúnom je prírodná rezervácia v pohorí Malé Karpaty v podcelku Pezinské Karpaty, v južnej časti pajštúnskeho hradného kopca. Rezervácia je v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Hlboký jarok (prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tisovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 34,4100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Pod Pajštúnom
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Stupava a obce Borinka v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1984 na rozlohe, bez ochranného pásma. Rezervácia je súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Hlboký jarok (prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je: Vzácna prírodovedná lokalita s typickým fluviokrasovým reliéfom, s tiesňavovitým zahĺbením meandra Hlbokého jarku, s povrchovými a podzemnými krasovými formami v Spišsko-gemerskom krase na Muránskej planine.
Pod Pajštúnom
Predmetom ochrany sú: Lesné spoločenstvá – bukové kvetnaté lesy, dubovo-hrabové lesy karpatské a lipovo-javorové sutinové lesy v ich prirodzenom druhovom zložení a štruktúre a ochrana pionierskych a subpanónskych travinno-bylinných porastov na karbonátovom substráte.
Opis
Okolie Borinky je súčasťou Borinského krasu, ktorý sa rozprestiera na ploche v južnej časti Malých Karpát. Vody potokov sa tu na viacerých úsekoch strácajú pod zemou a potom opäť vystupujú na povrch. Prírodnou zvláštnosťou je, že časť vôd z hornej časti povodia Stupavského potoka v dôsledku podzemného „pirátstva“ je odvádzaná pod zemou na opačnú stranu pohoria Malých Karpát a vyúsťuje na povrch až v občasnej vyvieračke nad Limbachom. V tomto krasovom území sa nachádza aj niekoľko jaskýň, napríklad Zbojnícka, Veľké Prepadlé, Jaskyňa pod Okopancom a iné.
Na ochranu prirodzených lesných spoločenstiev 2.4. vegetačného stupňa bola v roku 1984 vyhlásená prírodná rezervácia Pod Pajštúnom. Rozprestiera sa pod hradným kopcom prevažne na jeho južných a juhozápadných svahoch v nadmorskej výške 200. Najrozšírenejšie sú tu dubové bučiny, bukové dúbravy, bučiny a v okolí vápencových brál na sutinových stanovištiach v okolí Pajštúnskeho hradu sa vyskytujú lipové javoriny.
Pre najteplejšie lesné spoločenstvá s dubom sú typickými druhmi bylín hrachor čierny (Lathyrus niger), medovka medovkolistá (Melittis melissophyllum). Bučinovými druhmi sú napríklad marinka voňavá (Asperula odorata), zubačka cibuľkonosná (Dentaria bulbifera). V ostrovčekovite rozšírených nelesných spoločenstvách na skalách v okolí hradu a kameňolomu sa vyskytujú napríklad luskáč lekársky (Vincetoxicum hirundinaria), zvonček repkovitý (Campanula rapunculoides), slezinník červený (Asplenium trichomanes), hrdobarka horská (Teucrium montanum) a hrdobarka obyčajná (Teucrium chamaedrys). Nápadným druhom lesných porastov pozdĺž ciest, chodníkov a svetlín je múrovník lekársky (Parietaria officinalis).
Veľkú ekologickú hodnotu v prírodnej rezervácii predstavujú početné staré vyše 300-ročné jedince dubov. Sú veľmi dôležité pre vývoj stoviek druhov podkôrneho a drevokazného hmyzu, ako sú napríklad roháč veľký (Lucanus cervus), fuzáč veľký (Cerambyx cerdo), a viaceré druhy krascov. Na takýchto duboch sa vyvíjajú húsenice až 100 druhov motýľov. V teplých okrajových častiach prírodnej rezervácie sa vyskytuje náš najväčší had – užovka stromová (Zamenis longissimus). Na svetlinách v prírodnej rezervácii možno vidieť i Jasoňa chochlačkového (Parnassius mnemosyne).
Nepôvodnými druhmi v prírodnej rezervácii sú napríklad netýkavka malokvetá (Impatiens parviflora), smrekovec opadavý (Larix decidua), muflón obyčajný (Ovis musimon), daniel škvrnitý (Dama dama).
Špraněk
Špraněk je národná prírodná rezervácia ev. č. 440 neďaleko obcí Luká a Bouzov v okrese Olomouc a obce Hvozd v okrese Prostějov. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Litovelské Pomoraví.
Ochrana
Predmetom ochrany sú prirodzené lesné porasty tvorené predovšetkým vápnomilnými a kvetnatými bučinami a suťovými lesmi; prirodzené spoločenstvá ostrevkových trávnikov, štrbinová vegetácia vápnitých skál a drolín; súbor podzemných a povrchových krasových javov tvorený najmä rozsiahlou jaskynnou sústavou Javoříčskych jaskýň, priepastí, skalnou bránou, ponormi, závrtmi a škrapmi; populácie vzácnych a ohrozených druhov živočíchov, najmä netopiera brvitého (Myotis emarginatus), netopiera Bechsteinovho (Myotis bechsteinii), netopiera čierneho (Barbastella barbastellus) a podkovára malého (Rhinolophus hipposideros), vrátane ich biotopov.
História
V roku 2013 došlo ku znovu vyhláseniu národnej prírodnej rezervácie, kedy bola zväčšená rozloha chráneného územia vzhľadom na narastajúce poznatky o výskyte krasových útvarov.
3966 Cherednichenko
3966 Cherednichenko je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 24. septembra 1976.
Omega Centauri
Omega Centauri alebo NGC 5139 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Kentaur, ktorú identifikoval ako nehviezdny objekt Edmund Halley v roku 1677. Známa bola už v staroveku, opísal ju Klaudios Ptolemaios ako hviezdu.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 5,3, takže ju dobre vidieť i voľným okom a v ďalekohľade je to veľmi pekný pohľad. Na oblohe má priemer 54´, jej skutočný priemer je 251 ly a pozeráme sa na ňu zo vzdialenosti 17 000 svetelných rokov. Leží 36° južne od hviezdy Spika. Je to zatiaľ najhmotnejšia nám známa guľová hviezdokopa v Galaxii. Okolo stredu tejto obrovskej hviezdokopy obieha asi 10 miliónov hviezd. Napriek takmer guľatému tvaru je mierne sploštená. V jej strede sú hviezdy nahustené 10 000-krát viac ako hviezdy v okolí Slnka. Okrem červených obrov a hviezd hlavnej postupnosti sa tu nachádzajú aj mladé modré hviezdy. V guľových hviezdokopách sú mladé hviezdy nezvyčajné. Materiál na ich vznik pochádza pravdepodobne zo starých hviezd a tiež z medzigalaktického priestoru. Keď dôjde k zrážke dvoch hviezd, tak buď splynú a vytvoria jednu hmotnejšiu hviezdu, alebo sa zachytia a vytvoria novú dvojhviezdnu sústavu. Blízke dvojhviezdy sa ovplyvňujú navzájom a niekedy vyžarujú ultrafialové alebo röntgenové žiarenie, keď plyn z jednej hviezdy dopadá na sprievodcu, akým je biely trpaslík alebo neutrónová hviezda.
Leonid Nikolajevič Andrejev
Leonid Nikolajevič Andrejev, (* 21. august 1871, Oriol, Rusko – † 12. september 1919, Kuokkala, Fínsko, od r.1948  Repino, Rusko)  je jedným z najvýraznejších zjavov ruskej literatúry začiatku 20. storočia.
Na Moskovskej univerzite vyštudoval právo, no ako advokátsky koncipient pôsobil len krátkodobo. Jeho prvá kniha poviedok vyšla v roku 1901. V roku 1907 sa usadil vo fínskej dedinke Vammelsuu, 60km od Petrohradu. Tu podľa vlastného projektu postavil štrnásťmetrovú vežu, v ktorej sa konali literárne večierky.
Jeho tvorba bola blízka expresionizmu. Zaujímala ho psychika človeka, čo zobrazil v poviedkach a drámach.
Pfettisheim
Pfettisheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Semechnice
Semechnice je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 392 obyvateľov, z toho 194 mužov a 198 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 36,6 roka, ženy 43,6 roka).
Méral
Méral je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katarína Hasprová
Katarína Hasprová (* 10. september 1972, Bratislava) je slovenská speváčka a herečka.
Wikidruhy
Wikidruhy (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) sú online projekt Nadácie Wikimedia založený na báze wiki. Jeho cieľom je vytvoriť kompletný adresár biologických druhov. Zameriava sa skôr na vedcov než na širokú verejnosť. Jimmy Wales vyhlásil, že redaktori nemusia dokázať, že majú tituly, no príspevky budú musieť splniť istý štandard po technickej stránke.
NGC 5142
NGC 5142 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Katarína Hasprová
Zo života
Narodila sa v rodine režiséra Pavla Haspru a herečky Sone Valentovej. Študovala na Janáčkovej akadémii muzických umení v Brne, odbor muzikál. Už počas štúdia účinkovala v muzikáli A. L. Webbera a T. Ricea Jozef a jeho zázračný farebný plášť v divadle Nová scéna v Bratislave, kde pod réžijným vedením Jozefa Bednárika stvárnila hlavnú ženskú rolu rozprávačky.
Wikidruhy
Projekt bol spustený v septembri 2004 a biológovia naprieč svetom boli pozvaní k prispievaniu. Do roku 2005 sa projekt vyvinul do štruktúry zahŕňajúcu taxonómiu podľa Linného systému s prepojeniami na wikipedické články o jednotlivých druhov.
Katarína Hasprová
Zo života
Po absolvovaní JAMU odišla do Prahy, kde stvárnila dvojrolu kňažny Adriany a Sandry v muzikáli Drakula. Potom prišla úloha Anity v klasickom muzikáli West Side Story v Brne a hlavná ženská úloha v rockovom muzikáli Vlasy, opäť v Prahe. V roku 1997 víťazstvom na medzinárodnom festivale populárnej piesne Bratislavská lýra odštartovala svoju sólovú spevácku kariéru. Okrem Zlatej lýry získala s piesňou J. Lehotského a K. Peteraja Jedno zbohom aj cenu novinárov. Na základe tohto víťazstva reprezentovala Slovensko v roku 1998 na prestížnej súťaži Eurovízie v Birminghame s piesňou „Modlitba“. V roku 1999 vyšiel jej prvý sólový album pod názvom Katarína Hasprová. Popritom naďalej účinkuje v muzikáloch ako: Kráľ Dávid (hlavná úloha kráľovny Betsabé), Pomáda (úloha Rizzo), Cigáni idú do neba (hlavná úloha cigánky Rady), aj v slávnej Bernsteinovej Omši. V roku 2002 vydala v poradí druhý sólový albumu s názvom Chvíľu so mnou leť.
NGC 5142
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Wikidruhy
História
Benedikt Mandl koordinoval snahy niekoľkých ľudí, ktorý mali záujem podielať sa na tomto projekte a kontaktoval potenciálnych podporovateľov na začiatku leta 2004. Databázy boli prehodnotené a administrátori kontaktovaní, niektorí z nich súhlasili s poskytnutím dát pre Wikidruhy. Mandl určil dve základné úlohy:
Katarína Hasprová
Zo života
V jubilejnom 25. ročníku udeľovania českých cen Thálie získala cenu Thálie za postavu pani Danversovej v muzikáli Rebecca, ktorý mal premiéru 9. marca 2017 v ostravskom Národnom divadle moravskosliezskom.
Wikidruhy
História
Výhody a nevýhody boli široko diskutované na mailing liste wikimedia-I. Správna rada Nadácie Wikimedia hlasovala 4 k 0 za vytvorenie Wikidruhov. Projekt bol spustený v auguste na doméne species.wikimedia.org. Oficiálnym projektom Nadácie Wikimedia sa stal 14. septembra 2004.
Wikidruhy zahŕňajú taxonomické stránky a stránky o synonymám, taxonomických autoritách, taxonomických publikáciách a inštitúciách alebo adresároch obsahujúcich typové vzorky.
René Jarolín
René Jarolín (* 16. september 1981, Skalica) je slovenský hokejový útočník. Aktuálne hrá za treťoligovej Senici
Viera Strnisková
Viera Strnisková (* 30. október 1929, Hlohovec – † 31. august 2013, Bratislava) bola slovenská herečka. Sestra divadelného režiséra Vladimíra Strniska.