cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vypnutie Wikipédií 21. marca 2019
'''Vypnutie Wikipédií 21. marca 2019''' bolo jednodňové zneprístupnenie obsahu (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) štyroch jazykových verzií internetovej encyklopédie Wikipédia na protest voči pripravovanej smernici Európskej únie o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu. Protestu sa zúčastnila slovenská, česká, nemecká a dánska Wikipédia.
Podobný protest sa uskutočnil už v júli 2018 pred vtedy očakávaným hlasovaním o smernici na talianskej, španielskej a portugalskej Wikipédii a uskutočnil sa znova 25. marca (deň pred hlasovaním) aj blackout.
Slovenská Wikipédia
Hlasovanie o blackoute na slovenskej Wikipédii skončilo 19. marca 2019. Za vypnutie Wikipédie sa vyslovilo 18 redaktorov, proti nebol nikto. Slovenská Wikipédia kritizovala znenie článku 11 a 13 európskej smernice o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu. Vypnutie trvalo 24 hodín od polnoci do polnoci stredoeurópskeho času. Obsah bol začiernený a zobrazená bola informácia o dôvodoch vypnutia spolu s výzvou čitateľom, aby oslovili svojich europoslancov. Jednalo sa o historicky prvé vypnutie slovenskej Wikipédie.
Česká Wikipédia
V hlasovaní na českej Wikipédii hlasovalo 96 redaktorov, z toho 8 z nich hlasovalo proti. „''Wikipedie tak bude hůře přebírat obsah od ostatních, tvorba nového obsahu se proto značně ztíží. To považujeme za velký problém pro budoucí rozvoj i samotnou existenci Wikipedie''“, povedal Vojtěch Dostál, predseda Wikimedie Česká republika. Rovnako ako pre slovenskú, aj pre českú Wikipédiu išlo o jej historický prvé vypnutie.
Nemecká Wikipédia
Nemecká Wikipédia na problém so smernicou upozornila už v septembri 2018 bannerom. Hlasovania o vypnutí nemeckej verzie sa zúčastnilo 233 redaktorov.
Sarraguzan
Sarraguzan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Staroturkičtina
Staroturkičtina (iné názvy: staroturečtina, staroturkčina, staroturkotatárčina) môže byť (zoradené od najužšieho významu po najširší):
Majstrovstvá sveta vo futbale 2026
Majstrovstvá sveta vo futbale 2026 budú dvadsiate tretie futbalové majstrovstvá sveta. Šampionát sa bude hrať v 16 mestách v troch severoamerických krajinách: Kanade, Mexiku a Spojených štátoch. Argentína je úradujúci šampión, keď zdolala na penalty Francúzsko vo finálovom zápase Majstrovstiev sveta 2022.
Budú to prvé majstrovstvá sveta od roku 2002 v Južnej Kórei a Japonsku, ktoré usporiada viac ako jedna krajina. Prvýkrát sa bude hrať šampionát v troch krajinách. Mexiko sa stane prvou krajinou, ktorá bude hostiť trikrát majstrovstvá sveta, keďže ich hostilo už v rokoch 1970 a 1986.
Majstrovstvá sveta vo futbale v roku 2026 budú tiež mať turnaj rozšírený z 32 na 48 tímov.
Formát
Michel Platini, vtedajší prezident UEFA, navrhol v januári 2015 rozšírenie turnaja na 40 tímov, čo prezident FIFA Gianni Infantino taktiež navrhol aj v marci 2016. Túžba zvýšiť počet účastníkov turnaja z predchádzajúceho 32 tímového formátu bola oznámená 4. októbra 2016. Boli zvažované štyri možnosti rozšírenia:
Dňa 10. januára 2017 rada FIFY jednomyseľne hlasovala o rozšírení na 48 tímový turnaj.
Šampionát začne skupinovou fázou pozostávajúcou z 12 skupín so štyrmi tímami, pričom prvé dva tímy z každej skupiny a 8 najlepších tímov z tretích miest postúpia do vyraďovacej fázy pozostávajúcej z 32 tímov. Počet zápasov sa zvýši zo súčasných 64 na 104 zápasov a finalisti budú hrať až osem zápasov. Šampionát sa bude hrať 40 dní, tak, aby mali tímy dostatok času na oddych a prípravu na ďalší zápas.
Európska klubová asociácia a jej členské kluby sa postavili proti návrhu na rozšírenie turnaja, pričom uviedli, že počet zápasov je už teraz na "neprijateľnej" úrovni a vyzvali riadiaci orgán, aby prehodnotil svoju myšlienku zvýšenia počtu kvalifikovaných tímov. Tvrdili, že ide o rozhodnutie prijaté z politických dôvodov. Prezident La Ligy Javier Tebas tiež nesúhlasí s rozšírením turnaja. Tréner nemeckého národného tímu Joachim Löw varoval, že rozširovanie turnaja, ako tomu bolo na EURE 2016, by zriedilo kvalitu turnaja. Ďalšia kritika nového formátu spočíva v tom, že v prípade skupín s troma tímami sa riziko nekalých dohôd medzi dvoma tímami, ktoré budú hrať v poslednom kole, zvýši v porovnaní so skupinami štyroch družstiev. Jedným z návrhov prezidenta Infantina je, že zápasy v skupine s remízou budú rozhodovať pokutové kopy.
Priraďovanie tímov podľa kontinentu
Dňa 30. marca 2017 predsedníctvo Rady FIFA (zložené z prezidenta FIFA a predsedov každej zo šiestich konfederácií) navrhlo prideľovanie tímov na Majstrovstvá sveta v roku 2026. Odporúčanie bolo predložené na ratifikáciu radou FIFA.
Dňa 9. mája 2017, dva dni pred 67. kongresom FIFA, schválila rada FIFY pridelenie priraďovania tímov na stretnutí v Manáme v Bahrajne.
Play-off turnaj
O posledných dvoch účastníkoch MS sa rozhodne na play-off turnaji šiestich mužstiev, ktorý bude pozostávať z jedného tímu na konfederáciu (okrem UEFA) a jedného ďalšieho tímu konfederácie hostiteľskej krajiny (t. j. CONCACAF).
Turnaj sa bude hrať v hostiteľskej krajine a bude použitý ako skúšobná udalosť pre majstrovstvá sveta vo futbale.
Štvorvalcový motor s valcami do H
thumb|right|Štvorvalcový motor s valcami do H motocykla Brough Superior Golden Dream thumb|Animácia práce motora v priečnom reze Štvorvalcový motor s valcami do H je špecifický typ motora s valcami do H, s osami všetkých štyroch valcov v jednej rovine, kolmej na os kľukových hriadeľov. Motor má dva rovnobežné kľukové hriadele, ktoré sú vzájomne prepojené. Ide o plochý, štvorradový dvojhriadeľvý piestový spaľovací motor, ktorého priečny rez je v tvare písmena H.
Aj keď konštrukcií motorov s valcami do H bolo viac, väčšinou išlo o viacvalcové (16 a 24 valcov). Štvorvalcové konštrukcie sa vyskytli zriedka.
Starotatárčina
Starotatárčina môže byť:
Štvorvalcový motor s valcami do H
Motor motocykla Brough Superior Golden Dream
Tento štvorvalcový štvordobý motor bol navrhnutý ako skupinové dielo Broughtom, 'Ike' Hatchom a Freddiem Dixonom. Motor tvorili dva vodorovné motory s protiľahlými valcami, jeden nad druhým, s kľukovými hriadeľmi spojenými ozubeným prevodom. Ojnice protiľahlých piestov boli na spoločnom ojničnom čape. Všetky piesty sa pohybovali súhlasne, naraz doprava a naraz doľava, preto bolo jednoduchšie úplné vyváženie posuvných hmôt. Ostatné sily prvého, druhého a vyšších rádov sa rušili vzájomne, podobne aj gyroskopické momenty kľukových hriadeľov. Valce mali vŕtanie i zdvih, t. j. išlo o štvorcový motor so zdvihovým objemom. Vačkový hriadeľ bol poháňaný ozubeným prevodom. Ďalší vývoj motora zmenil rozmery valcov na × , a pohon vačkového hriadeľa na reťazový. Celý motocykel Golden Dream bol vystavovaný na Earls Court motorcycle show v Londýne v roku 1938.
Tekovská hvezdáreň v Leviciach
Tekovská hvezdáreň v Leviciach je hvezdáreň nachádzajúca sa v Leviciach. Je v zriaďovateľskej pôsobnosti Nitrianskeho samosprávneho kraja. Riaditeľom je RNDr. Jozef Kováč, PhD. Preteká tu rieka Hron.
Pozorovateľňa a hvezdárne
Hvezdáreň vykonáva popularizačnú aj odborné činnosti. V guli je ďalekohľad typu Cassegrain 400 a v pozorovateľni refraktor 150/2250. Hvezdáreň má vo vlastníctve pojazdné nafukovacie planetárium. V čase jeho kúpy bolo jedinečné v strednej Európe. V roku 2014 sa odbornému pracovníkovi Pavlovi Pástorovi podarilo vysvetliť pôvod medziplanetárneho oblaku prachu nachádzajúceho sa blízko pri Zemi.
História
Hvezdáreň bola založená 1. januára 1956 pod vedením prof.Jozefa Novotného (*9.9.1898 Levice – † 27.9.1982 Levice). Založená bola ako tretia na Slovensku. V roku 1971 bola zariadená pozorovateľňa v Južnej bašte Levického hradu. V roku 1996 bola včlenená do Tekovského kultúrneho centra v Leviciach. Vo vlastnej budove na Sokolovskej ulici sídli od roku 1998. V roku 2000 bola otvorená zrekonštruovaná budova a v roku 2003 hvezdáreň získala krajskú pôsobnosť. V roku 2010 japonská sonda Akacuki vypustila posolstvo z Tekovskej hvezdárne v znení "Pozdravy z Levíc, Slovensko, Nitriansky samosprávny kraj, Tekovská hvezdáreň."
Rusovský kanál
Rusovský kanál je kanál v Bratislavskom regióne, na území mestskej časti Bratislava - mestská časť Rusovce a tiež na území mestskej časti Bratislava - mestská časť Čunovo v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Podunajská nížina v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Končí sa na území Maďarska priesakom do podložia niekdajšieho ramena Dunaja. Má dĺžku od začiatku po slovensko-maďarskú štátnu hranicu, 1,7 km od štátnej hranice po koniec kanála, spolu 6,9 km. Rád toku II.
Začiatok
Začína sa v na území mestskej časti Bratislava - mestská časť Rusovce v južnej časti poľa a lesa Záhrady, východne od intravilánu Rusoviec v priestore niekdajšieho, dnes už zaniknutého, meandrovitého ramena Dunaja.
Opis toku
Rusovský kanál tečie od začiatku juhovýchodným smerom cez extravilán Rusoviec, smer plynule mení na južný, preteká západným okrajom lúky a lesa Ostrovné lúčky, okrajom lesa a poľa Farská lúka (jej väčšia časť leží už v susednom Čunove), preteká cez lúku a les Pieskové, v preteká cez hranicu medzi mestskou časťou Rusovce a mestskou časťou Čunovo, pokračuje územím Čunova v smere juhovýchod, svojim ľavým brehom obteká južný breh neďalekého Čunovského jazera, mení smer na juhovýchodojuh, rozvetvuje sa: ľavým smerom tečie bezmenné mŕtve rameno Dunaja a pravým smerom pokračuje Rusovský kanál, kanál svojim ľavým brehom obmýva pole Jankovičovo i pole a sad Nižné Kostolné, podteká cestu Rusovce – Čunovo, územie Slovenska opúšťa v  a vteká na územie Maďarska v území hraničnej obce Rajka kde v severnom okraji intravilánu pri severovýchodnom okraji futbalového ihriska pri Ulici Adyho Endreho zaniká v  priesakom do podložia niekdajšieho ramena Dunaja v povodí Mošonského Dunaja.
Rusovský kanál patrí do okresu Bratislava V v Bratislavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Nemá dôležitejší prítok.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Rusovský kanál má pôvod v názve mestskej časti (niekdajšej samostatnej obci) Rusovce. Z toponyma Rusovce bolo po pridaní formantu -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Rusovský kanál ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov mestskej časti (niekdajšej samostatnej obce) Rusovce s písomne doloženými záznamami 1208 Wuiswar, 1240 Vruzwar, 1401 Orozwar alebo Carigelburg, 1947 Rusovce má pôvod v preklade maďarského názvu niekdajšej samostatnej obce Oroszvár do slovenčiny s využitím slovného koreňa etnonyma Rus a s rozšírením podľa analógie rodinnej prípony -ovci → -ovce v podobe Rusovce. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Rusovský kanál je jedinečným hydronymom (október 2022).
Jozef Forner
Jozef Forner (* 7. november 1905, Hrnčiarovce nad Parnou† 19. október 1983, Tokio, Japonsko) bol slovenský salezián koadjútor (brat), pedagóg, kníhtlačiar, spoluzakladateľ Grafického inštitútu, misionár.
Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina. Strednú grafickú školu študoval v San Benigno Canavese (Taliansko). Noviciát si urobil v Radne v Slovinsku (19281929). Prvý rok saleziánskej pedagogickej praxe si vykonal v Radne, ďalšie dva roky vo Svätom Benediku. Dvojročnú grafickú nadstavbu (19311933) si urobil v Ľubľane (Slovinsko).
V roku 1936 odišiel na misie do Japonska. Celé svoje misijné obdobie pôsobil v Tokiu. Najprv v Tokiu-Suginami na saleziánskej remeselníckej škole (19361964). Tam spolu s istým maďarským saleziánom Jozefom (József) Nagyom (1908 – 1990) v rámci remeselníckej školy založili grafický odbor, ktorý sa o krátku dobu úplne oddelil a stal sa samostatnou grafickou školou. Táto grafická škola sa pod ich vedením postupom času zmenila na Grafický inštitút, ktorý existuje dodnes. Po ťažkom pracovnom úraze v r. 1964 musel zanechať Graﬁcký inštitút a odišiel pracovať do saleziánskeho vydavateľstva Don Bosco Sha v Tokiu–Yotsuya (19641983). Počas druhej svetovej vojny bol určitý čas i väznený. Misionárom v Japonsku bol 47 rokov. Pochovaný je v Tokiu.
Veľký Cigán
Veľký Cigán je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Muráňom, približne severne od Revúcej.
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Revúca a na katastrálnom území obce Muráň. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Muráň a východne ležiaca Muránska Huta a Červená Skala, severne sa nachádza Šumiac, Vaľkovňa, Pohorelá a Heľpa a juhozápadne Tisovec. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina.
Opis
Veľký Cigán leží v rozsiahlej planine strednej časti Muránskej planiny. Severne sa nachádza Rácovo, Vasilov , Gindura , Veľká Vápenica , Andrejcová , Orlová , Stredná hoľa a Kráľova hoľa , východne Lopušná , Čelo , Šiance , Cigánka , Kyprov  a Stolica, južne Pavelková , Vrbiarka  a Ostrica  a západne Kľak , Veľká Stožka  a Malá Smrekovica. Oblasť planiny odvodňujú severne odtekajúce potoky do rieky Hron a južným smerom riekou Muráň do Slanej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným úbočím vedie žlto značený turistický chodník z rázc. Jaskova muka (napojenie na Muráň) na rázc. Studňa na Muránskej planine. Tu smeruje i severne vedúci zelený chodník z Červenej Skaly.
Sarrant
Sarrant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vladár (priezvisko)
Vladár je slovenské priezvisko, ktoré sa spája predovšetkým so zemanmi zo zaniknutých obcí Čerňakov a Mútna v okrese Turčianske Teplice. V súčasnosti sa najviac vyskytuje vo Veľkom Čepčíne, kde bolo aj jedno z posledných sídel rodu. (26 x). Historicky sa spája aj s menom, alebo prímenom Muthnai a Mutňanský.
História priezviska
Pôvod turčianskych Vladárovcov je nejasný. Keď kráľ Belo IV. obdaroval zemanov, ktorí sa časom začali písať „de Muthna“ zemou na Hornom Turci, mali za svojimi menami uvedené de Churnuk. Samotní Vladárovci svoj pôvod preto odvodzujú od mesta Cernik v Chorvátskom Slavónsku. Šikura však tvrdí, že najskôr ide o turčiansky Čerňakov, teraz časť Mošoviec. Aby toho nebolo málo, Novák uvádza, že ide o druhý turčiansky Čerňakov, ktorý ležal blízko terajšieho Veľkého Čepčína. Pôvodne sú zaznamenaní ako Muthnai, čo zodpovedá dnešnému priezvisku Mutňanský. Blažej Mútňanský bol bojovníkom v Čiernom pluku Mateja Korvína, čo mu vyslúžilo kapitánstvo na Blatnickom hrade. Keďže mal obrovský majetok a moc, začal byť prezývaný vladárom a toto sa uchytilo ako meno, ktoré si jeho potomkovia začali písať.
Erb
Erbom Vladárovcov je modrý štít, na ktorom v bielej vode pláva strieborný jeleň. V rohoch štítu je zlatá hviezda a strieborný polmesiac s tvárou. Klenotom je červené srdce prestrelené strieborným šípom, z ktorého vyrastajú tri biele ľalie. Na prostrednej sedí biely holub.
Ch-22
Ch-22 Burja (v kóde NATO AS-4 Kitchen) je sovietska protilodná strela dlhého dosahu.
Strela Ch-22 môže byť nesená strategickými bombardérmi Tu-95 a Tu-22M. Bola vybavená konvenčnou alebo jadrovou hlavicou a určená na ničenie amerických zväzov lietadlových lodí.
Vznik a vývoj
V roku 1958 boli spustené práce na systéme K-22, ktorý zahŕňal novú strelu dlhého dosahu Ch-22, vyvíjaný bombardér projektu "105" (neskôr známy ako Tu-22) a rádiolokátor PN. Vývojom rakety bola poverená konštrukčná kancelária OKB-155 (od roku 1966 Raduga) s hlavným konštruktérom A.J. Berezniakom.
Nová strela bola ďalším rozpracovaním systémov K-10P a K-14, ale predstavovala kvalitatívny krok vpred. V dôsledku použitia raketového motoru na kvapalné palivo bola v nadmorskej výške 22,5 km dosiahnutá rýchlosť letu 3,5 Machu.
Nový systém dostal index D-2 a jeho prototypy boli vyrábané v závode 256 v Dubne. V roku 1962 sa na palube špeciálne upraveného Tu-16K-22 začali skúšky novej rakety. V roku 1967 boli ukončené štátne skúšky Ch-22 na palube Tu-22K a raketa bola zaradená do výzbroje diaľkového letectva. Sériová výroba Ch-22 začala v závode 256, potom v strojárenskom závode v Uljanovsku a neskôr prebiehala aj v ďalších podnikoch.
Varianty
thumb|Ch-22NA thumb|Cvičná raketa Ch-22NA pod krídlom Tu-22M
Sauveterre (Gers)
Sauveterre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Systematika stavovcov
Systém používaný v tejto wikipédii
Pozri v článku stavovce.
Prehľad systémov z literatúry
Nasleduje súhrn najbežnejších systémov stavovcov (Písmená A, B označujú rôzne významy toho istého slova. Znak / oddeľuje synonymá)
Stavovce (Vertebrata) /črepovce A (Craniata A):
Niektoré dôležité taxóny nezobrazené vo vyššie uvedenom prehľade:
Príklady systémov
Nasledujú príklady vrchných úrovní systémov stavovcov (resp. črepovcov) z literatúry.
Vysvetlivka
Systémy sú tu ukončené väčšinou v nasledujúcich položkách/úrovniach systému (čiže ďalšie delenie nasledujúcich položiek sa tu už väčšinou neuvádza a treba ho teda hľadať v iných článkoch):
Podrobnejšie uvedené je teda (väčšinou) delenie násadcoplutvovcov (Sarcopterygii), obojživelníkov (Amphibia) (resp. najstarších štvornožcov (Tetrapoda)) a plazov (Reptilia), pretože systém býva v týchto častiach sporný a pretože tieto taxóny sú z vývojového hľadiska dôležité pre súčasné významné skupiny stavovcov (keďže platí, že z násadcoplutvovcov sa vyvinuli obojživelníky [v tradičnom ponímaní] a z nich sa vyvinuli plazy [v tradičnom ponímaní] a z nich vtáky a cicavce).
Nelson 2016
podkmeň Craniata:
Poznámky:
Nelson 2006
podkmeň Craniata:
Poznámky:
=
podkmeň Vertebrata (=Craniata):
====Brands cca. 2016 ====
Podkmeň Vertrebrata
Benton 2014/2015
Podkmeň Vertebrata (Craniata)
Poznámky:
=
Poznámky:
Benton 1997
podkmeň Vertebrata (Craniata):
Poznámky:
pokračovanie zhora: Tetrapodomorpha v širšom zmysle
====Westheide et al. 2015 ====
Craniota (staršie: Vertebrata): Poznámky:
Ruggiero et al. 2015 a FALO; ITIS cca. 2017
Ruggiero et al. 2015 (len recentné taxóny, v origináli sú taxóny sú zoradené podľa abecedy, tu sú zoradené podľa stupňa vývoja) :
podkmeň Vertebrata (Craniata):
Vyššie uvedený systém by mal byť zhodný so systémom uvedeným na stránkach FALO (stav leto 2018).
Veľmi podobný systém uvádza ITIS cca. 2017 : podkmeň Vertebrata (Craniata):
==== Kardong 2009 ====
A) Tradičná systematika: podkmeň Vertebrata (Craniata):
Poznámka k A: Posledných 6 tried (teda počnúc Labyrinthodontia) sa niekedy označuje ako štvornožce (Tetrapoda).
B) Fylogenetická systematika (kladistika): Vertebrata (Craniata - pozri poznámku nižšie)
Poznámky k B:
Poznámky k A a B:
====Pough et al. 2008/2009 ====
Craniata (=Vertebrata v tradičnom [teda širšom] zmysle)
Poznámky:
====IPRSS 2004 – 2015 (najmä Novickaja, Ivachnenko, Archangeľskij, Sennikov) ====
Vertebrata:
ION/Zoological Record/BIOSIS cca. 2006-2018
Vertebrata:
==== LB 2004 ====
Poznámky:
=
Grzimek, Hutchins et al. 2003-2004 =====
podkmeň Craniata (staršie Vertebrata; dnes sú Vertebrata len časť Craniata):
Grzimek et al. 1973- 1975 (1967 – 1972) ===== podkmeň Vertebrata
====Linzey 2001 ====
A) Systematika recentných stavovcov (t.j. systematika podľa Appendixu I v knihe): podkmeň Vertebrata:
Poznámka: Ryby = Agnatha + Chondrichthyes + Sarcopterygii + Actinopterygii
B) Systematika podľa hlavného textu knihy: Craniata (Vertebrata):
Burnie et al. 2001
(len recentné taxóny [vyhynuté sa v knihe spomínajú len ojedinele a veľmi okrajovo])
[podkmeň?] stavovce:
==== ToL (najmä Janvier a Laurin) 1995, 1997, 2011, 2012      ====
Craniata:
====Carroll 1987/1988 ==== Vertebrata:
Poznámka: Tu je uvedený systém uvedený v Appendixe knihy.
==== Romer a Parsons 1986 ==== Podkmeň Vertebrata
==== Stöcker et al. 1986 ====
podkmeň Vertebrata (Craniota):
Poznámka: Stegocephalia je "súhrnné označenie pre štvornožce paleozoika a triasu"; netvorí systematickú jednotku (je to teda umelý taxón); veľkú časť z nich tvoria Labyrinthodontia. Táto formulácia (keďže sa v hesle nespomína taxón Amphibia) by sa dala chápať tak, že existujú bazálne Tetrapoda a tie spolu s časťou Amphibia tvoria Stegocephalia. Tomu však protirečia texty hesiel Ichthyostega a Labyrinthodonten, podľa ktorých Ichthyostega (teda [v čase vzniku knihy] najstarší rod taxónu Tetrapoda) patrí pod Labyrinthodontia a Labyrinthodontia sú podtrieda taxónu Amphibia.
==== Hennig 1985 ==== (len recentné taxóny)
Vertebrata:
Poznámka: Všimnúť si, že u tohto autora Vertebrata = Acrania + Craniota (!!)
==== Bock a Duellman (in Parker et al.) 1982 ====
(Uvedené sú len recentné taxóny, len ojedinele sa uvádzajú aj vymreté taxóny a keď sa uvádzajú, tak spravidla len všeobecne ako zmienka, že do daného taxónu patrili aj mnohé vymreté taxóny)
Poznámky:
====Storer et al. 1979 ====
podkmeň Vertebrata
==== Halstead 1974 ====
podkmeň Vertebrata (Craniata):
Poznámka: Cyclostomata = Petromyzonida + Hyperotreti
====SŽR (70. roky) ====
kmeň stavovce:
Poznámka: Pojem stavovce síce v knihe nemá heslo, ale spomína sa na str. 45, 309, 544 a 192.
Young 1962
podkmeň Verterbrata (Craniata):
Ďalšie
Len pre bezčeľustnatce alebo len pre rybovité stavovce (ryby v najširšom zmysle):
Len pre štvornožce:
Slovenské a české zdroje
====Gaisler a Zima 2018 ==== Vertebrata (Craniata; pozri poznámku 1):
==== Tirjaková et al. 2015 ==== Podkmeň črepovce (Craniata)
Poznámky:
==== Klimeš, Sychra et al. 2012 ====
podkmeň Vertebrata (Craniata):
Pančík cca. 2005
(Poznámka: Tento systém sa intenzívne používal v začiatkoch tvorby slovenskej Wikipédie. Jeho súčasná (málo zmenená) verzia je tu: )
podkmeň stavovce (Vertebrata, Craniata)
==== Hůrka, Smrž a Zrzavý (in: Rosypal et al.) 2003 ====
podkmeň Vertebrata
Poznámka: Tradičné delenie recentných Gnathostomata je na triedy: paryby (Chondrichthyes), ryby (Pisces), obojživelníky (Amphibia), plazy (Reptilia), vtáky (Aves) a cicavce (Mammalia).
Beliana c. 2002
podkmeň stavovce (Vertebrata)
Poznámka: Na konci hesla bezčeľusťovce je uvedená poznámka: „Podľa najnovšieho systematického členenia je trieda Cyclostomata povýšená na úroveň nadtriedy Agnatha.“
Ušáková et al. 2002
podkmeň stavovce (Vertebrata):
Poznámka: V texte sa spomínajú aj "jašterovité plazy", ktoré vraj žili na súši (aj?/len?/najmä?) v triase a z ktorých skupiny neskôr vznikli archosaury. Z textu nie je jasné, čo sa tým presne myslí; pravdepodobne sa myslí taxón Sauria v širšom zmysle, ale prípadne by sa mohli myslieť aj sauropsidy okrem vtákov alebo niečo iné.
Matoušek a Trnka 1997 ; Koščo et al. 2015
Matoušek a Trnka 1997 uvádzajú nasledujúci systém:
podkmeň stavovce (Vertebrata, Craniata)
====Brtek et al. 1997 ====
podkmeň Vertebrata (Craniata)
====Vilček et al. 1995 (1981) ==== stavovce:
==== Lenochová et al. 1994 (1984) ====
podkmeň stavovce:
Stloukal et al. 1991 (1986)
stavovce:
podkmeň Vertebrata:
Poznámka: nižšie stavovce/Anamnia = všetky stavovce okrem Amniota
====Špinar 1984 ==== podkmeň Vertebrata
Pyramída
Delenie 1 : podkmeň stavovce:
Poznámka: Alternatívne delenie plazov je na 3 skupiny: skupina Anapsida (vrátane Cotylosauria [príbuzné so stegocefalmi]), skupina Diapsida (vrátane taxónov Prosauria, Squamata, vtákojaštery, krokodíly, dinosaury) a skupina Synapsida.
Delenie 2 : podkmeň stavovce:
Delenie 3 : stavovce:
EZ 1983
Systém podľa hesla stavovce a podhesiel : podkmeň stavovce (Vertebrata):
V hesle živočíchy je uvedený odlišný systém, v ktorom sa taxón stavovce výslovne neuvádza a namiesto neho sú uvedené len jeho jednotlivé triedy priamo pod chordátmi: kmeň chordáty (Chordata):
MEB 1975
Delenie 1: stavovce:
Delenie 2: stavovce:
Poznámky:
Staněk 1965
(len recentné taxóny)
stavovce:
Sauviac (Gers)
Sauviac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2005
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2005 boli 5. majstrovstvá Európy vo futsale, ktoré riadi Európska futbalová únia (UEFA). Bolo to najvyššie európske podujatie UEFA vo futsale v roku 2005. Konalo sa od 14.20. februára 2005 v Ostrave, v Česku, za účasti 8 tímov. Španieli získali svoj tretí titul.
Pod Mešnicí
Pod Mešnicí je prírodná pamiatka ev. č. 1978, ktorá sa nachádza južne od obce Hojkov v okrese Jihlava. Správa AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je fragment krátkostebelných suchomilných spoločenstiev s výskytom kriticky ohrozeného druhu vratičky rumančekovolistej (Botrychium matricariifolium) a ďalších ohrozených rastlinných a živočíšnych druhov.
Medzi najvýznamnejšie druhy rastlín, ktoré sa nachádzajú na lokalite patria: vratička rumančekovolistá (Botrychium matricariifolium), vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia), dúška vajcovitá (Thymus pulegioides), klinček slzičkový (Dianthus deltoides), jahoda obyčajná (Fragaria vesca).
Na území pamiatky bol zaznamenaný výskyt mravca lúčneho (Formica pratensis) a jašterice krátkohlavej (Lacerta agilis).
Augustína Lívia Pietrantoni
Augustína Pietrantoni, S.D.C. (* 27. marec 1864, Pozzaglia Sabina, Talianske kráľovstvo – † 13. november 1894, Rím ), rodným menom Livia Pietrantoni, bola talianska turetská rehoľníčka a zdravotná sestra. Pietrantoni pracovala v nemocnici Santo Spirito v Ríme, kde ošetrovala chorých na oddelení tuberkulózy predtým, ako ju v roku 1894 zavraždil jeden z pacientov.
Proces prípadného blahorečenia bol otvorený 14. decembra 1945 za pápeža Pia XII. Vtedy jej bol udelený titul Božej služobnice. Pápež Pavol VI. ju 19. septembra 1968 vymenoval za ctihodnú a 12. novembra 1972 ju vyhlásil za blahoslavenú. Jej kanonizácia sa konala 18. apríla 1999 na Námestí sv. Petra v Ríme.
Raný život
Olívia alebo Lívia Pietrantoni sa narodila 27. marca 1864 v Pozzaglia Sabina, asi 50 kilometrov severovýchodne od Ríma. Bola druhé z jedenástich detí chudobných farmárov Francesca Pietrantoniho a Cateriny Costantini. Sviatosť birmovania prijala v roku 1868 a prvé sväté prijímanie o necelé desaťročie neskôr v roku 1876. Táto sviatosť ju tak veľmi ovplyvnila, že sa snažila ešte viac modliť a pomáhať matke so starostlivosťou o súrodencov. Kvôli veľkej pracovitosti skoro vôbec nepoznala detské hry a školu nenavštevovala pravidelne. náhľad|Rodisko svätej Augustíny Pietrantoni začala pracovať v roku 1871 ako manuálna sila na výstavbe ciest, hlavne na komunikácii z Orvinia do Poggio Moiana. Neskôr v roku 1876 odišla do Tivoli s ďalšími dospievajúcimi „sezónnymi robotníkmi“ počas zimných mesiacov na zber olív. Napriek naliehaniu svojej matky odmietala ponuky na sobáš, aj keď bola krásnou ženou.
Vstup do kláštora
Lívia sa postupne zdôverila rodine, že by chcela vstúpiť do kláštora. Tá ju však upodozrievala, že tam chce ísť preto, aby nemusela pracovať. Lívia sa preto rozhodla, že pôjde do takého kláštora, kde sa pracuje vo dne v noci. V januári 1886 odcestovala so svojím kňazom strýkom Matteom do Ríma s cieľom vstúpiť do rehole, aby mohla vykonávať svoje povolanie. Milosrdné sestry svätej Jeanne-Antide Thouret odmietli jej žiadosť, ktorú poslala do Ríma, kvôli jej nízkemu veku. Pietrantoni vytrvalo hľadala miesto, kde by mohla pokračovať vo svojom povolaní. O niekoľko mesiacov neskôr jej samotná generálna predstavená turetského rádu napísala, že môže prísť. Lívia sa rozlúčila so svojimi rodičmi a 23. marca 1886 vstúpila do rehole na Via Santa Maria in Cosmedin. Neskôr 13. augusta 1887 prijala habit a rehoľné meno „Augustína“. Keďže nepoznala žiadnu sväticu, ktorá by niesla takéto meno, rozhodla sa, že sa svätou musí stať ona sama.
Vražda v nemocnici
Sestra Augustína bola v deň svojej obliečky 13. augusta 1887 vyslaná ako zdravotná sestra do nemocnice Ducha Svätého neďaleko Vatikánu v Ríme a zostala tam až do svojej smrti. Počas práce na tuberkulóznom oddelení sa sama nakazila, ale podarilo sa jej uzdraviť. Preto bola v roku 1889 znovu poslaná na tuberkulózne oddelenie, aby tam ošetrovala chorých pacientov.
V nemocnici prevládala silná protiklerikálna atmosféra, ktorá pramenila z aktuálnej spoločenskej situácie v Taliansku. (Vedenie nemocnice vyhnalo kapucínov a zakázalo aj náboženské symboly. Rehoľné sestry mali zakázané duchovne sprevádzať pacientov). Keď raz Augustína skonfiškovala jednému pacientovi nôž, bola napadnutá a zbitá. Táto situácia znepokojila ostatných rehoľníkov. Pietrantoni naliehala, že je všetko v poriadku a bude pokračovať v práci. Vravela, že nesmú zanedbávať povinnosť konať milosrdenstvo, aj keby malo ísť o život. náhľad|Hrob svätej Augustíny Augustínu začal obťažovať pacient Giuseppe Romanelli. Dokonca sa jej vyhrážal smrťou a večer 12. novembra 1894 ju jej spolusestry požiadali, aby si vzala voľno, lebo sa o ňu báli. Augustína to odmietla. Romanelli ju napadol a dobodal na smrť ráno 13. novembra 1894. Pietrantoni mu pred úmrtím na následky bodných rán odpustila a zverila ho pod ochranu Panny Márie. Romanelli ju bodol v tmavej chodbe tromi bodnutiami do ramena a ľavej ruky, následne do krčnej oblasti. Potom ju bodol do hrudníka. Augustínine posledné slová boli: „Moja matka: pomôž mi“. Profesor Achille Ballori († 1914) – ktorý ju raz varoval pred Romanellim – si prezrel jej telesné pozostatky a skonštatoval, že „sestra Augustína sa nechala zabiť ako baránok“. Všimol si totiž, že nemala žiadne sťahy nervov ani srdca. Pohreb zosnulej mníšky zablokoval ulice Ríma (tisíce ľudí lemovali ulice a kľačali pred rakvou, keď okolo nich prechádzala) a správa „Messaggero“ zo 16. novembra uviedla, že „nikdy nebolo v Ríme vidieť pôsobivejšiu udalosť“. Dňa 14. novembra 2004 boli jej pozostatky prevezené do jej rodného mesta.
Uctievanie
Beatifikačný proces sa začal 14. decembra 1945 za pápeža Pia XII. a Pietrantoni bola vyhlásená za Božiu služobnicu. Potvrdenie jej hrdinských cností 19. septembra 1968 umožnilo pápežovi Pavlovi VI., aby ju označil za ctihodnú. Ten istý pápež predsedal jej blahorečeniu 12. novembra 1972 na Námestí svätého Petra po potvrdení dvoch zázrakov pripisovaných jej príhovoru.
Posledný zázrak potrebný pre svätosť bol vyšetrený a potom dostal potvrdenie od Kongregácie pre kauzy svätých 19. marca 1996. Lekárska rada ho odsúhlasila 17. apríla 1997 a teológovia 7. októbra 1997. Pápež Ján Pavol II. schválil tento zázrak 6. apríla 1998 a o rok neskôr 18. apríla 1999 bola Pietrantona kanonizovaná za svätú Katolíckej cirkvi.
Podľa Rímskeho martyrológia sa jej spomienka slávi 13. novembra. Talianska biskupská konferencia menovala 20. mája 2003 Pietrantoni za patrónku zdravotných sestier.
Leyla Tanlar
Životopis
Leyla Tanlar sa narodila v Istanbule v Turecku. Je absolventkou školy Liceo Italiano di Istanbul. Svoju hereckú kariéru začala v seriáli Vymenené životy ako Cansu vo veku 16 rokov.
Africký pohár národov 2019
Africký pohár národov 2019 bol 32. ročníkom Afrického pohára národov medzinárodného futbalového turnaja pre africké národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu. Turnaj hostil Egypt a konal sa v dňoch od 21. júna do 19. júla 2019. Po prvýkrát sa turnaj konal v letných mesiacov namiesto mesiacov január/február. Na turnaji sa premiérovo predstavilo 24 účastníkov. Titul obhajoval Kamerun.
Turnaj mal pôvodne organizovať Kamerun. Dňa 30. novembra 2018 bol Kamerun zbavený hostiteľských práv z dôsledku oneskorenia v dodávke infraštruktúry povstania Boko Haram a anglofónnej krízy. Dňa 8. januára 2019 vybral výkonný výbor CAF Egypt za hostiteľskú krajinu súťaže. Turnaj bol tiež presunutý z pôvodných termínov 15. júna – 13. júla na 21. júna – 19. júla z dôvodu ramadánu.
Turnaj vyhralo Alžírsko ktoré vo finále porazilo Senegal 1:0. Tretie miesto obsadila Nigéria.
Kvalifikácia
Na turnaj sa kvalifikovalo 24 tímov. Madagaskar, Mauritánia a Burundi debutovali na Africkom pohári národov.
Finále
Víťazom turnaja sa stalo Alžírsko.
Sauvimont
Sauvimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NHL 2022/2023
Sezóna 2022/2023 bude 106. sezónou NHL. Je druhou v histórii ligy, v ktorej sa predstaví 32 tímov. Základná časť začína 7. októbra 2022 v Prahe zápasom San Jose Sharks proti Nashville Predators. Počas ročníka sa predstaví 32 tímov rozdelených do dvoch konferencií (Východná a Západná) a štyroch divízií (Atlantická, Pacifická, Metropolitná a Centrálna).
Sezóna 22/23 bude zároveň prvou, v ktorej budú môcť byť na dresoch použité reklamné nášivky (avšak nie väčšie ako 7,6 x 8,9 cm). Tento typ reklamy zatiaľ však ohlásilo iba 11 tímov.
Draft 2022
Draft 2022 sa odohral v Montreale, kde bol domácim tímom Montreal Canadiens z prvého miesta vybraný Juraj Slafkovský. Z druhej pozície bol tímom New Jersey Devils vybraný Šimon Nemec a z tretieho miesta Arizonou Coyotes Logan Cooley.
Predpokladanou jednotkou draftu bol Shane Wright, avšak nakoniec obsadil až štvrté miesto, z ktorého ho draftovali Seattle Kraken.
Nové dresy
V sezóne 22/23 predtsavia nové "záložné" (alternatívne) dresy tri tímy: Buffalo Sabres (čierny retro dres s logom s hlavou býka), Carolina Hurricanes (čierna alternatívna verzia ich domácich červených dresov), Edmonton Oilers (retro modro-žlto-oranžové dresy známe z 80-tych rokov). Tím San Jose Sharks sa vracia k pôvodnému tyrkysovému dizajnu dresov z 90-tych rokov a tím Vegas Golden Knights prichádza s novými domácimi dresmi v zlatej farbe.
Zmeny na trénerských postoch
Zmeny na manažérskych pozíciách
== Brankárske tandemy: ==
Saussey
Saussey môže byť:
CAC 40
CAC 40 je najdôležitejší akciový index vo Francúzsku. Počiatočná hodnota indexu - 1000 bodov - bola stanovená 31. decembra 1987.
Výpočet indexu
Index je vypočítaný ako aritmetický priemer kapitalizačne vážených cien akcií 40 najväčších spoločností kótovaných na parížskej burze Euronext. Každá zo štyridsiatich spoločností má svoj vlastný index, ktorý je vážený podľa hodnoty jej cenných papierov dostupných na trhu. Ceny sa líšia od spoločnosti k spoločnosti v závislosti od jej voľnej kapitalizácie. Počas váženia cena v firme môže byť skrátená na maximálnu váhu 15 % v CAC 40.
Počnúc 1. decembrom 2003 sa pri výpočte kapitalizácie berú do úvahy iba voľne obchodované akcie.
Index sa počíta každých 30 sekúnd v pracovné dni burzy od 9:00 do 17:30 SEČ.
Kritériá výberu
Zloženie CAC 40 je štvrťročne aktualizované výborom expertov Conseilcientifique des indexes (CSI). Zmeny nadobudnú platnosť vždy v tretí piatok v marci, júni, septembri a decembri. Počet akcií vo voľnom obehu sa prehodnocuje každý september.
Saussay
Saussay môže byť:
Matilde Camusová
Aurora Matilde Gómezová Camusová (* 26. september 1919, Santander, Španielsko – † 28. apríl 2012, Santander) bola španielska poetka.
Uľanivka (Lypovecký rajón)
Uľanivka je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 107 obyvateľov.
Čertova kazatelna
Čertova kazatelna je prírodná pamiatka ev. č. 667, lokalita Plzeň 7-Radčice v okrese Plzeň-mesto. Pamiatku spravuje Krajský úrad Plzeňského kraja prostredníctvom AOPK Plzeň.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany je časť príkreho svahu so skalnými odkryvmi nad údolnou nivou rieky Mže, ukážka selektívneho zvetrávania karbonských sedimentov (skalné okná, kulisy, rímsy a i.). Je tu možné pozorovať geologický odkryv, v ktorom je dobre viditeľné striedanie vrstiev jemnozrnného a hrubozrnného materiálu, ktorý vznikal v prostredí divočiacej rieky a jazera.
Ján Šikuta
JUDr. Ján Šikuta, PhD. (* 25. október 1960, Bratislava) je slovenský sudca. V rokoch 20042015 bol sudcom Európskeho súdu pre ľudské práva v Štrasburgu zvoleným za Slovensko, následne pôsobil ako sudca Najvyššieho súdu Slovenskej republiky. Od 20. mája 2020 pôsobí ako predseda Najvyššieho súdu SR.
Životopis
Ján Šikuta vyštudoval v rokoch 19791983 právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1984 po rigoróznej skúške získal titul doktora práv (JUDr.), v roku 1985 absolvoval justičnú skúšku. V rokoch 19891991 absolvoval postgraduálne štúdium v odbore občianske právo na Právnickej fakulte Univerzity Karlovej v Prahe. Okrem toho v rokoch 19941995 absolvoval študijné pobyty na University of Oxford a John Abbott College v Quebecu, v rokoch 19962002 rovnako viaceré kurzy zamerané na ľudské práva a vyjednávanie organizované OSN. V rokoch 20062009 vyštudoval doktorandské štúdium na Paneurópskej vysokej škole v Bratislave s prácou Vymožiteľnosť súdnych rozhodnutí.
Po ukončení štúdia práva pôsobil do roku 1985 ako justičný čakateľ na Krajskom súde v Bratislave. V rokoch 19861989 pôsobil ako sudca na Okresnom súde Bratislava-vidiek, v období rokov 19901995 na Krajskom súde v Bratislave. V rokoch 19952004 pracoval ako právny poradca Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov. Od roku 2004 do roku 2015 pôsobil ako sudca za Slovensko na Európskom súde pre ľudské práva v Štrasburgu, od roku 2008 ako predseda senátu. Od 1. septembra 2015 pôsobil ako sudca Najvyššieho súdu SR v občianskoprávnom kolégiu, v máji 2020 bol zvolený za jeho predsedu. V roku 2014 sa 2019 sa tiež neúspešne uchádzal o funkciu sudcu Ústavného súdu SR.
Je autorom a spoluautorom viacerých právnych publikácií a príspevkov na konferenciách, vystupoval tiež s prednáškami.
Savignac-Mona
Savignac-Mona je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sarapammón z Oxyrhynchu
Sarapammón bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v roku 277 Aurélios Sarapammón nazývaný tiež Didymos z egyptského Oxyrhynchu bol pravdepodobne na 264. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v neznámej disciplíne (bol atlétom alebo hlásateľom). Jeho meno je zaznamenané na papyruse ''P.Oxy. 14 1643'' (z roku 298) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britskými papyrológmi Bernardom Grefellom a Arthurom Huntom v roku 1920.
Tento papyrusový zvitok tiež uvádza, že Sarapammón bol periodonikés a xystarchés. Periodonikés (víťaz obehu) zvíťazil počas jednej olympiády v určitej disciplíne na všetkých celogréckych hrách. Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu (olympiády), ktoré spolu tvorili periodos, t. j. pravidelný obeh. Xystarchés bol titul (majster športu, zodpovedný za (? cech) športovcov), ktorý udeľoval zvyčajne rímsky cisár.
Sauville
Sauville môže byť:
Erida
Erida môže byť:
Axel Fredrik Cronstedt
Axel Fredrik Cronstedt (* 23. december 1722 - † 19. august 1765) bol švédsky chemik a mineralóg. Na univerzite v Uppsale vyštudoval matematiku, neskôr pracoval na banskom úrade. Gronstedt v roku 1751 v kobaltových rudách vo švédskom Hälsinglande objavil minerál, ktorý pomenoval kupfernickel a z ktorého neskôr izoloval nový chemický prvok - nikel. Taktiež objavil minerál scheelit a zaviedol pojem zeolit. V roku 1753 bol prijatý za člena kráľovskej švédskej akadémie vied.
Elizaveta Maximová
Elizaveta Maximová (* 16. marec 1992, Kazaň, Rusko) je česká herečka.
Život
Narodila sa v ruskom meste Kazaň, ale už od detstva žije v Prahe, hlavnom meste Česka. Od ranného veku sa venovala spevu, tancu a predovšetkým divadlu v najrôznejších krúžkoch a divadelných súboroch. Potom čo zmaturovala na anglicko-českom (americkom) gymnáziu nastúpila na Divadelnú fakultu Akadémie múzických umení v Prahe, kde v roku 2016 vyštudovala odbor činoherné herectvo pod vedením Jany Hlaváčovej, Ladislava Mrkvičku či Marka Němca. Počas štúdia na DAMU hosťovala napríklad v českom Národnom divadle, kde stvárnila rolu Hannah v Mayenburgovej hre Kameni či v Prague Shakespeare Company v anglojazyčných rolách.
Jej prvou veľkou rolou sa stala Lili v trojdielnej minisérii Českej televízie Spravedlnost. Do povedomia divákov sa však dostala už skôr, keď sa v seriáli Trpaslík predstavila ako Irena Korytářová, alebo ako Michaela Břízová v seriáli Polda. Zažiarila taktiež v hlavnej úlohe krátkeho filmu Atlantida, 2003, ktorý bol vybraný do prestížnej súťaže Cinéfondation v rámci Festival de Cannes 2017. Taktiež je známa vďaka úlohe Kláry Volnej v seriáli Strážmajster Topinka.
Hosťuje súčasne v niekoľkých pražských divadlách (Dejvické divadlo, Studio Švandova divadla, Divadlo Letí, Divadlo Na Fidlovačce, H2O experimentální prostor a iné).
Filmografia
náhľad|Elizaveta Maximová
Divadelné úlohy (výber)
náhľad|Elizaveta Maximová
Klotho
Klotho môže byť:
Hubblovo hlboké pole
náhľad|Hubblovo hlboké pole Hubblovo hlboké pole (angl. Hubble Deep Field, skratka: HDF) je fotografia s rozmerom 3 x 3 oblúkovej minúty vo Veľkom voze, v ktorom Hubblov vesmírny ďalekohľad zaznamenal v roku 1995 na zloženej snímke 1500 galaxií v rôznom štádiu vývoja". Oblasť vzniku poľa je bez slabých hviezd alebo blízkej skupiny galaxií.
Táto fotografia tvorí asi jednu 24 milióntinu celej oblohy, čo z hľadiska uhlovej veľkosti zodpovedá tenisovej loptičke vo vzdialenosti 100 metrov. Obrázok bol zostavený z 342 samostatných expozícií nasnímaných pomocou Wide Field and Planetary Camera 2 Hubblovho ďalekohľadu v priebehu desiatich po sebe nasledujúcich dní medzi 18. a 28. decembrom 1995.
Pole je také malé, že samostatných hviezd našej Galaxie sa ich v ňom nachádza len niekoľko. Takmer všetky z 3 000 objektov na obrázku sú teda galaxie, pričom niektoré patria medzi najmladšie a najvzdialenejšie, aké poznáme. Tým, že odhalil taký veľký počet veľmi mladých galaxií, sa obrázok HDF stal medzníkom v štúdiu raného vesmíru.
V roku 2004 bola po niekoľkých mesiacoch svetelnej expozície vytvorená fotografia známa ako Hubblovo ultrahlboké pole (HUDF). V tom čase bola najcitlivejším astronomickým obrazom, aký bol kedy pri viditeľných vlnových dĺžkach urobený; zostal ním až do vydania Hubblovho extrémne hlbokého poľa (XDF) v roku 2012.