cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hlavná budova Slovenského národného múzea
Architektonické riešenie
Stavba, postavená v duchu oficiálnej monumentality, je trojpodlažnou hmotou, ktorá vyrastá z masívnej podnože. Dispozične využíva nepravidelný lichobežníkový tvar pozemku s veľkou centrálnou sálou na prízemí, okolo ktorej obieha ako konštrukčný dvojtrakt.
Hlavné čelo budovy je dôsledne symetrické. Nad vstupným portikom s predsadeným schodiskom sa tiahnu cez dve podlažia dva kanelované novodórske polostĺpy, podopierajúce mohutný tympanón. V ňom bol pôvodne umiestnený reliéf oráča s koňom. Podobné výjavy, spojené s roľníckou prácou, môžeme nájsť aj na reliéfoch medzi oknami prvého a druhého podlažia. Tvorcom umeleckej výzdoby priečelia bol František Úprka. Bočné fasády sú vertikálne členené systémom polostĺpov nesúcich mohutnú rímsu. Bosážový sokel, prebiehajúci cez zvýšené prízemie po celom obvode, je zakončený kordónovou rímsou. Tvorí pevný podstavec pre trojposchodový kubus múzea, ktorý je zviazaný antikizujúcim systémom. Členenie nábrežnej fasády s dvoma bočnými a monumentálnym rizalitom v strede harmonizuje s Rittnerovou Vládnou budovou na opačnom konci zastavaného bloku pozdĺž Dunajského nábrežia.
Hlavný vstup do budovy s dominantnými dverami s bronzovými výplňami od Stina Paukerta je zvýraznený jednoducho rezaným granitovým portálom. Vedie cez masívny plochý portikus do štvorcovej haly, ktorá obsahuje niekoľko symbolov novoantickej architektúry v rožných pseudodórskych stĺpoch v štylizovanom ornamente perlovky a vajcovky. V priestoroch zadného krídla bola pôvodne zriadená kaviareň „Múzeumka“ v úrovni dvoch podlaží. Tá sa neskôr využívala ako výstavná sieň a depozitár, v súčasnosti slúži znova pôvodnému zámeru.
Prízemie tvoria výstavné priestory, centrálna časť jeho pôdorysu obsahuje veľkú prednáškovú sálu. Druhé a tretie podlažie poskytuje v 26 sálach inštalačnú plochu pre stále expozície. Na treťom poschodí sa nachádza knižnica. V priestoroch pod sedlovou strechou so železobetónovou konštrukciou sú umiestnené depozitáre múzea.
Veľký dôraz je kladený na výzdobu interiéru – vo vstupných komunikačných priestoroch ako aj v priestore kaviarne architekt Harminc opakuje antické dekoratívne články v súlade s vonkajšou fasádou, predovšetkým stĺpy, polostĺpy, trojuholníkové štíty a pod. Systém polostĺpov a kanelovaných častí uplatnil aj v návrhoch mobiliáru.
Na tejto stavbe architekt dokonale vyjadril schopnosť umeleckej tektonickej výrazovosti. V projekte SNM sa zameral jednoznačne na stvárnenie stánku kultúry v prísnom novoantickom duchu, oprostenom od prvkov iných slohov. Budova je jedným z mála zachovaných prejavov oficiálnej architektúry dvadsiatych rokov na Slovensku.
Michal M. Harminc pracoval v roku 1938 aj na projekte adaptácie budovy na Slovenský parlament a v rokoch 1947/1948 viedol rekonštrukčné práce kvôli silnému poškodeniu pri bombardovaní Bratislavy počas druhej svetovej vojny.
Tim Thomas
Timothy Thomas, Jr. (* 15. apríl 1974, Flint, Michigan, USA) je bývalý americký hokejový brankár.
Vyrastal v meste Davison v Michigane. V roku 1994 ho draftoval Quebec Nordiques, neskôr hrával univerzitnú ligu za University of Vermont. V NHL dostal príležitosť až v roku 2002, keď v drese Bruins odohral štyri stretnutia. Po ďalších sezónach v nižších zámorských súťažiach a vo Fínsku sa presadil ako jednotka Bruins v sezóne 2005-06. V sezóne 2007-08 dostal príležitosť v NHL All-Star zápase. Od roku 2002 hrá v Bostone. V rokoch 2009 a 2011 sa stal víťazom vezinovej trofeje pre najlepšieho brankára v roku 2011 aj víťazom stanleyho pohára a držitelom Conn Smyth Trophy pre najužitočnejšieho hráča play-off.
Hudáček (priezvisko)
Hudáček je slovenské a české priezvisko. Slovenský ženský variant je Hudáčková alebo Hudáčeková. Na Slovensku je najčastejšie na Spiši, najviac v Lendaku (okres Kežmarok) a v Spišskej Novej Vsi. V Česku je najrozšírenejšie v meste Jeseník.
Známi nositelia
Pozri v článku Hudáček.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy mužov 2010, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 36 európskych družstiev, ktoré súťažili o 14 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich kvalifikačných skupinách. Pôvodne sa mali v kvalifikácii predstaviť aj Gruzínsko a Moldavsko, ktoré boli vyžrebované do skupiny 1, resp. 3. Kvalifikácia prebiehala od 29. novembra 2008 do 21. júna 2009.
Novinkou oproti predchádzajúcim kvalifikáciám bola absencia play-off zápasov. Na európsky šampionát postúpili 2 najlepšie družstvá z každej skupiny.
Priamy postup
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajin a víťaz ME 2008:
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli nasadené do nasledovných výkonnostných košov:
Powiat nowodworski (Mazovské vojvodstvo)
Powiat nowodworski je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 75 742 obyvateľov (30.6.2007).
Írska občianska vojna
Írska občianska vojna (írsky: Cogadh Cathartha na hÉireann) bola vojna ktorá nasledovala po Írskej vojne za nezávislosť a sprevádzala založenie Írskeho slobodného štátu, čo bola krajina nezávislá od Spojeného kráľovstva, ale bola súčasťou Britského impéria.
Konflikt bol vedený medzi dvoma skupinami Írskych republikánov. Ozbrojené sily dočasnej vlády podporovali Britsko-írsku zmluvu zatiaľ čo republikánska opozícia videla v zmluve zradu Írskej republiky (ktorá bola vyhlásená počas Veľkonočného povstania). Mnohí z tých, ktorí bojovali v konflikte boli členmi Írskej republikánskej armády počas Írskej vojny za nezávislosť.
Boje v Dubline
14. apríla 1922, 200 členov IRA vedených Roryom O´Connorom obsadili Four Courts a niekoľko ďalších budov v centre Dublinu. Títo proti-dohodový republikáni chceli podnietiť novú ozbrojenú konfrontáciu s britmi a spojiť dve frakcie IRA pri spoločnému nepriateľovi. Avšak tí, ktorí boli odhodlaní urobiť Írsky slobodný štát životaschopného a samosprávneho to vnímali ako akt vzbury ktorí musel byť potlačení nimi a nie samotnými Britmi.
Arthur Griffith okamžite použil proti nim svojich mužov ale Michael Collins sa chcel za každú cenu vyhnúť občianskej vojne a tak opustil Four Courts až do konca júna 1922. Pro-dohodová strana Sinn Féin mala zabezpečenú väčšinu kresiel v parlamente spolu aj s ostatnými stranami ktoré podporovali zmluvu. Collins bol pod tlakom Londýna ktorý požadoval, aby presadzoval autoritu svojej vlády vo svojom hlavnom meste.
Briti stratili trpezlivosť v dôsledku akcie, ktorú pravdepodobne tajne nariadil Collins. Mal nechať zavraždiť vyslúženého poľného maršala Henryho Hughesa Wilsona a prominentného bezpečnostného poradcu predsedu vlády Severného Írska Jamesa Craiga v Londýne 22. júna 1922 kvôli ich úlohám v Severnom Írsku.
Winston Churchill predpovedal, že za zabíjanie je proti-dohodová IRA a varoval Collinsa že by použil britských vojakov k útoku na Four Courts ak by dočasná vláda prijala takéto opatrenia. V skutočnosti britský kabinet sa skutočne rozhodol k útoku na Four Courts 25. júna v akcií v ktorej by boli použité tanky, húfnice a lietadlá. Avšak na základe odporúčania generála Nevila Macreadyho ktorý velil britskej vojenskej posádke v Dubline bol plán na poslednú chvíľu zrušený. Argumentom Macreadyho bolo, že britská účasť na útoku by mohla spojiť írskych nacionalistov proti dohode a namiesto toho by Collins dostal poslednú šancu postarať sa o Four Courts sám.
Poslednou kvapkou pre vládu Írskeho slobodného štátu bolo keď 27. júna 1922 posádka ktorá obsadila Four Courts uniesla generála Národnej armády JJ "Gingera" O´Connella. Collins potom čo dal posádke Four Courts posledné ultimátum aby opustili budovu sa rozhodol ukončiť ich neústupnosť tým, že bude bombardovať posádku Four Courts až do kapitulácie. Vláda potom menovala Collinsa ako vrchného veliteľa Národnej armády. Tento útok nebol otváracim výstrelom vojny ale potyčky medzi pro- a proti-dohodovou IRA sa odohrávali po celej krajine. Avšak tento útok reprezentoval "miesto odkiaľ niet návratu" a tak bola vyhlásená totálna vojna a de facto sa začala občianska vojna.
Boje pokračovali v Dubline do 5. júla keď proti-dohodová IRA z brigády Dublin vedená Oscarom Traynorom obsadila O´Connell Street a vyprovokovala tak vyše týždňové pouličné boje. Výsledkom bolo 65 mŕtvych a 280 zranených. Medzi mŕtvymi bol aj republikánsky vodca Cathal Brugha ktorý robil poslednú obranu GrandVille Hotelu po jeho opustení. Okrem toho jednotky slobodného štátu vzali vyše 500 republikánskych väzňov. Civilné obete sa odhadujú na vyše 250 mŕtvych. Keď boje v Dubline skončili, vláda Írskeho slobodného štátu mala pevne pod kontrolu Írsky kapitál a proti-dohodové sily sa rozptýlili po celej krajine najmä na juh a západ.
Nepriateľské sily
Po vypuknutí občianskej vojny boli podporovatelia pro- a proti-dohodových strán nútení vybrať si stranu. Zástancovia zmluvy začali byť známy ako Armáda Slobodného štátu, legálne Národná armáda a často boli nazývaný ako "Štátnici" (Staters) od svojich protivníkov. Tí zas sami seba nazývali "republikáni" a boli známy ako proti-dohodové sily alebo "Nepravidelní" (Irregulars) čo je termín ktorý preferoval Írsky slobodný štát.
Občianska vojna rozdelila Írsku republikánsku armádu. Keď občianska vojna vypukla, proti-dohodová IRA (sústredila sa hlavne na juhu a západe) bola v presile proti pro-dohodovým jednotkám v presile 15 000 ku 7000 alebo 2-1. Papierovo mala IRA na začiatku roku 1922 viac ako 72 000 mužov ale väčšina z nich bola rekrútovaná počas prímeria s Britmi a nebojovali ani počas írskej vojny za nezávislosť, ani v občianskej vojne.
Avšak proti-dohodová IRA postrádala stratégiu a dostatok zbraní. Začali vojnu iba s 6780 puškami a niekoľkými guľometmi. Mnoho z ich bojovníkov, bolo vyzbrojených iba brokovnicou. Podarilo sa im získať niekoľko obrnených vozidiel od britských vojakov, zatiaľ čo boli evakuovaní z krajiny. Nakoniec proti-dohodová IRA nemala žiadne delostrelectvo. Ako dôsledok toho, boli nútení držať obranný postoj po celú dobu vojny.
Írsky slobodný štát získava hlavné mestá
Keď sa Dublin dostal do rúk pro-dohodových jednotiek, konflikt sa rozšíril po celej krajine. Proti-dohodové sily držali Cork, Limerick a Waterford ako súčasť samozvanej "Munsterskej republiky". Vzhľadom k tomu, že proti-dohodové sily neboli vybavené viesť konvenčnú vojnu, Liam Lynch bol schopný využiť počiatočné zvýhodnenie republikánov "v číslach a v počte držaných území". Dúfal že sa mu podarí držať Munsterskú republiku dosť dlho na to, aby Britov donútil znova vyjednať zmluvu.
Partizánska vojna
V auguste a septembri 1922 sa konali rozsiahle útoky na jednotky slobodného štátu na územiach ktoré boli obsadené počas ofenzívy v júli a auguste 1922 a spôsobovali im ťažké straty. Vrchný veliteľ Michael Collins bol zabitý počas prepadu proti-dohodových republikánov v blízkosti jeho domova v grófstve Cork v auguste 1922. Collinsova smrť pravdepodobne prispela k následnému zostupu konfliktu do cyklu zverstiev a represálií. Arthur Griffith, prezident slobodného štátu mal zomrieť na krvácanie do mozgu desať dní pred odovzdaním vlády slobodného štátu do rúk W. T. Cosgraveho a armády slobodného štátu do rúk generála Richarda Mulcahyho. Na krátke obdobie to vyzeralo, akoby sa mal Írsky slobodný štát rozpadnúť. Avšak keď prišla zima, republikáni zistili, že je stále ťažšie udržať svoju kampaň a počet zabitých vojakov v Národnej armáde rapídne klesol.
Na jeseň a v zime v roku 1922 jednoty proti-dohodovej IRA boli nútené kvôli nedostatku zásob a bezepčných úkrytov rozísť sa zo menších skupín typicky 9-10 mužov. Napriek týmto úspechom, Národnej armáde trvalo osem mesiacov prerušovaného boja priniesť vojnu do konca.
Rytiersky rád
right|thumb|Vlajka rádu Templárov
Írska občianska vojna
Koniec vojny
Marec a apríl 1923 boli svedkami postupného rozpadávania republikánskych síl. Správa Národnej armády z 11. apríla 1923 uviedla: "Udalosti z posledných dní sú začiatkom konca proti-dohodovej kampane."
Rytiersky rád
Rytiersky rád alebo vojenský rád je rehoľný rád, ktorý vznikol v období a pri príležitosti križiackych výprav na ochranu pútnikov do Svätej Zeme.
Koncom 11. a začiatkom 12. storočia vznikli vo Svätej zemi rôzne rytierske mníšske rády, predovšetkým v súvislosti s ohrozením rôznych kresťanských územných celkov v Palestíne, ale aj pútnikov smerujúcich na posvätné miesta. Rády sa postupne stali významným vojenským faktorom krížových výprav.
Írska občianska vojna
Následky prímeria
Éamon de Valera vydal vyhlásenie pre bojovníkov proti-dohodovej IRA 24. mája:
Rytiersky rád
Pôvodnou myšlienkov rádov bola síce starostlivosť o nemocných pútnikov do Svätej zeme, postupne sa však dostala do popredia ich ozbrojená ochrana a hlavne šírenie kresťanstva a potieranie islamu. (V heraldických znakoch týchto rádov sa preto často objavuje kríž). Členovia rádov spájali tradičné mníšske sľuby (chudoba, čistota, poslušnosť) s povinnosťou bojovať proti neveriacim, t. j. pohanom. Ďalšie rády vznikli na svojich pôsobiskách v Španielsku a severovýchodnej Európe.
Téleklos
Téleklos bol kráľ Sparty približne v polovici ôsmeho storočia pred Kr. (možno 760 – 740 pred Kr.). Pochádzal z kráľovského rodu Agiovcov. Jeho spolukráľom z kráľovského rodu Eurypontovcov bol Nikandros.
Írska občianska vojna
Následky prímeria
"Republikánski vojaci. Republika už nemôže byť ďalej ochraňovaná vašimi rukami. Ďalšie obete na životoch by boli škodlivé pre budúcnosť našej veci. Vojenské víťazstvo musí byť pre túto chvíľu umožnené tým, ktorí zničili republiku."
Rytiersky rád
Postupne však ich úloha ako vojenskej sily proti Arabom a pri šírení kresťanstva ustúpila do pozadia a rády sa koncentrovali na získanie štátnej moci a získavanie majetkov. To viedlo ku konfliktom ako so Svätou stolicou, tak aj svetskými panovníkmi. V niektorých prípadoch došlo aj k rozpustenie rádov a zhabaniu ich majetkov (najznámejší z násilne rozpustených rádov je Rád templárov).
Írska občianska vojna
Následky prímeria
Tisíce členov proti-dohodovej IRA (vrátane Éamona de Valeru) bolo zatknutých silami Írskeho slobodného štátu v nasledujúcich týždňoch a mesiacoch po konci vojny keď skladali zbrane a vracali sa domov.
Jersín
Jersín je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 196 obyvateľov, z toho 100 mužov a 96 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 36,3 roka, ženy 43,3 roka).
Írska občianska vojna
Následky prímeria
V októbri 1923 okolo 8000 z 12 000 väzňov držalo hladovku. Štrajk trval 41 dní a zožal len malý úspech. Avšak väčšina ženských väzňov bolo prepustených krátko potom a hladovka pomohla republikánskemu hnutiu koncentrovať sa na väzňov a ich pridružené organizácie. V júli de Valera spoznal republikánske záujmy a zašiel až tak ďaleko že vyhlásil:
Téleklos
Skutočné dejiny starovekej Sparty z obdobia, keď mal vládnuť Téleklos sú známe len povrchne. Súčasníkmi zaznamenané neboli a pribúdajúcim časom sa stopy dejinných udalostí strácali a antickí historici, ktorí ich neskôr zaznamenali už čerpali zo zdrojov, kde už ťažko odlíšime skutočné udalosti od vymyslených legiend a mýtov. Historik Herodotos žijúci v piatom storočí pred Kr. nezaznamenal žiadne udalosti týkajúce sa kráľa Télekla. Zmieňuje sa o ňom len ako o predkovi Leónida I. v kráľovskej línii rodu Agiovcov.
Rytiersky rád
Činnosť rádov, ktoré existujú aj v súčasnosti, je výlučne dobročinného charakteru, aj keď ich vnútorná štruktúra pripomína stredovekú tradíciu. V 19. a 20. storočí vzniklo niekoľko rádov, ktoré sa odvolávali na tradíciu stredovekých rádov, no väčšinou išlo o fiktívne imitácie.
Téleklos
Viac sa dozvedáme od historika a geografa Pausania, ktorý v druhom storočí navštívil Grécko a popri opisoch krajiny a jej pamätihodností písal aj o jej histórii. Pausanias vo svojej knihe Opis Grécka píše, že za panovania kráľa Télekla Sparta už takmer dovŕšila dobýjanie územia Lakónie. Sparťania dobyli mestá achájskych starousadlíkov Amyklai, Faris a Geranthrae. Mestá Faris a Geranthrae boli útokom Sparťanov vydesené a vzdali sa bez boja. Amyklai však Sparťanom kládlo húževnatý odpor, ale nakoniec dobyvateľom podľahlo.
Geografia Bulharska
Bulharsko sa rozkladá na Balkánskom polostrove v juhovýchodnej časti Európy. Na východe má prístup k Čiernemu moru a na severe k rieke Dunaj.
Doprava
Cez krajinu vedú veľmi dôležité dopravné tepny:
Najvzdialenejšie body Bulharska
Dĺžka vzdušnej čiary spájajúcej krajné body krajiny má dĺžku približne 520 km a šírku 330 km.
Povrch
Priemerná nadmorská výška krajiny je 470 m. Charakteristickým znakom povrchu Bulharska je jeho veľká rozmanitosť:
V pohorí Rila sa nachádza aj najvyšší vrch Bulharska a celého Balkánskeho polostrova – Musala.
Podnebie
V krajine rozlišujeme 5 klimatických oblastí:
Tie sa zakladajú na územných rozdieloch podnebia Bulharska, pričom zároveň sa zohľadňujú i klimatické oblasti Európy. Priemerná ročná teplota je 10,5°C. Pre dané podnebie sú charakteristické extrémne minimálne (- 38,3°C, mesto Trăn, údaj z roku 1947) a maximálne (45°C, mesto Sadovo, 1916) teploty vzduchu.
Zrážky sú nerovnomerne rozdelené po celom území štátu. V Dunajskej rovine a Hornotráckej nížine 500–550 mm a vo vysokohorských oblastiach do 1000–1400 mm. Obdobie snehových zrážok trvá od začiatku decembra do konca marca. Hrúbka snehovej pokrývky na severe Bulharska je 10–13 cm, na juhu do 10 cm a vo vysokohorských oblastiach dosahuje až 200 cm.
Vodstvo
Bulharsko má asi 400 km morského pobrežia a patrí mu 5 ostrovov v Čiernom mori - Sveti Kirik, Sveti Ivan, Sveti Petăr, Sveta Anastasija, Sveti Toma a veľa ďalších vo vodách Dunaja.
Krajina je bohatá na minerálne vody. Po Španielsku, Francúzsku, Taliansku, Česku a Slovensku sa nachádza na šiestom mieste v počte minerálnych prameňov v Bulharsku. Známych je okolo 140 prírodných zdrojov a viac ako 700 minerálnych prameňov. Najvyššou teplotou sa vyznačuje minerálny prameň pri obci Sapareva banja – cez 101°C.
Rieky v Bulharsku patria Čiernemu (57 %) a Egejskému moru (43 %). Cez rieku Dunaj sa do Čierneho mora vlievajú rieky Ogosta, Iskăr, Osăm a Jantra. Priamo do Čierneho mora odteká Kamčia, Ropotamo, Veleka, Ďavolska reka a rieka Rezovska.
Do Egejského mora sa vlievajú rieky Marica, Tundža, Arda, Mesta a Struma.
V pohoriach Rila a Pirin sa nachádza okolo 260 ľadovcových jazier, ktoré sa usídlili na dne dolín.
Nerastné suroviny
V Bulharsku sa nachádzajú náleziská rôznych druhov úžitkových nerastov. Uhlie patrí medzi najvýznamnejšie energetické zdroje. Lignit (približne 92 % všetkého uhlia v krajine) má najnižšiu výhrevnú kapacitu (1500 –2200 kcal/kg) a vysoký obsah vlhkosti a popola. Jeho preprava je obťažná a pri spaľovaní znečisťuje ovzdušie. Najväčšie zásoby sa nachádzajú v Мarickom revíre (asi 70 %). Ťažia sa v lomoch a využívajú sa prevažne na výrobu elektrickej energie. Hnedé uhlie (približne 6,7 % zásob) disponujú výhrevnosťou do 5000 kcal/kg. Najväčším náleziskom je Bobovdolský revír (asi 60 % hnedého uhlia). Čierne uhlie – do 7000 kcal/kg. – (0,5 % zásob). Približne 85 % sa nachádza v Blakanbase, ktorý je situovaný medzi oblasťou Tvărdica – Gabrovo a mestom Sliven v pohorí Stara planina. Medzi mestami Balčik a Kavarna leží veľmi perspektívny Dobrudžanský revír (1,2 mld. ton), ale uholné ložiská sú umiestnené v hĺbke takmer 2700 m. Antracit (0,2 % zásob) – vysoko výhrevný s výskytom v Svogenskom revíre.
Nafta a zemný plyn predstavujú dôležité energetické zdroje, no ich náleziská v Bulharsku sú veľmi malé a priemyselne nevýznamné.
Ako jedna z perspektívnych zón sa javí pásmo čiernomorského výbežku, kde v súčasnosti prebiehajú sondážne výskumy. Pre uspokojenie potrieb Bulharska ročný dovoz nafty činí od 5 do 7 mln. ton a dovoz zemného plynu okolo 6 mld. m³.
Železné rudy
V Bulharsku sú objavené takmer všetky druhy úžitkových nerastov. Spomedzi železných rúd najväčší hospodársky význam má nálezisko Kremikovci (zásoby okolo 200 mln. ton) s nízkym obsahom železa v rude (medzi 20 – 30 %). Bulharsko patrí medzi európske krajiny bohaté na mangánovu rudu. Najväčší význam má v tomto smere Varnenský okres.
Základ rozvoja farebnej metalurgie štátu tvoria ložiská olovnato-zinkovej rudy v Rodopoách a medenej rudy v pohorí Sredna gora.
Nerudné nerasty
V Bulharsku je známa široká škála nerudných nerastov: sadra (Vidinsko), kaolín (Dobrudža), kamenná soľ (Provadija) a iné.
Ekonomika
Bulharsko je priemyselno-agrárny štát a jeho ekonomika sa nachádza v záverečnej fáze prechodného obdobia na ceste k trhovému hospodárstvu. Medzi hlavné priemyselné odvetvia patrí:
Poľnohospodárstvo
V Bulharsku existuje tradícia pestovania ruží (ružový olej – cca 1 t./rok), levandule, mäty a iné.
Živočíšna výroba
Živočíšna produkcia sa špecializuje na chov hovädzieho dobytka – (376 000), oviec (1 700 000), kôz (750 000), svíň (1 000 000), koní (120 000) a vtákov (16 500 000).
Cestovný ruch
Krajina disponuje dobre rozvinutou turistickou infraštruktúrou. Známe morské letoviská sú Albena, Zlaté piesky, Slnečné pobrežie, Nesebar, Sozopol, horské rekreačné strediská Bansko, Pamporovo, Borovec a kúpeľné rekreačné strediská Sandanski, Chisarja a Bankja.
Doprava
Doprava má veľký význam pre hospodársky rozvoj štátu. Dĺžka cestnej siete je 37 300 km vrátane diaľnic Trakia a Hemus. Železničná sieť je dlhá 6 500 km, z ktorých 65 % je elektrifikovaných.
Roucamps
Roucamps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Geografia Bulharska
Doprava
Veľké morské prístavy sa nachádzajú v Burgase a vo Varne a na rieke Dunaj – Ruse, Lom, Vidin, Silistra.
Medzinárodné letiská Bulharska sú v Sofii, Varne a Burgase.
Roucamps
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bratislava – mestská časť Staré Mesto
náhľad|Časti a oblasti Starého Mesta náhľad|Stará radnica Bratislava – mestská časť Staré Mesto (iné názvy: Bratislava-Staré Mesto, Mestská časť Staré Mesto, Staré Mesto; ) je mestská časť Bratislavy, v ktorej sa nachádza historické centrum mesta, nábrežie Dunaja a hradný vrch. Centrum mesta je mestskou pamiatkovou rezerváciou.
Je to turistami najnavštevovanejšia časť Bratislavy. Okrem historických pamiatok tu nájdeme mnoho barov, reštauračných zariadení, galérií, veľvyslanectiev, konzulátov a štátnych úradov a inštitúcií.
Rozdelenie
Jadro Starého Mesta tvorí historické centrum Bratislavy nachádzajúce sa medzi bývalými mestskými hradbami. Staré Mesto môžeme rozdeliť do štyroch oblastí, na západnú časť, severnú časť, východnú časť a na Bratislavské nábrežie.
Západná časť Starého Mesta sa líši od jeho ostatných častí. Rozkladá sa na vŕškoch malokarpatského predhoria, zastavaných najmä vilovou zástavbou. Bratislavské vŕšky od juhu ohraničuje strmý svah zvažujúci sa k Dunaju. Podobne výrazná je aj ich západná hranica, ktorou je Mlynská dolina. Severné ohraničenie Bratislavských vŕškov tvorí dopravná komunikácia využívajúca Lamačskú bránu, zníženinu južnej časti Malých Karpát. Na východe táto bratislavská vilová oblasť pozvoľne klesá k Palisádam a historickému centru Bratislavy. Na plochom vrchu na jej juhovýchodnom okraji sa nachádza Bratislavský hrad. Na východných a južných svahoch hradného kopca sa rozprestiera Podhradie.
Historické pamiatky
Medzi historické pamiatky patria nasledovné paláce:
Ďalšie významné pamiatky v tejto oblasti:
Mimo historického centra, na hradnom vrchu, sa vyníma Bratislavský hrad a pamätník Slavín.
Národnostné zloženie
1991:
2001:
2011:
Šport
Pôsobí tu futbalový oddiel klubu TJ Sokol Bratislava. Synchronizované plávanie, Iuventa Bratislava.
Club Français
Club Français Paris, (Club Français) bol francúzsky futbalový klub, ktorý sídlil v meste Paríž. Bol založený v roku 1890 a rozpustil sa v roku 1935. Najväčší úspech dosiahli keď získali Coupe de France v roku 1931.
Zúčastnili sa premiérovom ročníku najvyššej francúzskej ligovej súťaže. Ale hneď zostúpili a v ročníku 1934 – 35 kvôli finančným problémom zbankrotovali.
Oswald Spengler
Oswald Spengler (* 28. máj 1880, Blankenburg am Harz - † 8. máj 1936, Mníchov) bol nemecký filozof, skúmal kultúru a dejiny.
Jeho základné dielo Zánik západu (dva zväzky, 1918-1922) odmieta jednotu svetového dejinného vývinu, ktorý sa rozpadá na rad nezávislých, neopakovateľných, uzatvorených cyklických kultúr, osobitných superorganizmov, ktoré majú svoje individuálne osudy, prežívajú obdobia zrodu, rozkvetu a zanikania.
Spôsob života
Spôsob života je súhrn typických druhov (spôsobov) životnej činnosti indivídua, sociálnej skupiny vrátane triedy a národa, spoločnosti ako celku, pričom sa táto činnosť chápe v jednote so životnými podmienkami, ktoré ju určujú.
Glenn Danzig
Glenn Danzig (pôvodným menom Glenn Allen Anzalone; * 23. jún 1955, Lodi, New Jersey, USA) je americký hudobník a skladateľ známy vďaka pôsobeniu v skupinách The Misfits (1977-1983), Samhain (1983-1987) a Danzig (1987-dnes). Okrem hudobného pôsobenia vlastní spoločnosť Verotik vydávajúcu komiksy orientované pre dospelé publikum, pričom sa osobne podieľa na tvorbe mnohých publikácií.
Za dlhé roky hudobného pôsobenia ovplyvnil mnoho významných hudobných skupín ako napr. Metallica (originál „Die, Die My Darling“ napísal Glenn Danzig pre The Misfits), Guns N’ Roses, AFI, The 69 Eyes, HIM, Type O Negative a Cradle of Filth (prevzali „Death Comes Ripping“ od The Misfits a „Halloween 2“ od Samhain).
Jerguš Ferko
Jerguš Ferko (* 21. september 1956, Bratislava – † 25. máj 2001, Bratislava ) bol slovenský publicista.
Jeho otcom bol Vladimír Ferko, bratom Andrej Ferko, strýkom Milan Ferko, matkou Hana Ferková, dlhoročná prekladateľka (Cena Jána Hollého) a redaktorka vydavateľstva Mladé letá.
Životopis
V roku 1980 absolvoval Vysokú školu ekonomickú, odbor ekonomika a riadenie priemyslu. V roku 1986 ukončil dvojročné postgraduálne štúdium žurnalistiky a pracoval ako redaktor vnútropolitického oddelenia denníka Práca. Po novembri 1989 sa angažoval na strane síl, ktoré doviedli Slovensko k vyhláseniu samostatnosti. V tomto období pôsobil ako člen Výboru Matice Slovenskej. Spoluzakladal spolky Združenie slovenskej inteligencie „Korene“, Klub za pravdivý obraz Slovenska, Združenie slovenských novinárov, Iniciatíva za zvrchované Slovensko, Kongres slovenskej inteligencie. Bol spoluautorom Vyhlásenia Kongresu slovenskej inteligencie na Donovaloch v roku 1992.
Z redakcie denníka Práca odišiel koncom roku 1991 a následne založil a viedol denník Koridor, ktorý vychádzal od marca 1992 do januára 1993. Neskôr pôsobil v ďalších novinách Republika/Slovenská republika, ktoré vychádzali od apríla 1994 do septembra 1996. V rokoch 19941998 bol podpredsedom Rady Slovenskej televízie. Neskôr pôsobil v Národnom divadelnom centre a externe prednášal investigatívnu žurnalistiku na Univerzite Komenského v Bratislave.
Holterovo monitorovanie
(Dlhodobé) Holterovo monitorovanie je vytváranie EKG záznamu počas každodennej činnosti i počas spánku v priebehu 24 hodín. Prístoj zostrojil americký vedec Norman Holter.
Ide o jednoduché nebolestivé vyšetrenie, počas ktorého má pacient na hrudníku naložené monitorovacie elektródy. Tieto snímajú nepretržite počas 24 hodín signály zo srdca vyšetrovaného a uložia ich do pamäte prístroja, ktorý pacient nosí pri sebe v malom puzdre.
Vyšetrovaný zapisuje každú svoju činnosť a pocit do papierového záznamníka. Počas vyšetrenia sa nemôže sprchovať ani kúpať, aby sa nezvlhčila žiadna súčiastka prenosného prístroja – snímača, ani nemôže používať mobilný telefón. Pri novších typoch je však používanie mobilného telefónu dovolené, rovnako ako aj práca s počítačom. Po skončení vyšetrenia sa pacient dostaví v lekárom stanovenom čase na oddelenie, kde mu prístroj naložili a odovzdá prenosný snímač i papierový záznamník. EKG záznam lekár pomocou počítačového programu následne vyhodnotí.
Pečať štátu Montana
thumb|Pečať štátu Montana Pečať štátu Montana bola prijatá v roku 1889.
Opis
Pečať zobrazuje les a vodopády Great Falls na rieke Missouri v lúčoch vychádzajúceho slnka. Na pravom brehu rieky je pluh a lopata, symbolizujúce baníctvo a poľnohospodárstvo. V popredí sa nachádza stuha so štátnym mottom v španielčine: Oro y plata (slovensky: Zlato a striebro). Vonkajšia strana kruhu nesie nápis: THE GREAT SEAL OF THE STATE OF MONTANA. (slovensky: Veľká pečať štátu Montana).
Goláňova ulica (Bratislava)
Goláňova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. . Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa slovenského historika českého pôvodu Karola Goláňa.
Popis
Ulica je situovaná v smere západ-východ. Na západnom konci vyúsťuje do Podlučinského ulice. Na východnom konci vyúsťuje do Gregorovej ulice.
Vitrey-sur-Mance
Vitrey-sur-Mance môže byť:
Supermassive Black Hole (skladba)
„Supermassive Black Hole“ je skladba od anglickej rockovej skupiny Muse. Je treťou v poradí na ich štvrtom štúdiovom albume Black Holes and Revelations (júl 2006). Autorom piesne je spevák, gitarista a hráč na klávesové nástroje, Matthew Bellamy. Táto nahrávka bola spolu s „B-stranou“, „Crying Shame“, v júni roku 2006 vybraná ako prvý singel ich aktuálneho albumu. V oficiálnom britskom rebríčku UK Singles Chart sa singel dostal na štvrté miesto, ktoré bolo najvyšším umiestnením aké do toho času kapela v Spojenom kráľovstve svojou nahrávkou dosiahla. V roku 2011 túto skladby časopis NME dal na 74. miesto svojho zoznamu „150 najlepších nahrávok za posledných 15 rokov“.
Verzie singlu
Autorom všetkých skladieb je Matthew Bellamy.
Boinville-en-Woëvre
Boinville-en-Woëvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Suite Life on Deck
The Suite Life on Deck je televízny seriál z dielne spoločnosti Disney, vysielaný na programe Disney Channel a Disney XD. Na Slovensku (Disney Channel-Česko/Maďarsko) sa začal vysielať 4. októbra 2010. Seriál má 3 série, pričom v USA už sa seriál nevysiela. Na Disney Channel-Česko/Maďarsko sa práve vysiela 3. séria. Ide o o voľné pokračovanie seriálu The Suite Life of Zack & Cody.
Dej
Seriál sa odohráva na palube lodi S.S. Tipton, toho času majetku pána Tiptona. Novým manažérom lode sa stáva známy Marion Moseby (Phill Lewis). Na lodi sa chystá jedinečný projekt "Seven Seas High", do ktorého pán Tipton prihlásil svoju hlúpu dcéru London Tipton (Brenda Song). Aj Carey Martin (Kim Rhodes) sa rozhodne, že svoje pätnásťročné deti-dvojčatá Zacka (Dylan Sprouse) a Codyho (Cole Sprouse) prihlási do toho istého projektu, z čoho pán Moseby rozhodne radosť nemá. Do deja vstupuje nová postava - Bailey Pickett (Debby Ryan), ktorá sa vydáva najprv za chlapca. Hneď v prvom diele tiež dôjde k ubytovaniu postáv: Zack dostáva súkromnú kajutu, Cody dostáva tučného spolubývajúceho Woodyho Finka (Matthew Timmons). London znechutená tým, že nezískala nadštandardnú kajutu, nakoniec prijíma ako spolubývajúcu Bailey. V druhej sérii príde spolubývajúci i Zackovi - Marcus Little (Doc Shaw).
Scey-sur-Saône-et-Saint-Albin
Scey-sur-Saône-et-Saint-Albin môže byť:
Právny audit
Právny audit (angl. legal audit [tento angl. termín má aj iný význam]) alebo právne due diligence je časť hĺbkového auditu (due diligence) organizácie, ktorá je zameraná na právne záležitosti (najmä na právne posúdenie dokumentov, zmlúv a súdnych sporov organizácie a pod.).
Napríklad jedna spoločnosť ponúkajúca právny audit uvádza, že Dôraz sa však kladie predovšetkým na získanie a posúdenie relevantných informácií o spoločníkoch (akcionároch), majetkovej účasti cieľovej spoločnosti na podnikaní iných spoločností, pracovnoprávnych vzťahoch, úverových vzťahoch a iných zmluvných vzťahoch, právach a záväzkoch voči tretím osobám, daniach, právach duševného vlastníctva a pod.
Saint-Clément-sur-Valsonne
Saint-Clément-sur-Valsonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rioz
Rioz môže byť:
Deň-D
Za Deň-D sa označuje vo vojenských plánoch deň začiatku významnej vojenskej operácie. Skutočný dátum plánovanej operácie pozná kvôli utajeniu len úzky okruh veliteľov, prípadne je o konkrétnom dátume rozhodnuté len krátko pred začiatkom operácie. Kvôli naplánovaniu celej operácie a hlavne plánovaniu časového postupu dosahovania cieľov operácie je potrebné jednoznačne označiť dátum jej začiatku. Napríklad zápis D+5 potom znamená udalosť, ktorá má nastať 5 dní po skutočnom začiatku operácie.
Najznámejším Dňom-D je 6. jún 1944 kedy začala operácia Overlord - vylodenie spojencov v Normandii. Preto sa Deň-D v užšom zmysle stal synonymom pre tento dátum.
Spolu s týmto pojmom sa používa aj označenie Hodina-H ktoré spolu s označením Deň-D označujú deň a hodinu kedy začal útok.
Jezdovice
Jezdovice je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 267 obyvateľov, z toho 135 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,9 roka, ženy 42,2 roka).
Dopravný policajt
náhľad|Automobil [[Volkswagen Passat, slúžiaci ako mobilný radar dopravnej polície Slovenskej republiky]]
Dopravný policajt je príslušník dopravnej polície, ktorého hlavnou úlohou je koordinácia premávky, cestné kontroly a hliadkovanie. Uniforma dopravného policajta na Slovensku je od bežného policajta odlíšená bielou čapicou. Pri výkone služby zvyčajne nosia reflexnú vestu.
Audit (účtovná závierka)
Audit (iné názvy: audit účtovnej závierky, audit účtovných výkazov, finančný audit; ak je robený len v rozsahu požiadaviek zákona, tak aj: štatutárny audit či zákonný audit) je analýza vykonávaná v nejakom podniku znalcom s cieľom vyjadriť podložený názor tohto znalca na presnosť a pravdivosť účtovnej závierky tohto podniku; z tejto analýzy prirodzene vyplýva aj overenie účtovných informácií podniku. . Tento znalec je spravidla externá nezávislá osoba, vtedy hovoríme o externom audite.
Externý finančný audit podľa slovenského práva
Podľa slovenského zákona 504/2007 Z.z. o audítoroch je "audit" definovaný ako ''overovanie...účtovnej závierky ... a  overovanie  súladu ... výročnej  správy  s ... účtovnou závierkou.''
Audítor
Osoba vykonávajúca audit (za odplatu) sa volá audítor. Podľa zákona 540/2007 Z.z. Audítor vykonáva audit vo svojom mene a na svoj účet alebo ako spoločník, štatutárny orgán alebo ako zamestnanec audítorskej spoločnosti v jej mene a na jej účet, alebo ako zamestnanec audítora v jeho mene a na jeho účet.... Audítor je fyzická osoba, ktorá je zapísaná v zozname audítorov, ktorý vedie Úradu pre dohľad nad výkonom auditu a má oprávnenie na vykonávanie auditu (ďalej len "licencia")...Audítorská spoločnosť  je  právnická  osoba,  ktorá  je  zapísaná  v  zozname audítorských  spoločností,  ktorý  vedie Úradu pre dohľad nad výkonom auditu a  má licenciu..., pričom nie je rozhodujúca jej právna forma.
Ďalej platí, že Audítor a audítorská spoločnosť sú pri výkone auditu nestranní a nezávislí od účtovnej jednotky,  v ktorej vykonávajú audit....Audítor a audítorská spoločnosť nesmú vykonávať audit v účtovnej jednotke, ak sa zúčastňujú na rozhodovacích procesoch a ak nie sú od nej nezávislí.
Nezávislá samosprávna  stavovská  organizácia,  ktorá združuje audítorov a audítorské spoločnosti zapísané v špeciálnom zozname sa nazýva Slovenská komora audítorov. Členstvo v Slovenskej komore audítorov je povinné pre všetkých audítorov a audítorské spoločnosti.
Povinnosť auditu
To, ktoré podniky si povinne musia dať robiť audit, je uvedené v §19 a §22 zákona č. 431/2002 Z.z. o účtovníctve. Podľa §19 ZÚ sa povinnosť auditu vzťahuje len na individuálnu účtovnú závierku. Povinnosť overovať konsolidovanú účtovnú závierku rieši ZÚ v ďalších ustanoveniach, a to v § 22 ods. 13 a v § 22a ods. 5.http://www.ftmaudit.sk/Kto-ma-povinnos%C5%A5-auditu.html. Povinnosť auditu v Slovenskej legislatíve vyžaduje 47 zákonov.
Výkon auditu
''O priebehu výkonu auditu vedú audítor a audítorská spoločnosť audítorskú dokumentáciu podľa  medzinárodných  audítorských  štandardov. Súčasťou audítorskej dokumentácie je aj zmluva, na základe ktorej je vykonávaný audit (ďalej len  "zmluva  o  audite"),  plán  a  program  auditu,  správa  audítora, individuálna účtovná závierka alebo konsolidovaná účtovná závierka, výročná správa alebo konsolidovaná výročná správa a ďalšie doklady dokumentujúce priebeh výkonu auditu.''
Výsledkom auditu  je  audítorom  vypracovaná  správa  audítora (starší názov: audítorská správa).
Kontrola a dohľad auditu
Podľa zákona 504/2007 Z.z. Audítori a audítorské spoločnosti podliehajú previerke zabezpečenia kvality auditu, ktorú  vykonáva  komora  audítorov  prostredníctvom  kontrolórov menovaných komorou audítorov.
Dohľad nad audítormi, audítorskými spoločnosťami a komorou audítorov vykonáva Úradu pre dohľad nad výkonom auditu.
Konflikt záujmov
Konflikt záujmov nastáva, ak audítorská spoločnosť poskytuje poradenské služby inej spoločnosti a zároveň jej vykonáva aj audit. Auditovaná spoločnosť a jej akcionári tak získavajú len jediný pohľad na interpretáciu účtovníctva.
Fiodor Ivanovič Tolbuchin
Fiodor Ivanovič Tolbuchin (* 16. jún 1894 – † 17. október 1949) bol sovietsky vojvodca ruského pôvodu v období druhej svetovej vojny, maršal Sovietskeho zväzu (1944). Veľkú časť svojej kariéry pôsobil v rôznych štábnych funkciách.
Druhá svetová vojna
Od júla 1938 velil štábu Zakaukazského vojenského okruhu. V tejto funkcii zotrval aj po napadnutí krajiny nacistickým Nemeckom do decembra 1941. Od decembra 1941 do januára 1942 pôsobil ako náčelník štábu Kaukazského frontu. Od januára 1942 do marca 1942 ako náčelník štábu Krymského frontu. V tejto funkcii pripravil plán kerčsko-feodosijskej operácie, no v priebehu jej realizácie bol na podnet L. Mechlisa odvolaný z funkcie. Od mája do júla 1942 potom pôsobil ako poradca veliteľa Stalingradského vojenského okruhu. Následne bol poverený velením 57. armády nasadenej na v bojoch o Stalingrad. Jeho nadriadený veliteľ stalingradského frontu generál-plukovník Andrej Jeriomenko vysoko hodnotil Tolbuchinove vojenské a organizačné schopnosti. Po skončení bojov bol povýšený do hodnosti generálporučíka a krátko velil 68. armáde juhozápadného frontu. Onedlho bol znovu povýšený - v apríli mu bola udelená hodnosť generálplukovník. V tej istej dobe bol poverený velením južného frontu. 20. septembra 1943 bol front premenovaný a dostal označenie 4. ukrajinský front. Nasledujúceho dňa bol Tolbuchin povýšený do hodnosti armádneho generála. Jeho jednotky sa podieľali na bojoch pri prechode Dnepra na Ukrajine. V máji 1944 prebral po Rodionovi Malinovskom velenie 3. ukrajinského frontu. 12. septembra 1944 získal hodnosť Maršal Sovietskeho zväzu. Následne sa podieľal na oslobodzovaní Rumunska, Bulharska, Maďarska, Juhoslávie a Rakúska.
Tolbuchin bol považovaný za jedného z najlepších sovietskych veliteľov druhej svetovej vojny. Je označovaný ako starostlivý, pozorný, a nie príliš ambiciózny na rozdiel od iných sovietskych veliteľov. Bol rešpektovaný medzi svojimi kolegami, sympatie svojich podriadených si získal aj preto, že dbal na nízku mieru strát svojich jednotiek.
Povojnové obdobie
Po vojne velil Tolbuchin Južnej skupine vojsk, ktorá kontrolovala oblasť Balkánu. V januári 1947 bol poverený velením Zakaukazského vojenského okruhu, v ktorom vytrval až do svojej smrti 17. októbra 1949. Smrť spôsobili komplikácie spojené s diabetizmom. Bol spopolnený a urna s jeho popolom bola uložená do Kremeľskej steny v Moskve. 7. mája 1965 mu bol posmrtne udelený titul Hrdina Sovietskeho zväzu.
Plouagat
Plouagat môže byť:
Port-sur-Saône
Port-sur-Saône môže byť:
RC Roubaix
Racing Club de Roubaix, (RC Roubaix) bol francúzsky futbalový klub, ktorý sídlil v meste Roubaix. Bol založený v roku 1895 a rozpustil sa v roku 1995 po finančných problémoch. V amatérskej ére vyhrali päťkrát francúzsky ligový titul.
Marian Rejewski
Päť týždňov pred napadnutím Poľska Nemcami v roku 1939, Rejewski so skupinou kryptológov a pracovníkov Kancelárie šifier predstavili spôsob dešifrovania a kópiu Enigmy predstaviteľom britskej a francúzskej vojenskej špionáže. Krátko po vypuknutí vojny poľskí kryptológovia evakuovali cez Rumunsko do Francúzska, kde naďalej v spolupráci s Francúzmi a Britmi vykonávali práce na dešifrovaní nemeckej korešpondencie. Do ďalšej evakuácie boli prinútení v júni 1940 po kapitulácii Francúzska, no už po niekoľkých mesiacoch sa vrátili na jeho územie kontrolované vládou z Vichy a pokračovali v činnosti. Po vkročení Nemecka do južného Francúzska 9. novembra 1942 sa Rejewski a Zygalski dostali cez Španielsko, Portugalsko a Gibraltár do Veľkej Británie, kde pracovali v rádiovej jednotke generálneho štábu hlavného veliteľa poľských ozbrojených síl v Stanmore-Boxmoor pri Londýne. Tu sa venovali rozšifrovávaniu menej komplikovaných nemeckých správ. Po skončení vojny sa Rejewski vrátil v roku 1946 do Poľska, kde pracoval ako úradník podnikov v Bydgoszczi. Až v roku 1967 odhalil svoj podiel na prelomení šifry Enigmy a napísal pamäti ktoré deponoval vo vtedajšom Vojenskom historickom inštitúte.
Vzdelanie a rané práce
náhľad|Rejewského diplom Magistra Filozofie
Ešte pred získaním diplomu v roku 1929, nastúpil na kurz kryptológie organizovaný Kanceláriou šifier pre nemecky hovoriacich študentov matematiky. Cieľom kurzu bolo započatie systematickej práce, najmä s využitím matematických metód kombinatoriky a teórie pravdepodobnosti, na prelomení novodobých nemeckých strojových šifier. Rejewski spolu so Zygalskim a Różyckim patrili do neveľkej skupiny študentov, ktorí nemuseli kvôli ťažkostiam výučby na kurze prerušiť normálne štúdiá.
1. marca 1929 získal titul magistra filozofie diplomovou prácou s titulom Vypracovať teóriu podvojne periodických funkcií druhého a tretieho druhu a zároveň ukázať jej použitie, za ktorú získal výborné ocenenie. O niekoľko týždňov neskôr prerušil kurz kryptológie a odcestoval do mesta Göttingen, kde nastúpil na dvojročné štúdium so zameraním na matematickú a poisťovaciu štatistiku. O rok neskôr, v lete 1930, opustil štúdium v Nemecku a prijal miesto asistenta na Poznaňskej univerzite. V tej istej dobe začal pracovať na polovičný úväzok, približne 12 hodín týždenne, v poznaňskej pobočke Kancelárie šifier. V podzemí mestského úradu sa venoval dešifrovaniu nemeckých rádiových rozkazov.
V lete 1932 bola poznaňská pobočka Kancelárie šifier zrušená a od 1. septembra 1932 sa Rejewski, Zygalski a Różycki ako civilní zamestnanci preniesli do centrály v Saskom paláci vo Varšave.
Šifrovací stroj Enigma
náhľad|vpravo|Prístroj Enigma na ktorej je viditeľná rozvodná doska, klávesnica, svetelný panel a cez vrchný kryt vystupujúce krúžky rotorov.
V októbri 1932, keď ešte trvali práce nad kódom Kriegsmarine, sa Rejewski v najprísnejšom utajení podujal prelomiť šifru nového nemeckého stroja Enigma I. Ten Nemci čoraz viac uplatňovali na šifrovanie korešpondencie. Prvá verzia Enigmy, ktorá nemala rozvodnú dosku, bola prelomená Kanceláriou šifier už pred rokom 1931. Pokusy o prelomenie kódu Enigmy I. neprinášali výsledky.
Šifrovací stroj Enigma bol elektromechanickým zariadením vybaveným 26 tlačidlovou klávesnicou a sústavou 26 svetielok označených písmenami latinskej abecedy. Vnútro stroja sa skladalo zo sústavy rotujúcich valcov (rotorov) a reflektora, ktorých úlohou bola zámena znakov čitateľného textu na zašifrované. Dodatočne Enigma obsahovala rozvodnú dosku, zamieňajúcu miesta znakov pármi, čo dodatočne komplikovalo šifru. V snahe zakódovania správy musel operátor stroja vkladať jej obsah pomocou klávesnice a zároveň čítať už zašifrované znaky podsvietené žiarovkami. Každé stlačenie klávesy zapríčinilo pootočenie jedného alebo viacerých rotorov, neustále meniac spôsob kódovania nasledujúcich znakov. V snahe nadviazania funkčného spojenia museli mať vysielajúci aj prijímajúci stroj rovnaké počiatočné nastavenie rotorov (denný kľúč). Spojenie mnohých možností, nastavenie rotorov, ako aj kombinácie prevodových spojení na rozvodnej doske, dávajú v konečnom dôsledku obrovský počet možností počiatočného nastavenia stroja. Počiatočné nastavenie bolo menené denne, a aby sa zachovalo neprestajné odčítavanie nemeckých rozkazov, bolo nutné každodenné lámanie šifry Enigmy od znova.
Kancelária šifier získala iba prvú z tých informácií a jedine ňou disponoval Rejewski keď pristupoval k lámaniu šifry Enigmy.
Rekonštrukcia okáblovania Enigmy
náhľad|200px|vpravo|Cyklus vzniknutý z previazania prvého a štvrtého znaku hlavičky správy. Rejewski využil tieto cykly v roku 1932 na rekonštrukciu spôsobu vnútorného káblového prepojenia rotorov Enigmy, a náväzne do prelomenia denných kódov.
Prvým krokom Rejewského v prelomení kódu Enigmy bola skúška rekonštrukcie najdôležitejšej časti stroja, rotorov. V tomto smere ako prvý vniesol do kryptoanalýzy čisto matematické metódy. Skôr sa pri lámaní šifier používali lingvistické a štatistické metódy pre prirodzený jazyk, ako aj štatistická analýza výskytu jednotlivých znakov v texte daného jazyka. Okrem toho zaviedol teóriu skupín, najmä tvrdenie o permutáciách. Tieto matematické metódy, v spojení s materiálmi o práci stroja získanými pomocou agenta francúzskej špionáže Hansa-Thilo Schmidta, dovolili rekonštruovať vnútorné okáblovanie rotorov a reflektora. Rejewski použil matematickú teorému, o ktorej jeden profesor matematiky povedal, že bola teorémou ktorá vyhrala vojnu.