cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pekari Wagnerov
Reprodukcia
Mladé jedince sa väčšinou rodia v období medzi septembrom až januárom (obvykle september - november). Rodí sa 1 - 4 mláďatá, pričom obvyklý počet je 2 - 3. Pri pôrode vážia mladé jedince medzi 500 - 1050 gramami. Už približne 2 hodiny po pôrode sú mlade jedince schopné samostatného pohybu. Predpokladá se, že pohlavnej dospelosti mladé jedince dosahujú vo veku 2 - 3 rokov. Je však zaznamenaný prípad v zajatí, kedy samica počala vo veku necelého jedného roka.
Potrava
Sú veľmi dobre adaptované na suché drsné prostredie v ktorom žijú a tak väčšinu tekutín prijímajú len z konzumovaných rastlín a to predovšetkým z mäsitej dužiny kaktusov a bromélií. Kaktusy a bromélie zároveň tvoria hlavnú zložku jeho potravy. Okrem nich sa živí korienkami, ovocím, semenami, ale aj rôznými travinami. Výnimočne skonzumuje aj zdochlinu, alebo uloví malého cicavca. Potrebné minerály získava konzumáciou hliny, ktorá je na ne bohatá, ale aj konzumáciou rozkladajúcich sa rastlinných produktov.
Ohrozenie a ochrana
Podľa klasifikácie IUCN patrí k ohrozeným taxónom.
V rámci CITES klasifikácie je pekari Wagnerov zaradený do CITES APPENDIX: I.
Súčasná populácia je považovaná za klesajúcu. Presný počet populácie nie je známy, ale predpokladá sa, že ide o 3000 - 5000 jedincov.
Medzi prirodzených nepriateľov patria okrem človeka aj jaguáre a pumy, pričom mladé jedince môžu padnúť za obeť aj ocelotom.
Antoine Thomson d’Abbadie
Antoine Thomson d’Abbadie (* 3. január 1810, Dublin, Írsko – † 19. marec 1897, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky geograf a cestovateľ. Je známy najmä ako jeden z prvých európskych prieskumníkov oblasti Etiópie, kde spolu s bratom Arnauldom strávil viac ako 11 rokov (18371848). Objavil rieku Giba, ktorú mylne považovali za prameň Bieleho Nílu.
Svoje poznatky o Etiópii zhrnul v knihách:
Aguirre, hnev boží
Aguirre, hnev boží (španielsky: [aˈɣire] ; 🇩🇪 ; [aˈɡɪʁə deːɐ̯ ˌtsɔʁn ˈɡɔtəs] ) je epická historická dráma z roku 1972, ktorú produkoval, napísal a zrežíroval Werner Herzog. V hlavnej úlohe sa predstavil Klaus Kinski v postave španielskeho vojaka Lope de Aguirre, ktorý vedie skupinu dobyvateľov po rieke Amazon v Južnej Amerike pri hľadaní legendárneho zlatého mesta El Dorado. Soundtrack zložila a zahrala krautrocková kapela Popol Vuh. Film vznikol v koprodukcii Západného Nemecka a Mexika.
S využitím minimalistického prístupu k príbehu a dialógom film prináša víziu šialenstva a poblúznenia, s ktorými kontrastuje svieža no nemilosrdná príroda amazonskej džungle. Aj keď dej sa voľne opiera o poznatky o historickej postave Lopeho de Aguirre, Herzog po rokoch od uvedenia filmu priznal, že ide najmä o fikciu. Zobrazenia niektorých ľudí a situácií mohli byť inšpirované rozprávaním Gaspara de Carvajal o skoršej amazonskej expedícii, Carvajal sa však konkrétnej cesty, o ktorú sa dej filmu opiera, nezúčastnil.
Štefan Danihel
Štefan Danihel (* 29. marec 1885, Plavecký Štvrtok – † 4. február 1966, Bratislava) bol slovenský pedagóg, roľník, odborár a významný politik Hlinkovej slovenskej ľudovej strany v medzivojnovom Československu a v období Slovenského štátu.
Teodoret z Kýru
Teodoret z Kýru (* 393, Antiochia† cca 460) bol významný predstaviteľ Antiochijskej teologickej školy, cirkevný historik a od roku 423 až do svojej smrti biskup v sýrskom meste Kyrrhos. Východná cirkev ho uctieva ako svätca.
Štefan Danihel
Životopis
Štúdiá absolvoval vo Viedni, v Malackách, Ostrihome a v Modre. Po nich pôsobil ako učiteľ v Sekuliach a v Sološnici. Svoju pedagogickú činnosť ukončil v roku 1919 sa začal sa venovať hospodáreniu na svojom majetku. Na Záhorí zakladal a viedol družstvá, stál na čele viacerých spoločenských organizácií (napr. hasičských spolkov). Popri tom stále študoval. V roku 1929 sa stal predsedom Kresťanského roľníckeho združenia v Trnave.
V parlamentných voľbách v roku 1929 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za HSĽS v XV. volebnom kraji so sídlom v Trnave. Vo volebnom období 19291935 pôsobil vo výbore brannom, rozpočtovom a poľnohospodárskom. vľavo|náhľad|Štefan Danihel (druhý sprava) počas ustanovujúcej schôdze Snemu Slovenskej krajiny 18. januára 1938 v Bratislave. Za poslanca bol zvolený aj v parlamentných voľbách v roku 1935 za Autonomistický blok (formácia, ktorú HSĽS vytvorila so SNS, AZS a PS), opäť kandidoval v XV. volebnom kraji. Aj v tomto volebnom období (19351939) pôsobil v rozpočtovom, brannom a poľnohospodárskom výbore. V poslaneckej snemovni vystupoval najmä k poľnohospodárskym otázkam. V tridsiatych rokoch 20. storočia pôsobil aj na pozícii predsedu Poľnohospodárskej rady pre Slovensko.
V decembri 1938 vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny je zvolený za poslanca. Stal sa členom rozpočtového výboru snemu. V marci 1939 sa spolu s Jozefom Tisom a Ferdinandom Ďurčanským zúčastnil rokovaní s Adolfom Hitlerom v Berlíne, ktoré predchádzali vyhláseniu samostatnej Slovenskej republiky. Poslancom snemu bol do roku 1945.
Po roku 1945 bol súdený za svoju činnosť v rokoch 19381945, no jeho prípad sa skončil oslobodzujúcim rozsudkom, avšak nevyhol sa konfiškácii majetku. Zomrel 4. februára 1966. Pochovaný je na Martinskom cintoríne v Bratislave.
Teodoret z Kýru
Život
Teodoret sa narodil v roku 393 v Antiochii v bohatej kresťanskej rodine. Dostalo sa mu vynikajúceho vzdelania. Po smrti rodičov (415/416) sa však rozhodol predať celý svoj majetok a utiahol sa do kláštora neďaleko mesta Apamea.
V roku 423 bol zvolený za biskupa mesta Kyrrhos. Zverenú diecézu spravoval až do svojej smrti (okolo roku 460). Bol činný v pastoračnej, teologickej, literárnej, cirkevnopolitickej i sociálnej oblasti. Jeho exegetické a dogmatické spisy patria k významným spisom východného kresťanstva. Mimoriadnu hodnotu má jeho päťzväzkové dielo Cirkevné dejiny, ktorý nadväzuje na Eusebia Cézarejského a pojednáva o udalostiach do vypuknutia nestoriánskeho sporu.
Teodoret bránil Nestoriovu náuku proti námietkam Cyrila Alexandrijského. Tzv. „Efezské latrocínium“ ho za to v roku 449 odsúdilo. Chalcedónsky koncil ho napokon v roku 451 rehabilitoval.
V roku 553 však Druhý carihradský koncil v rámci tzv. Sporu o Tri kapitoly opäť odsúdil Teodoretove spisy namierené proti Cyrilovi Alexandrijskému.
Latinský preklad Teodoretových Cirkevných dejín je zásluhou rímskeho historika Cassiodora. V stredovekej Európe sa stretli s veľkým ohlasom.
Aguirre, hnev boží
Aguirre bol prvým z piatich filmoch na ktorých spolupracovali Herzog a Kinski. Ich rozdielne predstavy ako stvárniť danú rolu často ústili do vzájmoných konfliktov a Kinského zúrivosť terorizovala štáb aj miestnych obyvateľov, ktorí asistovali pri natáčaní. To sa potýkalo s množstvom ťažkostí, keďže prebiehalo výlučne v pôvodných lokalitách v peruánskom dažďovom pralese na rieke Amazon a prítokoch v regióne Ucayali. Herci a štáb sa štverali po horách, presekávali sa cez ťažké liany v snahe dostať sa na rôzne lokality v džungli, či splavovali zradné riečne pereje na pltiach postavených miestnymi obyvateľmi.
Aguirre získal veľkú pozornosť kritikov a rýchlo sa stal kultovým filmom. V roku 1977 bol s veľkým úspechom uvedený do filmových klubov v USA a dodnes zostáva jedným z režisérových najznámejších filmov. Viacerí kritici ho označili za majstrovské dielo a objavil sa na zozname 100 najlepších filmov magazínu Time.
Komenského ulica (Žilina)
Komenského je frekventovaná ulica v Žiline, vedúca zo sídliska Hliny do centra.
Priebeh
Nadväzuje na Hlinskú a začína na križovatke s Mostnou ulicou (Mestský okruh) na okraji sídliska Hliny. Križuje Veľkú okružnú a pokračuje k starej tržnici, kde končí na križovatke s ulicou Romualda Zaymusa.
Ulicou vedie dôležitá tepna MHD, po ktorej vedú autobusy i trolejbusy na sídlisko Solinky a do mestskej časti Bytčica.
Gápeľ (mechanizmus)
náhľad|Konský kruhový gápeľ v poľskej [[Wieliczka|Wieliczke.]] Gápeľ (zastarano: žentúr) je prevodové zariadenie na pohon pracovných strojov pomocou svalovej energie zvierat. Poháňali ho ťažné zvieratá. Slúžil na pohon strojov ako napr. mláťačka, sečkovica alebo čerpadlo.
Boridovanie
Boridovanie je proces chemickotepelného spracovania založený na difúznom nasycovaní povrchu materiálov bórom. Účelom je zvýšenie ich povrchovej tvrdosti, odolnosti proti opotrebeniu pri abrazívnom a klznom trení, pri trení za zvýšených teplôt a korózii. Proces sa uskutočňuje v kvapalnom, plynnom alebo prostredí pri teplotách od 900 do 1050 °C.
Často sa používa na oceľ, ale môže sa použiť aj na iné zliatiny a cermet.
Amebóza
Ide o jedného z najrozšírenejších ľudských parazitov. Vyskytuje sa po celom svete, najviac v rozvojových krajinách, kde je rozšírená vďaka zlej hygiene a vlhkému podnebiu. Pôvodne sa predpokladalo, že Entamoeba histolytica je infikovaných asi 10 % celosvetovej populácie, ale 90 % z toho tvorí Entamoeba dispar.
Krajiny s vysokým výskytom infekcie sú napríklad Mexiko, Vietnam, India či Egypt.
Nákaza
Zdrojom nákazy je chorý človek alebo bezpríznakový nosič. Choroba sa prenáša zažívacím traktom, najčastejšie požitím kontaminovanej vody alebo potravín, ale aj kontaktom s chorým človekom. Inkubačná doba je 2 – 4 týždňov.
Priebeh ochorenia
Amebóza sa prejavuje ťažkými hnačkami, kŕčovitými bolesťami brucha a výrazným nutkaním na stolicu. Stolica môže obsahovať krv a hlien. Horúčka sa vyskytuje asi u tretiny chorých. Medzi komplikácie patrí predovšetkým krvácanie do zažívacieho traktu, rektálny prolaps a zápal slepého čreva. Neliečené ochorenie môže prejsť do chronickej fázy. Tá je charakterizovaná opakujúcimi sa bolesťami brucha, plynatosťou a úbytkom telesnej váhy. Okrem postihnutia čreva môže dôjsť k infekcii ďalších orgánov. Najčastejšie je vznik pečeňového abscesu. Sprevádza ho horúčka s triaškou, bolesť brucha a zväčšenie pečene.
Liečba
Základom liečby sú antibiotiká, všetky prípady ochorenia sa liečia na infekčnom oddelení. Pečeňové absces sa tiež lieči antibiotikami, v prípade neúspechu je nutný chirurgický zákrok. Prevenciou je dodržiavanie základných hygienických pravidiel. Osoby, ktoré žili dlhú dobu v rizikových oblastiach, by mali byť po návrate vyšetrené a prípadne liečené.
Eygalayes
Eygalayes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bill Paxton
William „Bill“ Paxton (* 17. máj 1955, Fort Worth, Texas, USA† 25. február 2017, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec a režisér. Vo filme debutoval v roku 1981 v snímke Stripes. Objavil sa tiež v sci-fi Terminátor (1984), kde hral po boku Arnolda Schwarzeneggera.
Zaujímavosťou je, že Bill Paxton bol jediným hercom so zvláštnym hetrikom: bol vo filmoch zabitý postupne Terminátorom, Votrelcom a roku 1990 aj Predátorom.
Karol Dembovský
Karol Dembovský (* 1. október 1885, Haniska – † 17. január 1962, Trenčín) bol slovenský politik, publicista, tréner a významný politik Hlinkovej slovenskej ľudovej strany v období medzivojnového Československa a vojnovej Slovenskej republiky.
Bill Paxton
Paxton žil zo svojou manželkou a dvomi spoločnými deťmi v Ojai v Kaliforníi. Zomrel 25. februára 2017 vo veku 61 rokov v dôsledku komplikácií po operácii srdca na náhlu cievnu mozgovú príhodu v nemocnici Cedars-Sinai Medical Center v Los Angeles.
Karol Dembovský
Biografia
V prvej polovici 20. storočia patril k významným predstaviteľom kresťanského roľníckeho združenia na Slovensku. V medzivojnovom Československu sa angažoval aj v Jednote súkromných úradníkov Slovenska a Podkarpatskej Rusi, kde pôsobil ako podpredseda.
Politicky aktívny bol aj v období vojnovej Slovenskej republiky. V rokoch 1938/1939 – 1943 bol vládnym komisárom (prakticky funkcia starostu) obce Trenčianska Teplá a taktiež pôsobil vo funkcii podpredsedu Slovenskej odborovej jednoty súkromných úradníkov.
Soullans
Soullans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hlinská ulica
Hlinská je frekventovaná ulica v Žiline, vedúca okrajom sídliska Hliny.
Priebeh
Nadväzuje na Obvodovú a Komenského ulicu a začína na križovatke s Rajeckou cestou pri Váhostave. Pokračuje severným smerom, križuje niekoľko ulíc a končí na križovatke s Mostnou ulicou (Mestský okruh) na okraji sídliska Hliny, kde na ňu nadväzuje Komenského ulica.
Ulicou vedie dôležitá tepna MHD, po ktorej vedú autobusy i trolejbusy na sídlisko Solinky a do mestskej časti Bytčica.
Deoxyguanozín
Deoxyguanozín je purínový nukleozid báze guanínu. Je podobný guanozínu, ale namiesto ribózy obsahuje deoxyribózu. Fosforyláciou 5' uhlíka ribózy vzniká deoxyguanozínmonofosfát. Deoxyguanozín je jedným zo štyroch deoxyribonukleozidov, z ktorých sa skladá DNA.
Oxidáciou deoxyguanozínu vzniká 8-oxo-2'deoxyguanozín, pomocou ktorého je možné zistiť mieru oxidačného stresu v bunke.
Ialysos (dcéra Danaa)
Podľa jednej verzie sa Danaos so svojimi dcérami na úteku z Líbye zastavil na ostrove Rodos, kde splodil tri dcéry, Ialysos, Kamiros a Lindos, ktoré sa uctievali v mestách po nich pomenovaných. Starogrécky historik Diodóros Sicílsky uvádza, že Danaus zakotvil pri meste Lindos, kde následne založil chrám zasvätený bohyni Aténe (chrám Atény Lindskej). Podľa Herodota tento chrám dali postaviť jeho dcéry.
Tallud-Sainte-Gemme
Tallud-Sainte-Gemme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ulica Matice slovenskej (Žilina)
Ulica Matice slovenskej je ulica v Žiline. Je to jeden z najdôležitejších dopravných ťahov sídliska Vlčince.
Eygaliers
Eygaliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ulica Matice slovenskej (Žilina)
Priebeh
Štvorprúdová ulica so zeleným pásom v strede začína na križovatke s ulicou Vysokoškolákov pri predajni Nay a vedie severovýchodným smerom k Rosinskej ceste, kde končí. Ústi do nej niekoľko ulíc a vedú ňou hlavné trolejbusové linky MHD. Tvorí hranicu medzi časťami Vlčince II a Vlčince III.
Občianska vybavenosť
Na začiatku ulice sa nachádza elektroobchod Nay, okrem toho sa na ulici nachádzajú už len viaceré prevádzky pohostinského charakteru. Na ulici sa nachádza aj dôležitá zastávka MHD - zastavujú tu trolejbusové linky č. 1, 4, 5, 6, a 14, autobusová linka 20 a nočná linka 50.
Eygaliers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pavúčia dolina
Pavúčia dolina je samostatná podhorská dolina, sčasti zalesnená na juh od Kriváňa, medzi Belianskou a Važeckou dolinou pod cestou vedúcou zo Štrbského plesa na Podbanské vo Vysokých Tatrách.
Názov
Pomenovanie je neznámeho pôvodu. Môže však vyplývať z autopsie neznámeho pozorovateľa. V Tatrách žije množstvo predstaviteľov pavúčej fauny, z nich v lesnom pásme okolo 140 druhov.
Turistika
Do doliny nevedie turistický chodník
Slovinsko na Letných olympijských hrách 2012
Slovinsko na Letných olympijských hrách 2012 bude reprezentovať minimálne 65 športovcov v 15 športoch.
Basketbal na Panamerických hrách 1955
Basketbal na Panamerických hrách 1955 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1955. Konal sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 13.24. marca 1955, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikom mužského turnaja bolo družstvo Venezuely. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 2. vydanie, pričom ženský turnaj mal premiéru.
V mužskej kategórii obhájilo titul 🇺🇸, ktoré sa umiestnilo pred 🇦🇷 a 🇧🇷. U žien rovnako zvíťazilo 🇺🇸, ktoré vyhralo vo všetkých stretnutiach.
Anton Hruboň
Doc. PhDr. Anton Hruboň, PhD. (* 26. október 1989, Nitra) je slovenský historik. Zaoberá sa modernými dejinami Slovenska a Európy s dôrazom na historické a súčasné podoby fašizmu, politického radikalizmu a nacionalizmu, ako aj politickými teóriami a ideológiami nedemokratických hnutí a režimov. Aktuálne pôsobí na Katedre bezpečnostných štúdií Fakulty politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela.
Životopis
Po absolvovaní Gymnázia v Ružomberku v roku 2007 nastúpil na štúdium histórie na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, ktoré ukončil v roku 2012 získaním titulu magister. V roku 2015 získal na Katedre histórie titul PhDr. i PhD. V roku 2019 sa na svojej alma mater habilitoval v odbore Slovenské dejiny.
V rokoch 20152020 vyučoval na Katedre európskych kultúrnych štúdií Filozofickej fakulty UMB v Banskej Bystrici. Od roku 2020 pôsobí ako docent pre odbor Politické vedy na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov UMB v Banskej Bystrici, kde vedie prednášky a semináre k moderným politickým dejinám Európy a Slovenska.
Thorigny (Vendée)
Thorigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Thiré
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Raft
Raft môže byť:
Hisahide Macunaga
Hisahide Macunaga  (* 1510 – † 19. november 1577) bol japonský daimjó obdobia Sengoku.
Spoločník Čokeia Mijošiho, bol od roku 1540 vazalom Masanagu Mijošiho. Pod jeho vedením bola v roku 1560 dobytá provincia Jamato a do roku 1564 si vybudoval dostatočne silnú základňu, aby sa stal skutočne nezávislým. Predpokladá sa, že bol v tomto období zapojený do sprisahania proti Čokeiovi, od roku 1561 do roku 1563 zomreli traja Čorkeiovi bratia a syn Jošioki. Po smrti Čokeia, bol ako dedič ustanovený adoptovaný Jošicugu Mijoši, príliš mladý na vládnutie. Poručníctvo zdieľali traja muži – Nagajuki Mijoši, Masajasu Mijoši a Tomomici Iwanari.
V roku 1565 poručníci a Hisahide spolupracovali a vypravili armádu, aby zajala Jošiteru Ašikagu, šóguna, ktorý bol následne buď zavraždený alebo prinútený spáchať samovraždu. Jeho brat, Jošiaki Ašikaga, ušiel a ako šógun bol ustanovený jeho mladý bratranec Jošihide.
V roku 1566 začal boj medzi Hisahideom a Mijošim. Spočiatku vojská Hisahidea boli neúspešné a ich zničenie budhistického Tódai-dži v Nara bolo považované za hanebný čin.
V roku 1568 Nobunaga Oda s bábkovým vládcom Jošiakim napadol Hisahidea. Nobunaga obsadil v novembri Kjóto a Hisahide bol prinútený ku kapitulácii. Jošiaki bol ustanovený šógunom a tento post zastával až do roku 1573, keď odstúpil pred silou Nobunagu. Hisahide si udržal provinciu Jamato a krátky čas slúžil Nobunagovi v jeho ťaženiach proti Mijošiom a iným. V roku 1573 sa Hisahide nakrátko spojil s Mijošim, ale keď nebola nádej na úspech vrátil sa k Nobunagovi a bojoval proti Mijošiom. V roku 1577 sa oddelil znovu od Nobunagu a vtedy sa Nobunaga obrátil proti nemu a obliehal ho v hrade Šigisan. Bol porazený no vzdorovitý Hisahide spáchal samovraždu a nariadil zničiť svoju hlavu, aby sa nestala trofejou (jeho syn, Kodžiro Macunaga, schytil hlavu Hisahidea a skočil z hradných múrov a preťal si hrdlo mečom) a tiež zničil neoceniteľnú nádobu na čaj (Hiragumo), po ktorej dychtil Nobunaga. Jeho syn, Hisamiči, tiež v obkľúčení, spáchal samovraždu.
Hisahide je často v románoch zobrazovaný ako scvrknutý a intrigujúci muž, ale je to fiktívny obraz na základe jeho vrážd a zničenia Tódai-dži. Po pravde povedané, bol vysoký príťažlivý a vzdelaný muž, patrón umenia.
Eygluy-Escoulin
Eygluy-Escoulin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letecká základňa Humajmím
Letecká základňa Humajmím sa nachádza v Sýrii v blízkosti mesta Lázikíja. Je to jediná ruská základňa mimo územia bývalého Sovietskeho zväzu. Rusko ju má prenajatú od sýrskej vlády až do roku 2066.
Ruská federácia uviedla túto základňu do prevádzky v septembri 2015, keď vrcholila občianska vojna v Sýrii. Kvôli podpore režimu Baššára Asada tam boli zmodernizované hangáre a dve pristávacie dráhy. Následne tam bola vytvorená bojová jednotka ruského letectva, ktorá spočiatku zahŕňala 49 lietadiel a vrtuľníkov. Do decembra 2015 sa počet ruských vojenských lietadiel v Sýrii zvýšil asi na 70 strojov. Išlo predovšetkým o útočné lietadlá Su-25SM, Su-24M2, stíhacie bombardéry Su-34 a viacúčelové stíhacie lietadlá Su-30SM. Boli tu však dislokované aj úžitkové vrtuľníky Mi-8AMTŠ, viacúčelové bojové vrtuľníky Mi-24P, ako aj moderné útočné vrtuľníky Mi-28N "Nočný lovec" a Ka-52 "Aligator". Okrem nich sa tam nachádzali i bezposádkové lietadlá a dopravné lietadlá Il-76MD, An-124-100, Tu-154B-2 alebo Tu-154M.
Humajmím sa od septembra 2015 stala východiskovým miestom ruskej leteckej kampane v Sýrii. Tá mala za cieľ pomôcť sýrskym pozemným jednotkám v boji proti militantnej opozícii Bašára Asada vrátane rôznych teroristických skupín ako napríklad Islamský štát.
Letecká základňa je plne materiálovo a technicky zásobovaná z Ruska. Ruská armáda v krátkom čase postavila na tomto mieste niekoľko desiatok poľných zariadení vrátane čerpacích staníc a skladov zásob.
Talmont-Saint-Hilaire
Talmont-Saint-Hilaire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
ESC Clermont Business School
ESC Clermont Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v Clermont-Ferrande vo Francúzsku. Bola založená v roku 1919.
Charakteristika
ESC Clermont je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EPAS a AACSB. Škola má cca 13 000 absolventov. Významnými absolventmi sú Jean-Pierre Caillard (CEO Groupe Centre-France La Montagne) a Claude Wolff (starosta Chamalières).
Študijné programy
ESC Clermont má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje.
Umiestnenia v rebríčkoch
V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 99. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Eymeux
Eymeux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obálka (list)
náhľad|Obálka Obálka je papierový obal slúžiaci na zabalenie listu či inej listiny. Zvyčajne sa používa na účely doručovania listov (či iných listín) poštou.
Eymeux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Obálka (list)
Obvyklé veľkosti obálok podliehajú norme ISO 269.
Pri celulózke
Pri celulózke je ulica vo východnej časti Žiliny.
V rámci mesta predstavuje dôležitú cestnú spojnicu na okraji centra mesta a časti Rosinky, nakoľko ňou prúdi doprava do mestských častí Rosinky a Trnové, ako aj obcí Rosina a Višňové. V minulosti tvorila hlavný cestný ťah z centra mesta na Vrútky a viedla ňou cesta I/18.
Eucheir (syn Euboulida)
Eucheir (Eucheir) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. Eucheir, syn a žiak sochára Euboulida z atického dému Krópidai, bol činný v 2. polovici 3. storočia pred Kr. Svedectvom niekdajšej tvorby tohto umelca sú jeho menom signované podstavce (Loewy, IG II 134, IG II 135 a IG II² 4292) zo sôch objavené v Atike: - text v starogréčtine - Hranaté zátvorky znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.
Znalci po analýze písma (paleografiou) nápis datujú do druhej polovice 3. storočia pred Kr. Eucheira sa tak podarilo genealogicky zaradiť vo viacčlennej sochárskej rodine, v ktorej sa strieda meno Eucheir s menom Euboulides.
Uridíndifosfát
Uridíndifosfát alebo UDP je nukleotiddifosfát. Je to ester kyseliny pyrofosforečnej s nukleozidom uridínom. UDP sa skladá z pyrofosfátu, ribózy a uracilu.
Pri celulózke
MHD
V strednej časti ulice je zastávka autobusov, kde zastavovali spoje MHD Žilina do mestských častí i priľahlých obcí juhovýchodne a východne od Žiliny. Po obmedzení dopravy v smere na Vrútky už ulicou vedú len spoje do Trnového a obcí Rosina a Višňové.
Uridíndifosfát
UDP je takisto dôležitá nosná skupina v metabolizme galaktózy. Galaktóza-1-fosfáturidyltransferáza (GALT) prenáša UMP skupinu z UDP-glukózy na galaktózu, čím vzniká UDP-galaktóza, ktorú je následne možné ďalej spracovať. Táto reakcia je súčasťou Leloirovej dráhy.
EBLM J0555-57
EBLM J0555-57 je trojhviezdny systém vzdialený približne 670 svetelných rokov od Zeme. EBLM J0555-57Ab, najmenšia hviezda v systéme, obieha okolo svojej primárnej hviezdy s obežnou dobou 7,8 dňa a v čase objavu bola najmenšou známou hviezdou s hmotnosťou dostatočnou na to, aby v jej jadre mohla prebiehať fúziu vodíka.
Trojhviezda
EBLM J0555-57, tiež známa ako CD−57° 1311, je trojhviezdny systém v súhvezdí Maliar, ktorý obsahuje gravitačne viazanú vizuálnu dvojhviezdu pozostávajúcu z dvoch hviezd podobných Slnku, ktorej zložky sa od seba nachádzajú 2,5": EBLM J0555- 57Aa, hviezda spektrálneho typu F8 so zdanlivou magnitúdou 9,98 a hviezda EBLM J0555-57B, hviezda so zdanlivou magnitúdou 10,76. Nebol u nich zistený žiadny orbitálny pohyb, ale majú takmer identickú radiálnu rýchlosť a predpokladá sa, že sú gravitačne viazané.
Samotná zložka EBLM J0555-57A systému je zákrytová dvojhviezda (EBLM J0555-57Ab obieha okolo EBLM J0555-57Aa). V blízkej infračervenej oblasti boli zaznamenané prechody s poklesom jasu o 0,05 % počas nich. Tvar a trvanie prechodov umožňujú určiť polomery oboch hviezd. Doba obehu bola určená na 7 dní a 18 hodín, s nízkou excentricitou 0,09, so sklonom dráhy 89,84° a veľkou polosou 0,08 AU.
EBLM J0555-57Ab
EBLM J0555-57Ab má hmotnosť približne 85,2 ± 4 hmotnosti Jupitera alebo 0,081 hmotnosti Slnka. Jej polomer je 0,08 polomeru Slnka (asi 60 000 km), o niečo menší, ako je rovníkový polomer Saturnu 60 268 km, hoci hviezda je asi 250-krát hmotnejšia ako Saturn. EBLM J0555-57Ab má najmenšiu možnú hmotnosť (podľa súčasných modelov vývoja hviezd), aby mohla v jej jadre prebiehať fúzia vodíka. Hviezdu EBLM J0555-57Ab objavila skupina vedcov z Univerzity v Cambridgi, ktorí pracovali na projekte EBLM („Eclipsing Binary, Low Mass“), pomocou údajov zozbieraných projektom WASP. WASP (Wide Angle Search for Planets) hľadá exoplanéty pomocou tranzitej metódy. Ďalšie vlastnosti hviezdy boli stanovené pomocou Dopplerovej spektroskopie, čím boli určené varianty periodickej zmeny radiálnej rýchlosti primárnej hviezdy v dôsledku gravitačného vplyvu jej spoločníka. EBLM J0555-57Ab je najmenšia v súčasnosti známa hviezda.
Mixtape
náhľad|Audiokazeta s podomácky nahratou hudbou. Mixtape (písané aj mix-tape alebo mix tape) je podomácky vytvorená kompilácia hudby (typicky sú používané piesne chránené autorskými právami) zaznamenaná v určitom poradí, tradične na audiokazetu, ale neskôr aj na CD alebo v MP3 playlistoch skladieb. Piesne môžu byť sekvenčné alebo sa na základe podobnosti piesne vytvárajú presahy a prelínajú sa na konci jednej a začiatkom druhej piesne. Kompilácia sa tak môže stať plynulým celkom. Kompilácie môžu zahŕňať výber obľúbených piesní alebo hudbu spojenú podľa témy alebo nálady, prípadne je playlist prispôsobený zamýšľanému príjemcovi mixtapeu.
Mixtape je tiež používaný v rape, hip-hope či R&B, kde popisuje určité typy nahrávok, ktoré typicky produkuje hudobník sám. Autor zvykne vydať nezávislý album, ktorý býva sprístupnený bezplatne, najmä kvôli snahe o získanie publicity a/alebo pre vyhnutie sa možnému porušeniu autorských práv. Pojem však bol použitý aj na označenie rôzneho (z hľadiska žánru alebo dĺžky) spoplatneného hudobného obsahu v minulom desaťročí. Významový rozdiel medzi hudobným obsahom označeným ako mixtape, ale spoplatneným, a "tradičnejšími" extended play alebo štúdiovým albumom sa tak postupne stiera.
Medená kotlina
Medená kotlina je dolinka nad Veľkou Zmrzlou dolinou v úseku medzi Pyšným štítom a Lomnickým štítom vo Vysokých Tatrách. Takmer po celý rok je zasnežená. Ohraničuje ju od severozápadu Veľká Zmrzlá dolina, na západe od Malej studenej doliny  severovýchodný hrebeň Pyšného štítu, na juhovýchode od Skalnatej doliny ju delí Vidlový hrebeň, na východe od Huncovskej kotliny Kežmarský štít a Malý Kežmarský štít.
Názov
Pochádza z jej baníckej minulosti. V 18. storočí patrilo toto územie do revíru kežmarských obuvníkov – zlatokopov Fábryovcov, ktorí tu až po Medené lávky v severných stenách Vidlového hrebeňa dolovali meď. Verili, že raz tu nájdu aj zlato. Aj napriek veľkej snahe neboli úspešní.
Turistika
Do dolinky nevedú turistické chodníky
Trávní dvůr
Trávní dvůr je prírodná pamiatka ev. č. 6002 v katastroch obcí Hrabětice, Hrušovany nad Jevišovkou a Jevišovka v okrese Znojmo a malá časť 1,98 ha sa nachádza v okrese Břeclav v nadmorských výškach 172 - 183 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lužné lesy a ďalšie biotopy riečnej nivy, zahrňajúce najmä trvalé i periodické vodné toky a nádrže, nížinné pastviny a vlhké lúky, podmáčané i terestrické rákosiny, porasty vysokých ostríc a pozemky extenzívne využívané s výskytom stabilnej populácie kunky červenobruchej (Bombina bombina), plocháča červeného (Cucujus cinnaberinus) a číka európskeho (Misgurnus fossilis) a radu ďalších vzácnych druhov rastlín a živočíchov viazaných na tieto biotopy.
Obraznosť
Obraznosť môže byť:
Lucia Drábiková
Mgr. Lucia Drábiková, PhD. (* 12. jún 1977, Bratislava) je slovenská psychologička, manažérka, poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky a poslankyňa Trnavského samosprávneho kraja. Bola zvolená za hnutie Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti.
Politické pôsobenie
Je poslankyňou Národnej rady SR, v parlamentných voľbách 2020 bola zvolená za hnutie Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti. Vo voľbách kandidovala z 28. miesta a získala 7 928 preferenčných hlasov. Pôsobí ako overovateľka Výboru pre sociálne veci NRSR, tiež je členkou Výboru pre nezlučiteľnosť funkcií NRSR. V politike pôsobí od roku 2016, kedy aktívne bojovala proti plánovanej likvidácii letiska v Piešťanoch. V novembri 2017 v okrese Piešťany získala 2 401 hlasov a bola zvolená za poslankyňu Trnavského samosprávneho kraja, kde je členkou Rady TTSK, podpredsedníčkou Komisie pre školstvo a mládež, členkou Komisie pre regionálny rozvoj, cestovný ruch a cezhraničnú spoluprácu a členkou Komisie pre nezlučiteľnosť funkcií.
Životopis
Narodila sa v Bratislave, s rodinou žije v Piešťanoch. Je vydatá, má 3 deti. Je známa ako psychologička, publicistka, lektorka. V prednáškach, publikačnej činnosti i poradenstve sa zameriava najmä na oblasť odpustenia, rodinné a manželské poradenstvo a psychohygienu. Vyštudovala psychológiu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Magisterské štúdium ukončila diplomovou prácou so zameraním na schizofréniu, štátne skúšky absolvovala z klinickej a poradenskej psychológie. Absolvovala dva roky štúdia Katolíckej teológie na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského, Bratislava. Navštevovala postgraduálne štúdium pastorálnej psychológie na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity. Obhájila doktorát zo sociálnej a pracovnej psychológie na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity. V dizertačnej práci sa zameriavala na problematiku odpustenia a vzťahu k manželstvu a rodičovstvu u adolescentov vyrastajúcich v detských domovoch. Absolvovala dva výcviky krízovej intervencie pre obete domáceho násilia a dvojročný poradenský výcvik. Dlhodobo sa zameriava na rodinnú politiku, sociálnu oblasť, poradenské a odľahčovacie služby, neformálne vzdelávanie, duševné zdravie.
V rokoch 2000 až 2002 pracovala ako konzultantka na Linke detskej istoty. V roku 20022003 pracovala v Rade mládeže Slovenska ako manažérka pre regionálne rady a mládežnícku politiku. Vo Fóre pre verejné otázky pracovala ako manažérka v rokoch 20042005. Podieľala sa na organizácii prvej konferencii o úlohe katolíckych médií v spoločnosti. V Trnave v roku 2012 spolu s Máriou Guregovou spoluorganizovala druhú konferenciu Výchova a vzdelávanie ako nástroj na (de)formovanie hodnotového systému spoločnosti II, v rámci cyklu konferencií o výchove a vzdelávaní. Prednášky mali za cieľ ponúknuť stručný náhľad na význam a spôsoby sprostredkovania hodnôt v procese výchovy a vzdelávania a vytvoriť priestor na diskusiu. Pohľad ponúkli historička – etnologička Katarína Nádaská, sociálna psychologička Mária Dědová, historik František Neupauer a sociálna psychologička Lucia Drábiková.
V Slovenskej humanitnej rade pôsobila ako psychologička v roku 2005. Pre Trnavskú arcidiecézu pracovala ako PR manažérka a hovorkyňa medzi rokmi 20112012. Spoluorganizovala a moderovala Hodiny s arcibiskupom Mons.R. Bezákom, Adventné konferencie i Noc kostolov. Vedúcu produkcie robila v Televízii Karpaty v Piešťanoch v roku 2012. V Trnavskej arcidiecéznej charite ako aj v Centre pomoci človeku, pracovala ako sociálna poradkyňa medzi rokmi 20122013. Od roku 2014 do roku 2020 riadi pobočku Centra pomoci pre rodinu v Piešťanoch a pracuje v nej aj ako psychologička. Od roku 2019 do marca 2020 bola krajskou koordinátorkou projektu Medzigeneračná solidarita a podpora ľudskej dôstojnosti vo Fóre života v Bratislave. Externe spolupracovala s časopisom Miriam. Ako aktivistka sa aktívne podieľala na záchrane piešťanského letiska, vystupuje proti pochodu čertov, vypomáhala v poradni Alexis, spolupracuje so Spoločenstvom Dobrého pastiera. Po prvý raz s Centrom pomoci pre rodinu organizovala Deň rodiny v Piešťanoch. V roku 2019 spoluorganizovala Kajúcu tryznu na pamiatku obetí holokaustu za účasti predsedu TTSK, zástupcov samospráv, židovskej náboženskej obce, viacerých registrovaných cirkví, Múzea obetí holokaustu v Seredi a potomkov deportovaných obyvateľov Piešťan.
Jakubová
Jakubová je vrch v Považskom Inovci. Leží nad obcou Selec, približne východne od Nového Mesta nad Váhom.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Inovec. Vrchol leží na rozhraní Trenčianskeho kraja a okresov Nové Mesto nad Váhom, Trenčín a Bánovce nad Bebravou. Vrch zasahuje na katastrálne územie obcí Kálnica, Selec a Zlatníky. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a vrcholom vedie červená značka z Panskej javoriny na Inovec.
Opis
Jakubová je súčasťou hlavného hrebeňa Považského Inovca a jej vrcholová časť najmä severovýchodným smerom klesá len veľmi mierne. Táto časť hrebeňa je pokrytá lesným porastom. Východným susedom je vrch Horný lom, južne susedí Ostrý vrch a Panská javorina , západne sa nachádza Babia hora , severne vrch Hradisko  a severovýchodne dominuje Inovec. Juhozápadné svahy odvodňujú prítoky Kalnického potoka, severné Selecký potok, oba do rieky Váh, voda z juhovýchodnej časti hrebeňa odteká potokom Chotina do rieky Nitry. Najbližšími sídlami sú severne ležiaci Selec, západne situovaná Kálnica a východným smerom ležiaci Dubodiel.
Výhľady
Vrcholová časť hrebeňa je pokrytá lesným porastom, ktorý poskytuje len veľmi obmedzený výhľad. V blízkosti vrcholu je však niekoľko lokalít s nízkou vegetáciou, odkiaľ možno pozorovať najmä okolité vrchy pohoria a blízke nížiny a kotliny. Pri vhodných podmienkach sú však viditeľné Biele i Malé Karpaty, Tribeč, Pohronský Inovec,Vtáčnik a Strážovské vrchy.
Thouarsais-Bouildroux
Thouarsais-Bouildroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cher Ami
Cher Ami (po francúzsky „drahý priateľ“) bol poštový holub (samička), ktorý bol britskými chovateľmi holubov darovaný Armáde USA. Cher Ami bol vycvičený na odovzdávanie vojnových správ. Slúžil v prvej svetovej vojne. Najviac sa preslávil, keď vo Francúzsku zachránil niekoľko amerických vojakov pri ofenzíve Meuse-Argonne odovzdaním správy napriek tomu, že ho Nemci raz postrelili.
Služba v prvej svetovej vojne
V prvej svetovej vojne v United States Army slúžilo približne 600 poštových holubov, no najvýznamnejší z nich sa stal Cher Ami.
Charles Whittlesley slúžil v 77. divízii. Viedol skupinu vojakov s názvom Metropolitáni, ktorá mala 555 členov (vrátane Whittlesleyho). Údajne sa tak nazývali kvôli etnickej rozmanitosti, totižto vojaci sa medzi sebou dorozumievali v 42 rôznych jazykoch. Vojaci v tejto skupine neboli dobre vyučení, niektorí nevedeli, ako sa používajú zbrane, či granáty.
Whittlesley so svojou skupinou prenikol do argonnského lesa, neskôr do argonnských roklín, kde sa so svojimi vojakmi stratil. Čoskoro na nich začali strieľať ich nepriatelia, nemecké vojská.
Whittlesley vedel, že má nejakú šancu na prežitie, totižto mal pri sebe troch poštových holubov. Keď zistil, že 300 jeho mužov padlo v boji, na malý kúsok papiera napísal: ''„Veľa ranených. Únik nemožný.“'' Správu priviazal holubovi o nohu a vyslal prvého holuba, no toho okamžite zostrelili Nemci. Vyslal aj druhého holuba, ktorý niesol so sebou odkaz: ''„Muži trpia. Môžete poslať posily?“'' Na Whittlesleyho nešťastie, zostrelili aj druhého. Už mal len jedného poštového holuba, Chera Amiho. Na lístok napísal: ''„Sme na ceste súbežnej s 276, 4. Bombarduje nás naše vlastné delostrelectvo. Preboha živého, prestaňte s tým!“'' Nemci zostrelili aj Cher Amiho, no tento poštový holub vstal a letel ďalej na divízne veliteľstvo. O štyri hodiny neskôr boli pozostalí vojaci z Whittlesleyho Strateného bataliónu zachránení a to všetko vďaka poštovému holubovi Cher Amimu.
Smrť Cher Amiho
Zomrel 13. júna 1919 ako jednoročný poštový holub. Američania nechali Cher Amiho vypchať a vystavili ho v múzeu Smithonisan, tak ako aj Seržanta Stubbyho.
Vyznamenania a pocty
Cher Ami sa stal doživotným členom Siene slávy poštových holubov.
Tiffauges
Tiffauges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marek Domin
Doc. JUDr. Marek Domin, PhD. (* 1988, Bratislava) je právnik, vysokoškolský pedagóg a autor odbornej literatúry. Venuje sa ústavnému právu a najmä volebnému právu.
Vzdelanie
Je absolventom Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Bakalárske vysokoškolské štúdium ukončil v roku 2009 a magisterské v roku 2011. V roku 2012 úspešne absolvoval rigorózne konanie a v roku 2014 aj doktorandské štúdium. Po úspešnom habilitačnom konaní bol rektorom Univerzity Komenského v Bratislave v roku 2018 vymenovaný za docenta v odbore ústavné právo.
Počas doktorandského štúdia absolvoval študijný pobyt na Právnickej fakulte Univerzity v Salamanke v Španielsku (2013). Už ako odborný asistent absolvoval aj výskumný pobyt na Právnickej fakulte Karlovej univerzite v Prahe (2018), ktorého súčasťou bolo aj pedagogické pôsobenie.
Pôsobenie
Počas vysokoškolského štúdia pracoval ako asistent v advokátskej kancelárii a neskôr aj na exekútorskom úrade. Po ukončení magisterského štúdia niekoľko rokov pôsobil ako exekútorský koncipient.
Od roku 2011 pôsobí na Katedre ústavného práva Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, najskôr ako interný doktorand, neskôr ako asistent a odborný asistent. V súčasnosti pôsobí na pozícii docenta. Od apríla 2019 je aj zástupcom vedúceho katedry.
Na Univerzite Komenského v Bratislave od roku 2017 pôsobí aj v rámci Univerzity tretieho veku ako lektor a vedúci ročníka v odbore Právo, ako aj v rámci Diplomatickej akadémie - Inštitútu medzinárodných vzťahov Karola Rybárika.
Počas 7. volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky (2016 - 2020), v rokoch 2016 až 2017, pracoval aj ako asistent poslanca Národnej rady Slovenskej republiky.
Dáždnik
náhľad|Dáždnik Dáždnik je zariadenie, ktoré umožňuje schovávať aj ochraňovať osoby a predmety pod ním ukryté pred dopadajúcim dažďom, slnečným žiarením (potom sa nazýva aj slnečník), niekedy (po istý čas) aj padajúcim snehom. Ide o sťahovateľnú plochu pokrytú nepremokavým materiálom tvoreným impregnovanou látkou, či plastovou fóliou, ktorá je umiestnená na drevených alebo kovových tyčiach. Tieto tyče konštrukciu podopierajú, aby sa nepoddala a umožňovala roztiahnutie. Na lepšie uchopenie (držanie) je dáždnik vybavený držadlom, ktoré je niekedy vybavené zahnutou rukoväťou.
Marek Domin
Publikačná činnosť
S publikačnou činnosťou začal už v časoch svojho magisterského štúdia, počas ktorého publikoval viacero článkov vo vedeckom časopise Justičná revue. Za túto publikačnú činnosť mu bola Ministerkou spravodlivosti SR Luciou Žitňanskou v roku 2011 udelená cena Karola Planka.
Dáždnik
Dnes sa vyrába celá škála dáždnikov od rôznych tvarov, veľkostí, farieb a materiálov. Niektoré sa vyrábajú ako skladacie, kedy sa dá dáždnik postupne do seba zasunúť, čím sa značne zmenší. Iné sú vyrábané len v celku a slúžia ako forma vychádzkovej palice. Menšie dáždniky sú pôvodne dáždniky dámske, tieto bývajú veľmi často prevedené ako skladacie tak, aby sa vošli do malej dámskej kabelky, bývajú tiež výrazne farebné. Veľké čierne dáždniky sú dáždniky pánske, tieto obvykle nebývajú skladacie.
Marek Domin
Publikačná činnosť
Vo svojej súčasnej vedeckej a publikačnej činnosti sa venuje rôznym otázkam ústavného práva Slovenskej republiky, osobitne však právnym otázkam volieb a volebných systémov. Pravidelne publikuje nie len vo vedeckých časopisoch (napríklad Časopis pro právní vědu a praxi, Historia et theoria iuris, Justičná revue či Právny obzor), ale aj na odborných blogových platformách.
Dáždnik
V prípade, že dáždnik slúži na ochranu proti slnku, hovoríme o slnečníku. Často sa plocha dáždnika či slnečníka využíva ako reklamná plocha.
Marek Domin
Publikačná činnosť
Je autorom prvého komentáru k zákonu č. 180/2014 Z. z. o podmienkach výkonu volebného práva (2018) a prvého komentáru k zákonu č. 181/2014 Z. z. o volebnej kampani (2019).
Dáždnik
Dáždniky boli v niektorých dobách aj istým symbolom anglického džentlmena a obchodníka, ako také sa stali aj veľmi obľúbenou rekvizitou v mnohých nemých filmových groteskách.
Marek Domin
Publikačná činnosť
Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria nasledujúce knižné publikácie:
Kyselina oxaloctová
Kyselina oxaloctová  (známa aj ako OAA, z anglického oxaloacetic acid) je kryštalická organická zlúčenina, ktorej vzorec je HO2CC(O)CH2CO2H. Konjugovaná báza kyseliny oxaloctovej, nazývaná oxalacetát alebo oxaloctan, je metabolickým medziproduktom v mnohých procesoch u živočíchov a rastlín. Účastní sa glukoneogenézy, močovinového cyklu, glyoxylátového cyklu, syntézy aminokyselín, syntézy mastných kyselín a citrátového cyklu.
Dáždnik
Symbolu dáždnika sú venované dva znaky v znakovej sade Unicode: U+2602 (☂) je samotný dáždnik, U+2614 (☔) je dáždnik s kvapkami dažďa.
Kyselina oxaloctová
Vlastnosti
Kyselina oxaloctová je dikarboxylová ketokyselina. Postupne sa deprotonuje za vzniku dianiónu:
Pri vysokom pH sa ionizuje i enolizovateľný protón:
Enol formy kyseliny oxaloctovej sú veľmi stabilné, dokonca má každý z nich iný bod topenia (152 °C pre cis izoformu a 184 °C pre trans izoformu). Reakcia je katalyzovaná oxalacetáttautomerázou. trans-enol-oxalacetát vzniká i pôsobením fumarázy na kyselinu vínnu.
stred|náhľad|450x450bod|Oxalacetáttautomeráza katalyzuje vznik enol-oxalacetátu. Na obrázku je trans izoforma.
Biosyntéza
Oxalacetát sa v prírode vytvára niekoľkými spôsobmi. Hlavným spôsobom je oxidácia L -malátu, ktorá je katalyzovaná malátdehydrogenázou v citrátovom cykle. Malát sa takisto oxiduje sukcinátdehydrogenázou za vzniku enol-oxalacetátu, reakcia je však pomalá.
Takisto vzniká kondenzáciou pyruvátu s kyselinou uhličitou poháňanou hydrolýzou ATP:
Táto reakcia prebieha v listovom mezofyle rastlín. Jej medziproduktom je fosfoenolpyruvát a katalyzuje ju fosfoenolpyruvátkarboxyláza.
Oxalacetát môže vznikať i transamináciou či deamináciou kyseliny asparágovej.
Biochemický význam
Oxalacetát je intermediátom v citrátovom cykyle, kde reaguje s acetylkoenzýmom A za vzniku citrátu (kyseliny citrónovej). Reakciu katalyzuje citrátsyntáza. Takisto sa nachádza v glukoneogenéze, glyoxylátovom cykle, syntézy aminokyselín a syntézy mastných kyselín. Oxalacetát je silný inhibítor komplexu II (sukcinátdehydrogenázy).
Eyroles
Eyroles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kyselina oxaloctová
Močovinový cyklus
Močovinový cyklus je metabolická dráha, ktorá vedie k tvorbe močoviny z dvoch molekúl amoniaku a jednej molekuly uhličitanu. Tento proces bežne prebieha v hepatocytoch (bunkách pečene). Reakcie súvisiace s močovinovým cyklom produkujú NADH, ktorý je možné vyprodukovať dvomi spôsobmi. Jeden z nich využíva oxalacetát. V cytosóle sú prítomné molekuly fumarátu, ktorý je možné premeniť na malát pomocou fumarázy. Malát sa následne premení na oxalacetát pomocou malátdehydrogenázy, pričom vzniká NADH. Vzniknutý oxalacetát sa recykluje a vzniká aspartát, keďže transaminázy preferujú ketokyseliny ako svoj strubstrát. Tým je zároveň zariadený prívod dusíku do bunky. Aspartát sa takisto účastní močovinového cyklu. stred|náhľad|317x317bod|Vzťah medzi kyselinami oxaloctovou (oxalacetátom), jablčnou (malátom) a asparágovou (aspartátom).
Eyroles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kyselina oxaloctová
Glyoxylátový cyklus
Glyoxylátový cyklus je variant citrátového cyklu. Je to anabolická dráha prebiehajúca v rastlinách a baktériách využívajúca enzýmy izocitrátlyáza a malátsyntáza. Niektoré medzikroky cyklu sú odlišné oproti citrátovému cyklu, oxalacetát má však v oboch cykloch rovnakú funkciu. Oxalacetát teda reaguje ako prvý reaktant a vzniká ako posledný produkt i v glyoxylátovom cykle. Celkovým ziskom v glyoxylátovom cykle je vlastne jedna molekula oxalacetátu, pretože do cyklu vstupujú dve molekuly acetylkoenzýmu A.
Eyroles
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kyselina oxaloctová
Syntéza mastných kyselín
Počas syntézy mastnej kyseliny je acetylkoenzým A presunutý z mitochondrie do cytoplazmy, kde sa nachádza enzým syntáza mastných kyselín. Acetylkoenzým A je transportovaný z matrixu mitochondrie v podobe citrátu, ktorý vzniká reakciou acetylkoenzýmu A s oxalacetátom. Táto reakcia je zvyčajne prvou reakciou citrátového cyklu, ale ak nie je nutný zisk energie, tak sa citrát presúva do cytoplazmy, kde sa opäť rozkladá na acetylkoenzým A a oxalacetát. Vďaka tomu môže začať syntéza mastných kyselín.