cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mákina
Mákina je žáner pôvodom zo Španielska, podobným zvukom ako UK hardcore ale s určitými prvkami žánrov Bouncy techno a Trance. Asi najznámejšou skladbou tohto žánru je skladba „Streamline“ od španielskej skupiny Newton, ktorá bola použitá aj v reklame na Pepsi.
Charakteristické tempo Mákiny je okolo 160 BPM (ale v 90. rokoch až 170-180 BPM).
História
Žáner Mákina sa zrodil začiatkom 90-tych rokov v španielskej Valencii. Od tých rokov sa rozvíjal v rýchlosti aj zvuku. Dnes je celosvetovým žánrom s mnohými producentmi a DJmi. Kluby ako Chocolate, ACTV, Puzzle, Chasis, Pont Aeri, a mnoho ďalších hrali pri rozvoji Mákiny do jej súčasnej podoby dôležitú úlohu.
Montliard
Montliard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam častí seriálu Akty X
Toto je zoznam častí amerického televízneho seriálu Akty X. Seriál bol prvýkrát vysielaný 10. septembra 1993 a skončil 19. mája 2002 po deviatich sériách. Všetkých deväť sérií vyšlo aj na DVD. Boli natočené aj dva celovečerné filmy: Akty X (1998) a Akty X: Chcem uveriť (2008).
Vedžer
Vedžer je potok v hornom Turci, na hranici okresov Turčianske Teplice a Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 5,2 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Sokol, na juhovýchodnom svahu vrchu Zniev (985,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 650 m n. m. Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, sprava priberá Polerecký potok (0,5 km) a na krátkom úseku tečie na východ. Ďalej sa znovu stáča juhovýchodným smerom, vstupuje do Turčianskej kotliny, kde preteká podcelkom Valčianska pahorkatina. Na ľavom brehu bol na bočnom ramene vybudovaný rybník Vedžer. Na dolnom toku preteká lokalitou Koliska a následne aj intravilánom obce Moškovec, na jej okraji ústi v nadmorskej výške cca 441,5 m n. m. do Turca. Od prameňa po lokalitu Koliska je tok Vedžera hraničným tokom medzi oboma turčianskymi okresmi, na dolnom toku už tečie územím okresu Turčianske Teplice.
Spotrebná daň
Spotrebná daň môže byť:
Prešmyk (chémia)
Prešmyk je izomerizačná reakcia, pri ktorej dochádza k preskupeniu atómov vo vnútri molekuly. Vzniká pri tom nová, spravidla stabilnejšia zlúčenina.
Internet
náhľad|Vizualizácia internetu z dát projektu Opte ([[15. január 2005)]] Internet (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿; hovorovo: net, sieť) je verejne dostupný celosvetový systém vzájomne prepojených počítačových sietí, ktoré prenášajú dáta pomocou prepínania paketových dát s použitím štandardizovaného Internetového Protokolu (IP) a mnohých ďalších protokolov. Pozostáva z tisícok menších komerčných, nekomerčných, akademických, súkromných, vládnych a vojenských počítačových sietí. Slúži ako prenosové médium pre rôzne informácie a služby ako napr. elektronická pošta, chat a najmä systém vzájomne prepojených hypertextových dokumentov (webstránok) a webových aplikácií nazývaných World Wide Web (WWW). Internet nemá jednotnú centralizovanú správu implementácii technológií ani zásad prístupu a používania. Každá sieť, ktorá je jeho súčasťou, si stanovuje svoje vlastné zásady. Spoločné definície dvoch hlavných pilierov internetu: priestoru internetového protokolu adries (IP adresa) a systému názvov domén (DNS) sú riadené Internetovou spoločnosťou pre prideľovanie názvov a čísiel (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers - ICANN). Technická podpora a štandardizácia základných protokolov je v náplni činnosti Pracovnej skupiny pre internetové inžinierstvo (Internet Engineering Task Force - IETF).
Dnešný internet
Okrem komplexných fyzických spojení, ktoré tvoria štruktúru internetu, existuje internet aj vďaka multilaterálnym dohodám (napr. „peeringovým dohodám – dohoda o vzájomnej výmene internetovej premávky“) a technickým špecifikáciám alebo protokolom, ktoré určujú, akým spôsobom sa majú vymieňať dáta po sieti.
Na rozdiel od starších komunikačných systémov bol balík internetových protokolov zámerne navrhnutý agnosticky vzhľadom na fyzické médium, na ktorom je prevádzkovaný. Akákoľvek komunikačná sieť, pevná alebo bezdrôtová, ktorá je schopná prenášať obojsmerne digitálne údaje môže prenášať internetovú premávku. Preto je možné internetové pakety prenášať pevnými sieťami ako medený drôt, koaxiálny kábel a optický kábel aj bezdrôtové siete ako Wi-Fi. Všetky tieto siete zdieľajúce rovnakú sadu protokolov vyššej úrovne tvoria internet.
Služby, ktoré tieto protokoly využívajú sú e-mail, Usenet newsgroups, World Wide Web, Gopher, session access, WAIS, finger, IRC, MUDy a MUSHe. Najpoužívanejšie z nich sú e-mail a World Wide Web s mnohými ďalšími službami, ktoré sú na nich založené, ako mailing listy, blogy a podcasty. Internet umožňuje poskytovanie služieb v reálnom čase ako telefonovanie, internetové rádio a internetové (televízne) vysielanie, ktoré sú takto prístupné kdekoľvek na svete.
Niektoré iné populárne internetové služby nevznikli týmto spôsobom, ale boli pôvodne založené na proprietárnych systémoch. Medzi ne patria IRC, ICQ, AIM a Gnutella.
Bolo uskutočnených mnoho analýz internetu a jeho štruktúry. Bolo napríklad zistené, že routovacia IP štruktúra internetu a hypertextové linky World Wide Webu sú príkladmi bezškálových sietí.
Podobne ako sa poskytovatelia internetu pripájajú cez internet exchange pointy (napr. SIX – Slovak Internet eXchange) sa výskumné siete zvyknú pripájať do veľkých podsietí ako sú:
Internetová kultúra
Internet má aj ďalekosiahly dopad na prácu, vedomosti a pohľad na svet.
Okrem vytvorenia elektronického obchodu a komunikácie s klientmi e-mailom a príbuznými prostriedkami mení internet aj iné aspekty pracoviska. Niektoré spoločnosti začali používať blogy na reklamné účely. Keďže väčšina ľudí na webe informácie vyhľadáva, obsahom týchto jednoducho aktualizovateľných stránok môžu byť rady v poli pôsobnosti spoločnosti. Takáto spoločnosť dúfa, že keď návštevník nájde tieto informácie zadarmo, všimne si expertných znalostí tvorcov a to ho následne pritiahne na obchodnú stránku spoločnosti. Príkladom takéhoto počínania je Microsoft, ktorý umožnil svojim vývojárom publikovať osobné blogy, aby zaujal verejnosť ich prácou.
Z pohľadu kultúrnej uvedomelosti internet poskytuje obrovské množstvo informácií a interaktivity pre ľudí, ktorých zaujímajú iné kultúry a pohľady na svet, ktoré by im boli inak nedostupné. Existujú však dôkazy, že ľuďom, ktorých iné kultúry nezaujímajú umožňuje internet vyhýbať sa kontaktu vo väčšej miere ako kedykoľvek predtým.
World Wide Web
náhľad|Grafická reprezentácia [[World Wide Web|WWW, internetovej služby, ako ju reprezentujú hyperlinky]] Vďaka internetovému výskumu založenom na vyhľadávaní pomocou kľúčových slov na vyhľadávačoch ako Google majú milióny ľudí na celom svete okamžitý prístup k širokému a rozličnému online informačnému obsahu. V porovnaní s encyklopédiami a tradičnými knižnicami umožnil internet náhlu a extrémnu decentralizáciu informácií a údajov.
Vzdialený prístup
Internet umožňuje používateľom počítačov jednoduché pripojenie k iným počítačom a informačným a komunikačným službám kdekoľvek na svete. Podľa požiadaviek je možné používať zabezpečenie, autentifikáciu a kryptovanie, alebo sa zaobísť bez nich.
Úradník, ktorý sa nachádza mimo svojej kancelárie, možno na druhej strane Zeme na pracovnej ceste alebo dovolenke si môže otvoriť vzdialenú pracovnú plochu zo svojej kancelárie použitím zabezpečeného Virtual Private Network (VPN) spojenia cez internet. To mu umožňuje rovnaký prístup k súborom a aplikáciám, ako keby sedel za svojím stolom.
Spolupráca
Toto nízkonákladové a takmer okamžité zdieľanie nápadov, vedomostí a schopností spôsobilo revolúciu v mnohých oblastiach ľudskej činnosti a stálo pri zrode nových oblastí. Jedným z príkladov je spolupráca pri vývoji FLOSS (Free, Libre and Open-Source Software) ako Linux, Mozilla Firefox alebo OpenOffice.org.
Ďalším príkladmi sú Wikipédia, komunitou upravovaná a udržiavaná slobodná encyklopédia, projekt Urban Dictionary a TEIS (the UK Telemedicine and E-health Information Service) pre pracovníkov v odvetví telemedicíny, telestarostlivosti a zdravotníctva.
Zdieľanie súborov
Počítačový súbor je možné poslať ako prílohu elektronickou poštou. Je možné nahrať súbor na webstránku alebo FTP server, aby si ho mohli iní odtiaľ stiahnuť. Je možné ho dať do zdieľaného adresára na súborovom serveri. Záťaž hromadného sťahovania zo serverov možno znížiť použitím zrkadlových (mirror) serverov alebo pomocou peer-to-peer služieb.
Vo väčšine týchto prípadov je možné riadiť prístup k súborom pomocou autentifikácie používateľov. Obsah prenášaných súborov môže byť zakódovaný vďaka kryptovaniu a je možné požadovať vykonanie finančného prevodu predtým, ako zákazník dostane prístup k informáciám. Cenu je možné uhradiť napríklad pripísaním na ťarchu kreditnej karty, ktorej detaily je tiež možné poslať v kryptovanej forme cez internet. Pôvod a autentickosť je možné overiť digitálnym podpisom alebo pomocou takzvaného „message digestu“ (SHA-1).
Tieto možnosti v celosvetovom meradle menia podstatu výroby, predaja a distribúcie mnohých typov produktov, ktoré sa dajú zredukovať na počítačový súbor. Patria medzi ne všetky druhy úradných dokumentov, publikácií, softvérových produktov, hudby, fotografie, videa, animácií, grafiky a iných druhov umenia. Toto na druhej strane spôsobuje problémy v oblastiach trhu, ktoré boli dovtedy ovládané kamennými spoločnosťami (napríklad Asociácia amerického nahrávacie priemyslu – RIAA).
Jazyky
Po angličtine (53% webstránok) sú najpoužívanejšími jazykmi na webe čínština  (25%), španielčina  (8%), japončina (5%), portugalčina a nemčina (4%), ruština, arabčina a francúzština (3%) a kórejčina (2%).
Rozšírenie internetu v posledných rokoch spôsobilo, že sa stále rozširuje podpora aj iných jazykov. Niektoré chyby však zostali, príkladmi sú mojibake – v slovenčine sa prejavuje ako nesprávne zobrazovanie diakritiky pri použití inej kódovej stránky na dekódovanie ako na kódovanie.
Aktuálne a potenciálne problémy
Internet priniesol okrem výhod aj niektoré problémy a negatíva. Niektoré z nich získali veľkú publicitu.
Patria medzi ne najmä:
Cenzúra
V demokratických spoločnostiach dosiahol Internet nového významu ako politický nástroj. Prezidentská kampaň Howarda Deana v roku 2004 v Spojených štátoch sa stala známou prostredníctvom toho, ako dokázala zaistiť sponzorské príspevky cez Internet.
Niektoré vlády, napríklad na Kube, v Iráne, KĽDR, Mjanmarsku, Číne, prípadne Saudskej Arábii, obmedzujú, k čomu na Internete môžu ľudia v ich krajinách pristupovať. Ide najmä o obmedzenia prístupu k politickému a náboženskému obsahu. Tohoto dosahujú prostredníctvom filtrovania domén a obsahu, takže nie je jednoducho dostupný bez prepracovaných postupov.
V Nórsku, Dánsku, Fínsku a Švédsku sa hlavní internetoví poskytovatelia dohodli na obmedzení stránok určených políciou. Napriek tomu, že zoznam zakázaných URL by mal obsahovať iba adresy známych stránok s detskou pornografiou, obsah zoznamu je utajený.
Množstvo krajín, vrátane Spojených štátov, síce právne označilo držanie alebo distribúciu určitých materiálov, ako napríklad detskej pornografie za ilegálnu, no nepoužívajú filtrovací softvér.
Internet a právo
Právny poriadok sa len veľmi ťažko vysporadúva s takým fenoménom akým je internet a technológiami, ktoré pracujú na jeho báze. Je to zapríčinené predovšetkým rýchlym tempom vývoja technológií (v porovnaní s pomalým tempom tvorby zákonov), globálnym rozmerom internetu (vznikajú problémy čo všetko môže riešiť národná a čo už nadnárodná legislatíva) a v konečnom dôsledku aj faktom, že internet ako taký nie je právnym subjektom (nie je to ani fyzická ani právnická osoba)
Internet z pohľadu práva je veľmi ťažké zaradiť:
Internet je z hľadiska práva unikátnou konštrukciou. Niektorí teoretici sa zhodli, že internet ako taký je prostredím – médiom. Aj napriek tomu sa dá postihovať protiprávne konanie na internete a to práve tým, že sa budú postihovať tí, ktorí daný protiprávny obsah tvoria alebo sprístupňujú (napr. užívatelia, vlastníci serverov, poskytovatelia služieb,...)
Jedna z najkomplikovanejších právnych situácií, ktorá vzniká s používaním internetu je princíp teritoriality pri poskytovaní služieb – poskytovanie služby sa riadi konkrétnym právom krajiny v ktorej sa poskytuje (preto by sa mali rešpektovať napr. predpisy Slovenskej republiky, ak je stránka určená pre Slovensko, i keď môže byť umiestnená na zahraničnom serveri)
Prístup k internetu
Bežným spôsobom prístupu je vytáčané spojenie (tzv. dial-up cez klasickú pevnú telefónnu linku), ktorý je najpomalší. Ďalší je cez telefónnu ISDN linku, je asi dvakrát rýchlejší ale v dnešnej dobe je vytláčaný telefónnymi linkami DSL. Ďalšie spôsoby sú širokopásmový (broadband) prístup koaxiálnym káblom pomocou rozvodov káblovej televízie, alebo optickým káblom (tzv. FTTH) a prístup cez satelit. Existuje aj prístup na internet cez sieť elektrickej rozvodnej siete 220V, ktorý je vhodný pre bytové domy. Modemy s touto technológiou pracujú do vzdialenosti až (prenosová rýchlosť do 200 Mbps) a existujú tzv. premosťovacie články na prepojenie dvoch fáz, to znamená že môžete pripojiť aj suseda, ktorý býva vo vedľajšej bráne v bloku. Zatiaľ však je technológia vhodná len na rozvody vnútri bytového domu. Európska únia financuje výskumno – vývojový projekt na podporu tohto spôsobu prepojenia na internet PowerNet.
Verejné miesta, kde je možné používať internet sú internetové kaviarne a vo svete bežne aj knižnice. Prístupové body bývajú aj na verejných miestach – čakárňach letísk, v niektorých vlakoch, na námestiach väčších miest.
Wi-Fi poskytuje bezdrôtový prístup k počítačovým sieťam a teda sa dá použiť aj na prístup k samotnému internetu. Hotspoty, ktoré takýto prístup umožňujú sa vyskytujú na verejných miestach a je potrebné mať vlastné zariadenie s Wi-Fi kartou. Tieto služby môžu byť zadarmo pre každého, iba pre zákazníkov alebo spoplatnené. Hotspot nie je obmedzený uzavretým priestorom. Existujú celé campusy a parky, dokonca celé štvrte s prístupom.
V USA bol v roku 2004 schválený širokopásmový prístup s využitím silových vedení napriek ostrým protestom z komunity amatérskeho rádia. Problém modulácie nadzemného vysokonapäťového vedenia spočíva v tom, že celá linka sa správa ako obrovská anténa a úplne blokuje dlhovlnné rádiové frekvencie používané amatérmi, námorníkmi a inými.
Krajiny, kde je internet komoditou používanou väčšinou občanov sú Island, Švédsko, Austrália, Dánsko, Spojené štáty, Kanada, Spojené kráľovstvo, Holandsko, Japonsko, Kórejská republika a Nórsko. V poslednej dekáde 20. storočia rapídne vzrástol počet používateľov internetu, hoci sa tento vývoj po roku 2000 o niečo spomalil. Fáza rýchleho rastu v priemyselných krajinách končí s tým, že sa tieto technológie nasadzujú bežne, ale rast pokračuje v Afrike, latinskej Amerike, Karibiku, na strednom východe aj na Slovensku.
Prístup k internetu je nerovnomerne rozdelený medzi nízko a vysokorýchlostné pripojenie. ADSL a iné širokopásmové technológie sú vzácne alebo neexistujúce vo väčšine rozvojových krajín a aj vo vyspelých krajinách môžu ich penetráciu obmedziť vysoké náklady a priemerný výkon (väčšina krajín východnej Európy a Spojené štáty), zatiaľ, čo nízke ceny a vysoký výkon lákajú veľké množstvá zákazníkov (Škandinávia, Francúzsko). Aj v rámci jednej krajiny môžu existovať rozdiely medzi väčšími mestami (ktoré majú často viacerých poskytovateľov širokopásmového prístupu) a ostatnými oblasťami (kde často nie je širokopásmový prístup).
Šírenie dostupnosti internetu je spôsob, ako premostiť tzv. digitálnu bariéru.
Kanadská operná sieň slávy
Kanadská operná sieň slávy je ocenenie vytvorené v roku 1991 v Opéra de Montréal pre zaslúžilých kanadských umelcov v oblasti opery a spriaznených žánrov.
Sokol
Sokol môže byť:
Hippolyté
Hippolyté alebo Hippolyta alebo Hippolyte (starogr. Ἱππολύτη – Hippolyté, ) môže byť v gréckej mytológii:
Hippolyte môže byť aj:
Digest
Digest je rezumujúci obraz prvovzoru prostrednictvom zhusťovania, koncentrácie významového jadra originálu, vypúšťania niektorých segmentov textu, kompozičných zmien.
NGC 2827
NGC 2827 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Bayerisch Eisenstein
Bayerisch Eisenstein (do 1950 Eisenstein; po česky Bavorská Železná Ruda) je obec v Dolnom Bavorsku, okres Regen a leží priamo na štátnej hranici s Českom.
Geografia
Obec na Šumave leží v údolí rieky Großen Regens, uzavretom medzi Zwercheckom, Spitzbergom a Panzerom zo severu a zároveň Veľkým Javorom (Großer Arber) z juhu, naprieč je údolie delené štátnou hranicou s Českom. Na českej strane sa nachádza Železná Ruda (po nemecky Böhmisch Eisenstein).
Dejiny
V roku 1835 krajský súd určil názov „Eisenstein“. So stanicou a zahájením prevozu na Železnorudskej ceste z Plattlingu do Plzne roku 1877 začala vlastný rozvoj obce medzi starším Neu-Waudhausom a stanicou Bavorská Železná Ruda - Štátna hranica. Veľkoryso koncipovaná staničná budova stojí jednou polovicou na nemeckom a druhou polovicou na českom území. Hraničná kontrola sa prevádza v budove. Turistika a drevársky priemysel prinášali upadajúcim sklárňam veľký rozmach.
Hormonally Yours
Hormonally Yours je druhé album speváckeho dua Shakespears Sister. Bolo vydané 18. februára 1992 vydavateľstvom London Records. Pochádza z neho najúspešnejší hit skupiny - „Stay“, ktorý sa osem týždňov udržal na prvom mieste na UK Singles Charts.
Aubigny-en-Artois
Aubigny-en-Artois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cenová hladina
Cenová hladina je vážený priemer cien tovarov a služieb v hospodárskej sústave, meraný napríklad pomocou indexu spotrebiteľských cien.
Nárast cenovej hladiny sa nazýva inflácia, zatiaľ čo jej pokles deflácia. Je jedným z maastrichtských (konvergenčných) kritérií. Podmienkou je cenová stabilita - neprekročenie miery inflácie troch členských štátov s najvyššou cenovou stabilitou, o viac ako 1,5%.
Digambara
Digambara (skt. दिगम्बर, dosl. odetý vzduchom) je pomenovanie jednej z dvoch najvýznamnejších podskupín džinistického náboženstva a jej príslušníkov, prevažne mníchov. Tí praktizujú prísnu askézu, dôsledne sa riadia princípom ahinsá, preto (na rozdiel od švetámbarov) nenosia žiadne šaty.
Od náuky švetámbarov sa digambarovia odlišujú aj v otázkach zloženai džinistického kánonu, používania misky na jedlo a možnosti spásy žien.
Dobrá (Trenčianska Teplá)
Dobrá je miestna časť Trenčianskej Teplej.
Poloha
Leží medzi Trenčianskou Teplou a Opatovou nad Váhom. Cez Dobrú ide cesta I. 61. Západne od obce tečie rieka Váh.
História
Po prvýkrát sa dobrá spomína v súpise troch dekanátov z roku 1310, kde sa spomína aj dobranská fara, ktorá odvádzala pápežské desiatky zoborskému opátstvu. V listine sa spomína aj dobranský farár Tomáš zastávajúci hodnosť opáta.
Medzi prvými šľachtickými rodinami sa objavujú Šimoniovci. Už v roku 1324 členovia tejto rodiny, pochádzajúcej z Tekova, sa delili okrem majetkov v Dobrej aj o majetky v susedných obciach, napr. v Suchých Potokoch a v Hrachovej (pozn.: tieto dve obce už zanikli). V období husitských výbojov museli Šimoniovci niektorý majetok previesť na istých husitov. Cez husitské vojny netrpeli len Šimoniovi ale hlavne obyvatelia Dobrej, ktorí museli utiecť zo svojich domovov do údolia pri Suchých Potokoch. V týchto búrlivých rokoch pravdepodobne zanikla aj dedina Hrachová. Vyskytli sa aj veľké materiálne škody, keď vyhorel románsky kostol, z ktorého sa dodnes zachovala iba veža so zvonicou. Pôvodný zvon bol odvezený a neskôr roztavený za účelom výroby zbraní. Majetkami v Dobrej nedisponovali len Šimoniovci ale aj členovia zemianskych rodín, ako napr. Varšáňovci, Horvátovci či Rozvadskí.
Najstarší dobranský urbár pochádza z roku 1549. V urbári sa spomína richtár Juraj Antuš, 11 sedliakov, 7 želiarov a 12 sedliackych hospodárstiev. Zo zápisov v urbári z roku 1623 sa dá zistiť aké povolanie zastávali miestni ľudia: väčšinu tvorili poľnohospodári a chovatelia dobytka. V urbári sa spomína aj mlynár a krajčír. Po roku 1855 získa rozsiahle majetky v Dobrej barón Juraj Sina. V roku 1877 bolo v obci 272 obyvateľov, 47 domov, v ktorých bývalo 39 sedliakov, 1 stolár, 1 mlynár, 1 hostinský a 5 rodín s kopaničiarskou pôdou.
V druhej polovici 19. storočia tu začala podnikať židovská rodina Smetanovcov, pochádzajúca z Maďarska. Roku 1898 táto rodina odkúpila tehelňu, vybudovanú v roku 1874. Okrem tehelne vlastnili aj majer a krčmu. V období výstavby považskej železnice v Dobrej založil Adolf Smetana v Dobrej kameňolom. Na bojiskách 1. svetovej vojny zahynulo 12 obyvateľov Dobrej. V medzivojnovom období sa zvýšil počet obyvateľov aj domov. Tento rast populácie nespomalila ani 2. svetová vojna.
Po vojne bolo v roku 1956 založené JRD. V šesťdesiatych rokoch 20. storočia sa rast populácie zastavil.
Zdroj
Trenčianska Teplá, vydalo: Vydavateľstvo SCM, 1995, strany 78 – 81
Mratín
Mratín je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 245 obyvateľov, z toho 627 mužov a 618 žien, pričom priemerný vek v obci bol 34,8 roka (muži 34,1 roka, ženy 35,4 roka).
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 2006
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 2006 boli v poradí 12. majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia kolieskových športov (FIRS) pod sekciou Medzinárodného výboru inline hokeja. Konali sa v Detroite, v Spojených štátoch v dňoch od 17.22. júla 2006 a zúčastnilo sa ich 13 mužských a 7 ženských družstiev. Nováčikom turnaja bolo družstvo Rumunska. Z turnaja sa už po vyžrebovaní odhlásilo 🇮🇹, ktoré bolo vyžrebované do elitnej skupiny A. 🇮🇷 sa zasa nezúčastnil kvôli problém s vízami. Spojené štáty boli organizátorom svetového šampionátu FIRS tretíkrát, predtým hostili toto podujatie v rokoch 1995 (v Chicagu) a 2002 (v Rochesteri). Zápasy sa hrali v 4 halách komplexu Taylor Sportsplex s kapacitou pre 1 000 divákov.
V mužskej kategórii štvrtý titul v rade a desiaty celkovo získalo domáce 🇺🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇿. U žien svoj druhý titul získalo rovnako 🇺🇸, keď vo finále zvíťazilo nad 🇨🇦.
SU-100Y
náhľad|Samohybné delo SU-100Y SU-100Y bol prototyp sovietskeho samohybného dela, navrhnutého v počiatočných fázach druhej svetovej vojny. Bol vyrobený len jeden testovací exemplár. Vozidlo bolo poruchové a malo vysokú spotrebu paliva. K jeho sériovej výrobe nebolo pristúpené.
Výroba
V decembri 1939 nariadilo severozápadné veliteľstvo Červenej armády Lenigradskému závodu č. 185 vývoj vozidla, založeného na vozidle T-100. Vozidlo malo operovať nielen ako samohybné delo, k dispozícii mali byť aj varianty pre stavbu mostov, prevoz munície a odťahovanie tankov, zničených alebo poškodených na bojisku. Počas vývoja bolo navrhnuté osadiť T-100 delom kalibru 152 mm, aby tak bolo schopné ničiť bunkre a iné opevnenia. Riaditeľ 185. továrne však navrhol použitie 100 a 130 mm námorných diel. Tento návrh bol schválený a dokončené plány T-100X boli 8. januára 1940 odoslané do továrne Izhorskij. T-100X mal kvádrovú nadstavbu osadenú 130 mm námorným delom typu B-13. V podvozku boli použité nápravy s torznou tyčou, tak ako to bolo obvyklé u dobových tankov. Počas vývoja prototypu bol však pozmenený tvar nadstavby, čo malo zrýchliť nakladanie munície. Nový prototyp bol označený SU-100Y a jeho plány boli odoslané továrni Ižorskij 24. februára 1940. Jeho výroba začala 1. marca 1940. Prvýkrát bol testovaný 14. marca 1940. Do konca Zimnej vojny však už nestihol byť bojovo nasadený.
Počas zimnej vojny bola navrhnutá modernizovaná verzia T-100, osadená silným 152 mm delom M-10, schopným ničiť betónové objekty (ako tzv. dračie zuby, bežnú súčasť európskeho opevnenia počas 2. svetovej vojny). V marci 1940 potom bola vyvinutá nová veža, určená k lafete 152 mm kanónu, projekt niesol označenie T-100Z. K jeho realizácii však nedošlo kvôli uprednostneniu výroby tankov KV-1 a KV-2, používajúcich práve 152 mm delá. V apríli 1940 Leningradský závod č. 185 navrhol samohybné delo pre obranu pobrežia, vybavené 130 mm námorným kanónom B-13 a tromi guľometmi kalibru 7,62 mm v otočnej veži. Tento návrh bol označený ako Prototyp 103, zostal však iba na papieri.
Nasadenie
Po ukončení prác na projekte T-100 bol prototyp SU-100Y presunutý na testovací polygón Kubinka. V novembri 1941, v najkritickejšej časti bojov o predmestie Moskvy bol SU-100Y nasadený spolu s prototypmi SU-14 a SU-14-1, osadenými 152 mm delom, ako súčasť Nezávislej delostreleckej divízie pre zvláštne nasadenie. Ďalšie záznamy o bojovom nasadení nie sú známe. Prototyp SU-100Y sa dočkal konca vojny a stal sa súčasťou zbierky Múzea tankov v Kubinke.
Dignitívny
Dignitívny je týkajúci sa hodnotenia alebo hodnoty, oceňovania alebo dôležitosti.
Tomášikovo
Tomášikovo je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Symboly obce
Erb obce je zaregistrovaný v Heraldickom registri SR pod signatúrou T-47/6 v tejto podobe: v zelenom štíte na striebornej zvlnenej vodnej hladine zlatý polmesiacovitý člnok, za ním šikmé zlaté veslo prekrížené strieborným hákom na zlatej rukoväti, nad prekrížením porísk z červeného srdca vyrastajúca strieborná zlatostredá ruža na zlatej listnatej stopke, v pravom a ľavom bočnom mieste po jednej rovnakej privrátenej ruži, v horných rohoch štítu po jednom, nad člnkom vpravo dva a vľavo jeden malý strieborný rondel.
Pamiatky
== Partnerské obce ==
Mormant-sur-Vernisson
Mormant-sur-Vernisson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jarkko Nieminen
Jarkko Nieminen (* 23. júl 1981, Masku, Fínsko) je súčasný fínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre a jeden vo štvorhre.
Cestovná doložka
thumb|Dve cestovné doložky v pase (okolo roku 1967)
NGC 2828
NGC 2828 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Cestovná doložka
Cestovná doložka (česky „výjezdní doložka“, preto niekedy prekladané aj ako „vycestovacia doložka“) bolo osobitné povolenie ("neoddeliteľná súčasť cestovného dokladu" ako pečiatka alebo samostatný doklad), bez ktorého nebolo v čase komunistickej vlády možné prekročiť  československú  štátnu hranicu  s výnimkou niektorých krajín tzv. východného bloku. O cestovnú doložku bolo nutné požiadať na pasovom oddelení a to len s potvrdeným devízovým prísľubom. Doložka mohla byť jednorazová (s obmedzenou dobou platnosti) alebo trvalá. V prípade pečiatky v pase sa zvyčajne jednalo o trvalú vycestovaciu doložku zvyčajne pracovníkov zahraničného obchodu alebo podobných.
NGC 2828
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
Cestovná doložka
História
Do roku 1953 nebolo možné súkromne cestovať do zahraničia, dokonca ani do komunistických krajín. Železná opona sa na česko-slovenskej západnej hranici začala vytvárať prakticky už od roku 1948, ale skutočne nepriechodnou sa stala až v rokoch 1952 a 1953. V rokoch 1952 až 1966 sa už železná opona tiahla od styku československej hranice s NDR a Poľskom až po Komárno (dunajský úsek strážila Dunajská pohraničná stráž). Dobudovanie železnej opony podmienilo zmeny v cestovnom ruchu. Organizované zájazdy do komunistických krajín boli povolené v roku 1956. Zájazdy do západných krajín boli zriedkavé a organizovali ich takmer výhradne pre podniky rezortných ministerstiev. Do roku 1965 platil zákon o cestovných dokladoch, ktorý ustanovoval, že na vydanie cestovného pasu nemá občan právny nárok. Výjazd do zahraničia bol možný len vtedy, ak bola k pasu pre jednotlivú cestu vydaná výjazdná doložka. Keďže československá mena nebola voľne zameniteľná, tak bolo nutné požiadať Štátnu banku československú o prídel devíz, na ktorý nebol právny nárok.
Legálne prekročenie hraníc
Na legálne prekročenie hraníc bolo potrebné mať platný cestovný pas s príslušnou cestovnou doložkou a ďalej:
Cestovná doložka a jej vybavenie
Doložka bola opakom víza - umožňovala vycestovanie z Česko-Slovenska, ale na hranici bola kontrolovaná česko-slovenskými colníkmi aj pri návrate (protistranu nezaujímala).
Cestovná doložka obsahovala údaje o tom, pre ktoré štáty, na aký účel (napr. turistika), na koľko ciest a na akú dobu platí.
Vydanie cestovnej doložky bol zložitý byrokratický proces, ktorý mohol kedykoľvek zabrániť vycestovať nepohodlnej osobe za hranice aj napriek tomu, že mala platný pas. Žiadosť o vydanie cestovnej doložky musela byť schválená celým radom rôznych inštitúcií a osôb. Počnúc výborom komunistickej strany na pracovisku, riaditeľom školy, uličným výborom KSČ a pod. Vo veľkých podnikoch schválenie žiadosti o cestovnú doložku zaisťovalo tzv. Oddelenie alebo referát pre zvláštne úlohy, hovorovo nazývané „zvláštne úlohy“, čo bola v podstate rezidentúra ŠtB.
Posledný pracovný deň pred cestou niektorí agilní pracovníci zvláštnych úloh išli popoludní alebo večer skontrolovať pracovisko dotyčného, či nemá príliš upratané. Sú známe prípady, že boli ľudia vrátení z česko-slovenskej hranice a bola im zabavená cestovná doložka pri ceste do Juhoslávie, pretože pracovník zvláštneho oddelenia pri kontrole zistil prázdne šuplíky, z čoho odvodil, že sa dotyční nemienia z cesty vrátiť a ihneď podnikol príslušné opatrenia. Ak sa dotyčný človek z cesty do zahraničia nevrátil v stanovenom termíne, zvláštne oddelenie ihneď všetky osobné dokumenty previnilého odovzdávalo Štátnej bezpečnosti na začatie trestného konania pre trestný čin opustenia republiky a tiež najbližší spolupracovníci boli spravidla predvolaní na „pohovor“.
Vybaviť žiadosť trvalo dlhé týždne. Aj v prípade, že osoba mala cestovnú doložku, neznamenalo to ešte, že skutočne vycestuje.
Zmeny od roku 1970
Od roku 1970 bolo možné bez cestovnej doložky vycestovať do niektorých krajín socialistického tábora a to do Bulharska, Maďarska, Mongolska, Nemeckej demokratickej republiky, Poľska, Rumunska a Sovietskeho zväzu. Cestovná doložka obsahovala okrem iného kolónku štatistika, v ktorej boli zakódované údaje o cestujúcej osobe a najmä o tom, akému režimu kontroly má byť podrobená pri prekročení štátnej hranice. Tieto údaje si vlastne cestujúci niesol so sebou a bolo jedno, cez ktorý priechod prekročí hranice. Obvyklý postup bol ten, že na hraniciach prevzala polícia pas a cestovnú doložku, po preverení dokladov, ktoré trvalo aj pol hodiny, boli tieto údaje rozkódované a až potom nasledovala colná kontrola, čo pre cestujúcich agentov ŠtB znamenalo zdvihnutú závoru a pre iných v podstate demontáž auta spojenú s osobnou prehliadkou.
Vyvolení funkcionári mali výnimky
Občania boli po podaní žiadosti o doložku (vycestovanie, devízový prísľub) preverovaní a lustrovaní. Nepreverovaní a nelustrovaní žiadatelia o cestu do cudziny boli poslanci a funkcionári KSČ na všetkých úrovniach. Iba lustrovaní a nepreverovaní boli politickí a hospodárski pracovníci ústredných a krajských výborov KSČ a Komunistickej strany Slovenska, tajomníci a predsedovia národných výborov a osoby staršie ako 60 rokov.
Spotrebný kôš
Spotrebný kôš je v ekonómii kombinácia množstva statkov, ktoré sa spotrebúvajú.
V teórii spotrebiteľa spotrebiteľ určuje svoje preferencie pre jednotlivé spotrebné koše. V zjednodušenej forme, ktorá sa používa pre analýzu, spotrebiteľ porovnáva spotrebné koše tvorené určitým množstvom statku X (napr. káva) a určitým množstvom statku Y (napr. rožok).
V makroekonómii je spotrebný kôš používaný na meranie cenovej hladiny, resp. miery inflácie. V tomto prípade predstavuje spotrebný kôš reprezentatívnu skupinu statkov. Takýto spotrebný kôš môže obsahovať výdavky na stravu, kultúru a pod. Konkrétny spotrebný kôš používaný ŠÚ SR (stav: 2010).
Požiarna charakteristika
Požiarna charakteristika (angl. fire performance) je podľa medzinárodného terminologického slovníka pre požiarnu bezpečnosť STN EN ISO 13943 reakcia skúšobnej vzorky pri vystavení požiarnej skúške. Tento termín úzko súvisí so skúšaním a hodnotením stavebných výrobkov a prvkov stavieb z hľadiska ich správania sa pri požiari t. j. ich reakcie na oheň a požiarnej odolnosti. Z hľadiska európskej legislatívy o stavebných výrobkoch je možné anglický termín "fire performance" preložiť aj ako "požiarny parameter".
Súvislosť medzi požiarnymi charakteristikami
V praxi sa často stretávame s nesprávnou intrepretáciou a vzájomným zamieňaním významu pojmov "reakcia na oheň" a "požiarna odolnosť", aj keď medzi nimi existuje určitá súvislosť vo vzťahu k fázam rozvoja požiaru. Reakcia na oheň je dôležitou požiarnou charakteristikou z hľadiska 1. a 2. fázy rozvoja požiaru a požiarna odolnosť je dôležitou požiarnou charakteristikou z hľadiska 3. a 4. fázy rozvoja požiaru. Vzťah oboch uvedených požiarnych chatakteristík ku fázam rozvoja požiaru sa uvádza na obrázku.
San Francisco
San Francisco je mesto v USA, súčasť oblasti San Francisco Bay Area. So svojimi viac ako 900 500 obyvateľmi je 4. najväčšie a najľudnatejšie mesto v štáte Kalifornia a 14. najľudnatejšie mesto v Spojených štátoch (2017). Radí sa medzi najhustejšie obývané mestá v USA. San Francisco je taktiež veľmi vyhľadávané turistami vďaka veľkému množstvu zaujímavostí a pamiatok.
Opis mesta
Úžina Golden Gate v sanfranciskom zálive poskytla miesto pre vybudovanie mesta s rovnakým názvom, ktoré dnes spolu s ďalšími mestami na pobreží zálivu (predovšetkým s San Jose a Oakland) tvorí 6 miliónovú aglomeráciu. Na konci 19. storočia tu boli vybudované 4 univerzity. San Francisco je významnou dopravnou križovatkou, s mestami Berkeley a Oakland ho spájajú mosty, ako aj podzemná dráha Bart. Nachádza sa tu aj letisko. San Francisco je zároveň hlavnou námornou centrálou severnej Kalifornie.
História
Pôvodní Američania sa v oblasti San Francisca usadili pred 10 000 rokmi. Prví Európania, ktorý vplávali do sanfranciského prístavu boli Španieli (španielsky prieskumník Don Gaspar de Portola) v roku 1770. Prvá španielska misia „Mission San Francisco de Asis“ bola založená o šesť rokov neskôr. Na mieste, dnes nazývanom Presidio, bola postavená malá vojenská tržnica. Na ostrove Alcatraz postavili Španieli malú väznicu. Neskôr pripadlo územie Mexičanom a stalo sa nezávislým, ale izolovaným mestom.
Po dobytí Kalifornie Spojenými štátmi bolo mesto v roku 1847 premenované na San Francisco. V tej dobe to bolo malé mesto s nehostinnou geografiou. To všetko sa zmenilo za dva roky. Zlatá horúčka do tohto územia pritiahla imigračnú vlnu. Počet obyvateľov sa v roku 1849 zvýšil z 1 000 na 25 000. Železnice, bankovníctvo a ťažobný priemysel priviedli do mesta hlavné ekonomické sily. V roku 1876 sa tu narodil spisovateľ Jack London. Zemetrasenie v roku 1906, spolu so súvisiacim požiarom, zničilo 80% mesta, vrátane historického jadra. Zemetrasenie zabilo cez 3 000 ľudí. Otvorením mostov San Francisco – Oakland Bay Bridge a Golden Gate Bridge v roku 1936 a 1937 spôsobilo, že mesto bolo viac dostupné a počet obyvateľov prudko vzrástol. V druhej polovici 20. Storočia sa San Francisco stalo magnetom pre maliarov, spisovateľov, rockových muzikantov a hippies.
Geografická poloha
San Francisco leží na západnom pobreží Spojených štátov a je z troch strán obklopené vodou. Zo západu mesto obklopuje Tichý oceán zátokou. Súčasťou mesta je i niekoľko ostrovov (Alcatraz, Treasure Island a iné). K mestu patria i neobývané Farallonské ostrovy v Tichom Oceáne vzdialené od mesta 43 km. Hlavná časť mesta sa rozprestiera na ploche zhruba 121 km². Pre San Francisco je typický nerovný terén s veľkým množstvom viac než päťdesiatich kopcov. Podľa kopcov na ktorých mesto leží je pomenovaných i niekoľko mestských štvrtí, napríklad: Pacific Heights, Russian Hill, Potrero Hill alebo Telegraph Hill.
Vďaka svojej polohe je San Francisco významnou dopravnou križovatkou.
Česko
Česko, dlhý tvar Česká republika, je stredoeurópsky štát. Na západe susedí s Nemeckom, na severe s Poľskom, na juhovýchode so Slovenskom a na juhu s Rakúskom. Česko tvoria tri historické územia – Čechy, Morava a Sliezsko. Západnú časť zaberajú Čechy, východnú až po hranice so Slovenskom Morava. Severovýchodná časť Česka sa nazýva Sliezsko.
Podnebie má mierne a prechodné. Povrch tvoria pahorkatiny a niekoľko pohorí. Pohoria sú Krkonoše a Biele Karpaty. Najvyššia hora je Sněžka. Hlavné mesto je Praha, ďalšie veľkomestá sú Brno, Ostrava, Plzeň, Liberec a Olomouc. Česko je priemyselný štát, zo všetkých štátov Európskej únie tu priemysel tvorí najviac percent HDP.
Od roku 1999 je Česko členom NATO a od 1. mája 2004 je členom Európskej únie.
Pravek a starovek
Prvé doklady o tomto osídlení v podobe artefaktov siahajú až do staršej kamennej doby, zhruba 28 000 rokov pred Kr. Od 5. storočia pred Kr. obývali Česko Kelti, neskôr Germáni.
Stredovek a novovek
thumb|left|upright|[[Svätý Václav, hlavný patrón českej krajiny]] V 6. storočí na územie dnešného Česka prišli slovanské kmene. V 7. storočí založil franský kupec Samo prvú slovanskú ríšu, ktorá bola odpoveďou na útoky Avarov. Samo pochádzal zo sevonského kraja a po tom, ako sa osvedčil v boji, si ho Slovania zvolili na čelo svojho nového spolku. Kmeňový zväz Slovanov zaujímal územie dnešného Česka, časti východného Nemecka, južného Poľska, severného Rakúska a západného Slovenska. V roku 631 Samo v bitke pri Wogastisburgu proti franskému kráľovi Dagobertovi potvrdil svoje vodcovské schopnosti. Správy o týchto udalostiach sa zachovali len vo Fradegarovej kronike a jej neskorších odpisoch. Po zániku Samovej ríše sa české kmene osamostatnili a roztrietili. Zjednotené boli až v 10. storočí pod vedením dynastie Přemyslovcov. Územný rozsah, približne zodpovedajúci dnešnému územiu, bol dosiahnutý v 11. storočí po pripojení dnešnej Moravy a časti Sliezska. V roku 1085 bol za prvého českého kráľa korunovaný Vratislav I. Najväčší územný rozsah za vlády Přemyslovcov České kráľovstvo dosiahlo počas vlády Přemysla Otakara II.
Celé dnešné územie štátu patrilo k rímskonemeckej ríši počas celej jej existencie (10. stor.1806). Okrem toho Česko – podobne ako Uhorsko – v rokoch 15261918 patrilo k habsburskej monarchii, teda rakúskej monarchii, a tým pádom bolo v rokoch 18041867 zároveň súčasťou Rakúskeho cisárstva, v rokoch 18671918 bolo zároveň súčasťou Rakúsko-Uhorska.
Od 13. storočia do konca druhej svetovej vojny bolo územie Čiech, Moravy aj Sliezska (a najmä pohraničie nazývané tzv. Sudetmi) obývané Nemcami, z ktorých väčšina bola vysídlená po druhej svetovej vojne. Azda najvýznamnejším českým panovníkom bol rímskonemecký cisár Karol IV. v 14. storočí, ktorý mimoiné založil Karlovu univerzitu, nechal vybudovať Karlov most, hrad Karlštejn a pod. Za Karola IV. České kráľovstvo dosiahlo svoj najväčší územný rozmach (patrilo k nemu celé Sliezsko, Lužica a Brandenbursko). Brandenbursko česká kráľovská koruna stratila v roku 1415 a v v roku 1742 väčšinu Sliezska v prospech Pruska.
V 15. storočí sa v českých krajinách formovalo husitské reformné hnutie. V roku 1415 bol v Kostnici upálený Ján Hus. Situácia v českých krajinách sa vyhrotila a vypuklo husitské povstanie (14151436). Náboženské rozpory v českých krajinách pretrvávali aj po reformácii a v roku 1618 druhá pražská defenestrácia bola jednou z udalostí, ktorá iniciovala tridsaťročnú vojnou (16181648). Počnúc tridsaťročnou vojnou nastal asi na 150 rokov hlboký hospodársky, politický a kultúrny úpadok a silná germanizácia Česka. Koncom 18. storočia nastúpilo české národné obrodenie.
20. a 21. storočie
vľavo|náhľad|235x235bod|Prvý prezident ČSR [[Tomáš Garrigue Masaryk, filozof a sociológ]] Po prehre Centrálnych mocností v prvej svetovej vojne a následného pádu monarchie vstúpili české krajiny 28. októbra 1918 spoločne so Slovenskom a Podkarpatskou Rusou (odhlasovanie pripojenia k Česko-Slovensku 8. mája 1919 ) do novej Česko-slovenskej republiky. Významnú úlohu na vzniku republiky mal český prof. Tomáš Garrigue Masaryk (18501937), Edvard Beneš (18841948), ale aj slovenský rodák Dr. Gen. Milan Rastislav Štefánik (18801919).
Obdobie tzv. prvej Československej republiky sa skončilo v roku 1938 po tom, čo nemecký diktátor Adolf Hitler so súhlasom Británie, Francúzska a Talianska Mníchovskou dohodou anektoval prevažne nemecky hovoriace územie Sudét. V priebehu tzv. druhej Česko-Slovenskej republiky bolo Viedenskou arbitrážou odčlenené ďalšie územie, tentoraz v prospech Poľska a Maďarska. Po tom, čo 14. marca 1939 vznikol samostatný Slovenský štát, bolo územie zvyšku Česka obsadené Nemeckou ríšou a 16. marca 1939 bol vyhlásený bol Protektorát Čechy a Morava. Počas druhej svetovej vojny došlo na území protektorátu k viacerým významným prejavom odporu proti okupácii (napr. atentát na R. Heydricha, Pražské povstanie v roku 1945). náhľad|216x216bod|Prezident [[Václav Havel, dramatik a disident]] Po druhej svetovej vojne došlo k obnoveniu Česko-Slovenska. Po víťazstve Komunistickej strany vo voľbách v roku 1946 v Česku došlo k postupnému preberaniu moci v štáte, ktoré vyústilo do februárového prevratu roku 1948. 9. mája 1948 bola prijatá nová ľudovodemokratická ústava a bola nastolená bola komunistická diktatúra. Napriek tomu, že režim v roku 1960 prijal novú ústavu, v ktorej deklaroval vybudovanie socializmu a zmenu názvu štátu na Československú socialistickú republiku, sa pre krízu režimu v 60. rokoch započal reformný proces tzv. Pražskej jari. Proces bol ukončený inváziou spojeneckých vojsk Varšavskej zmluvy v auguste roku 1968. 1. januára 1969 ako jeden z následkov Pražskej jari vznikla federácia Česka a Slovenska. Väčšina ostatných výdobytkov reformného hnutia bola odstránená v období tzv. normalizácie. Totalitný režim odstránila až nežná revolúcia v roku 1989. Následne Česko-Slovensko pokojnou cestou 31. decembra 1992 zaniklo a 1. januára 1993 vznikly nezávislé nástupnícké štáty Česko a Slovensko. Už v roku 1993 Česko vstúpilo do Rady Európy a stalo sa pridruženým členom Európskej únie. 12. marca 1999 sa stalo členom severoatlantickej vojenskej aliancie NATO a 1. mája 2004 vstúpilo do Európskej únie.
Prírodné pomery
right|thumb|Satelitná snímka Česka Česko má spoločné hranice so 4 krajinami. Na západe hraničí s Nemeckom v dĺžke asi, z toho so Saskom a s Bavorskom. Z juhu hraničí s Rakúskom v dĺžke, na východe so Slovenskom na dlhej hranici a na severe s Poľskom, pričom dĺžka hranice je podľa českých údajov , a podľa poľských údajov až.
Geografia
Česko má rozlohu 78 866 km². Z celkovej plochy leží (67 %) v nadmorskej výške do,  (32 %) vo výške 500 až  a iba  (1,05 %) vo výške nad. Priemerná nadmorská výška je. Najnižšie položeným miestom je bod odtoku Labe z krajiny pri Hřensku, s výškou Najvyšším miestom je vrchol Sněžky,  Najvyšším umelým bodom je vrchol televízneho vysielača na vrchu Praděd,
Z fyzicko-geografického hľadiska leží Česko na rozhraní dvoch horských sústav. Povrch Čiech, západnej a severnej Moravy vypĺňa Česká vysočina, majúca prevažne ráz pahorkatín a stredohorí (Šumava, Český les, Krušné hory a Sudety – Jizerské hory, Krkonoše, Orlické hory, Králický Sněžník, na Morave Jeseníky). Pásmo zníženín v smere Dyjsko-svratecký úval – Moravská brána oddeľuje Českú vysočinu od pohorí Západných Karpát (napr. Moravskosliezske Beskydy), ktoré zasahujú na východnú časť územia. Rieka Morava preteká cez široké zníženiny: Hornomoravský a Dolnomoravský úval. V povodí riek Labe je rozsiahlejšia rovinatá a nížinná oblasť Polabská nížina. Vnútri územia prevládajú pahorkatiny a vrchoviny. Z nich najrozsiahlejšia je Českomoravská vrchovina.
Geológia
Územie Česka tvoria dve rozsiahle geologické jednotky Český masív a Západné Karpaty.
Český masív je elevačná štruktúra tvorená predmezozoickým kryštalinikom s premenenými a vyvretými horninami a jeho sedimentárnym obalom. Je súčasťou hercýnskeho orogénu, no bol postihnutý aj mladšou zlomovou tektonikou. Člení sa na niekoľko oblastí: Moldanubickú, Kutnohorsko-svrateckú, Stredočeskú, Krušnohorskú, Lužickú a Moravsko-sliezsku oblasť. Tieto bloky prekambrického až paleozoického veku, boli spojené v priebehu hercýnskeho vrásnenia, pričom sa nasunuli smerom na sever na Východoeurópsku platformu. thumb|[[Pravčická brána na území NP České Švýcarsko]]
V priebehu triasu bola oblasť prevažne vynorenou časťou Pangey a tvorila tzv. Vindelický val, ktorý oddeľoval alpídnu Tethýdu od platformného germánskeho vývoja na severe. Oblasť bola po zvyšok mezozoika striedavo zaplavovaná epikontinentálnym morom. Neskôr v priebehu terciéru sa na túto konsolidovanú oblasť nasunul z juhu a východu alpsko-karpatský orogén. Východná časť Českého masívu sa pod zaťažením príkrovmi flyšového pásma postupne ohýbala a spôsobila vznik karpatskej predhlbne. V kvartéri do oblasti zasahoval v priebehu ľadových dôb kontinentálny ľadovec, ktorý z oblasti Škandinávie priniesol početné bludné balvany a ďalší exotický materiál. Kvartérna pôdna pokrývka sa vyznačuje značnou variabilitou. Najrozšírenejším typom pôd v Česku sú hnedé pôdy.
Vodstvo
náhľad|[[Rožmberk|Rybník Rožmberk]] Územie krajiny tvorí rozvodie oddeľujúce povodie Severného, Baltského a Čierneho mora. Hlavný rozvodný uzol je masív Králického Snežníka (1 423 m n. m.). Najvýznamnejšie rieky sú Labe s Vltavou, v oblasti Moravy rieka Morava  s Dyjou  a v Sliezsku Odra  s Opavou. Splavné sú len Labe (od Chvaletíc) a Vltava od Prahy. Celková dĺžka splavných tokov je 303 km. Podzemné vody majú najväčšie zásoby v riečnych uloženinách Polabskej nížiny a moravských úvalov. Veľké bohatstvo minerálnych prameňov sa využíva v kúpeľoch na liečebné účely. Najviac kúpeľných miest je v západných Čechách. Jazerá ľadovcového pôvodu sú na Šumave (Čierne, Čertovo). Hospodársky význam majú rybníky založené väčšinou v 14. – 16. storočí (južné Čechy, Polabie, južná Morava, Ostravsko).
Klíma
Podnebie sa vyznačuje vzájomným prenikaním a miešaním oceánskych a kontinentálnych vplyvov. Je charakteristické západným prúdením s prevahou západných vetrov, intenzívnou cyklonálnou činnosťou a pomerne hojnými zrážkami. Najviac zrážok spadne vo vyšších pohoriach, najmä na ich náveternej strane. Prímorský vplyv sa prejavuje hlavne v Čechách a na Morave. V Sliezsku už pribúda vplyvov kontinentálnej klímy z východu. Veľký vplyv na podnebie má i nadmorská výška a reliéf. náhľad|227x227bod|[[Boubínský prales|Boubínsky prales na Šumave]]
Živá príroda
Flóra a fauna svedčí o vzájomnom prenikaní hlavných smerov ktorými sa v Európe šírilo rastlinstvo a živočíšstvo. Lesy sú prevažne ihličnaté a zaberajú asi 33 % celkovej rozlohy krajiny. Druhové zloženie lesov sa menilo vplyvom hospodárskej činnosti, ktorej výsledkom sú prevládajúce smrekové monokultúry. Výšková stupňovitosť rastlinstva je preto nezreteľná. Pôvodné bukovo-jedľové lesy sa zachovali len na malých plochách na Šumave. Z pôvodných živočíšnych druhov sa zachovala najmä jelenia a srnčia zver.