cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enigma (šifrovací stroj)
Procedúry používania Enigmy
Enigma bola projektovaná takým spôsobom, aby transmisia bola bezpečná tiež v prípade, že spôsob okáblovania rotorov je známy odpočúvajúcemu. V praxi boli ale informácie o spôsobe okáblovania tajné. Pri použití rotora s neznámym spôsobom okáblovania bol približný počet všetkých nastavení okolo 10114 (okolo 380 bitov), ale v prípade rotorov so známym spôsobom okáblovania ako aj znalosťou nastavenia bol počet do okolo 1023 (76 bitov). Užívatelia Enigmy si boli istí, že bezpečnosť správ je úplná, vzhľadom na obrovský počet možných kombinácií nastavení stroja, a jedinou metódou dekódovania správy je metóda útoku hrubou silou.
Procedúry
Väčšina kľúčov platila iba v ohraničenom čase, prevažne jeden deň. Do šifrovania každej správy boli navyše rotory nastavované individuálne. Postupovalo sa tak preto, že veľký počet správ zašifrovaných rovnakým alebo podobným spôsobom by bol dokonalým materiálom pre kryptológov na štatistickú analýzu a ľahšie prelomenie kódu. Spojené to bolo tiež s tým, že typická vojenská správa na začiatku obsahuje identifikátor (obyčajne kryptonym) odosielateľa. A napokon, v prípade odosielateľov posielajúcich veľké množstvo správ (napríklad štáby vysokého velenia), boli vysielané veľké počty správ s identickým začiatkom (zašifrovaný identifikátor odosielateľa, ktorý špionáž nepriateľa obvykle poznala), čo mohlo zjednodušiť kryptologický útok. Aby sa tomu zabránilo bolo pre každú správu zavedené individuálne nastavenie, podobne ako sa v súčasnej kryptografii používa štartovací vektor. Zašifrovaná správna poloha rotorov bola vysielaná tesne pred hlavným šifrogramom. Táto procedúra, nazvaná vstupnou procedúrou, napriek tomu že mala zvýšiť bezpečnosť, dopomohla vďaka chybám nemeckých šifrovačov prelomiť prvé verzie Enigmy.
vľavo|náhľad|250px|Do práce pripravená Enigma so zatvoreným vrchným krytom. Krúžky ručného nastavenia vystupujú nad kryt, umožňujúc ich nastavenie operátorom do žiadanej pozície. Nastavenie, v tomto prípade <tt>RDKP</tt> je viditeľné v okienkach.
Jedna z prvých vstupných procedúr bola využitá poľskými kryptológmi na prvé prelomenie šifry Enigmy. Spočívala na nastavení rotorov zhodne s denným kľúčom zapísaným v knihe kódov. Počiatočné nastavenie rotorov mohlo mať podobu AOH a takú kombináciu nastavoval operátor. Následne bola vyberaná náhodná kombinácia nastavení rotorov, napríklad EIN, ktoré sa stali individuálnym kľúčom správy. Kľúč správy bol vpísaný dvojnásobne (aby sa predišlo chybe) ako EINEIN a po zašifrovaní mohol mať podobu XHTLOA, ktorá bola vysielaná na začiatku šifrovanej správy. Po vyslaní kľúča operátor nastavil rotory stroja v pozícii EIN a začínal vpisovať správu určenú na zašifrovanie.
Procedúra preberania bola opačnou operáciou. Najprv sa do stroja nastaveného podľa denného kľúča vpísala prvá prijatá sekvencia znakov XHTLOA, ktorá po rozkódovaní dávala individuálny kľúč šifrogramu EINEIN. Následne operátor nastavil rotory Enigmy do pozícií EIN a pristúpil k dekódovaniu samotnej správy.
Prvou chybou vstupnej procedúry v počiatkoch používania Enigmy bolo vysielanie individuálneho kľúča správy otvoreným textom. Druhou chybou bolo tvorenie kľúča správy z troch znakov opakovaných dvojnásobne, čo dovoľovalo odkrytie vzťahov medzi prvým a štvrtým znakom, druhým a piatym, tretím a šiestym. Obe nedostatočné zabezpečenia transmisie dovolili pracovníkom poľskej Kancelárie šifier odkrytie spôsobu práce Enigmy a dekódovanie správ posielaných pri použití predvojnových šifrovacích strojov. V roku 1940 bola vstupná procedúra zmenená, zvyšujúc bezpečnosť šifier. Iné chyby nemeckých šifrovačov zviazané s touto procedúrou boli:
Počas druhej svetovej vojny kódové knihy Enigmy obsahovali iba údaje na tému sústavy rotorov a ich vzájomného uloženia, bez denných kľúčov. Pre každú správu operátor vyberal náhodné počiatočné nastavenie rotorov, napríklad WZA, a náhodný kľúč správy, napríklad SXT. Po nastavení rotorov Enigmy v pozíciách WZA vpisoval kľúč správy SXT obdržiac napríklad sled znakov UHL. Následne nastavil rotory stroja do polôh SXT a kódoval zvyšok informácií. Vysielaný rozkaz sa začínal sledom znakov hovoriacich o počiatočnom nastavení WZA, následne zakódovaného kľúča správy UHL a následne samotného obsahu šifrogramu. Operátor prijímajúci správu vykonával operáciu opačne. Najprv nastavil rotory do pozícií WZA a dekódoval zo sledu UHL kľúč správy SXT. Následne nastavil stroj v súlade s kľúčom SXT a dešifroval správu. Táto vstupná procedúra bola oveľa bezpečnejšia než predvojnové, pretože neobsahovala dvojnásobné sekvencie znakov.
Vyššie uvedená procedúra bola využívaná iba silami Heer a Luftwaffe. Kriegsmarine mala vlastné, oveľa zložitejšie procedúry. Správa určená na zakódovanie Enigmou musela byť vstupne zakódovaná na základe Kurzsignalheft, knihy kódových skratiek, obsahujúcej tabuľky zamieňajúce celé vety a frázy na štvorpísmenné skupiny znakov. Zohľadnené boli všetky možné vyjadrenia a témy správy a situácie na mori. Svoje kódy obsahovali operácie tankovania a zásobovania na mori, názvy zálivov, krajín, zbraní, počasia, pozícií nepriateľských jednotiek, času, polohy atď. Cieľom prijatia takéhoto rozviazania nebolo iba sťaženie prelomenia šifry, ale tiež umožnenie posielania čo najobsiahlejšej informácie v čo najkratšej správe. Vyplývalo to z potreby čo najkratšieho vysielania aby sa zmenšila možnosť rádiového zamerania polohy lode. Druhá kniha kódov obsahovala Kenngruppen a Spruchschlüssel, čiže identifikačné kľúče a kľúče správ.
Skratky a inštrukcie
náhľad|Použitie Enigmy operátorom v Rusku (1943)
Enigma používaná vojskom používala iba 26-písmennú abecedu. Interpunkčné znamienka boli zastúpené ojedinele vystupujúcimi sekvenciami písmen. Medzera bola zvyčajne nevpisovaná alebo zastupovaná písmenom X, ktoré tiež bolo používané ako bodka (či desatinná čiarka). Niektoré znaky boli rôznymi ozbrojenými zložkami používané rôzne. Heer a Luftwaffe používali namiesto čiarky ZZ a namiesto otáznika frázu FRAGE či FRAQ. Kriegsmarine zase namiesto čiarky používalo Y a namiesto otáznika UD. Písmeno CH, ako vo výrazoch Acht alebo Richtung  bolo zastúpené písmenom Q (AQT, RIQTUNG). Dve, tri alebo štyri nuly boli zastúpené cez zodpovedajúce: CENTA, MILLE a MYRIA.
Heer a Luftwaffe posielali správy v tvare päťznakových skupín. Kriegsmarine používala iné, štvorrotorové stroje, a tiež posielali správy iným spôsobom, v tvare štvorznakových skupín. Najčastejšie používané slová v záujme ich zamaskovania boli písané rôznymi spôsobmi. Napríklad slovo Minensuchboot bolo písané ako MINENSUCHBOOT, MINBOOT, MMMBOOT či MMM354. Aby sa dodatočne sťažila práca kryptológov bola zavedená ohraničená dĺžka rozkazov do 250 znakov. Dlhšie správy boli rozdeľované na časti, z ktorých každá mala svoj vlastný kľúč správy.
Dejiny a vývoj
V 7.10.1919 obyvateľ holandského Haagu Hugo Alexander Koch si v Amsterdame nechal patentovať šifrovací stroj, založený na pohyblivých kotúčoch (rotoroch). Patent dostal číslo 10700 a bol zaregistrovaný v roku 1920 aj v USA. Koch ho chcel začať vyrábať vo veľkom ako pomôcku pre banky a obchodníkov. Žiaden stroj však nevyrobil a špekuluje sa, že nápad pochádzal od jeho brata, ktorý mal prístup k strojom firmy RPC Spengler, ktoré boli založené na patente námorného poručíka Thea A. van Hengela z roku 1915. Kochov patent kúpil nemecký strojný inžinier Arthur Scherbins pravdepodobne preto, že sám mal podobný nemecký patent už z roku 1918. Tomu sa podarilo vyrobiť a zdokonaliť prvý fungujúci prototyp, ktorý nazval Enigma. Výroba prebiehala vo firme Scherbius & Ritter, založenej z iniciatívy Scherbiusa a nemeckého inžiniera Richarda Rittera v roku 1918. Predaj bol minimálny. O stroj v roku 1934 prejavil záujem Wehrmacht. Po úspešných testoch ho zaradil do svojho výstroja ako hlavný kódovací prístroj. Enigma zohrala veľkú úlohu počas 2. svetovej vojny, kedy sa k nej okrem nemeckých šifrovačov dostali aj šifrovači z Veľkej Británie, Poľska, USA.
23. februára 1918 si Artur Scherbius patentoval šifrovací stroj, no nebol prvý, kto skonštruoval stroj na princípe rotorov. Okrem neho a Huga Kocha sa zaoberali prácou nad podobnými strojmi tiež Edward Hebern (USA, 1917) a Arvid Gerhard Damm (Švédsko, 1919), ale iba Scherbius so svojou Enigmou dosiahol úspech jej uvedením na civilný trh a neskôr do štátnych inštitúcií.
Prvý raz sa šifrované správy zakódované pomocou Enigmy podarilo rozšifrovať poľským kryptológom v roku 1932. Práce, na ktorých sa podieľali najmä Marian Rejewski, Jerzy Różycki a Henryk Zygalski, dovoľovali ďalšiu prácu nad dekódovaním šifier neustále sa zdokonaľujúcich strojov Enigma najprv v Poľsku a po vypuknutí vojny vo Francúzsku a Veľkej Británii.
Najčastejšie boli dešifrované správy zašifrované Enigmou vo verzii Wehrmachtu (Wehrmacht Enigma). Britská vojenská výzvedná služba označila Enigmu kryptonymom ULTRA. Názov vznikol vzhľadom na najvyšší stupeň utajenia faktu prelomenia šifry Enigmy, vyššieho než najtajnejší, čiže „Ultra“ tajný.
Civilná enigma
náhľad|320px|Výkres z amerického patentu stroja Enigma z roku 1928, získanej nemeckým inžinierom [[Artur Scherbius|Arturom Scherbiusom]]
Scherbius a Ritter ponúkali svoj stroj nemeckému námorníctvu a ministerstvu zahraničia, ale nikto o stroj neprejavil záujem. Patent teda predali firme Gewerkschaft Securitas, ktorá založila akciovú spoločnosť Chiffriermaschinen AG, v ktorej Scherbius i Ritter zostali členmi riadenia.
náhľad|vľavo|130px|Logo Enigmy
V rokoch 1923 a 1924 Chiffriermaschinen AG vystavila stroj Enigma model A na kongrese Svetovej poštovej únie. Stroj bol veľmi objemný a ťažký a navyše obsahoval písací stroj. Jeho rozmery boli 65×45× a vážil okolo. Podobnú konštrukciu mal aj model B. Oba modely sa líšili od nasledujúcich nielen veľkosťou, ale aj kryptograficky, pretože neobsahovali reflektor.
Model C z roku 1926 bol menší a neobsahoval písací stroj. Miesto neho sa objavili písmená podsvetlené žiarovkami, ktoré čítal operátor. Obsahoval tiež reflektor, vymyslený Scherbiusovým spolupracovníkom Willim Kornom, ktorý sa stal kľúčovou súčasťou strojov. Na odlíšenie od prvých modelov A a B bola občas nazývaná svietiacou Enigmou. Model C čoskoro (1927) vystriedal model D, ktorý sa hojne používal a ktorého vzorky sa posielali do zahraničia (Švédska, Holandska, Veľkej Británie, Japonska, Talianska, Španielska, USA a Poľska).
Armádna Enigma
náhľad|220px|Enigma G používaná v [[Abwehr, obsahovala štyri rotory s viacerými zárezmi krokového mechanizmu, ale bez rozvodnej dosky]]
Prvú vojenskú verziu dostalo nemecké námorníctvo. Funkschlüssel C, ako bola táto nová verzia pomenovaná, vošla do výroby v roku 1925 a nasledujúcom roku bola uvedená do služby. Mala klávesnicu s 29 znakmi (AZ a Ä, Ö, Ü), ktoré boli usporiadané abecedne. Rotory mali 28 kontaktov (písmeno X obchádzalo šifrovací mechanizmus a zostávalo nezakódované). Stroj používal 3 rotory, ktoré sa vyberali zo súboru 5. Reflektor mohol byť vsadený v 4 možných pozíciách.
náhľad|vľavo|190px|Ojedinelá osemrotorová Enigma II
15. júna 1928 predstavila nemecká armáda svoju vlastnú verziu Enigmy G, ktorá bola revidovaná v roku 1930 na Enigmu I., ktorá je známa tiež ako verzia Wehrmachtu. Táto verzia bola užívaná nielen armádou, ale aj ďalšími vládnymi organizáciami, a to nielen pred, ale aj v priebehu 2. svetovej vojny. Hlavným rozdielom oproti komerčnej verzii bolo pridanie ďalšej rozvodnej dosky, ktorá umožňovala prehodenie písmen na klávesnici, čo zosilnilo kryptografickú silu stroja. Ďalej obsahovala pevný reflektor, a krokujúce valčeky na rotoroch boli presunuté na nastaviteľné krúžky. V roku 1934 sa nová Enigma, označená ako Funkschlüssel M alebo M3, dostala k námorníctvu. Pre väčšiu bezpečnosť bola vybavená sadou 5 rotorov, z ktorých sa vyberali ľubovoľné 3.
V decembri 1938 armáda pridala 2 rotory do súboru, takže bolo možné vyberať celkovo z 5. V priebehu roku 1938 námorníctvo pridalo do súboru ďalšie 2 rotory a ďalší v roku 1939. Na výber malo námorníctvo teda celkovo 8 rotorov. V auguste 1935 začalo Enigmu používať aj letectvo. 1. februára 1942 bola do ponorkového námorníctva zavedená nová verzia so 4 rotormi. Táto verzia bola označovaná ako M4. Reflektor bol zúžený a do vzniknutého priestoru mohol byť umiestnený štvrtý úzky rotor.
Pre komunikáciu na vyššej úrovni sa používala tiež Enigma II s 8 rotormi. V službe ale nezotrvala dlho, pretože bola nespoľahlivá a často sa zasekávala.
Haussimont
Haussimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Enigma (šifrovací stroj)
Armádna Enigma
Nemecká tajná služba Abwehr mala model Enigma G. Tento variant bol vybavený 4 rotormi s niekoľkými zárezmi na každom z nich. Okrem toho mala počítadlo, ktoré sa zvyšovalo s každým stlačením klávesu. Tento stroj mal prezývku „počítadlo“.
náhľad|220px|Štvorrotorová švajčiarska Enigma K vyrobená v Nemecku používala rotory s iným vinutím
Haussimont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Enigma (šifrovací stroj)
Armádna Enigma
Enigma nebola dokonalá. Zvlášť po tom, čo sa jej zmocnili západní Spojenci, im umožnila dešifrovať nemecké správy. To sa ukázalo veľmi výhodné predovšetkým v bitke o Atlantik, pretože nemecké ponorky komunikovali pomocou Enigmy a vlastne tak priamo predávali britskému rádiovému odpočúvaniu kľúčové informácie, slúžiace na ich dolapenie.
Haussimont
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Enigma (šifrovací stroj)
Armádna Enigma
náhľad|vľavo|240px|Enigma T (Tirpitz) – prispôsobená verzia komerčnej Enigmy K pre Japonsko
Haussimont
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Enigma (šifrovací stroj)
Armádna Enigma
Okrem Nemecka bola Enigma využívaná aj iných krajinách. Talianske vojnové námorníctvo prispôsobilo na vojenské ciele civilnú verziu stroja, nazývaného Kóder námorníctva D. Španielsko využívalo Enigmu počas občianskej vojny. Vo švajčiarskej armáde a diplomacii sa používali stroje pod označením model K alebo Swiss K, ktoré boli veľmi podobné civilnej verzii Enigma D. Táto verzia stroja bola rozšifrovaná mnohými skupinami kryptológov z Poľska, Francúzska, Veľkej Británie a Spojených štátov (neskorší kódový názov bol INDIGO). Enigma T, označená kódovým názvom Tirpitz, bola vyrobená špeciálne pre Japonsko.
Počet vyrobených strojov sa odhaduje na 100 000. Po skončení druhej svetovej vojny spojenci stále tajili, že sú schopní kódy Enigmy bez problémov dekódovať, preto ukoristené stroje predali najmä do rozvojových krajín. Tieto boli presvedčené, že šifra je stále bezpečná, a Enigmu používali ešte v 50. rokoch, ako pôvodnú tak aj jej modifikácie. To však poskytlo západnej (najmä britskej) špionáži veľké výhody.
Poľský vklad rozlúštenia kódu
náhľad|Saský palác, sídlo poľského generálneho štábu a tiež Kancelárie šifier, bol Nemcami vyhodený do vzduchu v decembri 1944
Prvé pokusy prelomenia šifry Enigmy vykonávali Francúzi, Angličania a Poliaci už koncom dvadsiatych rokov, ale bez úspechu. Hlavným problémom rozšifrovania bolo na svoje časy prevratné uplatnenie polyalfabetických šifier, v ktorých každé písmeno viditeľného textu je zašifrované pomocou inej permutácie abecedy, čo dovoľuje ukryť jazykové vlastnosti šifrogramu.
V lámaní šifier hrali hlavnú úlohu lingvisti, ktorí v procese kryptoanalýzy vychytávali charakteristické znaky jazyka, napríklad frekvencia opakovania sa písmen, dĺžka výrazov a podobne. V prípade použitia Enigmy však lingvistická analýza neprinášala žiadne výsledky. Vedenie Kancelárie šifier druhého oddelenia generálneho štábu poľského vojska bolo preto donútené zamestnať profesionálnych matematikov.
V januári 1929 bol zorganizovaný na Poznaňskej univerzite kurz kryptológie, určený najmä pre študentov matematiky, ktorí poznali nemčinu. Výber poznaňskej školy nebol náhodný, pretože vzhľadom na polohu mesta bola znalosť nemčiny všeobecná. Na kurz, ktorého prednášateľmi boli, z Varšavy dochádzajúci major Franciszek Pokorny, kapitán Maksymilian Ciężki a inžinier Antoni Palluth, boli vyslaní traja najšikovnejší študenti profesora Zdzisława Krygowskeho – Marian Rejewski, Jerzy Różycki a Henryk Zygalski.
Na jeseň 1930 bola v Poznani vytvorená pobočka Kancelárie šifier, v ktorej boli zamestnaní ôsmi najúspešnejší absolventi kurzu kryptológie. Medzi nimi sa nachádzal aj Marian Rejewski. O dva roky neskôr bola pobočka zrušená a Marian Rejewski, Jerzy Różycki a Henryk Zygalski sa stali 1. septembra 1932 pracovníkmi varšavskej Kancelárie šifier generálneho štábu. Od septembra začal Rejewski pracovať nad Enigmou. Západné mocnosti tak veľmi pochybovali v úspešnosť prelomenia šifrujúceho algoritmu Enigmy, že v podstate ukončili akékoľvek pokusy. Preto, medzi inými, francúzska špionáž poskytla konštrukčné plány strojov Enigma získané okolo roku 1931 cez francúzskeho agenta Hansa-Thilo Schmidta (pseudonym Asché) Poliakom, považujúc tie informácie za bezcenné.
V decembri 1932 sa Rajewskemu podarilo rozviazať šifru Enigmy a vo februári 1933 bola vo firme Wytwórnia Radiotechniczna AVA objednaná kópia nemeckého šifrovacieho stroja. Od tej chvíle mohli Poliaci čítať nemeckú korešpondenciu, no nebolo to jednoduché, pretože Nemci zdokonaľovali nielen samotný stroj, ale aj spôsoby šifrovania.
Poliaci vypracovali neobvykle efektívne metódy dešifrovania Enigmy, využívajúc prevratným spôsobom jestvujúcu kombinatorickú teóriu cyklov a transpozíciu. Do opísania permutácií cyklov rotorov Enigmy boli využité Rejewského cyklometer a karty charakteristík, ktoré ale prestali byť využívané 15. septembra 1938 vzhľadom na zmenu kódovania. Do tej chvíle zaberalo ustálenie denného kódu pomocou vyššie uvedeného zariadenia približne 15 minút.
náhľad|Jedna zo „Zygalskiho plachiet“ (1938)
V roku 1939 Nemci znovu zmenili spôsob šifrovania, čo si vynútilo bezpodmienečnú výrobu 60 kryptologických bômb a vypracovanie 60 kompletov veľmi namáhavo vyrábaných Zygalskiho plachiet (komplet šablóna zahŕňa 26 hárkov).
Joseph Maria de Maistre
Gróf Joseph Maria de Maistre (* 1. apríl 1753, Chambéry – † 26. február 1821, Turín) bol francúzsky filozof, zastával katolícke konzervatívne učenie o štáte, v období francúzskej Reštaurácie mal veľký vplyv. Maistre je zakladateľ novšieho ultramontanizmu.
Enigma (šifrovací stroj)
Poľský vklad rozlúštenia kódu
Táto investícia značne prekračovala finančné možnosti poľskej špionáže, preto padlo rozhodnutie venovať po jednom exemplári Enigmy spolu s dokumentáciou výzvedným službám Veľkej Británie a Francúzska. Odovzdanie sa odohralo 25. júla 1939 v obci Pyry (od 1951 časť Varšavy).
Mimo skromných prostriedkov skupina poľských kryptológov pokračovala v práci na Enigme, zdokonaľujúc metódy dešifrovania a stále dešifrujúcich nemeckú korešpondenciu. Onedlho potom sa pod vedením Alana Turinga v stredisku dešifrovania v britskom Bletchley Parku začali práce nad rozšifrovávaním Enigmy na základe poľských materiálov pomocou rozšírených a prispôsobených kryptologických bômb.
Po vypuknutí vojny pracovníci Kancelárie šifier vycestovali cez Rumunsko do Francúzska, kde v Château de Vignolles v obci Gretz-Armainvilliers pri Paríži ďalej viedli kryptologické práce v rámci strediska Bruno. 10. júna 1940 vzhľadom na blízkosť frontu bola vykonaná evakuácia strediska Bruno a 24. júna boli prevezení letecky z Toulouse do Alžíru.
Po kapitulácii Francúzska, na formálnom území Francúzskeho štátu spravovanom z Vichy, bolo vo vile Domaine les Fouzes v obci Uzès pomaly vybudované kryptologycké stredisko nazvané Cadix. V Alžíre zostala jeho pobočka, ktorej velil major Maksymilian Ciężki. Vždy po niekoľkých mesiacoch nastávala výmena kryptológov z oboch stredísk. Pri jednej z takých výmen, ktoré prebiehali lodnou cestou z Francúzska do Alžírska, v katastrofe lode Lamoriciere zahynuli traja poľskí pracovníci a francúzsky dôstojník strediska Cadix. Medzi nimi sa nachádzal aj Jerzy Różycki.
Po vpáde Nemecka do južného Francúzska 9. novembra 1942 nastala nutnosť evakuácie strediska Cadix z obce Uzès.
Rejewski a Zygalski 29. januára 1943 sa dostali cez francúzsko-španielsku hranicu, kde boli takmer okamžite zatknutí španielskou políciou. Najprv ich uväznili v Seo de Urgel a 24. marca boli premiestnení do väzenia v Lleide. Napokon boli obaja kryptológovia na príhovor poľského Červeného kríža 4. mája uvoľnení a poslaní do Madridu. Následne sa Rejewski a Zygalski dostali do Portugalska odkiaľ na palube HMS Scottish preplávali do Gibraltáru, a odtiaľ lietadlom Douglas DC-3 do Spojeného kráľovstva, kam dorazili 3. augusta 1943. 16. augusta obaja začali pracovať v rádiovej jednotke generálneho štábu veliteľa poľských ozbrojených síl v Stanmore-Boxmoor pri Londýne, kde pracovali do konca vojny.
Ostatní členovia predvojnovej Kancelárie šifier, plukovník Gwidon Langer a major Maksymilian Ciężki, boli zatknutí Nemcami a poslaní do zajateckého tábora v zámku Jiřetín (v osade Jezeří, ktorá je miestnou časťou mesta Horní Jiřetín, nem. Schloss-Eisenberg). Inžinieri Antoni Palluth a Edward Fokczyński sa dostali do koncentračného tábora Sachsenhausen, kde obaja zahynuli. Palluth počas spojeneckého náletu a Fokczyński od vyčerpania.
Nielen vďaka práci poľských a neskôr britských kryptológov z Blechley Parku, ale aj medzičasom ukoristeným exemplárom Enigmy, bola prakticky celá korešpondencia, šifrovaná Enigmami, už koncom vojny čítaná spojencami. Na dešifrovanie nemeckého rozkazu bol potrebný jeden až dva dni.
Zachované Enigmy
náhľad|250px|Enigma vystavená vo varšavskom „Muzeum Techniki“
Informácie o rozlúštení kódu Enigmy boli utajené do 70. rokov 20. storočia. Neskôr stroje prestali byť využívané a mnoho exemplárov skončilo v muzeálnych zbierkach v Európe a Spojených štátoch. Zachované Enigmy sa nachádzajú v múzeách: Múzeum techniky vo Varšave (verzia M4 dar z Bletchley Parku), Muzeum Wojska Polskiego vo Varšave (civilná aj vojenská trojrotorová verzia), „Muzeum Wojska“ v Białystoku, „Muzeum Oręża Polskiego“ v Kołobrzegu, „Deutsches Museum“ v Mníchove (dva exempláre s 3 i 4 rotormi), Poštové múzeum v Berlíne (trojrotorová verzia), National „Cryptologic Museum NSA“ vo Fort Meade v štáte Maryland (funkčný exemplár na ktorom môžu návštevníci šifrovať a dešifrovať text), „Computer History Museum“ v Spojených štátoch, Bletchley Parku vo Veľkej Británii a „Australian War Memorial“ v Canberre v Austrálii. Množstvo strojov sa nachádza v zbierkach súkromných zberateľov.
Sporadicky sa objavujúce Enigmy v aukčných sieňach dosahujú ceny rádovo 20 tisíc dolárov. Rovnako je možné zakúpiť pracujúce repliky strojov vo verzii M4 Kriegsmarine, ako aj elektronické simulátory (tzv. Enigma-E) či program napodobňujúci jej prácu.
Iné stroje na základe Enigmy
Enigma značne ovplyvnila konštrukciu mnohých šifrovacích strojov pracujúcich prevažne na princípe rotorov. Britský šifrovací stroj Typex bol inšpirovaný patentami Enigmy, rovnako tými, ktoré neboli použité vo vojenskej verzii. Britská vláda v snahe zachovania tajomstva nezverejnila informácie o využívaných riešeniach, a v súvislosti s tým neplatila tantiémy autorom projektu. Japonci využívali svoj šifrovací stroj, ktorý bol americkými kryptológmi nazvaný kryptonymom GREEN. Obsahoval 4 rotory, ale nainštalované vertikálne na sebe. Japonský stroj však nenašiel také široké uplatnenie ako nemecký. Americký kryptológ William Friedman vyrobil svoj vlastný stroj, označený ako M-325. Mal inú konštrukciu ale podobný spôsob kódovania ako Enigma.
V roku 2002 bol vyrobený v Holandsku unikátny stroj, ktorého konštrukcia sa opiera o myšlienku Enigmy, ale obsahuje 4 rotory so sústavou 40 znakov na rotor, čo umožnilo použitie čísel a interpunkčných znamienok. Každý z rotorov sa skladá z 509 častí.
Caixon
Caixon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Koprivnica
Koprivnica môže byť:
Kosmos 419
Kosmos 419 bola planetárna sonda, celkove deviaty sovietsky pokus priblížiť sa k Marsu a tretí sovietsky pokus o umiestnenie sondy na obežnú dráhu okolo tejto planéty. Ani tento sa však nevydaril. Na parkovaciu obežnú dráhu okolo Zeme síce 10. mája 1971 vzlietla s nosnou raketou Proton-K úspešne. V dôsledku chybne zadaného času opakovaného zapnutia motora štvrtého stupňa však sonda zostala na obežnej dráhe okolo Zeme spojená s posledným stupňom nosnej rakety. 12. mája 1971 zanikla v zemskej atmosfére.
2336 Xinjiang
2336 Xinjiang je planétka s priemerom 70 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 26. novembra 1975.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej sú najvyššie juhoamerické podujatie v hádzanej, ktoré riadi Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBA). Ich história siaha do roku 1983, kedy sa v Argentíne konali prvé juhoamerické majstrovstvá, spoločne v mužskej aj ženskej kategórii. Dominujú v nich družstvá Brazílie a Argentíny, ktoré zvíťazili na všetkých turnajoch.
Majstrovstvá Južnej Ameriky tiež slúžia ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na panamerické majstrovstvá alebo panamerické hry.
(53319) 1999 JM8
(53319) 1999 JM8 je planétka.
Henry Adams
Henry Adams (* 16. február 1838, Boston, Massachusetts, USA – † 27. marec 1918, Washington) bol americký románopisec, historik, esejista a tvorca viacerých životopisných diel.
Životopis
Narodil sa v rodine Adamsovcov, ktorá bola známa vďaka svojej politickej angažovanosti. Jeho prastarý otec bol 2. prezident USA John Adams, jeho starý otec bol John Quincy Adams, 6. prezident USA. Miesto toho, aby využil rodinné konexie a vplyv, začal sa venovať literatúre.
Pôsobil ako profesor európskych a amerických dejín na Harvardovej univerzite (18701877), prispieval do North American Revue. Neskôr sa venoval cestovaniu, literatúre a vede. Vo svojich dielach sa kriticky zamýšľal nad súčasným svetom a nad jeho budúcim vývojom. Jeho diela prinášajú svedectvo o zmene amerického zmýšľania, keď sa od náboženského základu presúva ku konfrontáciám nových spoločenských problémov. Pre mnohé štúdie sa stal literárnym vzorom a zdrojom.
Stupeň voľnosti pohybu
Stupeň voľnosti pohybu objektu alebo skrátene len stupeň voľnosti objektu je počet ľubovoľne voliteľných nezávislých číselných údajov, ktoré určujú polohu daného objektu vzhľadom na vytýčený priestor. Objektom môže byť bod, sústava bodov telesa (teleso), alebo sústava telies.
Hevešská župa (Maďarsko)
Hevešská župa je župa v Maďarsku. Jej hlavné mesto je Jáger, rozloha je a žije tu 328-tisíc obyvateľov.
182 Elsa
182 Elsa je planétka s priemerom 45 km, ktorú objavil J. Palisa 7. februára 1878.
Letné olympijské hry 2000
thumb|Oficiálna fotografia '''XXVII. letné olympijské hry''' sa konali od 15. septembra do 1. októbra 2000 v austrálskom Sydney.
2337 Boubin
2337 Boubin je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Paul Wild 22. októbra 1976.
Letné olympijské hry 2000
Sydney získalo právo usporiadať olympiádu v roku 1993, keď v poslednom kole získalo o 2 hlasy viac ako čínsky Peking.
Slovenská výprava
Slovenská výprava získala päť medailí: 1 zlatú, 3 strieborné a 1 bronzovú.
Potůčky
Potůčky sú obec v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 479 obyvateľov, z toho 253 mužov a 226 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,6 roka (muži 34,2 roka, ženy 37,2 roka).
Mathaux
Mathaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 239 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
L Honig
L Honig (*  Slovensko) bol lekár.
Životopis
Hlavný lekár Zvolenskej stolice v Banskej Bystrici (19.stor.), sekretár Zhromaždenia Spoločnosti uh. lekárov a prírodovedcov v Banskej Bystrici (4.-8. augusta 1842).
Hauteville (Marne)
Hauteville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maupas (Aube)
Maupas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 98 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jozef Urban (básnik)
náhľad|Pamätník Jozefa Urbana vo Zvolene Jozef Urban (* 29. november 1964 Košice – † 28. apríl 1999 Zvolen) bol slovenský básnik, textár, publicista a novinár.
Životopis
Vzdelanie získaval na Vysokej ekonomickej škole v Bratislave, kde študoval odbor ekonomika zahraničného obchodu. V rokoch 1988 – 1989 pracoval ako redaktor časopisu Literárny týždenník, neskôr bol tiež šéfredaktorom literárneho mesačníka Dotyky, šéfredaktorom týždenníka Mladé rozlety a riaditeľom galérie Bibiana, potom sa presťahoval do Zvolena. Tragicky zomrel dňa 28. apríla 1999.
Tvorba
Jozef Urban debutoval básnickou zbierkou Malý zúrivý Robinson v roku 1985, za ktorú získal Cenu Ivana Kraska. V druhej polovici 80. rokov, kedy pôsobil ako šéfredaktor časopisu Dotyky, ho oslovil na textársku spoluprácu spevák Miroslav Žbirka. Medzi ich prvé spoločné hity patrila pesnička „Len s ňou“. Podpísal sa tiež pod zabudnutý hit skupiny Broken Heart „Neplač“ a megahit skupiny Money Factor „Vráť trochu lásky medzi nás“, na albume Petra Lipu Naspäť na stromy má okrem titulnej piesne na konte aj text piesne „Caracas“.
Počas svojej textárskej kariéry Jozef Urban spolupracoval s mnohými slovenskými interpretmi. Sú medzi nimi Beata Dubasová, Marcel Palonder, Oľga Záblacká, Vašo Patejdl, skupiny Money Factor, Dorian Gray, Broken Heart, Elán.
Štefan Hríb
Ing. Štefan Hríb (* 9. január 1965, Bratislava) je slovenský novinár a moderátor, šéfredaktor časopisu .týždeň.
Jozef Urban (básnik)
Tvorba
Jozef Urban je autorom libreta k pôvodnému slovenskému muzikálu Kráľ Dávid. Autorsky sa podieľal aj na soundtracku k tretiemu pokračovaniu filmovej série Fontána pre Zuzanu 3, na ktorom nájdeme aj kultovú pieseň v podaní Joža Ráža „Voda, čo ma drží nad vodou“.
Štefan Hríb
Životopis
Štefan Hríb sa narodil 9. januára 1965 v Bratislave a vyrastal v bratislavskej Petržalke. V rokoch 19791983 študoval na gymnáziu, potom v rokoch 19841988 na Elektrotechnickej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave, odbor mikroelektronika. Po skončení školy pracoval tri roky ako výskumný pracovník v Elektrotechnickom ústave Slovenskej akadémie vied.
Od roku 1991 bol korešpondentom českých Lidových novín. V rokoch 19931998 bol moderátorom a komentátorom Rádia Slobodná Európa v Mníchove a v Prahe a v rokoch 19992004 pôsobil ako šéfredaktor týždenníka Domino fórum. Od konca roku 2004 je šéfredaktorom a spoluzakladateľom časopisu .týždeň.
Jozef Urban (básnik)
Tvorba
V roku 1999 Jozef Urban tragicky zomrel na následky havárie, potom ako sa medzi Zvolenom a Detvou zrazil na svojom aute zn. Ibiza s protiidúcim kamiónom MAN, ktorý šoféroval poľský vodič.
Muzikál
Kráľ Dávid (muzikál)
Štefan Hríb
Dielo
V novembri 2013 vyšla kniha Hríbových rozhovorov s bývalým arcibiskupom Róbertom Bezákom Medzi nebom a peklom.
Pod lampou
Štefan Hríb je tiež dlhoročným moderátorom diskusnej relácie Pod lampou (neskôr Večer pod lampou). Vysielanie relácie začalo v januári 2004 na verejnoprávnej Slovenskej televízii. V priebehu rokov prešlo vysielanie viacerými slovenskými médiami, v poslednej dobe je dostupné online a prostredníctvom TV NOE.
Literatúra
(dvanásť rozhovorov s kresťanmi z rôznych cirkví: Karol Mika, Róbert Bezák, Michal Valčo, Terézia Lenczová, Daniel Pastirčák, Miloš Kovačka, Štefan Hríb, Ľudovít Fazekaš, Branislav Škripek, Slavomír Slávik, Daniel Hevier, Ján Grešo)
Cyprus
Cyprus, gr. Κύπρος (Kýpros), tr. Kibris, dlhý tvar Cyperská republika (po grécky Κυπριακή Δημοκρατία – Kypriakí Dimokratía), je štát na ostrove Cyprus v Stredozemnom mori, 75 kilometrov južne od Turecka.
Bzdochy
Bzdochy (lat. Heteroptera alebo Hemiptera v užšom zmysle; iné názvy pozri nižšie) sú taxón polokrídlovcov (Hemiptera).
Cyprus
Okrem Cyperskej republiky je na ostrove Cyprus aj Severocyperská turecká republika, štát, ktorý medzinárodne uznáva iba Turecko. Vznikol odtrhnutím severnej časti ostrova od pôvodného Cypru.
Bzdochy
Názvy
Slovenské názvy tohto taxónu sú bzdochy , rôznokrídlovce , (najmä staršie:) rôznokrídly hmyz , rozličnokrídle , rozličnokrídly hmyz , (najmä staršie a dodnes po česky:) ploštice   ; zastarano: rôznokridlí ; zriedkavo: heteroptéry.
Cyprus
Cyprus je od roku 2004 členom Európskej únie.
Bzdochy
Názvy
Vedecké názvy tohto taxónu sú: Heteroptera (podrobnosti pozri nižšie; staršie aj v podobe: Hemiptera Heteroptera ) a Hemiptera v užšom zmysle   ; menej často: Heteropterida, Cimida, Cimicina, Coleopterohymenoptera, Dermaptera sensu Retzius, Styrelytra, Heterata, Frontirostria, Coridaria.
Cyprus
Geografická poloha
Rozloha ostrova je (pričom vodné plochy zaberajú okolo ). Z celkovej rozlohy ostrova prislúcha Severocyperskej tureckej republike,  patrí južnej časti a zvyšné 3 % sú teritóriom British Sovereign Base Areas (BSBA). Cyprus je po Sicílii a Sardínii tretí najväčší ostrov v Stredozemnom mori. Nachádza sa v jeho severovýchodnej časti a niekedy býva začlenený do geografickej oblasti Stredného východu.
Bzdochy
Heteroptera
Názov Heteroptera dnes môže označovať: V minulosti však názov Heteroptera označoval niečo úplne iné, konkrétne: Nasledujúci text tohto článku sa zaoberá len bzdochami vo význame a).
Charakteristika
Bzdochy sú malej, strednej až značnej veľkosti (od 1 mm do cca 90 mm) s bodavo-cicavými ústnymi ústrojmi (bodec, cuciak), smerujúcimi dozadu a pod telo. Prevažná väčšina druhov má telo viacmenej sploštené. Typickým pre bzdochy je ich prvý pár krídel, označovaný ako polokrovky (hemielytry), ktorý sa v zjednodušenom poňatí delí na bazálnu sklerotizovanú a koncovú blanitú časť. Polokrovky v pokoji ležia plocho nad bruškom, pričom ich blanité konce sa navzájom prekrývajú. Druhý pár krídel je blanitý, v pokoji zložený pod prvým párom. Bzdochy sú pomerne rozmanitou skupinou hmyzu. Na celom svete bolo dosiaľ zaznamenaných viac než 40 000 druhov,  z toho zhruba 900 na Slovensku.
Cyprus
Geologická stavba
Pred 90 miliónmi rokov bol tento ostrov súčasťou hlbokomorského dna praoceánu Tethys. Mohutné posuny zemskej kôry spôsobili, že na seba narazili africký a euroázijský blok, ktoré sa na seba tlačia a podsúvajú jeden pod druhý. Následkom tohto tlaku pred cca 20 miliónmi rokmi vznikol aj Cyprus. Pohorie Troodos a Pentadaktylos sa vyvrásnili do dnešnej výšky asi pred jedným až dvomi miliónmi rokov, zatiaľ čo Mesaoria bola plytkou morskou panvou. Neskôr sa však vplyvom tektonických zmien vystúpila nad morskú hladinu a spája tak dva hornaté ostrovčeky.
Bzdochy
Charakteristika
=== Všeobecná morfológia bzdôch === Telo bzdôch je vo väčšine prípadov viacmenej dorzoventrálne sploštené. Hlava je väčšinou voľná, ale nie je veľmi pohyblivá, vo výnimočných prípadoch je pevnejšie spojená s hruďou. Bodec (cuciak) sa nachádza na prednom okraji hlavy a väčšinou je obrátený smerom dozadu, pod telo. Zložené oči sú spravidla veľmi dobre vyvinuté a u mnohých druhov vyčnievajú guľovito von. Veľmi vzácne sú tieto oči umiestnené aj na stopkách (napr. u rodu Henestaris z čeľade Lygaeidae). U bzdôch je dokonca známych aj niekoľko úplne slepých, bezokých druhov. Väčšina druhov má okrem páru zložených očí prítomné aj tzv. jednoduché očká (ocelli), ktoré sú u bzdôch vždy dve.
Cyprus
Geologická stavba
V strede ostrova sa rozprestiera nížina Mesaoria (tzv. Medzihorie), tá od seba oddeľuje dve hlavné pohoria ostrova – Troodos a Keryneiu. V západnej časti ostrova sa nachádza horský masív Troodos, tvorený fragmentami čadičovej lávy pochádzajúcej z obdukovanej oceánskej zemskej kôry. Troodos je husto zalesnený a nachádza sa v ňom aj najvyšší vrch ostrova – Olympos. V pohorí Troodos sa nachádza jeden z najväčších zachovaných ofiolitových komplexov na svete.
Bzdochy
Charakteristika
U bzdôch rozoznávame dva základné typy tykadiel, ktoré sa od seba až natoľko líšia, že sa podľa ich úpravy bzdochy rozdeľujú na dve veľké skupiny. U prvých, tzv. voľnotykadlových bzdôch/suchozemských bzdôch (Gymnocerata), sú tykadlá viacmenej dlhé, vyrastajú bližšie pri ústnych orgánoch a ležia voľne. Skladajú sa zo 4 alebo 5 článkov rôznej podoby, najčastejšie paličkovitých a dlhých, pričom posledný článok je často viacmenej vretenovitý. Tykadlá tohto typu sú často lomené. Druhý typ tykadiel sa vyskytuje u tzv. skrytotykadlových bzdôch/vodných bzdôch (Cryptocerata). Ich tykadlá majú 1, 2 alebo 3 články, zriedkavo i 4, ale tieto tykadlá sú vždy len krátke a navyše uložené v jamkách alebo žliabkoch na spodnej a zadnej strane hlavy.
Cyprus
Geologická stavba
Na východe severného Cypru sa nachádza pohorie vápencového charakteru – Keryneia. Pohorie je tvorené sériou pohorí a kopcov, orientovaných na osi východ–západ, ktoré tvoria severné pobrežie ostrova. Keryneia je tvorená skalami formovanými už od permu až po mladšie treťohory. Nižšia východná Keryneia obsahuje najstaršie skaly ostrova. Najvyšší vrch Keryneie dosahuje výšku
Bzdochy
Charakteristika
Hruď bzdôch je značne vyvinutá, pričom práve jej prvý článok - predohruď - je veľký, voľný, často široký a na dorzálnej strane tvorí charakteristický štít, často zdobený rozličnými výrastkami a tŕňmi. Stredohruď je veľmi tesne spojená so zadohruďou, ktorá je oproti stredohrudi viacmenej redukovaná.
Cyprus
Vodstvo
náhľad|Satelitná snímka ostrova náhľad|Pohorie [[Troodos.]]
Klimatické podmienky
Cyprus patrí do subtropického klimatického pásma. Počasie sa vyznačuje vysokými letnými teplotami v mesiacoch máj až október, pričom zimné teploty zriedka klesnú pod 5 °C. Letné teploty vystupujú v júli až auguste nad 40 °C, pričom takéto teploty niekedy pretrvávajú aj niekoľko týždňov. Hlavné mesto Nikózia je v lete mestom s najvyššími teplotami.
Bzdochy
Charakteristika
Krídla sú heteronómne - prvý pár je väčší a silnejší a jeho bazálna časť je takmer vždy sklerotizovaná, zatiaľ čo koncová (apikálna) časť je blanitá - preto prvý pár krídel u bzdôch nesie odborné pomenovanie hemielytrae (po slovensky hemielytry alebo polokrovky). Krídla prvého páru ležia zvyčajne plocho nad bruškom a ich konce sa navzájom prekrývajú. Zadné krídla sú menšie, blanité, a s prvým párom krídel bývajú vpredu rozmanitým spôsobom spojené. Majú veľké análne pole a sú buď jednoduché alebo preložené.
Cyprus
Klimatické podmienky
Zrážky sú ojedinelé, prevažne v zimnom období (november – marec). V rokoch 1971 – 2000 bol nameraný priemerný ročný úhrn zrážok. Zmeny v teplote a v množstve zrážok bývajú spôsobované rozdielnou nadmorskou výškou, či vzdialenosťou od pobrežia.
Rastlinstvo a živočíšstvo
Cyprus sa vyznačuje bohatou faunou a flórou formovanou jeho geografickým umiestnením, geologickým vývojom, podnebím, ale zavše aj negatívnymi vplyvmi ľudskej činnosti.
Bzdochy
Charakteristika
Bruško (zadoček, abdomen) má 10 zreteľných článkov, jedenásty článok a telson sú silno redukované. Na ôsmom a deviatom článku samičiek sú vyvinuté gonapofýzy. Ventrálne (sternity) a dorzálne (tergity) bruškové články sú zhruba rovnakej veľkosti, niekedy sú sternity väčšie.
Cyprus
Rastlinstvo a živočíšstvo
Rastlinstvo na Cypre je veľmi bohaté a pestré, mení sa v závislosti od ročného obdobia. Ostrov mal kedysi oveľa bohatší lesný porast ako v prítomnosti. Zníženie výskytu zalesnených plôch má na svedomí viacero skutočností: a to najmä ťažba medi (Cyprus bol už na začiatku staroveku známym ťažobným strediskom tejto suroviny), stavba lodí a stále väčšia potreba ornej pôdy. Zavedené chovy kôz za veľmi krátky čas spásli rozľahlé územia trávnatých plôch, ktoré odrazu zostali celkom holé.
Bzdochy
Charakteristika
Prieduchov (stigiem) majú bzdochy najčastejšie 10, z nich sú dva umiestnené na hrudi a osem na brušku. Samčí pohlavný vývod leží na 9. článku, samičí na 8. článku. U niektorých druhov sa stretávame so stridulačnými (zvukotvornými) ústrojmi.
Cyprus
Rastlinstvo a živočíšstvo
V súčasnosti pokrýva lesný porast iba 17% z celkovej rozlohy ostrova. Lesný porast tvorí najmä borovica turecká (Pinus brutia) v údoliach pohoria Troodos, borovica čierna (Pinus nigra) na svahoch vo vyššej nadmorskej výške, tri druhy borievok, z ktorých dva sa vyskytujú na vyššie položených miestach pohoria Troodos, borievka purpurová (Juniperus phoenicea) dominuje na polostrove Akamas. Lesy pohoria Troodos tvoria jelše (Alnus), platany (Platanus acerifolia), jahodovec obyčajný (Arbutus unedo) a endemický dub zlatý. V Pafskom lese sa v počte 50 000 stromov zachoval aj ďalší endemický druh – céder krátkolistý. Medzi 1 800 druhmi a poddruhmi a odrodami rastlín, ktoré sa nachádzajú na ostrove, je 120 endemických.
Bzdochy
Charakteristika
Väčšina druhov bzdôch má na zadohrudi pachové žľazy, produkujúce tekutý sekrét, ktorý veľmi odporne zapácha.
Cyprus
Rastlinstvo a živočíšstvo
Nájdené skameneliny sú dôkazom, že v praveku Cyprus obývali hrochy a slony. Ako skoro všade na ostrovoch sa aj tu vytvorili drobné ostrovné formy, ktoré pomerne dlho prežívali vďaka tomu, že na ostrove nežili veľké šelmy. Trpaslíčie mamuty, kedysi označované ako Elephas Cyprioti, tu žili až do konca poslednej ľadovej doby a vymizli až pred 10 000 až 8 000 rokmi, asi v čase, keď sa na Cypre objavil človek. Prví osídlenci pravdepodobne priviedli so sebou niektoré druhy zvierat – divé prasatá, jeden druh kozy a zrejme aj ovcu. Niektoré z týchto zvierat svojím chovateľom ušli, niektoré boli pravdepodobne v určitých oblastiach nasadené a vytvorili divé populácie. Neskôr však, s výnimkou kozy a ovce muflónej, tieto zvieratá znovu postupne vyhynuli. Príčinou bol najmä nadmerný lov alebo odlesnenie rozsiahlych plôch. Aj ovca muflónia bola skoro vyhubená. V čase, keď počet jedincov bolo možné zrátať len do niekoľkých tuctov, boli zavedené prísne ochranné opatrenia. Dnes žije v Pafskom lese a v porastoch na svahoch Troodu asi 2 000 chránených zvierat.
Bzdochy
Systematika
podrad [rad] Heteroptera - bzdochy/rôznokrídlovce/rozličnokrídly hmyz/ploštice (ďalšie synonymá pozri vyššie):
Roztoky (okres Svidník)
Roztoky sú obec na Slovensku v okrese Svidník.
Bzdochy
Systematika
Poznámky:
Roztoky (okres Svidník)
Erb
V modrom štíte zo zelenej pažite vyrastajúce dva zlaté listnaté prirodzené stromy, z pravého okraja štítu vyrastajúce strieborné skalné bralo, z ľavého okraja štítu vyrastajúci zlatý položený spílený peň, na ňom obkročmo sediaci vpravo otočený striebro odetý muž so striebornou sekerou vo zdvihnutej pravici.
Cyprus
Dejiny
Historický vývoj Cypru je veľmi bohatý, možno ho rozdeliť do viacerých období.
183 Istria
183 Istria je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil J. Palisa 8. februára 1878.
Roztoky (okres Svidník)
Erb
Jestvujúci erb bol prijatý uznesením obecného zastupiteľstva dňa 20. júna 2005, č. OZ – 3/2005 a je zapísaný v heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou R – 136/2006.
Súčasná heraldická kompozícia erbu symbolizujúceho žánrový obrázok s prírodným a drevorubačským motívov podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1767.
Autormi erbu sú Peter Kónya, Leon Sokolovský a Sergej Pančák.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách zelenej (1/9), modrej (1/9)  bielej (2/9)  žltej (1/9), bielej (2/9), zelenej (1/9) a modrej (1/9). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Literatúra: Heraldický register Slovenskej republiky VII., Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, Matica slovenská 2009, str. 144 - 145.
Cyprus
Praveký a staroveký Cyprus
Na území ostrova nachádzame málo stôp po kamennej dobe. Vyspelá je tu neolitická kultúra, tzv. Kultúra Chirokitia, ktorá je typickou veľkými murovanými bielymi domami, na svoju dobu išlo o vyspelú civilizáciu. Bronzová doba je charakterizovaná dobre rozvinutou civilizáciou. Ľudia sa rýchlo naučili pracovať v bohatých medených baniach ostrova. V tejto dobe tu žije obyvateľstvo, ktorého pôvod je dodnes predmetom sporov, je ale pravdepodobné, že išlo o novousadlíkov z Anatólie, ktorí sa pomiešali s autochtónnym obyvateľstvom, potomkami neolitických ľudí.
Mykénska kultúra sa na Cypre objavila okolo roku 1600 pred Kr., no išlo len o prijatie určitého mykénskeho vplyvu zo strany cyperských aristokratov, stále mykénske grécke osídlenie tu neexistovalo. Tiež tu nefungoval mykénsky palácový systém. Písalo sa tu však mykénskym písmom. Po páde Mykénskej kultúry v roku 1200 pred Kr. sa však na Cypre usadzuje mykénske grécke obyvateľstvo z Grécka, ktoré tu nachádzalo nové útočisko. Grékov bolo veľa, ale pôvodné obyvateľstvo sa udržalo aj so svojim jazykom. Obe etniká, grécke, aj pôvodné cyperské používali sylabickú abecedu, ktorá sa vyvinula z mykénskeho písma. Grécke aj pôvodné etnikum žili v mieri a v spoločných kráľovstvách a mestách, žiadne stopy separácie jedného a druhého etnika, samostatné mestá a stopy po bojoch neexistujú. Obyvatelia žili vo viacerých menších kráľovstvách, kde všade žili spolu Gréci aj Cyperčania, pričom králi boli väčšinou Gréci, vyskytovali sa ale aj pôvodní Cyperčania, ako to dokazujú mená.
Cyprus zažil inváziu Thutmosa III. z Egypta okolo roku 1500 pred Kr. a bol nútený platiť poplatky. V 16. storočí pred Kr. si Cyprus podrobil Egypťan Amasis, potom sa ostrov ocitol pod nadvládou Peržanov.
V neskoršom období sa na ostrove usadzujú aj Feničania. V archaickom a klasickom gréckom období bol Cyprus odlišný vo vývoji ako ostatné grécke oblasti. Snáď podobne mimo gréckeho diania stáli Gréci zo susedného kraja Pamfýlia. Cyprus so svojim zmiešaným grécko-eteocyperským obyvateľstvom prijímal hlavne silné vplyvy z Egypta, ktoré však boli pod miernym vplyvom z gréckej Iónie, ktorá tak predstavovala hlavný kontakt s klasickým gréckym svetom. Cyperčania neprijali grécku abecedu, ale svoj grécky aj negrécky jazyk zapisovali do pôvodnej abecedy až do 4. stor. pred Kr. Svojrázny je aj sochársky, architektonický a keramický štýl. Po čase sa Cyprus stal zdrojom stavebného dreva pre grécke loďstvo.