cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pelayo
Táto historická postava je opradená mnohými legendami a je španielskym národným hrdinom. Legendy sú spojené najmä s víťazstvom v Bitke pri Covadonge v roku 722, pri ktorej porazil arabskú trestnú výpravu. Ukazuje sa však, že v skutočnosti išlo len o málo významný incident medzi dvomi malými skupinami, kde počet všetkých bojovníkov s veľkou pravdepodobnosťou nepresiahol 200. Historický význam má najmä v tom, že išlo o prvé víťazstvo kresťanov nad moslimami po takmer desiatich rokoch. Legendu z nej urobil apokryfný a z veľkej časti vymyslený zápis v kronike Alfonza III.
Králova Lhota (okres Písek)
Králova Lhota je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 213 obyvateľov, z toho 103 mužov a 110 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,2 roka).
Grant Gee
Grant Gee (* 24. október 1964, Plymouth, Anglicko) je britský režisér.
Narodil sa v Plymouthe a študoval geografiu na St Catherine's College v Oxforde. V roku 1998 nakrútil dokumentárny film Meeting People Is Easy o rockovej skupine Radiohead. V roku 2003 natočil krátky dokumentárny film JC-03, ktorý zachytával waleského hudobníka Johna Calea pri práci v štúdiu. Roku 2007 potom natočil film Joy Division o rovnomennej rockovej skupine. Je tiež režisérom série hudobných videoklipov (Gavin Bryars, Coldplay, Nick Cave and the Bad Seeds a ďalších umelcov).
Thouars-sur-Garonne
Thouars-sur-Garonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Štvornožce
Štvornožce (iné názvy: tetrapódy, štvornohé stavovce ; lat. Tetrapoda, Stegocephali) je skupina (označovaná ako stupeň, nadtrieda a podobne) stavovcov, ktorej zástupcovia sa vyznačujú dobre diferencovanými končatinami s prstami.
Medzi štvornožce patria obojživelníky v (naj)širšom zmysle (t.j. primitívne formy štvornožcov a obojživelníky v užšom zmysle) a skupina blanovce (Amniota), ktorá zahŕňa plazy, vtáky a cicavce. Štvornožce sa prvýkrát objavili koncom devónu, pred asi 375 miliónmi rokov. Niektoré pozostatky prvotných štvornožčov nie sú dosť kompletné (najmä čo sa týka skamenelín končatín) na to, aby sa dalo spoľahlivo rozlíšiť, či už ide o štvornožca alebo len o vyspelú „rybu“, ktorá je na vývojovej ceste k štvornožcom.
Vnútorná systematika
[stupeň] štvornožce (Tetrapoda):
Bejzbal na Letných olympijských hrách 2008
Bejzbal na Letných olympijských hrách 2008 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2008. Konal sa v Pekingu, v Číne v dňoch od 13.23. augusta 2008, za účasti 8 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizoval oficiálne od roku 1992 a toto bolo jeho 5. vydanie. Nováčikom olympijského turnaja bolo iba družstvo domácej Číny. Zápasy sa hrali na 2 ihriskách štadióna Wukesong Baseball Field, ktorý bol súčasťou komplexu MasterCard Center. Patril medzi 9 dočasných športových dejísk v rámci hier, ktoré boli po olympiáde zbúrané.
Družstvo 🇰🇷 získalo olympijský titul, keď zvíťazilo vo finále nad 🇨🇺.
Kvalifikácia
náhľad|Účastníci LOH 2008
Základná skupina
náhľad|Zápas medzi Holandskom a Japonskom
Harry Potter a Ohnivá čaša (film)
Harry Potter a Ohnivá čaša je v poradí štvrtý film o Harrym Potterovi nakrútený v roku 2005 na motívy rovnomennej knihy. V hlavných úlohách hral Daniel Radcliffe ako Harry Potter, Rupert Grint ako Ron Weasley a Emma Watsonová ako Hermiona Grangerová.
Dej
Harry je prenasledovaný nočnými morami, po ktorých ho jazva na čele bolí viac ako obyčajne. Preto sa teší na nadchádzajúci Svetový pohár v metlobale, na ktorom sa zúčastní spolu so svojimi kamarátmi Ronom a Hermionou a ktorý pre neho znamená únik od zlých snov.
Ale na oblohe nad metlobalovým kempom sa objaví niečo zlovestné – Temné znamenie, znak Lorda Voldemorta. Znamenie vyčarujú jeho stúpenci, smrťožrúti, ktorí ostatných trinásť rokov – od noci, kedy Voldemort zavraždil Harryho rodičov – nemali odvahu ukázať sa na verejnosti.
Harry túži byť opäť za múrmi Rokfortskej strednej školy čarodejníckej, kde by ho profesor Dumbledore ochránil. Ale tento rok tomu bude inak.
Persefoné
thumb|Persefoné Persefoné (iné názvy: Persefona, Perzefóna, zastarano Persefone; gr. Persefoné, lat. Proserpina) bola v gréckej mytológii dcéra najvyššieho boha Dia a bohyne Demeter. Bola manželkou vládcu podsvetia Háda.
Legenda
náhľad|Persefona otvára ,,Liknon Mystikon" náhľad|Bohyňa podsvetia, smrti, žatvy a kvetov
Legenda o Persefóne začína vtedy, keď sa boh smrti Hádes zamiluje sa do krásnej dcéry Dia a bohyne Demetry. Hades vedel, že Demetra, bohyňa plodnosti, zeme a roľníctva, nebude nikdy nesúhlasiť so sobášom. Hades preto požiadal Dia, aby mu ju dal za manželku. Keďže nemohol odmietnúť svojho brata, súhlasil s manželstvom medzi Hádom a Persefónou za predpokladu že sám Hádes ju môže priviesť do svojho kráľovstva, dobre vediac, že Persefona je strážená jej matkou. Jedného dňa, keď oberala spolus Ocenidy kvety na úpätí Nysi, Persefona bola unesená Hádom a vzatá do Podsvetia. Rimania spomínajú Ennu na sicílskom ostrove ako miesto únosu. Demetra bola taká zúfala kvôli zmiznutiu svojej milovanej dcéry, že opustila Olymp za deväť dní a nechala starnúť celú vegetáciu, ktorá bola pod ňou. Neskôr Zeus bol nútený odhaliť prostredníctvom spoločností Hekate Demetra, kde je Persefona, a sprostredkovať kompromis s Hádom, ktorý medzitým stal sa jej manželom. Aj keď bola Persefona prepustená z podsvetia, zostala spojená so svetom tieňov, pretože v podsvetí zjedla zrniečka granátového jablka (každý, kto v podsvetí niečo zje, musí tam už zostať). Túto skutočnosť zradil Hádes Askalafosovi. Takže každú zimu sa Persefona musí vrátiť do podsvetia a stráviť tam tretinu roka. Preto je zima obdobím Demetrovho zúfalstva, v ktorom vegetácia umrie,
Borovica limbová
Borovica limbová alebo limba (Pinus cembra) je svetlomilný vysokohorský ihličnatý strom, rastúci roztrúsene pozdĺž hornej hranice lesa. Dožíva sa vysokého veku, 400 a údajne až 1000 rokov. Je veľmi mrazuvzdorná, znáša nízke teploty až −60 °C.
Opis
Dorastá do výšky približne 20 m. Má priebežný rovný kmeň a hustú kužeľovitú až valcovitú korunu. Kôra býva v mladosti hladká, sivozelená, čoskoro prechádza do šupinovite rozpraskanej borky. Púčiky majú široko vajcovitý tvar, veľkosť 7-10mm sú živicovité so svetlými okrajmi šupín. Ihlice rastú po 5 na brachyrastoch dlhé 5–12 cm. Je jednodomá. Kvitne v júni až v júli. Šišky sú vzpriamené, zrelé majú dĺžku 5–8 cm. Farba je hnedá a plodové šupiny tupé. Dozrievajú v auguste na druhý rok. Semená sú 8–10 mm dlhé, bez krídel, hranaté a hrdzavohnedé. Rozširujú ich vtáky a hlodavce. Má silný kolovitý kmeň a silné korene, ktoré zabraňujú vývratom. Rastie veľmi pomaly, 10- ročné dosahujú výšku približne 1-1,5 m. Rast vrcholí vo veku 150-200 rokov a končí až vo veku 400 rokov.
Rozšírenie
Limba je vysokohorská drevina so stredoeurópskym rozšírením s dvoma centrami v Alpách a v Karpatoch. Dolná hranica rozšírenia je vo výške 1 360 m, horná 1 610 m n. m. U nás sa vyskytuje iba v Tatrách. Čo sa týka ekologických nárokov je svetlomilná a vyžaduje dostatok pôdnej a vzdušnej vlhkosti. Viac sa jej darí na hlbších hlinitých až ílovitých, sviežich pôdach. Na svahu zabraňuje erózii. Je chránená.
Zrýchlenie
Zrýchlenie je vektorová fyzikálna veličina definovaná ako prvá derivácia rýchlosti podľa času, resp. druhá derivácia polohového vektora podľa času vzhľadom na vytýčený priestor. Podmienka o priestore je podstatná, pretože pri súčasných pohyboch je možné pre totožný bod v jednom okamihu určiť viac zrýchlení (celkové, relatívne, unášavé, Coriolisovo). V sústave SI je jednotkou zrýchlenia m/s2 (meter za sekundu na druhú).
Veľmi zjednodušene sa pre špeciálne prípady pohybu dá povedať, že zrýchlenie je zmena rýchlosti za jednotku času.
Všeobecný pohyb
kde
Rovnomerne zrýchlené pohyby
Ak je rýchlosť telesa konštantná (čo sa veľkosti i smeru týka), zrýchlenie telesa je nulové. Zrýchlenie telesa pri voľnom páde má smer nadol a veľkosť 9,81 m/s2 (túto hodnotu označujeme g). Voľný pád je iba jedným príkladom na tzv. rovnomerne zrýchlený pohyb, teda pohyb pri ktorom je zrýchlenie telesa konštanté. Vtedy platí medzi časom a polohou telesa vzťah (napíšeme iba x-ovú súradnicu, y-ová a z-ová majú rovnaký tvar)
kde x(0) je poloha telesa v čase t=0 a v(0) je rýchlosť telesa v tomto čase. Podobne pre x-ovú zložku rýchlosti telesa v čase t platí
Najjednoduchší vzorec pre výpočet zrýchlenia (ak poznáme začiatočnú aj konečnú rýchlosť a čas za ktorý bola táto zmena rýchlostí dosiahnutá) je:
Podľa Newtonovho zákona má teleso konštantné zrýchlenie vtedy ak naňho pôsobí sila stálej veľkosti a smeru. Táto ideálna situácia a v praxi nastáva iba s určitými obmedzeniami. Napríklad pri spomínanom voľnom páde časom teleso dosiahne veľkú rýchlosť a vplyv odporovej sily prestane byť zanedbateľný. To sa prejaví tak, že zrýchlenie telesa sa bude postupne spomaľovať až nakoniec klesne na nulu. Rýchlosť telesa vtedy dosiahne svoju maximálnu hodnotu, ktorá je daná rovnováhou medzi gravitačnou silou a odporovou silou vzduchu.
Ak by odporová sila nebola vôbec prítomná (napr. v medzihviezdnom priestore), ako obmedzenie predstavy o rovnomerne zrýchlenom pohybe vtedy vystúpi špeciálna teória relativity (pozri nižšie), podľa ktorej žiadne teleso nemôže prekonať rýchlosť svetla.
thumb|right|Schéma veličín pri pohybe po kružnici
Zrýchlenie pri pohybe po kružnici
Pri pohybe po kružnici sa veľkosť rýchlosti telesa nemení, no mení sa jej smer. Aj vtedy je zrýchlenie nenulové a má veľkosť a=v^2/r alebo tiež a=\omega^2r (v je rýchlosť telesa, r polomer jeho kruhovej dráhy, \omega je uhlová rýchlosť telesa). Pri pohybe po kružnici má zrýchlenie konštantnú veľkosť a vždy smeruje do stredu kružnice. Viac o ňom hovorí článok dostredivá sila.
Zrýchlenie ako derivácia
Ak chceme poznať okamžité zrýchlenie telesa, prechodom k "nekonečne krátkemu" časovému intervalu vstupuje do vzťahu derivácia a dostávame
Teda zrýchlenie je druhá derivácia polohy podľa času.
Zrýchlenie a špeciálna teória relativity
Zjednodušený zápis F=ma využíva dosadenie vzťahu pre hybnosť p=mv a predpoklad, že hmotnosť m je konštantná. Tento predpoklad zjavne nie je splnený napríklad v prípade raketového pohonu, kedy hmotnosť rakety klesá kvôli úniku spálených plynov (tie vlastne raketu poháňajú). Podľa teórie relativity však nie je hmotnosť konštantná ani pri dosahovaní rýchlostí porovnateľných s rýchlosťou svetla. Konkrétne platí
kde m_0 je tzv. pokojová hmotnosť telesa. V najjednoduchšom prípade je sila rovnobežná s rýchlosťou telesa. Dosadením relativistického vyjadrenia hybnosti p=mv do vzťahu pre silu vtedy dostávame (použitím pravidiel o derivovaní súčinu a zloženej funkcie)
Ak z tejto rovnice vyjadríme zrýchlenie, ľahko zistíme že pri konštantnej sile s rýchlosťou telesa zrýchlenie klesá. Ak by sme priamo dosadili v=c, zrýchlenie je nulové.
PS
P.S. môže byť:
Parížska zmluva
Parížska zmluva (alebo ak ide o uzavretie mieru – najmä v prípadoch dole označených ako x – aj parížsky mier či parížska mierová zmluva) môže byť:
Parížske zmluvy môže byť:
Alfonz I. (Astúria)
thumb|right|200px|Socha Alfonza I. v [[Madride]]Alfonz I. bol prvým „oficiálnym“ kráľom Astúrskeho kráľovstva, na ktorého čelo nasúpil v roku 739 a vládol do roku 757. Pred ním však tomuto územiu vládli jeho svokor Pelayo (718-737) a Favila (737-739). Za jeho vlády Astúrske kráľovstvo nadobudlo v regióne väčší význam: precestoval široké okolie, vyhľadal osobne veľké množstvo kresťanských osadníkov a presťahoval ich do Astúrie, kde sucho a hladomor, ktorý v období jeho vlády prepukol, neboli také kruté. Tým svoje kráľovstvo výrazne posilnil a zväčšil počet jeho obyvateľov, ktorí sa vzápätí zapojili do jeho opevňovania pred možným moslimským vpádom (dnešná Kastília, predtým Bardulia).
Rocquigny (Pas-de-Calais)
Rocquigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Křenovice (okres Písek)
Křenovice je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 159 obyvateľov, z toho 78 mužov a 81 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,6 roka (muži 43,8 roka, ženy 47,3 roka).
Ženská štvorhra na Hansol Korea Open 2009
Ženská štvorhra na Hansol Korea Open 2009 sa hrala ako súčasť Hansol Korea Open 2009 od 21. septembra do 27. septembra.
Tombebœuf
Tombeboeuf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Médska ríša
thumb|Médska ríša okolo r. 600 pred Kr. Médska ríša alebo Média bola staroveká ríša Médov na území severozápadného Iránu založená v 8. storočí pred Kr. a začlenená do Perzskej ríše okolo roku 553 pred Kr.
Prvým historicky doloženým vládcom Médie bol Fraortes (vládol 653 – 625 alebo 675 – 653 alebo 675 – ?625 pred Kr.), ktorý vraj porazil Peržanov a zomrel v boji s Asýrčanmi. Asýrske pramene spomínajú médskeho vzbúrenca Kaštiriti (možno identický s Fraortom), ktorý žil okolo 672 pred Kr., vytlačil Asýrčanov a zomrel okolo roku 653 pred Kr. pri pochode do Asýrie, práve v čase, keď Médiu napadli Skýti.
Skýtsku nadvládu ukončil roku 616 pred Kr. médsky vládca Kyaxares (iránsky Uvachšatra; vládol asi 625 pred Kr. – 585 pred Kr.). Za jeho vlády zrejme ríša dosiahla vrchol. Roku 617 pred Kr. napadol Asýriu, dobyl mesto Aššur a uzavrel spojenectvo s babylonským kráľom Nabopolasarom, ktoré potvrdili svadbou detí oboch kráľov. Médsko-babylonské vojsko roku 612 pred Kr. obsadilo Ninive a ovládlo tak severnú Mezopotámiu (zničilo Asýrsku ríšu). Po bojoch s Lýdiou sa hranicou medzi Lýdiou a Médiou stala rieka Halys (dnes Kizilirmak). Známy je príbeh, ako sa tu sa v poslednom roku svojej vlády stretol Kyaxares s lýdskym kráľom Alyattom II., ale úplné zatmenie Slnka 26. mája 585 pred Kr. prinútilo obe strany k mieru.
Médsky kráľ Astyages (babylonský Ištuvegu; 585 pred Kr. - 549 pred Kr.) okolo roku 553 pred Kr. (podľa babylonskej kroniky 550/549 pred Kr.) podľahol útoku (rodinne príbuzného) perzského kráľa Kýra II., čím sa Média stala súčasťou Perzskej ríše.
Tadeusz Zasępa
Prof. Tadeusz Zasępa, PhD. (* 23. apríl 1946, Radziechowice, Poľsko – † 18. september 2016, Ružomberok, Slovensko) bol poľský vysokoškolský učiteľ, katolícky kňaz a publicista zaoberajúci sa teóriou masmediálnej komunikácie, čestný občan mesta Ružomberok, kúpeľnej obce Lúčky a obce Švošov.
Dňa 23. apríla 2008 bol Akademickým senátom KU zvolený za rektora Katolíckej univerzity v Ružomberku, po menovaní prezidentom SR  do úradu nastúpil 1. júla 2008. Slávnostná inaugurácia rektora sa konala 16. septembra 2008 na slávnostnej bohoslužbe Veni Sancte v Univerzitnom kostole Svätej rodiny v Ružomberku pri príležitosti otvorenia akademického roku 2008/2009.
V roku 2012 bol akademickým senátom KU prof. Zasępa znovu zvolený za rektora, ten ho však neskoršie dvakrát odvolával, a to pred vianočnými sviatkami 18. decembra 2013 a v apríli 2014. S odvolaním rektora ale nesúhlasil košický arcibiskup Bernard Bober ako veľký kancelár Katolíckej univerzity v Ružomberku, čo mu umožňoval štatút KU, takže rektor odvolaný nebol.
Hoci Zasępa mal podporu študentov (aj na sociálnych sieťach) a v petícii sa za neho postavili absolventi katedry žurnalistiky, kde učil, napokon sa po tlaku z viacerých strán rozhodol 5. mája 2014 rezignovať z funkcie rektora. V rezignačnom liste vysvetlil svoje dôvody, ktoré ho k tomuto kroku viedli, napríklad: „senát univerzity (a tiež senát pedagogickej fakulty) ignorovali výsledky vnútornej kontroly na Pedagogickej fakulte KU, ktoré boli potvrdené aj nezávislým audítorom, a neboli ochotné akceptovať vyvodenú zodpovednosť, čím sa usilovali legalizovať nezákonné konanie.“   Zasępa skončil svoje pôsobenie ako rektor KU k 31. máju 2014.
Na jeseň 2015 sa v médiách objavili informácie, že mu zlyháva srdce. Zasepovmu zhoršenému zdravotnému stavu mala predchádzať informácia o liste predsedu KBS arcibiskupa Stanislava Zvolenského Zasepovmu ordinárovi, čenstochovskému arcibiskupovi Waclawovi Depovi, v ktorom Zvolenský žiada o stiahnutie Zasepu z pôsobenia na Slovensku.
Vzdelanie
Do roku 1974 pracoval ako kaplán (aj pre nepočujúcich) vo farnosti Svätého Ducha Wieruszów. V nasledujúcich rokoch sa venoval univerzitnému vzdelávaniu predovšetkým na Katolíckej univerzite v Lubline 19741977, absolvoval aj viaceré študijné pobyty na The Catholic University of America vo Washingtone D.C. v rokoch 1977 a 1981, na University of Geneva, v Ženeve v roku 1981 a na Universita Cattolica del Sacro Cuore, v Miláne v rokoch 19811983.
Doktorát z pastorálnej teológie (PhD.) dosiahol v roku 1983 na Katolíckej univerzite v Lubline, v roku 1987 tam bol habilitovaný v odbore pastorálna teológia – mediálne vzdelávanie, v roku 1995 sa tam stal mimoriadnym profesorom a v roku 2001 riadnym profesorom.
Ovládal viaceré cudzie jazyky: anglický, francúzsky, španielsky, taliansky, nemecký, ruský, ukrajinský, lotyšský, slovenský, poľský, latinský a posunkovú reč.
Začiatky a prvé rektorské obdobie
Podľa prezentačnej publikácie o Katolíckej univerzite v Ružomberku (KU) prišiel prof. Tadeusz Zasępa na Slovensko vďaka pozvaniu slovenských biskupov Františka Tondru (Spiš), Eduarda Kojnoka (Rožňava) a arcibiskupa Alojza Tkáča (Košice). Prvýkrát bol zvolený za rektora v roku 2008. „''Na začiatku som prichádzal do Spišskej Kapituly niekoľkokrát do roka. Potom som začal prednášať pravidelne v Trnave, kde bolo diplomové štúdium žurnalistiky. Bolo to veľmi zaujímavé, už taká univerzitná práca. Zo študentov vyrástli výrazní činitelia žurnalistického života, ktorí pekne slúžia Slovensku a Cirkvi. Som na nich hrdý.“ Ako hovorí Zasępa, netušil, že sa raz stane rektorom KU: „Nikdy som to nepredpokladal. Nemal som taký plán. Prišli ľudia z univerzity a navrhli mi, aby som kandidoval. Boli diskusie, prosby, dovolenie môjho biskupa v Čenstochovej, že môžem kandidovať. Všetko to tak dopadlo, že som sa rozhodol v roku 2008 kandidovať, že som získal dvadsať hlasov, jeden sa zdržal.''“
Jeden z jeho študentov, novinár Pavol Rábara, takto spomína na uvedenie rektora do úradu: „''Prejav T. Zasępu pri predstavení svojej kandidatúry bol povzbudivý. Opäť, tak ako na svojich prednáškach, sa profesor ukázal predovšetkým ako prístupný človek, ktorý nenálepkoval svoju reč formálnosťami. Plány, ktoré predstavil, sú síce odvážne, ale každý, kto ho pozná, vie, že to všetko vychádza z jeho srdca. Sám viackrát zopakoval, že nechce sklamať. Chce zriadiť ekonomickú a právnickú fakultu, rozvíjať vzťahy so zahraničím a zriadiť rozvojový fond, nadáciu na podporu univerzity.... Rektor reprezentuje univerzitu pred študentmi, štátom a svetom. Za profesora Zasępu sa hanbiť asi nik nebude. Prechádzka ružovou záhradou ho však nečaká, univerzitu čaká komplexná akreditácia a mnohým ľuďom leží v žalúdku. Kto iný, ako vo svete známy odborník s bohatými kontaktmi a skúsenosťami môže univerzite v Ružovom meste priniesť väčší osoh?''“
V roku 2010 bolo podpísané memorandum o spolupráci medzi Katolíckou univerzitou a Mestom Ružomberok. Ako ctiteľ svätého Jána Pavla II. sa Zasępa pričinil o vybudovanie Parku Jána Pavla Druhého pred vtedajším rektorátom KU na Námestí Andreja Hlinku v Ružomberku. V roku 2011 na katedre žurnalistiky v Ružomberku, kde Zasępa pôsobil, otvorili nové televízne štúdio. Ešte za prvého rektorského obdobia dostala KU do daru vzácnu relikviu Jána Pavla II.
Druhé rektorské obdobie
Druhýkrát sa stal rektorom v apríli 2012, čím nadviazal na predošlé štvorročné pôsobenie. V tajnej voľbe získal 13 hlasov, druhý kandidát dekan pedagogickej fakulty Tomáš Jablonský 11. Za svoje úlohy v druhom rektorskom období si kládol dokončenie komplexnej akreditácie, vybudovanie kultúry kvality, excelentný výskum, posilnenie akademického života a ukončenie výstavby univerzitnej knižnice.
Jedným z najvýznamnejších úspechov Zasępovho pôsobenia v Ružomberku je Univerzitná knižnica Katolíckej univerzity v Ružomberku, ktorá bola slávnostne otvorená pre verejnosť 25. septembra 2013. Rozliční darcovia tento projekt podporili sumou viac ako tri milióny eur, no financovaná bola predovšetkým zo štrukturálnych fondov Európskej únie. Pod jeho manažmentom sa univerzite podarilo získať ďalšie eurofondy na rekonštrukciu internátov a vybudovanie digitalizačného pracoviska. KU v druhom rektorskom období prof. Zasępu získala tiež oprávnenia vyučovať právo a kanonické právo.
Rezignácia z rektorského postu
Tadeusz Zasępa 5. mája 2014 rezignoval na funkciu rektora KU. Vo svojom rezignačnom liste uviedol: „''Neviem akceptovať, že na katolíckej univerzite je možné, aby dekani fakúlt (pedagogickej, filozofickej, ale aj teologickej ) nerešpektovali rektora univerzity a neskrývane organizovali jeho šikanovanie cez zástupcov fakúlt v senáte univerzity namiesto plnenia si svojich povinností.... Neviem akceptovať aplikovaný cynizmus, prekrytý politickou korektnosťou a sprevádzaný negatívnymi politickými praktikami tam, kde by sa mala hľadať pravda bez výhrad.''“
Oznámenie o rezignácii rektora KU sa udialo na slávnostnom ukončení akademického roka Te Deum v kostole sv. Rodiny v Ružomberku-Rybárpoli, na ktorom kázal veľký kancelár KU Mons. Bernard Bober, košický arcibiskup. Tam povedal: „''Keď som si bolestne všímal rozdelenie na našej univerzite za ostatných pár mesiacov, s istým zármutkom musím konštatovať, že sa i v našich kruhoch potvrdzuje deformácia vnímania slobody. Jedni sa snažia o väčšiu autonómiu voči druhým, hoci toto vôbec netvorí náplň akademickej slobody, ani nijako neposilňuje charakter verejnej vysokej školy. Kam to vlastne ideme? Sme ešte katolíckou univerzitou?''“
Na mestskom zastupiteľstve v Ružomberku reagoval na situáciu na tamojšej „alma mater“ poslanec Martin Motyka 14. mája 2014: „''Pre mňa osobne je to veľká tragédia jednak pre akademickú pôdu, ale si myslím, že je to aj jedna veľká škoda pre toto mesto. Pán profesor bol pre mňa jedna veľká morálna osobnosť, ktorá, myslím si, veľmi správnym smerom viedla nielen študentov, ale aj chod celej Katolíckej univerzity. Chcel by som nielen za seba, ale za všetkých občanov tohto mesta veľmi pekne poďakovať a popriať veľa sily, zdravia a ešte raz Pán Boh zaplať za všetko, čo urobil pre Katolícku univerzitu a pre mesto.''“
Po jeho rezignácii mu 2. júna 2014 odoslal list veľký kancelár KU Mons. Bernard Bober, ktorý mu poďakoval za jeho rektorskú prácu: „''Venovali ste nám šesť rokov života. Pre univerzitu i pre celú slovenskú cirkev to bol požehnaný čas. (...) Obdivujem Vaše úsilie vykonať všetko pre dobro celej univerzity, bez ohľadu na vlastný profit. Napriek nepriazni a nedôvere bola Vaša námaha korunovaná dominantnou stavbou univerzitnej knižnice. Dali ste univerzite srdce a ono bude biť ďalej, aj napriek infarktom, ktoré jej v každej dobe môže spôsobiť ľudská chamtivosť (...) Bolo mi cťou s Vami spolupracovať!''“ Ďakovné listy pripojila tiež kancelária prezidenta, advokát Ján Čarnogurský, Ondrej Krajňák z Ústavu pamäti národa, vojenský ordinár František Rábek, brniansky biskup Vojtěch Cikrle alebo emeritný trnavský biskup Dominik Tóth.
Svoj postoj vyjadril aj prefekt vatikánskej Kongregácie pre katolícku výchovu Zenon kardinál Grocholewski: „''Vyjadrujem vďačnosť za Vašu obetavú prácu, za vytrvalú starostlivosť o katolícky charakter univerzity a súčasne o náležitú úroveň vzdelávania a vedeckého výskumu. Veľmi oceňujem Vašu otvorenosť a angažovanie sa vo veci hľadania pravdy a šírenia kresťanských postojov vo svete.''“
Svoju nespokojnosť so situáciou na KU, ktorá vyústila do rezignácie rektora Zasępu, vyjadril aj bývalý ružomberský primátor Michal Slašťan: „''Zdá sa mi to byť symbolom doby: akoby súčasné časy viac priali nečestnosti, klamstvu, podvádzaniu, ako čistej, transparentnej práci, ktorá prináša reálne výsledky. Bývalému rektorovi Tadeuszovi Zasępovi sa podarilo postaviť univerzitnú knižnicu, umiestniť KU na popredné priečky hodnotenia ARRA, vybudovať moderné televízne štúdio, založiť Kolégium KU prinášajúce zaujímavé prednášky pre širokú verejnosť, priviesť k ziskovosti študentské internáty alebo zriadiť Poradenské centrum, ktoré rieši rozličné potreby a požiadavky študentov. Všade, kde bol, aktívne tvoril dobré meno univerzity.... Je skutočne veľkým nešťastím, ak takáto významná osobnosť, ktorá má za sebou reálne výsledky, je v Ružomberku nevítaná.''“
Kauzu odvolávania rektora KU Tadeusza Zasępu prirovnala žurnalistika a mediálna teoretička Terézia Rončáková ku kauze odvolaného trnavského arcibiskupa Róberta Bezáka: „''Finančné podobnosti netreba pripomínať. Niekto hospodáril nečisto, niekto mu na to prišiel – a hádajme, kto na to doplatil…? Terminus Sokolov syndróm vystihuje používanie verejných zdrojov na upevňovanie súkromnej moci. Vyžaduje si to sofistikovanú schopnosť prelievať verejné peniaze do súkromného vrecka, z ktorého sa potom pomáha, buduje, rozdáva, prilepšuje – a kupuje vďačnosť, úcta, zaviazanosť. Nie, nechce sa kradnúť – ale…“ Rončáková pomenúva viacero prepojení týchto dvoch káuz, pri jednom z nich používa termín mystérium zla: „verejná mienka sa v konečnom dôsledku obracia, paradoxne, proti tomu, kto svoje najlepšie sily venoval práci v prospech daného spoločenstva. V prípade arcibiskupa Bezáka je síce zrejmé, že väčšina ho nezavrhla, ale značná časť si doňho utierala ústa. Na Katolíckej univerzite tiež neprebehol prieskum verejnej mienky, ale atmosféra medzi zamestnancami fakúlt, na ktorých sa staré vedenie snažilo meniť pomery, je jednoznačne protizasępovská.''“
Sekretár vatikánskej Kongregácie pre východné cirkvi arcibiskup Cyril Vasiľ s odstupom pol roka v interview taktiež hodnotil udalosti na KU: „Napätia a spory, ktoré sa objavili od istého času na Katolíckej univerzite, vnímam ako bolestný, nešťastný a negatívny jav, pretože, hoci sa týkajú len niekoľkých osôb a konkrétnych situácií, poškodzujú dobré meno celej univerzity, narúšajú harmonickú atmosféru, ktorá by mala charakterizovať chod každej akademickej inštitúcie, vytvárajú nedefinovaný, ale o to vtieravejší dojem, že na univerzite ‚nie je niečo v poriadku‘, a najmä sú v protiklade s tým svedectvom, ktoré by mal univerzita s prívlastkom ‚katolícka‘ vnášať do života spoločnosti.“
Arcibiskup Vasiľ len pár dní pred rezignáciou Zasępu ešte prednášal 1. apríla 2014 v Kolégiu KU o katolicite na katolíckych univerzitách, kde povedal: ''„Verejné dobro, dobro občianskej spoločnosti i dobro cirkevného spoločenstva, ktoré je súčasťou tejto spoločnosti, nie je možné vnímať a budovať cez prizmu osobného záujmu, či osobných výhod. Práve naopak – niekedy je nevyhnutné aj nemyslieť na osobné dobro, dokonca ani nie na fyzické, či morálne ‚prežitie‘, ak je vystavené riziku zničenia celé spoločenstvo.“ Počas prednášky tiež zdôraznil: „Preto sa vždy a všade, všetky totalitné, alebo skorumpované režimy snažili zlikvidovať, podriadiť si, alebo skorumpovať všetky univerzity – a katolícke univerzity zvlášť – či už zastrašovaním, finančným priškrcovaním, kádrovaním, či infiltráciou rozbíjačských elementov.“''
Rok po odvolaní Zasępu z funkcie rektora KU predseda Konferencie biskupov Slovenska (ktorá je zriaďovateľom KU v Ružomberku) Stanislav Zvolenský žiadal cez Zasępovho ordinára arcibiskupa Wacława Depu, metropolitu čenstochovského, aby mu ďalej nedovolil pôsobiť na Katolíckej univerzite v Ružomberku – ani ako pedagóg na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty.
Dňa 30. marca 2016 mu mestské zastupiteľstvo v Ružomberku udelilo čestné občianstvo (23 poslaneckými hlasmi z 23 zúčastnených poslancov). Pri tej príležitosti bola vydaná nová kniha rozhovorov novinára Karela Ilju Dvořáka s prof. Tadeuszom Zasępom s názvom Sám, aby iní neboli sami (Vydavateľstvo Michala Vaška v Prešove, 2016). O živote a rektorovaní Tadeusza Zasępu natočili absolventi KU dokumentárny film Pán rektor, ktorý mal slávnostnú premiéru 17. novembra 2017 v Kine Kultúra v Ružomberku. Film zavítal aj do obcí Lúčky, Švošov, premietal sa tiež v Nitre, Trnave, či v programe slovenskej verejnoprávnej televízie. Po premiére napísal podnikateľ a inovátor Ján Košturiak na svojom blogu: "Pán rektor, Poliak, vyžaroval všade lásku – k ľuďom aj ku Slovensku. Toto potrebujeme všetci – aby sme boli aktívni, rozdávali sa pre druhých, nebáli sme sa postaviť proti nespravodlivosti a zlu, ale aj vedeli odpúšťať a prijímať ľudí takých akí sú. Hľadajme chyby viac na sebe, ako na druhých. Sústreďme sa na svoje povolanie a robme ho najlepšie ako sa dá. A možno pritiahneme na správnu stranu aj ďalších ľudí. Tak, ako to dokázal so svojimi svojich žiakmi a spolupracovníkmi Pán profesor Zasępa."
SOS
SOS môže byť:
S.O.S. môže byť:
Vincent Descombes
Vincent Descombes (* 1943) je súčasný francúzsky filozof, zaoberá sa dejinami filozofie.
Adjuvans (imunológia)
Adjuvans v imunológii je látka, ktorá stimuluje imunitnú odpoveď organizmu pri súčasnom podaní antigénov (očkovaní). Zvyšuje citlivosť lymfocytov na podaný antigén a aktivuje zápalovú reakciu. K najznámejším látkam tohto typu patrí Freundovo adjuvans, používané pri imunizácii zvierat.
Ján Kozák (1980)
Ján Kozák (* 22. apríl 1980, Košice) je bývalý slovenský futbalový stredopoliar a bývalý hlavný tréner klubu ŠK Slovan Bratislava. Je odchovancom Lokomotívy Košice. Jeho otec Ján je tiež bývalý futbalista a v súčasnosti tréner.
Na 2. majstrovstvách sveta vo footgolfe 2016 na predmestí Buenos Aires v Pilare v Argentíne získal bronzovú medailu v individuálnej súťaži. V súťaži tímov získal 6. miesto.
Kariéra
V roku 1997 debutoval za seniorský tím Košíc, o rok neskôr hosťoval v belgickom tíme KSC Lokeren. Pred sezónou 2000-01 prestúpil do českého klubu SK Slavia Praha, v drese ktorého odohral počas dvoch sezón 13 stretnutí. Pred sezónou 2002-03 sa mohol stať novou posilou Bohemians 1905 Praha, zostal ale hráčom Slávie.
Po ročnom hosťovaní v drese 1. FC Košice prestúpil v roku 2003 do Artmedie Petržalka. V roku 2005 získal v drese Artmedie premiérový titul. Následne bol súčasťou tímu, ktorý viedol Vladimír Weiss a ktorý sa kvalifikoval do hlavnej súťaže Ligy majstrov. Kozák tu zaznamenal dva góly, v obidvoch prípadoch to boli vyrovnávajúce góly na 2:2 a to proti FC Porto a Glasgow Rangers.
V jarnej časti sezóny 2005-06 hosťoval v tíme anglickej Premiership West Bromwich Albion. V Premier League debutoval 4. februára 2006, keď nastúpil ako náhradník v zápase proti Blackburnu Rovers. Celkovo nastúpil v šiestich zápasoch, manažér Bryan Robson sa rozhodol nepredĺžiť hosťovanie Kozáka v klube. Pred sezónou 2006-07 bol hráčom opäť Artmedie.
V januári 2009 prestúpil do Slovana Bratislava, stal sa tak po Jurajovi Halenárovi, Branislavovi Obežerovi a Radkovi Dosoudilovi štvrtým hráčom, ktorý počas sezóny prestúpili z Artmedie do Slovana. I napriek rivalite bratislavských klubov svoj prestup neľutoval. V drese Slovanu získal ligový titul.
Začiatkom roku 2010 opustil Slovan Bratislava a hľadal si nové angažmán. 5. februára 2010 podpísal dvojročnú zmluvu s rumunským klub FC Temešvár. Stal sa tak spoluhráčom Miloša Brezinského a Mariána Čišovského. V súčasnosti pôsobí v pozícii trénera na lavičke ŠK Slovan Bratislava juniori.
FootGolf
Ján Kozák ml. sa v roku 2015 stal ambasádorom FootGolfu na Slovensku a v tom istom roku aj prvým majstrom Slovenska v 1. ročníku Slovenskej FootGolfovej Tour SFGA.
Pagoda Hoằng Phúc
náhľad|Pohľad zhora náhľad|Pohľad spredu
Plazy
Plazy alebo mimo taxonómie aj reptílie sú taxón blanovcov (Amniota). Jeho definície sa rôznia - pozri nižšie.
Pagoda Hoằng Phúc
Pagoda Hoằng Phúc je pagoda v obci Mỹ Thủy, v okres Lệ Thủy v provincii Quảng Bình, teda v centrálnom Vietname. Nachádza sa asi 500 km južne od hlavného mesta Hanoj a 50 km južne od Đồng Hới. Prvý chrám bol postavený pred viac ako 700 rokmi, takže Hoằng Phúc je jeden z najstarších chrámov v strednom Vietname. Chrám bol niekoľkokrát prestavaný a premenovaný. V roku 1985 sa chrám zrútil po tom, čo celý stredný Vietnam zasiahla tropická cyklóna. S rekonštrukciou pagody sa začalo až v decembri roku 2014 a práce boli dokončené v januári roku 2016.
Křižanov (okres Písek)
Křižanov je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 99 obyvateľov, z toho 53 mužov a 46 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,0 roka (muži 43,9 roka, ženy 48,3 roka).
Plazy
Pojem plazy
O týchto vymedzeniach názvu plazy (Reptilia) pozri aj v článku Systematika stavovcov (sú tam hore označené A, B, C...).
Ak sa obmedzíme na základné z vyššie uvedených definícií počas celej ich histórie, možno vývoj pojmu plazy opísať takto: V minulosti do plazov patrili všetky štvornožce okrem vtákov a cicavcov (definícia g). Neskôr boli z plazov vyňaté obojživelníky (definícia c). A ešte neskôr (v 80 rokoch 20. storočia) boli z plazov vyňaté aj synapsidy (definícia e) a prípadne boli navyše do plazov preradené vtáky (definícia a).
Obojživelníky a plazy
Kedysi (pozri vyššie definíciu g) sa do plazov často radilo aj všetko to, čo sa dnes tradične označuje ako obojživelníky. Neskôr sa do plazov (a blanovcov) u niektorých autorov radila už len malá časť toho, čo sa dnes tradične označuje ako obojživelníky, konkrétne najmä tieto taxóny (v závislosti od autora len časť z nich alebo viaceré naraz): U iných autorov resp. najmä na konci 20. a na začiatku 21. storočia sa uvedené taxóny do plazov (a blanovcov) nezaraďovali. Podľa novších prác okolo roku 2020 sa z uvedených obojživelníkov do plazov (a blanovcov) zaraďuje len taxón Recumbirostra (t.j. veľká časť taxónu Microsauria, vrátane Pantylidae) a okrem toho taxón bývalých obojživelníkov nazývaný †Lysorophia; ostatné vyššie uvedené taxóny sa do plazov (blanovcov) nezaraďujú, ale vývojovo majú k nim blízko.
Telesné znaky
Plazy sa vyznačujú nestálou teplotou tela a pomerne tvrdou kožou vybavenou vodovzdornými šupinami. Rozmnožujú sa vajcami, podobne ako obojživelníky, no vajcia majú obalené silnou membránou (amnionom), ktorá bráni vysychaniu. Takto nie je rozmnožovanie plazov viazané na vodné prostredie.
Typy plazov
Rozoznávajú sa tieto (primárne morfologické) skupiny plazov (porov. napr. ): Staršie sa toto morfologické (teda na spánkových otvoroch založené) delenie viac-menej používalo aj v taxonómii plazov (i keď Captorhinomorpha alebo korytnačky sa niekedy zaraďovali vedľa anapsíd); v najnovších čisto fylogenetických systémoch už Parareptilia a korytnačky patria pod diapsidy a Captorhinomorpha je sesterský taxón diapsíd. Okrem toho v čisto fylogenetických deleniach do plazov patria aj vtáky a cicavce, lebo sa z plazov vyvinuli.
Počet a výskyt druhov
V súčasnosti je známych vyše 6 000 druhov plazov, ktoré sa najhojnejšie vyskytujú v tropickom pásme.
Vývoj
náhľad|150x150bod|Praveký morský plaz [[Tylosaurus (Mosasauridae).]] Prvé plazy vznikli koncom karbónu z niektorej formy početných, plazom podobných obojživelníkov. Už veľmi skoro sa vyhranili dve hlavné vývojové línie - línia sauropsíd vedúca k moderným plazom a línia synapsíd vedúca k cicavcom. Do konca karbónu pred približne 300 miliónmi rokov však boli plazy menej početné než obojživelníky, ktorým sa veľmi darilo v rozsiahlych močiaroch tých čias.
Začiatkom permu spôsobili zmeny podnebia ubúdanie močiarov a s nimi aj obojživelníkov. Plazy, menovite zástupcovia synapsíd, sa stali dominantnými stavovcami súše. Synapsidy sa v tomto čase začali vzďaľovať tradičným plazom postupným pribúdaním znakov cicavcov (napr. diferencovanie chrupu), kým sauropsidy ostali až na pár výnimiek relatívne nevýrazné. vľavo|náhľad|250x250bod|Praveký lietavý plaz [[Dimorphodon (Pterosauria).]] Veľké permské vymieranie na rozhraní druhohôr a prvohôr zasiahlo aj plazy. Mnohé vývojové vetvy synapsidov síce vymreli, no synapsidy si svoju pozíciu v podstate udržali. Objavili sa však rôzne skupiny, najmä z Archosauromorpha, ktoré im predstavovali konkurenciu. Konkurovali im dokonca tak úspešne, že od stredného triasu do konca druhohôr na súši dominovali práve archosauromorfy, ktoré sa dostali aj do vzduchu (najprv vďaka pterosaurom, neskoršie vďaka vtákom). Sprvu si najlepšie viedli príbuzní krokodílov (Crurotarsi), neskoršie (koncom triasu) ich vytlačili dinosaury, počínajúce si ostatok druhohôr nanajvýš suverénne. Kým si dinosaury upevňovali svoje pozície, synapsidy boli takmer na nerozoznanie od cicavcov, ktoré sa objavili zrejme niekedy v skorej alebo strednej jure. náhľad|180x180bod|Praveký morský plaz [[Plesiosaurus (Plesiosauria).]] Kým dinosaury ovládali pevninu, v moriach sa po rôznych krátko trvácnych vývojových líniách (napr. Placodontia, Nothosauria) na dlhšiu dobu usadili delfínom podobné plazy – ichtyosaury (Ichthyosauria) alebo plesiosaury (Plesiosauria). Koncom kriedy sa rozšírili varanom príbuzné mosasaury (Mosasauridae).
Hromadné vymieranie na hranici druhohôr a treťohôr predstavovalo ťažký úder pre plazy. Vymreli ako dinosaury, pterosaury, tak aj všetky morské plazy s výnimkou korytnačiek. Plazy stratili dominantnú pozíciu, ktorú prevzali a dodnes si držia cicavce.
Systematika
Význam tu použitých označení definícií ((a), (b), (c)...) pozri hore v úvodnej kapitole článku.
Okolo roku 2020 (Systém používaný v tejto wikipédii)
<DIV style="border:1px solid grey; padding:1em"> [trieda] plazy (Reptilia)/ sauropsidy (Sauropsida):
Poznámky: </DIV>
Cca. 1995 - 2020
sauropsidy (Sauropsida)/plazy (Reptilia) v širšom zmysle:
Poznámky:
Cca. 1986/1988 - 1995 (najmä Gauthier 1988)
sauropsidy (Sauropsida) v širšom zmysle:
Poznámky:
Ukážky konkrétnych systémov
Sues 2019 plazy (Reptilia):
Gaisler a Zima 2018 : Reptilia:
Ruggiero et al. 2015 (len pre recentné taxóny): trieda plazy (Reptilia):
Benton 2014: trieda Reptilia (staršie Sauropsida ) Poznámky:
Linzey cca. 2001 : plazy (Sauropsida, nevhodne: Reptilia):
Plazy podľa definície (b)
Pozri jaštery (taxón v paleontológii).
Poloha synapsíd v systéme
Pre lepšiu porovnateľnosť so súčasnými systémami sú synapsidy nižšie vždy uvádzané na prvom mieste systému plazov. V skutočnosti však v systémoch do roku 1986/1988 (resp. zo zotrvačnosti aj neskôr) boli na prvom mieste uvádzané anapsidy, pretože sa do roku 1986/1988 spravidla predpokladalo, že najstaršie plazy (resp. najstaršie blanovce) boli obsiahnuté v anapsidách a od nich sa následne (presnejšie: síce následne, ale zároveň veľmi skoro, t.j. takmer hneď na začiatku) vývojovo oddelili synapsidy a následne (oveľa neskôr) aj všetky ostatné plazy. V systémoch sa to formálne prejavovalo tým, že synapsidy boli spravidla uvádzané buď na druhom mieste (za anapsidami) alebo na poslednom mieste (ako neutrálna poloha resp. preto, že je to v systéme bližšie k triede cicavce). Dnešné systémy (blanovcov) naopak uvádzajú synapsidy na prvom mieste, lebo predpokladajú, že sa blanovce hneď na začiatku rozdelili na dve vetvy - synapsidy a (ostatné) plazy.
Ukážky konkrétnych systémov
Strickberger 2011 (uvedené ako "Historická klasifikácia plazov" ): trieda plazy (Reptilia): Poznámka: Autor uvádza, že tento systém je upravený systém Carrolla 1988 [porov. dole]; de facto sa ale od neho sčasti odlišuje.
Pančík (cca. 2005) (len pre recentné taxóny): trieda plazy (Reptilia): Poznámka: Slovenské názvy tu boli sčasti doplnené z iných zdrojov.
Matoušek-Trnka 1997: trieda plazy (Reptilia): Poznámka: Variantné slovenské názvy označené hviezdičkou tu boli doplnené z iných zdrojov.
Benton 1997: trieda plazy (Reptilia):
Carroll 1988: trieda plazy (Reptilia):
Špinar 1984: trieda plazy (Reptilia):
Camp et al. 1972 trieda plazy (Reptilia):
Young 1962: trieda plazy (Reptilia):
Pavlova 1929: trieda plazy (Reptilia): Poznámka: Systém sa explicitne opiera o Osbornov systém [pozri nižšie].
Williston 1917: trieda plazy (Reptilia):
Osborn 1903: trieda plazy (Reptilia):
Porovnaj aj kapitolu Typy plazov.
Plazy podľa definície (d)
Linzey 2001: trieda plazy (Reptilia): Poznámka: Autor na rozdiel od systému pre recentné plazy, kde používa termín plazy (Reptilia), v systéme všetkých (t.j. aj vyhynutých) plazov používa termín sauropsidy (Sauropsida).
Eisaku Sató
Eisaku Sató (* 27. marec 1901 Tabuse, Jamaguči, Japonsko – † 3. jún 1975, Tokio) bol japonský politik a 39. premiér Japonska, úlohu zastával po dobu takmer ôsmich rokov. V roku 1974 ako prvý Japonec získal Nobelovu cenu za mier. V roku 1967 navrhol tri nenukleárne zásady, ktoré boli japonským parlamentom formálne schválené v roku 1971. Počas jeho vlády Japonsko taktiež podpísalo zmluvu o nešírení jadrových zbraní.
Steve Bégin
Na juniorskej úrovni získal v drese Val-d'Or Foreurs v Quebec Major Junior Hockey League (QMJHL) titul v roku 1998. Tiež viedol klub Saint John Flames k zisku Calder Cupu ako najproduktívnejší hráč vyraďovacej časti. V NHL plnil ako útočník rolu defenzívneho špecialistu a odohral tu spolu vyše 500 zápasov.
Trinásť kolónií
Trinásť kolónií alebo trinásť anglických osád boli skupinou britských kolónií na atlantickom pobreží Severnej Ameriky. Boli založené v 17. a 18. storočí, v apríli 1775 začali bojovať proti americkej vojne za nezávislosť a vyhlásením úplnej nezávislosti v júli 1776 vytvorili Spojené štáty americké. Tesne pred vyhlásením nezávislosti bolo Trinásť kolónií v ich tradičných zoskupeniach: Nové Anglicko (New Hampshire; Massachusetts; Rhode Island; Connecticut); Stredné (New York; New Jersey; Pensylvánia; Delaware); Južné (Maryland; Virgínia; Severná Karolína; Južná Karolína; a Georgia). Trinásť kolónií malo veľmi podobný politický, ústavný a právny systém, v ktorom dominovali protestantskí anglicky hovoriaci ľudia. Prvou z týchto kolónií bola Virginia Colony v roku 1607, južná kolónia. Zatiaľ čo všetky tieto kolónie potrebovali, aby sa stali ekonomicky životaschopnými, založenie kolónií Nového Anglicka, ako aj kolónií Maryland a Pensylvánia, bolo podstatne motivované obavami ich zakladateľov v súvislosti s praktizovaním náboženstva. Ostatné kolónie boli založené pre obchodnú a ekonomickú expanziu. Stredné kolónie boli založené na skoršej holandskej kolónii Nové Nizozemsko. Všetkých trinásť kolónií bolo súčasťou britského majetku v Novom svete, ktorý zahŕňal aj územia v Kanade, na Floride a v Karibiku.
Majstrovstvá Európy v curlingu 2014
Majstrovstvá Európy v curlingu 2014 boli v poradí 40. Majstrovstvá Európy v curlingu, ktoré organizuje Európska curlingová federácia (ECF). Konali sa v Champéry a Monthey, v kantóne Valais, vo Švajčiarsku od 22.29. novembra 2014, za účasti 26 mužských a 20 ženských tímov. Švajčiarsko bolo organizátorom európskeho šampionátu desiatykrát, z toho druhýkrát práve v Champéry. Mužská reprezentácia Švédska získala svoj siedmy titul, domáce družstvo žien zasa svoj šiesty titul.
Majstrovstvá Európy boli zároveň kvalifikáciou na MS 2015 mužov a žien. Postúpilo na ne prvých 8 družstiev z oboch kategórií.
Kvalifikácia
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF v aprílu 2014.
Rodelinghem
Rodelinghem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Trinásť kolónií
Trinásť kolónií malo vysoký stupeň samosprávy a aktívne miestne voľby a odolávali požiadavkám Londýna na väčšiu kontrolu. Francúzska a indiánska vojna (1754 – 1763) proti Francúzsku a jeho indiánskym spojencom viedla k rastúcemu napätiu medzi Britániou a Trinástimi kolóniami. Počas 50. rokov 18. storočia začali kolónie navzájom spolupracovať namiesto toho, aby jednali priamo s Britániou. Konflikty s britskou vládou ohľadom daní a práv viedli k americkej revolúcii, v ktorej kolónie spolupracovali na vytvorení kontinentálneho kongresu. Kolonisti bojovali v americkej revolučnej vojne (1775 – 1783) s pomocou Francúzskeho kráľovstva a v oveľa menšej miere aj Holandskej republiky a Španielskeho kráľovstva.
Rodelinghem
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Trinásť kolónií
Zakladajúce štáty
Z trinástich pôvodných britských kolónií časom vzniklo osemnásť súčasných štátov Únie.
Rodelinghem
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trinásť kolónií
Zakladajúce štáty
Zakladajúcimi trinástimi štátmi boli podľa chronologického poradia:
Skôr bolo súčasťou zakladajúcich štátov i územie dnešných štátov Únie:
Chennai Open 2009
Chennai Open 2009 sa konal v dňoch 5. - 10. januára v indickom Chennai na otvorených kurtoch s tvrdým povrchom. Rozpočet turnaja bol 450 000 USD. V 1. kole kvalifikácie o postup do hlavnej súťaže dvojhry prehral slovenský tenista Pavol Červenák s japonským tenistom Juičim Sugitom 1-6 2-6. Titul v dvojhre získal chorvátsky tenista Marin Čilić, ktorý vo finále zdolal prekvapenie turnaja, domáceho tenistu Devvarmana hrajúceho s divokou kartou. Titul vo štvorhre získal nenasadený americký pár Eric Butorac, Rajeev Ram, ktorý vo finále zdolal takisto nenasadený švajčiarsky pár Jean-Claude Scherrer, Stanislas Wawrinka 6:3, 6:4.
Dvojhra mužov
🇭🇷 Marin Čilić vs. 🇮🇳 Somdev Devvarman 6-4 7-63
Štvorhra mužov
🇺🇸 Eric Butorac / 🇺🇸 Rajeev Ram vs. 🇨🇭 Jean-Claude Scherrer / 🇨🇭 Stanislas Wawrinka 6-3 6-4
Jan Sahara Hedl
Jan Sahara Hedl, niekedy skrátene iba Sahara (* 9. január 1957, Praha) je český spevák, textár a pesničkár, niekdajší člen skupín Precedens a Duševní hrob. Sám vydal niekoľko albumov, z ktorých sa s najväčším úspechom stretol tretí album Matka zebra.
Od detstva hral na klavír. Neskôr študoval výtvarnú činnosť na Strednej umeleckopriemyselnej škole v Prahe, kde sa stretol s Martinom Nemcom. Spolu s ním založil Duševní hrob a nedlho potom Precedens. Hedl zo skupiny odišiel v roku 1984. O desať rokov neskôr vydal svoj prvý sólový album nazvaný Tajnej svatej a hneď v nasledujúcom roku sa opäť spojil s kapelou Precedens a za jej sprievodu nahral album Šílené pondělí. Jeho posledným albumom je Matka Zebra z roku 2001.
Ďalej je tiež autorom textov k muzikálom Excalibur (2003) a Obraz Doriana Graye (2006). Rovnako je autorom niekoľkých textov pre Luboša Pospíšila.
V roku 2015 predstavil Jan Sahara Hedl s bývalou speváčkou kapely Tichá dohoda Blankou Šrůmovou nový projekt s názvom Něžná noc. V roku 2016 vydali album Neměj strach, po 15 rokoch nový autorský album.