cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bezpečnostné upozornenie
Bezpečnostné upozornenia alebo ľudovo P-vety sú štandardizované pokyny na bezpečné zaobchádzanie s chemickými látkami a ich zmesami. Sú súčasťou globálneho harmonizovaného systému klasifikácie a označovania chemikálií a nahrádzajú staršie S-vety s rovnakým účelom a podobným obsahom.
Veľké Raškovce
Veľké Raškovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Beuvrequen
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pleurálna dutina
Pleurálna dutina je štrbinovitý priestor medzi popľúcnicou, pokrývajúcou pľúcne krídla a laloky, a pohrudnicou, pokrývajúcou hrudnú stenu, bránice a medzipľúcie. Za normálnych okolností obsahuje minimálne množstvo tekutiny a umožňuje pohyb pľúc voči hrudnej stene, brániciam a medzipľúciu. Pleurálna dutina je párová, samostatná pre ľavú a pravú stanu hrudníka.
If You
Príprava
26. júna vyšiel prvý teaser s názvom skladby a dátumom vydania albumu D. Hodinu pred vydaním boli Big Bang v živom vysielaní Naver Starcast.
Bolo oznámené, že na rozdiel od ostatných nebude k tejto piesni žiaden videoklip. Zástupca YG Entertainment pre Star News povedal: „Dôvodom, prečo k skladbe nebude žiaden videoklip, je to, že „If You“ je od debutu skupiny v roku 2006 najsmutnejšou piesňou. Je to skladba, ktorá sa vás citovo dotkne. Videoklip nebol natočený preto, aby ste sa mohli sústrediť len na hudbu a text.“
„If You“ je prvou piesňou, v ktorej spievajú všetci členovia, keďže T.O.P a G-Dragon zvyčajne repujú.
Vydanie
Skladba bola vydaná 1. júla 2015. V prvom týždni sa „If You“ umiestnila na prvom mieste týždenného digitálneho rebríčka Gaon s počtom 308 120 predaných kópií. Na konci júla pieseň obsadila 1. miesto v mesačnom rebríčku Gaon s predajnosťou 627 808 digitálnych kópií. V Billboardovom rebríčku Svetové digitálne piesne sa skladba umiestnila na druhom mieste.
Kritika
Billboard sa vyjadril, že „If You“ je „za posledné roky jednou zo skladieb skupiny, ktoré vedia okamžite ohúriť“. Osen nazval „If You“ „najsmutnejšou skladbou v histórii skupiny“. G-Dragon si vyslúžil pochvalu za svoje texty: „G-Dragon ukázal svoje impozantné textárske schopnosti, ktoré pripomínajú komplexnosť skladieb „Lies“ a „Haru Haru“.“
Tablo zo skupiny Epik High nazval „If You“ „úchvatnou“. Jang Hjon-sok označil „If You“ za najsmutnejšiu skladbu, akú kedy Big Bang vydali.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červenica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červenica v okrese Prešov.
Ilia Jefimovič Repin
Iľja Jefimovič Repin (* 5. august 1844, Čugujev – † 29. september 1930, Kuokkala, dnes Repino) bol ruský maliar a sochár, významný predstaviteľ realistického prúdu v ruskom výtvarnom umení, jeden z čelných zástupcov združenia peredvižnikov.
Pochádzal zo štvordetnej rodiny (mal jednu sestru a dvoch bratov) z mesta Čugujev v niekdajšej Charkovskej gubernii. Jeho otec Jefim Vasiljevič ako vojak bol často odvelený mimo domova a tak najväčší podiel na výchove mladého Iľju mala jeho matka Tatiana Stepanovna rod. Bočarovová.
Štúdium a umelecké začiatky
Už od detstva sa uňho prejavovalo mimoriadne umelecké nadanie. Ako štrnásťročný vstúpil do učenia k miestnemu maliarovi ikon I. M. Bunakovovi. Čoskoro sa v maľovaní zdokonalil a po prvý raz samostatne pracoval na kostolných obrazoch. Jeho snom však bolo skutočné štúdium maliarstva, ktoré mu mohla poskytnúť iba petrohradská Výtvarná akadémia, v tom čase jedna z najrenomovanejších výtvarných vzdelávacích ustanovizní.
V novembri 1863 prišiel do Petrohradu a po úspešných skúškach sa v januári nasledujúceho roku na nasledujúcich osem rokov stal riadnym poslucháčom Akadémie. Jeho prvým učiteľom sa stal vynikajúci maliar a pedagóg, príslušník prvej generácie ruských realistov P. P. Čistiakov. Veľmi významným momentom v Repinovom ďalšom umeleckom pôsobení bolo zoznámenie s maliarom I. N. Kramským, ktorý na Akadémii pôsobil istý čas ako pomocný učiteľ. Kramskoj, ktorý v mladom Repinovi spoznal talentovaného umelca, mu pomohol v počiatkoch jeho umeleckého rastu. Stal sa tiež prvým Repinovým kritikom.
Študentské roky na Akadémii zavŕšil obrazom s biblickým námetom Vzkriesenie Jairovej dcéry (1871), na ktorom badať ešte silné tradície starého umenia. Za dielo, ktoré zožalo veľký úspech na akademickej výstave, bol odmenený zlatou medailou Akadémie.
Tento úspech mu priniesol prvú veľkú objednávku. Pre miestny hotel mal namaľovať obraz s námetom stretnutia slovanských skladateľov. Dielo Schôdzka ruských, poľských a českých hudobných skladateľov (1871 - 1872) Repin poňal ako veľký skupinový portrét.
Benátky, Paríž
Po končení štúdia dostal umelecké štipendium, ktoré mu umožnilo vycestovať z Ruska. V roku 1873 sa s rodinou (medzitým, v roku 1872, sa oženil s Vierou Alexejevnou Ševcovovou, dcérou petrohradského architekta) vydal na cesty. Jeho prvou zastávkou bolo Taliansko. Najväčší dojem naň urobili Benátky, kde obdivoval diela Tiziana a Veroneseho. Ešte v tom istom roku pricestoval do Paríža, ktorý sa na nasledujúce tri roku stal jeho domovom. Napriek tomu, že jeho veľké očakávania sa nenaplnili, parížske obdobie bolo v Repinovej tvorbe mimoriadne plodné. Okrem mnohých krajinárskych štúdií namaľoval sériu žánrových scén z parížskeho života. Najvýznamnejším dielom je Parížska kaviareň (1875). Okrem toho tu vzniklo niekoľko portrétov (napr. v Paríži žijúceho spisovateľa I. S. Turgeneva) ako aj veľký obraz Sadko v podmorskej ríši (1875 - 1876).
Návrat do vlasti
Roky 1876 - 1877 strávil Repin opäť v Petrohrade a v rodnom Čugujeve. Najmä pobyt v rodnej obci znamenal pre ďalší Repinov život mnoho. Zmenené sociálne podmienky a život vôbec prispeli k dokončeniu formovania Repinovej umeleckej osobnosti. Vtedy vznikol rad portrétov, napr. Mužík s uhrančivým okom (1877) či Protodiakon (1877), ktorý vyvolal u kritiky veľký obdiv. Pod vplyvom príkrych spoločenských protikladov začal počas čugujevského pobytu pracovať na jednom zo svojich najveľkolepejších diel Krížovej procesii v Kurskej gubernii.
V Moskve sa zoznámil s obchodníkom a umeleckým zberateľom P. M. Tretiakovom, ktorý tu ešte v roku 1856 založil galériu ruského národného umenia. Repin, veľký patriot, si veľmi vážil záujmu a lásky Tretiakova o osud a rozkvet národného umenia a jeho zásluhy na vzniku jedinečnej zbierky, ktorej zasvätil celý život. Mal záujem aby sa jeho najlepšie diela dostali do Tretiakovovej zbierky.
Dôležitým medzníkom v Repinovom umeleckom živote bol vstup do Združenia putovných umeleckých výstav (peredvižnici) v roku 1878. Združenie mladých umelcov vzniklo ešte v roku 1870 v Petrohrade; zjednotili sa v ňom umelci realisti, niektorí členovia zaniknutého družstva Artel (družstvo štrnástich mladých umelcov vzniklo v roku 1863 na petrohradskej Akadémii) a skupina moskovských maliarov, na čele s I. N. Kramským. Repin sa čoskoro stal jedným z jeho popredných predstaviteľov.
left|thumb|180px|Portrét L. N. Tolstého, 1887, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria, Moskva]] Okrem členov združenia peredvižnikov Repin v Moskve nadviazal kontakty i s ďalšími vplyvnými osobnosťami. Navštevoval ich sídla, maľoval portréty. V rokoch 1878 - 1879 býval v Abramceve, sídle bohatého moskovského podnikateľa a mecenáša S. I. Mamontova, kde vznikla prvá skica k budúcemu veľkému dielu Záporožskí kozáci píšu list tureckému sultánovi (1880 - 1891).
Na jeseň roku 1882 sa na jeden rok opäť sťahoval do Petrohradu. Už v nasledujúcom roku vycestoval z krajiny. Cesta, ktorá trvala takmer dva mesiace, priniesla Repinovi mnoho nového. Navštívil nemecké mestá Berlín, Drážďany, Mníchov ale tiež Paríž, Amsterdam, Madrid a Benátky. V Paríži bol svedkom manifestácie na cintoríne Père-Lachaise, kde si 15. mája 1883 tisíce Parížanov prišli uctiť pamiatku bojovníkov Parížskej komúny. Ovplyvnený dojmami z tejto udalosti vzniklo okrem obrazu Spomienková slávnosť pri múre Komunardov na cintoríne Père-Lachaise (1883) niekoľko jeho ďalších diel: Schôdzka revolucionárov (1883), Nečakali (1884) či Revolucionárka pred popravou.
Na vrchole slávy
V osemdesiatych rokoch, kedy rozvoj jeho talentu a myšlienok dosahovali najvyššie méty, vnášal do svojich diel hlbokú ideovosť a sugestívny prejav. Celkom to charakterizuje jeho ďalšie majstrovské dielo, historický obraz Ivan Hrozný a jeho syn Ivan (1885). Významnú skupinu Repinových diel z tohto obdobia tvoria portréty významných osobností ruskej kultúry - hudobných skladateľov M. P. Musorgského, A. P. Borodina, M. I. Glinku, N. A. Rimského-Korsakova, maliarov V. D. Polenova, I. I. Šiškina, či spisovateľa L. N. Tolstého. Ku skupine portrétov možno zaradiť i viacero umelcových autoportrétov.
left|thumb|230px|[[Ivan Hrozný a jeho syn Ivan, 1885, olej na plátne, Štátna Tretiakovská galéria, Moskva]]Deväťdesiate roky 19. storočia znamenali v Repinovej tvorbe absolútny vrchol. Ocenením jeho umeleckej dráhy bolo v roku 1892 menovanie profesorom petrohradskej Akadémie; v nasledujúcom roku sa stal jej riadnym členom. Od roku 1894 trinásť rokov na Akadémii vychovával svojich nasledovníkov.
Čoraz častejšie opúšťal svoju vlasť a podnikal dlhšie či kratšie umelecké „výjazdy“ do cudziny. Pri jednom z nich v roku 1900 pri príležitosti výstavy peredvižnikov v Prahe navštívil českú metropolu. Odtiaľ pokračoval na ceste do Paríža, kde sa zoznámil so spisovateľkou N. B. Nordman-Severovou, ktorá sa stala jeho druhou manželkou (pred niekoľkými rokmi sa so svojou prvou ženou rozviedol - spolu mali dve dcéry). Do jej vily v usadlosti Penaty v dedine Kuokkala neďaleko Petrohradu, ale už v susednom Fínsku, sa po návrate z cudziny presťahoval. Tento moment sa stal pre Repinovu tvorbu osudným. Pretrhli sa preňho také dôležité väzby s ruským ľudom a iba cesty do Petrohradu, návštevy známych a umelcov ho spájali so životom milovaného Ruska.
Na sklonku života
right|thumb|250px|[[Zasadanie Štátnej rady, 1901 - 1903, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg]]Napriek odlúčeniu jeho vlasť naň nezabudla. V roku 1901 pri príležitosti stého výročia zriadenia Štátnej rady bol Repin vybraný, aby na plátne zachytil slávnostné jubilejné zasadnutie za prítomnosti cára a takmer sto účastníkov. Z pôvodne malého obrazu umelec vytvoril monumentálne veľkorozmerné plátno Zasadanie Štátnej rady, na ktorom strávil tri roky.
Po dohotovení tohto obrazu Repinovo dielo začalo upadať. Ani dramatické udalosti 9. januára 1905 ani vypuknutie Októbrovej revolúcie v novembri 1917 nenašli výraznejší odraz v jeho tvorbe. Poslednými významnejšími dielami sú obrazy s historickou tematikou Čiernomorská volnica (1908) a Gopak (1927). Tri roky po jeho dokončení, 29. septembra 1930, Ilia Jefimovič Repin zomrel.
Repin a jeho dielo
Repin nesmierne prenikavo vnímal život, jeho mnohoraké podoby, sociálne protiklady ale aj jeho duchovný rozmer. Všetky tieto atribúty našli odraz v jeho diele. Súčasne veľmi hĺbavo vstrebával dejinné súvislosti a prenášal ich na plátno s túžbou odhaliť ľudský charakter na pozadí historických udalosti v celej jeho zložitosti a hĺbke.
Ako jeden z mála ruských maliarov vedel dokonale vystihnúť podstatu „duše“ prostého ruského človeka. Svojimi dielami stvárňoval nielen elitu národa ale aj ľudí z najspodnejších vrstiev spoločnosti. Keby Repin nebol namaľoval ani jediný portrét, jednako by bol v dejinách ruského umenia zostal neprekonateľným majstrom ľudských charakterov. Jeho portrétne diela, námetovo i obsahovo veľmi mnohotvárne, patria nesporne medzi to najlepšie, čo vytvorilo európske umenie v tomto žánre v druhej polovici 19. storočia.
Edouard Chatton
Edouard Chatton (*11. október 1883, Romont, Švajčiarsko – † 23. apríl 1947, Banyuls-sur-Mer, Francúzsko) bol francúzsky biológ, ktorý sa venoval výskumu nálevníkov a panciernatiek, ale je známy najmä pre svoju štúdiu, v ktorej rozdelil život na dve fundamentálne línie, prokaryota a eukaryota. Tento koncept bol čiastočne pozmenený nedávno, po tom čo sa zistilo, že prokaryota ako taxón pravdepodobne nie sú prirodzené a rozpadajú sa na baktérie a archea.
Kapušianske Kľačany
Kapušianske Kľačany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Varennes-Changy
Varennes-Changy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Únětice (okres Praha-západ)
Únětice sú obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 643 obyvateľov, z toho 326 mužov a 317 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,6 roka (muži 37,4 roka, ženy 39,8 roka).
Canon EF-S 10-22mm
Objektív Canon EF-S 10-22mm 3.5-4.5 USM je široko až ultraširokouhlý zoom objektív pre digitálne zrkadlovky od spoločnosti Canon s objímkou EF-S. Objektív je rozsahom ekvivalentný ku 16-35 mm na 35 mm fotoaparáte. Jeho ohnisková vzdialenosť je 10 - 22 mm.
Adelina Dmitrijevna Sotnikovová
Adelina Dmitrijevna Sotnikovová (* 1. júl 1996, Moskva, Rusko) je ruská krasokorčuliarka. Je olympijskou víťazkou na ZOH 2014, dvojnásobnou držiteľkou striebornej medaily z Majstrovstiev Európy 2013 a 2014, juniorskou majsterkou sveta juniorov z roku 2011, štvornásobnou majsterkou Ruska (v rokoch 2009, 2011, 2012 a 2014) a striebornou medailistkou na olympijských hrách mládeže 2012. V januári 2013 bola podľa oficiálneho rebríčka ISU siedmou najlepšou krasokorčuliarkou sveta v ženskej sólovej kategórii.
Kariéra
V roku 2008 dvanásťročná Sotnikovová pri svojom debute na seniorskej súťaži rovno vyhrala majstrovstvá Ruska. Podľa pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie sa medzinárodných juniorských súťaží môžu zúčastňovať krasokorčuliari vo veku od 13 rokov, seniorských súťaží od 14 rokov a majstrovstiev Európy, sveta a zimných olympijských hier krasokorčuliari od veku 15 rokov. Preto sa kvôli svojmu veku Sotnikovová nemohla zúčastňovať medzinárodných súťaží až do sezóny 2010/2011. V januári 2009 vyhrala Majstrovstvá Ruska juniorov. V nasledujúcej sezóne obsadila na majstrovstvách Ruska štvrté miesto, na majstrovstvách Ruska juniorov šieste miesto.
Sezóna 2010/2011
Prvých medzinárodných juniorských súťaží sa Sotnikovová zúčastnila v sezóne 2010/2011. Súťaž juniorskej série „Grand Prix“ v Rakúsku vyhrala s odstupom viac ako 10 bodov od svojich súperiek. Rovnako vyhrala aj finále juniorskej „Grand Prix“. Koncom decembra 2010 získala Sotnikovová druhé zlato na majstrovstvách Ruska а vo februári 2011 vyhrala svoj prvý titul juniorskej majsterky sveta.
Sezóna 2011/2012
V súlade s pravidlami Medzinárodnej korčuliarskej únie sa Sotnikovová v sezóne 2011/2012 ešte nemohla zúčastniť seniorských majstrovstiev sveta a majstrovstiev Európy, ale mala právo zúčastniť sa súťaží série seniorskej „Grand Prix“. Na „Cup of China 2011“ i „Cup of Russia 2011“ získala bronzovú medailu. V decembri 2011 Sotnikovová vyhrala svoju prvú seniorskú súťaž „Golden Spin of Zagreb 2011“ a koncom decembra získala svoj tretí titul majsterky Ruska. Na Olympijských hrách mladých 2012 v Innsbrucku získala striebornú a na MS juniorov 2012 bronzovú medailu.
Sotnikovová sa v roku 2012 zúčastnila ako členka ruského tímu súťaže „World Team Trophy“, kde skončila na 4. mieste a vylepšila si svoj osobný rekord v krátkom programe ziskom 113,57 bodov.
Sezóna 2012/2013
V roku 2013 mohla Sotnikovová prvýkrát štartovať aj na majstrovstvách Európy, kde skončila na druhom mieste s celkovým výkonom 193,99 bodov а porazila ju iba obhajkyňa titulu, päťnásobná majsterka Európy Carolina Kostnerová.
Pyréneus
Pyréneus je v gréckej mytológii trácky kráľ, ktorý sa chcel zmocniť Múz.
Trácky kráľ Pyréneus dobyl vo vojne Fókidu a vo svojej namyslenosti sa domnieval, že sa môže zmocniť aj Múz, ktoré tam žili na Parnasse. Múzy mu však uleteli a on v snahe ich dohoniť, spadol z vysokej veže a zabil sa.
Osud Pyrénea sa stal pre iných vládcov mementom, že moc a veľké sebavedomie nestačia na ovládnutie umenia.
Alexander Pavlovič
Alexander Pavlovič (* 19. september 1819, Šarišské Čierne† 25. december 1900, Svidník) bol rusínsky národný buditeľ, básnik a gréckokatolícky kňaz. Čestný občan mesta Svidník in memoriam. Spolu s Alexandrom Duchnovičom a Anatolijom Kralickým patrí do trojice najvýraznejších predstaviteľov rusínskej národnobuditeľskej generácie 2. polovice 19. storočia.
Život
Narodil sa v rodine gréckokatolíckeho kňaza, bol najmladší zo siedmich detí. Ako deväťročný osirel. V roku 1847 absolvoval Teologickú akadémiu v Trnave. Pôsobil na fare v Beloveži a na fare vo vtedajšom Vyšnom Svidníku.
USS Ohio
USS Ohio môže byť:
Velké Přílepy
Velké Přílepy sú obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 984 obyvateľov, z toho 1 446 mužov a 1 538 žien, pričom priemerný vek v obci bol 33,2 roka (muži 32,9 roka, ženy 33,5 roka).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Demjata
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Demjata v okrese Prešov.
Beuvry
Beuvry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vennecy
Vennecy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daniel Day-Lewis
Daniel Day-Lewis (* 29. apríl 1957, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský herec, ktorý má od roku 1993 aj írske štátne občianstvo.
Je jedným z najvyberavejších hercov filmového priemyslu, ktorý od roku 1997 hral len v šiestich filmoch. Často zotrváva po celú dobu nakrúcania filmu vo svojej postave, a to i mimo dni nakrúcania. Za filmy Moja ľavá noha (My Left Foot) z roku 1989, Čierna krv (There Will Be Blood) z roku 2007 a Lincoln z roku 2012 získal Oscara, čím sa stal jediným hercom v histórii, ktorý trikrát obdržal Oscara v kategórii Najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe. Je tiež štvornásobným držiteľom ceny BAFTA, trikrát obdržal cenu Screen Actors Guild a dvakrát Zlatý glóbus za najlepšieho herca.
Half Light
„Half Light“ je skladba britského drum and bassového producenta Wilkinsona. Na skladbe vokálne spolupracoval britský spevák-skladateľ Tom Cane. Skladba bola vydaná dňa 1. júna 2014 cez vydavateľstvo Ram Records ako šiesty singel z Wilkinsonovho štúdiového albumu Lazers Not Included.
Topoľčany (okres)
Poloha
Topoľčiansky okres sa nachádza v severnej časti Nitrianskeho kraja, v Nitrianskej pahorkatine na strednom Ponitrí. Územie na západe ohraničuje Považský Inovec, na východe Tribeč, severne aj južne pokračuje Podunajská pahorkatina. Stredom okresu preteká zo severu na juh rieka Nitra, v ktorej povodí vedie železničná trať Nové Zámky – Prievidza aj cesta I/64 z Nitry na Partizánske.
Susedí na juhu s okresom Nitra a Zlaté Moravce, na východe s okresom Partizánske, na severe s okresom Bánovce nad Bebravou a Nové Mesto nad Váhom a na západe s okresom Piešťany a Hlohovec.
Dejiny
Územie dnešného okresu Topoľčany bolo pomerne husto obývané už v období Veľkej Moravy. Stredné Ponitrie patrilo Nitrianskemu kniežatstvu až do jeho zániku začiatkom 12. storočia. Od 13. storočia až do roku 1848 patrilo do Nitrianskej stolice, neskôr do Dolnonitrianskej župy a v rokoch 1867 až 1949 do Nitrianskej župy. Do roku 1960 bolo územie súčasťou Nitrianskeho kraja, v rokoch 19601990 Západoslovenského kraja a od roku 1996 patrí opäť do Nitrianskeho kraja.
Hospodárstvo
V okrese Topoľčany je pomerne málo priemyselných podnikov a k väčším zamestnávateľom patrí ZKW – výroba svetiel do automobilov, Ozeta – výrobca odevov, nábytkárska spoločnosť Decodom, spoločnosť Elektrokarbon, vyrábajúca súčiastky pre elektrotechnický priemysel a Topoľčianske strojárne v Tovarníkoch.
V okrese sú priaznivé podmienky pre poľnohospodárstvo s výrazným zastúpením pestovania sladovníckeho jačmeňa a chmeľu. Bohatú tradíciu má ovocinárstvo, produkujúce najmä jablká a slivky.
Turizmus
Sídlo okresu, Topoľčany, sú vzdialené od Nitry 38 km, od Trenčína 55 km, od Trnavy 62 km a od Bratislavy 113 km. Cestovný ruch sa sústreďuje predovšetkým v pohoriach Považský Inovec a Tribeč, veľmi obľúbené sú aj lokality pri vodnej nádrži Duchonka, Topoľčiansky a Oponický hrad. Z kultúrnohistorických pamiatok si pozornosť zasluhujú aj renesančný kaštieľ s Apponyiovským múzeom v Oponiciach, Mestské múzeum v Topoľčanoch, renesančný kaštieľ v Tovarníkoch a najstarší stojaci kostol na Slovensku – Rotunda Jurko z 9. storočia na úpätí Marhátu nad Nitrianskou Blatnicou.
Domnienka
Domnienka alebo dohad alebo konjektúra alebo predpoklad je:
Portal 2
Portal 2 je logická FPS počítačová hra vydaná spoločnosťou Valve Corporation v apríli 2011 a distribuovaná elektronicky cez službu Steam alebo v krabicovej verzii spoločnosťou Electronic Arts. Ide o pokračovanie pôvodnej hry Portal, ktorá bola v roku 2007 vydaná iba ako doplnok balíčka Orange box. Hlavnou postavou hry je opäť Chell, pôvodne iba testovací objekt v Aperture Science. Chell sa tentoraz prebúdza vo svojej stázovej komore a snaží sa už nadobro opustiť ruiny bývalého komplexu Aperture.
Hra novo tiež ponúka hru viacerých hráčov v kooperatívnom režime. Dvaja hráči môžu hrať za roboty Atlas a P-Body vytvorené GLaDOS za účelom výskumu bez rizika nevypočítateľných ľudských faktorov správania. Každý hráč má vlastnú portálovú pištoľ a prechádza jednotlivé miestnosti spoločne.
V hre, okrem GLaDOS (Ellen McLainová), zaznejú aj hlasy Wheatleyho (Stephen Merchant) a zakladateľa Aperture Science Cavea Johnsona (J.K. Simmons).
Princíp
Pointou hry je opäť vytváranie dvojice portálov, modrého a oranžového, ktoré sú medzi sebou prepojené. Pre vytvorenie portálov slúži jediný nástroj, zvaný ASHPD (Aperture Science Handheld Portal Device) alebo jednoducho Portálová pištoľ, ktorý vie vytvoriť oba portály na povrchu vytvorenom z mesačných kameňov. K dispozícii je neobmedzené množstvo "munície" pre vytváranie portálov. Hráč sa pohybuje po tzv. testovacích komorách alebo ruinách Aperture Science, kde sa ale vyskytujú aj tmavé plochy, na ktorých nemožno portál vytvoriť.
Po vytvorení oboch portálov možno prechádzať z jedného do druhého, eventuálne jeden umiestniť na zem a druhý na vyvýšené miesto a tak sa premiestňovať po priestoroch Aperture. Na konci každej komory je výťah do ďalšej úrovne, ale súčasťou testovacích komôr sú aj rôzne nástrahy ako nádrže s životu nebezpečnou tekutinou, posuvné steny / podlahy, automatické strieľne a pod. Portály zostávajú na svojom mieste, kým hráč znovu nevypáli pre vytvorenie portálu danej farby, kým neprejde silovým poľom alebo kým jeden z portálu nie je zahradený napr. pohybujúcou sa stenou.
Správnym vytvorením portálov možno využiť zachovania hybnosti, kedy platí fyzikálny zákon: "rýchlosť vstupu = rýchlosť výstupu ". V praxi to možno využiť pre skok z vyvýšeného miesta do jedného portálu a vysokú rýchlosť, ktorá pôvodne bola pádom, vyletieť z portálu druhého a doletieť tak na potrebné miesto. V priebehu hry sa nachádza aj situácia, kedy hráč musí skočiť do jedného portálu, vyletieť (napr. zo steny) z druhého a ešte pred dopadom vytvoriť niekde inde portál ďalší, z ktorého sa dostane ešte ďalej.
Novo sa v hre objavujú aj ďalšie prvky. Hnacie gély, oranžový pre zrýchlenie a modrý pre odrážanie. Hráč počas hry bude musieť využiť oboch pre dosiahnutie inak nedostupných miest, kombinovať ich použitie alebo využiť ich vlastností v spojení s portálmi. Gély prinášajú tak nové možnosti, kedy napr. hráč musí nielen portálmi dopraviť gél na danú plochu, ale ešte musí vytvoriť portály tak, aby mal dostatočnú plochu pre rozbeh a modrý (odrazový) gél na konci plochy.
Príbeh
Chell sa prebúdza vo svojej "ubytovni", ktorá je stázovým kontajnerom umiestneným medzi ďalšími tisíckami kontajnermi skôr obývanými testovacími subjektmi. Osamostatnené jadro pomenované Wheatley (nahovorený Stephenom Merchantom) pomôže Chell dostať sa von do ruín Aperture Laboratories. Potom, čo prejde niekoľkými zlyhávajúcimi a poničenými testovacími miestnosťami nájde portálovú zbraň, u ktorej sú k videniu kresby preživšieho bývalého vedca prezývaného Ratman, ktorý začal Chell po udalostiach z prvého dielu glorifikovať. Cesta ďalej však vedie cez bývalú miestnosť s GLaDOS, kde dôjde k nechcenému spusteniu studeného reštartu a počítač znova ožíva.
GLaDOS vrhne Chell do ďalších testovacích miestností, počas ktorých jej psychicky znemožňuje a satiricky si na nej vybíja svoju zlosť. V jednej z posledných testovacích miestností je Chell zachránená Wheatleym, s ktorým sa vydáva sabotovať obranný systém GLaDOS. Ten tvorí systém strieľní a neurotoxínu. Po splnení týchto úloh sa obaja vracajú späť až k samotnej GLaDOS. Chell pripojí Wheatleyho do systému a ten prevezme nad GLaDOS kontrolu a sám začne využívať jej telo. Ju samotnú zapojí do zemiaku (narážka na vedecké experimenty vykonávané deťmi rodičov pracujúcich v Aperture Science). GLaDOS ho však uráža, keď ho označuje za jadro, ktoré iba malo znížiť jej intelekt a tým ho označuje za procesor čírej blbosti. Wheatley, až doteraz skôr komik, sa nesmierne nahnevá a Chell spolu s GLaDOS zhodí do niekoľko kilometrov hlbokej šachty. Na konci šachty GLaDOS odnesie vták a Chell zisťuje, že sa nachádza v starom dole, ktorý zakladateľ Aperture Science, Cave Johnson prebudoval v pôvodné testovacie stredisko.
Testy, ktoré tu najprv robili astronauti a vrcholní športovci, neskôr dobrovoľníci a samotní vedci, boli založené na hrách s rôznymi druhmi gélov. Jeden z gélov bol vytvorený z prvkov Mesiaca, ktoré však boli jedovaté a ktorých účinkom Cave Johnson podľahol. Pred smrťou si však splnil svoj sen a preniesol osobnosť svojej ľudskej asistentky Caroline do počítača, čím stvoril samotnú GLaDOS, u ktorej sa vplyvom jeho nahratých správ začína táto osobnosť prejavovať. Po návrate späť do nových laboratórií sa Chell spolu s GLaDOS, čoby zemiakom, snaží zastaviť Wheatleyho, ktorý sústavne prestavuje a vytvára nové testovacie miestnosti, ničí celý komplex, ktorý už sám o sebe môže každú chvíľu explodovať. Plán GLaDOS, zničiť Whealteyho otázkou paradoxu však nevyjde a Chell musí plniť ďalšie Wheatleyho hádanky, ktoré však aspoň spočiatku postrádajú logiku, než začne čerpať inšpiráciu pri pôvodných miestností, ktoré navrhla ešte GLaDOS. Wheatley, pôvodne pomocník sa vplyvom systému mení v obdobu GLaDOS, nezaujíma ho nič iné ako testovanie a ďalší výskum. Keď už mu Chell prestane byť užitočná, rozhodne sa ju zabiť, ale tej sa podarí utiecť a dostať sa až do jeho "brlohu", ako sám Wheatley nazval centrálnu miestnosť. Wheatley sa na súboj s Chell pripravil, aby neurobil opäť podobné chyby ako GLaDOS v prvom diele. Pretože sa však celý komplex rozpadá, objaví sa medzera, ktorú je vidieť mesiac. Chell vypáli jeden portál pod Wheatleyho a druhý na mesiac a vplyvom úniku atmosféry sa na chvíľku dokonca objavia nad povrchom mesiaca, neďaleko miesta pristátia modulu Eagle z Apolla 11. GLaDOS medzitým prevezme kontrolu nad svojím telom a systémy Aperture a vtiahne Chell portály späť.
Chell sa na moment stretáva s Atlasom a P-body, robotmi, ktorí ju nahradia pre ďalší výskum. GLaDOS jej necháva vyjsť na povrch medzi rozkvitnuté polia a ešte za ňou vyhadzuje kocku spoločníčku.
Kritiky
Zahraničný server združujúci výsledky hodnotenia hier rôznych tlačených aj internetových magazínov uvádza priemerné hodnotenie 95.68%. Server Metacritics uvádza výsledok 95%. V tuzemsku si Portal 2 získal ešte lepšie prvotné kritiky, keď sa k pomyselnému maximálnemu hodnoteniu priblížil ešte viac.
Vonoklasy
Vonoklasy sú obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 504 obyvateľov, z toho 253 mužov a 251 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,9 roka (muži 36,7 roka, ženy 37,0 roka).
Hiri
Hiri je menší, široký ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa severne od ostrova Ternate v Moluckom mori. Ostrov predstavuje v súčasnosti neaktívny vrchol stratovulkánu a je to najsevernejší člen vulkanického ostrovného oblúka, lemujúceho západné pobrežie ostrova Halmahera. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.
Žbince
Žbince sú obec v okrese Michalovce na Slovensku.
Ultraviolence
Ultraviolence je tretí štúdiový album americkej speváčky Lany Del Rey.
Po prvýkrát spomenula názov albumu 4. decembra 2013 pri premiére muzikálu Tropico, kde hrá aj hlavnú rolu.
Skladby
Vo februári 2013 vôbec po prvýkrát spomenula nejakú prácu na novom albume, no zatiaľ písala iba na textoch skladieb. Spomenula okrem iného skladbu "Black Beauty".
Okrem "Black Beauty" boli neskôr v roku 2013 nahraté ďalšie nové skladby. Niektoré sa objavili na internete, o iných je záznam v ASCAP (American society of composers, authors and publishers). Nahrávanie albumu pokračovalo v roku 2014 s producentom Danom Auerbachom.
West Coast
thumb„West Coast“ bolo vydané 14. apríla 2014 ako tzv. „leadsingle“ albumu. Názov singlu potvrdila speváčka už 3. apríla. Skladba sa úspešne zaradila v rebríčkoch dvadsiatich krajín a v Spojených štátoch sa v debutovom týždni predalo viac než 120 000 kusov. V USA sa dokázala skladba držať v rebríčkoch dva týždne. Prvý týždeň na 17. mieste v Billboard Hot 100 a neskôr na 29. mieste v rebríčku US Adult Alternative Songs.“
Shades of Cool
„Shades of Cool“ vyšlo ako druhý singel 26. mája. Singel zožal menší úspech než "West Coast". „Shades of Cool“ sa dostalo iba do rebríčkov desiatich krajín a aj to zväčša v horších pozíciach. V USA debutovalo na 79. priečke.
Video tohto singlu bolo robené na viac profesionálny štýl ako oficiálne video skladby West Coast.
„Shades of Cool“ sa stretlo s pozitívnymi názormi od kritikov.
Ultraviolence
„Ultraviolence“ bol tretí a najmenej úspešný digitálny singel. Skladba vyšla 4. júna a dostala sa do rebríčkov iba v troch krajinách.
Kritiky tejto skladby boli zmiešané až negatívné.
V skladbe „Ultraviolence“ pokračuje Lana Del Rey v príbehu, o ktorom spievala v niektorých skladbách z albumu Sirens z roku 2006. V piesni je priama referencia na album, keď Del Rey spieva: "I can hear sirens, sirens"
Brooklyn Baby
O štyri dni neskôr, 8. júna, vyšiel štvrtý a zatiaľ posledný singel „Brooklyn Baby.“ Brooklyn Baby sa zaradilo v rebríčkoch lepšie než predošlému singlu. V skladbe mal účinkovať aj zosnulý spevák Lou Reed, ktorý v deň ich prvého plánovaného stretnutia zomrel.
Komerčný úspech
Album zožal veľmi rýchlo predpokladaný úspech; prvý týždeň sa v USA predalo 182, 000 a celosvetovo okolo 800, 000 kusov. V júli už bol ohlásený predaj viac než jedného milióna kópii.
Okrem iného bol album kritikmi veľmi dobre ohodnotený.
Vladivostocký prístav
200 px|náhľad|vpravo|Morský obchodný prístav vo Vladivostoku Vladivostocký obchodný prístav je prístav vo východoruskom meste Vladivostok a je to jeden z najväčších ruských prístavov. Celková jeho dĺžka sú 4 kilometre s 15 kotviskami.
Slúži prevažne pre nákladnú dopravu a je ruskou bránou do Pacifiku. Náklad sa z prístavu vyváža na polostrov Kamčatka, do mesta Petropavlovsk-Kamčatskij, ale aj do ázijských štátov - Číny, Japonska a Južnej Kórey.
Prístav bol vystavaný v roku 1869 ruským cárom Mikulášom II.. Počas prvej svetovej vojny to bol hlavný ruský prístav. Počas druhej svetovej vojny cez toto zariadenie prúdila z USA významná časť dodávok Lend-Lease.
Nine
Nine môže byť:
NINE môže byť:
Vieilles-Maisons-sur-Joudry
Vieilles-Maisons-sur-Joudry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
GK Zaria Kaspija
GK Zaria Kaspija (Astrachaň) je ruský mužský hádzanársky klub z Astrachánu. Vznikol v roku 1978 pod názvom VFSO Dinamo Astrachaň. Medzi rokmi 19972008 niesol klub názov Lukoil-Dinamo Astrachaň. Je majster Sovietskeho zväzu a mnohonásobný medailista z najvyššej ruskej ligy. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia finálová účasť v Pohári EHF v roku 2003. V sezóne 2007/08 si zahral aj prestížnu Ligu majstrov EHF. Momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž, Superligu.
Vieilles-Maisons-sur-Joudry
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
GK Zaria Kaspija
Úspechy
Sovietska (SNŠ) najvyššia súťaž:
Ruská najvyššia súťaž:
Vieilles-Maisons-sur-Joudry
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
GK Zaria Kaspija
Európske súťaže
Liga majstrov EHF:
Pohár víťazov pohárov EHF:
Vieilles-Maisons-sur-Joudry
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
GK Zaria Kaspija
Európske súťaže
Pohár EHF:
Mestský pohár EHF:
František Kováčik-Podmagurský
František Kováčik-Podmagurský (* 1. október 1902, Vrútky – † 2. marec 1975, Martin) bol slovenský hudobný skladateľ.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Drienov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Drienov v okrese Prešov.
Dopisovateľ
Dopisovateľ je externý spolupracovník redakcie, ktorý tvorí žurnalistické prejavy, ale sa žurnalistike nevenuje profesionálne. Redakciu pravidelne informuje o aktuálnych témach zo svojho prostredia (bydliska, oblasti podnikania, pracoviska ap.).
Podľa Malej encyklopédie žurnalistiky (1982) by redakcie ''„mali viesť a usmerňovať <abbr title="dopisovateľov">d. (aj prostredníctvom vyslaných redaktorov) a vedieť odhadovať ich schopnosti a talent pre novinársku prácu.“'' Najaktívnejší dopisovatelia sa dostávajú do evidencie redakcie (buď listového oddelenia alebo redaktora, ktorý má vypracovávanie takejto evidencie v kompetencii). S niektorými tak redakcie podpisujú pracovné zmluvy a v konečnom dôsledku sa môžu stať profesionálnymi novinármi. Niekedy sa za dopisovateľa pokladá aj spoluautor žurnalistického prejavu, ktorý vznikol výsledkom redaktorovej cesty do terénu.
Výraz dopisovateľ sa niekedy používa ako synonymum ku korešpondentovi resp. spravodajcovi (na rozdiel od vyššie uvedenej definície je korešpondent resp. spravodajca profesionálnym žurnalistom).
Dnešok
Dnešok môže byť:
Prítomnosť
Prítomnosť môže byť:
Saint-Pierre-Aigle
Saint-Pierre-Aigle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Saint-Pierre-Aigle má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Pierre-Aigle má 359 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bezinghem
Bezinghem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malinné (vrch vo Veľkej Fatre)
Malinné je vrch v severovýchodnej časti Veľkej Fatry nad mestom Ružomberok. Nachádza sa približne juhozápadne od centra mesta a poskytuje výhľad na veľkú časť Liptova.
Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Leží v okrese Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie mesta Ružomberok. Masív Malinného sa nachádza juhozápadne od centra mesta a približne západne od Vlkolínca.
Popis
Malinné je sčasti zalesnený vrch na južnom okraji Šípskej Fatry a je súčasťou rekreačno-oddychovej zóny mesta. Na severovýchodných svahoch sa nachádza stredisko Malinô brdo so zázemím pre zimné i letné aktivity a turistiku. Lanovkou je prepojené s rekreačnou lokalitou Hrabovo a turistickým chodníkom i s neďalekým Vlkolíncom. Lanovkou je dostupný i samotný vrchol, na ktorom sú telekomunikačné zariadenia.
Západné svahy vrchu klesajú do Čutkovskej doliny, južné do Trlenskej doliny. Severným smerom pokračuje hrebeň na Brdo, juhozápadným smerom pokračuje cez vrch Vtáčnik na Šiprúň. Masív odvodňujú potoky, tečúce spomínanými dolinami; zo západnej časti Čutkovským potokom a z južnej Hrabovským potokom do Váhu a z juhovýchodných častí Trlenským potokom do Revúcej. Z okolitých vrchov susedí na východe Sidorovo, južne leží Vtáčnik a Šiprúň , na západe Chabzdová  a severne Brdo.
Výhľady
Vrchol Malinného poskytuje takmer kruhový rozhľad, ktorému dominujú najmä vrchy severnej časti Veľkej Fatry a časť Liptovskej kotliny. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné Nízke i Západné Tatry, masív Veľkého Choča i hrebeň Oravskej Magury.
Turistika
Na severovýchodných svahoch je vybudované stredisko Malinô Brdo, prístupné kabínkovou lanovkou i cestou z Ružomberka. Poskytuje výborné podmienky na zimné športy, no i letnú turistiku. V stredisku je vybudovaných niekoľko celoročne otvorených chát a penziónov.
Donau
Donau alebo danub (podľa názvov Dunaja) alebo nepresne prvá ľadová doba je glaciál v tzv. alpskom systéme. Trval asi od 1,75 milióna pred Kr. do 1,4 milióna pred Kr., resp. od 1,3 milióna do 1,1 milióna pred Kr. Donau delí od neskoršieho günzu teplé obdobie donau-günz a od staršieho biberu biber-donau. V nordickom systéme možno zodpovedá eburónu a časti válu.
Iné vymedzenia
U niektorých autorov sa rozlišuje starší donau (cca 0,9 miliónov pred Kr. – 0,781 miliónov pred Kr.), ktorý zhruba zodpovedá nordickému menapu, uhlenberg (cca 1,3/1,4 miliónov – 0,9 miliónov pred Kr.), ktorý zhruba zodpovedá nordickému válu a mladší donau (cca 1,75 – 1,3/1,4 miliónov pred Kr.), ktorý zhruba zodpovedá úvodnej definícii donau.
U niektorých autorov, najmä v staršej literatúre, sa naopak do donau zahŕňa aj to, čo iní označujú ako biber-donau príp. aj biber alebo je dokonca donau definovaný tak ako to, čo iní označujú ako biber, a oba pojmy sa potom chápu ako synonymá.
Ariana Grande
Ariana Grande-Butera (* 26. jún 1993, Boca Raton, Florida, USA) je americká speváčka, skladateľka a herečka. Jej herecká kariéra sa začala v broadwayskom muzikáli 13 a preslávila ju rola Cat Valentine v televíznych seriáloch stanice Nickelodeon, Victorious (2010 – 2013) a Sam & Cat (2013 – 2014). Následne v roku 2011 podpísala zmluvu s vydavateľstvom Republic Records po tom, čo riaditelia vydavateľstva objavili videá na YouTube s jej cover verziami piesní. Jej popový a R&B debutový album inšpirovaný žánrom doo-wop z 50. rokov s názvom Yours Truly (2013) sa umiestnil na prvom mieste v americkom rebríčku Billboard 200, zatiaľ čo jeho hlavný singel „The Way“ sa umiestnil v prvej desiatke amerického rebríčka Billboard Hot 100. Hudobní kritici ju svojím širokým hlasovým rozsahom porovnávali s Mariah Carey.
Grande sa držala popu a R&B aj na svojom druhom a treťom štúdiovom albume My Everything (2014) a Dangerous Woman (2016), pričom prvý z nich obsahuje aj prvky EDM. Single „Problem“ a „Bang Bang“ sa stali hitmi číslo 1 v Spojenom kráľovstve. Osobné problémy ovplyvnili jej štvrtý a piaty štúdiový album Sweetener (2018) a Thank U, Next (2019), ktoré boli komerčne úspešné a chválené kritikmi. Prvý z nich získal cenu Grammy za najlepší popový vokálny album, zatiaľ čo druhý prekonal rekord v najväčšom počte streamov popového albumu a bol nominovaný v kategórii Album roka. Vďaka singlom „Thank U, Next“, „7 Rings“ a „Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored“ sa Grande stala prvým sólovým umelcom, ktorý obsadil tri najvyššie priečky Billboard Hot 100 súčasne. V roku 2020 jej spolupráce „Stuck with U“ s Justinom Bieberom a „Rain on Me“ s Lady Gaga pomohli prekonať rekord v počte debutov číslo jeden v Hot 100. Jej šiesty štúdiový album Positions (2020) je ovplyvnený R&B a titulný singel debutoval na prvom mieste v Spojenom kráľovstve a USA.
Počas svojej kariéry získala množstvo ocenení, vrátane dvoch cien Grammy, jednej Brit Award, dvoch Billboard Music Awards, troch American Music Awards, deviatich MTV Video Music Awards a 22 Guinnessových svetových rekordov. Grande je tiež držiteľkou niekoľkých rekordov Billboard Hot 100. Jej prvých päť štúdiových albumov bolo certifikovaných platinou alebo multi-platinou združením Recording Industry Association of America (RIAA). Grande, ktorá doteraz nazhromaždila 90 miliárd streamov, je najstreamovanejšou ženskou umelkyňou vôbec  a v súčasnosti najsledovanejšou sólovou umelkyňou na Spotify a YouTube. Bola zaradená na každoročný zoznam Time medzi 100 najvplyvnejších ľudí na svete (2016 a 2019) a na Forbes Celebrity 100 (2019 a 2020), zatiaľ čo Billboard ju ocenil ako ženu roka (2018), najväčšiu pop hviezdou roku 2019 a najuznávanejšou umelkyňou debutujúcou v 10. rokoch 20. storočia. Okrem hudby Grande využíva svoju platformu na obhajobu rovnosti pohlaví, rasy a LGBT. Od roku 2019 je najsledovanejšou ženou na Instagrame.
Raný život
Grande sa narodila v Boca Raton na Floride. Je dcérou Joan Grande, šéfky spoločnosti Hose-McCann Communications a Edwarda Buteru, ktorý vlastní grafickú firmu. Jej meno bolo inšpirované princeznou Orianou z Kocour Felix (1959). Má talianskych predkov. Má nevlastného bratra Frankieho, ktorý mal desať rokov, keď sa narodila. Stal sa hercom a producentom. Jej rodičia sa presťahovali do New Yorku, keď jej matka bola tehotná. Keď mala Grande 8 alebo 9 rokov, jej rodičia sa rozviedli.
V detstve vystupovala v detskom divadle Fort Lauderdale Children's Theatre, kde si zahrala svoju prvú rolu Annie, tiež sa objavila v muzikáloch Čarodejník z krajiny Oz a Kráska a zviera. V ôsmich rokoch vystupovala na zájazdovej lodi s orchestrom. Navštevovala Pine Crest School a North Broward Preparatory School.
V roku 2008 si zahrala vedľajšiu rolu roztlieskavačky Charlotte v broadwayskom muzikáli 13. Za rolu získala cenu National Youth Theatre Association Award.
2013 – 2015: Yours Truly a My Everything
Svoj debutový album Yours Truly vydala 30. augusta 2013. V septembri 2013 debutoval ako číslo 1 v rebríčku Billboard 200. Prvý singel s názvom „The Way“, na ktorom spolupracovala s Mac Millerom a Pittsburghom, debutoval ako číslo 10 v rebríčku Billboard. Druhý singel „Baby I“ debutoval na čísle 21. Na treťom singli „Right There“ spolupracovala s Detroitom a rapperom Big Seanom. Singel sa dostal na číslo 84. vľavo|náhľad|265x265bod|Grande počas vystúpenia na [[Jingle Ball v roku 2013]] V roku 2013 si zahrala vo filme Swindle ako Amanda Benson, po boku Jennette McCurdy. Film mal premiéru na stanici Nickelodeon v auguste. V ten istý mesiac naspievala duet s Nathanom Sykesom zo skupiny The Wanted, „Almost Is Never Enough“. Pripojila sa k Justinovi Bieberovi na jeho turné, Believe Tour, kde si zaspievala na troch šou. V roku 2013 vyhrala cenu American Music Award v kategórii „Umelec roka“. V decembri 2013 vydala vianočné EP s názvom, Christmas Kisses.
V januári 2014 začala pracovať so skladateľom Ryanom Tedderom a s producentmi Bennym Blancom a Maxom Martinom na druhom štúdiovom albume. V ten istý mesiac získala cenu People's Choice Award v kategórii „Najobľúbenejší prelomový umelec“. V marci 2014 vystúpila v Bielom dome na koncerte „Women In Soul: Performance at the White House“.
Svoj druhý album My Everything vydala 25. augusta 2014. Album sa dostal na číslo jeden v rebríčku Billboard 200. Prvý singel „Problem“, na ktorom spolupracovala s austrálskou rapperkou Iggy Azaleou  sa umiestnil na treťom mieste rebríčku vo Veľkej Británii, postupne sa však vyšplhal na 1. miesto. Na druhom singli s názvom, „Break Free“ spolupracovala s nemeckým hudobníkom a producentom Zeddom  a umiestnil na 4. mieste rebríčku Billboard Hot 100. Získala cenu MTV Video Music Award za videoklip k piesni „Problem“ v kategórii „Najlepší popový videoklip“. Spoločne s Jessie J a Nicki Minaj naspievala pieseň „Bang Bang“, ktorá debutovala na 3. mieste amerického rebríčka a stala sa tak jej treťou piesňou v rebríčku Billboard Hot 100 v tom istom týždni. Tretí singel z albumu, „Love Me Harder“, na ktorom spolupracovala s umelcom The Weeknd debutoval na čísle 7. V novembri 2014 sa pripojila k pesničke od Majora Lazera, „All My Love“, ktorá bola vydaná ako singel zo soundtracku u k filmu Hry o život: Drozdajka 1 (Hunger Games: Mockingjay part 1).  V novembri vydala vianočnú pieseň „Santa Tell Me“. Neskôr vydala piaty singel z albumu My Everything s názvom „One Last Time“, ktorý dosiahol číslo 13 v rebríčku Billboard Hot 100. Do apríla 2015, album predal v Spojených štátoch viac ako 600 tisíc kópií.
Vo februári 2015 sa vydala na svoje prvé celosvetové koncertné turné The Honeymoon Tour, aby ďalej propagovala album My Everything. Koncertovala v Severnej Amerike, Európe, Ázii a Južnej Amerike. Spolupracovala na piesni „Adore“ od Cashmere Cat, ktorá vyšla v marci 2015. Na jar podpísala exkluzívnu vydavateľskú zmluvu s vydavateľstvom Universal Music Publishing Group, ktoré pokrýva celý jej hudobný katalóg. Nakrútila aj epizódu pre televíznu reality šou Fox Broadcasting Company, Knock Knock Live (2015), ale šou bola zrušená ešte predtým, ako bola jej epizóda odvysielaná. Hosťovala tiež v niekoľkých epizódach komediálneho a hororového televízneho seriálu stanice Fox, Scream Queens ako Sonya Herfman (september až november 2015). Nahrala duet „E Più Ti Penso“ s talianskym spevákom Andreom Bocellim, ktorý vyšiel v októbri 2015 ako hlavný singel z jeho albumu Cinema (2015). Pre kompilačný album We Love Disney (2015) nahrala pieseň „Zero to Hero“, pôvodne z animovaného filmu Hercules (1997). Grande v decembri 2015 vydala aj svoje druhé vianočné EP s názvom Christmas & Chill.