cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kamov Ka-31
Vznik a vývoj
Začiatkom 80. rokov 20. storočia bolo v Sovietskom zväze prijaté rozhodnutie, že na báze vrtuľníka bude vyvinutý palubný stroj včasnej výstrahy a riadenia. Plánovalo sa, že bude najprv budú slúžiť na existujúcich lietadlových lodiach typu Kyjev a neskôr na ich nástupcoch (napr. Admirál Kuznecov), ktorý už boli vo vývoji. Aktívne práce na novom stroji sa začali v roku 1985, kedy bola jeho vývojom poverená konštrukčná kancelária N.I. Kamova. Táto iniciatíva vznikla po tom, ako bol v Sovietskom zväze zrušený projekt vývoja Jaku-44, čo malo byť palubné lietadlo typu AWACS.
V roku 1986 bol schválený konštrukčný návrh a začalo sa s výrobou prototypov. Na stavbu dvoch prototypov boli použité trupy z nedokončené vrtuľníkov Ka-29, ktoré neskôr dostali palubné čísla "modrá 031" a "modrá 032".
Prvý let Ka-31 sa uskutočnil v roku 1987 a v nasledujúcich troch rokoch podstupovali oba lietajúce prototypy štátne skúšky. Zároveň prebiehali prípravy na spustenie sériovej výroby. V roku 1991 však došlo k rozpadu ZSSR, čo spôsobilo nielen pozastavenie financovania programu Ka-31, ale aj vyradenie lietadlových lodí triedy Kiev a zastavenie výstavby nových lietadlových lodí Varjag a Uľjanovsk.
Aj napriek komplikáciám bol Ka-31 po zdĺhavých skúškach a dolaďovaní v roku 1995 zavedený do služby v ruskom námorníctve. Spustenie sériovej výroby však nemalo zmysel a tak ruské námorníctvo získalo len dva existujúce prototypy. Jeden z nich začal slúžiť na palube jedinej ruskej lietadlovej lode Admirál Kuznecov a druhý bol priradený k torpédoborcu Sovremennyj.
Bougé-Chambalud
Bougé-Chambalud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kamov Ka-31
Konštrukcia
Vrtuľník Ka-31 dokáže operovať z paluby väčších bojových lodí a je určený na detekciu hladinových plavidiel alebo nízko letiacich vzdušných cieľov. Jeho dolet je 680 km a vo výške 3500 m dokáže hliadkovať 2,5 hodiny. Je vybavený systémom E801E Oko, ktorý dokáže sledovať 20 cieľov súčasne. Jeho súčasťou je radar, ktorý pracuje v decimetrovom vlnovom pásme. Nachádza sa pod trupom a otáča sa o 360°. Radar je schopný detegovať stíhacie lietadlo s efektívnou odrazovou plochou 1,8 m2 na vzdialenosť asi 110 km a veľké hladinové plavidlo na 250 km.
Bougé-Chambalud
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kamov Ka-31
Používatelia
Čína
Bougé-Chambalud
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kamov Ka-31
Používatelia
Rusko
Gmina Hańsk
Gmina Hańsk je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 179,43 km² a žije tu 3954 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 22,04 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Włodawa.
MIM-104 Patriot
MIM-104 Patriot je taktický mobilný protivzdušný raketový systém dlhého doletu. Systém Patriot začala vyvíjať americká spoločnosť Raytheon začiatkom 60. rokov a od roku 1981 je vo výzbroji a od roku 1984 v operačnej pripravenosti armády Spojených štátov. Životnosť systému sa očakáva do roku 2040.
Systém Patriot umožňuje likvidovať nepriateľské taktické balistické rakety, strely s plochou dráhou letu i lietadlá. Bojovo bol systém prvýkrát nasadený vo verzii MIM-104C PAC-2 v roku 1991 počas vojny v Zálive, v Izraeli a Saudskej Arábii.
MIM-104 Patriot chráni vzdušný priestor Slovenska od apríla 2022, ako náhrada systému S-300, ktorý Slovensko darovalo Ukrajine na obranu pred ruskou inváziou na základe žiadosti Ukrajiny o pomoc pri výkone sebaobrany v zmysle článku 51 Charty OSN.
Vznik a vývoj
U.S. Army Missile Command prišlo v roku 1961 prvýkrát s konceptom Patriotu, ktorý mal byť armádnym systémom protivzdušnej obrany pre 70. roky. Z tohto účelu vzniklo aj označenie programu - Army Air Defense System for the 1970s (AADS-70s). Vo svojej pôvodnej podobe mal byť AADS-70 mobilným systémom protivzdušnej obrany, ktorý nahradí statické systémy ako MIM-23 Hawk a Nike Hercules.
V októbri 1964 armáda premenovala program na Surface-to-Air Missile, Development (SAM-D) a v roku 1967 vybrala hlavného dodávateľa. Prvý letový test SAM-D sa uskutočnil v novembri 1969.
10. januára 1974 americké ministerstvo obrany program SAM-D mierne preorientovalo, pričom mal slúžiť na podporu nového navádzacieho systému Track-Via-Missile (TVM). Revidovaný SAM-D vstúpil do technického vývoja vo februári 1976 a 21. mája 1976 bol premenovaný na PATRIOT (Phased Array Tracking Radar to Intercept On Target). Sériová výroba Patriotu bola spustená v septembri 1980. Armáda vytvorila svoj prvý raketový prápor Patriot v máji 1982 a v roku 1984 dosiahol tento systém počiatočnú operačnú spôsobilosť.
thumb|Systém Patriot prevádzkovaný nemeckým letectvom
Počas 80. a 90. rokov 20. storočia zaviedla americká armáda množstvo významných vylepšení systému Patriot. Keď Patriot v roku 1985 vstúpil do plnej produkcie, chcelo americké ministerstvo obrany pridať do systému aj schopnosť obrany pred balistickými raketami. Preto bol v roku 1986 Patriot vylepšený na štandard Patriot Advanced Capability-1 (PAC-1). Nový variant zahŕňal softvérové zmeny, ktoré mu už umožnili zasiahnuť taktické balistické rakety. Počas testov, ktoré prebehli v septembri 1986, sa systému podarilo úspešne zasiahnuť raketu Lance. O dva roky neskôr bol PAC-1 zavedený do služby.
Po zavedení PAC-1 sa americká armáda pustila do druhého modernizačného programu, ktorý niesol označenie PAC-2. Ten zahŕňal úpravy rozbušky, hlavice a navádzania rakiet, aby bolo možné zneškodniť aj pokročilejšie balistické rakety, ako boli strely sovietskeho systému OTR-23. V roku 1993 armáda zmodernizovala Patriot tak, že získal schopnosť vzdialeného odpaľovania, ktorá umožnila rozmiestnenie odpaľovacích zariadení až do vzdialenosti od radaru. To údajne päťnásobne zväčšilo oblasť, ktorú bol systém schopný brániť (z 10-20 km2 na približne 50-100 km2). Postupné inovácie rakiet PAC-2 a radaru dosiahli ďalšie zlepšenie výkonu celého systému.
Gmina Harasiuki
Gmina Harasiuki je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
MIM-104 Patriot
Vznik a vývoj
thumb|Vojaci z 31. delostreleckej brigády protivzdušnej obrany vykonávajú prebíjanie systému Patriot
Gmina Hażlach
Gmina Hażlach je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
MIM-104 Patriot
Vznik a vývoj
Najvýznamnejšie vylepšenie Patriotu však zahŕňalo vývoj novej rakety s technológiou hit-to-kill, ktorá dokázala zničiť vzdušné ciele priamym zásahom. Jej vývoj sa začal v roku 1983 a 21. mája 1987 sa konali prvé skúšky zostrelenia balistickej strely Lance. Nová raketa dostala označenie Extended Range Intercept Technology (ERINT) a jej letové skúšky sa uskutočnili v rokoch 1992 až 1994. Táto strela sa neskôr stala známa ako Patriot Advanced Capability-3 (PAC-3). Nasledovala modernizácia radaru a softvéru systému. Počiatočnú operačnú spôsobilosť dosiahol PAC-3 v roku 2001. Prvé bojové nasadenie si jednotky vybavené systémom PAC-3 odbili v roku 2003 počas operácie Iracká sloboda.
V marci 2009 vykonala americká armáda prvý riadený letový test modernizovanej strely PAC-3 Missile Segment Enhancement (MSE). PAC-3 MSE je vybavená zväčšeným motorom a ďalšími vylepšeniami, ktoré takmer zdvojnásobujú jej dolet. Hoci prvý test bol neúspešný, pri tom druhom vo februári 2010 sa už podarilo salvou dvoch rakiet úspešne zasiahnuť taktickú balistickú strelu. PAC-3 MSE dosiahla počiatočnú operačnú spôsobilosť koncom roka 2016. Jej plná sériová výroba sa rozbehla v roku 2018.
Popis
thumb|Vypustenie rakety MIM-104 Patriot Systém protiraketovej obrany Patriot pozostáva zo šiestich hlavných komponentov:
V dôsledku neustálych modernizácií od čias svojho prvého uvedenia do prevádzky sa dnešný systém Patriot len málo podobá pôvodnému systému nasadenému v roku 1983.
Riadená strela
thumb|Odpaľovacie zariadenie M901 (PAC-2) a M902 (PAC-3)
Modernizovaný variant, PAC-2 Guidance Enhanced Missile (GEM), bol vyvinutý v 90. rokoch 20. storočia a vyznačoval sa ľahšou konštrukcioui, vylepšenými pohonnými hmotami, novým zapaľovačom bojovej hlavice a vylepšeným navádzaním na zasiahnutie vzdušných a balistických cieľov. PAC-2 GEM Tactical /TBM (GEM-T) a GEM Cruise (GEM-C) sú najnovšie varianty PAC-2 a obsahujú ďalšie vylepšenia, ktoré zvyšujú efektivitu pri zasiahnutí balistických rakiet a striel s plochou dráhou letu. PAC-2 GEM-T/GEM-C vstúpil do armády v roku 2002.
Rad rakiet PAC-3 je úplný odklon od pôvodného dizajnu PAC-2. Má menší priemer a na ničenie agilných cieľov využíva technológiu hit-to-kill, nie výbušnú-fragmentačnú hlavicu. Aby sa dosiahla lepšia manévrovateľnosť, PAC-3 využíva menšiu konštrukciu s nižšou hmotnosťou a má v prednej časti malé trysky umožňujúce vykonávať jemné korekcie letu na dosiahnutie priameho zásahu. Nový výkonnejší rádiolokátor rakety odhalí balistickú raketu na väčšiu vzdialenosť, čo dáva strele oveľa viac času na vykonávanie korekčných manévrov. Vďaka svojej nižšej hmotnosti a novšiemu pohonnému systému dokáže PAC-3 údajne brániť oblasť sedemkrát väčšiu ako PAC-2. Po zavedení modernejších PAC-3 MSE boli existujúce systémy PAC-3 premenované na PAC-3 CRI. Do každého odpaľovacieho zariadenia Patriot sa zmestia štyri PAC-3 CRI. Každá strela váži 312 kg, čo je tretina hmotnosti rakiet z rodiny PAC-2.
PAC-3 MSE je vylepšený variant PAC-3 so zväčšeným boosterom a ďalšími vylepšeniami navádzacieho systému, konštrukcie a softvéru. To jej umožňuje pokryť výrazne väčšiu bránenú oblasť. MSE je jedinou raketou rodiny PAC-3 vo výrobe a v roku 2017 preukázala schopnosť zasiahnuť balistické rakety stredného dosahu.
Odpaľovacie zariadenie
thumb|Detailný pohľad na radar AN/MPQ-53
Systém Patriot odpaľuje rakety z odpaľovacej stanice M901, ktorá obsahuje až štyri odpaľovacie kontajnery na dvojnápravovom prívese. Každý kontajner môže obsahovať až štyri rakety PAC-3 CRI, tri PAC-3 MSE alebo jednu PAC-2 GEM-T. Súčasťou stanice je generátor s výkonom 15 kW. Je ťahaná nákladným vozidlom M983. Typická batéria Patriot obsahuje šesť až osem odpaľovacích staníc.
Radarová súprava
Patriot v súčasnosti používa na detekciu cieľov jeden radar AN/MPQ-53, AN/MPQ-65 alebo AN/MPQ-65A. AN/MPQ-53 bol prvý radar protivzdušnej obrany s fázovou sústavou na svete a používal sa so staršími systémami PAC-2. Na podporu rakiet s dlhším doletom (PAC-3 a PAC-3 MSE) bol vyvinutý nový radar AN/MPQ-65 a následne modernizovaný AN/MPQ-65A, ktorý má o 30% väčší dosah. V roku 2019 malo radar AN/MPQ-65A 9 z 15 práporov americkej armády Patriot.
thumb|Riadiaca stanica AN/MSQ-104 ECS
Americká armáda plánuje nahradiť tieto systémy novým radarom LTAMDS (The Lower Tier Air and Missile Defense System). Zatiaľ čo radary série AN/MPQ-53 a -65 skenujú len obmedzený sektor vo vzdušnom priestore, LTAMDS bude mať 360 stupňové pokrytie a dokáže detegovať vzdušné ciele na výrazne väčšie vzdialenosti. LTAMDS je radar typu AESA (Active Electronically Scanned Array), ktorý obsahuje moduly z nitridu gália (GaN). Tie ponúkajú vyššiu odolnosť proti rušeniu, agilitu lúča a energetickú účinnosť. Radar vyvíja spoločnosť Raytheon, na základe zmluvy z roku 2019 v hodnote 383 miliónov dolárov. V rámci tohto kontraktu Raytheon vyvinul a vyrobil šesť prototypov LTAMDS, ktoré boli všetky dodané americkej armáde do januára 2023. Radary by mali dosiahnuť počiatočnú operačnú spôsobilosť do decembra 2023.
Riadiaca stanica
AN/MSQ-4 Engagement Control Station (ECS) je postavená na platforme nákladného vozidla M927. Každá batéria Patriotu obsahuje jednu takúto stanicu s posádkou. ECS má dve počítačové konzoly a sedadlá pre dvoch až štyroch operátorov: štandardne je to dôstojník taktického riadenia, asistent taktického riadenia a operátor komunikácie. Asistent taktického riadenia vykonáva príkazy na odpálenie rakety, dôstojník taktického riadenia schvaľuje ciele a potvrdzuje príslušné pravidlá zostrelu a operátor komunikácie monitoruje komunikáciu medzi veliteľstvom a ostatnými batériami. Asistentovi taktického riadenia môže asistovať zapisovač, ktorý zaznamenáva správy z veliteľstva.
thumb|Operátori riadiacej stanice AN/MSQ-104 ECS
Bourgoin-Jallieu
Bourgoin-Jallieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
MIM-104 Patriot
Riadiaca stanica
Najnovšia verzia ECS bola zavedená v roku 2019. Obsahuje vylepšené konzoly, vylepšený identifikačný systém vlastný-cudzí (IFF), vylepšené počítače, softvér a kompatibilitu s bojovou sieťou integrovaného bojového veliteľského systému armády (IBCS). Prepojením so sieťou Integrated Fire Control Network (IFCN) môže systém Patriot zneškodnenie cieľa použiť údaje o zacielení z iných senzorov.
Bourgoin-Jallieu
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
MIM-104 Patriot
Generátor elektrickej energie
Samostatné vozidlo Electric Power Plant (EPP), ktoré obsahuje 2 generátory s výkonom 150 kW, poskytuje elektrickú energiu radaru systému Patriot ako aj riadiacej stanici.
Bourgoin-Jallieu
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
MIM-104 Patriot
Stožiar vysokofrekvenčnej antény
Na prenos inštrukcií k streľbe z riadiacej stanice do odpaľovacieho zariadenia sa používa Antenna Mast Group (AMG), ktorá má vztýčené dva stožiare s vysokofrekvenčnými anténami.
Bourgoin-Jallieu
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
MIM-104 Patriot
Varianty
thumb|Stožiare s vysokofrekvenčnými anténami AMG
MIM-104A - počiatočná verzia systému Patriot zavedená v roku 1984. Strela tohto systému bola poháňaná jedným raketovým motorom na tuhé palivo Thiokol TX-486-1 a vybavená vysoko výbušnou fragmentačnou hlavicou. Na svoj cieľ bola v úvodnej fáze letu navádzaná inerciálne, s povelovými aktualizáciami a v terminálnej fáze spôsobom Track-Via-Missile. Hlavnou jednotkou pozemného vybavenia bol pulzno-dopplerovský rádiolokátor s pasívnou fázovanou anténou AN/MPQ-53. Ten dokázal sledovať súčasne viac ako 100 cieľov a na 9 z nich vedel navádzať rakety. Jeho sledovací sektor bol 120° a dosah až.
thumb|Detailný pohľad na 160 korekčných motorov rakety PAC-3
MIM-104D (PAC-2/GEM) rakety tejto verzie majú vyhľadávač s lepším výkonom proti cieľom s nízkou efektívnou odrazovou plochou (RCS) a vylepšený zapaľovač proti vysokorýchlostným balistickým raketám. MIM-104D sa začal vyrábať v roku 1994.
MIM-104E (PAC-2/GEM+) variant určený na odpaľovanie vylepšených rakiet GEM-T a GEM-C. Strely GEM-T, označované aj ako GEM-TBM (tactical ballistic missiles), sú určené na ničenie balistických rakiet a GEM-C ("C" je odkazom na cruise missiles) dokážu pôsobiť proti strelám s plochou dráhou letu. Tieto rakety majú prepracovanú prednú časť, čím sa zvýšila citlivosti vyhľadávača proti cieľom s malou RCS a modernizovaný zapaľovač pre lepší výkon proti balistickým raketám. Prvé MIM-104E boli dodané americkej armáde v novembri 2002.
thumb|Odpaľovacie zariadenie na 16 rakiet PAC-3 MSE
MIM-104F (PAC-3) je verzia schopná odpaľovať modernejšie rakety PAC-3, ktoré majú menšie rozmery a nižšiu hmotnosť ako PAC-2 (dĺžka 5,2 m, priemer 0,25 m, hmotnosť 312 kg). Raketa PAC-3 je vybavená raketovým motorom na tuhé palivo od Aerojet Rocketdyne a 160 motormi v prednej časti, ktoré korigujú dráhu letu vo finálnej fáze. PAC-3 získala aj aktívny radarový vyhľadávač pracujúci v pásme Ka. PAC-3 je vysoko rýchlostná raketa, ktorý ničí balistické strely priamym zásahom (hit-to-kill). Pri nasadení rakiet PAC-3 sa výrazne zvyšuje palebná sila batérie Patriotu, pretože na odpaľovacie zariadenie sa vojde 16 kusov rakiet v porovnaní so štyrmi pri type PAC-2. Testovanie rakety PAC-3 sa začalo koncom roka 2001 a počiatočnú operačnú spôsobilosť dosiahla v roku 2003. V októbri 2010 mala americká armáda už 1000 rakiet PAC-3. MIM-104F je vybavený modernejším pasívnym radarom s elektronickým skenovaním AN/MPQ-65. Po vypustení letí raketa PAC-3 do bodu, ktorý jej pred štartom vypočítal pozemný počítač. Údaje o trajektórii cieľa môžu byť aktualizované počas letu pomocou vysokofrekvenčného uplinku/downlinku. MIM-104F (PAC-3) je kompatibilný s protilietadlovým systémom vyššej úrovne THAAD. Patriot môže tiež prijímať informácie z bojového systému AEGIS BMD a systému JLENS. Prvý test, počas ktorého bola odskúšaná kompatibilita všetkých troch systémov, sa konal 25. októbra 2012.
PAC-3 Missile Segment Enhancement (PAC-3 MSE) predstavuje novú generáciu rakiet PAC-3, ktorá je efektívnejšia proti moderným hrozbám. PAC-3 MSE vylepšuje pôvodné schopnosti PAC-3 hlavne s využitím výkonnejšieho dvojimpulzného raketového motora pre zvýšenie ťahu, čím sa zvýšil dolet strely. Raketa je tiež vybavená vylepšeným navádzacím softvérom a citlivejšími ovládacími plochami pre zabezpečenie väčšej obratnosti proti proti rýchlejším a sofistikovanejším balistickým raketám a strelám s plochou dráhou letu. Poskytuje tak zvýšený výkon pri zachovaní rovnakej osvedčenej technológie hit-to-kill, ktorú raketa PAC-3 priniesla systému Patriot. PAC-3 MSE je odpaľovaná z rovnakého zariadenia ako PAC-3, preto sú zväčšené ovládacie plochy rakety skladateľné.
Operácia Púštna búrka
Počas vojny v Perzskom zálive neustále prichádzali správy o úspechu Patriotov pri ničení irackých balistických rakiet Scuds. Americká armáda pôvodne uvádzala, že Patriot dosiahol v Saudskej Arábii 80-percentnú úspešnosť a v Izraeli 50-percentnú. Tieto čísla boli neskôr znížené na 70 percent a 40 percent.
Nie dlho po skončení vojny však analytici začali spochybňovať výkon Patriotu. Americká armáda a výrobca Patriotu, spoločnosť Raytheon, však systém energicky bránili a tvrdili, že Patriot bol počas vojny v Perzskom zálive úspešný.
V roku 1992 vykonal výbor House Government Operations Subcommittee on Legislation and National Security vyšetrovanie, ktoré trvalo 10 mesiacov. Výbor dospel k záveru, že existuje len málo dôkazov, ktoré by potvrdili, že Patriot zasiahol viac ako niekoľko rakiet Scud vypustených Irakom. Ďalšie vyšetrovanie z roku 1992, ktoré vykonal General Accounting Office, zistilo, že iba 9 percent zásahov strelami Patriot spôsobilo, že rakety Scud boli zničené alebo znefunkčnené. Obe správy, ako aj štúdie analytikov (najmä vedcov z MIT Georgea N. Lewisa a Theodora A. Postola) dospeli k záveru, že televízne zábery z vojny v Perzskom zálive zobrazujúce Patrioty naháňajúce Scudy boli zavádzajúce.
Operácia Iracká sloboda
V roku 2003 sa uskutočnila invázia Spojených štátov do Iraku, pri ktorej boli nasadené systémy Patriot so staršími raketami PAC-2, ale aj s novými PAC-3. Úlohou Patriotov nebola protilietadlová obrana, ale ochrana pred taktickými balistickými raketami. Nasadenie Patriotov bolo značné, zahŕňalo až 40 amerických odpaľovacích jednotiek a navyše 22 odpaľovacích zariadení dodali ďalšie štyri koaličné krajiny. Na rozdiel od predchádzajúcej vojny v Perzskom zálive štúdie ukázali, že počas operácie Iracká sloboda bolo nasadenie Patriotov značne efektívnejšie. Patriotom sa podarilo zneškodniť všetkých deväť nepriateľských taktických balistických rakiet. Išlo o iracké balistické strely Al-Samoud a Ababil-100 s doletom do 180 km a bojovou hlavicou s hmotnosťou približne 300 kg. O dve z týchto irackých rakiet sa postarali strely PAC-3 a ďalších sedem zásahov si pripísali PAC-2.
Počas tejto operácie boli Patrioty zapojené do troch nešťastných incidentov, kedy došlo k streľbe do vlastných radov. V prvom prípade bolo 23. marca 2003 zostrelené lietadlo RAF typu Tornado, pričom zahynuli obaja členovia posádky - poručík Kevin Barry Main (pilot) a poručík David Rhys Williams (navigátor/operátor zbraňových systémov). Druhý incident sa stal o deň neskôr, keď americký pilot F-16CJ vypálil protiradiačnú strelu HARM na systém Patriot po tom, čo ho radar Patriotu zameral. Raketa HARM síce systém zničila, ale nehoda sa obišla bez obetí. Pri treťom incidente, ktorý sa odohral 2. apríla 2003, zostrelili dve rakety PAC-3 americkú stíhačku F/A-18 Hornet, pričom zahynul poručík námorníctva Nathan D. White.
Operácia Ochranné ostrie
8. júla 2014 sa začala 50-dňová operácia izraelských obranných síl v pásme Gazy proti islamistickému hnutiu Hamás. Počas tejto operácie museli dvakrát zasahovať aj izraelské systémy Patriot, keď drony vypustené z pásma Gazy prenikli cez severnú a južnú hranicu Izraela. Prvý dron sa podarilo zneškodniť 14. júla a druhýkrát Patrioty úspešne zasiahli o tri dni neskôr. K tretiemu pokusu o útok bezpilotným prostriedkom došlo po ukončení operácie 31. augusta v blízkosti sýrskej hranice. Aj tento dron bol však raketou Patriotu zostrelený.
Ruská invázia na Ukrajinu
Od začiatku konfliktu nasadilo Rusko proti Ukrajine balistické strely, ktorými ničilo muničné sklady, kritickú infraštruktúru a kľúčové energetické uzly. Preto žiadala Ukrajina Západ o dodanie moderných systémov protivzdušnej obrany. Jedným z týchto systém bol aj Patriot, ktorý ako prvé dodalo v apríli 2023 Nemecko. O pár dní na to získala Ukrajina aj druhú batériu Patriotu od USA. Netrvalo dlho a systémy Patriot sa zapojili do obrany Ukrajiny. Dňa 4. mája 2023 počas nočného útoku na Kyjev vystrelil pilot MiGu-31K z územia Ruskej federácie raketu Ch-47M2 Kinžal. Ruskú hypersonickú strelu sa však podarilo pomocou rakiet Patriotu zostreliť. Išlo o prvý známy prípad, kedy sa Ukrajine podarilo zostreliť túto modernú ruskú raketu. Bolo to tiež prvýkrát, čo Ukrajina použila obranné systémy Patriot.
Ural-4320
Ural-4320 je sovietsky 8 tonový nákladný automobil s pohonom 6x6, vyvíjaný v Uralskom automobilovom závode od roku 1977. Ural-4320 začal v roku 1977 nahrádzať starší nákladný automobil Ural-375D. Ural-4320 bol hlavným modelom Uralského automobilového závodu až do jesene 2015, kedy bol nahradený za modernejší Ural Next.
Vozidlá Ural-4320 sú dodnes prevádzkované v mnohých krajinách Ázie, Afriky a Latinskej Ameriky.
História
Nákladný automobil Ural-375, zavedený v sovietskej armáde v roku 1961, mal mimoriadne vysokú spotrebu paliva. Spotreba 50-70 litrov vysokooktánového benzínu na 100 kilometrov bola vysoká aj na armádne vozidlo v krajine, kde bol lacný štátom dotovaný benzín. Preto Sovietsky zväz na prelome 60. a 70. rokov začal uvažovať o výmene benzínového motora za praktickejší dieselový motor. Od jasného zámeru k jeho konkrétnej realizácii však prešla dlhá cesta a len na vývoji nového motora a prevodovky sa pracovalo v rokoch 1970-1976. Preto sa sériová výroba rodiny Ural-4320 začala až v novembri 1977.
Konštrukcia
Pohon vozidiel Ural-4320 zabezpečujú dva rôzne dieselové motory: osemvalec JaMZ-238 alebo šesťvalec JaMZ-236. Autá s JaMZ-236 sa dajú odlíšiť od vozidiel s osemvalcovým motorom podľa vzduchového filtra vyvedeného na pravej strane (kvôli horšiemu usporiadaniu motorového priestoru). Od roku 2000 sa všetky vozidlá Ural-4320 vyrábajú s predĺženým motorovým priestorom, bez ohľadu na typ motora, ktorý je tam nainštalovaný. Výkon motora JaMZ-236 je 169 kW (230 koní), u osemvalca je to 176 kW (240 koní). Objem palivovej nádrže - 200 litrov, s možnosťou inštalácie ďalších 60 litrov.
Ural-4320 je určený prepravu materiálu, ľudí, ťažných prívesov a rôznych zariadení na všetkých typoch ciest ako aj v teréne. Pohon 6x6, výkonný naftový motor a solídna svetlá výška dávajú tomuto autu výrazný terénny potenciál. Vozidlo je schopné prekonať mokrade, 1,6-metrové brody alebo 2-metrové priekopy. Hmotnosť prepravovaného nákladu je v závislosti od úpravy 7, 10 alebo 12 ton.
Používatelia
thumb thumb thumb
Gmina Hażlach
Má rozlohu 49,02 km² a žije tu 9839 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 200,71 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Cieszyn.
Ostrohárka severská
Ostrohárka severská (iné názvy: strnádka severná, strnádka severská ; Calcarius lapponicus) je druh vtáka z čeľade ostrohárkovité (Calcariidae). Hniezdi vo vrbinách tundry v celej holarktickej oblasti. Európske populácie zimujú na pobreží Severného mora a Čierneho mora, časť zalieta až do Národného parku Hortobágy. Aj zo Slovenska sú záznamy zimujúcich i migrujúcich, ľahko však unikajú pozornosti. . Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov ostrohárka severská patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, v severnej Amerike bol zaznamenaný za posledných 40 rokov slabý, štatisticky nevýznamný nárast populácie. V Európe stavy v rokoch 19802013 mierne poklesli.
Opis
Ostrohárka severská meria 15 – a váži 20 – 35 g.
Výskyt a stav na Slovensku
V zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii sú 4 záznamy zimujúcich (2010,2011 a 2013) a v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia je 16 záznamov (tiež roky 2010,2011 a 2013).
Gmina Harasiuki
Má rozlohu 168,29 km² a žije tu 6392 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 37,98 osôb/km².
Ostrohárka severská
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov 0 - 50. Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Gmina Harasiuki
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nisko.
Ostrohárka severská
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 1000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Bojkov potok
Bojkov potok je potok v regióne Stredného Považia v povodí rieky Váh v severovýchodnej časti územia obce Horná Súča v okrese Trenčín v Trenčianskom kraji. Geomorfologická kategorizácia polohy Bojkovho potoka: geomorfologická oblasť Slovensko-moravské Karpaty; geomorfologický celok Biele Karpaty; geomorfologický podcelok Súčanská vrchovina. Hydrologické poradie Bojkovho potoka: 4-21-08-082. Bojkov potok je tokom VII. rádu.
Opis toku
Bojkov potok má dĺžku 2,2 km; pramení vo výške 540 m n. m. na území obce Horná Súča v lese Bojková. Preteká lesom Bojková s väčšinovým zastúpením bukových porastov s prímesou smrekových, hrabových a javorových porastov juhovýchodným smerom; v nadmorskej výške 419 m n. m. priberá pravostranný prítok z lesa Pri Bašte, ďalej pokračuje bez zmeny smeru, tesne pred kopanicou Bojková vystupuje z lesa a v nadmorskej výške 392 m n. m. ústi v kopanici Bojková do Súčanky. Vodný tok Bojkov potok je pravostranným prítokom Súčanky, ktorá ďalej ako pravostranný prítok ústi do Váhu.
Pôvod názvu
Vodný tok Bojkov potok pramení a v hornej polovici svojho toku tečie cez les Bojková ; je zrejmé, že obidve toponymá sú svojim pôvodom zviazané. Názov vodného toku Bojkov potok má pôvod v osobnom mene Bojko niekdajšieho vlastníka vodného toku alebo ináč spájanej osoby s potokom. Osobné meno Bojko vzniklo z niektorého starobylého zloženého slovanského predkresťanského osobného mena Bojislav/ Blahoboj/ Budiboj/ Príboj alebo z jednoduchého osobného mena Bojan/ Bojin, z ktorého skrátením vznikla domácka podoba osobného mena → Bojo so zdrobneninou → Bojko; rozšírením slovného základu Bojk- privlastňovacou príponou -ov a pripojením druhého komponentu dvojslovného názvu potok vzniklo toponymum Bojkov potok s významom vodný tok patriaci Bojkovi alebo s touto osobou ináč spájaný. Osobné meno Bojin je doložené v Chľabe v listine z roka 1138. Najstaršia písomná zmienka o obci je v listine z roka 1208.
Názov lesa Bojková, v ktorom vodný tok Bojkov potok pramení a cez ktorý preteká, má tiež pôvod v osobnom mene Bojko niekdajšieho vlastníka pozemkov pri vodnom toku alebo ináč spájanej osoby s týmito pozemkami; samotný názov vznikol z pôvodného dvojslovného názvu Bojkova hora, Bojkova bučina, Bojkova hrabina a pod. redukciou druhého člena v názve s podobným významom ako toponymum Bojkov potok. Názov lesa Bojková sa bez zmeny preniesol i na kopanicu umiestenú na juhovýchodnom okraji tohto lesa pri ústí vodného toku Bojkov potok do Súčanky. Presnejšie datovanie pomenovacieho aktu vodného toku Bojkov potok i lesa Bojková je ešte predmetom ďalšieho výskumu.
Podobný pôvod názvu má v obci Cerová, (okres Senica), les Bojková a osada Bojková. Príbuznú motiváciu pomenovacieho procesu názvu z osobného mena obsahujúceho slovný základ boj- alebo zo všeobecného mena - apelatíva obsahujúceho tento slovný základ (napr. bojec, bojník, bojovník, bojen, bojna, bojnica, bojište a pod.) má na Slovensku značný počet toponým, napr. Bojnice, Bojničky, Bojná, Bajč, Bojanová, Bojarky, Bojarské, Bojčík, Bojčín, Bojčiny, Bojiská, Bojnianka, Bojovište a pod. Príbuznú motiváciu z osobného mena obsahujúceho slovný základ boj- majú i české toponymá: Bojanov, Bojanovice, Boječnice, Bojenice, Boješice, Bojetice, Bojice, Bojiště, Bojnice.
Gmina Horodło
Gmina Horodło je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 130,27 km² a žije tu 5689 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 43,67 osôb/km².
Fidget spinner
náhľad|Typický fidget spinner
Fidget spinner je typ antistresovej hračky. V jej strede je ložisko, vďaka ktorému sa otáča zvyšok hračky, ktorý môže byť z mosadze, nerezovej ocele, titánu, medi či plastu. Bol predávaný ako hračka, ktorá má pomáhať ľuďom s rôznymi problémami ako hyperaktivitou, ADHD, autizmom, úzkosťou či „vrtením“ (angl. „fidgeting“). Antistresovosť tejto hračky je ale sporná, časť odborníkov ju obhajuje, časť spochybňuje.
Hoci táto hračka bola vynájdená už v 90. rokoch 20. storočia, začala byť veľmi populárna až v roku 2017.
História
Chemická inžinierka Catherine Hettingerová je označovaná za vynálezkyňu fidget spinneru. Sama však uznala, že jej pôvodný nápad nemá so súčasnou hračkou veľa spoločného. V roku 1993 podala spoločnosť Hettinger patentovú prihlášku pre „spinningovú hračku“. Hlavným cieľom fidget spinnera je zábava. Niektoré kúsky sú vyrábané hlavne s dôrazom na vzhľad, iné hlavne pre „fidgeting“.
Druhy
Existuje mnoho druhov fidget spinneru, ako napríklad svietiace, s luminiscenčnými diódami (LED) alebo kovovo lesklé.
Gmina Herby
Gmina Herby je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 50,47 km² a žije tu 6981 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 138,32 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubliniec.
Bouvesse-Quirieu
Bouvesse-Quirieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sylabografia
Sylabografia môže byť:
Bocian bielokrký
Bocian bielokrký alebo bocian bielohlavý (lat. Ciconia episcopus) je druh brodivca z čeľade bocianovité (Ciconiidae). V dvoch rasách obýva Indiu, Indočínu a Filipíny. Bocian čiernočelý (Ciconia microscelis), žijúci v tropickej Afrike, bol v minulosti považovaný za rasu bociana bielokrkého. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov bocian bielokrký patrí medzi zraniteľné druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, najmä v juhovýchodnej Ázii, populácia v južnej Ázii je stabilná.
Opis
Meria 80 -.
Lineárne písmo
Lineárne písmo môže byť:
Gmina Horyniec-Zdrój
Gmina Horyniec-Zdrój je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 202,78 km² a žije tu 4887 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 24,1 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubaczów.
Allison Janneyová
Allison Brooks Janney (* 19. november 1959 Boston, Massachusetts, USA) je americká filmová, televízna a divadelná herečka. V roku 2018 získala Oscara v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe za postavu LaVony vo filme I, Tonya.
Životopis
Janneyová sa narodila v Bostone, v štáte Massachusetts ale vyrastala v Ohiu v mestách Cincinnati a Dayton. Je dcérou bývalej herečky Macy Brooks Janneyovej a jej otcom je jazzový hudobník Jervis Spencer Janney Jr. Má dvoch bratov, Hala a Jaya. Navštevovala Miami Valley School v Daytone, kde bola v roku 2005 menovaná ako uznávaná absolventka.
Kariéra
Jej herecké začiatky boli vo filmoch ako As The World Turns, Wolf, Private Parts, tiež si zahrala menšiu rolu v dramatickom filme David and Lisa z roku 1998 po boku herečky Brittany Murphy. Jedna z jej väčších úloh prišla v roku 1999, v seriáli Západné krídlo kde stvárnila postavu C.J. Creggovej. V seriáli si zahrala až do úplného konca v roku 2006. Za svoju hereckú rolu získala niekoľko ocenení, napríklad štyri nominácie na Zlatý glóbus. Vo filmoch aj naďalej hrala skôr vedľajšie úlohy ako napríklad v romantickej komédií 10 Things I Hate About You alebo v dráme American Beauty.
V roku 2002 zahviezdila po boku hereckých legiend ako Meryl Streepová, Nicole Kidmanová a Julianne Moore vo filme The Hours. Jej postava bola priateľkou Meryl Streepovej. O rok neskôr sa začala zaujímať o dabing, jej hlas možno počuť v originále animovaného filmu Hľadá sa Nemo, kde prepožičala svoj hlas morskej hviezdici.
V roku 2007 stvárnila nevlastnú matku Ellen Pageovej, v dráme Juno. Objavila sa tiež v 9 epizódach seriálu Masters of Sex od roku 2013 do roku 2015. Za stvárnenie svojej postavy si odniesla domov ocenenie Emmy v kategórií Najlepšia hosťujúca herečka v dramatickom seriáli. V roku 2013 dostala hereckú rolu od režiséra Chucka Lorreho v seriáli Mama kde hrá po boku herečky Anny Farisovej. Janneyová získala za svoju hereckú úlohu nomináciu na Zlatý glóbus a získala v rokoch 2014 a 2015 cenu Emmy v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe v komediálnom seriáli. V roku 2017 hrala postavu LaVony Fay Goldenovej, vo filme I, Tonya. Za svoju hereckú rolu získala množstvo ocenení, tiež aj Oscara, v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe.
Osobný život
O svojom súkromí veľmi nehovorí. Je skôr introvert, meria 183 cm a má troch psov. Bola tri krát zasnúbená, avšak nikdy vydatá a nemá žiadne deti.
Gmina Hyżne
Má rozlohu 50,98 km² a žije tu 6811 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 133,6 osôb/km².
Gmina Huszlew
Gmina Huszlew je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 117,61 km² a žije tu 2976 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 25,3 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Łosice.
Gmina Igołomia-Wawrzeńczyce
Gmina Igołomia-Wawrzeńczyce je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 62,59 km² a žije tu 7661 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 122,4 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kraków.
Gmina Hrubieszów
Gmina Hrubieszów je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 259,2 km² a žije tu 10875 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 41,96 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Hrubieszów.
SNCASO SO-4050 Vautour
Vo francúzskych vzdušných silách slúžil Vautour až do roku 1979, kedy bol nahradený stíhačkou Mirage F1. Okrem francúzskeho letectva lietali tieto stroje aj pod vlajkou izraelských vzdušných síl.
História a konštrukcia
right|thumb|Vautour IIA
Keď v roku 1952 vydalo francúzske letectvo požiadavku na nové ťažké stíhacie lietadlo, prišla spoločnosť SNCASO s návrhom SO-4050. Bol to derivát experimentálneho lietadla SO-4000, ktoré bolo poháňané dvomi prúdovými motormi Rolls-Royce Nene 102. Pohonné jednotky boli umiestnené v gondolách pod krídlami, ktoré mali šípovitosť 35°.
Prvý prototyp S.O. 4050-01 prevzal konštrukciu od svojho predchodcu, avšak pôvodné motory boli nahradené francúzskymi Atar 101C. Každý z motorov s axiálnym kompresorom mal výkon 27,4 kN. Tento stroj prvýkrát vzlietol 16. októbra 1952, pilotovaný Jacques Guignardom. Prototyp slúžil ako základ pre dvojmiestnu verziu nočnej stíhačky Vautour IIN, z ktorej bolo nakoniec vyrobených 70 kusov. Lietadlá Vautour IIN boli vybavené radarom DRAC-25AI alebo DRAC-32AI a išlo o jedinú verziu, ktorá bola schopná pracovať v noci a použiť rakety.
Dňa 16. decembra 1953 vzlietol prototyp S.O. 4050-02, poháňaný motormi Atar 101D s výkonom 29,42 kN. Z tohto prototypu vzniká jednomiestny bojový variant Vautour IIA, určený na útoky proti pozemným cieľom. V tejto verzii bolo vyrobených 30 kusov, ktoré boli nakoniec poháňané motormi Atar 101E-3 s ťahom 36 kN.
Tretí prototyp S.O. 4050-03 sa vzniesol prvýkrát k oblohe dňa 5. decembra 1954. Vznikol z neho variant Vautour IIB, čo bol dvojmiestny bombardér, poháňaný dvojicou motorov Armstrong Siddeley Sapphire. Celkovo bolo v tejto verzii vyrobených 40 kusov, ktoré boli schopné niesť aj jadrové bomby AN-11 alebo AN-22. Neskôr bolo niekoľko týchto strojov prerobených na lietadlá pre elektornický boj a prieskumné lietadlá.
Sériová výroba stíhačiek Vautour sa rozbehla v roku 1956 a do francúzskeho letectva boli zaradené v roku 1958. V roku 1957 začalo Francúzsko dodávať Vautour IIA aj izraelskému letectvu, ktoré potrebovalo nahradiť zastarané lietadlá de Havilland Mosquito a Gloster Meteor. Nový stroj umožňoval zaútočiť na nepriateľské pozemné ciele aj na dlhé vzdialenosti. V službách izraelského letectva sa lietadlo dočkalo svojho ostrého bojového nasadenia. Vyradené bolo pomerne skoro, v roku 1971, keďže v dôsledku francúzskeho embarga chýbali Izraelu náhradné diely. Kvôli neschopnosti ďalších opráv a údržby boli lietadlá Vautour nahradené americkými strojmi F-4E.
Arabsko-izraelské vojny
Dňa 5. júna 1967 sa 25 lietadiel Vautour podieľalo na preventívnom útoku na arabské letiská, nazvanom Operácia "Moked". Tieto stroje mali v tej dobe najväčší dolet zo všetkých lietadiel izraelských vzdušných síl. Preto uskutočnili nálety na najvzdialenejšie letiská, ako boli H-3 v Iraku alebo Luxor a Ras Banas v Egypte. Podarilo sa im zničiť veľa lietadiel Il-28 a Tu-16, odstavených na zemi. Počas týchto bojov stratil Izrael dve z lietadiel Vautour.
Varianty
Vautour IIA: jednomiestna bojová verzia (vyrobených 30 kusov).
Vautour IIB: dvojmiestny bombardér (vyrobených 40 kusov).
Vautour IIN: dvojmiestna nočná stíhačka (vyrobených 70 kusov).
Používatelia
Francúzsko Izrael
Špecifikácie (Vautour IIA)
right|400px
Výkony
Maximálna rýchlosť: /h
Brangues
Brangues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vyhľadávací nástroj
Vyhľadávací nástroj resp. vyhľadávací prostriedok resp. vyhľadávacia služba môže byť:
Nikola Benedikovičová
Nikola Benedikovičová (* 12. november 1993, Trnava, Slovensko) je slovenská herečka, speváčka a modelka.
Životopis
Vyštudovala Muzikálové konzervatórium ALKANA v Bratislave a absolvovala bakalársky stupeň na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave v odbore Masmediálna komunikácia. Pokračuje v magisterskom štúdiu.
Hudobná kariéra
Vlastná tvorba: Líderka skupiny UKITAS
Bressieux
Bressieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Gary Holt
Gary Holt môže byť:
Bressieux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grignardovo činidlo
Grignardovo činidlo je všeobecný názov pre chemické zlúčeniny, ktorých všeobecný vzorec je R–Mg–X, kde X je halogén a R je organická skupina (alkyl alebo aryl). Medzi typické príklady patria metylmagnéziumchlorid, CH3MgCl, a fenylmagnéziumbromid, PhMgBr. Grignardove činidlá patria medzi organohorečnaté zlúčeniny.
Grignardove činidlá sú populárne v organickej syntéze a používajú sa pri tvorbe väzieb uhlík–uhlík. Napríklad pri reakcii s halogenovanými zlúčeninami R'–X' v prítomnosti vhodného katalyzátora poskytujú zlúčeniny R–R' a halogenid horčíka MgXX' ako vedľajší produkt. Halogenid horčíka je nerozpustný v bežne používaných rozpúšťadlách. V tomto smere sú podobné organolítnym činidlám. Organohorčenaté i organolítne zlúčeniny poskytujú uhľovodíkové zvyšky, ktoré sú nukleofilné, čo je dôvod ich popularity.
Čisté Grignardove činidlá sú veľmi reaktívne pevné látky. Normálne sa uchovávajú ako roztoky v rozpúšťadlách, napríklad dietyléteri alebo tetrahydrofuráne, v ktorých sú stabilné, pokiaľ sa do nich nedostane voda. V rozpúšťadlách sú Grignardove činidlá prítomné vo forme komplexu, kde sa horčík viaže na kyselíkové atómy rozpúšťadla pomocou koordinačných väzieb.
Za objav Grignardových reakcií z roku 1900 bola v roku 1912 udelená Nobelova cena. Tieto reakcie objavil Victor Grignard, po ktorom sú reakcie a činidlá pomenované.
Z kovového horčíku
Grignardove činidlá sa zvyčajne pripravujú pôsobením kovového horčíku na organický halogenid (zvyčajne organobromid). Na stabilizáciu organohorečnatých zlúčenín sú potrebné étery. Reakcie musia prebiehať bez prítomnosti vody a vzduchu, pretože rozkladajú tieto činidlá protonolýzou alebo oxidáciou. Aj keď činidlá musia byť suché (bez prítomnosti vody), aby sa dali skladovať, Grignardove činidlá možno pripraviť pomocou ultrazvuku i v mokrých rozpúšťadlách.
Ako platí i pre iné reakcie, pri ktorých reagujú pevné látky v roztoku, tvorba Grignardových činidiel vyžaduje indukčnú periódu. Počas tejto doby sa odstraňuje vrstva oxidu, ktorý vzniká počas pasivácie kovového horčíka. Po tejto dobe sú reakcie veľmi exotermické. Túto exotermicitu je nutné vziať do úvahy, keď sa reakcie pripravujú na použitie v priemysle. Grignardove činidlá možno vytvoriť z väčšiny organohalogenidov, avšak väzby uhlík–fluór sú všeobecne nereaktívne, okrem prípadov, kedy reagujú so špeciálne aktivovaným horčíkom (s použitím Riekeho kovov).
Horčík
Horčík sa pokrýva svojim oxidom, MgO, v procese zvanom pasivácia. Tento oxid inhibuje reakcie s organickými halogenidmi. Existujú mnohé metódy, ktorými sa dá oslabiť táto vrstva oxidu horečnatého, čím dochádza k odkrytiu reaktívneho horčíka. Medzi mechanické metódy patrí drtenie horčíku na kúsky, rýchle miešanie alebo sonikácia. Medzi bežne aktivačné látky patrí jód, metyljodid a 1,2-dibrómetán. Použitie 1,2-dibrómetánu je výhodné, pretože jeho pôsobenie možno sledovať vďaka tvorbe bubliniek etylénu:
Množstvo horčíka, ktoré aktivačné látky spotrebujú, je väčšinou zanedbateľné. Použitie malého množstva chloridu ortutnatého vytvorí na povrchu amalgám, čím sa zvýši reaktivita horčíku. Ako iniciátor sa často používa prívadok Grignardoveho činidla, ktoré bolo pripravené v inej príprave.
Špeciálne aktivovaný horčík, napríklad Riekeho horčík, obchádza problém s pasiváciou. Vrstvu oxidu horečnatého možno rozbiť pomocou ultrazvuku, použitím tyčinky na oškrabanie povrchu, alebo pridaním pár kvapiek jódu či 1,2-dijódetánu. Medzi ďalšie monosti patrí sublimovaný horčík alebo magnéziumantracénu.
Mechanizmus
Mechanizmus tejto reakcie je nasledovný, dochádza k niekoľkým prenosom jedného elektrónu:
Presun horčíka (výmena Mg-halogén)
Alternatívnym spôsobom prípravy Grignardových činidiel je prenos atómu horčíka z predpripraveného Grignardovho činidla na organický halogenid. Je možné použiť i iné organohorečnaté látky. Táto metóda má tú výhodu, že prenos horčíka toleruje mnohé funkčné skupiny. Medzi príklady patrí reakcia izopropylmagnéziumchloridu a arylbromidov či aryljodidov:
Z alkylzinočnatých zlúčenín (redukčná transmetalácia)
Ďalším spôsobom prípravy Grignardových činidiel je reakcia horčíka s organozinočnatými zlúčeninami. Touto metódou boli pripravené Grignardove činidlá založené na adamantáne, ktoré je zložité pripraviť bežnými metódami z alkylhalogenidu a horčíka kvôli bočným reakciám. Táto transmetalácia prebieha podľa nasledujúcej rovnice:
Skúšky kvality
Keďže Grignardove činidlá sú veľmi citlivé na vlhkosť a kyslík, existuje mnoho spôsobov, ako overiť ich kvalitu. Bežné testy spočívajú v titráciách s bezvodými protickými činidlami, ktoré sa dajú zvážiť, ako napríklad mentol, v prítomnosti indikátora. Interakcia Grignardových činidiel s fenantrolínom alebo 2,2'-bichinolínom sa prejavuje zmenou farby.
S karbonylovými zlúčeninami
Grignardove činidlá reagujú s mnohými karbonylovými zlúčeninami. Podobným spôsobom reagujú i iné polárne funkčné skupiny s násobnými väzbami, napríklad nitrily a tioketóny.
Najbežnejšou aplikáciou Grignardových činidiel je alkylácia aldehydov alebo ketónov, teda pôvodná Grignardova reakcia: Acetálová skupina (teda chránený karbonyl) s Grignardovým činidlom nereaguje.
Grignardove činidlá sú nukleofily, ktoré reagujú v nukleofilnej alifatickej substitúcii, napríklad s alkylhalogenidmi. Takáto reakcia sa vyskytuje napríklad v syntéze Naproxénu:
Grignardove činidlá ako zásady
S protickými substrátmi reagujú Grignardove činidlá ako zásady (reakcie často takisto vyžadujú dodatočné spracovanie vodou, ktoré sa v reakčných schémach niekedy neuvádza). Tieto činidlá sú zásadité a reagujú s alkoholmi, fenolmi a podobnými látkami za vzniku alkoxidov (ROMgBr). Fenoxidový derivát je náchylný k formylácii (naviazaniu aldehydovej skupiny) pôsobením paraformaldehydu, čím vzniká salicylaldehyd.
Alkylácia kovov a polokovov
Podobne ako organolítne zlúčeniny, i Grignardove činidlá sú užitočné pri tvorbe väzieb uhlík–heteroatóm.
Grignardove činidlá reagujú s mnohými elektrofilmi na báze kovov. S chloridom kademnatým napríklad podliehajú transmetalácii, čím vzniká dialkylkadmium:
Schlenkova rovnováha
Väčšina Grignardových reakcií prebieha v éterových rozpúšťadlách, hlavne dietyléteri a THF. V dioxáne, chelujúcom diéteri, podliehajú niektoré Grignardove činidlá redistribučnej reakcii, čím vznikajú diorganohorečnaté zlúčeniny (R = organická skupina, X = halogenid):
Táto reakcia sa označuje ako Schlenkova rovnováha.
Komplexy s organolítnymi zlúčeninami
Reakciou s organolítnymi zlúčeninami vznikajú z Grignardových činidiel komplexy (Bu = butyl):
Reakcie s organickými halogenidmi
Grignardove činidlá bežne nereagujú s organickými halogenidmi na rozdiel od ich vysokej reaktivity s bežnými halogenidmi. V prítomnosti kovových katalyzátorov sa však účastnia couplingových reakcií. Nonylmagnéziumbromid napríklad reaguje s metylesterom kyseliny p-chlórbenzoovej, čím vzniká kyselina p-nonylbenzoová, v prítomnosti acetylacetonátu železitého (Fe(acac)3) a následným spracovaním hydroxidom sodným, čím sa hydrolyzuje ester. Bez Fe(acac)3 by Grignardovo činidlo atakovalo esterovú skupinu namiesto arylhalogenidu.
Pri reakciách arylhalogenidov s arylovými Grignardovými činidlami je dobrým katalyzátorom aj chlorid nikelnatý v THF. Účinným katalyzátorom je i tetrachlórkuprát lítny (Li2CuCl4), ktorý možno pripraviť zmiešaním chloridu lítneho (LiCl) a chloridu meďnatého (CuCl2) v THF. Kumadovým couplingom možno získať (substituované) styrény.