cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metallica
„Čierny album“ Metallica (1990 – 1993)
V októbri 1990 sa Metallica vrátila do štúdia One on One v Severnom Hollywoode, aby nahrala svoj ďalší album. Najali si kanadského producenta Boba Rocka, ktorý pracoval so skupinami The Cult, Bon Jovi či Mötley Crüe. Album Metallica (známy tiež pod názvom „Čierny album“) bol trikrát zremasterovaný, stál skupinu milión dolárov a ukončil tri manželstvá. Aj keď sa vydanie odkladalo až na rok 1991, album Metallica okamžite vstúpilo do rebríčku Billboard 200 na prvom mieste a v prvom týždni sa z neho predalo 650 000 kópií. Metallica si týmto albumom získala pozornosť médií, a ako pätnásťnásobne platinový sa v rebríčku najpredávanejších albumov v USA dostal na 25. miesto. Nahrávanie albumu a následné turné zachytil štvorhodinový dokument A Year and a Half in the Life of Metallica. Turné nazvané „Wherever We May Roam Tour“ trvalo 14 mesiacov a zahŕňalo viac než 300 koncertov po celom svete, od Spojených štátov, cez Japonsko až po Anglicko.
thumb|Spevák Metallicy James Hetfield počas vystúpenia v [[The O2|Dóme milénia 15. septembra 2008]] 8. augusta 1992, počas spoločného turné s Guns N’ Roses, Hetfield utrpel popáleniny druhého a tretieho stupňa na tvári, rukách, ramenách a nohách. Pri nastavení pyrotechniky sa stala chyba, ktorá spôsobila, že Hetfield pri balade „Fade to Black“ vstúpil priamo do vybuchujúcej horčíkovej svetlice. Newsted poznamenal, že „jeho koža bublala ako Toxic Avenger.“ Gitarový technik John Marshall, líder kapely Metal Church, až do konca turné znovu zastupoval Hetfielda v úlohe gitaristu, ktorý nemohol hrať, iba spievať. V novembri 1993 vyšiel prvý živý album Metallicy nazvaný Live Shit: Binge & Purge. Skladal sa z troch CD, troch videokaziet a brožúry, ktorá obsahovala fotografie, korešpondenciu skupiny a rôzne poznámky.
Load, ReLoad, Garage Inc. a S&M (1994 – 1999)
Metallica ukončila svoje takmer tri roky trvajúce turné na podporu „čierneho albumu“, ktoré zahrňovalo taktiež vystúpenie na Woodstocku ‘94, a vrátila sa do štúdia, aby napísala a nahrala svoj šiesty štúdiový album. V lete 1995 si kapela vzala voľno a odohrala tri vystúpenia, medzi ktoré patril aj festival Donington Park v Anglicku, kde vystúpili Slayer, Skid Row, Slash's Snakepit, Therapy? a Corrosion of Conformity. Toto krátke turné dostalo názov Escape From The Studio '95. Zhruba po roku písania a nahrávania nových piesní vychádza roku 1996 ďalší štúdiový počin s názvom Load a znova sa dostáva na prvé miesto hitparády Billboard 200 a taktiež boduje na vrchole austrálskeho rebríčka ARIA. Na obálku Load skupina umiestnila fotografiu Blood and Semen III od Andresa Serrana. Serrano zlisoval zmes svojej vlastnej spermy a hovädzej krvi medzi tablami plexiskla. Pre Metallicu znamenal tento album nielen zmenu hudobného štýlu, ale muzikanti prišli aj s novým imidžom, keď si nechali ostrihať vlasy. V lete 1996 sa Metallica pridala k altrockovému festivalu Lollapalooza.
Počas nahrávania albumu vzniklo dostatok materiálu na dva albumy. Skupina sa rozhodla, že najprv vydá polovicu skladieb, a na zvyšku ešte popracuje a vydá ich nasledujúci rok. A tak vyšiel ďalší album s názvom ReLoad. Obálku opäť vytvoril Serrano, tentoraz použil krv a moč. V hitparáde Billboard 200 dobyl prvé miesto a v kanadskom albumovom rebríčku obsadil druhú priečku. V dokumentárnom filme Some Kind of Monster (2004) Hetfield podotkol, že spočiatku považovali piesne na týchto albumoch za príliš podradné, a rozhodli sa ich vydať až po „vybrúsení a prepracovaní“. Kvôli podpore albumu sa Metallica v decembri 1997 zúčastnila relácie Saturday Night Live na NBC, kde zahrala svoje piesne „Fuel“ a „The Memory Remains“ spoločne so speváčkou Marianne Faithfull.
Roku 1998 Metallica vydala dvojalbum obsahujúci prevzaté piesne nazvaný Garage Inc. Jeden disk sa skladal z nových coververzií skupín ako Diamond Head, Killing Joke, The Misfits, Thin Lizzy, Mercyful Fate či Black Sabbath. Druhý disk obsahoval EP Garage Days Re-Revisited, ktoré sa medzičasom stalo vzácnym zberateľským kúskom. Do rebríčku Billboard 200 album vstúpil na druhom mieste.
Spor so spoločnosťou Napster (2000 – 2001)
V roku 2000 Metallica odhalila, že demo verzia ich piesne „I Disappear“, ktorú skupina nahrala pre soundtrack Mission: Impossible II, sa nepovolene vysiela v rádiách. Skupina následne zistila, že do rozhlasu sa dostala z internetovej hudobnej služby Napster, a taktiež odhalila, že aj všetky ostatné piesne Metallicy sú voľne dostupné. Metallica podnikla právne kroky proti Napsteru a celú vec dotiahla pred kalifornský okresný súd. Obviňovala Napster z porušovania autorských práv, nezákonného používania digitálneho zvukového zariadenia a z vydierania a podvodov. thumb|left|Ulrich viedol kampaň proti Napsteru Z porušovania autorských práv boli obvinené tri univerzity, Juhokalifornská univerzita, Univerzita Yale a Univerzita Indiana, ale neboli vznesené obvinenia voči konkrétnym osobám. Yale a Indiana ustúpili a službu vo svojich priestoroch zablokovali, načo bola voči nim stiahnutá žaloba. Na Juhokalifornskej univerzite sa konalo stretnutie zo študentmi, kde sa mal vyriešiť problém s Napsterom. Zástupcovia školy požadovali zamedzenie prístupu k službe, keďže 40 % internetového pripojenia sa využívalo na prístup k Napsteru, a nie na vzdelávacie účely.
Metallica si najala poradenskú spoločnosť NetPD, a tá dva dni sledovala Napster. Potom zostavila zoznam 335 435 užívateľov Napsteru, o ktorých sa domnievala, že si sťahovali piesne Metallicy. Dokument obsahujúci 60 000 strán následne doručila do sídla Napsteru, čím Metallica vyjadrila svoju požiadavku, aby bol týmto užívateľom znemožnený prístup na Napster. Týmto užívateľom bol zamedzený prístup, a keď sa raper Dr. Dre pripojil k ťaženiu proti Napsteru, prístup bol odopretý ďalším 230 142 užívateľom.
11. júla 2000 Ulrich vypovedal pred americkým Kongresom, aby podporil väčšiu možnosť kontroly hudobného priemyslu v oblasti autorských práv. Sudca federálneho súdu Marilyn Hall Patel nariadil Napsteru, aby do 72 hodín umiestnil do programu filter na kontrolu obsahu, alebo ukončil svoju činnosť. Potom čo nemecký mediálny gigant Bertelsmann AG prejavil záujem kúpiť aktíva Napsteru za 94 miliónov USD, Metallica a Napster uzavreli mimosúdnu dohodu. Podľa podmienok dohody Napster súhlasil zo zamedzením prístupu užívateľom, ktorí porušujú autorské práva. Napster napriek tomu 3. júna 2002 požiadal o ochranu pred bankrotom podľa platných amerických zákonov. Americký konkurzný súd 3. septembra 2002 zamietol akvizíciu služby nemeckou spoločnosťou Bertelsmann a donútil Napster zlikvidovať svoje aktíva.
Na udeľovaní cien MTV Video Music Awards 2000 sa Ulrich spoločne s Marlonom Wayansom objavil v scénke, ktorá si robila posmech z využívania Napsteru na zdieľanie hudby. Marlon hral vysokoškoláka, sediaceho vo svojej izbe a počúvajúceho pieseň Metallicy „I Disappear“. Do izby vstúpi Ulrich a pýta sa, čo to má znamenať. Wayans sa vyhovára, že on iba „zdieľal“ hudbu prostredníctvom Napsteru, načo mu Ulrich odvrkne, že to je akoby „si požičiaval cudzie veci bez opýtania“. Zavolá teda ľudí so svojho štábu, ktorí začnú rekvirovať všetok Wayansov majetok, až sa nakoniec ocitá takmer nahý uprostred prázdnej miestnosti. Zakladateľ Napsteru Shawn Fanning, ktorý sa na udeľovaní cien objavil v tričku Metallica, vtedy povedal: „toto tričko som si požičal od kamaráta. Keď sa mi bude páčiť, možno si kúpim vlastné.“ Časopis Blender vo svojom zozname „najväčších naničhodníkov rocku“ zaradil Metallicu na 17. miesto, vzhľadom na „ťaženie proti Napsteru“.
Odchod Jasona Newsteda a St. Anger (2001 – 2005)
V januári 2001, počas príprav na nahrávanie ďalšieho albumu, opustil Metallicu Jason Newsted. Ako vysvetlenie uviedol „súkromné a osobné dôvody a ujmu, ktorú som si spôsobil za tie roky, čo som hral muziku, ktorú milujem.“ V rozhovore s časopisom Playboy Newsted povedal, že by rád vydal album so svojím bočným projektom Echobrain. Hetfield, ktorému sa tento nápad nepozdával, povedal: „keď sa niekto venuje bočnému projektu, oslabuje to Metallicu“ a bočný projekt je podľa neho „viac-menej to isté, ako keby ste podvádzali svoju ženu.“ Newsted odporoval, že Hetfield nahral vokály na soundtrack filmu South Park: Peklo na zemi a hosťoval na dvoch albumoch Corrosion of Conformity. Hetfield odvetil: „moje meno nie je na tých nahrávkach a nepokúšam sa ich predať“, a kládol otázky ako „Kde by sa to skončilo? Začne s tým koncertovať? Začne predávať tričká? Je to jeho kapela?“
thumb|right|Nový basista Robert Trujillo, ktorého Metallica predstavila 24. februára 2003 V apríli 2001 sa filmári Joe Berlinger a Bruce Sinofsky pripojili k Metallice, aby nahrali dokument z nahrávania nového albumu. V priebehu dvoch rokov nahrali viac než 1 000 hodín materiálu. 19. júla 2001, keď sa už kapela chystala vstúpiť do nahrávacieho štúdia, Hetfield nastúpil na odvykaciu kúru z dôvodu „závislosti na alkohole a iných látkach“. Kapela zastavila práce na pripravovanej nahrávke a budúcnosť skupiny bola na vážkach. Keď sa Hetfield 4. decembra 2001 vrátil z liečebne, kapela sa vrátila do štúdia. Hetfield pracoval štyri hodiny denne, od 12:00 do 16:00, a zvyšný čas trávil so svojou rodinou. Z materiálu, ktorý nahrali Berlinger a Sinofsky, vznikol dokument Some Kind of Monster, ktorý mal premiéru na filmovom festivale Sundance. Rozhodnutie svojich bývalých spoluhráčov najať si psychoterapeuta, ktorým im mal pomôcť vyriešiť problémy, Newsted v dokumente označil za „fakticky zasrane úbohé a slabošské“.
Keďže Metallica nemala trvalú náhradu za Newsteda, na album St Anger nahral basovú gitaru Bob Rock. Až keď muzikanti dokončili práce na albume, začali počiatkom roku 2003 hľadať nového basgitaristu. O priazeň skupiny sa medzi inými uchádzali Pepper Keenan, Jeordie White, Scott Reeder, Eric Avery, Danny Lohner či Chris Wyse. Po troch mesiacoch sa kapela napokon rozhodla pre Roberta Trujilla, bývalého člena Suicidal Tendencies a skupiny Ozzyho Osbournea. Medzičasom sa Newsted roku 2002 pripojil ku kanadskej thrashmetalovej kapele Voivod, a počas Ozzfestu 2003, na ktorom vystupovala takisto skupina Voivod, zaujal Trujillove miesto v Osbourneovej kapele.
V júni 2003 Metallica vydala svoj ôsmy štúdiový album, St. Anger, ktorý debutoval na prvom mieste v rebríčku Billboard 200 a to i napriek rozporuplným reakciám kritikov. Kritiku si vyslúžili predovšetkým Ulrichove „plechové“ bicie a neprítomnosť gitarových sól. Kevin Forest Moreau zo serveru Shakingthrough.net napísal, že „gitary sa potácajú v monotónnom strednom tempe a značne drnčia; bicie sa svojou pomalosťou snažia zakryť neslýchane pompézne tempo; a hnev je jednak nevyhranený, jednak prílišne poznačený narcistickou samoľúbosťou“, a Brent DiCrescenzo z hudobného serveru Pitchfork Media ho opísal slovami „totálny zmätok“. Naproti tomu, v časopise Blender sa písalo, že „z albumov, ktoré produkoval Bob Rock je tento najdrsnejší a najzúrivejší“ a New York Magazine napísal, že je „absolútne surový a má šťavu“. Titulná pieseň „St. Anger“ vyhrala roku 2004 Cenu Grammy v kategórii Najlepšia metalová skladba, a bola tiež zvolená za oficiálnu pieseň wrestlingového podujatia SummerSlam 2003.
V roku 2004, pred vystúpením na Download Festivale v Anglicku, bol Ulrich z neznámych príčin hospitalizovaný, a preto nemohol vystúpiť. Hetfield musel na poslednú chvíľu hľadať náhradníka za Ulricha. Pomocnú ruku kapele podali bubeníci Dave Lombardo (Slayer) a Joey Jordison (Slipknot). Lombardo hral piesne „Battery“ a „The Four Horsemen“, Ulrichov technik Flemming Larsen odohral „Fade To Black“, a Jordison ostávajúce skladby. Na podporu albumu St. Anger sa Metallica vydala najprv na turné Summer Sanitarium Tour 2003 a následne na svetové turné Madly in Anger with the World, ktorého sa zúčastnili spoločne s multiplatinovými rockermi Godsmack. Po dvoch rokoch koncertovania si muzikanti dali načas voľno a väčšiu časť roku 2005 trávili s priateľmi a svojimi rodinami. Avšak i napriek dovolenke Metallica vystúpila 13. a 15. novembra 2005 ako predskokan Rolling Stones na štadióne AT&T Park v San Franciscu.
Death Magnetic (2006 – 2010)
thumb|Hammett naživo v roku 2007 V decembri 2006 vydala Metallica DVD nazvané The Videos 1989–2004, obsahujúce všetky hudobné klipy vydané medzi rokmi 1989 až 2004. V prvom týždni sa z neho predalo 28 000 kópií a v rebríčku Billboard Top Videos sa DVD umiestnilo na treťom mieste. Na tribute album We All Love Ennio Morricone pre talianskeho skladateľa Ennia Morriconeho, ktorý vyšiel vo februári 2007, Metallica prispela coververziou skladby „The Ecstasy of Gold“. Skladba bola nominovaná na cenu Grammy v kategórii „Najlepšia rocková inštrumentálna skladba“. Metallica používa na svojich vystúpeniach pieseň „The Ecstasy of Gold“ od počiatku 80. rokov ako úvodnú skladbu. Ale na tribute album kapela prispela svojou vlastnou gitarovou verziou.
Začiatkom roku 2006 skupina na svojej oficiálnej stránke oznámila ukončenie vyše 15 rokov trvajúcej spolupráce s producentom Bobom Rockom. Jeho miesto obsadil Rick Rubin, ktorý spolupracoval s interpretmi ako Danzig, Slayer, Slipknot a System of a Down. V roku 2006 boli zahrané live verzie dvoch nových skladieb. Dostali jednoduché názvy ako The New Song a The ''Other New Song. V prvej skladbe sú demo verzie skladieb The End of The Line a All Nightmare Long''. Druhá skladba nebola vydaná. Dátum vydania albumu Death Magnetic bol stanovený na 12. septembra 2008. Metallica taktiež nakrútila videoklip k prvému singlu „The Day That Never Comes“. Na jar 2008 Metallica spolupracovala na tribute albume „Maiden Heaven“, ktorý bol venovaný Iron Maiden. Na album sponzorovaný časopisom Kerrang! Metallica nahrala coververziu piesne „Remember Tomorrow“, hitu 80. rokov.
2. septembra, desať dní pred plánovaným celosvetovým vydaním, sa nový album Death Magnetic objavil na internete, za čo nesie zodpovednosť istý francúzsky obchod, ktorý začal predávať album predčasne. To viedlo anglického distributéra Metallicy, spoločnosť Vertigo Records, k tomu, aby v Británii album vyšiel dva dni pred plánovaným termínom, čiže 10. septembra 2008. V súčasnosti nie je známe, či Metallica alebo jej label Warner Bros, podniknú nejaké právne kroky voči obchodu, ale bubeník Lars Ulrich považovaný za hlavnú hnaciu silu v procese proti spoločnosti Napster, to okomentoval slovami: „Desať dní pred vydaním a ešte to nikde nespadlo z nákladiaku? Všetci sme šťastní. Máme rok 2008 a takto to v súčasnosti chodí, takže je to v poriadku. Sme šťastní.“
Death Magnetic okamžite po vydaní bodoval na vrchole hitparád vo viacerých krajinách – v Austrálii, Kanade, Mexiku a v Európskom albumovom rebríčku. Na dosiahnutie prvého miesta v Spojených štátoch sa muselo z albumu predať 490 000 kusov. Ako jedinej kapele v histórii sa Metallice podarilo bodovať v albumovom rebríčku Billboard 200 na prvom mieste s piatimi po sebe nasledujúcimi albumami. Týždeň po vydaní sa Death Magnetic stále držal na prvom mieste v Billboarde ako aj v Európskom albumovom rebríčku a v Austrálii sa stal najrýchlejšie sa predávajúcim albumom roku 2008.
Death Magnetic sa na čele Billboardu 200 udržal tri týždne po sebe, čo sa okrem Metallicy toho roku podarilo jedine Jackovi Johnsonovi s albumom Sleep Through the Static. Takisto v albumových rebríčkoch Billboardu Hard Rock, Modern Rock/Alternative a Rock sa Death Magnetic udržal na prvom mieste päť po sebe nasledujúcich týždňov. Okrem Spojeného kráľovstva, Kanady a Austrálie album bodoval na prvom mieste v ďalších 29 krajinách.
2011 – 2015
Vo februári 2011 sa kapela zúčastnila dokumentu, ktorý bol venovaný známej skupine z Novej vlny britského heavy metalu – Motörhead. Metallica poskytla interview a live covery skladieb „Too Late Too Late“ a „Damage Case“ ešte z roku 2009 v Nashville.
V tomto istom roku Metallica oslavovala 30. výročie založenia kapely. Toto výročie oslávili veľkolepo. Celá oslava trvala 6 dní. Všetko sa odohrávalo v San Franciscu. Na tejto vynikajúcej akcii sa zúčastnili asi takmer všetci, čo nejak spolupracovali s Metallicou. Boli tam bývalí členovia, hostia z rôznych skupín alebo celé skupiny, fanúšikovia.
Taktiež boli vydané skladby na EP Beyond Magnetic. Obsahovalo 4 skladby, ktoré sa na Death Magnetic nedostali.
Rok 2012 bolo odštartované turné na 20. výročie legendárneho albumu Metallica, inak známeho aj ako The Black Album. Podstatou celého turné bolo zahrať kompletne celý album. Turné bolo odštartované v Prahe a pokračovalo naprieč Európou. Fanúšikovia sa dočkali premiéry 3 live zahratia skladieb „Don't Tread on Me“, „My Friend of Misery“ a „The Struggle Within“. Zaujímavosťou bolo to, že celý album zahrali odzadu. Pred zahraním prvej skladby z The Black Album bolo premietnuté video z čias tohto albumu.
Ďalšou zaujímavosťou v tomto roku bolo to, že Metallica vytvorila vôbec svoj prvý festival s názvom Orion Music + More. Festival sa už pomaly stáva každoročnou tradíciou, každý rok na inom mieste. Prvý Orion Music + More opäť obsahoval celý Black Album. Na druhý deň tentoraz zahrala skupina celý Ride The Lightning.
V roku 2013 Metallica ohlásila svoj prvý 3D film. Dostal názov podľa skladby „Through The Never“. Vo filme si zahral Dane DeHaan v hlavnej úlohe. Okrem neho si zahrala aj samotná skupina. Zábery boli použité z predošlého roka z Mexika, ktorý bol vyhlásený na ich zatiaľ najdrahší koncert. Kapela sa teda sústredila po väčšine roku na ich film.
V roku 2014 Metallica odštartovala zaujímavé turné s názvom Metallica By Request, kde ľudia hlasovali pri nákupe lístkov, aké skladby chcú počuť. Ako prví šancu dostali členovia MetClub, ktorí hlasovali za tie najunikátnejšie skladby. Ale hneď ako aj ostatní ľudia mohli začať hlasovať, setlist sa preriedil na staré známe skladby. Turné Metallica okorenila tým, že zahrala úplne novú pieseň s názvom „Lords of Summer“. Pieseň pripomína staré časy skupiny z čias 80. rokov s podobnými riffmi.
Na prelome marca a apríla 2014 sa Metallica zúčastnila ďalšieho tribute albumu, ktorý bol venovaný hudobnej legende Ronnie James Dio. Metallica zahrala nie jednu skladbu ale rovno zmes štyroch skladieb (tzv. medley) „A Light In The Black“, „Tarot Woman“, „Stargazer“, „Kill The King“.
18. augusta 2016 kapela na svojej webovej stránke oznámila, že ich desiaty štúdiový album, Hardwired... to Self-Destruct, by mal celosvetovo vyjsť 18. novembra 2016 pod záštitou ich vlastného labelu, Blackened Recordings. Skupina takisto odhalila poradie skladieb, obálku albumu, a vydala videoklip k prvému albumovému singlu „Hardwired“. Album vyšiel v stanovený dátum a okamžite sa vyšplhal na prvé miesto rebríčka Billboard 200.
Metallica taktiež oznámila, že v lete 2017 odštartuje turné s názvom „WorldWired Tour“. Medzi predkapelami sa majú predstaviť skupiny ako Avenged Sevenfold, Volbeat či Gojira.
Hardwired... to Self-Destruct (2016súčasnosť)
Hardwired... to Self-Destruct je desiaty štúdiový album americkej heavymetalovej kapely Metallica, ktorý 18. novembra 2016 vydali ako dvojitý album vo svojom vlastnom vydavateľstve Blackened Recordings. Je to ich prvý štúdiový album po dlhých ôsmich rokoch od vydania predchodcu Death Magnetic (2008), čo je najdlhšia medzera medzi dvoma štúdiovými albumami v kariére kapely. Hardwired... to Self-Destruct bol produkovaný Gregom Fidelmanom, ktorý navrhol a mixoval aj Death Magnetic. Dodnes sa ho v USA predalo vyše 1,5 milióna kusov a celosvetovú predajnosť prekročila 5 miliónovú métu. Album bol nahrávaný od 15. mája do augusta 2016.
V marci 2014 zahájila skupina Metallica turné s názvom „Metallica By Request“, na ktorom si fanúšikovia vyžiadali piesne, ktoré má kapela hrať, pre koncerty bola napísaná nová pieseň s názvom „Lords of Summer“, ktorá vyšla ako „first take“ demo v marci 2014. Neskôr v tom roku vyšiel na vinyle exkluzívny singel „Black Friday“, ktorý obsahuje „First Pass Version“ a živú verziu v náklade 4 000 kópií. V marci 2015 Ulrich pre Rolling Stone povedal, že pre album bolo napísaných dvadsať piesní a dúfa, že niektoré z nich bude možné zahrať na ich koncertoch ešte v tomto roku. V októbri 2015 kapela predstavila nový web s predstavením Ulricha, ktorý obsahuje zábery zo štúdia kapely, ktoré pracujú na novom materiáli. V novembri Hammett uviedol, že vydanie albumu sa očakáva koncom roka 2016 alebo začiatkom roku 2017. 18. augusta 2016 bol vydaný nový singel „Hardwired“ ako digital download.
Album získalo niekoľko ocenení.
Štýl a motívy textov
Metallicu ovplyvnili rané heavymetalové skupiny ako Black Sabbath, Deep Purple či Led Zeppelin, a kapely Novej vlny britského heavy metalu ako Venom, Motörhead, Diamond Head a Iron Maiden. Rané nahrávky skupiny sa vyznačujú rýchlymi tempami, harmonickými sólami a deväťminútovými inštrumentálnymi skladbami. Steve Huey zo serveru Allmusic povedal, že album Ride the Lightning charakterizuje „obšírna, pokroková epika a napätí, struční grooverockeri.“ Podľa Hueya Metallica rozšírila svoju kompozičnú techniku a mieru emotívneho vyjadrenia, čo sa osvedčilo i v nadchádzajúcich albumoch. Nový prístup sa prejavil takisto na textoch, ktoré sa väčšmi zaoberajú osobnými problémami a spoločenskými otázkami. Textová stránka nasledujúceho albumu, Master of Puppets, pozostáva z kritiky náboženských a vojenských vodcov, zloby, pomätenosti, príšer a narkotík.
V roku 1991 donútil nový producent kapely Bob Rock hudobníkov, aby svoje piesne „okrájali“ na niečo – ako poznamenal James Hetfield – trocha jednoduššie, a kapela sa vydala smerom ku komerčnému publiku. Aby mohla kapela rozšíriť svoj hudobný záber a mieru emotívneho vyjadrenia, musela sa zriecť agresívneho a rýchleho tempa, tvrdí Robert Palmer, recenzent časopisu Rolling Stone. „Výsledkom tejto snahy bol čierny album Metallica, ktorý učinil slovo Metallica všeobecne známym pojmom naprieč spoločnosťou.“ Čierny album vstúpil do rebríčku Billboard 200 na prvom mieste a za dva týždne bol dvojnásobne platinový. Metallica si uvedomovala zmeny na rockovej scéne, ktoré spôsobil grunge počiatkom 90. rokov. Na nasledujúcej platni, Load, sa skupina odchýlila od svojej typickej polohy, vnášajúc do svoje tvorby prvky nemetalovej hudby, čím sa viac-menej priblížila alternatívnemu rocku. Opustiac tematiku drog a príšer, nové texty Metallicy sa týkali nevraživosti, straty a odplaty. Avšak nie všetkým fanúšikom a kritikom sa pozdávali tieto zmeny, zahrňujúce zmenu účesov, obal albumu Load a účinkovanie na festivale alternatívneho rocku Lollapalooza. David Fricke z Rolling Stone opísal tento krok ako „rozlúčku z mizernými obmedzeniami a bezútešným spiatočníctvom nízkorozpočtového thrashu“ a vyhlásil album Load za najtvrdšiu nahrávku roku 1996. Na albume ReLoad heavy metal ustúpil jednoduchým bluesovým a hardrockovým motívom a väčší dôraz sa kládol na rytmus a harmóniu.
Album St. Anger predstavoval najväčší obrat v histórii skupiny. Ulricha už omrzeli gitarové sóla a preto sa rozhodol, že ich úplne vypustí a zostal tak len „surový, nevybrúsený sound“. Kapela používala ladenie drop C a Ulrichov rytmičák si vyslúžil značnú kritiku. Ethan Brown z časopisu New York poznamenal, že album „znie sťa remeň“. Texty na albume sa dotýkajú zväčša Jamesovho alkoholizmu a následného pobytu na klinike, ďalej sa týkajú tiež diabla, protidrogovej tematiky, klaustrofóbie, blížiacej sa záhuby, či náboženského pokrytectva. Na radu svojho producenta Ricka Rubina sa kapela na svojom deviatom štúdiovom počine, Death Magnetic, rozhodla vrátiť k ladeniu E a ku gitarovým sólam, a nechala sa inšpirovať orientálnymi námetmi.
Vplyv
Metallica sa stala jednou z najvýznamnejších heavymetalových skupín, a spolu s kapelami Slayer, Anthrax a Megadeth patrí do „Veľkej thrashovej štvorky“. Skupina predala celosvetovo viac než 145 miliónov nosičov, z toho 66 miliónov v USA, čím sa Metallica stala komerčne najúspešnejšou thrashmetalovou skupinou. Autori publikácie The Rolling Stone Encyclopedia of Rock & Roll píšu, že Metallica dodala heavy metalu „onú prepotrebnú iskru“. Stephen Thomas Erlewine a Greg Prato zo serveru Allmusic tvrdia, že Metallica „nesie zodpovednosť za rozšírenie hraníc thrashu, využívajúc pri tom rýchlosť a hlasitosť nielen pre nič, za nič, ale aby umocnili svoje kompozície s komplikovanými štruktúrami“, a ďalej vravia, že skupina je „jednoducho najlepšia, najvýznamnejšia heavymetalová kapela osemdesiatych rokov, ktorá navrátila muziku naspäť na Zem.“
Jonathan Davis zo skupiny Korn, rešpektujúci Metallicu ako jednu zo svojich obľúbených kapiel, vraví: „páči sa mi, že išli svojou vlastnou cestou, vytrvali celé tie roky a dodnes nestratili na význame. Podľa mňa sú jednou z najveľkolepejších kapiel všetkých čias.“ Bubeník kapely Godsmack Shannon Larkin vyhlásil, že Metallica najväčšmi ovplyvnila jeho skupinu: „keď som mal šestnásť, vskutku mi zmenili život – dovtedy som nepočul nič, čo by bolo podobne heavy.“ Robb Flynn, spevák a gitarista kapely Machine Head, povedal o albume The Blackening (2007): „chceli by sme nahrať album, ktorý by mal rovnakú silu, vplyv, epickú majestátnosť a nadčasovosť ako album [Master of Puppets]. Gitaristi skupiny Trivium Corey Beaulieu a Matt Heafy vyhlásili, že keď po prvýkrát počuli Metallicu, okamžite sa začali zaujímať o hru na gitare. M Shadows zo skupiny Avenged Sevenfold tvrdí, že koncertovanie s Metallicou podstatne ovplyvnilo kapelu. Vraví: „to že predáte fúru nahrávok a budete hrať vo vypredaných halách, sa nemôže vyrovnať tomu, keď sa stretnete s vaším idolom [Metallicou].“ Gitaristi skupiny God Forbid Doc a Dallas Coyleovci vyrastali na Metallice, ktorú mali za vzor. Bubeník kapely John Outcalt uznáva Burtona ako „rockera“. Podľa bubeníka Davea Chavarriho zo skupiny Ill Niño sú rané nahrávky Metallicy „tvrdé, drsné, neskrotné, akoby vraveli ‚bozaj ma‘“,, a bubeník Kris Kohls zo skupiny Adema sa vyjadril v podobnom duchu, keď vyhlásil, že Metallica mala značný vplyv na jeho kapelu.
Pri príležitosti dvadsiateho výročia vydania albumu Master of Puppets obsahovalo vydanie časopisu Kerrang! z 8. apríla 2006 tribute album nazvaný Master of Puppets: Remastered. Coververzie na album nahrali skupiny Machine Head, Bullet for My Valentine, Chimaira, Mastodon, Mendeed a Trivium, všetko kapely inšpirované Metallicou. Dosiaľ vyšlo viac než 15 tribute albumov venovaných Metallice. Kapela sa objavila taktiež v Simpsonovcoch, v epizóde z osemnástej série nazvanej „The Mook, the Chef, the Wife and Her Homer“ (česky „Žabař, kuchař, manželka a její Homer“), ktorá sa premiérovo vysielala 10. septembra 2006. ; okrem toho, hlasy Hammetta a Hetfielda sa objavili v troch častiach kresleného seriálu Metalocalypse.
Fínska symfometalová skupina Apocalyptica vydala album nazvaný Plays Metallica by Four Cellos obsahujúci osem coververzií Metallicy, osobitým spôsobom aranžovaných pre violončelo. Recesistická skupina Beatallica miesi dovedna piesne The Beatles a Metallicy. Beatallica rozvírila vody hudobného priemyslu zaujímavou kauzou. Spoločnosť Sony, ktorá je vlastníkom práv ku skladbám The Beatles, obvinila skupinu z úmyselného porušovania autorských práv a dožadovala sa náhrady za „značné a nenapraviteľné škody“. Ulrich, fanúšik Beatalliky, požiadal právneho zástupcu Metallicy Petra Paterna, aby pomohol skupine Beatallica v spore so Sony.
MTV vyhlásila Metallicu za tretiu „najlepšiu heavymetalovú skupinu všetkých čias“, v rebríčku VH1 nazvanom 100 najlepších hardrockových interpretov sa umiestnila na piatom mieste, a v rebríčku VH1 20 najlepších metalových skupín dosiahla prvú priečku. Master of Puppets sa v rebríčku časopisu Rolling Stone „500 najlepších albumov všetkých čias“ dostal na 167. priečku, a album Metallica sa umiestnil na 252. priečke. Časopis Q Magazine zaradil album Master of Puppets medzi „50 najtvrdších albumov všetkých čias“, IGN ho zaradil na prvé miesto v hitparáde „25 najlepších metalových albumov“, a server Metal-rules.com umiestnil album taktiež na prvé miesto vo svojej hitparáde „100 najlepších heavymetalových albumov“. Pieseň „Enter Sandman“ sa vyšplhala na 399. priečku v rebríčku Rolling Stone „500 najlepších piesní všetkých čias“.
Ocenenia
Grammy Awards:
MTV Video Music Awards:
American Music Awards:
Billboard Music Awards:
Lajos Issekutz
Lajos Issekutz (známy aj ako Dr. László Issekutz, Ladislaus von Issekutz, [= Isekutz]) - (* 1903, Prešov? – † 1974?, Kohfidisch, Rakúsko) bol menej známy maďarský entomológ – lepidopterológ a faunistik, ktorý je medzi slovenskými entomológmi známy hlavne ako autor opisu dvoch slovenských rás jasoňa červenookého (Parnassius apollo) z oblasti nitrianskej a rožňavskej.
Zoznam hudobných článkov/Ô
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Lajos Issekutz
Biografia
Dr. Laszló Issekutz sa narodil roku 1903? v Prešove (vtedy pod názvom Eperjes). Po skončení strednej školy sa venoval hlavne štúdiu prírodných vied na akadémii v Miškovci, kde promoval v roku 1922 ?. Neskôr spočiatku pôsobil ako doktor. Istý čas (zrejme počas rokov II. svetovej vojny) trávil i na území Slovenska, hlavne v oblasti, ktorá bola okupovaná horthyovským Maďarskom. V roku 1956 počas protikomunistických nepokojov v Maďarsku ušiel do Rakúska. Tu pôsobil ako správca veľkostatku u grófky Erdődy-Pálffyovej v Koh-Fidisch v Burgenlande, kde sa zdržiaval ku koncu svojho života. O uvedenom maďarskom autorovi je dostupných v literatúre veľmi málo informácií.
Entomologické aktivity
Z hľadiska entomologického sa zaoberal hlavne motýľmi (Lepidoptera). V roku 1952 opísal z územia južných častí Slovenska dve rasy jasoňa červenookého. Jednalo sa o rasy nitriensis a rosnaviensis Issekutz, 1952. Tieto popísal spoločne ešte s ďalšou rasou (ssp. ruthenicus z oblasti Ukrajiny – severne od Chustu). Popis je uverejnený spolu s vyššie uvedenou rasou: (ruthenicus) v Annales Historico – Naturales Musei Nationalis Hungarici (Series nova), Tomus II., Budapest. Celý popis je uverejnený v článku: Parnassius apollo (L.) in the Carpathians, na stranách 133 – 140.
Zoznam hudobných článkov/Ô
ôs
Ôsmy svetadiel
Lajos Issekutz
Entomologické aktivity
V roku 1953 popísal formu u zástupcu orientálnej fauny Thyris fenestrella, ktorú nazval ako: Thyris fenestrella f. seminigra Issekutz, 1953.
Jeho zbierkové pramene použil Dr. Karel Hrubý v svojej práci Prodromus lepidopter Slovenska v roku 1964, kde sú uvedené po skratkou: „Iz“.
Jeho zbierka hmyzu je na viacerých miestach. Čiastočne je súčasťou zbierok iných zberateľov, časť je v Budapešti v Národnom múzeu. Najväčšia časť jeho „bohatej“ zbierky sa nachádza v Landesmuseum v Eisenstadte v Rakúsku.
Gissey-sous-Flavigny
Gissey-sous-Flavigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grafenegg
Grafenegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Krems-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
Zoznam najvyšších budov vo Viedni
Toto je zoznam najvyšších budov vo Viedni.
Afrikaner Weerstandsbeweging
Afrikaner Weerstandsbeweging (v doslovnom preklade Afrikánske hnutie odporu) je krajne pravicová juhoafrická separatistická politická a v minulosti aj polovojenská organizácia. Usiluje sa o vytvorenie samostatnej búrsko-afrikánskej republiky (Volkstaat/Boerestatt) v časti Juhoafrickej republiky. Počas svojho zenitu v 80. a 90. rokoch 20. storočia sa jej dostávalo omnoho viac pozornosti z JAR aj zo sveta, pričom bola označovaná za neofašistickú a hlásajúcu belošskú nadradenosť.
Dejiny strany
Bola založená v roku 1973 Eugène Terre'Blancheom, ktorí zostal jej predsedom až do svojej smrti v roku 2010, keď bol na svojom statku zavraždený. Na jeho funkciu nastúpil Steyn van Ronge.
Skalnica strechová
Skalnica strechová (Sempervivum tectorum) je rastlina z čeľade tučnolistovité (Crassulaceae).
Beckov (hrad)
Beckov (-normovaný názov ; iný názov: Beckovský hrad; pôvodné názvy: Blundus, Bolondos) je rekonštruovaná zrúcanina hradu na strmom, 60 metrov vysokom brale nad obcou Beckov. Z diaľky je dobre viditeľná silueta (aj priamo z diaľnice). Hrad s areálom je národná kultúrna pamiatka.
Dejiny
Hrad ako starý spomína už Anonymova kronika z 12. storočia. Potvrdil to aj archeologický výskum, podľa ktorého najstaršie osídlenie hradného brala pochádza z prelomu letopočtu.
Vápencové bralo nad brodom Váhu na pomedzí Trenčianskej a Nitrianskej župy malo značný strategický význam, a preto tu v 13. storočí postavili kamenný hrad. Skladal sa zo štvorbokej veže s ochranným múrom, ku ktorej pripojili hradný dvojposchodový palác. V čase rozmachu moci Matúša Čáka Trenčianskeho patril Beckov pod jeho panstvo. V druhej polovici 14. storočia hrad vlastnili Stiborovci, pôvodom z Poľska, ktorí predstavovali v tom čase jeden z najmocnejších rodov Uhorska. Za ich vlády prežil hrad, z ktorého urobili stredisko svojich rozsiahlych majetkov, svoj najväčší rozmach.
Na prelome 14. a 15. storočia pristúpili k jeho honosnej prestavbe, pri ktorej zvýšili hradné veže a postavili horný gotický palác s rytierskou sieňou a kaplnkou. V polovici 16. storočia hrad v dôsledku tureckého nebezpečenstva opevňovali. Vtedy postavili v dolnom nádvorí delovú vežu a zvýšili obvodové múry hradu. V tom čase bol hrad už vo vlastníctve rodiny Bánffyovcov. Po ich vymretí v roku 1646 si hrad a panstvo rozdelili ich nástupcovia. Tí sa však už tak nestarali o jeho údržbu a opravy a hrad začal pomaly chátrať. Požiar, ktorý vypukol na hrade roku 1727, zničil väčšinu budov a od tej doby je opustený.
Históriu hradu dokumentuje Múzeum Beckov.
Exteriér
Ruiny horného a dolného hradu sú pozostatkom palácov, hospodárskych a obranných budov a opevnenia. Pozoruhodná je otvorená neukončená veľká delová bašta v dolnom nádvorí. Typologicky zvláštne je horné, pravidelne vymedzené nádvorie, prístupné kedysi podjazdom, obklopené zvyškami palácových konštrukcií a niekdajšou vstupnou fasádou kaplnky.
Súčasný stav
V súčasnosti je areál hradu prístupný verejnosti. Po rekonštrukcii, ktorá zachránila niektoré budovy horného hradu, má hrad aký taký zachovalý ráz. Ešte nie je zrekonštruovaná zadná časť hradu – stiborovské paláce, kaplnka, spodný hrad so studňou, vstupná brána a druhá brána, obrovská delová bašta – v pôdoryse č. 15.
Prístup
V obci Beckov priamo z námestia ide vpravo popri rodinných domoch cesta (pôvodný vstup do hradu; 5 min.). Hrad je sprístupnený verejnosti. Môžete si vybrať sprievodcu, alebo popis hradu s pôdorysom. Okrem toho sa poriadajú na hrade niektoré akcie.
Otváracie hodiny pre verejnosť: od začiatku mája do konca septembra každý deň okrem pondelka od 9.00 do 18.00 hodiny.
V roku 2010 bol NKP Hrad Beckov rekonštruovaný.
Okolie
Popri krásnych výhľadoch z hradu si nenechajte ujsť aj pohľad na hrad zozadu – nutný výstup na mierny vrch, ktorý je vlastne pokračovaním hradného vrchu. Ak ste športovci, okolie ponúka bohaté športové vyžitie. V blízkosti Beckova je kúpalisko Zelená voda, veľa trás pre horské bicykle, možnosť lezenie na hradnej skale (obťažnosť II. až IX.). Zaujme aj vápencové bralo – Skalka pri Beckove (prírodná pamiatka).
Židovský cintorín
Popri prístupovej ceste na hrad sa nachádza židovský cintorín s vyše 100 náhrobnými kameňmi. Najstaršie náhrobné kamene pochádzajú z rokov 1739 – 1749. Prví židia prišli na Beckov koncom 17. storočia z Uhorského Brodu. V roku 1734 získali pozemok, na ktorom sa dnes nachádza cintorín, od grófa Jána Esterháziho. Hradná cesta rozdeľuje cintorín na dve časti: novšiu, ktorá sa nachádza priamo pri vstupe na hrad západne od prístupovej cesty a staršiu, ktorá je na východ od cesty. Väčšina náhrobných kameňov pochádza z polovice 19. storočia. Nápisy v hebrejčine prevažujú nad tými v nemčine. Cintorín je od roku 1991 vedený v zozname slovenských kultúrnych pamiatok.
Lyon
Lyon je tretie najväčšie mesto Francúzska (ako aglomerácia je na 2. mieste). Nachádza sa v jeho východno-centrálnej časti, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes, situovaný medzi Parížom a Marseille. Od Paríža je vzdialený, od Marseille. Nachádza sa tiež od Ženevy,  od Turína,  od Milána a  od Barcelony. Obyvatelia mesta sa nazývajú Lyončania.
Lyon je hlavným centrom obchodu, sídlom Interpolu, Euronews, známy je však aj prívlastkom hlavné francúzske stredisko gastronómie. Malo významnú rolu v histórii kinematografie za čo vďačí bratom Lumièrovcom (Auguste a Louis) a pomenovaniu mesto filmu. Od roku 1536 sa tiež oficiálne pýši aj prívlastkom mesto hodvábu, ktorú získal počas lyonskej hodvábnej éry. V súčasnosti je centrom experimentov a výskumu nielen v oblasti textilných tkanín.
V meste sa koná jedinečný Festival svetiel (fr. 'Fête des Lumières'), ktorý sa viaže ku tradícii zapaľovania sviečok ako vďaky Panne Márie za ochránenie mesta pred morom. Dnes sú súčasťou festivalu početné umelecké svetelné inštalácie a veľkolepé projekcie na budovy (Videomaping).
Dejiny
Mesto bolo založené Rimanmi v roku 43 pred Kr. na západnom brehu Saôny, pod vrchom Fourvière. Volalo sa Lugdunum a bolo významným riečnym prístavom. Stalo sa správnym centrom Galie a narodili sa tu dvaja budúci cisári, Claudius (10 pred Kr.) a Caracalla (186). Správnym centrom bolo mesto po tri storočia, túto výsadu postupne strácalo so zánikom Rímskej ríše. V 2. storočí bolo založené biskupstvo, v rokoch 177-202 tu bol biskupom Irenej z Lyonu, jeden z najvýznamnejších ranokresťanských teológov. Od 4. storočia je tu arcibiskupstvo a tunajší arcibiskup je prímas celého Francúzska.
V období neskorej antiky tu bola škola, kde študoval okrem iného aj politík a historik Sidonius Apollinaris. V roku 461 pripadol Lyon Burgundom a bol až do dobytia Frankami v roku 534 rezidenciou kráľa. Mesto bolo roku 725 poničené Arabmi, ktorí podnikali nájazdy zo Španielska do Franskej ríše.
Roku 1032 pripadol Lyon Svätej ríši rímskej a v 13. storočí sa tu konali dva významné cirkevné koncily. Roku 1310 bol obsadený francúzskymi jednotkami a roku 1348 bol zasiahnutý morom. V období renesancie dosiahlo mesto veľkého rozmachu, jednak ako centrum finančných operácií francúzskeho kráľa vďaka blízkosti švábskych a švajčiarskych finančných centier (Augsburg, Bazilej) a Talianska s rozvinutým bankovníctvom, a tiež ako stredisko výroby kvalitnej keramiky, no tiež spracovania a obchodu s hodvábom. Dôležitým mestom s rozvinutým hodvábnictvom Lyon zostal aj v storočí 17. a hlavne 18.
Pamiatky
náhľad|[[Radnica (fr. Hôtel de Ville)]] náhľad|[[Katedrála St-Jean, Bazilika Notre Dame de Fourvière a Tour métallique de Fourvière]]
Doprava
Letisko Lyon-Saint Exupéry sa nachádza medzi Lyonom a blízkym Saint-Étienne a slúži ako základňa pre miestne a nízkonákladové letecké spoločnosti, vrátane EasyJetu.
Lyon je spojený so severom Francúzska (Lille, Paríž, Štrasburg) a s juhom (Marseille, Montpellier, Nice, Perpignan), ale aj blízkou Ženevou vlakmi TGV. Do Lyonu viedla aj prvá linka TGV z Paríža.
Lyon má verejnú sieť bicyklov Vélo'v, ktoré si možno požičať na automatických stojanoch. Mesto systém zaviedlo už v roku 2005 a bolo vzorom pre Paríž a Londýn. V súčasnosti pokrýva celý Lyon hustá sieť, čo predstavuje približne 4 000 bicyklov. Mesto podporuje ekologickú dopravu aj tým, že prvá polhodina je zadarmo.
Univerzity
thumb|Most cez rieku Rhône
Neubau
left|50px right|thumb|Poloha
Neubau je siedmy viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 29 930 obyvateľov (1. 1. 2007).
Hrob dinosaurov
Vznikol v období medzi kriedou a treťohorami zo zvíreného prachu pri dopade kométy alebo planétky na Zem.
Gissey-sur-Ouche
Gissey-sur-Ouche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Holubica (súhvezdie)
Holubica je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Súhvezdie zaviedol Augustín Royer v roku 1679. Predtým bola Holubica súčasťou súhvezdia Veľký pes.
Mytológia
K tomuto súhvezdiu južnej oblohy sa neviaže grécka báj, ale biblický príbeh. Podľa neho je loď Argo pokladaná za Noemovu archu, v ktorej sa pri potope sveta zachránil patriarcha aj so svojou rodinou a všetkými zvieratami. Dážď padal štyridsať dní a štyridsať nocí. Keď konečne prestalo pršať, Noe vypustil na prieskum okolia holubicu. Tá sa vrátila so zelenou ratolesťou v zobáku. Bol to znak toho, že bola na pevnine a teda že vody ustupujú (Genesis 8; 6 – 12).
Hviezdy
Mí Columbae je rýchlo sa pohybujúca hviezda, pravdepodobne vymrštená z Veľkej hmloviny v Orióne pred 2,5 miliónmi rokov. Astronómovia predpokladajú, že kedysi tvorila dvojhviezdny systém s AE Aurigae, ktorá sa od oblasti Orióna vzďaľuje opačným smerom. Dvojica sa rozpadla vplyvom blízkeho prechodu okolo inej hviezdy.
Dlhoperiodická premenná hviezda T Columbae mení svoju magnitúdu od 6,6 po 12,6 v perióde 225,2 dňa.
Deep-sky objekty
V malom súhvezdí ležiacom mimo Mliečnej cesty nie je veľa zaujímavých objektov. NGC 1851 je nenápadná guľová hviezdokopa. Najjasnejšia galaxia v súhvezdí je NGC 1808 s celkovou magnitúdou okolo 10, ale je nevýrazná. Ďalšou podobne jasnou či skôr podobne slabou galaxiou je NGC 1792.
Poloha
Holubicu môžeme identifikovať ako pokrivenú líniu hviezd južne od Zajaca. Na tejto línii sa nachádzajú aj dve najjasnejšie hviezdy súhvezdia, alfa a beta. Pod ňou sú hviezdy súhvezdia Korma, vľavo zase Veľký pes. Malá južná časť súhvezdia v našich zemepisných šírkach už nevychádza nad obzor.
Auffay
Auffay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kodžiki
náhľad|Kodžiki, najstarší dochovaný rukopis z rokov 1371-1372 Kodžiki (doslova Kronika/zápisy dávnych príbehov; v slovenčine vyšlo pod názvom Kodžiki. Japonské mýty alebo Furukotobumi je najstaršia dochovaná japonská písaná kronika z roku 712 po Kr., zo začiatku obdobia Nara. Je to jedna z najvýznamnejších japonských literárnych pamiatok. Spolu s kronikou Nihongi (Nihonšoki) z r. 720 po Kr. je najdôležitejším prameňom poznania japonskej histórie, legiend a mýtov dovtedy tradovaných ústne. Jej zostavovateľom bol učený dvoran cisára Temmu - Ó no Jasumaro. Kronika však bola dokončená za vlády cisárovnej Gemmei.
Ó no Jasumaro zapisoval údaje a udalosti podľa ústneho podania rozprávačky Hieda no Are, dvoranky cisára Temmu. Predhovor je zapísaný v literárnej cisárskej čínštine, samotná kronika bola zapísaná v japončine, pretože to bol jazyk, v ktorom Hieda no Are prednášala staré udalosti mýtické, pseudohistorické aj historické. Je to prepis japončiny do čínskych znakov a ideogramov.
Kronika Kodžiki má mimoriadny význam pre poznanie histórie a umenia Japonska. Je tiež cennou pamiatkou pôvodného náboženstva šintó.(šintoizmus). Celé dielo Kodžiki má skôr povahu literárnu na rozdiel od kroniky Nihongi, ktorá je písaná v čínštine celá a je v štýle historického diela.
Grafenschlag
Grafenschlag je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Zwettl.
Žije tu 871 obyvateľov (1. 1. 2010).
Josefstadt
left|50px right|thumb|Poloha
Kánon (hudba)
Kánon je vokálna skladba kontrapunktickej formy, založená na princípe prísnej imitácie (napodobnenia), t.j. práca s témou spočíva v jeho opakovaní ďalšími hlasmi, väčšinou presného vo všetkých atribútoch (melodika, harmonizácia, rytmus a tempo). Opakovanie sa vykonáva s určitým oneskorením (napr. štyri, alebo osem taktov).
Existujú aj kánony, kde se opakuje len rytmus alebo tempo či melodika. Spôsoby sa dajú samozrejme rôzne kombinovať. Podľa toho, v akom intervale sa téma opakuje, rozoznávame kánon v prime, vrchnej či spodnej oktáve, či tercii atď. Je ale možné opakovať hlas aj v protipohybe.
Josefstadt
Josefstadt je ôsmy viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 23 892 obyvateľov (1. 1. 2007).
Kánon (hudba)
Kánony bývajú dvojhlasné, trojhlasné, zrkadlové, kruhové, atď. Veľmi obľúbené boli u renesančných skladateľov. Imitačná technika podobná kánonu je používaná tiež vo fúge.
Najznámejšou inštrumentálnou skladbou tohto typu je Kánon a Gigue D dur Johanna Pachelbela.
Brazílske džiu-džicu
right|thumb|Trianglové škrtenie v BJJ
Florida Panthers
Florida Panthers je hokejový klub NHL sídliaci v Sunrise, predmestí Miami v americkom štáte Florida.
Brazílske džiu-džicu
Brazílske džiu-džicu alebo brazílske jiu-jitsu (skr. BJJ) je bojové umenie a v niektorých krajinách aj bojový šport, ktorý sa sústreďuje hlavne na boj na zemi. BJJ vzniklo na začiatku 20. storočia z džuda.
Florida Panthers
Florida Panthers hrá v Atlantickej divízii Východnej konferencie. Najväčší úspech dosiahlo družstvo v rokoch 1996 a 2023, kedy sa dostalo do finále Stanley Cupu.
Brazílske džiu-džicu
BJJ využíva princípy a techniky páky, znehybňovacie techniky a predovšetkým boj na zemi, pomocou ktorých dokáže fyzicky slabší bojovník poraziť silnejšieho protivníka. BJJ môže byť trénované pre účely sebaobrany alebo ako šport. Zápasenie a dril hrá v tréningu kľúčovú úlohu.
Florida Panthers
História klubu
Magnátovi Wayneovi Huizengovi bola udelená licencia prevádzkovať klub NHL v jeho rodnom Miami v roku 1992. Prvými väčšími hviezdami klubu boli bývalý brankár New York Rangers John Vanbiesbrouck, nováčik Rob Niedermayer a Scott Mellanby, strelec 30 gólov. Ich prvá (nováčikovská) sezóna bola úspešná, je považovaná za jednu z najlepších vstupných sezón nových klubov v NHL.
Brazílske džiu-džicu
História
Za zakladateľa BJJ sa považuje Micujo Maeda (tiež známy ako Conde Koma alebo Count Comba), japonský džudista a člen Kodokana. Meada bol jeden z piatich členov Kodokanu, ktorých zakladateľ džuda Kano Džigoro poslal do zahraničia, aby šírili toto bojové umenie vo svete. Meada odišiel z Japonska v roku 1904. Navštívil veľa krajín, v ktorých poukazoval na techniku "jiu-do" a prijímal výzvy od zápasníkov (wrestling), boxerov a rôznych ďalších bojovníkov. To všetko pred príchodom do Brazílie 14. novembra 1914.
Florida Panthers
História klubu
V play-off roku 1996 sa klub dostal dostal cez Boston Bruins a favoritov Philadelphia Flyers a Pittsburgh Penguins až do finále Stanley Cupu. Tam prehrali s Coloradom Avalanche 4 – 0 na zápasy.
Brazílske džiu-džicu
História
Od jeho začiatkov bolo džudo oddelené od jiu-jitsu v cieľoch, filozofií aj výcvikovom režime. Hoci existovalo veľké súperenie medzi učiteľmi jiu-jitsu, bola to viac-menej Kanova ambícia aby zreteľne odlíšil svoje umenie. Pre Kana nebolo džudo len výhradne bojové umenie, bol to hlavne šport, metóda na propagovanie fyzickej aktivity, budovania charakteru u mládeže a vytvorenie správneho spôsobu života. Brazílske Jiu-jitsu do značnej miery ovplyvnila práve táto jeho filozofia. Brazílske Jiu-Jitsu
Florida Panthers
Súčasný káder
Stav k sezóne 2022-23