cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patricia Heatonová
Patricia Helen Heatonová (* 4. marec 1958, Cleveland, Ohio, USA) je americká herečka a komička. Známa je vďaka postave Debry Barone z televízneho seriálu Everybody Loves Raymond (1996 - 2005) a Frankie Heck z televízneho seriálu Taká obyčajná rodinka (2009 - 2018). V roku 2012 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Malý Rakytov
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Turčianske Teplice a na katastrálnom území obce Mošovce. Najbližšími sídlami sú západne ležiace Mošovce, Turčianske Teplice a Čremošné. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Patricia Heatonová
Životopis
Narodila sa ako štvrtá z piatich detí Patricii a Chuckovi Heatonovým. Jej matka zomrela, keď mala Heatonová 12 rokov na aneuryzmu. Bola vychovaná v katolíckej viere.
Kariéra
V roku 1987 prvý raz účinkovala na Broadwayi. V roku 1992 stvárnila jednu z vedľajších úloh vo filme Memoirs of an Invisible Man, kde hrala po boku Daryl Hannahovej a Chevyho Chasea.
Malý Rakytov
Výhľady
Súvislý lesný porast vrcholu neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité veľkofatranské vrcholy, pri priaznivých podmienkach tiež Malú Fatru, Strážovské vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Javorie a Poľanu.
Dolinka nad Vareškovým plesom
Dolinka nad Vareškovým plesom, alebo Kotol pod Slavkovským sedlom je dolinka medzi severovýchodnými ramenami Slavkovskej kopy a Východnej slavkovskej veže, pod Slavkovským sedlom. Je malým odvetvím Vareškovej kotlinky vo Vysokých Tatrách. Susedí s Veľkou Studenou dolinou.
Názov
Meno dostala od Vareškového plesa. Vareškové sa menuje nie podľa varešky, ale podľa liečivej byliny lyžičníka (Cochlearia officinalis L.), ktorú hľadali bylinkári z blízkych obcí.
Turistika
Dolinka nie je pre turistov prístupná.
Malý Rakytov
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný po hrebeni, odbočením z modrej značky. Územie je súčasťou národnej prírodnej rezervácie, preto pohyb turistov mimo značených chodníkov je nežiadúci.
Patricia Heatonová
Kariéra
Najväčší úspech získala účinkovaním v televíznom seriály Everybody Loves Raymond, ktorý sa začal natáčať v roku 1996. Sedem krát bola nominovaná na cenu Emmy Award, ktorú získala v rokoch 2000 a 2001. Spoločne s jej hereckými kolegami z televízneho seriálu získala aj ocenenie SAG.
V januári 2007 účinkovala na Broadwayi po boku Tonyho Shalhouba v hre Second Stage. Za svoj herecký výkon v divadelnej hre bola nominovaná na cenu Lucille Lortel.
Od septembra 2009 do mája 2018 účinkovala v televíznom seriály Taká obyčajná rodinka.
Osobný život
Od roku 1990 je vydatá za anglického herca Davida Hunta, s ktorým má štyroch synov. Heatonová podporuje práva homosexuálov a je feministkou a republikánkou.
Annabelle 2: Stvorenie zla
Annabelle 2: Stvorenie zla (orig. Annabelle: Creation) je americký hororový film z roku 2017, ktorý režíroval David F. Sandberg a scenár k filmu napísal Gary Dauberman. Je druhým dielom filmu Annabelle z roku 2014 a štvrtou časťou v sérii V zajatí démonov. Vo filme hrajú herci ako Stephanie Sigman, Talitha Bateman, Anthony LaPaglia a Miranda Ottová.
Film mal premiéru na filmovom festivale v LA dňa 19. júna 2017 a v Spojených štátoch bola 11. augusta 2017. Film celkovo získal 160 miliónov dolárov a získal všeobecne pozitívne recenzie od kritikov, ktorí chválili hlavne atmosféru a hercov. Tiež poznamenal aj veľké zlepšenie oproti prvej časti. Dňa 27. júna. mala premiéru tretia časť z tejto série, Annabelle 3: Návrat.
Zhrnutie deja
V roku 1943 manželia Samuel (Anthony LaPaglia) a jeho žena Esther (Miranda Ottová) Mullinsoví držali silný smútok so straty ich päťročnej dcéry Bee ktorá tragicky zahynula pod kolesami auta. Manželia veria na ducha ich dcéry a sú presvedčení, že jej dušu preniesli do jednej so Samuelových porcelánových bábik. S počiatku ich prítomnosť bábiky ukľudňuje, pretože svoju dcéru cítia vo svojej blízkosti no ale neskôr si Manželia Mullinsoví uvedomia, že skôr pritiahli démona, ktorý hľadá niekoho koho by sa mohol zmocniť. Vezmú bábiku do Beeinej izby, kde ju zamknú do skrinky v stene a dvere polepia so stránkami z Biblie, a neskôr si dajú vysvätiť dom.
O dvanásť rokov neskôr (1955) Mullinsoví otvorili svoj domov, aby poskytli útočisko pre sestru Charlotte (Stephanie Sigman) a šesť dievčat, ktoré zostali bez domova a boli umiestnené v sirotinci. Prvý večer sa Janice (Talitha Bateman), ktorá trpí detskou obrnou, prebudí a započuje divné zvuky s Beeinej izby, kam sa pôjde pozrieť. Zvuky započuje so skrinky v stene, ku ktorej nájde kľúč a odomkne ju. Tým nevedomky uvoľní démona, ktorý začne terorizovať dievčatá a prejavuje osobitný záujem o Janice.
V druhú noc démon pokračuje v trýznení Janice a pokúša sa ju dostať sa pomocou sedačkovej lanovky. Janice démon chytil a vyhodil z druhého poschodia, čo na Janice zanechalo značné stopy a zostáva vážne zranená. Nasledujúci deň je Janice pripútaná k invalidnému vozíku. Démon sa ju snaží dostať po tretí krát a vtiahne Janice do kôlne kde získa podobu Bee a vezme jej dušu. Najlepšia kamarátka Janice, Linda (Lulu Wilson), si všimne veľké zmeny v správaní Janice a upozorní na to pána Mullinsa, ktorému povie že Janice bola v izbe Bee a našla bábiku pred pár dňami.
Sestra Charlotta hovorí pani Mullinsovej, ktorá je odkázaná na lôžko, že sa v dome dejú divné veci. Pani Mullinsová prizná pravdu, čo sa stalo jej nebohej dcére a o jej spojitosti s bábikou v ich dome. Sestra Charlotte zostáva znepokojená a démon znovu zasahuje na dievčatá so sirotinca.
Po zlomyseľnej vražde pána Mullinsa démon zaútočí na sestru Charlotte, keď sa pokúša vyhnať dievčatá z domu. Posadnutá Janice pokračuje vo svojej snahe o Lindu, ktorá sa ukrýva v izbe Bee. Sestra Charlotte však včas príde aby zastavila Janice a dievča spoločne s bábiku zatvorí v skrini. Nasledujúci deň prichádza polícia, aby prehľadali dom a jeho okolie. Polícia našla len bábiku v skrinke ktorú si zobrali ako dôkaz. Janice sa náhodou objaví v sirotinci v Santa Monice. Tam sa prezentuje pod menom „Annabelle“ a je adoptovaná rodinou Higginsových.
O dvanásť rokov neskôr (1967) sa Annabelle pohybuje v satanských smeroch a je členkou okultizmu. V jednu noc zavraždí svojich adoptívnych rodičov spolu s jej priateľom a neskôr sa sama pripraví o život. Výkriky o pomoc zobudia susedov Formových (Ward Horton, Annabelle Wallisová). Touto scénou začína prvý diel Annabelle (film), len druhý diel ukazuje na udalosti z domu Higginsových zatiaľ čo prvý diel je vidieť cez okná Formových.
Posledná scéna s filmu ukáže bábiku Annabelle ako sedí vo vnútri skrinky až kým ju nečakane neotočí hlavou a tým vystraší divákov skôr ako začnú titulky.
Zoznam majstrovstiev sveta na Slovensku
História
Prvý svetový šampionát na našom území sa konal už v roku 1935, keď Vysoké Tatry hostili majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní, vtedy ešte pod názvom Preteky FIS. Piešťany usporiadali o tri roky neskôr MS v šerme. S veľkým medzinárodným ohlasom a úspechom sme zorganizovali Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 1970 na Štrbskom Plese, rovnako aj MS 1973 v krasokorčuľovaní v Bratislave. V kolektívnych športoch sa na území Slovenska konali zápasy skupín, väčšinou s centrom v Prahe. Výnimkou boli MS v hádzanej žien 1978, keď sa finálová časť konala v Bratislave v športovej hale na Pasienkoch, jedna zo skupín sa hrala aj v Trnave v Športovej hale Družba. Hala na Pasienkoch bola tiež dejiskom MS v hádzanej mužov 1964 a MS 1967 v basketbale žien. Na bratislavskom zimnom štadióne Ondreja Nepelu sa hrali zápasy MS v hokeji 1959 i 1992. Aj ďalšie slovenské mestá boli dejiskami svetových šampionátov, Nitra (1966 volejbal mužov), Žilina (1986 volejbal žien , 1990 hádzaná), Prešov (1990 hádzaná).
V ére samostatnosti naša krajina organizovala majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji v rokoch 2011 a 2019. Z olympijských športov sa konali v roku 1997 MS v biatlone v Osrblí.
Slovenské kandidatúry na usporiadanie ZOH
Slovensko sa dvakrát neúspešne snažilo o usporiadanie zimných olympijských hier, kandidatúra pod názvom Poprad–Tatry sa oficiálne uchádzala o organizáciu ZOH 2002 a ZOH 2006. V prvom prípade sa v konkurencii deviatich kandidátov nedostala do užšieho finálového výberu, o štyri roky neskôr zo šestice kandidátov vybral Medzinárodný olympijský výbor dvojicu Turín a Sion. Paradoxne, najväčšiu šancu na pridelenie zimnej olympiády malo Slovensko v období česko-slovenského štátu. Po úspechu MS 1970 v severskom lyžovaní sa uvažovalo o kandidatúre Vysokých Tatier na usporiadanie ZOH 1984. Tieto snahy však nenašli podporu vo vtedajšom vedení česko-slovenskej telovýchovy napriek kompromisu, že finálový turnaj v ľadovom hokeji sa uskutoční v Prahe. Už pripravenú oficiálnu prihlášku neschválil Ústredný výbor Česko-slovenského zväzu telesnej výchovy a ZOH 1984 pridelil MOV juhoslovanskému Sarajevu.
Ďalšie významné podujatia
Svetový pohár v alpskom lyžovaní
Svetový pohár v behu na lyžiach Svetový pohár v skokoch na lyžiach Svetový pohár v severskej kombinácii Svetový pohár v biatlone
Medzinárodná motocyklová šesťdňová
Bians-les-Usiers
Bians-les-Usiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cordes-Tolosannes
Cordes-Tolosannes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petit Press
Petit Press je významné slovenské vydavateľstvo multimediálnych produktov a služieb (mediálny dom). Petit Press je akciová spoločnosť.
Petit Press vydáva tlačené periodiká v slovenskom, maďarskom a anglickom jazyku. Patria mu denníky SME, Korzár, regionálne týždenníky MY, magazíny Tv svet, Profit, Lišiak, Doma v záhrade, Magazín zdravia a O knihách, dvojtýždenník The Slovak Spectator, sieť bezplatných novín ECHO a ďalšie. V roku 2017 predalo denník Új Szó a týždenník Vasárnap News media holdingu.
Prevádzkuje sieť webových stránok združených pod doménami sme.sk a ujszo.com. Do knižného biznisu vstúpilo v roku 2004 edíciou Svetová knižnica SME – 20. storočie.
Bief (Doubs)
Bief je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coutures (Tarn-et-Garonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cumont
Cumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Blarians
Blarians je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Andrea Zimányiová
Andrea Zimányiová (* 21. apríl 1983, Bratislava) je slovenská multižánrová speváčka. Vyštudovala Gymnázium v Bratislave. V roku 2016 vydala sólový album pod názvom Okno do duše.
Životopis
Narodila sa 21. apríla 1983 v Bratislave. Vyštudovala Gymnázium v Bratislave. Vo svojich šestnástich rokoch sa stala víťazkou celoslovenského finále prvého ročníka súťaže Francúzska pieseň.
Andrea Zimányiová okrem šansónu interpretuje takmer každý žáner, rock, pop, piesne s nádychom jazzu či muzikálové piesne. Prvá ňou verejne odprezentovaná pieseň už v roku 1999 bola od Francisa Cabrela – „Je l’aime a mourir“. Následne spievala piesne Édith Piaf, ktoré zaraďuje do koncertných vystúpení aj v súčasnosti. Šansón nie je vhodným žánrom pre každého speváka a ako sama hovorí "Človek musí šansón robiť s láskou, milovať ho a byť úprimný."
Andrea sa pravidelne usádzala do poroty rôznych súťaží amatérskych spevákov (Francúzska pieseň, Malokarpatský slávik, Minitalent show - Slovenská televízia, Kakaoslávici - TV Markíza, atď.) V súčasnej dobe je členkou poroty celoslovenských súťaží Šansónová ľalia, Music Zone Awards a Kapela Ružinova. .
Vystúpenia so slovenskou filharmóniou, filharmóniou Košice a orchestrom slovenského rozhlasu podčiarkujú jej umelecké kvality. Domáce publikum sa s ňou mohlo stretávať počas niekoľkoročných sérií divácky úspešnej tanečnej súťaže Let’s Dance, kde bola sólistkou Big Bandu Gustava Broma. s ktorým vystupuje aj v súčasnosti.
Koncerty
Okrem účasti na mnohých projektoch Andrea Zimányiová pravidelne koncertuje na domácom a zahraničnom pódiu so svojou kapelou Andrea Zimányiová & BAND a Andrea Zimányiová TRIO. Obe telesá sa prezentujú okrem iného aj súčasnou tvorbou Francúzskeho šansónu, ale nevyhýbajú sa multižánrovým prieťahom do iných žánrov.
Zoskupenie Andrea Zimányiová & BAND tvorí
V zoskupení DUO vystupuje v spojení s gitaristom Jurajom Burianom. Dramaturgia koncertov zahŕňa aj skladby slovenských, poľských a ruských autorov, ktoré Andrea Zimányiová emocionálne citlivo, no zároveň so značnou dávkou dramatičnosti a melodramatického pátosu prednáša svojmu publiku. Súčasťou koncertov sú tiež moderné, rockové a popové piesne, ktorých kvalita je overená rokmi alebo patria k obľúbeným v súčasnej dobe.
Margot
Andrea Zimányiová je frontmankou skupiny Margot.
Margot-ky počas svojej existencie absolvovali mnoho koncertov nielen na Slovensku, ale aj v zahraničí (Česko, Poľsko, Maďarsko, Rakúsko, Belgicko, Francúzsko). Za najvýznamnejšiu možno považovať účasť na frankofónnom festivale Visa Francophone vo francúzskom meste Villefranche-de-Rouergue, kde speváčka Andrea Zimányiová získala ocenenie Objav festivalu, či koncerty v Bruseli na oslavu vstupu Slovenska do EÚ. Kapela Margot bola súčasťou mnohých zahraničných festivalov (Česko, Poľsko, Maďarsko, Rakúsko, Belgicko, Francúzsko). Na svojom konte má dva albumy, a to Bez obalu (2006) a Mať tak krídla (2007).
Okno do duše
Jej prvotina, album Okno do duše uzrel svetlo sveta na krste dňa 24. júna 2016. Pokrstil ho Vašo Patejdl dažďovou vodou. Skladbu tvorí spolu 13 piesní, z nich dve sú nahrávky ľudových piesní z detstva samotnej speváčky. Na albume sa podieľali: Andrea Zimányiová – spev, Juraj Burian – gitara, Erik Dimitrov – klavír, Juraj Griglák – basa, Anton Zajaček – bicie, Viliam Majer – akordeón. Album obsahuje texty k piesňam, doplnené o fotografie z oka Petra Frola. Na textoch piesní spolupracovali Zoro Laurinc, René Parentin a Didier Rogasik. O grafiku sa postaral Matúš Kišša.
Osobný život
Andrea Zimányiová tvorí v súkromí pár s Petrem Huťkou
Je veľkým fanúšikom skupiny Beatles, Pink Floyd, či speváka Kurta Ellinga.
Venuje sa mnohým športovým aktivitám, k najobľúbenejším patrí fitness, tenis a lyžovanie.
Blamont
Blamont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rýchlostná cesta H6 (Slovinsko)
Rýchlostná cesta H6 je čiastočne sprevádzkovaná rýchlostná cesta v Slovinsku, ktorá bude po svojom dokončení spájať rýchlostnú cestu H5 s mestom Portorož.
Blamont
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Blussangeaux
Blussangeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dieupentale
Dieupentale je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Blussans
Blussans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Donzac (Tarn-et-Garonne)
Donzac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Evaristo Felice Dall’Abaco
Evaristo Felice Dall’Abaco (* 12. júl 1675, Verona, Taliansko† 12. júl 1742, Mníchov, Bavorsko) bol taliansky hudobný skladateľ, významný predstaviteľ talianskej hudby 17. a 18. storočia. V Mníchove pôsobil ako koncertný majster. Jeho obľúbeným nástrojom boli husle, pre ktoré komponoval koncerty a sonáty.
Chrám svätého Jána Krstiteľa (Nesebar)
Chrám svätého Jána Krstiteľa,      prípadne   je bývalý pravoslávny chrám nachádzajúci sa v historickom centre mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku.
Poloha
Chrám svätého Jána Krstiteľa leží v centrálnej časti polostrova, ktorý tvorí historickú časť Nesebaru. Nachádza sa tak zároveň v centrálnej časti Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Dejiny a súčasnosť
Dnešná budova bola postavaná na základoch staršieho ranokresťanského chrámu. Jednalo sa o neskoroantickú trojloďovú baziliku s jednou polkruhovou apsidou na východnej strane chrámu a pravdepodobne aj s dvoma menšími polkruhovými apsidami na južnej a severnej fasáde. Predpokladá sa, že táto budova bola postavaná v 6. storočí. Toto sa zistilo v roku 2013 v rámci archeologického výskumu, ktorý prebiehal zároveň s reštauráciou budovy.
V roku 812 chán Krum obsadil Nesebar a pripojil ho k Prvej bulharskej ríši. Následne došlo po roku 865 ku christianizácii bulharského obyvateľstva, čo viedlo k výstavbe nových chrámov v meste medzi ktoré patrí aj Chrám svätého Jána Krstiteľa. Súčasná budova bola postavená pravdepodobne v priebehu 10. storočia. Neskoršie výskumy ako aj niektoré charakteristické staviteľské znaky však ukazujú skôr už na koniec  9. storočia,  na obdobie v priebehu panovania cára Borisa I., ale nevylučuje sa prípadne dokonca ani začiatok 11. storočia.
V súčasnosti sa v budove nachádza múzejná expozícia. V rámci expozície sú tu vystavené ikony pochádzajúce z Nesebaru.
Charakteristika
Ako materiál na výstavbu chrámu bol použitý lámaný  , ako aj riečny kameň    , ktorý bol na niektorých miestach, ale riedko doplnený tehlami   (najviac tehiel je použitých v tambure), pričom ako spojovací materiál bola použitá   červená  malta. V niektorých miestach (prevažne v podporných stĺpoch, ale aj inde) boli použité, ako stavebný materiál aj zvyšky z iných stavieb, prípadne zbúraných budov. Nad dverami a oknami sa nachádza dekoratívne okrasné elementy zhotovené z tehiel. Výnimočne bol na niektorých miestach (prevažne na stenách kupole) budovy využitý tzv. „klietkový“ štýl stavby, kde sa striedajú rady postavené z kameňov s tehlami. Väčšina tehiel v stenách budovy je však umiestnená neplánovo a nepravidelne. Dĺžka chrámu vrátane centrálnej apsidy  dosahuje 14,1 metra a šírka budovy   je 10,2 metra.
Budova je predstaviteľom prechodného typu stavby medzi skrátenou bazilikou a krížovo-kupolovým chrámom. Najbližšie typovo chrám patrí k ku krížovo-kupolovým chrámom so štyrmi voľne stojacími opornými stĺpmi, ale nie priamo klasického tzv. „stoličného typu”, z dôvodu chýbajúcej predsiene a predapsidového priestranstva, ako aj faktu, že rozdelenie ploských častí na fasádach nemá konkrétny konštrukčný účel. Chrám nemá predsieň. Pôdorys chrámu je obdĺžnikovitý. Krížová forma budovy sa viditeľne odráža na vonkajšom vzhľade, keďže ramená pomyselného kríža (transept) mierne vyčnievajú z línie jednotlivých fasád budovy. Vertikálne rameno kríža je dlhšie než horizontálne. Ramená kríža sú na vrchu zakončené trojuholníkovitými frontónmi. Západná, južná a severná vonkajšia fasáda budovy je na vrchu zakončená vysokou slepou arkádou.
Budova je trojloďová. Stredná loď chrámu je dvakrát širšia než bočné lode. Jednotlivé lode sú od seba oddelené celkovo štyrmi pilastrami, ako aj štyrmi mohutnými murovanými stĺpmi   , ktoré zároveň podopierajú kupolu chrámu. Samotná kupola je položená na vysokom cylindrickom tambure. Kupola má pologuľovité zakončenie. Priemer kupole je 3,5 metra. Stĺpy stoja v priestore naosu samostatne a nie sú vzájomne prepojené. Východná strana chrámu je zakončená tromi  polkruhovými   apsidami. V strede centrálnej apsidy sa v interiéri chrámu nachádza vyvýšený stupeň. Oltárny priestor je v interiéri rozdelený na tri časti jednotlivými apsidami. V chráme sa nenachádza predapsidové priestranstvo. Na západnej strane chrámu sa nachádzajú tri, klenbou zakončené portály,  ktorými sa vchádza do jednotlivých lodí. Ďalší vchod chrámu sa nachádza v severnej fasáde budovy  a budova tak celkovo disponuje štyrmi vchodmi. Pôvodne sa nachádzal vchod aj na južnej fasáde a chrám tak disponoval celkovo až piatimi vchodmi.
Interiér chrámu je len veľmi slabo osvetlený prirodzeným svetlom, keďže okná budovy sú síce pomerne dlhé, ale veľmi úzke a nie je ich veľký počet. Ich rozmiestnenie je nasledovné: štyri na kupole, tri na centrálnej apside, po jednom na bočných apsidách a tri na západnej fasáde. Tieto okná tak prepúšťajú do budovy len veľmi málo prirodzeného svetla. Interiér chrámu tak býval neustále osvetľovaný pomocou sviečok a lustrov. Interiér budovy je omietnutý a vyzdobený freskami. Medzi najvýznamnejšie patria napríklad ktitorský (donátorský) portrét zo 14. storočia  na južnej stene,  za juhozápadným stĺpom, scéna s vyobrazením svätej Maríny zo 17. storočia   na severnej strane juhozápadného stĺpu,  grécky nápis  „Svätý Ján, spas ma!“ na potere, ktorý zakrýva dieru na severovýchodnom stĺpe, alebo zvyšky fresiek, ktoré sa dochovali na stenách kupole. Najstaršie fresky v chráme sú fragmenty, ktoré sa zachovali na južnej stene a pochádzajú z 12. storočia.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.69 z roku 1927 ako "národná starožitnosť", štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 41 z roku 1964 – ako dôvod ochrany bola pridaná aj architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Celý názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Cărkva „Sveti Ivan Krăstitel“ (, doslova Chrám svätého Jána Krstiteľa).
HOPS
Prenosová sústava
V roku 2018 bola celková prenesená elektrická energia 23,83 TWh.
Vedenia a tranformačné stanice
HOPS má tieto dĺžky vedení (rozvinuté) : Spolu má vedení. vedení je vedených v podmorskom kábli a v podzemnom kábli. V prenosovej sústave má HOPS 183 transformačných staníc.
Cezhraničné spojenia
Spoločnosť má tieto cezhraničné spojenia :
Bolandoz
Bolandoz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kamenný potok (prítok Drahožice)
Kamenný potok je potok v Trenčianskom kraji, v regióne Horná Nitra. Nachádza sa v geomorfologickom celku Tribeč a ústi do vodného toku Drahožica. Má dĺžku a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v v lesnom extraviláne v južnej časti územia obce Veľké Uherce, na východnom svahu vrchu Hrubý vrch  v okrese Partizánske.
Opis toku
Od prameňa tečie severozápadným smerom cez lesný extravilán obce Veľké Uherce, pravým brehom obmýva les Klokočov, pravým brehom obmýva juhozápadné úbočie vrchu Dobrotín s, ľavým brehom obmýva les s rovnakým názvom ako vodný tok Kamenný potok, v priberá bezmenný ľavostranný prítok pritekajúci z lesa Kamenný potok, pravým brehom obmýva les Vojtechov, v pravom uhle mení smer na juhozápad a v  ústi do Drahožice v povodí Nitry na území obce Veľké Uherce ako jej pravostranný prítok. Preteká v okrese Partizánske v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Tribeč a v jeho podcelku Rázdiel. Nemá dôležitejší prítok.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Z podstatného mena kameň po rozšírení o adjektívnu príponu -ný s významom niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kamenný potok s významom potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1991. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kamenný potok nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom Kamenný potok (január 2023).
Wimbledon 2005
Wimbledon 2005 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa uskutočnil od 20. júna do 3. júla 2005 na otvorených dvorcoch s trávnatým povrchom.
Dvojhra mužov
🇨🇭 Roger Federer vs. 🇺🇸 Andy Roddick 	 6–2, 7–6(2), 6–4
Dvojhra žien
🇺🇸 Venus Williamsová vs. 🇺🇸 Lindsay Davenportová 	4-6, 7–6(4), 9-7
Štvorhra mužov
🇦🇺 Stephen Huss / 🇿🇦 Wesley Moodie vs. 🇺🇸 Bob Bryan / 🇺🇸 Mike Bryan 7-6(4), 6-3, 6-7(2), 6–3
Štvorhra žien
🇿🇼 Cara Blacková / 🇿🇦 Liezel Huberová vs. 🇷🇺 Svetlana Kuznecovová / 🇫🇷 Amélie Mauresmová	6-2, 6–1
Zmiešaná štvorhra
🇫🇷 Mary Pierceová / 🇮🇳 Maheš Bhupáthí vs. 🇺🇦 Teťana Perebijnisová / 🇦🇺 Paul Hanley 6–4, 6–2
Dunes (Tarn-et-Garonne)
Dunes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fosfodiesterová väzba
náhľad|339x339bod|Diagram fosfodiesterových väzieb medzi troma nukleotidmi. Na stredný nukleotid sú naviazané dve fosfátové skupiny, jedna na 3' uhlíku a jedna na 5' uhlíku. Každá z týchto fosfátových skupín potom má naviazaný ďalší cukor. To znamená, že každý fosfát má na seba naviazané dva cukry, takže skutočne ide o fosfodiesterovú väzbu. Fosfodiesterová väzba vzniká vtedy, keď reagujú práve dve hydroxylové skupiny kyseliny trihydrogénfosforečnej s inými dvoma hydroxylovými skupina iných molekúl a vzniknú dve esterové väzby. Táto diesterová väzba má vzorec C-O-PO2−-O-C. Fosfodiesterové väzby sú prítomné hlavne v RNA a DNA, ale môžu sa vysyktovať i v iných biomolekulách, napríklad bielkovinách prenášajúcich acylové skupiny.
V nukleových kyselinách
Fosfodiesterové väzby tvoria kostru nukleových kyselín. Fosfátová skupina je viazaná na 5' uhlík jednej pentózy a na 3' uhlík druhej pentózy. Týmto spôsobom spája fosfodiesterová väzba 3' uhlíkový atóm jedného sacharidu a 5' uhlíkový atóm druhého sacharidu, kvôli čomu sa táto väzba občas nazýva i ako 3',5'-fosfodiesterová väzba. U nukleových kyselín sa celý reťazec týchto väzieb niekedy označuje ako cukor-fosfátová kostra. Sacharidové jednotky sú odvodené buď deoxyribózy (v prípade DNA), alebo ribózy (v prípade RNA). Fosfodiestery sú pri pH 7 nabité záporne. Odpudzovanie týchto záporne nabitých skupín ovplyvňuje konformáciu a štruktúru nukleových kyselín. Záporný náboj priťahuje históny, kovové ióny ako je horčík, alebo polyamíny.
Aby mohla fosfodiesterová väzba vzniknúť a spojiť dva nukleotidy, musia spolu zreagovať difosfáty alebo trifosfáty nukleozidov. V procese dochádza k štiepeniu fosfátových skupín, čo poskytuje dostatok energie na poháňanie tejto enzýmom katalyzovanej reakcie dopredu.
Hydrolýza fosfodiesterovej väzby je katalyzovaná fosfodiesterázami, ktoré sa účastnia napríklad opravy DNA.
Enzýmová aktivita
Fosfodiesterázy sú enzýmy, ktoré katalyzujú hydrolýzu fosfodiesterových väzieb, napríklad v molekule cyklického AMP alebo cyklického GMP.
Jeden z enzýmov, ktoré hrajú dôležitú úlohu pri oprave oxidačného poškodenia DNA, je 3'-fosfodiesteráza (teda štiepi fosfodiesterovú väzbu na 3' konci).
Počas replikácie DNA niekedy ostáva medzera medzi fosfátmi v kostre, ktorú vytvorí DNA polymeráza I. Túto chýbajúcu fosfodiesterovú väzbu je schopná vytvoriť DNA ligáza, ktorá spojí tieto dva reťazce dokopy.
Bondeval
Bondeval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wimbledon 2006
Wimbledon 2006 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa uskutočnil od 26. júna do 5. júla 2006 na otvorených dvorcoch s trávnatým povrchom.
Dvojhra mužov
🇨🇭 Roger Federer vs. 🇪🇸 Rafael Nadal 	 6–0, 7–6(5), 6–7(2), 6–3
Dvojhra žien
🇫🇷 Amélie Mauresmová vs. 🇧🇪 Justine Heninová 	2-6, 6–3, 6-4
Štvorhra mužov
🇺🇸 Bob Bryan / 🇺🇸 Mike Bryan vs. 🇫🇷 Fabrice Santoro / 🇷🇸 Nenad Zimonjić 6-3, 4-6, 6-4, 6–2
Štvorhra žien
🇨🇳 Jen C’ / 🇨🇳 Čeng Ťie vs. 🇪🇸 Virginia Ruanová Pascualová / 🇦🇷 Paola Suárezová	6-3, 3–6, 6-2
Zmiešaná štvorhra
🇷🇺 Vera Zvonariovová / 🇮🇱 Andy Ram vs. 🇺🇸 Venus Williamsová / 🇺🇸 Bob Bryan 6–3, 6–2
Durfort-Lacapelette
Durfort-Lacapelette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bonnal
Bonnal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
CD137
CD137, taktiež označovaný ako 4-1BB a ILA (z angl. induced lymphocyte activation), je kostimulačný transmembránový receptor asociovaný predovšetkým s bunkami imunitného systému a to obzvlášť s aktiváciou T-lymfocytov kde podporuje prežívanie a proliferáciu buniek. Je súčasťou 27 člennej rodiny receptorov nazývanej TNF odkiaľ je odvodený aj jeho génový názov TNFRSF9 (z angl. tumor necrosis factor receptor superfamily, member 9). CD137 receptor je však exprimovaný aj na iných typoch imunitných buniek a to na monocytoch, makrofágoch, dendritických bunkách, neutrofiloch, mastocytoch, B-lymfocytoch, NK bunkách (z angl. natural killer cells) a NKT bunkách (z ang. natural killer T cells). Taktiež môžeme túto molekulu nájsť aj na povrchu buniek neimunologického pôvodu a to napríklad na endotelových bunkách a na myocytoch hladkej svaloviny.
T lymfocyty
CD137 receptor je najviac popísaný v súvislosti s T lymfocytmi a to najmä s CD8+ cytotoxickými T bunkami. Jeho expresia je závislá na aktivácii lymfocytov cez T-bunkový receptor (z angl. TCR, T-cell receptor) a preto je CD137 označovaný ako aktiváciou-indukovaný receptor. Môže teda slúžiť ako znak aktivovaných T lymfocytov vo výskume a diagnostike. CD137 expresiu na T lymfocytoch môžu zvýšiť aj agonisti, ktorý stimulujú aktiváciu T buniek: cytokíny IL-2 (Interleukín 2) a IL-4 (Interleukín 4), anti-CD3 a anti-CD28 molekuly, promotéry vápnikového influx-u a aktivity Proteín kinázy C (skratka PKC, z angl. Protein kinase C) alebo mitogény ako Con A (z angl. concanavalin A) a PHA (z angl. phytohemagglutinin). Počas imunologickej synapsii medzi T lymfocytom a antigén prezentujúcou bunkou (v skratke APC, z angl. antigen presenting cell) je 4-1BB jednou z kostimulačných molekúl, ktoré po naviazaní ligandu (zo strany APC) spúšťajú kostimulačný signál pre podporu aktivácie T bunky. CD137 signalizácie sprostredkováva zvýšenú proliferáciu, tvorbu pamäťových buniek, anti-apoptotické signály (prežívanie), cytolytickú aktivitu, zvýšenú bunkovú respiráciu, produkciu cytokínov: IFNγ (Interferon gamma) a IL-2 a re-modeláciu chromatínu, čím rozširuje množstvo CD8+ T buniek a smeruje ich na Th1 odpoveď. Pri CD4+ pomocných T lymfocytoch, stimulácia tohto receptoru spúšťa hlavne tvorbu pro-zápalových cytokínov. 4-1BB receptor na T bunkách preto zastáva funkciu ako jeden z imunologických kontrolórov / modulátorov (z angl. immune checkpoints), ktorých prítomnosť na bunkách, stimulácia alebo inhibícia ovplyvní priebeh imunitnej odpovede.
NK & NKT bunky
Pri týchto dvoch typoch imunitných buniek je CD137 podobne ako pri T lymfocytoch exprimovaný až po aktivácii, a to cez T-bunkový receptor pri NKT bunkách a cez Fc receptor (CD16, FcRγIII) pri NK bunkách. Čo sa týka 4-1BB funkcie pri NK a NKT bunkách tak je podobná ako pri T lymfocytoch. Imunitná odpoveď NK buniek je zvýšená v smere cytotoxicity a NKT bunky zvyšujú produkciu cytokínov a signály na proliferáciu a prežívanie.
Antigén prezentujúce bunky: B lymfocyty, Dendritcké bunky & Makrofágy
Antigén prezentujúce typy buniek sú v páre CD137 - CD137L skôr asociované s ligandom pre podporu stimulácie T lymfocytov. Kde expresia ligandu je up-regulovaná pri ich aktivácii po rozpoznaní DAMP (z angl. Damage-associated molecular patterns) alebo PAMP (z angl. Pathogen-associated molecular patterns). Avšak 4-1BB receptor sa nachádza aj na povrchu týchto typov imunitných buniek a to konštitutívne na dendritických bunkách a inducibilne na aktivovaných pro-zápalových monocytoch/makrofágoch a na B lymfocytoch po stimulácii B-bunkového receptoru (z angl. BCR, B-cell receptor). Čo sa týka funkčného významu CD137 na týchto bunkách, tak to zatiaľ nie je úplne upresnené. Je ale dokázané že jeho neprítomnosť, zablokovanie alebo zvýšená stimulácia na APC ovplyvňuje správanie týchto buniek a hrá teda určitú rolu v smerovaní imunitnej odpovede.
Štruktúra
4-1BB je glykoproteín, ktorý existuje vo forme monoméru alebo kovalentného diméru s molekulovou hmotnosťou okolo 25-30kDa (monomér) alebo 50-55kDa (dimér). CD137 spadá do prvej skupiny membránových proteínov. Skladá sa z troch častí: z extracelulárnej cysteínovej domény, ktorá obsahuje štyri CRD (z angl. cysteine-rich pseudo repeats), zo špirálovitej transmembránovej časti a zo signalizačnej cytoplazmatickej domény. Ako hlavný mechanizmus aktivácie/signalizácie CD137 receptoru počas stimulácie ligandom (CD137L) je považovaná trimerizácia týchto glykoproteínov, keďže 4-1BB ligand sa normálne vyskytuje ako homotrimerický komplex.
Signalizačná kaskáda
Signalizačná kaskáda sa spúšťa po naviazaní ligandu (CD137L) na receptor a následnej polymerizácie CD137 molekúl. K cytoplazmatickým doménam receptoru sú následne privolané TRAF (z angl. TNF receptor associated factor) adaptorové proteíny (TRAF1 a TRAF2) a to vo forme homotrimérov alebo heterotrimérov, prevažne v konformácii TRAF1:(TRAF2)2. Formácia TRAF trimérov spustí K63 ubikvitináciu TRAF2 molekuly a aktiváciu TAK1-TABs komplexu, ktorý vedie k spusteniu IKK komplexu pre transkripčný faktor NF-κB1. Zároveň je ale spustená aj MAPK/ERK signalizácia. Obe signalizačné dráhy sú známe transkripciou génov pre proliferačné a anti-apoptotické proteíny, ktoré sú podstatné pre aktívnu imunitnú odpoveď.
Proti-nádorová imunoterapia
Výskum pre proti-nádorovú imunoterapiu je často zameraný na využitie T lymfocytov a NK buniek ako hlavných mediátorov tejto proti-nádorovej imunitnej odpovedi, vďaka ich cytotoxickému efektu. Kostimulačný receptor CD137, ktorý podporuje aktiváciu týchto buniek a smeruje ich imunitnú polarizáciu k pro-zápalovej odpovedi, začal byť skúmaný pre využitie proti nádorom na konci 20. storočia ako prvý z rodiny TNF receptorov. Dnešná proti-nádorová CD137 imunoterapia je založená na využití 2 spôsobov:
KFC Komárno
KFC Komárno je slovenský futbalový klub z mesta Komárno, hrajúci v 2. slovenskej futbalovej lige. Je to 3. najstarší aktívny futbalový klub nachádzajúci sa na území slovenskej republiky.
História
Klub bol založený v roku 1900 pod názvom Komáromi Labdarúgó Társaság. Po dvoch rokoch ho premenovali na Komáromi Football Club, z čoho plynie skratka používaná dodnes (KFC). Historicky prvý zápas klubu sa odohral 29. júla 1900 proti Budapešť Kistétény. Komárno prehralo 0–5. Najslávnejším hráčom Komárna je Szilárd Németh, ktorý je tretím najlepším strelcom slovenskej reprezentácie po Róbertovi Vittekovi (23 gólov) a Marekovi Hamšíkovi (24 gólov).
Aktuálna súpiska
12px|Kapitán klubu
Legenda: B - Brankár, O - Obranca, Z - Záložník, Ú - Útočník
Bonnay (Doubs)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová
náhľad|Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová na kazašskej známke z roku 2016
Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová ; * 22. november 1965, Taraz, Kazachstan) je kazašská reprezentantka v plávaní. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2012 v Londýne a Letných paralympijských hier 2016 v Rio de Janeiro kde získala prvé paralympijské zlato pre svoju krajinu.
Športová činnosť
Paraplávanie začala vo veku 25 rokov. Predtým súťažila v pretekoch na vozíčkoch. Zranenia chrbtice má kvôli zrážke s motocyklom vo veku 5 rokov. Profesionálne trénuje od roku 2007.
Na IWAS World Games v roku 2013 sa zúčastnila 6 disciplín a v každej sa umiestnila na pódiu, vyhrala štyri zlaté a dve strieborné medaile.
Halle Berryová
Halle Maria Berryová (IPA: ; * 14. august 1966, Cleveland, Ohio, USA) je americká herečka, modelka a kráľovná krásy. Získala cenu Emmy a Zlatý glóbus za film Introducing Dorothy Dandridge a v roku 2001 Oscara za najlepší ženský herecký výkon v hlavnej úlohe za výkon v Plese príšer. Je tak prvá a zatiaľ jediná žena afroamerického pôvodu, ktorá vyhrala cenu za najlepší ženský herecký výkon. Je jedna z najlepšie platených herečiek v Hollywoode. Tiež sa zúčastnila produkcie niektorých svojich filmov.
Mladosť
Berryová sa narodila ako Maria Halle Berryová (neskôr, v roku 1971, sa nechala premenovať na Halle Maria Berryová). Jej matka bola psychiatrická sestra a otec pracoval v rovnakej psychiatrickej liečebni ako ona. Berryni rodičia sa rozviedli, keď mala štyri roky; potom vyrastala len s matkou.
Herecká kariéra
S herectvom začala v 80. rokoch 20. storočia. Prelomová rola bola vo filme Jungle Fever, kde si zahrala drogovo závislú Vivian. Ďalej si v roku 1991 zahrala vo filme Strictly Business a v roku 1992 v Bumerangu. V roku 1994 hrala vo Flintstonovcoch. Vďaka úlohe v Introducing Dorothy Dandridge sa roku 1999 stala prvou černoškou, ktorá bola nominovaná na Oscara. Potom si zahrala vo filme X-Men (2000) a jeho pokračovaniach (2003 a 2006).
V roku 2001 si zahrala úlohu manželky popraveného vraha v Plese príšer. Za túto úlohu bola nominovaná na Oscara a následne sa stala prvou Afroameričankou, ktorá cenu za najlepšiu herečku získala.
Roku 2002 stvárnila rolu Bondovej milenky Jinx vo filme Dnes neumieraj. Ďalej hrala vo filmoch ako Gothika alebo Catwoman.
Escatalens
Escatalens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela (Nesebar)
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela je bývalý pravoslávny chrám z obdobia stredoveku nachádzajúci sa v  historickom centre mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Charakteristika
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela leží v severnej časti historického centra Nesebaru.
Jedná sa o jednoloďovú, krížovo-kupolovitú budovu s predsieňou. Budova dosahuje dĺžky 13,9 metra a je široká 5,3 metra. Chrám má štvoruholníkový pôdorys.
Budova je vo vrchnej časti zakončená širokou kupolou. V západnej časti chrámu nad predsieňou sa v minulosti nachádzala veža, ktorá sa však nezachovala. Týmto elementom sa chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela podobal na ďalší významný nesebarský chrám a to chrám Krista Pantokratora. Do dnešnej doby sa zachovalo kamenné schodisko, ktoré viedlo do veže a je umiestnené v západnej stene budovy.
Tak ako u chrámu svätej Paraskevy aj na tejto budove sa na severnej a južnej fasáde nachádzajú vo vrchnej časti dve veľké arkády, pričom steny samotné sú lemované slepými tzv. lombardskými arkádami.
Chrám má celkovo tri vchody. Jeden sa nachádza v severnej strane budovy a ústi priamo do chrámovej lode a dva ostávajúce vchody sú v predsieni na západnej prednej strane kostola.
Východná zadná časť budovy je zakončená tromi malými mnohostennými apsidami s otvormi.
Vonkajšia výzdoba chrámu je veľmi bohatá. Slepé arkády sú vo vrchnej časti zvýraznené zeleno glazúrovanými ornamentami a vnútrajšok arkád je vyplnený vzorom, kde sa šachovnicovito striedajú kamenné bloky a dvojice tehál.
Dejiny
Budova bola postavená v 13. storočí a patrí tak k predstaviteľom stredovekých kostolných budov v Bulharsku.
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela bol v priebehu 21. storočia reštaurovaný a dnes patrí k významným turistickým atrakciám v meste.
Katedrála svätého Juraja (Ľvov)
náhľad|Katedrála sv. Juraja v meste Ľvov náhľad|Pohľad na katedrálu Katedrála svätého Juraja (ukr. Собор святого Юра) je barokovo-rokoková katedrála Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi. Nachádza sa na námestí svätého Juraja v meste Ľvov, v bývalom centre Galície (Haliče).
História
V meste Ľvov stála na tomto mieste prvá pravoslávna katedrála už v staroruských časoch v roku 1280. Po dobytí mesta poľským kráľom Kazimírom III. sa vybudoval nový kamenný kostol v rokoch 1363 až 1437. Terajšia katedrála sa vybudovala v barokovom štýle v rokoch 1744 až 1764. Jej hlavným architektom bol Bernard Meretyn. Pôvodne patrila gréckokatolíckemu rádu baziliánov. Neskôr bola vybudovaná oproti katedrále aj rezidencia gréckokatolíckych metropolitov. V roku 1946 bola katedrála gréckokatolíckej cirkvi zobratá a získala ju Ruská pravoslávna cirkev. Tento stav trval až do roku 1990, kedy bola gréckym katolíkom vrátená.
Súčasnosť
Katedrála je chrámom Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi a symbolom utrpenia obyvateľstva počas náboženského prenasledovania tejto komunity. V krypte katedrály sa nachádzajú aj hrobky ľvovských gréckokatolíckych metropolitov.
Skalná (vrch vo Veľkej Fatre)
Skalná je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Blatnica, približne (severo)východne od Turčianskych Teplíc.
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a na katastrálnom území obce Blatnica. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca Blatnica, západne situované Mošovce a Turčianske Teplice. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis
Skalná leží v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom zo Smrekova. Východne sa tiahne Dedošová dolina, západne dolina Selenec. Severným smerom sa nachádza Prostredný grúň, západným Ostrá , Chládkové úplazy a Drienok , južným Haľamova kopa , Smrekov a Kráľova skala  a východným Frčkov , Ostredok  a Suchý vrch. Masív patrí do povodia rieky Turiec, kde vodu z východných svahov odvádza Gaderský potok a zo západných jeho prítok Selenec. Na vrchol nevedie značený chodník a západné svahy patria do Národnej prírodnej rezervácie Tlstá.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý les, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou možno pozorovať okolité veľkofatranské vrcholy, ojedinele tiež Malú Fatru a Strážovské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný po hrebeni zo Smrekova, príp. Dedošovou dolinou.
Doggerland
náhľad|Mapa zobrazujúca hypotetický rozsah Doggerlandu (cca 10 000 rokov pred Kr.), ktorý spájal [[Veľká Británia (ostrov)|Veľkú Britániu a kontinentálnu Európu]] Doggerland bola oblasť pevniny, ktorá je dnes ponorená pod hladinou Severného mora a ktorá spájala Britániu s kontinentálnou Európou. Bola zaplavená stúpajúcou hladinou mora približne 6500 - 6200 rokov pred naším letopočtom. Podľa geologických prieskumov sa zaplavená pevnina rozprestierala sa od dnešného východného pobrežia Veľkej Británie až po dnešné Holandsko, západné pobrežie Nemecka a dánsky polostrov Jutsko. V období mezolitu bol pravdepodobne bohatým biotopom s ľudskými obydliami, hoci stúpajúca hladina mora ho pred jeho konečným zatopením postupne zredukovala na nízko položené ostrovy. Tie zmizli pravdepodobne po cunami spôsobenom zosuvom Storegga. Doggerland bol pomenovaný podľa Dogger Bank, ktorý zasa dostal meno podľa holandských rybárskych lodí zo 17. storočia, nazývaných dogger.
Archeologický potenciál oblasti bol prvýkrát identifikovaný začiatkom 20. storočia a záujem o ňu sa zintenzívnil v roku 1931, keď rybársky trauler operujúci východne od rieky Wash vytiahol ostnatý parohový hrot, ktorý bol následne datovaný do obdobia, keď bola oblasť tundrou. Plavidlá odvtedy vytiahli pozostatky mamutov, levov a iných zvierat a niekoľko prehistorických nástrojov a zbraní.
Od roku 2020 medzinárodné tímy pokračujú v dvojročnom výskume podmorskej krajiny Doggerlandu s využitím nových a tradičných archeo-geofyzikálnych techník, počítačovej simulácie a molekulárnej biológie. Získané dôkazy umožňujú študovať minulé prostredie, ekologické zmeny a prechod človeka od lovecko-zberačských spoločenstiev k poľnohospodárskym.