cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baupte
Baupte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Príbovce
Príbovce sú obec na Slovensku ležiaca v Žilinskom kraji, v bývalej Turčianskej župe, geograficky v regióne Turiec.
Vodné toky
V obci sa vlieva Blatnický potok do rieky Turiec.
Hospodárstvo
V Príbovciach sídli slovenská firma TTS Martin vyrábajúca elektrické zdrojové agregáty a kogeneračné jednotky značky Martin Power. Vo výrobni v Príbovciach sa vyrábajú stroje pre domáci aj zahraničný trh. Agregáty značky Martin Power vyrobené v Príbovciach používajú jednotky OSN na svojich misiách po celom svete (napr. Afganistan, Golanské výšiny, Eritrea, Východný Timor).
Rolla
Rolla môže byť:
Soľanka (chémia)
Soľanka je roztok chloridu sodného, jeho zdrojom sú prírodné ložiská. Chlorid sodný s malým podielom anorganických solí, kuchynskú soľ z neho získame varením.
Papa Bouba Diop
Papa Bouba Diop (* 28. január 1978, Dakar, Senegal† 29. november 2020, Paríž, Francúzsko ) bol senegalský futbalista, ktorý hrával na pozícii stredopoliara. Jeho najväčším úspechom je výhra FA Cupu, kde hájil farby klubu Porstmouth FC. Vo finále zdolal Cardiff 1:0.
Reprezentačná
Na Majstrovstvách sveta vo futbale 2002 strelil tri góly. Okrem iného, strelil aj prvý gól celých Majstrovstiev sveta. Bolo to v zápase proti Francúzsku na 1:0. Keďže tento zápas sa skončil 1:0, tak tento gól bol aj víťazný. Druhý gól strelil v zápase proti Uruguaju na 2:0 a tretí v tom istom zápase na 3:0. Tento zápas sa skončil 3:3.
Placentovce
Placentovce (lat. Eutheria, Placentalia; iné slovenské a latinské názvy pozri nižšie) sú najväčší monofyletický taxón cicavcov. Patria do podtriedy živorodce. Najbližšími žijúcimi príbuznými sú vačkovce.
O rozdiele medzi názvami Eutheria a Placentalia pozri kapitolu Systematika.
Väčšina dnes žijúcich cicavcov patrí práve medzi placentovce. Zvyšné dve skupiny žijúcich cicavcov sú taxóny vačkovce a taxón vtákozobce.
To, že má tento taxón v názve slovo placenta, je trochu zavádzajúce, lebo placentu majú okrem placentovcov aj niektoré vačkovce (napr. bandikuty a koala).
Slovenské názvy
Slovenské názvy tohto taxónu sú: placentovce, placentálovce , cicavce s placentou , zriedkavo: placentály , vyššie cicavce  , [ako nadrad aj] placentálovcovidné ; skôr mimo taxonómie: placentárne/placentálne/placentové cicavce  , placentálie   , pravé cicavce.
Vedecké názvy a ich pôvod
Názov Monodelphia, ktorý sa dnes už nepoužíva, bol najstarší. Zaviedol ho De Blainville v roku 1816 vo francúzskej podobe Monodelphes, ktorá bola neskôr (najneskôr v roku 1851 ) inými autormi polatinčená na Monodelphia. Slovo Monodelphia znamená doslova "jednomaternicové", pretože mono- znamená jedno- a delphia je polatinčenie starogréckeho slova delphys, ktoré znamená maternica. Opakom bol v tom istom texte názov Didelphes (u neskorších autorov: Didelphia, doslova "dvojmaternicové"), ktorý zahŕňal vačkovce a vajcorodce, a ktorý ten istý autor v roku 1834 zúžil na vačkovce, zatiaľ čo vajcorodce označil novým názvom Ornithodelphes (u neskorších autorov: Ornithodelphia).
Slovo Eutheria vytvoril Gill v roku 1872. V texte z roku 1872 a u mnohých autorov aj neskôr Eutheria zahŕňalo aj vačkovce, čiže zodpovedalo dnešnému pojmu živorodce, zatiaľ čo dnes väčšinou (prvýkrát v roku 1880) zahŕňa len placentovce. "Eu-" znamená pravé a "theria" je umelé polatinčenie gréckeho slova thérion, ktoré v starogréčtine znamená buď divé (najmä lovené) zviera (najmä divý cicavec) alebo zviera všeobecne, ale v Gillovom texte implicitne znamenalo cicavce (keďže Gill taxón Mammalia rozdelil na Eutheria a Prototheria). To znamená, že Eutheria doslova znamená "pravé cicavce". Umelé slovo theria sa v biologickej taxonómii začalo následne popri slove Eutheria používať aj v názvoch viacerých väčších taxónov cicavcov, konkrétne najmä: Prototheria (prvý výskyt v roku 1872 spolu so spomínaným Eutheria; po slovensky prvocicavce alebo vajcorodce), Metatheria (prvý výskyt 1880; po slovensky vačkovce), Hypotheria (prvý výskyt 1880; hypotetický taxón pre úplne prvé cicavce), Allotheria (prvý výskyt 1880; = Multituberculata), Epitheria (prvý výskyt 1889; = placentovce bez slabozubcov), Microbiotheria (prvý výskyt 1889; po slovensky kolokolo), Mesotheria (prvý výskyt na konci 19. stor.; rôzne významy) a Theria (prvý výskyt 1897; po slovensky [v jednom z významov] živorodce). Haeckel na konci 19. stor. slovo theria používal v názvoch veľmi často, napr. Chelotheria (=kopytníky), Acmatheria (=primáty), Mallotheria (=najstaršie placentovce), Bradytheria (=slabozubce) a podobne. V 20. storočí pribudlo slovo theria do názvov Miotheria (prvý výskyt 1911; ≈ Metatheria) a viacerých ďalších od roku 1975 dodnes (napr. Gondwanatheria, Holotheria, Cladotheria, Zatheria atď.).
Zdroje predchádzajúcich troch odsekov:
Názov Mammalia choriata, teda doslova "choriónové cicavce" (teda cicavce majúce chorión), zaviedol Kölliker v roku 1876. Tento názov bol čoskoro skrátený na Choriata a občas sa používa dodnes.
Názov Epitheria zaviedol Cope v roku 1889 a pôvodne znamenal placentovce okrem slabozubcov (Xenarthra). Čoskoro na to ho však Haeckel v roku 1891 používa ako úplné synonymum placentovcov. Od roku 1975 dodnes názov Epitheria znova väčšinou označuje len placentovce bez slabozubcov, i keď sa naďalej možno stretnúť aj s Haeckelovou definíciou. Názov je zložený z epi- (význam: nad, na, po, pri, vonkajší, povrchový a pod. ) a theria (o theria pozri vyššie), čiže znamená niečo ako "vrchné cicavce".
Názov Pan-Placentalia sa prvýkrát objavuje okolo roku 2013, ale je utvorený systematickým spôsobom známym už od roku 1989, podľa ktorého názov (akejkoľvej) celkovej skupiny organizmov pozostáva z predpony pan- a názvu korunovej skupiny týchto organizmov (v našom prípade je názov korunovej skupiny Placentalia [v užšom zmysle]).
Charakteristika
Hlavným znakom odlišujúcim placentovce od ostatných cicavcov je výživa plodu pomocou placenty počas tehotenstva (pričom ale primitívnu placentu majú aj niektoré vačkovce). Placentu majú iba samice. Vďaka placente, cez ktorú je plod v priebehu vývoja vyživovaný, je mláďa v čase pôrodu oveľa lepšie vyvinuté ako novonarodené mláďa vačkovcov. Placentovce ovládli krajinu na všetkých kontinentoch, okrem Austrálie, ktorá sa oddelila od ostatných kontinentov ešte pred ich rozšírením.
Pojmy Eutheria a Placentalia
Eutheria (pozri aj Eutheria):
Placentalia [variantný zápis: Placentaria]:
Placentalia v širšom zmysle je sesterský taxón taxónu Metatheria (vačkovce).
Slovenské názvy na placen... (napr. placentovce, placentálovcovidné atď.), ktoré sú uvedené vyššie v kapitole Názvy, sa v literatúre uvádzajú ako označenie pre Eutheria v užšom zmysle (=Placentalia v širšom zmysle).
Zdroje tejto kapitoly:
Najstaršie nálezy/druhy
Najstaršie známe nálezy placentovcov (Eutheria v užšom zmysle) sú druhy: Druh Pappotherium pattersoni (112 miliónov rokov; USA - Texas) sa niekedy zaraďuje do Eutheria v užšom zmysle, ale dnes už sa väčšinou zaraďuje do Metatheria.
Bush House
Bush House môže byť:
Joigny-sur-Meuse
Joigny-sur-Meuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 702 obyvateľov (2009).
Wormský konkordát
Wormský konkordát bola dohoda medzi pápežom Kalixtom II. a cisárom Svätej rímskej ríše Henrichom V. z 23. septembra 1122, na základe ktorej získali pápeži právo menovať biskupov za prítomnosti kráľa, ktorý odovzdával zvolenému biskupovi majetky a aj žezlo ako znak jeho moci. Išlo o kompromis:biskupská voľba bola rozdelená na svetskú a cirkevnú časť. Ním sa skončil boj o investitúru.
Joigny-sur-Meuse
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Queens of the Stone Age
Queens Of The Stone Age je americká rocková skupina, ktorá je aktívna od roku 1997 a hrajú v nej Joshua Homme, Mark Lanegan, Troy Van Leeuwen, Joey Castillo, Alain Johannes a Natasha Shneider. V minulosti v tejto skupine hral napr. aj Dave Grohl.
NGC 3857
NGC 3857 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. marca 1884.
Valencia Open 500
Valencia Open 500, predtým známy pod názvom Open de Tenis Comunidad Valenciana, je tenisový turnaj pre mužských profesionálnych hráčov, ktorý sa hrá na tvrdom povrchu v španielskom meste Valencia. Turnaj je súčasťou ATP World Tour 500 series programu turnajov ATP a koná sa od roku 1995.
Berhaneyesus Demerew Surafiel
Berhaneyesus Demerew Surafiel (* 14. júl 1948, Tchela Claka, Etiópia) je etiópsky duchovný, biskup a kardinál; arcibiskup-metropolita Addis Abeby a hlava Etiópsko-katolíckej cirkvi. Je členom Misijnej kongregácie (C.M.).
Biografia
Narodil sa 14. júla 1948 v Tchela Claka. Za kňaza Etiópsko-katolíckej cirkvi bol vysvätený 4. júla 1976. V roku 1994 sa stal prefektom apoštolskej prefektúry Džimma-Bonga v Etiópii. Pápež Ján Pavol II. ho 7. novembra 1997 vymenoval za titulárneho biskupa Bity. Za biskupa ho vysvätil 25. januára 1998 vtedajší arcibiskup-metropolita Addis Abeby kardinál Paulos Tzadua. Po odstúpení kardinála Tzaduu z úradu arcibiskupa-metropolitu Addis Abeby v septembri 1998 spravoval biskup Berhaneyesus Demerew Surafiel addisabebské arcibiskupstvo ako jeho apoštolský administrátor. 7. júla 1999 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa-metropolitu Addis Abeby, čím sa stal zároveň hlavou Etiópsko-katolíckej cirkvi. Je členom Kongregácie pre Východné cirkvi. Pápež František ho počas konzistória 14. februára 2015 vymenoval za kardinála s titulom kardinál-kňaz a titulárnym kostolom San Romano martire. Právo voľby pápeža stratí 14. júla 2028, keď dosiahne 80 rokov.
NGC 3858
NGC 3858 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Mohamed Kader
Mohamed Abdel Kader Coubadja Touré známy aj pod menom Mohamed Kader či Kader Coubadja (* 8. apríl 1979, Sokodé) je togský futbalista, ktorý hráva na pozícii útočníka. V súčasnosti je hráčom klubu Spojených arabských emirátov, Dhafra.
Tlačiareň (hardvér)
náhľad|Atramentová tlačiareň Canon S520 Multifunkčné zariadenie Canon IR2270|thumb
Tlačiareň je výstupné zariadenie pripojiteľné k počítaču, určené na tlač predovšetkým papierových dokumentov. Niektoré novšie tlačiarne sú však použiteľné aj na tlač fotografií vo vysokej kvalite, a niektoré sú tiež schopné samostatnej činnosti bez pripojenia počítača (priamou tlačou z pamäťových médií). Časť tlačiarní je zabudovaných do rôznych zariadení (napr. elektronické pokladne, lekársky ultrazvukový prístroj), alebo sú spojené so scannerom a/alebo faxom. Špecifickým druhom tlačiarní sú v poslednom čase tzv. 3D tlačiarne, ktoré nevytvárajú plošný obraz na nosnom médiu, ale produkujú priestorové "výtlačky".
Princíp činnosti
Hlavný článok o spôsoboch tlače pozri Tlač (počítače)
Tlačiareň pozostáva z mechanizmu na posuv papiera a zo zariadenia, ktoré ukladá farbu (atrament) na požadované miesto na papieri.
Prenos z pásky
Atrament je uložený na textilnej páske, odkiaľ sa prenáša na papier pritlačením pásky (nárazom – angl. impact) o papier (alternatívne pritlačením papiera o pásku). Týmto sa z pásky uvoľní malé množstvo atramentu a na papier sa otlačí tvar predmetu, ktorý pásku pritlačil – priamo tvar písmena, alebo bodka.
Priame ukladanie atramentu
Atrament je zo zásobníka vymrštený (vystrelený) v tvare kvapky a vytvorí stopu (bod) na papieri. Vystrelenie atramentu zo zásobníka je možné:
Optický
Využíva sa podobný princíp ako v kopírovacom stroji (a vzdialene príbuzný ofsetovej tlači): polovodičová vrstva obvykle nanesená na valec je rovnomerne nabitá vo vysokonapäťovej koróne, následne je selektívne vybitý osvetlením rozmietaným modulovaným laserovým lúčom prípadne sústavou LED. Na pracovný valec je potom nanesená vrstva práškovej farby (toneru), ktorý je priťahovaný len nabitými časťami valca (resp. z nenabitých častí je zotretý). Toner je prenesený iným valcom na papier, ktorý je následne zahriaty, čím sa toner čiastočne nataví a dokonalejšie priľne k papieru („zapečie sa“). Valec po očistení od zvyškov tonera opakuje opísaný cyklus.
Termálne
Využívajú sa tzv. termohlavy, čo je lineárna sústava drobných odporových elementov nanesených na spoločnú izolačnú (obvykle keramickú) podložku, zahrievaných prechodom elektrického prúdu.
Termocitlivý papier
Využíva sa papier s nanesenou vrstvou látky, ktorá pri zahriatí zmení farbu (z bielej obvykle na čiernu, ale existujú aj farebné termocitlivé papiere). Nevýhodou je, že táto tlač má krátku životnosť a časom, ako aj vplyvom tepla a rôznych chemických vplyvov bledne, alebo celá plocha rovnomerne stmavne.
Termotransfer a sublimácia
Využíva sa prenos farby z nosiča (pásky, fólie) na papier (či iné tlačené médium – napr. textil) vplyvom tepla, pričom sa farba alebo podkladová vrstva nataví a mechanickým kontaktom sa prenesie (termotransfer), alebo farba sublimuje a následne skondenzuje na papieri.
Typy tlačiarní
Tlačiarne je možné rozdeliť predovšetkým podľa technológie použitej na tlač dokumentov, ale aj podľa druhu tlačenej informácie (text/obraz), farebnosti, rýchlosti, oblasti použitia a pod.
Znakové
Znakové tlačiarne tlačia celé znaky, prípadne celé riadky znakov naraz. Znakové tlačiarne boli výhradne s farbiacou páskou (impact). Ich výhodou bola rýchla a pomerne lacná tlač a jednoduchý ovládací protokol (ASCII), nevýhodou bol nemenný súbor znakov a niekedy (u zle nastavenej reťazovej tlačiarne alebo pri opotrebovanej či vyschnutej páske) zlá čitateľnosť tlače. Tlač grafiky (okrem ASCII umenia) samozrejme neprichádzala do úvahy.
V dnešnej dobe sa už takmer vôbec nepoužívajú; všetky rastrové tlačiarne sú schopné tlačiť aj znaky, časť z nich je možné dokonca priamo ovládať pomocou ASCII a tým v prípade potreby priamo nahradiť znakovú tlačiareň.
Ďalekopis
Historicky prvým druhom tlačiarne pripojenej k počítaču bol ďalekopis (resp. jeho „tlačiaca“ časť), čo je vlastne upravený písací stroj s elektricky ovládanými typovými pákami (angl. teletypewriter alebo teletype).
Tlačiareň s typovým kolesom, guľovou hlavou
U týchto tlačiarní bola sústava typových pák nahradená kolesom resp. guľou so vzorom písmen po obvode či povrchu; alebo na výstupkoch rovnobežných s plochou kolesa (v tvare lupienkov kvetu – angl. daisy wheel). Zjednodušila sa tým mechanika stroja, keď koleso sa na aktuálne písmeno natáčalo jednoduchým elektromotorom.
Bubnové a reťazové tlačiarne
Tieto tlačiarne tlačili v jednom pracovnom cykle celý riadok znakov naraz (obvykle 80 až 132 stĺpcov) a dosahovali extrémne rýchlosti tlače (niekoľko desiatok strán za minútu). Kurióznym problémom, ktorý sa pri týchto tlačiarňach riešil, bol statický elektrický náboj, ktorý vznikal na rýchlo sa pohybujúcom papieri. Tieto tlačiarne boli tiež mimoriadne hlučné.
Bubnová tlačiareň mala sadu znakov (takú, že sa v sade vyskytovali všetky písmená abecedy a používanejšie písmená sa vyskytovali viackrát) usporiadané v kružniciach na povrchu bubna rotujúceho okolo horizontálnej osi. Reťazová tlačiareň mala podobnú sadu znakov na horizontálne sa pohybujúcej „reťazi“ z kovových segmentov obsahujúcich vždy niekoľko písmen. Oproti bubnu/reťazi sa vertikálne pohyboval textilný farbiaci pás šírky celého riadku a pás papiera rovnakej šírky. Za papierom bol oproti bubnu/pásu rad elektromagneticky ovládaných kovových „kladiviek“. V okamihu, keď sa na niektorej pozícii ocitlo správne písmeno, kladivko „udrelo“ a tým sa písmeno otlačilo na papier.
Výstup z týchto tlačiarní bol typický „rozskákanosťou“ písmen, a obvykle aj absenciou diakritiky.
Rastrové
Rastrové tlačiarne tlačia sústavu bodiek, ktoré tvoria výsledný tlačený obraz. Znaky (text) aj vektorová grafika sú tlačené po prevedení do rastrovej podoby (podobne ako u zobrazovacích jednotkách).
Niektoré rastrové tlačiarne (ihličkové, atramentové a niektoré termálne) tlačia na zvisle sa pohybujúci papier vodorovne sa pohybujúcou tlačovou hlavou, ktorá tlačí naraz niekoľko bodov umiestnených zvisle – obvykle sa tak dá vytlačiť jeden celý riadok textu pri jednom prechode hlavy. Iné tlačiarne (laserové a termálne) tlačia celý riadok bodiek naraz, t. j. tlačová hlava (ak je použitá – výnimka sú laserové tlačiarne) je široká a nepohyblivá.
Základné rozlíšenie („hustota“ tlače) je daná vzdialenosťou tlačiacich elementov na tlačovej hlave (resp. vzdialenosťou súčasne tlačených bodov), a krokom posuvu papiera. U niektorých tlačiarní je možnosť dosiahnuť moduláciou intenzity tlače bodov umiestnených na rozhraní čiernej a bielej plochy optický jav, keď tlačený objekt vyzerá akoby bol vytlačený tlačiarňou s väčším rozlíšením (podobný efekt ako pri renderingu farebných obrázkov). Niekedy sa podobná technika (v extrémnom prevedení spolu s napr. tlačením len vonkajších obrysov znakov a iných vypĺňaných plôch) využíva na úsporu farby/atramentu/toneru pri tlači, napr. pre predbežnú verziu dokumentu (angl. draft).
Ihličkové
Ihličková tlačiareň (angl. dot matrix printer) tlačí pomocou súboru pohyblivých tenkých drôtov (nazývaných tradične ihličky), ktoré sú vysúvané elektromagnetom, a otlačením cez farbiacu pásku vytvárajú body na papieri (t. j. ide o tlačiareň typu „impact“). „Ihličky“ sú obvykle usporiadané zvisle a spolu s príslušnými elektromagnetmi tvoria tlačovú hlavu, ktorá je remeňovým mechanizmom posúvaná vodorovne pozdĺž papiera. Obvyklý počet ihličiek v hlave je 9 alebo 24 (výška tlačeného riadku je pritom rovnaká, takže v druhom prípade ide o väčšiu hustotu tlače). V minulosti sa vyskytovali aj netypické tlačiarne s jedinou ihličkou (kvôli cene, aj keď rýchlosť tlače tak bola zúfalo pomalá); a so skupinou ihličiek usporiadaných do obdĺžnika (typicky 5x7), čo umožňovalo tlačiť celý znak naraz.
Nevýhodou ihličkových tlačiarní je relatívne malá rýchlosť a najmä vysoká hlučnosť. Pri opotrebovanej alebo vyschnutej farbiacej páske je aj zlá čitateľnosť.
Naopak, výhodou je pri použití kopírovacieho papiera príp. samokopírovacieho papiera možnosť tlačiť viacero kópií naraz resp. tlač do utajenej obálky. Výhodou sú tiež pomerne malé náklady na tlač, pomerne nízka cena tlačiarne, ustálená technológia (bez životnosť ovplyvňujúcich zjednodušení kvôli cenovým vojnám, a tiež sa nevyskytujú obchodné metódy ako je vynucovaný servis).
Aj keď sa v súčasnosti už ihličkové tlačiarne nepoužívajú pre bežné kancelárske aplikácie, stále majú svoje miesto najmä tam, kde je potrebné tlačiť viacero kópií naraz. Jednou z typických aplikácií je použitie v tlačiarňach registračných pokladní.
Atramentové
Atramentová tlačiareň (angl. inkjet printer, niekedy tiež bublinková tlačiareň) tlačí vystrekovaním kvapôčok tekutého atramentu, ktoré vytvárajú body na papieri. Atrament je vystrekovaný cez trysky prudkým ohriatím odporovým telieskom v malej komôrke, alebo ultrazvukom. Trysky sú usporiadané zvisle na tlačovej hlave, ktorá sa pohybuje vodorovne oproti zvisle posúvanému papieru. Tlačová hlava u termálne vystreľovaného atramentu býva obvykle integrovaná s nádržkou atramentu a menia sa spoločne, u ultrazvukových hláv býva hlava súčasťou tlačiarne a nádržka je oddelená. Atrament do nádržky je obvykle možné doplniť, tomuto sa však výrobcovia často bránia, keďže predaj náhradných hláv resp. nádržiek tvorí značnú časť ich zisku (a často jediný zisk, ak tlačiareň z obchodných dôvodov predávajú za dumpingovú cenu). Nádržka atramentu často obsahuje špongiovitý savý materiál, a sústavou kapilárnych kanálikov je odvetrávaná kvôli vyrovnávaniu tlaku v nádržke s atmosférickým tlakom pri ubúdaní atramentu.
Po vytlačení určitého množstva stránok, pri ukončení tlače („vypnutí tlačiarne“) príp. prerušení tlače na dlhšiu dobu tlačiareň vykonáva čistiaci cyklus, keď po vysunutí hlavy do zvláštnej polohy najprv odstráni časť atramentu do zberača odpadového atramentu (obvykle spodné dno tlačiarne, obsahuje často savú špongiovitú hmotu) a potom trysky hlavy otrie, resp. pri ukončení tlače ich uzavrie (aby nedošlo k vyschnutiu), gumovým prípravkom.
Nevýhodou atramentových tlačiarní sú pomerne vysoké náklady na tlač a možnosť zaschnutia trysiek, ak sa dlhšiu dobu nepoužívajú.
Výhodou atramentových tlačiarní je nízka cena tlačiarne (aj keď mnohokrát skreslená taktikou vynucujúcou použitie pôvodných náplní, v ktorých je skrytá značná časť ceny samotnej tlačiarne), malé rozmery a hmotnosť, pomerne vysoké rozlíšenie.
Obvykle sa atramentové tlačiarne používajú na kancelársku tlač tam, kde sa tlačí malé množstvo dokumentov, príp. ako prenosná tlačiareň.
Potláčacia tlačiareň
Zvláštnym druhom atramentovej tlačiarne je trysková potláčacia tlačiareň. Hlava tlačiarne je tvorená jedinou tryskou, ktorá však nie je v kontakte s potláčanou plochou a je od nej vzdialená aj niekoľko centimetrov. Tryska je kovová a je spojená so zdrojom vysokého napätia, takže kvapôčky atramentu vyletujúce z trysky sú elektricky nabité. Za tryskou nasledujú platne elektrostatického vychyľovania, ktoré vychyľujú kvapky v jednom smere v rozsahu niekoľkých bodov, pričom potláčaný materiál sa pohybuje druhým smerom. Takto je možné vytvoriť jeden riadok textu aj na nerovinných povrchoch. Kvapky sú obvykle väčšie, ako pri bežných atramentových tlačiarňach a tlačený text je len v hrubom rastri. Hlavným uplatnením tohoto spôsobu tlače je tlačenie dátumu a času výroby na výrobných linkách priebežne na každý kus výrobku – napr. v potravinárstve a pod.
Laserové, LED
Laserová tlačiareň tvorí obraz vo forme elektrického náboja selektívnym vybíjaním pomocou modulovaného, rotujúcim či kmitajúcim zrkadlom rozmetaného laserového lúča premietaného na nabitý polovodičový valec. Tento obraz je prenesený pomocou čiastočiek pevného farbiva – toneru – na papier, kde je toner „zapečený“.
Laserové tlačiarne sa vyznačujú vysokou rýchlosťou, výbornou kvalitou tlače a vysokou životnosťou so stredne vysokými nákladmi na tlač. Väčšinu nákladov tvorí toner, ktorý sa v niektorých druhoch tlačiarní vymieňa spolu s valcom v jednom puzdre (angl. cartridge), v iných druhoch je valec súčasťou tlačiarne a toner sa do tlačiarne dopĺňa (dosýpa).
Farebné laserové tlačiarne tvoria farebný obraz z troch alebo štyroch farebných tonerov postupným prechodom papiera viacerými samostatnými sústavami, alebo postupným prechodom cez jednu sústavu používajúcu v každom prechode iný toner. Cena farebnej tlače je však pomerne vysoká a kvalita je o niečo nižšia než u špeciálnych farebných atramentových tlačiarní.
Saint-Martin-des-Olmes
Saint-Martin-des-Olmes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Tlačiareň (hardvér)
Laserové, LED
Pri LED tlačiarňach je laser a rozmietacia sústava nahradená lineárnym poľom LED. Výhodou je o niečo vyššia rýchlosť tlače; potenciálne nižšia cena sa vďaka výraznej redukcii cien laserov v poslednej dobe neuplatňuje.
Saint-Martin-des-Olmes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tlačiareň (hardvér)
Laserové, LED
Keďže historicky bola cena laserových tlačiarní výrazne vyššia než u ostatných rastrových tlačiarní, v týchto tlačiarňach sa často používa aj drahšia a výkonnejšia ovládacia elektronika (vyžadovaná aj vyššou rýchlosťou tlače a väčším rozlíšením). Firmvér laserových tlačiarní preto často implementuje aj zložitejší príkazový jazyk, napr. PostScript či PCL, ktorý umožňuje preniesť časť úloh pri tlačení z počítača na tlačiareň. Tieto tlačiarne sú často aj zdieľané v sietiach, k čomu sú niektoré tlačiarne priamo vybavené sieťovým rozhraním a príslušnými nástrojmi pre zdieľanie.
Saint-Martin-des-Olmes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tlačiareň (hardvér)
Laserové, LED
Výhodou laserových tlačiarní je rýchla a tichá tlač pri výbornej kvalite tlače (vysoké rozlíšenie).
Saint-Martin-des-Olmes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tlačiareň (hardvér)
Laserové, LED
Nevýhodou je pomerne vysoká cena tlačiarne. U modelov s „dosypaním“ toneru je výhoda nízkej ceny toneru vyvážená nižšou životnosťou danou opotrebením prakticky nevymeniteľného valca.
Laserové tlačiarne sú dnes najrozšírenejšie tlačiarne v kanceláriách so stredným a vysokým počtom tlačených strán.
Termálne (termopapier)
Základným konštrukčným prvkom je tlačiaca hlava, ktorá je tvorená radom odporových teliesok rozmerov jedného tlačeného bodu v celej šírke tlače. Priechodom prúdu sa odporové teliesko zahreje a prenesie teplo na papier. Hlava je nepohyblivá, a tlačí sa celý riadok naraz. Papier (obvykle vo forme pásu – rolky) je po vytlačení riadku posúvaný o jeden tlačený bod pomocou gumového valca poháňaného krokovým motorom.
Pri použití zvláštneho papiera je možné riadením tepelnej energie vydanej na jeden bod dosiahnuť dvojfarebnú tlač – pri menšej energii je bod farebný (modrý, zelený alebo červený), pri dodaní ďalšej energie bod sčernie.
Výhodou termálnych tlačiarní je nízka cena tlačiarne; tichá prevádzka; vďaka minimálnemu počtu pohyblivých dielov vysoká spoľahlivosť a nízke nároky na údržbu; žiadny spotrebný materiál (okrem papiera); malé rozmery.
Nevýhodou je potreba použiť špeciálny papier z čoho vyplývajú vyššie prevádzkové náklady; nemožnosť farebnej tlače; a najmä obmedzená životnosť tlače, ktorá navyše rýchlo degraduje vplyvom zvýšenej teploty a za prítomnosti rôznych chemikálií.
Termálne tlačiarne sa používajú najmä v registračných pokladniach a vo faxových prístrojoch.
Termotransferové a sublimačné
Termotransferová aj sublimačná tlačiareň pracuje na základe prenosu farby z nosiča farby (pásky) na potláčaný predmet vplyvom lokálneho zahriatia nosiča farby. U termotransferovej tlačiarne sa takto oddelí farba (obvykle s obsahom vosku) a mechanicky sa prenesie na potláčaný predmet. U sublimačnej tlačiarne farba zahriatím sublimuje (odparí sa) a následne kondenzuje (vyzráža sa) na potlačovanom predmete.
Konštrukčne sú tieto tlačiarne podobné termálnym tlačiarňam, keďže ich základom je tiež tlačová hlava obsahujúca rad odporových elementov a motorický posuv potláčaného média (prípadne aj hlavy).
U sublimačných tlačiarní je možná aj farebná tlač s použitím špeciálnej pásky obsahujúcej všetky základné farby.
Výhodou týchto tlačiarní je kontrastná, kvalitná a trvanlivá tlač. Sublimačná tlačiareň je tiež schopná potláčať rôzne materiály napr. textil.
Kvôli pomerne vysokej cene spotrebného materiálu – farbiacej pásky – sa tieto tlačiarne používajú len v špeciálnych aplikáciách. Typické použitie termotransferovej tlačiarne je napr. tlač popisovacích štítkov.
Jednofarebnosť (čiernobiele, odtiene sivej)
Najrozšírenejšie typy tlačiarní sú schopné tlačiť len jednou farbou, obvykle čiernou (pochopiteľne je druhou farbou farba podkladu, obvykle biela). Niektoré tlačiarne sú však schopné tlačiť aj odtiene tlačenej farby (obvykle odtiene sivej), a to zmenou krytia (napr. zmenou množstva vystreknutej farby u atramentových tlačiarní, alebo zmenou energie dodanej pri zohrievaní jedného bodu u termálnych tlačiarní). Podobný efekt sa dosiahne, ak pri dostatočnej hustote tlače sa netlačia všetky body, ale sa niektoré vynechajú.
Dvojfarebnosť
Niektoré tlačiarne sú schopné na podklad tlačiť dvomi rôznymi farbami. Typicky, u písacieho stroja sa použila farbiaca páska, ktorej polovica šírky bola čierna, druhá polovica farebná (obvykle červená) a zvláštnym mechanizmom sa dalo vybrať, cez ktorú časť pásky sa má písať. Podobný mechanizmus využívali aj niektoré ihličkové tlačiarne vyššej kategórie.
Niektoré termálne tlačiarne dokážu tlačiť dvojfarebne na špeciálny papier, ktorého aktívna vrstva pri dodaní menšieho množstva tepelnej energie sa zafarbí (na červeno alebo na modro), a pri ďalšom zahrievaní zmení farbu na čiernu.
Účelom dvojfarebnej tlače je zvýrazniť niektorú časť tlačeného textu.
Plná farebnosť
Plnofarebná tlač sa vytvára tlačením obrazu v troch komplementárnych farbách (tyrkysová, fialová, žltá) vo farebnej schéme CMY na ten istý substrát (t. j. akoby sa tlačili tri obrázky v troch farbách jeden na druhý). Farba prenášaná na substrát (papier) musí byť buď dostatočne transparentná pre farby ktoré sa nachádzajú pod ňou, alebo musí ísť o presnú sútlač v bodovom rastri (jednotlivé farebné body sa neprekrývajú, ale sú tlačené jeden vedľa druhého). Pre kvalitnejší kontrast sa často tlačí aj čiernou (schéma CMYK); čierna náplň je potom využívaná aj na ekonomickú čiernobielu tlač v tej istej tlačiarni.
Pre plnofarebnú tlač sa používa princíp:
Je potrebné poznamenať, že výstup z farebných laserových tlačiarní je menej kvalitný ako výstup z atramentových a termotransferových tlačiarní, a nie je vhodný na tlač fotografií.
Obojstranná tlač
Na tlač brožúr a tiež kvôli úspore papiera je vhodné tlačiť na obidve strany papiera. Toto je možné docieliť aj manuálne, ručným otáčaním papiera po vytlačení každej strany, alebo tlačením ob-stranu, opätovným vložením takto vytlačeného papiera do podávača, a následným tlačením zvyšných strán. Je potrebné si pri tom uvedomiť, na ktorú stranu papiera tlačiareň tlačí a akým spôsobom presúva papier z podávača do držiaka vytlačených strán, a v závislosti od toho papiere otáčať prípadne tlačiť v obrátenom poradí. Niektoré ovládače tlačiarní obsahujú podporu manuálnej obojstrannej tlače, pričom automaticky usporiadajú stránky v potrebnom poradí a zobrazia aj príslušný návod ako manipulovať s vytlačenými stránkami.
Niektoré tlačiarne vyššej kategórie majú zabudované mechanické zariadenie (tzv. duplexor), ktoré umožňuje automatickú obojstrannú tlač.
Nastavovanie vlastností
Na tlačiarňach sa obvykle nachádza niekoľko tlačidiel s rozličnou funkciou (napr. vysunutie čiastočne vytlačeného papiera, zresetovanie a pod.) a indikačné svetlá, prípadne jednoduchý displej, zobrazujúce niektoré aktuálne stavy tlačiarne (napr. pripravenosť tlačiť, prijímanie údajov a prebiehajúcu tlač, poruchu a pod.)
Na starších tlačiarňach bolo možné trvalo nastaviť niekoľko parametrov, napr. znakovú sadu (jazyk, font), alebo rozmer papiera. Takéto nastavenie bolo možné uskutočniť:
Lakotská republika
right|thumb|Poloha
Tlačiareň (hardvér)
Nastavovanie vlastností
Keďže moderné tlačiarne obvykle tlačia len v grafickom režime, takéto nastavovanie odpadá a všetky potrebné nastavenia sa uskutočňujú prostredníctvom ovládača v počítači.
Lakotská republika
Lakotská republika, skrátene Lakota je nikým neuznaný štát pôvodného amerického národa Lakoťanov v severnej Amerike. Vznikol 19. decembra 2007 vyhlásením nezávislosti Lakotskou delegáciou slobody od Spojených štátov amerických. Leží na území Južnej Dakoty, Montany, Nebrasky, Severnej Dakoty a Wyomingu. Za hlavné mesto sa považuje Porcupine. Najvyšším predstaviteľom je Russel Means na čele Matriarchálnej konfederácie.
Tlačiareň (hardvér)
Zvláštne režimy tlačiarne
Tlačiarne majú obvykle niekoľko zvláštnych režimov, ktoré sa obvykle aktivujú podržaním jedného alebo kombinácie niekoľkých tlačidiel počas zapnutia počítača. Účelom takéhoto zvláštneho režimu môže byť:
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Národná prírodná rezervácia Praděd sa rozkladá vo vrcholových partiách a strmých svahoch Hrubého Jeseníka. Ráz krajiny je veľmi rozmanitý. Prechádza od riečnych údolí Bílej Opavy až k prirodzenému horskému bezlesiu s početnými mrazovými zrubmi a karovými uzávermi údolí. Najvyššie vrcholy Jeseníkov predstavujú zachovanú prírodu typu severskej tundry, na ktorých prežívajú posledné zvyšky endemických druhov rastlín, ktoré vyžadujú prirodzené horské bezlesie či časté disturbancie spôsobované lavínami. Vďaka veľkej rozmanitosti biotopov, dlhodobému kontinuálnemu postglaciálnemu vývoju a stálemu pôsobeniu mimoriadnych ekologických faktorov (geologické podložie, vodné erózie, a i.) Vznikla na území Velkej kotliny a Malej kotliny unikátna diverzita druhov.
Tlačiareň (hardvér)
Zvláštne režimy tlačiarne
Takéto zvláštne režimy je niekedy možné vyvolať aj z pripojeného počítača, nie sú však vždy prístupné aj bežnému užívateľovi.
Samočistenie
U atramentových tlačiarní prebieha samočistiaci proces automaticky obvykle pri zapnutí, po určitom objeme tlačenia príp. po dlhšej dobe nečinnosti.
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je súbor celoštátne unikátnych a mimoriadne zachovaných prírodných ekosystémov alpínskeho, subalpinského a montánneho stupňa a významných geomorfologických javov, vzniknutých kryogénnou genézou.
Tlačiareň (hardvér)
Formát dát
Keďže tlačiarne pôvodne tlačili len alfanumerické znaky, ako "komunikačný protokol" stačila bežná abeceda. Už v časoch ďalekopisu však bolo potrebné pridať riadiace znaky, napríklad pre označenie konca riadku. Takáto abeceda s doplnenými riadiacimi znakmi bola normalizovaná ako ASCII.
Neskôr so vznikom bodových tlačiarní bolo potrebné ďalšie rozšírenie komunikačného protokolu. Aby bol protokol spätne kompatibilný so starými programami, bol využitý jeden z riadiacich znakov – ESC (z angl. escape – únik), a vytvorili sa nové riadiace sekvencie znakov začaté vždy znakom ESC (tzv. escaspe-sekvencie). Takto boli definované aj znaky pomocou ktorých sa tlačili grafické stránky, aj keď to znamenalo pomerne neefektívny spôsob prenosu údajov z počítača do tlačiarne.
Praděd (národná prírodná rezervácia)
História
Oblasť Velkej kotliny bola už na začiatku 19. storočia považovaná botanikmi za veľmi cennú lokalitu. Aj napriek tomu však v rokoch 1919 – 1922 bolo územie Vysokej Hole vrátane Velkej kotliny využívané ako dopadová plocha pre delostrelecké cvičenia česko-slovenskej armády. Výsledkom toho bola rozsiahla devastácia tohto biologicky cenného horského územia. V roku 1946 bolo územie Velkej kotliny stanovené a vyhlásené ako prísna rezervácia. Následne potom v roku 1955 pribudli ďalšie, a to Štátna prírodná rezervácia (ŠPR) Vrchol Pradědu vďaka jeho typickým vysokohorským holiam, ŠPR Velký Kotel a ŠPR Malý Kotel pre pestrú botanickú diverzitu, ŠPR Divoký důl pre strmé údolia v skalách s autochtónnymi porastami a ŠPR Petrovy kameny s unikátnymi vysokohorskými spoločenstvami rastlín a živočíchov. V roku 1963 bola ako posledná vyhlásená ŠPR Bílá Opava. Dôvodom jej vyhlásenia boli jedny z najzachovalejších prirodzených smrekových pralesov v Česku. 14. decembra 1990 potom spojením tých štátnych prírodných rezervácií vznikla národná prírodná rezervácia Praděd.
Tlačiareň (hardvér)
Formát dát
Escape-sekvencie vznikali spočiatku živelne a každý výrobca si definoval svoju vlastnú riadiacu sadu. Časom sa však presadil súbor jedného z dominantných výrobcov (EPSON).
Praděd (národná prírodná rezervácia)
História
Lesné hospodárstvo tu slúžilo do 17. storočia len pre potrebu miestneho panstva. S príchodom priemyslu sa však situácia zmenila. Veľký podiel na spotrebe dreva mali železiarne v Janoviciach a neskôr aj Bruntálske panstvo. Pre umožnenie prepravy dreva po vode bol upravený tok Bílej Opavy. Vplyvom ťažby zameranej na určité druhy dreva došlo k zmenám druhového zastúpenia drevín. Zvýšilo sa zastúpenie ihličnanov oproti listnáčom, lesy sa stali viac rovnorodé. Došlo k potlačeniu bučín, ktoré boli nahradzované smrekovými monokultúrami. Po vyčerpaní zásob v prístupných polohách pokračovala holá ťažba do vyšších polôh. Snaha o umelú obnovu lesa sa začala objavovať až v 19. storočí, ale nevhodnými drevinami domáceho i alpského pôvodu (predovšetkým borovica kosodrevina a limba). Najväčšie zalesňovacie práce prebiehali na prelome 19. a 20. storočia. Lesníci boli presvedčení, že predovšetkým vplyvom pastvy došlo k výraznému poklesu hornej hranice lesa a že vďaka vysádzaniu borovice horskej a limby môžu túto hranicu zvýšiť. To však má až do dnešných dní neblahé účinky na druhy, ktoré prirodzené bezlesie vyžadujú a kosodrevina im ich prirodzené prostredie zaberá. Ďalším dôvodom pre výsadbu bola snaha zabrániť erózii pôdy a snehovým lavínam. Vzhľadom na obťažné obhospodarovanie vysokých polôh sa nechali tieto porasty rásť bez zásahu. Výsledkom toho sú dnešné staré nestabilné monokultúry, neodolné proti biotickým i abiotickým činiteľom.
Tlačiareň (hardvér)
Formát dát
U novších tlačiarní s vysokým rozlíšením vznikla potreba prenášať informácie efektívnejšie. Preto vznikli rôzne protokoly pre takýto prenos dát. Najjednoduchší protokol je taký, ktorým sa prenáša tzv. rastrová (bodová) informácia, priamo alebo komprimovane. Ďalším prvkom je využitie faktu, že mnohé grafické objekty (vrátane fontov) je možné popísať tzv. vektorovo, t. j. pomocou geometrických objektov ako priamky, krivky a vyplnené plochy nimi vymedzené. Takto je možné preniesť aj rozmerné obrazy malým množstvom údajov, ale je potrebný pomerne zložitý výpočtový proces na strane tlačiarne aby sa z takýchto údajov vytvoril samotný obraz. Tretím faktorom je použitie programovacích prvkov priamo v protokole, preto sa moderné protokoly pre tlačiarne nazývajú jazykmi.
Praděd (národná prírodná rezervácia)
História
Najstaršou budovou na území NPR Praděd je Švýcárna, postavená roku 1829. Jej účelom bolo zavedenie pasenia hovädzieho dobytka na švajčiarsky spôsob. Pastva pravdepodobne udržiavala druhovú pestrosť holí a v súčasnosti sa preto zvažuje jej opätovné rozšírenie. Ďalším objektom slúžiacim pre chov tentoraz predovšetkým oviec, bola Ovčárna. V roku 1866 bola po bitke pri Hradci Králové využívaná ako veliteľské stanovište porazených Rakúšanov. Koncom 19. storočia pastva postupne upadala a budovy postavené pre pastierov sa začali využívať ako turistické chaty. Počas oboch svetových vojen však opäť slúžili na vojenské účely. V priebehu druhej svetovej vojny boli vystavané ďalšie objekty, chata Barborka a Kurzovní. V súčasnosti chaty slúžia k turisticky často navštevovaným miestam.
Tlačiareň (hardvér)
Formát dát
Predstaviteľmi takýchto jazykov sú
Praděd (národná prírodná rezervácia)
História
náhľad|Praděd Vrchol Pradědu je ako najvyšší vrchol Moravy obľúbeným cieľom turistov. Z toho dôvodu sa na prelome 19. a 20. storočia začali objavovať snahy o vybudovanie rozhľadne na vrchole. Stavba bola začatá 30. júna 1904 a dokončená v júli 1914. Táto prvá podoba rozhľadne na Praděde mala podobu kamennej veže. Bola 32,5 metrov vysoká a 14,5 metrov široká. Na stavbu bol použitý materiál z neďalekých tabuľových skál. Tento stavebný materiál sa však ukázal ako nevhodný do miestnych klimatických podmienok a kameň sa začal drobiť. Ďalším dôvodom chátrania rozhľadne bola prvá svetová vojna, počas ktorej sa o budovu nikto nestaral. Počas druhej svetovej vojny využívali rozhľadňu Nemci pre meteorologické účely a letecké pozorovania. Po skončení vojny sa začala plánovať rekonštrukcia už veľmi schátranej rozhľadne. V roku 1957 musela byť budova pre svoj zlý stav z bezpečnostných dôvodov uzatvorená a v roku 1959, prv než rekonštrukcia začala, sa budova zrútila. Bola teda naplánovaná stavba nová, ktorá začala roku 1968. Tentoraz už však išlo o moderný vysielač, ktorý mal pokryť dopyt po rastúcom televíznom vysielaní. Z dôvodu stavby bola zriadená asfaltová cesta, ktorá vedie z Ovčárny až k vrcholu Pradědu, ktorá je dnes používaná pre zásobovanie. Celková výška vysielača je v súčasnej dobe 162 metrov. V dolnej časti rozhľadne sa nachádza reštaurácia a hotel. Vo výške 73 metrov sa nachádza vyhliadka, ktorá za jasného počasia umožňuje vidieť Sněžku, Lysú horu, vzácne aj Vysoké Tatry na Slovensku. Vrchol veže je najvyšším pevným bodom Česka; dosahuje nadmorskú výšku a leží teda vyššie ako vrchol Sněžky.
Geológia
Geologické podložie tvoria predovšetkým silikátové horniny (migmatity, rula, svor, kvarcit, Fylit) prekambrijského veku. Oblasť spadá do regiónu silezika, moravskosliezskej oblasti, sústavy kryštalinika a prevariského paleozoika. Prevažná časť pohoria je tvorená metamorfovanými horninami Desenskej klenby. Vrchol Pradědu je tvorený fylonitom (konkrétne biotit-chlorit-muskovitický), ktorý sa tiahne aj ďalej na sever a na východ ku Kamzíčej chate. Vysoká Hole, Malý a Velký Děd sú tvorené kamenistým až hlinitokamenitým sedimentom z kvartéru, no úplné vrcholy Malého i Velkého Děda sú pokryté rašelinou z holocénu. Južne od Vysokej hole, cez Kamzičník až Velkému Máju prevažuje fylit až svor miestami s grafitom. Petrovy kameny sú tvorené metagranitoidom. Okolie Barborky a Ovčárny pokrýva biototická a muskovit-biotitická rula. Najrozšírenejším typom pôd je modálny podzol, ktorý pokrýva približne 70% územia. Vrcholové oblasti sú pokryté pôdou typu ranker.
Tlačiareň (hardvér)
Rozhranie
Niektoré tlačiarne boli pripojiteľné cez sériový port štandardu RS232, čo umožňovalo dlhšie a jednoduchšie pripojovacie káble, ale prenosová rýchlosť bola obmedzená.
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Geomorfológia
náhľad|Skalný útvar Petrovy kameny Vzhľad krajiny bol morfovaný počas pleistocénu. mrazovým zvetrávaním tak vznikol tor Petrových kameňov, okolo ktorého sa nachádzajú polygonálne (štruktúrne) pôdy. Na západnej a severozápadnej strane Petrových kameňov je vytvorený mrazový zrub a kryoplanačné terasy. Ďalším javom, ktorý dokazuje existenciu dlhodobo zamŕzajúcich pôd sú thufury na Praděde. Pôsobenie horského ľadovca dalo vzniknúť karoidu Malej kotliny a karu Velkej kotliny, v ktorom pramení rieka Moravice. Na dne karu sú stále viditeľné zvyšky morény. Veľký vplyv hrá tiež anemo-orografický systém. Dochádza k ukladaniu veľkého množstva snehu v závetrí, čo vedie ku zošmyknutiu lavín po príkrom svahu. Tieto podmienky nedovolia rast zapojenému lesu a poskytujú tak priestor pre mnoho bylinných rastlín. K útvarom vzniknutým mrazovým zvetrávaním patrí skalný ľadovec pod vrcholom Suť, ktorý sa skladá z úlomkov blokov kremencov. Na vrchole Vysokej hole je vytvorená výrazná vrcholová plošina, v hornej časti svahu sa potom nachádzajú mrazové zruby a zrázy. Smerom do Medvedího dolu sa nachádzajú balvanové prúdy, najrozsiahlejšie v NPR Praděd.
Tlačiareň (hardvér)
Rozhranie
Dnešné tlačiarne určené pre jedného užívateľa sú obvykle pripojené prostredníctvom USB rozhrania a niekedy sú vybavené aj možnosťou priameho pripojenia fotoaparátu či digitálnej videokamery, alebo moderných pamäťových médií (FLASH kariet, USB kľúčov).
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Hydrológia
Oblasťou NPR Praděd prechádza hranica povodia Odry a Moravy. Hlavná rozvodnica prechádza naprieč územím po hlavnom hrebeni. Jedným z najvýznamnejších prameňov je prameň Bílej Opavy, ktorá sa nachádza v sedle medzi Petrovými kameňmi a Pradědom v nadmorskej výške Ďalšími významnými prameňmi sú prameň rieky Moravice, ktorý je približne  od Pradědu, prameň Divoké Desné, ktorá pramení na svahu Kamzičníka, alebo prameň Strednej Opavy. V blízkosti Pradědu pramení Česnekový potok, ktorý postupuje Česnekovým dolem a vlieva sa do Divokej Desnej. Medzi menšie toky patria Sviní potok, Malý a Velký Dědův potok, Zámecký potok, Kotelný potok a Volárka.
Tlačiareň (hardvér)
Rozhranie
Tlačiarne pre viacero užívateľov boli pôvodne pripojené k počítačovej sieti (obvykle typu ethernet) prostredníctvom počítača s príslušným programom umožňujúcim zdieľanie tlačiarne (print server, dnes vyrábané aj ako samostatné bezobslužné zariadenie), neskôr sa začali vyrábať tlačiarne, ktoré boli pripojiteľné k počítačovej sieti priamo alebo prostredníctvom zabudovateľného prídavného modulu.
Ovládače (pre PC)
V počítači je obvykle inštalovaný program typu ovládač, ktorý sprostredkuje jednotné rozhranie pre tlačenie z rôznych programov.
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Klimatológia
náhľad|Panoráma Praděd NPR Praděd predstavuje vrcholové partie Hrubého Jeseníku, kde je možnosť mrazov po celý rok. Teploty nižšie ako 0 °C boli namerané aj v júli a auguste. Priemerná ročná teplota je iba 1,3 °C. Leto je v tejto oblasti veľmi krátke, chladné a vlhké, zima naopak dlhá, veľmi chladná a s veľmi dlhým trvaním snehovej pokrývky, ktorá kulminuje spravidla v marci a dosahuje v priemere. Na vrchole Pradědu trvá snehová pokrývka v dlhodobom priemere od 30. novembra do 19. apríla Ale v hlboko zarezaných kotlinách môže sneh zotrvávať až do júla. Pre tieto kotliny (Velká kotlina, Malá kotlina a i.) sú počas zimných období charakteristické lavíny. Vzhľadom na vysokú nadmorskú výšku patrí vrchol Pradědu k najvetrnejším miestam Česka, priemerná sila vetra tu dosahuje /s. Bezvetrie je na Praděde zaznamenané priemerne len 5,5 dní v roku. Typické pre tieto vysokohorské oblasti sú hmly, ktoré sa vyskytujú okolo 294 dní v roku.
Flóra
V NPR Praděd predstavuje širokú škálu biotopov, napríklad Subalpínske pramenisko, otvorené vrchoviská, vyfúkané alpínske trávniky, snehové výležiská, subalpínske vysokostebelné trávniky a nivy, skalná vegetácia sudetských karov, acidofilné vegetácie alpínskych skál, subalpínske psiarkové trávniky alebo rašelinové smrečiny. Veľká rôznorodosť biotopov dala vzniknúť celému radu endemických druhov. náhľad|Krajina vrcholových partií Jeseníkov V okolí Petrových kameňov sú hneď dva endemické druhy. Je to lipnica jesenická (Poa riphaea) a zvonček jesenícky (Campanula Gelida). Pre túto oblasť sú typické vyfúkavané trávniky, na ktorých sa vyskytujú machy a lišajníky, sitina trojzárezová (Juncus trifidus), ostrica Bigelowova (Carex bigelowii), kostrava nízka (Festuca supina) a jastrabník alpínsky (Hieracium alpinum). Ďalšími významnými druhmi tejto lokality sú žerušnica rezedolistá (Cardamine resedifolia), vŕba bylinná (Salix herbacea) a veternica narcisokvetá(Anemone narcissiflora).
Tlačiareň (hardvér)
Príslušenstvo
Iné druhy príslušenstva súvisia so zjednodušením ovládania u tlačiarní vyššej triedy a u kombinovaných zariadení:
Praděd (národná prírodná rezervácia)
Flóra
Floristicky najvýznamnejšou lokalitou je Velká kotlina, ktorá vďaka špecifickým podmienkam umožnila vzniknúť mnohým endemickým druhom rastlín a patrí medzi európsky významné lokality. Je uvádzané, že tu žije okolo 480 druhov rastlín. endemickými druhmi sú skorocel černastý sudetský (Plantago atrata subsp. sudetica) a klinček kartuziánsky sudetský (Dianthus carthusianorum subsp. sudeticus). Ďalšími vzácnymi druhmi sú klinček pyšný alpský (Dianthus superbus subsp. alpestris), devätorník veľkokvetý pravý (Helianthemum grandiflorum subsp. grandiflorum), fialka žltá sudetská (Viola lutea subsp. sudetica), škarda sibírska (Crepis sibirica), šabrina pošvatá (Conioselinum tataricum), vzácnejšie potom prilbica (Primula plicatum subsp. sudeticum), sekernica tmavá (Hedysarum hedysaroides), dúška ozdobná karpatská (Thymus pulcherrimus subsp. sudeticus), lipnica alpínska (Poa riphaea), psinček skalný (Agrostis alpina), astra alpínska (Aster alpinus), ostrica pošvatá (Carex vaginata), horec jarný (Gentiana verna), zvonček okrúhlolistý sudetský (Campanula rotundifolia subsp. sudetica) a krkoškovec rakúsky (Pleurospermum austriacum) a mnoho ďalších.
Tlačiareň (hardvér)
Problémy
Niektoré typické problémy s tlačiarňami: