cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ľudovít Okánik
Bol spoluzakladateľom časopisu Pokrok (1903), Slovenských ľudových novín (1919) a Katolíckych novín (1940). Vydal štúdiu z kanonického práva. Bol autorom príležitostných dramatických hier s náboženskými motívmi (Narodenie Pána, 1900; Víťazstvo Mesiáša, 1901; Príchod Spasiteľa, 1902; Štedrý večer, 1903; Mária zvíťazila, 1919) či s dôrazom na národné uvedomenie (Dedinský kovár, 1907). V prozaickom diele Povesti hradu nitrianskeho (Skalica 1921) podal v zjednodušenej náučnej podobe svoje predstavy o historických udalostiach a osobnostiach z obdobia Veľkej Moravy.
Skaličný potok
Skaličný potok môže byť:
Maisnil
Maisnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Erekcia (človek)
Erekcia alebo stoporenie penisu/klitorisu (pri penise aj postavenie penisu) je zdurenie mužského pohlavného údu alebo klitorisu pri pohlavnom vzrušení.
Penis muža plní tri základné funkcie: cez močovú rúru sa dostáva moč z močového mechúra von, ďalej slúži ako orgán pohlavného spojenia medzi mužom a ženou pri pohlavnom akte a pri ejakulácii dochádza cez močovú rúru aj k výronu spermy a semennej tekutiny.
Základnými anatomickými a súčasne aj funkčnými štrukturálnymi časťami penisu sú tri cylindrické telesá: dve kavernózne (erektilné) telesá a jedno spongiózne teleso, ktoré tvorí oporu močovej rúre. Corpus spongiosum urethrae sa na distálnom konci rozširuje do glans penis, ktorý má kónusovitý tvar. Obidve kavernózne telesá sú symetrické, čo sa týka ich dĺžky a priemeru. Ich tkanivo sa podobá špongii, v ktorej nepravidelné dutiny (lakúny, sínusoidy) navzájom široko komunikujú. Sínusoidy lokalizované v centre kavernózneho telesa sú väčšie (priemer asi 1 mm v ochabnutom penise), periférne sú menšie a všetky sú vystlané endotelom. Steny sínusoidov, tzv. trabekuly, tvoria snopce hladkého svalstva, kolagénové a elastické vlákna a riedke spojivové tkanivo. V trabekulách sa nachádzajú aj kapiláry a hustá sieť nervových vlákien. Kavernózne telesá sú oddelené septom, ktoré je v proximálnej časti úplné, v pendulárnej časti penisu sú početné väčšie i menšie otvory, cez ktoré obidve telesá voľne komunikujú. Kavernózne telesá obaľuje pevná a málo poddajná, pri ochabnutom penise asi 13 mm hrubá tunica albuginea, tvorená najmä vláknami tuhého kolagénu s malou prímesou elastických vlákien. Tunica albuginea pozostáva z dvoch vrstiev: longitudinálne orientované kolagénové vlákna vonkajšej vrstvy sú hrubšie, miestami kondenzované do akýchsi “ligament”, tvoria spoločné puzdro, obal pre obidve kavernózne telesá a podmieňujú najmä pevnosť tunica albiginea (k longitudinálnym vláknam patrí aj ligamentum suspensorium penis, ktoré fixuje penis o dolný okraj symfýzy); jemnejšie vlákna vnútornej vrstvy tunica albuginea sú orientované cirkulárne, zvlášť okolo každého kavernózneho telesa, v stredovej rovine navzájom splývajú a tvoria priehradku medzi obidvoma kavernóznymi telesami - septum pectiniforme. Okrem tunica albuginea obaľujú penis ďalšie dve fibrózne vrstvy: hĺbková (Buckova) a povrchová (Collesova) fascia penisu sú pokračovaním fascií brušnej steny. Medzi tunica albuginea a hĺbkovou Buckovou fasciou penisu prebiehajú dorzálne artérie a nervy penisu a nachádza sa tam aj intermediárny venózny systém penisu.2
Zložky nevyhnutné k erekcii
Erekciu je možné prirovnať k elektromechanicky kontrolovanému hydraulickému systému, ku ktorému je nevyhnutná funkčnosť a koordinácia:
Florenville
Florenville je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 5 428 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Florenville pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Erekcia (človek)
Nervové zásobenie
Erekcia je riadená z rady oblastí CNS, vlastný genitál potom zásobujú periférne nervy autonómne i somatické.
Arteriálne zásobenie
Genitál je zásobený z a. pudenda interna (vetva a. iliaca interna), ktorá vydáva v oblasti genitálu rad vetiev, z ktorých pre erekciu je najdôležitejšia a. penis, ktorá vydáva vetvy zásobujúce kavernózne tkanivo: a. profunda penis, a. bulbourethralis a a. dorsalis penis. Kľúčovú úlohu má a. profunda penis: prebieha stredom oboch corpora cavernosa a vychádzajú z nej arteriolae helicinae (názov dostali podľa svojho tvaru vývrtky), ktoré priamo zásobujú sínusoidy kavernózneho tkaniva.
Venookluzívny mechanizmus
Princíp venookluzívneho mechanizmu je nasledovný: drobné venuly drénujúce sínusoidy kavernózneho tkaniva tvoria pod tunica albuginea subtunikálny venózny plexus, ktorý sa pri dostatočnom naplnení sínusoidov arteriálnou krvou komprimuje medzi sínusoidy a tunica albuginea a tým sa uzavrie. Zníženiu venózneho odtoku napomáha aj napnutie tunica albuginea, čím dôjde ku kompresii vv.emissariae (vény odvádzajúce krv zo subtunikálneho venózneho plexu do odvodného extrakavernózneho žilového systému). Venookluzívny mechanizmus je teda čisto mechanická záležitosť závislá na dostatočnom arteriálnom prítoku a dobrej funkčnosti kavernózneho tkaniva, hlavne elasticite trabekul. Pri poškodení elasticity kavernózneho tkaniva dochádza k rozvoju erektilnej dysfunkcie aj pri dostatočnom arteriálnom prítoku a intaktnom nervovom zásobení.
Neurofyziológia erekcie
Stimulácia parasympatika erotogénnymi podnetmi. Uvoľnenie acetylcholínu z parasympatikových zakončení. Uvoľnenie NO (oxid dusnatý) z endotelu. Aktivácia guanylátcyklázy. Tvorba cyklického guanozínmonofosfátu (cGMP). Zníženie intracelulárnej koncentrácie Ca2+. Relaxácia buniek hladkého svalstva. Vazodilatácia – zvýšenie arteriálneho prítoku.
Mediátory
Klasické – acetylcholín, noradrenalín NANC (non-adrenergné non-cholínergné) – oxid dusnatý, VIP, CDRF, neuropeptid Y
Mediátory erekcie a detumescencie: Delenie neurotransmiterov podľa funkcie:
Bellova Ves
Bellova Ves je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Erekcia (človek)
Jednotlivé mediátory
Ostatné prostaglandíny vedú k vazokonstrikcii, alebo sú bez efektu. Sú uvoľňované spoločne s NO, a majú s nim čiastočne protichodný efekt. Ich presný fyziologický význam nie je známy.
Bellova Ves
Polohopis
Obec sa nachádza na území Podunajskej nížiny. V blízkosti obce sa nachádza lovný rybník s názvom Štrkovisko Viten a približne vzdialený Malý Dunaj. Teplota počas roka tu dosahuje najvyššie priemerné teploty a aj vďaka kvalitnej pôde je vhodná na pestovanie čohokoľvek – od hrozna až po zemiaky. Úhrn zrážok je jeden z najnižších na západnom Slovensku.
Erekcia (človek)
Jednotlivé mediátory
Hladinu cGMP reguluje fosfodiesteráza 5 (PDE), ktorá katalyzuje reakciu premeny cGMP na GMP.3
Bellova Ves
Dejiny
Obec vznikla na začiatku 20. storočia spojením viacerých statkov moravských prisťahovalcov. Neskôr bola Bellova Ves pripojená k obci Blahová, aby sa neskôr znova osamostatnila. Na rozdiel od okolitých obcí s vysokým počtom obyvateľov maďarskej národnosti majú Bellova Ves a Blahová menšie zastúpenie tejto národnosti, a to najmä z radu starších obyvateľov. K novembru 2015 bolo prihlásených k trvalému pobytu 272 obyvateľov, reálne číslo je vyššie vďaka obyvateľom, ktorý majú trvalý pobyt v blízkej Bratislave pričom bývajú v obci. Prisťahovalectvo v obci v posledných 5 rokoch zažíva rozmach, keď sa sťahujú najmä mladé rodiny z Bratislavy, kupujú víkendové chaty alebo novostavby.
Erekcia (človek)
Mediátory v CNS
Z ďalších mediátorov stimulačne pôsobí noradrenalín, oproti tomu adrenalín, GABA a acetylcholín pôsobia skôr inhibične.9
Bellova Ves
Národnostné zloženie
Sčítanie ľudí 2011: 229 obyvateľov. Z toho 122 (53%) slovenskej, 56 (24%) maďarskej a 51 (22%) inej a nezistenej národnosti
Erekcia (človek)
Fázy erekcie
Podľa zmien v intrakavernóznom tlaku a v arteriálnom prietoku vo vnútornej pudendálnej artérii možno hemodynamiku erekcie rozdeliť do 6 fáz.
Bellova Ves
Infraštruktúra
Vzhľadom na počet obyvateľov nie je infraštruktúra v obci rozvinutá. Obec nemá plynovú prípojku a ani kanalizáciu. Vodovod bol vybudovaný z fondov EÚ a po napojení na artézsku studňu je spustený. Lokalita Žitného ostrova sa vyznačuje veľmi kvalitnou vodou čo mnohí využívajú odnepamäti na vŕtanie vlastných studní. Vykurovanie domov je drevom, uhlím alebo elektrickou energiou. V obci je tradične dedinská krčma a potraviny. Najbližšia škola je v vzdialených Lehniciach, kde premáva pravidelný autobusový spoj. Autobusové spojenie je na slabej úrovni a cez víkend autobusy nepremávajú, preto bez auta sa tu nezaobídete. Aj napriek tomu je táto obec neuveriteľne tichá, zelená (veľa stromov) a cez týždeň tu nestretnete okrem poštára a starostky takmer nikoho, preto je vyhľadávaná ľuďmi, ktorí chcú najmä oddych od rušného hlavného mesta. Po vybudovaní R7 sa očakáva, že atraktivita obce sa zvýši a aj zlepší rýchlosť cesty autom do centra Bratislavy, ktorý je teraz počas ranných zápch na úrovni 45 minút.
Erekcia (človek)
Pokojová fáza
Prevládajúci tonus postganglionárnej adrenergnej inervácie spôsobuje kontrakciu hladkého svalstva arteriol a stien sínusoidov kavernózneho tkaniva. Výsledkom je vysoká periférna vaskulárna rezistencia a maximálny odpor proti arteriálnemu prítoku krvi do kavernóznych telies. Do corpora cavernosa priteká krv len v množstve nevyhnutnom pre nutritívne ciele – 1.4 až 4 ml krvi/100 g tkaniva za minútu.
Latentná fáza
Bezprostredným následkom erotickej stimulácie je relaxácia hladkého svalstva arteriol a stien sínusoidov, ktorá nastáva vplyvom neurotransmiterov uvoľnených na zakončeniach cholínergných a non-cholínergných nervových vlákien. Priemer helicínnych arteriol sa zväčší z 30 na 100 mikrometrov, prietok sa zvýši 7 až 10 krát a dôjde k ľahkej expanzii relaxovaných sínusoidov. Intrakavernózny tlak – ICp – sa zatiaľ nemení, pretože sínusoidy sa prispôsobujú krvi expanziou bez zvýšenia ICp.
Fáza tumescencie
Vysokým arteriálnym prítokom sa rýchlo naplní dilatovaný systém sínusoidov. Jeho ďalšie plnenie a dilatáciu obmedzuje relatívne nerozťažiteľná tunica albiginea, preto pri ďalšom prítoku stúpa ICp. To vedie k zníženiu tlakového gradientu medzi ICp a stredným arteriálnym tlakom a dôjde k zníženiu prítoku arteriálnej krvi. Expanzia sínusoid vedie k funkčnej venóznej oklúzii.
Fáza úplnej erekcie
ICp je stabilizovaný na 85 – 90 % systolického tlaku – okolo 100 mmHg. Z pomeru systolického a pudendálneho tlaku sa vypočíta tzv. penobrachiálny index (PBI), ktorý za normálnych okolností má hodnotu 0,75 a vyššiu. Arteriálny prítok vo vnútornej pudendálnej artérii postupne klesá a ustáli sa na úrovni o niečo vyššej, ako je prietok v pokojovej fáze. Objem penisu a jeho rigidita sú v 90 % korelácii. Zmena cirkumferencie penisu o 1 cm a viac predstavuje plnú erekciu, ak je menšia ako 1 cm, ide o chabú erekciu.8
Fáza rigidnej erekcie
Vďaka aktívnym sťahom priečne pruhovaného svalstva perinea – hlavne mm. ischiocavernosi inervované z n. pudendus – dochádza k tonickým kontrakciám, ktoré komprimujú proximálnu časť kavernóznych telies, čo vedie k niekoľkonásobnému zvýšeniu ICp oproti systolickému tlaku – tlak stúpa až o 300 %. Súčasne sa úplne zastaví arteriálny prítok. Rigidná erekcia nastáva krátko pred ejakuláciou.
Fáza detumescencie
Dochádza k nej po ejakulácii alebo prerušení erotickej stimulácie. Opäť prevládne tonická sympatiková aktivita, ktorá spôsobí kontrakciu hladkých svalov arteriol penisu a trabekúl kavernóznych telies. Kontrakciou stien sínusoidov sa otvoria predtým stlačené venuly a obnoví sa voľný venózny odtok z kavernóznych telies. Fáza detumescencie sa delí na 3 úseky: v prvom období v dôsledku kontrakcie hladkého svalstva arteriol poklesne arteriálny prítok na úroveň prítoku v pokojovej fáze a zároveň začiatok kontrakcie kavernózneho hladkého svalstva pri funkčnom venookluzívnom mechanizme vedie k prechodnému zvýšeniu ICp. V druhom období sa otvára drenážny venózny systém a ICp klesá pomaly. V tretom období dochádza k rýchlemu poklesu ICp pri obnovení úplnej venóznej drenáže.
Leyritz-Moncassin
Leyritz-Moncassin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cytogenetika
Cytogentika je pododbor genetiky zaoberajúci sa bunkou a jej štruktúrami. Hlavnými oblasťami jej záujmu sú bunkové organely a štruktúry priamo súvisiace s prenosom genetickej informácie (jadro, nukleoid, ribozóm, semiatonómne organely, chromozómy, plazmidy atd.), zvláštny dôraz sa kladie na chromozómy, plazmidy a DNA semiautonómnych organel a prokaryot. Ďalšou dôležitou oblasťou sú genetické aspekty bunkového delenia a s nimi súvisiaca štruktúra.
Ríšsky komisariát Ukrajina
Ríšsky komisariát Ukrajina bola civilná administratívna jednotka vytvorená nacistami na podstatnej časti územia okupovanej Ukrajiny a čiastočne aj Bieloruska počas druhej svetovej vojny. Administratíva vznikla na základe Hitlerovho dekrétu zo 17. júla 1941. Od septembra 1941 do marca 1944 oblasť spravoval ríšsky komisár Erich Koch ako nemeckú kolóniu. Úlohy administratívy spočívali v pacifikácii oblasti a jej využívaní prírodného bohatstva a ľudských síl pre potreby nemeckého vojnového úsilia. Pred vpádom nacistického Nemecka, bola Ukrajina zväzovou republikou ZSSR, obývali ju Ukrajinci, žili tu i menšiny Rusov, Nemcov, Židov, Poliakov, Krymských Tatárov a Rómov. Oblasť bola stredobodom nacistického povojnového plánovania a civilizačnej expanzie.
Ukrajinci pod okupáciou Nemecka
V rokoch 1939 - 1941 bolo ukrajinské územie súčasťou mnohých väčších štátnych útvarov. Asi 550 000 Ukrajincov žijúcich vo východnej časti Poľska, sa ocitlo v okupačnej zóne Nemecka. Ukrajinci obkľúčení v tejto oblasti - pod dozorom nemeckého gestapa - mali na základe rozkazu Adolfa Hitlera, ktorý túto časť Poľska považoval za nemeckú kolóniu (tzv. Generálny gouvernement), len minimálne práva.
Aby sa aspoň trocha vyhovelo základným požiadavkám ukrajinského obyvateľstva, čoskoro po príchode Nemcov vzniklo desiatky svojpomocných zväzov, ktorých členmi boli väčšinou členovia a prívrženci Organizácie ukrajinských nacionalistov z Haliče. Tieto zväzy na jar roku 1940 za mlčanlivého súhlasu Hansa Francka vytvorili v Krakove koordinovaný orgán pod názvom Ukrajinský centrálny výbor, na čele ktorého bol geograf Vladimir Kubijovič. Úlohou tohto orgánu bolo zastrešovať a prezentovať záujmy ukrajinského pracujúceho ľudu, čo Nemci kruto potláčali. Aj napriek tomu sa im podarilo zriadiť niekoľko ukrajinských škôl a mládežníckych skupín takmer vo všetkých oblastiach, ktoré viac-menej obývala väčšina Ukrajincov, ba dokonca zriadiť ukrajinské vydavateľstvo kníh a tlače v Krakove.
Po vpáde Nemecka do Sovietskeho zväzu a pripojení Haliče ku Generálnemu guvernátorstvu bola Ukrajinský centrálny výbor jedinou organizáciou, ktorá mohla počas druhej svetovej vojny - hoci len v ohraničenej miere - chrániť sociálno-ekonomické záujmy Ukrajincov v zóne okupovanej Nemcami. Činnosť rady nielenže pomohla ukrajinskému obyvateľstvu kompenzovať straty z rokov poľského útlaku, no často ho obmäkčovala od ťažkej vojny a nemeckej okupácie. Počas vojny vznikla na území Ukrajiny i tzv. Ukrajinská povstalecká armáda, ktorá viedla bojovú činnosť proti nemeckým, poľským ako aj sovietskym vojskám.
John James Adams
John James Adams (* 14. jún 1895, Fort William, Ontário, Kanada – † 2. máj 1968, Detroit, Michigan, USA) bol kanadský hokejista, tréner a manažér.
Životopis
John James Adams patril medzi významné osobnosti zahraničnej NHL. Je po ňom pomenovaná Jack Adams Award, trofej určená pre najlepšieho trénera, ktorého vyberajú samotní tréneri. V NHL odohral 11 sezón a dal 93 gólov. V rokoch 1927-1962 bol trénerom a následne manažérom tímu Detroit Falcons. Keď hokejový klub Detroit kúpil milionár James Norris, klub bol premenovaný na Detroit Red Wings a John James Adams obdržal finančné prostriedky na vedenie mužstva. Detroit pod vedením trénera Adamsa získava v rokoch 1936, 1937 a 1943 Stanley Cup. Keď John James Adams nastúpil do tímu ako manažér, Stanley Cup získal Detroit ešte sedemkrát. Manažér Adams rozvíjal farmárský systém a bol známy tým, že jeho scouti objavovali mladé talenty ako napríklad Terry Sawchuk a Gordie Howe a uzavierali s nimi zmluvy v skorom veku. V roku 1962 bol John James Adams prepustený a v roku 1968 zomrel.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2013
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2013 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale žien, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 25 európskych štátov, ktoré bojovali o 10 miesteniek na záverečný turnaj v 5 skupinách kvalifikácie. Prebiehala od 12. júna do 14. júla 2012.
Priamy postup
Priamo postúpila hostiteľská krajina, dvaja účastníci Olympijských hier 2012 a trojica najlepšie umiestnených tímov z ME 2011:
Nasadenie do výkonnostných košov
FIBA Europe nasadila tímy do výkonnostných košov podľa umiestnenia tímov na predchádzajúcej kvalifikácii a finálovom turnaji ME 2011.
Dačice
Dačice sú mesto v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 7 676 obyvateľov, z toho 3 763 mužov a 3 913 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,8 roka (muži 40,4 roka, ženy 43,2 roka).
V roku 1829 bol v Dačiciach založený prvý cukrovar na cukrovú repu na našom území (ČSSR), ktorý sa skutočne osvedčil v reálnej prevádzke.
Romana Schlesinger
Mgr. Romana Schlesinger (* 1986, Trenčín) je bývalá slovenská občianska aktivistka, známa najmä vďaka angažovaniu sa v LGBTI hnutí. Niekoľko rokov organizovala Dúhový PRIDE pochod v Bratislave, od roku 2017 sa v hnutí neangažuje.
Vzdelanie
Romana Schlesinger pochádza z Trenčína, kde absolvovala Gymnázium Ľ. Štúra. Od roku 2005 študovala žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde v roku 2008 obhájila bakalársku prácu „Lesbické a gejské periodiká na Slovensku“ a v roku 2010 získala magisterský titul. Počas strednej školy sa stretla s prejavmi antisemitizmu a svoju židovskú identitu sa snažila nejaký čas skrývať. Neskôr sa musela vyrovnať aj s identitou lesby.
Aktivizmus
V rokoch 20092017 viedla občianske združenie Queer Leaders Forum a tiež Q-centrum, poskytujúce poradenské služby pre LGBTI osoby. Od roku 2010 bola zároveň výkonnou riaditeľkou a hovorkyňou podujatia Dúhový PRIDE Bratislava. Prvý ročnik podujatia spoluorganizovala ešte ako študentka žurnalistiky.
Schlesinger spolu s ďalšími slovenskými LGBTI aktivistami v roku 2015 kritizovali tzv. referendum o rodine.
V roku 2017 sa z aktivizmu stiahla pre zdravotnú záťaž a profesionálne vyhorenie. Okrem hejtov bola napadnutá či zastrašovaná. Tieto okolnosti a „prepracovanosť, mediálny tlak, tlak okolia, že to musí dopadnúť dobre, že sme zodpovední za tisíce účastníkov našich akcií a milión ďalších vecí“ viedli k vyhoreniu.
Svoj pocit z takmer desaťročia aktivizmu v roku 2019 zhrnula takto: ''„Dobrý aj zlý, nič nie je čierno-biele. Teším sa z toho, že tá téma sa stala mainstreamom, začalo sa o nej masovo diskutovať. Negatívom je odozva konzervatívnych skupín, ktorá bola najskôr slabá, ale postupne narastala a vyvrcholila referendom za rodinu.“''
Pôsobenie v politike
V auguste 2015 Schlessinger oznámila, že do SaS napokon nevstúpi v dôsledku odlišného názoru na problém prijímania utečencov a v obave, že sa predseda Sulík eventuálne politicky zriekne agendy registrovaných partnerstiev LGBT osôb: „Sulík je ochotný vzdať sa v programe svojej strany registrovaných partnerstiev v prípade, ak vstúpi do predvolebnej koalície s OĽaNO a hnutím NOVA, čo ma veľmi zarazilo.“
Osobný život
Má židovských predkov, „ktorí si prešli holokaustom“ a po ktorých zdedila „drajv“. Hlási sa k vlastnej forme moderného budhizmu.
Svoju orientáciu na ženy si uvedomila vo svojich „pätnástich až šestnástich“ rokoch, coming out uskutočnila v devätnástich rokoch.
Po aktivizme sa venuje bazáru a starožitníctvu, židovským pamiatkam a cintorínom a plánovala vydať zbierku svojej poézie.
Girls Aloud
Girls Aloud je britská dievčenská skupina, ktorá vznikla v show talentov ITV1 Popstars: The Rivals v roku 2002. Skupinu tvoria Cheryl Cole (alias Tweedy), Nadine Coyle, Sarah Harding, Nicola Roberts a Kimberley Walsh. Ich pieseň Here we go sa stala tématickou zvučkou seriálu Totally Spies- Špiónky.
Tvorba
Po trojročnej prestávke sa vrátili na scénu koncom roka 2012 so singlom Something New, ktorý sa stal aj oficiálnou pesničkou charitatívneho galavečera Children in need. Ďalej nahrali aj ďalší song Beautiful Cause You Love Me, ktorý tiež vyšiel v roku 2012.
Teória demografickej revolúcie
Teória demografickej revolúcie je najviac uznávaná z pomedzi teórií, ktoré sa snažia vysvetliť zmeny v reprodukčnom správaní obyvateľov vyspelých krajín za posledných asi 200 rokov. Na začiatku demografickej revolúcie došlo k výraznému poklesu úmrtnosti a rastu obyvateľstva. Následne došlo k poklesu pôrodnosti a k stabilizácii populácie.
Pred demografickou revolúciou
Od začiatku poľnohospodárskej revolúcie (10 tisíc rokov pred Kr.) až do roku 1750 bol demografický vývoj ovplyvňovaný hlavne hladomormi a epidémiami. Pôrodnosť bola neprestajne vysoká. Úmrtnosť kolísala v závislosti od výskytu hladomorov a epidémií a čiastočne aj v závislosti od priebehu vojen. Veľkosť populácie následkom toho kolísala. Dlhodobý priemerný populačný prírastok však bol veľmi nízky v porovnaní s obdobím po priemyselnej revolúcii.
Pokles úmrtnosti
Pokles úmrtnosti je spojený so začiatkom priemyselnej revolúcie v druhej polovici 18. storočia. K poklesu úmrtnosti prispela hygiena, zdravotná starostlivosť, kontrola epidémií, dostupnosť potravín a pitnej vody v rozvíjajúcej sa ekonomike, verejný poriadok a stabilita moderného štátu. Najvýraznejší bol pokles detskej a dojčenskej úmrtnosti. Keďže pôrodnosť zostávala na vysokej úrovni, došlo k prudkému niekoľkonásobnému rastu obyvateľstva.
Maisnil-lès-Ruitz
Maisnil-lès-Ruitz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Teória demografickej revolúcie
Demografický prechod
Demografický prechod (nazývaný aj druhá demografická revolúcia) je zmena reprodukčného správania obyvateľstva, ktorá je vo vyspelých krajinách pozorovaná po skončení demografickej revolúcie. Plodnosť postupne klesá hlboko pod hranicu dvoch detí na jednu ženu. Klesá sobášnosť, rastie rozvodovosť a zvyšuje sa priemerný vek vstupu do manželstva. Bežným sa stáva spolužitie bez manželstva a zvyšuje sa počet detí narodených mimo manželského zväzku. Deti prestávajú byť stredobodom rodiny. Následkom je postupný úbytok obyvateľstva a starnutie populácie.
Maisnil-lès-Ruitz
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Teória demografickej revolúcie
Svet
V druhej polovici 20. storočia sa počet obyvateľov Zeme viac ako zdvojnásobil z 2,5 miliardy na 6 miliárd. Projekcia OSN odhaduje populáciu Zeme v roku 2050 na vyše 9 miliárd ľudí. Rozvojové krajiny dokončujú proces demografickej revolúcie. Vysoké zastúpenie mladších ročníkov zabezpečí rast populácie aj napriek klesajúcej pôrodnosti ešte počas niekoľkých desaťročí. Vyspelé krajiny sú vo fáze demografického prechodu a pozitívny populačný prírastok udržiavajú len vďaka imigrácii.
Maisnil-lès-Ruitz
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Teória demografickej revolúcie
Slovensko
Slovensko postupuje procesom demografickej revolúcie s odstupom niekoľkých desiatok rokov za najvyspelejšími krajinami a s náskokom niekoľkých desiatok rokov pred rozvojovými krajinami.
V päťdesiatych rokoch prudko klesla úmrtnosť a zvýšila sa stredná dĺžka života. V tomto období bolo bežné, že až 90% mužov a žien uzavrelo aspoň raz za život manželstvo.
Od šesťdesiatych rokov je pozorovateľný rozdiel v demografickom vývoji východnej a západnej Európy. Na Slovensku sa v tomto období udržuje vyššia sobášnosť a pôrodnosť vďaka tradičnej hodnotovej orientácii obyvateľstva a tiež vďaka sociálnej a bytovej politike zameranej na podporu rodín s deťmi. Až do konca 80. rokov malo Slovensko jednu z najvyšších mier plodnosti v Európe.
V deväťdesiatych rokoch došlo k zásadným zmenám. Prudko klesla pôrodnosť, ktorá je dodnes hlboko pod úrovňou dvoch detí na jednu ženu. Výrazne klesla sobášnosť, zvýšil sa priemerný vek vstupu do manželstva a rastie počet nemanželských partnerstiev a nemanželských detí. Pozitívnym trendom 90. rokov je pokles počtu umelých potratov o vyše 60%.
Voltov stĺp
thumb|Voltov stĺp, schematické znázornenie thumb|Voltov stĺp
Voltov stĺp je historicky prvá elektrická batéria. Vynašiel ju Alessandro Volta v roku 1800. Je to galvanická batéria tvorená niekoľkými sériovo zapojenými elektrickými článkami so zinkovou a medenou elektródou, oddelenými plsťou napustenou roztokom elektrolytu.
Usporiadanie bolo takéto: Na medený kotúč sa položil zinkový, potom súkenný, zase medený, zinkový, súkenný kotúč atď. Konce stĺpa, medený a zinkový, nazval Volta pólmi. Na jednom z nich sa objavil kladný a na druhom záporný elektrický náboj. Ak sa tieto dva póly spojili vodičmi, prechádzal dosť silný, dlhotrvajúci elektrický prúd. Takto presvedčivo dokázal neudržateľnosť predstáv zástancov živočíšnej elektriny, ktorí tvrdili, že v Galvaniho pokusoch je zdrojom prúdu živočíšna elektrina.
Hannah Arendtová
Hannah Arendtová (* 14. október 1906, Hannover, Nemecko – † 4. december 1975, New York, USA) bola nemecko-americká politologička a filozofka. Venovala sa širokému množstvu tém súvisiacich s politickou teóriou a je považovaná za jednu z najvýznamnejších politických teoretičiek 20. storočia. Bola žiačkou Edmunda Husserla, K. Jaspersa, R. Bultmanna a M. Heideggera. Spoluvydavateľka Kafkovho diela (1946 an.).
Život
náhľad|Hannah Arendtová v roku 1933 Hannah Arendtová sa narodila ako Johanna Cohn Arendt v Hannoveri. Pochádzala zo sekularizovanej židovskej rodiny zo strednej triedy. Jej otec zomrel, keď mala sedem rokov a vyrastala so svojou matkou Marthou Cohn Arendtovou. Arendtova strávila väčšinu jej mladosti v Königsbergu vo východnom Prusku. V rokoch 1924 až 1929 študovala na univerzite v Marburgu. Tu začal jej epizodický vzťah s filozofom Marti Heideggerom, ktorý trval až do jej smrti. V roku 1926 sa presťahovala do Heidelbergu, kde získala doktorát, pričom sa vo svojej práci venovala konceptu lásky u Svätého Augustína. Pri práci ju viedol filozof Karl Jaspers. V roku 1929 sa zosobášila s Güntherom Sternom, novinárom a filozofom. Keď sa v roku 1933 dostal k moci Adolf Hitler, Arendtova bola zatknutá a uväznená gestapom kvôli zhromažďovaniu antisemitských materiálov v Pruskej knižnici. Po prepustení  emigrovala do Paríža.
V Paríži pracovala pre židovské organizácie pomáhajúce židovským emigrantom. V roku 1937 sa rozviedla so svojim prvým manželom. V roku 1936 sa Arendtová zoznámila s komunistom Heinrichom Blücherom s ktorým sa v roku 1940 zosobášila. Vo francúzsku sa zoznámila a spriatelia s filozofmi Walterom Benjaminom a Raymondom  Aronom. Po vypuknutí vojny bola uväznená v detenčnom tábore v meste Gurs na juhozápade Francúzska. Spoločne utiekli z okupovaného Francúzska a emigrovali do USA.
Arendtovej kariéra verejnej intelektuálky začala v roku 1941 v New Yorku, kde písala články pre nemeckojazyčné židovské periodikum Aufbau. Po skončení vojny sa venovala zhromažďovaniu židovského kultúrneho dedičstva. Venovala sa pritom aj dielu Franza Kafku.
V roku 1951 publikovala svoju významnú prácu Origins of Totalitarism, v ktorej dokazuje že fašizmus a stalinizmus zdieľajú intelektuálne a historické korene.
V roku 1958 vyšla jej práca The Human Condition a v roku 1963 kniha On Revolution' v ktorej analyzuje inštitucionálne a kultúrne podmienky politickej slobody.
Stala sa prvou ženou, ktorá bola menovaná za profesorku na univerzite v Princetone. Prispievala do periodík ako napríklad The New York Review of Books, Commonweal, Dissent a The New Yorker.
V rokoch 1963 – 1967 vyučovala na univerzite v Chicagu a v rokoch 1967 – 1975 na univerzite v New Yorku.
Zomrela v roku 1975 v New Yorku.
Pôvod totalitarizmu
náhľad|Počas prednášky v Nemecku,1955 Kniha, vďaka ktorej bola H. Arendtová uznaná ako významná politická mysliteľka, vyšla prvý krát v roku 1951 (orig. The Origins of Totalitarism)  a čoskoro vzbudila značnú pozornosť. Dielo sa skladá z troch častí: Antisemitizmus, Imperializmus a Totalitarizmus. V prvej časti rekonštruuje vývoj antisemitizmu v 18. a 19. storočí. Všíma si počiatky antisemitizmu, postavenie Židov v európskej spoločnosti a veľkú pozornosť venuje taktiež Dreyfusovej afére. V druhej časti sa zaoberá rasizmom a imperializmom v 19. a začiatkom 20. storočia. Všíma si ekonomické vzťahy v kapitalistických spoločnostiach a rôzne formy rasizmu. V tretej časti skúma dve formy totalitnej vlády a to nacizmus a stalinizmus, pričom medzi nimi nachádza mnohé podobnosti. Všíma si otázky týkajúce sa más, totalitnej propagandy, organizácie, štátu a represie. Táto časť získala najviac pozornosti. Ako uvádza Arendtová v predhovore: „Antisemitizmus, imperializmus, totalitarizmus – jedno po druhom, s väčšou a väčšou brutalitou demonštrovali, že ľudská dôstojnosť potrebuje novú záruku, ktorú je možné nájsť iba v novom politickom princípe, v novom zákone na zemi, ktorého platnosť musí tento krát pochopiť celé ľudstvo, ktorého moc však musí zostať prísne obmedzená, zakorenená v novo definovaných územných entitách a nimi kontrolovaná.“
Práca podľa Arendtovej
Základnými rozmermi praktického života ako najhlbšej podmienenosti ľudskej existencie je práca, vyrábanie a konanie. Práca zodpovedá biologickej podmienenosti existencie ako telesnej, takže jej podmienkou je život sám; vo vyrábaní a zhotovovaní predmetov sa vyjavuje to, čím sa ľudská bytosť stavia proti svojej prírodnej a biologickej viazanosti. Vyrábaním vzniká oblasť protikladná oblasti prírodnej, je spredmetnením toho, čo je schopné pretrvať individuálny život: vyrábanie tak poukazuje na to, že k ľudskej existencii vždy patrí svet. Konanie je zakotvené v tom, že bytie človeka je zároveň spolubytím, teda zodpovedá faktu plurality. Konanie sa vždy odohráva ako vzťah medzi ľuďmi, je to činnosť verejná, v ktorej sa roztvára oblasť politického života.
Tieto tri základné rozmery ľudskej existencie chápe Arendtová ako prehĺbenie Heideggerových analýz starosti - sú teda podmienenosťou ľudskej existencie, ktorej základom je čas: práca je poukaz k minulosti a k situovanosti, vyrábanie a zhotovovanie vecí je rozmer prítomnosti, zatiaľ čo konaním sa človek ako bytosť politická otvára do budúcnosti - politická starosť je starosť o to, čo bude.
Základným zmyslom ľudského aktívneho života je premieňať to, čo je dané, na podmienky vlastnej existencie: čokoľvek sa v ľudskom svete vyjaví, stane sa vzápätí súčasťou ľudskej podmienenosti. Preto sa človek nestretáva s vecami ako cudzími, vonkajšími objektami, ale ako s tým, čo patrí do jeho života.
Politickosť podľa Arendtovej
Politickosť je svojím pôvodným fenomenálnym obsahom pluralitou ľudí. V politickosti nesmie byť kvôli jej autenticite a integrite nijakým postupom odstránený moment odlišnosti, a to ani takými špekulatívnymi konštrukciami, ako je všeobecná vôľa. Politickosť konštituuje spoločenstvo tých, ktorí sú odlišní a odlišní zostanú. Nijaká jednota a zjednotenie množstva ľudí, ktoré si nezachováva rozličnosť ako svoj konštituujúci princíp, si nemôže robiť nárok na autenticky politický charakter.
Prijatie (House)
Dej
Hlavným pacientom epizódy je Clarence - afroamerický väzeň odsúdený k trestu smrti. V rámci cvičenia ide na hodinu do telocvične. Počas cvičenia sa mu však začnú zjavovať ľudia, ktorých zabil. House si nájde v hlavnom počítači tento prípad a chce od Cuddyovej, aby mu bol pridelený. Tá mu ho však nechce dať, ale nakoniec to povolí, keď House sľúbi, že odpracuje dve hodiny v ambulancii navyše. Do ambulancie však nejde. Miesto seba tam pošle Cameronovú. Do ambulancie príde mladé dievča kvôli posudku na univerzitu. Vraví o sebe, že je trochu anemická a má trochu kašeľ, ale Cameronová na röntgenovej snímke nájde malobunkový karcinóm pľúc. Túto diagnózu však nechce akceptovať a požaduje od Housea, aby ju liečil. Ten však odmietne. Namiesto toho lieči väzňa z cely smrti. Prvotné vyšetrenia vo väzení ukazujú na hypoxiu a vodu na pľúcach. House chce väzňa previesť do nemocnice, s čím ale nesúhlasí riaditeľ väznice. Stacy, ktorá teraz pracuje ako právnička v nemocnici mu však zoženie súdny príkaz v domnienke, že o všetkom vie Cuddyová. Keď však House s väzňom príde do nemocnice, Cuddyová zúri. Počas vyšetrenia sa prebudí z bezvedomia a je nepríčetný. Rozbije posteľ a vytiahne si trubicu, ktorú mal v krku s tým, že je smädný. House sa domnieva, že Clarence bral drogy a tak vyšle Chasea do väznice. Cameronová sa snaží prinútiť Housea, aby liečil jej pacientku, ten však stále odmieta s tým, že pacientka zomrie. Foreman Clarencea nechce liečiť, pretože mu pripadá divné liečiť človeka, ktorý má zomrieť - i preto, že je to vrah a násilník. Chase vo väzení nič nenájde. Iba obálky, listy, farbu do tlačiarne. House vydedukuje, že sa pokúsil otráviť farbou do tlačiarne. Preto ide za Clarenceom na izbu s fľaškou alkoholu a popíja s ním. Keď vypijú skoro celou fľašku, prezradí mu, že to urobil schválne, pretože vie, že sa chcel otráviť a že farba do tlačiarne obsahuje metanol. Alkohol obsahuje etanol, ktorý sa na viaže na metanol v Clarenceovej krvi a ten ho potom neškodne vylúči.
Cameronová od Housea žiada, aby mohla dievčaťu z kliniky urobiť test, ale ten stále odmieta. Nakoniec ho prehovorí, keď mu sľúbi, že zaňho vezme dve hodiny v ambulancii. Test však nič neukáže a tak musí urobiť biopsiu. Výsledky biopsie ukazujú na malobunkový karcinóm pľúc, ako povedal House, ale Cameronová sa so svojou pacientkou spriatelí a nechce jej verdikt povedať. Clarence je už skoro zdravý a Cuddyová ho chce poslať späť do väznice. Keď však už má odísť, praskne mu črevo. To však nesedí Houseovi do jeho teórie. Začne hľadať príčinu, prečo zabil všetky svoje obete. Vie všetky, až na poslednú obeť. Od Clarencea zistí, že spoluväzňa zabil preto, že mal náhly nával hnevu. Napadne mu, že by mohlo ísť o žľazu produkujúcu adrenalín a tak Clarencea pošle na magnetickú rezonanciu. Pošle ho tam aj napriek tomu, že má na tele veľa tetovaní z väzenia, ktoré obsahujú i ťažké kovy. Clarence tak na MRI trpí obrovskými bolesťami. Žľaza sa nájde a vyoperujú ju. Clarence je tak zdravý. Foreman si uvedomil, že Clarence vraždil v záchvatoch zúrivosti spôsobených žľazou, a rozhodne sa svedčiť v jeho prospech. Ku koncu epizódy Cameronová vraví svojej pacientke, že má rakovinu a že zomrie.
Hudba
Na konci epizódy zaznie pieseň Hallelujah od Jeffa Buckleyho.
Ústredný vojenský cintorín ČA (Michalovce)
Ústredný vojenský cintorín vojakov Červenej armády z druhej svetovej vojny v Michalovciach je cintorín, na ktorom sú pochovaní sovietski vojaci, ktorí padli na území Slovenska pri oslobodzovaní Československa od nacistických okupantov počas druhej svetovej vojny a ich počet je asi 17 000. Prvý pamätník Červenej armáde bol v meste odhalený už 23. februára 1945. Doba vzniku ústredného vojenského cintorína sa datuje od 23. marca 1946.
Poloha
Areál leží v mestskej časti Hrádok, medzi ulicou Topolianskou a Jurija Gagarina. Juhovýchodne od gotickej kaplnky na Hrádku. Je turistickým cieľom mnohých návštevníkov mesta Michalovce.
Pamätník a vojenský cintorín
Pamätník v podobe pylóna dominuje celému cintorínu. Na jeho vrchole je veľká betónová hviezda s piatimi cípmi. Pod ňou je kovový československý vojnový kríž. Pod ním nápisy v ruskom jazyku a slovenskom jazyku. Pamätník postavili v roku 1946. Na vojenskom cintoríne Červenej armády na Hrádku v Michalovciach je pochovaných vyše 17-tisíc vojakov. Pochovaní sú v jednotlivých 188 hroboch, v skupinových hroboch a v 12 hrobových poliach.
Výstavba cintorína Červenej armády bola ukončená na jar v roku 1946, po exhumácii vojenských hrobov Červenej armády. Na cintoríne sú pochovaní červenoarmejci padlí počas Karpatsko-Užhorodskej útočnej a Ondavskej útočnej operácie. Presný počet pochovaných nie je známy, ale podľa informácií z Centrálneho archívu Ministerstva obrany Ruskej federácie na cintoríne identifikovali 17 748 krasnoarmejcov.
Oslobodenie mesta
Mesto Michalovce oslobodila Červená armáda 26. novembra 1944. Konkrétne jednotky 320. gardového pluku Červenej armády (ČA).
Národné kultúrne pamiatky
Ústredný Vojenský cintorín a pamätník v Michalovciach sú na Slovensku vedené v zozname národných kultúrnych pamiatok. Hroby s náhrobníkmi ČA číslo:807-1363/2. Pomník ČA číslo 807-1363/1.
Aristarchos zo Samu
Aristarchos zo Samu/zo Samosu (* okolo 320 pred Kr., Samos – † okolo 230 pred Kr.) bol starogrécky astronóm, matematik a filozof.
Životopis a dielo
Vynašiel metódu, pomocou ktorej zmeral vzdialenosť Slnka a určil aj pomer veľkosti Slnka od Zeme. Zistil aký veľký je uhol, ktorý zviera stred Slnka, pozorovateľ na Zemi a stred Mesiaca, ktorý je v prvej štvrti. Zistil, že Slnko je 18 až 20-krát ďalej ako Mesiac od Zeme, a že má asi 1000-krát väčší objem ako Zem. Tento objav ho priviedol na myšlienku, že Zem obieha okolo Slnka, ktoré sídli v strede vesmíru. Aristarchos, rovnako ako Seleukos, pravdepodobne vedel tiež, že Zem sa otáča okolo svojej osi. Jeho najväčší prínos do modernej astronómie však je, keď na základe pozorovaní dvoch zatmení Mesiaca prišiel na myšlienku, že Zem je guľatá, pretože len guľaté teleso môže vrhať kruhový tieň. Kvôli týmto myšlienkam býva označovaný za Kopernika staroveku. Veľkosť Mesiaca určil z pozorovania jeho zatmenia prechodom zemským tieňom. Odhadol, že Mesiac má asi trikrát menší priemer ako Zem a podľa Eratostenovho výpočtu obvodu Zeme určil obvod Mesiaca na  (na vyjadrenie dĺžky si zvolil jednotku 1 polomer Zeme). Domnieval sa, že sféra hviezd je aspoň 1000-krát ďalej ako Slnko. Dráha Zeme sa z tej diaľky zdá ako jeden bod, a preto ani zo Zeme nie je vidieť žiadny pohyb hviezd v priebehu roka. Zachovalo sa po ňom dielo Schetiká me ta megéthi kai tis apostáseis tou Íliou kai tis Selínis (O veľkostiach a vzdialenostiach Slnka a Mesiaca).
Externé odkazy
Helmos Observatory - Aristarchos
John Petrucci
John Petrucci (* 12. júl 1967, Long Island, New York) je americký rockový gitarista, člen a spoluzakladateľ progmetalovej kapely Dream Theater. Je jedným z najlepších gitaristov takzvanej „mladej generácie“ a obdivovaný najmä vďaka svojej perfektnej hracej technike a skladateľským schopnostiam. Dlhodobo spolupracuje s hudobným časopisom Guitar World. Absolvoval známu hudobnú školu Berklee College of Music v Bostone a žije v štáte New York s manželkou Renou Sands a tromi deťmi.
Od roku 1999 hrá John na gitarách značky Music Man (patriacej do divízie Ernie Ball), na modeloch, ktoré nesú jeho meno (signature model). V minulosti hral na gitarách Ibanez RG. Nezávisle od výrobcu gitár, Petrucci vždy používa snímače firmy DiMarzio.
Biografia
Petrucciho hudobná výchova sa začala na strednej škole, kde dostal niekoľko solídnych lekcií z teórie hudby. Neskôr na škole Berklee College of Music v Bostone študoval harmóniu a kompozíciu, kam chodil spolu so svojim priateľom z detstva, basgitaristom Johnom Myungom. Na škole sa spoznali s bubeníkom Mikom Portnoyom a spolu s Kevinom Moorom založili kapelu Majesty, ktorú neskôr premenovali na Dream Theater.
John Petrucci je spolu s Jordanom Rudessom, keyboardistom Dream Theater, veľmi dôležitým členom a tvoria spolu jadro, vedenie kapely. Obaja sú členmi superskupiny Liquid Tension Experiment. Okrem toho, Petrucci nahrával aj s inými umelcami, napríklad Marty Friedman, Explorers Club alebo Periphery.
Vydal inštruktážne video s názvom Rock Discipline, na ktorom ukazuje rôzne cvičenia pre gitaristov, alternate picking, sweep picking, rozklady akordov a iné techniky na rozvíjanie hry na gitaru. Má takisto svoju knihu Guitar World presents John Petrucci's Wild Stringdom, v ktorej sú jeho noty, ktoré písal pre časopis Guitar World.
V roku 2001 Joe Satriani a Steve Vai pozvali Petrucciho na populárne turné G3, na ktorom získal obrovské množstvo nových fanúšikov a ktoré ho inšpirovalo nahrať sólový album. 1. Marca 2005 vydal svoj inštrumentálny album Suspended Animation, ktorý obsahuje jeho osem skladieb, z ktorých tri zahral ešte na G3 2001. Petrucci sa zúčastnil na G3 tour aj v roku 2005, roku 2006, v roku 2007 išiel na G3 znovu a zahrá si aj na G3 2012.
Napísal tiež dve dvojminútové inštrumentálne skladby Prologue a Epilogue do hry Digital Pinball: Necronomicon.
V súčasnosti žije John Petrucci v St. James (časť Smithtownu), v štáte New York. S jeho ženou Renou Sands, ktorá je gitaristkou v ženskej heavy metalovej kapele Meanstreak, má 3 deti, Samanthu, Reny a Kiaru. Zaujíma sa o bodybuilding a vo voľnom čase chodí do posilňovne.
Inšpirácia
Medzi umelcov a skupiny, z ktorých tvorby John čerpal svoje rané inšpirácie, patrili okrem iných napríklad Yngwie Malmsteen, Iron Maiden, Randy Rhoads, Yes alebo Stevie Ray Vaughan. Fascinovala ho vysoká technická úroveň hry mnohých z nich. Keď sa stal v USA populárnym thrash metal, Petrucci sa zaujímal o tvorbu takých skupín ako Metallica alebo Queensryche. Keďže nemal ťažkosti s hraním tohto štýlu, sústredil sa na hru takých gitarových virtuózov ako Steve Morse, Steve Vai, Joe Satriani, Mike Stern, Eddie Van Halen, Al Di Meola či Alex Lifeson. Má však svoj charakteristický štýl.
Diskografia
280px|náhľad|Dream Theater, koncert v Paríži 2005
S Dream Theater
Štúdiové albumy
Koncertné albumy
Kurt Vonnegut
Vonnegut bol autorom kritizujúcim spoločnosť. Ako vojak americkej armády bol svedkom hrôz v druhej svetovej vojne a zo svojich skúseností čerpal pri písaní svojich najznámejších diel Bitúnok č. 5, Matka noc, Raňajky šampiónov, Mechanický klavír, Cat's Cradle a ďalšie. Ako odporca vojny je považovaný za pacifistu, a sám seba vyhlasoval za humanistu, bol dokonca čestným predsedom Americkej asociácie humanistov. Tvorba Kurta Vonneguta významne ovplyvnila vývin vedecko-fantastickej literatúry. Preto bol autor v rokoch 1960, 1964 a 1970 nominovaný na Huggo Award za Najlepší román.
Životopis
Kurt Vonnegut Jr. sa narodil v Indianapolise, v americkom štáte Indiana do nemecko-americkej rodiny. Jeho otec Kurt Vonnegut Sr. a taktiež aj starý otec boli poprednými architektmi, ktorí navrhli viacero známych budov v Indianapolise. V roku 1913 sa Kurt Sr. oženil s krásnou a vzdelanou Edith Lieberovou, ktorá bola dcérou bohatého pivovarníka a ako jeho jediné dieťa aj priamou dedičkou rodinného majetku. Kurt Jr. mal dvoch starších súrodencov sestru Alice a brata Bernarda. Korene Vonnegutovej rodiny siahajú do Nemecka avšak v dobe kedy protinemecký postoj ovládol Spojené štáty, sa rodičia rozhodli neviesť svoje deti k nemeckej kultúre a tradíciám. Hospodárska kríza v tridsiatych rokoch mala za následok, že rodina prišla o všetko bohatstvo vrátane vlastného domu. Vonnegutov otec nemal dostatok zákaziek a prohibícia spôsobila stratu majetku, ktorý mal pripadnúť Edith. Kurt Sr. začal trpieť depresiami a Edith sa stala závislou na alkohole a drogách. Kurt Jr. a jeho o 7 rokov starší brat Bernard boli rivalmi už od malička. Bernard bol nadaný pre matematiku a stal sa miláčikom celej rodiny, svoju popularitu dával mladšiemu Kurtovi často pocítiť. Neskôr sa stal uznávaným vedcom v oblasti klimatológie.
Vzdelanie
Už počas štúdia na strednej škole začal Kurt písať pre školské noviny Shortridge Daily Echo a v písaní pokračoval aj na univerzite Cornell kde študoval chémiu a biológiu. Pre štúdium vedy sa rozhodol pod vplyvom otca a brata Bernarda, ktorý vyštudoval chémiu na Massachusettskom technologickom inštitúte. Obaja mu tým chceli zabezpečiť úspešnú kariéru ale ako sa Kurt Jr. sám neskôr priznal nebol priveľmi snaživým študentom, čas trávil najmä písaním do školských novín a nakoniec sa rozhodol odísť zo školy.
Účasť vo vojne
Po návrate z vojny sa Vonnegut dal na štúdium antropológie na University of Chicago a oženil so svojou láskou z detsva Jane Marie Coxovou. Popri štúdiu pracoval ako policajný reportér pre Chicago City News Bureau. Na univerzite titul nezískal keď komisia ohodnotila jeho záverečnú prácu ako neprofesionálnu. Kurt s Jane mali tri deti, syna Marka a dve dcéry Edith a Nannette.
Spisovateľ
Zamestnal sa vo firme General Electric v oddelení pre styk s verejnosťou, popri práci sa však naďalej venoval písaniu krátkych poviedok a skúšal šťastie. Svoju prvú poviedku predal v roku 1951 kedy sa zároveň rozhodol dať výpoveď aby sa mohol naplno venovať písaniu. V roku 1958 podľahla rakovine jeho sestra Alice a v ten istý deň prišiel pri vlakovom nešťastí o život aj jej manžel Jim. Vonnegut s Jane si osvojili ich štyroch synov. Časom sa z Vonneguta stal nový literárny objav a jeho popularita stúpala s každým novým dielom. Popri písaní prednášal na Univerzite v Iowe. V roku 1967 dokončil svoje najznámejšie dielo Bitúnok č. 5, ktoré bolo veľmi obľúbené najmä medzi mladými ľuďmi. Jeho sláva dosiahla vrchol začiatkom 70tych rokov, kedy bol jedným z najobdivovanejších autorov. V osobnom živote ale zažíval krízové obdobie najmä dôsledkom rozpadu jeho manželstva s Jane, čo ho taktiež odcudzilo od detí.
Mayhem
Mayhem (z angl. zmrzačenie) môže byť:
Kurt Vonnegut
Spisovateľ
Utiahol sa na samotu, kde trpel hlbokými depresiami, ktoré ho doviedli až k pokusu o samovraždu v roku 1984. Vonnegut bol zarytým odporcom vojny, dokonca vyhlasoval, že jeho náboženstvom je humanizmus. Pochádzal z rodiny ateistov a svoje názory na náboženstvá si vytvoril sám na základe svojich skúseností. Napriek ateizmu priznáva, že byť súčasťou organizovaného náboženstva môže viesť ku šťastiu z toho dôvodu, že ľudské bytosti majú potrebu niekam patriť, byť súčasťou spoločenstva v dnešnom osamelom svete. Zomrel v roku 2007 na následky zranenia hlavy po páde zo schodov. Zanechal po sebe svoju druhú ženu Jill Krementzovú a adoptívnu dcéru Lilly.
Araukáriovité
thumb|120px|left|Koniec vetvy druhu Araucaria araucana
Kurt Vonnegut
Tvorba
Jeho prvý román Mechanický klavír bol vydaný v roku 1952. V románe zobrazuje fiktívne mesto Ilium, ktoré je rozdelené medzi odborníkov, dôležitých ľudí a utláčaných ľudí, ktorí žijú na druhej strane rieky. Dej románu sa odohráva v nešpecifikovanom období ale nie vzdialeného od súčasnosti. Hlavná postava Paul Proteus je znechutený povinnosťami vedúceho prác v Ilium, žije vo svete ovládanom superpočítačom. Nič ho nerobí šťastným. Paul protestuje proti automatizácii moderného sveta a musí čeliť rozhodnutiu či sa prispôsobí alebo sa odcudzí. Román predstavuje svet budúcnosti, v ktorom počítače a ďalšie vedecké stroje nahradili ľudí, ktorí sú úplne zbytoční. Postavy vedú nudné a nešťastné životy, začínajú sa búriť a ničiť stroje čoskoro si ale uvedomia, že už nie sú schopní prežiť bez nich.
Araukáriovité
Araukáriovité (Araucariaceae) je čeľaď oddelenia borovicorasty (Pinophyta), ktorá obsahuje tri rody a približne 40 druhov, ktoré sú typické pre južnú pologuľu.