cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mešita Sidna Ali
Dejiny
Mešita bola postavená v 13. storočí podľa mamlúckej konštrukcie na počesť jedného zo Saladinových veliteľov, ktorý statočne bojoval proti križiakom a zomrel v bitke na kopci, na ktorom dnes mešita stojí. Svätyňa sa nachádza mimo budovy a mešita samotná má jeden minaret. V priebehu storočí bola stavba prebudovaná na karavansaraj a v roku 1992 prešla rekonštrukciou.
V súčasnosti slúži ako mešita a náboženská škola.
Hamuliakovo
Hamuliakovo (historicky, , , ) je obec na Slovensku v okrese Senec. Leží približne južne od Bratislavy. Patrí do regiónu Podunajsko.
Poloha
Obec Hamuliakovo sa nachádza v západnej časti Podunajskej nížiny, na Žitnom ostrove. Terén je rovinný, s minimálnym kolísaním nadmorskej výšky od 127 do Katastrálne územie obce má rozlohu 527 ha. Susediace sídla sú Šamorín a Kalinkovo.
Dejiny
Podľa Arnolda Ipolyiho, známeho etnografa a kunsthistorika, v roku 1222 v listinách spomínaný Gutt je dnešná obec Hamuliakovo.
O tom svedčí aj kameň, ktorý sa našiel v roku 1870 pri stavbe organu v kostolnej stene. Na kameni bol vytesaný rok 1222. Ďalším údajom o vzniku obce je rok 1244, avšak dôkaz o jeho vierohodnosti chýba. Zdá sa, že najreálnejším dátumom je rok 1249, keď sa synovia Petra Guttoriho dohodli na deľbe majetkov. V roku 1284 je meno obce zapísané ako Gutora, v roku 1287 ako Gwttur. Obec teda bola kolískou rodu Guthoriovcov.
V listinách z 13. a 14. storočia sa spomínajú 3 podobné obce: Nagygútor (Veľký Gutor), Kisgútor (Malý Gutor) a Gutorszeg (Gútor-časť). Obec Gutorszeg zrejme zničil Dunaj, možno za veľkej povodne roku 1568. Neskôr podobný osud postihol aj Malý Gutor. Dnes ich pamiatku uchovávajú chotárne názvy.
Neskôr sa zo šľachtického sídla stala typická zemianska obec. Na konci 15. storočia sa tu objavila rodina Sydóovcov, ktorá v obci vlastnila majetky až do začiatku 20. storočia. Istý čas tu boli zemepánmi aj Kisguthoriovci. V roku 1519 v obci získal majetok od Bertalana Sydóa Ján Földes, ale zakladateľom tunajšej línie rodu pokladáme Wolfganga. V 17. storočí tu boli zemepánmi rodiny Amprusterovcov, Eperjessiovcov, Kerekesovcov, na konci storočia aj Korláthovci a Késmárkovci. Na začiatku 18. storočia František Földes vymenil tento majetok za iný s grófom Jánom Szapárym.
V 18. storočí tu sú vlastníkom majetkových dielov nové zemianske rodiny Naszvadyovcov a Boronkayovcov. Zemianskými majiteľmi v 19. storočí sú rody: Földesovcov, Korláthovcov, Szapáryovcov, Késmárkovcov, Sidóovcov, Naszvadyovcov, Zichyovcov a Szmrtnikovcov. Neskôr k nim pribudli rodiny Szalayovcov a Zsitvayovcov. Dedinu často sužovali rôzne prírodné katastrofy, predovšetkým povodne v rokoch 1679, 1809, 1829 a 1862. Obyvatelia obce sa zaoberali poľnohospodárstvom, rybárstvom a mlynárstvom na Dunaji bolo až 22 mlynov. V chotári obce ešte začiatkom 19. storočia bol dubový a cerový les, ktorý bol najväčším bohatstvom obce.
Dunaj prispel k rozvoji obce aj k jej ničeniu. Poskytoval bohatú zásobu čistej, čerstvej pitnej vody. Pôda obce bola mimoriadne úrodná na rozdiel od ostatných dedín, ktoré neboli v bezprostrednej blízkosti Dunaja. Nebezpečné boli povodne, hlavne tie zimné, a jarné, keď nielen silno prúdiaca voda ale aj samotný ľad spôsobil katastrofálne škody. Viackrát sa hrádza na najslabších miestach pretrhla.
Poloha obce, aleje, kamenisté ale aj piesočnaté zátoky, boli využívané turistami na kúpanie a rybolov. Čisté ovzdušie priťahovalo cestovateľov. Prvá svetová vojna si vyžiadala z radov tunajšieho obyvateľstva 21 životov. Po roku 1918 sa stal Gutor súčasťou novovzniknutého Česko-Slovenska.
Súčasnosť
Chotár obce leží v Podunajskej nížine v západnej časti Žitného ostrova na agradačnom vale Dunaja v nadmorskej výške 125 – 130 m. Obec sa stáva vyhľadávaným cieľom turistov, rekreačnou oblasťou obyvateľov Bratislavy. V Hamuliakove sa úspešne rozvíja súkromne podnikanie, zlepšujú sa služby. Chotárom obce prechádzajú turistické trasy, poloha na brehoch hrušovskej zdrže vodného diela Gabčíkovo dávajú Hamuliakovu predpoklady ďalšieho rozvoja.
Heineken Open 1980
Heineken Open 1980 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 3. marca 1980  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Američan John Sadri, ktorý vo finále porazil obhajcu Wilkisona. Titul vo štvorhre získali Rakúšan Peter Feigl a Austrálčan Rod Frawley, ktorí vo finále porazili americký pár John Sadri, Tim Wilkison.
Dvojhra mužov
🇺🇸 John Sadri vs. 🇺🇸 Tim Wilkison 6-4 3-6 6-3 6-4
Štvorhra mužov
🇦🇹 Peter Feigl / 🇦🇺 Rod Frawley vs. 🇺🇸 John Sadri / 🇺🇸 Tim Wilkison 6-2 7-5
Michael Lloyd Coats
Michael Lloyd Coats (* 16. január 1946, Sacramento, Kalifornia, USA) je americký astronaut z letov raketoplánmi, 144. kozmonaut Zeme, a bývalý riaditeľ Johnsonovho vesmírneho strediska
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole (Ramona High School, Riverside) pokračoval v štúdiách na univerzite vo Washingtone (George Washington University) a v roku 1977 tam získal doktorát. V štúdiách potom pokračoval na námornej postgraduálnej škole (U.S. Naval Postgraduate School) v Monterey, Kalifornia, ktorú ukončil roku 1979. V čase výberu (rok 1978) do tímu kozmonautov bol ženatý a s manželkou Diane Eileen, rodenou Carsonovou, mali jedno dieťa.
Lety do vesmíru
Prvý vstup do vesmíru bol pre Michaela spojený so štartom raketoplánu Discovery pri misii STS-41-D ku koncu leta roku 1984. Posádku tvorili Henry Hartsfield (veliteľ), Michael Coats (druhý pilot), ďalej Judith Resniková, Steven Hawley, Richard Mullane a nakoniec „prvý cestujúci“ v raketopláne, Charles Walker, inžinier od firmy McDonnell Douglas. Vypustili družice SBS 4, Leasat 2 a Telstar 3. Návrat bol na základňu Edwards Air Force Base v Kalifornii.
Po druhýkrát sa dostal na palubu Discovery po päťročnej pauze. Štvordenný let STS-29 odštartoval na Floride. Na palube boli: Michael Coats (veliteľ), John Blaha (pilot), James Buchli, Robert Springer a James Bagian. Počas letu vypustili družicu TDRS, uskutočnili množstvo experimentov a v poriadku pristáli za asistencie 450 000 divákov na základni Edwards v Kalifornii.
Po tretíkrát a naposledy letel na jar roku 1991, opäť v raketopláne Discovery. V posádke boli: Donald McMonagle, Gregory Harbaugh, Guion Bluford, Lloyd Hammond, Charles Veach, Richard Hieb. Veliteľom Discovery bol Michael Coats. Počas osemdenného letu vypustili množstvo prevažne špionážnych družíc vrátane nemeckej SPAS.
Počas svojich 3 letov strávil vo vesmíru 19 dní.
Po letoch
Po svojom treťom lete z NASA odišiel. Ďalších 13 rokov bol zamestnaný vo viacerých firmách (Loral, Lockheed), v roku 2005 sa do Houstonu vrátil a stal sa riaditeľom Johnsonovho vesmírneho strediska.
ARM
ARM je v informatike označenie architektúry procesorov používaných vďaka svojej nízkej spotrebe elektrickej energie najmä v mobilných zariadeniach (mobilné telefóny, tablety). Globálne je v roku 2013 ARM najpočetnejšie zastúpenou architektúrou mikroprocesorov, pričom 60 % mobilných zariadení na svete obsahuje ARM čip. V roku 2013 bolo vyrobených 10 miliárd ARM procesorov, v roku 2014 už 50 miliárd. Vývoj ARM architektúry započal v Británii vo firme ARM Holdings v 80. rokoch 20. storočia.
Delenie architektúr
Architektúry procesorov ARM sa delia na základe ich využitia nasledovne:
Gymnázium (Považská Bystrica, Školská 234/8)
Gymnázium v Považskej Bystrici je jednou z troch pilotných škôl na Slovensku, ktoré overujú nové kurikulum gymnaziálneho vzdelávania. Nový školský vzdelávací program je zameraný na rozvoj tých kľúčových kompetencií, ktoré budú absolventi potrebovať na osobný rozvoj, spoločenské začlenenie a zamestnanosť. K týmto kľúčovým kompetenciám patrí aj digitálna a komunikatívna kompetencia.
Jedenásťročná stredná škola (1953-61)
Jedenásťročná stredná škola bola založená 1. septembra 1953. Jedna trieda bola vytvorená zo žiakov 10. triedy, ktorí absolvovali predchádzajúci ročník štúdia v Púchove a Žiline. Títo žiaci boli aj prvými maturantmi školy v roku 1954/1955.
Škola sídlila na dnešnej Štefánikovej ulici, v roku 1957 ju premiestnili do priestorov na Školskej ulici č. 10 (terajšia 3. ZŠ). V nasledujúcich rokoch bolo vždy v dvoch paralelných triedach 70-80 absolventov denného štúdia a niekoľko desiatok absolventov večerných a abiturientských kurzov.
Stredná všeobecno-vzdelávacia škola (1961-69)
Škola bola lokalizovaná na Školskej ulici č. 10, odkiaľ bola v roku 1963 presťahovaná na Školskú č. 8, t. j. do súčasných priestorov. V škole študovali 2-3 paralelné triedy a boli otvárane aj abiturientské kurzy a triedy Strednej školy pre pracujúcich. Od roku 1966 pravidelne maturovali 4 triedy.
Gymnázium (1969 – súčasnosť)
Prvá gymnaziálna trieda bola otvorená v roku 1969 a existovala zároveň s triedami SVŠ, pokiaľ sa nestabilizoval počet tried na 4, neskôr 5 v ročníku. Boj o priestory pokračuje. V roku 1978 pribudla 4-triedna budova na zadnom dvore. V roku 1987 bola skolaudovaná prístavba školy, ktorá na čas vyriešila problémy s nedostatkom vyučovacích priestorov.
1. septembra 1993 vzniká nová forma štúdia: 8-ročné gymnázium. Nárast záujmu žiakov o gymnázium a zároveň pokles záujmu o učňovské odbory má za následok ďalšie zvyšovanie počtu tried. V súčasnosti má škola 28 tried, v ktorých študuje 831 žiakov v štvorročnej aj osemročnej forme.
Vážska vodná cesta
thumb|Sútok Váhu s Dunajom v Komárne thumb|Vodné dielo Kráľová na Váhu, vpravo plavebná komora thumb|Rieka Váh v Piešťanoch - [[Krajinský most (Piešťany)|Krajinský most]] thumb|Rieka Váh v Trenčíne thumb|[[Nosice (Priehrada mládeže)|Vodné dielo Nosice na Váhu]] thumb|Vodné dielo Hričov na Váhu pri Žiline
Napojenie na vodný koridor Dunaj-Odra-Labe prostredníctvom alternatívnej trasy Váh-Morava otvára možnosti priameho spojenia Slovenska s baltskými prístavmi, ale aj integrovanie do siete vodných ciest Bieloruska, Ukrajiny a Ruska
Projekt Vážskej vodnej cesty nie je konkurenciou vodného koridoru Dunaj-Odra-Labe. „Stratégia prípravy vodnej cesty Dunaj-Odra-Labe nie je chápaná ako konkurenčná alternatíva vodnej cesty Váh-Odra, ale ako logické spojenie v rámci magistrálnych vnútrozemských vodných ciest Labe (E 20), Odry (E 30) a Dunaja (E 80). Obidve vodné cesty si nebudú vzájomne konkurovať, ale budú sa vzájomne dopĺňať a budú realizačným výstupom Európskej dohody AGN.“
Súčasný stav projektu
Celková dĺžka VVC od Komárna po Žilinu predstavuje 250 km. Stavba vodnej cesty je rozdelená na 4 etapy :
Vláda Českej republiky dňa '''15. apríla 2015 prijala aktualizáciu Politiky územného rozvoja ČR v rámci ktorej bol zámer prepojenie Odra-Váh vypustený'''.
Uvažuje sa o alternatívnom prepojenie Vážskej vodnej cesty s riekou Moravou (a vodným koridorom Dunaj-Odra-Labe) v trase Hlohovec-Kúty.
Základné parametre vodnej cesty
Na Vážskych vodných dielach bolo dokončených niekoľko plavebných komôr v niekoľkých parametroch :
V týchto parametroch boli vybudované plavebné komory na jedenástich vodných dielach na Váhu medzi Kráľovou a Žilinou, tie sú však nedokončené a slúžia len na prevádzanie vody. Všetky majú byť nahradené novými plavebnými komorami Triedy Va s rozmermi plavebných komôr 110 x 12 m s hĺbkou nad záporníkom 4,0 m.
Výstavba Vážskej vodnej cesty v úseku Komárno - Žilina bude pozostávať z výstavby týchto stavieb:
Ďalej bude potrebné upraviť a zrekonštruovať všetky plavebné kanály a zdvihnúť 6 cestných a 3 železničné mosty. Minimálna podjazdná výška mostov bude 7 m.
Úsek Žilina - Bohumín
Tento úsek predstavuje preplavné prepojenie Vážskej vodnej cesty s vodnou cestou na rieke Odre, čo by konečnom dôsledku umožnilo spojenie Dunajskej vodnej cesty s cestou na Odre a ďalším pokračovaním na prístavy Baltského mora. Koncepčne to znamená vybudovať prieplav o parametroch triedy Va v podstate v koryte rieky Kysuca v úseku Žilina-Čadca. Za Čadcou prechádza trasa prieplavu do umelého kanála smerujúceho do Jablunkovského priesmyku a do údolia rieky Jelša (územie SR) a jeho zaústenie do rieky Odry u Bohumína. Myšlienku prepojenia Váhu s Odrou a vodného koridoru Dunaj-Odra-Labe na poľskej strane podporuje aj poľský projekt program integrovaného vodného hospodárstva v povodí Odry známy pod názvom "Program Odra 2006". Súčasťou integrovaného vodného hospodárstva je riešenie dopravnej funkcie rieky Odra a uvažuje sa o splavnení Odry na celom jej toku. Realizácia plavebného spojenia Váhu a Odry v úseku Žilina-Bohumín sa dosiahne vybudovaním následných stavieb na tokoch spájaných riek a ich prítokoch:
Na tieto stavby by nadviazala celkom 16 stavieb (prieplavy, plavebné komory a lodné zdvíhadlo) na území Slovenska a 9 stavieb na území Poľska, ktorými by sa dosiahlo prepojenie Vážskej vodnej cesty na Oderskou vodnú cestu.
Priaznivé vplyvy
Myšlienka projektu VVC je založená na dobudovanie vodné cesty, pričom podstatná časť hlavných objektov splavneného Váhu je už vybudovaná. Realizácia VVC by mala mať priaznivý vplyv na mnohé oblasti hospodárskeho a verejného života spoločnosti vďaka mimoriadne širokému záberu aktivít, ktoré je možné okolo vodnej cesty na Váhu rozvinúť.
Projekt je založený na princípe zhodnotenia:
Negatívne vplyvy
Vybudovanie úseku Žilina - Bohumín si vyžiada veľké finančné náklady na výstavbu a nezvratný zásah do životného prostredia, pričom bude zmenený povrch veľkého územia. Plánovaná trasa prechádza aj cez obývané územia s existujúcou infraštruktúrou. Spojenie Vážskej vodnej cesty s vodnou cestou na rieke Odre musí prekonať Moravsko-sliezske Beskydy s výškou vrcholovej zdrže minimálne (pri využití prieplavného tunela s dĺžkou 5 500 m).
Trieda VI.a - Rozmery plavebných komôr : 110 × 24 × 4,5 m Trieda III - Rozmery plavebných komôr : 70 x 9 m
V týchto parametroch boli vybudované plavebnej komory na 11 vodných dielach na Váhu medzi králi a Žilinou, tie sú však nedokončené a slúži iba na prevádzanie vody. Všetky majú byť nahradené novými plavebnými komorami Triedy Va o rozmeroch plavebných komôr 110 x 12 m s hĺbkou nad záporníkem 4,0 m.
3. kozmická rýchlosť
thumb|400px|Schéma znázorňujúca trajektórie kozmických sond [[Pioneer 10 a 11, Voyager 1 a 2. Číselné údaje pri trajektóriach udávajú rok, kedy sonda daný bod dosiahla.]] Tretia kozmická rýchlosť je rýchlosť potrebná pre únik telesa z gravitačného poľa Slnka vo vzdialenosti Zeme od Slnka. Tretia kozmická rýchlosť v smere pohybu Zeme sa rovná v = .s−1. Prvé človekom vyrobené teleso, ktoré dosiahlo takúto rýchlosť, bola kozmická sonda Pioneer 10, ktorá dosiahla rýchlosť /s.
Vážska vodná cesta
Negatívne vplyvy
Tento úsek predstavuje průplavní prepojenie Vážskej vodnej cesty s vodnou cestou na rieke Odre, čo v konečnom dôsledku umožňuje spojenie Dunajskej vodnej cesty s cestou na Odre a ďalším pokračovaním na prístavy Baltského mora. Koncepčne to znamená vybudovať prieplav o parametroch triedy Va v podstate v koryte rieky Kysuca v úseku Žilina - Čadca. Za Čadcou prechádza trasa prieplavu do umelého kanála smerujúceho do Jablunkovského priesmyku a do údolia rieky Olše ( územie SR ) a jeho zaústenie do rieky Odry u Bohumína. Myšlienku prepojenia Váhu s Odrou a vodného koridoru Dunaj - Odra - Labe na poľskej strane podporuje aj poľský projekt program integrovaného vodného hospodárstva v povodí Odry známy pod názvom "Program Odra 2006". Súčasťou integrovaného vodného hospodárstva je riešenie dopravnej funkcie rieky Odra a uvažuje sa so splavněním Odry na celom jej tok. Realizácia průplavního spojenie Váhu a Odry v úseku Žilina - Bohumín by sa dosiahlo vybudovaním následných stavieb na tokoch spájaných riek a ich prítokoch:
3. kozmická rýchlosť
Numerická hodnota
Najčastejšie uvádzaná hodnota je 16,7km/s. Je to rýchlosť potrebná na únik zo Slnečnej sústavy pri štarte zo Zeme, kedy sa od skutočnej hodnoty únikovej rýchlosti 42,1km/s odpočítava 29,8km/s rýchlosť Zeme (pri odlete v smere pohybu Zeme), naopak sa ale musí pripočítať ďaľších 4,3 km/s na prekonanie gravitačnej sily Zeme. Skutočnú hodnotu únikovej kozmickej rýchlosti vypočítame ako
Vážska vodná cesta
Negatívne vplyvy
Stavby na území Slovenska Na tieto stavby nadväzuje celkom 16 stavieb ( prieplavy, plavebné komory a lodné zdvíhadlo) na území Slovenska a 9 stavieb na území Poľska , ktorými sa dosiahne prepojenie Vážskej vodnej cesty na Oderské vodnú cestu.
Évreux
Évreux je mesto vo francúzskom departmente Eure v regióne Normandia. Cez mesto preteká rieka Iton.
Vážska vodná cesta
Negatívne vplyvy
Prínosy Negatíva a komplikácie
Évreux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
3. kozmická rýchlosť
Numerická hodnota
kde G je gravitačná konštanta, M je hmotnosť centrálneho telesa a \mu je gravitačný parameter centrálneho telesa. Všetky hodnoty sú pre posudzovaný systém konštantné, a premenlivý parameter ovplyvňujúci hodnotu únikovej rýchlosti v_u je len vzdialenosť od ťažiska centrálneho telesa r.
Vážska vodná cesta
Negatívne vplyvy
Vybudovanie úseku Žilina-Bohumín by si vyžiadalo veľké finančné náklady na výstavbu a zásah do životného prostredia, pričom bude zmenený povrch veľkého územia. Plánovaná trasa prechádza aj cez obývané územia s existujúcou infraštruktúrou. Spojenie Vážskej vodnej cesty s vodnou cestou na rieke Odre musí prekonať Moravskoslezské Beskydy s vrcholovou zdrží vo výške minimálne 470 m nm (pri využití průplavního tunela o dĺžke 5500 m). Zástupcovia hospodárstva v Moravskosliezskom kraji nesúhlasí s prepojením Odry a Váhu cez Jablunkovský priesmyk, pretože nerieši prístup na vodnú cestu Moravskosliezskym firmám a neumožňuje prepojenie Odry a Labe. Preferovaným vodným spojením v Česku je vodný koridor Dunaj-Odra-Labe.
Évreux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mareuil-sur-Ay
Mareuil-sur-Ay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Kováčik
Ing. Peter Kováčik (* 6. jún 1936, Čierny Balog) je slovenský prozaik, dramatik a filmový scenárista.
Životopis
Narodil sa v rodine lesného robotníka a vzdelanie získal na jedenásťročnej strednej škole v Brezne, po nej absolvoval Vysokú školu ekonomickú v Bratislave, kde získal titul inžiniera (1955-1960).
Pracoval ako redaktor Československej televízie, bol učiteľom na strednej škole v Skalici, redaktorom Stredoslovenského vydavateľstva (1962-1963) a neskôr i Československého rozhlasu v B. Bystrici (1963-1969) a taktiež pracovníkom Literárneho a hudobného múzea v B. Bystrici (1969-1973). Keď sa v roku 1973 presťahoval do Bratislavy, začal sa o tri roky neskôr venovať profesionálne svojej literárnej práci a pracoval ako scenárista Slovenského hraného filmu (1976-1987), 1989-1991 redaktor Československého rozhlasu v Bratislave, od 1996 na dôchodku v Bratislave.
Tvorba
Jeho literárne začiatky sa datujú od roku 1958, kedy začal vydávať svoje prvé diela v novinách a časopisoch a písal tiež pre rozhlas. Prvá kniha mu vyšla až v roku 1964 (zbierka poviedok o ľuďoch z periférie spoločnosti Portréty). Jeho diela majú často dramatický, rýchly dej a využíva striedanie kontrastov. Ako námety mu slúžia portréty nezvyčajných ľudí (životaschopný starček, ťažko skúšaný mrzák), no tiež 2. svetová vojna a súdobé ľudské a spoločenské problémy. Zaujíma sa o trpiacich ľudí, pre ktorých sa snaží vymôcť nielen súcit, ale najmä priateľstvo, porozumenie a lásku. Svoje príbehy viaže k deju len veľmi voľne, je to viac rozprávanie o ľuďoch ako o udalostiach. Jeho hrdinovia bojujú so zneužívaním moci, proti ľudskej krutosti, vyrovnávajú sa s rozdielmi medzi svojimi snami a realitou. K jeho najpopulárnejším dielam patrí humoristicko-satirický román zo života lesných robotníkov Nevera po slovensky (1988).
Divadelné hry
Jeho hry inscenovali profesionálne i ochotnícke súbory na Slovensku aj v zahraničí, boli preložené do viacerých jazykov.
Limbašská vyvieračka
Limbašská vyvieračka je prírodná pamiatka, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Malé Karpaty.
Nachádza sa na katastrálnom území obce Limbach v okrese Pezinok v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1977 a novelizované v roku 1988 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Je územnou súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území pamiatky platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Významný krasový fenomén, ktorý dokumentuje špecifický vývoj krasovej hydrografie Borinského krasu. Chránené územie má veľký význam pre speleologický výskum, ako aj pre výchovno-vzdelávacie využitie.''
John Young
John Young môže byť:
NGC 4596
NGC 4596 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Nezabylice
Nezabylice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 205 obyvateľov, z toho 102 mužov a 103 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 40,3 roka, ženy 39,3 roka).
Kladivo
Kladivo môže byť:
Goiânia
Goiânia (portugalská výslovnosť: [ɡoˈjɐ̃niɐ]) je obec, hlavné mesto a najväčšie mesto brazílskeho štátu Goiás. Metropolitné územie mesta dosahuje počet obyvateľov 2 063 744, je to trinásta najväčšia aglomerácia v Brazílii. Goiânia je plánované mesto, založené 24. októbra 1933 guvernérom Pedrom Ludovicom s úmyslom byť hlavným mestom a administratívnym centrom. Pred týmto dátumom bol hlavným mestom Goiás. Goiânia má najväčšiu zelenú plochu na obyvateľa v Brazílii a druhú najväčšiu na svete hneď po kanadskom meste Edmonton.
Ekonomika
Hospodárstvo mesta je v súčasnosti diverzifikované, jeho základ je však v poľnohospodárstve, ktoré prekvitá najmä v okolí mesta. Ďalším významným odvetvím je predaj motorových vozidiel a oblasť služieb. Tretím najväčším prispievateľom hospodárstva mesta je vládny sektor. Ako hlavné mesto štátu, existuje tu množstvo federálnych a štátnozamestnaneckých miest, ktoré poskytujú pracovné príležitosti.
V posledných rokoch moderné telekomunikačné odvetvia začali rozširovať svoju pôsobnosť v meste a množstvo brazílskych firiem si tu zriadilo svoje zastúpenia. Existuje tu tiež množstvo súkromných medických centier a kliník všetkých druhov.
Goiania má vážne problémy s ekonomickou nerovnomernosťou príjmov, tak, ako ostatné brazílske mestá, ale je prakticky jediným hlavným mestom bez slumov. V meste nie je veľa bezdomovcov aj vďaka výbornej práci sociálnych pracovníkov. V meste sa nachádza päť univerzít.
Cesty
Goiânia je napojená na hlavné mesto Brazílie Brasilia, štvorprúdovou diaľnicou (BR-060) a na Sao Paulo dvojprúdovou cestou (BR-153), ktorá sa modernizuje na štvorpruhovú diaľnicu.
Goiania je hlavným mestom s najväčším počtom áut na tisíc obyvateľov, je tu okolo milióna registrovaných vozidiel, ktoré často vytvárajú zápchy.
Železnice
Železničná trať bola uzatvorená v sedemdesiatych rokoch, hoci bývalá budova železničnej stanice je stále prístupná verejnosti. V súčasnosti sa doprava uskutočňuje najmä prostredníctvom ciest a diaľnic.
Letecká doprava
Letisko Santa Genoveva na severozápade mesta. Momentálne z neho uskutočňuje lety šesť leteckých spoločností do rôznych brazílskych miest. S ročnou kapacitou 600tisíc pasažierov, v roku 2004 dosiahlo kapacitu 950 tisíc. S novým terminálom bude schopné prijímať až 2 milióny pasažierov ročne. Výstavba nového terminálu prebieha a dátum ukončenia je rok 2012.
Mesto má ďalšie menšie letisko Aeródromo Nacional de Aviação.
Houeydets
Houeydets je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Pouange
Saint-Pouange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 896 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sochár (skupina galaxií)
Skupina galaxií Sochár je jedna z najbližších skupín galaxií od Miestnej skupiny galaxií vo vzdialenosti okolo 10 miliónov svetelných rokov.
NGC 4597
NGC 4597 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Čataj
Čataj je obec na Slovensku v okrese Senec. V obci je rímskokatolícky kostol svätej Margity z roku 1721, do súčasnej podoby prestavaný v roku 1845.
Michal Juriš
Michal Juriš (Juriss; * 16. september 1825, Prievidza† 1. júl 1901, Slovensko) bol slovenskí rímskokatolícky kňaz a politik, prievidzský dekan.
Životopis
Teologické štúdiá absolvoval v Banskej Bystrici (vysvätený za kňaza 1853). Titulárny kanonik, organizátor spoločenského života v Prievidzi. Politik, poslanec uhorského snemu za Katolícku ľudovú stranu.
Napriek tomu že bol veľkým národovcom, zúčastnil sa na slávnostnom verejnom zhromaždení predstaviteľov, úradov i obyvateľov počas miléniových osláv - 1000. výročia zaujatia karpatskej kotliny Maďarmi, na ktorom predniesol aj siahodlhú oslavnú reč.
NGC 4598
NGC 4598 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Okounov
Okounov je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 321 obyvateľov, z toho 169 mužov a 152 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 40,4 roka, ženy 39,4 roka).
ZŠ s MŠ Slovenská Ves
Základnú školu s materskou školou v podtatranskej obci ležiacej pod Spišskou Magurou navštevujú žiaci nielen z obce, ale aj zo susedných obcí Výborná a Vojňany. Škola je plne organizovaná a v školskom roku 2009/2010 ju navštevuje 486 žiakov. Má 22 bežných tried a 4 špeciálne triedy. V poslednom období prechádza modernizáciou a to nielen čo sa týka budovy, ale aj inováciou výchovno-vzdelávacieho procesu, využívaním informačno-komunikačných technológií, skvalitňovaním interpersonálnych vzťahov. Pri škole funguje aj školský klub a školská jedáleň.
Claudia Kohdeová-Kilschová
Claudia Kohdeová-Kilschová (* 11. december 1963, Saarbrücken, Nemecko) je bývalá nemecká profesionálna tenistka. Medzi jej najväčšie úspechy patria víťazstva vo štvorhre na majstrovstvách USA (US Open) v roku 1985 a (Wimbledonu) 1987. Počas svojej kariéry vyhrala 6 turnajov WTA v dvojhre a 26 turnajov vo štvorhre.
Nálada
Podľa Pogádyho a Guensbergera je nálada dlhšie pretrvávajúci komplexný citový vzťah, ktorý počas svojho trvania tvorí pozadie celého psychického života. Nálada po čase odznie sama od seba. Vyvoláva ju nejaká udalosť, ale môže byť podobná vitálnym emóciám, napr. smútok alebo nevôľa, teda môže byť spôsobená bez osobitnej príhody.
Hotelová akadémia (Bratislava, Mikovíniho 1)
Hotelová akadémia je stredná odborná škola, ktorá je zameraná na výučbu a prípravu pracovníkov v oblasti hotelových a gastronomických služieb. Sídli na Mikovíniho ulici 1 v bratislavskej mestskej časti Nové Mesto.
Súčasná škola priamo nadväzuje na predchádzajúce školské inštitúcie, a to združenú hotelovú akadémiu, hotelovú školu a stredné odborné učilište spoločného stravovania.
Jednotlivé odbory je možné ukončiť maturitnou skúškou, výučným listom alebo maturitnou skúškou s výučným listom.
NGC 4599
NGC 4599 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
M 101 (skupina galaxií)
Skupina galaxií M101 je skupina galaxií, ktorá obsahuje 3 z najznámejších galaxií na severnej oblohe: M51, M101 a M63.
4-bit
thumb|Intel 4004
Prvý komerčne úspešný 4-bitový mikroprocesor
Intel 4004 sa 15. novembra 1971 stal v USA prvým obchodne úspešným a dostupným jednočipovým mikroprocesorom. Intel 4004 mal 4-bitovú architektúru, bol postavený na Harvardskej architektúre (t. j. oddelená pamäť pre program a dáta) a zasadený v 16-pinovom puzdre sa 740 kHz hodinovým signálom.
4-bitový procesor a súčasnosť
V dnešnej dobe máme šancu stretnúť sa so 4-bitovými procesormi napríklad v diaľkových ovládačoch od TV, Hi-Fi a videoprehrávačov, ďalej potom mikrovlnných rúrach, klávesniciach počítačov a kalkulačkách, pre ktoré boli pôvodne v 70. rokoch 20. storočia vytvorené.
Kódovanie
Pomocou 4-bitového čísla sme schopní vytvoriť 16 rôznych hodnôt. Možno ich zakódovať do hodnôt nadobúdajúcich 0 do 15 pre desiatkovú sústavu, od 0000 do 1111 v binárnej sústave alebo od 0h po Fh v sústave hexadecimálnej, a to všetko pomocou 4 bitov.
Jacques Rogge
Gróf Jacques Rogge (* 2. máj 1942, Gent, Belgicko† 29. august 2021 ) bol belgický ortopéd a prezident Medzinárodného olympijského výboru v rokoch 2001 - 2013.
Bona Espero
Bona Espero (v esperante Dobrá nádej, celým názvom Fazenda-Escola Bona Espero) je škola a statok pre chudobné deti pri meste Alto Paraíso de Goiás v Brazílii. Tento detský domov so základnou školou (z počiatku mal funkciu polepšovne) založili roku 1957 šiesti brazílski esperantisti s cieľom vzdelávať deti bez rodiny, alebo deti v iných rizikových životných situáciách. Žiaci sa tu vzdelávajú v piatich ročníkoch základnej školy a väčšina z nich je tam tiež ubytovaná. vľavo|náhľad|Najstaršia budova
Jurské jazero
Jurské jazero je prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Malé Karpaty. Predmet ochrany: Spoločenstvo brezových jelšín a horského rašeliniska v Malých Karpatoch.
Jacques Rogge
Životopis
V rokoch 1989 až 1992 bol Rogge predsedom Belgického olympijského výboru a v rokoch 1989 až 2001 aj predsedom Európskeho olympijského výboru. Členom MOV sa stal v roku 1991, vo výkonnej rade zasadal od roku 1998. Do šľachtického stavu bol povýšený belgickým kráľom Albertom II.
Neith (kráter)
thumb|right|250px|Obrázok kráteru Neith zo sondy [[Galileo (kozmická sonda)|Galileo]]
Neith je kráter Jupiterovho mesiaca Ganymedes s priemerom približne.
Impaktné štruktúry ako je Neith sú nazývané "kupolovité krátery". Najviac nápadnou štruktúrou v tomto kráteri je obrovská kruhová kupola s priemerom približne 45 km. V jeho okolí sa nachádza okruh hrboľatého terénu. Tento okruh nepredstavuje pôvodnú hranu kráteru, ale okraj veľkej centrálnej priekopy. Tento okraj je sotva viditeľný a nachádza sa pozdĺž vonkajšej hranice relatívne hladkej kruhovej oblasti, ktorá je pravdepodobne dnom kráteru, ktoré je tiež obklopené nerovným terénom. V niektorých častiach pozdĺž hrany sú viditeľné do vnútra smerujúce zrazy. Hrana kráteru nie je kruhového, ale skôr hranatého tvaru. Za okrajom kráteru sa dá jasne rozoznať vyvrhnutý materiál.
Morfológia impaktných štruktúr ako Neith závisí od reakcie relatívne slabého materiálu na kolíziu, ktorej výsledkom je uvoľnenie veľkého množstva energie. Určenie veku tohto kráteru je veľmi zložité pretože sa určuje z chronologických modelov. Jeden takýto model určil jeho vek na 3,9 miliardy rokov, zatiaľ čo podľa iného má iba 1 miliardu rokov.
Jacques Rogge
Životopis
V roku 2001 bol Rogge zvolený za nástupcu Juana Antonia Samarancha, ktorý viedol MOV od roku 1980.
Jurské jazero
Lokalita
Nachádza sa v Svätom Jure, okres Pezinok v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Rezervácia je súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.
Jacques Rogge
Životopis
Základným programom Roggeho politiky je obmedziť počet športovcov na olympiádach na dnešných približne 10 000. Rogge sa zároveň vyjadril, že nebude tolerovať korupciu a doping. Pri riešení dopingových škandálov sa prejavil ako spravodlivý a rozhodný vodca. V roku 2002 na Zimnej Olympiáde v Salt Lake City sa Rogge stal prvým predsedom MOV ubytovaným v olympijskej dedine, pozmeniac tak dovtedajší zvyk pohlavárov MOV, ktorí bývali ubytovaní v päťhviezdičkových hoteloch nablízku. Tieto prvé hry pod novým vedením sú označované za začiatok novej éry v olympijskom hnutí, éry, v ktorej sa korupcia a doping nebudú tolerovať.
Bona Espero
História
Školu založilo roku 1957 šesť brazílskych esperantistov (Arthur Velloso, Renato Diniz, Neuza Esteves de Araújo, Elisabeth Pointcaré, Inês Nunes de Andrade a Camélia Gomes da Silva). Pre definitívne umiestenie školy vybrali miesto na náhornej plošine pri meste Alto Paraíso v strede Brazílie, od hlavného mesta Brasília.
Jurské jazero
Prírodné pomery
Táto lokalita predstavuje špecifický typ mokrade, tzv. oligotrofné rašelinisko, ktoré je výsledkom kombinácie vhodnej morfológie terénu a geologickej skladby podložia. Rozsiahla terénna zníženina sústreďuje vodu zo zrážok a žulové podložie spôsobuje kyslú reakciu vody a pôdy. Tieto faktory umožňujú výskyt machov rašelinníkov Sphagnum sp. pričom z ich odumretých častí vzniká rašelina.
Osmičková sústava
Vďaka tomu, že je oktálna sústava ľahko prevediteľná do binárnej sústavy (8 je mocninou dvojky), často sa používala v oblasti informatiky. Príkladom môže byť nastavenie prístupových práv v operačných systémoch unixového typu.
Jurské jazero
Prírodné pomery
Množstvo zrážkovej vody a doba zaplavenia územia počas roka závisia od zrážkových pomerov. Najviac vody býva spravidla na jar, po roztopení snehu. Neskoršie v sezóne voda väčšinou vyschne. V Malých Karpatoch sa rašeliniská tohto typu v súčasnosti vyskytujú iba na dvoch miestach. Okrem Jurského jazera je to ešte prírodná rezervácia Nad Šenkárkou, ktorá sa nachádza na hrebeni pohoria nad Limbachom.
Bona Espero
História
Zakladatelia si priali založiť medzinárodné esperantské centrum, kde by mohli realizovať sociálnu prácu, poľnohospodársku sebestačnosť a využiť esperanto na národnej aj medzinárodnej úrovni. Od založenia školy ňou prešlo približne 800 detí, z ktorých mnohé získali vyššie vzdelanie a takmer 30 z nich dnes vyučujú v susedných mestách ako diplomovaní učitelia a niektorí z nich boli zvolení do mestských rad.
Lindava
Lindava je prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Malé Karpaty.
Jacques Rogge
Životopis
Počas Roggeho vedenia boli z olympijského programu vylúčené bejzbal a softbal. Toto rozhodnutie nadobudlo platnosť od olympiády v Londýne v roku 2012.
Emil Jurkovich
Emil Jurkovich (* 2. december 1857, Letanovce – † 4. august 1936, Budapešť, Maďarsko) bol maďarský pedagóg a historik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Levoči, v Rožňave a v Oradei. V rokoch 18761879 študoval teológiu v Spišskej Kapitule a vo Viedni, v rokoch 18791881 klasickú filológiu na univerzite v Budapešti.
V roku 18821903 bol profesorom klasického gymnázia v Banskej Bystrici, 19031905 v Oradei, neskôr riaditeľ gymnázia (19051906) a školský inšpektor (19061919) v Banskej Bystrici.
V roku 1883 spoluzakladal týždenník Zólyommgyei Lapok a v roku 1888 Beszterczebánya és Vidéke, do ktorých prispieval ideovými, politickými, historickými a pedagogickými článkami v duchu vládnucej ideológie s otvorene protislovenským zameraním. Venoval sa najmä štúdiu historického vývoja Banskej Bystrice, prispel k vybudovaniu Mestského múzea. Popredný predstaviteľ Učiteľského spolku župy. Z latinčiny do maďarčiny preložil kroniku cremonského biskupa Liudpranda (Középkori kronikás 6-7, Budapešť roku 1908).
Hourc
Hourc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Otvice
Otvice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 638 obyvateľov, z toho 316 mužov a 322 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 39,5 roka, ženy 40,2 roka).
M 96 (skupina galaxií)
Skupina galaxií M96 alebo Skupina galaxií Lev 1 je skupina galaxií v súhvezdí Lev.
Marfaux
Marfaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Remy-sous-Barbuise
Saint-Remy-sous-Barbuise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 182 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4600
NGC 4600 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Nad Šenkárkou
Nad Šenkárkou je prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Malé Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Limbach v okrese Pezinok v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Rezervácia je súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Jedinečná ukážka rašeliniska vo 4. vegetačnom stupni s lesnými porastami jelšovej breziny v hrebeňovej časti Pezinských Karpát na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.''
Campo Grande (Mato Grosso)
Campo Grande (v portugalčine: [ˈkɐ̃pu ˈɡɾɐ̃dʒi], v preklade Veľké pole) je obec a hlavné mesto štátu Mato Grosso do Sul v stredozápadnom regióne Brazílie. Podľa sčítania z roku 2010 má mesto 787 204 obyvateľov.
V 19. storočí bola postavená železničná trať, spájajúca Campo Grande a Corumbá, na hranici s Bolíviou a do São Paula.
S rastom obyvateľstva zo 140 000 v roku 1970 na 750 000 v roku 2008, Campo Grande je 23. najväčšie mesto krajiny. V roku 1977 sa štát Mato Grosso rozdelil na dve časti, a Campo Grande sa stalo hlavným mestom nového štátu Mato Grosso do Sul. Už vtedy mesto predbehlo Cuiabá v počte obyvateľstva, čo je netypické pre Brazíliu, kde najväčšie mestá bývajú väčšinou hlavnými mestami jednotlivých štátov.
V súčasnosti, mesto disponuje svojou vlastnou kultúrou, ktorá je mixom niekoľkých etnických skupín, Japoncov z prefektúry Okinawa, imigrantov z Blízkeho východu, Arménov, Portugalčanov, Nemcov, Talianov, Španielov a Paraguajčanov, ďalej Ázijcov a bielych Brazílčanov z južných a juhovýchodných regiónov a tiež Indiánov a afrobrazílčanov.
Hospodárstvo
Väčšina obyvateľov pracuje v službách, avšak poľnohospodárstvo má stále významnú úlohu. Dodávky hovädzieho mäsa smerujú na miestne bitúnky a mesto vyváža mäso a mäsové výrobky do ostatných častí Brazílie i do zahraničia. Dôležitými odvetviami sú tiež stavebníctvo a spracovanie kovov. Pestujú sa tu sójové bôby, ryža, maniok a cukrová trstina. Campo Grande má spolu 11 657 obchodných a 1 300 priemyselných podnikov. V meste je významné medzinárodné letisko.
Dunajská Lužná
Dunajská Lužná je obec na Slovensku v okrese Senec.
Dunajská Lužná leží približne juhovýchodne od hlavného mesta Slovenska Bratislavy smerom na Dunajskú Stredu a Komárno. Dunajská Lužná patrí do bližšieho okolia Bratislavy, keďže v nej bujnie stavebný ruch, naznačujúci zvyšujúci sa počet nových obyvateľov, prichádzajúcich sem buď z hlavného mesta alebo okolia.
Obec vznikla 1. januára 1974 z troch, pôvodne samostatných sídiel – Nových Košarísk, Jánošíkovej a Novej Lipnice.
Popri obci leží ochranná hrádza, vybudovaná na účely ochrany pred dunajskými vodami, ktorá začína v Bratislave a pokračuje smerom na vodnú nádrž Gabčíkovo. Neďaleko obce smerom na Senec, sa nachádza jazero Malá voda (jazero Nové Košariská I) a v inundačnom pásme za ochrannou hrádzou sa nachádza jazero Piesková jama (jazero Nové Košariská II). Obe slúžia na rybolov a Malá voda býva v lete zaplnená aj kúpaniachtivými návštevníkmi, keďže pre nich poskytuje príjemný relax. Piesková jama túto výhodu pre svoje bahnité dno a kalnú vodu nemá. Obyvateľstvo obce je prevažne slovenskej národnosti, okrem nej tu žijú najmä príslušníci maďarskej a rómskej národností. Súčasný počet obyvateľov (koniec roka 2013) je 5 195.
V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža z roku 1797 a kaplnka sv. Martina – zvyšok (presbytérium) pôvodného románskeho kostola z 13. storočia, ktorý vyhorel v roku 1852. Evanjelický kostol bol postavený v roku 1814 v klasicistickom štýle.
Futbalový klub OFK Dunajská Lužná hrá momentálne 3. najvyššiu slovenskú ligu.
Názov obce
Súčasný názov obce vošiel do platnosti 1. januára 1974 a je odvodený od polohy obce pri dunajských lužných lesoch.
Pôvodný maďarský a nemecký názov miestnej časti Nové Košariská (historicky, , ) odvodzoval jazykovedec Ján Stanislav z dávneho slovanského slova "Mišär", za modernú rekonštrukciu názvu určil tvar "Myšiare". V roku 1945, keď sa do obce začalo sťahovať obyvateľstvo z Košarísk-Priepastného, Lubiny a Bziniec bol názov zmenený na Nové Košariská.
Pôvodný maďarský a nemecký názov miestnej časti Nová Lipnica (historicky, , ) sa odvádza od stredovekého slovanského mena "Torec". Meno patrí k "tor", ktoré znamená košiar (na statku). Súčasný názov Nová Lipnica dostala obec v roku 1948, keď sa do nej začali sťahovať obyvatelia z Veľkej Lipnice na Orave, ktorá pripadla Poľsku.
Pôvodný maďarský názov miestnej časti Jánošíková (historicky, , ) vznikol pravdepodobne z latinského mena Dionysius podľa patrocínia svätého Dionýza, prvého parížskeho biskupa a jedného z patrónov Francúzska. V roku 1293 sa spomína ako Dyenus. Pôvodné nemecké pomenovanie Schildern je pravdepodobne odvodené zo stredovekého povolania výrobcov štítov – štitárov. V najstaršej pozemkovej knihe mesta Bratislavy (po roku 1439) sa spomína v podobe Schiltarn. Pomenovanie Jánošíková dostala obec v roku 1948 po prisťahovalcoch z Terchovej, rodiska Juraja Jánošíka.
Ibos
Ibos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Dunajská Lužná
Dejiny obce
náhľad|Evanjelický kostol v časti Nové Košariská|vľavo
Ibos
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dunajská Lužná
Dejiny obce
V erbe obce je znázornený sv. Martin z Tours, ktorý bol biskupom vo Francúzsku a pôvodne sa narodil ako syn rímskeho dôstojníka okolo roku 316 v rímskom tábore Sabaria (dnes Szombathely). Tento svätec bol patrónom pôvodného farského kostola v časti Nové Košariská.
Ibos
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dunajská Lužná
Dejiny obce
Obec Dunajská Lužná je známa aj v európskej archeológii mohylovým pohrebiskom zo staršej doby železnej, z rokov700550 pred Kr.. Archeologický výskum v časti Nové Košariská preskúmal mohylovú nekropolu so žiarovým spôsobom pochovávania s centrálnym hrobom v zemnej mohyle. V pohrebisku sa našlo veľké množstvo keramických nádob s bohatým umeleckým prejavom.
Kovové predmety sa však zachovali len vo veľmi malom množstve.
Do skončenia druhej svetovej vojny, počas ktorej boli obce, ktoré dnes tvoria Dunajskú Lužnú, pohraničné, bolo obyvateľstvo najmä nemeckej národnosti. Po skončení druhej svetovej vojny sem namiesto nich prišli kolonisti zo myjavských kopaníc a severného Slovenska.
V januári 2004 bola v Dunajskej Lužnej otvorená stála expozícia HISTÓRIA A SÚČASNOSŤ OBCE, umožňujúca návštevníkom detailnejšie sa oboznámiť s minulým a súčasným životom obce.
Erb
Erb obce Dunajská Lužná tvorí ''zo spodného modrého štítu vyrastá zlatovlasý biskup v striebornozlatom zdobenom rúchu, držiaci pred sebou zlatý kalich. Nad ním sa vznáša zlatá, striebrom zdobená mitra a po bokoch ho sprevádzajú dva a dva nad sebou postavené zlaté kvety na zelených stopkách''.
Vlajka
Vlajku obce Dunajská Lužná tvoria farby obecnej vlajky sú odvodené z farieb erbu, pozostáva zo štyroch pruhov vo farbách bielej, žltej, zelenej a modrej. Vlajka je ukončená tromi cípmi.
Obyvateľstvo
V roku 2013 mala Dunajská Lužná 5 195 obyvateľov.
Národnostné zloženie:
Gruzínska demokratická republika
Gruzínska demokratická republika ( ,skr. GDR) je názov prvého novodobého nezávislého štátu Gruzínska, ktorý existoval v roku 1918 po kolapse cárskeho Ruska. Samostatne existoval v čase občianskej vojny v Rusku a zanikol po útoku Červenej armády v roku 1921. Dnešné Gruzínsko voľne nadväzuje na pôvodnú Gruzínskou demokratickú republiku.
Vznik republiky
Októbrová revolúcia ale všetko zmenila. Nástupom boľševikov k moci začala Ruská občianska vojna. Vo vzniknutom mocenskom vákuu sa spojili Gruzínci, Arméni a Azerbajdžanci a vo februári 1918 vytvorili Zakaukazskú federáciu. Federácia sa ale čoskoro vďaka vnútorným rozporom rozpadla a 26. mája 1918 bola vyhlásená nezávislá republika.
Medzinárodné uznanie republiky
Gruzínska demokratická republika bola uznaná postupne týmito štátmi: Rumunsko, Argentína, Nemecko, Turecko, Belgicko, Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Japonsko, Taliansko, Poľsko a Československo.
História
300px|left|thumb|Zasadanie gruzínskeho parlamentu (1918) Republika bola okamžite uznaná Nemeckom a Tureckom, ktoré hneď ponúkli pomoc. Na druhú stranu z toho vyplývalo odovzdanie moslimami obývaných území Turecku (mestá: Batumi, Artvin a Achalciche) a Gruzínsko sa dostalo pod silný nemecký vplyv. Nemci dokonca poslali na pomoc Gruzíncom vojsko, ktoré viedol generál Friedrich Freiherr Kress von Kressenstein. Na konci vojny sa Nemci stiahli späť do Nemecka.
GDR mala od začiatku problémy so svojimi susedmi. Územné spory viedla so susedným Arménskom aj Azerbajdžanom. V prípade Arménska skončil spor dokonca ozbrojeným konfliktom. Ďalším problém bolo neuznanie nezávislosti bielogvardejcami. Generál Denikin, miestny veliteľ Bielej armády, nehodlal uznať žiadny novovzniknutý štát, ktorý si uzurpoval nároky na územia bývalého Ruského cárstva alebo dokonca sa od neho odtrhol. Aj tento spor skončil ozbrojeným konfliktom. Situácia zašla až tak ďaleko, že Briti poslali do oblasti svoje vojsko. Intervenčná armáda mala ustáliť situáciu na Kaukaze a vytvoriť jednotnú silu bojujúcu proti boľševikom. Bola vytvorená línia s pomocou britskej armády, ktorú mal Denikin s jeho armádou zakázané prekročiť. Dôsledkom hrozby Bielej armády bolo podpísanie spojenectva medzi Gruzínskom a Azerbajdžanom v júni 1919.
Voľby
Dňa 14. februára 1919 sa konali voľby do parlamentu. Ako víťaz vyšla z volieb so ziskom 81,5% hlasov strana menševikov. Novovzniknutá vláda vytvorila demokratický štát. Bola poskytnutá autonómia búriacemu sa Abcházsku a vykonané reformy súdnictva a štátnej správy.