cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fedor Hodža
Absolvoval Právnickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Do novembra 1938 pracoval na Ministerstve zahraničných vecí ČSR. Pred zánikom česko-slovenského štátu odišiel s otcom a rodinou do exilu do Francúzska, kde bol otcovi nápomocný pri zakladaní málo úspešnej politicko-odbojovej platformy „parížskej“ Slovenskej národnej rady. Po vojnovej porážke Francúzska Nemeckom odišiel do Spojeného kráľovstva, kde pracoval ako pracovník česko-slovenskej exilovej londýnskej vlády. Od augusta 1944 bol členom londýnskej Štátnej rady. Po obnovení ČSR a obnovení Dočasného národného zhromaždenia bol jeho poslancom.
Po februárovom komunistickom prevrate v roku 1948 bol v politickom exile a pôsobil ako funkcionár Rady slobodného Česko-Slovenska v USA.
V exile v USA a Kanade organizoval Demokratickú stranu a volne spolupracoval s politikmi bývalej Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárnej strany).
Rovnako ako jeho otec Milan Hodža bol stúpencom stredoeurópskeho federatívneho usporiadania a obdivovateľom medzivojnovej ČSR.
Záchranka
Záchranka môže byť:
Marcel Horniak
Marcel Horniak (* 1. január 1903, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry† 21. október 1989, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, náboženský publicista, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (19211922). Teológiu študoval v Turíne v Taliansku (1925 – 1929), kde bol 8. júla 1929 vysvätený za kňaza. Pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave, Fryštáku a vo Svätom Kríži nad Hronom, kde saleziáni v roku 1946 založili v Biskupskom kaštieli Vysokú školu bohosloveckú. Vykonával tam úlohu špirituála (19461950).
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre jeho aktívny náboženský postoj ho zariadili do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a previezli ho do prísnejšieho internačného tábora. Najprv do Oseku v severných Čechách a potom do kláštora v Králíkách (v internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky).
Pre zhoršujúce sa zdravotné ťažkosti v dôsledku krutých životných podmienok a permanentným výsluchom ŠtB, bol po piatich rokoch internácie prepustený (1950 – 1955), a poslaný do charitného domova. Najprv do Beckova a potom do Pezinka. Bol starším bratom saleziána Ernesta Horniaka.
Bol tiež publikačne činný. Vyšli mu desiatky článkov s náboženskou tematikou.
Počas pôsobenia v Šaštíne ako administrátor farnosti (1931 – 1932), zaslúžil sa o reštaurovanie a pozlátenie sochy Sedembolestnej Panny Márie, ktorá sa nachádza v bazilike za hlavným oltárom.
Dokovanie a kotvenie kozmickej lode
náhľad|Voľne letiaci Progress M-05M pri dokovaní k ISS náhľad|Kozmická loď Dragon zachytená robotickým ramenom - [[Remote Manipulator System|Kanadskou rukou pred prikotvením.]]
Dokovanie a kotvenie kozmickej lode je postup spájania dvoch kozmických plavidiel. Toto spojenie môže byť dočasné, alebo dlhodobé (napr. moduly kozmických staníc).
Dokovanie prebieha pri dvoch samostatne letiacich kozmických plavidlách, napr. kozmickej lode a kozmickej stanice, kedy sa kozmická loď, po priblížení, samostatne pripojí ku kozmickej stanici a ukotví sa. Kotvenie sa týka aj kozmických lodí neschopných dokovania, keď po priblížení k cieľovému telesu sú zachytené robotickým ramenom, napríklad ramenom DEXTRE, alebo Kanadskou rukou, s následným pripojením ku kozmickej stanici, kde sa ukotvia.
História
Dokovanie je závislé na vlastnej schopnosti kozmických lodí nájsť sa, priblížiť sa a zotrvať na rovnakej obežnej dráhe, s následným priblížením a spojením. Prvý krát túto techniku a postup použili USA pri spojení lode Gemini s cieľovým telesom Agena, v októbri 1965. USA používali od počiatku ručne riadené dokovanie, Sovietsky zväz od počiatku uprednostnil plnoautomatický dokovací mechanizmus. V prípade zlyhania plnoautomatického dokovania Soyuzu, je možné poloautomatické, alebo ručne riadené dokovanie. Osobitný postup pripojenie k nespolupracujúcemu telesu, kedy napríklad po zlyhaní kozmickej stanice Saljut 7 sa k nemu priblížila kozmická loď Sojuz T-13, spojila sa s ňou a opravila ju.
Priblíženie
náhľad|Stáčanie roviny orbity ISS podľa rotácie Zeme, a priemet orbity na povrch Zeme. náhľad|Dokovanie nákladnej kozmickej lode Dragon Prvým krokom pred dokovaním je priblíženie sa k cieľovému telesu. Dôležitým je vyrovnanie smeru letu a rýchlosti, aby vzájomný pohyb bol čo najmenší, až nulový. Napríklad ATV má v záverečnej fáze priblíženia rýchlosť len 0,07 m/s. To znamená dosiahnuť rovnakú výšku, rovnakú rýchlosť a rovinu orbity. Rovina orbity sa navyše stáča podľa rotácie Zeme, preto vhodné štartovacie okno trvá len niekoľko minút, až hodín. Pre úsporu času a paliva je vhodné voliť štart tak, aby sa orbitálne parametre kozmickej lode vyrovnali s cieľovým telesom práve vo chvíli dosiahnutia orbity a súčasne ich vzdialenosť bola čo najmenšia. V prípade odchýlok nasleduje stíhanie kozmickej stanice kozmickou loďou, čo môže predĺžiť prílet až na niekoľko dní. Zjednodušene povedané, ak dosiahnem správnu výšku, smer a rýchlosť na nejakom mieste, tak mám štartovať v tak, aby tým miestom cieľové teleso prelietalo práve v okamihu, keď tam priletím. V súčasnosti za optimálnych podmienok najkratší čas dosahuje Sojuz, v trvaní priblíženia a zadokovania na ISS za tri hodiny od štartu.
Záverečné priblíženie a spojenie
Vlastné dokovanie spočíva v záverečnom priblížení, kedy sa vyrovnajú axiálne osi stykovacích uzlov na jednu priamku a bez vzájomnej rotácie. V polohe stykovacieho uzla proti uzlu sa tieto priblížia k sebe a spoja. Na vykompenzovanie drobných nepresností sú stykovacie uzly konštruované s rôznymi kónusmi. Najmodernejšie systémy sú schopné polohu záchytného mechanizmu stykovacieho uzla prispôsobiť smeru príletu a navyše aj stlmiť energiu nárazu. Presnosť a rýchlosť priblíženia sa riadi automaticky, alebo s pomocou automatiky, v prípade zlyhania automatiky sa používajú záložné postupy manuálneho merania polohy a vzdialenosti, napríklad ručným laseorvým diaľkomerom cez okienko. Po spojení sa stykovacie uzly pevne spoja / ukotvia, čím je dokovanie ukončené. V prípade spojenia kozmickej lode so stanicou sa následne kontroluje stav a kvalita atmosféry na druhej strane uzavretého prielezu a až následne, po vyrovnaní tlakov na oboch stranách, sa prielezy môžu otvoriť.
Automatický dokovací systém
Automatické priblíženie a dokovanie je riadené riadiacim počítačom so zameriavacím zariadením. V ideálnom prípade cieľové teleso spolupracuje minimálne v rozsahu aktívneho navádzania.
Zoznam stretávacích a dokovacích systémov:
História
Kotvenie je možné vysledovať minimálne od éry raketoplánov, ktoré umiestňovali moduly kozmickej stanice na kotevné miesta pomocou robotického ramena. Niektoré moduly kozmickej stanice ISS boli ukotvené bez použitia robotického ramena, ale za pomoci nákladnej kozmickej lode Progress, napr. (modul Pirs). Podobne pri kozmických lodiach a moduloch neschopných samostatného dokovania sa vykonáva aj opačný postup, uvoľnenie z dokovacieho portu, za asistencie iného technického prostriedku.
Priebeh kotvenia
Postup kotvenia začína rovnako ako pri dokovaní priblížením. Záverečné priblíženie však končí vyrovnaním rýchlostí v blízkosti kozmickej stanice a v dosahu robotického ramena. Následne je kozmická loď zachytená robotickým ramenom, a premiestnená k stykovaciemu uzlu, kde sa ukotví. Dokončenie ukotvenia prebieha opäť rovnako ako pri dokovaní.
Špecifické kotvenia
Špecifickým kotvením je kotvenie dvoch nepilotovaných prostriedkov, napríklad za účelom doplnenia paliva, zmeny orbity, prípadne opravy. Osobitné je spojenie s nespolupracujúcim objektom, napríklad aj za účelom odstránenia z orbity.
Stykovací uzol
náhľad|Neandrogýnny stykovací uzol - dokovací port kozmickej lode Gemini sa vsunie do dokovacieho portu objektu [[Agena ]] náhľad|Spájanie stykových uzlov IDSS. Vľavo pasívny (prstenec zasunutý), vpravo aktívny (prstenec vysunutý) náhľad|[[Medzinárodný dokovací adaptér (IDA) na vesmírnej stanici ISS]]
Spájané telesá môžu byť spojené len pomocou dokovacieho, alebo kotviaceho zariadenia. Niektoré stykovacie uzly, napr. podľa medzinárodného štandardu, IDSS, umožňujú aj samostatné dokovanie, aj ukotvenie kozmickej lode s pomocou robotického ramena. Stykovacie uzly používajú alebo neadrogýnnu konštrukciu, kedy sa pripojovací port zasúva do cieľového telesa, alebo androgýnnu konštrukciu, kedy sú obe strany rovnocenné. V prípade nekompatibility konštrukcií stykovacieho uzla, je možné použiť prepojovací adaptér. Napríklad adaptér PMA, umožňuje pripojenie kozmickým lodiam s dokovacím systémom APAS-95 na dokovací port CBM, slúžiacemu pre spájanie modulov ISS. Prstencový adaptér IDA-1 umožňuje kozmickým lodiam s dokovacím portom kompatibilným s IDSS, pripojenie na pôvodný dokovací systém APAS-95.
Blasimon
Blasimon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Exponent pravice
Hodnotenie
Milan Šútovec podáva nasledujúci výklad tohto pojmu:
Termín bol systematicky používaný v žargóne dokumentov a uznesení Komunistickej strany Česko-Slovenska/Slovenska a prejavov jej funkcionárov, aj v slovníku komunistickej propagandy a historiografie. Podľa želania tvorcov termínu mal mať hanlivý význam.
Význam termínu exponenti pravice mal byť hanlivý, v rôznych spoločenských vrstvách bol význam odlišný. Termín sa sporadicky vyskytoval už počas Pražskej jari vo vyjadreniach odporcov prebiehajúceho obrodného procesu, cieľavedome a s veľkou frekvenciou sa používal najmä po invázii vojsk Varšavskej zmluvy a v prvých fázach konsolidácie a normalizácie. Termín sa používal v kombinácii s termínom "pravicoví oportunisti" a slúžil ako kritérium politického hodnotenia pri kádrovej práci a ako nástroj politického prenasledovania a deptania politických odporcov. Termín zahrnoval široké spektrum názorových oponentov a politických odporcov KSČ/KSS od vyhranených antikomunistov, členov dobových politizujúcich združení ako Klub angažovaných nestraníkov cez reformne naladených členov komunistickej strany, aktívnych členov cirkví, kritických umelcov, vedcov, pedagógov a pod. V r. 1971 bola rozhodnutím ÚV KSČ zriadená Centrálna evidencia predstaviteľov a exponentov pravice. V ďalšom priebehu normalizácie boli exponenti pravice v r. 1974 - 1988 pod tajným policajným dohľadom ŠtB doma i v emigrácii. Osoba so spoločenským štatútom exponenta pravice mala spravidla dlhodobo vážne zamestnanecké či kariérne problémy, viacerí z exponentov získali časom aj štatút politického väzňa. malá časť pod nátlakom súhlasila s prácou agenta ŠtB. Demokratická revolúcia v r. 1989 väčšinu exponentov pravice rehabilitovala politicky a niektorých aj súdne.
Kvadratický odhad
Kvadratický odhad je úloha pri ktorej je potrebné nájsť najmenšie číslo k resp. najväčšie číslo h také, že:, resp. .
Ak a>0, tak najväčšie zo všetkých takých čísel k, že pre každé x platí, je.
Ak a<0, tak najväčšie zo všetkých takých čísel h, že pre každé x platí, je.
Pomocou týchto poznatkov, prípadne samotnej techniky doplnenia na štvorec, možno nájsť podobné odhady aj v zložitejších situáciach.
Príklady
1) Nájdite najväčšie také číslo k, aby nerovnosť
platila pre všetky x>0.
Riešenie: Pravda, nie je vopred jasné, čí také číslo vôbec existuje. Nech pre x>0. Nájdeme najväčšie možné číslo k také, že, pre každé y. To je ľahké, podľa vyššie uvedeného dostávame:
pre kazdé y. Preto a rovnosť nastane vtedy a len vtedy, keď. Platí teda pre každé x>0. Navyše pre nastáva rovnosť. Preto najväčšie také číslo k, že pre každé x>0 platí, je.
2) Nájdite najmenšie také číslo v, že pre každé x\neq -5 platí.
Na všetky tieto otázky odpovieme naraz. Keďže (5+x)^2>0 pre x\neq-5, nerovnosť platí pre niektoré x\neq-5 práve vtedy, keď, čiže  za predpokladu, že v \neq 0. Ak však v je také číslo, že platí pre každé x\neq-5, tak v>0, lebo výraz na ľavej strane vzťahu  je pre každé x>0 kladný. Keďže v>0, tak predchádzajúca nerovnosť platí pre každé x vtedy a len vtedy keď pretože pre každé x, pričom rovnosť nastáva pre. Nerovnosť platí práve vtedy, keď 20v-1 \le 0, číže. Teda ak, tak platí pre všetky x\neq -5. Navyše keď vezmeme a z  vypočítané x=5\neq -5, tak v  dostaneme rovnosť. Teda najmenšie z čísel v, ktoré spĺňajú pre každé x\neq -5 je.
3) Ukážme, že existujú také čísla u, že nerovnosť platí pre každé x, a že jedno z nich je najväčšie.
Riešenie: Všimnime si najprv, že
Kordícka brázda
Kordická brázda je geomorfologická časť Starohorských vrchov. Rozprestiera sa západne od Banskej Bystrice v okolí obcí Králiky, Tajov a Kordíky podľa ktorej je pomenovaná.
Vymedzenie
Brázda zaberá najzápadnejšiu časť pohoria, pričom východným okrajom zasahuje k Podlaviciam, mestskej časti Banskej Bystrice. Na jej území ležia obce Králiky, Riečka, Tajov a Kordíky, ktorými tečú prítoky Tajovského potoka. Kordickú brázdu vymedzuje na severe Bralná Fatra (podcelok Veľkej Fatry), západným smerom sa nachádza Flochovský chrbát, na juhu Malachovské predhorie (oba podcelky Kremnických vrchov). Východným smerom sa rozkladá Bystrické podolie, patriace do Zvolenskej kotliny a severovýchodným smerom pokračujú Starohorské vrchy.
Chránené územia
Územie je čiastočne odlesnené a nie je veľkoplošne chránenou oblasťou. Osobitne chránené sú prírodná pamiatka Tajovská kopa a Králická tiesňava.
Turizmus
Plošne neveľké územie a jeho blízke okolie oplýva viacerými atrakciami, ktoré sem lákajú turistov najmä z blízkej Banskej Bystrice. Oblasť disponuje sieťou značených chodníkov, ktoré spájajú zaujímavé miesta v Kordickej brázde i okolí.
František I. (Lotrinsko)
Životopis
Narodil sa v Nancy ako najstarší syn Antona II. a Renáty Bourbonskej, dcéry Gilberta z Montpensier. V polovici 30. rokov 16. storočia bol krátko zasnúbený s Annou Klevskou, ktorá sa v roku 1540 vydala za anglického kráľa Henricha VIII.
V roku 1541 sa oženil s princeznou Kristínou Dánskou (* 1521† 1590). Princezná bola dcérou dánskeho kráľa Kristiána II. a Izabely Habsburskej (ktorá bola sama potencionálnou nevestou pre Henricha VIII.). František zomrel v roku 1545 v Remiremonte. Kristína sa stala regentkou a poručníčkou ich malých detí.
Polyfenol
Polyfenol je skupina chemických zlúčenín obsiahnutých v rastlinách. Sú charakterizované prítomnosťou viac ako jednej fenolovej jednotky alebo stavebného bloku v molekule. Polyfenol sa všeobecne delí na hydrolyzovateľné taníny (estery kyseliny gallovej a glukózy alebo iných cukrov) a fenylpropanoidy, napríklad lignany, flavonoidy a kondenzované taníny.
Klasifikácia a nomenklatúra
Delenie polyfenolov na taníny, lignany a flavonoidy je odvodené od variantov jednoduchej polyfenolickej jednotky vychádzajúcich zo šikimátovej metabolickej dráhy sekundárneho metabolizmu rastlín a z klasického delenia založeného na relatívnom význame jednotlivých základných komponentov pre rôzne študované oblasti. Chémia tanínov vychádza z významu kyseliny trieslovej pre kožiarsky priemysel. Ligniny sú späté s chémiou pôdy a rastlinných štruktúr. Flavonoidy sa zaoberá chémia sekundárnych rastlinných metabolitov pre obranu rastlín a chémia farieb kvetov (napr. antokyanínov).
Najviac a najlepšie študovanými polyfenolmi sú flavonoidy, medzi ktoré patria tisíce zlúčenín, okrem iného flavonoly, flavóny, katechíny, flavanóny, antokyanidíny a izoflavonoidy.
Najhojnejšie sa vyskytujúcimi polyfenolmi sú kondenzované taníny, obsiahnuté prakticky vo všetkých skupinách rastlín a tvoriace až 50 % suchej hmotnosti listov. Po celom svete prebehla na nutrične chudobných kyslých pôdach konvergenčná evolúcia rastlinných komunít bohatých na taníny. Taníny boli považované za súčasť obrany rastlín proti bylinožravcom, avšak čoraz viac ekológov teraz poznáva ich význam pre riadenie procesov rozkladu a dusíkového obehu. S rastúcimi obavami z globálneho otepľovania je veľký záujem lepšie pochopiť úlohu polyfenolov ako regulátorov obehu uhlíka, najmä v severných boreálnych lesoch.
Polyfenol sa klasifikuje aj podľa typu a počtu prítomných fenolických subkomponentov. V danom polyfenole môže byť obsiahnutá viac ako jedna subkomponenta.
Fenolické jednotky môžu byť často esterifikované alebo metylované. Možno ich nájsť v dimerizovanom alebo polymerizovanom stave, kedy vzniká nová trieda polyfenolov. Napríklad kyselina ellagová je dimér kyseliny gallovej a tvorí triedu ellagotanínov. Podobne sa katechín a gallokatechín môžu kombinovať a tvoriť červenú zlúčeninu teaflavín, týmto procesom vzniká aj rozsiahla trieda tearubigínov v čaji.
Výskyt v potravinách
Medzi významné zdroje polyfenolov patria bobuľoviny, čaj, pivo, hrozno (tiež víno ako nápoj), olivový olej, kakao/čokoláda, káva, vlašské orechy, arašidy, borojo, granátové jablko, cezmína paraguajská a ďalšie ovocie a zelenina.
Externý odkaz
Wine polyphenols vary with age and variety
Sanita
Sanita môže byť:
Lutroforos
náhľad|[[Apúlia|Apulský červenofigúrový lutroforos, maľba neznámeho maliara znázorňuje bohyňu Éós a ňou uneseného Kefala, cca 330 pred Kr., Antikensammlung Kiel, inv. číslo B 787.]] Lutroforos alebo loutroforos (lutroforos) je typ starovekej keramickej nádoby. Lutroforos (mn. č. lutroforoi, doslova „nesúci (vodu) do kúpeľa“), vysoká štíhla rituálna nádoba s úzkym hrdlom a s dvomi vysokými vertikálnymi uchami, sa používal pri svadbách a pohreboch mladých ľudí (v Aténach bol známy od konca 8. storočia pred Kr. ) V starovekom Grécku bola svadba obvykle doprevádzaná rôznymi rituálmi a obradmi (ekdosi, „odovzdanie“). Obľúbeným časom sobáša (najmä v Aténach), ku ktorému dochádzalo niekedy aj po niekoľkoročnom zasnúbení, bola doba splnu Mesiaca v mesiaci Gamelión (od gamos „svadba“, či „svadobná hostina“), v čase, keď bolo v poľnohospodárstve najmenej práce. Po obradoch lúčenia a po obetách bohom ženích i nevesta podstúpili rituálny kúpeľ vo vode prinesenej v nádobe lutroforos (v Aténach ho sprievod priniesol z prameňa Enneakrunos ) a v dome otca nevesty sa potom konala hostina. Lutroforos dávali zo súcitu príbuzní alebo priatelia po svadbe, pri pohrebe alebo i na určité sviatky na hroby (do hrobov) tým, čo sa svojej svadby nedožili (hlavne do hrobov predčasne zomrelých dievčat ).
Tvary a typy lutroforov
Lutroforos sa podľa tvaru a typu delí na: atický v tvare amfory (protoatický, nedštandardný a štandardný), atický v tvare hydrie (nedštandardný a štandardný) a na apulský (v tvare vajca: Typ I. a Typ II., a v tvare cylindra: Typ I. a Typ II.
Červená skala (vrch v Branisku)
Červená skala je vrch v pohorí Branisko. Leží nad Lačnovom, približne juhozápadne od Lipian.
Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji Braniska, v geomorfologickom podcelku Smrekovica. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Lipovce. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Lačnov, východným smerom ležiace Lipovce, juhovýchodným Šindliar a západným obec Vyšný Slavkov.
Opis
Červená skala leží v rázsoche, ktorá vybieha južným smerom z vrchu Magura, patriaceho však už do pohoria Bachureň. Hrebeň s masívom od zvyšku Braniska oddeľuje Kopytovská dolina. Východným smerom leží vrch Bučie, Mindžová a Petrušova hora , južným Príkry hrb , Suchý vrch  a Homôľka , západným Kravcová , Boldigaň  a Veľká skala  a severným Bučina , Magura  a Bachureň. Západnú časť hrebeňa odvodňuje Kopytovský potok, východnú jeho prítok Kamenný potok, smerujúce do riečky Svinka v povodí Hornádu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Východné svahy patria do NPR Kamenná Baba.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Braniska, pri priaznivých podmienkach tiež susednú Bachureň, Slanské vrchy, Čiernu horu a Volovské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no južným úbočím vedie žlto značený chodník z Kopytovskej doliny do Lačnovského kaňonu a východným úpätím  červeno značený chodník z Lipoviec cez Lačnov do Lačnovského sedla.
Oriešok obyčajný
Opis
Oriešok obyčajný meria 9 – a váži 6 – 11 g.
Výskyt a stav na Slovensku
Hniezdenie bolo preukázané v 93 % mapovacích kvadrátov. Najvyššie hustoty boli zistené v pralesovitých prírodných jedľo-bukových lesoch NPR Badínsky prales od 3,1 – do 5 párov /, vŕbovo-topoľovom lužnom lese NPR Ostrov orliaka morského od 2 do 8 párov /.
V zime zo Slovenska z časti odtiahne alebo sa potuluje a na Slovensko priletajú zimovať aj populácie zo severnejších oblastí. Jeho prítomnosť v zime bola dokázaná v 33 % mapovacích kvadrátov. V zime vo veľkých mrazoch nocujú spoločne v hniezdach alebo búdkach. Boli nájdené i skupiny viac ako 20 jedincov.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 000 – 200 000, zimujúcich jedincov 200 000 – 400 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Obľubuje lesy všetkých druhov, kde je veľa krovín, kôp haluzín, vyvrátených stromov alebo brehové porasty s odkrytými koreňmi.
Hniezdenie
U orieška hnedého stavia hniezdo iba samec. Veľké guľaté hniezdo s bočným vchodom umiestňuje do rôznych spletí konárov, popadaných haluzín a odkrytých koreňov na brehoch potokov. Stavia ich viacero, v jednom z nich budú hniezdiť a ostatné slúžia na spanie. Samička sedí sama na 5 – 6 (max 13) vajíčkach 14 – 15 dní. Obaja rodičia kŕmia mláďatá na hniezde 16 – 17 dní. Hniezdi dvakrát za rok.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).
Monitorovanie integrity súborov
Monitorovanie integrity súborov (FIM) je interná kontrola alebo proces, ktorý vykonáva overenie integrity súborov operačného systému a aplikačného softvéru pomocou metódy overovania medzi aktuálnym stavom súboru a známou základnou líniou. Táto porovnávacia metóda často zahŕňa výpočet známeho kryptografického kontrolného súčtu pôvodnej základnej línie súboru a porovnanie s vypočítaným kontrolným súčtom aktuálneho stavu súboru. Na monitorovanie integrity možno použiť aj iné atribúty súboru.
Vo všeobecnosti je akt vykonávania monitorovania integrity súborov automatizovaný pomocou interných kontrol, ako je aplikácia alebo proces. Takéto monitorovanie sa môže vykonávať náhodne, v definovanom intervale hlasovania alebo v reálnom čase.
Bezpečnostné ciele
Zmeny v konfiguráciách, súboroch a atribútoch súborov v rámci IT infraštruktúry sú bežné, ale skrytých vo veľkom množstve denných zmien môže byť len málo, ktoré ovplyvňujú integritu súboru alebo konfigurácie. Tieto zmeny môžu tiež znížiť stav zabezpečenia a v niektorých prípadoch môžu byť hlavnými indikátormi prebiehajúceho narušenia. Hodnoty, ktoré sú monitorované na neočakávané zmeny súborov alebo konfiguračných položiek a zahŕňajú:
Ciele súladu
Viaceré ciele zhody označujú monitorovanie integrity súboru ako požiadavku. Niekoľko príkladov cieľov súladu s požiadavkou na monitorovanie integrity súborov zahŕňa:
Súčanská kotlina
Súčanská kotlina je vnútrohorská brázda a geomorfologická časť podcelku Súčanská vrchovina v pohorí Biele Karpaty. Rozprestiera sa v okolí obce Horná Súča, podľa ktorej je pomenovaná.
Vymedzenie
Kotlina zaberá centrálnu časť Súčanskej vrchoviny, ktorá ju z veľkej časti obklopuje. Tento podcelok susedí na severovýchode, severe i západe, južným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Bošácke bradlá. Údolím Súčanky na východe susedí kotlina s Bielokarpatským podhorím, čoby podcelkom Považského podolia. Územím preteká riečka Súčanka, ktorá tu priberá niekoľko prítokov a na východnom okraji preráža pohorie a pokračuje k obci Dolná Súča. Práve touto obcou vedie i hlavná prístupová cesta do kotliny a k tunajším sídlam.
Chránené územia
Územie kotliny je najmä v centrálnej časti zväčša odlesnené. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty, osobitne chráneným územím je prírodná pamiatka Podsalašie a prírodné rezervácie Debšín a Hornozávrská mokraď.
Turizmus
Okolie, charakteristické lazníckym osídlením, patrí medzi pokojnejšie oblasti Bielych Karpát. Vyhľadávané sú prírodné zaujímavosti, no i blízky Súčanský hrad. Množstvo ciest a chodníkov je vyhľadávaná i cykloturistami, značené trasy vyhľadávajú turisti.
Záchranný automobil
Záchranný automobil alebo záchranné auto môže byť:
Yuri Dojč
Yuri Dojč (* 12. máj 1946) je slovensko-kanadský umelecký a komerčný fotograf, ktorého práce zahŕňajú okrem iných čierno-biele akty, portréty kanadských veteránov z obdobia 2. svetovej vojny, a projekty American Dreams, Marble Woman ako aj jeho výstavu Last Folio.
Mladosť
Yuri Dojč vyrastal v meste Humenné na východe Slovenska. Jeho otec pracoval ako riaditeľ strednej školy a matka ako učiteľka. V roku 1954 sa rodina s vtedy 8-ročným Yurim presťahovala do Bratislavy. V roku 1968 sa ako študent zúčastnil letného študijného programu v Londýne, keď vojská Varšavskej zmluvy vpadli do vtedajšieho Česko-Slovenska. Počúvnuc radu svojho otca sa Yuri Dojč rozhodol, že sa domov nevráti, o rok neskôr emigroval do Kanady a usadil sa v Toronte.
Vzdelanie
Po vyštudovaní v odbore strojárstvo Dojč pokračoval štúdiom psychológie na Univerzite Komenského v Bratislave. Krátko na to bolo jeho štúdium prerušené sovietskou inváziou. Po príchode do Kanady začal študovať fotografiu na Ryerson University v Toronte. Už počas školy pracoval ako fotoeditor študentského týždenníka Eyeopener a spolupracoval po boku budúcej novinárskej žurnalistky Christie Blatchfordovej a s ľudmi ako reportér CBC Paul Workman, reportér City TV Jojo Chintoh a komik Paul Chato.
Kariéra
Dojčovu prácu v začiatkoch ovplyvnili fotografovia Edward Weston, Irving Penn, Man Ray a Guy Bourdin, ale aj maliari René Magritte, Egon Schiele a Amedeo Modigliani. Zo začiatku sa venoval fotografovaniu interiérových prvkov ako dvere, okná, stoličky a kvety, neskôr ho začalo priťahovať fotografovanie ľudí.
V roku 1975 si Yuri Dojč otvoril vlastný fotografický ateliér, kde tvoril a pracoval pre spoločnosti ako FedEx, American Express, Canon, Seagrams, General Motors, Eastman Kodak, Porsche, Club Med, Brooks, Panasonic ako aj pre reklamné agentúry po celom svete.
V 80-tych rokoch 20. storočia, v čase vrcholu éry plagátov, sa Dojčove fotografie objavili aj vo filme D.C. Cab. Jeho troma najpredávanejšími fotografiami boli Legs, Bicycle a Chair.
Výstavy
Od roku 1975 vystavoval Yuri Dojč mnohokrát sólovo ale aj v spojení s inými v Kanade, USA, Veľkej Británii, Belgicku, Poľsku, Česku a samozrejme aj na Slovensku.
Pod názvom Last Folio sa 1. septembra 2011 konala Fotografická cesta s Yurim Dojčom v umeleckej galérii Grunwald Gallery of Art na Univerzite v Indiane v americkom Bloomingtone. Fotografie zachytávajú krajinu, synagógy a predmety, to, čo ľudia z početných slovenských židovských komunít opustili a zanechali kvôli deportácii do koncentračných táborov v roku 1942. "To, čo ostalo" je zároveň jedným z podtitulov tejto výstavy.
Táto výstava bola pôvodne uvedená v Slovenskom národnom múzeu, nasledovaná prezentáciami v Gonville and Caius Lower Library v anglickom Cambridge, v Múzeu židovského dedičstva v New Yorku, v sídle Európskej komisie v Bruseli.
Aľa Rachmanova
Životopis
Narodila sa v rodine lekára v meste Kasli v Čeľabinskej oblasti. Od roku 1916 študovala na Filologickej fakulte Permskej štátnej univerzity, štúdium ukončila v Irkutsku počas občianskej vojny. V roku 1921 sa vydala za bývalého vojnového zajatca, Rakúšana Arnulfa von Hoyera. Od roku 1922 žili v meste Perm, odkiaľ boli v roku 1925 vyhostení zo ZSSR. Ušli do Rakúska, kde bývali vo Viedni a od roku 1927 v Salzburgu.
V roku 1931 vydala autobiografický román vychádzajúci z jej osobných denníkov. Knihu vydala pod pseudonymom a v nemeckom preklade (preložil jej manžel) pod názvom Studenten, Liebe, Tscheka und Tod (Študenti, láska, Čeka a smrť). V knihe opisuje svoj život v rokoch 1916 až 1920. Následným pokračovaním diela vznikla trilógia, ktorá priniesla Ali Rachmanovovej medzinárodné uznanie. Jej knihy boli vydané v náklade vyše 2 miliónov kusov v 22 jazykoch. V ruštine však dodnes (r. 2012) oficiálne nevyšlo žiadne jej dielo.
V roku 1945 zomrel jej jediný syn vo Viedni počas bojov so sovietskou armádou. V roku 1946 emigrovala s manželom do Švajčiarska, kde od roku 1949 žili v meste Ettenhausen. Jej manžel bol až do svojej smrti výhradným prekladateľom jej diel do nemčiny, po jeho smrti v roku 1970 prestala písať.
Zomrela 11. februára 1991 vo veku 92 rokov.
Internacionálna pomoc
Poučenie z krízového vývoja konštatuje, že Česko-Slovensko sa od januára 1968 nachádzalo v kríze a že vpád vojsk Varšavskej zmluvy bol "bratskou pomocou", "akt internacionálnej solidarity", ktorý údajne zabránil krviprelievaniu.
Disney+
Disney+ (vyslovované ako Disney Plus) je americká SVOD streamovacia služba vlastnená a spravovaná spoločnosťou Media and Entertainment Distribution, ktorá je divíziou The Walt Disney Company. Služba sa primárne zameriava na distribúciu filmov a televíznych seriálov produkovaných štúdiami Walt Disney Studios a Walt Disney Television. Ponúka taktiež tvorbu značiek Star Wars, Marvel, National Geographic, Pixar a Star. Na službe sú okrem iného zverejňované aj pôvodné filmy a televízne seriály. V Spojených štátoch nie je Star súčasťou Disney+ a je prevádzkovaný samostatne, rovnako aké ostatné streamovacie služby Disneyho (Hulu sa zameriava na všeobecne orientované relácie a ESPN + na športovo orientované programy). Disney+ sa zaoberá rodinnou zábavou, ktorá vychádza z obchodných značiek spoločnosti Disney.
Dňa 12. novembra 2019 bolo Disney+ spustené v Spojených štátoch, Kanade a Holandsku. Nasledujúci týždeň sa služba rozšírila do Austrálie, Portorika a na Nový Zéland. Do vybraných európskych krajín sa služba rozšírila 24. marca 2020. V apríli sa stala dostupnou v Indii, a to prostredníctvom streamovacej služby Hotstar spoločnosti Disney, ktorá bola následne predstavená pod menom Disney+ Hotstar. V septembri 2020 sa Disney+ rozšírilo do ďalších štátov Európy a v novembri toho istého roku do Latinskej Ameriky. Služba bola po svojom spustení pozitívne hodnotená, a to najmä jej ponuka televíznych a filmových titulov. Bola však negatívne kritizovaná za technické problémy. Počas prvého dňa si Disney+ predplatilo 10 miliónov ľudí. V decembri 2020 mala služba 86,8 miliónov predplatiteľov. 9. marca 2021 služba dosiahla 100 miliónov aktívnych predplatiteľov.
Ponuka
Disney+ je založené na hlavných štúdiách spoločnosti Disney, vrátane Walt Disney Pictures, Walt Disney Animation Studios, Pixar, Disneynature, Lucasfilm, Marvel Studios a National Geographic, a vybraných filmov štúdií 20th Century Studios, Fox Searchlight Pictures, Hollywood Pictures a Touchstone Pictures. Služba bude pôsobiť súbežne s Hulu, v ktorej má Disney po akvizícii Foxu väčšinový podiel. Bob Iger uviedol, že sa Disney+ bude zameriavať hlavne na rodinnú zábavu a nebude obsahovať filmy a seriály s hodnotením R a NC-17 alebo TV-MA, pričom Hulu sa bude naďalej zaoberať "všeobecnou" ​​zábavou. Hulu bude zároveň doplnkovou službou Disney+.
Premier Access (Premiérový prístup)
Hraná adaptácia filmu Mulan mala premiéru vo vybraných krajinách 4. septembra 2020 na Disney+ Premier Access za prémiový poplatok (29,99 USD), neskôr bola bezplatne k dispozícii všetkým predplatiteľom 4. decembra. Druhý celovečerný film Raya a posledný drak mal premiéru na Disney+ s Premier Access 5. marca 2021, v rovnaký deň ako v kinách a všetkým používateľom bude sprístupnený od 4. júna. V marci 2021 spoločnosť Disney oznámila, že filmy Cruella a Black Widow budú mať premiéru v kinách aj na Disney+ (iba pre používateľov s Prémiovým prístupom).
Dohody s obsahom tretích strán
V apríli 2021 dosiahli spoločnosti Disney a Sony Pictures viacročnú dohodu s cieľom uviesť filmy spoločnosti Sony na Disney+, Hulu, ABC, FX a Freeform. V rámci dohody budú tituly z knižnice spoločnosti Sony a budúce filmy uvedené v kinách dostupné na streamovacích službách spoločnosti Disney a lineárnych sieťach po ich prvom výplatnom termíne. Táto dohoda umožňuje veľkým franšízam, ako sú Spider-Man a Jumanji, vysielať na Disney+.
Spustenie
Služba Disney+ je na Slovensku dostupná od 14. júna 2022.
Čajka (dielo)
Čajka (rus. Чайка) je divadelná dráma od Antona Čechova. Dielo začal písať na jeseň v roku 1895. V októbri 1895 v liste pre svojho priateľa Soovorina popísal túto hru ako komédiu s tromi ženskými rolami, dvomi mužskými a so štyrmi aktami. Premiéru mala hra v roku 1896 v Petrohrade.
Čechov opisuje v tomto diele medziľudské vzťahy a postavenie spoločnosti na konci 19. až začiatkom 20. storočia. Táto hra sa odohráva počas dvoch rokov, všetko na ruskom vidieku. náhled|250px|[[Anton Pavlovič Čechov číta hru Čajka hercom MCHATu (1899).]]
Sanitka
Sanitka môže byť:
Vozovňa Krasňany
Vozovňa Krasňany je vozovňa v Bratislave, v mestskej časti Rača, v lokalite Krasňany, ktorú prevádzkuje DPB. Vozovňa je 1. prevádzky - divízie Elektrobusy (1DPA; všetky autobusy (okrem elektrobusov) boli premiestnené do vozovne Vozovne Trnávka) a 2. prevádzky - divízie Električky (2DPE). Z vozovne sú vypravované električkové a autobusové linky, pričom na autobusové sú nasadzované len elektrobusy typu SOR EBN 8 a SOR NS 12.
Vypravované linky:
Vozidlový park
Vo vozidlovom parku Vozovne Trnávka sa nachádzajú 3 typy električiek a dva typy elektrobusov, ktoré denne vypravuje:
Rozglabský potok
Rozglabský potok je prirodzený vodný tok za Záhorí, v okrese Malacky, v chotári obce Pernek a na území VVP Záhorie (k.ú. Turecký vrch). Ide o tok VI. rádu s horským charakterom, o dĺžke 2,664 km a s plochou povodia 1,583 km². Pramení vo výške a ústi do Perneckého potoka v nadmorskej výške
Prameň
Pramení na území VVP Záhorie, v dorastenom listnatom lese, na severozápadnom svahu vrchu Gašparová, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške
Opis toku
Najskôr potok tečie západným smerom, tvorí vlnu smerujú na juh a ďalej tečie na západ. Následne sa veľkým oblúkom stáča na sever, podteká miestnu účelovú komunikáciu, opúšťa územie VVP a preteká vyrasteným listnatým lesom. Tečie v strmšej doline, preteká lokalitou Rozglaby a opäť podteká lesnú cestu. Stále pokračuje severným smerom, križuje sa s elektrickým vysokonapäťovým vedením a následne je dvakrát premostený, najprv lesnou, potom cestou II. triedy 503. Následne sa v nadmorskej výške vlieva do Perneckého potoka, ako jeho ľavostranný prítok.
Burdov (vrch)
Burdov je druhý najvyšší vrch v pohorí Burda. Nachádza sa asi východne od Štúrova.
Polohopis
Pohorie Burda leží juhovýchodne od Podunajskej nížiny, zovreté medzi riekami Hron na západe, Dunaj na juhu a Ipeľ na východe. Centrálnu časť tvorí pomerne plochý masív najvyššieho vrchu Burdov. Leží nad rekreačným strediskom Kováčov, približne od obcí Chľaba na východe, Leľa na severe a Kamenica nad Hronom na západe. Vrch leží v katastri obce Chľaba.
Výhľady
Zalesnený plochý vrchol neponúka výhľady a tie sú možné len z malých mýtin, resp. v zimnom období, keď sú stromy bez lístia. Viditeľné sú najmä okolité maďarské vrchy, len pri ideálnych podmienkach je možné pozorovať napr. Zobor alebo Sitno. Z južných svahov je pekný výhľad na Dunaj a Vyšehradskú bránu.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je lesnou cestou od obce Bajtava a následne lesom. modrá trasa obchádza rozsiahly masív od rekreačného strediska Kováčov cez Chľabu, Veľkú dolinu, poblíž chaty Ipeľ a oblúkom severozápadným svahom k rázcestiu pri vyhliadke Skaly. Južné a juhozápadné svahy sú súčasťou národnej prírodnej rezervácie Burdov.
The Nameless One (Volbeat)
„The Nameless One“ je skladba dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Bola vydaná ako singel v roku 2013.
Hajnáš
Hajnáš je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží približne severne od Tisovca.
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Rimavská Sobota a na katastrálnom území mesta Tisovec. Najbližším sídlom je južne ležiaci Tisovec, východne sa nachádza Muráň, Muránska Lehota a Muránska Dlhá Lúka a západne Pohronská Polhora. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina.
Opis
Hajnáš leží v južnej časti Muránskej planiny, v rázsoche, vybiehajúcej juhozápadne z masívu Ostrice. Západne sa nachádza Pacherka, Kostolný vrch , Bánovo , Strieborná a Kučalach , severne Vysoký vrch , Malá Stožka , Veľká Stožka , Kľak  a Ostrica, východne Pavelková , Cigánka , Vrbiarka , Macov vrch  a Krížna poľana  a južne Tri chotáre , Tŕstie , Šarkanica , Ostrá  a Hradová. Oblasť patrí do povodia Rimavy, kde vodu z východných svahov odvádza potok Slávča a zo západných Kačkava. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z okolia. Cez neďalekú Ostricu vedie  zeleno značená turistická trasa z Tisovca.
Cena Grammy za najlepší rockový album
Cena Grammy za najlepší rockový album (angl. Grammy Award for Best Rock Album) je ocenenie udeľované na slávnostnom odovzdávaní cien Grammy Awards, ktoré bolo založené v roku 1958 a pôvodne sa nazývalo Gramophone Awards. V tejto kategórii sú oceňovaní umelci za kvalitu piesní v žánri rockovej hudby. Vyznamenania vo viacerých kategóriách každoročne udeľuje Národná akadémia umení a vied Spojených štátov s cieľom „oceniť umelecké úspechy, technické znalosti a celkovú excelentnosť v hudobnom priemysle bez ohľadu na predaj albumov alebo pozíciu v hudobných rebríčkoch“.
Ofeltes
náhľad|Malého Ofelta škrtí had, Denkmäler des klassischen Altertums. 1888 Ofeltes alebo Ofeltés (Ofeltes/iný prepis Ofeltés, ) je v gréckej mytológii malý syn nemejského kráľa Lykourga a jeho manželky Eurydiky.
Jeho opatrovateľkou bola Hypsipylé, bývalá kráľovná na ostrove Lemnos, dcéra tamojšieho kráľa Thoanta. Keď lemnijskí muži húfne opúšťali svoje manželky a odchádzali za ženami na pevninu, všetky ženy podľa dohody svojich mužov povraždili, jediná kráľovná Hypsipylé ušetrila svojho starého otca v truhlici, spustenej na more. Za túto zradu ju ostatné ženy predali do otroctva a tak sa stala opatrovateľkou maličkého Ofelta.
Počas jednej prechádzky ju na lúke stretli vojaci, ktorí tiahli do vojny „siedmich proti Tébam“ a požiadali ju o vodu, pretože všetky pramene v okolí na príkaz najvyššieho boha Dia nymfy zasypali. Hypsipylé preto položila dieťa na zem a odišla vojakom ukázať ukrytý lesný prameň. Len čo však odišli, vyliezol obrovský had a ovinul sa okolo Ofelta, na jeho krik okamžite pribehli vojaci i kráľ Lykourgos so svojou manželkou, ale bolo už neskoro, chlapec bol mŕtvy.
Kráľ chcel hneď pestúnku na mieste zabiť, ale zabránil mu v tom jeden z vojakov, hrdina Tydeus. Na Ofeltovu počesť potom usporiadali vojenské hry, ktoré sa neskôr stali základom pre slávne nemejské hry. Avšak podľa iných zdrojov tieto hry založil hrdina Herakles potom, čo premohol nemejského leva.
Alkmaión (mytológia)
Alkmaión (starogr. Ἀλκμαίων – Alkmaión, ) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Amfiaraa a jeho manželky Erifyly.
Jeho otec bol jedným z vojvodcov armád vo vojne Siedmich proti Tébam. Pretože vedel z veštby, že zo siedmich vodcov ich šesť príde vo vojne o život a vedel tiež, že ani bohovia vojne o Téby neprajú, váhal a odmietal do vojny odísť. Avšak Polyneikes, ktorý sa chcel zmocniť trónu dal úplatok jeho manželke Erifýle a tá ho potom presvedčila aby išiel. Polyneikes jej daroval totiž vzácny náhrdelník, bývalý dar bohyne Afrodity pramatke rodu Harmónii.
Vojna Siedmich proti Tébam skončila porážkou Argejčanov a ich spojencov, mesto sa ubránilo. Z vojvodcov sa vrátil živý jediný kráľ Adrastos. Amfiaraos ako predpovedala veštba vo vojne zomrel.
Kantovstvo
Kantovstvo je všeobecné označenie filozofickej pozície, ktorá priamo alebo nepriamo nadväzuje na Immanuela Kanta (1724 – 1804).
Alkmaión (mytológia)
Všetkých deväť epigonov vyrazilo s armádami proti Tébam a tentoraz mesto dobyli. Nažive zostali tentoraz všetci, až na Aigialea, syna Adrasta. Keď sa obaja bratia vrátili do Argu, dozvedeli sa, že matka ich zapredala rovnako ako ich otca, požiadali preto o veštbu, ktorá im vyložila stanovisko bohov, že Erifylé si zasluhuje smrť. Potom ju Alkmaión (možno sám, možno s bratom) zabil. Matka ich z posledných síl ešte stihla prekliať slovami: "Krajina Grécka, Ázie a celého sveta, odoprite prístrešie mojím synom!"
Kantovstvo
Klasifikácia
Na Immanuela Kanta sa v dejinách odvolávali mnohí filozofi. Klasifikovať ich možno nasledovne:
Alkmaión (mytológia)
Po matkovražde sa na Alkmaióna vrhli Erínye, bohyne pomsty, a dohnali ho skoro až k šialenstvu. Opustil preto rodnú krajinu a odišiel aby sa od viny očistil ku kráľovi Fégeovi, ktorý mu po čase dal svoju dcéru Arsinoé za ženu. Alkmaión jej daroval vzácne dary – náhrdelník aj šaty, ale Erínye ho nehodlali omilostiť a sužovali kvôli nemu celú krajinu. V Delfách sa potom dozvedel, že musí putovať ďalej, a tak sa o očistenie svojej duše po ďalšej púti obrátil k riečnemu bohu Achelóovi. Tam sa Alkmaión onedlho oženil s jeho dcérou Kallirhoé a potom s ňou po nejakú dobu žil v pokoji. Po čase sa však Kallirhoé dozvedela o dare, ktorý dostala jeho bývalá manželka a naliehala, aby jej ich daroval. Alkmaión sa preto vypravil k Arsinoé, o druhom manželstve sa ani nezmienil a chcel sa ľsťou nešťastných darov zmocniť. Kráľ Fégeus sa však o ňom a o jeho úmysle všetko dozvedel a nechal svojho bývalého zaťa zavraždiť.
Arsinoe netušila pravý dôvod, vyčítala otcovi a bratom, že je z nej teraz vdova a priala si ich smrť. Jej otec Fégeus ju preto nechal zamknúť do truhlice a poslal ju ako otrokyňu kráľovi v Nemeii. Navyše synom rozkázal, aby vzácny náhrdelník a šaty dali bohu Apollónovi, aby už veci nemohli nikomu priniesť skazu. To všetko sa donieslo druhej manželke Kallirhoé, ktorá si vymodlila, aby jej malí synovia Akarnan a Amfoteros rýchlo vyrástli na dospelých mužov a pomstili vraždu svojho otca. To sa aj stalo, po rokoch synov Fégea všetkých povraždili.
Prekliate dary – náhrdelník a šaty – boli vraj ešte dlhé roky vystavené v Delfách.
Blaye (obec)
Blaye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
We
„We“ je skladba dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Bola vydaná ako singel v roku 2009 cez Mascot Records.
Hudobné video
Pre skladbu bolo vytvorené aj hudobné video.
Umiestnenie
Skladbe sa nepodarilo umiestniť v rebríčku.
Zdenko Filípek
Zdenko Filípek (* 24. apríl 1995, Bratislava) je slovenský futbalový obranca, od roku 1.7.2019 pôsobiaci v rakúskom SC Traismauer.
Klubová kariéra
Svoju futbalovú kariéru začal v FK Senica, kde prešiel mládežníckymi kategóriami. V januári 2014 sa prepracoval do senického A-mužstva. V najvyššej slovenskej súťaži debutoval v ligovom zápase 8. marca 2014 proti FK Dukla Banská Bystrica (prehra Senice 1:3). Na hraciu plochu sa dostal v 79. minúte, kde vystriedal Vitora Gavu. V zimnom prestupovom období ročníku 2014/15 zamieril na hosťovanie do klubu TJ OFC Gabčíkovo. V klube strávil pol roka. V lete 2015 odišiel na ročné hosťovanie do klubu FC Rohožník kde odohral v lige 27 zápasov a strelil 3 góly. V lete 2016 prestúpil do klubu FC Rohožník kde pôsobí aj dodnes. Od 1.7.2019 hráčom klubu SC Forstinger Traismauer ( Giebitsliga Nordwest/Waldviertel ).
Ošust
Ošust je geomorfologický podcelok Oravských Beskýd. Najvyšší vrch podcelku je Úšust, dosahujúci výšku
Vymedzenie
Úšust zaberá západnú časť pohoria, ktorého hrebeň vytvára štátnu hranicu s Poľskom. Na východe nadväzuje podcelok Pilsko, juhovýchodným smerom pokračuje Podbeskydská brázda a Podbeskydská vrchovina. Juhozápadným smerom nadväzuje Kysucká vrchovina s podcelkami Vojenné a Bystrická brázda, na krajnom západe susedia Kysucké Beskydy s podcelkom Rača.
Ochrana prírody
Veľká časť územia patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava. Z maloplošných chránených území sa na západnom okraji nachádza chránený areál Chmúra.
Blésignac
Blésignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Their Satanic Majesties Request
Their Satanic Majesties Request je šiesty britský a ôsmy americký štúdiový album britskej rockovej skupiny the Rolling Stones vydaný 8. decembra 1967.
Album znamenal úplné odbočenie od klasického blues rockového štýlu, ktorým bola kapela dovtedy známa. Žánrovo spadá pod psychedelickú hudbu a popri nahrávaní skupina experimentovala s rôznymi vtedy nezvyčajnými hudobnými nástrojmi ako mellotron alebo theremin. Použité boli tiež rôzne ázijské a africké nástroje.
Od kritikov dostal Their Satanic Majesties Request zmiešané hodnotenia. Mnoho z nich ho pokladalo iba za horšiu kópiu albumu Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band od kapely Beatles, ktorý bol vydaný v júni rovnakého roku, no s postupom času naň začali byť kritici menej prísni. Spevák kapely Mick Jagger a gitarista Keith Richards sa o albume zvyknú vyjadrovať negatívne a pokladajú ho za jeden zo svojich slabších momentov.
Zoznam skladieb
Autormi všetkých skladieb sú Mick Jagger a Keith Richards okrem In Another Land, ktorej autorom je Bill Wyman.
Nahrávanie albumu
The Rolling Stones
Ďaľší hudobníci
Univerzita al-Azhar
odkaz=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Al_Azhar1.jpg/220px-Al_Azhar1.jpg|náhľad| Pohľad na univerzitu al-Azhar Univerzita al-Azhar je univerzita, ktorá bola založená pri mešite al-Azhar nachádzajúcej sa v Káhire.