Deke_Slayton
Apollo-Sojuz
Slaytonov kamarát Alan Shepard odložil svoj plánovaný odchod z NASA a prevzal funkciu riaditeľa operácií letových posádok, aby sa Deke mohol plne sústrediť na výcvik, ktorý okrem tradičnej materiálnej prípravy, prechádzania letových postupov, výcvikov na simulátore a ďalších vecí mal ešte jeden aspekt navyše. Američania a Sovieti sa snažili pochopiť zvyklosti a kultúru svojich náprotivkov, keďže oba národy majú odlišné mentality. Dňa 8. júla 1973 sovietski kozmonauti prileteli na 13-dňový pobyt do USA, počas ktorého nadväzovali prvotné osobné kontakty s Američanmi a oboznámili sa s ich postupmi a procedúrami. V novembri zase Američania navštívili Moskvu a Hviezdne mestečko, čím začala séria vzájomných návštev. Okrem pracovných povinností sa zúčastnili aj športových a spoločenských aktivít. Navštívili aj Boľšoj teatr, kde ich baleríny na konci predstavenia zasypali ružami. ''„Bola to príjemná pauza v stereotypnom výcviku. Sovieti nám predviedli zatiaľ len štandardnú verziu Sojuzu, a tak sme viac prezerali historické pamiatky a lovili ryby v Medvedích jazerách blízko sovietskeho výcvikového strediska,“'' spomínal si Slayton na prvú návštevu ZSSR. Deke mal pred návštevou Sovietskeho zväzu za sebou 140 hodín výučby ruštiny, najviac z celej posádky Apolla, a dúfal, že 300 hodín bude na dané účely stačiť. Čoskoro však zistil, že výučbe jazyka bude treba venovať oveľa viacej času. Vo februári 1974 odstúpil z funkcie riaditeľa operácií letových posádok a prijal miesto manažéra Approach and Landing Tests (ALT) v programe Space Shuttle. Keďže fyzické exempláre raketoplánu zatiaľ neexistovali, mal dosť času na výcvik pre Apollo-Sojuz. Najviac času Slayton venoval špeciálnemu spojovaciemu modulu, ktorý mal umožniť spojenie medzi dvoma loďami, ale mal tiež vytvoriť prostredie, vhodné na prechod posádok z jedného stroja do druhého. Američania používali v Apolle čisto kyslíkovú atmosféru s tlakom 34 kPa, sovietsky Sojuz bol naplnený zmesou kyslíka a dusíka s tlakom 110 kPa. Stykovací modul mal tieto rozdiely vyrovnávať s tým, že na návštevy do lode partnerov mali astronauti alebo kozmonauti vyrážať práve z neho po príslušnej príprave organizmu. Slaytonova rodina pociťovala, že Deke si výcvik užíva. V jeden deň, keď sa bavil akrobaciou na lietadle T-38 sa mu podarilo priviesť stroj do plochej vývrtky. Našťastie sa mu ju podarilo vyrovnať s veľkou rezervou výšky a nabudúce si už dával pozor. Koncom apríla 1975 Američania prvý raz navštívili sovietsky kozmodróm Bajkonur v Kazachstane. Slayton si na to spomínal: ''„...na Bajkonur sme sa dostali až pri poslednej príležitosti koncom apríla 1975 na priamu Staffordovu žiadosť. Všetkých troch nás prekvapila ohromná rozloha miestneho závodu, kde je sústredený snáď všetok priemysel potrebný pri kozmickom výskume: montáž rakiet a kozmických lodí rovnako ako rafinérie a chemické továrne na výrobu pohonných hmôt pre reaktívne motory. Naproti tomu odpaľovacia rampa pôsobila prostým neokázalým dojmom. Ležala osamelo v stepi doposiaľ neosadená nosnou raketou so Sojuzom. Široko ďaleko okolo prázdny priestor – zrejme z bezpečnostných dôvodov, len na obzore, snáď 10 km ďaleko, som spozoroval pomocnú vežu ďalšieho odpaľovacieho zariadenia. To my na Cape Canaveral pomaly zakopávame jeden o druhého. Pokúsil som sa predstaviť si, ako sa tu zahemžia ľudia pred štartom kozmickej lode, a v tej chvíli som držal palce nielen sebe, ale celému projektu Apollo-Sojuz a najviac sovietskym kozmonautom Leonovovi a Kubasovovi.“''