cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peptid
Charakteristika a nomenklatúra
Peptidy sa od bielkovín líšia iba veľkosťou. Delenie medzi peptidmi a bielkovinami nie je jednoznačné a je určené dohodou. Hranica je približne pri 100 aminokyselinách. V prírode vznikajúce peptidy sú tvorené prevažne prostredníctvom proteínovej biosyntézy. Informácia o sekvencii, čiže poradí aminokyselín, je kódované v DNA. Peptidy spĺňajú veľké množstvo funkcií. Ich funkčná charakteristika je pritom ale v prevažných prípadoch pochopená len sčasti. Sú známe príklady, v ktorých peptidy účinkujú ako hormóny, ďalšie vykazujú naopak pri zápaloch tlmiace alebo podporujúce účinky a ďalej sú známe aj antibiotické a antivirálne peptidy. Niektoré v potrave často sa vyskytujúce proteíny ako glutény, kazeíny alebo aj vo vajíčkach alebo špenáte nachádzajúce sa bielkoviny, môžu byť zažívacím procesom premenené na takzvané opioidné peptidy. Takéto peptidy na telo účinkujú podobným spôsobom ako morfín. Osoby, ktoré nie sú schopné opioidné peptidy ďalej zažívaním premeniť, môžu vyvinúť príznaky fyzickej alebo duševnej choroby. Pojem peptid vytvoril Emil Fischer (1906). Peptid bol zložený z peptónu, proteínovo odbúraných produktov pepsínu a koncovky z polysacharid vďaka analógii k ich výstavbe z monomérov.
Štruktúra
Pri kondenzácii aminokyselín reaguje karboxylová skupina jednej aminokyseliny formálne počas úniku vody s aminoskupinou druhej aminokyseliny na kyselinoamidové skupenstvo -CO-NH- (peptidová väzba). Voľnú aminoskupinu na jednom konci peptidu nazývame N-koniec a na druhom konci sa táto skupina nazýva C-koniec. Peptidová väzba nie je voľne otáčateľná, čo zohráva dôležitú úlohu v sekundárnej štruktúre proteínov.
Ticsani
Ticsani je komplex lávových dómov, nachádzajúcich sa v južnom Peru, asi 30 km juhovýchodne od sopky Huaynaputina. Nie sú evidované žiadne záznamy o erupcii v historickej dobe, ale v okolí vulkánu sú aktívne fumaroly a niektoré lávové a pyroklastické prúdy vyzerajú veľmi čerstvo, nezvetrane, čo vypovedá o ich mladom veku.
Les Cerqueux
Les Cerqueux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Náboženská výchova
Náboženská výchova je výchova smerujúca k získaniu znalostí v oblasti náboženstva. Je to tiež školský predmet vyučovaný predovšetkým na základných školách.
Náboženská výchova na školách
V modernej dobe, od dôb osvietenstva, prebehla v niektorých štátoch, spravidla vo vyvinutejších demokratických, odluka cirkvi od štátu – dôsledné oddelenie politiky a viery, podobne ako i iných oblastí verejného života. Jej dôsledkom je okrem iného aj to, že náboženská výchova na školách nie je povinná.
V 18. storočí vznikli vo Veľkej Británii nedeľné školy, v ktorých sa vykonávalo náboženské vyučovanie rôznymi kresťanskými cirkvami. Vyučovanie sa konalo v nedeľu. Jedným z hlavných dôvodov vzniku nedeľných škôl bolo zamedzenie kriminality detí z chudobných štvrtí. Nedeľné školy získali vo Veľkej Británii vysokú popularitu predovšetkým v prvej polovici 19. storočia.
Náboženská výchova na Slovensku
Náboženská výchova bola na Slovensku zavedená ako povinne voliteľný predmet v alternatíve s etickou výchovou od 1. septembra 2004 začínajúc 1. ročníkom základnej školy. Stalo sa tak na základe pokynu Ministerstva školstva Slovenskej republiky č. 2004-8005/15678-E z 20. mája 2004.
Toto rozhodnutie sa čiastočne stretlo s odporom, pretože jediné subjekty, ktoré by mali mať právo rozhodnúť, či by sa dieťa malo vzdelávať v smere náboženstvo by mali byť rodičia a nie štát. Konferencia biskupov Slovenska tento zákon ohodnotila kladne.
Manuel Osborne-Paradis
Manuel Osborne-Paradis (* 8. február 1984, North Vancouver, Kanada) je kanadský lyžiar.
Chorzele
Žije tu 2 814 obyvateľov (30.6.2007).
Hitadú (Lámu)
Hitadú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 975 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 170 m, šírka 1 120 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 261 km.
Delivered Ex Quay
Delivered ex Quay (skratka DEQ, slov. s dodaním z nábrežia) je častá obchodná doložka.
Podľa Incoterms 2000 sa vykladá takto: Povinnosťou predávajúceho je dať tovar odbavený na dovoz k dispozícii kupujúcemu až na nábreží v dohodnutom prístave. Predaním tovaru na tomto mieste kupujúci preberá riziká spojené s ďalšou dopravou do učeného cieľa. Predávajúci nesie zodpovednosť za dodanie tovaru až na dohodnuté miesto, jeho povinnosťou je aj zaobstarať dovozné povolenie, niesť všetky výlohy súvisiace s colným prejednaním, dovoznými daňami a dávkami. Musí zariadiť kupujúcemu zriadenie dokladov na prevzatie tovaru a jeho dopravu z nábrežia. Pokiaľ si obaja prajú, aby colné formality na dovoz zabezpečil kupujúci, namiesto predávajúceho musí byť slová "clo platené" nahradené slovami "clo neplatené", teda doložka má dva varianty.
Skanzen
thumb|Kostol z [[Nová Sedlica|Novej Sedlice v skanzene v Humennom]] thumb|[[Múzeum kysuckej dediny Vychylovka]]
Skanzen je múzeum ľudovej architektúry v prírode. Pomenovanie vzniklo podľa prvého takéhoto múzea, ktoré bolo v roku 1891 zriadené v parku Skansen vo švédskom Štokholme. Do skanzenov sa umiestňujú stavby, ktoré nie je možné chrániť na ich pôvodnom mieste (napr. pri stavbe priehrad, diaľnic). Ľudová architektúra so svojím blízkym vzťahom k pôvodnému prostrediu tak čiastočne stráca na svojej kráse. Jednotlivé stavby v skanzenoch sú najmä kvôli riziku požiarov ďaleko od seba a preto tu nemožno čítať pôvodný urbanizmus. Napriek tomu skanzeny zachránili už veľa výnimočných diel pôvodnej architektúry všetkých druhov.
Najväčší skanzen na Slovensku je Múzeum slovenskej dediny v Martine, ďalšie sú:
Anton Straka
Anton Straka (* 22. september 1942, Krásno nad Kysucou – † 17. marec 2012) bol slovenský básnik, prozaik, autor literatúry pre mládež.
Anton Straka sa narodil 22. septembra 1942 v Krásne nad Kysucou. Vyštudoval na Pedagogickom inštitúte v Martine a neskôr na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. Do roku 1970 pracoval ako riaditeľ Okresného osvetového domu v Čadci, neskôr na rôznych miestach na Kysuciach ako učiteľ. Po roku 1989 ako riaditeľ základnej školy vo svojom rodisku, poslanec federálneho shromaždenia a NR SR, prednosta Krajského úradu v Žiline, neskôr ako tajomník a ako člen Predstavenstva v Žilinskej odbočke Spolku slovenských spisovateľov a riaditeľ agentúry regionálneho rozvoja v Žilině.
Zakladateľským spôsobom sa zaslúžil o dve celoslovenské kultúrno-spoločenské podujatia, a to literárne súťaže a prehliadky Palárikova Raková a Jašíkova Turzovka. Od roku 1964 bol publikačne aktívny najmä v periodikách, Krok, Javisko, Umelecké slovo, Matičné čítanie, Smer a i. bol aktívnym účastníkom niekoľkých začiatočných ročníkov Slovesnej jari, ktorú organizovala Matica slovenská, jeho práce boli publikované v príležitostných matičných zborníkoch.
Matičné vydavateľstvo sa v roku 1970 postaralo aj o jeho debut, bibliofíliu Raz každému nad hrobom kohút zakikiríka. Skladba bola venovaná Jánovi Harantovi a normalizátorská dobová tlač ju označila za protištátny čin. Nasledoval zákaz publikovania a osobná perzekúcia, k literárnej tvorbe sa Anton Straka vrátil až po roku 1998. Poézia, ktorú si spočiatku vybral ako spôsob sebavyjadrenia, mu bola na dlhý čas odopieraná, zakazovaná a cesta k nej plná prekážok. Aj tak však nezanevrel a napokon prehovoril ešte razantnejšie a vierohodnejšie než na počiatku...
Le Cendre
Le Cendre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miešačka kariet
Miešačka kariet je zariadenie na automatické miešanie kariet.
Staršie modely miešačiek vyžadovali špeciálne karty označené čiarovými kódmi. Súčasné miešačky sú schopné pracovať s obyčajnými kartami na základe OCR rozoznávania symbolov kariet.
Pri malých turnajoch sa vystačí s jednou sadou kariet, pri veľkých bridžových podujatiach je však potrebný veľký počet rovnakých sád rozdaní. Bez miešačiek kariet by sa takéto množstvo kariet zabezpečovalo len veľmi ťažko. Napríklad Majstrovstiev Európy sa zúčastňuje cca 40 družstiev, v každom kole teda treba 20 sád kariet po 20 rozdaní, čo spolu predstavuje cca 6 000 rozdaní.
Aby miešačka mohla plniť svoje poslanie, vyžaduje aj príslušné programové vybavenie: generátor rozdaní, softvér, ktorý vygenerované rozdania vyšle do miešačky, tlač rozdaní a pod. Sadou takýchto programov je napríklad BOS.
Rozumová výchova
Rozumová výchova je vzdelávanie, základná zložka všestrannej a harmonickej výchovy človeka; výchovná činnosť zameraná na rozvíjanie intelektu, poznávacích procesov (hlavne myslenia), reči a schopnosti racionálne a produktívne sa učiť, na osvojovanie základov vied a spoločenských skúseností v sústave vedomostí, zručností a návykov.
Externé zdroje
Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
Les Cerqueux-sous-Passavant
Les Cerqueux-sous-Passavant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Portugalská architektúra
Portugalská architektúra je súčasť portugalského umenia. Portugalsko charakterizuje členitá krajina, moderné mestá, pokojný vidiek a výrazné tradície. Portugalská architektúra má vďaka bohatej histórii silné korene a tradície.
Megalitické stavby
thumb|right|Kromlech v Almendresi pri Évore S príchodom keltských a iberských kmeňov zo Strednej Európy sa na celom Pyrenejskom polostrove začala rozmáhať megalitická kultúra a s ňou prvé stavby. Tak ako na celom Pyrenejskom polostrove, aj na území dnešného Portugalska sa nachádza veľké množstvo týchto značne upravených kameňoch zväčša pohrebného alebo kultového charakteru. Najmä Alantejo je bohaté na megality z doby kamennej. Nachádza sa tam viac ako 130 dolmenov.
Starorímska éra
náhľad|Chrám v Évore Približne v roku 200 zasiahol rozmáhajúci sa vplyv antického Ríma i Pyrenejský polostrov. Väčší vplyv možno badať v severnej časti dnešného Portugalska, nakoľko juh krajiny bol silnejšie ovplyvňovaný arabskou kultúrou z Afriky, najmä Marokom. Vývoj rímskych miest prebiehal prirodzene. Rimania v rámci svojej invázie budovali vojenské tábory, ktoré sa časom zväčšovali, vznikali budovy aj iného ako vojenského charakteru a tak sa vytvárali rímske mestá. V dejinách portugalských miest je starorímska éra veľmi významná. Väčšina z najväčších súčasných miest má pôvod práve tu: Porto, či Braga.
Gotika
náhľad|Manuelský kláštor Mosteiro dos Jerónimos, Lisabon Obdobie je charakteristické zámorskými objavmi, veľkým bohatstvom a kolonizáciou Indie a Brazílie. Počas v Európe rozmáhajúcej sa gotiky sa v Portugalsku vytvoril portugalský variant neskorej gotiky, tzv.Manuelská gotika. Rozkvitala za vlády Manuela I. Sú pre ňu typické námornícke motívy, inšpirované obdobím portugalských zámorských objavov, a všadeprítomné ozdoby. Najvýznamnejšími sú kríž Kristovho rádu, admirálna sféra (navigačný prístroj, ktorý sa stal emblémom samotného Manuela I., môžeme ho vidieť taktiež na portugalskej vlajke) a spletené povrazy.
Barok
Portugalsko je veľmi bohaté na barokové stavby. Po celej krajine nájdeme barokové kostoly, mnohé s bohato zdobeným interiérom z pozlateného dreva. Veľmi obvyklé sú taktiež dlaždicové interiéry. Taktiež sa stavali elegantné vidiecke sídla.
Klasicizmus
thumb|Vstupná brána do Lisabonu s typickou Pumbalinou architektúrou. Za slávnych čias objavov bránou vstupovali králi do mesta. Lokalita: námestie Praca do Comércio
Zemetrasenie v roku 1755
V tomto roku 1. novembra zasiahlo hlavné mesto Portugalska Lisabon ničivé zemetrasenie. Okolo 20 kostolov sa zničilo, ktoré pochovali davy ľudí. Z následkov otrasov vznikli požiare a obrovské vlny z rieky Tejo zaplavili časť mesta. Táto tragédia mala hlboký dopad na myslenie všetkých Európanov. Do obnovy zničeného mesta sa pustil Markíz de Pombal. Tak vytvoril nové jadro mesta. So svojou charakteristickou sieťou pravouhlých ulíc a prísnym klasicizmom získalo jedinečný ráz a architektúra prívlastok architektúra pumbalina.
Architektúra 20. a 21. storočia
Veľmi zjednodušene by sa portugalská architektúra 20. storočia dala zhrnúť do troch mien: Távora, Siza a Souto Moura. Portugalskú architektúru 20. storočia vo veľkej miere ovplyvnila takmer 40 ročná diktatúra ministra vlády Antónia de Oliviera Salazara (od 1933 do 1974). Počas tohoto obdobia bola krajina pod kontrolou, či už v sociálnej sfére alebo v ekonomike, kultúre a politickom živote. Taktiež zasiahla i vývoj architektúry. Salazar presadzoval jeho propagandistickú architektúru: žiadna sloboda prejavu, žiadne moderné prvky, iba tradície. Čokoľvek novátorské sa v tej dobe považovalo za opozíciu voči režimu. Dve hlavné podmienky ovplyvnili nasledovné napredovanie architektúry v Portugalsku: náhľad|Škola v Porte, autor [[Álvaro Siza Vieira]]
Architekt Carlos Ramos pôsobil na akademickej pôde. Bol prvý, ktorý začal otvorene prezentovať dôležitosť slobody myslenia a začal posúvať architektúru na vyššiu úroveň. Na Fakultu architektúry priniesol rôzne novátorské pedagogické postupy, ako napr. mladý kantorský kolektív čerstvo promovaných architektov. Nastolila sa otázka skúmania ozajstnej tradičnej populárnej architektúry (Arquitectura Popular de Portugal), kde sa učitelia spolu so žiakmi vybrali cestovať po celom Portugalsku a skúmať tento fenomén. K portugalskému architektonickému vzrastu prispelo i zastúpenie Portugalska na kongrese CIAM, a to Fernandom Távorom, ktorý pokračoval v budovaní Školy v Porte v šľapajach Carlosa Ramosa. Po veľkej portugalskej tzv. Karáfiátovej revolúcii v 1974 vznikli nové nádeje. Škola bola zapojená do novovzniknutého veľkého projektu na vybudovanie obytných budov pre sociálne slabších tzv. SAAL. Pôvodná budova Fakulty architektúry však na vtedajšie kapacity nepostačovala, bolo treba postaviť novú budovu. V roku 1982 bol jednoznačne zvolený ako autor novej stavby architekt Álvaro Siza Vieira. A tak Škola v Porte získala dnešnú podobu.
Znaky architektúry 20. a 21. storočia
Portugalská architektúra je charakteristická spojením portugalskej tradície so súčasnosťou. Pôsobí čisto, vyvážene až minimalisticky. V každej budove cítiť jedinečnú národnú identitu, a tak získava Portugalská architektúra svoju nezameniteľnú podobu. Od vzniku Školy v Porte sa jej úroveň posunula na svetovú. Vyškolila a stále vyškoľuje množstvo kvalitných architektov, ktorý menia podoby i svetových miest. Veľký vplyv na súčasnú architektúru mali aj Majstrovstvá Európy vo futbale v roku 2004, ktoré sa konali v Portugalsku. Znamenalo to postaviť 7 nových štadiónov a zrekonštruovať 3 ďalšie. V súčasnosti portugalská architektúra neodškriepiteľne patrí na svetovú úroveň. Môžeme tu nájsť i budovy iných európskych architektov, ako napr. Koolhasovu Casa da Música v Porte.
Katarína Medicejská
Katarína Medicejská (* 13. apríl 1519, Florencia, Taliansko – † 5. január 1589, zámok Blois, Francúzsko) bola francúzska kráľovná ako manželka Henricha II.
Rodina
28. októbra 1533 sa vydala za francúzskeho kráľa Henricha II. (* 1519 – † 1559), mali desať detí:
Bezpráví
Bezpráví je osada v okrese Ústí nad Orlicí v Česku. Katastrálne spadá pod Dobrú Vodu. V roku 1949 bola celá obec Dobrá Voda pripojená k obci Rviště a tá bola v roku 1961 premenovaná na Orlické Podhůří. Osada Bezpráví je na pravom brehu Tichej Orlice, asi východne od stredu mesta Brandýs nad Orlicí. Leží v nadmorskej výške asi Dnes slúži hlavne na rekreačné účely. Kým v roku 1836 mala osada 51 obyvateľov, v rokoch 1890 – 1961 bol počet obyvateľov už menej ako 20 a v niektorých rokoch aj menej než 10. V rokoch 1980, 1991 a 2002 nebol v osade evidovaný ani jeden trvale žijúci obyvateľ.
Občianska výchova
Občianska výchova (aj Výchova k občianstvu ) je výchova, ktorej cieľom je utvárať hodnoty a postoje, ktoré zaujíma demokratická spoločnosť, rozvíjať schopnosť žiť v spoločnosti a plniť roly občana a vybaviť ho príslušnými znalosťami. Občianska výchova sa môže uskutočňovať v rôznych prostrediach. Napríklad aj televízie vysvetľovali, čo znamená politická a občianska výchova. RTVS pripravila seriál Fetiše republiky a TV Markíza reportáž k 30. narodeninám 142 detí, ktoré sa narodili 1. januára 1993, ktoré sa stali „deťmi republiky“ a zároveň „krstňatami“ vtedajšieho premiéra Vladimíra Mečiara. Výchove k (aktívnemu) občianstvu sa venujú aj rôzne organizácie napr. Inštitút pre aktívne občianstvo, o.z.
Občianska náuka je učebný predmet (v škole), zameraný na občiansku výchovu žiakov a mladých ľudí, ktorý však začína už v materských školách úlohou detí nadobudnúť základy občianskych kompetencií.
Antigén prezentujúca bunka
Antigén prezentujúce bunky (v skratke APC, z angl. antigen presenting cell) sú bunky imunitného systému, ktoré spolu s T-lymfocytmi tvoria spojenie medzi nešpecifickou a špecifickou imunitou. Patria medzi ne predovšetkým dendritové bunky, ale aj monocyty a makrofágy, no schopnosť prezentovať antigén majú všetky bunky, ktoré majú jadro.
Antigén prezentujúce bunky prezentujú antigén na tzv. MHC glykoproteínoch a komplexy MHC glykoproteínov s týmito antigénmi sú následne rozpoznávané nezrelými T-lymfocytmi, ktoré môžu následne aktivovať niektoré mechanizmy buniek nešpecifickej imunity, aktivovať B-lymfocyty (tzv. pomocné T-lymfocyty) alebo samé pôsobiť cytotoxicky (tzv. cytotoxické T-lymfocyty).
Typy APC
Keďže skoro všetky bunky v tele majú jadro, je možné skoro všetky považovať za antigén prezentujúce bunky; výnimku tvoria napríklad červené krvinky (erytrocyty), ktoré jadro nemajú. Väčšina antigén prezentujúcich buniek vystavuje antigén na MHC glykoproteínoch prvej triedy (MHC gp I), takýto komplex MHC gp s antigénom je však schopná rozpoznať iba podtrieda CD8+ T-lymfocytov, z ktorých sa vyvíjajú cytotoxické T-lymfocyty. Podtrieda CD4+ T-lymfocytov, z ktorých sa vyvíjajú pomocné T-lymfocyty, je schopná rozpoznať iba antigén v komplexe s MHC glykoproteínom druhej triedy (MHC gp II) a bunky vystavujúce antigén na MHC gp II sa nazývajú profesionálne antigén prezentujúce bunky.
Profesionálne APC
Profesionálne APC sú všetky schopné fagocytovať (pohltiť) patogéna, jeho molekuly vo svojom vnútri rozštiepiť na malé štepy a tie vystavovať na MHC gp II. Hlavnými profesionálnymi APC sú dendritová bunky, pre ktoré je prezentácia antigénu hlavnou úlohou. Medzi profesionálne APC tiež patria monocyty a ich tkanivová forma, makrofágy, ktorých hlavnou úlohou je rozpoznávanie a zneškodňovanie patogénov. Schopnosť prezentovať antigén na MHC gp II majú tiež B-lymfocyty a niektoré aktivované epiteliálne bunky.
Neprofesionálne APC
Neprofesionálne APC sú všetky ostatné bunky, ktoré majú jadro. Síce konštitutívne (stále) exprimujú MHC gp I, expresia MHC gp II je u nich vyvolaná až po stimulácii niektorými cytokínmi, napr. pomocou interferónu IFN-γ.
Interakcia s T-lymfocytmi
Profesionálne antigén prezentujúce bunky (predovšetkým dendritové bunky) sú po pohltení patogéna stimulované tak, že putujú cez aferentné cievy do lymfatických uzlín (prípadne cez krvné riečisko do sleziny), pričom podliehajú procesu maturácie, pri ktorej strácajú schopnosť fagocytovať ďalšieho patogéna a vystavujú na svojom povrchu MHC glykoproteíny druhej triedy a ďalšie potrebné receptory.V lymfatických uzlinách sa dostávajú do kontaktu s naivnými (nezrelými) CD4+ T-lymfocytmi. Kontakt je sprostredkovaný predovšetkým naviazaním T-bunkového receptoru a CD4 koreceptoru T-lymfocytu na komplex MHC gp II s antigénom. Ak je tento kontakt dostatočne silný a trvá dostatočne dlho (aj desiatky minút), sú pomocné T-lymfocyty aktivované a z lymfatických uzlín ďalej putujú krvným riečiskom. V kontakte antigén prezentujúcej bunky a T-lymfocytu pomáhajú ďalšie receptory, predovšetkým koreceptor CD28 na povrchu T-lymfocytu s receptormi CD80 alebo CD86 na povrchu APC a receptor LFA-1 na povrchu T-lymfocytu s receptorom ICAM na povrchu APC.
Interakcia neprofesiálnych antigén prezentujúcich buniek s cytotoxickými T-lymfocytmi prebieha podobne s tým rozdielom, že sa odohráva v mieste infekcie.
Trnavské mýto
Trnavské mýto (v minulosti aj Námestie Františka Zupku,, ) je dôležitý dopravný uzol a križovatka v Bratislave v mestskej časti Nové Mesto. Je to križovatka ulíc Šancová, Vajnorská, Trnavská cesta a Krížna.
Kedysi sa tu nachádzalo centrálne trhovisko, ktoré bolo v 60. rokoch 20. storočia v dôsledku plánovanej výstavby presunuté na Miletičovu ulicu. Dnes sa na jeho mieste nachádza Dom odborov Istropolis. Oproti nemu sa nachádza nová tržnica. Cez Trnavské mýto prechádza električková trať na Vajnorskú, Miletičovu a Krížnu ulicu a trolejbusová trať na ulice Miletičova, Šancová a Trnavská cesta.
Messéné (mytológia)
Messéné alebo Messéna (Messéné) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Triopa.
Messéné sa vydala za Polykaóna, syna Leleka, vládcu Lelegie. (neskoršej Sparty) Keďže sa nástupcom trónu v Lelegii stal Lelegov starší syn Myles, mladší Polykaón, hrdý na svoj pôvod, nespokojný so svojim postavením, zhromaždil vojsko a podmanil si krajinu na juhozápade Peloponézu. Založil tak dynastiu kráľov v krajine, ktorú nazval po svojej manželke Messéniou. Sídelným mestom prvého messénskeho kráľa sa stalo novozaložené mesto Andania. Messénsky kráľ Glaukos ako prvý z Dórov založil kult boha Dia v Ithómé, kult pre Machaóna, syna boha lekárstva Asklépia, v Gerénii a kult héroov (hrdinov) pre Triopovu dcéru Messénu.
Atnický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil messénske mesto Messénu zaznamenal, že videl chrám zasvätený Triopovej dcére Messéne. V chráme stála socha zo zlata a parského mramoru.
Betlanovce
Betlanovce sú obec na Slovensku v okrese Spišská Nová Ves, v Košickom kraji.
Polohopis
Obec sa nachádza vo východnej časti Vikartovskej priekopy na západe Hornádskej kotliny.
Susedné obce
Hrabušice, Hranovnica, Spišský Štiavnik, Vernár, Vydrník
Vodné toky
Cez obec preteká rieka Hornád.
Dejiny
Svoje pomenovanie dostala podľa Bethlena, ktorý žil okolo roku 1260. Obec patrila do tzv. Malej stolice spišských kopijníkov, ktorá tu sídlila a postavila župný hrad. Obec bola rodovým sídlom známych podnikateľov Turzovcov.
Názov
Vývin názvu obce
Obyvateľstvo
Vývoj obyvateľstva od roku 1869:
Zloženie obyvateľstva podľa národnosti (2001):
Pravidelné podujatia
Tenisové turnaje a turnaje v pingpongu.
Šport
V obci Betlanovce sa nachádza tenisový kurt a pingpong. Obec Betlanovce má dobrovoľný hasičský zbor.
Jánošík (dedina)
Jánošík je dedina v obci Alibunar v Južnobanátskom regióne v Srbsku. V roku 2002 v dedine žilo 1 171 obyvateľov (v roku 1991 mala 1 225 obyvateľov).
Dejiny
Jánošík sa prvýkrát spomína v roku 1818 ako dedina menom Schandorf (dnešný Jánošík). 1895 – Sándorfalva; 1910 – Uj-Sándorfalva; 1922 – Slovenský Aleksandrovac (Slovački Aleksandrovac).
V roku 1819 túto osadu založil gróf Philip Sandor, riaditeľ nájomníkov, ktoré dali do prevádzky šalitranu v Alibunare. Po ňom dostala dedina meno Šandor (Schandorf).
Prví kolonisti boli katolícki Maďari. V roku 1815 mala osada 36 domov.
Isdú
Isdú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 079 (jún 2006), dĺžka ostrova 4 370 m, šírka 1 525 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 224,87 km.
Jánošík (dedina)
Dejiny
Roku 1823 do vtedajšieho Šándorfu prišli prví Slováci, ktorí prišli z Nitry, a už v roku 1826 ich bolo 229. Roku 1827 bolo v dedine 316 katolíkov, 132 evanjelikov a 13 kalvinistov.
Cholera v roku 1836 zdecimovala obyvateľstvo. Roku 1839 sa do Jánošíku prisťahovalo 23 slovenských rodín z Hajdučice (dedina vzdialená 14 kilometrov od Jánošika). V tom istom roku postavili chrám Boží, školu a evanjelickú faru.
Keď sa v roku 1841 vysídlila slovenská katolícka obec Brešće, prišla sem väčšia časť katolíkov so svojim kňazom a matrikulom.
Jánošík mal v roku 1854 560 obyvateľov a patrili do Alibunárskej kolónie. Od 28. augusta do 26. septembra roku 1855 zúrila cholera.
V rokoch 1855 – 1856 bola postavená nová škola. V šesťdesiatych rokoch 19. storočia, katolíci dostali samostatný cintorín a roku 1855 aj dom smútku.
Záplavy boli 10. a 11. októbra 1879 a roku 1871, zemetrasenie roku 1877 zničilo Obecný dom, ktorý bol znovu postavený roku 1880.
V rokoch 1883 – 1884 bol postavený nový kostol, lebo starý sa rozpadal. Prvá artézska studňa bola vyvŕtaná roku 1890 a 1902 bol postavený Nazarenský chrám.
Mnohí Maďari a Slováci opustili túto dedinu a presťahovali sa v rokoch 1895 a 1902 do Skorenovcu a Jermenovcu a roku 1902 sa začalo emigrovanie do Ameriky.
Roku 1827 bol založený dobrovoľný hasičský spolok v Jánošíku.
Z popisu z 31. januára 1921 v Jánošíku žilo 987 obyvateľov z toho bolo:
Demografia
V obci žije 918 dospelej populácie. Priemerný vek je 39,1 rokov (37,8 u mužov a 40,5 u žien). V obci je 384 domácností, a priemerný počet členov v domácnosti je 3,05.
Táto oblasť je veľmi obývaná Slovákmi (podľa sčítania ľudu 2002) a v posledných troch sčítaniach je pozorovaný pokles populácie.
Patrik Järbyn
Patrik Järbyn (* 16. apríl 1969, Borås, Švédsko) je švédsky lyžiar. Špecializuje sa na kĺzavé disciplíny, zjazd a super-G.
Otmar Oliva
Život
V rokoch 1967 – 1972 študoval na Strednej umeleckopriemyselnej škole v Uherskom Hradišti, následne do roku 1978 na Akadémii výtvarných umení v Prahe. V roku 1978 tiež absolvoval študijný pobyt v Grécku. Roku 1979 bol zatknutý a väznený za šírenie materiálov Charty 77.
Po prepustení v roku 1981 sa oženil a usadil sa na Velehrade, kde vybudoval ateliér a v roku 1985 kovolejársku dielňu. Podieľal sa na založení samizdatového nakladateľstva Refugium Velehrad. Spolupracoval so zvonárskou dielňou Ditrichových v Brodku u Přerova. Roku 1993 prvýkrát navštívil Rím a nasledujúceho roku začal tvoriť pre Vatikán. Jeho najvýznamnejšou prácou je výzdoba kaplnky Jána Pavla II. Redemptoris Mater, ktorej súčasťou je aj pápežský trón, ktorý je prvým pápežským trónom od čias Berniniho. Olivovi sa tiež dostalo cti vytvoriť medailu k 20. výročiu pontifikátu pápeža Jána Pavla II. (1998). Oliva je jediným Čechom, ktorý túto medailu kedy vytvoril.
Výzdoba pre trnavskú katedrálu sv. Jána Krstiteľa
V roku 2010 objednal trnavský arcibiskup Róbert Bezák u Otmara Olivu liturgickú výzdobu pre katedrálu sv. Jána Krstiteľa v Trnave. Oliva v rámci zákazky za tri milióny českých korún so svojimi spolupracovníkmi vytvoril bronzový oltár, krstiteľnicu, monštrancie, svietniky či biskupskú palicu.
Časť vyhotoveného diela prevzala trnavská arcidiecéza 14. novembra 2013. Prevzaté predmety boli uložené v skladových priestoroch trnavskej arcidiecézy. Podľa vyjadrenia arcidiecézy osadeniu predmetov v katedrále bráni stanovisko Pamiatkového úradu, ale aj technický stav podlahy v katedrále. Medzi autorom diela a trnavskou arcidiecézou je aj spor ohľadom platenia dane z pridanej hodnoty vo výške 700.000 CZK. Podľa spravodajstva Českej televízie nový trnavský arcibiskup Ján Orosch, ktorý bol vymenovaný po odvolaní Robert Bezáka, neuznáva zmluvu a v katedrále si neželá moderné umenie. Inštalácii diel v chráme podľa neho bránia technické dôvody, dal by preto prednosť ich umiestneniu v menej významnom kostole. „Ja som to robil do katedrály... Keď sochár robí nejakú vec, tak to robí presne na to miesto,“ uviedol Oliva. Vo vyjadrení arcidiecézy bola otázka umiestnenia predmetov v inom kostole označená za predčasnú.
Dielo
Medzi významné Olivove práce patrí:
Sojuz TM-29
Sojuz TM-29 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-29 vyštartoval 20. februára 1999 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Na palube kozmickej lode sa nachádzal aj Ivan Bella, prvý Slovák vo vesmíre.
Talianske národné lakrosové družstvo mužov
Talianske národné lakrosové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Taliansko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federazione Italiana Giuoco Lacrosse (FIGL). Jeho najlepším umiestnením je 10. miesto na majstrovstvách sveta či 11. miesto na majstrovstvách Európy.
História
Svoj prvý súťažný zápas odohralo družstvo v roku 2003 na ME nováčikov v Salzburgu, kde skončilo na 3. mieste. Na ME 2004, tak isto ako aj na MS 2006, tvorili družstvo Talianska hráči, ktorý sa nenarodili v Taliansku, a keď ešte ani neexistoval taliansky národný lakrosový orgán (FIGL vznikla až v roku 2007). Až na ME 2008 priviezlo Taliansko tím, ktorý sa prvýkrát skladal z hráčov z domácich klubov. Taliansko však na nich skončilo na poslednom18. mieste. V roku 2016 viedol družstvo ako hlavný tréner Hoeckelman Nate.
Kalaidú
Kalaidú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 701 (jún 2006), dĺžka ostrova 650 m, šírka 510 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 239,51 km.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2013
Majstrovstvá sveta v biatlone 2013 sa konali v Novém Měste na Moravě, v Česku od 7. do 17. februára 2013. Areál Vysočina Aréna ale aj celkovo Česko hostili Majstrovstvá sveta v biatlone prvýkrát v histórii. Celkovo sa MS zúčastnilo 725 pretekárov zo 43 krajín sveta.
Všetky výsledky sa rátali aj do Svetového pohára 2012/13.
Program
Všetky časy sú miestne.
Zúčastnené krajiny
MS v biatlone 2013 sa zúčastnilo celkovo 43 krajín. Pôvodne malo štartovať 44 avšak na poslednú chvíľu sa odhlásila Argentína.
Ciechanów
Ciechanów je mesto v Poľsku v Mazovskom vojvodstve v okrese Powiat ciechanowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 43 664 obyvateľov (31. 12. 2021).
Majstrovstvá sveta v atletike 2011
Majstrovstvá sveta v atletike 2011 (kór. 제13회 세계육상선수권대회) boli 13. majstrovstvá sveta. Prebiehali v juhokórejskom meste Tägu od 27. augusta do 4. septembra 2011. Súťažilo sa na štadióne Daegu World Cup Stadium.
Hlasovanie
O usporiadanie MS sa okrem iného uchádzali mestá: Brisbane (Austrália), Moskva (Rusko) a Göteborg (Švédsko).
Maliye Milli Piyango SK Ankara (hádzaná žien)
Maliye Milli Piyango SK Ankara je turecký ženský hádzanársky klub z Ankary. Hádzanársky oddiel žien je jeden z oddielov ankarského multi-športového klubu Maliye Milli Piyango SK a vznikol v roku 1996. Je 4-násobný majster Turecka a finalista Tureckého pohára z roku 2011. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia štvrťfinálová účasť v Pohári EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Bayan Hentbol Süper Ligi. V sezóne 2011/12 v klube pôsobila aj ukrajinská legionárka Julija Snopovová, ktorá po skončení sezóny prestúpila do tímu úradujúceho slovenského majstra Iuventy Michalovce.
Úspechy
Turecká najvyššia súťaž:
Turecký pohár:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár EHF:
Kunahandú
Kunahandú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 697 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 900 m, šírka 750 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 262,74 km.
Svalovec špirálovitý
Svalovec špirálovitý alebo svalovec špirálový je parazitický hlístovec zo skupiny nitkovky. Je hostiteľom sa môže stať aj človek. Ochorenie spôsobené larvami týchto červov, trichinelóza, je vážne ochorenie, ktoré môže byť pre hostiteľa aj smrteľné.
Epidémia
V roku 1998 vypukla v obci Valaská najväčšia epidémia svalovca na Slovensku. Na fašiangovej veselici obyvatelia podávali miestne špeciality – údené psie rebierka a klobásky z bravčového a psieho mäsa. Svalovcom sa nakazilo 336 ľudí. Medzi postihnutými boli aj 2 tehotné ženy. Plody infikované svalovcom neprežili.
Delivered Duty Unpaid
Delivered Duty Unpaid (skratka DDU), po slovensky s dodaním clo neplatené, je častá obchodná doložka.
Podľa Incoterms 2000 sa vykladá takto: Povinnosťou predávajúceho je dať tovar k dispozícii kupujúcemu na dohodnutom mieste v krajine, kde bude dovezený. Musí niesť aj všetky výlohy a riziká spojené s jeho dopravou vrátane vykládky, výnimkou je platba cla, daní a ďalších úradných poplatkov, platených pri dovoze. Tieto platí kupujúci, ktorý už v krajine dovozu prevzatím tovaru bude zaň zodpovedať.
Le Cheix
Le Cheix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Operácia Veto
Operácia Veto bola v poradí tretia a rozsahom najväčšia kampaň posielania tlačových materiálov do komunistického Česko-Slovenska pomocou malých balónov, ktorou sa Národný výbor pre Slobodnú Európu snažil prekonať informačnú blokádu Česko-Slovenska.
Prvá letáková balónová akcia Slobodnej Európy bola spustená v auguste roku 1951 a niesla názov Vetry slobody (Winds of Freedom). 13. augusta 1951 bolo z územia Bavorska vypustených 2 000 balónov s 2 miliónmi letákov určených obyvateľom Česko-Slovenska. Cieľom tejto operácie bolo "udržiavať za železnou oponou nádej a slobodu". Celkovo bolo údajne počas tejto prvej operácie vyslaných 11 miliónov letákov. Oficiálnymi výkonnými organizáciami akcie bol americký Národný výbor pre slobodnú Európu (the National Commitee for Free Europe) a jeho pomocná organizácia Ťaženie za slobodu (the Crussade for Freedom). Skutočnými iniciátormi však boli CIA a vláda USA, ktoré pokryli veľké finančné náklady. Vysielanie letákov bolo súčasťou psychologickej vojny, ktorú viedla vláda USA proti komunistickému režimu.
Druhá balónová akcia nazvaná Prospero bola spustená v júli 1953 v súvislosti s predtým uskutočnenou menovou reformou v Česko-Slovensku a nepokojmi, ktoré táto menová reforma vyvolala. Súčasťou zásielok bola aj tzv. hladná koruna, čo bola kópia upraveného česko-slovenského platidla. Celková bilancia akcie Prospero bolo 6 500 balónov s 11 miliónmi letákov.
Posledná, najväčšia balónová akcia niesla označenie Operácia Veto. Názov akcie bol symbolicky myslený ako protest proti neslobodným voľbám v novembri 1954. Táto tretia etapa letákovej akcie trvala s prestávkami až do jesene roku 1956. V rokoch 1954 až 1956 bola v Nemecku vybudovaná sieť základní, z ktorých boli balóny vypúšťané. Balóny boli technicky zdokonaľované, presnejšie zameriavané na cieľ a bol vylepšený spôsob rozptyľovania letákov počas letu. Balónmi bol distribuovaný časopis Slobodná Európa. Letáky boli zámerne tlačené rovnakým typom písma ako predtým Lidové noviny a aj ich obsah tieto noviny pripomínal. Jedným z najväčších úspechov akcie bolo zaslanie 1 milióna letákov s doslovným prepisom tajného Chruščovovho prejavu na XX. zjazde Komunistickej strany Sovietskeho zväzu (KSSZ), v ktorom bol odhalený Stalinov kult osobnosti.
Dôvodom ukončenia balónových akcií bolo tvrdenie, že podobné letákové akcie prispeli k vyvolaniu maďarskej protikumunistickej revolúcie v roku 1956, ktorá však bola krvavo potlačená. Na území Česko-Slovenska žiaľ došlo aj k nehodám v dôsledku neopatrného zaobchádzania s vodíkom naplnenými balónmi. Náhodní nálezcovia balónov boli v niekoľkých prípadoch zranení a došlo aj k materiálnym škodám.
Skutočný dopad balónových akcií nebolo možné v danej dobe zistiť. Obrovský rozsah a reakcie režimu (ministerstvá zahraničných vecí ČSR a USA si vymenili množstvo protestných nót a odpovedí) však naznačujú, že predpokladaný výsledok sa dostavil.
Balóny boli okrem zasielania letákov využívané aj na tajné prechody agentov zo Západu do Česko-Slovenska a v 80. rokoch 20. storočia došlo k niekoľkým pokusom o útek za železnú oponu pomocou balónov, z ktorých jeden bol úspešný (Róbert Hutyra), jeden skončil tragicky (Július Štefeček) a ďalšie boli prekazené.
Les Ponts-de-Cé (obec)
Les Ponts-de-Cé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mábaidú
Mábaidú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 975 (jún 2006), dĺžka ostrova, šírka. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je.
Aušra
náhľad|Ausra v roku [[1884, č. 10–11]] Aušra (po slovensky: Zore) bol prvý spoločenský, politický a literárny časopisom písaný latinkou, ktorý vychádzal v litovskom jazyku. Vychádzal od marca 1883 do júna 1886 v mestách Ragaineje a Tilžeje. Počas tohoto obdobia vyšlo celkovo 40 čísel, ktoré boli združené v 29 zväzkoch. Prvým redaktorom časopisu Aušra sa stal Jonas Basanavičius a kolektív žurnalistov Jurgis Mikšas, Jonas Šliupas, Martynas Jankus a Juozas Andziulaitis-Kalnenas. Časopis bol vydávaný nelegálne ako na území Litvy, tak aj v oblastiach ruského impéria, kde žila litovská menšina, inteligenti a študenti. Avšak väčšina ruského duchovenstva ďalšie šírenie časopisu zakázala.
Časopisu Aušra patrí prvenstvo prvého liberálneho vydania svetového významu. Propagoval národné spojenie Litovcov vo Veľkej a Malej Litve a ich národné povedomie (znižoval liberálne nálady litovskej inteligencie). Zaoberal sa cárskou a inou násilnou politickou asimiláciou Litovcov. Mal zrovnoprávniť litovský národ s inými národmi ruského impéria. Časopis sa tiež povzbudzoval litovskú inteligenciu k účasti na litovskom národnom hnutí. Redaktori na jeho stránkach prejavovali snahu o zrušenie troch historických vrstiev obyvateľstva, aby tak docielili zrovnoprávnenie všetkých jeho vrstiev. Jednou z jeho hlavných úloh bola tiež snaha o zrušenie zákazu tlače litovskej literatúry a úsilie o vybudovanie litovských škôl. Na jeho stránkach sa čitatelia mohli zoznámiť s poéziou Dionýza Pošku a Simona Staniavičusa a iných litovských spisovateľov, realistickými literárnymi dielami, článkami z litovských povier a historickými otázkami.
Propagujúc národnú jednotu bez akéhokoľvek triedneho rozdielu sa časopis Aušra snažil pripojiť k litovskej národnej vojne proti Rusku. Vďaka prekladom zahraničných diel do litovského jazyka, vydaním kolekcie kníh, vydavateľstvo zoznámilo čitateľov s literatúrou susedných krajín.
Časopis mal tendenciu romantizovať pohľad na kritiku kultúry, idealizoval históriu krajiny, hoci do neho prispievali aj tzv. ľavičiari, ktorí boli zásadne proti idealizácii reality života. Do časopisu Aušra prispieval aj rad významných litovských osobností ako Mikalojus Akelaitis, Petras Arminas, Stanislovas Dagilis, Aleksandras Fromas-Gužutis, Jonas Jablonskis, Jonas Juška, Vincas Kudirka, Jonas Mačys-Kekštas, Maironis, Pranas Mašiotas, Stasys Matulaitis, Petras Vileišis a iní.
Álvaro Siza Vieira
thumb|Škola v Porte, 1996. 4 veže s ateliérmi pre jednotlivé ročníky thumb|[[Berlín, Schlesische Straße, Budova "Bonjour Tristesse"]] thumb|Boa Nova Tee Pavilón & Reštaurácia v Leça da Palmeira ([[Portugalsko)]] thumb|Fakulta architektúry v Porte, Portugalsko Álvaro Siza Vieira, celým menom Álvaro Joaquim de Melo Siza Vieira (* 25. jún 1933, Matosinhos, Portugalsko) je portugalský architekt. Patrí medzi najvýraznejšie osobnosti súčasnej architektúry a dizajnu.
Tvorba
Na svojom konte má stovky architektonických realizácii takmer vo všetkých európskych krajinách – od rodinných domov, bazénov cez sídla bánk, administratívne budovy, univerzitné budovy, obchody, galérie, múzeá či veľké developérske zákazky. Vo svojich projektoch je Siza často aj autorom kompletného interiérového vybavenia od nábytku po vázy či popolníky. Popri ateliérovej činnosti pôsobí taktiež ako profesor na Fakulte architektúry na Univerzite v Porte.
V rokoch 1949 až 1955 študoval na Univerzite v Porte (Escola de Belas Artes). Učil ho a vo veľmi veľkej miere i ovplyvnil najvýznamnejší portugalský architekt Fernando Távora, ktorého dočinením má portugalská architektúra dnešnú podobu. Neskôr s ním i spolupracoval, navrhol mu aj rodinný dom. Jeho prvú realizáciu stihol mladý Siza ešte pred ukončením svojho štúdia v roku 1954. Ide o 4 rodinné domy v rodnom Matosinhos. V rokoch 1955–1958 si Siza otvoril svoje prvé architektonické štúdio v Porte.
Mámendú
Mámendú môže byť ostrov:
Drobin
Drobin je mesto v Poľsku v Mazovskom vojvodstve v okrese Powiat płocki v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 789 obyvateľov (31. 12. 2021).
Skorocel kopijovitý
Skorocel kopijovitý (lat. Plantago lanceolata) je rastlina z čeľade skorocelovité (Plantaginaceae).
DDP
DDP môže byť:
David Donoho
David Leigh Donoho (* 5. marec 1957, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americký matematik, profesor matematiky a štatistiky na Stanfordovej univerzite. Je nositeľom Wienerovej ceny za aplikovanú matematiku za rok 2010, ktorú dostal vďaka práci v oblastiach spracovania signálu a obrazu.
Jednoduchá idea
Jednoduchá idea je významový útvar, o ktorom hovorí John Locke, že to je prvok základnej vrstvy obsahu našej mysle. Jednoduché idey sú podľa Locka materiálom, ktorý vstupuje do našej mysle vnímaním a ktorý potom naša myseľ ďalej spracúva.
Jednoduchá idea podľa Johna Locka je prvok základnej vrstvy náplne mysle, alebo vedomia a materiál pre operácie mysle. Jednoduché idey sa podľa Locka získavajú buď prostredníctvom jedného zmyslu (napr. idea tvrdosti, idea svetla, a pod.), buď prostredníctvom viacerých zmyslov (idea priestoru, idea času, idea pohybu), buď prostredníctvom vnútorného zmyslu alebo reflexie (napr. idea myslenia, idea chcenia a pod.) alebo zároveň prostredníctvom telesných zmyslov a reflexie (idea slasti, idea schopnosti, idea jestvovania atď.).
Pár
Pár alebo dvojica môže byť:
Administratívno-direktívne hospodárstvo
Administratívno-direktívne hospodárstvo je hospodárstvo, ktoré je plánovite riadené spoločenským centrom prostredníctvom zložitej sústavy záväzných direktívnych, prevažne kvantitatívnych ukazovateľov úloh, ukladaných postupne z vyššieho stupňa na nižšie stupne riadenia, a prostredníctvom detailnej kontroly ich plnenia.
Pár
Pár môže byť:
Delivered Duty Paid
Delivered Duty Paid (skratka DDP), po slovensky s dodaním clo platené je častá obchodná doložka.
Podľa Incoterms 2000 sa vykladá takto: Povinnosťou predávajúceho je získať dovozné povolenie pre tovar, uhradiť clo, dovozné dane a iné dovozné dávky. Kupujúci si prevezme tovar spolu so zodpovednosťou zaň až v krajine, kde sa nachádza cieľový závod. Pokiaľ to nie je v zmluve uvedené, povinnosťou predávajúceho nie je zaobstarať poistenie.
Hájik (Žilina)
Výstavba panelového sídliska sa začala v roku 1987. Sídlisko môžeme rozdeliť na staršiu časť Hájik I a novšiu časť Hájik II, kde výstavbu zabezpečuje mesto Žilina. V roku 2007 bola bytová výstavba ukončená. Na sídlisku býva 7504 (stav k 30.4.2023) obyvateľov. Súčasťou sídliska je aj obytný súbor rodinných domov Hájik – juh, ako aj individuálne postavené rodinné domy.
Na sídlisku je základná škola, materská škola, nákupné stredisko (najnovšie aj OD Tesco), obchody, pošta, veľkogaráže a Kostol Božieho milosrdenstva. V roku 2002 bola na Hájiku vybudovaná trolejbusová doprava, ktorá ho spája s centrom a ostatnými mestskými časťami.
O sídlisku Hájik bol natočený zaujímavý filmový dokument "Životné podmienky a problémy mladých ľudí na sídliskách", ktorý pripravilo žilinské združenie Kumakokra v rámci kampane Ministerstva školstva SR s názvom Každý iný, všetci rovní.
Gąbin
Gąbin je mesto v Poľsku v Mazovskom vojvodstve v okrese Powiat płocki v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 085 obyvateľov (30.6.2007).
Objektívna idea
Objektívna idea je idea majúca vlastnosť objektívnej reality, ale aj sama určuje zmyslové bytie.
Mámendú (Lámu)
Mámendú je jeden z obývaných ostrovov na atole Lámu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 115 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 000 m, šírka 330 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 258,48 km.
Les Rairies
Les Rairies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klub záhad
Klub záhad je séria kníh pre deti od rakúskeho autora Thomasa Brezinu.
Postavy
Hlavnými postavami týchto kníh sú 13-ročný Jupiter Katz, syn špecialistu na nadprirodzené javy, duchov a prízraky profesora Erazmusa Katza, Jupiterova sesternica Vicky Schnneiderová (takmer 13 rokov) a Jupiterov bratranec a zároveň Vickyn brat Nick Schneider (11 rokov). Títo traja tvoria Klub záhad, ktorého úlohou je riešiť záhadné javy. Sídlo klubu sa nachádza v bývalej mučiarni hradu Sokolia skala, v ktorom žije Jupiter s otcom.Akokeby šéfom je Jupiter Katz teda Nickov bratranec a Vickyn bratranec.
Formát
V každej knihe je Superlupa, pomocou ktorej je možné prezerať si zakryté obrázky a texty v knihe. V knihe sú tiež Otázky Klubu záhad, na ktoré majú čitatelia odpovedať a následne si pomocou Superlupy prečítať odpoveď, ktorá je v zakrytom rámčeku pod otázkou.
Na konci každej knihy po ukončení príbehu je Príloha, v ktorej sú vtipy, neuveriteľné príhody a teória o nadprirodzených javoch, ktoré sa v knihe vyskytovali.
Zoznam kníh
Séria obsahuje 22 kníh. Knihy v tabuľke sú zoradené podľa číslovania edície vydavateľstvom Fragment.
Perilaos (syn Ikaria)
Perilaos alebo Perileos (starogr. Περίλαος, Περίλεος – Perilaos, Perileos) syn Ikaria zo Sparty a najády Periboie.
Perilaos syn Ikaria mal štyroch bratov, Thoanta, Damasippa, Imeusima, Aléta a sestru Penelopu, ktorá sa vydala za Laertovho syna Odysea. Odyseus dostal od rodičov Penelopy Ithaku s priľahlými ostrovmi a stal sa tam kráľom.
Podľa Pausania Perilaos obvinil pred súdom Oresta, že zavraždil vlastnú matku Klytaimnéstru, ktorá bola jeho sesternicou.
Július Štefeček
Július Štefeček (* 1950 – † 20. máj 1985, Myjava) je jedna z tragických obetí úteku z Česko-Slovenska cez železnú oponu na Západ.
Július Štefeček, spojový mechanik zo Senice, sa viackrát pokúšal dostať povolenie na vycestovanie do zahraničia. Ani v roku 1980 úrady neumožnili vycestovať jemu a jeho priateľke Zdenke do Kanady na pozvanie jeho matky, ktorá tam žila. V roku 1981 sa pokúsili o emigráciu cez Maďarsko a Juhosláviu, boli však zadržaní maďarskými orgánmi a podmienečne odsúdení na 3 mesiace odňatia slobody. Úrady im tiež odobrali cestovné pasy. V tom istom roku sa zosobášili a o rok neskôr sa im narodila dcéra Katarína, preto ďalšie plány na útek načas odložili.