cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike 2013 – preteky s hromadným štartom mužov
Národná kvalifikácia
Kvalifikácia bola založená na bodovaní cyklistov jednotlivých krajín na pretekoch organizovaných UCI od začiatku roka do 15. augusta 2013. Osem najúspešnejších krajín Španielsko, Kolumbia, Taliansko, Holandsko, Austrália, Francúzsko, Poľsko a Švajčiarsko mohlo nominovať najvyšší počet deväť reprezentantov. Slovensko získalo tak ako na predchádzajúcich majstrovstvách sveta 6 miesteniek, zásluhou Petra Sagana a Petra Velitsa, ktorí ako jediní slovenskí pretekári bodovali na pretekoch UCI. Celkovo bolo rozdaných 226 miesteniek pre 54 krajín sveta. Na štart pretekov sa nakoniec postavilo 208 účastníkov. Slovensko reprezentovala šestica Peter Sagan, Peter Velits, Martin Velits, Juraj Sagan, Matej Jurčo a Patrik Tybor.
Gomer
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike 2013 – preteky s hromadným štartom mužov
Trasa
Preteky odštartovali v meste Lucca a finišovali po 272,26 km na Nelson Mandela Forum vo Florencii a boli považované za najťažšie od majstrovstiev sveta v roku 1980 vo Francúzsku. Už na 30. kilometri absolvovali cyklisti náročné stúpanie na kopec Montecatini Alto, na 50. kilometri ich čakal San Baronto a pokračovali na známy Franco Ballerini. Finálový okruh vo Florenci, ktorý cyklisti absolvovali celkom 10-krát, bol dlhý 16,6 km. Náročný okruh bol kopcovitý so 4,3 km dlhým stúpaním na Fiesole s maximálnym prevýšením 9 % a s krátkym ale prudkým stúpaním o dĺžke 600 m na Fine via Salviati s maximálnym stúpaním 16 %.
Svätá Mária (okres Trebišov)
Svätá Mária je obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Vakoveverica veľká
Vakoveverica veľká patrí do skupiny vačkovcov.
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike 2013 – preteky s hromadným štartom mužov
Priebeh pretekov
Na štart pretekov sa postavilo 208 pretekárov reprezentujúcich 52 krajín. V úvode pretekov unikla pätica cyklistov Raaffa Chtioui (Tunisko), Bartosz Huzarski (Poľsko), Jan Bárta (Česko), Yonder Godoy (Venezuela) a Mathias Brandle (Rakúsko). Po prvej hodine boja o dúhový dres získal únik náskok 5:30 min a na druhom stúpaní na San Baronto sa jeho náskok zvýšil až na 7 minút. Záverečný okruh vo Florencii privítal cyklistov hustým dažďom. Dážď a náročný terén spôsobil množstvo pádov, ktoré sa nevyhli ani slovenským reprezentantom. V týchto náročných podmienkach diktovali tempo v pelotóne Taliani a podarilo sa im ho roztrhať na niekoľko častí. Päť okruhov pred cieľom sa z pôvodného úniku udržala na čele len dvojica Huzarski a Bárta s náskokom 3:20 min. Na ôsmom prejazde na Fiesole zostal na čele pretekov už len Huzarski a onedlho sa k nemu pripojil Giovanni Visconti (Taliansko), ktorému sa podarilo uniknúť z pelotónu. Pri vjazde na deviaty okruh bola strata hlavnej skupiny na vedúcu dvojicu jednu minútu, na stúpaní na Fiesole však pelotón unikajúcu dvojicu dostihol. O osude pretekov rozhodlo stúpanie v poslednom kole na Fiesole, ktoré zdolala ako prvá dvojica Vincenzo Nibali (Taliansko) a Joaquim Rodríguez (Španielsko), za ktorými boli v tesnom závese Rigoberto Urán (Kolumbia), Alejandro Valverde (Španielsko) a Rui Costa (Portugalsko). V zjazde však spadol Urán a veľkú bitku o majstrovský titul nakoniec vyhral Rui Costa, ktorý porazil v tesnom finiši Joaquima Rodrígueza a získal tak prvú zlatú medailu pre Portugalsko v elitnej kategórii mužov. Tretí Alejandro Valverde pokoril v boji o bronzovú medailu Vincenza Nibaliho. Piaty dorazil Andrij Hryvko a na šiestom mieste sa umiestnil Peter Sagan so stratou 34 sekúnd, čo je najlepší doterajší výsledok slovenského cyklistu v elitnej kategórii mužov. Z 208 účastníkov skončilo náročné preteky iba 61 cyklistov, okrem Petra Sagana už žiaden zo slovenských reprezentantov.
Hạ Long
Hạ Long môže byť:
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike 2013 – preteky s hromadným štartom mužov
Konečné poradie
Z 208 účastníkov dokončilo preteky iba 61 cyklistov. Zvíťazil Portugalec Rui Costa pred Španielmi Joaquimom Rodríguezom a Alejandrom Valverdem. Zo šiestich slovenských reprezentantov došiel do cieľa iba Peter Sagan, ktorý skončil na šiestom mieste.
Jericho (seriál z roku 2006)
náhľad|Zničené mestá (označené ● ) a nové sídla vlád (označené ● ) Jericho je americký dramatický seriál z produkcie CBS, ktorý mal premiéru 20. septembra 2006. Po odvysielaní prvej sezóny sa CBS rozhodla seriál pre nízku sledovanosť zrušiť, no po kampani fanúšikov, ktorí začali posielať na adresu televízie tony orieškov (udalosť, ktorá súvisí s obsahom deja jednej z epizód seriálu) CBS v júni 2007 oznámila, že sa rozhodla nakrútiť ďalších sedem epizód. Tieto epizódy neboli ovplyvnené štrajkom amerického cechu scenáristov. Druhá séria mala premiéru 12. februára 2008. 21. marca 2008 oznámila CBS opätovné zrušenie seriálu s tým, že nebude brániť jeho prípadnému pokračovaniu na inej televíznej stanici.
Jericho ukazuje, čo stane ak sa nad horizontom zjaví hríbovitý oblak, vytvorený atómovým výbuchom. Zobrazuje chaos, ktorý vypukne v uliciach tohto malého, pokojného Kansaského mestečka. Jeho obyvatelia sú úplne izolovaní od okolitého sveta a vôbec netušia či to bol možný atomový útok, alebo nehoda, či teroristický čin. Strach z nepoznaného preto ženie Jericho do sociálnych, psychologických a fyzických nepokojov. Mesto príde o elektrinu a o komunikáciu s vonkajším svetom. No v tomto kritickom čase, keď sa citlivejší ľudia stávajú paranoidnými, sa nájdu medzi nimi tí, ktorí v sebe nájdu vnútornú silu, o akej predtým ani netušili.
Brebeneskul
Brebeneskul je vrch v pohorí Čornohora v juhozápadnej časti Ukrajiny na hraniciach Zakarpatskej a Ivanofrankivskej oblasti. Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi vrcholmi Rebra na severozápade a Menčul  na juhovýchode. Juhozápadné svahy vrchu spadajú do údolia riečky Brebeneskul, ktorý na západe vyteká z rovnomenného jazera. Severovýchodne svahy klesajú do údolia potoka Kyzja. Ide o druhú najvyššiu horu Ukrajiny.
Ernest Caban (lekár)
Ernest Caban (* 6. júl 1950 Banská Bystrica) je slovenský lekár, chirurg. Jeho otec Ernest Caban (1924 – 2000) bol lyžiar.
Životopis
Absolvoval štúdium na LF UK v Martine. Od roku1974 pracuje ako lekár-chirug v NsP FDR v Banskej Bystrici. V roku 1992-1998 pôsobil ako lekár reprezentácie SR v ľahkej atletike. V súčasnosti je lekárom reprezentácie SR v biatlone, hokejistov HK Banská Bystrica a basketbalistiek AGM Banská Bystrica. Otec Ernest Caban (1924-2000), zakladateľ a predseda Bielej stopy SNP v Banskej Bystrici.
8 Flora
8 Flora je veľká a jasná planétka v hlavnom páse planétok.
1761 Edmondson
1761 Edmondson je planétka s priemerom 70 km, ktorú objavil Indiana University 30. marca 1952.
Vyššia stredná trieda
right|thumb|[[Audi A6]] right|thumb|[[BMW rad 5]]
Vyššia stredná trieda alebo autosegment E je kategória automobilov medzi strednou triedou a luxusnými automobilmi. Automobily v tejto triede poskytujú veľký priestor a za príplatky luxusnú výbavu. Vyrábajú sa predovšetkým v karosárskych prevedeniach sedan, kombi alebo niekedy liftback.
Prehľad
Vo všeobecnosti, automobily vyššej strednej triedy sú 4-dverové sedany. Niektorí výrobcovia sa usilujú odlíšiť svoje ponuky tým, že ich dopĺňajú priestrannými variantmi kombi alebo 5-dverovými liftbackmi – predovšetkým automobilky Rover, Saab, Renault a Citroën sú známe uprednostňovaním takýchto karosárskych prevedení, s Fordom, ktorý ponúkal takéto prevedenia počas 90. rokov.
Trhová situácia
Zdroj:
Peter Šolto
Peter Šolto je maliar z Prievidze, preferuje olej na plátne. Vytvára surrealistické maľby snových krajín.
John Lewis Hall
John Lewis Hall (* 21. august 1934, Denver, Colorado, USA) je americký fyzik.
V roku 2005 dostal spolu s Theodorom Wolfgangom Hänschom Nobelovu cenu za fyziku za jeho prácu v oblasti presnostnej spektroskopie založenej na laseroch. V roku 2005 dostal Nobelovu cenu za fyziku aj Roy Jay Glauber, ktorý dostal polovicu ceny, druhú polovicu si rozdelili Hall s Hänschom.
Peter Šolto
Prvú výstavu mal v novembri 1992 spolu z Jozefom Špeťkom (grafika).
Externé odkazy
Peter Šolto na myspace
Anar
Anar, občianskym menom (Anar) Rəsul oğlu Rzayev (starší slovenský prepis: Rasulogly Rzajev; * 14. marec, 1938, Baku, Azerbajdžanská sovietska socialistická republika, Sovietsky zväz) je azerbajdžanský spisovateľ, scenárista a režisér.
Horní Lukavice
Horní Lukavice je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 390 obyvateľov, z toho 196 mužov a 194 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 41,7 roka, ženy 42,4 roka).
Václav Hudeček
thumb|Podpis Václava Hudečka (z roku [[1984)]] Václav Hudeček (* 7. jún 1952, Rožmitál pod Třemšínem) je český husľový virtuóz.
Václav Hudeček stál na najvýznamnejších pódiách a hral sosvetovými orchestrami. Potom čo ako 15-ročný debutoval v Londýne s Royal Philharmonic Orchestra hral v Royal Festival Hall či Osaka Festival Hall. Dnes sa okrem koncertovania a nahrávania cédečok systematicky venuje aj pomoci nastupujúcej českej interpretačnej generácii.
Anežka Česká
Anežka Česká (iné názvy: Agnesa/Agneša Česká, Anežka/Agnesa/Agneša Přemyslovna, Anežka/Agnesa/Agneša Pražská; * okolo 1211, Praha – † 2. marec 1282, Praha) bola česká princezná z rodu Přemyslovcov, najmladšia dcéra českého kráľa Přemysla Otakara I. a jeho druhej manželky Konštancie Uhorskej, česká svätica.
Zlatovce
Zlatovce sú mestská časť Trenčína, do roku 1976 samostatná obec.
Anežka Česká
Už v detstve žila v niekoľkých prostrediach, ktoré formovali jej osobnosť; rozhodujúci vplyv mala u nej francúzska dvorská kultúra reprezentovaná jej matkou. V troch rokoch sa ocitla na výchove v cisterciánskom kláštore v sliezskej Třebnici. Ďalšia jej výchova bola zverená premonštrátkam v kláštore v Doksanoch, ktorý založil jej starý otec Vladislav II. Tu intenzívnejšie priľnula k rehoľnému a duchovnému životu.
Zlatovce
Názvy od konca 18. storočia
1773 Zlatocz, Zlatowcze; 1786 Zlatócz, Zlatowcze; 1808 Zlatócz, Zlatowce; 1863 Zlatoc; 1873–1902 Zlatóc; 1907–1913 Vágaranyos; od roku 1920 Zlatovce.
Anežka Česká
Plánované manželstvá
V ôsmich rokoch sa Anežka stala objektom politických úvah svojho otca. Jeho cieľom bolo dynastické spojenie Přemyslovcov a Hohenstaufovcov a tak sa Anežka mala vydať za syna rímskonemeckého cisára Fridricha II. Henricha, predpokladaného dediča rímskeho trónu. Z tohto dôvodu bola poslaná na výchovu na dvor rakúskeho vojvodu Leopolda VI. Babenberského. Z plánovaného zväzku zišlo, keď Henrich Anežku odmietol.
Zlatovce
Dejiny
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1244. V roku 1952 bola k obci pričlenená obec Hanzlíková. V roku 1976 bola obec pripojená k Trenčínu.
Anežka Česká
Plánované manželstvá
V roku 1225 sa štrnásťročná Anežka vrátila do Prahy. Už v nasledujúcom roku prišlo do Čiech posolstvo anglického kráľa Henricha III. Anežkin otec si okrem spojenia s anglickými Plantagenetovcami sľuboval i posilnenie českého vplyvu u cisára a pápežskej kúrie. I tento plán stroskotal, keď v roku 1229 Henrich III. zasnúbenie zrušil.
Začiatkom tridsiatych rokov 13. storočia sa opäť na scéne objavil ako Anežkin nápadník Henrich VII. Napriek svojmu dlhoročnému zväzku s Margarétou Babenberskou plánoval manželstvo s už raz odmietnutou Anežkou. Anežka však ponuku neprijala.
Zlatovce
Charakteristika
Nachádza sa tu množstvo škôl a obchodov ako aj vlaková stanica, ktorá poskytuje priame spojenie na trase Bratislava - Žilina. Od roku 2014 prebieha výstavba rezidencie Vinohrady- radovej bytovej a domovej zástavby cca 0,5 km severne od centra obce. Súčasťou Zlatoviec je aj Detské mestečko, ktoré začalo písať svoju históriu v roku 1973. V roku 2017 bolo Detské mestečko zapísané do ústredného zoznamu národných kultúrnych pamiatok SR na podnet bývalých odchovancov.
Anežka Česká
Orientácia na duchovný život
Týmto rozhodnutím Anežka opustila potupnú úlohu večne čakajúcej nevesty, ktorú bola nútená trpieť za života svojho otca. V roku 1230 však Přemysl Otakar I. zomrel a jej brat Václav jej dal v otázke jej prípadného manželského zväzku úplnú voľnosť. Anežka sa rozhodla vziať svoj osud do svojich rúk a po stroskotaní svetských ambícií, stať sa kráľovnou či dokonca rímskou cisárovnou, našla novú orientáciu, ktorá sa stala náplňou jej života.
Už v roku 1232 založila v pražskom Starom Meste nemocnicu sv. Františka. Tým však jej snahy neskončili. Už v nasledujúcom roku pribudli neďaleko nemocnice dva kláštory – mužský kláštor menších bratov sv. Františka a ženský kláštor rádu sv. Kláry. Po zahájení činnosti klariského kláštora v roku 1233 v nasledujúcom roku doň vstúpila i Anežka a postavila sa do jeho čela ako opátka.
Snahy o svätorečenie
Jej prvú aktivitu v snahách o vznik nového rádu možno datovať rokom 1237. Napriek podpore jej brata Václava pápež Gregor IX. Anežkin návrh zamietol. I na základe tohto rozhodnutia Anežka rezignovala v roku 1238 na hodnosť predstavenej kláštora. Napriek nepriazni pápežskej kúrie Anežka na svoje poslanie nezatrpkla.
Medzitým na pápežskom stolci vystriedal Gregora IX. Inocent IV., ktorý rovnako ako jeho predchodca prejavoval istú rezervovanosť voči snahám Anežky založiť nový rád. Situácia sa však vyvíjala odlišným spôsobom ako si pápežská kúria priala, najmä však išlo o prirodzený vývin. Nové bratstvo, ktoré sa združilo pri špitáli sv. Františka dostalo v roku 1250 povolenie nosiť vlastné rádové označenie. Vtedy už iba krok chýbal o oficiálnemu uznaniu rehole. V roku 1252 pražský biskup Mikuláš dovolil rehoľným bratom právo nosiť na plášti znamenie červeného kríža s hviezdou. Tak bol položený základ k vzniku nového rádu, krížovníkov s červenou hviezdou, jedinej pôvodom čisto českej rehole. Jej zriadenie oficiálne potvrdil v roku 1256 pápež Alexander IV.
Anežka Česká prežila zvyšok svojho života v kláštore, ktorý založila. Jeho historický význam ďaleko presiahol dobu, v ktorej vznikol. Stal sa totiž kráľovskou hrobkou, akýmsi přemyslovským pohrebiskom, kde našli svoj posledný odpočinok okrem samotnej zakladateľky i jej brat Václav, druhá manželka Anežkinho synovca Přemysla Otakara II. Kunhuta Haličská a Kunhutina dcéra Anežka.
Svätorečenie
Veľmi dlhý čas sa však nenaplnilo to, o čo Anežka najviac usilovala, a k čomu stačili jej sesternici Alžbete Durínskej iba štyri roky. Svätorečenie. Napriek snahám kráľovnej Elišky Přemyslovny v prvej polovici 14. storočia či cisára Leopolda I. Habsburského v 17. storočí sa až v roku 1874 pražskému arcibiskupovi a kardinálovi Bedřichovi Janovi Schwarzenbergovi podarilo Anežkino blahorečenie. K svätorečeniu prišlo až koncom 20. storočia, kedy v roku 1989 pápež Ján Pavol II. Anežku Přemyslovnu vyhlásil 12. novembra v Ríme za svätú.
Túto sväticu obyčajne zobrazujú ako opátku, ktorá má na hlave korunu a ošetruje chorých, prípadne v ruke drží model kláštora.
Svätá Anežka Přemyslovna je veľmi obľúbenou sväticou a patrí do skupiny hlavných českých patrónov. Jej patrocínium nesie viacero sakrálnych stavieb v Česku, z ktorých najznámejší je Anežský kláštor v Prahe, založený Anežkiným bratom, kráľom Václavom I. (dnes je súčasťou expozícií Národnej galérie).
William Kent
William Kent môže byť:
František Caban
František Caban (* 22. marec 1937 Selce – † 30. máj 1991 Bratislava) bol operný spevák (barytón).
Životopis
R. 1964 absolvoval štúdium spevu na Konzervatóriu v Bratislave. V roku 19641975 sólista opery DJGT v Banskej Bystrici, z toho 19701971 účinkoval vo Frankfurte nad Mohanom a Bielefelde (Nemecko), 19751982 sólista opery Štátneho divadla v Brne, od 1983 opery SND v Bratislave. Venoval sa i koncertnej činnosti.
Orlov
Polohopis
Najvyššie položeným bodom v katastrálnom území obce je Kurčínska Magura s výškou Najnižšie položeným bodom v katastrálnom území obce je sútok Smrečného potoka a rieky Poprad,
Klimatické pomery
Obec Orlov patrí do mierne teplej klimatickej oblasti, vlhkej až veľmi vlhkej so studenou zimou.
Ročný úhrn zrážok je 680 –. Najväčšie úhrny zrážok sú v letných mesiacoch (jún, júl ).
Časti obce
K obci Orlov patria ako miestné časti, osada Andrejovka a osada Kurčín.
Názov
Vývin názvu obce
Dejiny
Orlov bol založený pravdepodobne okolo roku 1330, prvá písomná zmienka je z roku 1349. Vtedy patril pod panstvo neďalekého hradu Plaveč. Obyvatelia obce sa živili predovšetkým prácou v lese a poľnohospodárstvom, k rozmachu došlo po roku 1873, keď 1. mája bola daná do prevádzky železnica z Prešova (od roku 1969 existuje spojenie po koľajniciach aj s Podolíncom).
Obyvateľstvo
thumb|Demografický vývoj od roku 1787 Zloženie obyvateľstva podľa národnosti (sčítanie z roku 2001): Slováci 89,63%, Rusíni 8,98%, Ukrajinci 0,38%, Česi 0,38%, ostatní 0,13%.
Zloženie obyvateľstva podľa náboženského vyznania (sčítanie z roku 2001): Gréckokatolíci 82,05%, Rímskokatolíci 16,81%, Pravoslávni 0,25%, nezistené 0,51%, bez vyznania 0,35%.
Hospodárstvo
Hlavnou hospodárskou aktivitou v obci je priemysel stavebných hmôt, perspektívny je aj cestovný ruch najmä v náväznosti s blízkymi regiónmi Poľska. K Orlovu patrí ako miestna časť aj osada Andrejovka a Kurčín kde bol v minulosti železný hámor a vodná píla.
Nicorps
Nicorps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4127
NGC 4127 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. decembra 1797.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Jessica Albová
Jessica Marie Alba (* 28. apríl, 1981, Pomona, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka, modelka a podnikateľka. Obdržala množstvo ocenení, vrátane Teen Choice Award, Saturn Award a nomináciu na Zlatý glóbus.
Detstvo
Jessica Marie Albová sa narodila Markovi Albovi, ktorý je mexického a španielskeho pôvodu a Cathy Jensenovej, ktorá má dánskych a francúzsko-kanadských predkov. Jessica vyrastala spolu so svojím asi o rok mladším bratom Joshuom Albom. Kariéra jej otca v Air Force si však vyžiadala svoje a rodina sa často sťahovala – najprv do Biloxi v štáte Mississippi a neskôr do Del Rio v Texase. Jessica mala v mladosti pomerne časté zdravotné problémy: dvakrát jej zlyhali pľúca, trpela zápalmi pľúc 4-5-krát ročne, trpela tiež na astmu, mala zápal slepého čreva a cystu na mandliach. Po tom, čo rodina prestala cestovať a v jej deviatich rokoch sa znovu usadila v Kalifornii, jej zdravotné problémy ustali.
Záujem o herectvo Jessica prejavila už ako päťročná, od dvanástich rokov začala chodiť na svoje prvé lekcie herectva. O deväť mesiacov neskôr už mala podpísanú zmluvu s agentom. Vyštudovala strednú školu, ktorú ukončila v šestnástich rokoch maturitou.
Začiatky (1992 – 1999)
V roku 1996 sa objavila vo filme Venus Rising ako mladá Eva. V tom istom roku si zahrala malú rolu Márie v jednej epizóde známeho seriálu Nemocnica Chicago Hope. O rok neskôr bola hosťom v kanadskej talk show Dini Petty Show, kde hovorila o svojej dovtedajšej hereckej kariére a o roli v seriáli Flipper. V roku 1998 pokračovala v seriálových roliach hosťovaním v seriály Loď lásky (Love Boat), kde si zahrala dievča zamilované do mladého syna kapitána lode, hrala tiež v dvoch epizódach seriálu Beverly Hills 90210 ako Leanne alebo v seriáli Brooklyn South ako Melissa. Okrem hosťovania v seriáloch tiež účinkovala vo filme P.U.N.K.S., ktorý bol uvedený začiatkom roku 1999.
V roku 1999 sa tiež objavila v mnohých časopisoch a začala získavať lepšie obsadenia vo filmoch. V romantickej komédii Nepobozkaná (Never Been Kissed) si zahrala menšiu rolu Kirsten Liosis po boku Drew Barrymore. Väčšia rola potom prišla v podobe Molly v horore Ruka zabijak (Idle Hands). Jej herecké výkony v týchto dvoch filmoch spôsobili rozruch v zábavnom priemysle a Jessica tiež vzbudila väčšiu pozornosť médií než dovtedy. V tom istom roku dostala taktiež hlavnú rolu v thrilleri Paranoia (Paranoid), ktorý sa dostal na plátna kín o rok neskôr.
Prelomové roky (2000 – 2008)
vľavo|náhľad|259x259bod|Albová v roku 2008 Zásadný zlom v jej hereckej kariére prišiel nepochybne v roku 2000 spolu s hlavou rolou v úspešnom sci-fi seriáli Temný anjel (Dark Angel).
Po úspechu Temného anjela sa už Jessica objavovala prevažne v hlavných roliach. V roku 2002 natočila romantický film So slovníkom v posteli (The Sleeping Dictionary), ktorý bol uvedený v nasledujúcom roku, kde si zahrala pôvabnú Selimu. V roku 2003 si zahrala v tanečnom filme Honey barmanku Honey Danielsovú, v roku 2004 sa dostala malú rolu v horore A Dream of Color in Black and White a ešte v tom istom roku začala natáčať na Bahamách film Do hlbiny (Into the Blue), kde hrá jednu z hlavných postáv – Sam (film bol uvedený v roku 2005).
Rok 2005 bol v kariére Jessicy v znamení filmových adaptácií komixových predlôh. Najprv to bolo Sin City – mesto hriechu (Sin City), natočené podľa pôvodného komixu, kde Jessica hrala jednu zo svetlejších rolí v celom filme, barovú tanečnicu Nancy Callahanovú. Film bol režijným dielom troch hviezdnych režisérov – Roberta Rodrigueza, Franka Millera a Quentina Tarantina. Ďalším filmovým stvárnením komixu bola známa Fantastická štvorka (Fantastic Four), kde si zahrala jednu z postáv kľúčovej štvorice, vedkyňu Susan Stormovú, nazývanú vďaka jej schopnostiam aj Neviditeľná žena (Invisible Woman).
V roku 2006 dokončila prácu na filmoch Awake (ako Sam) a Good Luck Chuck (ako Cam Wexlerová). Natočila tiež pokračovania filmovej adaptácie Fantastickej štvorky s názvom Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer, kde pokračuje vo svojej predošlej roli Neviditeľnej ženy. V priebehu roku 2007 natočila tiež prerobenú verziu pôvodného hongkonského thrilleru Oko (The Eye), kde hrá slepé dievča Allison, ktorá podstúpi operáciu rohovky, ktorá má vedľajšie následky, vďaka ktorým môže vidieť nepredstaviteľné javy. Jessica tu pracovala po boku Toma Cruisa, ktorý je tiež producentom filmu.
Osobný život
Okrem zdravotných problémov v detstve prekonala v roku 2001 ochorenie obličiek a približne v tom čase si vraj privodila údajnú anorexiu, a okrem toho trpí tzv. ‚chorobou‘ z pohybu (kinetózou), ktorá sa prejavila až po detstve. Už od dvanástich rokov si pripravovala vlastné nízkoenergetické jedlá, pretože rodičia boli vždy obézni. Dnes tiež pravidelne cvičí.
Okrem už spomínanej záľube v potápaní veľmi rada hrá golf, má rada americký futbal a chodí na basketbalové zápasy tímu L.A. Lakers.
Jej prvou, takmer dvojročnou, vážnou známosťou bol jej seriálový partner z Temného anjela Michael Weatherly. Potom mala veľmi krátku známosť s modelom Jeanom Paulom a špekulovalo sa tiež o vzťahu s bejzbalovým hráčom Derekom Jeterom.
Jessica vyrastala v kresťanskom prostredí, kde však príliš neobstála kvôli svojmu prirodzenému pôvabu, ktorý jej bol (podľa jej slov) mnohými ľuďmi vyčítaný. Vďaka jej prirodzenej kráse sa nevyhla ani ponukám na nahé filmové scény, ktoré však odmietla. Mala tiež spor s časopisom Playboy, ktorý umiestnil jej fotografiu na titulnú stranu bez jej dovolenia. Dohodla sa na vyrovnaní vo forme nešpecifikovanej finančnej čiastky, ktorú časopis poukázal na konto jednej z nadácií, ktoré Jessica podporuje.
Markos Vamvakaris
Markos Vamvakaris (* 10. máj 1905, Ano Syros, ostrov Syros, Grécko – † 8. február 1972, Atény, Grécko) bol grécky spevák štýlu rembetiko.
Biografia a kariéra
Narodil sa v roku 1905 v meste Ano Chora na ostrove Syros. Pochádzal z chudobnej roľníckej, katolíckej rodiny. Už keď mal 12. rokov odišiel do Pirea. Tu vystriedal viaceré zamestnania ako mäsiar či predavač novín. Zoznamoval s ťažkým životom chudobných ľudí, predovšetkým s Maloázijskými Grékmi, od ktorých sa naučil hrať ich piesne a aj hrať na nástroj buzuki. Neskôr začal aj skladať rôzne piesne v populárnom modernom štýle nižšej vrstvy-rembetiko. Zoznámil sa s viacerými spevákmi rembetika. V roku 1933 vydal svoj prvý disk-Na rchosouna re manga mou (Keby si tak prišiel, frajer). Vamvakaris hrával v rôznych rembetiko kluboch v Aténach a jeho popularita rástla. Jeho najznámejšie piesne boli S´afto ton kosmo ton kako (V tomto zlom svete), Ta matoklada sou lamboun (Tvoje oči žiaria), Diazigio (Rozchod), Mes to ononta enos pasa (V sále jedného pašu), no najslávnejšia pieseň je určite Frangosyriani (Katolícke dievča zo Syrosu). Vamvakaris, tak ako aj iní rembetiko speváci spieval o ťažkej dobe a krivdách. Jeho pieseň S´afto ton kosmo ton kako (V tomto zlom svete) hovorí že nečaká pomoc od nikoho a netreba sa spoliehať ani na priateľov či príbuzných, ktorí ťa podvedú. V Roku 1942 sa po druhý raz oženil so svojou ženou Evangeliou, s ktorou mal 5 detí, no dve z nich zomreli. Po vojne rembetiko postupne zanikalo a preto aj Vamvakarisova popularita klesala, jeho piesne boli nanovo obiavené až koncom 50. rokoch, za pomoci známych gréckych spevákov Tsitsanisa a Bithikotsisa, ktorí začali s Vamvakarisom spolupracovať, nahrali jeho piesne, niektoré naspievali oni a tak ich znovu spopularizovali. V 60. rokoch začala druhá éra Vamvakarisovej kariéry, spoločnosť Columbia vydala jeho piesne a Vamvakaris konečne začal na svojej kariére zarábať. Vamvakaris zomrel v roku 1972 ako 66 ročný. Jeho piesne ďalej spieva jeho syn, Stelios Vamvakaris, ale aj slávny spevák Jorgos Dalaras.
Headhunterz
Willem Rebergen (* 12. september 1985, Veenendaal, Holandsko), viac známy ako Headhunterz, je holandský hardstylový DJ a hudobný producent. Svoju hudobnú kariéru začal ako člen dvojice Nasty D-Tuners spolu so Bobbym van Puttenom. Pod umeleckým menom Headhunterz začal vystupovať v roku 2005, keď podpísal nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Scantraxx.
Theodor Wolfgang Hänsch
Theodor Wolfgang Hänsch (* 30. október 1941, Heidelberg, Nemecko) je nemecký fyzik.
V roku 2005 dostal spolu s Johnom Lewisom Hallom polovicu Nobelovej ceny za fyziku za ich prácu v oblasti presnostnej spektroskopie založenej na laseroch. Druhú polovicu ceny dostal Roy Jay Glauber.
1762 Russell
1762 Russell je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil Indiana University 8. októbra 1953.
9 Metis
9 Metis je veľká planétka, jedna z najväčších v hlavnom pásme asteroidov.
Gotein-Libarrenx
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lieskový potok
Lieskový potok môže byť:
Zoznam planétok 104751 – 105000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Thrash metal
Thrash metal je štýl heavy metalu charakteristický zvyčajne svojím rýchlym tempom a agresiou. Thrashmetalové skladby obyčajne využívajú rýchle rytmy bicích, nízke gitarové riffy, ktoré sa prelínajú so sólovou gitarou hranou technikou shredding. Texty thrashmetalových skladieb obyčajne pojednávajú o spoločenských problémoch a hania zavedené spoločenské zriadenie, nezriedka dosť priamo a osočujúco, dosť podobne ako v hardcore punkovom žánri. Thrashmetalová „Veľká štvorka“, čiže štyri kapely všeobecne považované za najvplyvnejšie a najúspešnejšie v žánri, pozostáva zo skupín Metallica, Megadeth, Slayer a Anthrax, keďže v 80. rokoch patrili medzi priekopníkov žánru. Medzi charakteristické znaky thrash metalu možno zaradiť rýchle gitarové riffy, agresívnu gitarovú hru a bleskurýchle sóla. Bicie v thrashmetalových skladbách sa zakladajú na značnom využití malého bubnu a dvojitého basového bubnu.
Korene thrash metalu siahajú na prelom 70. a 80. rokov 20. storočia, kedy množstvo zväčša amerických kapiel začalo miesiť prvky Novej vlny britského heavy metalu s rýchlosťou a agresivitou hardcore punku. Thrash metal je na rozdiel od svojho príbuzného, speed metalu, agresívnejší a má sa za to, že sa vyvinul ako reakcia na konvenčnejšie a prijateľnejšie vyznenie a tematiku glam metalu, čo je oveľa menej agresívnejší štýl heavy metalu, ktorý sa objavil v rovnakej dobe ako thrash.
Charakteristické znaky
thumb|right|[[Kirk Hammett a James Hetfield zo skupiny Metallica, tu na fotografii z roku 2008. Raná tvorba Metallicy je vo všeobecnosti považovaná za kľúč k nárastu popularity thrashu v 80. rokoch]] Medzi obvyklé črty thrash metalu patria rýchle tempá, nízke komplexné gitarové riffy, vysoké gitarové sóla a dvojkopákové bubnovanie. V speve možno počuť čokoľvek od melodických vokálov až po krik. Väčšina thrashových gitarových sól sa hrá vo vysokej rýchlosti, využívajúc gitarový štýl zvaný „shredding“, a taktiež techniky ako sweep picking (hranie brnkadlom), legato frázovanie, alternate picking (striedavé brnkanie), tremolo picking, string skipping a obojručný tapping. Thrashoví sóloví gitaristi sa nezriedka nechali inšpirovať Novou vlnou britského heavy metalu. Thrashové gitarové riffy často využívajú chromatické stupnice a vyzdvihujú tritonus a zmenšené intervaly, na rozdiel od konvenčného riffovania založeného na jednej stupnici. Napríklad, úvodný riff skladby „Master of Puppets“ (druhá pieseň rovnomenného albumu) je chromatické klesanie, nasledované chromatickým stúpaním založenom na tritóne.
Zmeny rýchlosti, tempa a taktu patria taktiež medzi črty thrash metalu. Pre thrash je typická akceleračná atmosféra, čo môže byť najmä následkom agresívneho bubeníckeho štýlu. Napríklad, thrashoví bubeníci nezriedka využívajú dva basové bubny, alebo dvojkopák, aby tak vytvorili neľútostný, razantný rytmus. Činely s funkciou utlmenia sa nezriedka využívajú pri prechode z jedného riffu do ďalšieho, alebo aby predznamenali akceleráciu tempa.
Aby dokázali udržať krok s ostatnými nástrojmi, mnohí thrashoví basgitaristi používajú brnkadlo. Avšak mnoho popredných thrashmetalových basgitaristov hrá iba prstami, napríklad Frank Bello, Greg Christian, Steve DiGiorgio, Robert Trujillo a Cliff Burton. Poniektorí basgitaristi používajú skreslený basový tón, čo spopularizovali Burton a Lemmy z Motörhead.
Medzi námety textov v thrash metale patria izolácia, odcudzenie, korupcia, nespravodlivosť, závislosť, samovražda, vražda, vojna a iné neduhy, ktoré sužujú jednotlivca a spoločnosť. K ďalším bežným témam medzi thrashmetalovými kapelami patrí politika, respektíve pesimizmus ohľadne nej alebo nespokojnosť s ňou. Občas sa vyskytuje i humor alebo irónia, avšak len v obmedzenej miere a viac-menej len výnimočne.
Začiatky
thumb|right|Raná tvorba skupiny [[Venom veľkou mierou ovplyvnila thrash metal]] Medzi jedny z prvých skladieb, ktoré možno označiť pojmom thrash metal patrila pieseň „Stone Cold Crazy“ od skupiny Queen, nahraná a vydaná roku 1974 (podľa časopisu Q Magazine bola „thrash metalom predtým, než tento pojem vznikol“), a od Black Sabbath skladba „Symptom of the Universe“, vydaná roku 1975 a neskôr prerobená thrashmetalovou skupinou Sepultura pre kompilačný tribute album Nativity in Black. S tejto piesne taktiež vychádzal singel Diamond Head „Am I Evil?“. Odvtedy kapely Novej vlny britského heavy metalu priamo ovplyvňovali vývoj raného thrashu. Raná tvorba umelcov ako Diamond Head, Iron Maiden, Judas Priest, Venom, Motörhead, Tygers of Pan Tang, Raven a Angel Witch, medzi inými, zaviedla inštrumentáciu v rýchlom tempe, čo sa stalo východiskovým aspektom thrashu.
Void je velebená ako jeden z prvých príkladov hardcore/heavymetalového crossoveru a ich chaotický hudobný prístup je často spomínaný ako obzvlášť významný. Na spoločnom LP s washingtonskou skupinou The Faith obe kapely predviedli rezký, prudký, veľmi rýchly punk. Podľa niektorých názorov tieto nahrávky vytvorili thrash metal typický pre 80. roky, prinajmenšom čo sa týka niektorých rytmov.
V Európe patrila medzi prvé kapely rodiaceho sa thrashmetalového hnutia skupina Venom, založená roku 1979, pochádzajúca z mesta Newcastle upon Tyne vo Veľkej Británii. Ich inšpiratívny album z roku 1982 nazvaný Black Metal býva uvádzaný ako jeden z hlavných vplyvov nasledujúcich žánrov a kapiel zo sveta extrémneho metalu ako Bathory, Hellhammer, Slayer a Mayhem. Európska thrashmetalová scéna bola takmer výhradne ovplyvnená tými najagresívnejšími hudobnými štýlmi, aké Nemecko a Anglicko tej doby produkovalo. Britské kapely ako Tank a Raven, spoločne s nemeckým vývozným artiklom Accept, podnietili hudobníkov zo strednej Európy, aby založili svoje vlastné kapely, čo vyústilo do vzniku nemeckých thrashmetalových kapiel ako Sodom, Kreator, Destruction a Coroner. Švédska punková kapela Warheads býva tiež zaraďovaná medzi proto-thrashmetalové skupiny.
V roku 1981 napísala juhokalifornská kapela Leather Charm skladbu nazvanú „Hit the Lights“. Leather Charm sa zanedlho rozpadli a hlavný autor skladieb, spevák a rytmický gitarista tejto krátko existujúcej kapely, James Hetfield, sa zoznámil pomocou inzerátu v novinách s bubeníkom Larsom Ulrichom. James a Lars spoločne založili skupinu Metallica, prvú z „Veľkej štvorky“ thrashových kapiel, pozíciu sólového gitaristu zverili Davovi Mustainovi, ktorý neskoršie založil Megadeth, ďalšiu kapelu z „Veľkej štvorky“ pôvodcov thrashu, a pozície basgitaristu sa ujal Ron McGovney. Metallica sa neskoršie presťahovala do oblasti sanfranciského zálivu. McGovneyho nahradil Cliff Burton a Mustaina neskoršie nahradil Kirk Hammett. 25. júla 1983 kapela vydala skladbu „Hit the Lights“ na svojom prvom štúdiovom albume, Kill ’Em All.
V Brazílii nahrala roku 1982 skupina Stress materiál, ktorý je považovaný za prvý brazílsky heavymetalový album. Roosevelt „Bala“ (basgitara a spev) raz vyhlásil, že ide zároveň aj o prvý thrashmetalový album na svete, keďže bol nahraný ešte pred Kill ’Em All od Metallicy. V súčasnosti však tvrdí, že iba niektoré skladby mali prvky thrashu, napríklad rýchlosť, rýchly alternate picking (striedavé brnkanie), a agresívne vokály a zvuk.
Začiatkom 80. rokov sa tiež v Kanade zrodili vplyvné speedmetalové kapely ako Anvil z Toronta, Exciter z Ottawy a Voivod z Jonquière.
Polovica 80. rokov
Popularita thrash metalu vzrástla roku 1984 po vydaní albumov od Metallicy (Ride the Lightning), Anthrax (Fistful of Metal), Overkill (rovnomenné EP) a Slayer (Haunting the Chapel EP). To viedlo k tvrdšie znejúcej forme thrashu, čo sa odrazlo na albumoch skupín ako Exodus (Bonded by Blood) a Slayer (Hell Awaits). V roku 1985 vydala nemecká skupina Kreator svoj debutový album Endless Pain a brazílska skupina Sepultura vydala svoju dlhohrajúcu dosku Bestial Devastation. Megadeth, skupina založená bývalým gitaristom Metallicy Davom Mustainom, vydali svoj debutový album Killing Is My Business... And Business Is Good!, a Anthrax kritikou vychvaľovaný album Spreading the Disease, taktiež v roku 1985.
V roku 1986 vyšlo hneď niekoľko najvýznamnejších thrashových albumov. Metallica vydala Master of Puppets. Megadeth vydali Peace Sells... But Who's Buying?, ktorý vydobyl kapele komerčný úspech a priazeň kritiky, smerodajný album, ktorý Allmusic opísal ako „jeden z najvplyvnejších metalových albumov desaťročia, a určite jeden z mála skutočne smerodajných thrashových albumov“. Slayer, považovaní za jednu z najzlovestnejších thrashmetalových kapiel prvej polovice 80. rokov, vydali Reign in Blood, album, ktorý sám podľa niektorých inšpiroval celý deathmetalový žáner. Kreator vydali Pleasure to Kill, ktorý neskoršie veľkou mierou ovplyvnil deathmetalový žáner.
Koniec 80. rokov
V roku 1987 vydali Anthrax svoj album Among the Living, ktorý mal podobné znaky ako dve predošlé nahrávky: Fistful of Metal a Spreading the Disease, k čomu sa pridali rýchle a ťažké gitary a búšiace bicie. Debutový album skupiny z roku 1987 Death Angel nazvaný The Ultra-Violence sa niesol v podobnom thrashovom duchu.
V roku 1988 vydala kapela Suicidal Tendencies, predtým poctivá hardcore punková kapela, prvý album u veľkej spoločnosti nazvaný How Will I Laugh Tomorrow When I Can't Even Smile Today. thumb|right|200px|Anthrax, tu v roku 2015, patria do „Veľkej štvorky“ thrashových kapiel.
Medzi rokmi 1987 a 1989 Overkill vydali Taking Over, Under the Influence a The Years of Decay, tri albumy, ktoré sa neskoršie zaradili medzi ich najlepšie nahrávky.
90. roky
V roku 1990 vyšlo množstvo klasických, ale technicky sofistikovanejších thrashových albumov, ako napríklad Rust in Peace od Megadeth, Persistence of Time od Anthrax, Seasons in the Abyss od Slayer, Lights...Camera...Revolution! od Suicidal Tendencies, Souls of Black od Testament, Coma of Souls od Kreator, Cracked Brain od Destruction, Twisted Into Form od Forbidden, Impact Is Imminent od Exodus, a od Pantery post-thrashový album Cowboys from Hell. Všetky tieto albumy vyniesli spomínaným kapelám komerčný úspech. Mnohé z týchto kapiel sa angažovali v koncertnom turné nazvanom „Clash of the Titans“, ktoré sa konalo toho roku. Posledné albumy v tejto štylistickej móde boli vydané v roku 1991 a patrili medzi ne Horrorscope od Overkill a Mental Vortex od kapely Coroner.
V roku 1991 vydala Metallica album Metallica, známy tiež ako „The Black Album“ alebo „Čierny album“. Album znamenal pre kapelu obrat vo zvuku, ktorý už nebol taký drsný ako na štyroch predošlých thrashmetalových albumoch, a predznamenal zmeny, ktoré thrashmetalové kapely urobili v nasledujúcich rokoch. Metallica je najpredávanejší album Metallicy.
Keď thrash metal dosiahol svoj vrchol a vyčerpal svoju energiu, na jeho miesto nastúpili rozvíjajúce sa hnutia ako grunge, groove metal a death metal. V 90. rokoch sa mnohé staré thrashmetalové kapely začali orientovať väčšmi na komerčnejšiu, rádiovo prijateľnejšiu produkciu. Metallica patrila medzi ukážkové príklady tejto zmeny, čo dokázala predovšetkým svojimi albumami z druhej polovice 90. rokov Load (1996) a ReLoad (1997), ktoré sa oba vyznačovali v malej miere vplyvmi blues a južanského rocku, a znamenali pre kapelu veľký odklon od ich predošlého soundu. Megadeth sa vydali prijateľnejšou hardrockovou cestou, počnúc albumom z roku 1992 Countdown to Extinction, a Testament vydali melodickú dosku The Ritual tiež roku 1992.
Spolu s tým, ako v 90. rokoch získavali väčšie slovo ďalšie extrémne metalové štýly (industriálny metal, death metal a black metal, každý s vlastnou základňou fanúšikov), v „rodokmeni“ heavy metalu jednotlivé štýly a presvedčenia začali splývať. Napríklad, kapely so všetkými hudobnými znakmi thrash metalu začali používať „murmur“, vokálny štýl vypožičaný z death metalu, zatiaľ čo blackmetalové kapely nezriedka využívali nenútenosť syntetizátorov, čo prevzali z industriálneho metalu, kde sa tešia veľkej obľube. V dnešnej dobe zaraďovanie kapiel do príslušných subžánrov a štýlov býva medzi fanúšikmi heavy metalu predmetom sporov, avšak len veľmi málo sporov je o tom, že thrash metal je jediným základom svojich príslušných odnoží (vid nižšie).
Popularita po roku 2000
Taktiež sa v 1. dekáde 21. storočia objavilo množstvo kapiel, ktoré ukončilo svoju činnosť v 90. rokoch, ako napríklad: Dark Angel, Death Angel, Nuclear Assault, Defiance, Whiplash, Hirax, Forbidden a Possessed. Staršie thrashové kapely neprestávali prichádzať s novým materiálom, ako napríklad Metallica s Death Magnetic (2008), Metal Church s This Present Wasteland (2008), Slayer s World Painted Blood (2009), Exodus s Exhibit B: The Human Condition (2010), Sodom s In War and Pieces (2010), Destruction s Day of Reckoning (2011), Anthrax s Worship Music (2011), Megadeth s Thirteen (2011), Overkill s The Electric Age (2012), Kreator s Phantom Antichrist (2012) a Testament s Dark Roots of Earth (2012).
V septembri 2009 Metallica oznámila, že Lars Ulrich sa pokúša zorganizovať spoločné turné thrashmetalovej „Veľkej štvorky“ — skupín Metallica, Megadeth, Slayer a Anthrax. „Veľká štvorka“ odohrala sedem predstavení v rámci putovného festivalu Sonisphere. Prvé spoločné vystúpenie sa odohralo v poľskej Varšave 16. júna 2010 a posledné v tureckom Istanbule 27. júna. 5. mája 2010 Metallica oznámila, že živé vystúpenie v bulharskej Sofii 22. júna 2010 bude prostredníctvom satelitnej technológie prenášané do 450 kinosál v Spojených štátoch a do viac než 350 kín po celej Európe, Kanade a Latinskej Amerike. Bolo to taktiež prvýkrát v histórii, kedy sa súčasní členovia všetkých štyroch skupín (s výnimkou Toma Arayu, Kerryho Kinga a Jeffa Hannemana) postavili na jedno pódium, zahrajúc cover verziu piesne „Am I Evil?“ od Diamond Head.
Štýly vychádzajúce z thrash metalu
Z thrash metalu priamo vychádzajú obľúbené undergroundové formy heavy metalu ako sú death metal a black metal. Mix punkových ideálov a metalovej brutálnej nátury viedol k vzniku ešte extrémnejších, podzemných štýlov, po tom čo začal thrash metal koncom 80. rokov získavať mierny komerčný úspech. Krvilačnejšia tematika, výraznejšie podladenie gitár, ustavičnejšie využívanie blast beatov a temnejších, atonálnych hrdelných vokálov – to všetko charakterizovalo death metal, ktorý vznikol v polovici 80. rokov. Black metal, tiež považovaný za derivát thrashu, vznikol dokonca ešte skôr, keď mnohé blackmetalové kapely ako Venom začali preberať inšpiráciu z thrashmetalových kapiel. Black metal naďalej produkoval takéto odvodeniny thrashu, často prichádzal dokonca s orchestrálnejšími harmóniami a pohanskými a okultnými ideami, keď sa chcel odlíšiť od thrashu. V roku 2003 vznikla v Ohiu skupina nazvaná Skeletonwitch, kombinujúca hudobné rysy thrash a black metalu.
Thrash metal s väčším podielom punkových prvkov než štandardný thrash sa nazýva crossover thrash alebo skrátene crossover. Celkový zvuk tohto štýlu je vo väčšej miere ovplyvnený punkom než tradičný thrash metal, avšak naproti tradičnému hardcore punku a thrashcoru znie väčšmi metalovo.
Koliza krpatá
Koliza krpatá alebo kolíza krpatá (lat. Trichogaster lalius, staršie: Colisa lalia) je druh ryby z čeľade Osphronemidae.
Ľupčiansky hrad
Ľupčiansky hrad (staršie Ľupčiansky zámok) je hrad na Horehroní, nachádzajúci sa nad obcou Slovenská Ľupča. Je to národná kultúrna pamiatka.
Poloha
Nachádza sa v údolí Hrona, priamo nad obcou Slovenská Ľupča, asi 10 km východne od Banskej Bystrice. Je postavený na juhovýchodnom okraji Starohorských vrchov v nadmorskej výške cca Prístupný je cestou z obce.
Dejiny
Hrad s názvom Liptza sa písomne spomína v roku 1250 a vznikol na mieste staršieho hradiska po vpáde Mongolov (1241). Významná poloha na prístupovej ceste k stredoslovenským banským mestám urobila z hradu časté sídlo panovníkov.
V júni 1443 zasiahlo Uhorsko silné zemetrasenie, ktoré hrad veľmi poškodilo. Nasledovali rozsiahle opravy, ďalšie nasledovali po roku 1572, kedy nový správca Pavol Rubigall realizoval jeho prestavbu. V nepokojnom období na prelome 17. a 18. storočia často menil majiteľov a bol opakovane vyrabovaný. Postupne stratil funkciu správneho centra a jeho osud spečatil požiar, po ktorom sa vykonali len nevyhnutné opravy.
Panovníci využívali novopostavené kaštiele a v opustenom areáli hradu vznikol sirotinec. Neskôr pribudla škola a výchovný ústav pre mladistvých. Po druhej svetovej vojne areál slúžil ako učilište, priestory charity, no aj pre potreby Socialistického zväzu mládeže. Počas 90. rokov hrad spravoval Krajský pamiatkový ústav v Banskej Bystrici, od ktorého ho v roku 2002 prebrali Železiarne Podbrezová. Nový vlastník vykonal na Ľupčianskom hrade rozsiahle rekonštrukčné práce, ktoré výrazným spôsobom zatraktívnili celý areál.
Inteligencia psov
náhľad
Inteligencia psov (iné názvy: inteligencia psa, psia inteligencia) je inteligencia psa domáceho, t.j. jeho schopnosť myslieť, učiť sa a riešiť problémy. Vedci doteraz vedú polemiku o tom, či zvieratá môžu myslieť, čiže či disponujú určitou formou inteligencie, alebo je ich správanie výlučne pudové. Kynológovia sa však všeobecne zhodujú na tom, že pes disponuje inteligenciou a rozlišujú viacero druhov psej inteligencie (napr. pracovná inteligencia - schopnosť učiť sa povely, sociálna inteligencia, priestorová inteligencia a podobne.)
Hutyn Tomnatyk
Hutyn Tomnatyk je vrch v pohorí Čornohora v Zakarpatskej oblasti v juhozápadnej časti Ukrajiny. Nachádza sa na konci krátkej rázsochy, ktorá vybieha juhozápadným smerom z hlavného hrebeňa medzi vrcholmi Rebra a Brebeneskul. Na východnej strane vrchu sa nachádza kotol s najvyššie položeným ukrajinským jazerom Brebeneskul. Južné svahy vrchu spadajú do údolia riečky Brebeneskul, ktorá z rovnomenného jazera vyteká.
Matej Caban
Matej Caban (* 13. júl 1895 Banská Bystrica - † 4. august 1975 Prešov) bol hrebenár, ľudový umelec.
Životopis
Základnú školu vychodil v B.Bystrici, 1908-12 učeĺ u hrebenára S.Banku v Radvani. Roku1914 sa usadil v Prešove ako výrobca hrebeĺov, 1919 získal živnostenský list. Orientoval sa na umelecké stvárnenie rohoviny. Od 1955 pracoval pre ÚĽUV v Bratislave, od 1960 majster ľud. umel. výroby. Venoval sa tvorbe úžitkových predmetov najmä však zoomorfných plastík vtákov.
Kroměříž
Kroměříž, pre množstvo tam pôsobiacich škôl niekedy prezývané Hanácke Atény, je okresné a štatutárne mesto v Zlínskom kraji v Česku. Leží na rieke Morave a má 28 926 obyvateľov. Katastrálna rozloha je 50,98 km². V roku 1997 bolo vyhlásené za najkrajšie historické mesto Česka.
V roku 1998 boli miestny barokový zámok a záhrady zapísané na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Mesto bolo založené pri križovatke Jantárovej a Soľnej cesty pri brode cez Moravu. Význam mesta bol daný tým, že bolo letným sídlom olomouckých arcibiskupov. Pamiatkami z týchto čias sú takmer všetky pamiatky v meste, predovšetkým arcibiskupský zámok a pivnice, ďalej tiež biskupská mincovňa a sýpka. Bola tu zriadená kapitula, načo sú pozostatky v podobe bývalých kanonických domov pri kostole sv. Jána.
Partnerské mestá
Zdroj:
Horšice
Horšice je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 419 obyvateľov, z toho 218 mužov a 201 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,4 roka, ženy 39,5 roka).
Justiniac
Justiniac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 49 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biskupice (Trenčín)
náhľad|vpravo|Ulica v Trenčianskych Biskupiciach Biskupice (staršie názvy: Pisspek, Biskupicz, Trencsén Püspöki) je časť mesta Trenčín, súčasť mestskej časti Stred (Trenčín). K Trenčínu boli pripojené v roku 1964. Úradný názov obce od roku 1920 bol Trenčianske Biskupice. V roku 2001 tu žilo 606 obyvateľov (cenzus).
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1208, kedy sa spomína ako majetok nitrianskeho biskupstva. Územie obce tvorí okrem vlastného územia Trenčianskych Biskupíc aj územie voľakedy samostatných obcí Belá, Nozdrkovce, Bobrovník. Tieto tri obce boli v roku 1895 spojené do jednej administratívnej jednotky a v roku 1907 pripojené k obci Trenčianske Biskupice.
Zachoval sa tu pôvodne románsky kostol sv. Kozmu a Damiána z polovice 13. storočia s hodnotnými gotickými nástennými maľbami a nevhodnou modernou prístavbou.
Na území obce sa nachádza letisko, ktoré sa začalo stavať v roku 1939.
NGC 4128
NGC 4128 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Subotica
Subotica je mesto na severe Srbska, druhé najväčšie v autonómnej provincii Vojvodina.
Je správne centrum Severobáčskeho obvodu a najsevernejšie mesto v Srbsku. Nachádza sa zhruba 10 km južne od maďarských hraníc. Etnicky je veľmi rôznorodé, no miernu väčšinu si udržuje obyvateľstvo maďarskej národnosti, nasledované Srbmi a inými juhoslovanskými menšinami.
V blízkosti mesta prechádza dôležitá medzinárodná cesta E75, spájajúca Nový Sad, Belehrad a zvyšok Balkánu s Maďarskom.