cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Túlavá planéta
Túlavá planéta (alebo medzihviezdna planéta alebo nomádska planéta) je vesmírny objekt veľkosti planéty, ktorý neobieha okolo žiadnej hviezdy.
Telesá tohto typu sú objavované od 90. rokov 20. storočia.
Vydávajú len veľmi málo svetla a preto sa dajú súčasnými ďalekohľadmi len ťažko pozorovať. Niektoré by mohli mať atmosféru podobne ako Jupiter a vďaka silnému skleníkovému efektu by mohli byť dosť teplé na to, aby na nich existoval život.
V našej galaxii by mohlo byť túlavých planét asi dvojnásobne viac, než normálnych žiarivých hviezd.
Blízkymi príbuznými túlavých planét sú hnedí trpaslíci, telesá na pomedzí medzi hviezdou a planétou. Môžu sa tiež pohybovať kozmickým priestorom bez gravitačnej väzby na niektorú hviezdu, ale na rozdiel od planét v nich prebieha termonukleárna fúzia.
Vznik túlavých planét
Túlavé planéty mohli podľa súčasných teórií vzniknúť dvoma spôsobmi:
Protoplanetárna hmlovina
Protoplanetárna hmlovina (PPM) je astronomický objekt, ktorý je krátkodobou fázou hviezdneho vývoja medzi neskorou asymptotickoou vetvou obrov (LAGB) a následnou planetárnou hmlovinou. PPM silne vyžaruje infračervené žiarenie, podobá sa na reflexnú hmlovinu. Vo vývojovom cykle hviezd strednej veľkosti (1-8 hmotností Slnka) je ich predposlednou fázou, v ktorej dosahuje hviezda vysoký jas. Vzhľadom ku krátkej dobe existencie poznáme v našej Galaxii len niekoľko stoviek takýchto objektov. Patrí medzi ne napríklad IRAS 13208-6020 alebo IRAS 20068 + 4051.
Ҝ
náhľad|Písmeno Ҝ Ҝ (minuskula: ҝ) je v súčasnosti oficiálne už nepoužívané písmeno cyriliky.
Je to variant písmena К. Používalo sa medzi rokmi 1958 a 1991 na zápis azerbajdžančiny. V roku 1991 azerbajdžančina oficiálne prešla na zápis latinkou.
Saint-Martin-des-Noyers
Saint-Martin-des-Noyers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ԡ
náhľad|Písmeno Ԡ Ԡ (minuskula: ԡ) je v súčasnosti oficiálne už nepoužívané písmeno cyriliky.
Je to variant písmena Л. Používalo sa na zápis čuvaštiny a abcházštiny.
Cesta III. triedy 3885 (Slovensko)
Trasa cesty
Cesta pokračuje mnohými zákrutami cez ochranné pásmo Národného parku Poloniny do obce Ruský Potok. Trasa cesty ďalej vedie v obci popri 2 ubytovaniach, domoch, miestnemu obecnému úradu a popri dvoch autobusových zastávkach SAD Humenné - Ruský Potok, č. domu 83 a Ruský Potok, Jednota.
Koniec cesty
Cesta 3885 končí v strede obce Ruský Potok pri drevenom pravoslávnom chráme sv. Michala Archanjela, ktorý je jedným z najmenších i najstarších v okolí. Ďalej sa dostanete len miestnymi cestami k domom, či poľnou cestou do rusínskych obcí Runina a Topoľa.
Saint-Martin-des-Tilleuls
Saint-Martin-des-Tilleuls je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Epifanius zo Salamis
náhľad|Epifánius zo Salaminy, [[Chrám svätej Sofie (Kyjev)|Chrám svätej Sofie v Kyjeve, mozaika, 11. storočie]] Epifanius zo Salamis (iné mená: Epifánius zo Salaminy ; ; * cca 315 – † 403) bol biskup v cyperskom meste Salamina.
Život
Epifánius pochádzal z mesta Eleutheropolis (dnes: Bet Guvrin, Izrael). Niektoré pramene dokonca uvádzajú, že bol židovského pôvodu, no chýbajú o tom priame a hodnoverné dôkazy. V mladosti strávil istý čas medzi egyptskými mníchmi. Neskôr bol vysvätený za kňaza a okolo roku 335 založil v blízkosti Eleutheropolisu kláštor, v čele ktorého potom stál nasledujúcich 30 rokov.
V roku 367 ho zvolili za biskupa v cyperskom meste Salamina (Constantia). Aj tu bol veľkým podporovateľom mníšstva.
Epifánius pokladal alexandrijského teológa Origena (* 185† 253) za pôvodcu všetkých heréz, vrátane arianizmu, a tak proti nemu bojoval „všetkými jazykmi sveta“, ako neskôr poznamenal historik Rufinus. Epifánius totiž ovládal gréčtinu, sýrčinu, hebrejčinu, koptčinu a latinčinu.
V tzv. prvom spore o Origena zohral Epifánius významnú úlohu. V roku 378 sa zúčastnil na synode v Antiochii a v roku 382 na synode v Ríme. V roku 394 prišiel do Jeruzalema a v Chráme Božieho hrobu predniesol kázeň proti Origenovej náuke. Z toho istého roku pochádza aj list, v ktorom Epifánius pojednáva o Origenových omyloch a obhajuje v ňom napr. aj názor o reálnej existencii biblického raja.
V diele Ancoratus sa Epifánius o. i. venoval geografii štyroch riek, ktoré (podľa biblického textu) vytekali z raja. Napríklad o rieke Gihon napísal, že sa vlastne jedná o dnešný Níl, vyteká z raja smerom k Etiópii a Egyptu a nakoniec ústi do Stredozemného mora.
Epifánius bojoval s Origenovou náukou a jej prívržencami až do konca svojho života. V roku 402 na podnet Teofila Alexandrijského pricestoval Epifánius do Konštantínopolu. Pustil sa do konfrontácie s konštantínopolským arcibiskupom Jánom Zlatoústym, pretože ho podozrieval, že sympatizuje s Origenovou teológiou. Bolo totiž známe, že Ján krátko predtým poskytol azyl Origenovým prívržencom. Jeho snaha však bola nakoniec márna.
Dielo
Najznámejším dielom Epifánia zo Salaminy je Panarion („Domáca lekáreň“ proti dobovým herézam; známe aj pod názvom Adversus haereses alebo Haereses). Napísané bolo zrejme medzi rokmi 374 až 377. Obsahuje rozbor a argumenty proti 80 heretickým náukám, pričom Epifánius k nim zaradil aj niektoré myšlienky nekresťanských filozofických škôl (napr. stoicizmus) a náboženských smerov (napr. saduceji).
V roku 382 napísal knihu o biblických mierach a váhach (De mensuris et ponderibus).
Ԉ
náhľad|Písmeno Ԉ Ԉ (minuskula: ԉ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky.
Používalo sa medzi rokmi 1920 a 1930 na zápis komijčiny (Molodcovova azbuka). Výslovnosť písmena zodpovedá výslovnosti srbského písmena Љ.
Şehzade Mustafa
Şehzade Mustafa Muhlisi (* 1515, Manisa, Osmanská ríša – † 6. október 1553, Konya, Osmanská ríša) bol najstarší syn sultána Süleymana I. a jeho konkubíny Máhidevrán. Bol guvernérom Manisy v rokoch 1533 až 1541, Amasye od roku 1541 do 1549 a Konye od roku 1549 do 1553. Şehzade Mustafa bol najbližšie k osmanskému trónu aj vďaka popularite u vojska a celkovo v ríši, čo sa mu stalo osudným, keďže ho nechal jeho otec Süleyman popraviť, čo neskôr oľutoval.
Život
Mustafa sa narodil v roku 1515 v Manise Şehzade Süleymanovi (budúcemu sultánovi) a Máhidevrán počas vlády jeho starého otca Selima I.
Rondo
Rondo alebo rondó (staršie aj rondeau) môže byť:
Şehzade Mustafa
Život
Mustafa mal veľmi dobré vzťahy s jeho nevlastnými bratmi Mehmedom, Selimom II., Bayezidom a Cihangirom, čoho príkladom je, že Selim II. sa neskôr správal k Máhidevrán ako k vlastnej matke. Selim mu naviac postavil aj hrob v Burse.
Rondo
Rondo môže byť aj obrat lode o 180° po približne kruhovej dráhe.
Şehzade Mustafa
Život
Neskôr v roku 1541 zažil ďalší šok, keď bol premiestnený z Manisy do vzdialenejšej Amasye. Spravovanie Manisy padlo na Mehmeda, kým Selim a Bayezid boli guvernérmi Konye, respektíve Kütahye. Avšak, po tom čo bol poslaný do Amasye, dostal Mustafa správu od Süleymana: nebol poslaný do Amasye, pretože nechcel byť v jeho blízkosti, ale preto, aby chránil východné hranice Osmanskej ríše a naučil sa ovládať veľké územie. Táto správa upokojila osmanské vojsko a ľudí, kedže Şehzade Mustafa bol najpopulárnejší nástupca na trón.
Colonzelle
Colonzelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Şehzade Mustafa
Život
V Amasyi dostal správu o smrti jeho brata Mehmeda. Vyzeralo to tak, že mu už nič nestojí k ceste na trón, ale stále čelil niektorým prekážkam. V roku 1544 bol jeho ďalší brat, Şehzade Selim, poslaný do Manisy ako jeho sanjak bej, zatiaľčo Şehzade Bayezid zostal v Kütahyi.
Colonzelle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Şehzade Mustafa
Život
Bolo to kritické rozhodnutie, keďže obaja boli synmi Hürrem Sultán. Jej podpora vlastných synov, Selima a Bayezida, robila Mustafovi v politickej kariére ťažkosti, avšak úspešne viedol Amasyu 8 rokov.
Colonzelle
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Şehzade Mustafa
Život
V roku 1547 sa sultán stretol s jeho synmi Mustafom, Selimom a Bayezidom na rôznych miestach a diskutovali o politickej situácii. Bolo to dlho po smrti Mehmeda, ale boj medzi tromi princami stále pokračoval.
Colonzelle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Şehzade Mustafa
Poprava
náhľad|Poprava Şehzade Mustafu. Počas Süleymanovej kampane v Perzií jeho armáda na chvíľu zastavila v Ereğli. Keď Süleymanová armáda bola v Ereğli povolal Rüstem Paša Mustafu a jeho vojsko, aby sa pridalo k nim. V tom istom čase varoval Süleymana, že ho Mustafa príchadza zabiť. Mustafa bol obvinený jeho otcom, vďaka Hürrem Sultán a Rüstemovi Pašovi. Mihrimáh Sultán taktiež hrala rolu v smrti Şehzade Mustafu.
Vyobrazenie v literatúre a v populárnej kultúre
V roku 1561, osem rokov po Mustafovej smrti napísal francúzsky spisovateľ Gabriel Bounin tragédiu s názvom La Soltane o roli Hürrem Sultán v Mustafovej smrti.
V televíznom seriáli Sultán si Mustafu zahral turecký herec Mehmet Günsür.
Ԕ
náhľad|Písmeno Ԕ Ԕ (minuskula: ԕ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky. Používalo sa na zápis mordvianskych jazykov.
Ԣ
náhľad|Písmeno Ԣ Ԣ (minuskula: ԣ) je v súčasnosti oficiálne už nepoužívané písmeno cyriliky.
Je to variant písmena Н. Používalo sa na zápis čuvaštiny.
Saint-Martin-Lars-en-Sainte-Hermine
Saint-Martin-Lars-en-Sainte-Hermine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG G6
náhľad|upright|LG G6
LG G6 je hi-end androidový smartfón, ktorý vyrába spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol 26. februára 2017 na Mobile World Congress 2017 v Barcelone s predpokladaným uvedením v marci 2017.
Poháňa ho čipset Qualcomm MSM8996 Snapdragon 821 s procesorom Quad-core (2x2,35 GHz Kryo & 2x1,6 GHz Kryo) a grafický procesor Adreno 530. Kapacita úložiska je 32 alebo 64 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 256 GB a pamäť RAM je 4 GB.
Primárny fotoaparát je duálny s rozlíšením 13 MP, sekundárny má rozlíšenie 5 MP.
Batéria je neodnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 3300 mAh.
Ԗ
náhľad|Písmeno Ԗ Ԗ (minuskula: ԗ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky. Používalo sa na zápis mordvianskych jazykov.
Výrovické kopce
Výrovické kopce je prírodná pamiatka ev. č. 5855 neďaleko obce Výrovice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 220 - 296 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú poloprirodzené suché trávniky a fácie krovín na vápnitých podložiach a skalná vegetácia s výskytom vstavača obyčajného (Anacamptis morio), ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis), krivca českého (Gagea bohemica) a ďalších významných a vzácnych druhov rastlín a živočíchov vrátane zvlášť chránených.
Combovin
Combovin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Mathurin
Saint-Mathurin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ԋ
náhľad|Písmeno Ԋ Ԋ (minuskula: ԋ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky.
Používalo sa medzi rokmi 1920 a 1930 na zápis komijčiny (Molodcovova azbuka) a ďalej na zápis mordvianskych jazykov. Výslovnosť písmena zodpovedá výslovnosti srbského písmena Њ.
Ԛ
náhľad|Písmeno Ԛ Ԛ (minuskula ԛ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky.
Comps (Drôme)
Comps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ԍ
náhľad|Písmeno Ԍ Ԍ (minuskula: ԍ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky.
Používalo sa medzi rokmi 1920 a 1930 na zápis komijčiny (Molodcovova azbuka). Písmeno je podobné písmenu G v latinke.
Ԙ
náhľad|Písmeno Ԙ Ԙ (minuskula: ԙ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky. Používalo sa na zápis mordvianskych jazykov a zachycovalo hlásku jæ.
Ԏ
náhľad|Písmeno Ԏ Ԏ (minuskula: ԏ) je v súčasnosti už nepoužívané písmeno cyriliky.
Bokova globula
náhľad|Objekt [[IC 2944 v HII oblasti na snímke Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu]]
Bokova globula je hustý oblak kozmického prachu a plynu, v ktorom sa niekedy formujú hviezdy. Boli nájdené v oblastiach H II a zvyčajne majú hmotnosť medzi 2 až 50 Sĺnk a zhruba jeden svetelný rok v priemere. Obsahujú molekulárny vodík (H2), oxidy uhlíka a hélium, okolo 1% hmotnosti tvoria kremičitany vo forme prachu. Bokova globula sa najčastejšie tvorí vo formujúcich sa dvoj- a viachviezdnych systémoch.
Globuly boli prvýkrát pozorované astronómom Bartom Bokom v 40. rokoch. V článku publikovanom v roku 1947 predpokladal, že tieto mraky sú "podobné hmyzu kokónov ", ktoré podstúpili gravitačný kolaps pri tvorbe novej hviezdy, z ktorých hviezdy a hviezdokopy vznikli. náhľad|281x281bod|Cometary globule CG4 Sú stále predmetom intenzívneho výskumu. Známe je, že sú jedny z najchladnejších objektov vo vesmíre, ich štruktúra a hustota zostáva trochu tajomstvom. Doteraz používané metódy sa spoliehali na hustotu stĺpcov odvodenú z blízkeho infračerveného zániku a dokonca aj počítanie hviezd v snahe ďalej skúmať tieto objekty.
Irish Singles Chart
Irish Singles Chart je štandard, podľa ktorého sa v írskom hudobnom priemysle hodnotí rebríček popularity oficiálne vydaných hudobných singlov. Prvýkrát bol tento rebríček zverejnený 1. októbra 1962. V súčasnosti sa pri tomto rebríčku využíva britská metodológia prieskumu trhu, ktorá pod názvom Chart-Track vznikla v roku 1996. Single sú írskou asociáciou hudobného priemyslu (IRMA) hodnotené na týždennej báze. Umiestnenie v rebríčku je založené na počte predaných nosičov. Čísla z predaja sú zostavené z každý deň elektronicky nasnímaných maloobchodných dát, ktoré sú prepojené v systémoch ich elektronických pokladní. Rebríčky ich obchodných výsledkov poskytujú všetci hlavní a viac ako štyridsiati nezávislí hudobní predajcovia, čím je dosiahnuté viac ako 80% pokrytie hudobného trhu. Výsledky predaja, Irish Singles Chart, sú pravidelne zverejňované v piatok večer. Logicky teda ide o uzávierky predaja od piatku rána predošlého týždňa do posledného štvrtkového večera.
Nemea (rozlišovacia stránka)
Nemea môže byť:
Cabadov jarok
Cabadov jarok je pravostranný prítok Maliny, potok IV. rádu na Záhorí, na území okresu Malacky. Jeho dĺžka predstavuje 7,262 km a plocha povodia zahŕňa 9,973 km². Pramení vo výške a do Maliny ústi v nadmorskej výške  Ide prevažne o nížinný typ potoka.
Prameň
Pramení na úpätí vrchu Bartalová v lokalite Úboč  neďaleko obce Kuchyňa v Pezinských Karpatoch (časť Malých Karpát) v nadmorskej výške
Opis toku
Po prameni potok tečie na východoseverovýchod v dorastenom listnatom lese, mierne meandruje a stáča sa na východ. Vynorí sa z lesa, preteká okolo poľnohospodárskej budovy a pokračuje na severovýchod, teraz už v poraste trávy. Tok sa presmeruje nachvíľu na sever, tečie v aleji stromov a po pribratí krátkeho pravostranného potoka sa znovu stočí na východ. Chvíľu tečie týmto smerom, potom opäť na severovýchod a priberá zľava, od Kuchyne pritekajúci, najvýznamnejší prítok. Podteká cestu II/501, pokračuje stále severovýchodným smerom, potom sa miernym oblúkom stočí na východ, križuje elektrické vedenie vysokého napätia a premosťuje ho most železničnej trate Zohor - Plavecký Mikuláš. Po premostení ústi do toku ľavostranný kanál a potom urobí potok nevýraznú vlnu, z ktorej vyjde východoseverovýchodným smerom. Preteká borovicovým lesom na viatych pieskoch, vstupuje na územie VVP Záhorie, definitívne sa stočí na východ a priberá významný pravý prítok. Nakoniec sa, v nadmorskej výške vlieva do Maliny ako jej pravostranný prítok.
Saint-Maurice-le-Girard
Saint-Maurice-le-Girard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Condillac
Condillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol svätého Ondreja (Divina)
Kostol svätého Ondreja v obci Divina je neskoro barokový, bol postavený v rokoch 1773 – 1779. Kostol budovali žilinskí murárski majstri. Na fare sa zachoval pôvodný plán s rezom a pôdorysom kostola. Nad vstupom do objektu sa nachádza aliančný erb Suňogovcov a Esterházyovcov. Kostol dal postavitť gróf Ján Nepomuk (*30. 4. 1728 – †1798) zo sliezskej vetvy Suňogovcov, spolu so svojou druhou manželkou, grófkou Žofiou Esterházyovou. Kostol bol po výstavbe benedikovaný Michalom Rudnayom, farárom v Kysuckom Novom Meste. Kostol 30. júna roku 1900 konsekroval nitriansky biskup Imrich Bende. Na južnej fasáde sú umiestnené slnečné hodiny. Pod kostolom je krypta, v súčasnosti neprístupná. V kostole sa nachádzajú aj dve vzácne barokové sochy sv. Floriána a sv. Antona Paduánskeho z polovice 18. storočia. Hlavný oltár pochádza zo začiatku 20. storočia. Organ z roku 1907 vyrobila firma Gebrűder Rieger z Krnova. Vo veži kostola sú umiestnené 4 zvony. Najstarší má latinský nápis a datovanie: F. UDIT MEIOANERNEST CHRISTELLIPOSO NIIANNO 1774. Ostatné zvony boli uliate v roku 1924. Okrem nich je vo veži aj drevený rapkáč používaný vo veľkonočnom období. Objekt je Národnou kultúrnou pamiatkou.
Saint-Maurice-des-Noues
Saint-Maurice-des-Noues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ԝ
náhľad|Písmeno Ԝ Ԝ (minuskula ԝ) je v súčasnosti už bežne nepoužívané písmeno cyriliky.
Používalo sa na zápis kurdčiny. V súčasnosti je využívane vo vedeckých textoch na zápis jagnóbčiny, ale v bežnom zápise používané nie je, v bežných textoch je miesto písmena Ԝ používané písmeno В.
Dramatické divadlo (Plovdiv)
Dramatické divadlo N. O. Masalitinova je divadlo sídliace          v budove zo začiatku 20. storočia,  ktorá sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita
Budova leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „Kňaz Aleksandăr I“ č. 38.
Dejiny a súčasnosť Dramatického divadla N. O. Masalitinova
Dramatické divadlo v Plovdive bolo založené v decembri 1881 a stalo sa tak prvým profesionálnym divadlom na území Bulharska. 8. decembra 1881 sa v Plovdive uskutočnilo divadelné predstavenie Spoločenstva robotníkov Danovovej tlačiarne, ktoré viedol režisér Stefan Petkov Popov. O dva dni neskôr na zasadnutí Oblastného výboru Východnej Rumélie 10. decembra 1881, tento výbor uvoľnil 75 000 grošov na vytvorenie putovnej divadelnej skupiny.
Divadlo vo svojich počiatkoch nesídlilo na dnešnom mieste, ale malo svoje sídlo, kde mohla divadelná skupina pôsobiť a táto budova sa tak stala prvou bulharskou divadelnou budovou. Divadelná skupina pôsobila v budove tzv. Medzinárodneho divadla „Luxemburg“, ktorá stála v centrálnej časti mesta v blízkosti dnešnej mešity Džumaja. Táto budova bola postavená v rokoch 18801881 vo dvore rovnomenného hotela (vznikla prestavbou už stojacej osmanskej budovy, ktorá bola pôvodne sídlom miestneho beja) a postavili ju samotní majitelia, aby zvýšili konkurencieschopnosť voči blízkym dvom hotelom. Budova disponovala sálou s kapacitou približne 300 miest a vôbec prvé divadelné vystúpenie v nej prebehlo 24. marca 1881, pričom vystupujúcou skupinou bola grécka putovná divadelná skupina. Divadelná skupina v tejto budove sídlila až do roku 1913, kedy budova vyhorela.
Nová oficiálne založená divadelná skupina začala pod názvom Rumeľská divadeľná skupina pravidelne skúšať v priebehu roku 1883, pričom premiérové verejné vystúpenie sa konalo 11. júna toho istého roku. Činnosť divadelnej skupiny bola načas prerušená v dôsledku udalostí zjednotenia Bulharska v roku 1885, ale neskôr bola obnovená tentoraz pod názvom Plovdivská mestská obecná skupina. Najväčšie úspechy táto skupina slávila v rokoch 19031906 pod vedením vtedajšej najlepšej bulharskej herečky Rozy Popovovej. Ďalšia profesionalizácia divadla nastala po roku 1922 kedy sa divadlo premenovalo na Plovdivské mestské divadlo a jeho umeleckým riaditeľom sa stal Piotr Jarcev. Medzi rokmi 19321944 sa v divadle kládol veľký dôraz na sociálny charakter divadelných predstavení a často prebiehali bezplatné vystúpenia pre robotníkov. 50.70. roky 20. storočia sú pokladané za zlatú éru vtedy už Dramatického divadla v Plovdive. V roku 1981 bolo divadlo vyznamenané Radom „Ľudová republika Bulharsko“ – I. stupeň.
V súčasnosti je divadlo štátnym repertoárnym divadlom a patrí k popredným národným kultúrnym inštitúciám. V roku 2010 bolo k divadlu pripojené pôvodné Rodopské dramatické divadlo a divadlo tak v súčasnosti disponuje aj dvomi scénami v meste Smoľan. V rokoch 2012 a 2016 bolo divadlo ocenené bulharským Ministerstvom kultúry za veľké úspechy v oblasti manažmentu a marketingu. Divadlo je hostiteľom jesenného divadelného festivalu Esennija meždunaroden teatralen festival „Scena na krăstopăt“ (, doslova Jesenný medzinárodný divadelný festival „Scéna na križovatke“). Divadelný súbor vystupoval a vystupuje okrem Plovdivu aj na iných miestach v Bulharsku a v zahraničí. V rámci zahraničného pôsobenia divadelný súbor vystúpil v mnohých krajinách predovšetkým Európy medzi ktoré sa radia napríklad: Rusko, Srbsko, Slovinsko, Poľsko, Spojené kráľovstvo, Švajčiarsko, Dánsko, Nórsko, Švédsko, Turecko, Rumunsko, Nemecko, Rakúsko a Grécko.
Dejiny a charakteristika budovy
Budova bola postavená podľa projektu  a pod vedením plovdivského architekta Kamena Petkova. Postavená bola v priebehu rokov 19051906 na prázdnom priestranstve v poliach na úpätí pahorku Sachat tepe za vtedajším grandhotelom „Metropol“. Sponzorom stavby bol plovdivský obchodník s obilím Georgi Dišliev, ktorý vlastnil aj samotný hotel Metropol. V septembri 1906 grandhotel metropol zmenil meno na Grandhotel „Šesti avgust“ (, doslova Grandhotel „Šiesty august“) a rovnaké meno prijala aj nová divadelná budova. Prvé vystúpenie v divadle prebehlo 26. decembra 1906. Okrem divadelných vystúpení sa v divadle konali aj koncerty. Budova divadla mala v tom čase kapacitu 350 miest. Divadlo „Šesti avgust“ sa svojím vznikom stalo konkurenciou divadelnej skupiny pôsobiacej v divadle „Luxemburg“, teda predchodcom divadla, ktoré dnes v budove sídli. V roku 1919 bola budova vtedajším vlastníkom prerobená na kino. V roku 1927, potom čo bola požiarom poškodená budova vojenského klubu, v ktorej v tom čase pôsobil predchodca dnešného dramatického divadla (dramatická skupina začala v budove vojenského klubu pôsobiť potom, čo v roku 1913 zhorela budova divadla „Luxemburg“, kde skupina dovtedy sídlila) sa budova opäť zmenila na divadlo. Divadelná dramatická skupina tak po presťahovaní začala sídliť na mieste dnešného pôsobiska. V roku 1940 padlo rozhodnutie o výstavbe novej budovy a dokonca bola vybraná aj lokalita pre výstavbu v severnej časti parku Car Simeonova gradina. Projekt bol však v dôsledku udalostí druhej svetovej vojny prerušený a nakoniec nebol vôbec realizovaný. Následovne sa o výstavbe novej budovy a novej lokalite rokovalo v rokoch 19461947. Ani tento projekt však nebol úspešný. V roku 1948 požiadal vtedajší riaditeľ divadla Bojan Petrov plovdivskú radnicu o prostriedky na rekonštrukciu stávajúcej budovy. Prestavaná tak bola nakoniec pôvodná budova divadla. Prestavba prebiehala v rokoch 19501951 podľa projektu architekta Žeľazka Stojkova. Rekonštrukcia bola rozsiahla a okrem väčšej časti predného priečelia neostalo z pôvodnej stavby prakticky takmer nič. Nedošlo síce k búraniu, pôvodná budova však bola takmer kompletne vstavaná do novej. Rekonštruovaná budova bola oficiálne otvorená 6. januára 1952. V rokoch 1983 – 1988 prebehla reštaurácia budovy opäť podľa projektu a pod vedením architekta Žeľazka Stojkova, ktorý viedol projekt prestavby v 50. rokoch. V rámci tejto reštaurácie bola nahrubo postavená aj komorná sála. Tá bola nakoniec dokončená a otvorená verejnosti až v priebehu roku 2011. V oku 2013 bola budova a to predovšetkým veľká sála divadla poškodená v dôsledku požiaru. Divadlo tak následne bolo počas priebehu následnej rekonštrukcie dočasne zatvorené.
Ve Žlebě
Ve Žlebě je prírodná pamiatka ev. č. 5860 neďaleko obce Dolní Dubňany v okrese Znojmo v nadmorskej výške 337361 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Dramatické divadlo (Plovdiv)
Sály
Divadlo dnes disponuje dvomi sálami. Sú to:
Ve Žlebě
Ochrana
Predmetom ochrany sú úzkolisté suché trávniky s výskytom ponikleca lúčneho (Pulsatilla pratensis subsp. bohemica), ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis), krivca českého (Gagea bohemica) a ďalších významných a vzácnych druhov rastlín a živočíchov vrátane zvlášť chránených.
Skokan zelený
Skokan zelený (Pelophylax kl. esculentus) je európska žaba. Ide o kríženca (nie je druhom v pravom slova zmysle ale podľa taxonómie ide o kleptón) skokana rapotavého a skokana krátkonohého.
Celoročne sa zdržiava vo vode alebo v jej blízkosti. Vystupuje aj do vyšších polôh, do Jeho veľkosť je od 5 do 11 cm (iný zdroj 6 až 9 cm ), samce sú menšie ako samice. Zvyčajne má zelenú farbu, ale vyskytujú sa aj hnedé a sivé jedince. Počet škvŕn na chrbte sa tiež mení.
Od apríla do júna sa pári. Pári sa vzájomne medzi sebou aj s druhmi z ktorých vznikol krížením (s. rapotavý a s. krátkonohý). Výsledkom je však vždy obnovenie genómu skokana zeleného. Ide o proces s názvom hybridogenéza.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha III) a smernici o biotopoch (Príloha V).
Hlasové prejavy
Skokan zelený vydáva podobný drnčivý hlas ako skokan krátkonohý. Skokan krátkonohý má drnčanie zliate skoro do súvislého zvuku a u skokana zeleného sa dajú ľudským uchom od seba odlíšiť jednotlivé tóny. Skokan rapotavý má jednotlivé volania úplne oddelené a znejú ako chechot.
Ҹ
náhľad|Písmeno Ҹ Ҹ (minuskula: ҹ) je v súčasnosti oficiálne už nepoužívané písmeno cyriliky.
Je to variant písmena Ч. Používalo sa medzi rokmi 1958 a 1991 na zápis azerbajdžančiny. V roku 1991 azerbajdžančina oficiálne prešla na zápis latinkou. Písmeno zachycovalo rovnakú hlásku ako písmeno Ҷ v tadžičtine, ako písmeno Ӌ v chakaštine, ako písmeno Џ v srbčine, ako písmeno Ӝ v udmurtčine, alebo ako v minulosti používané písmeno Ӂ v moldavčine a gagauzštine.
Hetéra
Mnohé hetéry pochádzali z vysokých vrstiev. Tie si väčšinou (i vzdelaní) muži najímali na hostiny a večierky (na tzv. symposia, kde sa muži niekedy oddávali aj erotickým hrám). Hetéry boli často vysoko uznávané, pestované a vzdelané ženy, schopné diskutovať o politike, poézii či filozofii. Ovládali umenie tanca, spevu i hudby, ale mužom sa (takmer vždy) oddávali za peniaze. Tieto hetéry (kultivované spoločníčky) však stáli v obchode s láskou na najvyššom stupni.
Hetéra sa mohla stať i milenkou muža, takou bola napr. aj Aspasia, milenka aténskeho politika Perikla. Aténska hetéra Thais, milenka Alexandra Veľkého sa po jeho smrti (323 pred Kr.) presunula ku stratégovi Ptolemaiovi a po jeho boku sa dostala na egyptský trón. Zostarnuté hetéry mohli spravovať nevestince. Prostitúciu vykonávali aj posvätné chrámové otrokyne (hieroduloi hetairai - chrámové hetéry), hlavne v chrámoch bohyne Afrodity. Ich pôvod siaha zrejme na Blízky východ.
Saint-Mesmin (Vendée)
Saint-Mesmin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wasted Penguinz
Pontuz Bergman známejší pod menom Wasted Penguinz je švédsky hardstylový DJ a hudobný producent. Pôvodne išlo o duo, ktorého členom bol aj Jon Brandt-Cederhäll, ale ten projekt vo februári 2020 kvôli psychickým problémom opustil. Pod týmto menom obaja tvorili hudbu od roku 2008. Spolu vydali tri albumy, dve EP a množstvo singlov. Ich posledná spoločná pieseň bola FML z roku 2019. Štýl ich tvorby sa dá charakterizovať ako emocionálny hardstyle. Aj po odchode Jona Pontuz pokračuje v tvorení piesní v rovnakom štýle.
Hudobná kariéra
Pontuz aj Jon tvorili hudbu už predtým, než sa stretli a vytvorili duo. Obaja robili piesne žánru eurodance. Po stretnutí, ktoré v roku 2008 inicioval Pontuz sa obaja stretli v štúdiu a hľadali svoj vlastný hudobný štýl. K tvorbe hardstylu ich inšpirovala pieseň Scantraxx Rootz od Headhunterz & Abject. Názov, ktorý dali svojmu projektu vznikol z ich veľkej obľuby alkoholických nápojov. Rok potom sa rozhodli so svojou tvorou kontaktovať niekoľko vydavateľstiev. Odpoveď dostali z vydavateľstva Bazz Implants, kde vyšlo ich prvé EP s názvom We Live For The Day! Koncom roka 2009 dostali ponuku na podpísanie zmluvy s vydavateľstvom Scantraxx, ktorá bola veľkým míľnikom v ich kariére. Tu vydali svoje druhé EP s názvom Lost in Eternity. Počas dvoch rokov spolupráce sa dostali na festivaly Defqon.1, Intents či Q-Base a fanúšikovia si veľmi obľúbili ich štýl. V tom čase boli považovaní za kráľov melodického hardstylu. V roku 2010 získali cenu Best New Face od holandského rádia Fear.FM
V roku 2012 opustili Scantraxx a začali vydávať cez vydavateľstvo Toff Music. Tu vydali svoj prvý album Wistfullness a singel Raindropz. O dva roky neskôr opäť zmenili vydavateľstvo a svoju tvorbu začali uverejňovať cez belgické Dirty Workz. Tu vydali ďalšie dva albumy, Clarity v roku 2016 a Elysian v roku 2018. V ich treťom albume vyšlo okrem ich typickej tvorby aj niekoľko viac experimentálnych hardstyle piesní. Vo februári 2020 sa Jon rozhodol opustiť duo kvôli psychickým problémom. Už dlhšiu dobu bolo známe, že trpí depresiou, čo sa pretavilo aj do ich tvorby. Príkladom sú piesne FML, či Make It One Day. Od tohto momentu pod menom Wasted Penguinz tvorí a vystupuje len Pontuz.
Pri príležitosti 25. výročia vzniku žánru hardstyle organizácia Q-Dance na konci roku 2019 spustila hlasovanie o najlepšie piesne tohto žánru. Do top 100 sa dostala na 33. miesto pieseň Melancholia, ktorú vytvorili ešte ako duo v roku 2011
Dohoda o ochrane albatrosov a víchrovcov
Cieľom dohody je zastaviť úbytok albatrosov a víchrovcov na južnej pologuli. Tieto morské vtáky sú ohrozené predovšetkým nepôvodnými druhmi, znečistením a komerčným rybolovom (vtáky predstavujú časté vedľajšie úlovky ťažných sietí). Dohoda zaväzuje signatárske štáty podniknúť aktívne kroky na redukciu počtu chytených albatrosov a víchrovcov ako vedľajších úlovkov; ďalej na ochranu páriacich sa kolónií; a na kontrolu a odstránenie introdukovaných druhov z kolónií, kde tieto vtáky hniezdia.
Dohodu zastupuje organizácia rovnomenného názvu, ktorej sekretariát sídli v Hobarte, hlavnom meste austrálskej Tasmánie. Súčasťou ACAP je aj taxonomická pracovná skupina, ktorá sa snaží o vyjasnenie taxonomických vzťahov medzi albatrosmi a víchrovcami.
V roku 2020 ACAP zaviedla historicky prvý Svetový deň albatrosov, ktorý pripadá každoročne 19. júna. Cieľom tohto dňa je šíriť povedomie o potrebe ochrany týchto vtákov.
Členovia dohody
Dohodu podpísali zástupcovia nasledujúcich 13 krajín:
Condorcet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ervín Schulhoff
Ervín (Erwin) Schulhoff (* 8. jún 1894, Praha † 18. august 1942, Wülzburg) bol česko-nemecký hudobný skladateľ a klavirista židovského pôvodu. Je otcom českého filmového režiséra Petra Schulhoffa.
Saint-Michel-en-l’Herm
Saint-Michel-en-l’Herm je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Ervín Schulhoff
Život
Ervín Schulhoff pochádzal z nemecky hovoriacej hudobnej rodiny. Po matke bol vnukom husľového virtuóza Heinricha Wolfa (18131898) a jeho prastrýko bol žiak Václava Jana Tomáška hudobný skladateľ Julius Schulhoff (18251899). Na pražské konzervatórium bol prijatý už v desiatich rokoch na odporúčanie Antonína Dvořáka a stal sa žiakom Henricha Kaana. Potom pokračoval v štúdiu vo Viedni, Lipsku a v Kolíne nad Rýnom. Medzi jeho učiteľmi bol aj Max Reger. V devätnástich rokoch získal klavírnu cenu Felixa Mendelssohna-Bartholdyho a o päť rokov neskôr aj cenu za kompozíciu.
Saint-Michel-en-l’Herm
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ars Electronica
náhľad|Centrum Ars Electronica pri [[Dunaji]] Ars Electronica je rakúsky kultúrny, vzdelávací a vedecký inštitút pôsobiaci v oblasti umenia nových médií resp. mediálneho umenia, založený v Linzi v roku 1979. Sídli v Ars Electronica Center (AEC), kde sa nachádza tiež Múzeum budúcnosti (Museum of the Future). AEC organizuje každoročný festival a riadi multidisciplinárnu, mediálnu umeleckú a výskumnú platformu známu ako FutureLab. V rámci festivalu sú každoročne udeľované ocenenia Prix Ars Electronica.
Saint-Michel-en-l’Herm
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ars Electronica
História
Pôvodnými zakladateľmi festivalu Ars Electronica boli Hannes Leopoldseder, Hubert Bognermayr, Herbert W. Franke a Ulrich Rützel. Premiéra tohto dnes už významného podujatia prebehla 18. septembra 1979 v bývalej tabakovej továrni v meste Linz. Sympózia sa zúčastnilo približne dvadsať umelcov a vedcov so zameraním na technológie a médiá v umení, pričom pôvodnou ambíciou nebolo osloviť širšiu verejnosť. Festival bol najskôr súčasťou medzinárodného festivalu Brucknerfest so zameraním na hudbu.
Pilotný projekt Ars Electronica sa stal zárodkom samostatného festivalu. Jeho spoluzakladateľ Hannes Leopoldseder prišiel s ideou, že Ars Electronica bude prezentovaná ako bienále s vlastným financovaním. Od roku 1980 Ars Electronica prezentovala svoje portfólio ako bienále, čím si vybudovala stabilné publikum a neskôr aj zahraničné renomé. V tejto forme pokračoval festival až do roku 1986, kedy jeho popularita vzrástla najmä vďaka spolupráci so zahraničnými umelcami, rozšírením jeho pôsobnosti a záujmu širšej verejnosti. To podnietilo k akcii aj samotný magistrát mesta Linz, ktorý sa ho rozhodol financovať každoročne. Projektu napomohol aj fakt, že v tej dobe sa už otvorene diskutovalo o digitálnej revolúcii, ktorá so sebou priniesla otázky týkajúce sa budúcnosti globalizovanej spoločnosti na pozadí technologických inovácií. Prix Ars Electronica bola slávnostne uvedená v roku 1987. Známe Centrum Ars Electronica spolu s platformou FutureLab boli otvorené pre verejnosť v roku 1996. Financovanie poskytuje okrem súkromných partnerov aj samotné mesto Linz, spolková krajina Horné Rakúsko a Rakúska republika. Od roku 2014 je na čele organizácie umelecký riaditeľ Gerfried Stocker a finančný riaditeľ Diethard Schwarzmair.
Saint-Michel-le-Cloucq
Saint-Michel-le-Cloucq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Ars Electronica
Múzeum (2009súčasnosť)
Centrum Ars Electronica, ktoré navrhla spoločnosť Treusch architecture ZT GmbH, otvorilo svoje brány v januári 2009. Ponúka vyše 3000 m2 určených na výstavy, 100 m2 na výskum a vývoj, 400 m2 na workshopy a konferencie, 650 m2 na catering a ďalších 1000 m2 verejných priestorov na rôzne druhy podujatí. Nové AEC pozostáva z pôvodnej budovy, novej „dvojveže“, hlavnej výstavnej sály s názvom Main Gallery (Hlavná galéria) a nových priestorov určených pre Ars Electronica Futurelab. Objekt je pokrytý preskleným plášťom s celkovou plochou 5000 m2 a pozostáva z 1100 sklenených panelov. Každý z panelov obsahuje LED inštaláciu, ktorá umožňuje meniť jeho farbu. Umelci tak môžu vytvárať vlastné vizualizácie a prezentovať ich pri rôznych príležitostiach, najmä počas festivalu Ars Electronica. Reštaurácia Cubus sa nachádza na treťom poschodí novej budovy, odkazuje na kubický tvar budovy.
Saint-Michel-le-Cloucq
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ars Electronica
Geo City
Geo City sa zameriava na antropocénny globálny vývoj v súvislosti s nárastom populácie a ťažbou prírodných zdrojov. Globálny vývoj je spojený s možnými lokálnymi reakciami, čo je vizualizované v interaktívnom informačnom systéme s názvom Sim-Linz.
Umelci, tvorcovia, inžinieri
Priestor pre dočasné výstavy na prvom a druhom poschodí pôvodnej budovy je určený pre interdisciplinárne projekty Ars Electronica a jej prispievateľov.
Deep Space
Tzv. Deep Space je multifunkčná prezentačná miestnosť, ktorá ponúka široké zobrazovacie možnosti. Poskytuje dve základné plochy o veľkosti 16×9 metrov, ktoré slúžia ako projekčné plátno pre osem výkonných projektorov. Prezentované projekty predstavujú širokú škálu od videí vo vysokom rozlíšení až po vedecké (3D) vizualizácie, ako napríklad prelet Slnečnou sústavou a rozličným špecifickým umeleckým projektom.
FutureLab
V centrálnej budove sa nachádza taktiež Ars Electronica FutureLab, ktorý je miestom pre výskum a testovanie nových technológií v rámci kybernetického umenia. Prix Ars Electronica je každoročné odovzdávanie cien Golden Nica, ktoré udeľuje Ars Electronica v rámci festivalovej sekcie Kybernetického umenia (Cybernetic Arts).
Festival Ars Electronica
Festival Ars Electronica je stretnutím umelcov, vedcov a technológov a je „prostredím pre experimentovanie, evaluáciu a reinvenciu“. Ars Electronica je každoročne tematická v prepojení s technickými, technologickými trendmi a stratégiami v mediálnom umení, pričom reflektuje mnohé aktuálne spoločenské otázky. Téma festivalu je vždy určovaná originálnym názvom a prípadne špecifikovaná podnázvom. Umelci tak majú možnosť reagovať na konkrétne udalosti, ktoré sa v poslednom období udiali, zároveň naznačiť ich riešenie a celkovo potenciálnu budúcnosť. Napríklad v roku 2014 bolo témou festivalu „C... What It Takes to Change“, teda spôsoby, akými možno presadzovať sociálne zmeny a inovácie. Festival v tomto ročníku predstavil 579 účastníkov a takmer 85 000 návštevníkov.
Ervín Schulhoff
Život
Za prvej svetovej vojny bojoval v radoch talianskych legionárov. Po vojne žil Schulhoff v rokoch 1919 až 1923 v Nemecku. Vojnová skúsenosť poznačila jeho pohľad na svet i na umenie, v Drážďanoch sa preto pripojil k nemeckej ľavicovej avantgarde a založil so svojimi priateľmi-umelcami skupinu „Werkstatt der Zeit“. Zaujímal sa o expresionizmus a atonality, inicioval koncerty predstavujúce tvorbu Druhej viedenskej školy. Potom sa pridal k berlínskemu dadaistickému hnutiu vedenému maliarmi Georgom Groszom a Ottom Dixom. Z tej doby pochádza tiež silné zaujatie džezom. Inšpirovalo ho aj dielo Igora Stravinského a po jeho vzore používal súčasne postupy impresionizmu, expresionizmu aj neoklasicizmu.
Ars Electronica
Art&Science
European Digital Art and Science Network (Európska sieť digitálneho umenia a vedy) je názov iniciatívy a projektu európskych partnerov realizovaného v období 20142016, ktorého líder je Ars Electronica Linz. Konzorcium partnerov tvorili inštitúcie: Centre for the Promotion of Science (Srbsko), DIG–DIG gallery (Slovensko), LABoral (Španielsko), GV Art Ltd. (Spojené kráľovstvo), Science Gallery–Trinity College Dublin (Írsko), Zaragoza City of Knowledge Foundation (Španielsko) a Kapelica Gallery–Kersnikova (Slovinsko). Asociovanými partnermi boli vedecké inštitúcie ako ESA–European Space Agency, CERN, ESO–European Southern Observatory a Fraunhofer MEVIS. Cieľom projektu bolo identifikovať a prepojiť vedecké oblasti s kreatívnymi a inovatívnymi prístupmi v digitálnom umení či multimédiách.
Ervín Schulhoff
Život
V roku 1923 sa vrátil do Čiech a venoval sa koncertnej činnosti a najmä propagácii najmodernejších skladateľských smerov. Spolupracoval s Aloisom Habom na rozvoji štvrťtónovej hudby. Stal sa klaviristom Československého rozhlasu v Prahe, Brne aj v Ostrave. Spolu s Oldřichom Letfusom vytvoril klavírne duo, ktoré sa zaoberalo prevažne interpretáciou súčasnej hudby. Okrem toho vyučoval na pražskom konzervatóriu skladbu.
Vo svojej tvorbe vychádzal z neskorého impresionizmu a expresionizmu, čoskoro však získala jeho tvorba experimentálny charakter. Jeho diela vynikajú pregnantnými rytmami a zvukovou farebnosťou. Do jeho tvorby sa premietlo aj povojnové opojenie džezom, ktorého prvky preniesol aj do svojich vážnych skladieb. Stal sa významným hosťom festivalov Medzinárodnej spoločnosti pre súdobú hudbu.
V tridsiatych rokoch sa Schulhoff pod vplyvom nastupujúceho nacizmu, ktorý kvôli jeho židovskému pôvodu spôsobil koniec jeho kariéry v Nemecku, stal vášnivým zástancom komunistických ideí. V roku 1932 zhudobnil Komunistický manifest a o rok neskôr odišiel do Sovietskeho zväzu, kde získal čestné občianstvo. S tým súvisí aj prerod umelecký. Odvrhol všetky experimentálne smery a snažil sa o hudbu všeobecne zrozumiteľnú. Výrazom toho je napr. Symfónia slobody z rokov 1940-41.
Neopustil však nikdy džez. V rokoch 1933 až 1935 hral v orchestri Jaroslava Ježka v Oslobodenom divadle v Prahe a až do roku 1939 aj v ostravskom rozhlase. Skomponoval dokonca džezové oratórium H.M.S. Royal Oak (1930) pre rozprávača, džezového speváka, zmiešaný zbor a orchester. Z tohto inšpiratívneho zdroja pochádza jeho zrejme najznámejšia skladba Hot Sonate (1930) pre altový saxofón a klavír.
Cornillac
Cornillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
21 Questions
„21 Questions“ je skladba amerického rappera 50 Centa a Nate Dogga. Skladbu napísali 50 Cent, K. Risto, J. Cameron a V. Cameron pre 50 Centov komerčný debutový album Get Rich or Die Tryin’. Skladba bola vydaná v roku 2003 ako druhý singel a stala sa jeho druhou skladbou, ktorá dosiahla 1. miesto v Billboard Hot 100, po skladbe „In da Club“. Tiež dosiahla 6. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
Róbert Brandis
Róbert Brandis (* 27. september 1988) je bývalý slovenský hokejový útočník hrajúci na pozícii centra. Je odchovancom klubu MHK Dubnica nad Váhom.
Klubový hokej
Od sezóny 2016/17 klub MHK Dubnica nad Váhom obnovil seniorské mužstvo a Róbert Brandis sa stal jeho súčasťou. S klubom vyhral 2. hokejovú ligu SR a tiež postup do 1. hokejovej ligy SR. V klube sa stal najlepším strelcom a zároveň najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní. Po postupe MHK Dubnica nad Váhom do 1. hokejovej ligy sa Róbert Brandis rozhodol ukončiť aktívnu činnosť.
Draft
Róbert Brandis bol draftovaný do zámorskej juniorskej súťaže CHL v druhom kole zo 66. miesta. Vybral si ho klub Saskatoon Blades, ktorý hráva v rámci juniorskej ligy CHL súťaž WHL.
Teodor Lektor
Teodor Lektor (* ?† pred rokom 550) bol byzantský neskoroantický cirkevný historik. Ako už napovedá jeho meno, bol lektorom v konštantínopolskom chráme Hagia Sofia.
Jeho, pôvodne v gréčtine napísané, dielo Τριμερὴς Ἱστορία je kompilátom cirkevnohistorických spisov Sokrata Scholastika, Sozomena a Teodoreta z Kýru. Predstavuje kroniku udalostí od čias panovania cisára Konštantína I. (* 272† 337) po Theodosia II. (* 401† 450).
8 (číslo)
Osem je prirodzené číslo, ktoré nasleduje po čísle sedem a predchádza číslu deväť. Rímska číslica je VIII.
Matematika
Osmička je tretie najmenšie zložené číslo. Je treťou mocninou čísla dva, jeho jedinými deliteľmi sú predchádzajúce mocniny čísla dva: 1, 2 a 4. Je to Fibonacciho číslo a zároveň Tetranacciho číslo.
Číslo osem je základom osmičkovej (oktalovej) sústavy, ktorá sa používa napríklad v Unixe pre zápis práv k súborom alebo v niektorých programovacích jazykoch k zápisu číselných konštánt.
Osem je počet bitov v jednom bajte.
Čína
V Číne je číslu 8 prikladaný veľký význam; znamená tiež „mnoho“ alebo „nekonečno“. Hongkonská mestská čipová karta slúžiaca ako jazdný doklad v miestnej doprave nesie názov „Octopus“ (chobotnica), pôvodný čínsky názov znamenal „preukaz ôsmich príjazdov“, vo voľnom preklade „dostať sa kamkoľvek“. Logom karty je Möbiov pás v podobe ležiacej arabskej číslice 8.
Nikias (maliar)
náhľad|Perseus a Andromeda, maľba z Pompejí, Národné archeologické múzeum v Neapole Nikias (Nikias) bol grécky maliar v 4. storočí pred Kr. Maliar Nikias, syn Nikoméda z Atén, tvoril v 2. polovici 4. storočia pred Kr., a to hlavne v Aténach a v Efeze. Nikias sa učil u maliara Antidota a ako jeho žiak ďaleko predstihol svojho majstra. Bol prvým maliarom, ktorý skúšal svoje obrazy maľovať trojrozmerne s tieňovaním, maľoval tiež voskom, technikou zvanou enkaustika.
Zo starovekých písomných zdrojov je známych približne 12 jeho obrazov (ani jeden z nich sa nezachoval). Boli to hlavne maľby postáv z gréckej mytológie ako napr. obraz Nemey (Nemea sediaca na levovi Plin. 35, 27), Homérovej Nekyomanteie (veštba, orákulum mŕtvych), Alexandros, Io, Persea a Andromedy a Kalypso. Z posledných troch obrazov boli zrejme namaľované rímske kópie objavené v Pompejách. Nikias tiež maľoval mramorové sochy vytesané Praxitelom (starogrécke sochy boli polychromované ).
Rímsky spisovateľ Plínius jeho tvorbu datuje do obdobia 112. olympiády (t. j. približne do rokov 332 až 328 pred Kr., na čom sa zhodujú aj znalci)., Uvádza tiež, že vyfarbil sochárske diela Praxitela, ktorý na otázku, že ktoré zo svojich diel si najviac cení, odpovedal: „Tie, ktorých sa dotkli ruky Nikia.“ Grécky cestovateľ Pausanias zaznamenal, že Nikias bol dobrým maliarom zvierat a že bol pochovaný v Aténach: „''Tam leží tiež Zenón Mnaseov syn, Chrysippos zo Soloi, Nikias, syn Nikomédov, najlepší maliar zvierat svojej doby, a Harmiodos a Aristogeitón,... ''“
V staroveku sa hovorilo, že keď mu egyptský vládca Ptolemaios ponúkol 60 talentov (čo bola závratná suma peňazí) za obraz „Odysea hovoriaceho v podsvetí,“ Nikias tento obraz radšej daroval svojim rodným Aténam.
7 (číslo)
Sedem je prirodzené číslo, ktoré nasleduje po čísle šesť a predchádza číslu osem. Rímska číslica je VII.
Ifjú Szivek
Ifjú Szivek je tanečné divadlo a jeden z najznámejších maďarských folklórnych súborov na Slovensku, ktoré funguje ako profesionálne umelecké teleso pod Ministerstvom kultúry SR.