cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dvojitá fasáda
Dvojitá transparentná fasádna stena
Vo vývoji dvojitej transparentnej fasády sme svedkami aj obrátenej koncepcie charakterizovanej jednoduchou sklenou doskou – konštrukciou jednoduchého otváravého okna, alebo transparentnej steny zo strany interiéru. Ak berieme do úvahy skutočnosť že okenná konštrukcia alebo transparentná stena s dvojnásobným tepelnoizolačným skleným systémom oddeľuje vonkajšiu klímu od jadra budovy, potom v koncepcii dvojitej transparentnej steny hovoríme o:
Príklady budov s transparentnými fasádami
Zahraničné:
Martin Plüss
Martin Plüss (* 5. apríl 1977, Bülach, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Dlhé roky hrával aj za švajčiarsku reprezentáciu a odohral 236 medzištátnych zápasov. Jeho mladší brat Benjamin Plüss bol tiež hokejistom. Meria 174 cm a váži 80 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švédskej Elitserien Frölunda HC Göteborg.
Reprezentácia
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 28.
Zoofília
Zoofília môže byť:
Faraónova mastaba
Faraónova mastaba alebo Šepseskafova hrobka alebo Šepseskafova mastaba je staroveká hrobka pri južnej Sakkáre v Egypte, ktorá patrila panovníkovi 4. dynastie Šepseskafovi (2472–2467 pred Kr.). V literatúre sa uvádza aj ako Mastaba el-Faraun, Mastabat el-Faraun alebo Mastabat Faraun.
Hrobka je v tvare veľkého sarkofágu, jej podzemná štruktúra však má charakter pyramídy. Objekt leží na umelom podloží, tvorenom obrovskými kamennými blokmi. Podzemné priestory sa skladajú zo zostupnej chodby, do ktorej sa vchádza vstupom zo severnej steny, predsiene, pohrebnej komory a zásobných priestorov. Obe komory majú žulový sedlový strop. V niektorých miestach subštruktúra mastaby pripomína Menkaureho pyramídu. Zádušný chrám bol pred východnou stenou a jeho pozostatky sú viditeľné aj dnes. Boli objavené aj pozostatky dlhej vzostupnej cesty. Dodnes sa nenašiel údolný chrám. Hrobka má niekoľko záhad, ktoré súčasná egyptológia zatiaľ nevie zodpovedať. Okrem tvaru je to napr. skutočnosť, že sa v jej okolí nenašlo žiadne pohrebisko, ktoré bývalo tradičné.
Saint-Manvieu-Norrey
Saint-Manvieu-Norrey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1725 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cheppy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zak Starkey
Zak Starkey (* 13. september 1965) je anglický bubeník, ktorého je známy najmä kvôli pôsobeniu v hudobných skupinách ako The Who alebo Oasis. Je synom legendárneho bubeníka Ringa Starra
Zadní Vydří
Zadní Vydří je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 55 obyvateľov, z toho 24 mužov a 31 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 37,9 roka, ženy 40,4 roka).
Budha
Budha (-kodifikovaný slovenský tvar) alebo buddha (-sanskritský a pálijský kmeň, zároveň bežný nekodifikovaný slovenský tvar) alebo buddhah (-sanskritský nominatív, zároveň zriedkavý nekodifikovaný slovenský tvar) alebo buddhó (-pálijský nominatív) môže byť:
Ústí
Ústí môže byť:
Budha
Budha (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí:बुध) alebo budhah (-sanskritský nominatív) môže byť aj:
Alan White
Alan White (* 26. máj 1972) je britský bubeník, najviac známy ako bubeník anglickej skupiny Oasis. V Oasis pôsobil v rokoch 1995 – 2004 a podieľal sa na ich najväčšej sláve.
Majstrovstvá Afriky vo volejbale
Majstrovstvá Afriky vo volejbale je najvyššie africké medzinárodné podujatie národných družstiev vo volejbale, ktoré organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Jeho história siaha do roku 1967, kedy sa v Tunisku konal prvý turnaj majstrovstiev Afriky mužov, a o 9 rokov neskôr v Egypte aj prvý turnaj žien. Od roku 1987 prebiehajú majstrovstvá s 2-ročnou periodicitou. Dominujú v nich družstvá 🇹🇳 a 🇪🇬 u mužov a 🇰🇪 u žien.
Majstrovstvá Afriky tiež slúžia ako kvalifikácia afrických družstiev na majstrovstvá sveta či svetový pohár.
Účasti tímov na majstrovstvách Afriky mužov
(do 2021)
Účasti tímov na majstrovstvách Afriky žien
(do 2021)
Mikuláš II. (pápež)
Mikuláš II. (rodným menom Gérard de Bourgogne, * medzi 990 - 995, Mercury, Francúzsko - † 27. júl 1061, Florencia, Taliansko ) bol 155. pápež. Pápežský úrad zastával od 24. januára 1059 do svojej smrti.
V čase voľby za pápeža bol biskupom vo Florencii. Krátko po svojom zvolení vydal bulu In nomine Domini, v ktorej voľbu pápeža vyhradil kardinálom - biskupom.
Saint-Romain-en-Gier
Saint-Romain-en-Gier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozmnožovacia sústava
Rozmnožovacia sústava alebo pohlavná sústava je súbor orgánov slúžiacich k rozmnožovaniu – plodeniu nových generácií (lek. reprodukcia).
Rozmnožovacia sústava u človeka
Je rozdielna u ženského a u mužského pohlavia.
Vnútorný genitál
Ženské gonády - vaječníky (lat. ovaria) sú uložené pri bočnej stene malej panvy. Na pravej strane má vaječník blízky vzťah k červovitému prívesku slepého čreva. Začiatky vajíčkovodov (lat. tubae uterinae) obopínajú vaječníky. Vajíčkovody sú dlhé približne 15 cm a vyúsťujú do rohov maternice (lat. uterus). Sliznica maternice (lat. endometrium) prekonáva cyklické zmeny (pozri menštruačný cyklus). Maternica má tvar hrušky, svojou užšou časťou vyúsťuje do pošvy (lat. vagina). Hranicu medzi vonkajšími a vnútornými pohlavnými orgánmi tvorí panenská blana (lat. hymen).
Pianista (film)
Pianista (anglicky The Pianist) je britsko-francúzsko-nemecko-poľský film, ktorý v roku 2002 natočil režisér Roman Polański. Film získal Zlatú palmu na filmovom festivale v Cannes, dve ceny Academy Award a samotný Adrien Brody ešte jednu cenu za herecký výkon v hlavnej úlohe. Film bol natočený podľa motívov knihy Pianista, ktorú napísal Wladyslaw Szpilman v roku 1946.
Obsah
Wladyslaw Szpilman je v Poľsku žijúcim Židom. Po príchode nacistickej hitlerovej armády do Varšavy v sebe každý pociťuje odpor a nenávisť voči Židom. Postupne sú pre nich zakázané návštevy obchodov, chodenie po chodníkoch a začína ich vysťahovanie do Varšavského geta. Pri presune Židov z Varšavy do koncentračných táborov Władek uteká a začína sa schovávať v zničenom meste, kde v úkryte prežije aj hrôzy Varšavského povstania. Takto prežíva celú 2. svetovú vojnu, aj napriek tomu, že ho ku koncu objavuje kapitán Wehrmachtu Wilm Hosenfeld. Ten ho však neprezradí, dokonca mu aktívne pomáha prežiť hlad a núdzu. Władysław si celú vojnu uľahčuje predstavami o svojom hraní na fiktívny klavír.
Bad Brains
Bad Brains bola bola americká hudobná skupina, hrajúca hardcore punk. Kapela bola založená vo Washingtone D.C. v roku 1977. Je známa ako jedna z kapiel zakladajúca hardcore punk.
Najväčší spoločný deliteľ
Všeobecnejšie je možné hovoriť o najväčšom spoločnom deliteli celej množiny čísel - tým je najväčšie číslo také, že bezo zvyšku delí všetky čísla v množine.
Výpočet
Najväčšieho spoločného deliteľa dvoch čísel (a vďaka asociatívnosti i ľubovoľne mnohých) možno určiť prostredníctvom prvočíselného rozkladu oboch čísel, ako súčin prvočísel umocnený na najmenší z exponentov pri príslušnom prvočísle v rozkladoch:
Nech je prvočíselný rozklad čísla a a  prvočíselný rozklad čísla b. Potom
Napríklad najväčšieho spoločného deliteľa čísel 136 a 204 možno nájsť tak, že zistíme, že 136=2³ × 17 a 204= 2² × 3 × 17. V rozkladoch sa vyskytujú prvočísla 2, 3 a 17 s exponentmi 3, 0, 1 pri menšom čísle a 2, 1, 1 pri väčšom čísle. Výsledný NSD je potom súčinom prvočísel vyskytujúcich sa v oboch rozkladoch umocnených na príslušné najmenšie exponenty, teda 2² × 17=68.
Tento výpočet je ľahko pochopiteľný, ale v praxi úplne nepoužiteľný s výnimkou veľmi malých čísel, pretože získanie rozkladu na prvočísla je extrémne náročná operácia.
Pre praktické výpočty slúžia výrazne rýchlejšie algoritmy, hlavne tzv. Euklidov algoritmus.
Saint-Marcouf (Calvados)
Saint-Marcouf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 94 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Štrba (kameraman)
Martin Štrba (* 26. august 1961, Levice) je slovenský kameraman, štvornásobný držiteľ ceny Český lev a trojnásobný držiteľ ceny Slnko v sieti za najlepšiu kameru.
V rokoch 1976 – 1980 študoval fotografiu na Strednej umelecko-priemyselnej škole v Bratislave a odtiaľ prešiel priamo na pražskú FAMU, kde v roku 1985 absolvoval katedru kamery. Najčastejšie spolupracuje so slovenským režisérom Martinom Šulíkom (filmy Neha, Všetko čo mám rád, Záhrada, Orbis pictus, Krajinka) a s českým režisérom Vladimírom Michálkom (za film Je třeba zabít Sekala dostal Českého leva, Anděl exit, šesťdielny televízny seriál Záchranári).
Bol aj hlavným kameramanom multimediálneho projektu Zlatá šedesátá, ktorý zahŕňa 26 televíznych portrétov českých a slovenských filmových osobností 60. rokov 20. storočia.
Faktorizácia
Faktorizácia alebo rozklad na činitele je v matematike a jej aplikáciách problém rozloženia čísla na súčin menších čísel, v najbežnejšej podobe je to rozklad celého čísla na súčin prvočísel. Napríklad číslo 15 je možné zapísať ako súčin 3 ⋅ 5. Všeobecnejšie je možné rozkladať aj iné algebrické objekty, napríklad polynóm druhého stupňa x² − 4 je možné vyjadriť ako súčin dvoch polynómov prvého stupňa (x − 2)(x + 2).
Rozklad celého čísla na prvočinetele je považovaný za veľmi ťažkú úlohu a na jej nezvládnutí pre veľké čísla sú založené niektoré kryptografické metódy, napríklad algoritmus RSA na šifrovanie s verejným kľúčom.
Faktorizácia celých čísel
Podľa základnej vety aritmetiky možno každé celé číslo jednoznačne rozložiť na súčin prvočísel. Pre takúto úlohu s veľkými číslami však nie je známy žiadny efektívny algoritmus a predpokladá sa, že ani neexistuje. V súčasnosti nie je známa presná klasifikácia tejto úlohy do tried zložitosti, je však známe, že rozhodovacia verzia faktorizácie – „má číslo N nejaký činiteľ menší než M?“ patrí do NP i co-NP (odpovede ÁNO i NIE možno overiť v polynomiálnom čase).
Predpokladá sa, že patrí mimo triedy P, NP-complete a co-NP-complete.
Zaujímavé je, že zdanlivo podobná úloha „je N číslo zložené“ (či ekvivalentne: „je N prvočíslo“) je zrejme omnoho jednoduchšia: bolo dokázané, že ju možno vyriešiť v polynomiálnom čase.
European BEST Engineering Competition
náhľad|Logo EBEC European BEST Engineering Competition (EBEC) je najväčšia európska inžinierska súťaž pre študentov technických univerzít organizovaná študentskou organizáciou BEST. Cieľom súťaže je prepojenie technických znalostí so sociálnymi, komunikačnými a prezentačnými schopnosťami študentov a taktiež rozširovať ich obzory prácou v tíme.
Dejiny
Inžinierska súťaž je súčasťou podujatí organizovaných študentskou organizáciou BEST od roku 2002. Prvá idea usporiadania inžinierskej súťaže v Európe prišla v marci 2002 potom, ako sa niektorí členovia organizácie BEST zúčastnili kanadskej inžinierskej súťaže (Canadian Engineering Competition - CEC) organizovanej Kanadskou federáciou inžinierskych študentov (Canadian Federation of Engineering Students - CFES). Prvé kolo inžinierskej súťaže v Európe sa konalo v októbri roku 2003 v Belgicku a bolo organizované lokálnymi BEST skupinami Eindhoven a Gent v spolupráci s CWG (Competitions Work Group).
Členenie súťaže EBEC
Súťaž sa skladá z dvoch kategórií Team Design a Case Study.
Team Design
Úlohou súťažiacich v kategórii Team Design je zostrojiť zariadenie, s požadovanými vlastnosťami v limitovanom čase a s limitovaným materiálom, ktorý študenti dostanú. Súťažiaci následne obhajujú svoje dielo pred odbornou porotou a potom predvedú názornú ukážku, či dané zariadenie spĺňa všetky podmienky.
Case Study
Cieľom Case Study je vytvoriť prípadovú štúdiu na vyriešenie reálneho problému technického charakteru. Použitím analytických zručností, zhromažďovaním, následným filtrovaním a vyhodnocovaním informácií študenti vyhotovia abstraktné hypotetické riešenie na danú problematiku, ktoré si musia obhájiť pred odbornou porotou.
Štruktúra EBEC
náhľad|EBEC pyramída Systém súťaže pozostáva z troch úrovní, ktoré sú hierarchicky zoradené nasledovne:
Zoznam regionálnych/národných kôl náhľad|Mapa regionálnych a národných kôl. (rok 2013)
EBEC na Slovensku
Inžinierska súťaž je na Slovensku od roku 2009. Zo začiatku sa konala pod názvom LEC (Local Engineering Competition) a od roku 2013 sa už koná pod názvom EBEC.
Saint-Sorlin
Saint-Sorlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chonville-Malaumont
Chonville-Malaumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bancíkovej ulica
Bancíkovej ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. . Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa slovenskej herečky a učiteľky Márie Bancíkovej (1913 – 1962).
Ulica je situovaná v smere západ-východ. Na západnom konci vyúsťuje do Ulice Viliama Figuša-Bystrého. Na východnom konci vyúsťuje do Ondrejovovej ulice. Na severnej strane do nej vyúsťuje spojka s rovnobežnou Borodáčovou ulicou.
Na ulici sa nachádza materská škola, polyfunkčná novostavba a 3-poschodové panelové bytové domy z druhej polovice 60. rokov 20. storočia.
Ulica je prejazdná od vyústenia do Ondrejovovej ulice po materskú školu. Úsek od materskej školy po vyústenie na Ulicu Viliama Figuša-Bystrého v dĺžke cca 50 metrov je prehradený a určený výhradne pre chodcov.
Triplet
Triplet môže byť:
Howard Jones (americký spevák)
Howard Jones (* 20. júl 1970, Columbus, Ohio, USA) je americký spevák a producent afroamerického pôvodu. Bývalý vokalista skupiny Killswitch Engage. Predtým ako nastúpil ku Killswitch Engage bol v kapele Blood Has Been Shed. Mikrofón u Killswitch Engage drží odvtedy ako kapelu opustil náhle Jesse David Leach v roku 2003. The End of the Heartache je debutom pre tohto afroamerického speváka. Od roku 2012 pôsobí v kapele Devil you Know s ktorou má na konte jeden album. Kapela získala prestížne ocenenie od Metal Hammmer Golden Award v kategórii Najlepšia začínajúca kapela.
Peter Beňa
Peter Beňa (* 5. september 1957) je slovenský kameraman.
Zbilidy
Zbilidy sú obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 192 obyvateľov, z toho 98 mužov a 94 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 38,2 roka, ženy 41,0 roka).
Kostol a kláštor svätej Kataríny Alexandrijskej (Dechtice)
náhľad|Priechod pod vežou kostola náhľad|Pohľad na vežu
Kostol a kláštor svätej Kataríny (hovorovo tiež Katarínka) je súbor zaniknutých budov františkánskeho kláštora, pomerne zachovaných kostolných múrov a kostolnej veže zo 17. storočia, nachádzajúcich sa v pohorí Malé Karpaty pri obciach Naháč a Dechtice v Trnavskom kraji.
Poloha
Nadmorská výška kostola:
Prístup
Od hranice CHKO Malé Karpaty je prístup možný iba peši.
História
Kláštor františkánskeho rádu bol založený v roku 1618 na mieste, kde sa podľa legendy zjavovala svätá Katarína Alexandrijská mladému grófovi a pustovníkovi Jánovi Apponyimu. Kláštorný komplex je postavený v ranobarokovom štýle s neskorogotickými prvkami. Jeho staviteľom bol Talian Pietro Spazzo. V 17. storočí kláštor niekoľkokrát poškodili turecké vpády či cisárske vojská, no vždy bol opätovne zrekonštruovaný. V dôsledku jozefínskych reforiem bol v júli 1786 kláštor zrušený. Mnísi museli toto miesto opustiť, inventár prevzali okolité kláštory a obce a stavba začala chátrať.
Lesná železnica Katarínka
V tesnom susedstve kláštora, pri horárni, je vybudovaná expozícia, venovaná malokarpatskej priemyselnej a lesnej úzkorozchodnej železnici, ktorej vetva Smolenice – Dobrá Voda v rokoch 19011960 viedla neďaleko kláštora. Súčasťou expozície je aj krátke koľajisko s dobovými vozidlami a bohaté informačné panely. Koľajisko sa bude postupne rozširovať s výhľadom na napojenie na trasu pôvodnej dráhy.
náhľad|Začiatok letných prác na konzervácii kostolnej veže v roku 2005.
Záchrana Katarínky
S cieľom zabrániť ďalšiemu pustnutiu a rúcaniu Katarínky vznikol projekt Katarínka, ktorý formou letných mládežníckych táborov v stredovekom duchu pracuje na zakonzervovaní a rekonštrukcii pozostatkov niekdajšieho kostola a kláštora. Prebieha komplexný archeologický, historický, pamiatkový aj geofyzikálny výskum.
Zuzana Haasová
Zuzana Haasová (* 20. marec 1981, Bratislava) je slovenská moderátorka, speváčka, spisovateľka, režisérka, divadelná, dabingová a televízna herečka, mladšia sestra herečky Moniky Haasovej. Jej ďalšia sestra Iveta je kostýmová výtvarníčka. Má dcéru Romanu. Už 24 rokov je diabetička.
Život
Päť rokov pôsobila v rádiu Twist ako moderátorka Literárnej revue. Neskôr, v roku 2005 prešla do rádia Devín, kde ďalšie štyri sezóny uvádzala reláciu To všetko je jazz. Ako dabingová herečka dabuje v STV a súkromných dabingových štúdiách.
Spev
V roku 2003 absolvovala ako speváčka v skupine Funny Fellows živé koncertné turné po Slovensku, Česku, Rakúsku, Holandsku a Spojených štátoch. V roku 2005 vydala CD – Funny Fellows a Zuzana Haasová Vinohrad. Organizuje festival – Májové šanzóny. Po odchode z Funny Fellows založila kapelu The Susie Haas Band.
Ivan Haluzický
Ivan Haluzický (* 9. marec 1913, Uherský Brod, Česko † 4. november 1965, Bratislava, Slovensko) bol dôstojník slovenského a česko-slovenského letectva, veliteľ posádky piešťanského letiska s ktorou prešiel do Slovenského národného povstania.
Život
Narodil sa v Uherskom Brode. Jeho brat Juraj pôsobil ako hudobný pedagóg. Od roku 1938 pôsobil ako veliteľ 8. pozorovacej letky vo Vyškove. Operoval na strojoch Letov Š.328. Po vyhlásení Slovenského štátu pôsobil ako dôstojník slovenského letectva. Ako príslušník 11. letky sa zúčastnil ťaženia proti Poľsku a ZSSR.
Neskôr do 29. augusta 1944 pôsobil ako veliteľ letiska Piešťany. Po vypuknutí SNP organizoval protinacisticky zmýšľajúcich vojakov posádky a s asi 400 mužmi odišiel na povstalecké územie. Jednotka zanechala celý letecký park na letisku v Piešťanoch a na letisko Tri Duby dorazila ako motorizovaný oddiel. Príslušníci piešťanskej posádky neskôr bojovali pri Novej Bani, Martine, Vrútkach, Malom Šturci a Sučanoch ako súčasť povstaleckej armády.
Bol evakuovaný z povstaleckého územia a 22. septembra 1944 sa začal v poľskom Przemyśle precvičovať na sovietske lietadlá. Od 5. januára 1945 pôsobil ako veliteľ 2. československého stíhacieho leteckého pluku pôsobiaceho na východnom fronte.
Po vojne v rokoch 1945 – 1949 pôsobil ako veliteľ leteckého pluku v Piešťanoch. Neskôr po roku 1950 bol zatknutý a politicky prenasledovaný komunistickým režimom. V roku 1959 absolvoval Stavebnú fakultu Technickej univerzity v Bratislave. Zomrel v roku 1965 v Bratislave. Je pochovaný v Piešťanoch.
Terminál (film)
Terminál je film režiséra Stevena Spielberga.
1941
Nobelova cena
Kvôli druhej svetovej vojne neboli Nobelove ceny udelené.
Narodenia
thumb|upright|[[Joan Baezová (* 9. január)]] thumb|upright|[[Faye Dunaway (* 14. január)]] thumb|upright|[[Plácido Domingo (* 21. január)]] thumb|upright|[[Iva Janžurová (* 19. máj)]] thumb|upright|[[Bob Dylan (* 24. máj)]] thumb|upright|[[Paul Anka (* 30. júl)]] thumb|upright|[[Marie Poledňáková (* 7. september)]] thumb|upright|[[Paul Simon (* 13. október)]] thumb|upright|[[Art Garfunkel (* 5. november)]] thumb|upright|[[Marie Rottrová (* 13. november)]] thumb|upright|[[Franco Nero (* 23. november)]] thumb|upright|[[Alex Ferguson (* 31. december)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Robert Baden-Powell († 8. január)]] thumb|upright|[[Louis Chevrolet († 6. jún)]] thumb|upright|[[Marina Ivanovna Cvetajevová|Marina Cvetajevová († 31. august)]] thumb|upright|[[Karel Hašler († 22. december)]]
Fiodor Fiodorovič Radeckij
Fiodor Fiodorovič Radeckij (rus. Фёдор Фёдорович Радецкий, * 28. júl 1820, Kazaň – † 14. január 1890) bol ruský generál.
Pochádzal z nižšej šľachtickej rodiny. V roku 1839 sa stal ženijným dôstojníkoma a slúžil na Kaukaze. V roku 1849 sa v Uhorsku stal generálnym štábnym majorom generála Rüdigera, 1853 plukovník armády na Kaukaze, 1860 šéf generálneho štábu kozáckej armády v Tereku a generálmajor, v 1868 generálporučík, 1876 veliteľ 8. armády.
V júni 1877 prekročil Dunaj pri meste Zimnicea a od augusta do septembra úspešne bránil Šipčenský priesmyk proti tureckej armáde. Dňa 9. januára 1878 zajal turecké vojská v Šipčenskom priesmyku a 22. januára postúpil k Adrianopolu.
Dňa 19. septembra 1878 sa stal veliteľom 5. armády v Poľsku, 1881 veliteľom delostreleckej armády v Moskve a v roku 1882 generálnym guvernérom v Charkove.
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2012
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2012 boli 18. majstrovstvá Európy vo faustbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 17.19. augusta 2012 v Schweinfurte, v Nemecku, za účasti 6 tímov. V Nemecku sa konali mužské ME po šiestykrát. Všetky zápasy sa hrali na dvoch hracích plochách štadióna Willy-Sachs-Stadion. Švajčiari sa druhýkrát vo svojej histórii stali víťazom európskeho podujatia mužov. Domáce Nemecko, tak ako na minulých ME, skončilo na treťom mieste.
Clubland X-Treme Hardcore (kompilácia)
Clubland X-Treme Hardcore je séria kompilačných albumov značky Clubland, ktorú vydávajú vydavateľstvá Universal Music TV, AATW.
Gulliverove cesty (rozlišovacia stránka)
Gulliverove cesty (angl. Gulliver's Travels) môže byť:
Gulliver's Travels môže byť:
Saint-Martin-aux-Chartrains
Saint-Martin-aux-Chartrains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 399 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Oremus
Peter Oremus môže byť:
Galvanotechnika
Galvanotechnika môže byť:
Zbinohy
Zbinohy sú obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 80 obyvateľov, z toho 39 mužov a 41 žien, pričom priemerný vek v obci bol 33,8 roka (muži 34,0 roka, ženy 33,6 roka).
Karel Nepraš
Karel Nepraš (* 2. apríl 1932, Praha† 5. apríl 2002, Praha) bol osobitým českým výtvarníkom. Pri tvorbe využíval kovové diely, predovšetkým vlastné odliatky a inštalatérsky materiál. Patrí k autorom tzv. Českej grotesky, bol členom Křižovnickej školy, zoskupenia autorov hlásiacim čistý humor bez vtipu.
Posledným dielom Karla Nepraša, ktoré dokončila jeho dcéra a realizovala až v roku 2005, je pomník Jaroslava Haška na pražskom Žižkove, na Prokopovom námestí (busta, idúceho na polo koňovi - polo krčmovom stole).
thumb|Pomník Jaroslava Haška od Karla Nepraša
Národný park Alejandro de Humboldt
Národný park Alejandro de Humboldt je kubánsky národný park. Nachádza sa na východe ostrova na pomedzí provincií Holguín a Guantánamo. Svoje meno má po nemeckom prírodovedcovi Alexandrovi von Humboldtovi (1769 – 1859), ktorý skúmal a popísal veľa druhov miestnej flóry a fauny.
Ekomuzeológia
Ekomuzeológia je smer muzeológie, pre ktorý je charakteristická angažovanosť v súčasnej ekologickej a kultúrnej kríze a to tak, že sa snaží v intenciách eko-paradigmy presadzovať globálny prístup muzeológie k totalite prírody a spoločnosti. Ekomuzeológia sa sústreďuje na otázky environmentálnej etiky a úlohy súvisiace s prekonávaním tradičných metód uplatňovaných v múzejnej kultúre v prospech interdiciplinárnych a systémových prístupov.
Národný park Alejandro de Humboldt
Rôznorodé topografické, geologické a krajinné podmienky (nadmorská výška od 0 metrov nad morom až k 1 100 m n. m.) umožnili, že na území parku je zastúpených veľa ekosystémov (pobrežné mangrovníkové porasty, dažďový prales atď). Vysoká biodiverzita sa týka fauny i flóry. V národnom parku rastie i veľa endemických rastlín. Práve pre svoju biodiverzitu a endemizmus je Alejandro de Humboldt považovaný za jeden z najvýznamnejších národných parkov tropického pásu na západnej pologuli.
V roku 2001 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Ekomuzeológia
Úloha, k riešeniu ktorej sa snaží ekomuzeológia prispieť, je však zložitá a náročná. Nie je možné, aby vystačila iba so svojimi silami a riešila si len problémy, ktoré majú všeobecnú povahu a význam iba v nejakej vlastnej „veži zo slonoviny“. Je potrebné zainteresovať čo možno najširšie okruhy pracovníkov pôsobiacich v sférach filozofie, vedy a kultúry a ich prispením konfrontovať názory a prístupy na vymedzenú problematiku. Je potrebné tiež angažovať mladých, nastupujúcich pracovníkov a motivovať ich k poznávaciemu, ale aj praktickému úsiliu v intenciách ekomuzeológie.
Saint-Symphorien-d’Ozon
Saint-Symphorien-d’Ozon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
José Serrano
José Serrano, celým menom José Calixto Serrano Simeón (* 14. október 1873, Sueca, Španielsko – † 8. marec 1941, Madrid) bol španielsky hudobný skladateľ známy svojimi zarzuelami. V jeho tvorbe cítiť vplyv Pucciniho a talianskeho verizmu.
Život a dielo
José Serrano sa narodil v meste Sueca, kde jeho otec viedol hudobnú kapelu a k hudbe viedol aj svojho syna. V roku 1889 odišiel mladý José študovať na konzervatórium vo Valencii. Pôvodne sa začal učiť hre na klavír, ale čoskoro ho vymenil za husle a štúdium kompozície pod vedením Salvadora Ginera. V roku 1892 sa presťahoval do Madridu, kde získal ročné štipendium. Počas ťažkých začiatkov v Madride komponoval piesne, aby sa nejako uživil. Skúsenosti s komponovaním zarzuel získal aj vďaka Manuelovi Fernándezovi Caballerovi, ktorému pomáhal pri tvorbe zarzuely Gigantes y cabezudos. Svoj prvý samostatný divadelný úspech zaznamenal v roku 1900 zarzuelou El Molete. Spolu skomponoval asi 50 zarzuel, medzi najznámejšie patrí La cancion del olvido, Los de Aragón, Los claveles, La dolorosa a iné. Okrem zarzuel je známa aj jeho hymna Valencie (1909). Pracoval aj na skomponovaní opery La venta de los gatos, ktorú však nikdy nedokončil.
Goran Bezina
Goran Bezina (* 21. marec 1980, Split, Chorvátsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca, ktorý odohral väčšinu svojej kariéry v klube Genève-Servette HC v švajčiarskej najvyššej lige. Odohral tiež tri zápasy v NHl za Phoenix Coyotes a zúčastnil sa 11. majstrovstiev sveta v hokeji. Meria 190 cm a váži 102 kg (2006).
Klubový hokej
Ako junior hral Bezina v roku 1994 na medzinárodnom hokejovom turnaji v Quebecu s tímom zo Švajčiarska.
Bezina bol odchovancom klubu Monthey-Chablais HC, vo švajčiarskej najvyššej súťaži National League A (NLA) debutoval za HC Fribourg-Gottéron v sezóne 1998-99 a bol draftovaný Phoenixom Coyotes na 234. mieste vo vstupnom drafte NHL 1999. V rokoch 2001 až 2004 hral v organizácii Phoenix Coyotes, v NHL odohral za Coyotes tri zápasy a v AHL za Springfield Falcons 204 zápasov.
V roku 2004 sa Bezina vrátil do Švajčiarska a odvtedy hral za Genève-Servette HC.
V roku 2022 ukončil svoju hráčsku kairéru. Jeho číslo 57 bolo slávnostne vyradené z používania v Servette Ženeva.
Reprezentácia
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 57.
Albertovo jazero
Pobrežie je slabo členité. Brehy sú prevažne zrázne. Dno je ploché. Na južnom konci jazera sa nachádza séria bažín v miestach, kde sa do jazera vlieva rieka Semliki.
Vodný režim
Jazero je časťou systému horného Nílu. Jeho hlavným zdrojom je Viktóriin Níl, ktorý priteká z Viktóriinho jazera a rieka Semliki, ktorá priteká z Edwardovho jazera. Jeho odtok leží v najsevernejšom cípe jazera a nazýva sa Albertov Níl (po vstupe do Sudánu je známy ako Horský Níl). Priemerné ročné zrážky na hladinu činia a priemerný prítok z povodia jazera. Vyparovanie predstavuje a odtok. Teplota vody na povrchu dosahuje 30 °C.
Jazero je bohaté na ryby (približne 40 druhov, napr. Lates niloticus). Na jazere je rozvinutá miestna lodná doprava. Na brehoch leží niekoľko osídlení (prístavov), najväčšími sú Butiaba a Pakwach v Ugande a Kaseni v Konžskej demokratickej republike.
Dejiny
V roku 1864 sa stal cestovateľ Samuel Baker prvým Európanom, ktorý objavil jazero. Pomenoval ho po práve zosnulom princovi Albertovi, manželovi kráľovny Viktórie.
Hnedý trpaslík
Hnedý trpaslík je substelárny objekt, ktorý nevyžaruje energiu vďaka termonukleárnym reakciám ako hviezdy hlavnej postupnosti, ale má plne vodivý povrch a vnútro. V jeho jadre prebieha po určitú dobu nukleosyntéza deutéria, ale teplota a tlak nie sú postačujúce na to, aby mohla prebehnúť aj nukleosyntéza ľahkého vodíka (prócia). Hnedý trpaslík vyžaruje vlastné rádiové a infračervené, niekedy aj viditeľné svetlo s najdlhšími vlnovými dĺžkami (červené svetlo).
Hnedý trpaslík vzniká z protohviezdy, ktorá nemá dostatočnú hmotnosť na začatie termonukleárnych reakcií. Niekedy sa pojem hnedý trpaslík používa aj na chladnúceho bieleho trpaslíka, v tejto súvislosti sa s ním však možno stretnúť len zriedkavo. Hnedý trpaslík vzniknutý z protohviezdy sa považuje za prechod medzi planétou a hviezdou. Niekedy sa označuje za hviezdu spektrálneho typu L, T alebo Y. Jeho hmotnosť sa pohybuje medzi 13-násobkom hmotnosti Jupitera a 0,08 násobkom hmotnosti Slnka.
Odlíšenie hnedých trpaslíkov od málo hmotných hviezd a od obrovských planét je ťažké. Hnedý trpaslík sa väčšinou vyznačuje prítomnosťou lítia, čím ho možno rozoznať od hviezd, táto metóda však nie je spoľahlivá. Od planét sa zase hnedé trpaslíky odlišujú povrchovou teplotou a žiarivosťou, nie však veľkosťou, pretože tá je u obidvoch typov objektov približne rovnaká. Ich ďalším poznávacím znakom je výskyt metánu, ktorý sa nenachádza vo hviezdach, ale je bežný v atmosférach obrovských planét.
Prvý hnedý trpaslík, Gliese 229b, bol objavený 27. októbra 1994 na observatóriu Mount Palomar. Jeho svietivosť je miliónkrát slabšia ako svietivosť Slnka. K roku 2015 bolo známych viac než 2 800 hnedých trpaslíkov. Podľa predbežného odhadu je ich celkový počet v našej Galaxii porovnateľný s počtom hviezd.
Vznik a vývoj
Hnedé trpaslíky vznikajú podobným procesom ako hviezdy. Na počiatku je chladný plynoprachový mrak, ktorý sa postupne zmršťuje a zahrieva. V strede oblaku, kde je hustota najväčšia, sa formuje protohviezda. Hustota a teplota protohviezdy sa neustále zväčšuje, až napokon jej hmota prejde do stavu elektrónovej degenerácie. Tým sa jej zmršťovanie zastaví ešte predtým, ako sa dosiahol tlak a teplota v jadre potrebný na zapálenie termojadrových reakcií. Tlak v jadre hnedého trpaslíka sa ustáli približne na hodnote 1016 Pa, teplota sa pohybuje okolo 3 000 000 kelvinov a hustota dosahuje hodnoty približne 104 až 107 kg/m3. V jadre začne prebiehať fúzia deutéria a lítia, ktorá však v porovnaní s termojadrovými reakciami hviezd hlavnej postupnosti prebieha pomerne krátko – nanajvýš 10 miliónov rokov. Niektoré hnedé trpaslíky sú sprievodcovia hviezd, iné naopak vznikli osamotene.
Po ukončení jadrových reakcií hnedý trpaslík postupne chladne a jeho žiarivý výkon sa znižuje, jeho objem sa však na rozdiel od objemu starnúcej hviezdy nemení. Postupne sa premení na takmer nežiariaceho čierneho trpaslíka.
Adobe Inc.
V decembri 1982 John Warnock a Charles Geschke, potom ako odišli od spoločnosti Xerox PARC, založili spoločnosť Adobe Systems s cieľom vývoja a predaja tlačového jazyka PostScript. V roku 1985 si Apple licencovala PostScript pre použitie vo svojich LaserWriter tlačiarňach čím pomohla začať DTP revolúciu. Adobe, názov spoločnosti, pochádza z názvu potoka Adobe Creek v Los Altos v Kalifornii ktorý pretekal za domom jedného zo zakladateľov. V decembri 2005 Adobe kúpila svojho konkurenta, spoločnosť Macromedia, čím pridala do svojho portfólia nové produkty a platformy ako Coldfusion, Dreamweaver, Flash a Flex. V októbri 2018 spoločnosť Adobe Systems Inc. zmenila svoj názov na Adobe Inc.
V septembri 2018 spoločnosť zamestnávala 19 560 zamestnancov z ktorých približne 31% tvoria ženy. Ďalšie významné vývojové pracoviská Adobe sa nachádzajú v Orlande, Seattli, San Franciscu, Oreme, Ottawe, Minneapolise, Walthame, San Luis Obispe, Hamburgu, Noide, Bangalúre, Bukurešti a Pekingu.
Kláštorisko
Kláštorisko (iné názvy: Skala útočisťa - lat. Lapis Refugii, Strážny vrch - lat. Mons Speculationis) je ruina kartuziánskeho kláštora nachádzajúca sa na Spiši, v Slovenskom raji, v katastri obci Letanovce, v nadmorskej výške. Kláštor pochádza z 13. storočia, jeho zakladacia listina sa datuje k 12. decembru 1299. V súčasnosti je kláštor v rekonštrukcii. Je tu vybudované turistické centrum s reštauráciou. Každoročne sa na Kláštorisku koncom augusta konajú odpustové slávnosti. Kláštorisko je popri Čingove a Podlesku jedným z najvýznamnejších stredísk na severe Slovenského raja. Vedie k nemu množstvo turistických chodníkov z Podlesku a cez tiesňavy Suchá Belá, Kyseľ a Prielom Hornádu, ako i z Čingova, avšak dá sa k nemu dostať z každej časti Slovenského raja.
Praveké a včasnohistorické osídlenie
Spišsko-gemerský masív je hornatá oblasť, ktorá sa vyznačuje prírodným bohatstvom. Približne v centrálnej časti Slovenského raja sa nachádza náhorná plošina Kláštorisko, ktorá vďaka svojmu strategickému umiestneniu ponúka výhľad na Spišskú kotlinu a okolitú krajinu. Túto významnú polohu si všimli aj pôvodní obyvatelia Spiša, ktorí miesto z dvoch prístupných strán opevnili. Najnovšie výskumy potvrdzujú osídlenie už z neskorej doby bronzovej 11. storočie pred Kr. a následne aj zo starej doby železnej okolo roku 600 pred Kr., ktoré už malo akýsi pevnostný charakter a s najväčšou pravdepodobnosťou slúžilo ako útočisko. Ďalšie osídlenie je doložené v okrajových častiach, ako je napr. hradisko Čingov.
Stredoveká výstavba
V priebehu 12. a 13. storočia bolo na mieste starého hradiska postavené nové, obohnané dvomi hradbami. Opevnenie sa nachádzalo v prístupnejšej západnej časti. Na opačnej severovýchodnej strane boli objavené stopy po drevenej strážnej veži, ktorá stála samostatne od opevnenia. Na tomto mieste boli taktiež objavené dva hlinené hrnce z 12. a 13. storočia. V polovici 13. storočia sa oblasť stala jedným z cieľových bodov nemeckej kolonizácie. Spišskí Sasi miesto v dĺžke až jedného kilometra obohnali hradbou, šírka muriva bola 150 až 170 cm. Pevnosť sa rozkladala na ploche asi 90 ha a slúžila ako refúgium (tzv. útočisko) v čase mongolských (tatarských) vpádov do Uhorska, za panovania kráľa Bela IV., ktorí prišli na územie Spiša v roku 1241. Spišskosobotská kronika opisuje ich drancovanie na Spiši takto:
The High End of Low
The High End Of Low je siedmy štúdiový album Marilyna Mansona. Bol nahrávaný v Hollywood Hills od novembra 2008 do 5. januára 2009. Album bol vydaný 26. mája 2009. Prvý rádiový singel z albumu - „Arma-goddamn-motherfucking-geddon“ bol vydaný 14. mája 2009. Celková dĺžka albumu je 72 minút a 12 sekúnd.
Kláštorisko
Stredoveká výstavba
Podľa písomných prameňov sa preto lokalita nazývala „Strážny vrch“ (Mons Speculationis) alebo „Skala útočiska“ (Lapis Refugii). Pomenovanie „Skala útočiska“ sa môže viazať na starozákonný žalm: „Hospodin mi je vysokým hradom a môj Boh skalou môjho útočišťa.“ (Ž 94, 22) Historik Matúš Pajdušák sa domnieval, že ľudia, ktorí na skale prečkali mongolský (tatársky) vpád, si tu postavili provizórny drevený kostol. Za hradbami bol ako pamiatka a vďaka za záchranu života okolitých obyvateľov neskôr postavený aj kláštor, ktorý slúžil ako prvé centrum rehole kartuziánov v Uhorsku. Mongoli (Tatári) odišli približne v roku 1242, keď sa dozvedeli že ich veľký chán zomrel. Zo zakladacej listiny z roku 1299 vyplýva, že kartuziánom toto miesto darovali Spišskí Sasi. S výstavbou kláštora sa začalo už začiatkom 14. storočia, zrejme krátko po založení kláštornej inštitúcie.
náhľad|Pôdorys kláštoriska, podľa archeologického výskumu Doc. PhDr. Michala Slivku CSc. vľavo|náhľad|Zvyšky ruin hospodárskych budov kláštora
Za najstaršiu časť, vybudovanú snáď ešte v neskorom 13. storočí, možno však považovať kaplnku situovanú severne od kostola, ktorá sa atypicky vychyľuje z jeho osi severným smerom, čím narúša pravidelnú dispozíciu kláštorných budov. Možno tento kostol stotožniť s výstavbou spišských Sasov. Zachované architektonické formy tomuto datovaniu neodporujú. Jednoloďový priestor zaklenutý dvomi travé (jedno pole) rebrovej krížovej klenby prechádzal plynulo do päť osmín záveru. In situ sa zachovali len dva ihlanovité, polygonálne konzoly, jedna z nich má náznak jednoduchej kružby. Pri archeologickom výskume boli nájdené časti týchto klenbových rebier s vyžľabenými bokmi.
Dá sa predpokladať, že kaplnka bola mníchmi neskôr využívaná aj ako kapitulná sieň, zatiaľ čo priestor južne od presbytéria slúžil ako sakristia. Pododobné usporiadanie nachádzame v kartuziánskych kláštoroch v Žiči, Freudenthale (dnes Bruntál) či Norimbergu. Prví kartuziánski mnísi, ctihodný otec Andrej a jeho spoločníci, prišli zo Žiče (Seitz), dnešné Slovinsko. V rokoch 13051307 dohliadali na stavebné práce pri budovaní kláštora. Toto miesto, vybrané práve kartuziánmi, pripomínalo Veľkú kartúzu pri Grenoble, kde v roku 1084 svätý Bruno založil túto rehoľu. náhľad|Kostol sv. Jana Krstiteľa a sv. Margity, pohľad od oltára do lode Dôležitou časťou kláštora je tzv. veľká krížová chodba, galilaea maior, ktorá bola obohnaná po obvode celého nádvoria. Samotné príbytky, tzv. cely mníchov, boli umiestnené po jej obvode, oddeľujú múriky. V juhovýchodnej časti sa na veľký ambit napája tzv. galilaea minor, malá kláštorná chodba, okolo ktorej sa nachádzali spoločenské priestory: kuchyňa, refektár, kapitulná sieň a kostol priliehajúci k južnému traktu malého ambitu. Rozdelenie klauzúry na malú a veľkú kláštornú chodbu je špecifikom kartuziánskeho rádu. Spája sa v ňom požiadavka života v samote, mlčaní a prísnej askéze. Kláštorný kostol mal podobu jednoduchej sálovej stavby s polygonálnym presbytériom vychádzal z jednoloďového typu. Slúžil výlučne členom kartuziánskej rehole, laici sa bohoslužieb zúčastňovali v zadnej časti kostola. Zlaté obdobie kláštora nastalo na prelome 14. a 15. storočia, keď bol kláštor samostatným fungujúcim organizmom. Inštitúcia sa stala centrom náboženských a filozofických elít na Spiši. Mnísi prepisovali a zhotovovali knihy, ktoré zdobili ilumináciami a bohato ozdobným viazaním. Po roku 1396 nechal Ladislav z Vlkovej, opát cisterciánskeho kláštora v Spišskom Štiavniku, v kláštore vybudovať malý ambit. O výstavbe sa ale dozvedáme až od anonymného kláštorného kronikára zo začiatku 16. storočia. 15. storočie kláštoru prinieslo oheň a ničenie, po prvýkrát ho napadli husiti, neskôr bratríci, ktorí sa usadili neďaleko kláštora na Marcelovom hrade. Po súhlase Generálnej kapituly sa mníšska komunita presťahovala do Levoče, kde si za hradbami mesta postavila nový kláštor. Tam avšak ostali len na krátky čas, pretože ako spomína anonymný kronikár: ''„... zvolili si radšej život na odľahlejšom mieste a v tichu samoty, ako slúžiť Bohu v mestách.“'' vľavo|náhľad|časť, kde sa nadchádzala malá krížová chodba galilaea minor
Novovek a úpadok kláštora
Po návrate mníchov na Kláštorisko v roku 1478 sa započali nové rekonštrukčné práce. Renovačné práce viedli skúsení majstri, ktorí sa predtým podieľali na výstavbe neskorogotických pohrebných kaplniek pre rod Zápoľských v Spišskom Štvrtku a Spišskej Kapitule. Počas opráv a sanačných prác došlo k viacerým modifikáciám a vznikali slohovo náročnejšie architektonické prvky. Bola napríklad vymenená podlaha a pôvodné kozuby nahradili kachľové pece s efektívnejším vyhrievaním. Politické podmienky v Uhorsku po bitke pri Moháči sa však dotkli i samotného kláštora, ktorý začal upadať. Stavebný ruch zavŕšil prior P. Eucherius de Frankonia, ktorý po roku 1517 nechal v južnej časti kláštora, prístupnej pre laikov, postaviť hospic. V roku 1530 boli všetky kláštorné majetky zálohované mestu Kežmarok. V roku 1543 kláštor vyplienil lúpežný rytier Matej Bašo z Muránskeho hradu. Po vyplienení prispôsobil kláštorný objekt svojím vojenským potrebám. Mnísi s generálnou prestavbou kláštor opustili a presunuli sa do kartuziánskeho kláštora v Lechnici (Červený kláštor) pri Dunajci. Kláštorný komplex bol po nariadení Generálnej kapituly z 20. júla 1543 opustený a zo strategických dôvodov sa preto uskutočnila demolácia kláštora. Kláštorný komplex už nebol následne nikdy obnovený.
20. storočie
V 80. rokoch 20. storočia sa začalo s archeologickými, výskumnými a záchrannými prácami kláštora pod vedením archeológa Doc. PhDr. Michala Slivku CSc. Hlavne počas letného obdobia výskum a záchranné práce pokračujú dodnes. Zaniknutý kláštorný areál sa zachoval v ruinách, no i napriek tomu nesie všetky znaky klasickej kartuziánskej stavebnej schémy. Jeho usporiadanie vychádzalo z prísneho oddelenia „laickej“ časti situovanej južne od kostola a klauzúry rozprestierajúcej sa na severnej strane. Zrúcanina kláštora je voľne prístupná pre návštevníkov národného parku Slovenský raj.
Cierges-sous-Montfaucon
Cierges-sous-Montfaucon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam samojských sídiel
Toto je neúplný zoznam samojských sídiel.
Samoa má jedno hlavné mesto (Apia), ostatné sídla majú postavenie dediny.
Sodomia
Sodomia (podľa biblického "hriešneho" mesta Sodoma) je:
Pozor na iný význam slova "sodomy" v angličtine, ktoré spravidla (aj v právnom zmysle) označuje análny (v mnohých štátoch aj orálny) pohlavný styk medzi ľuďmi a spravidla aj pohlavný styk so zvieratami (zoofíliu).
Starovek a v stredovek
Pojem sodomia je priamo odvodený od pasáže v Biblii (kniha Genesis) spomínajúcej hriešne správanie obyvateľov Sodomy. Ľudia so správaním im "podobným" sa označovali ako sodomiti (odtiaľ neskôr sodomia). V otázke, v čom presne spočíva hriech Sodomčanov z Biblie, sa nezhodujú jednak kresťanské a judaistické teologické texty, jednak prvé kresťanské teologické texty a napokon ani viacero dnešných autorov. V tomto probléme zohráva značnú úlohu aj spôsob prekladu pôvodného textu pasáže Biblie. Zo štyroch veľkých tzv. učiteľov cirkvi napr. Augustín z Hippa zastával názor, že hriech Sodomčanov spočíval v tom, že sa tam zo zvyku vykonávalo smilstvo s mužmi (homosexualita), ostatní boli iného názoru.
V 11. storočí sa prvý raz stretávame s výrazom v tvare "sodomia" u benediktínskeho mnícha menom Petrus Damianus. Tento text definoval sodomiu ako rad sexuálnych praktík, ktoré majú spoločné to, že neslúžia na rozmnožovanie, konkrétne masturbácia, vzájomné chytanie a trenie mužských genitálií, coitus inter femores a análny styk.
Tomáš Akvinský ju definoval ako hriech proti prírode a konkrétne jeden z nasledujúcich druhov rozkoše: masturbácia, styk s "tvorom iného druhu", styk s osobou nemajúcou požadované pohlavie a neprirodzený výkon súlože (napríklad použitím nepatričných nástrojov alebo "inými monštruóznymi a beštiálnymi spôsobmi"). Najhoršie je podľa Tomáša Akvinského smilstvo so zvieraťom, najmenej zlá je masturbácia.
Napriek týmto názorom nebola sodomia (nech už je definovaná akokoľvek z bežných definícií) spočiatku podľa dochovaných správ trestná - v Európe až do 11./13. storočia. Výnimku tvorí len Justiniánov zákonník z roku 533, ktorý na cudzoložstvo a sodomiu (v zmysle homosexuálny styk a pedofíliu) uvalil trest smrti, tento zákon mal však politické ciele. Druhou výnimkou boli španielski Vizigóti, kde bola od roku 650 sodomia trestná.
Do 11. storočia sa sodomiou zaoberali – aj to len veľmi ojedinele – cirkevné súdy. V cirkevnej oblasti bola sodomia klasifikovaná ako (bežný) hriech a tresty boli veľmi mierne. Od 11. storočia sa ňou zaoberali svetské súdy. Sodomia sa chápala ako homosexualita a zoofília, neskôr aj ako styk s mŕtvolami, ukájanie na sochách a ešte nakoniec aj masturbácia.
V druhej polovici 13. storočí nastala zmena. Vnímanie sodomie (prevažne v zmysle homosexualita) sa zmenilo v súvislosti s propagandou proti islamu v rámci krížových výprava, kde sa napríklad tvrdilo, že Mohamed šíril medzi svojimi hriech sodomie, že saracéni znásilňujú biskupov a kresťanských chlapcov a podobne. V nemčine sa výraz kacír (Ketzer) v tomto období používal ako synonymum pre sodomita (v zmysle homosexuál alebo zoofil). Z 15. storočia sú už bohaté doklady o trestaní sodomie - homosexuálov v Taliansku (najmä Benátky a podobne), Holandsku, Nemecku a inde v Európe, a to od vykastrovania po upálenie. Zaujímavé je aj to, že v tomto období sa pri pohlavnom styku staršej osoby a mladistvého/dieťaťa tento mladistvý/dieťa trestal ako spolupáchateľ, nie ako obeť.
Z dobre doloženého kantónu Zürich vo Švajčiarsku sa v rokoch 1400 - 1798 z celkovo 1424 popráv uskutočnilo 179 popráv z dôvodu sodomie. O vtedajšom vnímaní závažnosti tohto "zločinu" svedčí fakt, že za bosoráctvo bolo za rovnaké obdobie popravených oveľa menej, a to 80, ľudí a za vraždu približne rovnako veľa, 193, ľudí.
Novovek a moderné dejiny
V rímskonemeckej ríši podľa trestného zákonníka Constitutio Criminalis Carolina (1532 - 18. stor.) platilo ''...keď koná necudnosť ...človek so zverou, muž s mužom, žena so ženou, pozbyjú i života. A budú, podľa obecného zvyku, ohňom vpravení od života k smrti'' [teda upálení]. Na druhej strane tento zákonník dekriminalizoval iné formy sodomie. Tento zákon prevažne neplatil napríklad v Česku, kde, podobne ako v iných oblastiach, do 18. storočia prevažovali rôzne lokálne normy a zvyky.