cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bořek Zeman
Vytváral sochy medaily, reliéfy, venoval sa maľovaniu obrazov, grafike, ilustroval knihy. Vyštudoval gymnázium v Rýmařove, v roku 1971 absolvoval Strednú umeleckopriemyselnú školu v Uherskom Hradišti odbor kamenosochárstvo a roku 1976 dokončil štúdium sochárstva na AVU v Prahe. Prvú samostatnú výstavu usporiadal v roku 1979 v Brne v galérii Josefa Krále. Od roku 1983 pôsobil v Umeleckom štúdiu Praha. Vyučoval kresbu a modelovanie na fakulte multimediálnych štúdií Univerzity Tomáša Baťu v Zlíne.
Gutenstein
Gutenstein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek. Žije tu 1 317 obyvateľov (1. 1. 2017).
Jadro kométy
thumb|Jadro kométy [[81P/Wild|Wild 2]] Jadro kométy je kompaktná časť kométy, konglomerát pórovitého materiálu, prachových a plynových častíc, ktoré zmrznutím utvorili jeden celok. Vo veľkých vzdialenostiach od Slnka je kométa tvorená iba jadrom. Charakteristické znaky kométy ako koma a chvost sa vytvoria až pri priblížení jadra k Slnku a po vzdialení od Slnka zase miznú.
Pokiaľ má jadro kométy vzhľad hviezdy, nazýva sa bodové jadro kométy. Skutočné jadro kométy, čiže vlastné teleso kométy je fyzické jadro kométy. Miesto na kométe s najvyšším pozorovaným jasom sa nazýva optické jadro kométy. Modelové jadro zložené z pevných látok je pevné jadro kométy. Pokiaľ je modelové jadro kométy zložené z ľadu prchavých látok, hvorí sa mu ľadové jadro kométy.
Štiepenie komét
thumb|Jadro kométy [[Tempel 1]] Jadrá komét môžu byť krehké, čo vyplýva z pozorovaní trhania niektorých komét. Medzi takéto kométy patria napríklad kométa Biela v roku 1846, kométa Shoemaker-Levy 9 v roku 1992 a kométa 73P/Schwassmann-Wachmann od roku 1995 do 2006. Predpokladá sa, že kométy sa trhajú kvôli vysokej tepelnej záťaži, vysokému vnútornému tlaku alebo impaktu.
Veľkosť
Predpokladá sa, že väčšina kometárnych jadier má priemer približne 16 km, ale sú známe aj také, ktorých priemer je.
Jadro Halleyovej kométy (15×8×) obsahuje rovnaké množstvo ľadu a prachu. Približne 80 % ľadu je vodný ľad a 15 % tvorí zmrznutý oxid uhoľnatý. Zvyšných 5 % tvoria zmrznutý oxid uhličitý, metán a amoniak. Vedci veria, že ostatné kométy sú podobného zloženia. Jadro Halleyovej kométy je extrémne tmavo čierne. Predpokladá sa, že väčšina až celý povrch komét je pokrytý kôrou z prachu a hornín, ktoré zakrývajú ľad. Tieto kométy uvoľňujú plyn len vtedy, keď sú diery v kôre obrátené smerom k Slnku.
Počas preletu Deep Space 1 v roku 2001, bolo pozorované jadro kométy 19P/Borrelly, pričom sa zistilo, že je polovičnej veľkosti (8×4×) oproti Halleyovej kométe. Jadro bolo tiež tmavej farby a plyn unikal iba z dier otočených k Slnku.
Jadro kométy P/2007 R5 má v priemere približne 100 až. right|thumb|Aktivne jadro kométy [[103P/Hartley]] Najväčší kentauri (nestále, planéty križujúce, ľadové asteroidy) majú priemer medzi 250 – . Medzi tri najväčšie patria 10199 Chariklo, 2060 Chiron a v súčasnosti stratený 1995 SN55 (približne ).
Známe kométy majú priemernú hustotu 0,6 g/cm³. Nižšie je zoznam komét s odhadmi ich veľkostí, hustoty a hmotnosti.
Puck (mesiac)
Puck alebo Puk je prirodzený satelit Urána. Objavila ho sonda Voyager 2 30. decembra 1985. So svojím priemerom 162 kilometrov je najväčším vnútorným mesiacom Urána. Má približne guľovitý tvar a sivý povrch posiaty krátermi, z ktorých tri sú pomenované. Meno Puck dostal podľa škriatka v diele William Shakespearea Sen noci svätojánskej, ktorý v noci cestuje okolo sveta s vílami.
2005
Rok 2005 (MMV) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v sobotu 1. januára a skončil v sobotu 31. decembra.
Úmrtia
thumb|upright|[[Arthur Miller († 10. február)]] thumb|upright|[[Ján Pavol II. († 2. apríl)]]
Ulf Merbold
Ulf Dietrich Merbold (* 20. jún 1941, Greiz, Nacistické Nemecko, dnes Nemecko) je európsky kozmonaut, ktorý pri troch výpravách strávil vo vesmíre 49 dní.
Život
Vysokoškolské vzdelanie získal na univerzite vo Stuttgarte (Nemecko), ktorú úspešne zakončil v roku 1976. V rokoch 1968 - 1978 bol zamestnancom Planckovho Inštitútu metalurgie. Roku 1978 sa dostal do tímu nemeckých kozmonautov ESA (European Space Agency) ako vedec, výskumník v odbore fyzika, neskôr absolvoval výcvik v NASA a v Rusku. V období rokov 1983 - 1994 absolvoval tri lety do kozmu. Je rádioamatér.
Lety do vesmíru
Po prvýkrát letel vo svojich 42. rokoch na raketopláne Columbia na desaťdňovú misiu a stal sa tak 131. kozmonautom Zeme. Na palube misie (označenie COSPAR 1973-050A) bola západoeurópske laboratórium Spacelab a päť ďalších kozmonautov: Owen Garriott, John Young, Robert Parker, Byron Lichtenberg a Brewster Shaw. Štart bol z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride. Počas letu zvládli 70 vedeckých experimentov a s menšími problémami aj pristátie na základni Edwards.
Vo svojich 53. rokoch vzlietol roku 1994 do vesmíru tretíkrát, tentokrát v ruskej kozmickej lodi Sojuz TM-20. Stal sa členom 17. základnej posádky orbitálnej stanice Mir, kde strávil mesiac. Z Bajkonuru s ním v lodi vzlietli Jelena Kondaková a Alexandr Viktorenko. Na Mire s nimi zostala pôvodná posádka Valerij Poľakov - Jurij Malenčenko - Talgat Musabajev a celá šestica tu mesiac vykonávala množstvo experimentov a odstraňovala rôzne poruchy stanice. Na stanici bol Merbold ako astronaut Európskej vesmírnej agentúry v rámci programu EuroMir. V kozmickej lodi Sojuz TM-19 Merbold s Malenčenko a Musabajevem odleteli na Zem. Pristáli v Kazachstane.
Regionalizmus (architektúra)
Vývin a filozofia
Miestny charakter architektúry sa prejavoval takmer v celom priebehu vývoja ľudstva. Počas svojho dlhého vývoja však tradičná architektúra nadobudla obrovské množstvo foriem a hmotných a duchovných hodnôt, dimenzií a vzťahov. Regionálny charakter architektúry zotrvával aj vo výrazne slohotvorných obdobiach, pretože sa aj v rámci všeobecných slohových pravidiel uplatňovali lokálne charakteristiky. Sloh sa považoval za organický a mohol sa vyvíjať. Nástupom 19. storočia získala prevahu rigorózna, prísna, klasifikácia slohov, ktorá viedla k historickému purizmu. Ten mal za následok nerešpektovanie miestnych prejavov a nakoniec aj unifikáciu stavieb. Regionalistické prejavy boli považované za narušenie slohovej čistoty. Mnoho architektov si uvedomilo, že nevšímanie si konkrétnych ľudských potrieb v prospech slohu produkuje menej hodnotné stavby a snažilo sa nájsť si vlastnú cestu spojenia miestnych tradícií a formálnych princípov modernej architektúry.
Citáty
Philibert de l’Orme, francúzsky renesančný architekt: „Je oveľa lepšie, keď sa architekt dopúšťa chýb vo výzdobe, proporciách a fasádach, ako v praktických záležitostiach. Nesprávne navrhnuté stavby zapríčiňujú, že ľudia, ktorí v nich žijú, sú nešťastní.“
Michel Muller
Michel Muller (* 9. september 1966, Viedeň, Rakúsko) je francúzsky herec, scenárista a režisér.
Biografia
Michel Muller sa narodil v roku 1966 vo Viedni v Rakúsku. Opustil univerzitu a začal svoju kariéru v zábavnom priemysle. Začal ako vystupujúci v one-man show, po celom Francúzsku. V roku 2001 si zahral vo filme Wasabi so Jeanom Renom a Ryōko Hirosue.
Limoges-Cité
Limoges-Cité je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho iba časť mesta Limoges.
Maliar (súhvezdie)
Maliar je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie.
Súhvezdie zaviedol Nicolas Louis de Lacaille v roku 1754 ako Maliarsky podstavec (z lat. Pluteum Pictoris). IAU v roku 1925 pri úprave súhvezdí skrátila názov na Pictor, teda Maliar.
Hviezdy
Maliar je pre vizuálne pozorovanie nezaujímavým súhvezdím. Jeho najjasnejšou hviezdou je alfa s magnitúdou 3,27. Slabšia beta Pictoris je mladá hviezda, okolo ktorej bol v roku 1984 objavený plynovo-prašný disk, v ktorom by sa mohli rodiť planéty. Chladný disk svietiaci jasne len na infračervených vlnových dĺžkach. Zvlnenie vnútornej oblasti prachového prstenca lemujúceho hviezdu prezradilo, že v disku sa už sformovali najmenej dve planéty hmotnosti Jupitera. Jedna z nich bola označená ako Beta Pictoris b a je asi 100-krát slabšia ako jej hviezda. Definitívne potvrdenie, že ide o planétu, prišlo v roku 2010. Sústava beta Pictoris je teda takmer určite planetárna sústava v procese svojho vzniku.
Gama Pictoris je posledná hviezda základného obrazca, ktorý má podobu lomenej čiary alebo úzkeho, pretiahnutého trojuholníka. Je to oranžový obor.
Dvojhviezdu iota Pictoris ľahko rozlíšime ďalekohľadom. Jej zložky s magnitúdami 5,6 a 6,4 delí odstup 12,3“. Dunlop 21 je takisto dvojhviezda so zložkami s magnitúdami 5 a 6. Dajú sa rozdeliť už triédrom.
Kapteynova hviezda mala v roku 1897, keď ju objavil a zmeral astronóm Jakob C. Kapteyn, zo všetkých známych hviezd najväčší vlastný pohyb a to 8,7“ za rok. Neskôr toto prvenstvo získala ešte rýchlejšia Barnardova hviezda v súhvezdí Hadonosa, Kapteynova hviezda sa však drží na druhom mieste. Vzdialenosť mesačného priemera precestuje na oblohe za 206 rokov. Je to tiež jedna z našich najbližších hviezd – dvadsiata deviata, ak nepočítame Slnko.
Objekty
Maliar neobsahuje žiadnu hviezdokopu či hmlovinu, len zopár malých slabých galaxií sotva viditeľných v 20-centimetrovom ďalekohľade. K najlepším z nich patria NGC 1705 a NGC 1803. Pictor A je rádiová galaxia, ktorej dominuje skoro milión svetlených rokov dlhý prúd hmoty.
Poloha
Maliar je z územia Slovenska nepozorovateľný. Nachádza sa južne pod Holubicou, západne od veľmi jasného Canopu zo súhvezdia Kýlu a východne od Veľkého Magellanovho mraku.
Slepá ulica
Slepá ulica je ulica:
Cigánsky barón
Cigánsky barón (Der Zigeunerbaron) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 24. októbra 1885 v Theater an der Wien. Libreto napísal Ignác Schnitzer, rodák z Rači pri Bratislave, podľa románu Móra Jókaiho Staffi. Strauss sa s Jókaim dohodol v novembri 1883 počas svojho hosťovania v Budapešti. Po získaní textu sa obrátil na Ignáca Schnitzera, ktorý bol maďarským novinárom vo Viedni a preslávil sa prekladom veršov Sándora Petőfiho do nemčiny. Schnitzer ponuke spolupracovať rovno s dvoma slávnymi autormi neodolal a to napriek tomu, že nikdy predtým žiadne libreto nenapísal. Práca sa mu vydarila mimoriadne dobre čiastočne aj preto, že prvotnú adaptáciu svojho diela pre potreby javiska urobil už sám Jókai. Kvalitné libreto spojené so skvelým Straussovým hudobným spracovaním viedli nielen k obrovskému úspechu operety, ale spravili z Cigánskeho baróna jednu z najlepších a dodnes často hraných operiet. Svojimi veľkolepými finále, skvelými duetmi (napr. „Bocianí“) i vstupnými áriami sa veľmi blíži opere. S orchestrálnych vydaní je známy Schatzwalzer op. 418, ktorý je prierezom valčíkových melódií z celej operety.
II. dejstvo
Barikay a Staffi neformálne uzavrú manželstvo pod šírym nebom a prírodou ako svedkom. Pri starom hrade nájdu s pomocou Czipri starý turecký poklad, ktorý tam ukryl paša pri úteku pred rakúskymi vojskami. Tento poklad dlho bezúspešne hľadali Županovi ľudia. Carnero, Županov priateľ ktorý je aj predsedom mravného výboru udá Barikaya za “nečestný život” a chce aby sa jeho poklad úradne zabavil. Vypukla vojna a do dediny prichádza husársky plukovník Gábor Homonay verbovať vojakov. Carnero sa všemožne snaží očierniť Barikaya, ale Gáborovi je Barikay sympatický a gratuluje mu ku krásnej neveste. Czipra vyhlási, že Staffi nie je jej vlastná dcéra a preukáže starý dokument, ktorý dokazuje, že je dcérou pašu. Hrdému Barikayovi sa to nepáči, pretože on sa zamiloval jednoduchého dievčaťa a nie tureckej sľachtičnej. Rozhodne sa preto vstúpiť do armády. Gábor lsťou získa do husárskeho pluku aj Župana a Ottokara.
III. dejstvo
Staffi aj Arzéna prichádzajú do Viedne práve keď sa skončila vojna a vojská sa víťazne vracajú domov. Župan veľa hrdinstva nepreukázal, zato sa rád vychvaľuje. Barikay a jeho cigáni patrili k najhrdinskejším oddielom. Nadobudol česť a slávu a plukovník mu za zásluhy odovzdá cisárske menovanie barónom. Barikay sa už cíti byť dôstojným nápadníkom pre Staffi a udobrí sa s ňou. Pomôže tiež Ottokarovi presvedčiť župana, aby si mohol vziať Arzénu.
Portia (mesiac)
Portia je prirodzený satelit Urána.
Juraj Halenár
Juraj Halenár (* 28. jún 1983, Trnava – † 29. jún 2018, Bratislava) bol slovenský futbalista a reprezentant Slovenska. Po oslave svojich 35. narodenín dňa 28. júna 2018 bol nezvestný a 30. júna 2018 bol nájdený bez známok života vo Vrakunskom lesoparku v Bratislave. Najpravdepodobnejšia verzia sa javí ako samovražda. Zanechal po sebe jedného syna.
Reprezentačná kariéra
Zúčastnil sa už v mládežníckych reprezentáciách, na ME hráčov do 19 rokov 2002 bol členom mužstva, ktoré získalo bronzové medaily. Na MS hráčov do 20 rokov 2003 v Spojených arabských emirátov postúpilo Slovensko do osemfinále, kde prehralo s neskorším majstrom sveta Brazíliou 1 : 2 po predĺžení. V seniorskej reprezentácii debutoval 17. novembra 2007 v Prahe v stretnutí s Českom (1 : 3).
Úspechy
Klubové Reprezentačné Individuálne
Josef Macek
Josef Macek môže byť:
Out of the Dark (Into the Light)
Out of the Dark (Into the Light) je ôsmym albumom rakúskeho speváka Falca.
História výroby
Pôvodne chcel Falco album nazvať Egoisten, s ktorým chcel opäť dobyť medzinárodné hitparády. Prvý singel „Mutter, der Mann mit dem Koks ist da“ vydaný v lete 1995 pod pseudonymom T>>MA. Singel sa vyšplhal na 3. miesto rakúskej hitparády. V lete 1996 vyšiel druhý singel („Naked“), ktorý bol v Rakúsku dobre prijatý, v Nemecku naopak bol skôr neúspechom. Po malom úspechu singlu sa Falco odsťahoval do Dominikánskej republiky a chcel album odtiaľ dokončiť.
Vydanie
Falco chcel album na jeseň 1997 prezentovať na verejnosti, avšak vydanie bolo predbežne odložené na jeseň 1998. Falco zomrel 6. februára a singel „Out of the Dark“ vyšiel 2. marca. Videoklip bol zostrihaný z rôznych Falcových scén.
Úspechy v hitparádach
Singel „Out of the Dark“ hneď dosiahol 2. miesto v Rakúsku a Nemecku, 3. miesto vo Švajčiarsku. Tiež „Egoist“ zostal dlhé týždne v Top 5 hitparády. Názov albumu nebol po Falcovej smrti Egoisten ako sa pôvodne plánovalo, ale bol vydaný pod názvom Out of the Dark (Into the light), lebo (v súvislosti s Falcovou smrťou) znel senzačne. Falco mal naplánovanú ako desiatu pieseň „Tomorrow never knows“ (coververziu piesne The Beatles), ktorú chcel nahrať s Ringom Starrom.
Album dokonca dosiahol v Top 30 World Beat v roku 1998 (miesto 16).
Slivková ulica
Slivková ulica je ulica:
Hadersdorf-Kammern
Hadersdorf-Kammern je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Krems-vidiek.
Žije tu 1 957 obyvateľov (31. 3. 2009).
Bardouville
Bardouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stredná ríša
Stredná ríša je obdobím dejín starovekého Egypta, ktorá začínalo zjednotením Egypta faraónmi z 11. dynastie, končilo 12. dynastiou a trvalo od roku 2030 pred Kr. do roku 1640 pred Kr. (alebo 2061–1785 pred Kr.).
So zaradením dynastii do Strednej ríše majú egyptológovia ťažkosti, jednak preto, že časť vládcov 11. dynastie nevládla nad celým Egyptom, a teda spadá ešte do predošlého Prechodného obdobia, jednak preto, že počínajúc 13. dynastiou sa začínajú do Egypta sťahovať kmene z Blízkeho východu, ktoré krajinu ovládli počas nasledujúceho Druhého prechodného obdobia ako Hyksósovia. Faraóni 13. dynastie postupne strácali vládu nad celým Egyptom, takže panovníci 14. dynastie už vládli len nad nílskou deltou. Kniežatá Hyksósovi sami založili 15. a neskôr 16. dynastiu.
12. dynastia
thumb|Socha Amenemheta III. Dvanásta dynastia je považovaná za vrchol Strednej ríše. Podľa Manetóna sídlila vo Vesete (Tébach), ale z dobových záznamov vyplýva, že prvý kráľ dynastie presunul hlavné mesto do nového mesta nazvaného Amenemhet-itj-tauej („Amenemhet, Uchvatiteľ Dvoch zemí“), nazývaného pre zjednodušenie len Itjtawy. Mesto dosiaľ nebolo objavené, ale predpokladá sa, že sa nachádza neďaleko Fajjúmu, pravdepodobne blízko kráľovského pohrebiska v Lišt.
Postupnosť panovníkov 12. dynastie je najzachovalejším záznamom o faraónoch až do Novej Ríše. Ich poradie a dĺžku vlády poznáme z dvoch zoznamov, jedného z Abydu a druhého zo Sakkáry, a tiež z Manetónových Aigyptiak. Navyše došlo za vlády Senusreta III. k prekrytiu egyptského datovania s nám známym historickým dátumom, čo umožňuje veľmi presne zaradiť udalosti, ku ktorým došlo za tejto dynastie.
Osobná zóna
Osobná zóna je vzdialenosť okolo človeka, do ktorej zásah cudzou osobou (t. j. inou než rodinný príslušník, priateľ či partner/partnerka) je danému človeku nepríjemný (horšie komunikuje, viac sa potí a podobne). Líši sa mierne od človeka k človeku a značne pre jednotlivé kultúrne/geografické oblasti.
Saaremaa
Saaremaa môže byť:
Stredná ríša
12. dynastia
Dynastia bola založená Amenemhetom I., vezírom posledného faraóna predošlej dynastie, Mentuhotepa IV.. V prvých rokoch svojej vlády musel Amenemhet čeliť určitému odporu k svojej vláde, ktorý vyvrcholil pokusom o jeho zavraždenie. Aby svoju moc legitimizoval, nechal vytvoriť niekoľko propagandistických dokumentov, ktoré mali ospravedlniť jeho nástup k moci. Najznámejším z nich je tzv. Nefertejovo proroctvo, zasadené do doby faraóna Snofreva, ktoré predpovedá Amenemhetovo zázračné narodenie a jeho nástup k moci. Túto politiku využívala s úspechom celá 12. dynastia. K ďalším osvedčeným ťahom 12. dynastie patrilo spoluvládcovstvo (koregencia) faraóna s korunným princom, ktoré dokázalo zabezpečiť po celú dobu trvania dynastie hladký prechod moci z otca na syna.
Osobná zóna
Osobné zóny pre Slovensko (?):
Stredná ríša
12. dynastia
Amenemhetove armády sa vypravili na juh až k Druhému nílskemu kataraktu a na Blízky východ, kde obnovil diplomatické styky s Byblom a vládcami Egejského mora. Jeho syn Senusret I. pokračoval v otcových úspechoch výpravou k Tretiemu nílskemu kataraktu. Ďalší vládcovia dynastie sa uspokojili s mierovou politikou a až do vlády Senusreta III. sa mohli tešiť z prekvitajúceho obchodu a dávok plynúcich do kráľovskej pokladnice.
Keď Senusret III. zistil, že Núbia sa začala vzpierať nadvláde počas vlády predchádzajúcich kráľov, vyslal do nej drobné vojenské výpravy. Navyše vyslal výpravu aj do Stredomoria. Tieto ťaženia dali vzniknúť legende o mocnom bojovníkovi Sesostrisovi, príbeh ktorého sa objavuje u Manetóna, Herodota aj Diodora Sicilského. Tento údajný vojvodca nielenže pokoril zeme, ktoré si podmanil aj Senusret III., ale dobyl aj Áziu a prešiel do Európy, aby sa zmocnil aj Trákie. Senusret vybudoval v oblasti 2. kataraktu sieť jedenástich veľkých pevností, ktoré chránili egyptskú južnú hranicu.
Senusretov nástupca Amenemhet III. pokračoval v jeho výbojnej politike. Amenemhetom sa však dynastia z veľkej časti vyčerpala a narastajúce ťažkosti musela riešiť posledná vládkyňa, kráľovne Sobekneferu. Amenemhet zostal v pamäti ľudí vďaka svojmu zádušnému chrámu v Haware známemu Herodotovi, Diodorovi aj Strabónovi ako Labyrint. Za jeho panovania bol tiež po prvý raz využívaný močiarnatý Fajjúm.
Faraóni 12. dynastie vstúpili do dejín ako prví známi stavitelia kanálu vedúceho Wadi Tumilat. Neskôr ho obnovil kráľ Necho II. a perzský kráľ Dários. Z obdobia 12. dynastie tiež pochádzajú niektoré z najznámejších literárnych diel starovekého Egypta, medzi inými aj Príbeh o Sinuhetovi odohrávajúci sa za vlády Senusreta I., z ktorého bolo objavených niekoľko sto opisov. Ďalej sem patrí veľký počet didaktických diel, ako napríklad Rady Amenemhetove, Príbeh výrečného roľníka alebo Rozhovor muža s vlastnou dušou.
Bibliografia
Watterson, B.: Egypťané. Nakladatelství Lidové noviny, Praha: 2005.
Petr Macek
Petr Macek môže byť:
Jancigny
Jancigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dukla Praha
Dukla Praha môže byť:
Hiiumaa
Hiiumaa môže byť:
Slnečnicová ulica
Slnečnicová ulica je ulica:
Limoges-Condat
Limoges-Condat je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvoria ho štyri obce.
Virtuálna komunikácia
Virtuálna komunikácia je komunikácia, kde jedna alebo viacero strán je nereálnych. Komunikácia sa stáva domnelov, respektíve nepravdivou, vzhľadom na realitu v jednom alebo vo viacerých aspektoch. Je to komunikácia prostredníctvom internetu alebo e-mailu.
Albertville (obvod)
Albertville je obvod v departemente Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 82 obcí.
Šikmá veža v Pise
thumb|Šikmá veža v Pise
Šikmá veža v Pise alebo zriedkavo Piská veža je najznámejšia pamiatka talianskeho mesta Pisa, ktorá stojí v severozápadnej časti mesta na tzv. Campo dei Miracoli alebo Dómske námestie. Toto námestie je z dvoch strán obklopené starými mestskými hradbami. Stojí tu Dóm, baptistérium, camposanto a Šikmá veža. Stavba veže so zvonicou začala pod vedením architekta Bonanna Pisana v roku 1173.
Základ veže tvorí kamenný prstenec vysoký 3 metre s priemerom 15,484 metra. Keď stavba dosiahla 3 poschodie a výšku asi 11 metrov, prstencová základňa sa naklonila na stranu presne o. Pisano sa snažil vyrovnať sklon v štvrtom poschodí ale nepodarilo sa mu to, preto sa z obavy, aby stavba nespadla, rozhodol nepokračovať.
V roku 1234 architekt Giovanni di Simone však postavil ďalšie tri poschodia veže v rovnakom prevedení ako Pisano. Tým bola postavená základná veža v tvare valca. Na prízemí sú vchodové dvere a na ďalších šiestich podlažiach sú galérie so stĺporadím. Všetky stĺpy sú zakončené hlavicami a polkruhovými oblúkmi. Toto sú typické znaky románskeho slohu.
Celé toto architektonické dielo dovŕšil v roku 1350 Tommaso Pisano, ďalší architekt z rodu Pisanovcov tým, že pristavil zvonicu. Vo zvonici je sedem zvonov naladených na sedem hudobných tónov. Šikmá veža sa preslávila aj tým, že na nej fyzik Galileo Galilei, ktorý sa tu narodil v roku 1564, prevádzal merania a výskumy o gravitácii a voľnom páde.
Sklon veže sa stáročiami zväčšoval a na konci 20. storočia už bol sklon veľký 4,5 metra. Aj preto sa udávajú vždy dva údaje o výške veže. Na severnej strane je výška 55,22 metra a na južnej 54,52 metra. Talianska vláda sa rozhodla zachrániť vežu, a preto poverila odborníkov na statiku, aby našli riešenie, ktoré by zastavilo zvyšujúci sa sklon. V roku 1993 bolo nainštalovaných 800 ton olovených dosiek do zeme na severnej strane ako protizávažie, ktoré by malo zabezpečiť stabilizáciu tejto unikátnej pamiatky z 12. storočia. Momentálne sa už vyrovnáva. Patrí medzi pamiatky kultúrneho dedičstva UNESCO.
Hadres
Hadres je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Hollabrunn.
Žije tu obyvateľov.
Zlom (geológia)
thumb|Letecký pohľad na zlom [[San Andreas v Kalifornii]] Zlom alebo dislokácia je geologická krehká diskontinuitná porucha (fraktúra) zemskej kôry, pozdĺž ktorej došlo alebo aj v súčasnosti dochádza k pohybu fraktúrou oddelených horninových blokov. Premiestnenie môže byť len niekoľko milimetrov, ale môže dosahovať veľkosť aj stoviek kilometrov. Rýchlosť pohybu na aktívnych zlomoch sa môže rôzniť, ale rádovo môže dosahovať niekoľko desiatok milimetrov ročne. V oblastiach aktívnych zlomov, na ktorých boli zaznamenané pohyby v posledných 10 000 rokoch, sa často vyskytujú zemetrasenia. Zlom je strižná zóna, v ktorej dochádza ku krehkej deformácii hornín.
Zlom oddeľuje dva bloky hornín, ktoré sa pozdĺž neho premiestnili. V priestore je vymedzený zlomovými plochami na ktorých sú často viditeľné stopy po pohybe blokov, tzv. striácie. Na kontakte zlomových plôch dochádza k vzniku tektonických zrkadiel. Obrovské tlaky a trenie spôsobujú rozpad pôvodnej horniny a vznik nových hornín, takzvaných zlomových tektonitov, vo väčších hĺbkach mylonitov a ultramylomitov. Tie majú v dôsledku zvýšenej plasticity vo väčších hĺbkach iný charakter ako tektonity na povrchu. Pri náhlych pohyboch spojených s väčším pohybom blokov vznikajú tachylity a pseudotachylity, ktoré sú dôsledkom roztavenia horniny na styčnej ploche blokov.
Vznik zlomu
náhľad|Menšie okrajové výbežky zlomu Moab v súvrství Moenkopi (spodný trias), zárez cesty Route 191 v Moab Canyon, štát Utah, USA. Zlom vzniká pri uvoľnení postupne rastúceho orientovaného napätia prepojovaním malých puklín a prasklín. Väčšie celky týchto trhlín sa nazývajú strižné fraktúry. Významnú úlohu v tomto procese zohráva tlak pórových fluíd. Ak pri zlomovom porušení hornín dôjde k vzniku viacerých rovnobežných porúch, dochádza k vytvoreniu takzvanej zlomovej zóny. Šírka a dĺžka tejto zóny, alebo jednotlivých zlomov, je priamo úmerná veľkosti pohybov, ktoré na nich nastali.
Limoges-Corgnac
Limoges-Corgnac je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho iba časť mesta Limoges.
Zdroj
Kanton Limoges-Corgnac
Almáši
Almáši je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku. Je odvodené od maďarského priezviska Almássy. Najčastejšie je vo Zvolene, Ružomberku a obci Báhoň (okres Pezinok).
Zlom (geológia)
Vznik zlomu
Pre objasnenie niektorých typov zlomov, ako sú smerné posuny, sa používa buď mechanika čistého strihu, v prípade symetrických štruktúr a mechanika jednoduchého strihu v prípade asymetrickej deformácie. Pri asymetrickej deformácii bola experimentálne aj prakticky odvodená súvislosť viacerých štruktúr, známych ako riedlove strihy. Sú to smerné posuny druhého rádu, označené ako riedlov syntetický strih a antitetický strih, vyskytujúce sa okolo hlavného strihu (tzv. main deplacement zone). Syntetický aj antitetický strih sú súmerné pozdĺž tenzných trhlín, ktoré zvierajú s rovinou hlavného strihu uhol mierne menší než 45°. Riedlov syntetický strih je súmerný pozdĺž hlavného zlomu so sekundárnym syntetickým strihom, ktorý zviera s hlavným zlomom ostrý uhol. Zrkadlovo obrátene s riedlovými antitetickými zlomami sa v prírode často formujú en-echelon štruktúry, týmito miestami často prechádzajú osi vrás a na ne kolmé fraktúry. Orientácia osí en echelon vrás umožňuje určiť smer pohybu blokov v strižnej zóne. Podobný je aj Coulomb-Andersonov model strihu. Anderson poukazoval tiež na to, že na zemskom povrchu v podstate neexistuje strižné napätie, ale iba normálové napätie, ktorého dve zložky sú orientované paralelne so zemským povrchom a tretia hlavná zložka napätia je na ne kolmá, teda vertikála.
Keďže zlom môže prekonať niekoľko fáz deformácie, je niekedy zložité rozoznať o aký typ zlomu ide. Zlomy môžu po svojom vzniku fungovať dlhú dobu ako oslabené zóny, ktoré pri neskoršej deformácii viac náchylné na pohyb. Takéto zlomy sa označujú ako reaktivované. V oblastiach pokračujúcej kontinentálnej deformácie ako je napríklad orogenéza, dochádza k rotácii pôvodných zlomových plôch, čo neskôr výrazne sťažuje ich správnu interpretáciu.
Klasifikácia zlomov
Podľa úklonu zlomovej plochy :
Podľa tvaru zlomovej plochy :
Podľa klasickej práce E. M. Andersona The Dynamics of Faulting and Dyke Formation with Applications to Britain, v ktorej boli formulované základné predpoklady zlomovej mechaniky, boli tiež definované základné typy zlomov: smerné posuny, prešmyky a poklesy. Popri nich existujú aj ďalšie. thumb|right|1. Smerný posun 2. Pokles 3. Prešmyk náhľad|Prešmykový zlom Clashach Cove v Škótsku. Za zlomy sú považované fraktúry rôznych rozmerov. Väčšie zlomy regionálneho, či planetárneho charakteru už majú skôr povahu zlomových zón, čo sú širšie oblasti postihnuté rôznymi druhmi tektonickej aktivity, v ktorých možno nájsť väčšie množstvo rôznych typov zlomových štruktúr.
Aktívne zlomy
Kritéria pre zaradenie medzi aktívne zlomy sa rôznia, zatiaľ čo niektorí považujú za aktívne zlomy všetky, u ktorých bola preukázaná aktivita od začiatku kvartéru (asi 2,6 mil. rokov) iní považujú za aktívne iba tie u ktorých bola preukázaná holocénna aktivita, teda posledných asi 10 000 rokov. Všeobecne sú za aktívne zlomy považované tie, ktorých aktivita bola dokumentovaná v historických dobách. Miera aktivity sa hodnotí podľa priemerného pohybu zlomu na základe pozorovania topografie alebo zlomových zrázov.
Lokalizácia zlomov
Niektoré druhy zlomov, ako napríklad transformné zlomy v blízkosti stredooceánskych riftov, môžu byť niekoľko tisíc kilometrov veľké a možno ich pomocou primeraných metód pomerne ľahko určiť. Menšie zlomy na prvý pohľad nie sú evidentné, možno ich však určiť na základe charakteristickej diskontinuity geofyzikálnymi prístrojmi, napr. seizmikou. Finančne menej náročné je vyhľadávanie nespojitosti alebo useknutia na základe geomorfologických a geologických čŕt v teréne a jeho reliéfe. Typickými črtami zlomov je topografická linearita, ohýbanie korýt riek a potokov, ktoré ich pretínajú. Rovnako sú pre ne typické strmo zrezané svahy a kulisovité alebo en-echelon usporiadanie štruktúr, napríklad osí vrás alebo fraktúr. Na povrchu zlomových plôch možno nájsť charakteristické formy spôsobené ich trením (tektonické zrkadlá), alebo chaotické nevytriedené sedimenty pozdĺž zlomovej zóny, ktoré boli erodované v dôsledku pomerne rýchleho výzdvihu.
Saul Zaentz
Saul Zaentz (* 28. február 1921, Passaic, New Jersey, USA † 3. január 2014, San Francisco, Kalifornia ) bol americký filmový producent.
Zlom (geológia)
Významné zlomy na Slovensku
Niektoré významné zlomy na území Slovenska :
Saul Zaentz
Po návrate z armády pracoval pre program jazzových koncertov Jazz at the Philharmonic. V roku 1955 získal podiel v spoločnosti Fantasy Records. Neskôr spolupracoval s režisérom Milošom Formanom. Je producentom niekoľkých jeho filmov, napríklad Prelet nad kukučím hniezdom (1975) a Amadeus (1984). Za oba tieto filmy získal Oscara za najlepší film. Taktiež bol producentom ďalších filmov, medzi ktoré patrí The Unbearable Lightness of Being (1988), Anglický pacient (1996) alebo Talentovaný pán Ripley ( 1999).
Multinomická veta
Pre každé prirodzené číslo m a každé nezáporné celé číslo n multinomická veta hovorí, ako vyzerá súčet m čísiel umocnený na n-tú: sa nazýva multinomický koeficient a jeho hodnota sa dá chápať ako počet rôznych zoradení m druhov predmetov, k_i je počet predmetov i-teho druhu a.
Megrez
Megrez alebo Delta Ursae Majoris (δ UMa / δ Ursae Majoris) je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Multinomická veta
Príklad
koeficienty pri mocninách možno dostať po dosadení do multinomickej vety:
Megrez
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je +3,32 a vzdialenosť od Slnka 81 svetelných rokov. Je spektrálneho typu A3 a má dvoch sprievodcov, Delta Ursae Majoris B 11. hviezdnej veľkosti, a Delta Ursae Majoris C 10. hviezdnej veľkosti.
Loupershouse
Loupershouse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Megrez
Megrez je súčasťou pohybovej hviezdokopy Collinder 285.
Loupershouse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nachtflug
Nachtflug je siedmy album rakúskeho speváka Falca. Opäť bol produkovaný holandskými bratmi Bolland & Bolland. Oni produkovali osem z desiatich piesní albumu. Prvý singel „Titanic“ stúpal v hitparáde vysoko. Album Nachflug dosiahol prvé miesto v rakúskej albumovej hitparáde. Ďalším singlom bol „Dance Mephisto“, ktorá sa tiež objavila v rakúskej hitparáde. Falco vydal v roku 1993 v Rakúsku promo singel „Monarchy Now“.
Po vydaní albumu šiel Falco prvýkrát po šiestich rokoch opäť na európske turné. Vrcholom turné bolo vystúpenie na Donauinselfest vo VIedni, pri ktorom počas koncertu začalo pršať a pri piesni „Nachtflug“ udrel blesk tesne pri pódiu.
Lyotov filter
Lyotov filter je úzkopásmový filter zložený z mnohých kremenných doštičiek, medzi ktorými sú polarizátory s rovnobežnými polarizačnými rovinami.
Kremenné doštičky sú vybrúsené rovnobežne s optickou osou kryštálu a sú pootočené o 45° vzhľadom na polarizačné roviny. Každá nasledujúca doštička má dvojnásobnú hrúbku predchádzajúcej. Voľbou hrúbky doštičiek možno zhotoviť filter pre určitú spektrálnu čiaru alebo pre niekoľko čiar. Lyotov filter so šírkou 0,05 nm v Hα sa používa pri sledovaní slnečnej chromosféry. Širšie filtre sa používajú na pozorovanie protuberancií a koróny.
Lymanova séria
right|frame|Poloha čiar Lymanovej série v spektre
Lymanova séria je séria spektrálnych čiar v spektre atómov vodíka vznikajúcich pri prechode elektrónov medzi prvou, základnou energetickou hladinou a vyššími hladinami.
Pri prechode elektrónu medzi prvou a dru­hou energetickou hladinou vzniká čiara Lα (s vlnovou dĺžkou 121,5 nm), pri prechode medzi prvou a treťou čiara Lβ (102,5 nm), medzi prvou a štvrtou čiara Lγ (97,2 nm), medzi prvou a piatou čiara Lδ (94,9 nm) a pod. Lymanova séria sa končí pri hrane s vlnovou dĺžkou 91,2 nm.
Všetky čiary Lymanovej série ležia v ultrafialovej oblasti spektra, ktorá je pre zemskú atmosféru nepriehľadná; výskum Lymanovej série v spektrách kozmických objektov možno preto robiť iba metódami mimoatmosferickej astronómie. V spektrách veľmi vzdialených kozmických objektov, napríklad kvazarov, sa presúvajú čiary Lymanovej série v dôsledku červeného posunu až do viditeľnej oblasti spektra a stávajú sa tak prístupnými aj pozemským pozorovaniam.
Lymanova séria je pomenovaná po americkom fyzikovi Theodorovi Lymanovi, ktorý ju objavil v roku 1906.
Cupid (mesiac)
Cupid alebo Kupid je vnútorný mesiac Urána. Svoje meno nesie podľa jednej z postáv z literárneho diela Williama Shakespeara.
Hafnerbach
Hafnerbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Sankt Pölten-vidiek.
Cupid (mesiac)
Cupid je najmenší z vnútorných Uránových mesiacov, od planéty je vzdialený 74 392 kilometrů. Jeho priemer je okolo 18 kilometrov a hmotnosť cca ~3.8×1015 kg. Jeho obežná dráha je vzdialená iba 863 km od väčšieho mesiaca Belinda.
Hafnerbach
Žije tu 1 569 obyvateľov (1. 1. 2010).
Cupid (mesiac)
Mesiac objavili Mark R. Showalter a Jack J. Lissauer v roku 2003 pomocou Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu.
Limoges-Couzeix
Limoges-Couzeix je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvoria ho dve obce.
Annecy (obvod)
Annecy je obvod v departemente Haute-Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 93 obcí.
Moravské zemské muzeum
thumb|Moravské zemské muzeum v [[Brno|Brne – Dietrichsteinský palác na Zelnom trhu]]
Moravské zemské muzeum je druhé najväčšie (po Národním muzeu v Prahe) a druhé najstaršie (po Slezském zemském muzeu v Opave) múzeum v Česku.
Múzeum bolo založené v Brne dekrétem cisára Františka I. ako Františkovo museum dňa 29. júla v roku 1817. V súčasnej dobe sa v jeho zbierkach nachádza viac ako 6 miliónov predmetov z rôznych prírodovedných a spoločensko-vedných odborov (antropológia, archeológia praveká a stredoveká, botanika, teatrológia, entomológia, etnografia, geológia, genetika, história, mineralógia, muzikológia, paleontológia, zoológia).
Expozície múzea
Múzeum má:
Jeux-lès-Bard
Jeux-lès-Bard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Parazitológ
Parazitológ - prírodovedec (lekár, veterinár, zoológ, entomológ, ekológ a pod.), ktorý sa amatérsky, alebo profesionálne venuje štúdiu parazitológie.
Paul Ludwig Ewald von Kleist
Paul Ludwig Ewald von Kleist (* 8. august 1881 Braunfels, Nemecko - † 13. november 1954 Vladimír, ZSSR) bol nemecký poľný maršal počas druhej svetovej vojny. Vyznamenal sa ako tankový veliteľ v úvodnej časti vojny.
Mladosť a raná kariéra
Ewald von Kleist sa narodil v meste Braunfels na rieke Lahn v Hessensku v aristkratickej rodine s dlhou vojenskou tradíciou. Do armády vstúpil ako 18 ročný v marci roku 1900, podľa iného zdroja po dokončení maturity 13. septembra 1901. Narukoval do 3. kráľovského delostreleckého pluku v Brandenburg/Havel. Po ročnom výcviku dosiahol hodnosť poručíka. Absolvoval ďalší prípravný kurz a stal sa pobočníkom veliteľa práporu. Po niekoľkých rokoch sa stal pobočníkom veliteľa pluku. Študoval na jazdeckej škole a bol prevelený do Berlína, kde navštevoval výcvik pre dôstojníkov generálneho štábu na vojenskej akadémii. V tomto období sa oženil s Giselou Wachtelovou, s ktorou sa pravdepodobne poznal dlhšiu dobu.
Prvá svetová vojna a medzivojnové obdobie
Po skončení štúdia na vojenskej akadémii slúžil v štábe 14. husárskeho pluku v meste Kessel. Pred vypuknutím 1. svetovej vojny slúžil v 1. princovom husárskom pluku. Počas nasledujúcej vojny velil jazdeckej eskadróne v bitke pri Tannenbergu. V roku 1915 bol pridelený k štábu 85. pechotnej divízie, kde plnil rôzne funkcie od pobočníka brigády až po delostreleckého dôstojníka XVII. zboru. V roku 1917 bol poverený funkciou náčelníka štábu gardovej jazdeckej divízie. Do podpísania mieru v Brest-Litovsku slúžil na východnom fronte. Po presune na západný front bojoval s jednotkou pri Reims, Champagne a na rieke Meuse. Vojnu skončil v hodnosti kapitána.
Po znížení stavov armády zostal slúžiť v novom Reichshwehre. 1. februára 1922 bol povýšený do hodnosti majora. V nasledujúcich rokoch rýchlo postupoval v rebríčku vojenských hodnostiach. Pôsobil v Hannoveri na jazdeckej škole a vo Vroclave ako náčelník štábu 2. jazdeckej divízie. Neskôr sa dostal ako náčelník štábu 3. pechotnej divízie do Berlína. Tam pôsobil v štábe veliteľstva vojenskej oblasti III. V roku 1932 nahradil vo funkcii veliteľa 2. jazdeckej divízie Gerda von Rundstedta. V roku 1936 sa stal generálom jazdectva a velil vojenskej oblasti VIII. Po Fritschovej a Blombergovej afére bol penzionovaný. Na rozdiel od mnohých iných mu nacisti povolili nosiť uniformu 8. jazdeckého pluku, čo preňho bola veľká pocta. V tej dobe sa utiahol do ústrania. Jeho starší syn Johannes Jürgen v tej dobe v šľapajach svojich predkov tiež vstúpil do armády.
Druhá svetová vojna
V auguste 1939 vo svojich 58 rokoch opäť povolaný do činnej služby. Mal veliť XXII. tankovému zboru, ktorý spadal pod kompetencie 14. armády Wilhelma Lista. So svojim zborom sa Ewald von Kleist Kleist podieľal na invázii do Poľska. Spoločne s Guderianovým XIX. tankovým zborom sa spojili pri Ľvove a rozdelili krajinu napoly.
Počas útoku na Francúzsko mu pridelili tankovú skupinu (Panzergruppe von Kleist), ktorej podliehal XLI. (Georg-Hans Reinhardt) a XIV. (Gustav von Wietersheim) a XIX. tankový zbor (Heinz Guderian). Náčelníkom von Kleistovho štábu bol od roku 1940 Kurt Zeitzler. Týmito jednotkami, ktoré predstavovali jednu z prvých tankových armád na svete, prenikol 16. mája cez rieku Meuse, obsadil Sedan a vytvoril tak vo fronte takmer medzeru, ktorú Francúzi nemali čím zaplniť. Medzi Ewaldom von Kleistom a Heinzom Guderianom neskôr prepukla hádka. Ewald von Kleist plánoval zastaviť svoje tanky a počkať na príchod pechoty. Heinz Guderian s týmto zásadne nesúhlasil a v hádke požiadal o uvoľnenie z funkcie, čo Ewald von Kleist prijal. Von Rundstedt však tento rozkaz zakrátko zrušil. 7. tanková divízia Erwina Rommela dosiahla neďaleko Amiens kanál La Manche a dovŕšila tak odrezanie Spojeneckých vojsk na belgicko-francúzskom pohraničí. Osud Francúzska, ktoré tak prišlo o väčšinu svojich najlepších jednotiek tým bol spečatený.
Od apríla 1941, Ewald von Kleist velil 1. tankovej skupine, skladajúcej sa z XVIII. a XL. tankového zboru. Tieto vojská viedli čelo útoku do Juhoslávie a Grécka, kam útočili z Bulharska. 13. apríla 1941 sa jeho jednotky podieľali na obsadení Belehradu, ktoré sa začalo deň predtým. náhľad|vpravo|Von Kleist počas bojov na Ukrajine, jeseň 1941 Následne boli jeho vojská presunuté do južného Poľska. O niekoľko mesiacov neskôr patrili tieto jednotky k hrotu skupiny armád Juh pri vpáde do Sovietskeho zväzu. 1. tanková skupina sa podieľala na likvidácii sovietskeho protiútoku pri Umani a obkľučovaní sovietskych vojsk pri Kyjeve. V tejto bitke spolu s Heinzom Guderianom útočiacim zo severu uzatvoril pri meste Romny obkľúčenie, v ktorom sa v tej dobe nachádzalo asi 650 000 sovietskych vojakov. Väčšina z nich bola v nasledujúcich bojoch zajatá. Bolo to jedno z najväčších obkľúčení v dovtedajšej histórii vojenstva. Jeho tanková skupina bola neskôr premenovaná na 1. tankovú armádu. V priebehu októbra obsadili jeho tanky Taganrog a prekročili Mius. V tej dobe boli už neustálymi bojmi veľmi oslabené a na čas prerušili postup. Útok sa obnovil 17. novembra, v priebehu 3 dní jeho jednotky prenikli do Rostova na Done, no sovieti napadli jeho obnažené ľavé krídlo a Nemcov 28. novembra prinútili z oblasti ustúpiť. Bol to fakticky prvý neúspech nemeckých pozemných vojsk počas vojny. Južná časť frontu sa však cez zimu opäť stabilizovala a na jar boli Nemci schopní opäť zaútočiť. Začiatkom októbra bola jeho 1. tanková skupina premenovaná na 1. tankovú armádu.
V roku 1942 sa Ewald von Kleist v rámci skupiny armád A zúčastnil útoku v južnej časti ZSSR. Najprv sa v rámci armádnej skupiny Kleist (1. tanková a 17. armáda) podieľal na odrazení sovietskeho útoku na Charkov. Následne 24. júla opäť vnikol do Rostova, jeho hlavné ciele ropné polia v oblasti Baku na Kaukaze boli ešte ďaleko. S pomocou mužov ako boli Ernest Köstring a Oskar von Niedermayer sa mu podarilo do nemeckých vojsk naverbovať 825 000 dobrovoľníkov z národov ZSSR. Hitler bol s tempom postupu skupiny armád A nespokojný a 9. septembra odvolal maršala Lista z funkcie. Vyše mesiaca následne riadil skupinu armád sám.
Od 22. novembra 1942 bol Ewald von Kleist po začiatku sovietskej zimnej ofenzívy, ktorá západne od Stalingradu uväznila 6. armádu a mnohé ďalšie menšie jednotky, poverený velením skupine armád A. Jeho 1. tanková armáda prešla pod velenie generála Mackensena. Ewald von Kleist riadil pod veľkým tlakom dobre prevedený ústup 17. armády na Tamanský polostrov a Krym a 1. tankovej armády k Rostovu. Ustúpiť k Rostovu na Done bola veľmi ťažká úloha, pretože v polovici januára 1943 sa jeho jednotky nachádzali na rieke Terek okolo od mesta, čelo sovietskych jednotiek však bolo len asi  od Rostova, kde ich zastavila tvrdá obrana 4. tankovej armády.
17. armáda sa bránila na Tamanskom polostrove až do 3. septembra 1943, kedy bolo prerušené spojenie Krymu a pevniny v dôsledku letnej ofenzívy Červenej armády na Ukrajine. Front držaný skupinou armád Juh bol silne narušený sovietskymi útokmi na líniu Dnepra a nútený ustupovať. Do 9. októbra nemecké jednotky z Tamanského polostrova definitívne ustúpili. Ewald von Kleist bol medzitým 1. februára 1943 povýšený do hodnosti poľného maršala. Rástli však jeho rozpory s Hitlerom, ktorý vtedy velil vojskám na východe. Po úspešných sovietskych ofenzívach bol 30. marca 1944 po tom čo nariadil svojej 8. armáde ústup, Hitlerom vyznamenaný Rytierskym krížom s dubovými ratolesťami a mečmi a následne pozbavený velenia a penzionovaný.
Žil v meste Weidebrück. Onedlho po atentáte na Hitlera bol nakrátko zatknutý Gestapom, no nakoniec bol prepustený. Po priblížení východného frontu sa odsťahoval do obce Mittefels v Bavorsku. Ewalda von Kleista na konci vojny zajali jednotky západných Spojencov.
Povojnové obdobie
Ewald von Kleist bol odtransportovaný do Juhoslávie, kde ho v roku 1946 obvinili z vojnových zločinov a odsúdili na 15 rokov väzenia. V roku 1948 bol prevezený do ZSSR, tam bol roku 1952 odsúdený na 10 rokov väzenia „za vojnové zločiny, krutosť a nemilosrdnosť voči národom ZSSR“. Ewald von Kleist pritom patril k tým nemeckým veliteľom, ktorí sa úprimne snažili nakloniť si sovietske obyvateľstvo humánnym správaním, ktoré vyžadoval od svojich podriadených jednotiek a snažili sa minimalizovať činnosť nacistických oddielov, ktoré na obsadenom území páchali zločiny. Na viacerých miestach, kde operovali jeho vojská primäl miestne obyvateľstvo k otvorenej spolupráci. Bolo to tak hlavne na Kaukaze a na Kryme. V roku 1954 bol premiestnený do väzenia pre nemeckých generálov vo Vladimíre asi od Moskvy. Ewald von Kleist nakoniec zomrel vo svojich 73 rokoch 13. novembra 1954 na artériosklerózu a problémy súvisiace s vysokým krvným tlakom. Bol najvyššie postaveným nemeckým dôstojníkom, ktorý zomrel v sovietskom zajatí.
Van Maanenova hviezda
Van Maanenova hviezda je biely trpaslík, druhá objavená a štvrtá najbližšia hviezda tohto typu od Slnka po Síriovi A, Síriovi B a Prokyóne B. Nachádza sa 14,4 svetelných rokov od Slnka v súhvezdí Ryby.
Epidemiológ
Epidemiológ - prírodovedec (zvyčajne lekár, ale i veterinár, prípadne zoológ, entomológ a pod.), ktorý sa amatérsky, alebo profesionálne venuje štúdiu epidemiológie.
Kyogre
thumb|V týchto verziách sa nachádza Pokémon Kyogre. Avšak chytiť sa dá len vo verzii Sapphire
Kyogre je legendárny pokémon z tretej generácie Pokémonov. Nachádza sa v hrách Pokémon Sapphire a Emerald na prenosnú hernú konzolu Game Boy Advance.
Kyogre je vodný mystický pokémon, ktorý vyvoláva dážď. Má veľmi širokú paletu útokov, ktoré sa môže naučiť. Jeho typickým útokom je Hydropumpa.
Typové výhody:
Hlavné typové slabosti:
Teegardenova hviezda
Teegardenova hviezda, známa tiež ako SO025300.5+165258, je hviezda v súhvezdí Baran, objavená roku 2003 s veľmi veľkým relatívnym pohybom. V súčasnosti (2005) existuje iba sedem hviezd s väčším relatívnym pohybom.
Neoaves
Neoaves je taxonomická jednotka. Môže to byť:
Barentin (Seine-Maritime)
Barentin je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Loutzviller
Loutzviller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laupheim
Laupheim je mesto v krajinskom okrese Biberach v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 19 279 obyvateľov a rozlohu 61,78 km².
Geografia a poloha
Mesto Laupheim leží približne 20 km severne od mesta Biberach an der Riß a 20 km na juh od mesta Ulm. Nachádza sa na spolkovej ceste B 30 (Bundesstraße 30) (Ulm - Friedrichshafen). Cez mesto preteká malá rieka Rottum. Laupheim je druhým najväčším mestom v krajinskom okrese Biberach.
K mestu Laupheim patria jeho časti (v minulosti samostatné obce): Baustetten (2 032 obyvateľov), Bihlafingen (689 obyvateľov), Obersulmetingen (1 201 obyvateľov) a Untersulmetingen (1 788 obyvateľov).
Kultúra a pamiatky
Mesto Laupheim sa nachádza na švábskej barokovej ceste (Oberschwäbischen Barockstraße)
Múzeum
náhľad|left|Zámok Großlaupheim
Hagenbrunn
Hagenbrunn je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Korneuburg.
Žije tu obyvateľov.
Bitka o Mogadišo
Bitka o Mogadišo je označenie niekoľkých bojov o somálske hlavné mesto Mogadišo:
Kaliban (mesiac)
Kaliban alebo Caliban je v poradí 16. prirodzený satelit planéty Urán. Planétu obieha vo vzdialenosti 7 100 000 kilometrov. Jeho veľkosť je 72 kilometrov. Prvýkrát ho spozoroval kolektív vedcov 16. septembra 1997, a to Brett J. Gladman, Philip D. Nicholson, Joseph A. Burns a John J. Kavelaars.