cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Páskované železné rudy
Zvrstvenie a zloženie
thumb|Detailný pohľad na textúru rudy z oblasti horného [[Michiganu. Čierny pás je 5 mm dlhý]] Typickým znakom páskovaných železných rúd je striedanie vrstiev bohatých na železné rudy s vrstvami bohatými na kremeň. Kremeň je v hornine dominantný natoľko, že sú všeobecne považované za železité kremence alebo kvarcity. Charakteristická prítomnosť železitej i kremitej zložky je väčšinou pozorovateľná makroskopicky i mikroskopicky. V prípadoch, keď zvrstvenie nie je dobre vyvinuté, zrná kremeňa dosahujú psamitickú veľkosť a prítomné je i krížové zvrstvenie, označujú sa tieto ako zrnité železné formácie (angl. granular iron formations, skrátene GIF). Zrnité formácie sa vyznačujú dobrým vytriedením. Pravdepodobne vznikali presunmi sedimentov skôr usadených páskovaných železných rúd v samotných sedimentačných panvách. Páskované železné rudy sú častejšie ako zrnité formácie. Vznikali usadzovaním jemného kalu, avšak charakter ich sedimentačného prostredia nie je jednotný. Je rozoznávaných viacero typov.
Rytmicky vrstevnaté páskované silicity, v ktorých sa strieda vo vrstvičkách tenších ako 2 mm železitý rohovec (jaspis) s hematitom sa nazývajú jaspility. Hrubopáskované rudy rovnakého zloženia sa niekedy označujú ako sydvarangerský typ. Medzi ďalšie typy patrí itabarit, železitý kremenec, ktorý obsahuje muskovit a prípadne i prímes zlata. Bežnými sprievodnými minerálmi sú i biotit, amfiboly, pyroxén, chlorit, siderit a iné. Medzi menej kvalitné rudy železa na prekambrických ložiskách je považovaný takonit, ktorý obsahuje len 25 až 30 % rudy a v minulosti bol považovaný za jalovinu a nebol ťažený. náhľad|vpravo|Páskovaná železná ruda z Berbertonu, makroskopicky viditeľné zmeny páskovaných textúr. Ekonomicky najvýznamnejšími minerálmi železných rúd prekambrických formácií sú hematit a magnetit, koncentrované v nabohatených vrstvách. Tieto sú bežne dopĺňané ďalšími oxidmi a sulfidmi, ako je pyrit, chalkopyrit a ilmenit. Výnimkou nie sú ani polohy bohaté na kalcit a siderit, ktoré sa môžu nachádzať v rudných ako i kremitých vrstvách.
Už dávnejšie boli objavené rôzne typy prekambrických železných formácií, čo neskôr H.L. James sumarizoval pri vyčlenení 4 typov fácií:
Vznik
náhľad|Graf zobrazuje relatívne rozšírenie pásovaných železných rúd v geologickom zázname ako funkciu času. Farba označuje dominantný typ. Svetložltá = staršie archické formácie; tmavožltá = formácie veľkej Gondwany; hnedá = zrnité železité formácie; červená = kryogénne formácie konca proterozoika. Upravené podľa. Páskované železné rudy vznikali v prekambriu, hlavne v období medzi 3,8 až 1,8 miliardami rokov, v menšom množstve i neskôr. Ich tvorba v tomto období výrazne kolísala. Dôležitú úlohu pri ich vzniku zohrávali chemické vlastnosti železa. V roztoku rozpustené železo je mobilné iba pri redukčných podmienkach okolitého prostredia. Takéto podmienky na Zemi panovali iba pred vznikom atmosféry, aká je známa dnes. Názory na ich vznik sa preto vymykajú z princípu aktualizmu a značne sa navzájom u jednotlivých autorov rozchádzajú.
Predpokladajú sa tri zjednodušené podmienky vzniku, že sedimenty mali pôvodne iné zloženie a boli premenené, alebo obohatené o železitú zložku až po pochovaní. Iné predpoklady hovoria, že pri ich usadzovaní sa menili podmienky prostredia z redukčného na oxidačné, alebo že vznikali v oxidačnom prostredí.
V období po usadení postihla mnohé ložiská neskoršia metamorfóza. Potvrdzuje to hlavne rovnaké chemické a horninové zloženie, ktoré zodpovedá okolitým chudobným rudám. V bohatých rudách prevládajú náhradové štruktúry, ktoré sú pravdepodobne prejavom metasomatózy. Zóny bohatých rúd sa nachádzajú často v oblastiach zvýšenej cirkulácie fluíd, čo je niektorými interpretované ako dôsledok pôsobenia vysokoteplotných, chemicky agresívnych roztokov schopných aktívnej remobilizácie minerálnych látok. Selektívny odnos a presun látok metamorfnými roztokmi je spojovaná s ich rôznou rozpustnosťou pri rôznych hodnotách Eh a pH prostredia, ktoré sa počas ich obehu menili
Ložiská typu Lake Superior
náhľad|Zvrásnený jaspilit z oblasti Hamersley Range v západnej Austrálii. Ložiská typu Lake Superior vznikali usadzovaním v plytkom, pravdepodobne šelfovom mori. Väčšinou sa v ich podloží nachádzajú karbonáty a v nadloží euxínske bridlice a turbidity. Na základe týchto znakov viacerí predpokladajú, že vznikali pri postupnom ponáraní šelfu. Faciálna analýza páskovaných železných formácií poukazuje na to, že sedimentačné prostredie v horizontálnom i vertikálnom smere postupne prechádzalo z morského šelfu do hlbokovodných panví s obmedzenou cirkuláciou vody. Niektorí autori sa pokúšali tento prejav transgresie vysvetliť postupom predhlbní.
Pre ložiská typu Superior, je typické striedanie sa tenkých od 0,5 mm a hrubých asi 2,5 – 3 cm vrstvičiek. Jednotlivé vrstvy sú zaujímavé najmä obrovským plošným rozsahom, keďže ich možno rozoznať aj na značné vzdialenosti (rádovo do stoviek kilometrov). Na miestach vzniku väčších kremitých konkrécií je pozorovateľné náhle stenčenie železitých vrstiev, podľa čoho sa usudzuje, že na kremeň chudobné vrstvy pri kompakcii stratili 90 a viac percent svojho objemu. Takáto značná kompakcia bola zrejme vyvolaná veľkou porozitou nespevneného sedimentu. Striedanie na rudu bohatých a kremenných vrstiev sa viacerí pokúšali porovnať s orbitálnymi cyklami Zeme, no práce, ktoré by ich porovnali s Milankovičovym cyklom zatiaľ chýbajú. Ďalším charakteristickým znakom rúd typu Lake Superior je ich vek. Všetky ložiská tohto typu vznikli v období medzi 2,7 a 1,8 miliardami rokov. Podľa dnes prijímaných predstáv sa vtedajšie chemické zloženie atmosféry aj oceánov výrazne líšilo od dnešného. Vo vodách súčasných oceánov železo v podstate nemožno rozpustiť, pretože atmosféra s výrazne oxidačným charakterom spôsobuje vznik nerozpustných železitých iónov. Primitívna proterozoická atmosféra však všeobecne mala iba malé množstvo voľného O2. Železo sa hromadilo ako ióny na dne morí. Avšak pred asi 3,5 miliardami rokov sa začali rozvíjať prvé jednoduché fotosyntetizujúce organizmy ako modré a zelené riasy, ktorým sa dobre darilo v plytkých vodách. Tieto organizmy zo vzduchu využívali oxid uhličitý (CO2) a v procese fotosyntézy začali vytvárať molekulárny kyslík (O2). Podľa dnes všeobecne prijímaných predstáv, tento voľný kyslík vo vode rýchlo reagoval s iónmi železa za vzniku oxidu železitého (Fe2O4), ktorý sa ukladal na dne. Presýtenie prostredia kyslíkom však viedlo postupne k minutiu všetkého voľného železa a nárastu koncentrácia O2, ktorý riasy vyhubil. Toto obdobie sprevádzalo usadzovanie kremitých sedimentov. Opätovná regenerácia populácie rias však mohla proces viacnásobne zopakovať. Na vzniku železných formácií sa však nemuseli zúčastňovať výhradne riasy. V poslednej dobe vedci poukazujú i na iné organizmy ako sú fialové baktérie, ktoré redukovali CO2.
Problematický však zostáva pôvod železa a mechanizmus jeho transportu na väčšiu vzdialenosť. Niektorí považujú za predpokladaný zdroj železa intenzívnu chemickú eróziu blízkych kontinentov. Tento proces bol asi málo významný, pretože páskované železné rudy postrádajú významnejšie prímesi hliníka. Problematický zostáva i spôsob transportu, ktorý možno vysvetliť existenciou stratifikovaného vodného stĺpca a vodných prúdov, ktoré takto dokázali transportovať železité roztoky na veľké vzdialenosti. Železo pri transporte v plytkej vode by už vo vrchnom archaiku a paleoproterozoiku bolo rýchlo zoxidované.
Po objavení teórie platňovej tektoniky sa začalo uvažovať aj o hydrotermálnom pôvode železa. Hydrotermálne zdroje podľa dnešných predstáv mohli mať najväčší vplyv na vznik najstarších, hlavne archaických ložísk.
Ložiská typu Algoma
Ložiská typu Algoma sú druhým typom páskovaných železných formácií. Väčšina z nich asociuje s výskytom prekambrických vulkano-sedimentárnych oblastí zelenokameňových pásiem (angl. greenstone belt). Najstaršie z nich majú vek okolo 3,2 miliardy rokov, no najväčšie ložiská tohto typu pochádzajú z archaika a majú asi 2,5 až 2,9 miliardy rokov. Tieto typy železných rúd boli formované najmä vulkanicko-exhalačnou činnosťou. Zdrojom kremíka i železa boli v prevažnej miere vulkanické a hydrotermálne aktívne oblasti v blízkosti hlbinných zlomov, vulkanických pásiem a riftových oblastí. Usadzovanie častíc z kremitých a železitých koloidných roztokov ovplyvňovali najmä tektonické procesy; biologické a atmosférické procesy na rozdiel od ložísk typu Lake Superior v tomto prípade nezohrávali taký veľký význam. Materiál sa na rozdiel od ložísk typu Superior usadzoval prevažne vo výrazne hlbšom euxínskom prostredí. Rudné minerály sa nachádzajú v asociácii s pelagickými sedimentmi, tufmi, vulkanickými horninami a rôznymi ílovými minerálmi. Na základe izotopického štúdia stopových prvkov viazaných v amorfných železitých, mangánových a smektitových mineráloch sa predpokladá jeho pôvod z hydrotermálnych chocholov a hlbších častí vodného stĺpca oceánskych panví. Sulfidické fácie sa usadzovali bližšie k vysokoteplotným vulkanickým centrám, zatiaľ čo fácie železitých oxidov a silikátov sa nachádzali v stredných vzdialenostiach, fácie mangánovo-železných sedimentov sa usadzovali z materiálu prinášaného chladnejšími kanálmi v najväčšej vzdialenosti od hydrotermálnymi zdrojov. Veľa rúd tohto typu bolo obohatených neskoršou metamorfózou či hydrotermálnymi procesmi, alebo štruktúrnym zhrubnutím mineralizovaných súvrství.
Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06
V kádri klubu NHL Boston Bruins sa v sezóne 2005/06 objavilo nasledujúcich 43 hráčov:
Páskované železné rudy
Ložiská typu Algoma
Prekrývanie a laterálne zastupovanie jednotlivých fácií je v tomto type ložísk pomerne bežné. Na rudu bohaté horizonty sú koncentrované prevažne v oblastiach blízko vulkanických centier. Formácie sa skladajú hlavne z oxidickej a karbonátovej fácie. Rudy obsahujú priemerne asi 40 až 60 % železa najmä vo vrstvách železitých kremencov, magnetitu a hematitu. Prítomný je i pyrit, pyrotit, siderit či oxidy železa a mangánu. Rudy sa striedajú s vulkanickými horninami bázického i felzického charakteru, drobami, turbiditmi a pelitickými sedimentmi. Rudné vrstvy dosahujú všeobecne pomerne veľkú hrúbku bežne od 30 do 100 m, s horizontálnym rozsahom niekoľkých kilometrov. Väčšinou sú monoklinálne zvrstvené a postihnuté zlomovými poruchami, ktoré niekedy spôsobujú ich tektonické zdvojenie.
Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06
Káder v závere sezóny 2005/06
Brankári:
Páskované železné rudy
Ložiská typu Algoma
Ložiská typu Algoma zvyknú obsahovať od menej než 100 do 1000 Mt železnej rudy. Obsah železa v nich kolíše od 15 do 45 %. Prekambrické ložiská obsahujú menej ako 2 % mangánu, avšak v niektorých paleozoických formáciach sa nachádza od 10 do 40 % mangánu.
Podobne ako ostatné páskované železné rudy, sú i ložiská typu Algoma ťažené prevažne povrchovým spôsobom. Na ťažbu najvhodnejšia a najbohatšia je zrnitá ruda s dobre ohraničenými zrnami, väčšinou sa vyskytujúca v metamorfovaných častiach ložiska. Oxidické fácie majú väčšinou nízky obsah prvkov ako Na, K a As, ktoré by zhoršovali ich akosť.
Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06
Káder v závere sezóny 2005/06
Útočníci:
Páskované železné rudy
Ložiská typu Rapitan
V období po vytvorení oxidickej atmosféry už nebol možný podobný vznik páskovaných železných rúd. Avšak pri niekoľkých obdobiach globálneho zaľadnenia došlo k oddeleniu atmosféry od oceánov, čo umožnilo dočasný návrat redukčných podmienok. Sedimentácia železných rúd vtedy prebiehala na pasívnych okrajoch kontinentov a v blízkosti podmorských vulkanických systémov.
Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06
Hráči mimo kádra v závere sezóny
V tomto zozname sú uvedení hráči, ktorí odohrali v sezóne 2005/06 za Boston Bruins aspoň jeden zápas a neboli v kádri v závere sezóny.
Páskované železné rudy
Významné ložiská
náhľad|vpravo|Vzorka železnej páskovanej rudy z ložiska pri meste Krivoj Rog na Ukrajine Ložiská typu Lake Superior sú ťažené na všetkých kontinentoch okrem Antarktídy. Medzi oblasti s najintenzívnejšou ťažbou patrí rudná oblasť okolo severoamerického Horného jazera v štátoch Minnesota a Michigan v USA a Kanade. Rudné ložiská sa tu sústreďujú v morfologických chrbtoch, sú to napr. Mesabi Range, formácia Gunflint alebo Gogebic. Typické jaspility sa ťažia v Marquette Range v štáte Michigan. V Kanade sa nachádzajú ložiská tohto typu aj na polostrove Labrador Peninsula. V Brazílii sú to ložiská Serra dos Carajas alebo Minas Gerais s typickými itabaritmi. Podobné ložiská sa nachádzajú i vo Venezuele a Libérii. Medzi ložiská tohto typu patria i juhoafrické uloženiny Transvaalskej panve a západoaustrálske ložiská v Hamersley Basin, sú to najmä Marra Mamba, Brockman, Weeli Wolli, Boolgeeda, v panve Nabberu sú to ložiská Frereskej formácie.
V Európe sú to známe rozsiahle ložiská v oblasti Kurskej magnetickej anomálie vo Voronežskom masíve (napr. mestá Starij Oskol, Michajlovka, Železnogorsk, Jakovlevo) a Olnegorsku na polostrove Kola v Rusku, iné sú v okolí mesta Krivoj Rog na Ukrajine. Hlavne ukrajinská a menej aj ruská železná ruda z týchto ložísk, sú hlavnými surovinami pre výrobu železa na Slovensku. Menšie ložiská možno nájsť i v súbore Isua v západnom Grónsku, v Nórsku a Švédsku.
Ložiská Algomského typu sú napríklad Vermillion, Shermann, Temagami a Wawa v kanadskom Ontáriu alebo Kudrem v Indii. Mladoproterozoické ložisko sa nachádza vo Wadi Sawawin v Saudskej Arábii.
Ložiská typu Rapitan sú známe z typovej lokality Rapitan v severozápadnej Kanade, ale aj z austrálskeho Adelaide.
Vašek (priezvisko)
Vašek je české a slovenské (v nárečí Záhoria) priezvisko odvodené od mena Václav. Český ženský variant je Vašková, slovenský aj Vašeková. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Brno, Ostrava a Rožnov pod Radhoštěm. Na Slovensku je najčastejšie v Senici, Mojzesove (okres Nové Zámky) a v Trenčíne.
Známi nositelia
Pozri v článku Vašek.
LG Optimus F6
LG Optimus F6 je smartfón, ktorý navrhla a vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Patrí do prvej generácie rady F. Predstavený bol v auguste 2013 a uvedený v septembri 2013. Operačný systém používa Android 4.1.2 Jelly Bean. Je to smartfón strednej až vyššej triedy v rade F prvej generácie.
Mars 1
náhľad|Mars 1 Mars 1 bola kozmická sonda Sovietskeho zväzu určená na výskum Marsu. Misia nebola úspešná. Na ceste k Marsu sa spojenie so sondou prerušilo a ako neaktívne teleso preletela okolo planéty v omnoho väčšej vzdialenosti, než bolo naplánované.
Sondu postavilo a prevádzkuje Osoboje konstruktorskoje bjuro No. 1 (OKB-1) <Особое конструкторское бюро №1 (ОКБ-1)>, súčasť výskumného ústavu NII-88.
LG Optimus F6
Vybavený je dvojjadrovým procesorom Krait s frekvenciou 1,2 GHz, použitý systém na čipe je Qualcomm MSM8930 Snapdragon 400. Telefón má 1 GB RAM a 4 alebo 8 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Grafický procesor je Adreno 305.
Použitý displej je veľkosti 4,5 palcov, s rozlíšením 540x960 bodov (245 dpi). Primárna kamera má rozlíšenie 5 alebo 8 Mpix a dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p, sekundárna kamera je 1,3 Mpix. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi, Bluetooth, GPS a FM rádiom a kapacita batérie je 2460 mAh.
Cena Františka Kriegla
Cena Františka Kriegla je ocenenie, ktoré udeľuje Nadace Charty 77 za mimoriadne zásluhy v boji za ľudské práva a občianske slobody, národnú nezávislosť, suverenitu a demokraciu.
Mars 1
Konštrukcia
Hlavný rádiový vysielač umiestnený na orbitálnom module pracuje cez parabolickú anténu na decimetrových vlnových dĺžkach a záložný cez všesmerovú anténu na metrových vlnách. V planetárnom module je ďalší vysielač (vlnová dĺžka 8 cm) na prenos televíznych snímok.
Sonda nesie nasledujúce vedecké vybavenie:
Priebeh letu
Vzlet z kozmodrómu Bajkonur s nosnou raketou Molnija prebehol 1. novembra 1962 o 16:14:16 UT. Po štarte z parkovacej dráhy sa sonda oddelila od 4. stupňa rakety a vyklopili sa slnečné batérie. Podľa telemetrických signálov inžinieri odhalili slabé tesnenie v plynovom ventile dusíka reaktívneho orientačného systému. Preto sondu ešte pred vyčerpaním dusíka uviedli do rotácie s osou orientovanou na Slnko tak, aby boli slnečné batérie osvetlené. Tým sa síce zabezpečilo zásobovanie sondy elektrickou energiou, ale sonda nemohla zamerať smerovanú anténu na Zem a korekčný motor bol tiež nepoužiteľný.
Od dňa vzletu až do 21. marca 1963 sa so sondou udržiavalo spojenie v dvojdňových intervaloch, neskôr v päťdňových. Celkovo bolo naviazaných 61 rádiových spojení. Plánovaná korekcia dráhy sa kvôli poruchám na sonde neuskutočnila. V priebehu letu vo výške 6 000 až 40 000 km prístroje každé dve minúty registrovali nárazy mikrometeoritov pochádzajúcich z meteorického roja Severné Tauridy. Podobná hustota častíc bola neskôr zistená vo vzdialenosti 20 až 40 Gm. Meranie kozmického žiarenia ukázalo dvojnásobnú intenzitu oproti meraniam zo sond Luna z roku 1959. Sonda v prvej fáze letu merala tiež radiačné pásy Zeme.
21. marca bola so sondou vzdialenou od Zeme 106,76 Gm nadviazaná posledná rádiová komunikácia. Ďalšie spojenia sa už nepodarilo uskutočniť v dôsledku poruchy orientačného systému. Sonda minula Mars 19. 6. 1963 vo vzdialenosti asi 193 000 km, pričom plánovaná preletová vzdialenosť od Marsu bola 11 000 km. Neaktívne teleso sondy Mars 1 zostáva na obežnej dráhe okolo Slnka s periódou obehu 519 dní.
Vrana dôvtipná
Vrana dôvtipná (Corvus moneduloides) je endemický druh z rodu Corvus.
Opis
Je to stredne veľký druh vrany s dĺžkou 40 cm. Je čierny s lesklým perím. Zobák aj nohy sú čierne.
Výskyt
Vyskytuje sa iba na Novej Kaledónii, kde obýva najmä pralesy. Obýva iba ostrovy Grande Terre a Maré.
Inteligencia
Vie si vyrobiť hák, čo je schopnosť, ktorú nedokážu ani šimpanzy. Dokáže aj pospájať jednotlivé časti nástroja aby si ho predĺžila.
Kára (obec v Maďarsku)
Kára je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Tab.
Má rozlohu 537 ha a žije tu 57 obyvateľov (2007).
Tupolev Tu-22
Tupolev Tu-22 (v kóde NATO: "Blinder") bol sovietsky bombardér z konca 50. rokov 20. storočia.
Vairaatea
Vairaatea je malý atol vo východnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Od Tahiti je vzdialený. Najbližším susedom je atol Nukutavake, ležiaci približne na východ. Na dĺžku meria a na šírku asi. Atol má na na juhozápadnej a severnej strane dva široké prietoky, kde je útes pri prílivoch zaplavovaný a kadiaľ sa čerstvá oceánska voda dostáva do lagúny. Sú však pre lode nepriechodné.
Tupolev Tu-22
Vznik a vývoj
thumb|left|Tu-22 Blinder počas pristávania thumb|left|Zaparkovaný Tu-22 Blinder Lietadlo vzniklo na základe požiadavky na stroj, ktorý mal byť náhradou za Tupolev Tu-16. Pôvodne sa začalo pracovať na dvoch projektoch, avšak nakoniec bol vyvíjaný iba projekt „105“. Prvý prototyp bol vyrobený už v auguste 1957, avšak neboli k nemu motory, na ktoré sa muselo čakať až do septembra.
Prvý prototyp „105A“ vzlietol 7. septembra 1959, pri jednom zo skúšobných letov došlo ku katastrofe, keď sa stroj zrútil a zahynuli dvaja členovia posádky. Prvé tri sériové lietadlá boli dokončené v lete roku 1960, pričom testy ďalej pokračovali. Ukázalo sa, že stroj je za letu nestabilný. Došlo k ďalšej havárii, avšak aj napriek tomu bolo rozhodnuté o výrobe 12 bombardérov Tu-22A a 30 prieskumných lietadiel Tu-22R.
Vairaatea
História
Ostrov objavil španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós v roku 1606. Nazval ho „San Miguel Arcángel“. Ďalším bol angličan Samuel Wallis v roku 1767. Atol nazval „Lord Egmont“. Na niektorých mapách sa objavuje aj pod názvom „Industriel“.
Tupolev Tu-22
Vznik a vývoj
Letové skúšky ďalej pokračovali až do septembra 1962, kedy bol stroj oficiálne zavedený do výzbroje, a to aj napriek tomu, že nedosahoval požadovaných parametrov. Nakoniec bolo vyrobených iba 15 kusov lietadiel Tu-22A, ktoré boli používané na prípravu prvých posádok. Pokračovalo sa však v produkcii prieskumných lietadiel Tu-22R, ktorých bolo vyrobených 127 kusov. Ďalej bol vyrobený cvičný variant Tu-22U, pričom prvý stroj vznikol prestavbou z variantu Tu-22R. Tiež bolo vyrobených 47 lietadiel vo variante Tu-22P, čo boli lietadlá – rušiče. Od roku 1961 začali prebiehať skúšky ďalšieho typu pod označením Tu-22K, resp. komplexu K-22, ktorý zahŕňal lietadlo–nosič Tu-22K, raketu Ch-22 a rádiolokátor PN. Tu-22K mal napádať dôležité ciele v hĺbke územia protivníka a americké lietadlové lode. Lietadlá sa v počte 76 kusov sériovo vyrábali od roku 1965 do roku 1969. Začiatkom 70. rokov vzlietli nové stroje Tupolev Tu-22M, čo však boli prakticky iné lietadlá.
Vairaatea
História
V 19. storočí, keď sa atol dostal pod francúzsku správu, tu žilo cez 200 ľudí (rok 1850) a atol bol jedným z najľudnatejších na Tuamotu. .
Tupolev Tu-22
Operačné nasadenie
Tu-22 nebol obľúbeným strojom pre pilotov ani posádku. Lietadlá trpeli poruchami, vysokou pádovou rýchlosťou, značné množstvo ich bolo stratených pri haváriách. Náročná bola aj údržba stroja. Lietadlá boli zo sovietskeho letectva vyradené začiatkom 90. rokov. Okrem ZSSR stroje používala aj Líbya a Irak.
Vairaatea
História
Centrálna osada Tavananui sa nachádza v severovýchodnej časti ostrova. V roku 2012 tu žilo 57 obyvateľov.
Tupolev Tu-22
Špecifikácie (Tu-22R)
right|300px|Orthographic projection of the Tupolev Tu-22.
Vairaatea
Ekonomika
Atol spája kyvadlová doprava s atolom Nukutavake. Nachádza sa tu základná škola a kostol z roku 1970. Obyvateľstvo sa živí lovom rýb a produkciou kopry, ale počet trvale žijúcich obyvateľov atolu vytrvale klesá, najmä kvôli, že mnohí odchádzajú za prácou na Tahiti.
Administratívne začlenenie
Ostrov patrí do skupiny Nukutavake, ktorá zahŕňa ešte atoly Vahitahi, Akiaki, Nukutavake a Pinaki.
Fesmy-le-Sart
Fesmy-le-Sart je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stredoeurópsky čas
thumb|right|Červený región používa stredoeurópsky čas ako štandardný čas (počas zimy). Ostatné európske [[časové pásmo|časové pásma: modrá západoeurópsky čas alebo GMT alebo UTC, kaki východoeurópsky čas, zelená Moskovský čas ]]
Stredoeurópsky čas  (SEČ), angl. Central European Time (CET), je jedným z časových pásiem patriacich do pásma UTC+1, 1 hodinu napred voči koordinovanému svetovému času. Používa sa v európskych a severoafrických krajinách. Väčšina z nich taktiež používa stredoeurópsky letný čas ako letný čas.
Pozn.: Skratka stredoeurópskeho času v angličtine (CET) by nemala byť zamieňaná s predtým používaným výrazom MET (od Middle European Time), čo je dnes označenie pre Middle Eastern Time.
Použitie
Jediná krajina používa stredoeurópsky čas počas celého roka:
Nasledujúce krajiny a územia používajú stredoeurópsky čas iba počas zimy:
Akakor
Akakor je fiktívne podzemné mesto na rozhraní Bolívie, Brazílie a Peru, ktoré opísal nemecký novinár Karl Brugger v roku 1976 v knihe Die Chronik von Akakor (Kronika Akakoru).
Brugger opísal Akakor podľa výpovede údajného poloindiána menom Tatunca Nara, príslušníka doposiaľ nepoznaného amazonského kmeňa Ugha Mogulala. Nemecký cestovateľ Rüdiger Nehberg a režisér Wolfgang Brög podvod odhalili počas nakrúcania dokumentárneho filmu pre ARD v roku 1990 a zistili, že Tatunca Nara je nemecký podvodník Günther Hauck.
Zákon ekonómie času
Zákon ekonómie času alebo zákon úspory času alebo zákon hospodárnosti je (v marxizme) všeobecný ekonomický zákon, podľa ktorého je nevyhnutné dosahovať maximum výsledku pri minime nákladov spoločenskej práce, ak sa má spoločnosť priaznivo vyvíjať, t. j. čo najúspornejšie využívať všetky potenciálne výrobné sily spoločnosti v súlade so zásadou racionálneho hospodárenia; všetky úspory v spoločenskej výrobe, t. j. úspory zhmotnenej a živej práce možno previesť na úsporu pracovného času.
Mužská dvojhra na Australian Open 2010
Mužská dvojhra na Australian Open 2010 sa hrala ako súčasť Australian Open 2010 od 18. januára do 31. januára 2010 v austrálskom Melbourne. Svoj štvrtý titul na Australian open a 16. grandslamový celkovo získal Roger Federer. Vo finále si jednotka turnajového pavúka poradila s päťkou angličanom Andy Murrayom 6:3, 6:4, 7:6(11) za 161 minút.
Nasadenie
<li>🇪🇸 David Ferrer </li> <li>🇩🇪 Tommy Haas</li> <li>🇨🇭 Stanislas Wawrinka </li> <li>🇷🇺 Michail Južnyj </li> <li>🇨🇿 Tomáš Berdych </li> <li>🇦🇺 Lleyton Hewitt </li> <li>🇪🇸 Juan Carlos Ferrero </li> <li>🇭🇷 Ivan Ljubičić</li> <li>🇺🇸 Sam Querrey </li> <li>🇪🇸 Nicolás Almagro </li> <li>🇩🇪 Philipp Kohlschreiber</li> <li>🇦🇹 Jürgen Melzer</li> <li>🇷🇸 Viktor Troicki </li> <li>🇦🇷 Juan Mónaco </li> <li>🇪🇸 Albert Montañés </li> <li>🇫🇷 Jérémy Chardy </li> <li>🇺🇸 John Isner </li> </ol>
Zámok Bellegarde (Loiret)
thumb|Zámok Bellegarde Zámok Bellegarde sa nachádza v obci Bellegarde v departemente Loiret, región Centre-Val de Loire a patrí k zámkom pri Loire.
V 14. storočí, v rokoch 1355 až 1388, Mikuláš Braque dal prebudovať pevnosť s donjonom z 12. storočia na zámok.
VCard
vCard je súborový formát pre výmenu osobných dát, predovšetkým elektronické obchodné vizitky. vCards sú najčastejšie priložené v e-mail správach, ale môžu sa vymieňať aj inými cestami, najčastešie prostredníctvom WWW stránok. Môžu obsahovať meno a priezvisko, adresy, telefónne čísla, URL adresy, logá, fotografie ako aj audio klipy. Súbory vCard sú ukladané vo formáte vcf, v ktorých sa ukladajú aj kontakty napríklad v mobilných telefónoch značky Nokia.
Ivan Sutherland
Ivan Edward Sutherland (* 16. máj 1938, Hastings, Nebraska, USA) je americký informatik a priekopník internetu. V roku 1988 dostal Turingovu cenu za svoj prínos v oblasti počítačovej grafiky, špeciálne za autorstvo programu Sketchpad z roku 1963, predchodcu moderných GUI.
Progresívny neandertálec
Progresívny neandertálec alebo pokročilý neandertálec môže byť:
Prechodný neandertálec môže byť:
Východný neandertálec môže byť:
Poznámka: V Delson 2000 je skupina progresívnych/východných neandertálcov vyjadrená nepriamo skonštatovaním, že niektorí autori tvrdia, že východoeurópske nálezy (presnejšie len maďarské, česko-slovenské a chorvátske) sú prechodné formy k modernejšej morfológii.
Saint-Sauvant (Charente-Maritime)
Saint-Sauvant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karád
Karád je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Fonyód.
Má rozlohu 5238 ha a žije tu 1662 obyvateľov (2007).
Jaroslava Viačeslavovna Švedovová
Jaroslava Viačeslavovna Švedovová (* 12. september 1987, Moskva, Rusko) je súčasná kazašská profesionálna tenistka ruského pôvodu. Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 3 turnaje vo štvorhre.
Vaško (priezvisko)
Vaško je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Prešove, obci Pata (okres Galanta) a Trnave. Ešte častejšie je v Česku, najviac v mestách Praha, Most a Chrudim
Známi nositelia
Pozri v článku Vaško.
Cogners
Cogners je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol San Salvador (Benátky)
Kostol San Salvador je renesančno-baroková sakrálna stavba v hlavnom meste talianskeho regiónu Benátsko Benátkach. Chrám s bohato zdobenou fasádou stojaci v samom centre Benátok neďaleko známeho kanálu Grande je jednou z najstarších sakrálnych stavieb v meste.
Dejiny výstavby
Podľa tradície bol prvý kostol na tomto mieste postavený ešte v 7. storočí. Podnetom na jeho stavbu mal byť sen, ktorý sa prisnil svätému Magnusovi. V ňom sa mu zjavil Spasiteľ (Salvator) a prikázal mu postaviť svätyňu v centre budúceho mesta.
Kostol bol v prvej polovici 12. storočia prestavaný a v roku 1177 ho vysvätil pápež Alexander III. V roku 1267 boli v kostole uložené relikvie svätého Teodora, prvého patróna Benátok.
Stavba dnešného kostola bola zahájená v roku 1507 z iniciatívy benátskeho patriarchu Antonia Contariniho. Autormi projektu boli architekt Giorgio Spavento a sochár Tullio Lombardo. Spavento však v nasledujúcom roku zomrel a Lombardo pokračoval v stavbe sám. Po Lombardovej smrti v roku 1532 jeho miesto zaujal Florenťan Jacopo Sansovino. Historické dokumenty zaznamenávajú významné dáta výstavby kostola: v roku 1520 bola dokončená apsidálna časť, chór v roku 1530 a bočný portál na známu ulicu Mercerie o ďalšie dva roky. V roku 1534 sochár a architekt Guglielmo dei Grigi dokončil práce na hlavnom oltári.
Fasáda bola prestavaná v barokovom slohu v rokoch 1649 - 1663 podľa návrhu Giuseppe Sardiho (1624 - 1699); sochárska výzdoba je dielom švajčiarsko-talianskeho sochára Bernarda Falconeho (1630 - 1697)
Prehliadka kostola
Kostol je pozoruhodným príkladom vrcholne renesančnej architektúry, ktorá čerpá predovšetkým z tradičných benátskych tvarov. Tri veľké kupoly za sebou dávajú vo svojom dôsledku pozdĺžny priestor, každá pritom spočíva na štyroch stĺpoch.
Exteriér
Trojloďová stavba s trojapsidálnym záverom je postavená na pôdoryse latinského kríža v západo-východnom smere. Bohato zdobené prísne symetrické dvojetážové priečelie, obrátené do námestia Campo San Salvatore je členené pilastrami s korintskými hlavicami na tri vertikálne polia. Priestor nad hlavným portálom a bočnými oknami vypĺňajú trojuholníkové tympanóny. Vrch priečelia je rovnako ukončený tympanónom so sochou Spasiteľa.
Pred kostolom na Campo San Salvador stojí stĺp pripomínajúci vyhnanie Rakúšanov z Benátok v roku 1848.
Interiér
left|thumb|200px|Pohľad do interiéru kostola Bohatstvo Kostola San Salvador tkvie predovšetkým v jeho interiérovej výzdobe. Podlaha je vykladaná mozaikou. Hneď pri vchode vľavo v bočnej lodi stojí mramorový pomník pápeža Pia X. od Antonia Baggia.
V ľavej lodi pred transeptom visí obraz Madona s dieťaťom a svätými od Jacopa Palmu mladšieho. Vľavo od obrazu sa nachádzajú dvere vedúce na organový chór. Sú pozoruhodné maľbami Premenenie Pána a Zmŕtvychvstanie Krista, ktorých autorom bol starší Tizianov brat Francesco Vecelli.
Vo výklenku pravej postrannej lode sa nachádza monumentálny náhrobok benátskeho dóžu Francesca Veniera od Jacopa Sansovina. Náhrobok z rokov 1555 - 1561 je stĺpová architektúra s reliéfom Piety v oválnom výklenku nad sarkofágom s dóžom a alegorickými sochami Nádeja Charita v bočných výklenkoch. Dóža Francesco Venier patril k najbohatším mužom Benátok a zastával významné funkcie, bol o.i. vyslancom u pápeža Pavla III. Bol veľkým mecenášom umenia; v obľube mal najmä Sansovinovu dielňu.
Hlavný oltár ukrýva retabulum z pozlateného striebra z polovice 14. storočia. Ide o jemnú gotickú zlatnícku prácu nazývanú Pala d'Argento, ktorej stred tvorí reliéf s motívom transfigurácie Krista. Retabulum nie je možné bežne vidieť - býva odhaľované každoročne iba medzi 3. - 15. augustom, v čase slávenia sviatku Premenenia Pána, príp. pri príležitosti významných cirkevných sviatkov.
K pozoruhodným prácam v apsidálnej časti chrámu patria ešte obrazy Večera v Emauzách, práca umelca Belliniho školy a Utrpenie svätého Teodora od veronského maliara Bonifacia Veroneseho.
V pravej apsidálnej kaplnke sú uložené ostatky svätého Teodora, prvého patróna Benátok, ktorý žil v 3. storočí. Odmietol sa zúčastniť pohanských bohoslužieb a zapálil chrám pohanskej bohyne. Bol mučený a nakoniec hodený do rozpálenej pece. Jeho ostatky boli prenesené do Benátok z Ríma.
V pravej priečnej lodi sa nachádza náhrobok rodiny Cornariovcov, dielo Bernardina Contina. Tu bola v roku 1663 pochovaná niekdajšia cyperská kráľovná Katarína Cornaro (1454 - 1510), potom, čo boli jej ostatky prechodne uložené v Kostole Santi Apostoli.
Slovenské kvety (učebnica)
náhľad|Obal knihy
Slovenské kvety (podtitul: Výbor z národnej poezie pre školy občianske, stredné i pedagogia) je učebnica ľudového spevu, ktorá vyšla v roku 1923 v Štátnom nakladateľstve v Prahe. Napísal ju profesor na vtedajšom Masarykovom I. štátnom česko-slovenskom učiteľskom ústave v  Modre, Emil Hula. Učebnica bola odobrená Výnosom ministerstva školstva a národnej osvety č. 103.625 zo dňa 4.X.1922.
Autor vo svojom pripomenutí čiže úvode napísal: ''„Reformné hnutie ostatnej doby, jej sociálny a myšlienkový prevrat, z ktorého vyplynula aj všeobecná potreba po zvýšenej vzdelanosti všetkých vrstiev národa, preniesla sa samo sebou do školy, prirodzeného to miesta, kde pestuje sa výkvet ľudskej kultúry – vedomosti a umenie. Je samozrejmé, že umenie má tu byť rovnocennou zložkou s obormi vedenia, preto vedľa krásna literného a výtvarného (slohu a kreslenia) učiteľ nech systematický pestuje i oduvševnelý, umelecký spev ako základ všeobecného hudobného vzdelania.“'' V učebnici je veľa zaujímavosti z oblasti slovenských národných piesní. Okrem iných autor podrobne píše napríklad o piesni Nad Tatrou sa blýska. Nasledujúci text piesne je autentický citát.
náhľad|Nad Tatrou sa blýska
Text piesne podľa učebnice
1.Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú, nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú; zastavme sa, bratia, veď sa ony ztratia, Slováci ožijú.
4.Ešte jedle rastú na Kriváňskej strane, ešte jedle rastú na Kriváňskej strane; kto jak Slovák cíti, nech sa šable chytí, a medzi nás stane.
Charakteristika piesne
V tejto učebnici je zaujímavým spôsobom opísaný vznik piesne Nad Tatrou sa blýska. Emil Hula ju zaradil medzi piesne vlastenecké, s pokynom, že ju treba spievať výrazne – ohnivo. Pieseň vznikla v rokoch štyridsiatych devätnásteho storočia. V týchto pohnutých časoch schádzali sa vlasteneckí študenti bratislavského lýcea Jozef Podhiazsky, Janko Rimavský, Janko Matúška a iní, k hudobne – literárnym besedám, na ktorých prednášali svoje duševné plody, básne i piesne. Pri tejto príležitosti Janko Matúška napísal aj báseň Nad Tatrou sa blýska. Nápev k básni si vypožičal z ľudovej piesne „ U studánky stála, napájala páva.“ Tento nápev bol vtedy známy a spievalo sa naň aj niekoľko iných textov. Revolučného posvätenia piesni sa dostalo v roku 1848, kedy ju slovenskí študenti hojne spievali. Pravdepodobne už tam došlo k doplneniu textu o slohu, Kto jak Slovák cíti, nech sa šable chytí a medzi nás stane! Túto pieseň, neskoršie ako poburujúcu, vtedajšia maďarská vláda zakázala. Spievať ju verejne alebo rozmnožovať tlačou bolo trestné. Napriek tomu Matúškove vzdorné verše pôsobili stále horúcejšie a stali sa vyznaním viery v šťastnejšiu budúcnosť slovenského ľudu. Emil Hula píše: „Prišiel 28. október 1918, deň svobody; putá tisícročnej nevôle praskly a pieseň „N.T.“, Maďarmi nenávidená a po desaťročia zakazovaná, zaznela naraz hlasne z tisícov hrdiel, tak mocne, že jej hlahol odrážal sa od tatranských skál ani hlas martinských zvonov. V decembri na to bola vyhlásená za druhú štátnu hymnu celého československého národa.“ Autor pripomína, že táto pamätná pieseň je svedkom neustálych bojov a národných útlakov, že je starým dedičstvom našich otcov, preto musíme pozerať na to, aby jej prednes bol vždy a všade dôstojný. Hymnický ráz skladby si žiada, aby sa spievala ako každá hymna jednohlasne. Už vtedy upozorňoval aj na chyby v tempe piesne, ale tiež nato, že niektoré spevníky namiesto pôvodného textu Zastavme sa bratia udávajú  nesprávne Zastavme ich bratia. Preto je pochopiteľná aj táto autorova požiadavka na nápravu : „ Národná hymna musí sa spievať presne, jednotne a tak ako je predpísaná. Predovšetkým je povinnosťou slovenských škôl všetkých kategórií, aby našu mládež naučili slovenskej hymne naozaj správne. Tiež rôzne spolky a osvetové inštitúcie môžu vykonať a iste rady vykonajú bez ťažkosti veľmi mnoho.“
Štruktúra učebnice
Učebnica je členená na Pripomenutie a XII statí. náhľad|Prehľad piesní
I.Vlastenecké piesne
1.	Nad Tatrou sa blýska 2.	Kde domov můj? 3.	Kto si rodom Slovák 4.	Prosba 5.	Hej, Slováci 6.	Pod Kriváňom
II.Deň – noc
7.	Aj, už je ráno 8.	Sadaj, slnko sadaj 9.	Vysoko zornička 10.	Zapadá slniečko
III.Kone – kravy – ovečky
11.	Kebych ja vedela 12.	Ide ťažký furman 13.	Hojže, hoj, kravy moje 14.	Ovce moje
IV.Zahrádka – kvietie – lúka- hora – voda
15.	Dievča, dievča, čo-že to máš 16.	Rozmarín, ruža, ľalija 17.	Mám ja lúčku 18.	Zoťali brezu 19.	Ej, javor 20.	Limbora 21.	Nit taká voda ako z Bodroga
V.Orba – siatba – žatva
22.	Orala sivýma volkama 23.	Oraly by moje volky, oraly 24.	Ej, oráč 25.	Pod horou ovos drobný 26.	Či-že je to jarné žitko 27.	Keď som trávu kosil 28.	Žatevná
VI.Tanečné piesne
29.	Čardaš budzogáň 30.	Bol jeden gajdoš 31.	Vodu – vodu 32.	Išla Marína 33.	Tancuj, tancuj 34.	Sedemdesiat sukieň mala 35.	Tam hore v pasekách 36.	Rozchodná
VII.Žiaľne piesne
37.	Ja som bača 38.	Na lúke trávičku kosci kosia 39.	Zahučaly hory 40.	Mať moja 41.	Teče voda, teče 42.	Dobrý večer, frajerečka moja
VIII.Ľudové balady
43.	Pásol Jano tri voly 44.	Išli hudci horou 45.	Čie-že to ovečky hore grúňom idú
IX.Vojenské piesne
46.	Keď som mašíroval 47.	Husárske 48.	Pri trenčianskej bráne 49.	Na trávničku, na zelenom 50.	Ide kuruc
X.Zbojnícke piesne
51.	Hej, hore háj 52.	Pijú chlapci, pijú 53.	Bol by Jánošík bojoval 54.	Až pôjdete cez pole 55.	Ej, všetci ľudia vravia
XI.Vianočné piesne
56.	Narodil sa Kristus v Betleme 57.	Slyšíte-li pasterovia 58.	Sem, sem dieťatko 59.	Novinu radostnú nesiem vám 60.	Novoročná
Záver
Učebnica tým, že sú v nej zachytené texty aj noty šesťdesiatich pôvodných slovenských ľudových piesní z roku 1922 profesionálom Emilom Hulom, profesorom spevu na vtedajšom učiteľskom ústave v Modre sú  autentickým obrazom dejín slovenského národa. Určite by si ju mali preštudovať aj terajší hudobní pedagógovia, keď pre nič iné, tak aspoň zo zvedavosti ako učili spev slovenské deti ich predchodcovia tesne po vzniku Československa.
Ukončím doslovným citátom autora: „ Spievame všetci radi: my, naša mamička aj babička, naša prababička, ako aj všetci naši predkovia radi spievali, veď láska k hudbe a k spevu je človekovi rovno vrodená a je taká stará, ako ľudstvo samé. Neni na svete spevavejšieho národa nad Čechoslovákov. Piesne má síce každý národ, spevy počuť aj inde, nikde však ich nie je toľko a nie sú tak krásne ako u nás. Spevom hovorí Slovák k svetu, s pokolenia na pokolenie; do spevu vložené sú jeho najvrúcejšie city, jeho najmilšie výtvory obrazností, - jeho celá myseľ. Všetko, čo sa duše slovenskej živšie dotklo, utkvelo v piesni – v slove národa. Slovo a pieseň sú našou vlastnosťou, ba môžem hovoriť – národným pokladom. Pieseň naša vnikla medzi ľud, stala sa jeho majetkom. Bohužiaľ, že naša mládež v poslednom čase na piesne národné zabúda. Chuderky ... vymierajú hladom jako vtáčik v klietke, keď sme mu zabudli dávať čerstvú vodu a semenec. Keby tak vstali z hrobu naši praotcovia a počuli tie naše „časové“ pouličné kuplety a odrhovačky!“
Poznámka
Originálna učebnica je vo vlastníctve autora príspevku.
Zdroje
Hula,Emil: Slovenské kvety, Štátne nakladateľstvo v Prahe, rok vydania 1923, počet strán 144.
LG Optimus F7
LG Optimus F7 je smartfón, ktorý navrhla a vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Patrí do prvej generácie rady F. Predstavený bol vo februári 2013 a uvedený v júni 2013. Operačný systém používa Android 4.1.2 Jelly Bean. Je to smartfón vyššej triedy v rade F prvej generácie a súčasne najvyšší a najvýkonnejší model tohto radu.
Vybavený je dvojjadrovým procesorom s frekvenciou 1,5 GHz. Telefón má 1 GB RAM a 8 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB.
Pont Notre-Dame
thumb|Pont Notre-Dame Pont Notre-Dame (Most Panny Marie) je most cez rieku Seinu v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode, kde spája pravý breh a ostrov Cité. Posledná prestavba pochádza z rokov 1910 – 1914. Most bol pomenovaný podľa katedrály Notre-Dame.
Dejiny
Na tomto mieste medzi ostrovom Cité a pravým brehom stál najstarší známy most v Paríži zvaný Veľký most (Grand-Pont), ktorý jeho názov odlišoval od Malého mosta (Petit-Pont) spájajúceho ostrov Cité s ľavým brehom. Most bol zničený pri nájazde Normanov v roku 886. Ďalší drevený most tu vydržal do roku 1406, kedy ho odniesla povodeň. V roku 1413 dal Karol VI. vybudovať opäť drevený most s pevnejšou konštrukciou, ktorý sa nazýval Notre-Dame, a stálo na ňom až 60 domov. Tento most sa zrútil 28. októbra 1499. V roku 1500 začala výstavba nového kamenného mosta so šiestimi oblúkmi, ktorá skončila v roku 1507. Aj na tomto moste stálo veľa domov a obchodov. Tieto domy boli ako prvé v Paríži očíslované. V roku 1660 bol most opravený a vyzdobený na počesť príjazdu Márie Terézie Habsburskej, dcéry španielskeho kráľa Filipa IV., ktorá sa na základe Pyrenejskej zmluvy stala manželkou Ľudovíta XIV. a kráľovnou Francúzska a Navarry, do Paríža. V roku 1786 boli na príkaz Ľudovíta XVI. odstránené z mosta všetky stavby.
V roku 1853 bol starý most nahradený novým, taktiež kamenným, ktorý mal len päť oblúkov. Most bol pre riečnu dopravu nebezpečný, medzi rokmi 1891 až 1910 tu bolo 35 nehôd lodí. Preto bolo rozhodnuté nahradiť tri prostredné kamenné oblúky jedným kovovým, aby sa uľahčil prejazd lodiam. Stavba prebiehala do roku 1914, ale slávnostné odhalenie bolo až po skončení prvej svetovej vojny v roku 1919.
Libina
Libina je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 475 obyvateľov, z toho 1 719 mužov a 1 756 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,8 roka).
Pont Notre-Dame
Architektúra
Most má tri oblúky. Dva krajné menšie sú kamenné z roku 1853, najväčší prostredný ( dlhý) je z ocele. Celková dĺžka mosta je 105 metrov a šírka 20 metrov ( vozovka a dva chodníky).
Urup
Urup môže byť:
Vaška (priezvisko)
Vaška je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s jediným výskytom v obci Čamovce (okres Lučenec). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Vaška.
Urup (ostrov)
Urup (po āinsky ウルㇷ゚ — Urup; 得撫島, Uruppu-tó) je neobývaný ostrov južnej skupiny ruských Kurilských ostrovov. Administratívne patrí do ruskej Sachalinskej oblasti. Rozlohou (približne 1 450 km²) je štvrtý najväčší v súostroví Kurily. V rokoch 1946–1991 bolo na ostrove umiestnené pohraničné vojsko ZSSR. V súčasnosti na ostrove nie je stále osídlenie.
Ville Valo
Ville Valo, celým menom Ville Hermanni Valo (* 22. november 1976, Helsinki) je spevák a skladateľ fínskej rockovej skupiny HIM.
Vie hrať na basgitare, gitare a dokonca aj na bicích. Keď bol malý, jeho koníčkom bolo judo. Neskôr ho viac zaujal skateboarding. V detstve rád počúval kapelu Kiss. Mala vplyv aj na jeho tvorbu. Jeho najobľúbenejšia kapela je Black Sabbath. Nemá rád The Beatles. Jeho vlastná skupina niesla názov B.L.O.O.D. Nebola však jeho poslednou neznámou kapelou. Kým sa dopracoval k HIM, vystriedal ešte viacero skupín.
Ville je známy mnohými neresťami. Najväčšou sú vraj cigarety, ktorých vyfajčí denne cez 80. Ale nedá sa veriť všetkým jeho slovám keďže rád vtipkuje. Skutočnosťou sú však jeho tetovania, ktorých ma veľa. Snáď najnovšia informácia, ktorá prišla roku 2005, bolo zasnúbenie s Jonnou Nyrgen. Ich zasnúbenie bolo v nezvyčajnom štýle. Namiesto prsteňov si nechali vytetovať na prstenník prvé písmená slov vety „Do I look like I give a fuck?“. Pretože veľa cestoval kvôli turné, nepodarilo sa mu udržať vzťah s Jonnou a tak sa ich vzťah skončil.
Villeho tetovania
Ma ich veľké množstvo. Najväčším a najvýraznejším tetovaním sú ornamenty na ľavej ruke. Jeho prvým tetovaním bolo srdce na pravej ruke. Ma niekoľko heartagramov, pričom najnovším tetovaním je hlava fínskeho spisovateľa.
Kastélyosdombó
Kastélyosdombó je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Barcs.
Má rozlohu 1308 ha a žije tu 270 obyvateľov (2007).
Gravitačný zákon
náhľad|Newtonov gravitačný zákon Gravitačný zákon alebo Newtonov gravitačný zákon znie: Dve ľubovoľné častice (hmotné body) sa vo vesmíre navzájom priťahujú dvoma rovnako veľkými silami opačného smeru pôsobiacimi pozdĺž ich spojnice, pričom tieto sily sú priamo úmerné súčinu hmotností týchto častíc a nepriamo úmerné druhej mocnine vzdialenosti týchto častíc.
Matematicky teda platí, že dva hmotné body o hmotnostiach m1 a m2 vo vzájomnej vzdialenosti r sa navzájom priťahujú gravitačnou silou F (respektíve dvoma opačnými silami F1 a F2), ktorej veľkosť je:
G (označované aj ako κ) sa nazýva gravitačná konštanta.
Ak nejde o častice, ale o telesá, výsledná gravitačná sila je vektorovým súčtom síl pôsobiacich na jednotlivé častice, z ktorých sa teleso skladá.
Gravitačný zákon platí globálne, v celom známom vesmíre.
Ďalšie podrobnosti pozri v článku gravitácia.
Zoznam planétok 128751 – 129000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Keleti pályaudvar
náhľad|Budova železničnej stanice Keleti pályaudvar náhľad|Stanica Keleti pályaudvar v roku [[2014]]
Keleti pályaudvar je najväčšia železničná stanica v Budapešti nachádzajúca sa v jej východnej časti vo štvrti Józsefváros.
Budova stanice bola postavená v štýle eklekticizmu medzi rokmi 1881 – 1884 a na svoju dobu patrila medzi najmodernejšie. Stavbu navrhli Gyula Rochlitz a János Feketeházy. Dĺžka stanice je, dĺžka nástupišťa je a hĺbka pod zem je.
Nachádza sa pod ňou aj rovnomenná stanica metra, v ktorej sa stretávajú linky (od roku 1970) a  (od roku 2014).
Partnerské mesto
náhľad|Tabuľa označujúca partnerské mestá nemeckého mesta Neckarsulm
Partnerské mestá sú také mestá, ktoré sa aj napriek svojej geografickej vzdialenosti spojili, aby udržiavali vzájomné kultúrne putá a kontakty medzi svojimi obyvateľmi. Majú často, hoci nie vždy, podobné demografické a iné charakteristiky, niekedy aj podobnú históriu. Takéto partnerstvá vedú často k výmenným študentským programom a ekonomickej a kultúrnej spolupráci.
Ideu partnerských miest v rámci Európy podporuje od roku 1989 aj Európska únia. Tá uvoľnila v roku 2003 na podporu 1300 takýchto projektov sumu 12 miliónov eur.
Vaska (priezvisko)
Vaska je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v meste Rimavská Sobota. Trochu častejšie je v Česku, najviac v Prahe.
Mijazaki
Mijazaki môže byť v Japonsku:
Meylan (kantón)
Meylan je francúzsky kantón v obvode Grenoble v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Tvoria ho 4 obce.