cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Python (programovací jazyk)
Dokumentačné reťazce
Reťazec umiestnený hneď za definíciou triedy alebo funkcie alebo na začiatku modulu sa stáva asociovaným dokumentačným reťazcom (tzv. docstring). Existujú nástroje na automatické vytváranie dokumentácie vo formáte HTML založenej na dokumentačných reťazcoch.
Funkcionálne programovanie
Ako už bolo spomenuté, ďalším kladom Pythonu je dostupnosť funkcionálneho štýlu programovania. Ako sa dá očakávať, umožňuje to oveľa priamočiarejšiu prácu so zoznamami a inými kolekciami. Jedna z takýchto konštrukcií je list comprehension, prebratá z funkcionálneho jazyka Haskell, ako je vidieť tu na výpočte prvých piatich mocnín čísla dva:
Algoritmus quicksort môže byť tiež elegantne vyjadrený pomocou list comprehensions:
Keďže Python umožňuje odovzdávať funkcie ako argumenty, je možné vyjadriť aj ďalšie funkcionálne konštrukcie.
Lambda
Pomocou kľúčového slova  môžeme vytvárať malé anonymné funkcie. Bloky  v Pythone môžu obsahovať len jeden výraz a nemôžu obsahovať príkazy. Tu je funkcia, ktorá vracia súčet svojich dvoch argumentov:
Exec
Python umožňuje vykonanie kódu, ktorý je napr. obsahom premennej, pomocou funkcie. V zásade je tak možné spúšťať program, ktorý bude akoby meniť sám seba. Príklad:
Generátory
Generátory v Pythone sú mechanizmom pre tzv. „lenivé vyhodnocovanie“ funkcií, ktoré by inak vracali neúmerne veľké alebo výpočtovo náročné zoznamy.
Príklad:
Teraz môžeme použiť generátor generate_ints:
Definícia generátora vyzerá rovnako ako definícia funkcie, len namiesto kľúčového slova  je použité. Volanie generátora môžeme použiť namiesto zoznamu, alebo inej štruktúry, cez elementy ktorej chceme postupne prechádzať. Vždy, keď cyklus for v príklade potrebuje ďalší prvok, zavolá sa generátor, ktorý dá ďalší prvok.
Objektovo orientované programovanie
Python má rozsiahlu podporu pre objektovo orientované programovanie. Podporuje nielen polymorfizmus tried dediacich od tej istej triedy ako v staticky typových jazykoch, ale aj plný polymorfizmus pre všetky objekty. Všetko v Pythone je objekt vrátane tried, funkcií, čísel a modulov. Python tiež podporuje metatriedy – pokročilý nástroj na rozšírenie funkcionality tried. Samozrejme podporuje dedičnosť vrátane viacnásobnej dedičnosti. Má obmedzenú podporu pre súkromné premenné.
Spracovanie výnimiek
Python podporuje spracovanie výnimiek vo význame testovania chýb a iných výnimočných udalostí v programe. Takto je možné zachytiť aj výnimku spôsobenú syntaktickou chybou.
Výnimky dovoľujú stručnejšiu a spoľahlivejšiu kontrolu chýb ako iné spôsoby ohlasovania chýb alebo výnimočných udalostí. Výnimky nerobia kód neprehľadným ako testovanie vráteného kódu chyby v C a môžu sa jednoducho šíriť volajúcimi funkciami, ak chyba musí byť ohlásená vyššej úrovni programu.
Štandardná knižnica
Väčšia časť štandardnej knižnice je kompatibilná medzi platformami, teda programy môžu pracovať v UNIX, Windows, Macintosh a iných platformách bez zmeny.
Ďalšie vlastnosti
Python tak isto obsahuje vstavaný debugger, profiler a nástroje na testovanie (unit testing framework).
Popularita
Od roku 2003 sa Python sústavne umiestňuje v prvej desiatke najobľúbenejších programovacích jazykov v indexe TIOBE Programming Community Index, kde je od februára 2021 tretím najpopulárnejším jazykom (po jazykoch Java a C). Bol zvolený za programovací jazyk roka (za „najvyšší nárast hodnotení za rok“) v rokoch 2007, 2010, 2018 a 2020 (jediný jazyk, ktorý to dokázal štyrikrát).
Empirická štúdia zistila, že skriptovacie jazyky, ako napríklad Python, sú produktívnejšie než konvenčné jazyky, ako sú C a Java, pri problémoch s programovaním, ktoré zahŕňajú manipuláciu so reťazcom a vyhľadávanie v slovníku, a zistila, že spotreba pamäte bola často „lepšia ako pri Jave a nie oveľa horšia ako pri C alebo C++“.
Medzi veľké organizácie, ktoré používajú Python, patria Wikimedia Foundation, Google, Yahoo!, CERN, NASA, Facebook, Amazon, Instagram, Spotify a niektoré menšie subjekty ako ILM a ITA. Sociálna sieť Reddit bola napísaná väčšinou v jazyku Python.
Podporované platformy
Aj keď Python bol originálne programovaný pre platformu Amoeba OS, táto verzia je „mŕtva“ (nie je udržiavaná). Najpopulárnejšie platformy, na ktorých pracuje Python, sú Linux, BSD, Mac OS X, Microsoft Windows a Java (Java verzia je kompletne oddelená implementácia). Mac GUI pre Python je spravované externým projektom nazývaným MacPython a bolo zahrnuté do Mac OS 10.3 „Panther“. Ďalšie podporované platformy sú: Ale väčšina knižníc pre Python je dostupná iba pre Linux, BSD, Mac OS X a Windows.
Štruktúrny konštitučný vzorec
Štruktúrny konštitučný vzorec určuje poradie navzájom zlúčených atómov (H–O–H, H2–C=C–H2).
Andrej Chmelko
Andrej Chmelko (pseudonym Ach; * 19. november 1908, Hliník nad Hronom – † 25. august 1998, Banská Štiavnica) bol slovenský prozaik, dramatik a publicista.
Životopis
V rokoch 1924 – 1928 študoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. V rokoch 1930 – 1932 pôsobil ako riaditeľ štátnej školy v Horných Turovciach a v Novej Bani, v rokoch 1939 – 1941 bol profesorom na gymnáziu v Kremnici, v rokoch 1941 – 1943 pôsobil ako člen činohry SND v Bratislave, v rokoch 1943 – 1945 bol režisérom a hercom Slovenského divadla v Prešove, v rokoch 1945 – 1953 pôsobil ako šéf činohry a v rokoch 1953 – 1968 bol riaditeľom Štátneho divadla v Košiciach.
Tvorba
Prvé poviedky a novely publikoval časopisecky, knižne debutoval lyrizujúcim románom, ako dramatik sa prezentoval rozhlasovými hrami pre deti a mládež. Pre divadlo upravil a prepracoval hru Martina Kukučína Bacúchovie dvor (1948) a zdramatizoval Timravinu novelu Hrdinovia (1953). Vo svojom diele spracoval skúsenosti z oblasti divadelníctva, dejiny slovenského, maďarského, českého, ukrajinsko-rusínskeho divadla, vydal výber z teatrologických a popularizačných príspevkov a spomienok a je autorom memoárových kníh. Sporadicky sa venoval prekladateľskej činnosti z češtiny.
Ján Chorvát
doc. PhDr. Ján Chorvát, PhD. (* 5. jún 1948, Krásna Hôrka) je slovenský jazykovedec a vysokoškolský pedagóg.
Životopis
V roku 1968-1973 študoval nemčinu a angličtinu na Filozofickej fak. UK v Bratislave, roku 1983 PhDr. a obhájil vedeckú hodnosť kandidát vied, v roku 1987 sa habilitoval docentom pre nem. jazyk (doc.), v roku 1998 obhájil vedeckú hodnosť doktor filozofie (PhD). Absolvoval zahraničné študijné a pracovné pobyty vo viacerých európskych krajinách a USA (1977-1999). Sprvu pôsobil ako ekonóm a stredoškolský profesor, od roku 1975 prednáša na Fakulte ekonomiky a služieb VŠE, resp. Ekonom. fak. UMB v Banskej Bystrici a vykonával funkciu prorektora pre medzinárodné vzťahy UMB v Banskej Bystrici (1994-2000). Bol riešiteľom a spoluriešiteľom 5 rezortných a fakultných výskumných projektov a vedúcim 2 projektov VEGA. Pôsobí ako vedecký redaktor zborníka Acta Linguistica, je členom EUROPHRAS (od roku 1999) a 2 spoločných komisií doktorandského štúdia Na Filozofickej fak. UK v Bratislave. Spoluator vysokoškolských učebníc, prekladá do nem. a 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 jazyka aj zo slov. do angl. a nem. Autor štúdií a odborných článkov v domácich aj zahraničných periodikách.
Walter Lippmann
Walter Lippmann (* 23. september 1889, New York – † 14. december 1974) bol americký spisovateľ, novinár a politický komentátor.
Lippmann bol novinár, mediálny kritik a filozof, ktorý sa pokúsil uviesť do súladu napätie medzi slobodou a demokraciou v modernom svete.
V roku 1913 Lippmann, Herbert Croly, and Walter Weyl založili časopis The New Republic magazine. Počas prvej svetovej vojny sa stal Lippmann poradcom prezidenta Woodrowa Wilsona a asistoval mu pri projekte 14 bodov prezidenta Wilsona.
Lippmann mal kontakty na vplyvných amerických politikov a zásadne sa staval do antagonistickej pozície voči komunizmu. Ako mediálny kritik skúmal mediálne obsahy a opísal ich ako projekciu subjektívnych hodnôt na realitu prostredníctvom navodených sterotypov, čím sa vytvára tzv. mediálne pseudoprostredie.
V roku 1920 Walter Lippmann spolu s Charlesom Merzom sa vo svojej vedeckej štúdii s názvom Test mediálnych obsahov (A Test of the News) vyjadrili o novinárskom prejave venujúcom sa revolúcii boľševizmu uverejnenom v The New York Times ako o nevyváženom a nesprávnom. Lippmann napísal okrem Pulitzerovou cenou oceneného stĺpčeka s názvom Dnes a zajtra (Today and Tomorrow) niekoľko kníh. Bol to on, kto zaviedol pojem "studená vojna" v jeho rovnomennej knihe v roku 1947.
O demokracii sa vyjadril, že "sa nikdy vážne nezaoberá problémom, ktorý vyvolala, pretože jeho zobrazenie v ľudských hlavách automaticky nikdy nezodpovedá vonkajšiemu svetu". Masovú demokraciu teda vnímal ako jeden z najvplyvnejších stereotypov a podozrieval ju z elitárskych stanovísk. Masový volič je podľa neho len objektom, ktorý dezorientujú a zavádzajú zbory expertov.
Lippmann videl novinársku prácu ako "prácu s informáciami", pri ktorej novinári predstavujú spojivko medzi politikmi a verejnosťou.
Duplín
Duplín je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho (Atotonilco)
Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho v Atotonilco je jedinečný rímskokatolícky barokový kostol.
V roku 1994 bol zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.
Nachádza sa v mexickom štáte Guanajuato približne 11 km severne od mesta San Miguel de Allende, ktorého historické jadro je pod spoločným zápisom s touto stavbou taktiež kultúrnym dedičstvom UNESCO.
Vznikol v 18. storočí. Jeho architektúra unikátnym spôsobom spája vtedajšiu európsku (španielsku), kreolskú a pôvodnú mezoamerickú kultúru a umenie v Novom Španielsku. Interiér chrámu v priebehu 20. storočia vyzdobil muralista Miguel Antonio Martínez de Pocasangre.
Horní Moštěnice
Horní Moštěnice je obec v okrese Přerov. Leží 3,5 km južne od Přerova na hlavnej ceste spájajúcej Přerov s Hulínom a rieke Moštěnka u súbežne vedúceho II. železničného koridoru. Má 1 655 obyvateľov, 560 domov a jej katastrálne územie má rozlohu 982 ha.
Obec je známa pre minerálne pramene, z ktorých sa čapuje Hanácká kyselka.
Francis Gary Powers
Život
Narodil sa 17. augusta 1929 v mestečku Jenkins v americkom štáte Kentucky. Študoval na Milligan College v Tennessee. V roku 1950 vstúpil do Vzdušných síl USA (United States Air Force) a slúžil u 468. strategickej stíhacej letky (468th Strategic Fighter Squadron) ako pilot lietadla F-84 Thunderjet na Turnerovej základni v Georgii a tiež v Kórei. Vzhľadom na jeho výkony na jednomotorovom prúdovom lietadle ho oslovila americká spravodajská služba CIA (Central Intelligence Agency) na spoluprácu. Ponuku prijal a v roku 1956 sa stal pilotom výškového prieskumného lietadla Lockheed U-2.
thumb|left|Pilot Francis G. Powers pózuje pri lietadle [[Lockheed U-2, 1960]]
Powers pracoval pre CIA štyri roky. Dňa 1. mája 1960 jeho lietadlo U-2 zostrelila salva niekoľkých protilietadlových rakiet nad územím Sovietskeho zväzu, neďaleko Sverdlovska (dnešný Jekaterinburg). Táto udalosť a dianie, ktoré nasledovalo, sa stali známe ako aféra U-2. Powersa v ZSSR odsúdil najvyšší vojenský súd na 10 rokov pobytu v pracovných táboroch za špionáž, ale po dvoch rokoch ho na Glienicker Brücke (tzv. moste špiónov) vymenili za sovietskeho špióna Rudoľfa Abeľa, ktorého chytili Američania. Po návrate do Spojených štátov ho vypočúvala CIA a objavil sa aj pred vyšetrovacou komisiou Senátu USA. Hoci ho kritizovali za to, že neaktivoval deštrukčný mechanizmus prieskumných zariadení, prípadne, že nepožil kyanidovú kapsulu, vyšetrovatelia zo CIA aj zo senátneho výboru zistili, že Powers za daných okolností nemohol konať inak. O svojich zážitkoch napísal knihu Operation Overflight: A Memoir of the U-2 Incident.
Konštruktér lietadla U-2, Clarence „Kelly“ Johnson, ho neskôr zamestnal ako testovacieho pilota v spoločnosti Lockheed. Dňa 1. augusta 1977 Powers zahynul v Los Angeles pri havárii vrtuľníka televíznej stanice KNBC, ktorý pilotoval. Vrtuľníku pri návrate na heliport došlo palivo. Na vine bol pravdepodobne ukazovateľ paliva. Francis Gary Powers je pochovaný na Arlington National Cemetery, kde je napríklad pochovaný aj prezident John F. Kennedy. Za svoje činy získal in memoriam niekoľko vyznamenaní. Syn Gary Powers mladší založil v USA múzeum a nadáciu studenej vojny. Niekoľkokrát navštívil Česko a v roku 2015 sa zúčastnil českej premiéry filmu Most špiónov režiséra Stevena Spielberga, ktorý čiastočne opisuje aj príbeh pilota Francisa Garyho Powersa. V roku 2023 poskytol Gary Powers mladší rozhovor Českej televízii.
Loubens (Ariège)
Loubens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 254 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štedrý deň
thumb|Vianočný stromček ako symbol Vianoc Štedrý deň (iné, spravidla nárečové, názvy: Vilija, Dohviezdny deň, Pôstny deň, Kračún/Kračun/Kračuň, u gréckokatolíkov Predvečer Narodenia Pána) je názov (nepohyblivého sviatku dňa) 24. decembra, odvodený zo skutočnosti, že obyčaje viažúce sa k tomuto dňu mali za cieľ zabezpečiť zdar v budúcom roku sústredením všetkých dôležitých prvkov spokojného blahobytného života. U kresťanov je to deň pôstu pred narodením Ježiša Krista. Štedrý večer (iné, spravidla nárečové, názvy: Badňak, Dohviezdny večer, Kračún/Kračun/Kračuň, Posviat hvizdy, Pôstny večer, Svätý večer) je večer Štedrého dňa. Slovo „Vilija“ je odvodené od latinského slova vigília - predvečer sviatku.
Štedrý večer v rímskokatolíckej cirkvi
Štedrý večer je u niektorých kresťanov (napr. rímskokatolíkov) vyvrcholením adventu a zároveň začiatkom vianočných sviatkov. Po západe slnka sa začína vigília Pánovho narodenia, v minulosti sa dokonca konala aj omša na vigíliu, ktorá má vlastné liturgické čítania a modlitby. Štedrým večerom sa v rímskokatolíckej cirkvi končí advent a polnočnou omšou sa začína sláviť Božie narodenie.
Štedrý večer v gréckokatolíckej cirkvi
V gréckokatolíckej cirkvi je 24. december, nazývaný Predvečer Narodenia Pána, posledným dňom Filipovky - Pôstu pred Narodením Pána. Až do večera sa zachováva prísny pôst, ak však pripadne 24. december na sobotu alebo nedeľu, pôst sa presúva na predchádzajúci piatok. V tento deň (niekedy už 23. decembra) sa ráno slávia kráľovské hodinky (cárske časy) s čítaním žalmov, starozákonných čítaní, apoštolských čítaní a evanjelií, ktoré sa viažu k narodeniu Ježiša Krista. Poobede alebo podvečer sa slávi veľká večiereň s liturgiou svätého Bazila Veľkého.
Potom, ešte pred veľkým povečerím, sa koná slávnostná večera. Tradične by mala obsahovať len pôstne jedlá, hoci rozmanité a početné. Po večeri sa rozdávajú darčeky, niekde na dedinách sa chodí koledovať od domu k domu.
Neskoro večer sa potom slávi veľké povečerie, na konci ktorého sa koná litia - posvätenie chlebov, pšenice, vína a oleja. Tie sa potom rozdávajú veriacim na utierni alebo po liturgii. Charakteristickým spevom veľkého povečeria je S nami Boh!, vybrané verše z knihy proroka Izaiáša. Niekde sa spolu s povečerím slávi hneď aj utiereň, inde sa utiereň slávi až 25. decembra ráno.
Zvyky
Celý Štedrý deň bol prípravou na Štedrý večer, tak po stránke duchovnej, ako aj materiálnej. Pripravovalo sa jedlo na štedrú večeru, zdobil sa vianočný stromček, robil sa betlehem, no zároveň dodržiaval pôst a spomínalo sa na predkov.
Po štedrej večeri sa spievali koledy a rozdávali darčeky. V rímskokatolíckej cirkvi sa veriaci pred polnocou spoločne odoberajú na polnočnú omšu, ktorou sa začína oslava príchodu Ježiša Krista.
Vstiš
Vstiš je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 455 obyvateľov, z toho 240 mužov a 215 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 39,3 roka, ženy 42,1 roka).
Knieža
thumb|Kniežacia hodnostná korunka
Knieža (ženský rod kňažná) bol náčelník kmeňa, neskôr panovník u Slovanov, napríklad Pribina. V ďalšom období to bol šľachtický titul udeľovaný napríklad na území Nemecka a Ruska, ktorý sa v hierarchii umiestňoval pod veľkokniežaťom a nad markízom. Panovníci niektorých európskych monarchií (napr. Monako, Lichtenštajnsko alebo Andorra) majú titul knieža. Kniežatstvo znamená hodnosť kniežaťa alebo územie pod vládou kniežaťa alebo formu štátu na čele s kniežaťom.
Čechy (rozlišovacia stránka)
Čechy môžu byť:
Širočina
Širočina je vodný tok na západnom Slovensku, ľavostranný prítok Žitavy dlhý. Je to typicky nížinný typ vodného toku.
Pramení na rozhraní Pohronského Inovca a Podunajskej pahorkatiny, severne od osady Čierna Dolina, v nadmorskej výške okolo
Tečie na juh cez obce Prílepy a Čierne Kľačany, zľava priberá významný prítok Bočovka a následne napája vodnú nádrž Veľké Vozokany. Potom preteká rovnomennou obcou a okrajom susedných Malých Vozokán. Za obcou mení smer toku na juhozápad, priberá ľavostranný Rohožnický potok, preteká okrajom obce Červený Hrádok a cez Nevidzany, kde zľava priberá Podegerský potok. Pokračuje okolo obce Tajná, opäť zľava priberá Tajniansky potok a ďalej tečie západným smerom. Obteká Vráble zo severu a medzi mestom a mestskou časťou Horný Ohaj sa vlieva do Žitavy.
Rzeszów
Rzeszów (po slovensky zriedkavo: Rešov ; lat. Resovia, nem. Reichshof, po jidiš Reisha, lit. Žešova, ukr. Ряшiв) je mesto na juhovýchode Poľska s počtom obyvateľov 196 821 (2020). Mestský štatút mu bol udelený v roku 1354. Rzeszów je hlavným mestom Podkarpatského vojvodstva (od roku 1999), predtým Rzeszowského vojvodstva (1945 – 1998). V roku 2004 mesto Rzeszów usporiadalo Stredoeurópsku olympiádu v informatike (CEOI).
Poloha
Rzeszów sa rozprestiera na brehoch rieky Wisłok. Nachádza sa v samom srdci Sandomierskieho údolia. Rzeszów je tiež hlavným mestom Podkarpatského vojvodstva a sídlom Rzeszowskeho okresu.
Dejiny
Územie mesta bolo obývané už v období neolitu. Prvá zmienka o Rzeszówe pochádza z roku 1354, kedy mu kráľ Kazimír Veľký udelil mestské práva. Dlhý čas patril panstvu šľachtickej rodiny Lubomirskych, jednej z najdôležitejších v Poľsku. Nebyť preslávených výročných trhov, Rzeszów by bol iba jedným z miest na obchodnej trase do Uhorska. V roku 1658 Jerzy Sebastian Lubomirski založil piaristickú školu, druhú strednú školu v Poľsku. Počas 19. storočia Rzeszów začal strácať význam v prospech Przemyślu.
Mesto sa začalo rozvíjať v roku 1937 a to najmä vďaka zbrojnému priemyslu: Państwowe Zakłady Lotnicze, vyrábajúce lietadlové motory a Hipolit Cegielskieho fabrika na kanóny. Roku 1944 sa stal Rzeszów hlavným mestom vojvodstva a najdôležitejším mestom juhovýchodného Poľska. Počas nasledujúcich 30 rokoch bolo vybudovaných mnoho tovární. V súčasnosti Rzeszów neustále rastie, k mestu sa pripájajú nové osady a je vidieť veľa práce na modernizácií.
Lacarre
Lacarre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Dale Mortensen
Dale Thomas Mortensen (* 2. február 1939, Enterprise, Oregon, USA – † 9. január 2014, Wilmette, Illinois  ) bol americký ekonóm.
Rzeszów
Vzdelanie
Rzeszów je najväčším univerzitným centrom juhovýchodného Poľska. Nachádza sa tu niekoľko stredných škôl a univerzít:
Cestná
Rzeszów sa nachádza na medzinárodnej diaľnici číslo 4, ktorá spája Nemecko a Ukrajinu. Doprava je rušná, no je odklonená od centra mesta.
Letecká
Letisko Rzeszów-Jasionka sa nachádza na severe mesta v osade Jasionka. Pravidelné lety zahŕňajú destinácie Varšava (WAW) a Liverpool, Londýn (Luton), Londýn (Stansted), Dublin, Bristol, Birmingham, East Midlands, Liverpool, New York (John F. Kennedy), New York (Newark Liberty), Frankfurt nad Mohanom (Frankfurt Ren-Men), Gdańsk
Autobusová
Rzeszów je vstupom do Beskýd, mnoho autobusov smeruje do Sanoku.
Železničná
Rzeszów je kúsok od hlavnej železničnej trate zo Sliezska k poľskej východnej hranici a ďalej na Ukrajinu. Veľká železničná stanica bola postavená v 19. storočí. Existuje tiež jedinečná, neelektrifikovaná železničná trať do Jasla.
Dale Mortensen
V roku 2010 spolu s Petrom A. Diamondom a Christopherom A. Pissaridesom získal Cenu švédskej národnej banky za rozvoj ekonomickej vedy na pamiatku Alfreda Nobela za "analýzu trhov práce zaťažených náklady na vyhľadávanie". Zaoberal sa trhom práce a makroekonómiou.
Seymour Martin Lipset
Seymour Martin Lipset (* 18. marec 1922) je americký politológ a sociológ.
Lipset sa zaoberá javom študentstva v politike 60. rokov 20. storočia, politickou aktivitou spoločenských skupín z hľadiska spoločenského pokroku a rozvoja demokracie.
Lacarre
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
(I Can’t Get No) Satisfaction
„(I Can't Get No) Satisfaction“ je rockový hit, ktorý Mick Jagger a Keith Richards napísali pôvodne ako singel pre štvrtý štúdiový album Out of Our Heads skupiny The Rolling Stones. Časopis Rolling Stone dal túto skladbu na druhé miesto svojho rebríčka 500 najväčších hitov všetkých čias, a hudobná televízna stanica VH1 ho dala na prvé miesto zoznamu ''100. najväčších rokenrolových hitov''. V roku 2006 túto skladbu dala národná kongresová knižnica Spojených štátov do svojho národného registra hudobných nahrávok.
Song vyšiel prvýkrát ako singel v USA v júni 1965 a bol neskôr v júli toho istého roku vydaný na americkej verzii albumu Rolling Stones s názvom Out of Our Heads. Skladba „(I Can't Get No) Satisfaction“ bola prelomovým hitom, ktorý bol v USA prvým umiestneným na prvej pozícii v rebríčka Billboard Hot 100.
Text piesne obsahuje odkazy na sexuálny styk a tému boja proti komercionalizácii, čím je spôsobené, že „je vnímaný ako útok na status quo“.
Keith Richards hovorí, že keď ho raz uprostred noci napadol gitarový riff k tejto skladbe, vstal nahral ho na magnetofón spolu so slovami „I can't get no satisfaction“ a zaľahol znovu do postele. Neskôr dodal, že výsledná nahrávka bola „dvojminútovým hraním motívu 'Satisfaction' a štyridsiatimi minútami nahrávky jeho chrápania.“ Neskôr v máji 1965 spolu s Jaggerom dokončili skladbu v izbe floridského hotela Clearwater.
Autorom väčšiny textu piesne je Mick Jagger. Bol inšpirovaný zúrivým rozvojom komercie, ktorý zažili počas pobytu v USA.
Richards mal nepríjemny pocit, že riff sa príliš podobá na skladbu „Dancing in the Street“ od skupiny Martha and the Vandellas (skladbu, ktorej coveverziu nahral Jagger spolu s Davidom Bowiem v roku 1985 ako charitatívny single).
Jagger neskôr dodáva: ''„Spočiatku táto pieseň znela skôr ako folková skladba, Keith ju nemal bohvieako v láske, nechcel aby bol z nej vydaný singel, myslím, že Keith ju považoval za príliš jednoduchú. Nemyslím, že by si ju vtedy bol poriadne vypočul. Považoval ju iba za jeden z bláznivých gitarových riffov.“ Jagger ďalej taktiež poukazuje na to, že hlavný motív textu pripomína slová z piesne „30 Days“ od Chucka Berryho (V skutočnosti v Berryho texte je „I don't'' get no satisfaction from the judge“).
Práva na publikovanie tejto skladby mal dlho v rukách americký právnik Allen Klein (žil do roku 2009), s ktorým sa kapela nešťastne zaplietla, keď sa chcela vyhnúť veľkým daniam v Británii.
Sugar (singel System of a Down)
„Sugar“ je skladba arménsko-americkej rockovej skupiny System of a Down. Bola vydaná ako singel a EP v máji 1998 a tiež sa objavila na ich debutovom albume System of a Down z roku 1998. Skladba je dodnes hraná na väčšine koncertov skupiny, pričom väčšina ich koncertov končí touto skladbou.
Hudobné video
Hudobné video k skladbe „Sugar“ zobrazuje skupinu hrajúcu na pódiu s vlajkou Spojených štátov na pozadí, a zábermi verejného násilia, popráv počas holokaustu, armády, nukleárnych testov Upshot-Knothole Grable a zábermi s nemeckého filmu Metropolis.
Video začína hovoreným slovom reportéra z filmu Sieť:
"'Good evening, I'm Eric Alost [America Lost]. NATO forces bomb Serbia and Kosovo. An unidentified man is being held for questioning by the FBI for suspected links to last month's biological virus deaths. In local news, a dog named Hero takes the grand prize at the annual- I wish I could tell you more pertinent news, but we're in a rating system here, and the key factor is 'sensationalism'. They've got you running in circles, 9 to 5, *static, then TV image resets* and 5 to 9... you're mine! I tell you what they want you to know, and you consider it the truth. Nobody is opening their eyes! Our global economy is depleting the world of our lives and natural resources! AND ARE YOU HAPPY?! COME ON! I WORK FOR THE SYSTEM!'"
Zoznam skladieb
Všetky skladby nahrané naživo boli nahrané dňa 19. januára 1999 v Irving Plaza vin New York City, NY.
Réville
Réville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Matrix (hudobník)
Jamie Quinn, viac známy ako Matrix je londýnsky drum and bassový producent a DJ.
Quinn začal svoju hudobnú kariéru ako člen drum and bassovej dvojice Turbosound, ktorý bol podpísaný pod vydavateľstvom DJa SS F Project Records, ktoré je odnožou vydavateľstva Formation Records. Neskôr okolo roku 1994, Jamie začal vydávať sólové práce pod pseudonymom Matrix cez rôzne iné drum and bassové vydavateľstvá. Od tej doby robil DJa po celom svete a vydal množstvo nahrávok, vrátane niekoľkých cez jeho vlastné vydavateľstvo Metro Recordings. Tiež robil remixy pre skladby umelcov ako Justin Timberlake, Annie Lennox alebo Robbie Williams.
Ďalšie hudobné partnerstvo začalo, keď vpadol do sveta house hudby ako člen dvojice Goldtrix, ktorej hit s názvom „Trippin“ sa dostal do prvej desiatky.
Dávnejšie, Jamie spolupracoval s liverpoolskym producentom Brendanom Collinsom pod názvom Matrix & Futurebound na vytvorení albumu Universal Truth, ktorý vyšiel v lete 2007.
Cathedra Petri
S myšlienkou vytvorenia monumentu v závere apsidy baziliky, ktorý by uschoval najvzácnejšiu relikviu svätopeterskej baziliky, prišiel pápež Alexander VII. V roku 1657 poveril sochára a architekta Gian Lorenza Berniniho aby takýto monument navrhol. Podľa malého umelcovho návrhu pripravili jeho žiaci väčší model.
Svoju pôvodnú predstavu však Bernini na návrh maliara Andreu Sacchiho prepracoval a do nového návrhu zahrnul i okno, ktoré apsidu zhora presvetľovalo.
Išlo o geniálnu Berniniho myšlienku, ktorá v sebe spájala umeleckú i duchovnú stránku diela. Jej vyvrcholením bolo v roku 1666 dotvorenie okna namaľovaním letiacej holubice, symbolu Ducha svätého. Okno je obklopené pozlátenou gloriolou s anjelmi.
Vrchné zakončenie diela tvorí pápežská tiara, ktorú pridržiavajú dvaja puttiovia.
Berniniho návrh spodnej časti diela predpokladal umiestnenie sôch štyroch cirkevných učiteľov, dvoch západných a dvoch východných. Vpravo vpredu umiestnil sv. Augustína a za ním sv. Atanáza. Vľavo vpredu predpokladal sochu sv. Ambróza a za ním sv. Jána Zlatoústeho. Dvaja z nich - sv. Augustín a sv. Ambróz - symbolicky zastupujú západnú kresťanskú cirkev, sv. Atanáz a sv. Ján Zlatoústy zasa východnú cirkev. Sochy boli hotové začiatkom roku 1663.
Napriek všetkým týmto zisteniam ostáva Petrova katedra relikviou, symbolizujúcou učiteľský úrad cirkvi a zjednocujúcou všetkých katolíkov na svete.
Jana Chorvátová
Jana Chorvátová (rod. Garbiarová) (* 19. september 1954 Trstená) je poetka, spisovateľka, editorka, recitátorka.
Šupinavec čínsky
Šupinavec čínsky alebo šupinavec krátkochvostý je šupinavec vyskytujúci sa vo východnej a juhovýchodnej Ázii.
Jana Chorvátová
Životopis
V roku 19741978 absolvovala štúdium na PF v Banskej Bystrici, kombináciu slovenský jazyk-výtvarná výchova a v roku 19871989 špecifickú prípravu dievčat a pracovné vyučovanie. Pôsobila ako jazyková korektorka v Tlačiarňach SNP v Banskej Bystrici (19781980), ako samostatná odb. referentka Okresného osvetového strediska v Banskej Bystrici (19801983), potom učiteľka a vychovávateľka (19831993). Od roku 1993 sa venovala činnosti vo vydavateľstve Stella. Je stálou členkou literárneho klubu Litera 2 pri Literárnom a hudobnom múzeu Štátnej vedeckej knižnice v Banskej Bystrici, s ktorým spolupracuje. Svoje texty publikovala v regionálnych novinách, v slovenských a českých časopisoch. Samostatne sa predstavila v poeticko-hudobných pásmach, v Rádiu Regina, Rádiu Lumen a v Slovenskej televízii. Od roku 2002 je členkou Spolku slovenských spisovateľov.
Šupinavec čínsky
Veľkú časť jeho tela pokrývajú kostenné, bledo alebo žltohnedo sfarbené šupiny s priemerom do ;šupiny nemá na rypáku, lícach, hrdle, vnútornej strane nôh a bruchu. Keď sa skrúti do gule, nevidieť žiadnu mäkkú časť tela. Tenkým jazykom dlhým aj, vyťahuje mravce a termity. Vďaka silne ovíjavému chvostu a dlhým pazúrom je tento šupinavec prekvapivo svižný na stromoch a zdatne hrabe.
Internazionali BNL d’Italia 2009
Internazionali BNL d’Italia 2009 bol spoločný tenisový turnaj, ktorého mužská časť sa konala v dňoch od 28. apríla do 3. mája 2009 a ženská časť v dňoch od 3. do 10. mája 2009 na otvorených antukových dvorcoch v talianskom Ríme. Titul v dvojhre získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Srba N. Đokovića. Bol to jeho 36. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili americký pár Bob Bryan, Mike Bryan. Pre D. Nestora to bol 59. a pre N. Zimonjića 27. titul vo štvorhre na okruhu ATP. Titul v dvojhre žien získala Ruska Dinara Safinová, ktorá vo finále porazila Rusku S. Kuznecovovú. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Taiwančanka Sie Šu-wej a Číňanka Pcheng Šuaj, ktoré vo finále porazili slovensko-japonský pár Daniela Hantuchová, Ai Sugijamová. Pre S. Sieovú to bol šiesty a pre Š. Pchengovú piaty titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Dvojhra mužov
🇪🇸 Rafael Nadal vs. 🇷🇸 Novak Đoković 7-62 6-2
Dvojhra žien
🇷🇺 Dinara Michajlovna Safinová vs. 🇷🇺 Svetlana Alexandrovna Kuznecovová 6-3 6-2
Štvorhra mužov
🇨🇦 Daniel Nestor / 🇷🇸 Nenad Zimonjić vs. 🇺🇸 Bob Bryan / 🇺🇸 Mike Bryan 7-65 6-3
Štvorhra žien
Sie Šu-wej / 🇨🇳 Pcheng Šuaj vs. 🇸🇰 Daniela Hantuchová / 🇯🇵 Ai Sugijamová 7-5 7-65
Horváth (priezvisko)
Horváth je maďarské priezvisko s významom Chorvát (písané podľa starého pravopisu). V roku 2003 bolo najrozšírenejšie na Slovensku. Najčastejšie je v Bratislave, Rudňanoch (okres Spišská Nová Ves), Trnave, Nových Zámkoch, Dunajskej Strede, Bystranoch (okres Spišská Nová Ves), Komárne, Rimavskej Sobote a Spišskej Novej Vsi.
Známi nositelia
Pozri v článku Horváth.
Deathgrind
Zdroj
Death Metal
Zdemyslice
Zdemyslice je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 540 obyvateľov, z toho 280 mužov a 260 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 41,7 roka, ženy 41,9 roka).
Filip IV. (Francúzsko)
Filip IV. zvaný Pekný (* 1268, Fontainebleau, Francúzske kráľovstvo† 29. november 1314, Fontainebleau) bol francúzsky kráľ z rodu Kapetovcov, vládol v rokoch 12851314; navarrský kráľ (ako Filip I.) a sobášom s Janou I. Navarrskou (12841305) gróf zo Champagne.
Filip IV. etabloval Francúzsko ako európsku veľmoc a so svojou nekompromisnou autoritou zriadil moderné rano-absolutistické štátnictvo, ktoré stredovekej francúzskej monarchii umožnilo dovtedy nepoznaný mocenský rozmach. Jeho vládnutie je význačné presťahovaním pápežstva do mesta Avignon a rozbitím Rádu templárov. Jeho prívlastok je zo súčasnosti, ale vzťahuje sa na jeho vtedajší výzor, ktorý údajne zodpovedal rytierskemu ideálu vtedajšej doby.
Loubières
Loubières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Filip IV. (Francúzsko)
Konsolidácia kráľovských domén
Ako kráľ bol Filip odhodlaný za každú cenu posilniť monarchiu. Viac ako hociktorý z jeho predchodcov sa spoliehal na profesionálnu administratívu. V Paríži dal vybudovať Justičný palác so stálym a plateným personálom. Za jeho panovania sa kráľovými ľuďmi stávajú právnici vzdelaní v ríšskom a rímskom práve. Záleží im na jednote kráľovstva a procesy sú ich obľúbený prostriedok na dosiahnutie kráľových záujmov. K verejnosti sa Filip správal rezervovane a špecifické záležitosti,  predovšetkým tie nepopulárne,  nechával na svojich ministrov. Jeho vláda znamená pre Francúzsko prechod od monarchie závislej od osobnej charizmy panovníka ku kráľovstvu s pevnou administratívnou správou.
Loubières
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Filip IV. (Francúzsko)
Konsolidácia kráľovských domén
Filip sa 16. augusta 1284 oženil s kráľovnou Janou I. Navarrskou (12711305). Základom jej vena bolo dedičstvo v Champagne a Brie, ktoré susedili s kráľovskými doménami v Ile-de-France. Po ich zjednotení s kráľovými vlastnými dŕžavami vzniklo rozsiahle územie. Počas vlády samotnej Jany a jej troch synov (12841328) prináležali tieto zeme osobe kráľa. V roku 1328 boli zahrnuté do kráľovských domén, keď ich Filip VI. (ktorý nebol dedičom Jany) zamenil s právoplatnou dedičkou Janou II. Navarrskou za majetky v západnej Normandii.
Loubières
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 212 obyvateľov (2009).
Filip IV. (Francúzsko)
Vojna s Anglickom
thumb|Hold Eduarda I. (kľačiaci) Filipovi Peknému (sediaci) Anglický kráľ Eduard I. bol ako vojvoda akvitánsky Filipovým vazalom s povinnosťou vzdať mu hold.
Loubières
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Filip IV. (Francúzsko)
Vojna s Anglickom
V roku 1293 si Filip po námornom incidente medzi Normanmi a Angličanmi predvolal Eduarda na francúzsky dvor. Eduard, zaneprázdnený problémami v Škótsku, odmietol prísť. To Filip využil ako zámienku na odňatie všetkých Eduardových majetkov vo Francúzsku. Začala sa vojna s Anglickom.
Jej vypuknutie v roku 1294 bolo neodvratným výsledkom stretnutia dvoch konkurenčných expanzionistických monarchií. Spúšťačom bol tajný francúzsko-škótsky pakt o vzájomnej podpore proti Eduardovi I. Ťaženia o získanie kontroly nad Gaskonskom na juhozápade Francúzska v rokoch 12941298 a 13001303 boli bez výsledku. Filip síce obsadil Akvitánsko, ale bol nútený vrátiť ho. Od roku 1297 sa vojna zmenila na sériu vratkých prímerí. V súlade s podmienkami Parížskeho mieru (1303), sa slávila 25. januára 1308 svadba Filipovej dcéry Izabely s princom z Walesu, dedičom Filipovho nepriateľa. Tento zväzok mal spečatiť mier, namiesto toho bol však jeho výsledkom anglický uchádzač o francúzsky trón a Storočná vojna.
V Európe sa už dlhšiu dobu neviedla žiadna významnejšia vojna a v tomto medziobdobí sa v spôsobe jej vedenia udiali zmeny; stala sa profesionálnejšou, technologicky vyspelejšou a oveľa drahšou. Filipova vláda bola poznačená snahou nájsť prostriedky na krytie vojenských výdavkov.
Poľovačka na peniaze
left|thumb|Zlatá minca Filipa IV. Filip Pekný poznal jedinú finančnú zásadu: obstarať peniaze všetkými možnými spôsobmi. Zavádzal nové dane: mimoriadnu daň, akúsi daň z obratu; daň z príjmu, ktorá ide na „obranu kráľovstva“; konfiškácie. V roku 1306 boli pozatýkaní všetci Židia, ich majetky boli skonfiškované a sami boli vypovedaní z francúzskeho územia. Ako ďalšie finančné obete nasledovali lombardskí bankári a bohaté opátstva. Jeho nepriatelia z radov katolíckej cirkvi ho odsudzovali ako márnotratníka. Devalvuje mince. Keď uvalil dane aj na francúzsky klérus, nasledovali protesty rímskokatolíckej cirkvi a pápežovho okolia. Pápež Bonifác VIII. na to reagoval vydaním buly Clericis laicos, ktorá zakazovala laikom zdaňovať klérus pod hrozbou exkomunikácie. Aby vzdoroval pápežovi, Filip zvolal snem biskupov, šľachticov a parížskych mešťanov, predchodcu Generálnych stavov, ktoré sa prvýkrát zišli počas jeho vlády. Ich jedinou úlohou bolo schválenie nových daní.
Filip z tohto sporu s pápežom vyšiel víťazne. Proti pápežovi vyslal svojho ministra Guillauma Nogareta s príkazom zatknúť Bonifáca, priviesť ho do Francúzska, kde ho chcel prinútiť odstúpiť. Starý pápež s podlomeným zdravím však túto potupu neprežil. Na druhý deň zomrel. Na Petrov stolec bol na jeho miesto v roku 1303 zvolený Benedikt XI., od ktorého si Filip sľuboval spoluprácu a podriadenosť. Keďže ani nový pápež sa nehodlal kráľovi podriadiť, po jeho smrti (už na druhý rok) presadil za pápeža Francúza. V roku 1305 sa ním stal arcibiskup Bertrand de Goth (pápež Klement V.). Lojalitu nového pápeža a kontrolu nad ním si Filip poistil o. i. tým, že v roku 1309 presídlil pápežský úrad do juhofrancúzskeho Avignonu. Takmer sedemdesiat rokov (do roku 1378) trvajúce obdobie v dejinách rímskokatolíckej cirkvi, kedy nebol sídlom jej hlavy Rím, vošlo do histórie pod názvom avignonské zajatie.
Vo Flámsku
Časti západného Flámska – mimoriadne bohatá a vyspelá časť Európy – spadali od konca 12. storočia pod francúzsku vládu. Flámsko zase bolo tradičným spojencom Anglicka. Po začatí vojny s Anglickom, vypuklo povstanie. Filip poslal na jeho potlačenie vojsko s 2 500 ozbrojenými šľachticmi a 4 000 pešiakmi. V bitke pri Kortrijku 11. júla 1302 boli Francúzi porazení. Filip na toto pokorenie reagoval energicky a osobne Flámov porazil o dva roky neskôr pri Mons-en-Pévèle. V dôsledku tohto víťazstva prinútil Flámov v roku 1305 prijať tvrdé mierové podmienky. Mier vyžadoval veľké reparácie a ponižujúce pokuty a pripojil bohaté súkennícke mestá Lille a Douai, miesta významných súkenníckych trhov, ku kráľovským územiam. Béthune, prvé dobyté flámske mesto, bolo udelené Mahaut, grófke z Artois a jej dve dcéry na zabezpečenie jej vernosti boli zosobášené s Filipovými synmi.
Filip IV. a templári
Rád templárov bol 200 rokov starý vojenský rád, ktorý sa zodpovedal iba pápežovi. Jeho ohromné bohatstvo lákalo Filipa, ktorý mal večné finančné problémy. Aby ho mohol vydrancovať, využil svoj vplyv na Klementa V., ktorý rád zrušil a zbavil ho aj cirkevného postavenia a ochrany. Filip sa na jeho zničenie dobre pripravil. Poveril svojho ministra Nogareta a inkvizítora Francúzska Ymberta, aby tajne zhromaždili všetko, čo by mohlo rád skompromitovať. Obviňovali ich, že namiesto Krista uctievajú pohanského boha Bafometa. V noci z 12. októbra na 13. októbra 1307 boli vo Francúzsku súčasne zatknuté agentmi Filipa Pekného stovky templárskych rytierov (povera v nešťastný piatok trinásteho vznikla vďaka tomuto dňu). V zajatí sa ocitol aj veľmajster Jacques de Molay spolu so svojím zástupcom Hugrom de Perraultom. Templári boli neskôr mučení, aby sa priznali ku kacírstvu v ráde. Veľa templárov bolo upálených.
V októbri roku 1311 sa zišiel vo francúzskom Vienne koncil za účasti okolo 300 biskupov z Anglicka, Francúzska, Škótska, Talianska, Uhorska a ďalších katolíckych krajín. Väčšina biskupov sa postavila proti návrhu, aby bol rád odsúdený a zrušený. Návrhu Klementa sa podriadili až keď sa na koncile objavil Filip IV. s oddielom ozbrojencov. 22. marca 1312 bol rád oficiálne zrušený.
Cirkevný súd s predstaviteľmi rádu, veľmajstrom Jacquesom de Molay, vizitátorom Francúzska Hugom de Perrault, majstrom Normandie Geoffroiom Charnayom a majstrom v Aquitánii Godefroiom de Nocnville sa uskutočnil v marci 1314 pred katedrálou Notre-Dame. Boli verejne odsúdení a 18. marca 1314 aj upálení na ostrove Ile-des-Javiaux na rieke Seine v centre Paríža.
Aféra vo veži Nesle
V roku 1314 boli dve Filipove nevesty obvinené z cudzoložstva a ich údajní milenci mučení, stiahnutí z kože a popravení za zločin známy ako Aféra vo veži Nesle (Affaire de la tour de Nesle).
Smrť
thumb|Náhrobok Filipa IV. v bazilike Saint-Denis V roku 1314 zasiahlo Filipa počas poľovačky krvácanie v mozgu. Zomrel o niekoľko týždňov neskôr vo Fontainebleau. Molay pri svojej poprave Filipa IV. preklial a vyzval ho na Boží súd, čo sa aj zdanlivo vyplnilo.
Pochovali ho v Bazilike Saint Denis. Jeho nasledovníkom sa stal syn Ľudovít X. Vláda Filipa IV. predstavuje vrchol stredovekého Francúzska a naznačuje slabnutie moci pápeža, ktorý bol dovtedy uznávaný ako takmer úplná autorita.
Rodina
Filip IV. a Jana Navarrská mali 7 detí:
Sigmaringen (mesto)
thumb|Sigmaringen
Sigmaringen je nemecké mesto ležiace na hornom toku Dunaja v Bádensku-Württembersku, hlavné mesto rovnomenného okresu.
Prvá zmienka o ňom je z roku 1077 a je známe hlavne svojím výborne zachovalým hradom (nemecky: Schloß Sigmaringen).
7. septembra 1944 sa sem po spojeneckej invázii do Francúzska uchýlila vichystická vláda maršala Pétaina a založila tu francúzsku exilovú vládu. Spolu s ňou do Sigmaringenu ušli aj francúzski spisovatelia Louis-Ferdinand Céline a Lucien Rebatet, ktorí sa báli o svoje životy kvôli svojim politickým a antisemitistickým dielam. Célineovo dielo D'un château l'autre opisuje dobytie mesta.
Sigmaringen je rodiskom Ferdinanda I. (* 1865† 1927), rumunského kráľa v rokoch (1914-1927) z rodu Hohenzollernovcov, ktorým mesto s hradom patrilo.
Eva Chorvátová
Eva Chorvátová (* 1. január 1941, Kotešová - † 12. september 1975, Žilina) bola spojová inžinierka a  pedagogička.
Životopis
Do roku 1958 študovala na Strednej ekonomickej škole v Žiline, 1960-1965 ekonomiku dopravy na VŠE v Prahe, 1965 Ing, 1975 Csc. Venovala sa výskumu technológie spracovania a ekonomickej efektívnosti technických zariadení pri spracovaní zásielok. V roku 1966-1968 vyučovala telekomunikačnú prevádzku a ekonomiku spojov na Strednej ekonomickej škole v Banskej Bystrici. Prednášala ekonomiku, organizáciu a plánovanie spojov, štatistiku spojov a účtovníctvo na VŠDS v Žiline.
Lacarry-Arhan-Charritte-de-Haut
Lacarry-Arhan-Charritte-de-Haut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kniežatstvo
Kniežatstvo označuje jednu z foriem vlády štátu, na ktorého čele stojí knieža. Kniežatstvá dnes existujú ako suverénne štátne celky (Monako, Lichtenštajnsko, Andorra), alebo ako historická územia (napr. České kniežatstvo, Nitrianske kniežatstvo ai.).
Súčasnosť
V dnešnej dobe sa pod pojmom kniežatstvo rozumie právne suverénny štát s vlastným (suverénnym) územím monarchu šľachtického pôvodu v kniežacej hodnosti alebo územie, ktoré je súčasťou iného štátu (monarchie), napr. Astúria v Španielskom kráľovstve.
Zaujímavosťou je, že na kniežatstvo si osobujú nárok aj niektoré medzinárodným spoločenstvom neuznané entity, ako je Sealand, Seborga, New Utopia.
Pavol Chovan
Pavol Chovan (*  Slovensko) bol čižmár.
Životopis
Čižmársky majster v Banskej Bystrici.
Cello rock
Violončelá sú v skupinách často tri alebo viac, a sú použité na vytvorenie zvuku, rytmu a štruktúry podobnej tej v rockovej hudbe.
Deflorácia
Deflorácia je porušenie, pretrhnutie panenskej blany (lat. hymen), pozbavenie panenstva.
Rocheville
Rocheville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fico (priezvisko)
Fico (ženský variant: Ficová) je priezvisko so zaznamenaným rozšírením na Slovensku, v Spojených štátoch a v Taliansku.
Na Slovensku sa v roku 1995 vyskytovalo v okresoch Topoľčany (28), Považská Bystrica (19), Poprad (7), Levice (7), Košice III (4), Bratislava IV (4) a Bratislava V (4).
V Spojených štátoch bolo podľa sčítania obyvateľstva z roku 1920 najviac rozšírené v štáte New York (712), Connecticut a New Jersey (36). Okrem toho bolo zaznamenané v štátoch Pensylvánia, Rhode Island, Illinois, Missouri, Oregon a Kalifornia (12). Podľa sčítania obyvateľstva z roku 1940 sa priezvisko Fico vyskytovalo v Spojených štátoch 292-krát.
Diaľnica A12 (Rakúsko)
Výstavba diaľnice A12 bola zahájená v 60. rokoch 20. storočia, medzi rokmi 1968 a 1972 bola kompletne sprevádzkovaná východná časť medzi nemeckými hranicami pri Kufsteine a križovatkou Innsbruck-Amras. V 70. rokoch prebehla stavba diaľnice okolo Innsbrucku a v priebehu 80. rokov bola diaľnica A12 dostavaná až do Zamsu. Roppenský tunel (dĺžka 5,1 km) bol otvorený v roku 1990.
Alexander IV.
Alexander IV. môže byť:
Nosorožcovité
Nosorožcovité sú jedna z čeľadí nepárnokopytníkov. Slovenské meno rodov z tejto čeľade znie nosorožec.
V súčasnosti poznáme 5 žijúcich druhov v štyroch rodoch.
Charakteristika
Nosorožce sú veľké a ťažké zvieratá. Ázijské druhy majú hrubé nohy, kým africké ich majú tenké. Na každej nohe sú tri prsty vybavené kopýtkami. Dosahujú rýchlosť až 45 kilometrov za hodinu. Na hlave majú jeden až dva rohy (závisí to od rodu). Roh nasadá na zdrsnatenú plochu lebky. Ich koža je hrubá až 2 cm a osrstenie je nenápadné (avšak majú štetinatý koniec chvosta a osrstené ušnice). Ich najsilnejší zmysle je čuch, ale majú aj dobrý sluch. Naproti tomu ich oči sú malé, takže vidia slabo. Ázijské nosorožce majú silné kožné záhyby, čo spôsobuje, že vyzerajú ako opancierované.
Ohrozenie
Celá čeľaď nosorožcovitých je uvedená v zozname CITES. Na poklese ich populácie majú veľký podiel najmä pytliaci, ktorí ich lovia predovšetkým kvôli ich rohom. V Číne sa nosorožie rohy rozomieľajú na prášok, ktorý sa používa ako liek na znižovanie horúčky. V Jemene sa z rohov vyrábajú tradičné vyrezávané rukoväte dýk. Dnešný počet nosorožcov je okolo 12 000. Všetky druhy sú chránené, no ochrana je vzhľadom na pytliactvo a úbytok habitatov málo efektívna.
Ochrana
Nosorožce sa chránia rafinovaným spôsobom. Ochranári ich utlmia anestetickým prostriedkom a potom im rýchlo odrežú roh. Tak sa odstráni hlavný cieľ pytliakov. Roh je tvorený rohovinou, keratínom, ktorý tvorí aj vlasy, avšak nemajú kostnaté jadro - na rozdiel od turov a ich príbuzných. Preto je táto procedúra pre nosorožce bezbolestná a na ich sociálny život ma len malý negatívny dopad.
== Systematika == Nosorožcovité:
Podčeľade sú úmyselne vynechané, pretože ich zadelenie je medzi jednotlivými autormi značne sporné.
Svätá kniha
Svätá kniha je údajným súhrnom zjavenej múdrosti.
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 995/2010
'''Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 995/2010''', ktorým sa ustanovujú povinnosti hospodárskych subjektov uvádzajúcich na trh drevo a výrobky z dreva, skrátene „Nariadenie EÚ o dreve“ je nariadenie Európskej únie z 20. októbra 2010 zamerané na boj proti obchodovaniu s nezákonne vyťaženým drevom a s výrobkami z takéhoto dreva v EÚ. Zakazuje umiestnenie nezákonne vyťaženého dreva a výrobkov z takéhoto dreva na trh EÚ a ustanovuje povinnosti operátorov. Nariadenie nadobudne úplnú účinnosť vo všetkých členských štátoch EÚ dňom 3. marca 2013.