cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FC Barcelona
Éra Luisa Enriqueho
27. apríla 2019 získala Barcelona 26. titul v La Lige. Titul v La Liga však zatienilo potupné vypadnutie z Ligy majstrov v semifinále s jej neskorším víťazom Liverpoolom. Barca prehrala druhý zápas 0:4 po tom, čo po domácom víťazstve 3:0 mala postup na dosah. 13. januára 2020 bývalý tréner Realu Betis Quique Setién po prehre s Atléticom Madrid v španielskom superpohári nahradil Ernesta Valverdeho a stal sa novým hlavným trénerom Barcelony. Barcelona bola na čele ligy, keď vypuknutie pandémie koronavírusu COVID-19 zastavilo celú súťaž. Posledným odohratým zápasom pred núteným prerušením bolo domáce víťazstvo 1:0 nad Real Sociedad 7. marca 2020. Liga sa obnovila až v polovici júna a po viac ako trojmesačnej prestávke odohrala Barcelona prvý zápas až 13. júna proti Mallorce. Po návrate na ihrisko ale ich výkonnosť poklesla a nakoniec 16. júla prehrala ligový titul s Realom Madrid. Aj napriek tomu, že Katalánci prehrali boj o ligový titul, v Lige majstrov mali stále nádej, pretože zvíťazili nad Neapolom 3:1, čo znamenalo, že nastúpia proti Bayernu Mníchov, ktorý v sezóne zdolal Chelsea. Barca však uhrala jednu z najpotupnejších prehier vo svojej histórii s výsledkom 2:8. Výsledok znamenal, že Barca sa piatykrát za sebou nedostala do finále Ligy majstrov, keď raz postúpila do semifinále a štyrikrát vypadla vo štvrťfinálovej fáze. Dňa 17. augusta klub potvrdil, že Setién bol odvolaný z funkcie trénera, pričom zo svojej funkcie bol odvolaný aj futbalový riaditeľ Eric Abidal. O dva dni neskôr bol Ronald Koeman vymenovaný za nového hlavného trénera Barcelony. Tým sa však zmeny neskončili. 27. októbra oznámil Josep Maria Bartomeu (voči jeho osobe sa verejne ohradil aj Leo Messi) svoju rezignáciu na funkciu prezidenta spolu so zvyškom predstavenstva.
Historické rekordy a štatistiky
Barcelona ako aj jej hráči držia viacero historických rekordov na domácej ako v európskych súťažiach. Je jediným tímom, ktorý sa od roku 1955, čiže od samotného začiatku európskych pohárových súťaží, každý rok zúčastnil v niektorej z nich. Počas 92 sezón v La Lige odohrali 2 952 zápasov, z ktorých 1 705 vyhrali a titul získali celkovo 27-krát.
Hráčom, ktorý odohral najviac zápasov v drese klubu je Migueli, ktorý hrával v rokoch 1973 až 1989. Odohral spolu 548 zápasov v La Lige ako aj v európskych súťažiach, tento rekord sa snaží prekonať súčasný vicekapitán a tiež veľká opora klubu a Španielskej reprezentácie Xavi Hernandes, ktorý má na konte 320 odohratých zápasov za A mužstvo a tým sa posunul na druhú pričku v tomto rekorde, pred Carlesa Rexacha, ktorý v klube pôsobil v sezónach 1967 – 1981. Najlepším strelcom klubu je César Rodríguez, ktorý strelil v oficiálnych súťažiach za Barcelonu 235 gólov. Počas jedinej sezóny bol najlepším strelcom Ronaldo, ktorý v sezóne 1996 – 97 strelil 47 gólov. Ronaldov rekord v sezóne 2009 – 2010 vyrovnal Lionel Messi, ktorý taktiež nastrieľal súperom 47 gólov.
Barcelona drží rekord v počte víťazstiev v Španielskom kráľovskom pohári (31), v Pohári víťazov pohárov (4) a vo Fair Cupe (3).
Štadión
Pred Camp Nou klub používal päť rôznych štadiónov. V roku 1899 to bol štadión Velódromo de la Bonanova, v rokoch 1899 a 1900 štadión Casanova, neskôr v období rokov 1901 až 1905 klub hrával svoje zápasy na štadióne Horta a od roku 1905 do roku 1909 na štadióne Muntaner, v rokoch 1909 až 1922 to bol štadión Carrer Indústria, nazývaný tiež La Escopidora a v rokoch 1922 až 1957 štadión Les Corts, ktorý bol pôvodne postavený s kapacitou 25 000 miest a v priebehu rokov rozšírený na 60 000. S týmto štadiónom je spojená etymológia slova culés, čo znamená zadky, ako sú nazývaný fanúšikovia Barcelony. Na štadióne totiž chýbali sedadlá, tak diváci sedeli na betónovom plote a ľudia prechádzajúci okolo štadióna potom videli namiesto ľudí iba zadky, culés.
Symboly klubu
Klubové typické farby sú modrá a granátová (blaugrana). Je otázne, prečo má klub práve túto kombináciu, medzi klubovými historikmi existuje množstvo teórií, nikto z nich nedokázal, že tieto farby boli vybrané z nejakého symbolického dôvodu. Prirodzene najviac týchto teórií sa spája zo založením klubu. Napríklad, niektorí tvrdili, že klub svoje farby prebral od svojho zakladateľa Švajčiara J. Gampera, ktorého prvým klubom bol švajčiarsky L´Excelsior, práve s týmito klubovými farbami. Ďalší sa vyjadrovali, že tieto farby boli farbami švajčiarskeho kantónu odkiaľ pochádzal jej zakladateľ. A niektorí, že to boli farby švajčiarskeho mesta Ticino, kde Gamper dlho žil.
Ďalšou rozšírenou, ale nepotvrdenou teóriou je, že zakladatelia svoj výber klubových farieb odvodili od farieb pera, ktoré bolo napoly modré a napoly granátové a ktoré bolo veľmi populárne v tom čase. Sú tiež ďalšie veľmi prozaické domnienky, ako že matka Comamalovcov (bratov, ktorý hrali za klub) pracovala v textilnej fabrike a pre hráčov pripravila prvú sériu dresov. Rozhodla sa, že pekné budú modro-granátové a také i ušila. Dnes dresy týchto farieb patria medzi najrýchlejšie identifikovateľné v celom futbalovom svete.
Znak klubu
Znak klubu má formu štítu (troj-štvrtinového „hrnca“), na dve horizontálne časti, medzi ktorými je nadpis FCB. Na spodnej časi je vlajka klubu (s klubovými farbami), v strede ktorej sa nachádza futbalová lopta, vrchná časť je rozdelená na dve polovice. V ľavej časti je kríž svätého Juraja, v pravej časti Señera – vlajka Katalánska.
Oficiálna hymna
Od vybudovania Camp Nou sa stalo zaužívanou klubovou tradíciou, že z reproduktorov na štadióne pred začiatkom zápasu znie klubová hymna a fanúšikovia ju spievajú.
Súčasná hymna Cant del Barça sa po prvýkrát hrala 27.novembra 1974, pred zápasom, ktorý ukončil oslavy 75. výročia založenia klubu. Zaspieval ju zbor 3 600 spevákov pod dirigentskou taktovkou Oriola Martorella. Slová k nej napísal Josep Maria Espinàs spolu s Jaume Picasom a hudbu skomponoval Manuel Valls.
Počas histórie klub používal aj iné hymny, prvá je z roku 1923, ďalšie z 1949, 1957 a naposledy v rámci storočnice klubu v 1998.
El Clásico
Počas diktátorského režimu Miguela Prima de Riveru a obzvlášť počas obdobia vlády Francisca Franca (1939 – 1974) bola centrálnou vládou sídliacou v Madride potlačovaná identita historických regiónov Španielska a bolo zakázané hovoriť, akýmikoľvek regionálnymi jazykmi okrem španielčiny. Klub FC Barcelona bol pre Kataláncov symbolom ich túžby po slobode a jedným z ich najväčších politických, kultúrnych a sociálnych zástupcov, s veľavravným heslom "Més que un club" (slovensky: Viac ako klub). Na druhej strane Real Madrid bol všeobecne vnímaný ako stelesnenie španielskeho centralizmu a fašistického režimu.
V 50. rokoch sa napätie medzi klubmi vyostrilo v spore o to, ktorý klub získa Alfreda di Stéfana. Alfredo Di Stéfano nakoniec hrával za Real Madrid a stal sa kľúčovým hráčom pri zisku mnohých úspechov madridského klubu. V 60. rokoch sa rivalita preniesla na európske fórum, keď sa kluby dvakrát stretli vo vyraďovacej fáze Európskeho pohára majstrov.
Barcelonské derby
Barcelonské derby (španielsky: El derbi barceloní) je súbojom medzi klubmi založenými v tomto meste. Na jednej strane FC Barcelona, založená nadšencami futbalu viacerých národností a na strane druhej Reial Club Deportiu Espanyol, ktorý bol založený výhradne španielskymi fanúšikmi futbalu.
Espanyol (slovensky: španielsky) je vzhľadom na svoje meno niektorými fanúšikmi FC Barcelona vnímaný, ako klub, ktorý nevhodne rozvíja svoje vzťahy s centrálnou španielskou vládou. Napriek pozadiu tohto derby, sú to zvyčajne fanúšikovia Espanyolu, ktorí vnímajú vzájomné zápasy oboch klubov, ako veľmi dôležité. Hoci bolo odohraných mnoho vzájomných zápasov v histórii La Ligy, málo z nich bolo vyrovnaných. FC Barcelona vo väčšine zápasov výrazne dominovala.
Funkcionári klubu
Súčasným prezidentom klubu je Joan Laporta, ktorý je vo funkcii od roku 2021. Trénerom FC Barcelona je Xavi Hernández
Vedenie klubu:
Stavropol
Stavropol alebo Stavropoľ je mesto na juhu Ruskej federácie. Je administratívnym centrom Stavropoľského kraja. Žije tu 365 900 obyvateľov (2009). Jeho názov pochádza z gréckych slov stavros a polis, čo v preklade znamená Mesto kríža.
Dejiny
Prvá správa pochádza z roku 1778 a zmieňuje sa o stavbe pevnosti. Riadil ju princ Grigorij Alexandrovič Potemkin na žiadosť Kataríny Veľkej. Postavili ju tunajší kozáci, aby sa stala súčasťou reťaze pevností brániacich južnú hranicu impéria proti Turkom. Podľa povesti našiel pri stavbe jeden vojak veľký kamenný kríž, preto dostalo osídlenie názov Stavropoľ-Kavkazský (Ста́врополь-Кавка́зский). Pevnosť zaberala plochu približne a mala pôdorys nepravidelného mnohouholníka, ktorý bol pretiahnutý z juhozápadu na severovýchod. Pozdĺžna os merala 700 metrov, priečna 320. Celá pevnosť bola obohnaná valom vysokým 1,8 metra a priekopou, ktorej hĺbka bola asi 3,5 metra a šírka od 6 do 9 metrov.
V 19. storočí sa postupne pevnosť rozrástla do obchodného strediska a stala sa administratívnym centrom Stavropolskej gubernie.
Počas Občianskej vojny prebiehali o mesto niekoľkokrát boje a bolo viackrát dobyté červenou armádou, naposledy 29. januára 1920. Od roku 1935 do roku 1943 bol Stavropol premenovaný na Vorošilovsk. Od 3. augusta 1942 do 21. januára 1943 bolo mesto okupované Nemcami a boje oň ho ťažko poškodili.
Po vojne (1946) boli v oblasti nájdené zásoby zemného plynu. Neskôr bolo mesto pripojené na plynovod smerujúci do Moskvy. V administratíve mesta niekoľko rokov pracoval Michail Sergejevič Gorbačov, ktorý pochádzal z neďalekej obce Privoľnoje.
63P/Wild
63P/Wild je periodická kométa, ktorú objavil Paul Wild.
647 Adelgunde
647 Adelgunde je planétka s priemerom 69 km, ktorú objavil August Kopff 11. septembra 1907.
2831 Stevin
2831 Stevin je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil H. van Gent 17. septembra 1930.
Světec (okres Teplice)
Světec je obec v Česku v okrese Teplice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 995 obyvateľov, z toho 496 mužov a 499 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,7 roka, ženy 41,2 roka).
Nebesia
Nebesia alebo nebo je zdanlivá klenba, ktorá sa klenie nad zemou a cez deň je belasá a v noci tmavá: Podľa náboženskej viery je to nesmierne nádherné miesto prebývania Boha a blažených duchov. Novšia teológia rozumie nebesami večný život, stav dokonalej nadprirodzenej blaženosti.
Podľa Anaximandra sa vraj z neobmedzeného vylúčili nebesia a vôbec všetky svety, ktoré sú nesčíselné. Nebo sa v čínskej filozofii priraďuje k jangu.
Thèbe
Thèbe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hannover
Hannover je mesto v Nemecku a hlavné mesto spolkovej krajiny Dolné Sasko. Nachádza sa na rieke Leine a je významným centrom priemyslu, obchodu a služieb v Nemecku. Mesto je tiež známe ako hostiteľ výstavy Expo 2000. Každoročne sa tu konajú svetové veľtrhy, napríklad počítačový veľtrh CeBIT a Hannover Messe.
Dejiny
Hannover bol sídlom hannoverských kurfirstov, z ktorých Juraj I. (pravnuk Jakuba I.) sa v roku 1714 stal anglickým kráľom a zakladateľom dedičnej kráľovskej Hannoverskej dynastie. V meste sa narodil aj slávny britský astronóm sir William Herschel, objaviteľ planéty Urán.
Antiopé (Macedónia)
Antiopé alebo Antiopa alebo Antiope (starogr. Ἀντιόπη – Antiopé, ) je v gréckej mytológii manželka macedónskeho kráľa Piera.
Antiopé, manželka macedónskeho kráľa Piera dala svojim deviatim dcéram mená Múz, Erato, Euterpa, Kalliopa, Kleió, Melpomena, Polymnia, Terpsichora, Tália a Uránia. Namyslené dievčatá raz chceli v speve zatieniť aj samotné Múzy a vyzvali ich na súťaž. Súťaž však prehrali a preto ich bohovia za trest premenili na straky. (Podľa inej verzie ich premenili na rôzne vtáky )
Gaja-la-Selve
Gaja-la-Selve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Porto Velho
Porto Velho (doslova "starý prístav"; staršie zdroje uvádzajú pre niektoré z brazílskych názvov aj pravopis Pôrto Velho) môže byť:
Výkonná moc
Výkonná moc alebo exekutíva je sústava štátnych orgánov (vláda, ústredné orgány štátnej správy, obce), ktoré aplikujú ústavu a zákony prostredníctvom vydávania právnych predpisov (nariadenia vlády, vyhlášky ministerstiev ap.) a individuálnych právnych aktov (rozhodnutí, uznesení ap. v konkrétnej veci) na výkon štátnej správy.
Dúbrava (folklórny súbor)
Folklórny súbor Dúbrava vznikol v roku 1979 v Prešove. V súčasnosti má asi 40-45 členov v troch samostatných zložkách. Repertoár súboru tvoria tance, spevy a zvykoslovné pásma z regiónu Šariš a Zemplín.
Kultúrny program Folklórneho súboru Dúbrava, ktorý pozostáva z tanečných, speváckych, ale aj samostatných hudobných vstupov, čerpá námety z folklórnych tradícií východného Slovenska. Tance a piesne vychádzajú najmä z regiónov Šariš, Zemplín a Spiš, využívajúc prvky rusínskej aj rómskej kultúry. Pri príprave a tvorbe programu súbor spolupracuje s odborníkmi, čoho výsledkom je originálne vystúpenie v podaní mladých talentovaných interprétov. Vďaka profesionálnemu vedeniu sú vystúpenia na vysokej kvalitatívnej úrovni a pre divákov predstavujú jedinečný kultúrny zážitok.
Súbor Dúbrava počas svojho viac ako tridsať ročného pôsobenia navštívil okrem Európy aj Áziu a Afriku. Zúčastnil sa festivalov v Nemecku, Belgicku, Francúzsku, Izraeli. Účinkoval tiež v Egypte Portugalsku na Cypre v Rusku a v ďalších štátoch Európy. Folklórny súbor Dúbrava viac ako tridsať rokov prispieva k udržiavaniu a zachovávaniu folklórnych tradícii ľudu v našom regióne. Súbor sa zúčastňuje aj na súťažiach folklórnych súborov v rôznych kategóriách.
V roku 2013 sa stal vedúcim súboru Pavol Fecenko, bývalý tanečník folklórneho súboru Makovica. Súbor preberal v období generačnej výmeny, ktorá sa podpísala na množstve členov v súbore. To však jeho ani ostatných členov neodradilo od práce a po niekoľkých úspešných konkurzoch a príchode technicky vyspelých tanečníkov s DFS Dúbravienka začala Dúbrava naberať nového ducha. Súbor za začal zúčastňovať popredných folklórnych festivalov ako napríklad Hornotoryský FF, Kapušianske folklórne dni, Šarišské slávnosti piesní a tancov, FF Topľanskej doliny, Slávnosti kultúry rusínov-ukrajincov Slovenska a iných.
Súbor vďaka iniciatívnym členom začal aj s angažovaním sa v rámci spoločenských udalostí. Už tradičným je dnes Reprezentačný ples Folklórneho súboru Dúbrava, Kvapka krvi alebo najnovší projekt Folklórne leto s Dúbravou.
V roku 2019 súbor pri príležitosti 40. výročia založenia prichystal celovečerný program s názvom Črepy osudu, na tvorbe ktorého sa podieľali profesionálni choreografi a tvorcovia. 8. a 9. novembra 2019 bol tento výročný program odpremierovaný na doskách Divadla Jonáša Záborského v Prešove.
Počas príprav výročného programu boli vytvorené nové choreografie, hudobné úpravy, no taktiež sa podarilo obnoviť a rozšíriť veľkú časť krojovne a zaobstarať nové hudobné nástroje.
648 Pippa
648 Pippa je planétka s priemerom 70 km, ktorú objavil August Kopff 11. septembra 1907.
Miroslav Kropilák
Doc. PhDr. Miroslav Kropilák, DrSc. (* 17. august 1918, Ústie nad Oravou – † 9. apríl 1995, Bratislava) bol slovenský historik a vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave absolvoval v roku 1941. Pôsobil ako stredoškolský profesor v Bratislave, Ružomberku a Banskej Bystrici. Od roku 1948 pracoval v Ústave SNP v Banskej Bystrici a v Bratislave a od roku v 1953 Historickom ústave SAV. V rokoch 19701980 bol jeho riaditeľ. Bol externým riaditeľom Encyklopedického ústavu SAV.
Admété
Admété alebo Adméta (starogr. Αδμήτη – Admété, ) môže byť:
Admete môže byť aj planétka, pozri 398 Admete
Peter Bartoš (hokejista)
Peter Bartoš (* 5. september 1973, Martin) je bývalý slovenský hokejový útočník pôsobiaci v HC Košice ako mládežnícky tréner.
Klubový hokej
Peter Bartoš je odchovancom martinského hokeja, v miestnom klube začínal v 1. SNHL, neskôr tu odohral päť extraligových sezón. Pred ročníkom 1998/99 uzavrel zmluvu s českým mužstvom HC České Budějovice, odohral tu dva roky. Po úspešných MS 2000 v Petrohrade ho ako 27-ročného draftovala Minnesota Wild v 7. kole zo 214. miesta a pred ďalšou sezónou s ním podpísala zmluvu (podobne aj s Ľubomírom Sekerášom). V NHL odohral 13 zápasov, zaznamenal 6 bodov, väčšinu svojho ročného zámorskeho pôsobenia strávil vo farmárskom tíme. Po jeho skončení sa vrátil do Českých Budějovíc. Tu hrával ďalšie tri roky, po sezóne 2003/04 však klub vypadol z najvyššej súťaže. V ďalšom roku odohral 12 zápasov v 1. českej lige (druhá najvyššia súťaž), následne ho angažoval HKm Zvolen. Od ročníka 2005/06 odohral sedem sezón v HC Košice, v drese ktorého oslavoval tri majstrovské tituly, dvakrát získal striebro a raz bronz. Pred sezónou 2012/13 podpísal zmluvu s poľským klubom KH Sanok.
Reprezentácia
Reprezentoval na MS 1998, 1999, 2000 a 2001. Bol členom tímu, ktorý vybojoval na MS 2000 (Petrohrad) prvú medailu pre Slovensko - striebro. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 92 zápasov, zaznamenal 23 gólov.
Osobný život
Oženil sa v roku 1997 počas pôsobenia v Martine. Prvá manželka Mirka zomrela po ťažkej chorobe, keď pôsobil v Českých Budějoviciach. V roku 2000 sa oženil druhýkrát a získal aj české občianstvo (slovenské si ponechal). S prvou manželkou má jednu dcéru - Viktóriu, vyženil druhú dcéru Veroniku. S druhou manželkou Veronikou má troch synov - dvojičky Antonína a Jana, a Adama. V rozhovore pre Denník Šport v marci 2009 uviedol, že od konca sezóny 2000/01 nie je vegetarián, hoci ho tak niekde uvádzajú.
Togny-aux-Bœufs
Togny-aux-Boeufs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mechanicizmus
Mechanicizmus alebo mechanizmus je spôsob výkladu pomocou zákonitostí mechanického pohybu. Mechanicizmus je filozofický smer, podľa ktorého možno všetko dianie vysvetliť pomocou zákonov mechaniky. Koncom 19. storočia dochádza ku kríze mechanicizmu.
Újezdeček
Újezdeček je obec v Česku v okrese Teplice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 922 obyvateľov, z toho 454 mužov a 468 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,9 roka (muži 35,5 roka, ženy 38,3 roka).
Concord
Concord môže byť:
Metronóm
náhľad|Mechanický metronom Metronom je mechanický, elektro-mechanický alebo elektronický prístroj s kyvadlom, ktoré rovnomerne odklepáva tempo hudobnej skladby (každý úder = 1 doba).
Ak sa nastaví na rýchlosť 60 BPM (Beats per minute - počet úderov za minútu), tak jeden úder trvá presne jednu sekundu.
NGC 4775
NGC 4775 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
649 Josefa
649 Josefa je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil August Kopff 11. septembra 1907.
NGC 4776
NGC 4776 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Bohuslav Balbín
Bohuslav Balbín z Vorličnej (* 3. december 1621, Hradec Králové† 28. november 1688, Praha) bol český literát, historik, geograf a pedagóg. Ako jezuita sa zúčastnil na rekatolizácii, ako vlastenec sa radil medzi obhajcov českého jazyka. Patrí medzi najvýznamnejšie osobnosti českého baroka.
Mladosť a rodový pôvod
Narodil sa v nepríliš bohatej, kedysi erbovej, kráľovohradeckej meštianskej rodine ako potomok rytierskeho rodu Balbínovcov z Vorličnej, doloženej v 15. storočí. Pôvodne sa nazývali Škvornicovci, potom pribrali meno Balbinus a po získaní titulu z Vorličnej podľa usadlosti pri Hradci Králové vzniklo pomenovanie Balbínovci z Vorličnej.
Narodil sa v takzvanom Vodičkovskom dome, ktorý neskôr patril do komplexu jezuitských kolégií, dnes tvorí časť Nového Adalbertina. Dom predala v roku 1636 Bohuslavova matka Zuzana, rodená Vodičková, jezuitom. Zaují­mavosťou je, že ho pri krste držal v rukách Albrecht z Valdštejna, ktorý mohol byť aj jeho krstným otcom.
Predkovia
Bohuslav Balbín je v dnešnej dobe pravdepodobne najznámejším zo svojho rodu, ale ani jeho predkovia nepatrili medzi bezvýznamné osoby českého kráľovstva.
Praprastarý otec Jan, bakalár slobodných umení, bol humanistický básnik, ktorého tvorba bola uverejnená vo Veleslavínovom kalendári historickom. Neskôr sa stal mestským pisárom a sekretárom apelačného súdu pre latinské a české expe­dície. Bol zakladateľom pražskej vetvy Balbínovcov. Roku 1553 Jana spolu s bratom Filipom povýšili do stavu vladyckého. Roku 1556 sa Jan stal prísluš­níkom stavu vladyckého dedične.
Janov druhý syn Filip založil královohradec­kú vetvu Balbínovcov z Vorličnej. Bol maliarom a vytvoril maľby v hradeckom kancionále. Zastával aj úrad hradeckého primátora.
Otec Bohuslava Balbína Lukáš Škvornic Balbín z Vorličnej na Petroviciach bol správcom pardubického panstva. V rokoch 1618 a 1619 úspešne ubránil pardubický zámok proti povstaleckým stavom. Jeho brat Jiří padol v roku 1619, keď bojoval na strane cisára proti Matyášovi Thurnovi.
Štúdium
Na cirkevnú dráhu sa vydal Bohuslav Balbín v pätnástich rokoch, kedy sa stal novicom brnianskeho kolégia. O dva roky neskôr zložil prvé rehoľné sľuby v Spoločnosti Ježišovej.
Roku 1642, keď Švédi plienili Moravu, Balbín obhajoval doktorát. V tom istom roku sprevádzal po Čechách španielskeho cirkevného pedagóga Rodriga Arriagu. O šesť rokov neskôr sa zúčastnil obrany Prahy. Keď hrozil útok švédskych vojsk, prihlásil sa Balbín ihneď do akademického práporu a pod vedením svojho profesora, jezuitu Jiřího Plachého, udatne bránil Karlov most. V študentskom prápore bojoval aj maliar Karel Škréta a lekár Jan Marek Marků. Pri obrane Staromestskej mosteckej veže Bohuslava Balbína vážne zranili.
Literárna, pedagogická a misionárska činnosť
Roku 1646 pri korunovácii Ferdinanda IV. vydal Balbín svoj prvý spis Legatio apollinis coelestis ad universitatem Pragensem. Nebola to však ešte historiografická práca, ale veršované dielo v duchu súdobého humanizmu. Balbín síce najprv písal latinské básne a aj neskôr sa venoval ich tvorbe, ale postupne v jeho tvorbe začali prevažovať historiografické práce. Roku 1649 švédske vojská konečne opustili Čechy, Balbín bol o rok neskôr vysvätený na kňaza, získal titul majstra slobodných umení a na vlastnú žiadosť sa na niekoľko ďalších rokov stal misionárom.
Misionárska činnosť
Ako misionár pôsobil Bohuslav Balbín v rôznych českých krajoch (na Kunvaldsku, odkiaľ pochádza Jednota bratská, Rychnovsku a Žambersku), kde sa snažil odstrániť zvyšky husitských a protestantských zvykov. Aj keď vyrastal v čase víťazného ťaženia ofenzívnej rekatolizácie, jej forma bola údajne príliš mierna. O tomto období Balbín sám vyhlásil, že sa mu podarilo bez vyhrážok a násilia získať pre katolícku vieru stovky ľudí, a to v čase, keď z dôsledkov vojnových udalostí poklesol v Čechách počet obyvateľov skoro o polovicu. Po ukončení misionárskej činnosti pôsobil Balbín ako učiteľ na gymnáziu. Často menil miesto pobytu. Napríklad Kladsko, Praha, Jindřichův Hradec, Brno, Český Krumlov, Jičín. Svojich žiakov podporoval v štúdiu národných dejín, zvlášť istého Tomáša Pěšinu.
Učiteľská činnosť
Balbínovo vlastenectvo sa ale znepáčilo nadriadeným, a tak musel roku 1661 učiteľskú kari­éru ukončiť. Často napadal najvyššieho zemského úradníka, miestodržiteľa Bernarda Ignáca Bořitu z Martinic a aj preto musel neskôr opustiť Prahu. Bořita z Martinic totiž zastavil tlač Balbínovho Výťahu z českých dejín, údajne z národných, politických a dynastických dôvodov. Naj­vyšší purkgróf nebol tŕňom v oku len Balbínovi. Napríklad aj patriotická zemská aristokracia Bořitu obviňovala zo zrady českej krajiny. Vytýkali mu slaboš­stvo či prílišnú zhovievavosť k ústupkom dvoru v otázkach hospodárskych a spoločenských záujmov českej šľachty.
Dejepisecká činnosť
Balbínov prvý historický spis Diva Vartensis seu Origines et Miracula magnae Dei hominumque Matris Marie, quae a tot retro saeculis Wartae in limitibus Silesiae comitatusque Glacensis... colitur vyšiel roku 1665 a hovorí o mariánskom pútnickom mieste vo Varte na hraniciach sliezsko-kladských. Objemné dielo (304 str.) sa skladalo z dvoch zväzkov. Prvý z nich mal skôr historický charakter, zaoberal sa dejinami Varty, tamojším chrámom a mariánskou sochou. Druhý diel hovoril o zázrakoch, spojených s týmto miestom. Spis sa stal veľmi obľúbeným, čoskoro bol preložený aj do nemeckého jazyka. Neskôr Balbín napísal podobné diela o pútnickom mieste v Tuřanoch pri Brne a o soche Panny Márie Svätohorskej pri Příbrame.
Po nedobrovoľnom skončení učiteľskej praxe bol Balbín poverený vypracovaním dejín jezuitského rádu v českých krajinách, ktoré však nedokončil. Nedopísal ani históriu jičínskeho jezuitského kolégia, ktoré opustil po spísaní jeho začiatkov v rokoch 1622–36. Zaujímavé je, že v zlomku o dejinách Spoločnosti Ježišovej v Čechách, ktoré Balbín napísal, pred­vídal pre jezuitov nepriaznivú dobu, kedy bude rád hanený a jeho zásluhy mu bu­dú upierané. Roku 1680 sa Balbín k histórii jezuitov vrátil. Napísal spis o dejinách pražského jezuitského kolégia v rokoch 15551610. O tomto diele sa dlho predpokladalo, že pochádza z doby predbielohorskej, až roku 1913 sa dokázalo Balbínove autorstvo.
Hlavným Balbínovým cieľom ako historika však bolo vypra­covanie veľ­kej rozpravy o českých dejinách. V tom videl svoje životné poslanie. Najprv napísal latinský Výťah z českých dejín (Epitome historica rerum Bo­hemica­rum) od začiatku kresťanstva v Čechách do roku 1526. Tu vyzdvihoval hlavne vládu cisára Karola IV., ktorého dobu považoval za vrchol českých dejín. O tomto cisárovi a kráľovi chcel Balbín napísať samostatné dielo, ale od svojho plánu upustil, keď sa dozvedel, že na tejto téme už pracuje jeden nemecký jezuita.
Dlho bojoval s cenzúrou (hlavne s najvyšším purkgrófom), aby mohol byť Výťah vydaný. Tým si však u najvyšších cirkevných a štátnych miest nepolepšil, preložili ho do Klatov. V tomto, dá sa povedať vyhnanstve, bol Balbín pod ochrannými krídlami svojho bývalého žiaka Františka Oldřicha grófa Vchynského, prezidenta nad apeláciami. Medzitým Výťah poslali na preskúmanie do Ríma generálovi rádu aj do Viedne cisárovi Leopoldovi I., ktorý bol jeho spisu priaznivo naklonený.
Cenzori Výťahu vytýkali kritizovanie uhorského kráľa Mateja kvôli jeho nevďaku voči Jiřímu z Poděbrad a kvôli vojne, ktorú s Českom na pápežovu výzvu viedol. Cenzorom sa nepáčila ani Balbínova chvála Boleslava I., Karola IV. a Jiřího z Poděbrad, pričom podľa nich autor málo hovoril o rakúskom rode. Aj Balbínove od­súdenie neúmerného zvyšovania daní by mohlo byť, podľa názoru jedného z cenzorov, nebezpečné. Konfliktný bol aj jeho výrok v súvislosti s cisárom a kráľom Ferdinandom II.: „Nepravdu písať som sa nenaučil, pravdu písať sa neodvažujem.“ Z historického hľadiska je Výťah tak významný preto, že je prehľadom dejín českých krajín od raných kresťanských čias do čias Balbínových, pričom Balbín tu využil obrovské množstvo známe aj menej známe české aj cudzie pramene.
V Klatovoch v priebehu rokov 1672–73 Balbín napísal Obranu jazyka slovanského, zvláště pak českého (Dissertatio apologetica pro lingua Slavo­nica, praecipue Bohemica). Toto anonymne vydané, znova po latinsky napísané dielo, ktoré je dnes Balbínovým najznámejším spisom, sa neskôr stalo vzorom obrodeneckého úsilia. V čase jeho vzniku však bolo – rovnako ako iné Balbínove spisy – zakázané pre prílišné vlastenectvo a údajné protivládne názory. Balbín v ňom hájil právo na vlastný jazyk, odsudzoval odpadlícku šľachtu a nesúhlasil s vládnou politikou, ktorá odstraňuje český jazyk z úradov, škôl a kostolov. Dielo zakončuje modlitba, aby „svätý Václav nedal zahynúť: nám ani budúcim.“ Obranu vydal až počas národného obrodenia roku 1775 František Martin Pelcl. V češtine vyšla až roku 1896.
Kniha prvá Li­ber naturalis rozpráva o prírodopise krajiny českej. Kniha druhá Popularis je o jej obyvateľoch, kniha tretia Chorographicus o miestopise, v knihe Hagiogra­phicus alebo Bohemia sancta zhrnul Balbín informácie o 134 českých svätých, blahoslavených, mučeníkoch a ich zázrakoch. Nasleduje kniha Parochialis alebo Sacerdotalis o farnostiach a dušpastieroch, potom Episcopalis o praž­skom arcibiskupstve, Regalis o českých panovníkoch, a Epistolaris o štátopráv­nych listinách. Dve knihy sú venované rodopisu českej šľachty. Tento rodopis vydal po druhý raz spolu s vlastnými dodatkami roku 1770 J. Diesbach. Súčasťou Roz­manitostí je aj Kniha o súdoch a úradoch zemských kráľovstva českého (Liber curialis seu de magistratibus et officiis curialibus regem Bohemiae).
Bohuslav Balbín je aj autorom kníh o cirkevných dejinách, o živote Jána Nepomuckého a iných svätých. Napísal dielo, v ktorom opísal dejiny miest zasvätených Panne Márii v krajinách Koruny českej. Spolu s priateľom a žiakom Tomá­šom Pěšinom z Čechorodu je Balbín autorom dnes už vžitého názvu Dalimilova kronika. Má zásluhu aj na popularizácii Jana z Pomuku, významnej osobnosti z čias Václava IV. Bohuslav Balbín zhromaždil existujúce pramene, povesti a ľudové povedačky, z ktorých vznikla nepomucká legenda. Pri heuristike Balbínovi pomohli predovšetkým kanonici svätovítskej kapituly Tomáš Pěšina z Čechorodu a Jan Dlouhoveský.
Nepomuckého životopis bol napísaný pre veľkú medzinárodnú zbierku Životy svatých roku 1670. Balbínovu legendu využila roku 1729 ako oporu pápežská kanonizačná bula. V prípade posudzovania životopisu Jana Ne­pomuckého z historického hľadiska je potrebné si uvedomiť, že Balbín sám sa na svoje dielo pozeral ako na legendu, ktorá sa môže voľne doplniť. Nie je to teda striktne historický spis, čo sa mu neskôr vytýkalo. Aj napriek historickým nepres­nostiam, napr. dátum svätcovej smrti, je však Balbínov spis dôležitou českou pa­miatkou.
Pre svojich žiakov napísal Balbín roku 1666 spis Verisimilia humanorum disciplinarum, ktorý o jedenásť rokov neskôr nasledovalo dielko Auxilia poetices. Žiakom je určené aj dielo Quaesita oratoria. O živote arcibiskupa Arnošta z Pardubíc hovorí kniha Vita venerabilis Arnesti primi archiepiscopi Pragensis z roku 1664. V Origines illustrissimorum comitum de Gutten­stein, ubi refertur Vita B. Hroznatae spracováva Balbín pôvod grófov z Guttensteinu a dokazuje, že grófi tohto rodu pochádzajú z rodu blahoslave­ného Hroznatu. Bohuslav Balbín písal aj básne, vydal zbierku, s názvom Examen melissaeum. Jeho poslednou dokončenou pracou je Život dôstojného otca Mikuláša Leczyckého (Vita vener. P. Nicolai Lancicii).
Celá Balbínova tvorba je charakterizovaná dvomi pólmi: vernosťou kato­licizmu a lojalitou k Habsburgovcom na jednej strane, láskou k vlasti, je­j jazyku a kultúre na druhej strane. Balbínov autorský potenciál je úcty­hodný, jeho tvorbu zasta­vila až choroba a neskôr slepota. Napriek týmto nepriaznivým okolnostiam sa nevzdal: útechu mu prinášalo heslo In silentio et spe fortitudo mea (Mlčiac a dúfajúc som statočný).
Pracoval až do posledného možného okamihu, než ho roku 1683 postihla mozgová mŕtvica, ochrnul a mohol písať iba ľavou rukou. Nakoniec mu zostala len možnosť využívať služby pisára.
Bohuslav Balbín, nepochybne jedna z najväčších osobností barokovej doby a českej histórie vôbec, zomrel štyri dni pred svojimi 67. narodeninami 29. novembra 1688 okolo ôsmej hodiny večer. Je pochovaný v hrobke kostola Najsv. Salvátora v Prahe.
Súhrn diela
Písal výhradne po latinsky. Uvedomoval si problematickú situáciu českého národa a literatúry a snažil sa ju riešiť. Svojimi spismi sa usiloval poukázať na necitlivosť prebiehajúcej rekatolizácie a germanizácie. Za tieto názory bol prenasledovaný zo strany svetskej i cirkevnej vrchnosti.
Vydal aj opis troch hlavných miest v Českom kráľovstve zasvätených Panne Márii:
Diela historické, politické a životopisné:
učebnice:
poézia:
Thermes-Magnoac
Thermes-Magnoac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Program Discovery
Úspešne dokončené misie
thumb|Sonda [[Stardust]] thumb|Sonda [[MESSENGER]]
Missions of opportunity
K programu Discovery patria aj tzv príležitostné misie. Ide o menšie projekty, ktoré sú súčasťou iných sond a misií. Náklady na tieto misie nesmú presiahnuť 35 miliónov dolárov.
Arnošt Krpec
Arnošt Krpec, krycie meno Václav (* 29. január 1913, Ostrava-Mariánske Hory † 21. jún 1975, Banská Bystrica) bol dôstojník, protifašistický bojovník a partizánsky veliteľ.
Životopis
Po skončení ľudovej školy sa vyučil v Ostrave za zámočníka. Bol robotníkom na viacerých miestach, po roku 1945 dôstojník ZNB. V roku 1937-1938 bojoval v španielskej občianskej vojne, kde bol ťažko ranený. Po vyliečení žil od roku 1939 v ZSSR. Príslušník ČA, neskôr československého vojska v ZSSR. Počas SNP vysadený na Slovensko (1944). Náčelník štábu partizánskej brigády Ján Žiška. Po oslobodení pôsobil v českom a moravskom pohraničí. Funkcionár KSČ a masových organizácií. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
2833 Radishchev
2833 Radishchev je planétka s priemerom 48 km, ktorú 9. augusta 1978 objavili Ľ.I. Černychová a N.I. Černych.
Lincoln (Nebraska)
Lincoln je hlavné a druhé najľudnatejšie mesto amerického štátu Nebraska. Je to sídlo okresu Lancaster County a University of Nebraska. Má rozlohu a žije tu 258 379 obyvateľov (2010), v metropolitnej oblasti približne 283-tisíc. Mesto bolo založené v roku 1856. Hlavným mestom teritória Nebraska bola v tom čase Omaha, Lincoln sa stal hlavným mestom v roku 1867. V meste boli založené tri celonárodné reštauračné siete, Amigos/Kings Classic, Runza Restaurants, a Valentino's. Významnými zamestnávateľmi sú univerzita a miestna klinika BryanLGH Medical Center. Mesto bolo v roku 2008 vládnou inštitúciou CDC vyhlásené za "najzdravšie mesto USA".
Zabrušany
Zabrušany sú obec v Česku v okrese Teplice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 109 obyvateľov, z toho 554 mužov a 555 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 39,8 roka, ženy 42,0 roka).
Hybris
Hybris môže byť:
Bartolomej Krpelec
Bartolomej Krpelec (* 21. november 1879, Bottyán – † 7. september 1957, Bardejov) bol slovenský historik a školský pracovník.
Životopis
Historik Bardejova, Šariša a Hontu, košikárstva a ovocinárstva. Redaktor zborníka o bojoch proti Slovenskej republike rád, spolupracoval na 3. zväzku Slovenského náučného slovníka (Praha- Bratislava roku 1936). V rukopisoch zanechal národopisnú prácu o Novohrade a zbierku ľudových rozprávok zo Šariša. Po rozbití republiky účastník ilegálneho protifašistického odboja, člen tzv. občianskeho bloku, člen RNV v Bardejove.
Majstrovstvá sveta v ragby mužov 1991
Majstrovstvá sveta v ragby mužov 1991 boli v poradí 2. majstrovstvá sveta v ragby mužov, ktoré organizovala Medzinárodná ragbyová federácia (IRB). Konali sa od 3. októbra – 2. novembra 1991 v devätnástich mestách Anglicka, Francúzska, Írska, Škótska a Walesu: Londýn, Leicester, Otley, Gloucester, Paríž, Toulouse, Villeneuve-d’Ascq, Béziers, Brive, Grenoble, Agen, Bayonne, Dublin, Belfast, Cardiff, Llanelli, Pontypool, Pontypridd a Edinburgh. Turnaja sa zúčastnilo 16 tímov; nováčikom bola iba Samoa. Titul získala 🇦🇺, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿.
Konečné poradie
Pozn: Družstvá na 1. až 8. mieste postúpili priamo na MS 1995.
Anna
Anna môže byť:
Network address translation
Network address translation (skratka NAT; doslova preklad sieťovej adresy/preklad sieťových adries; iné názvy: network masquerading – doslova sieťové maskovanie/sieťová maškaráda, native address translation – doslova natívny preklad adries, IP masquerading – doslova IP maskovanie) je spôsob úpravy sieťovej prevádzky cez smerovač prepisom východiskovej a/alebo cieľovej IP adresy, často i zmenu čísla TCP/UDP portu pri prichádzajúcich IP paketoch. K tomu patrí i zmena kontrolného súčtu (pri IP i TCP/UDP) aby boli zmeny akceptované. NAT sa väčšinou používa pre prístup viacerých počítačov z lokálnej siete na Internet pod jedinou verejnou adresou. NAT však môže spôsobiť problémy v komunikácii medzi klientmi a znížiť rýchlosť prenosu.
Definícia
Preklad sieťových adries je funkcia, ktorá umožňuje prekladanie adries. Znamená to, že adresy z lokálnej siete sa preložia na jedinečnú adresu, ktorá slúži pre vstup do inej siete (napr. Internetu), prekladanú adresu si uloží do tabuľky pod náhodným portom, pri odpovedi si v tabuľke vyhľadá port a pošle pakety na IP adresu priradenú k danému portu. NAT je vlastne jednoduchým proxy serverom. NAT môže byť softwarového typu (Nat32, Kerio Winroute firewall) alebo hardwarového typu (router s implementáciou NAT).
Vlastná komunikácia
Klient odošle požiadavku na komunikáciu, smerovač (router) sa pozrie do tabuľky a zistí, či ide o adresu lokálnu alebo vonkajšiu adresu. V prípade externej adresy si do tabuľky uloží číslo náhodného portu, pod ktorým bude vysielať a k nemu si priradí IP adresu.
Druhy sieťového prekladu
NAT môže byť implementované v rôznych podobách prekladaných adries a portov. Každá z týchto podôb rôzne ovplyvňuje komunikačné protokoly aplikácií. Pri niektorých aplikačných protokoloch, ktoré používajú informáciu IP adresy, aplikácia bežiaca na uzle v maskovanej sieti potrebuje zistiť externú adresu NAT. Niekedy dokonca potrebuje vyšetriť a kategorizovať typ používaného mapovania. Z tohto dôvodu bol vyvinutý Simple traversal of UDP over NATs (STUN) protocol (RFC 3489). Klasifikuje NAT implementácie na: 1. full cone NAT 2. (address) restricted cone NAT 3. port restricted cone NAT 4. symmetric NAT a súčasne navrhuje metodológiu pre testovanie zariadení. Nakoľko sa jeho metodológia stala nepostačujúcou a v niektorých prípadoch chybnou boli vytvorené nové metódy a ich štandardy RFC 5389 (2008). STUN acronym dnes prezentuje nový názov pre špecifikáciu: Session Traversal Utilities for NAT.
650 Amalasuntha
650 Amalasuntha je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavil August Kopff 4. októbra 1907.
Tours-sur-Marne
Tours-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chlorid ortutnatý
Chlorid ortutnatý (HgCl2) je bezfarebná kryštalická alebo práškovitá látka, zlúčenina chlóru a ortute, v ktorej je oxidačné číslo ortute II.
Výroba
Chlorid ortutnatý sa vyrába zahrievaním síranu ortutnatého s chloridom sodným, pričom vzniknutý chlorid ortutnatý z reakčnej zmesi sublimuje:
Priemyselne sa vyrába väčšinou priamou reakciou plynného chlóru s kovovou ortuťou za zvýšenej teploty:
alebo pôsobením chlóru na chlorid ortutný:
Vo vodnom roztoku tvorí s chloridmi komplexné soli, napr. HgCl2 + 2 NaCl → Na2[HgCl4]
Chlorid ortutnatý je ľahko prchavý. Ako v parách, tak v kryštalickej mriežke sa nachádzajú trojatómové molekuly, v ktorých sú na jeden atóm ortute viazané kovalentnými väzbami dva atómy chlóru. Preto vo vodnom roztoku sa len veľmi málo disociuje.
Chlorid ortutnatý je rozpustný vo vode, najmä horúci, ale ešte lepšie je rozpustný v organických rozpúšťadlách: v metanole, etanole, glycerole, dietyléteri, benzéne a i.
Je to veľmi prudký jed, ktorý zasahuje predovšetkým pečeň a obličky. Môže sa vstrebávať aj kožou. Minimálna smrteľná dávka LDLo je u človeka približne 20 mg/kg. Bola preukázaná aj jeho teratogenita. Je nebezpečný pre životné prostredie, predovšetkým vodné organizmy, kde veľmi dlho pretrváva a veľmi ťažko sa likviduje. Podobne ako iné zlúčeniny ortuti sa hromadí v zasiahnutých organizmoch a vstupuje tak do potravinového reťazca, čím sa môže dostávať až do ľudskej potravy a spôsobovať chronické otravy.
Galinagues
Galinagues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 44 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4777
NGC 4777 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
2 Minutes to Midnight
„2 Minutes to Midnight“ je skladba anglickej heavy metalovej skupiny Iron Maiden, ktorá bola vydaná ako prvý singel z ich piateho štúdiového albumu Powerslave. Celkovo to bol desiaty singel skupiny vydaný dňa 6. augusta 1984, pričom dosiahol 11. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a 25. miesto v americkom rebríčku Hot Mainstream Rock Tracks.
Zostava
Produkčná zostava je prevzatá z publikácie 7-palcového, a 12-palcového vinylu.
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2003
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2003 boli v poradí 5. Majstrovstvá sveta v touch rugby, ktoré organizuje Medzinárodná federácia touch rugby (FIT). Konali sa v meste Kamagaja, v prefektúre Čiba, v Japonsku od 24.28. mája 2003, za účasti 6 mužských, 5 ženských a 7 zmiešaných tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvo Škótska, ženské družstvá Japonska, Škótska a Walesu a zmiešané družstvá Thajska a USA. Zápasy sa hrali v športovom komplexe Kumagaya Rugby Complex. Titul v mužskej, ženskej aj zmiešanej kategórii získala Austrália, ktorá vo finálových zápasoch zakaždým zvíťazila nad Novým Zélandom.
Okrem mužov, žien a mixu sa tradične uskutočnili aj turnaje veteránov nad 30 a nad 35 rokov.
2834 Christy Carol
2834 Christy Carol je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 9. októbra 1980.
Párna mocnina
Párna mocnina je mocnina s párnym exponentom, napr. a, x , y.
Herbert Vollmann
Herbert Vollmann (* 1903, Altena, Nemecko – † 1999) bol nemecký spisovateľ.
Zákonodarná moc
Zákonodarná moc (iné názvy: legislatíva, legislácia) je druh štátnej moci, ktorý sa realizuje prijímaním a vydávaním ústavy a zákonov príslušnými zastupiteľskými zbormi.
Jej cieľom je určiť normy, ktoré budú na území štátu platné. Má právo kontrolovať vládu, ustanovovať ju a odvolávať, ako aj ustanovovať súdnu moc. Zákonodarnou mocou je parlament. Mandáty poslancov zákonodarného orgánu vznikajú zväčša pri parlamentných voľbách. Parlament môže tvoriť jedna komora, jedna snemovňa, prípadne dve komory a dve snemovne. Ústavy zakotvujú buď jednokomorovú alebo dvojkomorovú sústavu. Medzi komorami je rozdiel: V demokratických štátoch je parlament spravidla dvojkomorový. Funkčné obdobie parlamentu je 3-5 rokov, každý štát si ho zvolí podľa vlastných tradícií ústavy. Slovensko má jednokomorový parlament. Dvojkomorový má napríklad Česko (poslanecká snemovňa/senát), Francúzsko (národné zhromaždenie/senát), Spojené kráľovstvo (dolná snemovňa/horná snemovňa). Parlament je kolektívny orgán štátnej moci. Úlohy a právomoci parlamentu: V niektorých krajinách parlament volí prezidenta (Taliansko, Nemecko).
NGC 4778
NGC 4778 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Fresnelova šošovka
thumb|right|Porovnanie Fresnelovej (1) a klasickej (2) šošovky Fresnelova šošovka pomenovaná podľa svojho vynálezcu, francúzskeho fyzika Augustina Jeana Fresnela, má pri podobných parametroch a rovnakom použitom materiáli (sklo, plast) podstatne nižšiu hmotnosť než bežná šošovka, pretože sú z nej odstránené tie časti, ktoré sa nepodieľajú priamo na lome lúčov. Pre svoju menšiu hrúbku, a teda aj hmotnosť, je vhodná pre zobrazovanie (kde sa však prejavia jej nedostatky), ale najmä pre aplikáciu v osvetľovacej a signalizačnej technike a využití slnečnej energie.
História
Fresnelova šošovka bola pôvodne vyvinutá pre námorné majáky. Až do 18. storočia bol „maják“ prosto olejová lampa s veľmi nízkou účinnosťou, pretože iba pár percent svetla sa dostalo k pozorovateľovi. Koncom 18. storočia účinnosť zlepšilo kovové parabolické zrkadlo, umiestnené za plameňom lampy. Fresnelov vynález zvýšil účinnosť až k 80 % a viditeľnosť dosiahla desiatok kilometrov. Otáčavé sústavy Fresnelových šošoviek a zrkadiel navyše vysielajú charakteristickú frekvenciu zábleskov rôznych farieb, podľa nich je možné maják – na základe námornej mapy – identifikovať. V moderných prevedeniach môže mať šošovka priemer až 2,5 m a účinok Fresnelovej šošovky sa ešte kombinuje s okrajovými prstencami, ktoré svetlo nelámu, ale odrážajú žiaducim smerom.
Využitie
thumb|230 px|Sústava Fresnelových šošoviek pre maják Sklenené alebo často i plastikové Fresnelove šošovky využívajú:
Atrazín
Charakteristika
Atrazín patrí do základného spektra triazínových herbicídov. Vyrába sa vo forme granúl, ale i ako kvapalina, suspenzívny koncentrát či ako prášok. Je inhibítorom fotosyntézy.
Šaštín-Stráže
Šaštín-Stráže (maď. Sasvár-Morvaőr, nem. Schoßberg-Strascha, tur. Şaşvar) je mesto ležiace v okrese Senica v Trnavskom kraji. Patrí medzi najstaršie obce na Záhorí a malo vždy významné postavenie v hospodárskom, ale aj v cirkevnom živote Slovenska. V roku 1960 vznikla obec Šaštínske Stráže spojením dvoch obcí Šaštín a Stráže nad Myjavou. V roku 2001, 1. septembra bol Šaštín-Stráže vyhlásený za mesto.
Atrazín
Charakteristika
Používa sa na ničenie burín v porastoch kukurice, cukrovej trstiny a chmeľu. Na atrazín je veľmi citlivá zelenina, obilniny a zemiaky. Je takisto toxický pre niektoré druhy rias a vodných rastlín. Atrazín je mierne toxický pre cicavce.
Dračie oká
Dračie oká sú malé plieska v Zlomiskách  v Dračej dolinke  na úpätí Kôpok vo Vysokých Tatrách. Nachádzajú sa v nadmorskej výške asi na juh od Dračieho plesa a sú s ním spojené tenkým potôčikom. Názov jazierok je odvodený od blízkeho Dračieho plesa.
Atrazín
Charakteristika
Prvýkrát ho uviedla na trh firma Ciba-Geigy v roku 1956. Na Slovensku je známy pod obchodnou značkou Zeazin.
Šaštín-Stráže
Polohopis
Viac ako polovicu územia Šaštína-Stráží zaberá nížina, z ktorej v Strážach vystupuje pahorkatina. Obidve geomorfologické jednotky patria k alpsko-himalájskej horskej sústave. Nížina s Myjavskou nivou je súčasťou najsevernejšej severozápadnej časti Záhorskej nížiny. Oblasť Záhorskej nížiny patrí do provincie Viedenskej kotliny Západopanónskej panvy. Pahorkatina je juhozápadnou časťou Chvojnickej pahorkatiny, ktorá je podoblasťou Záhorskej nížiny.
Dračie oká
Okolie plesa
Plieska na západnej strane lemuje Popradský hrebeň a na ňom Malá Kôpka a Veľká Kôpka, na severe je Ťažký štít , Vysoká , na východe Dračie sedlo, Veľká Dračia hlava  a na juhovýchode Zlomisková veža. K plieskam nevedie turistický chodník.