cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ordo Templi Orientis
Otázka legitimity
Kenneth Grant roku 1951 vyhlásil: „Som oprávnený riadiť O.T.O. v Anglicku“ a tým vyhlásil nárok len na Crowleyho titul X° „Írska, Iony, a všetkých Británií“. Germer vylúčil Granta z O.T.O. v roku 1955. Bol by oprávnený to urobiť len v prípade, že by Germer bol OHO, a nie len X° Ameriky, ako neskôr Grant poznamenal. Grant sa následne vyhlásil za OHO Ordo Templi Orientis. Jeho organizácia je dnes známa ako Tyfónsky Ordo Templi Orientis (Typhonian O.T.O.), na odlíšenie od kalifornského združenia.
Hermann Metzger, ďalší uchádzač, bol významným členom švajčiarskej pobočky O.T.O. ešte za Reussa a Reussovym partnerom v niektorých jeho aktivitách. Jeho nároky však boli vždy ignorované všade mimo Švajčiarska. Zomrel v roku 1990.
Tretí kandidát Marcelo Ramos Motta (1931 – 1987) nebol vôbec zasvätený do O.T.O., tvrdil však, že Germerova manželka Sasha mu zverila Karlove posledné slová. Germer jej povedal, že Motta je „nasledovník“. Súdil sa o Crowleyove publikačné práva, ktoré mu boli zamietnuté Okresným súdom Spojených štátov v Maine. Motta zomrel roku 1987. Napriek tomu doteraz existuje niekoľko skupín s názvom Spoločnosť O.T.O. (S.O.T.O. – Society O.T.O.) (S.O.T.O. Davida Berssona v Spojených šťáťoch a S.O.T.O. Gabriela Lópeza de Rojas v Španielsku).
P. R. Koenig uverejnil na svojich stránkach dokument, ktorý Germera usvedčuje z nelegitímneho konania. Dokument bol po podrobnej analýze vyhlásený za autentický. V ňom Crowley vyjadruje jasne svoju vôľu, aby bol Kenneth Grant vyhlasený za OHO po dosiahnutí X° O.T.O.: „...môj verný brat Saturnus [Karl Germer], Veľký generálny tajomník O.T.O, je schopný vykonávať len Úrad správcu, menujem týmto brata Aussika 400 [Kenneth Grant] za svojho nástupcu ako Vonkajšieho vodcu Rádu východného Templu, keď prevezme X°, a brat Saturnus je povinný odovzdať všetky moje osobné dokumenty a veci, ktoré sú v jeho správe, bratovi Aussikovi.“ Čas Crowleyho názor na Germera potvrdil.
Okrem nich existujú ďalšie organizácie, ktoré sa hlásia k tradícii Crowleyho O.T.O. Všetky vetvy sa od seba líšia vo svojej vnútornej organizačnej štruktúre a spôsobe práce. Spoločné je už len ich dedictvo, ktoré im zanechal Aleister Crowley.
Rozporuplnosť
Aleister Crowley a O.T.O. sú často označovaný ako „zlí“. Niektoré kresťanské cirkvi pokladajú O.T.O. za satanistickú organizáciu. Napriek tomu členovia O.T.O. tvrdia, že podstata filozofie Theléma neobsahuje pojem Satana, ani jeho uctievanie.
Podľa P. R. Koeniga, Aleister Crowley a jeho systém bol zameraný proti ženám: „Crowley nepoužíval [vo svojej magickej praxi]'' vaginálne fluidá a ani nepovažoval ženu za božskú bytosť. Preto si nedokázal predstaviť lesbickú sexuálnu mágiu. Veril, že „muž je ochranca života boha a žena je len prostriedok, relikviár pre boha ale nie boh.“ Tzn. žena je pre mužovo použite. Jeho ideálna žena: „urastená, energická, dychtivá, citlivá, nadržaná a zdravá.“ Zaujímalo ho len ženské telo. Nechcel od nej žiadnu duchovnú alebo intelektuálnu spoluúčasť.“''
Niektorí okultisti a stúpenci Thelémy iných organizácií, napr. Tyfónsky O.T.O. Kennetha Granta, ktorí nesúhlasia s tým, že McMurtryho O.T.O. je jedinou legitímnou organizáciou, ktorá pokračuje v tradícii Crowleyovho O.T.O. podľa súdov Spojených štátov, začali kalifornskú organizáciu O.T.O. označovať ako „Kalifovský“ O.T.O. (podľa McMurtryho titulu, ktorý mu dal Crowley. Tento titul bolo Crowleyho oslovovanie McMurtryho v korešpondencii a existuje názor, zastávaný tyfónskou vetvou O.T.O., že Crowleyho slovo „Calif“ v listoch znamená v skutočnosti skratku pre Kaliforniu, nie pozíciu McMurtryho v kalifornských štruktúrach O.T.O.). Ďalšími organizáciami, ktoré používajú pomenovanie O.T.O. a považujú sa za legitímne pokračovanie O.T.O. sú O.T.O. Foundation, Albion O.T.O. a The Parzival XI° O.T.O. Foundation.
Perekopská šija
Geografia
Perekopská šija je približne dlhá a 7,2 až  široká. V oblasti šije ležia mestá Armiansk a Krasnoperekopsk, ktorými prechádza železnica Cherson – Džankoj a tiež Severokrymský kanál, ktorý zásobuje suchú stepnú krajinu severného Krymu vodou z Kachovskej priehrady. V okolí Krasnoperekopska sa nachádza niekoľko slaných jazier, ktorých hospodárske využitie je jedným z hlavných zdrojov obživy miestnych obyvateľov. Väčšinu obyvateľov tvoria Rusi, tesne nasledovaní Ukrajincami; žije tu aj niekoľko tisíc Krymských Tatárov.
Názov a dejiny
Názov Perekopskej šije pochádza od dediny Perekop, kde stála od stredoveku tatárska pevnosť (vyvrátená 1736) a už v 1. storočí obchodná osada. V tej dobe sa na Kryme a v časti dnešného južného Ruska rozkladala Bosporská ríša.
Pre svoju strategickú polohu bola šija v niekoľkých vojnách dejiskom významných bitiek. V decembri 1920, počas ruskej občianskej vojny, tu prebehla bitka medzi Červenou armádou a bielogvardejcami baróna Wrangela, ktorého vojská kontrolovali celý Krym. Červená armáda nakoniec zvíťazila a 140-tisíc civilistov z Krymu utieklo cez Čierne more do Istanbulu a potom do západnej Európy. Tieto udalosti tvoria historické pozadie sovietskeho filmu z roku 1968 Služili dva tovarišča (rus.: Служили два товарища).
V októbri 1941 tadiaľto po päťdňovej bitke prenikli nemecké a rumunské vojská pod vedením Ericha von Mansteina na Krym, čo viedlo k obkľúčeniu Sevastopoľa.
Poslednou významnou udalosťou bolo obsadenie šije krymským Berkutom 27. februára 2014, čo viedlo k odrezaniu polostrova od zvyšku Ukrajiny. Zakrátko na šiju dorazili samotné ruské vojská, ktoré šiju následne opevnili. Pripojenie Krymu k Rusku prebehlo 18. marca 2014, dva dni po konaní referenda.
Kristína Svarinská
Kristína Svarinská (* 14. máj 1989, Bratislava) je slovenská filmová, televízna a divadelná herečka. Pôsobí aj v dabingu. V roku 2010 sa zúčastnila TV šou Showdance, kde skončila na piatom mieste. V roku 2022 sa zúčastnila tanečnej TV show Let's dance.
Lumbres
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Český Rudolec
Český Rudolec je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 947 obyvateľov, z toho 469 mužov a 478 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 41,7 roka, ženy 42,5 roka).
Pradědská hornatina
Pradědská hornatina je geomorfologický podcelok Hrubého Jeseníka, pohoria na rozmedzí Moravy a Českého Sliezska. Tvorí jeho centrálnu časť a najvyšším vrcholom je Praděd.
Vrcholy
Od Červenohorského sedla po sedlo Skřítek sa tiahne úzky hlavný hrebeň s vrcholmi:
K západu vybieha mohutná rázsocha Mravenečníka a vrchu Dlouhé stráně  s hornou nádržou rovnomennej prečerpávacej elektrárne.
Turistika
Hlavný hrebeň od Petrových kamenů po Pec je najkrajšou časťou Hrubého Jeseníka a prechádza ním červená trasa zo sedla Skřítek na Červenohorské sedlo. V Pradědskej hornatine je niekoľko chát, poskytujúcich občerstvenie a ubytovanie: Švýcárna, reštaurácia na vrchole Praděda, Kurzovní chata, Chata Barborka a Ovčárna.
Ufa-Arena
Ufa-Arena (azbukou: Уфа-Арена) je multifunkčná aréna v ruskom meste Ufa. Ufa Arena bola postavená na mieste bývalého zimného štadióna Salavat Julajev v roku 2007. Ufa-Arena hostila v roku 2007 sériu hráčov reprezentačných tímov Kanady a Ruska hráčov do dvadsať rokov známu ako Super Series. Domáce zápasy na tomto štadióne hrá tím KHL Salavat Julajev Ufa. Kapacita arény je 8 400 miest.
Harley-Davidson
thumb|Logo spoločnosti
Harley-Davidson Motor Company je americký výrobca motocyklov so sídlom v Milwaukee v štáte Wisconsin. Je jedným z dvoch pretrvávajúcich amerických výrobcov motocyklov (spolu s Victory Motorcycles). Spoločnosť sa zameriava na ťažké motocykle navrhnuté pre dlhé a pomalé jazdy a známe pre ich špecifický výfukový zvuk a dizajn choper.
Magnicourt-en-Comte
Magnicourt-en-Comte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neuville-sur-Margival
Neuville-sur-Margival je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Neuville-sur-Margival má 112 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Mária Lujza Orleánska
Mária Lujza Orleánska (* 26. marec 1662, Paríž – † 12. február 1689, Madrid) bola ako prvá manželka španielskeho kráľa Karola II. v rokoch 1679 až 1689 španielskou kráľovnou. Z otcovej strany bola neterou francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV. a vnučkou ďalšieho francúzskeho kráľa Ľudovíta XIII.
Pôvod
Mária Lujza Orleánska sa narodila v kráľovskom paláci Palais Royal v Paríži a po narodení získala titul Mademoiselle d'Orléans. Bola najstaršou dcérou Filipa I. Orleánskeho, mladšieho brata kráľa Ľudovíta XIV., a anglickej princeznej Henriety Anny, dcéry anglického kráľa Karola I.. Medzi predkov Márie Lujzy patrili členovia mnohých významných európskych kráľovských rodov, napríklad z Rakúska, Anglicka aj Španielska. Jej starými rodičmi z otcovej strany boli Ľudovít XIII. a Anna Rakúska. Dvaja jej strýkovia boli králi Anglicka, Škótska a Írska – Karol II. a Jakub II.; jej tetou bola kráľovská princezná a oranžská princezná, Mária Henrietta Stuartová.
Politické manželstvo
Niektorí historici sú toho názoru, že Mária Lujza sa mala vydať za svojho bratranca Ľudovíta Bourbonského, francúzskeho dauphina, no listy Máriinej nevlastnej matky, ktoré sa zachovali do súčasnosti, to popierajú.
V tom období sa politické a spoločenské okolnosti v Európe neustále menili a taktiež sa viedlo niekoľko vojen. Máriin otec a strýko dohodli jej manželstvo, ktoré bolo iba politické – malo napomôcť k zlepšeniu vzájomných vzťahov medzi Francúzskom a Španielskom. Medzi týmito kráľovstvami panovalo napätie, ktoré vyplývalo aj z toho, že Máriin strýko bojoval v španielskom Holandsku. Svadba sa uskutočnila v zastúpení v zámku Fontainebleau dňa 30. augusta 1679. Ženícha zastupoval Máriin vzdialenejší bratranec, Ľudovít Armand I., princ z Conti. Svadobné a iné oslavy na počesť novej kráľovnej sa konali až do polovice septembra.
Život v Španielsku
19. novembra 1679 sa v Quintanapalle neďaleko Burgos v Španielsku uskutočnila oficiálna svadba Márie Lujzy Orleánskej a španielskeho kráľa Karola II.
Mária Lujza si ťažko zvykala na nové prostredie, najmä na veľmi prísnu španielsku etiketa, ktorá napríklad zakazovala dotýkať sa kráľovnej. Po niekoľkých neúspešných tehotenstvách, ktoré skončili potratom, začala Mária Lujza trpieť depresiami. Práve to, že sa jej nepodarilo priviesť na svet dediča trónu bolo príčinou prečo nebola na španielskom dvore obľúbená.
Väčšinu svojho času Mária Lujza trávila v kráľovskom zámku Alcazar v Madride, v zámku Buen Retiro a v kráľovskej rezidencii v Aranjueze južne od Madridu a bol pravdepodobne jej najobľúbenejším sídlom.
Posledné roky života a smrť
Ani po desiatich rokoch manželstva sa Márie Lujze a Karolovi II. nenarodil žiadny potomok. To bolo aj príčinou jej pokračujúcich depresií, následkom ktorých začala trpieť nadváhou. 11. februára 1689 pocítila počas jazdy na koni prudkú bolesť v oblasti brucha. Ešte v tú noc vo veku 26 rokov zomrela. Podľa niektorých historických záznamov boli jej posledné slová, ktoré venovala manželovi, nasledujúce:
Situácia po jej smrti
Smrť Márie Lujzy hlboko zasiahla jej manžela. Niektoré dobové záznamy uvádzajú, že Mária Lujza zomrela na otravu, pričom otráviť ju mala Olympia Mancini, soissonská grófka, na príkaz kráľovnej matky Márie Anny Habsburskej, jej svokry, pretože nebola schopná porodiť následníka trónu. Táto teória je však málo pravdepodobná, pretože obe ženy mali mať spolu veľmi dobrý vzťah a Máriu Annu smrť nevesty tiež zarmútila. Na základe historických výskumov bol pravdepodobnou príčinou smrti mladej kráľovnej zápal slepého čreva.
Krátko po smrti Márie Lujzy začal španielsky minister hľadať pre kráľa novú manželku. Najpravdepodobnejšími kandidátkami boli talianska princezná Anna Mária Medicejská a nemecká princezná Mária Anna Falcká, ktorá sa neskôr aj jeho manželkou stala.
Predkovia
Poznámka: Všimnite si, že Mária Lujza mala niekoľkých predkov rovnakých – štyria pra-prastarí rodičia (Antoine Navarrský a Johana III. Navarrská; Francesco I. Medicejský a Johana Rakúska) boli jej pra-prastarýmí rodičmi aj z matkinej, aj z otcovej strany.
Agustín de Iturbide
Počas prvej fázy vojny o nezávislosť Mexika bojoval proti mexickým povstalcom v španielskej kráľovskej armáde. Neskôr, pod vplyvom liberálnych reforiem v Španielsku dohodol s Vicentem Guerrerom, ktorý viedol časť povstalcov, nezávislosť Mexika. 21. júla 1822 bol korunovaný ako Agustín I., hlava tzv. Prvej mexickej ríše, ale neskôr ho zbavila moci republikánska vzbura. Abdikoval 19. marca 1823. Po krátkom exile v Európe sa vrátil do Mexika, kde bol odsúdený na smrť a zastrelený.
John Newman
John Newman (* 16. jún 1990, Settle, Spojené kráľovstvo) je anglický spevák a hudobník. Je najznámejší vďaka svojej skladbe „Love Me Again“, ktorá v júli 2013 obsadila 1. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Tiež je známy vokálnou spoluprácou v skladbách „Feel the Love“ a „Not Giving In“ od anglickej drum and bassovej skupiny Rudimental.
François Sterchele
Smrť
Zomrel 8. mája 2008 v ranných hodinách po tom, čo stratil kontrolu nad svojím autom, Porsche Cayman S, a vrazil do stromu. Zomrel na mieste, podľa predbežných výsledkov šiel neprimeranou rýchlosťou.
Mykózy (MKCH-10)
B35 - B49: MYKÓZY je položka z medzinárodnej klasifikácie chorôb. Patrí do I. kapitoly MKCH-10 - Infekčné a parazitárne choroby (MKCH-10, A00 - B99).
Nezahŕňajú hypersenzitívnu pneumonitídu zapríčinenú organickým prachom (J67.-)a mycosis fungoides (C84.0).
Zahŕňa:
Zahŕňa kandidózu a moniliázu.
Nezahŕňa novorodeneckú kandidózu (P37.5).
Nezahŕňa brazílsku blastomykózu (B41.-) a keloidnú blastomykózu (B48.0).
Zahŕňa brazílsku blastomykózu a Lutzovu chorobu.
Zahŕňa aspergilóm.
Fungémia NS
Silové napätie
Silové napätie môže byť:
Kaplnka svätej Rozálie (Bratislava)
História
Kostol sv. Rozálie bol postavený v rokoch 15681569 v renesančnom štýle. Kaplnku dalo postaviť mesto Bratislava v rokoch 16801682 ako pamiatku na veľkú morovú epidémiu, ktorá v rokoch 16781679 sužovala mesto. Financie použité na jej výstavbu pochádzali z verejnej zbierky mešťanov. Postavená je v barokovom štýle.
Patrocínium
Kaplnka je zasvätená svätej Rozálii, ktorá je patrónkou a ochrankyňou proti moru. Narodila sa v bohatej kniežacej rodine, no ako dospelá opustila rodinné sídlo a žila pustovníckym životom. Zomrela 4. septembra 1160. Rozália je ideálom sebaovládania a symbolom zápasu ducha proti pôžitkárstvu. Často sa vyobrazuje ako spiaca v jaskyni obklopená rozkvitnutými ružami.
Zvyky
Počas storočí sa každoročne na sviatok sv. Rozálie (t.j. 4. septembra) konali ku kaplnke púte. V priebehu 2. svetovej vojny však zvyk zanikol. V súčasnosti sa v tento deň konajú hody a slúži sa slávnostná svätá omša.
Zoznam slovenských článkov/S
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 564 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
sa
Sabinov · Sabinov (okres) · Sačurov · Sady nad Torysou · Sacha Hatala · Saintgermainská zmluva (1919, veľká) · Salka · Samir Saliji · Samko Dudík · Samo (panovník) · Samo Bohdan Hroboň · Samo Daxner · Samo Chalupka · Samo Tomášik · Samo Vozár · Samosprávny kraj · Samova ríša · Samuel Adamčík · Samuel Ambrozi · Samuel Augustíni · Samuel Babilon · Samuel Bartošovič · Samuel Belluš · Samuel Bodický · Samuel Bohuš · Samuel Brečka · Samuel Cambel (spisovateľ) · Samuel Coryli · Samuel Czambel · Samuel Čečetka · Samuel Dobroslav Štefanovič · Samuel Droppa · Samuel Falťan · Samuel Ferjenčík · Samuel Gemický · Samuel Godra · Samuel Gottlieb Hanrich · Samuel Hlavaj · Samuel Hlôška · Samuel Honzek · Samuel Hruškovic · Samuel Hruškovič (geológ) · Samuel Ivanka · Samuel Ivaška · Samuel Jaroslav Zachej · Samuel Jurkovič · Samuel Kňažko · Samuel Kupčok · Samuel Láni · Samuel Letač · Samuel Lišovíni · Samuel Matz · Samuel Medvecký · Samuel Mikovíni · Samuel Milner (uhorský fyzik) · Samuel Mráz · Samuel Ormis · Samuel Petrikovich · Samuel Piasecký · Samuel Reuss · Samuel Roth (prírodovedec) · Samuel Rožnay · Samuel Slabeycius · Samuel Slovák · Samuel Spišák · Samuel Šikeť · Samuel Štefan Osuský · Samuel Takáč · Samuel Tešedík (1742 – 1820) · Samuel Timon · Samuel Topercer · Samuel Vlčan · Samuel Weber · Samuel Zorkóczy · Santovka · Sap · Sarah Arató · Sarah Avni · Sasinkovo · Satumarský mier · Sazdice
sá
Sádočné · Sándor Petőfi · Sása (okres Revúca) · Sása (okres Zvolen) · Sáva Popovič
se
Sebastián Fabricius · Sebastián Pauschner · Sebedín-Bečov · Sebedražie · Sebechleby · Seč (okres Prievidza) · Sečianky · Sečovce · Sečovská Polianka · Sedliacka Dubová · Sedliak (poddanstvo) · Sedlice (okres Prešov) · Sedliská · Sedlo pod Vysokým vrchom · Sedmerovec · Sejkov · Sekule · Selce (okres Banská Bystrica) · Selce (okres Krupina) · Selce (okres Poltár) · Selec · Selice · Seľany · Semerovo · Senec · Senec (okres) · Seniakovce · Senica · Senica (okres) · Senné (okres Michalovce) · Senné (okres Veľký Krtíš) · Senohrad · Seňa · Sereď · Sergej Kohut · Sergej Kozlík · Sergej Makara · Sergej Movsesian · Sergej Protopopov · Sergej Usačev · Severín Škultéty · Severín Zrubec
sh
Shooty
si
Sibyla Mislovičová · Siegfried Theiss · Siegmund Wehle · Sielnica · Sigmund Keil · Sihelné · Sihla · Sikenica (okres Levice) · Sikenička · Siladice · Silica (okres Rožňava) · Silická Brezová · Silická Jablonica · Silické jazero · Siloš Pohanka (hudobník) · Silvester Lavrík · Silvester Šoka · Silvia Fedorová · Silvia Grúberová · Silvia Krivošíková · Silvia Petöová · Silvia Shahzad · Silvia Stredňanská-Letková · Silvia Šuvadová · Silvia Vaculíková · Silvia Valkovič · Silvia Vargová · Sima (speváčka) · Simona Kollárová · Simona Magušinová · Sirk · Sirník · Sisa Sklovská · Sitno (vrch)
sľ
Sľažany · SĽUK
Pomacentrovité
Pomacentrovité je čeľaď rýb z radu ostriežotvaré (Perciformes).
Zoznam slovenských článkov/S
so
Soblahov · Soboš · Sobotište · Sobrance · Sobrance (okres) · Socovce · Sokolce · Sokolovce · Sokoľ · Sokoľany · Solčany · Solčianky · Sološnica · Soľ (okres Vranov nad Topľou) · Soľnička (okres Trebišov) · Soľník · Somotor · Soňa Čechová · Soňa Kovačevičová · Soňa Maculová · Soňa Mihoková · Soňa Norisová · Soňa Valentová · Sopkovce
sp
Spiš (región) · Spišská Belá · Spišská Kapitula · Spišská komora · Spišská Nová Ves · Spišská Nová Ves (okres) · Spišská Stará Ves · Spišská Teplica · Spišské Bystré · Spišské goralské nárečia · Spišské Hanušovce · Spišské Podhradie · Spišské Tomášovce · Spišské Vlachy · Spišský Hrhov · Spišský Hrušov · Spišský Štiavnik · Spišský Štvrtok · Spišský záloh · Společnost česko-slovanská (Bratislava) · Spoločenstvo Tolkiena · Spor o Morské oko
st
Stakčín · Stakčínska Roztoka · Stanča · Stanislav Balko · Stanislav Barabáš · Stanislav Bartoš · Stanislav Becík · Stanislav Biroš · Stanislav Dusík · Stanislav Dutka · Stanislav Felber · Stanislav Filko · Stanislav Griga · Stanislav Gron · Stanislav Guštafík · Stanislav Háber · Stanislav Hudec · Stanislav Husár · Stanislav Chovanec · Stanislav I. Turzo · Stanislav III. Turzo · Stanislav Janiš · Stanislav Jankovič · Stanislav Jasečko · Stanislav Jurovský · Stanislav Kahanec · Stanislav Kmeť (osvetový pracovník) · Stanislav Kropilák · Stanislav Lobotka · Stanislav Martinčko · Stanislav Martiš · Stanislav Matoušek · Stanislav Medřík · Stanislav Mičev · Stanislav Mikolaj · Stanislav Mjartan · Stanislav Ondrejka · Stanislav Párnický · Stanislav Pitoňák · Stanislav Rakús · Stanislav Seman · Stanislav Šesták · Stanislav Škorvánek · Stanislav Šmatlák · Stanislav Štepka · Stanislav Šurin · Stanislav Talaš · Stanislav Varga · Stanislav Velický · Stanislav Vilhelmovič · Stanislav Zoch · Stanislava Reparová · Stankovany · Stankovce (okres Trebišov) · Stano Dančiak · Stano Dančiak ml. · Stano Král · Stano Lajda · Stano Marček · Stano Radič · Stará Bašta · Stará bronzová doba na Slovensku · Stará Bystrica · Stará Halič · Stará Huta (okres Detva) · Stará Kremnička · Stará Lehota · Stará Lesná · Stará Ľubovňa · Stará Ľubovňa (okres) · Stará Myjava (obec) · Stará škola slovenská (60. – 70. roky 19. storočia) · Stará Turá · Stará Voda (okres Gelnica) · Staré · Staré Hory · Starina (okres Stará Ľubovňa) · Starina (vodná nádrž) · Starí Slováci · Starý Hrádok · Starý paleolit na Slovensku · Starý Tekov · Staškov · Staškovce · Stebnícka Huta · Stebník · Stefi · Stephen Beda · Stibor zo Stiboríc · Stolica (územie) · Stožok · Stratená · Stráne pod Tatrami · Stránska · Stránske · Stráňany (okres Stará Ľubovňa) · Stráňavy · Stráža · Strážne · Strážske · Strečno (obec) · Streda nad Bodrogom · Stredná bronzová doba na Slovensku · Stredná Torysa · Stredné Plachtince · Stredné Pohronie · Stredné Považie · Stredné Slovensko · Stredný Liptov · Stredný paleolit na Slovensku · Stredoslovenské nárečia · Strekov · Strelenka · Strelníky · Streľba v Bratislave (1919) · Streľba v Šuranoch · Stretava · Stretavka · Streženice · Strihovce · Stročín · Stropkov · Stropkov (okres) · Stručný etymologický slovník slovenčiny · Studená (okres Rimavská Sobota) · Studenec (okres Levoča) · Studený potok (prítok Popradu) · Studienka · Stuľany · Stupava · Stupné · Styčná kancelária SR pre výskum a vývoj v Bruseli
su
Sučany · Sudince · Suchá Dolina · Suchá Hora · Suchá nad Parnou · Sucháň · Suché · Suché Brezovo · Suchohrad · Sukov · Sulín · Sušany
sú
Súčasná slovenská kultúra · Súdovce · Súlovce · Súľov-Hradná · Sútor
sv
Svarín (osada) · Svätá Mária (okres Trebišov) · Svätopluk I. (Veľká Morava) · Svätopluk Malachovský · Svätopluk Šablatúra · Svätopluk Štúr · Svätoplukovo · Svätoslav Mathé · Svätuš · Svätuše · Svätý Anton (obec) · Svätý Jur · Svätý Kríž (okres Liptovský Mikuláš) · Svätý Peter (okres Komárno) · Svederník · Sverepec · Sveržov · Svetlana Ficová · Svetlana Gavorová · Svetlana Hlavčáková · Svetlice · Svetloslav Veigl · Svetoslav Bombík · Svetozár Hurban-Vajanský · Svetozár Krno · Svetozár Sprušanský · Svetozár Stračina · Svidnička · Svidník · Svidník (okres) · Svinia · Svinica (okres Košice-okolie) · Svinice · Svinná · Svit (mesto) · Svodín · Svrbice · Svrčinovec
sy
Sylvia Čápová-Vizváry · Sylvia Lacková · Sylvia Tiryaki · Synonymický slovník slovenčiny
sz
Szabadcsapatok · Szende Riedl · Szidi Tobias · Szilárd Németh
Lédat
Lédat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Číměř (okres Jindřichův Hradec)
Číměř je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 708 obyvateľov, z toho 376 mužov a 332 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 39,3 roka, ženy 41,1 roka).
Litovské kráľovstvo (1251 – 1263)
Litovské kráľovstvo je označenie pre litovský štát v rokoch 1251 až 1263, počas ktorých bolo územie dnešnej Litvy kráľovstvom. Mindaugas bol jediný korunovaný kráľ v dejinách Litvy. Deň 6. júl (deň korunovácie Mindauga) sa od roku 1991 v Litve oslavuje ako štátny sviatok pod názvom Deň štátnosti. Po zavraždení Mindauga v roku 1263 Litva stratila štatút kráľovstva. Vládcovia Litvy niesli následne titul veľkokniežaťa.
V dejinách Litvy boli dva pokusy o obnovenie kráľovstva - prvý podnikol Vytautas v roku 1429 a druhýkrát sa o to pokúsila Litovská rada v roku 1918.
Kráľ Mindaugas
Na začiatku 13. storočia bola Litva ešte stále pomerne nesúrodým územím, ktoré obývali rôzne pohanské baltské kmene. Konsolidácia litovských území začala na sklonku 12. storočia do celku, ktorý bol známy ako Litovské veľkokniežatstvo. V 30. rokoch 13. storočia sa na jeho čele objavil Mindaugas. V roku 1249 vypukli rozbroje medzi ním a jeho synovcami (Tautvilas a Edivydas). Každá strana hľadala spojencov medzi susedmi Litvy. Mindaugas sa rozhodol pre livónsky rád, ktorý mu mohol zabezpečiť nielen vojenské posily, ale aj kráľovskú korunu výmenou za konvertovanie na kresťanstvo. Štatút kráľovstva Litva získala 17. júla 1251, keď chelmnský biskup dostal príkaz od pápeža Inocenta IV. Samotná korunovácia prebehla o dva roky neskôr. V roku 1255 dostal Mindaugas povolenie od pápeža Alexandra IV. na korunováciu svojho syna a Litva sa tak stala dedičnou monarchiou.
Vďaka krstu a spojenectvu s livónskym rádom nastalo krátke obdobie mieru medzi Litvou a Livónskom. Mindaugas tak mohol rozšíriť územie Litvy smerom na východ. Mindaugov synovec Treniota ho naviedol, aby porušil dohodu s livónskym rádom a vyhlásil mu vojnu. Litve sa podarilo v rokoch 1259 a 1260 poraziť rád vo viacerých bitkách. Vplyv Treniotu v Litve silnel a jeho ciele sa postupne odklonili od Mindaugových priorít. Konflikt, ktorý vypukol medzi kráľom a jeho synovcom nakoniec viedol k zavraždeniu Mindauga a dvoch z jeho synov. Krajina sa oficiálne vrátila k pohanstvu, ktoré väčšina obyvateľov stále vyznávala. Tým Litva stratila kráľovský štatút a definitívne pokresťančenie Litvy nastalo v roku 1387.
Eukarpides z Atén
Eukarpides alebo Eukarpidés (Eukarpides, iný prepis: Eukarpidés) bol olympijský víťaz v pankratiu dorastencov v 4. storočí.
Markos Aurelios Eukarpides, syn aténskeho boxera Zópyra, je podľa epigrafického nálezu publikovaného v roku 1997, predposledným známym starovekým olympijským víťazom, ktorého na 290. hrách v roku 381 korunovali olivovým vencom, za víťazstvo dosiahnuté v dorasteneckom pankratiu. Tento záznam tiež uvádza, že jeho brat Zópyros v roku 385 zvíťazil na olympijských hrách pravdepodobne v boxe dorastencov (záznam je poškodený a čítanie gréckeho [andr]ón je rovnako možné ako [paid]ón, t. j. mužov alebo chlapcov). Zópyros je na základe doterajších znalostí posledným známym starovekým olymionikom, lebo záznamy o konaní hier a víťazoch z následných rokov do roku 394, keď sa olympijské hry osobitným ediktom rímskeho cisára Theodosia I. zrušili, zatiaľ chýbajú.
Pankration dorastencov sa v Olympii zaviedol na 145. hrách v roku 200 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Faidimos z Alexandrie. Pankration bol kombináciou boxu a zápasenia. Podľa Pindarovej štvrtej Isthmijskej ódy pankratista mal mať „odvahu a silu zúrivého leva a obratnosť a prefíkanosť líšky."
Magnicourt-sur-Canche
Magnicourt-sur-Canche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam ruských spisovateľov
Toto je zoznam ruských spisovateľov.
Vincent (film)
Vincent je bábkovo-animovaný krátkometrážny film režiséra Tima Burtona z roku 1982. Rýmovaný príbeh, ktorý nahovoril herec Vincent Price, opisuje temné vízie sedemročného chlapca Vincenta ovplyvnené dielami Edgara Allana Poa. Film sa vyznačuje pochmúrnou gotickou atmosférou typickou pre viaceré Burtonove diela.
Lago Viedma
náhľad|Lago Viedma
Lago Viedma je ľadovcové jazero v provincii Santa Cruz v Argentíne. Nachádza sa na úpätí východného svahu Patagónskych Ánd, neďaleko hraníc s Čile.
Nachádza sa vo výške Jeho rozloha je pri približných rozmeroch 80 x 15 kilometrov asi. Voda z jazera odteká riekou Leonou do jazera Argentino. Jazero sa nachádza v Prírodnej rezervácií Los Glaciares, ktorá je súčasťou Svetového dedičstva UNESCO.
Nizy-le-Comte
Nizy-le-Comte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Nizy-le-Comte má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nizy-le-Comte má 257 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Maintenay
Maintenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Člunek
Člunek je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 491 obyvateľov, z toho 257 mužov a 234 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 38,1 roka, ženy 42,5 roka).
Journal of Cold War Studies
Journal of Cold War Studies (skrátene podľa ISO 4 J. Cold War Stud.) je americký peer review vedecký časopis týkajúci sa histórie studenej vojny. Bol založený v roku 1999 v rámci Harvard Project on Cold War Studies (HPWCS). Časopis je vydávaný vydavateľstvom MIT Press v periodicite štyrikrát ročne. Súčasným šéfredaktorom je Mark Kramer z Harvard University.
Futbalová konfederácia Oceánie
Futbalová konfederácia Oceánie (po angl. Oceania Football Confederation), v skratke OFC, je hlavná riadiaca organizácia oceánskeho futbalu.
Reprezentuje 13 národných asociácií oceánskych štátov. Členmi zatiaľ (2015) nie sú Marshallove ostrovy, Mikronézia, Nauru, Norfolk a Palau. Je to jedna zo šiestich kontinentálnych federácii pod FIFA.
Členské štáty
Poznámky
* Pridružený člen
Lévignac-de-Guyenne
Lévignac-de-Guyenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hluboký rybník
Hluboký rybník je prírodná rezervácia ev. č. 1888 neďaleko mesta Nasavrky v okrese Chrudim. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Nariadením Pardubického kraja č. 6/2013 s účinnosťou od 15. januára 2014 bola pamiatka znovu vyhlásená s tým, že dôvodom ochrany je saproxylický hmyz, najmä pižmovec hnedý (Osmoderma eremita), cicavce, vtáky, obojživelníky a plazy naviazaní na mokraďové spoločenstvá a ich biotop. Predchádzajúca vyhláška OÚ Chrudim č. 3/1996 bola zrušená.
Tiburcio Carías Andino
Tiburcio Carías Andino (* 15. marec 1876, Tegucigalpa, Honduras – † 23. december 1969, tamže) bol prezident Hondurasu od roku 1932 do roku 1949, čo bol najdlhší nepretržitý mandát v dejinách tejto krajiny.
Všetky tieto opatrenia spôsobovali postupný rast vplyvu jeho Národnej strany, ktorá mala väčšinu poslaneckých mandátov a stala sa najlepšie organizovanou politickou silou v krajine. Pri moci sa udržal aj tým, že dosiahol zmenu ústavy, ktorá dovtedy zakazovala opätovné zvolenie prezidenta.
Úzko spolupracoval s generálom Jorge Ubicom, ktorý vládol v Guatemale. Vzťahy s Anastasiom Somozom v Nikarague boli horšie kvôli pohraničným sporom, avšak počas 30. a 40. rokov 20. storočia neprerástli ani raz do otvoreného konfliktu.
Tajba
Tajba je národná prírodná rezervácia, mŕtve rameno Bodrogu v katastrálnom území obce Streda nad Bodrogom v okrese Trebišov vo výmere. Predstavuje ukážku dnes už vzácnych pozostatkov močiarnych spoločenstiev na území Medzibodrožia. Vyskytuje sa tu pravidelne rozmnožujúca, kriticky ohrozená (vedená v Červenej knihe) korytnačka močiarna a vodné vtáctvo.
Ochrana prírody
Výskyt korytnačiek bahenných na východnom Slovensku je viazaný na NPR Tajba. Zostupný trend populácie na Slovensku si vynútil uvažovať o ich územnej ochrane. Vtedajšiu ŠPR Tajba navrhol Dr. Štollmann. Dňa 25. 5. 1966 bola schválená SNR. Tým sa právne zabezpečila územná ochrana korytnačky bahennej na jedinej reprezentatívnej lokalite Východoslovenskej nížiny s rozlohou.
Ochrana ŠPR Tajba nebola bez problémov. Tesne pred jej vyhlásením ŠM v Strede nad Bodrogom začal v časti pripravovanej rezervácie ťažiť dno mŕtveho ramena a začali ho vápniť. Zber trstiny obyvateľmi patril tiež k pravidelným zásahom do rezervácie. V roku 1970 sa na Tajbe začala výstavba odchovne pre polodivoký chov kačíc, a iba dodatočne sa o nej konzultovalo so ŠOP. V roku 1971 v tesnej blízkosti ŠPR Tajba ŠL v Košiciach zriadili svoju bažantnicu a súčasne vykládli po obvode rezervácie vajcia otrávené síranom thálnym proti strakám, vranám a čajkám. Po následných rokovaniach so ŠOP bola bažantnica zrušená. náhľad|[[Korytnačka močiarna Emys orbicularis.]] Najzávažnejší zásah do ŠPR nastal haváriou vykurovacích olejov v PNZP v Strede nad Bodrogom, ktoré odtiekli odpadovým kanálom priamo do južnej časti ŠPR. ŠOP v Prešove musela prevziať všetku iniciatívu na doriešenie prípadu a za aktívnej pomoci Štátnej vodohospodárskej inšpekcie v Košiciach nakoniec PNZP musel uhradiť škody za nedodržanie vodohospodárskych predpisov. Po všetkých týchto pohromách, ktoré rezerváciu postihli boli vyhliadky korytnačiek bahenných vcelku uspokojivé.
Potom ale nastala pre ŠPR ďalšia katastrofa. Bolo upravované koryto rieky Bodrog a hladina vody na Tajbe začala klesať. Najväčší pokles, ktorý trvá dodnes je v časti, kde sa presťahovala celá populácia korytnačiek, a ktorá je mimo dosahu olejovej havárie. Týmto sa korytnačkám znemožnilo dostať sa na miesto, kde kládli vajcia. A keď sa tam tie najstatočnejšie samičky dostanú, vyliahnuté mláďatá sa nemajú šancu dostať k vode, ktorá je momentálne vzdialená od miesta, kde sa narodili asi. Na tomto úseku by určite neušli pohľadom predátorov.
Program záchrany korytnačky močiarnej na Slovensku
Korytnačka močiarna je druhom európskeho významu, jej spoločenská hodnota je 3 000 eur. Podľa správ, ktoré SR predkladá Európskej komisii v 6-ročných intervaloch, bola za obdobie 2013 – 2018 početnosť druhu na Slovensku 300 – 500 jedincov s klesajúcim trendom. Štátna ochrana prírody SR vypracovala "Program záchrany korytnačky močiarnej za obdobie rokov 2017 – 2021", ktorý bol po schválení Ministerstvom životného prostredia SR realizovaný.
Piasino
Piasino, je jazero na severe Krasnojarského kraja v Rusku. Má rozlohu 735 km². Je roztiahnuté z juhu na sever v dĺžke a je maximálne  široké. Dosahuje maximálne hĺbku. thumb|Pohľad na jazero z Vesmíru
Vodní režim
Zdrojom vody sú snehové a dažďové zrážky. Zamrzne v októbri a roztápa sa v júni. Do jazera ústi veľké množstvo riek, z ktorých je najväčšia rieka Norilka. Z jazera odteká rieka Piasina.
Tajba
Plánované aktivity na záchranu korytnačky močiarnej v NPR Tajba
Ďalšie opatrenia pre záchranu korytnačky močiarnej budú realizované v rámci projektu LIFE IP – NATURA 2000 SVK - LIFE19 IPE/SK/000003 (Úloha sústavy NATURA 2000 a manažment vybraných prioritných biotopov v integrovanej ochrane krajiny v Slovenskej republike)  www.lifepriroda.sk.
Opatrenia v rámci projektu LIFE IP (podľa dokumentu "Vyhodnotenie plnenia Programu záchrany korytnačky močiarnej" )
Iné projekty
Pre korytnačku močiarnu sú realizované opatrenia aj v rámci projektu LIFE SUB-PANNONIC „Obnova biotopov a druhov subpanónskych travinnobylinných porastov“
Piasino
Fauna
Jazero je bohaté na ryby.
Literatúra
V tomto článku boli použité informácie z Veľkej sovietskej encyklopédie, heslo „Пясино“.
Ústav teoretickej fyziky a astrofyziky Prírodovedeckej fakulty Masarykovej univerzity
Ústav teoretickej fyziky a astrofyziky Prírodovedeckej fakulty Masarykovej univerzity je univerzitné pracovisko Prírodovedecká fakulta Masarykovej univerzity, ktoré sa zameriava na výskum v oblasti disciplín teoretickej fyziky, astrofyziky a obecného fyzikálneho vzdelávania. Člení na rovnakopomenované oddelenia.
Riaditeľom ústavu je prof. Rikard von Unge.
Oddelenie astrofyziky
Oddelenie astrofyziky zabezpečuje bakalársky študijný program Aplikovaná fyzika – astrofyzika, úplný kurz základov astronómie, astrofyziky a kozmológie pre všetkých študentov fyzikálnych odborov a špecializované prednášky podľa odborného zamerania pracovníkov oddelenia v oblasti:
Výskum v oddelení je zameraný hlavne na štúdium fyziky horúcich hviezd a hviezdnych systémov s horúcimi zložkami. Toto oddelenie zabezpečuje pozorovania na observatóriu Masarykovej Univerzity na Kravej hore v Brne, ktoré je vybavená 60 cm reflektorom vybaveným CCD kamerou.
Výskum sa zameriava tiež na:
Toto oddelenie vykonáva výskum v spolupráci s Astronomickým ústavom Českej akadémie vied a Astronomickým ústavom Slovenskej akadémie vied.
Oddelenie teoretickej fyziky
Výskumná činnost oddelenia sa zameriava na viaceré skupiny problémov :
Toto oddelenie robí výskum v spolupráci s Yang Institute for Theoretical Physics, Uppsala University, Jagellonian University v Krakowe a Seoul National University.
Oddelenie fyzikálneho vzdelávania
Oddelenie vedie populárny vedecký kurz s názvom Zaujímavá fyzika. V roku 2007 získalo finančný príspevok Ministerstva vzdelania Českej republiky na inovácie kurzu. Ročne sa ho zúčastní zhruba 100 študentov. Zahŕňa experimenty v oblasti: rôznych fáz dopadu kvapky do hrnčeka s kávou, zvyditelnenie turbulencie vo vzduchu pomocou dymu, vírové prstence vo vzduchu i vo vode, farby mydlových blán, iskry alebo varenie párok pomocou slnečného variča.
Archytas z Tarenta
Archytas alebo Archýtás (* 428 pred Kr., Tarent, Magna Graecia dnešné územie Talianska; † 347 pred Kr. utopený pri stroskotaní lode v Jadranskom mori) bol grécky filozof a vedec, predstaviteľ pytagoreizmu.
V Tarente bol zvolený sedemkrát za stratéga a ako vojvodca nikdy neutrpel porážku. Priateľsky sa stýkal s Platónom, ktorý ho poznal pravdepodobne pri svojej prvej ceste na grécky Západ.
Jozef Brudňák
Jozef Brudňák (* 8. november 1987) je slovenský futbalový brankár. V súčasnosti hrá za corgoňligový klub MFK Košice, kde je brankárskou trojkou.
ISO 4
ISO 4 je štandard Medzinárodnej organizácie pre normalizáciu (ISO), ktorý definuje jednotlivé skratky slov v názvoch seriálových publikácií, najmä vedeckých časopisov. Registračným orgánom je Medzinárodné centrum ISSN, ktoré udržiava zoznam skratiek slov (, akronym LTWA).
Nürnberg Arena
Nürnberg Arena, zo sponzorských dôvodov známa ako Arena Nürnberger Versicherung je štadión v nemeckom meste Norimberg. Bol postavený v roku 2001 a primárne slúži na hokej a basketbal. Domáce zápasy na tomto štadióne hráva klub Sinupret Ice Tigers. V roku 2005 uzavrel prevádzkovateľ arény sponzorskú zmluvu s miestnou poisťovňou Nürnberger Versicherung a názov štadióna sa zmenil na Arena Nürnberger Versicherung.
12. – 14. septembra 2008 sa tu odohral kvalifikačný turnaj hokejovej ligy majstrov.
Ráztocký potok
Ráztocký potok môže byť:
Harry Nelson Pillsbury
So šachom sa zoznámil až v 16tich rokoch, jeho výkonnosť však rýchlo rástla. Presadzoval sa hlavne útočnou a kombinačnou hrou. Mal skvelú pamäť. Často hrával simultánky "naslepo". V Moskve 1902 hral naslepo proti 22 hráčom s výsledkom +17, =4, -1, čo bol vtedy svetový rekord. Inokedy hral naslepo zároveň šachové aj whistové partie.
V roku 1893 sa presťahoval do New Yorku a stal sa šachovým profesionálom. V tomto roku štartoval na dvoch turnajoch. Jeden vyhral, v druhom skončil 7. V Buffale 1894 skončil 2. a v New Yorku 5.-6. Vďaka dobrým výsledkom bol pozvaný na turnaj do Hastingsu 1895. V najsilnejšej konkurencii turnaj senzačne vyhral. Potom sa zúčastnil šesťkolového turnaja 4 veľmajstrov v Petrohrade 1895/96. Po polovici turnaja viedol(dvakrát porazil majstra sveta Emanuela Laskera), ale v druhej polovici úplne odpadol a nakoniec skončil až tretí.
V Budapešti 1896 bol 3., V Norimbergu 1896 3.-4. V roku 1897 vyhral zápas o titul majstra USA nad J. W. Showalterom 12½:8½(11:7, =3). O rok neskôr titul proti tomu istému hráčovi obhájil po výsledku 8:4(7:3, =2).
Na turnaji vo Viedni 1898 sa delil o prvé miesto s Tarraschom, dodatkový zápas o prvenstvo však prehral 1½:2½. V Londýne 1899 bol 2.-4., v Mníchove 1900 1.-3., v Paríži 1900 2., vyhral v Buffale 1901, v Hannoveri 1902 bol 2., v Monte Carlo 1902 bol 2.-3., o rok neskôr 3. Na gambitovom turnaji vo Viedni 1903 skončil 4. Na svojom poslednom turnaji v Cambridge Springs 1904 bol až 8.-9., ale v partii porazil majstra sveta Laskera.
Harry Nelson Pillsbury zomrel po ťažkej chorobe vo veku iba 33 rokov.
Babí potok
Babí potok môže byť:
Nogentel
Nogentel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Nogentel má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nogentel má 1036 obyvateľov (2009).
Alica v krajine zázrakov (kniha)
Sama hlavná postava, neustále ohromená Alica, v mimovoľných reakciách na imaginatívny svet plný obdivuhodností rýchlo prechádza v strnulé, inokedy zas tvrdohlavé dievča s ráznym riešením fantazijných zápletiek, spôsobených obyvateľmi ríše. Javí sa ako ochotná a prívetivá, ako aj neústupčivá až tvrdošijná, pritom stále detsky sympatická. Carrollov um logicky zviazať absurdum sveta v celej šírke a predstieraná prirodzenosť aj znalosť detského správania, zaručili dielu svetové uznanie a prerod v klasiku. Dielo sa dočkalo pokračovania: Za zrkadlom a čo tam Alica našla (tiež známe ako Za zrkadlom a s čím sa tam Alica stretla, v origináli Through the Looking Glass and What Alice Found There z 1872).
História príbehu o Alici
Lorin Charlotte Liddellová, Alice Pleasance Liddellová (pozri fotografiu), Edith Mary Liddellová boli tri mladistvé dievčatká, sestry, s ktorými Lewis Carroll cestoval loďkou po Temži z Oxfordu do Godstowu. Počas plavby sa Alice opýtala Carrolla, či by im nerozprával príbeh – rozprávku. A Carroll tak zapustil korene pozoruhodného príbehu, súhlasným gestom – začatím rozprávaním o Alici, ktorá svojím pádom do králičej nory vniesla bizarne fantastické prvky do svojho rozprávkového života. Alice niekoľkokrát prosila, aby jej Carroll príbeh napísal a mohla si ho kedykoľvek čítať až nakoniec Carroll podľahol prianiu dieťaťa a naozaj spis vytvoril a odovzdal ho Alici (nazval ho Alice's Adventures Under Ground). Na Vianoce v roku 1864 potom Alice dostala od Carrolla darček – prepracované a rozšírené rozprávanie i s ilustráciami. Nasledujúci rok bol potom spis vydaný s profesionálnymi ilustráciami Johna Tenniela (pozri sprievodné ukážky) a s ešte viac podrobnosťami (nazvaný Alice's Adventures in Wonderland).
Free Derry
thumb|316x316px|[[Free Derry Corner na rohu Lecky Road a Fahan Street. Slogan bol prvýkrát napísaný v januári 1969 Johnom Caseyom]] Free Derry bola samozvaná autonómna nacionalistická oblasť v meste Derry v Severnom Írsku ktorá existovala v rokoch 1969 až 1972. Jej meno je prevzaté zo sloganu ktorý bol napísaný na stene jedného domu v štvri Bogside na ktorom stálo: "You are now entering Free Derry". Oblasť ktorá zahŕňala štvrte Bogside a Creggan bola zaistená komunitnými aktivistami prvýkrát už 5. januára 1969 v nadväznosti na vpád Kráľovskej ulsterskej polície (RUC) do Bogside. Obyvatelia postavili barikády a používali palice a podobné zbrane na to, aby zabránili vstupu RUC. Po šiestich dňoch zničili barikády a hliadky RUC pokračovali ale napätie ostalo ešte niekoľko mesiacov.
Násilie vyvrcholilo 12. augusta kedy vypuklaa Bitka o Bogside - trojdňová bitka medzi obyvateľmi a RUC. 14 augusta boli nasadené jednotky britskej armády na okraji štvrte Bogside a RUC bolo stiahnuté. Obranné združenie občanov Derry (DCDA) deklarovalo svoj zámer bojovať proti RUC aj britskej armáde pokiaľ nebudú splnené ich požiadavky. Britská armáda ani nevsúpila do oblasti. Situácia pokračovala až do októbra 1969 kedy po Huntovej správe bola povolená vojenská polícia.
Ľudovít Okánik
V Skalici začal spolupracovať s Pavlom Blahom. Podieľal sa na zakladaní slovenských kruhov, úverových spolkov, potravných družstiev. Venoval sa cirkevnej náboženskej publicistike. V roku 1910 sa neúspešne pokúšal kandidovať do Uhorského snemu.
Free Derry
Po auguste 1969 sa začala Írska republikánska armáda prezbrojovať a regrutovať nových členov. V decembri 1969 sa rozdelila na Oficiálnu IRA a Dočasnú IRA. Obe boli podporované obyvateľmi Free Derry. Medzitým sa vzťahy medzi britskou armádu a nacionalistickou komunitou zhoršili. V júli 1971 došlo k nárastu náboru do IRA po tom čo boli dvaja mladí muži zastrelení britskou armádou. 9. augusta 1971 predstavila vláda internácie. Ako odpoveď na ne boli v Bogside a Creggan znova postavené barikády. Tento raz sa Free Derry stalo no-go zónou ktorá bola ochraňovaná Oficiálnou aj Dočasnou IRA. Z tejto oblasti začali útoky na britskú armádu a Provos začali bombovú kampaň v centre mesta.
Podpora pre IRA sa zvýšila po Krvavej nedeli v januári 1972 kedy 13 neozbrojených mužov a chlapcov bolo zastrelených výsadkovým regimentom britskej armády na pochode v Bogside (14 muž zomrel na následky zranený v nemocnici 14 a pol mesiaca nato). Po prímeri ktoré vyhlásila PIRA, vstúpila do rozhovoru s britskou armádou. Avšak rozhovori stroskotali a Briti sa rozhodli získať späť no-go zóny. Free Derry zaniklo 31. júla 1972 kedy tisíce sa britských vojakov presunuli do oblasti a obsadili ju.
Ľudovít Okánik
Počas prvej svetovej vojny udržiaval styky s českou Maffiou. Na jar roku 1918 patril medzi iniciátorov vytvorenia Slovenskej národnej rady. 30. októbra 1918 sa zúčastnil zhromaždenia v Martine, kde podpísal Martinskú deklaráciu.
Bol členom Revolučného národného zhromaždenia od novembra 1918 do januára 1919, keď prevzal úrad nitrianskeho župana. V tejto funkcii pôsobil do roku 1920. Od roku 1921 bol kanonikom a apoštolským protonotárom v Bratislave. V rokoch 19231929 sa ako primátor Bratislavy zaslúžil o rýchly rozvoj mesta. V roku 1923 sa podieľal na založení Mestskej sporiteľne v Bratislave, ktorej bola 24. júla 1923 vydaná koncesia. V roku 1925 bol zvolený za senátora do Národného zhromaždenia za agrárnu stranu, ale v máji 1926 sa mandátu vzdal. Od roku 1930 pôsobil ako farár farnosti sv. Martina v Bratislave. Za druhej svetovej vojny sa stiahol z verejného života.