cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marušsko-turdská župa (Uhorsko)
Marušsko-turdská župa resp. Maruško-turdská stolica (po latinsky: comitatus Marosiensis et Thordensis, po maďarsky: Maros-Torda vármegye, po rumunsky: Comitatul Mureş-Turda, po nemecky: Komitat Mieresch-Thorenburg) bola župa resp. stolica v Uhorsku. V súčasnosti jej územie leží v strednom Rumunsku (kedysi východné Sedmohradsko). Hlavným mestom bolo mesto Târgu Mureş (lat. Novum Forum Siculorum, maď. Marosvásárhely, nem. Neumarkt am Mieresch alebo Siget).
Bosákova ulica (Bratislava)
Bosákova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.
Vznikla v roku 1976 pri výstavbe panelákového sídliska pod názvom Vorošilovova ulica. Bola pomenovaná podľa sovietskeho maršala Klimenta Jefremoviča Vorošilova (1881 – 1969). 1. apríla 1991 získala súčasný názov, podľa Michala Bosáka (1869 – 1937), slovenského podnikateľa pôsobiaceho v USA.
V tesnej blízkosti ulice sa nachádzajú obchody Billa a TPD, zdravotné stredisko a pošta.
Esej
Esej (z angl. essay < fr. essai = skúška, literárny pokus < lat. exagium = váženie) je literárny odborne-publicistický žáner stredného alebo kratšieho rozsahu, úvaha, v ktorej sa neobyčajným spôsobom spracúva odborná, najmä kultúrna problematika. Zaujímavo, príťažlivo, esteticky, vtipne a vecne chce presvedčiť alebo poučiť čitateľa. Autor eseje posudzuje problém v širšom kontexte, argumentuje, komentuje súčasné riešenia a naznačuje nové. Esej je často písaná živým, obrazným jazykom.
Anglosaská
Esej má podobu úvahy. Je to zamyslenie sa kratšieho rozsahu. Vypracovanie tohto typu eseje je častou úlohou na amerických stredných školách.
Francúzska
Odborné pojednanie väčšieho rozsahu.
Česká
Esej sa zaoberá kultúrnou či filozofickou problematikou, prípadne rieši významnú aktuálnu spoločenskú tému.
Gmina Cisek
Gmina Cisek je vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 70,89 km² a žije tu 6768 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 95,47 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kędzierzyn-Koźle.
Serhij Eduardovyč Stachovskyj
Serhij Eduardovyč Stachovskyj (6. január 1986, Kyjev) je súčasný ukrajinský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 4 turnaje ATP v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.
Faugères (Ardèche)
Faugères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Faugères má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Faugères má 91 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Peštiansko-pilišsko-šoltsko-malokumánska župa
Peštiansko-pilišsko-šoltsko-malokumánska župa resp. Peštiansko-pilišsko-šoltsko-malokumánska stolica (namiesto slova Peštiansko- môže byť slovo Pešťsko-; po latinsky: comitatus Pestiensis et Pilisiensis et Soltensis et Cumania Minor, po maďarsky: Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye, po nemecky: Komitat Pest-Pilisch-Scholt-Kleinkumanien) bola župa resp. stolica v Uhorsku. V súčasnosti jej územie leží v strednom Maďarsku. Hlavným mestom bola Budapešť.
Vladimír Medlen
Ing. Vladimír Medlen je poslancom zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja od roku 2005 a bývalý primátor Modry.
Vladimír Medlen je ženatý a má tri deti. Pôvodným povolaním je stavebný inžinier a vodohospodár. V minulosti vykonával funkciu vedúceho investičnej výstavby vodárni a kanalizácii, bol prednostom úradu životného prostredia v Pezinku.
Eufónia
Eufónia je zvuková výstavba básnického textu. Je to umelecky pôsobivé usporiadanie hlások založené na opakovaní hlások, prípadne slabík alebo skupiny hlások.
Szadek
Szadek je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat zduńskowolski v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 988 obyvateľov (30. 6. 2007).
Venezuelské národné futsalové družstvo mužov
Venezuelské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Venezuelu v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Venezolana de Fútbol (FVF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1996, tri roky po tom, čo bola spustená futsalová liga vo Venezuele. V marci 2018 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 30. miesto.
Vrcholné podujatia
Na majstrovstvá sveta FIFA sa venezuelskému družstvu nepodarilo ani raz kvalifikovať. Ani z 5 kontinentálnych šampionátov, ani z novovytvorenej juhoamerickej kvalifikácie v roku 2012, na ktorej skončilo na poslednom8. mieste (postupovali 4 družstvá).
Majstrovstvá sveta vo futbale 2006 – Skupina G
Zápasy Skupiny G Majstrovstiev sveta vo futbale 2006 sa dohrali 23. júna. Do osemfinále postúpili obidve európske mužstvá. Francúzsku sa až v treťom zápase podarilo vyhrať. Bolo to prvé víťazstvo Francúzska na záverečnom turnaji od finále Majstrovstiev sveta 1998.
Venezuelské národné futsalové družstvo mužov
Vrcholné podujatia
Na Juhoamerických hrách sa predstavilo iba raz, v argentínskom Mar del Plata v roku 2006. Skončilo na nich na predposlednom 9. mieste. 3-krát sa zúčastnilo aj na Bolivarianských hrách. Medailu však nevybojovalo, v roku 2009 skončilo posledné štvrté a v roku 2013, v Peru, skončilo piate po výhre v zápase o 5. miesto nad 🇧🇴. Na turnaji v roku 2017 prehralo zápas o bronz s 🇵🇪 a obsadilo 4. miesto.
Gmina Cisna
Má rozlohu 286,89 km² a žije tu 1669 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 5,82 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lesko.
Foo fighter
Foo fighter bolo označenie používané spojeneckými posádkami stíhačiek počas druhej svetovej vojny pre to, čo sa neskôr začalo označovať ako UFO, pozorované na európskych aj tichomorských bojiskách. Prvým oficiálnym zaznamenaným prípadom bolo pozorovanie 14. októbra 1943 pri bombardovaní mesta Schweinfurt.
Väčšinou išlo o jasné svetlá sprevádzajúce lietadlá, niektoré prenikli aj do lietadiel, ale niekedy údajne išlo o malé disky s priemerom len niekoľko centimetrov, z ktorých niektoré dopadali na krídla lietadliel s veľkým rachotom. Briti si mysleli, že išlo o zbrane Osi, Os však pozorovala podobné úkazy a myslela si takisto, že išlo o zbrane Spojencov. Podobné úkazy hlásili japonské lietadlá v Tichomorí. Podobné úkazy/predmety pozorujú piloti a iné osoby dodnes, pôvod zostáva aspoň oficiálne nevyriešený a názov „foo fighter“ bol nahradený širším pojmom UFO (neidentifikovateľný lietajúci predmet).
Názov pochádza buď z francúzskeho „feu“ = oheň alebo z mena vtedy populárnej anglickej kreslenej postavičky menom „Foo“ + z angl. „fighter“ = bojovník.
Pôvod tohto javu sa dodnes nepodarilo plne vysvetliť. Americké armádne vyšetrovanie predpokladá, že môže ísť o rôzne javy napr. o elektrostatický jav podobný Eliášovmu ohňu, guľový blesk, odrazy svetiel od kryštálov ľadu a podobne.
Rise Against 7″
Rise Against 7″ je rovnomenná 7″ vinylová limitovaná edícia EP americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against, ktorá vyšla 12. mája 2009 pod vydavateľstvom Fat Wreck Chords.
Pieseň „Grammatizator“ bola vydaná ako iTunes digitálny singel dňa 20. októbra 2009 nahrávacou spoločnosťou DGC Records / Interscope Records a 7″ vinylový singel bol vydaný vydavateľstvom Fat Wreck Chords.
Wamin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
77 Bombay Street
77 Bombay Street je švajčiarska indie rocková a folk rocková hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 2008 vo švajčiarskom kantóne Graubünden v mestečku Scharans. Založili ju štyria bratia Matt (spev, gitara), Joe (sprievodný spev, elektrická gitara), Šimri-Ramon (spev, basová gitara) a Esra (bicie) Buchliovci.
Kapela do roku 2013 vydala tri štúdiové albumy. Prvý Dead Bird z roku 2009 obsahuje skôr tvrdší muziku, ktorá inklinuje k alternatívnemu rocku a pop punku. Najslávnejším albumom skupiny je Up in the Sky z roku 2011, ktorý získal zlaté a neskôr platinové ocenenie vo Švajčiarsku za 30 000 predaných kusov. Posledným vydaným albumom je Oko Town z roku 2012. Od prvého sa štýlovo oba albumy veľmi líši. Zatiaľ čo v prvom albume používajú takmer výhradne elektrické gitary, čo mu dodáva viac rockový ráz, v nasledujúcich dvoch hrá kapela viac na akustické gitary.
Régis Debray
Jules Régis Debray (* 2. september 1940, Paríž, Francúzsko) je francúzsky spisovateľ, novinár, ľavicovo orientovaný filozof a politický aktivista. Je známy aj tým, že sa v 60. rokoch spolu s Che Guevarom podieľal na partizánskej vojne v Bolívii, kvôli čomu tam bol niekoľko rokov väznený.
Narodil sa v r. 1940 v Paríži, študoval na prestížnej univerzite École Normale Supérieure a v r. 1965 získal titul profesora filozofie. Krátko na to odišiel na Kubu, kde sa stal profesorom na Havanskej univerzite. Bol blízkym priateľom Fidela Castra a Ernesta Guevaru. V rokoch 1966 až 1967 sa spolu s Che Guevarom zúčastnil príprav partizánskej vojny v Bolívii, no 20. apríla 1967 ho chytila bolívijská armáda. Debray bol mučený a kvôli tomu pravdepodobne prezradil viacero informácii, ktoré neskôr napomohli k Che Guevarovmu zadržaniu. Debraya 17. novembra 1967 odsúdila bolívijská vojenská junta na 30 rokov väzenia, čo však viedlo k rozsiahlej medzinárodnej kampani za jeho prepustenie (vedenej napr. Jean-Paul Sartreom, André Malrauxom či pápežom Pavlom VI.). V decembri 1970 ho novozvolený bolívijský prezident Juan José Torres amnestoval. Po prepustení strávil Debray nejaký čas v Čile, odkiaľ sa do Francúzska vrátil po Pinochetovom prevrate v r. 1973. Neskôr sa venoval hlavne publikačnej činnosti, sociologickému výskumu a politickému aktivizmu.
V rokoch 1981 až 1985 pracoval pre prezidenta François Mitterranda ako poradca pre zahraničné záležitosti, neskôr do polovice 90. rokov zastával viacero funkcii v rôznych vládnych inštitúciách.
Od r. 1999 pôsobí ako profesor sociológie na Univerzite Jeana Moulina v Lyone, pokračuje v publikačnej činnosti a sociálno-politickom aktivizme. Je ženatý so známou venezuelskou antropologičkou Elisabeth Burgos-Debrayovou.
Debray napísal niekoľko desiatok kníh a esejí, vo viacerých sa zaoberá Che Guevarom a jeho partizánskymi aktivitami v Južnej Amerike (v slovenčine a češtine vyšli Horí sneh (1980) a Revoluce v Revoluci (1970)), v mnohých ďalších zas robí analýzy spoločenských a politických problémov. Je jedným zo zakladateľov a hlavných predstaviteľov sociologického výskumného smeru, tzv. mediológie.
Apostrof
Apostrof alebo odsuvník (’) je interpunkčné znamienko v jazykoch, ktoré používajú latinku, alebo niektorých ďalších jazykoch. Názov apostrof (v slov. aj odsuvník) pochádza od gréckeho ἡ ἀπόστροφος [προσῳδία] (on apóstrophos [prosōidía], „[Prízvuk] 'odvrátenie', alebo vynechanie“). Pomerne často využívaný v piesňach a básňach, mimo lingvistiky sa môže používať pri označovaní dĺžky (napr. stôp, palcov) alebo uhlových minút, a pre rôzne iné matematické účely. V slovenskom jazyku má apostrof 3 funkcie:
V odbornej literatúre sa apostrof niekedy používa aj ako diakritické znamienko na označenie palatalizovanej spoluhlásky, napríklad s’, t’, alebo na označenie prízvuku (apostrof stojí pred prízvučnou slabikou), napríklad ’sloboda. Palatalizácia znamená zmäkčovanie alebo mäkčenie, je to spôsob obmeny výslovnosti hlások, ktoré sa vyslovia chrbtom jazyka zdvihnutým ku tvrdému podnebiu (lat. palatum durum = tvrdé podnebie). Pri prepise výslovnosti sa v Medzinárodnej fonetickej abecede označuje horným indexom [ʲ] za príslušným symbolom, napr. [tʲ].
Apostrof sa používa ešte v ďalších iných jazykoch ako vo francúzštine, latinčine alebo najmä angličtine, kde sa používa aj na označenie vlastníctva (napr. Peter’s dog – Petrov pes); pri transliterácii; tvorby plurálu; vynechania znakov; alebo pri niektorých neanglických výrazoch. Hojne sa používa aj v typografii kde môže mať funkciu aj jednoduchých úvodzoviek.
Apostrof má v systéme Unicode kód.
Pasívne fajčenie
200px|thumb|Tabakový dym v bare
Pasívne fajčenie (iné názvy: sekundárne fajčenie, nedobrovoľné fajčenie, nepriame fajčenie, vystavenie tabakovému dymu (v prostredí), vystavenie TDP, vystavenie environmentálnemu tabakovému dymu, vystavenie tabakovému dymu v životnom prostredí, vystavenie sekundárnemu dymu) je vdychovanie dymu jednej osoby fajčiacej tabakové výrobky (či fajčiarových splodín) inou osobou/inými osobami.
Súčasné vedecké dôkazy ukazujú, že pasívne vystavenie tabakovému dymu spôsobuje smrť, choroby a chronické postihnutia vedúce ku zdravotnému postihnutiu.
Pasívne fajčenie je jedným z kľúčových problémov, ktoré vedie k zákazu fajčenia na pracoviskách a verejne prístupných vnútorných priestoroch, vrátane budovania nefajčiarskych reštaurácií.
Saint-Léger-de-Peyre
Saint-Léger-de-Peyre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eufemizmus
Eufemizmus (z gr. eu - dobre, fémi - hovorím) alebo melioratívum je zjemňujúce slovo. Nahrádza sa ním priame pomenovanie nepríjemných javov, predmetov, stavov alebo rozporuplných stránok života (smrť, staroba, alkoholizmus a pod.). Melioratíva sú eufemizmy práve v tomto užšom zmysle - zjemňujúce slová. Opakom eufemizmov sú dysfemizmy (záporné slová). Eufemizmy sa používajú aj ako prostriedky náhrady vulgarizmov, jazykových tabu (tabuové slová) či kliatby (nadávky). Opakom eufemizmu je v tomto prípade pejoratívum (hanlivé slovo, podmnožina dysfemizmov).
Eufemizmy sa v každodennom spoločenskom styku veľmi často používajú aj pre zakrývanie rôznych chýb, osobnostných nedostatkov, nešťastia, postihnutia, spoločenských nešvárov, morálne pochybného konania atď.
Eufemizmy sa celkom bežne používajú v mnohých jazykoch, časom sa z niektorých z nich môžu stať ustálené slovné spojenia (frázy) respektíve bežne používané frazeologizmy alebo idiómy.
Sabolčská župa
Sabolčská župa resp. Sabolčská stolica resp. Sabolčský komitát (iný názov: Sabolč; po latinsky: comitatus Szabolcsensis, po maďarsky: Szabolcs vármegye, po nemecky: Komitat Szabolcs/Saboltsch alebo Saboltscher Gespanschaft) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku. V súčasnosti toto územie leží v severovýchodnom Maďarsku. Hlavným mestom bola Níreďháza.
Ešte v roku 1880 žilo podľa sčítania ľudu v meste Níreďháza (mesto so zriadeným magistrátom) 8 678 Slovákov, ktorí tvorili 36,01 % jeho obyvateľov. Už pri sčítaní ľudu v roku 1910 ich tam však žilo len 405 a tvorili zanedbateľných 1,06 %.
Kolo Touré
Od roku 2002 bol hráčom Arsenalu. V jeho drese odohral 225 ligových stretnutí, získal ligový titul (v sezóne 200304), dvakrát získal Pohár FA a bol finalistom Ligy majstrov UEFA. V júli 2009 ako jeden z posledných hráčov majstrovského kádra zo sezóny 200304 opustil klub a prestúpil do Manchestru City, kde odohral 82 zápasov, strelil 2 góly a pomohol tak Manchestru City získať 2. miesto v anglickej lige Premier League. Následne v roku 2013 opustil aj klub Manchester City a až dodnes hrá za Liverpool FC.
Štatistiky
(* Pohár FA, League Cup a FA Community Shield)
Ernest Gellner
Ernest André Gellner (niekedy aj Arnošt Gellner) (* 9. december 1925, Paríž, Francúzsko – † 5. november 1995, Praha) bol český filozof, sociológ a antropológ židovského pôvodu.
Život
Narodil sa v nemecky hovoriacej židovskej rodine. Detstvo prežil v Prahe, kde chodil do českej obecnej školy v Dejviciach a na Letnej a na anglické gymnázium. V roku 1939 celá rodina ušla do Anglicka, kde Gellner po doštudovaní strednej školy vstúpil do česko-slovenskej armády, kde sa v rámci západnej brigády zúčastnil obliehania Dunkerque. Po skončení vojny sa v roku 1945 vrátil do Prahy.
Tu začal študovať na Karlovej univerzite, navštevoval prednášky Jana Patočku a iných filozofov. Predvídal ďalší politický vývoj krajiny a už v roku 1946 Česko-Slovensko znova opustil a vrátil sa do Anglicka. Študoval filozofiu a sociálnu antropológiu na univerzite v Oxforde a na London School of Economics. Medzi jeho učiteľov patrili napríklad A. R. Radcliffe-Brown a Karl Popper, ktorý Gellnera ovplyvnil svojim kritickým racionalizmom.
Národy a nacionalizmus
Dielom Národy a nacionalizmus dosiahol Gellner svetový úspech. V diele prezentoval nový, inovatívny, a úplne iný pohľad na národy a nacionalizmus aký bol obvyklé. Nesnažil sa hovoriť o existencii národa, zaujímal sa skôr o vznik nacionalizmu a z neho koreniacej predstavy o národe.
Vládnuca trieda sa ďalej delila na podskupiny ako sú vojaci, duchovenstvo, úradníci, šľachta prípadne obchodníci. Medzi týmito podskupinami bol kladený veľký dôraz na ich kultúrnu rôznorodosť. Čím bola táto rôznorodosť výraznejšia, tým bol systém viac zakonzervovaný, stabilný, nemenný a vzbudzoval zdanie väčšej autority a prirodzenosti. Vládnuca trieda sa odlišovala od sedliakov/roľníkov aj vyššou kultúrou, líšiacou sa od klasickej ľudovej kultúry.
Spodnú vrstvu vytvárali miestne spoločenstvá s vlastnými kultúrami, vertikálne oddelenými od seba, s minimálnymi vzájomnými stykmi. Každá komunita žila svojím vlastným životom a nikto nemal záujem zvyšovať kultúrnu rovnorodosť dolných vrstiev. Tieto miestne kultúry boli všetky ľudové, analfabetické a dedené z pokolenia na pokolenie, pričom miestni obyvatelia si ich vôbec neuvedomovali, a nevedeli si predstaviť život bez nich.
Štát bol vtedy zainteresovaný len na vyberaní daní a udržiavaní mieru, je teda zrejmé, že v agrárnej spoločnosti takmer všetko odporuje definovaniu politických jednotiek kultúrnymi alebo etnickými hranicami, tak sa mohlo stať, že vo veľkých starovekých ríšach typu perzskej či rímskej mohlo existovať vedľa seba viacero kultúr i národov, pričom sa často stávalo, že jednotlivé spoločenstvá sa cítili a správali ako súčasť viacerých kultúr.
Priemyselná spoločnosť je naproti tomu založená na úplne novom princípe – dokáže totiž produkovať oveľa viac materiálnych statkov a zaistiť tým živobytie a neporovnateľný komfort takému počtu ľudí, akému by to v agrárnej spoločnosti nebolo nikdy možné. Je to spoločnosť, založená na neustálom raste a zlepšovaní, čo však radikálne mení skostnatenú spoločenskú štruktúru. Vysoká produktivita vyžaduje po prvé zložitejšiu deľbu práce a po druhé často sa meniace nároky na štruktúru zamestnaní. Takýto kvalitatívne nový druh deľby práce vykazuje veľkú premenlivosť, moderný človek musí v živote často zmeniť zamestnanie, pričom druhy zamestnaní vznikajú a zanikajú s celkovým pokrokom spoločnosti. V priemyselnej spoločnosti existuje aj viacero druhov zamestnaní, ale tieto zamestnania sú navzájom príbuzné a viac-menej kompatibilné.
Z toho vyplýva dôležitý záver – v modernej dobe je väčšia časť vzdelávania a výcviku všeobecná, pričom až po zvládnutí týchto všeobecných základov nevyhnutných pre život (čítanie, počítanie, spoločenské zvyky, komunikácia s cudzími ľuďmi) nasleduje kvalifikácia pre určitý typ zamestnania, a tá trvá relatívne krátko. Pri zmene zamestnania, prípadne zmene pracovných nástrojov, trvá rekvalifikácia podobne krátku dobu, pretože hlavné inštrukcie, návod na obsluhu či postup si je možno vždy prečítať v rôznych návodoch a manuáloch.
Hlavnou podmienkou fungovania priemyselnej spoločnosti je teda bezproblémová komunikácia medzi jednotlivými jej anonymnými členmi. Je logické, že takáto komunikácia musí prebiehať v spoločnom a štandardizovanom jazykovom prostredí, v rámci jednej kultúry. Na rozdiel od agrárnej spoločnosti, kde výchova a kvalifikácia väčšiny obyvateľov prebiehala pomocou začlenenia do miestneho spoločenstva a praktickom vyučovaní, v priemyselnej spoločnosti nie sú miestne spoločenstvá (rodiny) schopné poskytnúť svojim potomkom všeobecné vzdelanie nevyhnutné pre život. To sa dá v súčasných podmienkach zabezpečiť len moderným, všeobecným a centralizovaným vzdelávacím systémom.
Takáto výchovná infraštruktúra je nenahraditeľná, veľmi veľká a hlavne nákladná. Taká nákladná, že ju môže zabezpečiť len štát. Teda ten štát, ktorý bol doteraz zainteresovaný iba vo vyberaní daní, v záujme väčšieho pokroku a blaha spoločnosti preberá patronát nad kultúrou a, celkom logicky, sa štát a kultúra zjednocujú a vytvárajú jeden celok.
V agrárnej spoločnosti bola vysoká kultúra založená na výkone menšiny a tým sa líšila od neusporiadaných a analfabetických ľudových kultúr spodných vrstiev. Klerikálna vrstva, hlavný nositeľ vysokej kultúry, bola zriedka spätá s jednou politickou jednotkou, kultúrne či etnicky ohraničeným územím, snažila sa byť skôr trans-politická a trans-etnická. Väčšina obyvateľstva bola vylúčená z moci a vysokej kultúry, bola spätá skôr s cirkvou ako so štátom. Na druhej strane občania priemyselnej spoločnosti sú spätí skôr s vysokou kultúrou, pretože ju potrebujú pre každodenný život a hospodársky život. Tým pádom sú spätí zároveň aj so štátom, pretože jedine štát môže vysokú kultúru vydržiavať svojimi prostriedkami. Práve tento kvalitatívny prechod od jedného typu vysokej kultúry k druhej sa navonok javí ako príchod nacionalizmu. Tieto vysoké kultúry nového druhu nazývame národom.
Proces vytvorenia vlastného štátu je veľmi ťažko predpovedateľný a závisí od nespočetných faktorov – veľkosť kultúry, kompaktnosť územia, schopnosť intelektuálnej triedy národa a pod. Gellner poukazuje na jednoduché prirovnanie takmer 8000 existujúcich kultúr (potenciálnych nacionalizmov) oproti menej ako 800 skutočným štátom (tvorených skutočnými štátmi a potenciálnymi štátmi v podobe separatistických hnutí) Nacionalizmus totiž len pretvára existujúce kultúry a mení ich na národy, niekedy si národy vymýšľa a často v záujme jednej vyvolenej kultúry vyhladzuje všetky ostatné. Nacionalizmus je len kryštalizácia nových jednotiek, vhodných pre súčasné podmienky, vytvorených na základe novej deľby práce.
Záverečná definícia nacionalizmu, ku ktorej dochádza Gellner, znie nasledovne: Nacionalizmus je vlastne usporiadanie ľudských skupín do veľkých, ústredne vychovávaných kultúrne jednotných jednotiek, nacionalizmus nie je teda prirodzený ani vrodený, spočíva len v špeciálnych nárokoch kladených životom v priemyselnej spoločnosti
Dielo
Svetový úspech dosiahol práve knihou Národy a nacionalizmus (Nations and nationalism, 1983), ktorú preložili do viac ako desiatich jazykov, vrátane češtiny (1993). K téme nacionalizmu sa Gellner vrátil ešte na konci svojho života v knihe Nacionalizmus.
Literatúra
Jiří Musil: Ernest Gellner - A Great European: In Memoriam Professor Ernest Gellner.'' Czech Sociological Review, 4(1): 97-99, 1996.
Európska literatúra
Európska literatúra predstavuje súhrn literatúr, ktoré neboli vždy navzájom späté, ale vyrástli zo spoločného európskeho ducha.
Stoh (Malá Fatra)
Stoh je výrazný vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria v jej hlavnom hrebeni, približne juhovýchodne od Terchovej. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v severovýchodnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územia obcí Terchová a Párnica. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je severne ležiaci Veľký Rozsutec a západne ležiaci Poludňový grúň. Východne susedí Osnica a južne vrch Žobrák.
Opis
Stoh je výrazný lúčnatý vrchol na hlavnom hrebeni Krivánskej časti Malej Fatry a vďaka skalnato-lúčnatému povrchu je výborný vyhliadkový bod. Svahy Stohu, ktoré sú silne lavinózne, sú v niektorých častiach porastené súvislými plochami čučoriedok (Vaccinium myrtillus). Je pravdepodobné, že na Stohu pôvodne rástol les a kosodrevina. Počas stáročí bol však pre potreby intenzívneho využívania na pasenie oviec postupne odlesnený. Svojou dominanciou na hrebeni je Stoh jedným z najkrajších malofatranských vrcholov.
Dominanta severnej časti pohoria, len nepatrne vyšší Veľký Rozsutec, je oddelený výrazným sedlom Medziholie, západne susediaci Poludňový grúň oddeľuje Stohové sedlo. Severné svahy odvodňuje Stohový potok do Varínky, juhovýchodné Bystrička do Oravy a juhozápadné Šútovský potok priamo do Váhu.
Celá oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra, severné svahy zaberá NPR Rozsutec a južné NPR Šrámková.
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu
Výhľady
Poloha výrazného vrchu na severovýchodnom okraji Krivánskej Fatry a jeho značná nadmorská výška ho predurčujú za obľúbený cieľ turistov. Ponúka ďaleký rozhľad na všetky smery, okrem juhozápadného smeru, kde dominuje hlavný hrebeň s vyššími malofatranskými vrchmi. Mimo susedných pohorí je pri vhodných podmienkach pozorovateľný Vtáčnik, Veľká Fatra, Nízke Tatry, Tatry, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy i Javorníky. Lúčanská Fatra je celá v zákryte a nie je tak viditeľná.
Riazaň
Riazaň (do roku 1778 - Perejaslavľ-Riazanskij) je hlavné mesto Riazanskej oblasti v Rusku v Centrálnom federálnom okruhu. Žije tu 521 560 obyvateľov.
Poloha a prírodné pomery
Mesto sa nachádza na pravom brehu rieky Oka, pri na mieste, kde do nej vteká Trubež. Je vzdialené asi 165 km od Moskvy. Mesto leží na Východoeurópskej platforme v oblasti Ocko-donskej nížiny. Má mierne kontinentálne podnebie.
História
Staraja Riazaň, nachádzajúca sa asi 50 km na juhovýchod od dnešnej Riazane bolo jedno z najväčších staroruských miest, centrum Riazaňského kniežatstva. Prvé písomné zmienky o dnešnej Riazani pochádzajú z roku 1300, no existujú indície, že mesto bolo založené už skôr okolo roku 1095. Do roku 1778 bolo mesto známe ako Perejaslavľ-Riazanskij.
V roku 1913 bola v meste postavená elektráreň. Počas občianskej vojny mesto ovládli koncom októbra 1917 vojská Červenej armády.
Mesto bolo počas 2. svetovej vojny vystavené náletom Luftwaffe. V priebehu jesene 1941 uskutočnilo nemecké letectvo 18 náletov na mesto. Vojensky dôležitý priemysel však bol z mesta presunutý na Ural a Sibír. Mesto bolo dôležitým tylovým centrom sovietskych vojsk.
Po vojne sa v meste rozvíjal ťažký, chemický aj elektrotechnický priemysel.
Doprava
Mesto je významnou železničnou križovatkou, riečnym prístavom i križovatkou dôležitých cestných komunikácií. Mestskú hromadnú dopravu zaisťujú električky, autobusy, trolejbusy, maršrutky aj vlaková linka. Blízko mesta sa nachádzajú letiská Diagilevo a Turlatovo.
Evergreen
Evergreen [slovenská výslovnosť: evrgrín] alebo evergrín je staršia populárna pieseň, ktorá osloví poslucháča aj v súčasnosti. Sú to piesne, ktoré sú stále populárne.
Félines (Ardèche)
Félines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Félines má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Félines má 1475 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Tomaszów Mazowiecki
Tomaszów Mazowiecki je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat tomaszowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 66 435 obyvateľov (30. 6. 2007).
Na okraji mesta sa nachádza prírodná rezervácia „Modré pramene“ (Rezerwat przyrody Niebieskie Źródła) a skanzen rieky Pilica s umelými piesočnými jaskyňami (Groty Nagórzyckie).
Gmina Ćmielów
Gmina Ćmielów je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 117,7 km² a žije tu 7839 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 66,6 osôb/km².
Dudova ulica
Dudova ulica môže byť ulica:
Bratská ulica (Bratislava)
Bratská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.
Do roku 1950 mala názov Česká ulica, no po pripojení Petržalky k Bratislave vzniklo duplicitné pomenovanie ulíc, a tak bola premenovaná na súčasný názov. Spája diaľnicu D2 s Pajštúnskou ulicou, zo severu ohraničuje sídlisko Kopčany, z juhu areál petržalského cintorína, pôvodných petržalských uličiek a bývalého závodu Matador.
Diego Junqueira
Diego Junqueira (* 28. december 1980) je súčasný argentínsky profesionálny tenista.
Vladimír Forst
PhDr. Vladimír Forst, CSc., (* 13. júl 1921, Praha - † 28. júl 2010, Vlašim) bol významný český literárny historik, kritik, lexikograf a vedúci redaktor Lexikonu české literatury.
Život
Vyučil sa ako sústružník kovov vo firme Sellier a Bellot (1936-1938) a potom pracoval ako robotník. V roku 1949 absolvoval Štátny kurz pre prípravu pracujúcich na vysoké školy v Mariánskych Lázňach a následne v rokoch 1949-1953 vyštudoval češtinu, filozofiu a všeobecnú jazykovedu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V priebehu štúdia strávil dva semestre na univerzite v Budapešti. Od roku 1956 pôsobil ako odborný asistent na Katedre českej literatúry FF UK. V roku 1957 obhájil prácu Antonín Zápotocký spisovatel a získal titul CSc. V roku 1966 mu bol priznaný titul PhDr. Za jeho diplomovú prácu Česká literatura v Maďarsku. V rokoch 1962-1991 pôsobil v Ústave pre českú literatúru ČSAV. Významnou mierou sa podieľal na vzniku Lexikonu české literatury, ktorého bol v rokoch 1971-1990 vedúcim redaktorom. Za túto prácu bol spolu so svojimi nástupcami vo funkcii vedúceho redaktora Jiřím Opelíkom a Ľubošom Merhautom ocenený v roku 2009 cenou Magnesia Litera za prínos českej literatúre. Bol autorom mnohých učebníc pre základné aj stredné školy. Zomrel 28. júla 2010 vo Vlašimi.
Kristin Cashorová
Kristin Cashorová (* 1976) je americká spisovateľka fantasy, ktorej debutový román, Výnimočná (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿), bol vydaný v októbri 2008. Kniha bola nominovaná na ceny Andre Nortona a Williama C. Morrisa. Jej druhá kniha, Ohnivá, vyšla v októbri 2009, a opisuje príbeh, ktorý sa odohráva skôr ako príbeh jej prvej knihy Výnimočná.V súčasnosti už vyšla tretia kniha, Bitterblue (slov. Iskrivá)
Tuszyn
Tuszyn je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat łódzki wschodni v rovnomennej gmine.
Žije tu 7 172 obyvateľov (30. 6. 2007).
Solnocko-dobocká župa (Uhorsko)
Solnocko-dobocká župa resp. Solnocko-dobocká stolica (po maďarsky: Szolnok-Doboka vármegye, po rumunsky: Comitatul Solnoc-Dăbâca, po nemecky: Komitat Sollnok-Dobeschdorf) bola župa resp. stolica v Uhorsku. V súčasnosti jej územie leží v severnom Rumunsku (kedysi severné Sedmohradsko). Hlavným mestom bolo mesto Dej (maď. Dés).
Gmina Cmolas
Gmina Cmolas je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 134,06 km² a žije tu 7874 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 58,73 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kolbuszowa.
Exemplum
Exemplum je krátky epický žáner svetského obsahu, ktorý sa vyskytuje v stredovekých kázňach. Exemplá objasňovali určitý morálny pojem alebo problém so zámerom vychovávať veriacich. Význam tohto žánru spočíva v tom, že namiesto bezduchého moralizátorstva kládol na prvé miesto rozprávanie príbehu, ktorý opisoval príkladné správanie, alebo poukazoval na činy svetského človeka zasluhujúce odsúdenie. Exemplá bezprostredne súviseli so životom a k príbehu sa iba pripájali náboženské poučenia, komentáre alebo moralizácie. Mali viacero podôb. Jestvovali vo forme bájok, anekdot a niektoré už obsahovali aj základné vlastnosti poviedky. Tým sa stali prvým zdrojom vzniku novodobej epiky. Exemplá sa zachovali aj v samostatných zbierkach. Exemplá sú dôkazom nielen obsahovej rozmanitosti žánru, ale aj ústupu náboženských prvkov a posilnenia zábavnej povahy textu.
Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy
Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy je parciálna diferenciálna rovnica ktorá vychádza zo zachovania hybnosti v kontinuu. Platí pre transport hybnosti v ľubovoľnom kontinuu, kde sa neuplatňujú relativistické javy.
Wancourt
Wancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy
kde \rho je hustota kontinua, je tenzor napätia, a \mathbf{f} je vektor objemových síl, obvykle predstavovaných gravitáciou. \mathbf{v} je vektorové pole rýchlostí kontinua a má za premenné čas a súradnice systému.
Po rozložení tenzora napätia na izotropnú a neizotropnú časť, dostaneme:
Wancourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy
kde je tenzor viskózneho (tangenciálneho) napätia a  je tlak (normálové napätie).
Všetky rovnice popisujúce nerelativistické kontinuum vychádzajú z Cauchyho rovnice dynamickej rovnováhy. Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy je jednou zo základných rovníc popisujúcich transportné fenomény. Pri praktickom použití narážame na prekážky – analytické vyjadrenie tenzora napätia je zolžité, alebo neznáme, preto sa rovnica priamo nepoužíva. Po dosadení patričného vzťahu pre viskozitu dostaneme Navier-Stokesovu rovnicu.
Wancourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy
Pokiaľ je kontinuum ideálne (napätie je predstavované len tlakom),
v stacionárnom stave
a mimo gravitačného pôsobenia dostaneme rovnicu:
Táto rovnica je Bernoulliho rovnica v diferenciálnom tvare a po integrácii dostaneme konvenčný tvar:
Vidíme tak, že Bernoulliho rovnica je dôsledkom zachovávania hybnosti v sústave, ak vyhovuje niektorým zjednodušeniam.
Odvodenie Cauchyho rovnice
Napíšeme si Zákon sily pre element objemu V, ak \Sigma je plocha, ktorá ho obopína:
Po aplikácii Gaussovej-Ostrogradského vety a sčítaní všetkých zložiek dostaneme
Keďže vektorové pole rýchlosti je závislé od polohy aj od času, derivuje sa zložená funkcia:
Po dosadení do odvodenej rovnice zachovania:
Q.E.D.
Saint-Léger-du-Malzieu
Saint-Léger-du-Malzieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lomka
Lomka (nesprávne lomítko, lomeno) je interpunkčné znamienko (/).
Píše sa:
Lomka sa používa aj ako diakritické znamienko, ktorým je prekrížené písmeno, napríklad písmeno v nórskej alebo dánskej abecede.
Pri lomke — sa vo východiskových textoch používa lomka medzi spojkami a, alebo, čo sa ukazuje ako problematické. Všimnime si niektoré príklady: Vyvinúť a/alebo podľa potreby posilniť v spolupráci s príslušnými orgánmi..., ako aj združeniami/sieťami miestnych orgánov globálnu a ľahko dostupnú informačnú sieť.
V tomto príklade je písanie lomky namieste medzi slovami združenie, sieť, teda vo výraze združeniami/sieťami. Ten sa dá jednoducho rozpísať bez lomky a transformovať napríklad takto: ...posilniť v spolupráci s príslušnými orgánmi, ako aj združeniami a sieťami (resp. združeniami alebo sieťami). Výraz združeniami/sieťami vyhovuje pravidlu o tom, že lomka sa píše v odborných textoch medzi variantnými výrazmi (pozri Pravidlá slovenského pravopisu, s. 126 bod l).
Za sporné však pokladáme písanie lomky v citovanom príklade medzi spojkami a, alebo. Všimnime si ešte ďalšie príklady: Podporovať súkromný sektor tak, aby sa zlepšili a/alebo vytvorili finančné toky. — Posilňovať a/alebo rozvíjať globálne systémy včasnej výstrahy, aby obyvateľstvo bolo pripravené... — ...miestne orgány a/alebo občianske organizácie uviesť do činnosti... — ...ustanoviť a/alebo posilniť mechanizmus spolupráce... — ...ustanoviť a/alebo posilniť partnerstvo s medzinárodnými združeniami.
Lomka má v systéme Unicode kód.
Elektrický rušeň 114
Elektrický rušeň 114 je elektrický posunovací rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV vyrábaný v rokoch 1996 – 2000 firmou Škoda Plzeň (továrenské označenie Škoda 90E), ponúka ju však doteraz vo svojom výrobnom programe. Patrí medzi rušne Škoda tzv. III. generácie.
Vývoj
Rušne si pôvodne objednali ČSD a na ich vývoji sa začalo pracovať v roku 1990. Rušeň využíval najnovšie skúsenosti z prototypu stroja radu 169 a v mechanické časti potom zo starších strojov radov 110, 111 a 113. O nový posunovací rušeň však nástupca ČSD – ČD stratil záujem a rušeň bol nakoniec v štyroch kusoch dodaný ťažobnej firme Doly Nástup Tušimice.
Prevádzka
Rušne boli dodané pre banskú spoločnosť DNT, neskôr prešli pod jej nástupcu – firmu SD - Koľajová doprava.
Externý odkaz
Atlas lokomotív: Rušeň radu 114
Raketový ťahač
Raketový ťahač je zariadenie vybavené zásobníkom pohonných hmôt a raketovým motorom (zvyčajne niekoľkokrát reštartovateľným) a slúži na dopravu užitočného nákladu medzi orbitálnymi dráhami alebo k vesmírnym objektom (k Mesiacu, k planétam či vesmírnym staniciam). Raketový ťahač je často považovaný za súčasť nosnej rakety, avšak nemá nič spoločné s nosnou raketou. Obsahuje vlastný navigačný a riadiaci systém vďaka čomu dokáže vykonávať veľmi zložité manévre. Ťahače po dosiahnutí cieľa (tzv. vyhorenie) sú často navádzane na dráhy, ktoré vedú k ich zániku v zemskej atmosfére alebo v prípade dopravy medziplanetárnych sond tak, aby sa vylúčilo ohrozenie cieľa pozemskými baktériami (odkloní sa od kolíznej dráhy).
V praxi je možné stretnúť sa s viacerými výrazmi označujúcimi raketový ťahač. Často sa používa horný/vrchný stupeň rakety alebo aj vesmírny ťahač. O správnosti používania týchto výrazov by bolo možné dlho polemizovať, ale jednoznačný záver by sa pravdepodobne nikdy nenašiel.
Motherwell FC
Motherwell Football Club je škótske futbalové družstvo so sídlom v meste Motherwell. Hrajú v najvyššej škótskej lige - Scottish Premier League.
Klub bol založený 17. mája 1886, keď sa zlúčili 2 amatérske kluby Motherwell - Glencairn F.C. a Alpha F.C. Klubu sa darilo počas 20. a 30. rokov, keď sa viackrát dostal do finále Škótskeho pohára a v sezóne 1931-32 vyhrali najvyššiu súťaž.
Kapitánom družstva bol stredopoliar Phil O’Donnell. O’Donnell bol najdrahším hráčom mužstva, v roku 1994 ho angažoval Celtic za 1 750 000 GBP. Neskôr sa vrátil do klubu. 29. decembra 2007 počas zápasu s Dundee United mal kolaps a neskôr zomrel.
V klube v minulosti hral aj Slovák Maroš Klimpl.
Grapefruit
náhľad|Grapefruit
Grapefruit alebo hovorovo grep je plod citrónovníka rajského (lat. Citrus paradisi).
História
Grapefruit bol prvýkrát objavený na ostrove Barbados v Karibskom mori, odkiaľ bol odvezený do Ameriky. Ide o kríženca jamajskej odrody pomaranča (Citrus sinensis) a indonézskeho pomela (C. maxima). Grep sa potom pestoval ako okrasná rastlina, ako ovocie je však populárny až od 19. storočia. Dnes poznáme štyri farebné formy: biely, žltý, ružový a červený.
Opis
Grapefruity zvyčajne rastú do výšky 5-6 metrov, zriedkavo až 13-15 m. Listy sú tmavo zelené, dlhé až 150 mm, úzke a neopadávajú. Kvety majú 5 okvetných lístkov a sú veľké asi 5 cm. Plod - grapefruit - má žltú šupku (exokarp) a v priemere má 10-15 cm. Vnútorná dužina je delená na oddiely, jej farba je premenlivá, od bielej a ružovej až k červenej. Líšia sa aj sladkosťou. Grapefruitový strom ročne rodí až 700 kusov grepu. Pestuje sa v Brazílii, Izraeli, Texase, Kalifornii, na Floride alebo aj v Turecku a v Španielsku.
Zdravie
Grapefruit obsahuje vysoké množstvo vitamínu C, B1 a K, samotný plod je nabitý blahodárne pôsobiacimi prírodnými flavonoidmi. Grep zvyšuje obranyschopnosť organizmu, zlepšuje krvný obeh, znižuje hladinu cholesterolu v krvi a jeho častá konzumácia znižuje riziko rakoviny pľúc a žalúdka. Horká chuť grapefruitu zvádza na použitie cukru, ale toto spojenie nie je príliš vhodné, pretože grapefruit s cukrom v žalúdku kvasí.
Priemerný obsah látok a minerálov
Tabuľka udáva dlhodobo priemerný obsah živín, prvkov, vitamínov a ďalších nutričných parametrov zistených v čerstvých plodoch grapefruitu.
KP Legia Warszawa
Legia Varšava je poľský futbalový klub z Varšavy.
Zo Slovákov tu pôsobil brankár Ján Mucha ml., Dušan Kuciak a Ondrej Duda.
Známi hráči
náhľad|[[Ján Mucha (1982)|Ján Mucha v klube Legia Varšava]]
Lenka Termerová
Manžel Moric Issa je televízny režisér, ich dcéra Martha je tiež herečka.
V roku 2008 získala Českého leva za vedľajšiu rolu matky vo filme Michaely Pavlátovej Děti noci.
Transkripcia (jazykoveda)
Transkripcia (z lat. prepis) alebo prepis môže byť:
Transkripcia v užšom zmysle
Odborný prepis sa ďalej delí takto:
Príklady bežných prepisov sú napríklad prepisové tabuľky uvedené v Pravidlách slovenského pravopisu.
Transkripcia verzus transliterácia
O definícii transliterácie pozri bližšie článok transliterácia.
Odborná transkripcia sa používa najmä v lingvistike (napríklad v slovníkoch) na presné objasnenie výslovnosti slova. Bežná transkripcia sa používa v bežných alebo populárnych textoch najmä na zápis cudzích osobných alebo geografických mien. Bežná transkripcia väčšinou neumožňuje (alebo umožňuje len veľmi nepresne) spätnú rekonštrukciu písanej podoby slova v zdrojovom písme.
Transliterácia sa používa v odborných (lingvistický aj nelingvistických) textoch alebo knižničných katalógoch a podobne, jej hlavný účel je zabezpečiť, aby sa v prípade potreby dala (aspoň do značnej miery) spätne rekonštruovať pôvodná písaná podoba slova v zdrojovom písme.
Príklad 1
Ruské slovo подходить:
Poznámka: Pred apostrof je tu vsunutá medzera, aby sa vizuálne dal ľahšie odlíšiť apostrof od slovenského mäkčena. Tá medzera tam normálne nepatrí.
Vysvetlenie: Slovo подходить znamená podísť. Mechanickým prevodom do slovenskej latinky dostaneme tvar "podchodit", pričom na konci za písmenom t je ešte tzv. mäkký znak (ь), ktorý v latinke ako písmeno neexistuje (preto sa namiesto neho v latinke ako "náhrada" obyčajne píše apostrof). Prevodom do slovenskej latinky zohľadňujúcim aj výslovnosť ruského slova dostaneme tvar "p (ə) tchadiť" (takto sa to slovo teda vyslovuje). Prízvuk ja na poslednej slabike. V slabike predchádzajúcej pred prízvučnou slabikou sa v ruštine vo výslovnosti o mení na a; v slabike ešte viac vzdialenej od prízvučnej slabiky sa o mení na šva(ə). Okrem toho sa d na konci predpony spodobuje na t.
Príklad 2
Iný príklad: ruské slovo словарь: Vysvetlenie: Slovo словарь znamená slovník. Mechanickým prevodom do slovenskej latinky dostaneme tvar "slovar", pričom na konci za písmenom r je ešte takzvaný mäkký znak (porovnaj príklad vyššie). Kým v príklade vyššie bolo možné mäkký znak v slovenčine v bežnom prepise zohľadniť tak, že sa napísalo ť namiesto t, lebo v slovenčine existuje mäkké t, v tomto príklade to možné nie je, lebo mäkké r v slovenčine na rozdiel od ruštiny neexistuje. Preto sa mäkký znak v bežnej transkripcii vynecháva a len v transliterácii sa zapisuje, a to pomocou apostrofu.
Normy a štandardy
Zásady transkripcie a transliterácie pre vybrané jazyky sú uvedené v STN a napríklad v Pravidlách slovenského pravopisu. Na medzinárodnej úrovni vydáva zásady prepisu ISO, tieto platia najmä v medzinárodnom styku a pri tvorbe máp a podobne.
Mária Anna Savojská
Mária Anna Karolína Pia Savojská (* 19. september 1803, Rím, Taliansko – † 4. máj 1884, Praha) bola savojská princezná, rakúska cisárovná, česká (od r. 1836) a uhorská kráľovná, dcéra piemontsko-sardínskeho kráľa Viktora Emanuela I. a Márie Terézie d´Este, manželka neskoršieho rakúskeho cisára Ferdinanda I.
Detstvo
Jej detstvo bolo poznamenané udalosťami súvisiacimi s vrcholiacou mocou francúzskeho cisára Napoleona I., ktorý do svojich politických plánov zahrnul aj krajinu jej otca. Piemontsko spolu s ostatných okolitými regiónmi Talianska pričlenil priamo k Francúzsku, v dôsledku čoho musel Viktor Emanuel so svojou rodinou hľadať útočisko v exile. Návrat späť bol možný až po Napoleonovom páde.
Mária Anna napriek týmto okolnostiam dostala veľmi dobré vzdelanie. Problémom bolo, že ešte ako dvadsaťsedemročná ostávala slobodná. Ako vhodný ženích sa ukázal následník rakúskeho cisárskeho trónu, arcivojvoda Ferdinand, syn cisára Františka I. Sobášna zmluva bola uzavretá v januári 1831. Hneď nasledujúci mesiac, 12. februára sa v Turíne konala v zastúpení svadba, pričom ženícha zastupoval sardínsky kráľ Karol Felix I., Máriin strýko.
Manželka následníka cisárskeho trónu
24. februára 1831 sa mladomanželia prvýkrát stretli v dolnorakúskom meste Neunkirchen. O tri dni neskôr v komornej kaplnke vo viedenskom Hofburgu prebehol za prítomnosti iba niekoľkých osôb jednoduchý sobášny obrad.
Od začiatku manželského spolužitia bolo zrejmé, že zväzok nebude naplnený. Arcivojvoda Ferdinand, ktorý bol chorľavý a duševne zaostalý, nebol schopný splodiť potomka; spočiatku sa dokonca viedli úvahy, či manželstvo nezostane iba na papieri. Bolo viac ako jasné, že v Márii Anne Ferdinand získal viac ošetrovateľku ako manželku. Ani Mária Anna sa však netešila veľkému zdraviu. Trápili ju časté žalúdočné a pľúcne ťažkosti, kvôli ktorým potrebovala neustálu lekársku starostlivosť. Vzhľadom k tomu, že sama nemala deti, veľmi si obľúbila svojho synovca Františka Jozefa.
7. septembra 1836 bola spolu s manželom korunovaná v Prahe za českú kráľovnú. V roku 1838 sa stala v Miláne kráľovnou Lombardie a Benátska. Uhorská korunovácia sa nekonala.
Mária Anna sa po Ferdinandovom boku viac venovala charitatívnej činnosti ako politickým aktivitám. Podporovala katolícke rehole, kostoly a nemocnice.
Manželova abdikácia
Významným prelomovým obdobím v jej živote sa stal rok 1848. Revolučné nálady medzi obyvateľstvom boli príčinou úteku cisárskej rodiny z Viedne v máji 1848. 7. októbra po opätovnom dvojmesačnom pobyte v hlavnom meste monarchie boli opäť nútení utiecť. Tentokrát odišli do moravského mesta Olomouc. Dvorná kamarila na čele s arcivojvodkyňou Žofiou tlačila na slabého Ferdinanda aby sa vzdal vlády. Pod vplyvom okolností, ktoré prostoduchý Ferdinand nemohol ovplyvniť, sa 30. novembra 1848 zriekol trónu v prospech synovca Františka Jozefa.
Uniejów
Uniejów je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat poddębicki v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 926 obyvateľov (30. 6. 2007).
Zoznam planétok 76001 – 76250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Flaviac
Flaviac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Flaviac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Flaviac má 1104 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Michał Przysiężny
Michał Przysiężny (* 16. február 1984, Głogów) je súčasný poľský profesionálny tenista.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Dobšinej
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Dobšiná v okrese Rožňava.
Gmina Cybinka
Gmina Cybinka je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Má rozlohu 279,72 km² a žije tu 6771 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 24,21 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Słubice.