cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kačacie pliesko
Názov
Názov plesa je odvodený od povesti o zlatej kačici, ktorá tu na Jána o polnoci znáša zlaté vajcia. Nesprávne sa používa Kačie pliesko alebo Kačacie pleso.
Turistika
Pleso je prístupné iba s horským vodcom pešo v období od 16. júna do 31. októbra pri výstupoch na sedla Pustá lávka, Východná Železná brána alebo Litvorové sedlo. Približne 100 m od plesa vedie Súbor:Szlak niebieski.svg modrá turistická značka, po ktorej je možný výstup:
Get Wet
Get Wet je debutový album amerického EDM tria Krewella. Pod vydavateľstvom Columbia vyšlo 20. septembra 2013.
Projekt Highwater
Pri prvých štyroch testoch rakety Saturn I bol funkčný len prvý stupeň a druhý stupeň tu simulovala maketa naplnená vodou. Voda tu bola kvôli simulácii zaťaženia počas štartu. Von Braun označil projekt Highwater ako „bonusový projekt“, pretože stačilo pripevniť diaľkovo odpaľované nálože k nádrži s vodou a vo vhodnej chvíli ich odpáliť. K tomu malo dôjsť po odstavení motorov prvého stupňa, tzn. vo výške viac ako sto kilometrov. Celkový náklad vody bol približne 109 000 litrov.
Experimenty boli vykonané v apríli a novembri 1962, počas dvoch testovacích letov Saturnu I. Prvá misia bola SA-2, ktorá dosiahla výšku 105 kilometrov a druhá SA-3 , ktorá dosiahla 166 kilometrov. Po odpálení nádrže sa celý objem vody rozptýlil v ionosfére a podľa hlásenia pozemného personálu, sa počas niekoľkých sekúnd sformovali ľadové oblaky s rozmermi niekoľkých kilometrov. Mraky mali na rádiovú komunikáciu podobný vplyv ako blesk.
Višňová ulica (Bratislava)
Višňová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nachádza sa v miestnej časti Kramáre. Je pomenovaná podľa višne.
Je kolmá na Bárdošovu, rovnobežná s ulicou Na Revíne.
Voinsles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pommereuil
Pommereuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gymnorhinus
Gymnorhinus, po slovensky kapuciarka (staršie sojka), je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae). Zahŕňa jediný druh kapuciarka borinová/sojka modrohlavá (Gymnorhinus cyanocephalus)
Elektromagnetický impulz
Termín elektromagnetický impulz (EMP) má nasledujúce významy:
Vznik
V prípade jadrového výbuchu alebo asteroidu sa elektromagnetický pulz skladá zo spojitého frekvenčného spektra. Väčšina energie je vo forme nižších frekvencií medzi 3 Hz a 30 kHz.
Lúče gama jadrového výbuchu produkujú vysokoenergetické elektróny cez Comptonov rozptyl. Tieto elektróny sú zachytené v zemskom magnetickom poli, vo výškach medzi 20 –, kde rezonujú. Kmitavý elektrický prúd produkuje súdržný elektromagnetický pulz (EMP), ktorý trvá asi 1 milisekundu až 1 mikrosekundu. Vedľajšie efekty EMP môžu trvať viac než sekundu.
Ipmulz je veľmi silný a dlhé kovové predmety (rúrky, káble) sa chovajú ako antény, na ktorých sa indukuje vysoké napätie, pokiaľ impulz nedokážu nijako uzemniť. Toto napätie a s ním spojené vysoké prúdy sú schopné zničiť nechránenú elektroniku, napríklad elektrické spotrebiče, ktoré nie sú v kovovej, magneticky vodivej, uzemnenej krabičke, predovšetkým zničujúce je to pre polovodiče a absolútne najhoršie pre FET tranzistory. U EMP neboli zaznamenané žiadne účinky na biologické organizmy.
La Roche-Chalais
La Roche-Chalais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roquebrune-Cap-Martin
Roquebrune-Cap-Martin je francúzska mesto v departemente Alpes-Maritimes v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Nachádza sa na brehu Stredozemného mora v zálive Cap-Martin. Jej pôvodný názov bol „Roccabruna“ a v dialekte Mentonu „Roucabruna“. Mesto je súčasťou aglomerácie kniežatstva Monako. Mestu dominuje najstarší donjon na území Francúzska, ktorý je súčasťou hradu z obdobia Karola Veľkého. Donjon stojí vo výške na kopci „Agel“. Pod ním je situované mesto Roquebrune-Cap-Martin pozostávajúce z troch mestských častí: „Cap Martin“, „Carnolès“ a „Saint Roman“, ktorý sa približuje k Monaku.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny mesta
Založenie obce Roquebrune v roku 970 sa pripisuje grófovi de Vintimille (Konrad I.). Konrad I. posilnil ochranu západnej hranice vedúcej pri antickej Via Julia Augusta.
Pevnosťou, ktorú postavil, sa rozumie aj samotná obec. V roku 1355 rodina Ventimille predala Roquebrune a Menton rodine Grimaldi. Tým sa stali ich majetkom na nasledujúcich 500 rokov, počas ktorých sa vojenská pevnosť okolo donjonu zväčšovala.
V 1793 sa stala obec francúzskou, neskôr opäť monackou, v roku 1814 slobodným mestom a v 1848 spolu s Mentonom bola pod ochranou sardínskeho kráľa. Za zásluhy Francúzska pri zjednocovaní Talianska daroval Viktor Emanuel II. grófstvo Nice Francúzsku.
V 1860 rozhodol plebiscit občanov opäť o pripojení k Francúzsku. V roku 1861 sa dve mestá Roquebrune a Menton stali de facto francúzskymi. Vláda Napoleona III. zaplatila kniežatstvu Monako 4 milióny zlatých frankov za právo pripojiť si Menton a Roquebrune k Francúzsku, na ktoré si podržalo nárok kniežatstvo.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Cyanolyca
Cyanolyca, po slovensky kapuciarka (staršie sojka), je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae).
Systém
Zoznam dosiaľ žijúcich druhov:
Voisenon
Voisenon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na Revíne
Na Revíne je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nachádza sa v miestnej časti Kramáre.
Je kolmá na Bárdošovu, rovnobežná s Višňovou.
Turínsky zoznam kráľov
Turínsky zoznam kráľov alebo Turínsky (kráľovský) papyrus alebo Turínsky kráľovský kánon je významný papyrus písaný hieratickým písmom a uložený v Museo delle antichità egizie di Torino (tzv. Museo Egizio – Egyptské múzeum v Turíne), čomu vďačí za svoje meno. Dokument spadá do obdobia panovania Ramesseho II. a uvádza mená všetkých egyptských vládcov vrátane zoznamu bohov, ktorí, ako sa verilo, vládli Egyptu pred érou faraónov.
Nájdene a rozlúštenie papyrusu
Papyrus je rozpadnutý na 160, často drobných, útržkov, z ktorých sa mnohé stratili. V čase, keď bol objavený v Tébach talianskym cestovateľom Bernardinom Drovettim, v roku 1822, bol, zdá sa, z veľkej časti nepoškodený, ale v čase, keď ho sardínsky kráľ venoval do zbierky múzea, bol už v dosť zlom stave.
Význam papyrusu si prvý raz uvedomil francúzsky egyptológ Jean-François Champollion, ktorý sa podujal obnoviť ho a rekonštruovať jeho obsah. Neskôr sa k nemu pridal Gustavus Seyffarth. Hoci sa im podarilo väčšinu fragmentov správne zoradiť, úsilie týchto dvoch mužov prišlo príliš neskoro a mnohé kúsky tohto dôležitého dokumentu stále chýbajú.
Na opačnej strane papyrusu dlhého 1,7 m a vysokého 0,41 m sa nachádza neznámy počet stránok, ktoré obsahujú mená osôb a inštitúcii zároveň s niečím, čo by mohlo byť daňovým súpisom. Je to však predná strana, ktorá si vyslúžila najviac pozornosti, keďže obsahuje zoznam bohov, polobohov, démonov, mýtických aj skutočných kráľov, ktorí vládli Egyptu od počiatku sveta až do doby, kedy bol zoznam vyhotovený.
Obsah
Aj to, aký zdroj použil pisár pri tvorbe zoznamu, zostáva záhadou. Autor mohol jednoducho opísať už existujúci záznam alebo sám zoznam vytvoriť na základe starovekých daňových dokumentov, dekrétov a záznamov. Druhá možnosť sa javí ako menej pravdepodobná a znamenala by, že Turínsky zoznam kráľov je skutočne jedinečný dokument.
Papyrus udáva mená vládcov a v niektorých prípadoch ich zhŕňa do jednej skupiny a pripája dĺžku vlády týchto skupín, ktoré približne zodpovedajú Manethónovým dynastiám. Navyše uvádza roky, mesiace a dni vlády jednotlivých faraónov. Zoznam tiež obsahuje mená bezvýznamných panovníkov alebo tých, ktorí vládli nad malým územím, o ktorých preto dnes sotva vieme, keďže sa nespomínajú v iných záznamoch. Turínsky zoznam zahŕňa aj hyksóskych vládcov (ktorí sú často vynechaní z iných zoznamov), hoci nemajú kartuše a je k nim pridaný hieroglyfický znak, ktorý ich označuje ako cudzincov.
Španielske euromince
Španielske euromince sú euromince so španielskym národným motívom. Na 1,2 a 5 centových minciach je vyobrazená Katedrála v Santiagu de Compostela, klenot španielskej románskej architektúry. Tento motív navrhol Garcilaso Rollán. Na 10,20 a 50 centových je portrét Miguela de Cervantesa, španielskeho spisovateľa a dramatika. Tento motív navrhla Begoña Castellanos. A na 1 a 2 eurových minciach je portrét kráľa Juana Carlosa I.. Tento motív navrhol Luis José Diaz. Na obvode všetkých eurových mincí je vyobrazených 12 hviezd európskej vlajky a slovo España, čo znamená v španielčine Španielsko.
Dvojeurové pamätné mince
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
1,5 eurové pamätné mince
Materiál: meď-nikel; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 15 g
5 eurové pamätné mince
Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 13,5 g
10 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 40 mm; Hmotnosť: 27 g
Typ B:Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Tvar: štvorec; Priemer mince: 36 mm; Hmotnosť: 31,41 g
12 eurové pamätné mince
Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 18 g
20 eurové pamätné mince
Typ B: Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 18 g
30 eurové pamätné mince
Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 18 g
50 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Priemer mince: 73 mm; Hmotnosť: 168,75 g
Typ B: Materiál: 92,5% striebra, 7,5% medi; Tvar: štvorec; Priemer mince: 60 mm; Hmotnosť: 165 g
200 eurové pamätné mince
Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 30 mm; Hmotnosť: 13,5 g
300 eurové pamätné mince
Materiál: Vonkajší krúžok a jadro: 92,5% striebra, 7,5% medi; Vnútorný krúžok: 99.9% zlatá; Priemer mince: 40 mm (dvanásťhran); Hmotnosť: 28,8 g
400 eurové pamätné mince
Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 38 mm; Hmotnosť: 27 g
Maloázijskí Gréci
Maloázijskí Gréci (gr.- Μικρασιάτες (Mikrasiátes)) je grécke označenie pre etnických Grékov zo západnej a južnej časti Anatólie. Do Grécka boli presídlení počas grécko-tureckej výmeny obyvateľstva v r. 1923.
Dejiny
Predkovia dnešných maloázijských Grékov prišli do Anatólie okolo 12. storočia pred Kr. Podľa niektorých teórií však Gréci pochádzali pôvodom z Anatólie, čiže sú tieto oblasti skutočným materským Gréckom. Vieme však, že v tomto období máme v západnej Malej Ázií tri grécke kmene. Kraj Troas a Lýdiu obývali Achájci, kraj Kária obývali Dóri a medzi Achájcami a Dórmi žili Iónovia a zaberali také veľké územie, že sa kraj volal podľa nich - Iónia. Od 8. storočia pred Kr. začali Gréci osídlovať aj ďalšie oblasti Anatólie, osídlili pobrežné oblasti Pamfýlie a Kilíkie, čiže južné pobrežia Anatólie, na severozápade osídlili Frígiu a Bitýniu. Na severovýchode to bol kraj Pontos, ale podľa moderného delenia sa títo Gréci delia pod kategóriu Pontskí Gréci. Tak teda ostali pobrežné oblasti Anatólie osídlené Grékmi. Práve tu vznikla grécka filozofia, boli tu veľmi známe mestá, ako Efesos, Smyrna, Kolofón, Halikarnassos, Pergamon, Milétos, Fókaia či Patara. Gréci v týchto oblastiach sa však museli vysporadúvať s Peržanmi, ktorých definitívne porazil až Alexander Veľký. V helenistickom období sa po celej Anatólii stavajú grécke mestá, odchádzajú sem veľa gréckych kolonistov, ktorí sa v centrálnych častiach miešajú s pôvodným obyvateľstvom a tak sa postupne celý kraj helenizuje. Boli tu založené veľké grécke mestá ako Nikomédia, Nikaia či Antiochia.
V roku 1832 vznikol Grécky štát a Gréci mali záujem zjednotiť všetkých Grékov do jednotného štátu (tzv. Megali idea). V roku 1920 sa gréckym vojskám pod vedením premiéra Venizelosa skutočne podarilo západnú Anatóliu oslobodiť, no nakoniec utrpeli porážku od generála Atatürka. Turci potom zaútočili na mesto Smyrna a zmasakrovali tu desaťticíce Grékov a Arménov. Mesto potom zapálili. Táto udalosť je známa ako maloázijská katastrofa hellenizmu. Turci zabíjali aj pontských Grékov. Následne bola podpísaná výmena obyvateľov, teda Gréci z Anatólie sa po 3000 rokoch vrátili do Grécka. Odišlo asi 2 000 000 etnických Grékov. Títo Gréci sa usadili predovšetkým v Macedónii (približne 700 000) a Atike (približne 500 000). Do Atiky prišli Gréci z Iónie, nakoľko ich antickí predkovia prišli z Atiky do Iónie. Táto výmena však spôsobila veľké ekonomické problémy, no na druhej strane po výmene sa Gréci stali väčšinovým obyvateľstvom vo všetkých častiach Grécka.
Kultúra
Maloázijskí Gréci kultúrne obohatili materské Grécko vo veľkej miere. Predovšetkým sem priniesli svoju tradičnú hudbu, tance a tradičné brnkacie nástroje, ktoré sa dnes stali pre Grékov typické. Je to hudba Chasapiko či nástroj Buzuki. Z anatólskej gréckej hudby vznikol populárny hudobný štýl rembetiko. Zároveň Maloázijskí Gréci predstavili Grécku vyspelú mestskú kultúru, nakoľko Smyrna patrila medzi najvyspelejšie mestá tureckej ríše. Dnes sa anatólski Gréci aklimatizovali do Gréckej republiky a premiešali sa s európskymi Grékmi, preto je ťažké uviesť ich počet, avšak predpokladá sa, že približne 3 000 000 moderných Grékov má pôvod v Anatólii. Anatólski Gréci si udržiavajú svoje tradície, majú vlastné spolky, hudobné festivaly, médiá, či iné spôsoby prezentácie svojej kultúry.
Pont-à-Marcq
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eduardo De Filippo
Eduardo De Filippo (* 24. máj 1900, Neapol, Taliansko – † 31. október 1984, Rím) bol taliansky dramatik, herec, scenárista a básnik. Niektoré svoje práce písal v neapolskom dialekte, preložil do tohto jazyka aj niektoré Shakespearove diela, čím významne prispel k jeho záchrane a rozvoju.
Jeho otcom bol taliansky herec a dramatik Eduardo Scarpetta. Najväčší herecký úspech mal po boku Tota a Sofie Loren v De Sicovom filme L'oro di Napoli (1954). V roku 1981 sa stal doživotným senátorom.
La Rochebeaucourt-et-Argentine
La Rochebeaucourt-et-Argentine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Aphelocoma
Aphelocoma, po slovensky kapuciarka (staršie sojka), je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae).
Systém
Zoznam dosiaľ žijúcich druhov:
Vranka
Vranka (lat. Zavattariornis) je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae). Zahŕňa jediný druh vranka savanová (Zavattariornis stresemanni).
Zoznam architektonických článkov/É
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
él
Éllóra
ét
Étienne Martellange
Aggtelek (obec)
Aggtelek je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Putnockom okrese.
Má rozlohu 4 382 ha a žije tu 569 obyvateľov (2009).
Žirafovité
Žirafovité sú veľmi stará čeľaď z triedy cicavcov.
Posledné prežívajúce druhy žirafovitých sú žirafy a okapia pásavá. Medzi typické znaky patria dlhé nohy, úzka hlava s rožkami a hrebeňovité dolné očné zuby. Žirafy sú najvyššie žijúce živočíchy, za čo vďačia predovšetkým svojmu dlhému krku. Dospelý samec môže byť až vysoký. Správanie obidvoch zostávajúcich druhov je veľmi odlišné, pretože okapia žije v dažďovom pralese, zatiaľ čo domácim prostredím žirafy sú rozľahlé savany.
Anatómia
Žirafovité vážia od do. Majú dlhú a úzku hlavu, tenké pery a dlhý zdanlivo úchopový jazyk. Okapie na rozdiel od žiráf nemajú extrémne dlhý krk a nohy ako žirafy, ale obidva druhy majú dlhé, úzke chodidlá bez bočného prsta.
Malé rožky žirafovitých sú medzi cicavcami unikátne, lebo sa zakladajú najskôr ako chrupavka, ktorá sa mení na kosť, a sú stále pokryté osrstenou kožou. U žiráf majú rožky zvieratá obidvoch pohlaví, u okapií iba samec. Žirafovité majú silnú kožu, ktorá slúži aj ako ochrana proti predátorom. Srsť u žiráf je škvrnitá, tvar a rozloženie škvŕn sa pri rôznych poddruhoch líši. Okapia má tmavú zamatovú srsť s bielymi pruhmi na hornej časti nôh a na bedrách.
Potrava
Ich strava sa skladá prevažne z rôznych listov a malých vetvičiek, ktoré spásajú pomocou unikátnych očných zubov. Na konzumáciu listov ďalej používajú svoje veľmi pohyblivé pysky a dlhý jazyk, ktorý môžu žirafy vyplaziť až do dĺžky. Majú štvordielny žalúdok.
Dejiny
Fosílne nálezy ukazujú, že sa žirafovité začali prvýkrát objavovať v neskorých fázach oligocénu až v skorom miocéne.
Pont-sur-Sambre
Pont-sur-Sambre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radničná ulica (Bratislava)
náhľad|Radničná
Radničná je ulica v Starom Meste v Bratislave.
Vznikla medzi starým gotickým domom z 15. storočia na rohu dnešnej ulice a Hlavného námestia a budovami starej radnice (Ungerov dom a Aponiho palác).
V roku 1563 sa spomína dláždenie, v roku 1880 tu boli 4 domy.
Voulangis
Voulangis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Podarcis gaigeae
Podarcis gaigeae je druh jašterice z čeľade jaštericovité. Je endemický druh žijúci na území Grécka.
Voulangis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nino Manfredi
Nino Manfredi, rodným menom Saturnino Manfredi (* 22. marec 1921, Castro dei Volsci, Taliansko - † 4. jún 2004, Rím) bol taliansky herec a režisér, významný predstaviteľ žánru commedia all'italiana.
Podarcis gaigeae
Prirodzeným prostredím tohto druhu je krovinatá vegetácia stredozemného typu, skalnaté územia a brehy. Na niektorých ostrovoch bol pri tomto druhu zaznamenaný gigantizmus.
Voulangis
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Filammón z Atén
Filammón (Filammón) bol olympijský víťaz v boxe v roku 360 pred Kr.
Filammón z Atén si na 105. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v boxe. Podľa antických zdrojov Filammón nebol taký silný boxer ako Glaukos z Karystu, ale keďže boxoval veľmi rozumne a nebojácne, dosiahol vytúžené olympijské víťazstvo. Olympii sa box (pygmé) zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Onomastos zo Smyrny.
Spomienka na olympijské víťazstvo Filammóna nevybledla ani po niekoľkých storočiach. Jeho meno sa vyskytuje v písomných dielach súdnych rečí slávnych gréckych rečníkov a nechýba ani v rétorických pojednaniach Aristotela. Niektoré neskoršie zdroje uvádzajú, že Filammón nebol gréckeho pôvodu.
Ptilostomus
Ptilostomus, po slovensky straka, je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae). Zahŕňa jediný druh straka dobyčia/straka piapia (Ptilostomus afer).
Bradavica (kožný výrastok)
Bradavica (lat. verruca) je nezhubný výrastok na koži alebo na sliznici.
Bradavice sú nezhubné novotvary spôsobené ľudským papilomavírusom HPV. Papilomavírusy sa často vyskytnú v ľudskej populácii, a väčšina z nich u človeka nevyvoláva žiadne ochorenia. Vírusy z tejto skupiny môžu ale spôsobiť aj závažnejšie ochorenia, ako je rakovina krčka maternice alebo iné infekčné kožné ochorenia. Vírus HPV obsahuje dvojreťazcovú DNA, rovnako tak ako v ľudskej populácii sa vyskytne aj u iných živočíšnych druhov. Všetky HPV vírusy sú ale vysoko druhovo špecifické, preto sa nemôžu medzi druhmi prenášať. Vírus je prenosný dotykom a môže prenikať do podkožia napríklad malým poranením. Bradavice majú individuálnu inkubačnú dobu od niekoľko týždňov, cez mesiace alebo dokonca rokov. Človek teda môže prenášať bradavice, bez toho aby sám nejaké mal. Bradavice sa najčastejšie vyskytnú na rukách, nohách alebo na tvári, pričom hlavným dôvodom je, že sa v týchto partiách nachádza vysoké množstvo potných žliaz, ktorými môže HPV vírus prenikať do pokožky. Pokiaľ sa už s vytvorenými novotvarmi neodborne manipulovalo, môže infikovaná krv ľahko nakaziť svoje okolie a vytvoriť tak ďalšie bradavice. Tento problém môže nastať aj v ambulancii dermatológa, keď lekár bradavicu dostatočne neodstráni, čo môže mať negatívny následok v podobe diseminácie bradavice do okolia a rastu nových novotvarov.
Ako rozlíšiť bradavicu od iných kožných výrastkov
Bradavice sú tvrdšie a majú obyčajne hrubší povrch. Uprostred sú často viditeľné malé čierne bodky (krvné cievky, ktoré bradavicu vyživujú). Ide o malé kožné výrastky o veľkosti cca 1-10 mm, ktoré sú drsné, najčastejšie biele (niekedy ružové alebo hnedé). Najmä na prstoch a chodidlách môžu prekážať pri rôznych činnostiach. Bradavice sú zdraviu neškodné, ide hlavne o kozmetický problém.
Ďalším častým kožným výrastkom sú tzv. fibrómy. Na rozdiel od bradavíc bývajú mäkké, vypadajú obyčajne ako malé stopky s guľatou hlavičkou. Najčastejšie sa nachádzajú na krku, v podpazuší, pod prstami či v trieslach. Vznikajú totiž v mieste trenia a dráždenia kože. Fibrómy nie sú infekčné, môžu sa teda prenášať z jednej osoby na druhú.
Medzi ďalšie kožné útvary, ktoré si ľudia často mýlia s bradavicami patria materské znamienka. Tie bývajú jednofarebné a nemenia sa z mesiaca na mesiac (vplyvom hormonálnych zmien môžu tmavnúť). Niekedy z nich rastú chlpy.
Molusky sú červené výrastky, ktoré trápia predovšetkým deti a mladistvých. Spôsobuje ich vírus molloscum contagiosum, na ktorý je väčšina dospelých rezistentná. Na začiatku je malý hrbolček farby kože o veľkosti špendlíkovej hlavičky. Rast obyčajne nie je bolestivý. Časom sa hrbolček zväčší do veľkosti perličky a máva prepadnutý stred.
Inkubačná doba a prenos bradavíc
Inkubačná doba u bradavíc môže byť 1-6 mesiacov ale aj dlhšie.
Vírus sa prenáša dotykom a do podkožia preniká napr. vďaka drobným poraneniam, poprípade tam, kde je koža oslabená, prepotená, rozmočená alebo inak narušená (preto sa objavuje hlavne v miestach, ktorými sa môžeme nákazlivých miest najčastejšie dotknúť).
Genitálne bradavice označované ako kondylómy, sa prenášajú výhradne pohlavným stykom.
Prenos je možný aj od zvierat, najčastejšie od dobytka, koní a psov.
Výskyt bradavíc
Výskyt bradavíc sa odhaduje u zhruba 10% detí  a dospievajúcich. Najviac vo veku 12-16 rokov, pričom častejší výskyt je u dievčat. Bradavice sa môžu vyskytnúť po celom tele. Majú premenlivú morfológiu. Z hľadiska výskytu sa rozlišuje niekoľko základných typov bradavíc.
Typy bradavíc
Vulgárne bradavice (verruca vulgaris) – najčastejší typ bradavice, najčastejšie vyvolaný HPV 1, 2, 4, 7. Prejavujú sa ako nepravidelné začervenané papuly hrubého povrchu. Bradavice sú často mnohopočetné, niekedy splývajú do zhlukov. Môžu sa vyskytnúť v skupinách alebo tvoriť súvislé vrstvy. žiadny|náhľad|verruca vulgaris
Planetárne bradavice (verruca plantaris) – často vyvolané HPV 1, 4. Objavujú sa hlavne na chodidlách, kde je koža veľmi namáhaná. Pri chôdzi môžu byť veľmi bolestivé. Majú nerovný povrch, a nie sú tak výrazne vystúpené ako vulgárne bradavice. Môžu nimi presvitať začervenané bodky, čiarky (krvné cievky). Koža je zažltnutá a zhrubnutá. Niekedy sa vyskytnú v skupine, na plochách môžu vytvárať mozaiku. žiadny|náhľad|verruca plantaris
Nitkovité bradavice (verruca filiformis) – nitkovité bradavice majú úzky, pretiahnutý tvar a stopkovite vystupujú nad úroveň kože. Pripomínajú tenké nitky alebo pršteky vo farbe kože či ružovo belasej farby. žiadny|náhľad|verruca filiformis
Ploché bradavice (verruca planae juvenilis) - sú vyvolané prevažne HPV 3. Vyskytnú sa v zhlukoch na tvári, krku alebo chrbtoch rúk. Sú to ploché, oválne bradavičky s hladkým povrchom, ružovkastej až jemne hnedej farby v priemere 2-5 mm. Často sú mnohopočetné. Ľahko sa rozsievajú napríklad pri holení fúzov u mužov, a pri holení nôh u žien. Postihujú hlavne deti a dorastencov. žiadny|náhľad|verrucae planae juvenilis
Genitálne bradavice (condylomata accuminata) - sú napr. vyvolané HPV 6, 11. Ide o mnohopočetné jemné alebo splývajúce papulky s drsným povrchom v oblasti konečníka a genitálií. Prenášajú sa najmä pohlavným stykom, ale môžu sa vyskytnúť aj u detí (od rodičov v dôsledku nedostatočnej hygieny). žiadny|náhľad|condylomata accuminata
Odstránenie bradavíc v domácom prostredí
Dostupné sú voľne predajné prípravky, ktoré využívajú na liečbu metódy „keratolýzu“ a „kryoterapiu“, cieľom oboch metód je narušenie a následné odstránenie bradavice.
Odborné odstránenie bradavíc lekárom
Pokiaľ bradavice nejde odstrániť v domácom prostredí (sú veľké a rozsiahle, vyskytujú sa na tvári či iných citlivých miestach alebo nereagujú na domácu liečbu a opakovane sa vracajú), je na mieste návšteva dermatológie. Podľa typu a rozsahu sa volí vhodný spôsob liečby:
Aplikácia prírodných látok
Ako najúčinnejšia býva označená šťava z lastovičníka (ten býva taktiež súčasťou niektorých voľne predajných prípravkov určených na odstránenie bradavíc). Ďalej sa pri liečbe bradavíc spomína aplikácia citrónovej šťavy, cesnaku, cibule alebo jablčného octu.
Alternatívne metódy
Z alternatívnych metód môžeme uviesť homeopatiu a sugestívnu terapiu.
Bradavice môžu recidivovať. Spontánna involúcia bradavíc je možná behom 12-24 mesiacov, záleží na stave imunitného systému.
Samovoľné odstránenie
Môže sa stať, že bradavice vďaka prirodzenej imunite ľudského tela po rokoch odpadnú a zmiznú samé bez akéhokoľvek liečenia.
Prevencia vzniku bradavíc
Prevenciu vzniku bradavíc je vhodné zaistiť hygienickými opatreniami. Vyhnúť sa priamemu kontaktu s postihnutým miestom, oblasť neholiť. Odporúča sa umývanie rúk horúcou vodou a mydlom. Nenosiť cudziu obuv, do spoločných hygienických zariadení (kúpaliská, sprchy a pod.) nosiť vlastnú obuv, ktorou zabránime nie len svojej nákaze, ale aj v prípade výskytu bradavíc na našej koži nákaze iných. Pokiaľ ide o vírusové anektómy prenosné pohlavným stykom, je potrebné praktizovať pohlavný styk s kondómom, a zaistiť vyšetrenie oboch stálych partnerov vrátane vyšetrenia event. pohlavne prenosných chorôb.
La Roque-Gageac
La Roque-Gageac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Tour-Blanche
La Tour-Blanche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
… kone na betóne
… kone na betóne (angl. …Crying for the Moon) je voľným pokračovaním filmu Pásla kone na betóne.
Tragikomický príbeh zachytáva Johanin nový vzťah s podnikateľom Jankom Kvašným a nevydarené manželstvo jej dcéry Pavlíny.
Platysmurus
Platysmurus, po slovensky strakaňa, je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae). Zahŕňa jediný druh strakaňa čepcová (Platysmurus leucopterus).
Potelle
Potelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voulton
Voulton je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Carpo
Carpo môže byť:
Kamzík vrchovský tatranský
Kamzík vrchovský tatranský alebo kamzík tatranský (Rupicapra rupicapra tatrica) je endemický poddruh kamzíka vrchovského, ktorý žije iba na území Tatier (Slovensko, Poľsko) a Nízkych Tatier Trvalý výskyt na Slovensku bol doložený na 2,6 % územia, prechodný na 0,2 %.
Je súčasťou loga obidvoch národných parkov na území Vysokých Tatier.
Populácia a rozšírenie
Kamzík vrchovský tatranský žije vo všetkých častiach Tatier: Západné Tatry (Slovensko a Poľsko), Vysoké Tatry a Belianske Tatry. Tieto časti sú chránené národnými parkmi obidvoch krajín. V roku 2006 bol slovenský Tatranský národný park domovom pre 371 kamzíkov, z čoho bolo 72 jahniat. V poľskom Tatranskom národnom parku žilo 117 jedincov a z toho 27 jahniat. V roku 2010 populácia vzrástla na 841 jedincov (z toho 74 jahniat), 699 (57 jahniat) na Slovensku a 142 (17 jahniat) v Poľsku. Tento počet sa priblížil k populačnému vrcholu z roku 1964, keď bolo v Tatrách viac ako 900 jedincov.
Nashville Predators
Nashville Predators je hokejový klub NHL sídliaci v Nashville, v americkom štáte Tennessee.
Kamzík vrchovský tatranský
Populácia a rozšírenie
Pre obavy z prežitia kamzíkov vo svojom pôvodnom pohorí, bol tento druh v rokoch 1969 – 1976 umelo zavedený aj do Nízkych Tatier. Zaviedlo sa 30 jedincov a súčasná populácia predstavuje približne 100 jedincov.
Nashville Predators
Nashville Predators hrajú v Centrálnej divízii Západnej konferencie. Je to jeden z najmladších tímov NHL. Bol založený v roku 1998, prvýkrát sa do play-off dostal v sezóne 2003/2004
Kamzík vrchovský tatranský
Populácia a rozšírenie
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo trvalo vyskytoval v 11 (2,6 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 9, 2,1 %), prechodne v jednom, 0,2 %. V Západných Tatrách a vo Vysokých Tatrách v nadmorských výškach 1200 (Všivákov v Kôprovej doline a pri chate Plesnivec v Belianskych Tatrách) – (Lomnický štít vo Vysokých Tatrách). V Nízkych Tatrách býva najnižšie v zimnom a predjarnom období 1350 (záver doliny Vájková) - (najvyššie vrcholy, ako Ďumbier, Štiavnica a Chopok).
Nashville Predators
Súčasný káder (sezóna 2018/19)
K 16. marcu 2019
Najlepší strelci
Zoznam streleckých lídrov tímu v histórií. Aktualizované každú sezónu
Poznámka: Pos = Pozícia; GP = Odohrané zápasy; G = Góly; A = Asistencie; Pts = Body; P/G = Body na zápas; * = súčasný hráč Predators
Úzka ulica (Bratislava)
náhľad|Úzka ulica medzi bratislavskými hradbami
Úzka je ulica v Starom Meste v Bratislave.
V roku 1894 mala názov Szűk utca, v roku 1880 Domzwinger alebo Zwingergasse, dnešný názov vznikol poslovenčením.
Pôvodne siahala po Prepoštskú ulicu a bola paralelná s Kapitulskou. Bola tu vybudovaná Nová bašta (Ungerfeind 1440) a bašta Lugisland.
V roku 1880 tu boli 4 domy, v roku 1932 dostala ulica regulačnú zastavovaciu úpravu.
Pradelles (Nord)
Pradelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trojka (Perov)
Trojka (rus. Тройка) je názov obrazu ruského maliara-realistu Vasilija Grigorieviča Perova z roku 1866.
Perovove obrazy podávajú svedectvo o postavení najbiednejších ľudových más v Rusku v období polovice 19. storočia. Práve sociálno-spoločenská tematika dominuje väčšine jeho diel. Popri tzv. sedliackych námetoch, odzrkadľujúcich život prostých mužíkov, v značnej časti obrazov venuje pozornosť životu mesta s celou mnohotvárnosťou jeho prejavov. K sérii tzv. mestských obrazov patrí aj dielo Trojka (uvádzané niekedy s podtitulom Učni vezú vodu).
Názov diela evokuje známy obraz zo zasneženej ruskej krajiny, kde tri kone s cvendžiacimi chomútmi v rýchlom kluse ťahajú za sebou sane.
Už pri zbežnom pohľade diváka zaujmú dojímavé typy detí. Súčasne sa pred ním odvíja dramatický a pochmúrny obraz – v zimnej fujavici po vyjazdenej ceste, vezú tri remeselnícke deti na sánkach omrznutý sud s vodou. Ich únavou vyčerpané tváre vyvolávajú pocit hlbokého rozhorčenia a ľútosti. Miesto radostného detstva poznajú iba otrockú drinu, hlad a zimu. Z ich pohľadu čítame maximálne vypätie síl, ktoré musia vynaložiť aby ťažké sánky vytiahli s hlbokého závozu. Zrejme sa nad ich osudom zľutoval mladý muž, keď im pomáha zozadu sánky tlačiť.
Obraz Trojka patrí spolu s o rok skôr namaľovaným dielom Vyprevádzanie mŕtveho k „najpochmúrnejším“ Perovovým dielam.
Pavol (pápež)
Pápež Pavol môže byť:
Zoznam architektonických článkov/D
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 179 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Lipeck
thumb|Katedrála v Lipecku Lipeck je mesto v strednom Rusku. Nachádza sa na rieke Voronež 508 km juhovýchodne od Moskvy. Je centrom Lipeckej oblasti, má 518 000 obyvateľov.
Zoznam architektonických článkov/D
d.
D. F. Woudova parná čerpacia stanica
Lipeck
História
Prvé zmienky o Lipecku sú z 13. storočie. V roku 1284 bolo vyplienené a zničené Mongolmi, osídlené bolo opäť až v 15. a 16. storočí. V roku 1702 tu na príkaz Petra Veľkého vybudovali železiareň na výrobu nábojov a ďalšieho vojenského vybavenia. Ku koncu 18. storočia, v roku 1796 sa Lipeck stal jedným z hlavných miest v Tambovskej gubernii.
Zoznam architektonických článkov/D
da
Dadaizmus · Daliborka · Dalsfjordbrua · Daniël Stalpaert · Daniel Libeskind · Danubia Gate · Darbazi (architektúra) · David Dunlap Observatory · David Chipperfield · David Vávra
dá
Dácke pevnosti v horách Orăștie · Dáma s hranostajom
dc
DC Towers
de
De Stijl · Dean Court · Debrecen Heliophysical Observatory · Dediny s opevnenými kostolmi v Transilvánii · Dejvická (stanica pražského metra) · Dekonštruktivizmus (architektúra) · Depo Hostivař (stanica pražského metra) · Der Blaue Reiter · Derby Museum and Art Gallery · Derby Silk Mill · Desider Quastler · Design factory · Design Museum · Dessau-Wörlitzer Gartenreich · Detská linka záchrany v Bratislave · Detská nemocnica v Žiline · Deutsches Museum · Developer · Devín (hrad) · Devon Energy Center · Dežőfiho palác
dě
Děčínský Sněžník
di
Diagram (architektúra) · Diakonikon · Digital Park · Dilongova ulica · DinoPark Bratislava · DinoPark Košice · Diokleciánov palác · Diova socha v Olympii · Diplomat aréna · Disneyland Park (Anaheim) · Dispozícia (architektúra) · Divadlo (budova) · Divadlo (časopis) · Divadlo a.ha. · Divadlo Actores · Divadlo Alexandra Duchnoviča · Divadlo Andreja Bagara · Divadlo Aréna · Divadlo Arteatro · Divadlo Astorka Korzo ’90 · Divadlo Atrapa · Divadlo bez domova · Divadlo dNO · Divadlo Jána Palárika · Divadlo Jonáša Záborského · Divadlo Jozefa Gregora Tajovského · Divadlo Kontra · Divadlo Lab · Divadlo Ludus · Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava · Divadlo Pegasník · Divadlo Romathan · Divadlo Stoka · Divadlo Thália · Divadlo Ticho a spol. · Divadlo u Rolanda · Divadlo z Pasáže v Banskej Bystrici · Divadlo Žužu · Diviacka Nová Ves (hrádok) · Divín (hrad)
dl
Dlaskův statek
do
Dobrá Niva (hrad) · Dobrá Voda (hrad) · Dobšinského ulica (Trnava) · Dohovor primátorov a starostov · Dollis Hill (stanica metra) · Dolmen · Dolná ulica (Banská Bystrica) · Dom (objekt) · Dom a ateliér Luisa Barragána · Dom Kráter · Dom kultúrnej rekreácie · Dom kultúry (Trnava) · Dom kultúry Ružinov · Dom ľubovnianskeho mešťana · Dom na Mosfiľmovskoj · Dom odborov Istropolis · Dom Rietvelda a Schröderovej · Dom služieb Baťa (Bratislava) · Dom Tristana Tzaru · Dom U dobrého pastiera · Dom umenia (Košice) · Dom umenia Arteska · Dom umenia Piešťany · Dom v Chestnut Hill · Dom VI · Dom Wschodzącego Słońca · Dom zo slamy · Domenico Fontana · Domenico Martinelli · Domenico Trezzini · Dominant (budova) · Dominikánske námestie · Dominikánsky kostol (Košice) · Dominion Astrophysical Observatory · Dominique Perrault · Donato Bramante · Donaubrücke Hainburg · Donaukanal · Donaustadtbrücke · Donauturm · Donjon · Dormitár · DoubleTree by Hilton Hotel Kosice · Doug Mitchell Thunderbird Sports Centre · Downing Street
dó
Dóm svätej Alžbety · Dóm svätého Bartolomeja (Frankfurt nad Mohanom) · Dóm svätého Martina (Mainz) · Dóm svätého Štefana · Dóm v Modene · Dórsky sloh · Dózsa György út · Dóžov palác (Benátky) · Dóžov palác (Janov)
dr
Dračí hrádok · Drammensbrua · Draždiak-Antolská · Draždiak-Malý · Draždiak-Štrkovňa · Draždiak-Veľký · Drevená sakrálna architektúra na Slovensku · Drevené chrámy v slovenskej časti Karpatského oblúka · Drevené kostoly v južnom Malopoľsku · Drevené kostoly v oblasti Maramureș · Drevenica (dom) · Drevený artikulárny kostol (Hronsek) · Drevený artikulárny kostol (Leštiny) · Drevený kostol · Drevený kostol v Urnese · Drevostavba · Drienok (hrad) · Droichead James Joyce · Droichead Samuel Beckett · Družba (fontána) · Družstevná ulica (Hlohovec) · Družstevné domy na Námestí SNP v Bratislave · Dryburgh Abbey Bridge · Dryburgh Suspension Bridge
du
Dubailand · Dubová ulica (Žilina) · Duchonka (vodná nádrž) · Dukka · Dunajská banka · Dušan Jurkovič · Dušan Kuzma
dú
Dúhová ulica (Trnava)
Voulx
Voulx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam architektonických článkov/D
dů
Dům bytové kultury · Dům U Černé Matky Boží
dv
Dvere · Dvorana Gradski vrt · Dvorana Vysokej školy múzických umení · Dvorec sporta kuzneckich metallurgov · Dvorec sporta Megasport · Dvorec sporta Volgar · Dvorec zimnego sporta Ajsberg · Dvory 1 · Dvory 2 · Dvory 3 · Dvory 4 · Dvory 5 · Dvory 6
Voulx
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam architektonických článkov/D
dy
Dymaxion House
Kelimutu
Kelimutu je menší komplexný vulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti ostrova Flores. Vrchol sopky tvorí trojica jazier (na západnej strane Tiwi Ata Mbupu, na východnej Tiwu Nua Muri Kooh Tai a Tiwu Ata Polo), pôvodne kráterov zaplavených vodou. Jazerá sú obľúbenou turistickou destináciou. V geologickej histórii sú zaevidované tri menšie freatické erupcie (v rokoch 1865, 1938 a posledná v júni 1968. Centrom erupcie bol kráter (jazero) Tiwu Nua Muri Kooh Tai.
Opis
Štítová sopka vznikla v roku 1860, keď sa z centrálneho otvoru vyliala veľmi tekutá láva a rozliala so do veľkej plochy (takáto sopka môže pokryť veľkú plochu zeme – Mauna Loa na Havaji má obvod základne 193 kilometrov). Kaldery vznikli tam, kde sa časti centrálnej sopky zrútili; voda, ktorá sa v nich nahromadila, vytvorila jazerá v Kelimutu. Tento prírodný útvar leží v kráteri sopky hlbokom 1600 metrov a obyvatelia ostrova jazierka označili za sídlo ľudských duší.
Tieto tri tiché jazerá sú od seba vzdialené iba pár metrov. Dve sú sfarbené do kontrastných odtieňov zelenej, a tretie je červenočierne, čo spôsobujú odlišné minerály, obsiahnuté v skalách, v ktorých jazerá ležia.
Tiwoe Noera Moeri Kooh Fai má malú fumarolu. K hlavným plynom, ktoré vychádzajú z každej sopky, patrí oxid siričitý a pary kyseliny chlorovodíkovej; vypúšťa ich aj fumarola pri jazere. Keď sa oxid siričitý dostane na vzduch, reaguje so vzdušným kyslíkom a vzniká kyselina sírová. Vody Tiwoe Noera Moeri Kooh Fai a Tiwoe Ata Mboepoe obsahujú trochu kyseliny sírovej a chlorovodíkovej, a práve tieto kyseliny farbia vodu v jazere do zelena. Tiwoe Ata Polo malo planúcu, sýto červenú farbu, ktorá však stále viac a viac temnela; jeho neobvyklá farba je daná obsahom železa v horninách. Roztavená hornina – magma – obsahuje množstvo kremičitanov, a niektoré z nich sú bohaté na železo. Keď železo reaguje na vzduchu s kyslíkom, vzniknú jeho červené oxidy, ktoré vode prepožičajú svoju farbu.
Zelené hlbočiny, vzniknuté sopečnou činnosťou, existujú všade na svete, ale nikde inde sa nenachádzajú zelené a červené vody pohromade. Tento úkaz je spôsobený pravdepodobne horninami, ktoré tvoria dno Tiwoe Ata Polo. Magma tej istej sopky často mení svoje chemické zloženie. Je pravdepodobné, že hornina pod Tiwoe Ata Polo obsahuje viac železa, než sa nachádza na dnách ostatných jazier. Okrem toho je tiež možné, že je tu vyšší obsah kyselín, než na ostatných jazerách. Železonosné horniny v červenom jazere rozpúšťa silná kyselina sírová a chlorovodíková a zafarbuje jeho vodu do červena.
Sopka Kelimutu je súčasťou ohnivého kruh, ktorý obopína Tichý oceán.
Zámočnícka ulica (Bratislava)
náhľad|Zámočnícka
Zámočnícka je ulica v Starom Meste v Bratislave.
Je to jedna z najstarších ulíc stredovekej Bratislavy, patrila ku komplexu mestského cvingra. Pôvodne tu bolo židovské osídlenie, no po vyhnaní Židov Turkami už nedostali povolenie na návrat do mesta. Bývali tu rôzni remeselníci.
V roku 1502 sa spomína studňa, v roku 1520 nová bašta, 1532 prašná bašta, 1610 obchody, 1733 škola a 2 studne s čerpadlom, vodovod sa spomína v roku 1753, výčap v roku 1794. V roku 1880 mala ulica 13 domov.
Crypsirina
Crypsirina, po slovensky strakaňa (staršie straka), je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae).
Uršulínska ulica (Bratislava)
Uršulínska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Tiahne sa od Námestia SNP po Laurinskú ulicu. Na ulici sa nachádza Uršulínsky kostol, podľa ktorého je pomenovaná.
V minulosti Veľká Uršulínska spájala dnešné Námestie SNP s Primaciálnym námestím, Malá Uršulínska Primaciálne námestie a Laurinskú ulicu.
V roku 1759 sa spomína dláždenie, v roku 1760 domy, 1762 mestské hradby. V roku 1809 bol kláštor uršulínok poškodený francúzskymi vojskami, v roku 1873 bol prvý fotografický ateliér vo františkánskej záhrade. V roku 1880 mala ulica 13 domov.
Labouquerie
Labouquerie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Flex-Able
Flex-Able je prvý sólový album Steve Vaia. Pôvodne bol dostupný na vinylových platniach a kazetách a dal sa objednať iba poštou. V roku 1988 bola ale re-edícia albumu na CD, s niekoľkými bonusovými skladbami z albumu Flex-Able Leftovers. Tri skladby mali pôvodné aranžmán a štyri boli s miernymi úpravami.
Prémesques
Prémesques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Préseau
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vulaines-lès-Provins
Vulaines-lès-Provins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dedinská krížová procesia na Veľkú noc
Dedinská krížová procesia na Veľkú noc (rus Сельский крестный ход на Пасхе) je názov obrazu ruského realistického maliara Vasilija Grigorieviča Perova z roku 1861.
V. G. Perov bol umelec-demokrat, bojujúci za ideové, realistické umenie. Jeho tvorba, gradujúca v šesťdesiatych rokoch, naplno odrážala sociálno-psychologické aspekty života prostého ľudu. Ovplyvnený revolučným odkazom ruských demokratov, usilujúcich sa zbaviť krajinu jarma zaostalosti, biedy a útlaku, jeho diela odzrkadľovali najtypickejšie myšlienky tej doby. Jednou z nich bol bezútešný obraz ruskej dediny. Túto tematiku nechal naplno vyniknúť na maľbe Dedinská krížová procesia na Veľkú noc.
Okolnosti vzniku diela
Prvé Perovovo významné dielo malo pôvodne vzniknúť ako súťažná práca. V roku 1861 získal Perov ako študent Moskovskej školy maliarstva, sochárstva a architektúry za maľbu Kázeň na dedine zlatú medailu. Posmelený týmto úspechom, rozhodol sa zúčastniť na ďalšej umeleckej súťaži, vyhlásenej Akadémiou umení. Skica ceruzkou s názvom Dedinská krížová procesia na Veľkú noc však bola odbornou komisiou odmietnutá.
Napriek tomuto neúspechu ešte v tom istom roku (medzitým dokončil obraz Kázeň na dedine) namaľoval obraz s rovnakým názvom i námetom. Dielo sa svojím satirickým obsahom stalo „najrevolučnejším“ umeleckým prejavom autora v celej jeho dovtedajšej tvorbe.
Námet a kompozícia
Perov podáva vo svojom diele obraz zastrčenej ruskej dediny polovice 19. storočia. Zachytáva veľkonočný sprievod, ale dojem z neho nie je ani zďaleka sviatočný. Na pozadí pochmúrneho jarného dňa so zatiahnutou veternou oblohou vychádza z domu na okraji dediny neveľká procesia sláviaca sviatok Kristovho zmŕtvychvstania. Pochmúrnosť dotvárajú aj kaluže vody na rozbahnenej ceste.