cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tunel Brinje
Tunel sa nachádza na úseku diaľnice A1 Brinje - Žuta Lokva. Má vybudované oba tubusy, každý z nich má dva jazdné pruhy. Severný portál tunela sa nachádza v nadmorskej výške 496 m n. m. a južný 495 m n. m. V tuneli je maximálna povolená rýchlosť obmedzená na 100 km/h.
V roku 2007 bol tunel Medzinárdnou automobilovou federáciou vyhlásený za najbezpečnejší tunel v Európe pre rok 2007.
Paluchová
Paluchová je ženská podoba priezvisk Paluch alebo Palucha, napr.:
Priehybok
Priehybok je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Vedie ním taktiež hranica okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a zasahuje na územie obcí Nová Bystrica a Rajcza. Masív sa nachádza v hlavnom hrebeni Kysuckých Beskýd, ktorým vedie rozvodnica povodí Dunaja a Visly. Slovenská, južná časť je odvodňovaná prítokmi Bystrice, poľská, severná časť odvádza vodu prítokmi rieky Sola. Susednými vrchmi sú na juhozápade Kykula, na východe Májov a na severe Bendoszka Wielka. Vrch leží v CHKO Kysuce.
Opis
Husto zalesnený vrch je súčasťou horského chrbta, ktorý sa tiahne od juhozápadu od vrchu Javorina východným smerom na Rycierovu horu. Vedie ním štátna hranica i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Severným smerom vybieha z vrchu mohutná rázsocha Bendoszky Wielkej, oddelenej sedlom s horskou chatou. Vrchol leží zhruba severovýchodne od centra Novej Bystrice. Južnú časť masívu odvodňujú prítoky riečky Vychylovka, smerujúcej do Bystrice, severné svahy na poľskom území odvodňujú prítoky rieky Rycerky.
Výhľady
Hustý porast vrcholu neumožňuje súvislejší výhľad a preto rozhľad je obmedzený len na menšie odlesnené lokality. Vyššie okolité vrchy však viditeľnosť vzdialenejších lokalít obmedzujú, napriek tomu aj tento vrch vie ponúknuť zaujímavé výhľady. Okrem vrchov Kysuckých Beskýd je pozorovateľná časť Oravských Beskýd, Oravská Magura, Krivánska Fatra, Kysucká vrchovina i Sliezske Beskydy. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať tiež Moravsko-sliezske Beskydy, Vysoké a Nízke Tatry.
Abbans-Dessus
Abbans-Dessus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Aubin-Rivière
Saint-Aubin-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robert Almási
Robert Almási (* 27. január 1948, Moravské Kračany† 20. máj 2018, Dunajská Streda) bol slovenský akademický maliar.
Tvorba
Autor bol inšpirovaný lužnými lesmi, malebnými oblasťami Žitného ostrova, no aj slovenskými Vysokými Tatrami a samozrejme ženami z kútov sveta, ktoré spoznával vďaka poznávacím pobytom v zahraničí.
Návrhy a realizácie
Medzi jeho návrhy a realizácie patria:
LEDA 3234374
LEDA 3234374, (označovaná aj ako Kométová galaxia z ) je špirálová galaxia nachádzajúca sa v súhvezdí Sochár, vzdialená 3,2 miliardy svetelných rokov od Zeme v kope galaxií Abell 2667. Objavená bola v roku 2007 Hubblovým vesmírnym ďalekohľadom. V súčasnosti je roztrhaná na kusy kopou galaxií. Jej šírka je 600 000 svetelných rokov. Má rozšírený prúd, ktorý sa skladá z rozptýlených zväzkov mladých modrých hviezd a vďaka tomu jej vzhľad pripomína kométu.
Abbenans
Abbenans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Blimont
Saint-Blimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Galik
Galik môže byť:
Sanok SN1
Sanok SN1 je typ dvojnápravovej obojsmernej električky, vyrobenej pre poľské mesto Krakov podnikmi Grazer Waggon- & Maschinen-Fabriks-Aktiengesellschaft vorm. Joh. Weitzer v Grazi a Galicyjskie Towarzystwo budowy Wagonów i Maszyn v Sanoku. Tieto vozne, vyrábané v rokoch 1912–1936, zahajovali prevádzku električkových trati s normálnym rozchodom v Krakove. Spoločne s nimi boli vyrobené vlečné vozne typu PN1.
ROŠEN
náhľad|Logo spoločnosti ROŠEN ROŠEN (v zahraničí aj ROSHEN; ) je ukrajinský výrobca cukrárskych výrobkov so sídlom v Kyjeve. Výrobky Rošen sa predávajú hlavne na trhu bývalého Sovietskeho zväzu, Maďarsku a Litve. Majiteľom spoločnosti je bývalý prezident Ukrajiny Petro Porošenko.
Galík (priezvisko)
Galík je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v obciach Lúčka (okres Svidník) a Plaveč (okres Stará Ľubovňa), v Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha a Teplice.
Známi nositelia
Pozri v článku Galík.
ROŠEN
Spoločnosť má výrobné závody v ukrajinskom Kyjeve, Vinnyci, Kremenčuku a Jahotyne. Tiež v Maďarsku, Litve (Klaipėda) a ruskom Lipecku.
Názov spoločnosti je odvodený od mena Petra Porošenka.
V roku 2012 bola spoločnosť Rošen označená za 18. najväčšiu cukrovinkársku spoločnosť na svete. Celková ročná produkcia jej výrobkov dosahuje 410 000 ton.
Sanok SN1
Konštrukcia
Skriňa vozňa bola drevená, oplechovaná. Vstup na uzavreté plošiny bol zaistený posuvnými dvojdielnymi dverami. Priestor pre cestujúcich bol od plošín oddelený prepážkami s posuvnými dverami. Odber prúdu bol zaistený pomocou lyrového zberača. Skriňa spočívala na dvojnápravovom podvozku. Pohon zabezpečoval jeden jednosmerný elektromotor. Čelné osvetlenie bolo realizované elektrickou lampou.
Dodávky električiek
V rokoch 1912 – 1936 bolo vyrobených celkom 40 vozňov tohto typu.
Galík
Galík je priezvisko, pozri Galík (priezvisko), napr.:
IC 4191
IC 4191 je planetárna hmlovina v súhvezdí Mucha. Objavila ju Williamina Flemingová v roku 1907. Hmlovina je od nás vzdialená približne 2,7 kpc. Centrálna hviezda má priemer zhruba jednej desatiny priemeru Slnka a jej svietivosť je 760 - 980 krát väčšia než svietivosť Slnka.
Saint-Christ-Briost
Saint-Christ-Briost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Fuscien
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Galik (priezvisko)
Galik je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v obciach Lúčka (okres Svidník), Spišský Hrhov (okres Levoča) a v Poprade. V Česku je veľmi zriedkavé.
Známi nositelia
Pozri v článku Galik.
Toyota Celica GT-4
Toyota Celica GT-4 je vysoko výkonná verzia modelu Toyota Celica s prepĺňaným motorom 3S-GTE a stálym pohonom všetkých štyroch kolies. Bol vytvorený, aby súťažil na Majstrovstvách sveta v rely, ktoré určujú že výrobca musí vyrobiť špeciálnu verziu vozidla v dostatočnom množstve. Tieto vozidlá sa označujú ako "špeciálne homologované vozidlá".
Celica GT-4 prišla v troch generáciách, ST165 na základe štvrtej generácie Celica, vyrábanej medzi októbrom 1986 a augustom 1989, zaoblená ST185 vyrábaná od septembra 1989 do septembra 1993 a ST205 vyrábaná od februára 1994 do júna 1999.
Produkčné vozidlá Celica GT-4 boli vyrábané v závode Tahara v prefektúre Aiči v Japonsku a rely vozidlá boli pripravované závodom Toyota Team Europe v Kolíne nad Rýnom v Nemecku.
Toyota Team Europe (TTE) bol tiež prvým predstaviteľom antilag systému (ALS) v ich Toyote Celice GT-4 ST205, ktorý bol technologickým prielomom a ktorý bol prijatý aj inými tímami.
ST165 (1986-1989)
thumb|right|1988 Toyota Celica All-Trac Turbo ST165 GT-4 koncept začal s prototypom kabrioletu na Tokyo Motor Show v roku 1985. Biele auto s burgunským interiérom je prvý automobil s názvom Celica GT-4. Kabriolet sa do výroby nedostal, ale koncept prešiel do modelu liftback, ktorý sa začal vyrábať v októbri roku 1986.
Pred rokom 1988 nebol model ST165 predávaný v Severnej Amerike s výnimkou vozidiel 77 Special Edition, ktorá pripomínala vyhraný šampionát IMSA GTO. ST165 bolo jediné predávajúce sa auto s prvou verziou motora 3S-GTE. Tento motor produkoval výkon od 182 do 190 koní (v závislosti na trhu a modelovom roku) a krútiaci moment 249 Nm.
ST185 (1990-1993)
right|thumb|Toyota Celica GT-Four All-Trac Turbo ST185 GT-Four A bol uvedený na trh USA ako All-Trac Turbo. Z 5000 postavených GT-Four RC ostalo v Japonsku 1800, 3000 bolo vyvezených do Európy, 150 do Austrálie a zvyšné kusy boli určené pre ostatné trhy.
ST205 (1994-1999)
thumb|right|1994 Toyota Celica GT-Four WRC ST205 GT-4 ST205 sa začala vyrábať pre japonský trh vo februári 1994, pre austrálsky, európsky a britský uprostred roka. Táto verzia bola najsilnejšia vyrábaná Celica, ktorej upravený 3S-GTE motor produkoval výkon medzi 239 a 255 koní. ST205 silne ovplyvnila Toyota Team Europe a konečná verzia GT-4 mala kvôli zníženiu hmotnosti hliníkové kapoty a predné blatníky, 4-kanálový ABS, zlepšené CT20B turbodúchadlá a "Super Strut Suspension" pruženie. Bolo postavených 25 000 homologovaných vozidiel pre vstup Toyoty do Majstrovstiev sveta v rely. Rely vozidlá ST205 boli vybavené štandardnými vzperami McPherson. Z 2500 postavených GT-4 WRC ostalo v Japonsku 2100, 300 bolo vyvezených do Európy, 77 do Austrálie a ostatné putovali na iné trhy.
Pre rok 1996, ST205 dostal drobné zmeny, ako 6-lúčové zliatinové disky, projektorové svetlomety, tvarované bočné spojlery a prepracovaný zadný spojler. Zadný vysoký WRC spojler nebol k dispozícii pre faceliftovaný model, ale vrátil sa po druhých menších zmenách v roku 1997.
Abbévillers
Abbévillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Systém jedného prenosného hlasu
Systém jedného prenosného hlasu (anglicky single transferable vote (STV)) je pomerný volebný systém používaný prevažne v menších alebo stredných viacmandátových volebných obvodoch, ktorého hlavnou charakteristikou je hlasovanie voliča pre viacerých kandidátov odstupňované číselne podľa miery jeho preferencií pre nich. Volič hlasuje za jednotlivých kandidátov naprieč stranami, nie za kandidátne listiny strán. Systém spôsobom prevádzania hlasov na mandáty obmedzuje množstvo "prepadnutých" hlasov, ktoré sa vyskytujú v klasickom systéme kandidátnych listín. Podľa podoby kandidátnych listín, spôsobu hlasovania a spôsobu prepočtu hlasov na mandáty má systém jedného prenosného hlasu niekoľko podtypov.
Spôsob hlasovania
náhľad|Príklad hlasovacieho lístka Na hlasovacích lístkoch sú zoradené mená všetkých kandidátov, ktorí kandidujú v danom volebnom obvode. Volič ku každému menu priradí číslo podľa miery svojej preferencie kandidátov. Kandidáta, ktorého si najviac želá zvoliť, označí číslom jedna, kandidáta, ktorý je pre neho druhý najprijateľnejší, označí číslom dve a tak ďalej. Prvý preferenčný hlas volič udeliť musí, udelenie nižších preferenčných hlasov môže byť povinné alebo zostáva na jeho uvážení. Volič, ktorý vyplnil hlasovací lístok na obrázku, vyjadril želanie voliť kandidátov v tomto poradí:
Kandidátna listina je v každom volebnom obvode len jedna, líši sa však spôsob, akým sú kandidáti na nej uvedení. V niektorých prípadoch (Írsko) sú všetci kandidáti na listine zoradení podľa abecedného poradia do jedného stĺpca bez ohľadu na ich stranícku príslušnosť (ktorá je uvedená), v niektorých prípadoch (Tasmánia) sú kandidáti na listine zoradení v náhodnom poradí (a v rámci jedného volebného obvodu sú voličom distribuované volebné lístky s navzájom odlišným poradím kandidátov), ​​na Malte a v Austrálii sú kandidáti zoradení najprv podľa politických strán a až v ich rámci abecedne.
V niektorých štátoch stačí, aby volič udelil prvý preferenčný hlas, ďalšie poradie kandidátov určiť môže, ale nemusí. V iných prípadoch volič musí označiť aspoň toľko preferencií, koľko v jeho volebnom obvode má byť zvolených kandidátov. Predtým sa tiež v niektorých štátoch vyžadovalo, aby volič označil číselné preferencie u všetkých mien na kandidátnej listine. Posledným variantom je priradenie prvého preferenčného hlasu politickej strane, čím volič odsúhlasí poradie kandidátov určené stranou; táto voľba však smeruje proti zmyslu celého systému jedného prenosného hlasu, pretože sa z neho takto vytráca dôraz na úlohu osobností.
Juraj Suja
Bc. Juraj Suja (* 17. november 1980, Lučenec) je slovenský bývalý aktívny basketbalista a basketbalový tréner. Od roku 2013 je hlavným trénerom klubu MBK Ružomberok, od roku 2019 je zároveň trénerom slovenskej ženskej basketbalovej reprezentácie. Ako hráč je víťazom mužskej extraligy s Lučencom, ako tréner dvojnásobný majster Slovenska v ženskej extralige s Ružomberkom.
Systém jedného prenosného hlasu
Spôsob hlasovania
Systém jedného prenosného hlasu je nevýhodné použiť vo veľkých volebných obvodoch. Keďže všetci kandidáti sú uvedení na jednej kandidátnej listine, pri hlasovaní vo veľkých obvodoch by kandidátna listina mala značné rozmery, veľké množstvo mien kandidátov by komplikovalo orientáciu voliča a značne sťažilo sčítanie hlasov, predovšetkým prenos hlasov medzi kandidátmi. Ako vo všetkých ostatných pomerných systémoch platí, že čím menší je volebný obvod, tým menšiu šancu majú byť zvolení kandidáti menších strán a tým menej výsledky zodpovedajú pomeru, v akom voliči podporili jednotlivých kandidátov.
Juraj Suja
Životopis
Suja získal v roku 2010 bakalársky titul na Fakulte športu Prešovskej univerzity v Prešove.
Systém jedného prenosného hlasu
Volebná kvóta
Pred sčítaním hlasov je potrebné stanoviť kvótu, ktorej účelom je zabezpečiť, aby v danom volebnom obvode nebolo zvolených viac kandidátov, než je počet mandátov pridelených danému obvodu. Pôvodne sa používala Hareova kvóta, ktorá je však dnes používaná málo, pretože bola nahradená Droopovou kvótou, ktorá dáva lepšie výsledky. Vzorec pre výpočet Droopovej kvóty je:
((počet platných odovzdaných hlasov vo volebnom obvode/(počet mandátov v obvode + 1)) + 1
Juraj Suja
Trénerská kariéra
V roku 2010 sa Suja stal hlavným trénerom tímu MBK Komárno. Od roku 2012 viedol klub ŠBK Šamorín, v máji 2013 nahradil Štefana Sviteka na poste trénera tímu MBK Ružomberok.
Systém jedného prenosného hlasu
Volebná kvóta
Pokiaľ vzorec nedá celé číslo, je zaokrúhlené dole (tj na najbližšie nižšie celé číslo). Ak napríklad počet platných odovzdaných hlasov v štvormandátovom volebnom obvode je 38 273, činí Droopova kvóta (38273/(4+1))+1=7069,25, po zaokrúhlení 7069. Droopova kvóta tak predstavuje najnižší možný celý počet hlasov, ktorý sa zmestí do počtu platných odovzdaných hlasov toľkokrát, koľko má byť počet mandátov, ale nie viackrát.
Juraj Suja
Trénerská kariéra
Suja bol tiež trénerom ženskej reprezentácie Slovenska do 20 rokov. Vo februári 2019 sa stal trinástym trénerom slovenskej ženskej basketbalovej reprezentácie.
Systém jedného prenosného hlasu
Volebná kvóta
Droopova kvóta je vždy nižšia ako Hareova kvóta, ktorá je jednoduchým podielom odovzdaných hlasov a počtu mandátov v obvode.
Juraj Suja
Osobný život
Od roku 2008 je ženatý so slovenskou reprezentačnou basketbalistkou Timeou Sujovou, s ktorou sa spoznal počas svojho pôsobenia vo Svite, keď Szijjártová hrávala za ŽBK Whirlpool Poprad.
Systém jedného prenosného hlasu
Prevod hlasov na mandáty
Procedúra obsadzovania mandátov vyžaduje niekoľko kôl. Postupuje sa v nasledujúcich krokoch:
Ak by vyradenie kandidáta s najmenším počtom hlasov nezmenilo v ďalšom kole situáciu, môže byť v jednom kole zároveň vyradených viac kandidátov. Ak je potrebné v určitom kole vyradiť kandidáta s najnižším počtom hlasov a viac kandidátov má rovnaký najmenší počet hlasov, je na vyradenie vybraný kandidát na základe náhodného výberu. Ak na konci vyraďovania zostáva na obsadenie jeden mandát a zostávajú dvaja kandidáti, ktorí nedosahujú kvóty potrebné na zvolenie, dostanú mandát ten z nich, ktorý má v poslednom kole vyšší počet hlasov.
Karlovský mier
Karlovský mier alebo Karlovický mier (nesprávne Karlovacký mier) je mierová zmluva ktorou bola zakončená Veľká turecká vojna z rokov 1683 až 1697 medzi Svätou ligou a Osmanskou ríšou.
Zmluva bola uzavretá roku 1699 v dnešnom srbskom meste Sriemske Karlovce. Označila definitívne stiahnutie osmanských Turkov zo strednej Európy, s ich prvými veľkými územnými stratami po storočiach expanzie a ustanovila Habsburskú monarchiu ako dominantnú mocnosť v regióne.
Systém jedného prenosného hlasu
Konkrétny príklad
V nasledujúcom fiktívnom príklade sa má konať večierok, na ktorý prisľúbilo účasť 20 hostí. Usporiadatelia hosťom ponúkli na podávanie tri druhy sladkostí a dali im na výber z piatich možností (pomaranče, hrušky, čokoláda, jahody, cukríky); hostia hlasovali podľa systému jedného prenosného hlasu. Po vybraní anketových lístkov bol stav udelených hlasov nasledujúci:
Karlovský mier
Dôvody a priebeh rokovaní
Osmanská ríša požadovala mier po niekoľkých po sebe nasledujúcich porážkach vo vojne s Habsburskou monarchiou, počnúc porážkou v bitke pri Viedni roku 1683. Poslednú, rozhodujúcu porážku Turci utrpeli 11. septembra 1697 v bitke pri Zente (dnes Senta, Srbsko), keď ich porazilo habsburské vojsko pod velením Eugena Savojského.
Turci prvýkrát súhlasili rokovať s koalíciou európskych štátov, prijať sprostredkovanie neutrálnymi mocnosťami a pripustiť porážku. Po 72 dňových rokovaniach medzi Osmanskou ríšou na jednej strane a Svätou ligou – alianciou Pápežského štátu, Benátskej republiky, Habsburskej monarchie, Poľsko-litovskej únie a Ruského cárstva na strane druhej, v prítomnosti predstaviteľov Anglicka a Holandska ako sprostredkovateľov, zmluva s platnosťou 25 rokov bola podpísaná 26. januára 1699.
Systém jedného prenosného hlasu
Konkrétny príklad
Štyria hostia udelili iba prvý preferenčný hlas pomarančom, dvaja hostia udelili prvý preferenčný hlas hruškám a zároveň druhý preferenčný hlas pomarančom, osem hostí udelilo prvý preferenčný hlas čokoláde a zároveň druhý preferenčný hlas jahodám, štyria hostia udelili prvý preferenčný hlas čokoláde a zároveň druhý preferenčný hlas cukríkom, jeden hosť udelil iba prvý preferenčný hlas jahodám a jeden hosť iba prvý preferenčný hlas cukríkom.
Najprv je potrebné stanoviť Droopovu kvótu; tá robí šesť hlasov.
Karlovský mier
Dôsledky
Na základe zásady, zmluva potvrdila vtedajšie teritoriálne vlastníctvo každej moci. Turci boli donútení vzdať sa takmer všetkých území, ktoré v rámci Uhorska obsadili počas posledných vyše 150 rokov. Habsburgovci dostali od nich Jágerský ejálet, Varadínsky ejálet, veľkú časť Budínskeho ejáletu, severnú časť Temešvárskeho ejáletu a časti Bosenského ejáletu. Znamenalo to obnovenie celistvosti územia Uhorska vrátane Báčky, Chorvátska, Slavónska a väčšej časti Sriemu (s výnimkou juhovýchodnej časti). Kniežatstvo Sedmohradsko zostalo nominálne nezávislé, ale podliehalo priamej vláde habsburských guvernérov. Poľsko-litovská únia si prinavrátila Pravobrežnú Ukrajinu a Podolie, vrátane rozobranej pevnosti v Kamenci Podolskom. Benátska republika získala väčšiu čast Dalmácie, časť Kotorskej boky a polostrov Peloponéz. Dohoda medzi Benátčanmi a Osmanmi bola následne podpísaná v Belehrade, 7. februára 1699.
Systém jedného prenosného hlasu
Konkrétny príklad
Po sčítaní hlasov nasleduje zisťovanie víťazov podľa uvedeného postupu:
Karlovský mier
Dôsledky
Osmani si zmluvou uzavretou v Karlovciach zachovali juhovýchodnú časť Sriemu, južnú časť Temešvárskeho ejáletu a Banát, ako aj suzerenitu (odvodenú zvrchovanosť) nad polonezávislými kniežatstvami Valašskom a Moldavskom.
Systém jedného prenosného hlasu
Konkrétny príklad
Hostia zvolili, že na večierku sa budú podávať čokoláda, pomaranče a jahody.
Karlovský mier
Dôsledky
Počas rokovaní sa diskutovalo aj o Svätom hrobe v Jeruzaleme, ale nedospelo sa k žiadnej dohode o ňom. Turci sa však zaviazali poskytovať ochranu kresťanským pútnikom v Palestíne.
Systém jedného prenosného hlasu
Vlastnosti systému jedného prenosného hlasu
Systém jedného prenosného hlasu spája prvky väčšinového systému (hlasovanie pre konkrétnu osobnosť) s pomerným systémom (výsledné obsadenie mandátov zodpovedá pomernej podpore kandidátom vo volebnom obvode). Pretože v systéme hlasovania nie je zavedená žiadna minimálna hranica nutná pre zvolenie platná na celom území, kde prebiehajú voľby (v celom štáte, regióne atď.), umožňuje systém jedného prenosného hlasu na základe víťazstva aj v jedinom volebnom obvode vstup do voleného telesa aj menším stranám, najmä ak majú silnejšiu podporu v určitých regiónoch a umožňuje aj zvolenie nezávislých kandidátov. Podporuje zvolenie umiernených kandidátov na úkor radikálov a extrémistov. Politické strany majú menšiu kontrolu nad podobou hlasovacích lístkov, zdôrazňuje sa osobný a regionálny rozmer voľby (kandidáti nemôžu ťažiť z umiestnenia na kandidátnej listine, musia vystupovať prevažne za seba). Zvolený zastupiteľ usilujúci sa o znovuzvolenie má sklon hlasovať skôr v prospech svojho volebného obvodu než podľa pokynov svojej strany.
Karlovský mier
Dôsledky
Na navrhnutie nových hraníc medzi Habsburskou monarchiou a Osmanskou ríšou boli zriadené komisie, pričom niektoré časti boli sporné až do roku 1703. Vďaka úsiliu habsburského komisára, talianskeho grófa Luigiho Ferdinanda Marsiliho sa v polovici roku 1700 dohodli chorvátske hranice a začiatkom roku 1701 hranice medzi Uhorskom a Temešvárskym ejáletom Osmanskej ríše. Prvýkrát boli hranice označené fyzickými medzníkmi. Vymedzenie Benátskej republiky s Osmanskou ríšou v oblasti Dalmácie predložil benátsky správca Giuseppe Govato Grimani, a táto hranica (tzv. Linea Grimani) bola stanovená vo februári 1701.
Systém jedného prenosného hlasu
Vlastnosti systému jedného prenosného hlasu
Na rozdiel od iných pomerných volebných systémov je takmer vylúčené, aby volič napomohol zvoleniu kandidáta, ktorého nechce. Pokiaľ využije udelenie druhej, tretej či ďalšej preferencie, takmer s istotou bude v priebehu udeľovania mandátov kandidátom jeho hlas využitý.
Janovský záliv
náhľad|Janovský záliv, 1875 Janovský záliv sa nachádza v najsevernejšej časti Ligúrskeho mora. Jeho šírka je približne 125 km (od mesta Imperia - západ, po mesto La Spezia - východ). Maximálna hĺbka činí okolo 1 500 m. Najväčším mestom na pobreží je Janov, kde sa nachádza aj prístav.
Systém jedného prenosného hlasu
Použitie vo svete
Systém jedného prenosného hlasu sa používa okrem samotnej Británie prevažne v krajinách, ktoré predtým náležali k britskému koloniálnemu systému, inde len ojedinele; niekedy preto býva označovaný britský systém pomerného zastúpenia.
Karlovský mier
Dôsledky
S uzavretím mierovej zmluvy nesúhlasila uhorská šľachta preto, že jej predstavitelia neboli k rokovaniam prizvaní a zmluva nebola s nimi diskutovaná. Nespokojnosť s politickými a spoločenskými pomermi zachvátila aj nižšie vrstvy obyvateľstva v Uhorsku a roku 1703 vyvrcholila posledným protihabsburským povstaním pod vedením Františka II. Rákociho.
Jožinko: Dieťa svojich rodičov
Jožinko: Dieťa svojich rodičov bol komiks vychádzajúci v slovenskom časopise Roháč v rokoch 1965 – 1987 ktorý písal a kreslil Jozef Babušek (pseudonymom: Jozef Schek). Komiks bol čitateľsky úspešný, ale autor ho podľa vlastného vyjadrenia nemal rád. Kvôli tomu ho aj potom začal tajne volať "idiot".
V roku 1974 bol Jožinko po celý rok na zadnej strane časopisu V roku 1975 nevychádzal vôbec až do silvestrovského čísla toho roku.
Alojz Bogyó
Alojz Bogyó (* 11. jún 1834, Paňa† 22. júl 1906, Pécs) bol herec, operný spevák, riaditeľ divadla zemianskeho pôvodu.
Život
Istý čas bol aj riaditeľom vidieckeho divadla. V roku 1880 a 1881 vystupovali v Békéscsabe, v roku 1881 v Mohácsi, v roku 1882 v Bude. V roku 1885 sa uchádzal o post riaditeľa divadelnej spoločnosti v Debrecíne. V decembri 1885 ho odvolali z vedenia győrskeho divadla. V roku 1886 hral v Ostrihome. V roku 1888 ešte stále prevádzkoval svoju spoločnosť. V roku 1904 odišiel do dôchodku. Usadil sa v Pécsi a stal sa odpisovačom kráľovskej tabuli.
Hral tenorové role ako bán Bánk, Ladislav Hunyadi (Erkel), Faust (Gounod), Trubadur (Verdi), Zampa (Hérold). Napísal aj operetu Leánykérők.
Európska ženská basketbalová liga
Európska ženská basketbalová liga, skratka EWBL (z angl. European Women's Basketball League) je európska basketbalová tímová súťaž žien, sústreďujúca sa na tímy zo Strednej, Východnej a Severnej Európy. Do roku 2018 niesla názov Východoeurópska ženská basketbalová liga (EEWBL).
Saint-Germain-sur-Bresle
Saint-Germain-sur-Bresle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leknovité
Leknovité (Nymphaeaceae) sú čeľaď z radu leknotvaré (Nymphaeales). Vedecké meno čeľade pochádza z gréckeho mena vodnej nymfy.
Sú to sladkovodné, väčšinou trváce byliny s jednoduchými celistvými listami ponorenými alebo plávajúcimi na vodnej hladine. Kvety sú často nápadné, rozvíjajú sa nad hladinou. Rozšírené sú hlavne v trópoch, ale vyskytujú sa aj v miernom pásme. Na Slovensku sa prirodzene vyskytujú dva druhy: lekno biele a leknica žltá. Oba druhy sú zákonom chránené. Iné druhy sú len pestované ako okrasné rastliny.
Charakteristika
Leknovité sú trváce (len ojedinele jednoročné) sladkovodné byliny, zakoreňujúce v substráte na dne. Listy sú jednoduché, pri väčšine zástupcov dlho stopkaté, s čepeľou plávajúcou na hladine (napr. lekno biele, viktória amazonská), zriedkavo krátko stopkaté s ponorenou čepeľou (napr. rod Barclaya). Pri leknici sú listy aj ponorené aj plávajúce na hladine. Listy vyrastajú striedavo z dlhého a plazivého alebo krátkeho a vzpriameného, rozkonáreného alebo nerozkonáreného podzemku, z ktorého vyrastajú adventívne korene. Cievne zväzky sú väčšinou roztrúsené (eustéla je značne modifikovaná). Listová čepeľ je celistvá, najčastejšie kopijovitá, okrúhla alebo štítovitá. V listových aj kvetných stopkách je často prítomné pletivo aerenchým. Niektoré druhy (napr. viktória amazonská, Euryale ferox) majú listové stopky aj čepele zospodu pokryté ostňami. Kvety sú jednotlivé, dlho stopkaté a väčšinou vynorené nad hladinu. Sú obojpohlavné, heterochlamydeické, aktinomorfné, najčastejšie hemicyklické, hmyzoopelivé. Kališné lístky sú niekedy čiastočne petalizované. Tyčinky sú často primitívnej stavby (nerozlíšené na nitku a peľnice), s plynulým prechodom cez staminódiá do korunných lupienkov. Gyneceum je synkarpné. Plodom je dužinatá tobolka (niekedy interpretovaná ako bobuľa). V semenách prevažuje perisperm, endosperm je tenký.
Rozšírenie
Čeľaď leknovité zahŕňa tri až osem rodov a asi 70 druhov. Leknovité sú rozšírené takmer po celom svete od trópov po teplejšie oblasti mierneho pásma. Najväčší rod je lekno (asi 50 druhov), ktorý má iež najväčší areál rozšírenia, od mierneho pásma až po trópy. Rod leknica zahŕňa asi 10 druhov a je rozšírený v severnom miernom pásme, a tiež aj v Mexiku a v Karibskej oblasti. V Európe sa vyskytuje približne 5 druhov z tejto čeľade: lekno biele (Nymphaea alba), N. candida, N. lotus, leknica žltá (Nuphar lutea) a N. pumila.
Ekológia
Voňavé a často nápadné kvety leknovitých sú navštevované najrôznejším hmyzom zberajúcim peľ a nektár, najčastejšie chrobákmi, muchami a včelami. Častá je protogýnia (piestiky dozrievajú skôr ako tyčinky), ktorá zabraňuje samoopeleniu. Kvety viktórie amazonskej kvitnú len dve noci: v prvú noc sú kvety biele a samičie, v druhú noc zmenia pohlavie na samčie a farbu na ružovú.
Plody väčšiny zástupcov sú mäsité (preto bývajú nesprávne považované za bobule), dozrievajú pod vodou, kde s výnimkou leknice nepravidelne pukajú (znak tobolky). Semená sú na kratšie vzdialenosti rozširované vodou, na dlhšie prostredníctvom vodného vtáctva, ktoré ich vyhľadáva ako potravu. V rode leknica sa tobolka rozpadne na jednosemenné diely, ktoré vďaka aerenchýmu plávajú na hladine. Okrem pohlavného rozmnožovanie je časté aj vegetatívne rozmnožovanie prostredníctvom podzemkov a hľúz.
Obsahové látky
V rastlinách z čeľade leknovité sú prítomné glykozidy a charakteristické chinolizidínové alkaloidy, ktoré sa nevyskytujú v žiadnych iných rastlinách (napr. nymfeín, nufaridín).
Rozsah taxónu
Koncepcie čeľade leknovité sa líšia v závislosti od systému. V tradičnej taxonómii boli leknovité považované za prechodový článok medzi dvojklíčnolistovými a jednoklíčnolistovými rastlinami. Cronquist oddeľoval samostatnú čeľaď Barclayaceae, Tachtadžjan dokonca aj čeľaď Nupharaceae (leknicovité). V systémoch APG I a APG II čeľaď leknovité nebola zaradená do radu, a patrili do nej tiež rody nachádzajúce sa v súčasnosti v čeľadi kabombovité (Cabombaceae), napr. Brasenia a Cabomba. V systéme APG III z roku 2009 je už čeľaď leknovité zaradená spolu s ďalšími dvomi čeľaďami kabombovité (Cabombaceae) a vodniatkovité (Hydatellaceae) do radu leknotvaré v rámci parafyletickej skupiny radov ANITA.
V dávnejšej minulosti čeľaď leknovité v niektorých systémoch zahŕňala nielen dnešnú čeľaď kabombovité, ale aj dnešnú čeľaď lotosovité.
Vnútorná systematika (rody)
leknovité:
Násobná väzba
Násobná väzba je kolektívne pomenovanie pre kovalentné chemické väzby, v ktorých je väzbový poriadok vyšší než 1. V týchto väzbách sa teda medzi atómami zdieľajú viac, ako dva elektróny. Typicky to bývajú násobky 2, napríklad 4 elektróny (dva páry) u dvojitej väzby alebo 6 elektrónov (tri páry) u trojitej väzby. Násobné väzby sú tvorené jednou σ väzbou a prípadne ďalšími väzbami (zvyčajne π, prípadne δ alebo φ). Násobné väzby sú kratšie a pevnejšie, než jednoduché väzby.
Tento pojem súvisí s teóriou molekulových orbitálov (MO), ktorá je schopná popísať tvorbu π väzby.
Leknovité
Význam
Lekná i leknice sa pestujú v záhradných jazierkach alebo vodných nádržiach ako okrasné rastliny. Vo vyhrievaných skleníkoch sa zriedkavo pestuje tiež viktória amazónska. Niektoré druhy sú pestované ako akvárijné rastliny, hlavne Barclaya longifolia a Barclaya motleyi.
Semená a podzemky rôznych druhov leknovitých obsahujú škrob a slúžia lokálne ako potrava a krmivo. Jedlá semena má tiež viktória amazónska. Jedlé semená druhu Euryale ferox sú využívané v tradičnej indickej medicíne.
Accolans
Accolans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kritios
náhľad|Tyranobijci Harmodios a Aristogeitón, rímska mramorová replika súsošia, ktoré vytvorili Kritios a Nésiótes, Museo Nazionale, [[Neapol ]] Kritios alebo Kritias bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr. Sochár Kritios pochádzal pravdepodobne z Atén. Aktívny bol približne v rokoch 480 až 460 pred Kr. Z jeho nezachovalých sôch je známych šesť podstavcov objavených v Atike, ktoré signoval spolu s Nésiótom. Zo starovekých autorov nám správu o jeho sochárskom diele, súsoší Tyranobijcov, ktoré stálo v Aténach, zaznamenal v 2. storočí cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „''Neďaleko potom stojí Harmiodos a Aristogeitón, ktorí zabili Hipparcha. Aký bol dôvod a spôsob, akým čin vykonali, povedali už iní. Z týchto sôch sú jedni dielom Kritiovým, staršie vytvoril Anténor.''“
Vytvorením nového súsošia Tyranobijcov Harmodia a Aristogeitóna, ktoré malo nahradiť súsošie od Anténora, boli Kritios a Nésiótes poverení v roku 477 pred Kr. Pôvodné Anténorovo dielo, ktoré stálo na aténskej agore, dal Xerxes I. v roku 480 pred Kr. previesť do Perzie a do Atén sa vrátilo až za vlády Seleukovcov. Je známych niekoľko rímskych kópií tohto súsošia.
Kritios a Nésiótes sa ešte prísne pridŕžali predpisov dórskej bronziarskej školy. Staroveký spisovateľ Lukianos, ktorý sa v mladosti venoval sochárstvu, uvádza, že niektorí rečníci sú pri prejavoch meraví ako Kritiove a Nésiótove sochy. Vo vývine gréckeho sochárstva sa síce tieto sochy časovo zaraďujú už do novej epochy, ale z dôvodov konzervatizmu zachovávajú ešte zčasti tradičný archaický štýl. Na základe tohto štýlu sa Kritiovi pripisujú aj ďalšie sochy, medzi ktoré patrí napr. Kritiov chlapec, zhotovený približne v roku 480 pred Kr., objavený v Aténach.
Clontarf (Dublin)
Clontarf (, doslova Býčia lúka) je bohaté predmestie v oblasti Northside mesta Dublin.
Dňa 23. apríla 1014 sa tu odohrala bitka pri Clontarfe, počas ktorej írsky kráľ Brian Boru odrazil inváziu Vikingov, v ktorej však padol. Táto bitka ukončila vojnu medzi Írmi a Vikingami.
Doprava
Pobrežie Clontarfu je obsluhované autobusovými linkami 130, 104 a H2, zatiaľ čo vnútrozemské časti pokrývajú autobusy na Howth Road, ako napríklad H1, H2 a H3. Vlakové spojenie zabezpečuje DART cez novú železničnú stanicu na Clontarf Road, ktorá nahradila pôvodnú na Howth Road.
AGM-88 HARM
Strela môže byť nesená americkými lietadlami EA-6B, F/A-18 Hornet, F/A-18E/F Super Hornet, F-16C/J a F-15E. AGM-88 je tiež súčasťou výzbroje nemeckých a talianskych lietadiel Tornado IDS/ECR, pričom v budúcnosti by mala byť integrovaná aj do stealth stíhačiek F-35.
Vznik a vývoj
Úvodné štúdie ohľadom vývoja novej protiradarovej strely sa začali v roku 1972, keď bolo zjavné, že na pôsobenie proti sovietskym systémom protivzdušnej obrany budú potrebné výkonnejšie rakety ako tie, ktoré boli v tej dobe vo výzbroji amerických lietadiel. V roku 1974 uzavrelo americké námorníctvu zmluvu o vývoji nových striel so spoločnosťou Texas Instruments. Prvé verzie AGM-88 HARM (A/B) boli odvodené z vtedajších protiradarových striel - AGM-45 Shrike a AGM-78 Standard ARM. Kombinovali najžiadanejšie funkcie každej z nich, pričom poskytovali ďalšie vlastnosti, ktoré zvýšili ich operačnú efektivitu. Celkové náklady na vývoj strely dosiahli 644,5 milióna dolárov.
Hromadná výroba rakiet AGM-88 bola schválená v marci 1983, pričom dodnes ich bolo vyrobených viac ako 23000 kusov. Jednotková cena najnovšej verzie AGM-88E je 994000 dolárov. Americké letectvo vybavilo ako prvé týmito strelami lietadlá F-4G. Raketa vznikla ako spoločný projekt amerického letectva a amerického námorníctva, ale sú ňou vyzbrojené aj stíhačky námornej pechoty.
K prvému bojovému nasadeniu došlo v roku 1986 v Líbyi pri nálete na Tripolis a Bengázi. Rakety dokázali úspešne potlačiť sovietske systémy S-75 Dvina, S-125 Neva a S-200. Počas vojny v Perzskom zálive v roku 1991 bolo vystrelených viac ako 2000 týchto rakiet proti irackým radarovým systémom.
Konštrukcia a vlastnosti
Aj keď AGM-88 HARM a AGM-45 Shrike zdieľajú základnú podobnosť z hľadiska vzhľadu a určenia, AGM-88 je o viac ako meter dlhšia než AGM-45 a má mierne väčší priemer. Strela je dlhá a má priemer. Letí rýchlosťou 2 Machy a jej dolet je. Celková hmotnosť rakety je 361 kg, pričom jej bojová časť váži 68 kg.
Môže byť nesená viacerými typmi lietadiel na závesníku LAU-118(V)1/A. Ešte pred vypustením dostane raketa súradnice cieľa od materského lietadla. Tieto parametre využíva v počiatočnej fáze letu a neskôr vyhľadáva požadovaný cieľ prostredníctvom pasívneho alebo aktívneho radarového systému.
Malokarpatská knižnica v Pezinku
náhľad|Vchod do novej budovy knižnice Malokarpatská knižnica v Pezinku je verejná regionálna knižnica založená v roku 1953, ktorá sa nachádza na Holubyho ulici číslo 5. Jej zriaďovateľom je Bratislavský samosprávny kraj a plní funkciu metodického centra pre verejné mestské a obecné knižnice Malokarpatského regiónu a časť Záhoria, ako napríklad pre okresy Pezinok, Malacky a Senec. Knižniciam poskytuje odbornú metodickú pomoc, vykonáva štatistické vykazovanie a rozbory a koordinuje bibliografickú činnosť. Malokarpatská knižnica plní aj funkciu krajskej knižnice pre Bratislavský kraj.
Saint-Gratien (Somme)
Saint-Gratien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Malokarpatská knižnica v Pezinku
Dňa 1. augusta 1991 bola otvorená nová budova s vchodom z Jesenského ulice.
Je rozdelená na oddelenie pre deti a mládež a oddelenie pre dospelých. Čitateľom knižnice sa môže stať každý občan Slovenska po zaplatení členského, ktoré platí na 1 rok.
Saint-Gratien (Somme)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Malokarpatská knižnica v Pezinku
Pobočka knižnice
Od 29. mája 2018 má svoju pobočku aj v historickej mestskej časti Cajla, na Cajlanskej ulici číslo 88.
Štatistiky
Knižnica má viac ako 4000 zaregistrovaných čitateľov, z toho asi 1700 čitateľov tvoria deti. Ročne knižnicu navštívi takmer 35 000 návštevníkov.
Saint-Gratien (Somme)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cyril Montana
Cyril Montana (* 31. december 1969) je súčasný francúzsky spisovateľ a novinár. Pravidelne píše články pre rôzne denníky a časopisy, ako napríklad Le Point a Grand Seigneur. Roku 2006 sa zoznámil so slávnou indonézskou speváčkou Anggun, s ktorou v roku 2010 oženil. 8. novembra 2007 sa im narodila dcéra Kirana Cipta Montana Sasmi. Anggun ho opustila v roku 2015.
Theodora (prvé meno)
Theodora alebo Teodora (grécky: Θεοδώρα, Theodóra/Theodora) je ženské meno gréckeho pôvodu odvodené zo slov theos (θεός) - Boh, Boží a dóron (δῶρον) - dar, znamená Boží dar. Prvýkrát sa vyskytlo u Mykénskych Grékov. Meno Dorota (grécky: Δωροθέα, Dōrothea) obsahuje rovnaké písmená v opačnom slede. Mužská podoba mena znie Teodor/Theodor.
Meniny v rozšírenom kalendári na Slovensku má 9. novembra.
Abaja
Abaja môže byť:
Vajanského vodopád
thumb|Dolná časť Vajanského vodopádu v Temnosmrečinskej doline. Vajanského vodopád je ľadovcový vodopád selektívneho typu vo Vysokých Tatrách, ktorý sa nachádza na dolnej terase skalného prahu medzi Kôprovou a Temnosmrečinskou dolinou.
Charakteristika
Vajanského vodopád má výšku okolo 30 metrov a tvorí ho Temnosmrečinský potok tečúci z Nižného Temnosmrečinského plesa. Voda padá zo skalného prahu v nadmorskej výške 1620 m n.m. v závere Temnosmrečinskej doliny v lokalite Temné smrečiny. Podložie je tvorené granodioritom.
Roman Ruhig
Mgr. Roman Ruhig (* 1971, Bratislava) je slovenský právnik a politik.
Vzdelanie a kariéra
Roman Ruhig vyštudoval energetiku na Strednej odbornej škole v bratislavskej Záhorskej Bystrici. Následne získal titul banského inžinierstva v oblasti ťažby štrkopieskov. Je absolvent práva na Fakulte práva Janka Jesenského Vysokej školy Danubius v Sládkovičove.
Ruhig pracuje ako odborník na správne právo a ako koncipient v advokátskej kancelárii. Je konateľom viacerých spoločností.
V Piešťanoch Ruhig od roku 2006 vlastní národnú kultúrnu pamiatku, secesnú stavbu hotela Lipa, ktorý sa počas plánovanej rekonštrukcie zmenil na ruinu a v súčasnosti je väčšina z neho zbúraná. Krajský pamiatkový úrad v Trnave v roku 2012 zastavil búracie práce, nakoľko boli realizované v rozpore s projektovou dokumentáciou. V roku 2013 Ruhig tvrdil, že rekonštrukcia hotela bude hotová do roku 2015. V roku 2018 stavba stále ležala v zruinovanom stave.
Politická kariéra
Vo voľbách do VÚC v roku 2013, Ruhig kandidoval na post predsedu Bratislavského samosprávneho kraja za stranu Nový Parlament. Do druhého kola však nepostúpil, keď v prvom kole skončil až na 10. mieste so ziskom 704 hlasov (0,59%). Tiež neúspešne kandidoval za poslanca BSK za obvod Rača a Vajnory.
V parlamentných voľbách v roku 2016 bol jedným z lídrov kandidátky Koalície Spoločne za Slovensko (zloženej zo strán Slovenská ľudová strana, PRÁVO A SPRAVODLIVOSŤ (za ktorú Ruhig kandidoval) a Nový Parlament), keď kandidoval z 2. miesta. Avšak, koalícia získala vo voľbách iba 1 776 hlasov - 0,06% celkového počtu hlasov, čo bolo najmenej zo všetkých politických strán, a do Národnej rady sa nedostala.
V komunálnych voľbách v roku 2018 kandidoval na primátora Bratislavy za stranu SLOVENSKÁ NÁRODNÁ JEDNOTA - strana vlastencov. Bol neúspešný, získal 2 010 hlasov, skončil na 6. mieste s 1,3% hlasov.
V roku 2019 kandiduje taktiež na post europoslanca vo voľbách do Európskeho parlamentu za Slovenskú ľudovú stranu Andreja Hlinku z 2. miesta na kandidátnej listine. V novembri 2019 vstúpil do strany Slovenská liga bývalého premiéra Vladimíra Mečiara a na sneme 9. novembra sa stal podpredsedom Slovenskej ligy.
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku vo florbale
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku vo florbale sú ázijsko-oceánske medzinárodné podujatie národných družstiev vo florbale, ktoré riadi Ázijsko-oceánska florbalová konfederácia (AOFC). Ich história siaha do roku 2004, kedy sa v Singapure konal prvý turnaj majstrovstiev spoločne v mužskej aj ženskej kategórii. Mužský turnaj prebieha do roku 2012 každoročne. Roku 2017 bol turnaj nahradený nástupníckym Ázijsko-oceánskym pohárom.
Saint-Léger-lès-Authie
Saint-Léger-lès-Authie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
The Real Dirt on Farmer John
The Real Dirt on Farmer John je dokumentárny film o farme Angelic Organics a jej zakladateľovi farmárovi Johnovi Petersonovi, ktorý bol nakrútený v roku 2005 režisérom Taggartom Siegelom.
Saint-Léger-lès-Authie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Adam-lès-Passavant
Adam-lès-Passavant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Regulačné T bunky typu 1 (Tr1 bunky)
Regulačné T bunky typu 1 (Tr 1 bunky) je trieda regulačných T buniek účastniacich sa periférnej imunity ako podtrieda CD4+ T buniek. Tr1 bunky regulujú toleranciu voči antigénom všetkého pôvodu. Môžu byť špecifické proti "vlastným" alebo "cudzím" antigénom, teda "self" alebo "non-self" špecifické. Ich kľúčová úloha spočíva v indukovaní a udržovaní periférnej tolerancii   a potláčajú tkanivové zápaly v autoimunite a v "graft versus príjemca ochoreniach" (GvHD).
Charakterizácia a povrchové molekuly
Charakteristické povrchové markery pre Tr1 bunky u ľudí a myší sú CD4+, CD49b+ , LAG-3+ a CD226+ z ktorých LAG-3+ a CD49b+ sú nevyhnutné. LAG-3 je membránový proteín u Tr1 buniek s negatívnym regulačným efektom na TCR-mediovaný prenos signálu u ľudí a myší. Keď sa LAG-3 stane solubilná molekula, aktivuje dendritické bunky (DCs) a zvyšuje ich antigén špecifickú T bunkovú odpoveď, čo je nutné pre Tr1 antigénnu špecifitu. CD49b patrí do proteínovej rodiny integrínov a je receptorom pre mnohé proteíny extracelulárnej matrix a aj pre proteíny ne-matrixového pôvodu. CD49b poskytuje len malý príspevok k diferencovaniu a funkcii Tr1 buniek.
Typicky produkuju veľké množstvo IL-10, IFNy, IL-5 a tiež TGF-β ale nie IL-4 a ani IL-2. Produkcia IL-10 je tiež omnoho viac rapídna ako jeho produkcia inými T bunkovými typmi.
Tr1 bunky neexprimujú FOXP3 konštitutívne   ale iba prechodne po ich aktivácií a v menšom množstve ako  CD25+ FOXP3+ regulačné bunky. FOXP3 nieje nutný pre Tr1 indukciu a ani ich funkciu. Tiež produkujú "repressor GATA-3" (ROG), ktorý  CD25+ FOXP3+ regulačné bunky neprodukujú. ROG znižuje expresiu GATA-3, čo je charakteristický transkripčný faktor Th2 buniek.
Tr1 bunky exprimujú vysoké hladiny seba-regulačných faktorov ako "receptor pre glukokortikoidovo-indukovaný nádor nekrotizujúci faktor" (GITR), OX40 (CD134) a receptor pre tumor nekrotizujúci faktor (TNFRSF9). Kľudové Tr1 bunky exprimujú Th1 asociované chemokinové receptory CXCR3 a CCR5 and tiež Th2 asociované CCR3, CCR4 a CCR8 chemokinové receptory. Po aktivácií Tr1 bunky migrujú preferenčne na podnet molekuly I-309, ligand pre CCR8 chemokinový receptor.
Mechanizmy Tr1 mediovanej supresie
Supresívny a toleranciu indukujúci efekt Tr1 buniek je mediovaný skrze na skrz cytokínmi. K dispozícií majú tiež supresívne mechanizmy "priamy kontakt bunka bunky", moduláciu dendritických buniek, metabolicku disrupciu a cytolýzu. In vivo Tr1 bunky musia byť aktivované aby mohli vykonávať svoju regulačnú funkciu.
Diferenciácia
Regulačné T bunky typu 1 sú indukovateľné a vyvstávajú z prekurzorov, naivných T buniek. Môžu byť diferencované in vitro, ex vivo a aj in vivo. Spôsoby Tr1 indukcie in vivo, ex vivo and in vitro sa líšia a zahŕňajú veľa rôznych prístupov ale molekulárny mechanismus, sa do dnešného dňa, zdá byť konzervovaný.
IL-27 spolu s TGF-β indukujú IL-10 produkujúce regulačné T bunky s vlastnostami Tr1 buniek. IL-27 sam dokáže indukovať Tr1 bunky ale v neprítomnosti TGF-β tieto bunky následne produkujú veľké množstva jak IFN-y tak IL-10. Funkcia IL-6 a IL-21 spočíva v ich regulácií transkripčných faktorov nevyhnutných pre IL-10 produkciu, ktorá, sa verí, že naštartuje diferenciáciu.
Navrhované transkripčné biomarkery pre regulačné bunky typu 1 sú: Expresia týchto transkripčných faktorov je riadená IL-6 a je IL-21 a IL-2 závislá.
Klinická manifestácia a aplikácia
Transplantačný výskum ukázal, že pri transplantácií kostnej dreni, prítomnosť darcovských buniek produkujúcich IL-10 ako odpoveď na hostiteľské antigény korelujú s absenciou GvHD, zatiaľ čo znížený počet výrazne associoval so závažnou GvHD. Znížená hladina IL-10 CD4+ produkujúcich buniek bola tiež pozorovaná v zapálenom synoviu a periférnej krvy pacientov s reumatoidnou artritidou.
Fáza I/II klinických testou, zaoberajúcich sa liečbou Cronovej choroby pomocou Tr1 buniek, bola úspešná a zdá sa byť bezpečná bez vzniku všeobecnej imunosupresie.
Na love
Na love je slovenská televízna súťažná relácia typu show, ktorú vysiela TV Markíza od 13. júna 2022. Moderátorom relácie je Viktor Vincze. Televízia Markíza potrvdila prípravu druhej série, ktorá sa bude vysielať v roku 2024.