cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zachar Olexandrovič Jefimenko
Zachar Olexandrovič Jefimenko ( * 3. júl 1985, Makijivka, Ukrajina) je ukrajinský šachový veľmajster. Svoj titul získal v roku 2002, rok predtým získal titul medzinárodného majstra. Celkom trikrát reprezentoval Ukrajinu na šachových olympiádach. V roku 2010 tento turnaj s tímom vyhral a sám v individuálnej kategórii skončil druhý. Jeho výkon na tomto turnaji dosiahol 2783 ratingu Elo. Získal 8,5 bodov z 11. Jeho úspešnosť tu bola 77,3%. V roku 2005 sa spoločne s Alexejom Širovom, Levonom Aronjanom, Emilom Sútovskym a Kirilom Georgijevom delil o prvé miesto na Gibraltár Open. V roku 2009 skončil s tromi bodmi deviaty na turnaji Karpov Pojkovskij. V apríli 2020 bol jeho rating Elo 2602. Svojho najvyššieho ratingu dosiahol v marci 2010, kedy mal 2708 Elo. Minimálne šesťkrát hral na ukrajinskom šachovom šampionáte tímov. V roku 2015 odohral za tím SKM Angelus Stará Ľubovňa v slovenskej šachovej Extralige 3 partie - jednu vyhral (proti majstrovi FIDE), dve prehral (proti GM). Hral v nemeckej šachovej extralige, a to za klub SV Werder Bremen.
Chris Evans
Osobný život
Podporuje práva LGBT skupín. Aj keď bol vychovaný katolíkmi, tak vyjadril panteistické videnie sveta a veľmi sa zaujíma o budhizmus.
Je fanúšikom futbalového tímu New England Patriots a figuroval ako rozprávač v ich dokumentárnom snímke s názvom America 's Game: The Story of the 2014 New England Patriots.
Vouillé (Vienne)
Vouillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slávnosť Nanebovzatia Panny Márie
Slávnosť Nanebovzatia Panny Márie je v niektorých kresťanských cirkvách najdôležitejší mariánsky sviatok, ktorý sa oslavuje 15. augusta. Katolícka cirkev ho slávi najvyšším stupňom liturgického sláveniaslávnosťou, ktorá je vyhlásená ako prikázaný sviatok. Vyjadruje, že Presvätá Bohorodička Panna Mária už dosiahla života v „dokonalej a oslávenej telesnosti“ ako individuálna osoba a bola telom i dušou vzatá do Neba. Toto učenie vyznávajú niekoľké cirkvi: katolícka cirkev, pravoslávna cirkev a časť cirkví anglikánskej tradície. V rímskokatolíckej cirkvi bolo toto učenie roku 1950 pápežom Piom XII. ako dogma, teda je to záväzná, normatívna výpoveď v oblasti viery. Ide o najstarší zo všetkých mariánskych sviatkov.
Pôvod
Biskup Epifanios zo Salaminy píše, že o smrti Panny Márie nie je nič známe. Názor, že Bohorodička bola vzatá do neba sa začína objavovať až 3. alebo 4. storočí v pseudonymnom gréckom texte De obitu S. Dominae a kázania svätých Hieronyma a Augustína k tomuto sviatku sú vraj tiež z neskorších čias. V autentických spisoch sa po prvý raz objavuje u svätého Gregora Tourskeho a svätý Ján Damaský píše, že na Chalcedonskom koncile roku 451 oznámil jeruzalemský biskup Juvenalis cisárovi Marcionovi, ktorý sa pýtal po ostatkoch Matky Božej, že Panna Mária zomrela v kruhu apoštolov, bola pochovaná, a keď jej hrob otvorili, nebola tam.
Že by bol sviatok ustanovený na koncile v Efeze roku 431 z podnetu patriarchu Cyrila Alexandrijského je len hypotéza. Podľa Gregora Tourskeho sa oslavoval v Egypte, v Arábii a v Gallii v 6. storočí v januári. V gréckej cirkvi ho cisár Maurikios I. stanovil podľa jeruzalemských mníchov na 15. august. Grécka cirkev ho nazýva koimésis, tj. usnutie, v staroslovienčine: uspenije. V Ríme sa hlavný sviatok Panny Márie oslavoval 1. januára, sviatok 15. augusta sa prvýkrát objavil v liturgii pápeža Geláza I., podľa niektorých je ale neskoršieho pôvodu. V 7. storočí je už potom bezpečne doložený za pápeža Sergia I. a bol jedným z najväčších sviatkov. V Nemecku bol sviatok zavedený v roku 813 po synode v Mainze.
Slávenie
V katolíckej a anglikánskej cirkvi sa oslavuje 15. augusta, čo je v mnohých krajinách prikázaný sviatok. Na mariánskych pútnických miestach bývajú veľké slávnosti. Východné cirkvi tento sviatok oslavujú 28. augusta, čo je gregoriánsky 15. august v juliánskom kalendári, a predchádzajú mu dva týždne pôstu.
Operácia Tiger
Operácia Tiger, alebo cvičenie Tiger (ang. Exercise Tiger) bola prísne tajná misia britských a amerických vojsk počas druhej svetovej vojny. Prebiehala od 22. až do 30. apríla 1944 na pláži Slapton Sands v Devone a jej cieľom bola príprava na vylodenie v Normandii. Táto operácia sa Britom a Američanom nevydarila podľa predstáv. Padlo v nej totižto mnoho vojakov.
Podľa generálov bola pláž Slapton Sands v Devone na operáciu vybraná, lebo sa podobala na pláž v Utahu.
Operácia bola prísne tajná, preto o nej žiadny zúčastnení vojaci (dokonca ani tí, ktorí prežili tento tragický deň) nemohli hovoriť. O tomto cvičení verejnosť nevedela až do roku 1984, keď odhalili pomník na počesť mužov, ktorí pri tejto misii prišli o svoje životy.
Príprava
Koncom roku 1943 britská vláda ustanovila devonskú pláž Slapton Sands ako cvičnú oblasť pre amerických vojakov, ktorí mali za úlohu nacvičiť si plánované vylodenie v Normandii. Pláž Slapton Sands sa podobala pláži v Utahu, ktorú americké jednotky poznali veľmi dobre. Na pláži bol pás zeme, piesok a jazero.
Kvôli Operácii Tiger bolo zo Slaptonu evakuovaných 3 000 obyvateľov.
Počas tejto operácie slúžilo 30 000 vojakov. O ochranu oblasti sa staralo Britské kráľovské námorníctvo pri zátoke Lyme spolu s torpédovými člnmi, ktoré strážili oblasť Chrbourg, kde mali základňu nemecké S-Booty.
Paľba na priateľa
Operácia Tiger mala byť vzhľadom k podmienkam vojny nezvyčajná, totižto Dwight D. Eisenhower, americký generál bol názoru, že by si vojaci mali zvyknúť na vojnové podmienky. Tým mal na mysli, aby si vojaci zvykli na pohľad, zvuk, pach a atmosféru ozajstnej bitky. Aby sa toto vcítenie do kože ozajstnej misie podarilo čo najlepšie, prikázal vojakom, aby 50 minút pred cvičným vylodením spustili paľbu. náhľad|Poloha zátoky Lyme Cvičenie malo pôvodne prebehnúť o 07:30 ráno. Don Pardee Moon, americký admirál vydal rozkaz, aby sa cvičenie presunulo o hodinu, teda na 08:30. Nanešťastie vojakov, z deviatich lodí sa k niekoľkým nedostala táto informácia, čo zapríčinilo priskorý príchod. Lode, ku ktorým sa tento presun dostal sa teda následne dostali pod paľbu vlastných ľudí. Pri tomto incidente prišlo mnoho vojakov o život, dodnes sa nevie presný počet obetí. Podľa niektorých nepodložených zdrojov sa tento počet datuje na 450 mužov.
Tragédia z 28. apríla 1944
28. apríla 1944 sa v skorých ranných hodinách pri zátoke Lyme, ktoré strážili lode Britského kráľovského námorníctva, objavili nemecké rýchle člny. Tie okamžite na 9 lodí typov LST vypálili torpéda a bez najmenšieho poškodenia odplávali. Tri lode sa potopili, jednu zase poškodili.
Crapanzov dostal rozkaz opustiť loď. S niekoľkými mužmi vyskočil z lode. Snažili sa odplávať čím ďalej, aby ich potápajúca sa loď nestiahla na dno. Veľa mužov v studenej vode zamrzlo. Crapanzov svojich kolegov varoval, aby nezaspali, inak ich čaká okamžitá smrť. Neskôr ho, už len samého, zachránili.
2B16 Nona-K
2B16 Nona-K je ťahaná delostrelecká zbraň kalibru 120 mm, ktorá v sebe kombinuje výhody húfnice a mínometu. Je určená na ničenie delostreleckých batérií, obranných štruktúr, veliteľských stanovísk, živej sily, delostrelectva a inej vojenskej techniky.
Vznik a vývoj
Na základe týchto výsledkov z prvého bojového nasadenia 2S9 sa objavil návrh na vytvorenie vlečnej verzie kanónu 2A51. Takýto delostrelecký prostriedok mohol dopĺňať ostatné delostrelecké systémy a vylepšiť palebnú silu a manévrovateľnosť výsadkových jednotiek a pozemných síl.
Vývojom novej húfnice bol poverený Permský strojársky závod V.I. Lenina, ktorý stál aj za vznikom kanónu 2A51. Zbraň dostala označenie 2B16 a názov "Nona-K". Vzhľadom na to, že išlo o prepracovanie existujúcej zbrane, vývoj nezabral príliš veľa času. Testy prvého prototypu sa začali v roku 1984 a trvali 2 roky. V roku 1986 bola spustená sériová výroba novej húfnice a Nona-K bola zavedená do služby. Výroba prebiehala pomerne krátko, len do roku 1989 a tak sa nepodarilo vyrobiť viac ako 190 kusov.
Konštrukcia
Nona-K sa vyznačuje malými rozmermi a hmotnosťou. Jej dĺžka nepresahuje 4,6 m a hmotnosť je 1200 kg. To zjednodušuje prepravu zbrane a jej používanie na bojisku. V minulosti boli bežnými ťahačmi pre 2B16 nákladné autá GAZ-66 a Ural-4320, ale s touto úlohou sa dokáže vyrovnať aj ľahký UAZ-469/3151.
Nona-K môže používať širokú škálu munície - vysoko výbušnej, kumulatívnej a kazetovej. Dostrel takýchto projektilov dosahuje 8-8,8 km; pri použití reaktívnej munície sa tento parameter zvyšuje na 12,8 km. Vďaka špeciálnej konštrukcii majú vysoko výbušné fragmentačné strely silu na úrovni 152 mm munície.
Holubetz (priezvisko)
Holubetz je priezvisko, ktoré vzniklo nemeckým zápisom priezviska Holubec.
V Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v meste Jablonec nad Nisou. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Holubetz.
Čertov (prírodná rezervácia)
Čertov je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Kysuce.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Lazy pod Makytou v okrese Púchov v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 84,62 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Rezervácia sa nachádza na území Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Predmetom ochrany sú: Prirodzené lesné spoločenstvá poskytujúce vhodný objekt k štúdiu vývoja, rastu a štruktúry prirodzených lesných geobiocenóz na flyši v stredných horských polohách Javorníkov.
Volvent
Volvent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Voulême
Voulême je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Volvent
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voulême
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oslobodenie Česko-Slovenska
Oslobodenie Česko-Slovenska od nemeckých okupantov bolo v roku 1945 jednou z posledných udalostí druhej svetovej vojny. Súčasťou oslobodenia Československa bola Pražská ofenzíva, vedená Sovietskym zväzom z východného frontu, ďalej oslobodenie západných Čiech americkou armádou a májové povstanie českého ľudu.
Priebeh
náhľad|Demarkačná čiara v Čechách v roku 1945 Karpatsko-duklianska operácia mala v roku 1944 pomôcť Slovenskému národnému povstaniu a spojiť povstalcov so sovietskymi armádami. Bola to najväčšia bitka, ktorej sa kedy Česi a Slováci zúčastnili. Pri dobývaní Duklianskeho priesmyku od Krosna od 8. septembra do 28. októbra zahynulo 11 866 sovietskych vojakov a 1 691 československých vojakov. K prekročeniu štátnej hranice došlo sovietskymi jednotkami 30. septembra v Lupkovskom priesmyku. Československý armádny zbor prekročil štátnu hranicu v Dukle 6. októbra 1944 v rámci Moskalenkovej 38. armády. 28. októbra sa však podarilo nemeckým vojskám potlačiť povstaleckú armádu na strednom Slovensku, a karpatsko-duklianska operácia sa preto zastavila. Územie Slovenska bolo postupne oslobodené Červenou armádou (spolu s armádou Rumunska a 1. československým armádnym zborom). Prvými veľkými oslobodenými mestami boli 20. január a 1945 Košice a Prešov. 4. apríla 1945 Červená armáda oslobodila Bratislavu a do 1. mája 1945 boli zo slovenského územia vytlačené posledné nemecké jednotky.
Okrem územia Slovenska postupovali Sovieti od 10. marca 1945 na českej územie z Ostravska a od Bratislavy (tu spoločne s rumunskou armádou ). Najťažšie boje prebiehali v Karpatoch, v slovenských horách a pri Ostrave. Oslobodenie západných a juhozápadných Čiech americkou armádou začalo 18. apríla 1945, kedy prieskum roty americkej armády vstúpil na územie predmníchovskej Československej republiky. O dva dni neskôr vnikli americké jednotky do Ašu a 25. apríla dobyli Cheb. Sovieti, ktorí sa po tvrdých bojoch prebili na Ostravsko a po oslobodení Brna stáli na juhu Českomoravskej vysočiny, súhlasili 30. apríla s ďalším postupom americkej armády na os Karlove Vary - Plzeň - České Budějovice. Američania však zotrvávali na svojich pozíciách a do Čiech zahájili postup až 5. mája 1945. Potom do 10. mája obsadili zvyšok územia až k demarkačnej čiare.
Nemecké vojská kládli na Morave ďaleko tvrdší odpor ako v západných Čechách. Boli tvorené skupinou armád Mitte Ferdinanda Schörnera, ktorá mala 1. a 4. tankovú armádu a pôvodne tabuľkovo 2 200 tankov a samohybných diel a 1,2 milióna vojakov. Od 30. apríla bola súčasťou nemeckých vojsk skupina armád Juh premenovaná na Ostmark, ktorá ustupovala cez Rakúsko na Linec a Brno (tabuľkovo okolo 450 tisíc vojakov). Na oslobodenie Československa sa podieľalo okolo 2,1 milióna vojakov spojeneckých armád z východnej fronty, z ktorých veľká väčšina pochádzala zo Sovietskeho zväzu. Išlo o 1. ukrajinský front maršala Koneva, 2. ukrajinský front maršala Malinovského a 4. ukrajinský front gen. Petrova. Ako prvý prekročili rieku Moravu na hranici so Slovenskom Malinovského vojská 11. apríla pri Lanžhote u Břeclavi a 12. apríla pri Hodoníne. Počas 14. apríla prenikli Malinovského vojská do Lanžhotu a 26. apríla bolo oslobodené Brno. Najtvrdšie boje prebiehali pri Opave a Ostrave, ktoré boli oslobodené 30. apríla. V rovnaký deň bol oslobodený strategicky významný Vyškov.
Májové povstanie začalo 1. mája v Přerove a šírilo sa do ďalších miest. V Československu sa ho aktívne zúčastnilo asi 130 tisíc osôb. 5. mája vypuklo Pražské povstanie a povstalci žiadali o pomoc.
Pražská operácia sa mala uskutočniť útokom z troch strán: zo severozápadu, severovýchodu a juhovýchodu smerom na Prahu. V noci zo 7. na 8. mája prekročili úderné skupiny Červenej armády priestory hraničných priechodov v Krušných horách. Jednotky sovietskej a poľskej armády postúpili smerom k severným československým hraniciam, ďalšie sovietske jednotky útočili z oblasti Moravy a zo severného Rakúska. Aj napriek tomu, že bol známy podpis kapitulačného aktu v Remeši, Nemci sa nechceli vzdať a boje stále pokračovali. Do polnoci z 8. na 9. mája postúpili sovietske jednotky až do Loun, ostatné oddiely tejto fronty postúpili do tesnej blízkosti západných a severných hraníc predmníchovského Československa. Na Morave postúpili až k mestu Prostějov. Pred polnocou 8. mája bol podpísaný akt definitívnej kapitulácie. Ráno 9. mája prenikli sovietske vojská zo smeru od Slaného a Veltrús do Prahy. Ešte v ten istý deň dopoludnia sovietskej letectvo bombardovalo Mladú Boleslav, aby zabránilo nemeckým jednotkám v ústupe do amerického zajatia. 10. mája dorazili do Prahy jednotky 2. ukrajinského frontu a tanky 1. československej tankovej brigády, ktoré predchádzajúci deň vyrazili so sovietskymi vojskami smerom od Litovelu.
Sovietske aj americké vojská potom pomáhali odminovávať oblasť a zostali v Československu do novembra 1945, kedy sa obe vojská stiahli z československého územia.
Poznámky
<references group="Poz" />
Ján Volko
Ján Volko (* 2. november 1996, Bratislava) je slovenský atlét, šprintér. Je halový majster Európy z Glasgowa 2019. Patrí do športového klubu polície.
V detstve hrával futbal, no v 13. rokoch prešiel na atletiku, ktorej sa venuje dodnes. Jeho športové úspechy viedli k tomu, že sa v roku 2020 stal oficiálnou tvárou hry Athletics Mania od slovenského herného štúdia PowerPlay Studio.
Kariéra
Začínal pretekať v klube BK HNT N Bratislava a hosťoval aj v klube AK Olomouc v českej atletickej extralige. Od roku 2019 preteká za klub Naša atletika. Jeho tréneri sú bývalá šprintérka Naďa Bendová a desaťbojár a olympionik v boboch Róbert Kresťanko.
2017
Dňa 4. marca 2017 získal v Belehrade na Halových majstrovstvách Európy 2017 v behu na 60 metrov prekvapujúco striebornú medailu, keď dosiahol nový slovenský rekord časom 6,58 sekundy. Stal sa prvým reprezentantom Slovenska, ktorý sa prebojoval do finále najkratšieho šprintu na vrcholnom svetovom alebo európskom podujatí. Na Majstrovstvách Európy do 23 rokov v poľskom Bydgoszcz i v júli 2017 získal striebornú medailu v behu na 100 metrov a zlatú medailu v behu na 200 metrov v novom slovenskom rekorde a zároveň rekorde ME do 23 rokov v hodnote 20,33 s, čím splnil limit na seniorské MS v Londýne.
2019
Na Halových majstrovstvách Európy 2019 v Glasgowe získal 2. marca 2019 zlatú medailu v behu na 60 metrov.
2021
Na Halových majstrovstvách Európy 2021 v Toruňi (Poľsko) získal 6. marca 2021 bronzovú medailu v behu na 60 metrov.
Osobné rekordy
Vonku V hale
Holoubek (priezvisko)
Holoubek je české priezvisko odvodené od slova holub. Česká a slovenská ženská prechýlená podoba je Holoubková, slovenská zriedkavo aj Holoubeková.
V Česku je najviac rozšírené v mestách Praha, Brno, Třebíč a Rychnov nad Kněžnou. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Bratislave.
Známi nositelia
Pozri v článku Holoubek.
Závršok
Závršok je umelý vodný tok nížinného typu, melioračný, odvodňovací kanál na Záhorí, v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, na území obce Kostolište v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Je to ľavostranný prítok Orlovského kanála. Meria 1,1 km. Je tokom VI. rádu.
Začiatok
Začína sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, v nadmorskej výške vo vzdialenosti 700 m severovýchodne od vrchu Vŕšok s  (nezamieňať s iným vrchom Vŕšky s  v katastrálnom území Kostolište) v okrese Malacky, na obecnej hranici medzi obcou Kostolište a mestom Malacky v poľnohospodárskom extraviláne.
Opis toku
Od začiatku tečie krátkym úsekom západným smerom, preteká poľnohospodárskym extravilánom obce Kostolište, mení smer na juhozápad, v nadmorskej výške priberá malý bezmenný ľavostranný kanálový prítok, svojim ľavým brehom obmýva pole Za vŕškami a zároveň úpätie vrchu Vŕšok s, mení smer na severozápadozápad, v nadmorskej výške  ústi na území obce Kostolište ako ľavostranný prítok do Orlovského kanála, ktorý ďalej ústi do Ježovky. Vodný tok Závršok nemá dôležitejší prítok.
Pôvod názvu
Hydronymum Závršok má pôvod v charakteristickej polohe potoka s významom topografický objekt z pohľadu donátora názvu lokalizovaný za vrchom Vŕšok. Z názvu vrchu Vŕšok rozšírením o formant zá- bolo utvorené jednoslovné hydronymum v podobe Závršok ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, vrátane hydronymie. Redukcia dlhej slabiky vŕ- na krátku slabiku -vr- je výsledkom systémového pôsobenia rytmického krátenia v slovenčine. Porovnaj napr.: brána, grúň, hlávka, lúka, Váh, vráta – Zábranie, Zágrunie, Záhlavčie, Zálučie, Závažie, Závratie. Názov vodného toku Závršok bol štandardizovaný v roku 2009. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum Závršok je jedinečným hydronymom (jún 2022).
Robert Bosch (podnik)
Robert Bosch GmbH (známa tiež ako Bosch) je nadnárodná strojárska a elektronická spoločnosť, sídliaca v meste Gerlingen neďaleko Stuttgartu v Nemecku. Je najväčším dodávateľom automobilových dielov na svete.
Hlavnými produktmi spoločnosti sú automobilové diely (vrátane bŕzd, kontrolérov, elektronických jednotiek, elektroniky, palivových systémov, generátorov, štartérov, a riadiacich systémov), priemyselné produkty (vrátane ovládačov a kontrolérov, baliacich technolgií a solárnych panelov) a spotrebného tovaru a stavebného materiálu (vrátane domácich spotrebičov, elektronáradí, bezpečnostných systémov a termotechnológie).
Bosch má viac ako 350 dcérskych spoločností vo viac ako 60 krajinách a jeho produkty sú predávané v približne 150 krajinách. V roku 2010 investoval okolo 3,8 miliardy eur do výskumu a vývoja a použil viac ako 3800 patentov po celom svete.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1979
Vodné pólo na Panamerických hrách 1979 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1979. Konal sa v San Juane, v Portoriku v dňoch od 4.8. júla 1979, za účasti 6 mužských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 8. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom komplexe Piscina Olimpica del Escambrón s kapacitou 10 000 divákov. Svoj štvrtý titul získalo 🇺🇸, ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred 🇨🇺 a 🇨🇦.
Príbeh služobníčky
Príbeh služobníčky môže byť:
Vodné pólo na Panamerických hrách 1979
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Olympijský kvalifikačný turnaj 1980. Kvalifikovali sa naň 4 najlepšie družstvá.
Voulon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aclou
Aclou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Toftir
Toftir je dedina v obci Nes na ostrove Eysturoy, na Faerských ostrovoch. Toftir je súčasťou reťazca dedín rozpínajúcich sa na dĺžke 10 kilometrov, na východ od Skálafjørður (fjord) na Eysturoy.
Najvyšší vrch v Toftir sa volá Húkslond, ktorý je len 129 metrov vysoký a aj preto je obec Nes jedinou oblasťou na Faerských ostrovoch, kde sa nenachádzajú žiadne hory (vrch vyšší ako ).
Dejiny
História osídlenia siaha až do landnámskeho obdobia. Podľa miestnej legendy iba jedna žena prežila epidémiu čiernej smrti (13481350) a opustila dedinu, ktorá bola v troskách (odtiaľ meno Toftir, čo znamená, zrúcanina). Obec sa ešte pred epidémiou čiernej smrti volala Hella, čo znamená, svah, to sa týka postupne klesajúcej stráni, na ktorej je dedina postavená.
Hospodárstvo
Toftir má jeden hlavný obchod s neskorým koncom otváracích hodín, jednu kaviareň Í Hópinum, ktorá sa špecializuje na likéry a obchod Navi, ktorý predáva výrobky z vlny a tiež suveníry. Obmedzené nákupné možnosti vysvetľuje hlavne tesná blízkosť obce s obcou Runavík, ktorá je hlavným nákupným centrom ostrova Eysturoy. Toftir má pomerne veľký prístav s filetovacou továrňou, ktorá funguje od roku 1969. Prístav je aj domovom riaditeľstva Faerského rybieho obchodu, ktorý ako jediný na ostrovoch organizuje skutočnú rybiu aukciu. V posledných rokoch takisto vzrástol počet ďalších priemyselných odvetví.
Životné prostredie
náhľad|Toftavatn V obci sa nachádza Toftavatnské jazero, ktoré bolo v 60-tych rokoch 20. storočia vyhlásené za Prírodnú rezerváciu a bolo to vôbec prvé chránené územie v rámci celých Faerských ostrovov. V roku 2006 sa obec Nes v rámci spolupráce so susednou obcou Runavík pripojila k sieti miestnych orgánov v severských krajinách, ktoré pracovali na osobitných projektoch, ktorých cieľom bolo zastaviť úbytok biodiverzity v týchto miestnych oblastiach.
Šport
náhľad|Futbalový štadión B68 Toftir Hlavné športové centrum v Toftire je atletický štadión Svangaskarð, prvý, ktorý bol postavený na Faerských ostrovoch. Ako väčšina miest Faerských ostrovov, aj Toftir sa zúčastňoval národnej veslárskej súťaže na Faerských ostrovoch, ale skončil svoju účasť v tomto športe v 80-tych rokoch. V obci je futbalové družstvo s názvom B68 Toftir, bolo založené v roku 1962 a Faerskú národnú ligu vyhralo 3-krát, v roku 1984, 1985 a 1992. Miestny plavecký klub Flot bol založený v roku 1984, a zúčastňuje sa národnej plaveckej súťaže na ostrovoch. V roku 2009 bol založený volejbalový tím Toftiru, v roku 2010 bol zvolený pre tím názov Ternana. Toftir je tiež domovom pre jeden z prvých šachových klubov na ostrovoch, Tofta Talvfelag ktorý vyhral šachový šampionát ostrovov raz. Toftirská lodná asociácia Bátafelagið bola založená 13. marca 2005, a o dva mesiace neskôr sa v obci konal prvý lodný festival a koná sa až do teraz každý rok v prvý májový víkend.
Externé odkazy
Oficiálna stránky obce
Klubové majstrovstvá sveta vo volejbale
Klubové majstrovstvá sveta vo volejbale je medzinárodný volejbalový turnaj klubov organizovaný Medzinárodnou volejbalovou federáciou (FIVB). Prvý ročník sa konal v roku 1989. Turnaj sa nehral medzi rokmi 1993 a 2008, ale od roku 2009 sa turnaj koná každý rok. Aktuálny formát turnaja zahŕňa osem tímov, ktoré bojujú o titul v dejiskách hostiteľskej krajiny. Právo štartu má jedno družstvo z každého kontinentu a družstvo z hostiteľskej krajiny.
Bosch
Bosch môže byť:
Holúbek (priezvisko)
Holúbek je slovenské priezvisko odvodené od slova holub. Ženská prechýlená podoba je Holúbková, menej často aj Holúbeková.
Najčastejšie je v Terchovej (okres Žilina), Soblahove (okres Trenčín), Trenčíne, Bratislave a Žiline.
Známi nositelia
Pozri v článku Holúbek a Holúbková.
Holúbok (priezvisko)
Holúbok (o význame pozri holúbok) je slovenské priezvisko. V roku 1995 sa na Slovensku vyskytovalo len raz – v obci Valča (okres Martin).
Známi nositelia
Pozri v článku Holúbok.
Holoubek
Holoubek môže byť:
Backspace
Backspace (␈) je kláves na počítačovej klávesnici. Nájdete ho vpravo hore blízko najväčšej klávesy Enter. Má jednoznačné použitie, používa sa na mazanie textu pred kurzorom. Ak chcete zmazať celé slovo pred kurzorom, stačí stlačiť klávesovú skratku Ctrl+Backspace. Naopak na mazanie textu za kurzorom sa používa kláves Delete, takže ak chcete zmazať slovo za kurzorom, stlačte kombináciu Ctrl+Delete.
UTC+03:00
[[Súbor:Timezones2008 UTC+3 gray.png|náhľad|upright=1.85|
Poznámka: Stav k roku 2008]] UTC+03:00 je skratka a identifikátor časového posunu o +3 hodiny oproti koordinovanému svetovému času. Táto skratka je všeobecne používaná.
Existujú aj iné zápisy s rovnakým významom:
UTC+3 — zjednodušený zápis odvodený od základného C — jednopísmenové označenie používané námorníkmi, ktoré možno pomocou hláskovacej tabuľky previesť na jednoslovný názov (Charlie). Skratka sa často chápe vo význame časového pásma s týmto časovým posunom. Zodpovedajúcim riadiacim poludníkom je pre tento čas 45° východnej dĺžky, čomu zodpovedá teoretický rozsah pásma medzi 37°30′ a 52°30′ východnej dĺžky.
Úradne stanovený čas
Čas UTC+03:00 je používaný na nasledujúcich územiach, pričom štandardným časom sa myslí čas definovaný na danom území ako základný, od ktorého definície sa odvíja sezónna zmena času.
Rádio (rozlišovacia stránka)
Rádio môže byť:
Acta Physica Slovaca
Acta Physica Slovaca je open access vedecký časopis (karentovaný od roku 1998 ) Fyzikálneho ústavu Slovenskej akadémie vied vydávaný Vedou, vydavateľstvom Slovenskej akadémie vied v angličtine v štvrťročnej periodicite (príp. vychádza ako dvojčíslo raz za polrok). Vznikol ako priamy pokračovateľ Matematicko-fyzikálneho sborníka (19511952), Matematicko-fyzikálneho časopisu (19531966) a Fyzikálneho časopisu (19671972).
Šéfredaktorom časopisu je Mario Ziman, technickým redaktorom je Andrej Gendiar.
Stebnyk
Stebnyk je mesto v Ľvovskej oblasti na Ukrajine. Leží osem kilometrov juhovýchodne od mesta Drohobyč. Žije v ňom 21 tisíc obyvateľov (2011).
Gerlingen
Gerlingen je mesto v Nemecku. Leží 9 km západne od Stuttgartu v krajinskom okrese Ludwigsburg uprostred spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko. V meste sídli firma Bosch.
Stebnyk
Dejiny
V období medzi prvou svetovou vojnou a druhou svetovou vojnou bol Stebnyk súčasťou druhej Poľskej republiky, v rámci ktorej spadal do Ľvovského vojvodstva.
Mesto je známe kvôli ložiskám draselnej soli v Ukrajine. Po ekologickej katastrofe z roku 1983, došlo k pretrhnutiu hrádze odpadovej nádrže a rozsiahlej kontaminácií vody v rieke Dnester a okolia. Odvtedy bola ťažba pozastavená.
Jonathan Quick
Jonathan Quick (* 21. január 1986, Millford, Connecticut, USA) je americký hokejový brankár aktuálne pôsobiaci v tíme Vegas Golden Knights v National Hockey League.
Dvakrát získal Stanley-Cup (2012, 2014), raz Conn Smythe Trophy za najužitočnejšieho hráča Play-Off (2012), dvakrát William M. Jennings Trophy za najnižší gólový priemer sezóny (2014, 2018).
Dvakrát bol nominovaný na Vezina Trophy pre najlepšieho brankára NHL (2012, 2016), trikrát bol súčasťou All-Star Teamu NHL.
Na Zimných olympijských hrách 2010 získal striebornú medailu s tímom Spojených štátov.
Univerzitný hokej a draft
Quick patrí medzi odchovancov univerzitného hokeja, kde dosahoval nadpriemerné výsledky. V roku 2007 sa stal brankárom druhého All-Star Teamu. Draftovaný bol ako 19-ročný tímom Los Angeles Kings v 3. kole (celkovo 72.) v roku 2005. Po dvoch úspešných sezónach v najvyššej univerzitnej lige NCAA dostal šancu presadiť sa v seniorských ligách už v sezóne 2007/08, keď nastupoval v tíme Reading Royals. Dobrá výkonnosť ho posunula do vyššej AHL, kde v drese tímu Manchester Monarchs udržal až 92,2% úspešnosť zákrokov v 19-tich zápasoch. vľavo|náhľad|Quick v drese [[Los Angeles Kings v roku 2009]]
Vstup do NHL
Quick svoj debut v NHL zažil ešte vo svojej prvej seniorskej sezóne 2007/08, keď za Kings nastúpil v troch zápasoch. Vyhrať sa mu podarilo len jeden z nich a navyše si pripísal nelichotivú 85,5% úspešnosť zákrokov.
Vďaka kritickému stavu bránkoviska Kings, v ktorom sa trápili jednotka Erik Ersberg a jeho náhradník Jason LaBarbera, dostal Quick ďalšiu šancu už v nasledujúcej sezóne. Tej sa však chopil naplno a v 44 zápasoch si pripísal 91,4% úspešnosť zákrokov (Ersbergova bola 90,0% a LaBarberova 89,3%) a získal tak pozíciu hlavného brankára.
Svoju dominanciu potvrdil v sezóne 2009/10, keď odchytal svoje kariérne maximum (72 zápasov) a vrátil Los Angeles do Play-Off (dovtedy sa zúčastnili vyraďovacích bojov naposledy v sezóne 2001/02). Aj napriek tomu, že sa im nepodarilo prejsť cez prvé kolo, ich návrat medzi najlepšie tímy ligy, bol do veľkej miery Quickovou zásluhou.
Zlatý vek Los Angeles Kings a Jonathana Quicka
V sezóne 2010/11 už Quick patril medzi brankársku špičku NHL, keď v 62 zápasoch vyhral 35 a udržal 91,8% úspešnosť zákrokov. Kings sa znova dostali do Play-Off, kde však taktiež skončili už v prvom kole.
Zlatý vek Kings započal technicky až v sezóne 2011/12, keď Quick znova odchytal takmer až 69 zápasov a pripísal si 92,9% úspešnosť zákrokov a stal sa tak finalistom Vezina Trophy. Tú napokon získal Henrik Lundqvist. Najlepším výkonom Quickovej kariéry sa však stalo Play-off, v ktorom podal viac než dominantný výkon. Z 20-tich zápasov, v ktorých nastúpil vyhral až 16 a jeho % úspešnosť zákrokov sa vyšplhala až na 94,6%. Kings napokon vo finále porazili New York Rangers a získali svoj historický prvý Stanleyho pohár. Quick navyše získal Conn Smythe Trophy za najužitočnejšieho hráča Play-Off. vľavo|náhľad|Quick získava [[Conn Smythe Trophy ako najužitočnejší hráč Play-off v roku 2012]] náhľad|Quick oslavuje zisk [[Stanleyho pohár|Stanleyho poháru v roku 2012]] Sezóna 2012/13 sa pre Quicka niesla v znamení zranenia (vyskočená platnička), ktoré pravdepodobne utrpel počas finále predošlého Play-Off. Kvôli komplikáciám pri liečbe neplánoval nastúpiť na úvod sezóny. Tá však bola skrátená rokovaním o novej kolektívnej zmluve, a tak sa štart posunul až na začiatok roka 2013. Quick nakoniec odchytal 37 zápasov, v ktorých si pripísal len 90,2% úspešnosť zákrokov. Napriek jeho zníženej výkonnosti tomu však Kings postúpili do Play-off, kde Quick vošiel do predošlej formy. V 18-tich zápasoch si pripísal 93,4% úspešnosť zákrokov a priviedol tak Kings až do finále konferencie, kde však nakoniec prehrali s Chicagom Blackhawks 4:1 na zápasy.
Poslednou významnou sezónou v zlatom veku Los Angeles Kings, bola sezóna 2013/14, v ktorej znova získali Stanleyho pohár. Quick však nedokázal nadviazať na výkony z predošlých sezón a v základnej časti odchytal kariérne minimum v pozícii jednotky tímu (a za predpokladu plnej sezóny) - 49 zápasov. Výborné výkony podávali najmä jeho dvaja náhradníci - Martin Jones a Ben Scrievens. Brankárske trio spoločne získalo William M. Jennings Trophy za najnižší priemer inkasovaných gólov v lige. V Play-off sa Quick znova vrátil do pozície stabilného brankára, keď si pripísal 91,1% úspešnosť zákrokov a výrazne pomohol tímu získať titul. Vo finále sa im znova podarilo zdolať New York Rangers.
V roku 2014 sa Quick zároveň zúčastnil Zimných olympijských hier v roku 2014, kde získal striebornú medailu s tímom USA. Na šampionáte pôsobil v pozícii hlavného brankára amerického výberu a v piatich zápasoch si pripísal 92,3% úspešnosť zákrokov.
Postupný úpadok Los Angeles
Napriek tomu, že za tri sezóny dokázali Kings vyhrať dvakrát ligový titul v sezóne 2014/15 sa do Play-Off neprebojovali. Výrazným faktorom v tom mohla byť ako prestarnutá súpiska, tak aj extrémna vyťaženosť Quicka, ktorý si vyrovnal kariérne maximum v počte odchytaných zápasov (72). Aj napriek tomu, že stále patril ku gólmanskej špičke (91,8% úspešnosť zákrokov), tím, ktorý hral pred ním bol schopný vyhrať iba 40 zápasov a umiestniť sa na 9. pozícii v Západnej konferencii.
V ročníku 2015/16 sa Kings mierne vrátili do formy a opätovne sa vrátili do vyraďovacích bojov. Veľkú zásluhu v tom mal však Quick, ktorý znova odchytal veľkú porciu 68 zápasov a opäť si udržal 91,8% úspešnosť zákrokov. Vybojoval si tak svoju druhú nomináciu na Vezina Trophy. Los Angeles napokon pohoreli hneď v prvom kole, keď prehrali 4:1 proti San Jose Sharks.
V sezóne 2016/17 utrpel Quick masívne zranenie dolnej časti tela, ktoré ho po 17 zápasoch vyradilo zo zvyšku sezóny. V tej Kings napokon opäť neumiestnili na postupovej pozícii (skončili na 10. mieste Západnej konferencie). V bránkovisku Kings sa zaskvel Peter Budaj, ktorý po Quickovom zranení chopil pozície prvého brankára, čím sa mu podarilo navrátiť z AHL.
Po výmene Budaja do Tampa Bay Lightning sa Quickovi podarilo v sezóne 2017/18 naposledy udržať úroveň typickú zo zlatého veku Kings. Poslednýkrát vo svojej kariére sa stal členom All-Star Teamu (predtým ním bol v roku 2016 a 2012) a spolu s mladým náhradníkom Darcym Kuemperom získal svoju druhú William M. Jennings Trophy. V základnej časti si pripísal 92,1% úspešnosť zákrokov v 64 zápasoch a v Play-off až 94,7% úspešnosť zákrokov v 4 zápasoch, ktoré boli zároveň všetky prehrami. Quick tak na konci postupného pádu Kings bol tým posledným, kto mohol byť za úpadok vinný.
Prestavba a zdanlivý koniec Quickovej kariéry
Nasledujúce tri sezóny sa Kings neprebojovali do Play-Off ani raz. Quick utrpel sériu zranení, ktoré oslabili jeho pozíciu v tíme a tak za tri sezóny odchytal iba niečo cez 100 zápasov a pripísal si úspešnosť zákrokov dvakrát pod 90% (88,8 a potom 89,8). Zranenia a vek poznačili jeho akrobatické schopnosti a znížili aj jeho charakteristickú rýchlosť. Z bránkoviska ho najskôr vytlačil Jack Campbell (neskôr vymenený do Toronta Maple Leafs) a potom Calvin Petersen.
Quickov návrat k lepším výkonom nastal až v sezóne 2021/22, keď si v 46 zápasoch pripísal 91,0% úspešnosť zákrokov a vzal si tak naspäť post jednotky tímu. Kings sa konečne prebojovali do Play-off, kde ich však v prvom kole vyradil Edmonton Oilers výsledkom 4:3 na zápasy.
Pomnúc Quickov vek a pokles výkonnosti Petersena budúcnosť bránkoviska Kings ostala po sezóne nejasná. Quickova zmluva je platná do konca sezóny 2022/23, po jej vypršaní sa stane neobmedzeným voľným hráčom (UFA). Už ako 37-ročný bude pravdepodobne zvažovať koniec profesionálnej kariéry.
Štýl
Hokejový expert Rafik Soliman v roku 2015 opísal Quicka ako atletického brankára, ktorý vie výborne čítať hru a je silný najmä vo vyrážení striel smerujúcich do spodnej časti brány. Vidí ho takisto ako veľkého bojovníka, ktorý dokáže vyhrávať veľké zápasy. Za jeho zápory považuje najmä jeho priemernú veľkosť, avšak dodáva, že Quick ju vyvažuje svojou rýchlosťou a agresívnym postojom.
Quick chytá v klasickom brankárskom štýle butterfly (motýlik).
Vouneuil-sous-Biard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Acon
Acon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vouneuil-sur-Vienne
Vouneuil-sur-Vienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Acquigny
Acquigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Príbeh služobníčky (televízny seriál)
Príbeh služobníčky (orig. The Handmaid's Tale) je americký dystopický televízny seriál, založený na rovnomennej knižnej predlohe od Margaret Atwoodovej z roku 1985. Príbeh sa odohráva v antiutopickej budúcnosti po skončení druhej americkej občianskej vojny, kde totalitná spoločnosť robí z plodných žien "služobníčky".
Seriál mal premiéru 26. apríla 2017 na streamovacej službe Hulu. O niekoľko dní neskôr, 3. mája, bola potvrdená druhá séria. Tá mala premiéru 25. apríla 2018. 2. mája bola potvrdená tretia séria, ktorá mala premiéru 5. júna 2019. 26.júla 2019 bolo oznámené, že seriál bude mať štvrtú sériu. Jej premiéra však bola posunutá na rok 2021 z dôvodu pandémie koronavírusu.
Na Slovensku je seriál dostupný na HBO Max. Vysielacie práva kúpila RTVS, ktorá ho vysiela od 5. januára 2019 na Dvojke.
Seriál získal mnoho ocenení, vrátane ôsmych Cien Emmy z trinástich nominácií za svoju prvú sériu.
Abov (chránené územie)
Abov je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Hurbanovo v okrese Komárno v Nitrianskom kraji s rozlohou 21,123 ha s nadmorskou výškou od 111 do  Územie bolo vyhlásené  výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 v roku 2004 na rozlohe 8,38 ha, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu.
Územie predstavuje duny vytvorené viatymi vápnitými pieskami. Má dve časti, väčšiu severná a menšiu južnú časť. Severná časť je súčasťou chráneného vtáčieho územia SKCHVU005 Dolné Považie.
V minulosti.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú biotopy:
Flóra
Pieskomilná vegetácia obsadzuje na chránenom územi viaceré zóny. Zónu druhov iniciálneho sukcesného štádia v miestach s odkrytým pieskovým povrchom (zosuv, ťažba piesku a rozrušenie vozidlami) obsadzujú druhy ako portulaka zeleninová (Portulaca oleracea), kotvičník zemný (Tribulus terrestris) a stavikrv piesočný (Polygonum arenarium). Najlepšie zachovanú zónu psamofilných druhov nad okrajmi pieskových stien reprezentuje prevažujúca gypsomilka metlinatá (Gypsophila paniculata) spolu s taxónmi ako ruman roľný (Anthemis  arvensis),  ruman  rusínsky  (Anthemis  ruthenica), piesočnica  dúškolistá (Arenaria serpyllifolia), basia vlnokvetá (Bassia laniflora), smlz kroviskový (Calamagrostis epigeios), plošticosemä lesklé (Corispermum nitidum) (chránená ohrozená rastlina, vyskytujúca sa veľmi zriedkavo len na pieskoch Podunajskej nížiny ), silenka kuželovitá (Silene conica), syrénia sivá (Syrenia cana), ostropleva strapcovitá (Tragus recemosus), mliečnik chvojkový (Tithymalus cyparissias) a indikačnými druhmi ako stoklas strechový (Bromus tectorum), prstnatec obyčajný (Cynodon dactylon) a kostrava pošvatá (Festuca vaginata).
V susedstve starých viníc a záhrad je silné zaburinenie s najnižším výskytom pôvodných pieskomilných druhov. V oblasti vyťaženého piesku je spodná voda relatívne blízko, objavujú sa tu i stromy obľubujúce vlhké miesta ako topoľ (Populus sp.) a vŕba (Salix).
Fauna
Bezstavovce:
Abov je dôležitá entomologická lokalita, zo 175 tu zistených chrobákov (Coleoptera) bolo 7 prvýkrát popísaných na územi Slovenska (Xanthospaera barnevillei, Clambus pilosellus, Carpophilus mutilatus, Cryptophylus intege, Arthrolips piceus, Litargus balteatus, Anthicus bifasiatus), pre 26 druhov rovnokrídlovcov (Orthoptera) predstavuje Abov  jedno z pätnástich miest výskytu chráneného koníka stepného (Acrida ungarica) , vhodnú lokalitu pre významné druhy koníkov: koníka juhovýchodného (Dociostaurus brevicollis), koníka piesočného (Myrmeleotettix antennatus) a koníka belasokrídleho (Sphingonotus caerulans).
Chránené územie poskytuje vhodné prostredie pre jaštericu krátkohlavú (Lacerta agilis), stav ochrany tohoto monitorovaného druhu je 100 % dobrý.
Vtáky: (zoznam druhov národného a európskeho významu)
V pieskových stenách dún hniezdi v kolónii 50 nôr brehuľa obyčajná (Riparia riparia) z nich minimálne v 15. aktívne hniezdia a hniezdne nory 20 párov včelárika zlatého.
Z ďatľov tu bolo preukázané hniezdenie ďatľa hnedkavého (Dendrocopos syriacus).
Zo spevavcov tu tiež hniezdi vzácna ľabtuška poľná (Anthus campestris), trasochvost biely (Motacilla alba), vrabec poľný (Passer montanus), vrabec domový (Passer domesticus), žltochvost domový (Phoenicurus ochruros), strnádka obyčajná (Emberiza citrinella), stehlík konôpka (Carduelis cannabina), zelienka obyčajná (Carduelis chloris), škorec obyčajný (Sturnus vulgaris), strakoš obyčajný (Lanius collurio), škovránok poľný (Alauda arvensis), pipíška chochlatá (Galerida cristata), slávik obyčajný (Luscinia megarhynchos), pinka obyčajná (Fringilla coelebs), vrana popolavá (Corvus cornix) a bažant obyčajný (Phasianus colchicus).
V zime  tu bol zaznamenaný hýľ obyčajný (Pyrrhula pyrrhula), stehlík čečetka (Carduelis flammea), sýkorka veľká (Parus major), brhlík obyčajný (Sitta europaea), straka obyčajná (Pica pica), krkavec čierny (Corvus corax), drozd čierny (Turdus merula), drozd čvíkotavý (Turdus pilaris), bažant obyčajný (Phasianus colchicus), z ďatľov žlna zelená (Picus viridis) a ďateľ veľký (Dendrocopos major).
Potravu tu vie nájsť bocian biely (Ciconia ciconia).
Z denných dravých vtákov tu lovia svoju potravu kaňa močiarna (Circus aeruginosus), sokol myšiar (Falco tinnunculus) , myšiak hôrny (Buteo buteo) a v mimohniezdnom období kaňa sivá (Circus cyaneus).
Cicavce:
V pieskových dunách má svoje nory líška obyčajná (Vulpes vulpes), oblasť obýva srna obyčajná (Capreolus capreolus), zajac poľný (Lepus europaeus) a podľa stôp lokalitu navštevujú v noci diviaci (Sus scrofa).
Vouzailles
Vouzailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aigleville
Aigleville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Delete
náhľad|Kláves DELETE z bežnej klávesnice Delete (po anglicky zmazať) je kláves, ktorý sa nachádza na počítačovej klávesnici v oblasti systémových klávesov. Označuje sa skratkou Del. Slúži na vymazanie znaku na pozícii kurzora počas písania, na rozdiel od klávesu Backspace, ktorý maže znak na pozícii pred kurzorom.
Kláves sa používa aj v tzv. trojhmate Ctrl+Alt+Del v operačných systémoch DOS a Windows.
Kláves Delete sa na niektorých notebookoch používa na vstup do BIOSu.
Ako kláves Delete môže slúžiť aj znak . na numerickej klávesnici.
Unicode má pre kláves Delete špeciálny znak (U+2326).
Príbeh služobníčky (román)
Príbeh služobníčky je antiutopický román kanadskej spisovateľky Margaret Atwoodovej. Niektorí ho považujú za sci-fi. Sama autorka ho však považovala za špekulatívny román. Podľa románu bol natočený rovnomenný televízny seriál.
Dej
Dej románu sa odohráva v Gileade, krajine na mieste súčasných Spojených štátov. Román popisuje, ako sa cez postupné „okliešťovanie práv“ systém prepracoval na fundamentalistickú teokraciu.
Ústrednou postavou je žena - služobníčka. Nazývajú ju Fredova, podľa Freda, vysoko postaveného muža, ktorý je jej pánom. Úlohou služobníčky je porodiť Fredovi dieťa, o ktoré by sa potom starala Fredova manželka. Služobníčka musí chodiť zahalená v červenom a nemá prakticky nijaké práva. Postupným spomínaním na minulosť odhaľuje svoj životný príbeh, smúti za svojím mužom a dieťaťom, od ktorých ju násilne odtrhli a nič o nich nevie.
Dopady
náhľad|Ženy oblečené podľa služobníčok z knihy počas protestu v americkom [[Chicago|Chicagu]]
Asociácia amerických knižníc uvádza, že román je „siedmou najčastejšie kritizovanou knihou v krajine“. Dôvodom je jej údajná vulgarita, priveľa sexu a má aj urážať kresťanstvo.
Odkazy na román sa začali objavovať potom ako sa ukázalo, že by mohlo dôjsť k zrušeniu rozsudku v prípade Roe v. Wade. Toto rozhodnutie Najvyššieho súdu Spojených štátov z roku 1973 ukotvovalo právo na interrupciu a v júni 2022 bolo skutočne zrušené.
Iné médiá
Podľa románu bol v roku 1990 natočený film Služobníčkin príbeh. Od roku 2017 je v produkcii televízny seriál Príbeh služobníčky. Román inšpiroval aj operné a baletné prevedenie.
Televízny seriál
Scenár prvej série seriálu vyčerpal dej knihy, v ďalších sériách príbeh pokračuje a autorka románu sa stala konzultantkou pri výrobe seriálu.
Ailly
Ailly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Višný
Juraj Višný (* 7. jún 1937, Bratislava) je architekt, kulturista a herec.
Život
Juraj Višný patrí k významným postavám československej kulturistiky. Je jedným z prvých priekopníkov kulturistiky v ČSSR. Cvičiť začal v roku 1957. Po prvých tréningových začiatkoch doma s jednoduchým náradím sa prihlásil do vzpieračského oddielu, kde trénoval naviac ešte trikrát týždenne podľa vlastného plánu. Ako vysokoškolský študent vesloval na Dunaji a hral volejbal za Červenú hviezdu Bratislava. V 60. rokoch 20. storočia obsadzoval prvé miesta na všetkých popredných súťažiach v ČSSR.