cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zemetrasenie v Komárne v roku 1763
Obete a škody
Podľa rôznych zdrojom sa údaje líšia. Zemetrasenie zabilo 83 ľudí a 102 ľudí bolo zranených. Niektoré zdroje udávajú až 200 mŕtvych. Škody v Komárne boli rozsiahle. Dobové správy uvádzajú, že novopostavený jezuitský kostol a reformované kolégium boli vážne poškodené, vrátane zrútenia dvoch veží, pri ktorom zahynulo niekoľko ľudí. Podľa správ bolo zranených 102 ľudí a 7 kostolov, 279 úplne a 353 čiastočne sa zrútilo. Iné správy uvádzajú, že v dôsledku zemetrasenia došlo k skvapalneniu pieskov.
Obeťou zemetrasenia bola aj Stará pevnosť z obdobia tureckých nájazdov v 16. storočí, súčasť komárňanského pevnostného systému.
Riešenie následkov
Tribún ľudu, notár a ďalší mestskí úradníci boli vyslaní do Bratislavy a do Viedne, aby požiadali panovníčku Máriu Teréziu a vplyvných hodnostárov o pomoc, zároveň ich informovali o škodách. Ľudia boli solidárni, pod jednu strechu prichýlili rodiny, vojenská posádka pomáhala stavať stany a drevené tuguriá – búdy. Richtár Adam Röth spočiatku riadil organizovanie pomoci a obnovy budov, asi dva mesiace po zemetrasení umiera na vyčerpanie a gangrénu. Vtedajšie úrady poskytli dovedna 13 200 bratis­lavských meríc zbožia, obilie pre obyvateľov ale aj zvieratá, čo je asi 824 ton. Biskup z Győru okamžite vyslal do Komárna loď so 140-mericami jedla a ďalšou pomocou, to je približne 8,4 tony. Z Bratislavy vyrazilo 66 murárov, aby pomohli obnoviť mesto, do Komárna prúdili v auguste remeselníci z okolitých miest. Mária Terézia prostredníctvom Uhorskej miestodržiteľskej rady udelila Komárňanom 30. septembra 1763 glejt na slobodný pohyb, neplatili mýto a mohli zbierať finančnú pomoc.
Podfukári
Podfukári (orig. Now You See Me) je americký akčný film z roku 2013. Bol režírovaný Louisom Leterrierom a scenár k nemu napisali Ed Solomon, Boaz Yakin a Edward Ricourt.
Film mal premiéru v New Yorku dňa 21. mája 2013, čo bolo pred jeho oficiálnym vydaním spoločnosťou Summit Entertainment, ktorá ho vydala 31. mája 2013. Film získal zmiešané recenzie od kritikov, ale stal sa kasovým trhákom, zarobil 351,7 miliónov dolárov po celom svete s rozpočtom 75 miliónov dolárov. Jeho pokračovanie vyšlo 10. júna 2016.
Dej
Dej sleduje agenta FBI Dylana Rhodes-Strikea a agentku Interpolu Almu Drayovú, ktorí sledujú tím špičkových iluzionistov zvaných „Jazdci“ (angl. The Four Horsemen). Iluzionisti boli vďaka tarotovým kartám zvolaní magnátom Arthurom Tesslerom do určitého bytu, kde objavili hologramovú projekciu plánov. Neskôr počas svojho vystúpenia vďaka divákovi Étienneovi vykradnú banku vo Francúzsku a obdarujú publikum „pršiacimi“ peniazmi. Jazdci boli zatknutí a vypočúvaní. Po nejakom čase boli prepustení na slobodu. Rhodes-Strike a Drayová sa stretnú s Thaddeusom Bradleym, odhaľovačom ich ilúzii, aby im ich pomohol dolapiť. Jazdci sa s FBI a Interpolom hrajú na hru mačka a myš.
Produkcia
Dňa 25 októbra 2011 spoločnosť Summit Entertainment oficiálne oznámila dátum vydania filmu Podfukári, ktorý bol stanovený na 18 júla 2013. Dňa 3. novembera 2011 spoločnosť odhalila stručný prehľad a prvú ukážku plagátu.
Filmovanie
Filmovanie sa začalo 16. januára 2012 v New Orleans a Louisane a trvalo až do 26. marca 2012. Ďalšie nakrúcanie sa uskutočnilo v New Yorku 13. februára a 9. apríla 2012 v Las Vegas do nasledujúceho dňa.
Incident
Počas nakrúcania scény, kde sa Henley Reeves snaží uniknúť z vodnej nádrže plnej piraní, sa Isla Fisher takmer utopila. Fisher uviazla v nádrži a snažila sa upozorniť štáb búchaním na okno. Ale štáb si myslel, že to nič nie je, pretože to bolo presne to, čo mala robiť postava vo filme. Nakoniec bola schopná sa rozmotať reťazí a dostať sa bezpečne von z nádrže.
L’Estréchure
L’ Estréchure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nikol Pašinjan
Nikol Pašinjan (* 1. jún 1975, Ijevan, Arménsko) je od mája 2018 premiérom Arménska. Predtým pracoval ako novinár.
Životopis
Začiatkom 90. rokov sa presťahoval do Jerevanu, kde začal štúdium žurnalistiky, školu však nedokončil. Koncom toho istého desaťročia však založil noviny Haykakan Zhamanak, ktoré sa neskôr stali najpredávanejšími v krajine.
V prezidentskej voľbe roku 2008 podporoval Levona Ter-Petrosjana, ktorého však porazil Serž Sarkisjan. Potom došlo k protestom, ku ktorým sa pridali násilnosti. Osem ľudí bolo zabitých. Pašinjan, po ktorom kvôli organizácii protestov pátrala polícia, sa od 2. marca preto skrýval. Sám sa prihlásil polícii až v 1. júla 2009 po tom, čo bola vyhlásená amnestia.
V máji 2012 bol Pašinjan zvolený do arménskeho parlamentu.
Premiérom Arménsko
Keď Sarkisjan po šiestich dňoch vo funkcii predsedu vlády pod tlakom masových protestov rezignoval, stal sa kandidátom na premiéra Pašinjan. Dňa 1. mája 2018 ale ešte nebol zvolený. Stalo sa tak na druhý pokus, a to 8. mája 2018. Ak by zvolený nebol, znamenalo by to pre Arménsko predčasné voľby.
Pašinjan považuje za svoje priority upevňovanie vzťahov s Európskou úniou a bezvízový režim s únijními štátmi. Nič nemenil na blízkych vzťahoch s Ruskom."Vojenské partnerstvo s Ruskom považujeme za dôležitý faktor zaisťujúci bezpečnosť," uviedol. Jeho cieľom bolo tiež uznanie Náhornej karabašskej republiky.
Potom čo budovu parlamentu v Jerevane obkľúčilo tisíce ľudí, ktoré žiadali predčasné parlamentné voľby, Pašinjan 3. októbra 2018 odvolal šieštich ministrov. 1. novembra prezident Sarkisjan vypísal predčasné parlamentné voľby potom, čo ani na druhý krát nebol zvolený nový premiér. Dňa 16. októbra 2018 na svoju funkciu rezignoval. 9. decembra 2018 sa konali predčasné parlamentné voľby, ktoré vyhrala Pašinjanova strana Moj krok so ziskom 70,45% hlasov. 14. januára 2019 bol Pašinjan opätovne vymenovaný za predsedu vlády.
Atentát
V novembri 2004, kedy bol Pašinjan hlavným editorom denníku Hajkakan žamanak, vybuchlo v čase jeho obvyklého odchodu z práce jeho auto, zaparkované pred redakciou. Podľa Pašinjana za atentátom stál bohatý podnikateľ Gagik Carukjan, o ktorom noviny negatívne referovali. Podľa polície však za výbuch mohla závada autobatérie.
Rougegoutte
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leland Stanford
Amasa Leland Stanford (* 9. marec 1824, Watervliet, New York, USA† 21. jún 1893, Palo Alto, Kalifornia) bol americký podnikateľ, politik a filantrop.
Počas Kalifornskej zlatej horúčky odišiel z New Yorku do Kalifornie a zbohatol vo veľkoobchode. Bol prezidentom železníc Southern Pacific Railroad a Central Pacific. V rokoch 18621863 bol guvernérom Kalifornie, v rokoch 18851893 senátorom, za Republikánsku stranu. Ako politik využíval protičínske nálady a bojoval za obmedzenie imigrácie z Číny.
V roku 1885 založil Stanfordovu univerzitu, pod názvom Leland Stanford Junior University, to na uctenie pamiatky svojho syna, ktorý zahynul na týfus rok predtým vo Florencii, počas rodinného výletu po Európe. Univerzite daroval 40 miliónov dolárov (viac ako miliarda v cenách roku 2010). V kampuse Stanfordskej univerzity sa nachádza aj rodinná hrobka, v ktorej je Leland Stanford pochovaný. Bol slobodomurárom.
Nymfeo
História
Nevescu založili v 14. stor. arumunskí pastieri. Gréci v tomto území nežili. V 18. stor. sa tu usadili ďalší Arumuni z neďalekého mesta Moschopoli. Meno Nevesca je buď slovanské, od slova nevesta (kvôli kráse), alebo od arumunského ni vista (bez výhľadu), alebo nive sta (Zasnežená). Grécke meno bolo Nymfeo vymyslené až v 20. stor. a je odvodené od nymfy.
Astra (raketa vzduch-vzduch)
Astra je riadená strela protilietadlová stredného dosahu, ktorá je určená pre boj mimo vizuálny kontakt. Ide o prvú strelu typu vzduch-vzduch, ktorú vyvinula India.
Vznik a vývoj
V roku 1990 sa v Indii zrealizovala štúdia uskutočniteľnosti, ktorá sa zaoberala vývojom vlastnej strely typu vzduch-vzduch. Vývojom strely sa zaoberala indická vládny agentúra Defence Research and Development Organisation (DRDO), ktorá ju oficiálne predstavila verejnosti v roku 1998 na výstave Aero India. India uviedla, že 85% technológií, použitých na rakete, pochádza z domáceho výskumu. Pôvodne bola určená pre ľahké bojové lietadlo Tédžas, ktoré bolo vtedy vo vývoji. Sériovú výrobu týchto stíhačiek sa však dodnes nepodarilo rozbehnúť a koncom roku 2018 mala India iba 9 lietadiel vo verzii Mark I.
Projekt Astra bol schválený indickou vládou v marci 2004, pričom počiatočné náklady boli odhadnuté na 340 mil. dolárov. Kvôli technickým problémom bol však termín testovania niekoľkokrát odložený a k prvému skúšobnému odpalu došlo až v máji 2014. Testovanie bolo úspešne ukončené v októbri 2018 a v nasledujúcom roku by mala byť zavedená do výzbroje Su-30MKI.
Konštrukcia a vlastnosti
Astra je jednostupňová raketa na pevné palivo, ktorá má dĺžku a priemer. Jej celková hmotnosť je, pričom pripadá na bojovú hlavicu. Má aktívne radarové navádzanie, systém elektronických protiopatrení a pohon, ktorý zanecháva minimálnu tepelnú stopu. Strela je schopná zostreliť vysoko rýchlostné ciele zo zadnej polosféry na vzdialenosť a z prednej polosféry až na. Na úrovni mora má dosah, od nadmorskej výšky je to  a ak je vystrelená v nadmorskej výške , tak môže mať dolet až.
Astra by mala byť čoskoro integrovaná do indických stíhačiek Su-30MKI a v budúcnosti by mala stať súčasťou výzbroje aj Mirage 2000H, MiG-29, Tédžas. Plánuje sa, že sa stane základnou domácou protilietadlovou strelou pre boj mimo vizuálny kontakt.
Používatelia
India
Faidimos
Faidimos (Faidimos) môže byť:
La Bastide-d’Engras
La Bastide-d’Engras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2006
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2006 boli v poradí 17. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v mestách Tunis, Radès a Aryanah, v Tunisku v dňoch od 10.20. januára 2006, za účasti 11 mužských a 7 ženských tímov. Z turnaja sa už po vyžrebovaní zápasov odhlásili mužský tím Senegalu a ženské tímy Senegalu, Alžírska a Tanzánie. Bolo to štvrtýkrát, čo sa africký šampionát konal v Tunisku, keď predtým ho hostil v rokoch 1974, 1981 a 1994. Zápasy sa odohrali v troch arénach: Palais des sports d'El Menzah (s kapacitou 4 500 divákov), Salle 7 Novembre Radès (s kapacitou 12 000 divákov) a Salle de l'Ariana. Víťazom sa siedmykrát stalo 🇹🇳 a ôsmykrát 🇦🇴.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta mužov a žien v roku 2007. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá z mužskej a 3 družstvá zo ženskej kategórii.
ŠANCA
ŠANCA je slovenská mimoparlamentná pravicová liberálna pro-európska politická strana. Bola založená 25. marca 2015. Od roku 2023 je predsedom strany prešovský primátor František Oľha.
Vznik a vedenie
Strana vznikla v marci 2015 z odídencov zo strany SDKÚ-DS. Prvou predsedníčkou strany sa na sneme 20. júna 2015 stala Eva Babitzová. Podpredsedami sa stali Jaroslava Lukačovičová, Viliam Novotný, Szilárd Both a Stanislav Horník.
Voľby do Národnej rady SR v roku 2016
ŠANCA v roku 2016 kandidovala do Národnej rady. Strana sa do parlamentu nedostala, keďže za ňu hlasovalo len 0,25 % zúčastnených voličov (6 522 hlasov).
Po kongrese strany, ktorý sa uskutočnil 25. júna 2016 v Hriňovej, sa stal novým predsedom strany Viliam Novotný. Za podpredsedov boli opätovne potvrdení Lukačovičová a Both.
Šanca pred voľbami do NR SR 2020
Strana v novembri 2019, ohlásila pred parlamentnými voľbami spoluprácu so stranou MOST – HÍD, formou umiestnenia kandidátov ŠANCE na kandidátke MOST-HÍD. Obe strany spájala ich zahranično-politická orientácia, program v oblasti zdravotníctva alebo snaha o pomoc regiónom, rovnako odstránenie slovensko-maďarského napätia.
Volebné obdobie 20202024
MOST-HÍD s kandidátmi strany ŠANCA získal v parlamentných voľbách vo februári 2020 len 2,05% hlasov a do NR SR sa nedostal.
Po páde vlády
Po páde vlády v decembri sa Šanca začala zapájať do iniciatívy pravicových strán spájať sa aby v nadchádzajúcich predčasných voľbách neprepadli hlasy. Po niekoľkotýždňových rokovaniach sa strana dohodla s premiérom Hegerom, stranou Spolu a ostatnými malými stranami a zlúčili sa do nového politického subjektu Demokrati. Na prvej tlačovej konferencii tejto strany vystúpil aj predseda Šance a prešovský primátor František Oľha.
Rougemont-le-Château (obec)
Rougemont-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
La Bruguière
La Bruguière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Rougemont-le-Château (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Bruguière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rubi
Rubi ( Rubí) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v roku 2004. Hlavné úlohy stvárnili herci Bárbara Mori a Eduardo Santamarina. Na Slovensku túto telenovelu vysielala verejnoprávna Jednotka prvýkrát od 8. januára 2007 do 28. marca 2007. Záverečná epizóda dosiahla počas slovenskej premiéry 35,4% podiel na sledovanosti. Druhýkrát bola táto telenovela vysielaná v rokoch 2007 – 2008.
Kaby Lake
Kaby Lake je kódové označenie pre siedmu generáciu mikroarchitektúry spoločnosti Intel, ktorá bola oznámená 30. augusta 2016. Rovnako ako predchádzajúca mikroarchitektúra Skylake využíva 14-nanometrický výrobný proces. Je generáciou, ktorá končí niekoľkoročný model "tick-tock", kde sa v jednotlivých generáciách striedal nový výrobný proces, teda zmenšovanie dosiek a ich tranzistorov, a nová architektúra. Tento model bol nahradený novým modelom "process-architecture-optimization", kde je po vytvorení novej architektúry táto nová architektúra optimalizovaná; Kaby Lake je práve touto optimalizáciou. Kaby Lake bol najskôr dodávaný výrobcom elektroniky v druhom štvrťroku roku 2016. Oficiálny predaj procesorov pre stolné počítače sa začal v januári roku 2017.
Kaby Lake je prvou generáciou procesorov od Intelu, ktorá postráda oficiálnu podporu Microsoftu pre verzie Windowsu staršie než je Windows 10.
Zmeny oproti architektúre Skylake
Obe architektúry majú rovnaké jadrá a rovnaký výkon na jeden MHz takt. Základný takt však bol zvýšený, u niektorých modelov až o 300 MHz. Aj zmeny taktu (napr. pri prechode z pokojového stavu do záťaže) sú rýchlejšie. Pre Kaby Lake boli vyvinuté nové chipsety série 200 (so sériou chipsetov 100 sú kompatibilné po aktualizácii BIOSu). Tiež ponúka podporu technológie Optane spoločnosti Intel, ktorá umožňuje ukladanie dát na pevnom disku do rýchlejšej vyrovnávacej pamäte.
Kaby Lake je tiež prvou architektúrou typu Core umožňujúcou hyper-threading u procesorov s označením Pentium a pretaktovanie niektorých čipov s označením i3.
Stealth
náhľad|[[Northrop Grumman B-2 Spirit]] náhľad|[[Lockheed Martin F-22 Raptor]] náhľad|[[Suchoj Su-57]]
Letisko Sumburgh
Letisko Sumburgh (IATA: LSI, ICAO: EGPB) je najväčšie vnútroštátne civilné letisko na Shetlandských ostrovoch (Škótsko, Spojené kráľovstvo). Nachádza sa na južnom výbežku ostrova Mainland pri dedine Sumburgh asi 40 km južne od Lerwicku, hlavného mesta súostrovia.
Letisko obsluhuje letecká spoločnosť Loganair (od septembra 2017 pod značkou Flybe). Z letiska premávajú vnútroštátne lety do Aberdeenu, Glasgowa, Edinburghu, Invernessu a Kirkwallu.
Stealth
Stealth znamená čo možno najviac obmedziť možnosť zistenia, identifikácie a zameranie prostriedku (lietadla, lode alebo pozemného vozidla) pomocou rôznych detekčných systémov - najmä radaru a prostriedkov využívajúcich infračervené žiarenie. Už v minulosti boli využívané rôzne druhy náterov techniky pre oklamanie zraku nepriateľa. Tie sa využívajú aj dnes, ale hlavný dôraz sa kladie na zamedzenie detekcie radarom či infračervenými a inými prostriedkami.
Radar
Pre zisťovanie polohy lietadla vysiela radar elektromagnetické žiarenie, ktorého časť, odrazená od lietadla, sa vracia späť do vysielača, ktorý potom vďaka tomu určuje polohu lietadla. Vedci sa preto zamerali na tri oblasti výskumu: odraz radarových lúčov, ich rušenie a pohlcovanie, aby mohli znížiť odrazovú plochu radarového žiarenia (RCS - Radar Cross Section).
Odrazy
Základom je pokúsiť sa odraziť radarové lúče tak, aby sa nevrátili späť do zdroja. To možno dosiahnuť rôznymi tvarmi lietadla. Zdrojom RCS sú napríklad rotujúce lopatky prúdových motorov; z tohto dôvodu má stroj s technológiou stealth ukryté motory vnútri trupu. Ďalším zdrojom môžu byť vodiace hrany krídel, rôzne výstupky a priehlbiny. Z toho dôvodu je výzbroj umiestnená v pumovniciach vo vnútri trupu.
Laver Cup 2019
Laver Cup 2019 bol tretí ročník tenisovej súťaže dvoch šesťčlenných mužských tímov Sveta a Európy. ktorý sa odohral v Ženeve v aréne Palexpo vo Švajčiarsku od 20. do 22. septembra 2019 na kurte s tvrdým povrchom.
Rolu kapitánov družstiev opäť plnili tenisové legendy a bývalí rivali, Švéd Björn Borg na strane Európy a Američan John McEnroe vo výbere sveta. Tretí ročník Laver Cupu vyhral po tretíkrát výber Európy, keď nad výberom Sveta zvíťazil pomerom 13:11.
25x25bod|logo Európy Európa
Kapitánom tímu Európy sa stal víťaz jedenástich grandslamov Björn Borg zo Švédska a zástupcom kapitána bol menovaný jeho krajan Thomas Enqvist.
25x25bod|logo sveta Svet
Kapitánom tímu Sveta sa stal víťaz siedmych singlových a desiatich deblových grandslamov John McEnroe zo Spojených štátov. Zástupcom kapitána bol menovaný jeho mladší brat Patrick McEnroe.
Victoria Smurfitová
Victoria Smurfitová (* 31. marec 1974, Dublin, Írsko) je írska herečka, známa z televíznych seriálov ako Ballykissangel (1998 - 2001), Dracula (2013 - 2014), Kde bolo, tam bolo (2011 - 2018) a z filmovej série Trial & Retribution.
Detstvo a mladosť
Victoria Smurfitová je súčasťou rodiny Smurfitovích, ktorá je prostredníctvom Smurfit Kappa jednou z najbohatších v Írsku. Rodina na čele s Victoriným strýkom Michaelom Smurfitom sponzoruje množstvo športových podujatí vrátane Smurfit European Open a Champion Hurdle. Rodina je tiež spojená so Smurfit Business School na University College Dublin (UCD). Vyštudovala divadelnú školu.
Kariéra
Smurfitová sa preslávila rolou Orly O'Connell v televíznom seriáli Ballykissangel v rokoch 1998 až 1999. V roku 2002 si zahrala v americkej produkcii filmu Ako na vec, kde hrala po boku hercov ako Rachel Weisz, Hugh Grant, Toni Collette či Nicholas Hoult. V rokoch 2003 až 2009 stvárnila Smurfitová hlavnú úlohu vo filmovej sérii Trial & Retribution.
V roku 2013 si Smurfitová zahrala po boku Jonathana Rhysa Meyersa v televíznom seriály Dracula. O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Kde bolo, tam bolo, kde vo vedľajšej úlohe stvárnila postavu Cruelly de Vill. V roku 2017 hrala vo filme The Lears, kde za svoj herecký výkon získala írske filmové ocenenie IFTA Film & Drama Awards.
V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Bloodlands, kde sa objavila v šiestich epizódach.
Súkromný život
Smurfitová bola vydatá v rokoch 2000 až 2015 za reklamného manažéra Douglasa Baxtera, s ktorým má tri deti. V roku 2012 sa rodina presťahovala do Santa Moniky v Kalifornii v USA.
Napísala názorový blog pre The Dubliner, ktorý často obsahoval anekdoty z jej osobného života a je patrónkou detskej charitatívnej organizácie World Vision Ireland.
Skylake
Skylake je kódové označenie pre šiestu generáciu mikroarchitektúry vyvíjaných spoločnosťou Intel. Predaj procesorov tejto architektúry sa začal v auguste roku 2015. Procesory využívajú 14-nanometrický výrobný proces, rovnako ako predchádzajúce procesory architektúry Broadwell. Podľa Intelu táto architektúra prináša lepší výkon procesora a grafického jadra, zatiaľ čo spotreba elektriny sa znižuje. Nástupcom architektúry je Kaby Lake.
Skylake je posledná platforma Intelu, kde Microsoft podporuje staršie operačné systémy ako je Windows 10.
História vývoja
Vývoj Skylake sa začal vo výskumnom centre Intelu nachádzajúcim sa v meste Haifa v Izraeli. Tento vývoj trval približne 4 roky. Intel ho oznámil v septembri 2014 na stretnutí technológov Intel Developer Forum v San Franciscu. Uvoľnenie prvej várky procesorov Skylake, konkrétne modelov 6600K a 6700K, bolo oznámené 5. augusta 2015 na veľtrhu Gamescom.
30. mája 2017 bolo oznámené, že Intel chystá nový rad high-endových procesorov s architektúrou Skylake-X, ktoré nesú označenie Core i7 a Core i9, a dvoch procesorov architektúry Kaby Lake-X s označením i5 a i7. Spoločne s týmito procesormi bol oznámený nový chipset X299 sa socketem 2066 a nová platforma. Pravdepodobne išlo o reakciu Intelu na chystané procesory AMD Ryzen 7 a Ryzen Threadripper.
Charakteristika procesora
Rovnako ako Broadwell sú procesory dostupné v piatich variantoch: SKL-S, SKL-X, SKL-H, SKL-U a SKL-Y. Procesory s koncovkami S a X sú pretaktovateľné vďaka odomknutému násobiču. Varianty SKL-S a SKL-X zahŕňajú vybrané procesory s odomknutými násobičom, čo znamená, že ich je možné pretaktovať. Ide spravidla o modely s K alebo X na konci ich označenia. Varianty SKL-S používajú nové pätice Socket 1151 a varianty SKL-X Socket 2066, oba typu LGA. Varianty H, U a Y boli navrhnuté predovšetkým pre prenosné zariadenia, ako sú notebooky a používajú pätice typu BGA. Skylake využíva nové čipsety séria 100, označované Sunrise Point.
Varianty U a Y podporujú jeden DIMM slot, varianty H a S podporujú dva DIMM sloty. Varianty X podporujú štyri DIMM sloty. Oficiálne podporuje táto architektúra DDR3 aj DDR4 SDRAM pamäti.
Niektoré varianty P majú znížený počet grafických jadier (z 24 na 12), oproti ich priamym polovičkám bez P.
Skylake prináša aj zmeny do inštrukčného súboru, konkrétne rozšírenie Intel MPX a Intel SGX, obe pre ochranu pamäte. Budúce varianty Xeon budú disponovať rozšírením Advanced Vector Extensions 3.2 (AVX-512F).
Yarn (správca balíkov)
Yarn je systém balenia softvéru vyvinutý v roku 2016 spoločnosťou Facebook pre runtime prostredie Node.js programovacieho jazyka JavaScript, ktoré poskytuje rýchlosť, konzistenciu, stabilitu a bezpečnosť ako alternatívu k nástroju npm (správca balíkov). Yarn bol vytvorený v spolupráci spoločností Facebook, Exponent, Google a Tilde s cieľom vyriešiť problémy s konzistenciou, bezpečnosťou a výkonom s veľkými kódovými základňami po tom, čo tomuto problému čelili vývojári spoločnosti Facebook. Názov Yarn znamená "Yet Another Resource Negotiator".
Funkcie
Yarn poskytuje plug-in funkciu na rozšírenie základných funkcií na vytváranie lepších a štruktúrovanejších pracovných tokov.
Nástroj Yarn obsahuje pluginy, ktoré sú k dispozícii v predvolenom nastavení. Používatelia môžu taktiež vytvárať svoje vlastné pluginy.
Vlastnosť Constraints
Nástroj Yarn obsahuje funkciu Constraints, ktorá umožňuje automaticky nastavovať pravidlá pre dependency balíky alebo manifest nastavení projektu v rámci celých pracovných priestorov.
Táto funkcia je k dispozícii iba pri inštalácii nástroja Yarn Berry. Funckia sa sprístupňuje spustením príkazu
Offline vyrovnávacia pamäť
Offline vyrovnávacia pamäť umožňuje nástroju Yarn automaticky ukladať v minulosti stiahnuté dependency balíky a urýchliť ďalšie sťahovanie rovnakých dependency balíkov.
Táto funkcia je dôležitou súčasťou Zero-Installs a neukladá viac ako jeden súbor pre každý balík. Jeden súbor pre každý balík umožňuje jednoduché ukladanie v repozitári.
Pluginy
Pluginy - doplnky umožňujú používateľom rozšíriť funkcie nástroja Yarn napísaním rozšírení. Nástroj Yarn je možné prispôsobiť potrebám vývojárov.
Pluginy môžu pridávať nové resolvery, fetchery, linkery, príkazy a môžu sa tiež registrovať do špecifických udalostí alebo byť integrované navzájom. Väčšina funkcií nástroja Yarn je implementovaná prostredníctvom pluginov, vrátane funkcií  a  .
Protokoly
Funckia Protokoly umožňuje používateľom definovať, ktorý protokol sa použije na získanie určitých dependency balíkov, napríklad protokol git sa používa na stiahnutie verejného balíka z úložiska Git, protokol patch sa používa na vytvorenie opravenej kópie pôvodného balíka, protokol semver (sémantické verziovanie) sa používa pri inštalácii nového balíka. Tento balík sa pridá do súboru package.json s rozsahom verzií semver.
Pracovný postup vydania
Funkcia Release Workflow automaticky aktualizuje navezujúce dependency balíky medzi pracovnými priestormi monorepos pri aktualizácii koreňových balíkov.
Táto funkcia je k dispozícii iba pri inštalácii verzie nástroja Yarn Berry. Prístup k tejto funkcii je možné doplniť spustením príkazu
Workspaces
Funckia Workspaces umožňuje fungovanie viacerých projektov v rovnakom úložisku - repozitári a automaticky aplikovať zmeny na ďalšie naväzujúce balíky pri úprave zdrojového kódu. Táto funkcia umožňuje inštaláciu viacerých balíkov spustením príkazu  iba raz. Všetky balíky špecifikované v príkaze sa nainštalujú spolu.
Zero-Installs
Časť nástroja Yarn s názvom Zero-Installs zjdednodušuje používnie softvérových balíkov pri spúštaní kódu, ktorý bol stiahnutý z repozitára.
Publikovanie balíkov
Vývojári môžu vlastné balíky zdieľať s ostatnými vývojármi ich zverejnením v registri npm, ktorý sa používa na globálnu distribúciu doplnkových softvérových balíkov.
Pre publikovanie balíkov v registri npm je potrebná registrácia.
Pre publikovanie balíka z príkazového riadka sa využíva príkaz: Napísaný a otestovaný kód balíka je možné zapísať do registra npm. Register npm umožňuje zdielanie balíkov s ďalšími vývojármi. Tento register sa používa na globálnu distribúciu balíčkov. Softvérový balík je možné zverejniť príkazom: Vytvorenie repozitára pre komponenty nie je povinné.
Persaios
Persaios môže byť:
Javorinka (vrch v Belianskych Tatrách; 1505 m)
Javorinka je vrch Belianskych Tatier. Leží nad obcou Ždiar, približne severozápadne od Kežmarku.
Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Belianske Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Ždiar. Najbližšími sídlami sú východne situovaný Ždiar a severozápadne ležiace Podspády, západne sa nachádza Tatranská Javorina. Masív je súčasťou Tatranského národného parku a národnej prírodnej rezervácie Belianske Tatry.
Opis
Javorinka leží v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom z masívu Havrana v hlavnom hrebeni Belianskych Tatier. Západne sa nachádza Muráň, Nový vrch , Kýčera a Chovancov vrch , severne Suchý vrch , Repisko , Príslop , Strednica  a Prehrštie , východne Magurka (, Slodičovský vrch , Javorinka  a Žľabina  a južne Hlúpy , Ždiarska vidla , Havran  a Nový . Západné svahy odvodňuje potok Havran do riečky Javorinka v povodí Dunajca, voda z východných odteká Tristárskou dolinou riečkou Biela do Popradu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Turisticky neprístupný vrchol je pokrytý nesúvislým, miestami riedkym lesným porastom, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vrcholu sú viditeľné okolité vrchy hlavného hrebeňa Belianskych Tatier a západná časť Spišskej Magury, nezriedka tiež Oravské Beskydy s Babou horou a Pilskom, Levočské vrchy a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup
Javorinka patrí do národnej prírodnej rezervácie Belianske Tatry, preto je podobne ako ostatné vrcholy tejto časti Tatier, turisticky neprístupná.
La Cadière-et-Cambo
La Cadière-et-Cambo je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Dizier-l’Évêque
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dietrich Hrabak
Dietrich Adolf „Dieter“ Hrabak (* 19. december 1914, Großdeuben – † 15. september 1995, Pfaffenhofen) bol nemecký stíhací pilot a letecké eso so 125 potvrdenými zostrelmi počas druhej svetovej vojny. Celkovo 109 zostrelov dosiahol nad východným frontom a 16 proti západným Spojencom. Patril k najlepším, ale tiež k najuznávanejším a najobľúbenejším veliteľom stíhacích jednotiek Luftwaffe. Po druhej svetovej vojne slúžil v obnovenej západonemeckej Luftwaffe, kde dosiahol hodnosť generálmajora.
Životopis
Dietrich Hrabak sa narodil 19. decembra 1914 v Großdeubene (časť mesta Böhlen) neďaleko Lipska v rodine murárskeho majstra. Po absolvovaní stredoškolského vzdelania vstúpil v roku 1934 do Reichsmarine (Ríšskeho námorníctva). V novembri 1935 prestúpil k Luftwaffe, pričom absolvoval pilotný výcvik. Neskôr sám priznal, že pri výcviku rozbil alebo poškodil rôzne lietadlá, napr. Heinkel He 51, Messerschmitt Bf 109D. Dňa 1. apríla 1936 bol Hrabak povýšený do hodnosti Leutnant.
Po pôsobení u niekoľkých jednotiek sa 1. januára 1939 stal veliteľom 1./JG 76 (neskôr 4./JG 54). Svoje prvé bojové nasadenie absolvoval počas poľského ťaženia, pričom už 3. septembra 1939 bol zostrelený, musel núdzovo pristáť, ale zajatiu unikol. Prvé vzdušné víťazstvo dosiahol 13. mája 1940 počas nemeckého ťaženia na západ, kedy zostrelil francúzske dvojmotorové prieskumné lietadlo Potez 63. Do konca bitky o Francúzsko dosiahol ešte ďalších päť zostrelov. Počas bitky o Britániu pôsobil od 1. augusta 1940 ako veliteľ II./JG 54 a dosiahol desať zostrelov proti stíhačom Royal Air Force (RAF). Dvakrát bolo jeho lietadlo nad Anglickom zasiahnuté do motora, ale dokázal s ním doletieť späť do Francúzska. V októbri 1940 Hermann Göring osobne vyznamenal Hrabaka Rytierskym krížom Železného kríža.
V apríli 1941 sa Hrabak zúčastnil balkánskeho ťaženia, pričom lietal ako priama podpora nemeckým jednotkám, ktoré postupovali do Grécka. Dňa 22. júna 1941 začalo nacistické Nemecko s útokom na Sovietsky zväz. Hrabak pôsobil na východnom fronte od začiatku bojov. Spočiatku lietal na severnom fronte a nad Leningradom. Do 30. júla 1941 dosiahol 24. vzdušné víťazstvo. Dňa 5. marca 1942 mal na konte 30 zostrelov, 30. mája dosiahol 50. vzdušné víťazstvo a už 22. augusta mal celkovo 60 zostrelov. Dňa 1. novembra 1942 prevzal velenie JG 52. Hrabak vykonával ďalšie bojové lety aj napriek väčšiemu zaneprázdneniu veliteľskými úlohami, pričom 21. apríla 1943 dosiahol 80. vzdušné víťazstvo a 2. augusta si pripísal 100. zostrel. V novembri 1943 získal za svoje úspechy ku Rytierskemu krížu dubovú ratolesť. K 2. septembru 1944 dosiahla JG 52 pod Hrabakovým velením viac než 10 000 zostrelov, čím sa stala najúspešnejšou stíhacou leteckou jednotkou Luftwaffe.
Posledné 125. vzdušné víťazstvo Hrabak dosiahol 20. septembra 1944. Dňa 1. októbra 1944 sa opäť vrátil ako veliteľ k JG 54, u ktorej zostal až do konca vojny. Počas druhej svetovej vojny uskutočnil celkovo 1 000 bojových letov. Jeho najväčším prínosom pre Luftwaffe nebol jeho bojový rekord v počte zostrelov, ale jeho velenie, taktické a vodcovské kvality, vďaka ktorým sa stal obľúbeným u mužov pod jeho velením. Mladým pilotom vštepoval zásadu „lietaj hlavou nie svalmi“ a mal veľký podiel na tom, že sa mnohí z nich stali poprednými nemeckými leteckými esami. Mladým pilotom tiež zdôrazňoval, že keď pri bojovom lete získajú víťazstvo, ale vrátia sa bez svojho čísla, tak vzdušný boj prehrali. Z protivníkov považoval za najlepších stíhacích pilotov RAF, pričom vysoko hodnotil lietadlá Spitfire. O lietadle Il-2 sa vyjadril, že nevidel žiadne iné lietadlo, ktoré by sa udržalo vo vzduchu po takom ostreľovaní. Z obdobia druhej svetovej vojny bol pre neho najhorším zážitkom Stalingrad a hlavne osud nemeckých vojakov, ktorí zostali v obkľúčení, nad ktorými lietal, ale nemohol im pomôcť.
V máji 1945 sa dostal do britského zajatia, z ktorého bol prepustený v marci 1946. Následne v období od apríla do septembra 1946 sa rekvalifikoval v murárskom remesle a neskôr až do roku 1949 pracoval ako splnomocnenec v strojárskej fabrike v Sieburgu. V rokoch 1949 až 1953 pôsobil ako vedúci oddelenia v chemickej spoločnosti v Hamburgu.
V roku 1956 Hrabak vstúpil do západonemeckej Luftwaffe a od 1. júla velil pilotnej škole B vo Fürstenfeldbrucku. V tejto funkcii zostal do konca februára 1961. Dňa 1. marca 1961 sa Hrabak stal veliteľom 2. výcvikovej brigády vzdušných síl (2. Luftwaffen-Ausbildungs-Brigade) vo Fürstenfeldbrucku, ktorej velil do októbra 1962. Potom od novembra 1962 do septembra 1964 zodpovedal za protivzdušnú obranu severného Nemecka a Holandska. Následne od októbra 1964 pôsobil ako náčelník protivzdušnej obrany strednej Európy vo Fontainebleau vo Francúzsku. Dňa 16. decembra 1965 bol Hrabak vymenovaný za veliteľa 4. divízie vzdušných síl (4. Luftwaffen-Division) v Aurichu. V tejto funkcii dlho nezostal, pretože už v januári 1966 sa stal zvláštnym zástupcom programu stíhacích lietadiel Lockheed F-104 Starfighter na Spolkovom ministerstve obrany v Bonne. Po skončení tohto projektu sa 1. októbra 1966 Hrabak stal zástupcom pre zbraňové systémy vzdušných síl, ktorého povinnosti vykonával aj na Spolkovom ministerstve obrany. Dňa 1. marca 1970 bol menovaný do funkcie generála bojových jednotiek vzdušných síl v kancelárii vzdušných síl v Kolíne nad Rýnom. Do dôchodku odišiel 30. septembra 1970. Dietrich Hrabak zomrel 15. septembra 1995 vo Pfaffenhofene vo veku 80 rokov.
Power Trio (Danko Jones)
Power Trio je desiaty štúdiový album kanadského rockového tria Danko Jones. Vyšiel 27. augusta 2021.
Azol
Azoly sú zlúčeniny, ktoré majú päťčlenný heterocyklický kruh obsahujúci dusík a aspoň jeden ďalší neuhlíkový atóm (konkrétne dusík, síru alebo kyslík) ako súčasť kruhu. Ich názov vychádza z Hantzschovho-Widmanovho názvoslovia. Tieto zlúčeniny sú aromatické s dvoma dvojitými väzbami, existujú však i v redukovanej podobe (azolíny a azolidíny), ktoré majú menej dvojitých väzieb. Z každého heteroatómu v azole je práve jeden pár súčasťou aromatického kruhu. Názvy azolov si zachovávajú predpony počas reduktie (napr. pyrazol, pyrazolín, pyrazolidín). Číslovanie atómov začína heteroatómom, ktorý nie je súčasťou dvojitej väzby a potom pokračuje k najbližšiemu heteroatómu.
Imidazol a iné päťčlenné heterocyklické systémy s dvomi atómami dusíka sú veľmi bežné v prírode a nachádzajú sa v jadre mnohých biomolekúl, napríklad aminokyseliny histidínu.
Použitie ako antimykotiká
Pri hľadaní nových antimykotík s prijateľnou toxicitou bol najprv objavený ketokonazol, prvé liečivo podávané ústne na liečbu systémových mykotických infekcií, na začiatku 80. rokoch 20. storočia. Neskôr boli vyvinuté triazoly flukonazol a itrakonazol, ktoré majú širšiu antimykotickú aktivitu a sú bezpečnejšie. Následne boli vyvinuté rôzne analógy, aby sa prekonali obmedzenia týchto liekov, napríklad neoptimálne spektrum aktivity, interakcie s inými liekmi, toxicita, vznik rezistencie a nevýhodná farmakokinetika. Triazoly druhej generácie, medzi ktoré patria vorikonazol, posakonazol a ravukonazol, majú vyššiu potenciu a sú aktívnejšie voči rezistentným patogénom.
Fira
Fira, gr. Φηρά, je hlavné mesto ostrova Santorini v Grécku. Je známa svojou tradičnou gréckou kykladskou bielou architektúrou.
História
Mesto bolo založené v 18. storočí a jeho meno pochádza od slova Thira, čo je staroveké meno pre ostrov Santorini. V tejto dobe sa tu usadili obyvatelia z opusteného mesta Skaros, ktoré zničilo zemetrasenie. Začiatkom 19. storočia sa ostrov stal súčasťou Osmanskej ríše a Fira sa stala hlavným mestom, nakoľko leží pri mori.
Pamätihodnosti
Fira patrí medzi jednu z tradičných gréckych dedín, tu môžeme vidieť typický grécky ostrovný život. Známa je hlavne typická kykladská ľudová architektúra, bielo omietnuté domy a rovnaké dva kostoly. V meste sa nachádza aj archeologické múzeum, kde sú uložené známe minojské artefakty.
La Calmette
La Calmette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Germain-le-Châtelet
Saint-Germain-le-Châtelet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amor Towles
Amor Hollingsworth Towles (* 24. október 1964, Boston, Massachusetts, USA) je americký románopisec, autor bestsellerov Pravidlá zdvorilosti (2011), Džentlmen v Moskve (2016) a Lincolnova diaľnica (2021).
Osobný život
Amor Towles sa narodil v Bostone do bohatej rodiny, ktorá sa tešila vysokému postaveniu v susedstve. O knihy i písanie sa zaujímal už od detstva, ako desaťročný hodil do Atlantického oceánu fľašu s krátkou správou, ktorá sa o niekoľko týždňov dostala ku Harrisonovi Salisburymu, hlavnému redaktorovi New York Times. Salisbury odpovedal na správu Towlesovi, a neskôr si obaja muži začali pravidelne dopisovať po dobu niekoľkých rokov.
Vyštudoval anglický jazyk, bakalársky titul získal na Yalovej univerzite, magisterské štúdia zdarne ukončil na Stanforde. V rámci programu o vzájomnej spoluprácii Yalovej univerzity mal zamieriť ako učiteľ angličtiny do Číny, kam ale nikdy neodcestoval z dôvodu protestov na Námestí nebeského pokoja.
V rokoch 1991 - 2012 pracoval na manažérskej pozícii v investičnej firme na Wall Street. Nečakaný úspech debutového románu Pravidlá zdvorilosti mu umožnil po dvoch dekádach zanechať prácu vo finančníctve a naplno sa venovať literárnej tvorbe.
V súčasnosti žije na Manhattane spoločne so svojou manželkou a dvomi deťmi.
La Capelle-et-Masmolène
La Capelle-et-Masmolène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jean-Marie Poiré
Životopis
Jean-Marie Poiré začínal vo filmovej branži v roku 1966 ako asistent kameramana na jednoduchých filmoch Gaumontu a potom ako pomocný režisér na filmoch Clauda Autanta-Lary, Édouarda Molinara a Gérarda Ouryho. Priťahovalo ho písanie, pracoval ako autor dialógov a scenárista na niekoľkých filmoch Michela Audiarda Operácia Leontína (1968), Nepije, nefajčí, nedroguje, ale... hovorí! (1970), Georgesa Lautnera Pár príliš tichých pánov (1973) alebo Roberta Lamoureuxa Návrat siedmej roty (1975).
Jean-Marie Poiré sa pripojil k produkcii s písaním v roku 1978 pre Les Petits calins. V tomto prvom filme režíruje herečku Josiane Balasko, ktorá ho zoznámi so súborom Le Splendid. Po tom, čo si nasledujúci rok vyskúšal detektívku Retour en force, napísal spolu s Josiane Balasko a režíroval Les Hommes préfèrent les grosses. V tejto ľahkej komédii účinkuje množstvo hercov z Le Splendid, ktorí sa v roku 1981 opäť zišli pri adaptácii hry Ježiško je neporiadnik, ktorá sa stala jedným z kultových filmov 80. rokov. V roku 1983 Jean-Marie Poiré režíroval druhý veľký úspech Dedko sa dal na odboj, ktorý napísali Christian Clavier a Martin Lamotte, a je založený na výstrednosti postáv a nesúrodosti situácií. S týmto receptom presúva dianie opäť na sovietsky front v Takto to robíme v Moskve (1986). O dva roky zinscenuje skupinu starých priateľov, ktorí sa zišli na narodeniny u jedného z ich priateľov v komédii Mes meilleurs copains (1988). V Operácii Corned Beef (1991) režisér vyzýva Jeana Rena, aby si zahral tajného agenta a vytvoril šokový tandem s Christianom Clavierom. Dvojka funguje úžasne a Poiré ju opäť využíva v Návštevníkoch (1993), v ktorých do 20. storočia prichádza stredoveký rytier a jeho sluha. Film s takmer 15 miliónovou návštevnosťou triumfuje v kinách. Pred nakrúcaním pokračovania Návštevníci 2: V chodbách času (1998) spojil Jean-Marie Poiré Christiana Claviera a Gérarda Depardieu v ďalšej komédii Strážni anjeli (1995). V roku 2002 zaznamenal nový úspech písaním, réžiou a produkciou komédie Maurice to zariadi s inými hercami Chevallier a Laspalès v titulných úlohách. V roku 2004 sa Poiré podieľal na písaní scenára k filmu Mladí, krásni a skazení, ktorého bol aj producentom. V súčasnosti píše scenáre a námety k rôznym filmom.
Pred vstupom do sveta kinematografie bol Jean-Marie Poiré fotografom pod pseudonymom Antonin Berg (19671968). Pod prezývkou Martin Dune, v rokoch 19731975 pôsobil aj ako spevák skupiny Frenchies.
Renata Scottová
Renata Scottová (* 24. február 1934, Savona, Taliansko16. august 2023, New York, USA) bola talianska operná speváčka, sopranistka, neskôr operná režisérka. Ako speváčka sa špecializovala na bel canto a Verdiho repertoár. Spievala 45 operných rolí od osemnástich skladateľov.
Život
Debutovala v osemnástich rokoch rolou Violetty vo Verdiho La traviata. V La Scale prvýkrát spievala v roku 1953. Do zahraničia prenikla v septembri 1957, to keď na festivale v Edinburghu musela zaskočiť za slávnu Mariu Callasovú v Belliniho La sonnambula a zožala úspech. Jej kariéra kulminovala v 60. rokoch 20. storočia. Roku 1964 spievala s ansámblom La Scaly aj v Bolšojom teatru v Moskve, išlo o prvé vystúpenie západných operných umelcov v Sovietskom zväze v ére Studenej vojny. O rok neskôr debutovala v Metropolitnej opere v New Yorku v Madama Butterfly. Na tejto scéne potom stvárnila 26 rolí vo viac ako 300 predstaveniach.
Spevácku kariéru ukončila v roku 2002 a potom sa úspešne obrátila k réžii (o. i. Ceny Emmy za televíznu réžiu Gioconda a Traviaty) a pedagogickej činnosti na Accademia Nazionale di Santa Cecilia v Ríme a na Juilliard School v New Yorku. Žije v USA, spolu so svojím manželom, huslistom Lorenzo Anselmim.
Pod Benáteckým vrchem
Pod Benáteckým vrchem je prírodná rezervácia, založená v roku 2002. Dôvodom ochrany je unikátne územie s bohatým výskytom vzácnych a osobitne chránených druhov živočíchov. Chránené územie s rozlohou 69,21 hektára sa nachádza severne od obce Milovice na území bývalého vojenského priestoru. V roku 2005 bola podľa nariadenia vlády č. 132/2005 Zb. prírodná rezervácia zaradená do Národného zoznamu európsky významných lokalít v celkovej rozlohe 1244,1 ha.
Lokalita
Prírodná rezervácia leží v nadmorskej výške 202 v teplej, mierne suchej klimatickej oblasti s priemernou ročnou teplotou 89 °C. Priemerné ročné zrážky sú 500600 mm. Kvôli pohybu vojsk bol v oblasti dlhodobý výrub drevín, čo teraz umožňuje výskyt mnohých typov trávobylinných spoločenstiev.
Pri mapovaní biotopov na účely sústavy Natura 2000 bol v prírodnej rezervácii zistený výskyt mezofilných ovsíkových lúk, širolistých suchých trávnikov, otvorených trávnikov s kyjankou sivou (Corynephorus canescens) a kostravových trávnikov piesčín. Okrem trávnikov tvoria miestny biotop suché vresoviská a vysoké suchomilné a mezofilné kroviny.
História
Rakúska vláda v roku 1904 zabrala 3464 ha pôdy pre vojenský výcvikový priestor (VVP). Na začiatku 1. svetovej vojny boli v Miloviciach zriadené internačné tábory pre ruských a talianskych zajatcov, ktorými prešlo do roku 1916 na 46 tisíc zajatcov, z ktorých mnohí zomreli hladom a na týfus. Miestny taliansky vojenský cintorín je dodnes významnou pamiatkou. VVP bol intenzívne využívaný tiež za prvej republiky a jeho význam podčiarkuje fakt, že v rokoch 19201922 ho šesťkrát navštívil prezident T. G. Masaryk. Vo využívaní priestoru pokračovali aj nacisti, ktorí cvičisko rozšírili a vybudovali tu množstvo pevnostných stavieb a šesť strelníc (dopadových plôch). V Miloviciach údajne cvičil svoje vojská pre boj v severnej Afrike aj nemecký generál Erwin Rommel. Od roku 1969 až do 30. júna 1991 sídlila v Miloviciach sovietska vojenská posádka, najpočetnejšia vo vtedajšom Československu.
Stredočeský kraj, ktorý je vlastníkom majetku v oblasti bývalého VVP, zatiaľ nenašiel pre priestor využitie. Hajtman David Rath (ČSSD) hovoril v roku 2009 o.i. o malom športovom letisku, slnečnej elektrárni či športovom areáli. Naopak sa bránil tomu, aby v oblasti vzniklo veľké dopravné letisko alebo priemyselné zóny. Kraj prenajal v roku 2010 vojenské letisko Boží Dar s priľahlými pozemkami konzorciu firiem RP Mladá, ktorá na nich plánuje postaviť vedecko-technický park, malé športové letisko, byty a možno aj hotel. Za prenájom 670 hektárov na 20 rokov získa kraj 20 miliónov korún. Plánovanú obriu slnečnú elektráreň v cene 5 miliárd korún spoločnosť nepostaví.
Prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 2002 na území 69,21 hektára, teda na malej časti bývalého VVP. V roku 2005 bola podľa nariadenia vlády č. 132/2005 Zb. prírodná rezervácia zaradená do Národného zoznamu európsky významných lokalít v celkovej rozlohe 1244,1 ha.
Prírodné pomery
Geologické podložie tvoria prevažne druhohorný stredný turón, konkrétne vápnité a kaolinitické pieskovce, slienité prachovce, piesčité slieňovce a vápence. Na tomto podloží prevažuje pôdne poschodie hnedozemné, ilimerizovaných pôd, rendziny, pôd na pieskoch a štrkopieskoch.
Flóra
V oblasti bol doložený výskyt rastlín, ktoré figurujú v Červenom zozname cievnatých rastlín Českej republiky, rovnako ako chránené druhy. Podľa výsledkov prieskumu terénu z roku 2003 rastie Pod Benáteckým vrchom silno ohrozený vstavač obyčajný (Orchis morio) a horček horký (Gentianella amarella). Z hľadiska druhovej ochrany je pravdepodobne najvýznamnejší výskyt horca krížatého (Gentiana Cruciat).
Z ďalších vzácnych rastlín sú to vstavačovec bazový (Dactylorhiza sambucina) a vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia), čiernohlávok zastrihovaný (Prunella laciniata), čiernohlávok veľkokvetý (Prunella grandiflora), divozel tmavočervený (Verbascum phoeniceum) alebo kozinec dánsky (Astragalus danicus). Iný zdroj uvádza tiež veternicu lesnú (Anemone sylvestris).
Fauna
Obzvlášť významné sú nálezy vzácnych a osobitne chránených bezstavovcov, predovšetkým motýľov a chrobákov. Z hľadiska množstva bezstavovcov je lokalita výnimočná v rámci celých stredných Čiech.