cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nádory (MKCH-10)
'''II. kapitola - NÁDORY (MKCH-10, C00 - D48)'''
Obsahuje tieto skupiny položiek:
Poznámky:
1. Primárne, nepresne určené, sekundárne a nešpecifikované lokalizácie zhubných nádorov
Pod položky C76 - C80 sa zaraďujú zhubné nádory, ktorých pôvodné miesto vzniku nemožno presne určiť, alebo ak ide o diseminovanú, metastatickú, alebo generalizovanú formu rakoviny bez uvedenia primárnej lokalizácie (miesta jej pôvodného vzniku). V oboch prípadoch sa primárna lokalizácia pokladá za neznámu.
2. Funkčná aktivita
V tejto kapitole sú zatriedené všetky nádory bez ohľadu na to, či sú, alebo nie sú funkčne aktívne. Podľa potreby možno na označenie funkčnej aktivity v spojení s akýmkoľvek nádorom používať doplnkový kód zo IV. kapitoly, napríklad: zhubný feochromocytóm nadobličky produkujúci katecholamín - kód C74, doplnkový kód E27.5; bazofilný adenóm podmozgovej žľazy (hypofýzy) s Cushingovým syndrómom - kód D35.2, doplnkový kód E24.0.
3. Morfológia
Zhubné nádory sa delia na viacero veľkých morfologických (histologických) skupín: karcinómy vrátane plochobunkových (skvamóznych) karcinómov a adenokarcinómy; sarkómy; iné nádory mäkkého tkaniva vrátane mezoteliómov; lymfómy (Hodgkinov a non-Hodgkinov lymfóm); leukémie; iné špecifikované a miestne špecifické typy a nešpecifikované zhubné nádory. Výraz rakovina je zovšeobecňujúci termín a používa sa na označenie akejkoľvek z uvedených skupín, ale iba výnimočne v spojitosti so zhubnými nádormi lymfatického, hematopoetického a príbuzného tkaniva. Názov karcinóm (v užšom význame zhubný epiteliálny nádor) sa dakedy nesprávne používa ako synonymný s výrazom rakovina.
V II. kapitole sú nádory usporiadané prevažne podľa lokalizácie, v širokých zoskupeniach podľa správania. Morfologická charakteristika sa v názvoch položiek a podpoložiek uvádza iba výnimočne. Na identifikovanie histologického typu nádoru slúžia osobitné morfologické kódy, ktoré sú prevzaté z Medzinárodnej klasifikácie chorôb pre onkológiu (MKCH-0), ktorá používa dvojosovú klasifikáciu a umožňuje samostatné kódovanie topografie a morfológie. Tieto kódy majú šesť miest: prvé štyri číslice vyznačujú histologický typ; piata číslica vyznačuje kód pre správanie (zhubný primárny, zhubný sekundárny (metastatický), in situ, nezhubný, neurčený či zhubný, alebo nezhubný); šiesta číslica je kódom pre histologický stupeň (diferenciácia) pri solídnych nádoroch a ako špeciálny kód pre lymfómy a leukémie.
Seniakovce
Seniakovce sú obec na Slovensku v okrese Prešov.
Nádory (MKCH-10)
4. Zhubné nádory presahujúce hranice jednotlivých lokalizácií (prekrývajúce lézie)
Seniakovce
Polohopis
Obec leží vo výške
Nádory (MKCH-10)
Položky C00 - C75 slúžia na klasifikovanie primárnych zhubných nádorov podľa miesta ich vzniku. Viaceré trojmiestne položky sa ďalej rozčleňujú na podpoložky alebo pomenované časti príslušného orgánu. Nádor, ktorý presahuje dve alebo viac susediacich lokalizácií trojmiestnej položky a ktorého miesto vzniku sa nedá určiť, sa zaraďuje do podpoložky .8 - presahujúca lézia v tom prípade, ak sa kombinácia týchto podpoložiek nevyznačuje špecifickým kódom inde. Napríklad karcinóm pažeráka a žalúdka sa vyznačuje špecifickým kódom C16.0 (kardia), kým karcinóm hrotu a spodnej plochy jazyka kódom C02.8. Naproti tomu karcinóm hrotu jazyka šíriaci sa na spodnú plochu má mať kód C02.1, lebo miesto vzniku - hrot jazyka - je známe. Výraz „presahujúca“ označuje priľahlé miesta (jedno pri druhom). Hoci numerická následnosť podpoložiek a anatomická sublokalizácia sa často zhodujú, nie je to vždy tak (napr. močový mechúr C67.-), preto si má kódujúci overiť topografické vzťahy v príručke anatómie.
Mory
Mory je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Nádory (MKCH-10)
S ohľadom na nádory, ktoré dakedy presahujú hranice trojmiestnych položiek v určitých systémoch, sa navrhli tieto podpoložky: Ako príklad sa uvádza karcinóm žalúdka a tenkého čreva, ktorý sa kóduje ako C26.8, Presahujúca lézia tráviacich orgánov.
Mory
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Seniakovce
Obyvateľstvo
Obec má v súčasnosti 166 obyvateľov.
Mory
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nádory (MKCH-10)
5. Zhubné nádory ektopického tkaniva
Mory
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nádory (MKCH-10)
Zhubné nádory ektopického tkaniva sa kódujú podľa príslušnej lokalizácie, napr. ektopický zhubný nádor podžalúdkovej žľazy má mať kód podžalúdková žľaza, bližšie neurčený C25.9.
6. Používanie Medzinárodnej klasifikácie chorôb pre onkológiu (MKCH-0) II. kapitola MKCH zabezpečuje iba neúplnú topografickú klasifikáciu určitých morfologických typov. Topografické kódy uvedené v MKCH-0 používajú v podstate tie isté troj- a štvormiestne položky, akými sa v II. kapitole MKCH označujú primárne zhubné nádory (C00 - C76, C80). Umožňujú tým špecifikovať lokalizáciu iných nádorov (zhubný sekundárny /metastatický/, nezhubný, in situ, neurčený či zhubný, alebo nezhubný a neznámy). Okrem topografických a morfologických kódov obsahuje MKCH-0 zoznam nádorom podobných lézií a stavov. Odporúča sa, aby organizácie, ktoré majú záujem o identifikáciu miesta a morfológiu nádorov, napríklad onkologický register, onkologické nemocnice, oddelenia patológie a iné zariadenia špecializujúce sa na onkológiu, používali ICD-O.
Tarvis Williams
Tarvis Williams (* 22. január 1978, Maysville, Severná Karolína, USA) je americký basketbalista hrajúci od roku 2003 v európskych kluboch. Hrá na pozícii pivota, prípadne krídla. Je vysoký a váži.
Edith Headová
Edith Headová, rodená Edith Claire Posener (* 28. október 1897, San Bernardino, Kalifornia, USA† 24. október 1981, Los Angeles, Kalifornia, USA), bola americká kostýmová návrhárka a dizajnérka.
Počas svojej dlhej umeleckej kariéry v Hollywoode bola mnohokrát nominovaná na cenu Americkej filmovej akadémie Oscar a stala sa v tomto ohľade najúspešnejšou ženou v doterajšej americkej filmovej histórii.
Tarvis Williams
Hráčske štatistické údaje
Tato kapitola obsahuje štatistické údaje
Edith Headová
Nominovaná bola celkom 35-krát, z toho celkom osemkrát zvíťazila a stala sa v tomto odbore dodnes neprekonanou legendou. Jej pôsobenie je spojené najmä so štúdiom Paramount Pictures a v závere jej života tiež s filmovým štúdiom Universal Pictures. Počas svojho života spolupracovala približne na 700 filmoch.
Agnetha Fältskogová
Agnetha Åse Fältskogová (* 5. apríl 1950, Jönköping, Švédsko) je švédska speváčka, známa hlavne ako členka skupiny ABBA v rokoch 19721983. Pôvodne si meno písala ako Agneta, písmeno h si neskôr pridala sama. Je autorkou mnohých vlastných piesní. V období, kedy pôsobila v skupine ABBA, ich však veľa nenapísala, pretože, ako sa vyjadrila, jej vlastná tvorba sa odlišovala od línie autorskej dvojice Andersson - Ulvaeus. Na albumoch ABBA vyšla jediná jej skladba - balada "Disillusion" (album Ring Ring, 1973).
Hudobné začiatky
Svoju pieseň s názvom "Två små troll" napísala vo veku šiestich rokov. V roku 1958 začala chodiť na hodiny klavíra a tiež začala spievať v miestnom cirkevnom zbore. Začiatkom roka 1960 vytvorila so svojimi priateľkami Lenou Johanssonovou a Elisabeth Strubovou hudobné trio Cambers. Vystupovali lokálne v menších miestach, no po krátkej dobe sa rozišli.
V 15 rokoch sa Agnetha v roku 1965 rozhodla zanechať štúdium a venovať sa hudobnej kariére.
Popri práci telefonistky v automobilovej firme začala vystupovať s lokálnou hudobnou skupinou, ktorú viedol Bernt Enghardt. Keď Bernt zaslal demo nahrávky kapely príbuznému jedného z jej členov, ktorý pracoval v Cupol Records ako producent, Agnethin hlas bolo jediné, čo producenta upútalo a dostala ponuku na zmluvu s CBS Records. Prijala ju.
Rozchod s priateľom ju v 17 rokoch inšpiroval k napísaniu skladby "Jag var så kär" (Bola som taká zaľúbená). Tá vyšla vo vydavateľstve a predalo sa z nej viac ako 80 tisíc kusov, skladba jej priniesla mediálnu známosť. V rokoch 196768 rozvíjala svoju kariéru - napísala viacero známych piesní a stala sa vďaka nim jednou z najpopulárnejších mladých umelkýň vo Švédsku. Agnetha mala v tom čase repertoár, s ktorým vystupovala na turné po švédskych zábavných parkoch, zložený z vlastnej tvorby a coververzií zahraničných hitov.
Prvé manželstvo a roky v skupine ABBA
V roku 1968 sa prvý raz stretla s Björnom Ulvaeusom (vtedy členom Hootenanny Singers). O rok neskôr sa stretli opäť a spriatelili sa. V júli 1971 sa zobrali a tvorili pár do konca roku 1978, keď sa dohodli na odlúčení. Rozvod prebehol v roku 1980. Počas manželstva mali dve deti - dcéru Lindu Elin Ulvaeus (1973) a syna Petra Christiana Ulvaeusa (1977). Spoločne s iným párom Anni-Fridd Lyngstadovou a Benny Anderssonom vytvorili v roku 1972 skupinu ABBA, ktorá sa stala jednou z komerčne najúspešnejších v histórii populárnej hudby, obsadzujúc od roku 1974 až do rozpadu v roku 1982 hudobné top rebríčky na celom svete.
V roku 1972 ukázala Agnetha Fältskogová svoje spevácke kvality v postave Márie Magdalény, ktorú hrala a spievala vo švédskej verzii muzikálu Jesus Christ Superstar.
Počas existencie skupiny ABBA vydala Agnetha v roku 1975 podobne ako aj druhá speváčka v skupine Anni-Frid (album Frida ensam, s vtedy ešte švédskym rozhlasovým hitom „Fernando“) svoj sólový album pod názvom Elva kvinnor i ett hus. Oba vyšli v období medzi albumami skupiny Waterloo (1974) a ABBA (1975). Elva kvinnor i ett hus strávil na švédskom albumovom rebríčku spolu 53 týždňov (dlhšie ako ktorýkoľvek z albumov ABBA) s najvyšším umiestnením na 11. priečke. S výnimkou švédskej verzie skladby "S.O.S.", ktorá sa tu objavila pred jej uvedením anglickej verzie na albume ABBA, všetky skladby mali texty od Bosse Carlgrena, hudbu zložila sama Agnetha. náhľad|Agnetha Fältskogová (1977) Po úspešnej kariére v skupine ABBA a rozpade skupiny na prelome rokov 198283 sa vydala na sólovú dráhu.
Kariéra sólistky
V máji 1983 vydala svoj prvý sólový post-ABBA album pod názvom Wrap Your Arms Around Me (Oviň svoje ramená okolo mňa). Album bol úspešný v Severnej Amerike a Austrálii, najlepšie sa však umiestnil v Európe (1. miesto vo Švédsku, Nórsku, Fínsku, Belgicku a Dánsku). Predaje dosiahli v prvom roku 1,5 milióna kópií.
Jej ďalší štúdiový album Eyes of a Woman vyšiel v marci 1985. Bol pomerne úspešný, predalo sa ho až 800 tisíc kópií.
Podobne ako v roku 1981, keď nahrala Vianočný album spoločne s dcérou Lindou pod názvom Nu tändas tusen juleljus (Teraz sa rozsvietia tisíce vianočných svetiel), spomenula si v roku 1987 opäť na deti. Začiatkom roka jej vyšiel album Kom följ med i vår karusell (Poď sa pridať na náš kolotoč). Album nahrala vo švédčine spolu so synom Christianom a detským zborom, obsahoval piesne pre deti. Nasledujúci rok bol album nominovaný na švédsku cenu Grammis v detskej kategórii.
V lete roku 1987 Agnetha Fältskogová odcestovala do Malibu v Kalifornii nahrať štvrtý post-ABBA album, ktorý dostal názov I Stand Alone (Zostala som sama). Vyšiel v novembri a hoci nedosiahol výrazný úspech (okrem Švédska, kde sa stal najpredávanejším albumom roku 1988), odhad hovorí o celosvetovom predaji okolo 800 tisíc nosičov, z toho 300 tisíc v Škandinávii.
V 90. rokoch 20. storočia sa speváčka utiahla do ústrania a na verejnosti sa objavovala len zriedka.
V ústraní
V roku 1990 sa vydala za švédskeho chirurga Tomas Sonnenfelda, ale v roku 1993 sa pár rozviedol. Neskôr mala tiež dvojročné (nepotvrdené) "priateľstvo" s Holanďanom Gertom van der Graafom s komplikovanými dozvukmi po rozchode, ktoré viedli až k vydaniu rozsudku zakazujúcemu mu vstup do Švédska.
V roku 1996 vyšla vo švédčine jej autobiografia "Som jag är" (v nasledujúcom roku v anglickom jazyku pod názvom "As I Am"), po ktorej nasledovalo niekoľko kompilačných CD švédskych a anglických nahrávok vrátane jednej z nich nazvanej My Love, My Life, na ktoré si sama vybrala skladby. Fanúšikovia autobiografiu privítali, o 2 roky neskôr bola aktualizovaná a vyšla na celom svete prostredníctvom spoločnosti Virgin Publishing, ktorá predala viac ako 50 tisíc výtlačkov.
V roku 1999 spolu s ostatnými členmi skupiny ABBA spievala bez sprievodu hudobných nástrojov švédsku narodeninovú pieseň, „Med En Enkel Tulipan“ pri oslavách päťdesiatky ich dlhoročnéj priateľky Görel Hanser.
Hudobný návrat
V roku 2004 vydala po 17 rokoch album My Colouring Book, ktorý obsahuje 13 cover-verzií jej obľúbených piesní zo 60. rokov. Album a pilotná skladba „If I Thought You'd Ever Change Your Mind“ sa vo Veľkej Británii dostali na 12., resp. 11. miesto hitparády a stali sa tak jej najúspešnejším sólovým činom v UK. V tom istom roku bola nominovaná za najlepšieho severského umelca na Cenu Nordic Music a na Vianoce poskytla rozsiahly rozhovor (prvý po mnohých rokoch) vysielaný švédskou televíziou.
V roku 2005 sa Agnetha Fältskogová objavila s ostatnými členmi ABBA na premiére muzikálu Mamma Mia! v Štokholme a spolu s bývalým manželom Björnom sa zúčastnila aj posledného uvedenia muzikálu v januári 2007.
V januári 2009 sa Agnetha Fältskogová objavila na pódiu spolu Anni-Frid Lyngstadovou na odovzdaní švédskej ceny Rockbjörnen, kde spolu prevzali celoživotné čestné ocenenie za skupinu ABBA a kde poskytla aj odľahčený krátky rozhovor. Počas leta natočila rozsiahly rozhovor pre celosvetový projekt ABBA World, ktorý zahájil svoje turné v nasledujúcom roku vo februári 2010 v London's Earls Court.
V máji 2013 vydala s odstupom rokov svoj album s krátkym názvom A. Obsahuje tiež duet s Garym Barlowom zo skupiny Take That nazvaný "I Should've You Follow Your Home". Počas prvých dvoch mesiacov od uvedenia sa predalo okolo 600 tisíc kópií albumu. Umiestnil sa v Top 10 vo Švédsku, Nórsku, Nemecku, Dánsku, Švajčiarsku, Holandsku, Belgicku, Rakúsku, na Novom Zélande i v Austrálii. V UK obsadil album 6. miesto (jej najvyššie umiestnenie na tomto území). Po 25 rokoch, v novembri 2013, spievala Agnetha opäť naživo - na pódiu na koncerte BBC "Children in Need Rocks 2013" v Londýne (duet z albumu s Garym Barlowom).
V apríli 2016 vyšla v Spojenom kráľovstve biografia Agnethy Fältskogovej od Daniela Warda pod názvom "Agnetha Fältskog - Dievča so zlatými vlasmi". Ako členka skupiny ABBA sa po dlhej dobe s pôvodnou zostavou postavila na pódium 5. júna 2016 pri príležitosti 50. výročia začiatku spolupráce Bennyho a Björna v Berns Salonger v Štokholme. Agnetha s Anni-Frid za inštrumentálneho doprovodu bývalých členov kapely zaspievali pieseň "The Way Old Friends Do".
Boeing 767
Boeing 767 je osobné dopravné lietadlo vyrábané spoločnosťou Boeing Commercial Airplanes. Boeing 767 bol predstavený verejnosti približne v tom istom čase ako jeho užší súrodenec Boeing 757. Kabína modelov 757 a 767 je veľmi podobná, a preto piloti s oprávnením lietať na Boeingoch 757 môžu lietať aj s modelom Boeing 767 bez preškoľovania.
V júli 2016 mal Boeing Commercial Airplanes spolu 1 170 objednávok na tento model a 1 089 z nich bolo dodaných.
Varianty
thumb|right|Boeing 767-200 spoločnosti [[Delta Air Lines]] thumb|right|Boeing 767-200ER spoločnosti [[Trans World Airlines]] thumb|right|Boeing 767-300ER spoločnosti [[Air Canada Rouge]] thumb|right|Boeing 767-400ER spoločnosti [[Continental Airlines]]
767-200 je prvý model z rodiny Boeing 767. Výroba tohto modelu sa začala v roku 1978 a používal sa v rokoch 1981 až 1994. Tento model nemá priameho nástupcu, ale je nahradený modelom Boeing 787-3.
767-200ER je verzia Boeingu 767-200 s dlhším doletom používaná od roku 1994. Stal sa prvým modelom Boeingu 767, ktorý uskutočnil celý transatlantický let. Počas svojej existencie prekonal niekoľko diaľkových letov pre dvojmotorové lietadlá. Táto verzia je nahradená modelom Boeing 787-8.
767-300 je predĺžená verzia Boeingu 767 vyrobená pre Japan Airlines. Prvý let absolvoval 14. januára 1986.
767-300ER je predĺžená verzia modelu 767-300. V roku 1995 Boeing 767-300ER absolvoval ako prvý Boeing 767 transpacifický let.
767-300F je nákladná verzia modelu Boeing 767-300ER vyrobená pre United Parcel Service.
767-400ER je ďalšia verzia s dlhým doletom, ktorá vyplnila medzeru na trhu a v spoločnostiach Delta Air Lines a Continental Airlines nahradila flotilu lietadiel Lockheed L-1011 a McDonnell Douglas DC-10.
KC-767 Tanker Transport je model lietadla Boeing 767 určený na dopĺňanie a prepravu paliva vo vzduchu. Tento model používajú Japan Self-Defense Forces a Italian Air Force.
Lietadlo čínskeho prezidenta
V roku 2000 kúpila čínska vláda Boeing 767-300ER ako lietadlo pre prezidenta. Lietadlo bolo pôvodne vyrobené pre americkú spoločnosť Delta Air Lines, neskôr ho kúpila spoločnosť China United Airlines. Po dodávke pre vládu bolo lietadlo prerobené pre potreby prezidenta v San Antoniu v Texase.
Nehody
Lietadlá typu Boeing 767 mali počas existencie 6 nehôd s 568 obeťami a dve bez obetí. Boeing 767 sa päťkrát stal obeťou únosu s 282 obeťami.
26. mája 1991 sa po vzlete z Thajského Bankoku zrútil Boeing 767-300ER Lauda Air 004, kde zomrelo 223 ľudí. Príčinou bolo že sa počas letu otvoril ľavý obracač ťahu, vďaka skratu v bezpečnostnom systéme obracača.
Zaujímavosti
S lietadlom Boeing 767 boli spáchané teroristické útoky 11. septembra 2001. Let č. 11 spoločnosti American Airlines, Boeing 767-223ER havaroval do severnej veže, let č. 175 spoločnosti United Airlines, Boeing 767-222 havaroval do južnej veže WTC.
Technické údaje
thumb|right|Kokpit lietadla Boeing 767-300ER
10. storočie pred Kr.
10. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1000 pred Kr. do roku 901 pred Kr.
11. storočie pred Kr.
11. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1100 pred Kr. do roku 1001 pred Kr.
The Unraveling
The Unraveling je debutový album americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against. Bol vydaný dňa 24. apríla 2001 a vyrobený producentom Massom Giorginim. V roku 2005 vydavateľstvo Fat Wreck Chords vydalo reedíciu albumu, ktorá obsahovala remixy prerobené Billom Stevensonom a Jasonom Livermorom a dve bonusové skladby. Je to tiež jediný album Rise Against, kde frontman Tim McIlrath len spieva a nehrá na gitaru. Dve skladby „The Art of Losing“ a „My Life Inside Your Heart“ boli použité v nevydanej hre od Dreamcast Propeller Arena.
Zoznam skladieb
Hudba bola vytvorená skupinou Rise Against; všetky texty napísal Tim McIlrath.
Everchanging
Spevák Tim McIlrath vyhlásil, že pieseň je o obeti. Ukazuje muža, ktorý je vo vzťahu, v ktorom prichádza k bolestivému poznaniu.
Novosedly nad Nežárkou
Novosedly nad Nežárkou sú obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 654 obyvateľov, z toho 324 mužov a 330 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 41,1 roka, ženy 42,4 roka).
Stredoveká filozofia
Stredoveká filozofia je etapa vývinu filozofie, ktorá nasledovala po starovekej filozofii a na ktorú nadväzovala novoveká filozofia; filozofické názory autorov, ktorí v stredoveku uvažovali o mieste človeka vo svete; dôležitá súčasť stredovekej kultúry; filozofia, ktorá sa vyvíjala približne od 5. stor. po Kr. (uvádza sa rok zániku Západorímskej ríše (rok 476)) do 14. stor.- 15. stor. (v stredoveku).
Stredné obdobie rozpracováva (ale aj rozmeľňuje) problémy a motivy, ktoré priniesla staroveká filozofia, často so zreteľnou tendenciou k dogmatizácii až končí pokusmi o veľkú syntézu (v Európe vrcholná scholastika, v Indii védánta, v Číne novokonfuciánstvo).
Za významné súčasti stredovekej filozofie sa pokladá patristika, scholastika, mystika, byzantská filozofia, arabská filozofia, židovská filozofia.
Filozofia plnila v tomto kontexte služobnú funkciu voči teológii.
Významnou udalosťou pre rozvoj stredovekej filozofie bolo založenie falckej školy Karolom Veľkým.
Začiatok a koniec
Názory na to, kedy začína stredoveká filozofia, sú rôzne: podľa jedného názoru, začiatok stredovekej filozofie spadá do začiatkov vznikania stredovekého feudálneho štátu, keď prvýkrát v 8. stor. vznikol konflikt medzi záujmami cirkevného a svetského panstva, konflikt medzi znalosťami potrebnými cirkvi a znalosťami nevyhnutnými pre svetskú administratívu, spor medzi teologickým myslením a myslením človeka, ktorý organizuje svoje spoločenské a kultúrne bytie. Podľa iných názorov začína koncom Západorímskej ríše, čiže v 5. stor. (r. 476). Počiatky stredovekej filozofie sa obyčajne hľadajú vo fuldskej škole.
Koniec stredovekej filozofie datujú do 15. stor. (rok 1453 – dobytie Konštantinopolu) alebo do 16. stor. (rok 1517 – začiatok reformácie).
Vývin filozofie
V 5. storočí bol na Západe spor nestoriánsky (428 – 435) a spor semipelagiánsky (429 – 529); 415 vraždia kresťania novoplatónsku filozofku Hypatiu, 430 zomiera sv. Augustín, najväčší kresťanský mysliteľ staroveku.
V 6. storočí cisár Justinián I. dal roku 529 zatvoriť filozofické školy v Aténach. Podľa niektorých autorov sa už do tohto storočia lokalizujú počiatky scholastiky.
V 7. storočí na Západe začiatkom 7. storočia vydáva Isidorus zo Sevilly 20 kníh Etymologiae, ktoré sú akousi encyklopédiou: okrem siedmich slobodných umení sa venuje aj lekárstvu, prirodovede, zemepisu a pod. Práca sa stala dôležitým prameňom všetkých podobných súborných diel až do konca stredoveku.
V 8. storočí Alcuin zakladá školu pri dvore Karola Veľkého a podieľa sa na založení školy vo Fulde.
V 9. storočí sa na Západe začína obdobie ranej scholastiky. Výraznejšie sa začína presadzovať islamská filozofia.
V 11. storočí sa filozofia na Západe sústreďuje na riešenie problému vedy a filozofie v protiklade k teológii; až na druhom mieste bola otázka nominalizmu a realizmu. Pretrváva obdobie ranej scholastiky.
V 12. storočí sa na Západe završuje raná scholastika; strediskom, ktoré má pre históriu filozofie 12. storočia výnimočný význam je škola v Chartres. V 12. st. zaznamenáva rozkvet islamská filozofia.
V 13. storočí je na Západe obdobie vrcholnej scholastiky: akási renesancia pred renesanciou, fundamentálny medzník spojený s objavom antickej filozofie a s novou organizáciou vedeckej práce vo forme univerzít. Preklady z arabčiny a dokonca z gréčtiny sa začali robiť už od polovice 12. stor., ale pravá prekladateľská explózia nastala v prvej polovici 13. stor. Najprv sa v Španielsku (najmä v Tolede) a na Sicílii prekladalo z arabčiny, neskôr sa antické diela prekladali priamo z gréčtiny. Na začiatku 13. stor. dochádza k niekoľkým ostrým zákazom zo strany cirkvi, ktoré obmedzovali čítanie, rozširovanie a komentovanie Aristotelových spisov. Zákazy sa datujú od roku 1209 (synoda v Paríži, kde okrem kliatby na Amalricha z Bene a príkazu spáliť diela Dávida z Dinantu odsúdili aj Aristotelovu fyziku a Aristotelovu metafyziku) a pokračujú v rokoch 1231, 1245, 1263. Týkali sa najmä Parížskej univerzity, ktorá vznikla okolo roku 1200, kde sa Aristotelove diela najskôr verejne čítali a komentovali.
V 15. storočí v Európe doznieva neskorá scholastika a dominuje renesančná filozofia. Významnou udalosťou v dejinách filozofie tohto storočia bolo založenie (1459) a činnosť novej Platónskej akadémie vo Florencii.
Elektronika
thumb|Digitálny voltmeter thumb|Detail dosky plošných spojov thumb|Integrovaný obvod thumb|Elektronické súčiastky
Elektronické prvky
Elektronické prvky sú základné konštrukčné súčasti, z ktorých sa ich vodivým prepojením vytvorí elektrický obvod s požadovanou funkciou. Môžu byť vo forme samostatnej súčiastky, alebo ako súčasť integrovaného obvodu.
Tradične sa väčšina elektronických súčastiek vyrábala s drôtovými alebo tenkými plechovými vývodmi kvôli montáži do dier vyvŕtaných v doske plošných spojov (tzv. „thru-hole“ montáž). V poslednom čase s nástupom automatizácie v osadzovaní DPS súčiastkami a s postupujúcou miniaturizáciou sa čoraz viac presaduje tzv. povrchová montáž, čomu sa prispôsobuje aj tvar vývodov súčiastok - takéto súčiastky sa označujú anglickou skratkou SMD (Surface Mount Devices).
Elektrické a elektronické zariadenia
Konštrukcia elektrických zariadení je podriadená okrem fukčných požiadaviek aj rôznym predpisom, z ktorých najvýznamnejšie sú bezpečnostné predpisy pre prácu s elektrickými zariadeniami a požiadavky elektromagnetickej kompatibility (t. j. zariadenie nesmie vysielať rušivé elektromagnetické pole a ovplyvňovať priebeh napäťia v sieti nad dohodnutú dovolenú mieru a zároveň musí byť odolné voči takýmto rušeniam od iných el. zariadení). Splnenie týchto noriem (a u určitých zariadení aj iných - napr. homologácia u telekomunikačných zariadení) je kontrolované príslušnými technickými skúšobnými ústavmi a vydanie certifikátu je podmienkou uvedenia zariadenia na trh.
Samotná elektronika je v zariadení obvykle umiestnená na tzv. doske plošných spojov (DPS, angl. Printed Circuit Board - PCB), na ktorej sú výtvorené vodivé prepoje medzi súčiastkami a súčasne slúži ako nosič súčiastok, ktoré sú pripevnené spájkovaním.
Niektoré zo zariadení využívajúce elektroniku:
Iné projekty
.
Jiří Barta
Prof. Jiří Barta (* 26. november 1948, Praha, Česko-Slovensko) je český animátor a režisér.
Životopis
V roku 1975 vyštudoval filmovú a televíznu grafiku na Vysokej škole umeleckopriemyselnej v Prahe. V rokoch 1979 a 1982 na škole pôsobil ako odborný asistent. Od roku 1982 pracoval v Krátkom filme Praha - Studiu Jiřího Trnku a od roku 1992 do roku 2007 viedol ateliér filmovej a televíznej grafiky na VŠUP. V roku 1993 sa stal docentom a v roku 2001 bol menovaný profesorom. Od roku 2010 učí na Fakulte umenia a dizajnu Západočeskej univerzity v Plzni.
Za svoje filmy získal rad ocenení.
Montauriol (Lot-et-Garonne)
Montauriol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
12. storočie pred Kr.
12. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1200 pred Kr. do roku 1101 pred Kr.
John Michael Talbot
John Michael Talbot (* 8. máj 1954, Oklahoma City, Oklahoma, USA) je americký rímskokatolícky mních, skladateľ, gitarista a populárny spevák katolíckej cirkvi. Talbot je zakladateľ rádu The Brothers and Sisters of Charity v Arkansase.
Renault Sport Spider
náhľad|Renault Sport Spider Limited right|thumb|Renault Sport Spider
Vyrábal sa s dvojlitrovým 16V motorom s výkonom 110 kW alebo 150 PS.
Severin Nilsson
Johan Severin Nilsson (* 14. január 1846 - † 24. november 1918) bol švédsky maliar a fotograf. Študoval na Kráľovskej švédskej akadémii umení v Štokholme v rokoch 1865-1871 a potom tri roky u Léona Bonnata v Paríži.
Varhaňovce
náhľad|Obecný úrad
Varhaňovce sú obec na Slovensku v okrese Prešov.
História
Najstaršia správa o obci je v listine z roku 1393 o vymedzení chotára Brestova, susediaceho s varhaňovským majetkom. Chotár okrem iného pretínal cestu vedúcu do Varhaňoviec. Z obsahu listiny je zrejmé, že Varhaňovce už jestvovali dlhšie pred rokom 1393.
V písomnostiach zo 14. až 16. storočia sa vyskytujú pod názvom Wargon, ktorý zostal maďarským názvom dediny. Pôvodne to bolo osobné meno, resp. prezývka. Ak zmena g na h v slovenskom názve nastlala v 12. storočí, potom maďarský názov s g dosvedčuje, že dedina jestvovala pred 13. storočím. Nemožno však vylúčiť, že názov je odvodený od mena prvého šoltýsa. V tom prípade bola dedina založená usadlíkmi podľa zákupného práva koncom 13. storočia, prípadne v prvej polovici 14. storočia. V 14. až 16. storočí Varhaňovce postupne patrili šľachticom z Ploského, Žehne a v 16. storočí aj Bátoriovcom a Várkoniovcom.
Tunajšie sedliacke domácnosti boli v roku 1427 zdanené daňou kráľovi od 17 port, takže Varhaňovce boli stredne veľkou dedinou. Neskôr sa postupne sedliaci odsťahovali.
V druhej štvrtine 16. storočia sídlisko nejestvovalo. Nové sídlisko založili usadlíci so šoltýsom v polovici 16. storočia. V rokoch 1567 a 1588 sedliakov zdanili od 2, resp. 1 porty, pričom v roku 1567 hospodárili len štyri domácnosti na polovičných usadlostiach. Pravda, žila tu aj domácnosť šoltýsa a v tých rokoch aj po päť domácností želiarov. V 80. 90. rokoch 16. storočia sa tu usadili nové rodiny, lebo v roku 1600 malo sídlisko 14 obývaných poddanských domov.
Koncom 16. storočia boli Varhaňovce opäť stredne veľkou dedinou. Okrem rodiny šoltýsa tu bývalo len poddanské obyvateľstvo.
Hokejová bránka
Ľadový hokej
Konštrukcie bránky boli do 30. rokov 20. storočia užívane v drevenom prevedení. Neskôr už kovové. Bránka sa skladá z dvoch zvislých prvkov, ktoré sú v hornej časti spojené jednou vodorovnou tyčou. Podľa pravidiel musia byť zvislé tyče umiestnené 183 cm od seba a majú mať výšku 122 cm. Pravidlá schválené v roku 1964 určujú polohu bránky minimálne 3 a maximálne 4 metre od zadných mantinelov. Ďalej sa v pravidlách určuje, že bránková konštrukcia musí byť červenej farby.
Sieť zavesená na bránkovej konštrukcii bola po prvýkrát použitá v roku 1900 kanadským rozhodcom Francisom Nelsonom, ktorý ju tam umiestnil pre väčší prehľad v hre a ochranu divákov za bránkoviskom.
Varhaňovce
O obci
Varhaňovce ležia v Košickej kotline pod západnými výbežkami Slanských vrchov, 22 kilometrov od okresného mesta Prešov, v nadmorskej výške okolo 270 m. Obcou preteká Olšavec potok.
V obci je vybudovaný obecný vodovod s vodojemom. Obec je plne plynofikovaná. Miestne plynovody sú navrhované tak, aby boli schopné zabezpečiť dodávku plynu aj pri zvýšenom náraste spotreby než je uvažovaný. Dodávka elektrickej energie pre obec je zabezpečovaná vzdušnými 22 kV prípojkami z rozvodne Prešov. Obec má aj verejné osvetlenie, telefónny rozvod, miestny rozhlas. Obec zabezpečuje vývoz tuhého komunálneho odpadu firmou A.S.A.
Obcou prechádza štátna cesta, ktorá plní funkciu tranzitnej dopravy. Súčasne plní aj funkciu vnútro obecnej dopravy a vytvára hlavnú komunikačnú os obce, na ktorú nadväzujú ostatné komunikácie. Na ňu je napojená miestna komunikácia, ktorá prechádza časťou zastavaného územia obce.
V obci prevláda vidiecke osídlenie. Vidiecke prostredie patrí medzi územie, ktoré si vyžaduje osobitnú ochranu a starostlivosť, preto že doterajší vývoj životných podmienok viedol k degradácii tejto častí sídelnej štruktúry. Obec a obyvateľstvo, ktoré žije na tomto území predstavuje podstatný potenciál duchovného a hmotného bohatstva spoločnosti, ktorý má zmysel práve v tomto prostredí. Obec je prevažne monoštrukturálne orientovaná. Tradičné remeslá sú na ústupe, služby nie sú dostatočne rozvinuté. Rozvoju obce je potrebné venovať pozornosť vzhľadom k jej polohe a osídleniu. Obec má dobré, nie plne využité možnosti pre rozvoj. Jej veľkou šancou je rozvoj malého a stredného podnikania, vidieckej turistiky, agroturistiky, založenej na miestnych špecifikách, kultúrnom a prírodnom dedičstve.
Zvýšenú starostlivosť je potrebné venovať ochrane životného prostredia, pre zachovanie prírodných krás obce a príťažlivosť pre turistov. Z hľadiska ochrany prírody je potrebné venovať zvýšenú pozornosť, ktorá so sprievodnou drevitou a bylinnou vegetáciou tvorí významný koridor regionálneho významu viazaný na hodnotnú a druhovú vzácnu živočíšnu i rastlinnú zložku.
Erb obce Varhaňovce tvorí v zelenom poli štítu skrížené (v kosej a šikmej polohe) biele (strieborné) hrable a kosa so žltými (zlatými) násadami a medzi nimi umiestnený biely (strieborný) kosák so žltou (zlatou) rukoväťou.
Podkladom pre tento návrh bola obecná pečať, pochádzajúca z roku 1867. Odtlačok typária je uložený v zbierke mestských a obecných pečatí v Krajinskom archíve v Budapešti. Na pečati je vyobrazené toto obecné znamenie: skrížené hrable s kosou (umiestnené koso a šikmo) a medzi nimi vo zvislej polohe kosák. Okolo uvedeného symbolu je kruhopis: SÁROS MEGYE VÁRGONY KÖZSÉG 1867 (Šarišská župa obec Varhaňovce 1867). Vzhľadom na autentickosť tohoto znamenia bolo odporúčané, aby sa obec v súčasnosti vrátila k svojmu pôvodnému symbolu.
Vyfarbenie erbu bolo zvolené tak, aby zodpovedalo základnému heraldickému pravidlu pre používanie farieb a kovov, ako aj estetickým požiadavkám. V návrhu je použitý španielsky štít, v obecnej a mestskej heraldike najpoužívanejší.
Návrh sa stal platným erbom obce Varhaňovce po jeho odsúhlasení obecným zastupiteľstvom.
Narvik
Narvik je mesto v Nórsku, ktoré leží 345 km severne od polárneho kruhu v kraji Nordland. Bolo postavené v 19. storočí na polostrove, tvoriacom rozhranie Ofotfjordu a Rombakfjordu. Je obchodným strediskom oblasti, v ktorom je rozsiahly prístav na nakladanie železnej rudy, druhý najväčší prístav Nórska. V meste žije asi 18 380 ľudí (2011).
Je to najsevernejšie mesto v Európe, ktoré je napojené na železničnú sieť. Nie je však napojené na nórsku sieť, ale švédsku, ktorá využíva jeho nezamŕzajúce prístavy na dopravu železnej rudy, ťaženej v okolí mesta Kiruna. Prístavy v Baltskom mori totiž v zime zamŕzajú, čo by znemožnilo plynulú produkciu a tak bola postavená železnica do Narviku k Nórskemu moru. Do prístavu v Narviku môžu priplávať lode s výtlakom 250 000 ton a každoročne sa na 220 lodiach prepraví 14 miliónov ton železnej rudy.
V meste sa nachádza hádzanársky klub Narvil Håndballklubb, futbalový FK Mjølner ale aj hokejový klub Narvik Ishockey Klubb.
Moulle
Moulle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
13. storočie pred Kr.
13. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1300 pred Kr. do roku 1201 pred Kr.
Burza
Burza môže byť:
Depešák
Depešák bolo slangové označenie príslušníka hudobnej subkultúry, ktorá bola v 80. rokoch 20. storočia ovplyvnená hudbou a popkultúrnymi znakmi britskej elektronickej skupiny Depeche Mode. Anglická skupina bola magazínom Q označená ako „najpopulárnejšia elektronická skupina, akú kedy svet poznal“ a novinami Sunday Telegraph ako „jedna z najväčších britských popových skupín všetkých čias“.
Termín sa používal v krajinách bývalého Česko-Slovenska, kde v 80. a 90. rokoch prevládali subkultúry metalistov (poslucháči inklinujúci k metalovému žánru) a depešákov. Prívrženci tejto subkultúry považovali skupinu často za svoj „bezhraničný vzor“.
Karol Petróczi
Karol Petróczi (* 5. marec 1944, Lučenec) je slovenský huslista, koncertný majster, hudobný pedagóg a zbormajster.
Život
Absolvoval štúdium huslí a dirigovania na konzervatóriu v Košiciach, neskôr formou konzultácií u prof. Márie Hlouňovej v Prahe.
Od roku 1964 pôsobil ako koncertný majster viacerých orchestrov: Košický rozhlasový orchester, Cairo Symphony, Camerata Helvetica a dodnes je od založenia Štátnej filharmónie v Košiciach jej prvým koncertným majstrom. Ako huslista absolvoval množstvo koncertov v Európe a Afrike. Jeho výrazné pedagogické úspechy ho radia medzi špičkových profesorov husľovej hry na Slovensku. Významné je jeho pôsobenie v oblasti zborového dirigovania.
Je dirigentom miešaného speváckeho zboru Collegium Technicum od roku 1997. So zborom naštudoval oratoriálne diela W.A.Mozarta: Requiem a Messe c- moll, Messa di Gloria Pietra Mascagniho a Requiem Antonína Dvoŕáka. Collegium Technicum dirigoval v Španielsku, Anglicku, Portugalsku, Maďarsku, Francúzsku, Taliansku a viackrát v Česku. Získal s ním najvyššie ocenenia na medzinárodných súťažiach v Trenčianskych Tepliciach, Midlesbrough, Prahe, Banskej Bystrici, Českom Krumlove a Petrohrade.
Niva Kořenského potoka
Niva Kořenského potoka je prírodná rezervácia ev. č. 13494 neďaleko obcí Horní Vltavice a Strážný v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Správa NP Šumava a CHKO Šumava.
Predmetom ochrany sú prechodové rašeliniská a trasoviská so všetkými ich súčasťami, najmä s ich vodným režimom, rastlinnými a živočíšnymi spoločenstvami a druhmi rastlín a živočíchov.
14. storočie pred Kr.
14. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1400 pred Kr. do roku 1301 pred Kr.
Okrouhlá Radouň
Okrouhlá Radouň je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 203 obyvateľov, z toho 98 mužov a 105 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 38,8 roka, ženy 43,9 roka).
Myšia hôrka
Myšia hôrka je archeologická lokalita v katastrálnom území obce Spišský Štvrtok v okrese Levoča. Nachádza sa na vyvýšenine  západne od obce.
Stála tu opevnená obec mestského charakteru, sídlisko ľudu otomanskej kultúry zo začiatku strednej doby bronzovej (cca 1 500 rokov pred Kr.), zaberala plochu. Bola chránená jedinečným pevnostným systémom, hlbokou priekopou, vonkajším kamenným múrom a valom s palisádami. Sústreďovala sa tu výroba keramiky, kostených, kamenných a bronzových predmetov, našli sa tu však aj zlaté a bronzové šperky, výrobky z kostí a jantáru s mykénskou ornamentikou a fajansové perly. V areáli sa preskúmalo 39 obydlí a obetisko so stopami po antropofágií.
Lokalita zanikla pravdepodobne v 14. storočí pred Kr. pri veľkom požiari a nebola už viac obnovená. Ide o ojedinelé nálezisko svojho druhu v strednej Európe.
Prístup je možný z obcí Jánovce alebo Spišský Štvrtok, ktoré ležia na križovatke ciest I/18 a II/536. Z oboch obcí vedú k lokalite neznačkované chodníky.
Debetná karta
Debetná karta je druh platobnej karty, opak kreditnej karty. Je to platobná karta pevne viazaná na bankový účet, ktorou možno čerpať prostriedky do výšky (často aj povoleného záporného) zostatku na bankovom účte.
15. storočie pred Kr.
15. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1500 pred Kr. do roku 1401 pred Kr.
Let Germanwings 9525
Let Germanwings 9525 (4U9525) bol let zo španielskeho mesta Barcelona do nemeckého mesta Düsseldorf lietadla Airbus A320-200 spoločnosti Germanwings.
Lietadlo v dopoludňajších hodinách dňa 24. marca 2015 narazilo do horského masívu v Alpách v južnom Francúzsku, neďaleko obce Barcelonnette, približne 90 km serverozápadne od Nice. V lietadle sa nachádzalo 144 cestujúcich a 6 členov posádky. Trosky lietadla sa našli na južnej strane hory v nadmorskej výške viac ako, nehodu nikto neprežil.
Nehoda bola podľa vyjadrení Francúzskeho prokurátora bezprostredne po prvotnej analýze dát z letových zapisovačov spôsobená úmyselným konaním druhého pilota menom Andreas Lubitz. Úmyselné konanie bolo v máji 2015 potvrdené aj v predbežnej vyšetrovacej správe o nehode.
Európsky dvor audítorov
right|thumb|Sídlo v Luxemburgu
Európsky dvor audítorov (v niektorých oficiálnych textoch prekladané ako Európsky účtovný dvor) je jedna z inštitúcií Európskej únie.Bola založená v roku 1975 a sídli v Luxemburgu. Úlohou Dvora audítorov je kontrolovať, či finančné prostriedky EÚ, ktoré pochádzajú od daňových poplatníkov, sú riadne vyberané a vynakladané zákonným a hospodárnym spôsobom na určený účel. Má právo kontrolovať akúkoľvek osobu alebo organizáciu, ktorá nakladá s finančnými prostriedkami EÚ.
Úloha Dvora audítorov
Hlavnou úlohou Dvora audítorov je kontrolovať, či sa správne spravuje rozpočet EÚ - inými slovami, či príjmy a výdavky EÚ sú legálne a čestné - a zabezpečiť riadne finančné riadenie. Jeho práca preto pomáha zaručiť, aby systém EÚ fungoval efektívne a otvorene. Dvor audítorov pri výkone svojich úloh skúma doklady akejkoľvek osoby, alebo organizácie, ktorá má na starosti príjmy, alebo výdavky EÚ. Často vykonáva kontroly priamo na mieste. Závery zapisuje vo forme správ, ktoré upozorňujú Komisiu a vlády členských štátov na akékoľvek problémy.
Aby Dvor audítorov vykonával svoju prácu účinne, musí zostať úplne nezávislý od ostatných inštitúcií, ale súčasne s nimi musí byť v stálom kontakte. Jednou z hlavných funkcií je pomáhať Európskemu parlamentu a Rade tým, že každy rok im predloží správu za predchádzajúci rozpočtový rok. Parlament podrobne preskúma správu Dvora audítorov predtým, než rozhodne, či schváli alebo neschváli nakladanie Komisie s rozpočtom. Ak je spokojný, Dvor audítorov zasiela Rade a Parlamentu aj vyhlásenie o vierohodnosti, že peniaze európskych daňových poplatníkov boli použité správne. Dvor audítorov ďalej vydáva stanoviská k návrhom finančných právnych predpisov EÚ a opatreniam EÚ zameraným na boj proti podvodom.
Organizácia práce Dvora audítorov
Dvor audítorov má približne 800 zamestnancov, vrátane prekľadateľov a administratívnych pracovníkov, ako aj audítorov. Audítori sú rozdelení do „audítorských skupín“. Vypracúvajú návrhy správ na základe, ktorých Dvor audítorov prijíma rozhodnutia.
Audítori často vykonávajú kontroly v iných inštitúciách EÚ, členských štátoch a akomkoľvek štáte, ktorý dostava pomoc z EÚ. Hoci práca Dvora audítorov sa v skutočnosti týka najmä peňazí, za ktoré zodpovedá Komisia, v praxi 90 % týchto príjmov a výdavkov riadia národné orgány.
Dvor audítorov nemá vlastnú právomoc. Ak audítori zistia podvod alebo porušenie predpisov, informujú OLAF.
16. storočie pred Kr.
16. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1600 pred Kr. do roku 1501 pred Kr.
Born to Boogie
Born To Boogie je koncertný dokument z roku 1972 s Marcom Bolanom a jeho skupinou T.Rex v hlavnej úlohe. Film režíroval Ringo Starr.
17. storočie pred Kr.
17. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1700 pred Kr. do roku 1601 pred Kr.
Jean Baudrillard
Jean Baudrillard (* 20. júl 1929, Reims, Francúzsko – † 6. marec 2007, Paríž) bol francúzsky filozof a sociológ, zaoberá sa o. i. teóriou funkcie symbolického v modernej spoločnosti. Predstaviteľ postmodernizmu a teórie „Posthistoire“.
Akademický život a smerovanie Jeana Baudrillarda
Na začiatku svojej mysliteľskej dráhy mal Baudrillard (rovnako ako časť francúzskych itelektuálov) blízko k marxisticky orientovanej spoločenskej kritike, neskôr však vystupoval ako radikálny kritik vtedajšej spoločnosti bez nutnosti nejakého typu ostentatívnej politickej konfesie. Filozof Baudrillard vystupoval ako účastník diskusií o postštrukturalizme, filozofickej moderne/ postmoderne či ako reprezentant konceptu posthistórie, teórie postmoderného fatalizmu a predovšetkým úvah o simulácií, hyperrealite a "miznutí" skutočnosti.
V 60. rokoch pôsobil ako asistent u neortodoxného marxistu Henri Lefebvra a pohyboval sa v prostredí radikálnej spoločenskej kritiky v tamojšom Francúzsku. V roku 1968 predložil dizertačnú prácu Le Systéme des objets a v tom istom roku prevzal vedenie katedry sociológie na univerzite Paris­‑Nanterre. Habilitoval pod miernym inštitucionálnym tlakom (čo spôsobilo práve pôsobenie na univerzite) až v roku 1987 spisom L'Autre par lui­‑même. Odkladanie rýchleho postupu pri získavaní akademickej graduovanosti by mohlo svedčiť o jeho úsilí ísť vlastnou cestou bez ohľadu na "akademickú čistotu" publikovaných textov, v ktorých často miešal filozofické myšlienky s literárnymi poetickými výrazovými prostriedkami. Baudrillard často prispieval provokatívnymi článkami do Le Monde, publikoval v Les Temps Modernes, pracoval tiež ako redaktor časopisov Utópia a Traverses.
K jeho francúzskym filozofickým kolegom patrí Paul Virilio (1932), s ktorým ich spojil záujem o estetiku miznutia, simulácia, reverzibilné procesy či vojenstvo, Michel Serres (1930), Gilles Deleuze (1925–1995), Félix Guattari (1929–1992), Jacques Derrida (1930), Jean­‑François Lyotard (1924–1998), Edgar Morin (1921) alebo Michel Foucault (1926–1984). Do myšlienkového profilu týchto filozofov prelínali myšlienky a diela príslušníkov predchádzajúvej filozofickej generácie (Georges Bataille, Maurice Blanchot, Jacques Lacan, Pierre Klossowski, Roland Barthes, Émile Michel Cioran).
Simulácia a hyperrealita podľa Baudrilla
Simulácia je jednou zo základných tém filozofie Jeana Baudrillarda. Vo svojich prácach Symbolická výmena a smrť (L'échange symbolique et la mort, 1979), alebo Simulácie a simulakrá (Simulacres et simulation, 1981) zdôvodnil existenciu simulácií a simulakier, ktoré určujú charakter našej svetovej konzumnej spoločnosti. V prvej z nich pomenoval tri základné systémy simulácie: imitation (napodobňovanie), ktorý dominuje obdobiu po industriálnu revolúciu, production (výroba) už charakterizuje priemyselnú éru a simulation'(simulácia), ktorá je príznačná pre súčasnosť a je v príkrej opozícii voči représentation (zobrazovanie).
Simulakrum (lat. simulacrum - obraz, umelé dielo, prelud) je v jeho ponímaní pojem, ktorý už nemá pôvod v realite, nepozná rozdiel medzi predmetom a jeho zobrazením, vecou a ideou, originálom a kópiou. Následné náhodne generované nahromadenie znakov nazýva Baudrillard sémiokraciou.
Hyperrealita je princípom sveta simulácií. Znamená to, že najprv existuje model, ktorý donekonečna odkazuje sám na seba a až potom prichádza prípadný dej, určitá udalosť. Mediálna realita si podľa neho privlastňuje, prispôsobuje a deformuje udalosti reality. Skutočnosť je matrixovsky pohltená hyperrealitou kódu a simuláciami, namiesto princípu reality nás ovláda princíp simulácie. Hyperrealita nám ako očitým svedkom vlastného života postupne znemožňuje vnímať sa vo spätných väzbách a znecitlivuje a umŕtvuje našu primárnu skúsenosť. Vidíme iba konštruovaný model reality, v ktorom sa nachádzame.
Obscenita podľa Baudrillarda
Obscéna - súčasný stav ľudstva po konci dejín (posthistoire), keď sa uzavreli všetky očakávané horizonty, niet možnosti ďalších inovácií, tajomstvo je v koncoch a kultúry môžu byť len epigonálne. Táto situácia, označovaná ako posthistória transpolitického, vylučuje možnosť aktívnej fikcionalizácie reálneho, simulácie zmyslu, narácie, iluzionizmu a hry, ktoré poskytovala vrcholiaca moderna. Všetky jej ilúzie, akokoľvek neznesiteľné, sa naplnili, budúcnosť už nastala, všetko už nastalo, všetko je už tu. To, čo nastalo, je éra holej, nahej fakticity, ktorá sa nezastaví pred ničím, ktorá likviduje scénu, na ktorej sa - zahalené tajomstvom ilúzií a studu - odohrávalo všetko sociálne a kultúrne konštitutívne.
Obscenita je éra obscénneho, oplzlej transparentnosti a necudnej blízkosti fakticity. Obscenita je javovou formou reálneho a koncom každej scény ako javovej ilúzie: panika, ktorú vyvoláva v politike, hospodárstve, umení a pod. môže vyústiť len do neslýchaného teroru, kedy sa tzv. sociálne vzťahy premenia na nekonečnú a pritom uzavretú reťaz (analogicky Mobiovej páske) vzájomného rukojemníctva informáciami o faktickom.
18. storočie pred Kr.
18. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1800 pred Kr. do roku 1701 pred Kr.
Libuš
right|thumb|Libuš