cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marçay (Indre-et-Loire)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rumančeková ulica (Bratislava)
Rumančeková ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky a nazvaná bola podľa kvetu rumanček.
Ulica vznikla v 60-tych rokov 20. storočia stavbou 6 a 9-poschodových panelových domov. V 70-tych rokoch k nim pribudol 4-poschodový panelový dom, na ktorom bola v rokoch 2009-10 bola realizovaná 2-poschodová nadstavba pri obchodnom centre Retro.
Ignác Martinovič
náhľad|Obrázok zobrazujúci hlavu Ignáca Martinoviča po exekúcii Ignác Martinovič (* 20. júl 1755, Pešť, Uhorsko† 20. máj 1795, Budín) bol uhorský učenec, filozof, spisovateľ a vodca hnutia jakobínov.
Biografia
Martinovič pracoval ako tajný agent a od začiatku svojej akademickej kariéry sympatizoval s novými radikálnymi liberálnymi myšlienkami.
Osvietenský absolutizmus skončil v Uhorsku za Leopoldovho nástupcu Františka II. (vládol v rokoch 1792 – 1835), ktorý si vytvoril averziu voči zmenám, čo spôsobilo Uhorsku desaťročia politickej stagnácie. Nový panovník, cisár František II., kvôli týmto činom odvolal Martinoviča a jeho kolegu Ferenca Gotthardiho, bývalého šéfa tajnej polície. Obmedzením slobody tlače sa cisár František II snažil zabrániť šíreniu revolučných myšlienok. Cisár začal vyšetrovanie proti autorom už vydaných diel a zhabal ich brožúry, vrátane troch Martinovičových diel, ktoré však boli vydané bez mena autora. Nečakaná udalosť však radikálne zmenila jeho osud: Dostal tajný list priamo z Parížskej komúny, samotného centra Francúzskej revolúcie, s takými signatármi ako Maximilien de Robespierre, Saint-Just a Georges Danton. List vyzdvihoval jeho vedeckú kariéru a talent, no jeho hlavným cieľom bolo presvedčiť ho – ako „najschopnejšieho človeka v Uhorsku“ – organizovať revolučné hnutia a radikalizovať existujúce spoločnosti a skupiny v mene „ Práva človeka a občana“ v Uhorsku a iných habsburských oblastiach. Martinovič následne založil rozsiahlu organizáciu hnutí a tajných organizácií, ktorých členov získaval väčšinou z „dôveryhodných“ už existujúcich radikálnych spoločností. Vo svojom Oratio pro Leopolda II. Martinovič  výslovne uvádza, že má byť uznaná len právomoc, ktorá vyplýva zo spoločenskej zmluvy; aristokraciu videl ako nepriateľa ľudstva, pretože bránila ľuďom vo vzdelaní. Mal na starosti rozprúdenie vzbury proti šľachte medzi uhorskými nevoľníkmi. V ďalšom zo svojich diel, Katechizmus ľudí a občanov, tvrdil, že občania majú tendenciu brániť sa akejkoľvek represii a že suverenita spočíva na ľude. V roku 1794 nadobudol revolučný tlak v Uhorsku dve podoby, nacionalistický aristokratický z radov nižších šľachticov a šľachty a rovnostársku jakobínsku formu z buržoázie. Martinovič tak založil dva republikánske tajné kluby: jeden pre aristokratických členov („Compagnie des Réformateurs“) a jeden pre členov s buržoáznym pôvodom („Liberté Égalité Fraternité“). Pre každú spoločnosť napísal Martinovič samostatný „katechizmus“. Martinovič však bol zatknutý vo Viedni a rýchlo sa obrátil proti svojim maďarským jakobínom, čím sa ukončilo hnutie jakobínov v Uhorsku. Martinovič bol odsúdený na smrť za velezradu.
Asklépiades z Alexandrie
Asklépiades z Alexandrie alebo Asklépiadés z Alexandrie môže byť:
Linda Bartošová
Linda Bartošová (* 4. máj 1993, Vysoké Mýto, Česko) je česká reportérka a moderátorka Českej televízie, finalistka Českej Miss 2012 a česká vyslankyňa na Miss World. Od roku 2014 pôsobí v Českej televízii.
Biografia
Linda Bartošová sa narodila 4. mája 1993 v českom meste Vysoké Mýto na ústickoorlicku. Vyrastala v obci Vraclav. V súčasnosti žije a pracuje v Prahe, hlavnom meste Česka.
Velký Špičák
Velký Špičák môže byť:
Sklonitá strecha
Sklonité strechy sú drevené alebo kovové strešné konštrukcie.
Spoje drevených konštrukcií
Tesárske spoje drevených konštrukcií poznáme : zbíjané - klincované, svorníkové - skrutkové a lepené). Pri tesárskych rozlišujeme väzby : pozdĺžnu (robí sa razom alebo plátovaním) a priečnu (čapovanie, perplatňovanie, osedlávanie, zaklinenie).
Marcé-sur-Esves
Marcé-sur-Esves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marcilly-sur-Maulne
Marcilly-sur-Maulne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tranzistor riadený poľom
Tranzistor riadený poľom (iné názvy: poľom riadený tranzistor, unipolárny tranzistor, tranzistor ovládaný elektrickým poľom, tranzistor FET, FET-tranzistor, skr. FET z angl. field-effect transistor) je tranzistor využívajúci efekt poľa na zosilňovanie elektrických signálov.
Na rozdiel od bipolárnych tranzistorov (v ktorých je kolektorový prúd ovládaný pomocou prúdu bázy) sa v tranzistoroch ovládaných elektrickým poľom (FET) ovláda kolektorový prúd pomocou napätia medzi riadiacou elektródou a emitorom. Prenos prúdu sa vykonáva jedným druhom nosičov náboja (odtiaľ názov "unipolárny").
Zvislá nosná konštrukcia
Zvislé nosné konštrukcie sú konštrukcie v smere vertikálnom, ktoré prenášajú zaťaženie ostatných konštrukcií a vlastnú hmotnosť. Plnia nosnú, tepelnú, zvukovú, estetickú a architektonickú funkciu.
Piliere a stĺpy
- pri pilieroch a stĺpoch je výška väčšia ako ostatné 2 rozmery. Stĺpy sú štíhlejšie.
Piliere
- celé zaťaženie prenášajú od zvislých vodorovných konštrukcií piliere, ktoré sú masívne a používajú sa pri ťažkých skeletoch v priemyselných stavbách.
Prefabrikáty (montované)
Ich výhoda je rýchla montáž, maximálne prenesenie staveniskovej prácnosti do výrobní a skrátenie doby výstavby. Nevýhodou sú vysoké náklady na dopravu a manipuláciu na stavenisku. Rozdeľujeme ich na prefabrikované steny a stĺpy. Montáž sa môže robiť za bezveterného počasia.
Fosa
Fosa (lat. Cryptoprocta) je rod mäsožravca z čeľade falanukovité. Staršie sa zaraďoval do čeľade cibetkovité, do čeľade mungovité, do samostatnej čeľade Cryptoproctidae alebo dokonca do čeľade hyenovité.
Univerzitná knižnica Prešovskej univerzity v Prešove
Univerzitná knižnica Prešovskej univerzity v Prešove je akademická knižnica, ktorej zriaďovateľom je Prešovská univerzita v Prešove. Bola založená v roku 1949 ako Knižnica Pobočky Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity v Košiciach. Jej súčasným riaditeľom je Ing. Peter Haľko.
Knižnica je vedecko-informačným, bibliografickým, koordinačným a poradenským pracoviskom univerzity, ktoré poskytuje knižnično-informačné služby predovšetkým študentom univerzity a zamestnancom univerzity a v rámci svojich možností (so súhlasom zriaďovateľa) aj ďalšej odbornej verejnosti.
Univerzitná knižnica okrem poskytovania knižničných služieb organizuje rôzne podujatia, ako napríklad literárne besedy, prednášky, výstavy či koncerty.
História
Knižnica vznika v roku 1949, keď bola vládnym výnosom v Košiciach založená Pobočka Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave a s ňou aj Knižnica Pobočky Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity v Košiciach. Prvou zaevidovanou publikáciou sa stala publikácia M. M. Šejnman: Vatikán 1948. Zaevidovaná bola 22. júla 1949.
Vládnym nariadením bola v roku 1952 presťahovaná Pobočka Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity z Košíc do Prešova, vtedy knižnica prvýkrát zmenila názov. Premenovala sa na Knižnicu Pobočky Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity v Prešove.
V súvislosti s reorganizáciou vysokého školstva v Česko-Slovensku v roku 1953 z Pobočky Pedagogickej fakulty SU vznika Vyššia pedagogická škola a zároveň bola v Prešove zriadená Filologická fakulta Vysokej školy pedagogickej v Bratislave. Vtedy knižnica slúžila dvom vysokým školám súčasne, čo v Česko-Slovensku nemalo obdoby. Knižnica sa kvôli okolnostiam opäť premenovala, vtedy jej názov znel Ústredná knižnica pri Vyššej pedagogickej škole a Filologickej fakulte v Prešove. Vtedy bol vedúcim JUDr. Vladimír Kováč. V tom čase knižnica sídlila v Prešove na Hlavnej 22 v paláci Klobušickovcov, dnes tam sídli Krajský súd v Prešove.
V roku 1959 z Vyššej pedagogickej školy vznikol Pedagogický inštitút a z Filologickej fakulty Vysokej školy Pedagogickej vznikla vládnym výnosom Filozofická fakulta, ktorá spolu s Lekárskou fakultou v Košiciach tvorili Univerzitu Pavla Jozefa Šafárika so sídlom v Košiciach. Knižnica bola organizačne začlenená pod Filozofickú fakultu UPJŠ a zmenila svoj názov na Ústredná knižnica Filozofickej fakulty UPJŠ v Prešove. Knižnica však aj naďalej poskytovala svoje služby aj Pedagogickému inštitútu.
Dňa 1. januára 1963 sa riaditeľom stal Jozef Tutoky, prom. fil.
V roku 1964 sa Pedagogický inštitút pretransformoval na Pedagogickú fakultu, ktorá sa stala súčasťou Univerzity Pavla Jozefa Šafárika. Knižnica dostala názov Ústredná knižnica Filozofickej fakulty a Pedagogickej fakulty v Prešove.
V roku 1973 bola v Košiciach zriadená Ústredná knižnica a Študijno-informačné stredisko UPJŠ v Košiciach. Jej súčasťou bola aj prešovská knižnica, ktorej názov po novom znel Ústredná knižnica UPJŠ, vysunuté pracovisko v Prešove. Roku 1981 knižnica začala v názve používať skratku ŠiS (študijno-informačné stredisko), a preto sa táto skratka dostala aj do názvu vysunutého pracoviska v Prešove, ktorý sa zmenil na Ústredná knižnica a ŠiS UPJŠ v Košiciach, vysunuté pracovisko v Prešove.
V roku 1984 bol na vtedajšej Gottwaldovej ulici v Prešove, dnes ulici 17. novembra, vybudovaný nový vysokoškolský areál, v ktorom našla svoje miesto aj knižnica.
Po páde socializmu v Česko-Slovensku vznikli v roku 1990 pri Univerzite Pavla Jozefa Šafárika ďalšie dve prešovské fakulty Pravoslávna bohoslovecká fakulta a Gréckokatolícka bohoslovecká fakulta, čím sa rozšírilo pôsobenie prešovského vysunutého pracoviska o dve špecifické knižnice, ktoré sú dodnes súčasťou Univerzitnej knižnice.
V roku 1991 Ústredná knižnica opäť raz zmenila svoj názov, tentokrát na Univerzitnú knižnicu UPJŠ v Košiciach, čím sa zmenil aj názov prešovského pracoviska, ktorý znel Univerzitná knižnica UPJŠ, vysunuté pracovisko v Prešove.
V roku 1997 bola zákonom Národnej rady Slovenskej republiky č. 361/1996 Z. z. o rozdelení Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach zriadená Prešovská univerzita v Prešove. So vznikom Prešovskej univerzity dostala knižnica názov, ktorý používa dodnes, Univerzitná knižnica Prešovskej univerzity v Prešove. Dňa 15. júla 1998 sa riaditeľom knižnice stal Ing. Peter Haľko, ktorý ju vedie až dodnes.
S rozvojom univerzity došlo aj k rozširovaniu knižnice. V roku 2002 bola zrekonštruovaná centrálna knižnica. V roku 2006 so vznikom Fakulty zdravotníckych odborov bolo otvorené pracovisko Univerzitnej knižnice v zrekonštruovaných priestoroch. O dva roky neskôr, v roku 2008, boli otvorené zrekonštruované priestory knižnice na Gréckokatolíckej teologickej fakulte a tiež bola otvorená prístavba centrálnej knižnice.
Otváracie hodiny
Bežné otváracie hodiny všetkých pracovísk knižnice sú 9.0012.00 a 13.0015.00. Počas semestra sú predĺžené. (bližšie informácie tu)
Marcilly-sur-Vienne
Marcilly-sur-Vienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bogomil
Bogomil môže byť:
Dravčekovité
Dravčekovité (lat. Nabidae) sú čeľaď bzdôch (Heteroptera), na Slovensku zastúpená 17 druhmi. Celosvetovo je známych približne 500 druhov.
Tepelná izolácia
Tepelná izolácia alebo termoizolácia je izolácia, ktorá chráni stavebnú konštrukciu pred únikom tepla (šíreniu chladu z exteriéru) a zároveň stabilizujú teplotu. Používajú sa pod podlahy, obvodové múry, ploché strechy, šikmé strechy a priečky. Tepelný odpor býva rozličný pri tepelných mostoch (napr. miesto na obvodovom plášti budovy, kde sa stretáva betón s tehlovým murivom). Tepelná izolácia sa na výkresoch značí krivkou.
Semipalatinskij jadernyj poligon
Semipalatinskij jadernyj poligon ( - doslova Semipalatinský jadrový vojenský obvod/S. jadrová strelnica) alebo Semej synak poligony (po kazašsky Семей сынақ полигоны - doslova Semejská testovacia oblasť) je bývalá oblasť skúšok jadrových bômb pri mestách Semej (do roku 2007: Semipalatinsk) a Kurčatov, južne od rieky Irtyš v Kazachstane. Tento vojenský obvod je prvá a najväčšia oblasť svojho druhu na území bývalého Sovietskeho zväzu. 29. augusta 1949 tu bola odpálená prvá sovietska atómová bomba, RDS-1. Dnes sa už táto oblasť na jadrové skúšky nevyužíva. Oficiálny názov bol.
Poloha
náhľad|vľavo|[[Step v testovacej oblasti]] Semipalatinskij jadernyj poligon sa nachádza v suchej viac-menej rovinatej stepi na rozmedzí troch kazašských oblastí: Pavlodarskej, Karagandskej a Východokazašskej oblasti. Na severozápadnom okraji, na brehu rieky Irtyš, sa nachádza bývalé uzavreté mesto Kurčatov, vedecké a administratívne centrum vojenského obvodu, neskôr pomenované na počesť ruského fyzika Kurčatova. Okrajom vojenského obvodu preteká sezónne vysychajúca rieka Čagan, na ktorej bola v roku 1965 podzemným atómovým výbuchom vytvorená priehradná nádrž vo forme kráteru o hĺbke 100 metrov a priemere 408 metrov, ktorý je známy ako jazero Čagan alebo hovorovo „Atómové jazero“. Vojenský obvod je svojou rozlohou približne 18 500 km2 najväčším svojho druhu na svete a je o niečo väčší ako stredné Slovensko.
Dejiny
Prvý test jadrovej zbrane v ZSSR sa uskutočnil 29. augusta 1949 (RDS-1). Vytvorenie testovacej oblasti bolo súčasťou projektu RDS. Výber miesta sa ukázal byť veľmi vhodný - terén dovoľoval vykonávať aj podzemné jadrové výbuchy v štôlniach a vrtoch. Už 21. augusta 1947 sa začalo budovanie vojenských zariadení väzňami z GULAG-u a oblasť dostala názov „Testovacia oblasť č. 2 ministerstva ozbrojených síl ZSSR“. Veliteľ testovacej oblasti č. 2 bol veterán z veľkej vlasteneckej vojny, frontový delostrelec, generálporučík delostrelectva P. M. Rožanovič a vedúcim výskumníkom M. A. Sadovskij z Ústavu chemickej fyziky Akadémie vied ZSSR.
12. augusta 1953 bola vo vojenskom obvode odpálená prvá vrstvená termonukleárna nálož RDS-6s o sile 400 kiloton. Nálož bola umiestnená na veži, 30 m nad zemou. Výsledkom tohto testu bolo medzi inými aj to, že časť vojenského obvodu bola silno kontaminovaná rádioaktívnymi látkami, ktoré sa dajú na mieste zistiť dodnes.
Po začiatku platnosti medzinárodnej dohody zakazujúcej skúšky jadrových zbraní v troch prostrediach (vo vzduchu, v kozme a pod vodou), podpísanej 10. októbra 1963 v Moskve medzi ZSSR, USA a VB boli v oblasti vykonávané len podzemné výbuchy.
Od roku 1949 do roku 1989 bolo v Semipalatinskej testovacej oblasti vykonaných najmenej 468 jadrových skúšok, pri ktorých bolo odpálených najmenej 616 jadrových a termonukleárnych zariadení, vrátane 125 atmosférických (z toho 26 pozemných skúšok, 91 bômb zhodených z lietadla a 8 výbuchov v horných vrstvách atmosféry), 343 skúšobných explózií pod zemou (z toho 215 v štôlniach a 128 vo vrtoch). Previedli sa taktiež desiatky hydronukleárnych a hydrodynamických testov (takzvaných „neúplných štiepnych reakcií“). Celková kapacita jadrových bômb testovaných v rokoch 1949 až 1963 v Semipalatinskej oblasti dosiahla 2500-násobok sily bomby Little Boy, zvrhnutej na Hirošimu. Mimo polygónu sa dostalo 55 rádioaktívnych oblakov z pozemných a atmosférických výbuchov a čiastočne aj z 169 podzemných testov. Týchto 224 explózií spôsobilo rádioaktívnu kontamináciu východnej časti Kazachstanu.
V roku 1989 známy kazašský dejateľ Olžas Sulejmenov založil hnutie Nevada – Semipalatinsk, ktoré zoskupilo obete a poškodených jadrovými testami po celom svete. Toto hnutie napokon prinútilo vládu v roku 1991 uzavrieť Semipalatinskij jadernyj poligon pre ďalšie testovanie príkazom prezidenta Kazašskej republiky číslo 409. Posledný test v oblasti bol vykonaný v roku 1989.
Dopady na zdravie obyvateľstva
Plný dopad ožiarenia na zdravie ľudí bol veľa rokov utajovaný. Spoločný názor zdravotných štúdií vykonaných na mieste, odkedy bola oblasť uzatvorená, je, že rádioaktívny spád priamo ovplyvnil zdravie asi 200 000 miestnych obyvateľov. Konkrétne vedci spájajú vyšší výskyt rôznych typov rakoviny s ožiarením. Podobne niekoľko štúdií objavilo vzťah medzi ožiarením a abnormalitami štítnej žľazy.
Stredoázijská zóna bez jadrových zbraní
V Semipalatinsku bola na 15. výročie uzatvorenia vojenského obvodu podpísaná dohoda medzi Kazachstanom, Kirgizskom, Tadžikistanom, Turkménskom a Uzbekistanom o Stredoázijskej zóne bez jadrových zbraní.
Sad Man's Tongue
„Sad Man's Tongue“ je tretí singel dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Bol vydaný v roku 2007 ako prvý singel z albumu Rock the Rebel / Metal the Devil, ktorý vyšiel vo februári toho istého roku.
Marray
Marray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sad Man's Tongue
Skladba je poctou Johnnymu Cashovi a len počas dvoch týždnov sa umiestnila na 20. mieste v Tjeklisten.
V rozhovore Poulsen vysvetlil, že skladba súvisí asi s päťdesiatymi rokmi minulého storočia, kedy rodičia chránili svoje deti pred všetkým. Ako príklad uviedol svoj idol Elvisa Presleyho, ktorého matka vždy vyzdvihla po škole, aby sa o neho postarala. Videoklip k skladbe bol natočený tam, kde skupina naživo odohráva skladbu.
Produkcia
Skladba bola nahraná v októbri 2006 v štúdiu Hansen Studios v Ribe s producentom Jacobom Hansenom. Text a hudba boli zložené spevákom a gitaristom Michaelom Poulsenom. Pri nahrávaní sa zúčastnili viacerí hosťujúci hudobníci. Rod Sinclair hral na banjo a hral gitarové sólo. Martin Pagaard Wolff hral na akustickú gitaru a Anders Pedersen na havajskú gitaru.
Marray
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sad Man's Tongue
Produkcia
Počas písania Poulsen trochu improvizoval skladbu svojho idola Johnnyho Casha „Folsom Prison Blues“. Niekedy je považovaná za jednu z Poulsenových coververzií, ale to bolo rýchlo zrušené, keďže tá myšlienka bola príliš banálna. Namiesto toho bol výsledok Cashova skladba. Skladba sa nedostala do umiestnení v rebríčkoch.
B-strana singlu obsahuje skladbu „Soulweeper #2“. Je to pokračovanie singlu „Soulweeper“ z prvého albumu. Frontman Michael Poulsen bol opakovane žiadaný od fanúšičiek, či by mohol napísať podobnú skladbu pre nový album. Producent Hansen prispel sprievodným spevom pri skladbe „Soulweeper #2“.
Umiestnenie
Skladba „Sad Man's Tongue“ bola dva týždne umiestená 20. mieste v Tjeklisten. Singel sa nedostal do Tracklisten ani do iných zahraničných rebričkov.
Plochá strecha
náhľad|Ploché strechy na budovách v izraelskom meste [[Ašdod]] Plochá strecha je strešná konštrukcia alebo strecha so sklonom 10°. Sklon môže byť buď do vnútornej strany alebo do vonkajšej. Optimálny sklon je 3% a okolo vpustov sa zväčšuje na 5%.
Požiadavky na ploché strechy
Hlavnou požiadavkou je vodotesnosť, ktorá môže byť narušená účinkom dažďa, krupobitím alebo vetrom. Strecha musí odolávať klimatickým pomerom. Sneh pôsobí počas mrazov ako tepelnoizolačná vrstva, no pri topení musí byť zabezpečený odtok.
Vrstvy strešných plášťov
Jednoplášťové strešné konštrukcie sa používajú napr. pri skladoch. Tvorí ich parotesná zábrana a tepelno-izolačná vrstva. Dvojplášťové strešné konštrukcie tvoria nosnú vrstvu, parotesnú zábranu, tepelno-izolačnú vrstvu, vodotesnú vrstvu a ochrannú vrstvu.
Ukončenie plochých striech
Okraje striech sú miestom častých porúch. V tomto mieste sa stretajú zvislé a vodorovné prvky. Strechu ukončujeme rímsou alebo atikou.
Diskovník oranžový
Stielku má lupeňovitú v tvare disku s priemerom do 5 cm a s úzkymi oranžovými lalokmi. Preferuje krytý habitát, hlavne na skalách s exkrementami.
Kuruc
Kuruc môže byť:
Mazières-de-Touraine
Mazières-de-Touraine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zuzana Čaputová
Mgr. Zuzana Čaputová, rod. Strapáková (* 21. jún 1973, Bratislava)  je v poradí piaty prezident Slovenskej republiky. Do funkcie bola inaugurovaná 15. júna 2019, keď o 12:07 zložila pred Národnou radou SR sľub do rúk predsedu Ústavného súdu. Stala sa tak prvou ženou v úrade prezidenta Slovenskej republiky a zároveň vo veku 45 rokov aj najmladším človekom, ktorý kedy zastával úrad prezidenta SR.
Pred zvolením do funkcie prezidentky pôsobila ako právnička, advokátka a občianska aktivistka. Je spoluzakladateľkou a bývalou podpredsedníčkou mimoparlamentného hnutia Progresívne Slovensko. Dlhoročne pôsobila v neziskovom sektore ako spolupracovníčka občianskeho združenia VIA IURIS, ktoré sa venuje posilňovaniu právneho štátu a presadzovaniu spravodlivosti vo vybraných oblastiach práva. V roku 2016 bola ako právnička občianskej iniciatívy Skládka nepatrí do mesta, usilujúcej sa o uzavretie skládky odpadov v Pezinku, ocenená Goldmanovou environmentálnou cenou. Problematike pezinskej skládky sa venovala 14 rokov. V septembri 2017 oznámila odchod z tímu VIA IURIS a pokračovanie v advokátskej praxi. V rámci advokácie sa plánovala aj naďalej venovať environmentálnym témam.
Dňa 6. mája 2019 získala v Bruseli ocenenie Európska osobnosť roka. Táto cena sa udeľuje európskym lídrom za mimoriadne úspechy v oblasti politiky, obchodu a inovácií a týka sa mužov a žien, „ktorí formujú Európu“.
20. júna 2023 oznámila, že nebude opätovne kandidovať za prezidentku.
Životopis
Zuzana Čaputová sa narodila v Bratislave, celý život však prežila v Pezinku. Jej matka Katarína Strapáková bola administratívna pracovníčka, otec Štefan Strapák riaditeľ pobočky poisťovne. Má staršieho brata Daniela, ktorý sa v súčasnosti (2019) rovnako angažuje v hnutí Progresívne Slovensko a pôsobí ako predseda miestnej bunky v Pezinku.
Štúdium a právnická kariéra
Základnú školu a gymnázium absolvovala v Pezinku. V rokoch 19911996 absolvovala štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Počas štúdia a po jeho skončení pracovala v aparáte miestnej samosprávy v Pezinku, najprv ako asistentka na právnom oddelení Mestského úradu v Pezinku, neskôr ako zástupkyňa prednostu Mestského úradu v Pezinku.
Neskôr pôsobila v neziskovom sektore, kde sa venovala verejnej správe a problematike týraných a zneužívaných detí. Následne pracovala ako projektová manažérka v občianskom združení EQ Klub na projekte rozvoja miestnych komunít. V rokoch 19981999 absolvovala komplexný cyklus tréningov pre trénerov manažmentu, certifikovaný Americkou agentúrou pre medzinárodný rozvoj (USAID) „Všeobecný manažmentmanažment zmien“ a v roku 1999 tréning „Alternatívne riešenie sporovmediácia“, akreditovaný Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu SR.
V rokoch 20052010 vykonávala koncipientskú prax v celkovom trvaní štyri roky, dva mesiace a 25 dní: od 15. augusta 2005 do 31. augusta 2007 u advokátky Mgr. Evy Kováčechovej, od 1. septembra 2007 do 31. januára 2009 u advokátky Mgr. Zuzany Dlugošovej a od 14. marca 2009 do 31. januára 2010 v obchodnej spoločnosti Advokátska kancelária Tomáš Kamenec, s. r. o. Prax u Kováčechovej, ktorá má svoju advokátsku kanceláriu v Banskej Bystrici, Zuzana Čaputová vykonávala v prenajatej kancelárii v Pezinku, keďže v danom období neplatilo obmedzenie vo forme výkonu praxe počas najviac troch mesiacov mimo sídla advokátskej kancelárie.
Od 1. februára 2010 do 12. marca 2019 vykonávala advokátsku prax. Následne mala pozastavený výkon advokácie a 22. marca 2019 bola na vlastnú žiadosť vyradená zo zoznamu advokátov z dôvodu, že „to vyhodnotila tak, že v poslednej dobe aj tak nemá čas sa advokácii venovať,“ pričom „aj v prípade nezvolenia by sa venovala politickej činnosti“ (vyjadrenie jej hovorcu Martina Burgra). Podľa názoru komentátora denníka Pravda sa vyškrtnutie zo zoznamu advokátov považuje za výnimočný krok, advokáti, ktorí vstupujú do verejných funkcií, väčšinou požiadajú o pozastavenie činnosti advokáta. Podľa názoru právnika a advokáta Petra Kubinu nejde o nič neobvyklé. „Keď sa advokát chystá dlhodobo alebo trvalo venovať činnosti, ktorá mu fakticky alebo právne znemožní vykonávať advokátske povolanie, je preňho dokonca výhodnejšie nechať sa vyčiarknuť než len si pozastaviť výkon advokácie, pretože v takom prípade nemusí platiť poplatky spojené s členstvom v komore a nemusí vôbec riešiť svoj vzťah a povinnosti voči komore.“ Vyčiarknutie nebráni neskoršiemu návratu do advokácie a opätovnému zápisu do zoznamu advokátov, pričom nato ani netreba opakovanie advokátskej skúšky.
V rokoch 20012017 spolupracovala s občianskym združením VIA IURIS. Venovala sa témam právneho štátu a presadzovaniu spravodlivosti vo vybraných oblastiach práva, napríklad fungovaniu justičných orgánov, zodpovednosti verejných činiteľov, transparentnému nakladaniu s verejným majetkom a posilňovaniu verejnej kontroly verejnej moci.
Má svoju vlastnú advokátsku kanceláriu. Je autorkou a spoluautorkou viacerých publikácií a členkou celosvetovej siete environmentálnych právnikov ELAW (Environmental Law Alliance Worldwide).
náhľad|Čaputová (tretia zprava) s političkou [[Nancy Pelosiová|Nancy Pelosiovou a ďalšími výhercami Goldmanovej ceny za rok 2016]] náhľad|Zuzana Čaputová na protikorupčnom festivale Pucung v Košiciach, debata [[Denník N|Denníka N: Limity aktivizmu, Tabačka, 13. apríl 2019]]
Kauza Pezinská skládka
V Pezinku vyše desať rokov stála na čele verejnej kampane proti povoleniu ďalšej skládky odpadu, ktorá by znečistila pôdu, vzduch a vodu v meste a okolí. Zápas proti skládke vyvrcholil v roku 2013, keď Najvyšší súd SR rozhodol, že nová povolená skládka bola nezákonná. Tento verdikt nadväzoval na rozhodnutie Súdneho dvora Európskej únie, ktorý potvrdil právo verejnosti na účasť pri rozhodovaní v záležitostiach, ktoré ovplyvňujú životné prostredie. Súdny dvor EÚ spresnil viaceré dovtedy sporné právne otázky na uvedenej kauze, ktoré sú dnes záväzné pre celú Európsku úniu.
Za líderstvo v kauze Pezinská skládka bola Zuzana Čaputová v roku 2016 ako jedna zo šiestich laureátov ocenená udelením prestížnej Goldmanovej environmentálnej ceny. Laureátov tejto ceny vyberá medzinárodná porota a experti z celého sveta za trvalý a významný prínos v oblasti ochrany životného prostredia. Toto medzinárodné ocenenie, ktoré je často prirovnávané k Nobelovej cene v oblasti environmentalistiky, si prevzala v San Franciscu.
Kauza Mečiarove amnestie
Zuzana Čaputová sa ako programová riaditeľka VIA IURIS angažovala aj v tom, aby boli Mečiarove amnestie zrušené, keď pracovala na dovtedy najväčšej podpisovej akcii v dejinách Slovenskainternetovú petíciu za zrušenie amnestií. Dňa 27. marca 2017 bolo do Národnej rady SR odovzdaných 76 831 podpisov pod túto petíciu.
Medveď ušatý
Medveď ušatý (iné názvy: medveď bieloprsý, medveď himalájsky, medveď kolohrivý; ) je cicavec z čeľade medveďovitých žijúci v strednej a východnej Ázii. Tento ázijský medveď je svojim vzhľadom a zvykmi podobný na amerického baribala.
Opis
Dospelý samec váži od 110 do 150 kg, pričom samica od 65 do 100 kg. Dĺžka jeho tela sa pohybuje od 130 až do 190 cm. Dožíva sa až 25 rokov. Od ostatných medveďov sa medveď ušatý líši štíhlejšou tlamou, čierne sfarbenou srsťou a predovšetkým bielou škvrnou do tvaru „V“ či „Y“ umiestnenou na hrudi. Dlhšia srsť na lopatkách a po stranách krku vytvára dojem límca. Samci sú približne o 20 % väčší než samice. Majú skvelý čuch, ale zrak a sluch nie je tak dobre vyvinutý, ako možno poznať aj podľa ich dlhého rypáku, drobných očí a stredne veľkých guľatých uší. Ich pevné a dlhé laby majú vyzbrojené dlhými a nezatiahnutelnými pazúrmi.
Zuzana Čaputová
Politická činnosť
V decembri 2017 oznámila vstup do vznikajúceho politického hnutia Progresívne Slovensko a v januári 2018 bola na jeho ustanovujúcom sneme zvolená za podpredsedníčku. Po prvom kole prezidentských volieb sa 19. marca 2019 vzdala postu podpredsedníčky a na sneme 8. mája 2019 požiadala o zrušenie členstva v hnutí.
Medveď ušatý
Výskyt
Obýva strednú, južnú, východnú a juhovýchodnú Áziu. Žije hlavne v tropických a subtropických lesoch. Preferuje hornaté územia, odkiaľ v letnom období vystupuje do výšok 3 500 –. S blížiacou sa zimou schádza nižšie do údolí. Pre početnosť výskytu medveďa ušatého je najväčšia hrozba miznutie vhodného prostredia a predovšetkým zväčšujúci sa dopyt po jeho žlči.
Správanie
Chôdza je pomalšia a ostražitejšia. Pri chôdzi sa dotýkajú zeme ako človek teda piatimi prstami a pätou (sú ploskochodci), ale v nebezpečenstve dokážu behať a šplhať veľmi rýchlo a obratne. Dospelí jedinci trávia viac než polovicu svojho života na stromoch, kde získavajú potravu. Žijú samotársky, okrem obdobia párenia. Chovajú sa mierumilovne a vyhýbajú sa konfrontácii s človekom. Ak je vyrušený zo zimného spánku, svojho narušiteľa môže napadnúť. Na územiach, ktoré sú kvôli rozvoju poľnohospodárstva takmer odlesnené preniká za potravou až na kukuričné a obilné polia a stáva sa, že pri tomto hone za potravou dôjde k usmrteniu človeka.
Zuzana Čaputová
Kandidatúra na prezidentku
Na tlačovej konferencii 29. mája 2018 ohlásila svoju kandidatúru na post prezidenta SR vo voľbách v roku 2019. Jedným z dôvodom jej kandidatúry bola vražda Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej.
Prvé kolo voľby prezidenta uskutočnené 16. marca vyhrala so ziskom 40,57 percenta hlasov a postúpila do druhého kola. Jej protikandidátom bol eurokomisár Maroš Šefčovič, ktorý dostal 18,66 percenta hlasov. V druhom kole prezidentskej voľby zvíťazila so ziskom 1 056 582 hlasov (58,40 %) zúčastnených voličov a 36 víťazných územných obvodov. Protikandidát Maroš Šefčovič presvedčil 752 403 (41,59 %) voličov a 13 územných obvodov. Z krajov získal len Prešovský kraj.
Medveď ušatý
Rozmnožovanie
U samíc začína pohlavný život v druhom až treťom roku. Gravidita trvá 6 – 8 mesiacov, potom v zimnom brlohu vrhá 1 – 3 mláďatá - zvyčajne sú to 2. Mláďatá sú po narodení slepé a holé. Z nory odchádzajú spoločne s matkou. V jej blízkosti prebývajú minimálne dva roky po narodení.
Zuzana Čaputová
Kandidatúra na prezidentku
Vo voľbách nepovažovala svoje pohlavie za hendikep.
Medveď ušatý
Ohrozenie
Medveď ušatý je lovený pre niektoré časti jeho tela a to najmä žlčník. Žlč medveďa ušatého je považovaná za liečivú a je po stáročia využívaná k liečbe, ktorá sa stále používa v tradičnom ázijskom lekárstve a v ázijskej kuchyni. Jedince tohto druhu sú chované na farmách, kde je im žlč veľmi bolestivo odoberaná a to pri plnom vedomí. Odhaduje sa, že v Číne je takto zneužívaných viac než 9 000 zvierat.
Zuzana Čaputová
Kritika
Jej protikandidát Maroš Šefčovič napadol jej súbeh živnosti a koncipientskej praxe. Čaputová sa však ohradila, že Šefčovič nesprávne vzťahuje súčasné pravidlá na obdobie, keď ešte platila iná právna úprava. Šefčovič upozornil aj na fakt, že Čaputová vykonávala koncipientsku prax u advokátky v Banskej Bystrici, aj keď bývala v Pezinku. Čaputová tvrdí, že postupovala v súlade so zákonom. Ak chcú koncipienti podnikať, v súlade s etickými princípmi advokátskej praxe, musia to oznámiť Slovenskej advokátskej komore. Slovenská advokátska komora k tomu poskytla vyjadrenie, že ak by bola takáto žiadosť komisii doručená dnes, s veľkou pravdepodobnosťou by komisia vyslovila nezlučiteľnosť živnosti s koncipientskou praxou. V dobe jej koncipientúry však ešte komisia, ktorá by sa zaoberala takýmito žiadosťami, zriadená nebola a stalo sa tak až po zmene zákona o advokácii v roku 2013.
Medveď ušatý
Poddruhy
Poznáme 7 recentných poddruhov medveďa ušatého:
Zuzana Čaputová
Kritika
náhľad|Zuzana Čaputová s dcérami a partnerom počas druhého kola [[Prezidentské voľby|prezidentských volieb v priestoroch MŠ na Svätoplukovej ulici v Pezinku]]
Spravodlivosť pre všetkých
Čaputová opakovane tvrdí, že „spravodlivosť na Slovensku neplatí vždy pre všetkých rovnako“. Ako prezidentka chce vyvíjať maximálny tlak na okamžité a systémové zmeny v polícii, prokuratúre a súdnictve. Taktiež je presvedčená, že policajný zbor musí fungovať ako nezávislá inštitúcia, oddelená od politických vplyvov, na čele s profesionálom. Ďalej tvrdí, že je potrebné pretvoriť prokuratúru na inštitúciu pod verejnou kontrolou.
Dôstojnosť pre seniorov
Ako prezidentka chce pracovať na tom, aby čoraz menej klientov trávilo čas v ústavnej starostlivosti, a naopak, čím viac v domácej opatere alebo v menších zariadeniach. Chce vyvíjať sústavný tlak na vládu a kraje, aby navyšovali rozpočet na verejné opatrovateľské služby a platy.
Ochrana životného prostredia
Zuzana Čaputová vidí bohatstvo Slovenska najmä v prírode: v lesoch, prekypujúcich životom, v čistých riekach a podzemnej vode, ktoré sú zásobou pitnej vody, v úrodných poliach, ktoré poskytujú ľuďom prácu a obživu. Trvá na tom, že ochrana životného prostredia už nemôže zostávať v politike len okrajovou témou. Ako problém vidí to, že doterajšie vlády umožnili masívny, a často aj nelegálny výrub lesov v prospech úzkych podnikateľských skupín. Ako prezidentka chce presadzovať, aby minimálne 5 percent ekologicky najvzácnejšieho územia zostalo zachovaných ako bezzásahová zóna.
Registrované partnerstvá
Čaputová uviedla, že je za registrované partnerstvá. Podľa svojich slov by sa tiež snažila obrúsiť hrany a znížiť strach z inakosti, ktorý pri tejto téme existuje. V diskusii denníka SME sa priklonila k možnosti adopcie detí homosexuálnymi pármi: „''Preferujem to, aby dieťa malo biologickú matku, biologického otca. Avšak v prípade ak by malo vyrastať v ústavnej starostlivosti, myslím si, že by mu bolo lepšie s dvoma milujúcimi bytosťami, hoci aj rovnakého pohlavia.''“
Interrupcie
V otázke práva na interrupciu je za zachovanie existujúceho status quo: „ak tu je krajná situácia a dilema je medzi tým, či má rozhodnúť právna norma, ktorá nikdy nepostihne všetky životné situácie, alebo či to prenecháme na zodpovednosť ženy, tak volím zodpovednosť ženy.“
Po zvolení do inaugurácie
Ešte pred inauguráciou telefonovala s kanadským premiérom Justinom Trudeauom, generálnym tajomníkom Severoatlantickej aliancie Jensom Stoltenbergom a prezident Francúzska, Emmanuel Macron, ju pozval na návštevu Paríža. Na funkciu prezidentky republiky sa pripravovala v kanceláriách v Karáčoniho paláci, ktoré jej ponúkol dosluhujúci prezident Andrej Kiska.
9. mája 2019 bola v TASR Pavelom Neubauerom fotená na oficiálny portrét prezidentky republiky. Presne mesiac pred inauguráciou, 15. mája 2019, začala tlač poštovej známky, autorom výtvarného návrhu je akademický maliar Vladislav Rostoka a autorom portrétu fotograf a bývalý partner Zuzany Čaputovej Peter Konečný. Tlač známky zabezpečuje Tiskárna Hradištko pri Prahe.
Poradný orgán pre oblasť menšín
Zuzana Čaputová sa odkazujúc na vyjadrenie, že nie je iba prezidentkou Slovákov ale aj prezidentkou národnostných menšín a etnických skupín žijúcich na Slovensku rozhodla zaviesť novú tradíciu a založila tím poradcov pre národnostné menšiny. Jednotlivých poradcov predstavila verejnosti 7. júna 2019 na svojom profile na sociálnej sieti.
Inaugurácia
náhľad|Koridor pre prezidentku republiky na [[Panská ulica (Bratislava)|Panskej ulici]]
Inaugurácia sa konala napoludnie 15. júna 2019 v bratislavskej Redute. Zuzana Čaputová zložila na slávnostnej schôdzi Národnej rady SR do rúk predsedu Ústavného súdu SR ústavou predpísaný sľub o 12:07. 7-minútové meškanie bolo spôsobené neočakávaným prejavom predsedu NR SR Andreja Danka, čo vyvolalo polemiky, kto bol v tom čase hlavou štátu. Protokolista Ladislav Špaček vyslovil tvrdenie, že ním nebol nikto, no Čaputovej nový poradca pre ústavné právo Peter Kubina povedal, že prezidentom bol Andrej Kiska a jeho mandát uplynul zložením sľubu novou prezidentkou. Podobné tvrdenie zastáva aj kancelária Národnej rady SR.
Nasledovala vojenská prehliadka, pešia prechádzka Bratislavou do katedrály svätého Martina, ekumenická bohoslužba Te Deum, symbolické prevzatie úradu a palácu, obed so seniormi v Prezidentskom paláci, kladenie vencov pri Pamätníku slobody v Devíne, položenie kytice na hrob Michala Kováča a slávnostná recepcia. Recepcia sa konala v Redute nakoľko časť Bratislavského hradu bola prenajatá na koncert hudobníka Filipa Jančíka a bolo vyhodnotené, že bezpečnostné zabezpečenie recepcie by nebolo jednoduché.
Stretnutia s ústavnými činiteľmi
Zuzana Čaputová sa hneď po oboznámení sa s úradom stretla v utorok 18. júna 2019 dopoludnia najprv s Andrejom Dankom, predsedom Národnej rady, a potom s premiérom Petrom Pellegrinim. Na tlačových konferenciách oboznámila verejnosť s obsahom rokovaní. Vyjadrila záujem zopakovať deklaráciu troch najvyšších ústavných činiteľov o zahraničnopolitickej orientácii Slovenska. Na túto výzvu reagovali ostatní dvaja ústavní činitelia so záujmom. K opätovnému podpisu tejto deklarácie došlo 27. júna 2019.
V rámci tlačových brífingov reagovala aj na výrok poslanca Fica, ktorý vyhlásil, že Národná rada, ktorej je členom, nezvolí ďalších kandidátov na ústavných sudcov dovtedy, kým prezidentka nevymenuje troch kandidátov. Čaputová vyhlásila, že nemôže a nebude podliehať politickým tlakom a bude sa riadiť Ústavou. Tá podľa jej slov jasne hovorí, že parlament má povinnosť zvoliť dvojnásobný počet kandidátov na uprázdnené miesta. Zároveň povedala, že v momente, keď parlament zvolí dostatočný počet kandidátov na sudcov, obratom sudcov vymenuje v čo najrýchlejšom čase.
Andrej Danko povedal, že je pripravený prísť do prezidentského paláca, kedykoľvek ho prezidentka pozve, no navrhol aj pravidelné stretávanie sa na úrovni všetkých troch ústavných činiteľov. S Petrom Pellegrinim sa prezidentka dohodla na pravidelnej komunikácii
Na tlačových konferenciách dostali médiá priestor položiť prezidentke republiky otázky, to pri vyhláseniach prezidenta Kisku nebolo zvykom.
Zástupcovia v súdnej rade
Zuzana Čaputová vymenovala dňa 18. júna 2019 za svojich zástupcov v súdnej rade Elenu Berthotyovú, ktorá vo funkcii pokračuje, a Lajosa Mészárosa, ktorý bol 19 rokov sudcom Ústavného súdu Slovenskej republiky.
Prvá zahraničná cesta
náhľad|Zuzana Čaputová na koncerte „Zuzana nie je sama doma“ náhľad|Zuzana Čaputová a ukrajinský prezident [[Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj|Volodymyr Zelenskyj]] V súlade s tradíciou, ktorú zaviedli ostatní slovenskí a českí prezidenti sa prezidentka Zuzana Čaputová vybrala na svoju prvú zahraničnú cestu do Česka. Na prvé nádvorie Pražského hradu, kde ju čakal prezident Miloš Zeman, dorazila dňa 20. júna 2019 presne o 10.30. Ako vystupovala z limuzíny, stovky zhromaždených pred hradom začali skandovať vetu: „Nech žije Slovensko!“ Po uvítaní s vojenskými poctami sa prezidenti odobrali na stretnutie medzi štyrmi očami, neskôr sa k nim pripojili aj delegácie. Absolvovali spoločný obed a tlačovú konferenciu. Na tlačovom brífingu prezidenti vyhlásili, že do konca roka 2019 otvoria Český dom v Bratislave aj s „českou hospůdkou“, za ktorú bojoval prezident Zeman. Český prezident ocenil priateľskú atmosféru na rokovaní.
Popoludní sa slovenská prezidentka stretla s predstaviteľmi českého parlamentu. Najprv s predsedom Senátu Parlamentu Českej republiky Jaroslavom Kuberom a ďalšími ľuďmi zo Senátu. Podľa slov predsedu Kuberu mali na stretnutí príjemnú atmosféru. Následne sa v krátkosti stretla aj s Radkom Vondráčkom, ktorý je predsedom Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky.
Pani prezidentka si potom uctila pamiatku Milana Rastislava Štefánika, keď pri jeho soche na Petříne položila veniec. Podobne sa poklonila pri jeho hrobe aj poslednému prezidentovi Česko-Slovenska a prvému prezidentovi samostatného Česka, Václavovi Havlovi. O prezidentovi Havlovi povedala, že je pre ňu veľký inšpiračný vzor.
Záver oficiálneho programu tvoril koncert s názvom „Zuzana nie je sama doma“, ktorý pre slovenskú prezidentku na Pražskej Kampe zorganizovali Slováci žijúci v Česku a iní podporovatelia. Ľuďom na koncerte okrem iného povedala: „''Mám pochopenie pre Václavské námestie plné pokojných ľudí, pretože som mala pochopenie pre tie námestia v Bratislave. Spája nás totiž pokojný tón, to je veľmi dôležité.''“ Niektorí ľudia kritizovali fakt, že prezidentka Čaputová so sebou vzala vládnym špeciálom do Prahy niektorých hudobníkov, ktorí hrali na koncerte. Poradca prezidentky Martin Burgr sa však ohradil, že ide o bežnú prax, veď aj prezident Kiska so sebou často na zahraničné cesty brával ľudí, ktorí sa zúčastnili na oficiálnych akciách, ktoré boli súčasťou programu.
Dúhový pochod a pochod Hrdí za rodinu
Prezidentka avizovala, že sa dúhového pochodu v roku 2019 nezúčastní, rovnako ako sa nezúčastní ani na podujatí Hrdí na rodinu. Zároveň navštívila sprievodné podujatie organizované počas dúhového pochodu - predstavenie Príbeh geja, príbeh lesby, ktoré sa snaží na základe mozaiky príbehov LGBT komunity priblížiť fázy ich života. V roku 2020 adresovala organizátorom dúhového pochodu podporný list a v roku 2021 sa v rámci pochodu zúčastnila diskusie s rodičmi LGBT detí, organizovanej Iniciatívou Inakosť.
Rozpory s vládou Petra Pellegriniho
K prvému ostrejšiemu vyjadreniu prezidentky Čaputovej voči správaniu vládnej koalície došlo 26. augusta 2019 na tlačovom vyhlásení o 11.30. Prezidentka vyjadrila podporu vyšetrovateľom a prokurátorom vyšetrujúcim vraždu Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, naopak skritizovala zľahčovanie vážnosti a pravdivosti textových správ obvineného podnikateľa s vysokými štátnymi úradníkmi a politikmi a vyjadrila sa, že „Pokiaľ majú orgány činné v trestnom konaní dôvod zaujímať sa o komunikáciu štátnej tajomníčky s podozrivým z objednávky vraždy a obžalovaným z iných trestných činov, je neobhájiteľné naďalej zotrvávať v jednej z najvyšších pozícií na ministerstve spravodlivosti.“ Prezidentku republiky v krátkom čase podporili predstavitelia viacerých opozičných strán. V popoludňajších hodinách sa k veci vyjadril premiér Peter Pellegrini, ktorý síce povedal, že dokiaľ sa vyšetrovaním nepreukáže pravdivosť činov, ktoré sa mali udiať, neurobí kroky k odvolaniu danej tajomníčky Moniky Jankovskej, no naznačil, že by mala zvážiť svoje ďalšie pôsobenie vo funkcii.
Udelenie prezidentskej milosti
9. apríla 2020 prezidentka udelila podmienečnú milosť 20 ročnému Dávidovi Bakovi. Bako bol odsúdený na dva roky za vraždu svojho otca. Čin vykonal pri vystupňovanom afekte po tom, čo otec roky týral jeho a jeho matku. Do súčasnosti (jún 2023) udelila prezidentka za celé obdobie pôsobenia 21 prezidentských milostí. V porovnaní s jej predchodcami dostávala omnoho viac žiadostí o milosť. Do júna 2023 bolo evidovaných 5330 žiadostí (napríklad Andrej Kiska dostal 2279 žiadostí).
Osobný život
Po rozvode mala nového partnera, ktorým bol hudobník, fotograf a textár Peter Konečný, nežila s ním ale v spoločnej domácnosti. V súčasnosti (2019) žije s oboma dcérami v Pezinku. Cvičí zen jogu.
Koncom mája 2020 Čaputová potvrdila, že jej partnerom je Juraj Rizman. Rizman v minulosti pracoval v prezidentskej kancelárii, ale od začiatku roka je poradcom Juraja Šeligu. Z kancelárie odišiel kvôli vzťahu s prezidentkou.
Ocenenia
Ako prezidentke republiky jej patrí čestné oslovenie Jej Excelencia.
Slovensko
V zmysle zákona č. 522/2008 Z. z. (zákon o štátnych vyznamenaniach) patria prezidentke Slovenskej republiky prvé triedy najvyšších štátnych vyznamenaní:
1. slovenská futbalová liga 2009/2010
1. slovenská futbalová liga 2009/10 bola 18. ročník druhej najvyššej futbalovej ligy na Slovensku. Organizoval ju Slovenský futbalový zväz.
Tabuľka
Pozn.: Dve mužstvá nedokončili sezónu 2009/2010. Klub FO ŽP Šport Podbrezová sa odhlásil zo súťaže po 5. kole a tím FK Mesto Prievidza vylúčili po 23. kole z I. ligy, ich výsledky sa anulovali. Obidva tímy boli považované za zostupujúcich z druhej najvyššej súťaže.
Izolácia proti hluku
náhľad|Vonkajšia zvuková izolácia (akustický obklad) v nahrávacom štúdiu Zvuková izolácia alebo izolácia proti hluku/zvuku je izolácia, ktorá chránia pred nepriaznivým pôsobením rušivých zvukových faktorov. Pri stavebných konštrukciách poznáme: vzduchovú nepriezvučnosť a krokovú nepriezvučnosť. Špeciálny význam sa zvukovej izolácii dáva pri zariaďovaní hudobných štúdií.
Izolácie môžu vypĺňať konštrukčné vrstvy (napr. podláh, okien) alebo môžu byť viditeľné voľným okom vo forme napr. akustických obkladov.
Atanáz Orosz
Atanáz Orosz alebo Jeho Preosvietenosť vladyka Atanáz (Orosz) (* 11. máj 1960, Níreďháza, Maďarsko) je súčasným biskupom Miškoveckej eparchie, ktorá je súčasťou Gréckokatolíckej cirkvi v Maďarsku.
Životopis
Narodil sa v maďarskom meste Níreďháza. Vyštudoval filozofiu a teológiu na Katolíckej univerzite Petra Pázmányho v Budapešti. Po ukončení štúdií 4. augusta 1985 prijal kňazskú vysviacku. Ako kňaz pokračoval na štúdiách v Ríme.
V roku 1991 vstúpil do benediktínskeho noviciátu, kde prijal meno Atanáz. Medzi rokmi 1993-1995 pôsobil na vysokej škole v Níreďháze. Slávnostné sľuby zložil 19. júla 1996 a v roku 1999 založil Monastier Kristovho vzkriesenia v Dámóci, kde žil až do roku 2008.
Pápež Benedikt XVI. ho vymenoval za exarchu Miškoveckého exarchátu. Chirotóniu prijal 5. marca z rúk arcibiskupa Cyrila Vasiľa a spolusvätiteľmi boli Ján Babjak a Péter Fülöp Kocsis. Pri povýšení Maďarskej gréckokatolíckej cirkvi na metropoliu, bol Miškovecký exarchát povýšený na eparchiu a Atanáz Orosz na jej prvého eparchu. Zároveň ešte 7 mesiacov spravoval novovzniknutú Níreďházsku eparchiu ako apoštolský administrátor.
Mettray
Mettray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám Narodenia presvätej Bohorodičky (Kežmarok)
Chrám Narodenia presvätej Bohorodičky je gréckokatolícka cerkev v Kežmarku.