cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Staroperzská ríša
Charakteristika
Až do vzniku macedónskej veľmoci za Filipa II. (359–336 pred Kr.) a jeho syna Alexandra nemal perzský štát v Európe a v Ázii výraznejšiu konkurenciu a ani občasné odpadnutie niektorých provincií či dlhoročná vojna s Grékmi ho vážne neohrozovali. Téza o „kolose na hlinených nohách“, ktorý od smrti Dareia I. prechádzal neustálym úpadkom, sa dnes považuje za celkom mylnú. Achajmenovská ríša bola životaschopným celkom, štátom, ktorý profitoval zo svojej rozľahlosti (diaľkový obchod) a ktorý ponechával svojim obyvateľom dovtedajšiu vieru aj lokálne zvyklosti. Ani sociálna mobilita nebola v jeho rámci celkom vylúčená, aj keď nebola bežná. Ak ide o formálne neobmedzenú moc kráľa kráľov, často odsudzovanú ako tyrania či despotizmus, tá rozhodne nebránila rozkvetu perzského štátu. Neskorší macedónski vládcovia ju nakoniec v plnom rozsahu prevzali a ďalej rozvinuli.
Georgia (štát USA)
Georgia je štát Spojených štátov amerických, ktorý sa pripojil v roku 1788 ako 4. člen federácie. Hlavným a najväčším mestom je Atlanta, rozlohu má 153 909 km², počet obyvateľov viac ako 10 miliónov (2017).
Georgia je štát nachádzajúci sa v juhovýchodnej časti Spojených štátov amerických. V roku 1733 vznikla ako britská kolónia, posledná a najjužnejšia z originálnych 13 kolónií, ktoré boli založené. Pomenovaná po kráľovi Jurajovi II. provincia Georgia pokrývala územie od Južnej Karolíny až nadol po Španielsku Floridu a Nové Francúzsk o pozdĺž Louisiany, susediac na juhu popri rieke Mississippi. Georgia bola štvrtým štátom, ktorý 2. januára 1788 schválil Ústavu Spojených štátov amerických. V rokoch 1802-1804, bola južná Georgia rozdelená po územie Mississippi, ktoré sa neskôr rozdelilo, aby vytvorilo Alabamu s časťami bývalej Západnej Floridy v roku 1819. Georgia vyhlásila odtrhnutie od Únie 19.januára 1861 a bola jednou zo 7 prvotných Konfederovaných štátov. Bola posledným štátom, ktorý bol navrátený k Únii 15.júla 1870. Georgia je 24. najväčšia a 8. najosídlenejšia z 50 štátov USA. Od roku 2007 do 2008 bolo 14 z okresov v Georgii zaradených medzi 100 najrýchlejšie rastúcich v USA. Georgia je tiež známa ako Broskyňový štát alebo aj Imperiálny štát Juhu. Atlanta je hlavným a najosídlenejším mestom, a taktiež bola menovaná aj globálnym mestom.
Georgia je ohraničená zo severu štátom Tennessee a Severnou Karolínou, na severovýchode Južnou Karolínou, na juhovýchode Atlantickým oceánom, na juhu Floridou a na západe Alabamou. Najsevernejšia časť štátu je v Blue Ridge Mountains, ktoré sú súčasťou Apalačských vrchov. Piedmont sa rozpína cez centrálnu časť štátu, od hornatiny Blue Ridge po pádovú čiaru, kde rieky kaskádujú dole vo výškovom uhle pobrežnej roviny južnej časti štátu. Najvyšším bodom Georgie je Brasstown Bald vo výške 1 458 metrov nad morom a najnižším je Atlantický oceán. Zo štátov úplne na východ od rieky Mississippi je Georgia rozlohou najväčším.
Bombaj
Bombaj (- normovaný slovenský názov; iné názvy: po hindsky: मुंबई - Mumbaí/iný prepis Mumbaj, po maráthsky मुंबई - Mumbaí [vyslov: mumbəi], po hindsky staršie: बम्बई - Bambaí/iný prepis Bambaj, po anglicky: Mumbai alebo Bombay) je mesto v Indii a hlavné mesto indického štátu Maháraštra.
V minulosti bol Bombaj domovom komunity rybárskych kolónií. Po celé stáročia bol Bombaj pod kontrolou domorodými ríšami, bolo to pred tým, ako prišli Portugalci a následne Briti. V 18. storočí sa začal stavať projekt Hornby Vellard, ktorý sa ujal pri rekultivácii priestoru medzi ostrovmi a morom a bol ukončený roku 1845. Ekonomický a vzdelávací vývoj mesta sa začal už od 19. storočia. To sa stalo silným základom pre hnutie za nezávislosť začiatkom 20. storočia. Keď India získala nezávislosť v roku 1947 bolo mesto začlenené do štátu Bombaj. Keď bol vytvorený štát Mahárašatra, mesto sa stalo hlavným mestom.
Ján Seberini
Narodil sa v rodine Štefana Seberiniho a jeho manželky Zuzany rodenej Törökovej
Bombaj
Názov
Do konca 20. storočia bolo mesto vo svete známe po anglicky ako Bombay a obmenami tohto názvu (napr. po slovensky Bombaj). V indických jazykoch sa v niektorých (napr. maráthčine) volalo Mumbaí (a obmeny), v iných, vrátane hindčiny, Bambaí (a obmeny).
V septembri 1996 bolo mesto orgánmi štátu Maháraštra oficiálne premenované z Bombay na Mumbai. Centrálny indický parlament zmenu názvu potvrdil v roku 1997. Niektoré inštitúcie v meste však zákon ignorujú a naďalej majú v angličtine v názve slovo Bombay.
Ján Seberini
Pôsobenie
V roku 1807 bol vysvätený za evanjelického kňaza. Od roku 1805 bol vychovávateľom v Bratislave. V rokoch 1807 – 1811 bol farárom v Nitrianskej Strede. Neskôr v Kochanovciach a Banskej Štiavnici. Od roku 1834 bol superintendantom banského dištriktu. Pre sympatie s maďarskou revolúciou bol zbavený titulu a odsúdený na smrť. Neskôr bol rozsudok umenený na 20-ročné väzenie a potom bol omilostený.
Dielo
Vydal r. 1810 latinskú príručku pre domácich učiteľov a vychovávateľov. Školské otázky tvorili jeden z hlavných bodov národného programu sformulovaného Ľ. Štúrom, ktorý napísal: „Sloboda a vzdelanosť sa ruka v ruke vedú a vzájomne jedna druhú podporujú.“
Bombaj
Názov
Podľa zákonne záväzného zoznamu Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky však slovenský oficiálny názov mesta naďalej znie Bombaj.
Obyvateľstvo
Bombaj je naľudnatejšiee mesto v Indii (vyše 13,3 miliónov obyvateľov) a štvrté najľudnatejšie mesto na svete s počtom obyvateľov v metropolitnej oblasti približne 20,5 milióna. Spolu so susednými mestskými oblasťami, vrátane miest Navi Mumbaí ("Nový Bombaj") a Tháné je jednou z najviac zaľudnených mestských oblastí na svete.
Mesto obýva zmes veľa národností a kultúr.
Ekonomika
Bombaj je komerčné a obchodné mesto Indie a je tiež jeden z popredných desiatich centier obchodu. Tvorí 5 % HDP, 25 % priemyselnej produkcie, 70 % námorného obchodu a 70 % ekonomiky Indie; mesto má najvyšší HDP v Indii. V Bombaji sa nachádzajú dôležité finančné inštitúcie ako Reserve Bank of India, Bombay Stock Exchang a je sídlom mnohých indických spoločností. Bombaj je aj domovom niektorých popredných indických vedeckých a jadrových inštitúcií, ako je Ministerstvo pre atómovú energiu, BARCO, TIFL]. Mesto má aj filmový a televízny priemysel.
Geografia
náhľad|Mapa vodstva Bombaja Bombaj sa nachádza sa na ostrove Sálsat (angl. Salsette), na pobreží štátu Maháraštra. V 18. storočí bolo zlúčených sedem ostrovov do jedného, aby sa tak vytvoril jeden veľký ostrov.
Najvyšší bod mesta Bombaj je vrch Malabár s výškou 50 m. n. m. Počas obdobia monzúnov sú bežné zosuvy pôdy. Väčšinu oblasti zaberá národný park Bórivalí. V meste sa nachádzajú tri jazerá: Vihár a Tulsí, ktoré ležia v národnom parku a z tade vedie napájačka pitnej vody, a jazero Póvaí, ktoré leží na juh od týchto jazier.
Najväčší záliv v meste je Back Bay, ktorý je v tvare písmena C a na dĺžku meria 4 km. Druhý najväčší záliv v meste je záliv Máhím, tvorí hranice mesta a vlieva sa do neho rieka Mithi.
Pozdĺž pobrežia sú mangrovové porasty. Zátoky Vasai a Tháné oddeľujú ostrov Sálsat od pevniny. Zátoky Málád a Górai zavodňujú mestskú oblasť. Mestom preteká päť riek, z ktorých najväčšia je Dahisar a ostatné sú napr. Mithi a Óšivara.
Aj keď bolo zlúčených sedem ostrovov, stále vidno ešte päť ďalších ostrovov (po anglicky sa volajú Elephanta, Butcher, Cross, Oyster Rock a Middle Ground). Posledné tri sú neobývané ostrovčeky vo vlastníctve indického námornictva.
Dejiny
Bombaj stál v minulosti na siedmich ostrovoch, ktoré sa po anglicky volali Bombay Island, Parel, Mazagaon, Mahim, Colaba, Worli a Little Colaba. Predmestie Bombaja bolo obývané už od neolitu. Predpokladá sa, že v roku 2000 pred Kr. alebo skôr prišiel rybársky kmeň Koli na ostrovy.
V 3. storočí pred Kr. vládla ostrovom Maurjovská ríša, ktorej vládol budhistický cisár Ašóka z Magadhska. Jaskyňa Kánhérí slúžila ako centrum budhizmu v západnej Indii.
Medzi 2. storočím pred Kr. a 9. storočím po Kristovi vládli ostrovom rôzne indické dynastie: Sátaváhanovci, Kšatrapovia, Ábhírovci, Vákátakovci, Kalačuríovci, Čálukjovci, Ráštrakútovci a Silháráovci.
Kráľ Bhímadéva založil v 13. storočí kráľovstvo, ktoré malo centrum na ostrove Máhím, a priviedol skupinku osadníkov nazývanú (v anglickom prepise) Pathare Prabhu. Neskôr ostrovy obsadili moslimovia a začali patriť do sultanátu Dillí. Neskôr sa ostrovy pridali ku sultanátu Gudžarát, čo viedlo k výstavbe väčšiny mešít.
Vláda Európy
Neskôr začala Bombaj ovládať ríša Mughalov, ktorá bola dominantnou ríšou celej Indie v 16. storočí. S rastúcou silou riše Mughalov začal mať strach sultanát Gudžarát. A tak dňa 23. decembra 1534 podpísali Basseinskú zmluvu s Portugalskom. Sedem ostrovov začala ovládať Portugalská ríša. Tak sa do mesta dostalo kresťanstvo, začali vznikať rehoľné rády a stavať kostoly (Kostol sv. Michala v Máhíme, Babtistický kostol sv. Jána v Andhérí, Kostol sv. Ondreja vo Vándré a "Gloria Church" v Bhájakhale).
Dňa 11. mája 1661 začalo ostrovom vládnuť Anglicko. Väčšina ostrovov zostala pod vládou Portugalcov, v rokoch 1665 až 1666 sa však podarilo ostrovy získať pod vládu Británie. Ostrovy ostali pod vládou Britskej východoindickej spoločnosti. Dňa 27. marca 1668 bola podpísaná kráľovská listina (Royal Charter), ktorou anglický kráľ previedol Bombaj za ročný poplatok Britskej východoindickej spoločnosti. Neskôr sa Bombaj stal provinciou Británie.
V polovici 18. storočia sa Bombaj stal hlavným obchodným mestom a nastal obrovský príliv migrantov z celej Indie. V roku 1782 sa začal uskutočňovať stavebný projekt Hornby Vellard, ktorý mal ostrovy spojiť do jedného mesta a v roku 1845 boli ostrovy spojené. Počas americkej občianskej vojny narástol dopyt po bavlne a tým aj obchod s bavlnou v meste.
Keď sa otvoril Suezský prieplav mesto sa stalo najväčším prístavom pri Arabskom mori. V roku 1896 vypukla v Bombaji morová epidémia počas ktorej umrelo 1 900 ľudí za týždeň a ľudia utekali z Bombaja. To ovplyvnilo obchod s bavlnou.
Mesto bolo dejiskom indického hnutia za nezávislosť.
Nezávislá India
Keď v roku 1947 vznikla India (Bombaj patril do Indie), bol vytvorený štát Bombaj a jeho hlavným mestom sa stal Bombaj. V apríli 1950 bol Bombaj rozšírený a bola zlúčená predmestská štvrť a Bombay City; bol tak vytvorený "Veľký Bombaj".
Potom počas hnutia Sanjukta Maháráštra čalavala sa vytvoril samostatný štát Maháraštra. Bombajčania chceli naspäť štát Bombaj. Napokon sa Bombaj stal znovu hlavným mestom a do štátu Maháraštra sa pridalo niekoľko okresov. Na pamiatku mučeníkov hnutia bol postavený pamätník pri "Flora Fountain".
V posledných dvoch desaťročiach došlo k nárastu násilia v dovtedy pokojnom meste. Po demolácii mešity Bábrí Masdžid došlo k nepokojom medzi hinduistami a moslimami v rokoch 1992 – 1993, pri ktorých bolo zabitých 1 000 ľudí. Dňa 12. marca 1993 sa odohrala séria 13 koordinovaných bombových útokov zo strany moslimskych extrémistov ktorej výsledkom bolo 257 mŕtvych a vyše 700 zranených. 11. júla 2006 explodovali osobné vlaky v Bombaji a v roku 2008 na mesto zaútočili ozbrojení teroristi; následky boli 173 mŕtvych, 308 zranených a ťažké poškodenia niekoľkých mestských pamiatok a hotelov. Posledné teroristické útoky sa uskutočnili 13. júla 2011.
Dnes je Bombaj komerčným a finančným centrom. Zo starobylého rybárskeho mesta a centra obchodu sa Bombaj stal najväčším mestom južnej Ázie a domovom pre filmový priemysel.
Central Connect Airlines
Central Connect Airlines tiež JOB AIR - CCA bola letecká spoločnosť, so sídlom na letisku Leoša Janáčka v Ostrave. Spoločne s JOB AIR - Central Europe Aircraft Maintenance a JOB AIR Logistics a Czech Connect Airlines bola členom skupiny CCG (Central Connect Group).
Spoločnosť ukončila svoju činnosť 30. júna 2014
Destinácie
Spoločnosť prevádzkovala pravidelnú leteckú dopravu osôb medzi Ostravou a Viedňou. Táto linka bola súčasne aj súčasťou siete Austrian Airlines. V lete 2009 začala spoločnosť prevádzkovať sezónnu linku z Ostravy do Splitu. Od 3. júna bola prevádzkovaná aj linka z Ostravy cez Brno do Zadaru. Pod značkou ČSA zabezpečovali CCA lety medzi Prahou a Brnom, Hannoverom, Ľubľanou, Ostravou a Varšavou. Okrem toho spoločnosť prevádzkovala charterové lety pre menšie skupiny do 33 pasažierov a aj cargo prepravu lietadlami Saab 340A do 3,5 tony.
Hermioné (mytológia)
Hermiona mala deväť rokov, keď jej matku Helenu uniesol trójsky princ Paris do Tróje. Únos krásnej Heleny vyvolal potom trójsku vojnu, ktorej sa zúčastnil jej otec Menelaos a mnoho iných achájskych kráľov. Hermiona sa medzitým zasnúbila s Orestom, synom mykénskeho vládcu Agamemnóna.
Jej otec ju však počas trójskej vojny sľúbil Neoptolemovi, synovi hrdinu Achillea. Keď sa potom Neoptolemos z vojny vrátil, oženil sa s ňou. Toto manželstvo ale nebolo šťastné, Hermiona sa chcela dokonca aj obesiť. Podľa neskorších mýtov naväzujúcich na Homérove básne, Orestes Neoptolema zabil, s Hermionou sa oženil a odišiel s ňu do Mykén, kde sa stal kráľom.
Vila K. F. A.
náhľad|Vila K.F.A. náhľad|Vila K.F.A.
Vila K. F. A. je vila v Bratislave. V roku 1995 začal Norbert Šmondrk realizovať projekty na stavbu trojpodlažnej budovy Vily K. F. A. na Karpatskej ulici č. 11 v Bratislave.
Charakteristika a vzťažné náväznosti
Šmondrk tu zriadil architektonické štúdio s tvorivým tímom ľudí a vlastný architektonický ateliér. Na stavbu použil tie najjednoduchšie a najdostupnejšie konštrukčné materiály. Dá sa povedať, že bol v prísnom využití pôdorysu puritánsky, na druhej strane bol však neobmedzene veľkorysý pri komponovaní jednotlivých podlaží a ich vnútornej diferenciácii.
Vila K. F. A. je pravdepodobne jedným z najjednoduchších domov v Bratislave, ak nie aj na celom Slovensku. Nepodlieha všeobecnému vkusu, nerobí ústupky a netrpí ani prílišnou zložitosťou slovenskej architektonickej scény posledných rokov. Demonštratívna modernosť tejto vily je osviežujúca, poskytuje príjemné vzrušenie v okolitej spleti malých domov a záhrad. Zložité prostredie, ktoré pôsobí akoby bolo pozliepané, dáva tomuto domu ešte kus jedinečnosti navyše.
Dom je vtesnaný do úzkej medzery v štruktúre nízkopodlažnej predvojnovej zástavby a prebujnených starých záhrad. Demonštruje znaky tunajšieho minimalizmu.
Tvar a forma
Minimalizmus sa odráža v tvare domu, ktorý vyrastá z pravouhlej geometrie, v ktorej intenciách rozvíja voľné, úrovňou jedného podlažia neviazané priestory. Narába s kontrastom plných bielych plôch a transparentných zasklení, rámuje priehľady do krajiny a je plný svetla. Ide o jednoduchý kváder, bez výčnelkov či zalomení. Žiadne lámanie priamok, deformovanie priestoru. Vila K. F. A bola jednou z prvých stavieb, ktoré predviedli ideu domu ako jednoduchého hranolu, či kubusu.
Viac než evidentné je spojenie s klasickou modernou dvadsiatych či tridsiatych rokov. Biely pravouhlý objem s jedným veľkým oknom namiesto priečelia by mohol byť manifestom najmä preto, že ho architekt robil sám pre seba. Mal byť „zhmotnením nášho názoru na architektúru“, ako uviedol Šmondrk pri odôvodňovaní svojej koncepcie.
Rytmus pravouhlých plôch a priestorov, ktorý bol tradičný a funkcionalizmom zaužívaný, architekt Šmondrk odľahčuje technicko-kompozičnými vychýleniami a jemnou materiálovou farebnosťou a štruktúrou. Napríklad schodiská sú riešené z porcelánových zelených obkladačiek, podlahy sú z dubových a javorových parkiet. Podlažia sú zjednotené kompaktnou sklenenou fasádou, ktorá je ešte umocnená dvojkrížom hliníkových okenných rámov typu JANSEN.
Prevádzkové vzťahy sú jasné ba až triviálne. Prízemie: ateliér, 1. poschodie: spoločenské, 2. poschodie: privátne. V súčasnosti všetky slúžia potrebám architektonického štúdia. Došlo k zmenám vo funkcii jednotlivých častí a zmeny sú nasledovné: na prízemí sa kreslí, 1. poschodie je určené na rokovania a posledné podlažie zatiaľ zostáva pre návštevníkov terra incognita (nepreskúmané), pretože je pracovňou architekta Šmondrka. Zmena funkcie možno trochu uškodila čistote vzťahov v rámci tohto objektu, ale súčasne domu prepožičala pulz aktivity.
Objekt je zastrešený plochou pochôdznou strechou a posledné podlažie je presvetlené pomocou dvoch polvalcových svetlíkov, ktoré zároveň odľahčujú ťažkú železobetónovú stropnú dosku. Dve vyššie poschodia sú konzolovito vysunuté nad prízemím. Čelná fasáda je orientovaná na juhovýchod do uzavretej záhrady a je celá zasklená. Zasklenie je členené jednoduchým krížom. Jeho nenápadnou súčasťou sú aj vstupné dvere na prízemí a na 1. poschodí.
Interiér
Vnútorný priestor jednotlivých podlaží je voľný, nečlenený. Vzadu sa nachádza jednoramenné schodisko a hygienické vybavenie ako jediné uzavreté v rámci štruktúry domu. Medzi prvým a druhým poschodím vznikla ustúpením horizontálnej konštrukcie od plochy fasády užšia štrbina - formou galérie zjednocuje oba priestory. V zadnej stene 2. poschodia sa prostredníctvom pásového okna otvára aj zaujímavý pohľad smerom na hlavnú stanicu. Inak sú obvodové steny hladké a bez otvorov. Takmer sterilný až asketický biely interiér je ozvláštnený nábytkovými prvkami z produkcie štúdia K. F. A.- dynamická línia drevenej pohovky, sklenený (high tech) stôl na ušľachtilých kovových nohách, dokonale jednoduché police na knihy.
Vila K. F. A. ako celok
Vila K. F. A. nič neskrýva. Môžeme sa pozrieť až do útrob objektu. Naozaj, tak ako tomu je aj pri projekte Philipa Johnsona, či domu Fransworth od Miesa van der Rohe, aj v tomto objekte je toaleta jediným miestom, kde je možné sa skryť pred zrakom okolia. Dramatickosť situácie „odhalenosti“ znižuje intímne prostredie záhrady, ktorá je uzavretá.
Pôsobenie domu je umocnené aj prostredníctvom dokonalého prevedenia nenápadných aj užitočných či efektných drobností. Napríklad plochy pri vstupných dverách na prízemí i na poschodí, bodové svietidlá v podlahe 1. poschodia, štruktúra spodnej časti schodiskového ramena i profil zasklenia.
Matchbox Twenty
Matchbox Twenty (tiež Matchbox 20 alebo MB20) je americká rocková skupina, založená v Orlande na Floride v roku 1995. V súčasnosti sa skupina skladá z Roba Thomasa (hlavné vokály, klavír), Paula Doucetteho (rytmická gitara, sprievodný spev), Briana Yaleho (basová gitara), Kyla Cooka (sólová gitara, sprievodný spev) a Ryana MacMillana (bicie).
Skupina sa stala medzinárodne známou po vydaní ich debutového albumu Yourself or Someone Like You v roku 1996, ktorý bol v USA certifikovaný na diamantovú platňu a v Austrálii, Kanade a na Novom Zélande na multi-platinovú platňu. Pred nahrávaním ich druhého albumu, Rob Thomas spolupracoval s Itaal Shurom na skladbe nazvanej „Smooth“ pre Carlosov Santanov album Supernatural. „Smooth“ sa stal hlavným singlom albumu a bol veľkým hitom roku 1999. Rob Thomas vyhral tri ceny Grammy za písanie a vystúpenie v kategóriách Nahrávka roka, Pieseň roka a Najlepšia spevácka popová spolupráca. Ich druhý album Mad Season vydaný v roku 2000 sa dostal do prvej trojky v rebríčku Billboard 200 a v USA bol 4-krát certifikovaný na platinovú platňu. Ich tretí album More Than You Think You Are z roku 2002 bol v USA certifikovaný na dvojitú platinovú platňu.
Vojtech Mikuláš Vikár
Vojtech Mikuláš Vikár (* 8. december 1903, Drietoma – † 26. júl 1988, Trenčín) bol slovenský pedagóg a fyzik.
Narodil sa v Drietome v okrese Trenčín.
Matematiku a fyziku študoval na PFKU v Prahe ( 1926). Od r. 1927 až do dôchodku ( 1966) učil na gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne, od r. 1945 bol riaditeľom. Prednášal tiež v elokovaných ročníkoch Strojníckej fakulty SVŠT v Dubnici n/Váhom ( 1955– 1962). Ako dôchodca učil na strojníckej priemyslovke v Trenčíne ( 1966– 1978). V. M. Vikár je autorom učebníc Fyzika pre 3. ročník slovenských gymnázií ( 1943), Fyzika pre 2. ročník stredných škôl ( 1948), Fyzika pre 3. ročník stredných škôl ( 1948) a Fyzika pre 4. ročník stredných škôl ( 1948), ktoré vyšli vo viacerých vydaniach. Pracoval vo Fyzikálnej olympiáde.
Zomrel 26. júla 1988 v Trenčíne.
Madačka (osada)
Madačka je osada, časť obce Ábelovej. Fyzicky leží medzi vlastnou Ábelovou a Horným Tisovníkom. Je zaradená do chránených prírodných zón.
Externé odkazy
mapy.zoznam.sk o Madačke
Tevel (obec)
Tevel je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Bonyhád.
Má rozlohu 2527 ha a žije tu 1635 obyvateľov (2007).
Abolicionizmus
thumb|Plagát zobrazuje strašné podmienky pri prevoze otrokov z Afriky do Ameriky. Mobilizoval verejnosť vo [[Spojené kráľovstvo|Veľkej Británii a v Spojených štátoch amerických.]] Abolicionizmus (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 + -ism – -izmus, z  ) je politické hnutie, ktoré sa snažilo dosiahnuť zrušenie otroctva a obchodu s otrokmi. Jeho počiatky siahajú do obdobia osvietenstva, najväčší rozmach zaznamenalo v 18. a 19. storočí v Spojených štátoch a Európe. Prívrženec abolicionizmu sa nazýva abolicionista.
Abolicionizmus v Spojenom kráľovstve
Britskí abolicionisti boli najmä kvakeri. V roku 1783 zahájili verejnú kampaň a v roku 1807 sa im podarilo dosiahnuť zákaz obchodovania s otrokmi vo všetkých britských kolóniách.
Dejiny abolicionizmu v Spojených štátoch
Vo federálnej politike sa Južania usilovali o ochranu a podporu svojich záujmov, reprezentovaných otrokársko-bavlnárskym systémom. Rozširovanie území považovali za nevyhnutné, pretože pestovanie bavlny ako jedinej plodiny bolo nehospodárne a pôda sa rýchlo vyčerpávala. Navyše Juh bol presvedčený, že potrebuje nové územia, na ktorých by mohli vzniknúť ďalšie otrokárske štáty ako protiváha novoprijatých slobodných štátov. Protiotrokársky zameraní Severania videli v názore Južanov sprisahanie, ktorého cieľom bolo rozšíriť otroctvo do ďalších štátov, a v tridsiatych rokoch sa energicky postavili na odpor.
Rané protiotrokárske hnutie ako odnož americkej revolúcie vybojovalo posledné víťazstvo roku 1808, keď Kongres zrušil otrokársky obchod s Afrikou. Neskôr vystupovali proti otroctvu najmä kvakeri, ktorí však viedli mierny a neúčinný odpor, zatiaľ čo stroj na vyzrnovanie bavlny a expanzia na západ do oblasti mississippskej delty vytvárali čoraz väčší dopyt po otrokoch.
Súčasťou protiotrokárskeho hnutia bola aj pomoc otrokom, ktorí utiekli, dostať sa do bezpečia na Severe alebo do Kanady. V tridsiatych rokoch vznikla po celom Severe dômyselná sieť tajných ciest, známa ako „podzemná železnica“. Táto činnosť sa najúspešnejšie rozvíjala na území starého severozápadného teritória. Odhaduje sa, že v rokoch 1830-1860 len v Ohiu hnutie pomohlo na slobodu najmenej 40 000 otrokom. Počet miestnych protiotrokárskych spoločností narastal takým tempom, že roku 1840 ich bolo už asi 2 000 a počet ich členov sa približoval k 200 000. Napriek úsiliu aktívnych abolicionistov urobiť z otrokárstva otázku svedomia, väčšina Severanov sa držala od protiotrokárskeho hnutia bokom alebo vystupovala priamo proti nemu. Roku 1837 napríklad dav zavraždil protiotrokárskeho redaktora Elijaha P. Lovejoya v Altone v štáte Illinois. Niektoré činy Južanov však umožňovali abolicionistom spájať problém otrokárstva s bojom za občianske slobody bielych. Roku 1835 rozhnevaný dav zničil abolicionistickú literatúru na pošte v Charlestone v Južnej Karolíne. Keď prednosta poštového úradu vyhlásil, že nebude podporovať dodávanie abolicionistických publikácií, vyvolalo to v Kongrese rozhorčené debaty. Abolicionisti sa rozhodli zaplaviť Kongres petíciami, v ktorých žiadali zrušenie otroctva v Kolumbijskom dištrikte (District of Columbia). Roku 1836 Snemovňa reprezentantov odhlasovala, že prerokúvanie podobných petícií bude automaticky odkladať na neurčito, čím ich účinne zmietla zo stola. Adams, zvolený roku 1830 do Snemovne reprezentantov, bojoval proti tomuto nariadeniu ako porušovaniu l. dodatku. Snemovňa nariadenie odvolala roku 1844.
V roku 1840 došlo k rozdeleniu abolicionistického hnutia a časť jeho umiernených predstaviteľov založila Liberálnu stranu. Vďaka činnosti abolicionistov sa zo zrušenia otrokárstva stala kľúčová otázka americkej občianskej vojny (1861–1865). V roku 1863 bola prijatá Deklarácia o oslobodení otrokov a v roku 1865 13. dodatok Ústavy USA, ktorý formálne zrušilo otroctvo.
NGC 477
NGC 477 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Hérisson (kantón)
Hérisson je francúzsky kantón v obvode Montluçon v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 17 obcí.
Tolnanémedi
Tolnanémedi je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Tamási.
Má rozlohu 2195 ha a žije tu 1165 obyvateľov (2007).
Merná elektrická vodivosť
Merná elektrická vodivosť (σ) je fyzikálna (elektrotechnická) veličina, ktorá označuje elektrickú vodivosť materiálu, pre jeden materiál je to konštanta. Je to prevrátená hodnota merného elektrického odporu. Má jednotku S.m-1 (Siemens na meter). Platí:
Elias Stein
Elias Stein môže byť:
NGC 478
NGC 478 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Quenoche
Quenoche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
NGC 478
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Quenoche
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Benjamin Franklin
Biografia
Narodil sa v Bostone, významnom prístave Nového Anglicka. Jeho otec Josiah Franklin bol výrobcom mydla a sviečok. Jeho matkou bola Abiah Folgerová. Bol v poradí 15. dieťaťom z celkového počtu 17 detí, ktoré Josiah Franklin splodil (v dvoch manželstvách). Vyučil sa u svojho staršieho brata za tlačiara, pričom toto remeslo aj aktívne celé roky vykonával. Pomerne skoro však odišiel z rodného Bostonu najskôr do Philadelphie (štát Pensylvánia) a koncom roku 1724 do hlavného mesta materskej krajiny, do Londýna. V Londýne sa zdokonaľoval v remesle kníhtlačiara a zároveň sa vzdelával. Späť do Ameriky sa vrátil v roku 1727 a usadil sa vo Philadelphii, kde v roku 1729 začal vydávať veľmi populárne noviny Pennsylvania Gazette.
V roku 1730 sa oženil s Deborah Readovou. Išlo o manželstvo uzavreté len na základe zvykového práva (angl.: common law), a nie cirkevný sobáš, pretože Deborah už bola oficiálne vydatá za istého Johna Rodgersa, ktorý kvôli dlhom utiekol z kolónií na ostrov Barbados, a nebolo možné ho vyhľadať pre potreby rozvodu. Ešte pred sobášom splodil Franklin nemanželského syna s neznámou ženou a s manželkou Deborah ďalšie dve deti: syna Francisa Folgera, ktorý vo veku štyroch rokov zomrel na ovčie kiahne, a dcéru Sarah (familiárne prezývanú Sally). Manželstvo bolo šťastné, hoci Deborah Readová sa intelektuálne manželovi nemohla vyrovnať.
V roku 1731 založil vo Philadelphii verejnú knižnicu (Library Company in Philadelphia), ktorá mala na začiatku 50 pravidelne platiacich členov. V tom istom roku vstúpil aj do miestnej slobodomurárskej lóže Sv. Jána (St John's Lodge) a neskôr sa stal jej veľmajstrom. V roku 1749 sa stal veľmajstrom všetkých lóží v Pensylvánii. V roku 1734 publikoval vo vlastnej tlačiarni The Constitutions of the Free-Masons, prvé pravidlá slobodomurárov v amerických kolóniách. Do slobodomurárskych aktivít sa zapájal aj počas pobytu v Paríži. Od roku 1736 sa stal aj úradníkom v pennsylvánskom sneme, čím prišiel do kontaktu s domácou politikou. Vďaka jeho dobrému menu a záujmu o veci verejné sa v roku 1737 stal aj hlavným poštmajstrom (angl.: postmaster general) pre mesto Philadelphia, a od roku 1753 zastával tento post dokonca pre všetky severoamerické kolónie. V roku 1775 sa stal prvým ministrom pôšt spojených kolónií.
Vo svojej tlačiarni vydával rôzne knihy, právne dokumenty, vyhlášky a letáky pre celú kolóniu Pennsylvania. Do polovice 30. rokov sa stal oficiálnym tlačiarom aj pre kolónie Delaware, New Jersey, Maryland a New York. Od roku 1732 vydával almanach s názvom Poor Richard's Almanack. Mal podobu kalendára doplneného o príslovia, porekadlá a novinky zo svetovej i domácej politiky. Kalendár vydával do roku 1757 a bol veľmi populárnym – v 30. rokoch vychádzal v náklade 10 000 exemplárov. Najmä z jeho predaja získal Franklin veľký finančný profit, čo mu umožnilo, aby sa v roku 1748 sa vzdal aktívnej činnosti v tlačiarni a vedenie svojho podniku prenechal škótskemu kníhtlačiarovi Davidovi Hallovi, ktorý pôsobil v Londýne. Do konca života sa Franklin venoval už len vedeckému bádaniu, politike a diplomacii.
Dňa 4. júla 1776 Kongres spojených kolónií prijal Deklaráciu nezávislosti, ktorou bola vyhlásená nezávislosť USA od Veľkej Británie. Benjamin Franklin bol spoluautorom textu.
V rokoch 1779 - 1785 pôsobil ako prvý americký vyslanec vo Francúzsku (nahradil ho Thomas Jefferson). Jedným z jeho najväčších diplomatických úspechov v Paríži bolo v roku 1783 dosiahnutie mierovej zmluvy s Veľkou Britániou, čím bola v podstate ukončená vojna o nezávislosť USA.
Po návrate do USA bol v roku 1785 jednohlasne zvolený za šiesteho prezidenta výkonného snemu štátu Pensylvánia, čo bol v podstate úrad guvernéra. V tejto pozícii sa udržal viac ako tri roky, teda počas troch funkčných období po sebe.
Zaujímavosť
Jeho portrét je na 100 dolárovej bankovke.
Udvari
Udvari je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Tamási.
Má rozlohu 2765 ha a žije tu 486 obyvateľov (2007).
Saint-Rémy-de-Chaudes-Aigues
Saint-Rémy-de-Chaudes-Aigues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Mužská dvojhra na Open 13 1996
Mužská dvojhra na Open 13 1996 sa hrala ako súčasť Open 13 1996 od 12. do 19. februára 1996. Titul získal Francúz Guy Forget, ktorý vo finále porazil Francúza Piolinea 7-5 6-4. Bol to jeho 11. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Saint-Rémy-de-Chaudes-Aigues
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Olaus Borrichius
Olaus Borrichius (* 1626 – † 1690) bol svojho času slávny dánsky chemik a alchymista. Ovplyvnil aj Isaaca Newtona.
Býkovice
Býkovice (nemecky Bikowetz) je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 180 obyvateľov, z toho 94 mužov a 86 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 39,1 roka, ženy 44,0 roka).
Názov
Názov sa vyvíjal od varianty Bikowecz (1385), Bykowecz (1386, 1407, 1447), z Beykowcze (1481), Beykowitz (1678, 1718), Beikowetz (1720), Beykowetz (1751), Beikowetz a Begkowec (1846), Beikowetz a Bejkovec (1872) až na Býkovec v roku 1881. Miestny názov vznikol buď pridaním prípony -ec k názvu Býkov či pridaním prípony -ovec k podstatnému menu Býk.
História
Obec sa prvý krát v historických prameňoch objavila v roku 1348, kde o nej písal Benedikt z Býkovca. Majitelia obce sa často striedali. V 17. storočí Býkovec patril pod obec Panské Dubenky a v roku 1685 bol predaný obci Telč. Z Býkovic sa jazdilo na sobotné trhy do obce Počátky. Z uvedených živností boli v Býkovci v tej dobe 3 mlynári, 1 kováč a 1 krajčír.
Majstrovstvá Európy vo flag futbale 2013
Majstrovstvá Európy vo flag futbale 2013 boli v poradí 6. Majstrovstvá Európy vo flag futbale, bezkontaktnej formy amerického futbalu 5 na 5, ktoré organizuje Európska federácia amerického futbalu (EFAF). Konali sa v Pesare, v Taliansku od 22.24. septembra 2013, za účasti 10 mužských a 6 ženských tímov. Pôvodne sa mal na turnaji zúčastniť aj mužský tím Švajčiarska. Nováčikmi turnaja boli mužské tímy Írska a Česka. Zápasy sa odohrali na 2 ihriskách v komplexe Campo Scuola Miralfiore. Titul obhájili flagfutbalisti Dánska a flagfutbalistky Rakúska.
Jesper Damgaard
Jesper Damgaard (* 6. máj 1975, Holstebro, Dánsko) je bývalý dánsky hokejový obranca.
Pilcaniyeu (department)
Department Pilcaniyeu leží na západe provincie Rio Negro na juhu Argentíny a je jeden z 13 departmentov provincie.
Jesper Damgaard
Reprezentácia
Dánsky reprezentačný tréner Mikael Lundström ho nominoval Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Pilcaniyeu (department)
Na severe hraničí na s provinciou Neuquén, na východe s departmentmi El Cuy a Veinticinco de Mayo, na juhu s departmentom Ñorquincó a na západe s departmentom Bariloche.
Újireg
Újireg je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Tamási.
Má rozlohu 1090 ha a žije tu 317 obyvateľov (2007).
NGC 479
NGC 479 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 27. októbra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Barokové umenie
thumb|Interiér františkánskeho kláštora vo [[Wschowa, Poľsko]] thumb|Venuša a Adonis, obraz od [[Flámsko|flámskeho maliara Rubensa]] thumb|Socha sv. Petra v [[Ríme]] thumb|[[Antonio Vivaldi (1678 – 1741), jeden z najväčších barokových hudobných skladateľov]] Barokové umenie je etapa vo vývoji umenia (1575 – 1750) spojená s barokom.
Barokový ideál
Za ideálny predobraz a predka baroka bolo považované obdobie a umenie gotiky. V tomto období našiel barok ideu návratu, znovudosiahnutej istoty, prvotného raja, ale aj obnovu jednotného kresťanstva. Aj vďaka tomu sa v cirkevnom prúde barokového umenia vrátil kult domácich gotických (dokonca aj románskych) svätcov a historických osobností vo všeobecnosti (až z obdobia antiky). Barok však rozhodne nechce gotiku napodobňovať, a tak hoci z nej vychádza, rozvíja sa ďalej úplne odlišne. Charakteristickou črtou barokového umenia i myslenia sa stáva nepokoj, vášeň, rozpoltenosť, vrúcnosť, elán, z čoho vyplýva aj konečná atmosféra baroka, ktorá bola poznačená vnútorným napätím. Vzniká množstvo antitéz, odrážajúcich sa v umení (napr. pozemský svet a božský svet; zmyslovosť, zmyselnosť a náboženský mysticizmus; vážnosť, tragickosť a humor, fraška; osvietenstvo a poverčivosť alebo buržoázia a absolutistická monarchia).
Ako protiklad k snahám cirkvi sa potom javí pompéznosť a veľkoleposť svetských stavieb a umeleckých diel, ktoré miesto posilnenia náboženského cítenia a cirkvi mala za hlavnú úlohu najmä posilniť absolutistickú moc panovníkov.
Charakteristika umenia
Barokové umenie je najkrajšie v Nemecku, Taliansku, Španielsku, Francúzsku, Rakúsku a strednej Európe. V obľube sú veľké voľne stojace sochy, pôsobivo osvetlené a silne emocionálne maľby a prevzdušnené, presvetlené budovy. Barokoví umelci stavili vo svojej tvorbe na zložitosť, prezdobenosť, nádheru a nepravidelnosť tvarov, ktoré mali udivovať, vzrušovať, znepokojovať, ohurovať a taktiež útočiť na ľudské city a zmysly. Na jednej strane vzbudzovali svojimi dielami dojem neusporiadanosti, no na druhej túžili po poriadku a harmónii, na čo potrebovali nadľudské prostriedky. Dôležitým prvkom umeleckej tvorby je vytvorenie ilúzie veľkých priestorov, pohybu (napr. u sôch), dramatickosti (napr. pri obrazoch) a celkovej veľkoleposti a pompéznosti.
Barokové umenie nezobrazovalo skutočnosti reálne, ale pomocou duchovných a prírodných síl, ktoré skutočnosti spôsobovali. Vykladali sa pomocou symbolov, emblémov, podobenstiev, alegórií, paralelizmov alebo antológií. Aj vďaka tomu sa ľudský život chápal len ako ilúzia, sen, hra alebo divadlo, a jeho nestálosť bola podčiarknutá pesimizmom, pominuteľnosťou, márnosťou a ničotnosťou svetských vecí, nakoľko pravý život sa začínal až po smrti.
Námetmi pre umelecké diela sú náboženské postavy a výjavy (výjavy z Biblie, zo života svätých), mytologické postavy (antickí bohovia), alegorické postavy (sochy viery, mieru, skromnosti, cudnosti), ale tiež výjavy z bežného života (predavači, kartári, hostince).
Spôsob, akým sa zobrazoval pohyb, ktorý bol rovnako dôležitý pre architektúru, sochárstvo aj maliarstvo, sa vyskytoval len zriedkavo pred rokom 1620. Umelci museli vyriešiť veľký problém so svojvoľnosťou, ktorú toto obdobie zdedilo po manierizme, ktorú bolo treba nahradiť symetriou a správnymi proporciami. Ako prvý prišli na typicky barokový spôsob Annibale Carracci a Carlo Maderno. Prvý maliar, ktorý rozvinul techniky ozajstného barokového pohybu, bol Peter Paul Rubens. Ten bol tiež tvorcom ďalšej črty barokového pohybu, a to tendencie tvarov prelínať sa a splývať. Talianski umelci dosiahli toto štádium už okolo roku 1620, a zásluhu na tom má Gian Lorenzo Bernini, pričom napr. v Nemecku a Rakúsku sa takéto diela objavujú až v 18. storočí. Samostantou cestou sa vydalo Francúzsko a jeho maliarstvo, kde zaviedol barokový pohyb ako prvý okolo roku 1620 Simon Vouet, ktorý predtým 12 rokov žil v Taliansku, no nakoľko bol francúzsky vkus omnoho klasickejší, tak sa po usadení vo Francúzsku časom prispôsobil a upustil od svojej barokovej hýrivosti. Vrcholný barok vo Francúzsku ocenili až koncom 17. storočia, keď umelci znovu objavili Rubensa.
Ozajstný barokový priestor, podobne ako ozajstný barokový pohyb, vznikol až po roku 1620, a v architektúre to bolo až po roku 1630, hoci aj predtým tu boli určité pokusy. Priečelia, vnútorné múry a oblúky v kostoloch sa riešili ako väčšie, harmonickejšie spojené celky, bohatšie modelované než predtým, no štrukturálne bolo ich úlohou priestor skôr uzavrieť.
Rozdelenie umenia
Napriek tomu, že sú oba smery veľmi odlišné, nachádzame ich takmer v každej krajine Európy súčasne, no v každej z krajín sa prejavujú v rozdielnej miere a trvajú rôzne dlhé obdobie.
Vo Francúzsku sa jednotlivé obdobia baroka prekrývajú s obdobiami vlád bourbonovských panovníkov. Vďaka tomu môžeme hovoriť o slohu doby:
Tekvicová ulica
Tekvicová bola ulica v bratislavskej mestskej časti Ružinov. Nachádzala sa na území dnešnej miestnej časti Pošeň.
Popis
Tekvicová ulica existovala pred vybudovaním sídliska Pošeň ako súčasť miestnej časti Prievoz. Ulica bola situovaná v smere juhozápad-severovýchod. Na juhozápadnom konci ústila z východnej strany do vtedajšej Sukovej, dnes Jašíkovej ulice na mieste medzi dnešnou Ružinovskou ulicou a Exnárovou ulicou oproti dnešnému Biznis Centru Kerametal.
Ulica zanikla v 60-tych rokoch pri výstavbe sídliska Pošeň.
Pôvod názvu
Bola pomenovaná podľa tekvice.
Štátne kontrolné číslo
vpravo|200px|náhľad|Etiketa štátneho kontrolného čísla. Štátne kontrolné číslo je číslo pridelené Kontrolným ústavom vínu na základe výsledkov preskúšania a zatriedenia vína a označuje víno vyprodukované na území Slovenska, ktoré spĺňa podmienky zákona č. 313/2009 Z.z. o vinohradníctve a vinárstve pre akostné víno s prívlastkom, tokajské víno a akostné víno z ohraničenej vinohradníckej plochy.
Takéto víno sa môže uvádzať na trh len ak je označené etiketou štátneho kontrolného čísla na hrdle obalu (fľaše).
Etiketa
Do roku 2004 sa akostné víno s prívlastkom spĺňajúce predošlú legislatívu označovalo štátnou kontrolnou známkou (ŠKZ).
NGC 480
NGC 480 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,2.
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1989
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1989 boli v poradí 21. Majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v Paríži, vo Francúzsku, od 1.10. septembra 1989, za účasti 8 tímov. Francúzsko bolo iba šiestou hostiteľskou krajinou, ktorá organizovala európsky šampionát. Svoj šiesty titul získalo Taliansko, ktoré vo finálovej sérii, hranej na 2 víťazné zápasy, zvíťazilo nad Holandskom.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 1990, ktoré sa uskutočnili v Kanade. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Cetkovice
Cetkovice je obec v Česku v okrese Blansko v Jihomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 746 obyvateľov, z toho 374 mužov a 372 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 38,2 roka, ženy 40,0 roka).
Saint-Santin-Cantalès
Saint-Santin-Cantalès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antverpy
Antverpy sú prístavné mesto v Belgicku v rovnomennej provincii vo Flámsku. Ležia na pravom brehu rieky Šelda a sú s 507 007 obyvateľmi (k 31. decembru 2011) najväčším belgickým mestom a druhým najväčším prístavom v Európe. Rozloha mesta je. Je sídlom rímskokatolíckej diecézy.
Mesto si počas svojej existencie vyslúžilo dve prezývky. Rubensovo mesto sa mu hovorí preto, že tu žil maliar Peter Paul Rubens. Pomenovanie Jeruzalem západu si vyslúžilo vďaka Židom, ktorí tu majú od 16. storočia veľkú komunitu.
Pamiatky
Dominantou mesta je gotická katedrála na nábreží Šeldy zasvätená Panne Márii, ktorá bola dostavaná v roku 1523. Jej stavba trvala 269 rokov. Katedrála má naozaj veľkolepé parametre, má dĺžku hlavnej lode 117 metrov, šírku a patrí k nej 7 lodí a 14 kaplniek. Stavba má len jednu dokončenú vežu o výške 123 metrov. Hlavná klenba je podopretá 125 nosnými stĺpmi.
Historické centrum mesta sa rozkladá okolo katedrály. Severozápadne od katedrály sa nachádza bývalé hlavné trhovisko Grote Markt so 67 metrov dlhou renesančnou radnicou a cechovými domami zo 16. a 17.storočia s bohatou sochárskou výzdobou. Južne od katedrály narazíme na Groenplaats (Zelené námestieí), ktorému dominuje socha Rubensa v nadživotnej veľkosti.
Okrem katedrály dominuje panoráme mesta aj 87,5 metrov vysoká veža Boerentoren, ktorá je považovaná za prvý mrakodrap Európy. Postavená bola v roku 1931 a po niekoľkých prestavbách v nej dnes sídli banka KBC.
Verejnosti prístupná je strecha múzea MAS (Museum aan de Stroom), ktorá návštevníkom ponúka unikátny výhľad na mesto z výšky 62 metrov. Otvorené bolo v roku 2011 a nachádza sa v tesnej blízkosti Bonapartovho doku v severnej časti centra.
Antverpy sú známe predovšetkým ako centrum diamantového priemyslu, jednak z dôvodu tunajšieho obchodu s nimi, ako aj pre dlhú miestnu tradíciu ich spracovania. Od deväťdesiatych rokov 20. storočia sú uznávané ako mesto módy a designu. Hlavne kvôli absolventom Kráľovskej akadémie výtvarných umení sa mesto stalo úspešné v medzinárodnom meradle.
Antverpy majú taktiež jednu z najstarších ZOO na svete. Priamo uprostred mesta si je možné prehliadnuť viac ako 4 000 zvierat.
V roku 1920 mesto Antverpy hostilo letné olympijské hry.
Antverpy sa počas druhej svetovej vojny stali častým cieľom nemeckých rakiet V-2, ktoré mesto značne zničili, ale zničiť strategicky dôležitý prístav sa Nemcom nepodarilo.
Názov mesta
Existuje viacero teórií o vzniku názvu mesta. Prvá verzia vychádza z latinského pomenovania Antverpia, ktoré by mohlo súvisieť so slovami Ante (za) a Verpia (usadenina, nános). Keďže rieka Šelda v časoch rímskeho a galského osídlenia tiekla iným korytom a je nepravdepodobné, že sa tu nachádzalo väčšie osídlenie, považujú viacerí historici túto teóriu za mylnú.
Za najpravdepodobnejší pôvod názvu sa považuje odvodenie od slovného spojenia An 't werf (Pri násype / Na Poldri), ktoré zároveň označovalo najstaršiu časť mesta, v ktorom sa kedysi nachádzal prístav a opevnenie oddelené od zvyšku mesta kanálom (územie v okolí hradu het Steen).
Treťou, a zároveň najobľúbenejšou verziou je ľudová legenda z 15.storočia o obrovi Antigónovi, ktorý žil na rieke Šelde a terorizoval okolie. Od námorníkov vyberal mýto a každý, kto sa mu odmietol podriadiť bol kruto potrestaný odťatím ruky. Mesto od obra oslobodil až vojak Silvius Brabo, ktorý obra zabil a jeho odťatú ruku hodil na dno Šeldy, kde leží dodnes. S touto legendou sa viaže aj slovná spojitosť s názvom mesta, keďže hádzať ruku sa po holandsky povie hand werpen. Legenda o obrovi sa zdala možná po objavení veľkých kostí na dne rieky, no neskôr vyšlo najavo že išlo len o veľrybie kosti.
Mestské časti
Od 1983 mesto Antverpy pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Váralja
Váralja je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Bonyhád.
Má rozlohu 2114 ha a žije tu 957 obyvateľov (2007).
Stará Pošenská ulica
Stará Pošenská bola ulica v Ružinove, Bratislave. Nachádzala sa na území dnešných miestnych častí Pošeň a Ostredky.
Popis
Stará Pošenská ulica existovala pred vybudovaním sídliska Pošeň ako súčasť miestnej časti Prievoz. Ulica bola situovaná v smere juh-sever. Na južnom konci ústila do Obilnej ulice. Vyústenie sa nachádzalo na mieste, kde Obilná ulica v súčasnosti už neexistuje, približne na mieste vyústenia dnešnej ulice Andreja Mráza do dnešnej Štefunkovej ulice. Stará Pošenská ulica viedla na sever približne v osi dnešnej Štefunkovej ulice a zasahovala až na územie dnešnej miestnej časti Ostredky. Na severnom konci slepo končila.
Ulica zanikla v 60-tych rokoch pri výstavbe sídliska Pošeň.
Pôvod názvu
Bola pomenovaná podľa danej lokality, ktorej meno nesie aj dnešná miestna časť Pošeň.
The Colour and the Shape
The Colour and the Shape je druhý album americkej skupiny Foo Fighters. Vyšiel 20. mája 1997, vydalo ho vydavateľstvo Roswell/Capitol records. Na albume prvýkrát spolupracovali všetci štyria členovia skupiny, hoci väčšinu bicích nahrával Grohl. Bubeník William Goldsmith pred vydaním albumu odišiel, nespokojný s tým, že sa jeho nahrávky sotva objavili na albume a nahradil ho Taylor Hawkins (predtým hrával s Alanis Morissettovou), krátko na to odišiel aj gitarista Pat Smear. Tento album je fanúšikmi považovaný za najlepší album Foo Fighters vôbec. Album obsahuje silný rev speváka a napriek snahe odlíšiť sa nie je radikálnou zmenou od štýlu grunge. Album dosiahol 3. miesto v Veľkej Británíi a 10. miesto v USA. Bolo predaných vyše 2 milióny albumov vo svete.
Producentom albumu bol Gil Norton. Oficiálne single sú: „Monkey Wrench“, „Everlong“, „My Hero“ a „Walking After You“.
10. júla 2007 sa pri príležitosti 10 výročia albumu rozhodla skupina opäť vydať špeciálnu edíciu albumu, ktorá obsahovala bonusové CD so 6 pesničkami.
Tvorcovia
Foo Fighters: Ostatní:
Single
„Hey, Johnny Park“ mal byť pôvodne štvrtý singel, no nakoniec sa ním stala pieseň „Walking After You“, ktorá sa objavila na hudbe k filmu X-Files.
Pozície v rebríčkoch
Album vo svete:
CityLife
náhľad|Torre Isozaki vo výstavbe, september 2014
CityLife je komplex budov vo výstavbe nachádzajúci sa v talianskom meste Miláno. Realizovateľnosť z hľadiska výroby a príslušné špeciálne riešenia sú rýchlo objasnené intenzívnou spoluprácou miestnych zamestnancov MAX FRANK a vnútropodnikavého inžinierskeho manažmentu. Komplex bude pozostávať z troch mrakodrapov rôznej výšky, nového múzea súčasného umenia Museo di Arte Contemporanea a parku.
Najvyšším z mrakodrapov je Torre Isozaki, známy aj ako Il Dritto. Bol postavený v rokoch 2012 - 2015 podľa plánov japonského architekta Aratu Isozakiho, podľa ktorého je aj pomenovaná. S výškou 207 metrov je druhou najvyššou budovou mesta. V budove sa nachádza 50 poschodí. Vrchol antény sa nachádza 247 metrov nad úrovňou ulice.
Druhým najvyšším bude mrakodrap Torre Hadid, známy aj ako Lo Storto, ktorý bol navrhnutý iracko-britskou architektou Zahou Hadidovou. Výstavba budovy sa začala v roku 2014 a mala by byť dokončená v roku 2016. Jej plánovaná výška je 175 metrov. V budove má byť 44 poschodí.