cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mudi
Externé odkazy
Klub chovateľov maďarských pastierskych plemien psov
Rajgród
Rajgród je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat grajewski v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 738 obyvateľov (30.6.2007).
Kórejčina
Pôvod a zaradenie
Pôvod kórejského jazyka nie je zatiaľ definitívne vyjasnený. Existuje viacero hypotéz o koreňoch kórejského jazyka. Má veľa spoločných prvkov s japončinou, mongolčinou, mandžuštinou, tunguzskými jazykmi a turečtinou.
Spravidla sa považuje za izolovaný jazyk, ale pravdepodne je príbuzná s altajskými jazykmi (mandžusko-tunguzské jazyky), možno s japončinou (podobná gramatika, ale iný hláskový systém), ojedinele je považovaná za súčasť euroázijských jazykov alebo čiastočne jazykov Pujo.
Rozšírenie
Kórejským jazykom sa hovorí hlavne na Kórejskom polostrove, ale aj v priľahlých oblastiach na severe Číny, kde sú Kórejčania menšinou. Počet používateľov na Kórejskom polostrove dosiahol okolo 72 miliónov (v južnej časti polostrova je ich 49 miliónov a v severnej asi 23 miliónov). Mimo vlasti žije asi 2 milióny Kórejčanov v Číne, 700 tisíc v Japonsku, 400 tisíc na území bývalého Sovietskeho zväzu, 1 milión v USA a Kanade.
Nárečia
V kórejčine jestvuje 6 skupín dialektov. Dialekty existujúce v kórejskom jazyku nie sú prekážkou vo vzájomnom porozumení sa, až na dialekt, ktorý sa používa na ostrovoch Čedžu-do (제주도), Ullung-do (울릉도) a dialekt na pohraničí s Čínou.
Vývoj
Priamym predchodcom modernej kórejčiny je jazyk kráľovstva Šilla (신라, 57 pred Kr. - 668 po Kr.) z juhovýchodnej časti polostrova, pretože toto kráľovstvo v 7. storočí dobylo kráľovstvá Päkče (백제) a Kogurjo (고구려), čím zjednotilo krajinu pod svojim aj jazykovým vplyvom.
Kórejčania nemali pôvodne svoje vlastné písmo. Spolu s čínskymi znakmi začali preberať aj písanú čínštinu, ktorá sa na dlhé storočia stala úradným, umeleckým, vedeckým jazykom vo vtedajšej Kórei (podobne ako u nás latinčina v stredoveku). Pretože znakmi sa nedali zapísať pôvodné kórejské slová a prípony, Kórejčania sa už od začiatku snažili prispôsobiť čínske ideografické písmo ich vlastnému jazyku. Takéto systémy boli veľmi zložité a na každodenné používanie náročné.
Úspešný pokus o zapísanie zložitej fonetickej štruktúry kórejského jazyka pomocou písomného zápisu nastal až v polovici 15. storočia. Za vlády osvieteného kráľa Sedžonga (세종) bola vytvorená hlásková abeceda, ktorú sám panovník uzákonil kráľovským dekrétom v r. 1443. Jeho cieľom bolo priblížiť možnosť čítať a písať obyčajným ľuďom, ktorí nemali čas ani prostriedky na študovanie zložitého čínskeho písma. Tento cieľ sa nedarilo uskutočniť ani jemu a jeho nasledovníkom prakticky až do konca 19. storočia. Od konca 19. storočia, kedy bola zrušená čínština ako úradný jazyk, nastal prudký rozvoj kórejského jazyka. Za posledných 100 rokov prekonal jazyk taký rozvoj ako máloktorý jazyk.
Písmo
Pozri: hangul (한글), hanča (한자) a prepis z kórejského písma do latinky
Základné frázy
(Prepis do slovenčiny nie je robený podľa tabuľky v PSP)
Všeobecná romanizácia je zobrazená v hranatej zátvorke. (Je ťažké prepísať Kórejčinu do romanizácie..)
Pozdravy
안녕하십니까? Annjong hašimnikka? Dobrý deň (ráno, večer). [Annyeonghasibnikka]
처음 뵙겠습니다. Čoüm pepkessmnida. Teší ma. [Cheoeum bwibge(s)sseubnida]
만나서 반갑습니다. Mannaso pang-gapsmnida. Rád Vás spoznávam. [Mannaseo bangabseubnida]
다음에 뵙겠습니다. Taüme pepkessmnida. Dovidenia nabudúce. [Daeume bwibge(s)sseubnida]
안녕히 계십시오. Annjong-hi kešipšio. Dovidenia. (pozdravujeme toho, kto zostáva) [Annyeonghi gyesibsio]
오랜만입니다! Orenmanimnida. Dlho sme sa nevideli. [Oraenmanibnida]
주말 잘 지내십시오. Čumal čal činäšipšio. Želám Vám príjemný víkend. [Jumal jal jinaesibsio]
Zdvorilostné frázy
감사합니다. / 고맙습니다. Kamsahamnida. / Komapsümnida. Ďakujem.
괜찮습니다. Kwenčansümnida. To je v poriadku.
천만에요. Čonmanejo. Niet za čo.
실례합니다. Šillehamnida. Prepáčte (že vyrušujem…).
미안합니다. / 죄송합니다. Mianhamnida. / Čwesonghamnida. S prepáčením (za niečo zlé).
여기 있습니다. Jogi issümnida. Nech sa páči.
수고하셨습니다. Sugo hašossümnida. Ďakujem za Vašu tvrdú prácu.
잠깐만 기다리십시오. Čamkkanman kidarišipšio. Počkajte prosím chvíľu.
여보세요 Jobosejo. Haló.
알겠습니까? Algessümnikka? Rozumiete?
아니요, 모르겠습니다. Anijo, morugessümnida. Nie, nerozumiem.
Gejza II.
Gejza II. (* 1130 – † 31. máj 1162) bol uhorský kráľ v rokoch 11411162, z rodu Arpádovcov. Korunovaný za uhorského kráľa bol 16. februára 1141.
Rodina
Rodičia
Súrodenci
Deti
Začiatok vlády
Korunovaný bol už 3 dni po otcovej smrti. Keďže mal iba 11 rokov, správu krajiny prevzal brat jeho matky palatín Beloš. Začiatok jeho vlády bol poznamenaný zhoršujúcimi sa vzťahmi s Rímskonemeckou ríšou, keď boli zrušené zásnuby medzi Gejzovou sestrou Žofiou a následníkom nemeckého trónu. Vzájomné vzťahy sa zhoršili aj s Českom a na scéne sa opäť objavil Kolomanov syn Boris. Rímskonemecký cisár Konrád III. mu dovolil naverbovať si žoldnierov na jeho územiach. V apríli 1146 Boris vpadol na územie Uhorska a dobyl Bratislavu, lenže Gejzovi sa podarilo okupantov podplatiť, aby odtiahli. Útok sa však po polroku zopakoval, ibaže tentokrát boli v priamom stretnutí v bitke pri Litave oddiely Henricha II., rakúskeho markgrófa a Borisovho podporovateľa, porazené uhorskými vojskami. O rok neskôr cez Uhorsko prechádzali nemecké oddiely na Druhú križiacku výpravu. Po tomto vojsku do Uhorska dorazili aj vojaci francúzskeho kráľa Ľudovíta VII. Došlo k spriateleniu tohto kráľa s Gejzom a Ľudovít VII. sa stal krstným otcom Gejzovho syna Štefana. Oba tieto prechody prebehli bez problémov.
Zahraničná politika
Manželstvom so sestrou kyjevskoruského veľkokniežaťa bol zatiahnutý do mocenských sporov v tejto krajine. Prvú výpravu do Kyjevskej Rusi vykonal už v roku 1148 a ďalšiu nasledujúci rok, keďže Belovho švagra Izjaslava II. zosadil z trónu Juraj Dlhoruký, suzdaľské knieža. Obe ťaženia sa skončili bez výraznejších úspechov. V roku 1150 opäť vtrhol na Kyjevskú Rus, ale kráľovskí radcovia boli podplatení haličským kniežaťom a primäli uhorského kráľa, aby sa vrátil domov. Srbi, ktorým Gejza pomáhal v odboji proti Byzancii, boli byzantským cisárom Manuelom I. porazení a cisár sa vydal proti Uhorsku. Obsadil pevnosť Zemun a Kolomanov syn Boris pustošil uhorské územie. Gejza sa vydal za Borisom, ibaže ten utiekol do Byzancie, kde napokon zomrel. Izjaslav II. však opäť žiadal Gejzu o pomoc a ten sa na jar roku 1151 vydal už na 4. výpravu do Kyjevskej Rusi, tentokrát úspešnú, lebo Izjaslav znovu zasadol na veľkokniežací stolec. O pár mesiacov sa uhorské vojská opäť do Kyjevskej Rusi vrátili, no boli hanebne porazené haličským kniežaťom, keď bola väčšina vojakov premožená alkoholom. Poslednú šiestu výpravu podnikol Gejza v roku 1152. Porazil haličské knieža Vladimirka Volodareviča, čím mu odplatil hanebnú porážku z predchádzajúceho roka, no ten sa pomocou podplácania opäť postaral, aby Gejza nemohol vyhrať definitívne. V roku 1153 a aj o dva roky neskôr sa Gejza pokúsil uzavrieť spojenectvo s juhotalianskymi Normanmi proti Byzancii, no neúspešne, a preto Gejza radšej s byzantským cisárom uzavrel mier. Napriek tomu podporoval cisárovho brata, ktorý chcel uchvátiť korunu pre seba a v roku 1154 podnikol pomerne úspešnú vojenskú výpravu na územia Byzantskej ríše. Cisár Manuel sa mu odplatil vojenskou výpravou do Uhorska, tak Gejza radšej roku 1155 uzavrel mier na 5 rokov. Ďalším nebezpečenstvom pre krajinu bol rímskonemecký cisár Fridrich I. Barbarossa, ktorý sa netajil mocenskými záujmami na úkor Uhorska. Fridrich I. povýšil v roku 1156 Rakúske markgrófstvo na vojvodstvo a tamojší vojvoda Henrich II. Jasomirgott vyhlásil pripravenosť na boj proti Uhrom.
Dynastické spory a koniec vlády
Veľmoži, ktorí neboli spokojní s Gejzovou vládou, začali organizovať sprisahanie. Na ich čelo sa postavil Gejzov mladší brat Štefan. Sprisahanie však bolo odhalené a Štefan bol nútený utiecť do Nemecka. Lenže nemecký cisár Štefanovi odmietol pomôcť, tak odišiel do Byzancie. Uhorsko-nemecké vzťahy sa načas zlepšili, keďže Fridrich I. hľadal spojenca proti Byzantskej ríší. V tom čase sa pápežom stal proticisársky zameraný Alexander III., ale cisárovi prívrženci si zvolili protipápeža Viktora IV. Európa sa tak rozdelila na dva tábory a Gejza podporil Alexandra III., čo spečatil konkordát medzi Uhorskom a Pápežskou kúriou uzavretý v roku 1161. Kráľov nespokojný brat Štefan sa opäť pokúsil na svoju stranu získať cisára Fridricha I., čo sa mu opätovne nepodarilo a znovu ušiel do Byzancie, nasledovaný bratom Ladislavom. Gejza určil za následníka trónu jeho syna Štefana, ktorý už od roku 1152 vládol ako spolukráľ. Po Gejzovej smrti tak Štefan III. na trón nastúpil, lenže čakali ho mocenské zápasy so svojimi strýkami podporovanými Byzantskou ríšou - Ladislav II.
Bethesda Softworks
Bethesda Softworks, LLC je americká spoločnosť s ručením obmedzeným (anglicky limited liability company), ktorá od roku 1985 pôsobí ako vývojár a vydavateľ počítačových hier a videohier. Patrí do holdingového zoskupenie ZeniMax Media, Inc. Najznámejšími produktami spoločnosti sú počítačové hry a videohry.
História
Spoločnosť Bethesda Softworks bola založená v roku 1985 Christopherom Weaver v meste Bethesda v americkom Marylande. V roku 1990 sa spoločnosť presťahovala do marylandského mesta Rockville. Neskôr bola odkúpená spoločnosťou Zenimax Media, Inc., ktorú Christopher Weaver založil v roku 1999.
Spoločnosť Bethesda Softworks je spojená s vývojom prvej športovej simulácie, ktorá sa snažila napodobňovať fyzikálne zákonitosti. Bola to hra Gridiron!, Ktorá bola vydaná v roku 1986 pre počítače Atari ST, Commodore Amiga a Commodore 64/128. Bethesda Softworks hru vyvinula pre spoločnosť Electronic Arts. Cez dlhú históriu vývoja hier v rôznych žánroch sa Bethesda Softworks najviac preslávila RPG sériou The Elder Scrolls. Práce na prvej hre The Elder Scrolls: Arena boli zahájené programátorom Julianom Lefayem v roku 1992 a hra bola vydaná v roku 1994. V ďalších rokoch boli vydané ďalšie diely tejto hernej série, niektoré hry boli doplnené aj datadiskmi. Ako zatiaľ posledná vyšla The Elder Scrolls V: Skyrim v roku 2011.
Bethesda Softworks tiež vydala tri hry zo sveta Star Trek, a to Star Trek: Legacy (pre PC a Xbox 360), Star Trek: Tactical Assault (pre Nintendo DS a PlayStation Portable) a Star Trek: Encounters (pre PlayStation 2). V zime 2007 bola vydaná hra Star Trek: Conquest pre herné konzoly Wii a PlayStation 2. V roku 2004 spoločnosť kúpila práva k hernej sérii Fallout od spoločnosti Interplay entertainment a od konca roka začal vývoj ďalšieho dielu Fallout 3, ktorý bol vydaný na jeseň 2008 pre PC, PlayStation 3 a Xbox 360.
Hry vydané spoločnosťou Bethesda Softworks
Nasledujúce hry boli vydané spoločnosťou Bethesda Softworks, ale boli vyvinuté inými subjektmi.
Ján Svetlík (architekt)
Ján Svetlík patril ku generácii priekopníkov slovenskej architektúry a urbanizmu. Túto generáciu, ktorá odchádzala za architektonickým vzdelaním do Prahy, Viedne či Budapešti, pretože v tom čase nebola na Slovensku vysoká škola architektonického zamerania, tvorilo sotva desať slovenských študentov.
Životopis
Narodil sa v Hybiach v maloroľníckej rodine otcovi Jánovi, za mlada murárovi, a matke Márii. Mal sestru Máriu. Detstvo prežíval v posledných rokoch monarchie a školské roky v období prvej republiky, pričom vychýrení liptovskí murári a vôbec murárčina rozhodli o jeho ďalšom smerovaní. Ľudovú školu navštevoval v Hybiach a maturoval roku 1933 na štátnej reálke v Košiciach. V rokoch 19351939 študoval na odbore architektúry a pozemného staviteľstva Českého vysokého učení technického (ČVUT) v Prahe. Medzi jeho profesormi boli Antonín Engel, Bedřich Mendl a Alois Mikuškovič. Koniec jeho štúdií spadá do obdobia rozpadu Československej republiky a vzniku Slovenskej republiky roku 1939. Kultúrne a spoločenské väzby, ktoré sa dovtedy kontinuálne rozvíjali, boli zrazu násilne prerušené. V oficiálnej vládnej kultúrnej politike to znamenalo orientáciu na Nemecko, čomu sa nevyhla ani architektúra. Po zatvorení českých vysokých škôl pokračoval v štúdiu na Nemeckej vysokej škole technickej v Prahe, ktoré ukončil roku 1941.
V roku 1940 odišiel do Prešova, kde do roku 1942 pôsobil na Vyššej škole staviteľskej ako stredoškolský profesor. V tom čase sa prvýkrát oženil. Z manželstva sa narodili deti Ján (* 1943) a Jela (* 1947).
V rokoch 19421945 pôsobil ako referent pre výstavbu vysokých škôl na ministerstve školstva v Bratislave. Po oslobodení Slovenska nastúpil na Povereníctvo SNR pre verejné práce v Košiciach, kde v rokoch 19451947 pracoval ako splnomocnenec s úlohou viesť obnovu vojnou poškodených miest a zničených obcí. Spolupracoval s architektmi Dušanom Martinčekom a Jurajom Tvarožkom. Mladí architekti boli zrazu postavení pred zodpovednú úlohu na ktorú neboli teoreticky ani prakticky pripravení, pričom neraz rozhodovala intuícia, pretože nemali čas preverovať si správnosť riešení. Situácia sa zlepšila až po roku 1948, keď územnoplánovaciu prípravu miest a obcí na Slovensku prevzali novozniknutý Stavoprojekt a Štátny ústav pre rajónové plánovanie, kde pri vzniku oddelení pre územné plánovanie pomáhal i Ján Svetlík.
V rokoch 19491950 založil oddelenie pre územné plánovanie na Oblastnom riaditeľstve Stavoprojektu v Bratislave. Roku 1950 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu na tému ľudové stavby na Slovensku. Roku 1952 ako docent prednášal na Fakulte architektúry na Ústave stavby miest Slovenskej vysokej školy technickej (SVŠT) v Bratislave. V rokoch 19521953 spoluzaložil Zväz slovenských architektov a stal sa jeho prvým predsedom a súčasne prvým podpredsedom Zväzu česko-slovenských architektov.
V období pôsobenia na Stavebnej fakulte SVŠT a po osamostatnení Fakulty architektúry popri vedení Katedry urbanizmu a územného plánovania vykonával aj funkcie dekana a prodekana fakulty. Popri tom sa naďalej venoval i architektonickej práci, kde sa najvýraznejšie presadil v pamätníkovej tvorbe. Jeho pamätníky sa nachádzajú v rôznych lokalitách Slovenska. Jednoznačne medzi nimi dominuje Slavín – pamätník a cintorín sovietskych vojakov, ktorí padli pri oslobodzovaní Bratislavy a jej okolia. Roku 1956 vyhral súťaž na ústredný pamätník sovietskej armáde na Slavíne, ktorý sa do roku 1960 aj realizoval.
Patril k tolerantným, mimoriadne citlivým ľuďom. Napriek vysokým postom a funkciám, ktoré zastával, nemal sklony k autoritatívnemu presadzovaniu vlastného názoru, čo vytváralo v ním riadenom kolektíve, ale aj medzi jeho študentmi príjemnú tvorivú atmosféru. Uvedomoval si, že tvorivý potenciál architekta musí vychádzať z národných tradícií a tvorba architekta by mala odrážať charakteristické črty, znaky a estetické cítenie národa. Tieto myšlienky sa stali základom a krédom celého jeho ďalšieho tvorivého pôsobenia. Premietli sa aj v jeho odbornej práci, kde sa systematicky venoval problematike urbanizmu a územného plánovania.
Teoretické dielo
V teoretickej rovine sa rozhodol prehĺbiť si svoje vedomosti v oblasti, ktorá sa ukázala v období po druhej svetovej vojne nesmierne aktuálna. Roku 1950 ukončil a následne obhájil kandidátsku dizertačnú prácu na tému Ľudové stavby na Slovensku. Táto skúsenosť sa prelínala s obnovou vojnou zničených obcí a miest na území Slovenska. Spracoval časť publikácie o ľudovej architektúre v diele Slovenské ľudové umenie (Tatran 1950).
Prakticky 30 rokov pôsobil na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave, kde zasvätil svoj odborný život problematike urbanizmu a územného plánovania. Napísal štyri vysokoškolské učebnice a skriptá. Roku 1978 napísal svoje najvýznamnejšie teoretické dielo – vysokoškolskú učebnicu Plánovanie a výstavba miest a obcí.
Pamätníková tvorba
Ján Svetlík v spolupráci s poprednými slovenskými sochármi realizoval vyše tridsať pomníkov a pamätníkov po celom území Slovenska. Sám architekt za najvýznamnejšie považoval pamätník SNP nad obcou Lubina pri Novom Meste nad Váhom, realizovaný roku 1960 (v spolupráci s Rudolfom Uhrom a Mariánom Struhárikom), pamätník SNP a 1.československého armádneho zboru v Žiari nad Hronom, pamätník SNP v Hanušovciach z roku 1972 (s Františkom Patočkom) a pomník architekta Dušana Jurkoviča na nábreží Dunaja v Bratislave (s Ladislavom Snopkom) z roku 1973. Všetky pomníky sa vyznačujú zakomponovaním sochárskeho diela do prostredia.
Architektúra
Do roku 1945
Po roku 1945
Depresia (psychológia)
V psychiatrii ide o závažnú duševnú afektívnu poruchu (klinická depresia; ), ktorá ochromuje jasnosť myslenia, psychomotoriku, spánkový cyklus a vyvoláva pesimistické či skľučujúce emócie často vedúce k patologickej zmene osobnosti. Chorý upadá do malomyseľnosti a anhedónie, pričom v obzvlášť závažných formách depresívnej epizódy môže rozvinúť psychotické symptómy v podobe skľučujúcich a sebaodsudzujúcich (autoakuzačných) delúzií (bludov), ktoré sú sprevádzané niekedy aj halucináciami, prípadne úplným ochromením telesnej motoriky (stupor). Ochorenie sa môže prejavovať v komorbidite s derealizáciou, depersonalizáciou či s úzkostnou poruchou a taktiež s mnohými somatickými poruchami spôsobujúcimi fyzickú bolesť. Je možné tiež potvrdiť zvýšenú mortalitu u depresívnych pacientov a to najmä vzhľadom na vysoké riziko spáchania samovraždy (suicídia). Preto je často nevyhnutná v rámci liečby farmakoterapeutická a psychoterapeutická starostlivosť.
Tilly-Capelle
Tilly-Capelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Depresia (psychológia)
Všeobecná charakteristika
Skúsenosť ukazuje, že pestrosť životných situácií, rozličné stresory, biorytmus alebo i počasie majú nezanedbateľný vplyv na náladu a emócie človeka. Zmeny nálad sú teda prirodzenou súčasťou ľudského života. Rovnako i smútok je normálnou, ba niekedy pre psychiku potrebnou reakciou, v rámci ktorej sa človek reflektuje. Pojem "depresívny" sa tak bežne používa na vyjadrenie istej psychickej únavy a spomínaného smútku. Človek sa zastavuje, zamýšľa a prípadne prežíva sklamanie a duševnú bolesť, s ktorou sa následne konfrontuje a učí sa ju zvládnuť. Istotne aj tým človek duševne rastie.
V medicínskom slovníku je však depresia nie iba vyjadrením chvíľkovej apatie, nezáujmu či smútku, ktoré sú normálnou reakciou na mnoho životných stresorov. Ide v ňom o patologickú entitu, ktorá výrazne a neprimerane dlhú dobu narušuje vnútorné prežívanie a rozpoloženie človeka i jeho telesný stav a vedie k sociálnej dysfunkcii. Nezriedka pacient pociťuje namiesto smútku agitovanosť, teda psychomotorický nepokoj a vnútorné napätie sprevádzané podráždenosťou či nervozitou. Depresia spojená práve s podráždenosťou je typická najmä pre deti a adolescentov.
Tilly-Capelle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Depresia (psychológia)
Všeobecná charakteristika
Znakom patologickej depresie okrem sociálnej dysfunkcie je prítomnosť skľúčenej nálady (alebo iných symptómov depresie) neprimerane dlhý čas a počas väčšiny dňa. Pri niektorých typoch depresie (pozri Typy depresie) možno identifikovať spoľahlivý empirický základ, akýsi spúšťač a "živiteľ" depresívnych myšlienok. Takéto exogénne depresie sú teda istou reakciou psychiky i celého organizmu, ale nadobúdajú neadekvátny, patologický charakter práve svojou dĺžkou trvania a závažnosťou symptomatiky. Vtedy už nemožno hovoriť o normálnej psychickej reakcii, ale o rozvoji periodického duševného ochorenia. Takéto odlíšenie klinickej depresie od depresívnej reakcie je možné vyjadriť tromi znakmi:
Depresia sa tak v tomto vymedzení chápe ako závažná duševná porucha, ktorá vyžaduje farmakoterapeutickú liečbu, a teda psychiatrickú starostlivosť.
Tilly-Capelle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Depresia (psychológia)
Typy depresie
Niekoľko vedeckých štúdií potvrdilo štatistickú koreláciu medzi depresiou a nadmernému vystaveniu niektorým poľnohospodárskym pesticídom.
== Klasifikácia podľa MKCH-10 == F32 Depresívne epizódy F33  Recidivujúca depresívna epizóda psychotických príznakov psychotickými príznakmi
Diagnóza
=== Diagnostické kritériá podľa MKCH-10 === Kritériá pre depresívnu epizódu (F32): Kritériá pre ľahkú depresívnu epizódu (F32.0): Kritériá pre stredne ťažkú depresívnu epizódu (F32.1): Kritériá pre ťažkú depresívnu epizódu bez psychotických príznakov (F32.2): Kritériá pre ťažkú depresívnu epizódu s psychotickými príznakmi (F32.3):
Jenni Muldaurová
Jenni Muldaurová (* 29. marec 1965, Boston) je americká speváčka.
Je dcérou hudobníka Geoffa Muldaura a speváčky Marie Muldaurovej. Svoju profesionálnu kariéru začala v osemdesiatych rokoch ako speváčka sprievodných vokálov v skupine gitaristu a speváka Todda Rundgrena.
Sejny
Sejny, (po litovsky: Seinai) je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat sejneński v rovnomennej gmine.
Žije tu 5 124 obyvateľov (31. 12. 2021).
Arachnofóbia
Arachnofóbia je iracionálny strach z pavúkov. Patrí medzi poruchy emotivity a je jednou z mnohých typov fóbií. Základným prejavom sú chronické obavy z pavúka vyvolané bez zjavného podnetu. Podľa mnohých výskumníkov, ktorí sa zaoberajú príčinou neprimeraného strachu z týchto živočíchov sú pravdepodobné príčiny vzniku arachnofóbie nasledovné:
Spermophilus
Spermophilus alebo nevhodne Citellus (k tomu pozri nižšie) môže byť    :
Poznámka o rodovom mene Citellus
Staršie sa namiesto Spermophilus používal aj vedecký názov Citellus, ktorý zaviedol v roku 1816 Lorenz Oken v knihe „Okens Lehrbuch der Naturgeschichte“. Všetky názvy vymyslené Okenom však v roku 1956 ICZN vyhlásila za neplatné, lebo sú nelinneovské. Preto je Spermophilus jediným platným rodovým menom.
Európska cesta 571
Európska cesta 571 (E571) je európska cesta na Slovensku, ktorá začína v Bratislave a končí v Košiciach. Je dlhá 405 kilometrov a tvorí tzv. južnú trasu. V celej dĺžke je súbežná s E58.
Priebeh
Európska cesta 571 kopíruje trasu E58 a viacerých ciest I. triedy:
1. slovenská národná hokejová liga 1970/1971
1. slovenská národná hokejová liga 1970/1971 bola ôsmou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala ako samostatná súťaž prvýkrát s 12 účastníkmi. Víťazom sa stala Dukla Trenčín, ktorá skončila na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovala. Súťaž sa po základnej časti rozdelila na dve polovice o 1.-6. miesto a 7.-12. miesto. Vypadli družstvá VTJ Dukla ZPA Prešov a Strojárne Martin. Nováčikmi pre nasledujúcu sezónu sa stali VSŽ Košice B a Slávia UK Bratislava.
Nasbinals
Nasbinals je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alkippé (matka Eupalama)
Alkippé alebo Alkippa je v gréckej mytológii manželka Métióna, syna aténskeho kráľa Erechthea.
Antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že Alkippé a Métión boli rodičia syna Eupalama, otca slávneho staviteľa a vynálezcu Daidala.
O otcovi Daidala vládnu v gréckych mýtoch nejasnosti. Podľa verzie od Diodora Sicílskeho bol Daidalos syn Metióna, syna Eupalama a Pausanias zaznamenal, že bol syn Palamaóna.
Kapusta repková pravá
Kapusta repková pravá (iné názvy: kapusta repka olejka, repka olejka , repka olejnatá , repka olejná , olejka , repka ; lat. Brassica napus subsp. napus [alebo subsp. arvensis, alebo subsp. oleifera], Brassica napus var. napus [alebo var. arvensis, alebo var. oleifera], Brassica napus convar. napus, Brassica napus Skupina Oil Rape, Brassica campestris subsp. napus; staršie: Brassica arvensis, Brassica oleifera, Napus oleifera) je taxón (najčastejšie uvádzaný ako poddruh, varieta či Skupina) patriaci do druhu kapusta repková (=repka, kapusta repka; lat. Brassica napus) z čeľade kapustovité (Brassicaceae).
Význam
Pestuje sa pre svoje olejnaté semená, využívané najmä na výrobu olejov (repkový olej), používaných v potravinárstve aj technike, alebo využívané ako krmivo. Je to aj významná nektárodajná rastlina.
Formy
Repka sa pestuje v dvoch formách - ako ozimná (repka olejka ozimná, lat. Brassica napus subsp. napus f. napus) a jarná (repka olejka jarná, lat. Brassica napus subsp. napus f. annua), pričom v našich podmienkach sa pestuje najmä ozimná forma.
Pôvod
Ide o druhotný taxón, ktorý vznikol krížením kapusty obyčajnej (Brassica oleracea) a kapusty poľnej olejnatej (Brassica rapa subsp. oleifera).
Opis
Stonka je vyplnená stržňom, má valcovitý tvar a je zakončená strapcovitým súkvetím žltých kvietkov. Hlavný koreň je kolovitý. Horné listy sú lysé, nedelené, celistvookrajové alebo slabo zúbkované. Plod je pretiahnutá šešula.
Priadka morušová
thumb Priadka morušová je stredne veľký žltavobiely motýľ z čeľade priadkovité (Bombycidae) s rozpätím krídel až do 45 mm, ktorý je známy ako producent hodvábu. Z hľadiska svojej reprodukcie je celkom závislý od človeka, lebo vo voľnej prírode sa už nevyskytuje. Potravou húseníc je výhradne lístie z moruší. Druh sa pestuje hlavne na severe Číny a v Iráne. Jeho najbližším voľne žijúcim príbuzným druhom je Bombyx mandarina, s ktorým môže vytvárať hybridné formy (Goldsmith et al., 2004) a ktorý sa vyskytuje od severnej Indie cez severnú Čínu a Kóreu až po Japonsko.
Vývoj
Samička po spárení nakladie 500-600 vajíčok, z ktorých sa v máji nasledujúceho roku vyliahnu drobné húseničky, ktoré sú dlhé asi 3 mm. Húsenica v umelých kontinuálnych chovoch sa liahne z vajíčka asi po desiatich dňoch a je veľmi „žravá“. Keď sa hlava húsenice sfarbí do hneda, znamená to, že sa bude zvliekať. Tieto sa počas svojho života cca štyrikrát zvliekajú. Po poslednom zvlečení, keď dosiahnú dĺžku až 90 mm, sa menia na kuklu. Táto je umiestnená v zámotku (kokóne), ktorý jej zaručuje ochranu. Na jeho vytvorenie používa húsenica dve snovacie žľazy, ktorými vylučuje hustú šťavu vo forme dvoch vláken, ktoré sa pri vyústení spájajú v jedno vlákno, ktoré na vzduchu rýchlo stuhne. Vlákno v zámotku meria 900-1000 metrov a jeho hrúbka je okolo 0,037 mm. Hodvábna niť je spoločne s pavučinou najpevnejšou tkaninou a v textilnom priemysle je jedinečnou prírodnou surovinou. Hotové zámotky boli u nás v minulosti vykupované na ďalšie spracovanie v pradiarňach hodvábu. Už v druhej polovici tridsiatych rokov chov priadky morušovej postupne na Slovensku upadal a po druhej svetovej vojne v krátkom čase prakticky úplne zanikol. Mnoho ďalších nočných motýľov vytvára zámotky, ale len niektoré väčšie druhy z čeľadí Bombycidae a Saturniidae sú využívané na výrobu látok.
Zámotok je vytvorený jediným neprerušeným hodvábnym vláknom, ktoré je veľmi jemné a lesklé. K výrobe 1 kilogramu hodvábu je potrebných asi 2–3 tisíc kusov kokónov. Pokiaľ dostaneme po rozpletení z jedného kokónu necelý kilometer vlákna, potom cca 9-10 kokónov by stačilo na dosiahnutie vrcholu Mount Everestu. Na svete je každoročne produkovaných asi 35 tisíc ton surového hodvábu, na produkciu ktorého spotrebujú húsenice asi 500 tisíc ton listov moruše. Podľa údajov v knihe od to E. L. Palmera (Fieldbook of Natural History, 1949), jeden kilogram hodvábu predstavuje asi 3 200 kilometrov vlákna. Ročná celosvetová produkcia hodvábu predstavuje 112 miliárd kilometrov, čo je 300-násobná vzdialenosť medzi Zemou a Slnkom.
Rany z lásky
Rany z lásky ( Sos mi vida) je argentínska telenovela z produkcie spoločnosti Pol-ka Producciones pre televíziu El Trece v rokoch 2006 – 2007. Hlavné úlohy stvárnili herci Natalia Oreiro a Facundo Arana. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Markíza od 1. októbra 2007 do 28. marca 2008 a TV Doma od 14. júna 2010 do 2. mája 2011.
Z rodiny Quesada
Poznámka: aj keď José, Laura a Ana (Coqui) žijú s Martínom Quesadom, ich prijatie čaká v celom seriáli, tak si zachovávajú svoje pôvodné priezvisko. V jednej z posledných častí je ich prijatie formálne, a potom si zmenia priezviská na "Fernández Quesada"
Vysielanie v ostatných krajinách
Volver/Magazine
Teledoce
Telefuturo
Vitaya
Nueva Televisión
FTV
RTL Televizija
Prima TV
Estrella
RTL Klub
Viva
ALSAT M
TV 4 / Polsat
TVI
Домашний
TV Markíza, TV Doma
POP TV
Kanal D
Koha TV
TVN Panamá (2006), NEXtv (2012)
Acasa TV
Siemiatycze
Siemiatycze je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat siemiatycki v rovnomennej gmine.
Žije tu 15 097 obyvateľov (30.6.2007).
Qatar ExxonMobil Open 2009
Qatar ExxonMobil Open 2009 sa konal v dňoch 5. - 10. januára v katarskom Dauhá na otvorených kurtoch s tvrdým povrchom Plexicushion. Rozpočet turnaja bol 1 110 250 USD. Titul v dvojhre obhájil Škót Andy Murray, ktorý vo finále porazil Američana Roddicka 6:4, 6:2. Štvorhru vyhrali Španieli Rafael Nadal a Marc López, ktorí vo finále porazili nasadený pár č. 1 Daniel Nestor, Nenad Zimonjić. Pre Nadala to bol piaty a pre Lópeza prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Geosynklinála
Geosynklinála je rozsiahla labilná sedimentačná časť zemskej kôry, ktorá sa vyznačuje dlhšie trvajúcim poklesom. Názov geosynklinála zaviedol americký mineralóg a geológ J.D. Dana. V geosynklinálach prebiehajú dlhé obdobia usadzovania úlomkov hornín z priľahlých pevnín. Vrstvy týchto sedimentov môžu dosahovať hĺbku až 10 km. Počas nasledujúcich tektonických pohybov sa začnú tvoriť vrásy, vrásové prešmyky ako aj príkrovy, čo zapríčiní vyzdvihovanie sedimentárnych súvrství do veľkých výšok, čo môže mať za následok vznik pásmových pohorí.
Qatar ExxonMobil Open 2009
Dvojhra mužov
🇬🇧 Andy Murray vs. 🇺🇸 Andy Roddick 6-4 6-2
Geosynklinála
Dnes všeobecne uznávaná teória globálnej tektoniky teóriu geosynkinál prekonala. Napriek tomu že geosynklinálna koncepcia nebola správna, vo svojej dobe správne definovala niektoré fázy kontinentálnej kolízie. Za gosynklinály sú dodnes niekedy označované predĺžené oceánske panvy pozdĺž kontinentov. Všeobecne sa odporúča termín geosynklinála nepoužívať.
Qatar ExxonMobil Open 2009
Štvorhra mužov
🇪🇸 Rafael Nadal / 🇪🇸 Marc López vs. 🇨🇦 Daniel Nestor / 🇷🇸 Nenad Zimonjić 4-6 6-4 10-8
Geosynklinála
Starší a súčasný pohľad na geosynklinály
V druhej polovici 19. storočia americkí geológovia James Hall a J.D. Dana na základe výskumu Apalačské pohoria vyslovili takzvanú geosynklinálnu koncepciu vzniku pohorí. Pred všeobecným prijatím teórie platňovej tektoniky sa niektorí geológovia domnievali, že geosynklinály sú rozsiahle priehlbeniny zemskej kôry, ktoré vznikajú v bezprostrednej blízkosti pevnín, v moriach strednej hĺbky (asi 200 - 1000 m), ktorých dno počas tohto procesu poklesávalo. Poklesávanie morského dna blízko pevnín, na rozdiel od dnešnej predstavy, odôvodňovali tým, že sa v týchto oblastiach zemská kôra ľahšie ohýba. Po dosiahnutí kritickej hĺbky asi 14 km, podľa ich predstáv dochádzalo k horizontálnemu stlačeniu más sedimentov a následnému vzniku pásmového pohoria. Dnes sa geosynklinály nepovažujú za príčinu vzniku pohorí, ale za jeden z javov, ktorý predchádza ich výzdvihu a zapadá do koncepcie globálnej platňovej tektoniky.
Geosynklinálne oblasti
Zo štúdia geosynklinál, bola evidentná existencia paralelných pásov s odlišným typom sedimentov. Z pohľadu dnešnej koncepcie platňovej tektoniky možno tieto oblasti charakterizovať nasledovným spôsobom:
Elektrický rušeň 112
Elektrický rušeň 112 (predtým Škoda 78E) bol elektrický posunovací rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV. Vznikol rekonštrukciou jediného rušňa radu 110, ktorý bol predtým poškodený pri požiari. Rekonštrukcia bola dokončená v roku 1979.
Vývoj
Účelom prestavby poškodeného stroja na iný typ bola potreba vyskúšať nové technológie pre plánovaný rad 111. Nový bol predovšetkým systém regulácie výkonu – a to pulzná regulácia. V skúšobnej prevádzke vykazoval rušeň pri posune oproti predchádzajúcemu radu 110 úsporu elektrickej energie až 55%. Skúšky boli úspešné a mohlo sa teda pristúpiť k výrobe sériových strojov novej rady 111.
V Morávkách
V Morávkách je prírodná rezervácia ev. č. 1080 neďaleko obce Myslív v okrese Klatovy. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Budova Roľníckej vzájomnej pokladnice
Budova (bývalej) Roľníckej vzájomnej pokladnice môže byť:
V Morávkách
Predmetom ochrany je ochrana zvyšku bývalých obecných pastvín (drah) s výskytom značne ohrozených a chránených druhov rastlín.
Cayenne
thumb|Mapa
Cayenne je hlavné a najväčšie mesto francúzskeho zámorského departementu a regiónu Francúzska Guyana. V sčítaní obyvateľstva z roku 2006 malo mesto 50 594 obyvateľov.
V meste sa nachádzajú lodenice a rafinérie cukru. Mesto je známe pre svoju širokú etnickú diverzitu a každoročné festivaly.
Polohopis
Cayenne má rozlohu.
Dejiny
Prvé sídlo na mieste dnešného mesta bolo založené francúzskymi kolonizátormi v roku 1604 a krátko na to zničené Portugalčanmi. V roku 1643 sa Francúzi vrátili a založili mesto Cayenne. Následne boli vyhnaní domorodcami. Stabilné mesto sa podarilo obnoviť v roku 1664. Neskôr vládu nad mestom prevzali Holanďania, Angličania až napokon ostalo pod správou Francúzov. V roku 1809 do mesta vtrhlo britsko-portugalské vojsko a až do roku 1814 bolo pod správou Brazílie. Od roku 1854 do 1938 bolo mesto Francúzmi využívané ako miesto na odpykávanie trestov.
Obyvateľstvo
Cayenne má 57047 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bessas
Poloha
Bessas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bessas má 207 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bobby Colomby
Bobby Colomby, rodným menom Robert Wayne Colomby (* 20. december 1944, New York) je americký bubeník a hudobný producent, jeden zo zakladateľov skupiny Blood, Sweat & Tears. Hral tiež na spoločnom albume Johna Calea a Terryho Rileyho nazvaného Church of Anthrax. V roku 2000 založil spoločne so spevákom Richardom Marxom hudobné vydavateľstvo Signal 21 Records.
Počas svojej kariéry spolupracoval aj s ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patria napríklad Al Kooper, Eddie Palmieri alebo Chris Botti. Ako producent sa podieľal napríklad na eponymnom albume basgitaristu Jaca Pastoriusa alebo na albume Courage speváčky Pauly Cole.
Systém názvov domén
DNS poskytuje na internete všeobecne dôležitú službu, pretože kým počítače a sieťový hardvér pracujú s IP adresami, ľudia si vo všeobecnosti ľahšie pamätajú mená strojov a domén pri použití napr. v URL a e-mailovej adrese (obzvlášť nepríjemné by to bolo pri IPv6 adrese). DNS tak tvorí prostredníka medzi potrebami človeka a softvéru.
Využitie
Najzákladnejšie využitie DNS je preklad názvu stroja na IP adresu. Podobá sa to telefónnemu zoznamu. Napríklad ak chcete vedieť IP adresu stránky en.wikipedia.org, tak DNS vám povie, že IP adresa tejto stránky je 91.198.174.192. DNS má však aj ďalšie dôležité typy využitia.
DNS umožňuje priradenie internetovej adresy k stránke nejakej organizácie či firme ktorú reprezentuje, nezávisle od fyzickej smerovacej hierarchie, ktorú predstavuje číselná IP adresa. Vďaka tomu internetové odkazy môžu reprezentovať to isté, čo daná IP adresa, a tak môžeme použiť ľuďom bližšiu formu (napr. "wikipedia.org"), čo sa celkom určite pamätá ľahšie ako IP adresa (napr. 91.198.174.192). Takto majú ľudia výhodu pri zadávaní URL, resp. e-mailovej adresy, keďže sa nemusia starať o to, ako počítač daný odkaz nájde.
Takto DNS poskytuje schopnosť priradenia domény (pozri doména najvyššej úrovne) a jej mapovanie v sieti IP adries, napríklad serverom, ktorý uchováva pre každú doménu jej vlastný zápis zmien, čím predchádza potrebe hlavného správcu k akejkoľvek aktualizácii.
História DNS
Zvyk používania názvu ako pre človeka vhodnejšej alternatívy počítačovej adresy je dokonca starší ako TCP/IP a pochádza z éry ARPANETu. Pôvodne každý počítač získal súbor HOSTS.TXT od SRI (dnes SRI International), ktorý obsahoval tabuľku mapovaní názvov na adresy.
Technicky tento súbor stále existuje – väčšina dnešných systémov môže, či už predvolene alebo po konfigurácii hľadať preklad hostname na IP adresu najprv v tomto tzv. hosts file a až potom, keď sa záznam nenájde poslať dopyt DNS.
Rozmach sietí si vyžiadal škálovateľnejší systém – taký, ktorý by zaznamenal zmenu adresy stroja na jednom mieste a dal všetkým ostatným strojom o tom dynamicky vedieť. Prichádza DNS.
DNS vynašiel Paul Mockapetris v roku 1983; originálna špecifikácia sa nachádza v RFC 882 a 883. V roku 1987 aktualizovali špecifikáciu RFC 1034 a RFC 1035, čím sa RFC 882 a RFC 883 stali zastarané. Niekoľko ďalších RFC navrhlo do protokolov rôzne zmeny.
Eurypontovci
Eurypontovci (gréc. Δυναστεία Ευρυποντιδών) boli spolu s Agiovcami kráľovské rodiny, z ktorých volili kráľov v starovekej Sparte.
Systém názvov domén
Typy DNS záznamov
Iné druhy záznamov slúžia jednoducho na informačné účely (napríklad LOC záznam udáva fyzické umiestnenie stroja) alebo uloženie experimentálnych údajov (napríklad WKS záznam udáva zoznam serverov poskytujúcich v rámci domény niektoré zo štandardných služieb ako HTTP alebo POP3).
Eurypontovci
Sparta a pôvod Eurypontovcov
Najstaršie dejiny Sparty sú veľmi málo známe. Z vykopávok sa dá usudzovať, že Sparta bola významným mestom už v mykénskom období. Okolo roku 1200 pred Kr. územie Lakónie dobyli Dóri (predkovia Sparťanov) a pôvodné achájske obyvateľstvo si podrobili.
Podľa mýtov Sparťania odvodzujú pôvod názvu Sparty (gréc. Lakedaimón) od kráľa Lakedaimóna (syna boha Dia), ktorý dostal vládu nad krajinou od svojho svokra riečneho boha a kráľa Euróta. Sídelné mesto nazval Lakedaimón menom svojej manželky Sparta. Po Lakedaimónovi vládol jeho syn Amyklas a po nich ďalší ich potomkovia. Slávna Trójska vojna prebiehala počas vlády Menelaa. Po trójskej vojne za vlády Menelaovho vnuka Tisamena napadli ich kráľovstvo Dóri vedení Heraklovcami. Aristodémos, pravnuk Herakla, a jeho bratia viedli posledný piaty útok na mykénsky Peloponéz. Počas záverečnej bitky bol Aristodemos zabitý a dobyté územie sa malo stať kráľovstvom jeho syna, ale keďže mu jeho manželka Argeia porodila dvojičky (Eurysthenes a Prokles) a nechcela prezradiť, že ktorý z nich sa narodil prvý, rozhodlo sa, že budú vládnuť obaja. Nástupcovia oboch kráľov potom vládli v rámci svojho rodu. Nástupcovia Eurysthena v línii rodu Agiovcov a nástupcovia Prokla v línii rodu Eurypontovcov. Takto sa pokúšali Sparťania vysvetliť vznik ich dvojkrália.
Králi Eurypontovcov
Králi v Sparte boli volení z dvoch kráľovských rodov Agiovcov a Eurypontovcov, medzi ktorými platil striktný zákaz uzatvárať manželstvá. Následníkom kráľa mal byť vždy najbližší príbuzný. Králi podliehali od najstarších čias kontrole. Tou kontrolou bol päťčlenný zbor eforov (dozorcov), ktorí popri iných povinnostiach dozerali aj na vládnutie kráľov. Herodotos napísal, že tento kontrolný inštitút vznikol už v čase legendárneho zákonodarcu Sparty Lykurga, ale Diogenes Laertios nesúhlasí, tvrdí, že to bolo až v dobe spartského filozofa Chilona. (šieste storočie pred Kr.)
Králi Eurypontovcov od ich mýtického zakladateľa Prokla, až do obdobia okolo polovice siedmeho storočia pred Kr. nie sú historicky doložení a s veľkou pravdepodobnosťou patria do oblasti mýtov. Práve u týchto kráľov Eurypontovcov sú v zoznamoch na rozdiel od zoznamu rodu Agiovcov u antických historikov nezhody. Ako príklad v zozname Herodota sa kráľ Sóos ako následník Prokla nenachádza, ale u neskorších autorov napr. u Plutarcha a Pausania sa uvádza. Diodoros vo svojej knihe poskytuje podľa neho detailnú chronológiu najstarších kráľov v ktorej chýbajú mená niektorých kráľov uvedených Herodotom. Diodoros píše, že osemdesiat rokov po tradičnej Trójskej vojne (1104 pred Kr.) začal vládnuť Prokles, ktorý vládol 49 rokov a ďalší jeho nástupcovia v poradí Prytanis 49 rokov, Eunomos 45 rokov, Chariláos 60 rokov, Nikandros 38 rokov, a Theopompos 47 rokov. Diodoros tvrdí, že prvá olympiáda (776 pred Kr.) sa konala počas posledne uvedeného kráľa. Tých nezhôd je v zoznamoch starších kráľov viac.
Niektoré chronologické údaje a menoslov kráľov Sparty dynastie Eurypontovcov je v nasledujúcej tabuľke upravený tak, aby súhlasil s údajmi od Pausania.
Cory Doctorow
Cory Doctorow (* 17. júl 1971, Toronto, Ontário, Kanada) je bloger, novinár a autor vedeckej fantastiky, ko-editor populárneho blogu Boing Boing. Je zástancom liberalizácie zákonov o autorských právach a propagátorom organizácie Creative Commons a pri publikovaní svojich kníh používa niektoré z jej licencií. Medzi témy jeho prác patria Digital rights management, výmena súborov, tematika technologického pokroku, podstaty vedomia a osobnej slobody.
Životopis
Doctorow sa narodil v kanadskom Toronte v trockistickej učiteľskej rodine, Vyrastal atmosfére spoločenského a politického aktivizmu, už ako dieťa sa podieľal na kampaniach Greenpeace a hnutia pre nukleárne odzbrojenie. Vyštudoval tzv. slobodnú strednú školu v Toronte s názvom SEED School, a potom študoval na štyroch univerzitách, ale ani z jednej nezískal akademický titul.
V polovici roku 2006 sa presťahoval z Londýna, kde predtým počas štyroch rokov pracoval ako Koordinátor európskych záležitostí pre Electronic Frontier Foundation a pomáhal zriadiť Open Rights Group (Skupinu otvorených práv), do Los Angeles v Kalifornii. V januári 2006 z Electronic Frontier Foundation odišiel, aby sa stal profesionálnym spisovateľom. Doctorow strávil akademický rok 2006-2007 ako hosťujúci profesor na University of Southern California, kde vyučoval napriek tomu, že nemá formálny akademický titul. Potom sa vrátil do Londýna. Často verejne prednáša na témy autorských práv.
Dielo
Doctorowov prvý román Down and Out in the Magic Kingdom vyšiel v januári 2003 ako prvý román, publikovaný pod jednou z licencií Creative Commons. Licencia dovoľovala čitateľom šíriť elektronickú verziu textu, za predpokladu, že ju nepoužili s cieľom tvoriť zisk a nepovoľovala tvoriť odvodené diela. Elektronická verzia bola vydaná súčasne s tlačenou.
V marci 2003 bola licencia zamenená inou, ktorá dovoľuje tvorbu odvodených prác, ako je fan fiction, ale stále zakazuje komerčné využitie. V auguste 2003 vyšlo v Salon.com „pokračovanie“, poviedka s názvom Truncat. Doctorowove ďalšie dva romány vyšli pod obdobnými licenciami Creative Commons a nasledovali rovnaký model, kde sa digitálna verzia sprístupňuje zdarma súčasne s tlačeným vydaním knihy. Sám autor tvrdí, že sa to na predajnosti jeho kníh odráža pozitívne, pretože si ich prečíta viac ľudí a tí, ktorým sa naozaj kniha páči, si ju potom aj kúpia.
V roku 2000 Cory Doctorow získal cenu Johna W. Campbella pre najlepšieho nového autora, v roku 2003 cenu Locus Award za najlepší prvý román (Down and Out in the Magic Kingdom), a v roku 2004 cenu Sunburst za najlepšiu kanadskú Sci-fi (za zbierku poviedok A Place So Foreign and Eight More).
Iné
right|250px|thumb|Cory Doctorow v Stanforde, 2006
Medzi Doctorowove ďalšie práce patrí jeho prvá kniha, The Complete Idiot's Guide to Publishing Science Fiction (2000), a jeho články do Boing Boing, weblogu, ktorý ko-edituje, ako aj pravidelné stĺpčeky v časopisoch Popular Science a Make. Ďalej píše do magazínu Wired magazine, a príležitostne prispieva do iných časopisov a novín ako New York Times Sunday Magazine, Globe and Mail, Asimov's Science Fiction Magazine, a Boston Globe. V roku 2004 napísal esej o Wikipedii, ktorá je zahrnutá v The Anthology at the End of the Universe. V tom istom roku prezentoval na Microsoft's Research Group prednášku o technológii, copyrighte a DRM.
V roku 1999 bol regionálnym riaditeľom Science Fiction and Fantasy Writers of America pre Kanadu. Coryho rodičia naznačili, že by mohli byť v príbuzenskom vzťahu k spisovateľovi E. L. Doctorowovi, ale samotný E. L. Doctorow to nedokázal potvrdiť ani vyvrátiť.
Sokółka
Sokółka je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat sokólski v rovnomennej gmine.
Žije tu 18 739 obyvateľov (30.6.2007).
Whitney Houstonová
18. júla 1992 sa vydala za speváka Bobbyho Browna. Po necelom roku sa im narodila dcéra Bobbi Kristina Houston Brown, jej prvé dieťa, jeho štvrté.
16. októbra 2006 bolo ich manželstvo rozvedené.
11. februára 2012 bola Whitney Houston nájdená mŕtva vo svojej izbe v hoteli v Beverly Hills. Príčinou úmrtia bolo utopenie sa vo vani.
1 americký dolár
1 americký dolár alebo slovom jeden americký dolár môže byť:
Zoznam planétok 74001 – 74250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Laura Bushová
Laura Lane Bushová, rodená Welchová, (* 4. november 1946, Midland, Texas, USA) je manželka bývalého prezidenta USA Georga W. Busha. Podľa časopisu Forbes bola v roku 2004 druhou najmocnejšou ženou v USA a štvrtou na svete.
Študovala najprv na Southern Methodist University, kde v roku 1968 získala bakalársky titul v odbore učiteľstvo. Následne pracovala ako učiteľka na druhom stupni na základnej škole. Neskôr pokračovala v štúdiu a získala magisterský titul na The University of Texas at Austin, kde študovala knihovníctvo. Následne pracovala ako pracovníčka knižnice.
So svojim budúcim manželom Georgeom W. Bushom sa stretla v roku 1977. Vzali sa o rok neskôr. V roku 1981 sa im narodili dcéry dvojičky. Po svadbe s Bushom sa začala politicky angažovať. Pomáhala manželovi pri jeho úspešnej kampani, po ktorej bol zvolený do Kongresu v roku 1978.
Prithví
Pr(i)thví alebo Pr(i)thví mátá (Matka Zem) je indická bohyňa zeme, významná bohyňa rgvédskeho panteónu, manželka Djausa. Ako Prithví Dévi je jednou z dvoch manželiek boha Višnu.
Jednodolárová minca
Jednodolárová minca môže byť:
Canberra
náhľad|[[Austrália (štát)|Austrálsky parlament a starý austrálsky parlament (spredu)]] náhľad|Predný vchod do parlamentu náhľad|Otvorenie parlamentu v [[máji 1927]] náhľad|150px|[[Black Mountain Tower, Canberra]]
Naussac (Lozère)
Naussac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Canberra
Canberra je hlavné mesto Austrálie a s počtom obyvateľov 420 000 najväčšie vnútrozemské mesto. Nachádza sa na severe v Teritóriu austrálskeho hlavného mesta (ACT), 300 kilometrov na juhozápad od Sydney a na severovýchod od Melbourne.