cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Generácia 90
Generácia 90 bola otvorená a nezaťažená udalosťami spred revolúcie, niesla však bremeno hľadania finančnej podpory v čase hlbokej krízy slovenského filmu. Jej tvorcovia už vo svojich študentských filmoch priniesli nové prvky v ponímaní filmového dokumentu, ktoré odvtedy naďalej rozvíjajú. Prehodnocujú tradičný vzťah dokumentu ku skutočnosti a prekračujú druhové a žánrové hranice, ale priniesli tiež nové dimenzie v produkcii dokumentu (v čase, keď študovali, nebolo zvykom vytvárať vlastné produkcie, okolnosti ich však naučili, že môžu aj sami, alebo cez firmy, ktoré si na tento účel sami vytvoria, žiadať a dostávať financie z fondov a grantov), hľadajú tiež nové cesty k divákom.
Túto generáciu najviac poznačili traja pedagógovia a dokumentaristi: Dušan Hanák, Martin Slivka a Boris Hochel.
Spoločné znaky
Pavel Branko píše o týchto spoločných znakoch Generácie 90: „Pátravý vhľad do vnútorného sveta protagonistov, psychologizácia, aj keď iba observatívna, teda čosi, čo ortodoxný dokumentarizmus jednej celej tvorivej fázy chápal viac-menej ako zakázané územie.“
Inde zase píše o „dokumentaristike osobitného, psychologického razenia“  a o „dôraze na autenticitu a reportážnosť“.
Píše aj, že: „Túto generáciu prevažne charakterizuje v jej najautentickejších inšpiráciách záujem nie o veľké sociálne či sociologické sondy, ale skôr pohľad na svet a život cez „kvapku vody“, cez individuálny osud alebo rodinnú skupinu, niekedy aj rovno autobiograficky.“
Peter Kerekes v rozhovore pre dokofilm.sk hovorí: „Možno nás charakterizuje práve to, že rozmýšľame v tradične filmovej, záberovej estetike.“
Zuzana Piussi
V jednom rozhovore konštatuje, že vyrába „kreatívne dokumenty“ (myslí tým „umelecké filmy“, nie „dokumenty pre televíziu“). Hovorí: ''„Robím filmy ako provokáciu. Film musí mať zmysel pre humor. Aj v Stoke prevládol často smiech slzy. Dokument môže vzniknúť iba vtedy, keď sa vám ľudia otvoria.“ Čo sa týka filmu Od Fica do Fica, ktorý ukazuje protesty Gorila s pokusom preskúmať ich organizačné zázemie, hovorí nasledovné: „scéna z filmu, v ktorom sa ľudia zhromaždili na Hlavnom námestí a ktorá sa pokúša vyvolať diskusiu k témam národnej obrany a hospodárskeho rastu, sa ponáša na surrealistickú poetiku divadla Stoka. Je to moja obľúbená scéna. Ukazuje ako nestálo funguje systém na Slovensku, keď sa ľudia musia na čomsi dohodnúť. Scény ako táto nemôžu byť inovatívne, jednoducho vás inšpirujú a zachytíte ich.“''
FastTrack
FastTrack je protokol pre peer-to-peer zdieľanie súborov. Používajú ho klienty Kazaa (a odvodené ako Grokster, iMesh). Pôvodne ho používal aj klient Morpheus, ale neskôr mu bol zamedzený prístup.
Generácia 90
Zuzana Piussi
Jej autorské dokumenty divákom v prvom rade nič nevnucujú, množstvo otázok z nich plynúcich necháva zámerne nedopovedaných, aby si diváci mohli urobiť svoj vlastný názor na danú problematiku. Zároveň odmieta akékoľvek predsudky. Jej filmy sú pre ňu akýmsi prostriedkom k eliminovaniu predsudkov.
Spoločným znakom všetkých jej autorských dokumentov je provokácia a veľmi krátka doba ich realizácie. Vo svojich dokumentoch hľadá odpovede na to, čo by sme všetci radi vedeli, len sa zväčša bojíme spýtať.
Peter Kerekes
Jeho filmy sú poznačené dvoma poetikami. Prvou je tá hanákovská, čisto filmová, a druhou je vachkovská – spochybňujúca, akčná. Inými slovami je to dokumentarista, ktorý sa snaží autentické zosnímané scény zámerne štylizovať. Zo svetových dokumentaristov podobný režijný prístup zastáva napríklad Ulrich Seidl.
Peter Kerekes má na jednej strane veľký rešpekt k protagonistom; nikdy si nerobí srandu proti nim, iba s nimi. Na druhej strane má určitú nedôveru voči realite, snaží sa preniknúť pod jej povrch, a čo je pre jeho filmy úplne najdôležitejšie: snaží sa prísť k pointe nejakým vtipom. Nie kvôli tomu, aby sa ľudia rehotali, ale preto, aby sa ľudia zasmiali vtedy, keď pochopia súvislosti.
FastTrack
Architektúra
Medzi vlastnosti patrí schopnosť pokračovať v prerušenom sťahovaní a súčasné sťahovanie segmantov jedného súboru od viacerých klientov. To umožňuje hašovací algoritmus UUHash.
Generácia 90
Peter Kerekes
Filmový publicista a kritik Pavel Branko jeho tvorbu definuje takto: ''„Jeho dokumenty sú spravidla výsledkom výprav do hlbín ľudských duší, či už jednotlivcov, sociálnych skupín alebo kombinácie oboch. Štylisticky nadväzuje na poetiku asociatívnu či pocitovú, pracuje s metaforikou, kontrastom a kontrapunktom, obja­vujúc mnohotvárnosť slovenskej multietnicity. Každým filmom zatiaľ vstupoval aj poe­tikou na nový, skladobne neprebádaný terén, nestaval na istote už overeného, a každým slávil úspech.“''
Pavol Barabáš
Ako prvý rozvinul zárodky „extrémnej“ dokumentaristiky, založené ešte v podmienkach štátneho filmu (Ján Piroh – Kangčendžonga; 1981).
Pavol Barabáš je tak trochu opakom režijného prístupu Petra Kerekesa, pretože skladba Barabášových filmov je spravidla prehľadná, vizuálny profil podmanivý, dej pútavý a sprievodné slovo práve len sprievodné slovo. Je to typ priamočiarej dokumentaristiky, autorsky postavenej na odvekej túžbe človeka vkročiť tam, kam ešte nik nevkročil a kam zaňho vkročili zobrazení pozemskí hrdinovia bez bázne a hany.
Matematická zákonitosť
Matematická zákonitosť platí absolútne a bez výnimky pre všetky prípady, ktoré opisuje. Napríklad tvrdenie súčet dvoch párnych čísel je párne číslo platí pre každé dve párne čísla a má teda nekonečne veľa konkretizácií. Presahuje tak hranice zmyslového poznania, lebo počet vnemov je iba konečný. Konečným ostáva, aj keď k nemu pridáme vnemy všetkých ľudí, ktorí kedy žili. Preto je tvrdenie zmyslami neoveriteľné a jeho dôkaz musí nutne byť 'nadzmyslový'. Metóda takého dôkazu je nerozlučne spojená so vznikom matematiky.
Tvrdošovce
Dejiny
V rokoch 1938-1945 bola obec na základe tzv. Viedenskej arbitráže okupovaná Maďarskom. Počas okupácie nebola v obci žiadna škola so slovenským vyučovacím jazykom.
Kultúra
Svätoštefanský beh je 5 km cestný beh, ktorý sa koná počas Dní sv. Štefana. Trať má platnú certifikáciu premerania SAZ.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádza základná škola Jána Amosa Komenského s VJS a základná škola Károlya Szemerényiho s VJM. Okrem kostola sv. Štefana kráľa sa tu nachádza nový kostol Panny Márie Fatimskej z roku 1995.
Nágocs
Nágocs je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Tab.
Má rozlohu 2226 ha a žije tu 669 obyvateľov (2007).
Château-Chinon (Ville) (obvod)
Château-Chinon (Ville) je obvod v departemente Nièvre a regióne Burgundsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 12 obcí.
William Shockley
William Bradford Shockley (* 13. február 1910, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 12. august 1989, Stanford, Kalifornia, USA) bol americký fyzik a vynálezca.
Spolu s Johnom Bardeenom a Walterom Houserom Brattainom je vynálezcom tranzistoru, za čo im bola všetkým trom v roku 1956 udelená Nobelova cena za fyziku. Shockleyho úsilie o komercializáciu vynálezu tranzistoru viedlo k tomu, že sa Silicon Valley v Kalifornii stalo mimoriadne významným centrom výskumu a vývoja v oblasti elektroniky. V neskorších rokoch svojho života bol Shockley profesorom na Leland Stanford Junior University a tiež zástancom a obhajcom eugeniky.
Akademická knižnica (vysokoškolská knižnica)
náhľad|Maughan Library v anglickej King's College London (2017). Akademická knižnica alebo vysokoškolská knižnica je knižnica, ktorej primárnou funkciou je slúžiť študentom, akademickému a profesionálnemu personálu na univerzitách a iných vysokých školách či inštitúciách postgraduálneho štúdia (môže ale slúžiť aj verejnosti). Akademická (najmä základná) knižnica univerzity sa označuje aj ako univerzitná knižnica.
Akademická knižnica je inými slovami „špecializovaná knižnica, ktorá získava, spracúva a sprístupňuje dokumenty s cieľom informačného a dokumentového zabezpečenia vyučovacieho a vedeckovýskumného procesu vysokej školy“. Poskytuje služby pedagógom, vedeckým pracovníkom a riadiacim pracovníkom vysokej školy, jej študentom (poslucháčom), prípadne aj širšej odbornej verejnosti. Profilácia jej fondov závisí od špecializácie vysokej školy.
Akademická knižnica má obyčajne organizačnú formu ústredných knižníc vysokých škôl resp. fakúlt a čiastkových knižníc pri jednotlivých katedrách, seminároch a iných vysokoškolských pracoviskách.
Akademické knižnice na Slovensku
Podrobnosti v slovenských pomeroch upravuje knižničný zákon č. 126/2015 Z. z., podľa ktorého je akademická knižnica knižnicou vysokej školy alebo jej fakulty, pričom môže plniť aj úlohy špecializovanej vedeckej knižnice. V prostredí slovenského knihovníctva je na označenie vysokoškolských, univerzitných a fakultných knižníc zaužívaný odborný termín akademická knižnica.
Na Slovensku tvoria akademické knižnice špecializovanú sieť v rámci knižničného systému Slovenskej republiky.
Metodickou inštitúciou s celoštátnou pôsobnosťou pre akademické knižnice je Slovenská pedagogická knižnica.
Courgenard
Courgenard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Fontenelle (Aisne)
Fontenelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Courgenard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Fontenelle (Aisne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Courgenard
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fontenelle (Aisne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štatistická zákonitosť
Štatistická zákonitosť je forma prejavu zákonitej súvislosti medzi predchádzajúcim a nasledujúcim stavom systému, forma kauzálneho vzťahu, pri ktorom daný stav systému určuje všetky jeho nasledujúce vzťahy nie jednoznačne, ale iba s určitou pravdepodobnosťou, ktorá je objektivnou mierou možnosti realizácie tendencií zmeny, obsiahnutých v minulých stavoch. Štatistická zákonitosť pôsobí vo všetkých neautonómnych systémoch, ktoré závisia od stále sa meniacich vonkajších podmienok a obsahujú veľmi veľké množstvo prvkov.
Ruda nad Moravou
Ruda nad Moravou je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2013 tu žilo 2 579 obyvateľov, z toho 1 306 mužov a 1 273 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 39,5 roka, ženy 41,9 roka).
Nagyberény
Nagyberény je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Siófok.
Má rozlohu 2314 ha a žije tu 1391 obyvateľov (2007).
Direct Connect
Direct Connect je protokol pre peer-to-peer zdieľanie súborov. Najpopulárnejší klient pre Windows je DC++.
Architektúra
Direct connect má strednú mieru decentralizácie. Peer klienty nekomunikujú priamo, ale sa pripájajú na jednotlivé huby. Hub je server poskytujúci klientom služby informácie o klientoch, vyhľadávanie a chat. Neexistuje však centrálna databáza hubov, hoci sa vydáva oficiálny zoznam niektorých hubov. Škálovateľnosť hubov je problémom vzhľadom na závislosť protokolu na broadcastoch.
Suchý potok (prítok Skalného potoka)
Suchý potok je potok v Dolnom Zemplíne, v severovýchodnej časti okresu Michalovce. Je to pravostranný prítok Skalného potoka, má dĺžku 3,2 km a je tokom VIII. rádu.
Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na severovýchodnom svahu Zaňovca (507,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 450 m n. m. V pramennej oblasti tečie juhovýchodným smerom, následne sa stáča na juh a sprava priberá prítok z juhojuhovýchodného svahu Zaňovca. Ďalej sa opätovne stáča juhovýchodným smerom, na dolnom toku vstupuje do Východoslovenskej pahorkatiny, do podcelku Podvihorlatská pahorkatina. Napokon preteká intravilánom obce Klokočov, kde ústi v nadmorskej výške približne 120 m n. m. do Skalného potoka.
Aomori (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Prefektúra má rozlohu a k 1. októbru 2005 mala 1 436 6288 obyvateľov.
Burn the Witch
Burn the Witch EP je limitované EP skupiny Stone Gods.
Reading F.C.
Reading Football Club je anglický profesionálny klub z mesta Reading, ktorý momentálne hrá druhú najvyššiu anglickú ligu Championship
Klub bol založený v roku 1871 a patrí medzi najstaršie anglické futbalové kluby. Svoje domáce zápasy hráva na štadióne Madejski Stadium, ktorý má kapacitu 24 161 miest. Na tomto štadióne pomenovanom po predsedovi klubu Sirovi Johnovi Madejskemu hrá od roku 1998. Dovtedy presne 102 rokov hrával na Elm Stadium v západnom Readingu.
Vasiľ Turok
Vasiľ Turok (* 8. január 1940 - † 7. november 2005, Prešov) bol rusínsky dramatik, dramaturg a kultúrny pracovník žijúci na Slovensku.
Narodil sa v Habure pri Medzilaborciach.Po stredoškolských a vysokoškolských štúdiách v Bratislave sa vrátil na východ, kde bol pedagógom na Strednej všeobecno-vzdelávacej škole na ul. vtedy Revolučnej (dnes Dilongovej), neskôr aj na Pravoslávnej bohosloveckej fakulte v Prešove. Zapojil sa do procesu obrody rusínstva, identity Rusínov. Neodškriepiteľný je jeho významný prínos v divadelníctve, najmä ako dramaturg, prekladateľ i režisér v jedinom na svete profesionálnom Divadle Alexandra Duchnoviča v Prešove. Bol pri zrode prvej rusínskej kultúrno-národnostnej organizácie vo vtedajšom Česko-Slovensku – Rusínskej obrody, bol  prvým predsedom Svetovej rady Rusínov (SRR) ako výkonného výboru prvej medzinárodnej rusínskej organizácie – Svetového kongresu Rusínov.
Saint-Xandre
Saint-Xandre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tottori (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Tottori (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Čúgoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Tottori. Je to prefektúra s najmenším počtom obyvateľov.
Prefektúra má rozlohu a k 1. aprílu 2007 mala 600 209 obyvateľov.
Nagyberki
Nagyberki je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Má rozlohu 2174 ha a žije tu 1461 obyvateľov (2007).
Sobotín
Od obce Sobotín sa 1. januára 2010 po referende oddelila nová obec Petrov nad Desnou aj s osadou Terezín.
Libina - U Černušků
Libina - U Černušků je prírodná pamiatka ev.č.5847 v obci Horní Libina, v okrese Šumperk. Pamiatku spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR
Ochrana
Predmetom ochrany je letná kolónia netopiera brvitého (Myotis emarginatus). Príležitostne se v areáli majetku objavujú i ďalšie druhy netopierov, predovšetkým netopier čierny (Barbastella barbastellus).
Štefan Pilárik
Štefan Pilárik (* 1615, Očová – † 8. február 1693, Neusalz, Nemecko) bol slovenský básnik, prekladateľ a autor autobiografických diel radiaci sa medzi barokových autorov.
Životopis
Pochádzal zo zemianskej rodiny evanjelického farára a dostalo sa mu solídneho vzdelania vo viacerých školách: Očová, Bardejov (16301633), Banská Bystrica (16331635). Po ukončení štúdia pracoval ako učiteľ, evanjelický farár a kazateľ. Pôsobil na pomerne veľkom území Slovenska, pretože sa neustále sťahoval (Ilava, Spišská Teplica, Trenčín, Senica (16631672), Dolná Strehová). Počas vojny proti Turkom sa v roku 1663 dostal do tureckého zajatia, kde zostal len mesiac. Neskôr sa presťahoval do Nemecka, kde pôsobil v hornolužickej exulantskej obci Neusaltz ako farár.
Tvorba
Jeho prvé literárne diela boli preklady teologickej literatúry. Svoje diela písal v nemčine, češtine i latinčine. Vo svojej tvorbe sa venoval náboženským dielam a súdobým problémom, akými boli aj konflikty panovníka s tureckými útočníkmi, ale tiež sa venoval problémom medzi protestantmi a katolíkmi. Vo viacerých dielach využíva pri opisoch vlastné zážitky, čím sa stali čiastočne autobiografickými.
Používal účinné naturalistické opisy udalostí, ale tiež ich hodnotil zo silne moralistického postavenia, pretože sa snažil napraviť ľudstvo vierou v Boha, vďaka čomu sa jeho diela stávajú jasne barokovými, pričom používal aj mystické motívy. Pilárikove diela sa často prikláňali ku kazateľskému a rečníckemu štýlu. Vďaka dokumentárnosti a dôslednému zobrazovaniu skutočností je jeho dielo Sors Pilarikiana… jediným viac-menej faktografickým dielom v slovenskej literatúre.
Vedecká knižnica
Vedecká knižnica je knižnica, ktorá získava, spracúva a sprístupňuje dokumenty a informácie z určitého vedného odboru, resp. skupiny vedných odborov. Spravidla sú prístupné širokej verejnosti, ich služby však využíva najmä odborná verejnosť (vedeckí a odborní pracovníci) a študenti stredných a vysokých škôl. Poskytujú širokú škálu knižničných služieb, bibliografických a rešeršných služieb, rozvíjajú medzinárodnú výmenu publikácií a medziknižničnú výpožičnú službu. Svojou činnosťou podporujú rozvoj vedy, výskumu a vzdelávania v príslušnej vednej oblasti.
Typológia
Z hľadiska profilácie fondov ich možno rozdeliť na:
Vedecké knižnice na Slovensku
Vedecké knižnice tvoriace Knižničný systém SR:
Špecializované vedecké knižnice:
Apollofanes
Apollofanes alebo Apollofanés (Apollofanes, iný prepis: Apollofanés, ) môže byť:
Apollophanes môže byť aj:
Fontenelle-en-Brie
Fontenelle-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ada Jonathová
Ada E. Jonathová (* 22. jún 1939, Jeruzalem, Izrael) je izraelská biochemička.
Špecializuje sa na kryštalografiu, významným je jej výskum štruktúry ribozómu. V súčasnosti je riaditeľkou Helen and Milton A. Kimmelman Center for Biomolecular Structure and Assembly Weizmannovho inštitútu vied. V roku 2009 získala Nobelovu cenu za chémiu za objasnenie štruktúry a funkcie ribozómu, čím sa stala historicky prvou izraelskou laureátkou Nobelovej ceny a len štvrtou ženou, ktorá získala Nobelovu cenu za chémiu.
Courtillers
Courtillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Ada Jonathová
Za svoj výskum získala rad cien, vrátane Wolfovej ceny za chémiu v roku 2006, alebo Izraelskej ceny za chémiu v roku 2002.
Životopis
Po absolvovaní strednej školy sa vrátila študovať do Jeruzalema, kde absolvovala Hebrejskú univerzitu. Tam získala titul bakalára z chémie (1962) a magistra z biochémie (1964). V roku 1968 získala titul Ph.D. z röntgenovej kryštalografie na Weizmannovom inštitúte vied.
Má jednu dcéru, Chagit Jonathovú, lekárku v Šeba Medical Center a vnučku No'u.
Morganove zákony
Morganove zákony sú pravidlá usporiadania génov v chromozómoch, odvodené zo zákonitostí o dedičnosti znakov podmienených génmi vo väzbe. Názov majú podľa Morgana.
Courtillers
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Phil Rizzuto
Philip Francis Rizzuto, známy ako Phil Rizzuto, prezývaný The Scooter (* 25. september 1917, Brooklyn, New York – † 13. august 2007, West Orange, New Jersey) bol bývalý bejzbalový hráč, neskôr rozhlasový a televízny športový komentátor, rovnako známy pre svoje hráčske zručnosti ako aj pre svoj populárny, ale idiosynkratický štýl komentovania.
Bol najstarším žijúcim členom Baseball Hall of Fame.
Nagycsepely
Nagycsepely je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Balatonföldvár.
Má rozlohu 1980 ha a žije tu 363 obyvateľov (2007).
De Morganove zákony
De Morganove zákony alebo De Morganove pravidlá sú zákony vyjadrujúce vo výrokovej logike vzťah medzi konjunkciou a disjunkciou a v predikátovej logike vzťah medzi generálnymi a existenčnými vetami.
De Morganove Zákony sú nasledujúce dva:
¬(j ∧ y) ≡ (¬ j v ¬ y),
¬(j v y) ≡ (¬ j ∧ ¬ y),
Pokiaľ ide o množiny, tak sa de Morganove pravidlá interpretujú takto:
(A U B)´ = ( A´ ∩ B´ ),
(A ∩ B)´ = ( A´ U B´ ),
Slepánikovité
Opis
Hady sú malé (dosahujú dĺžku 15-41 cm, väčšinou 20-30 cm), štíhle s hladkými, lesklými šupinami. Sfarbenie tela je striebristo sivé, čierne alebo ružové, niektoré majú aj svetlé škvrny. Všetky majú zuby len v dolnej čeľusti, horná čeľusť je tuhá, Slepánikovité majú zachovaný panvový pletenec so zvyškami zadných končatín vo forme malých ostrôh. Zakrpatené oči sú malé a potiahnuté šupinami. Všetky slepánikovité žijú pod zemou, kde sa živia termitmi a ich larvami. Spôsob rozmnožovania nie je známy. Pravdepodobne kladú vajíčka.
Systematika
Čeľaď slepánikovité (Leptotyphlopidae) má 2 rody:
Warning
Warning je šiesty štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Green Day. Album vyšiel 3.októbra roku 2000 a obsahuje 12 skladieb. Autorom všetkých skladieb je Billie Joe Armstrong a na tomto albume sa po prvý raz od albumu Kerplunk! ako producent nepodieľal Rob Cavallo. Ani tento album však nedosiahol úspech albumu Dookie. Hitmi sa však stali piesne „Minority“, či „Waiting“.
Sainte-Colombe (Charente-Maritime)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Louhans (obvod)
Louhans je obvod v departemente Saône-et-Loire a regióne Burgundsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 79 obcí.
Mie (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry Mie v Japonsku
Mie (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kansai na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Cu.
Prefektúra má rozlohu 5 776,44 km² a k 1. januáru 2003 mala 1 863 815 obyvateľov.
Hoštáky
Hoštáky sú ulica:
Nagykorpád
Nagykorpád je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Nagyatád.
Má rozlohu 3342 ha a žije tu 610 obyvateľov (2007).
Táňa Radeva
Táňa Radeva, rod. Červeňáková (* 27. august 1957, Jastrabie pri Michalovciach) je slovenská herečka.
Absolventka Divadelnej fakulte VŠMU v Bratislave. Hrala v Divadle Jonáša Záborského v Prešove (19801984), Štátnom divadle v Košiciach (19841995), Divadle Andreja Bagara v Nitre (19951997).
Venuje sa aj dabingu, jej najslávnejšou postavou je novinárka Murphy Brownová.
Je vydatá za výtvarníka Miroslava Radeva.
Stavenice
Stavenice je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 142 obyvateľov, z toho 75 mužov a 67 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 39,8 roka, ženy 44,5 roka).
Malta (stavebníctvo)
thumb|Malta spájajúca pálené tehly Malta je kašovitá zmes niekoľkých látok, ktoré po čase stuhnú. Slúži v stavebníctve ako spojovací materiál a omietková hmota. Skladá sa z piesku, vápna, cementu a vody.
Vápenná malta
left|thumb|[[Vedro s maltou]]
Vápenná malta je zmes haseného vápna Ca(OH)2 s vodou a pieskom.
Používa sa predovšetkým na omietanie stien. Navlhčená stena sa pokryje niekoľko centimetrovou vrstvou malty, tá sa nechá mierne vyschnúť a potom sa dorovná orezaním pomocou laty.
V minulosti bol tento druh malty prakticky jediným typom. Pomocou vápennej malty sú postavené prakticky všetky stavby stredoveku.
Vápno z rôznych vápenok nie je rovnakej kvality a máva rozdielne vlastnosti. Záleží na kvalite a hojnosti použitého vápenca. V praxi sa potom stáva, že maltou z vápna z jednej vápenky pri určitom pomere sa dobre omieta a malta z vápna z inej vápenky pri rovnakom pomere je ako voda s pieskom a vyžaduje väčší podiel vápna (tzv. jalové vápno).
Tvrdnutie vápennej malty
Pri tvrdnutí haseného vápna v malte dochádza k jeho reakcií s vzdušným oxidom uhličitým za vzniku pôvodného uhličitanu vápenatého CaCO3:
Ca(OH)2 + CO2 → CaCO3 + H2O
Vápenno-cementová malta
Od konca 19. storočia sa používa vápenno-cementová malta. Jej ďalšou zložkou je portlandský cement, ktorý po vytvrdnutí dáva malte lepšie mechanické vlastnosti. Používa sa na namáhané časti muriva. Cement všeobecne zlepšuje pevnosť muriva, ale na druhej strane zhoršuje jeho priedušnosť. Existujú dva druhy cementu: 32.5 a 42.5. Pre maltu a ľahké betóny je určený 32.5.
Vápenno-cementová malta sa zvyčajne mieša podľa váhového pomeru 100-120 kg vápna a 50-120 kg cementu (podľa požadovanej pevnosti) na 1 m3 piesku a 240 až 350 litrov vody, pričom vodu treba pridávať až nakoniec podľa požadovanej konzistencie. Na praktické účely miešania sa odmeriava "na lopaty". V zásade platí, že na 3 lopaty piesku pripadá 1 lopata vápna a zhruba pol lopaty cementu.
Cementová malta
Cementová malta sa obvykle mieša v pomere 250-450 kg cementu na 1 m3 piesku a 240 až 350 litrov vody. Používa sa na veľmi namáhané murivo.
Óita (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry Óita v Japonsku
Óita (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Óita.
Prefektúra má rozlohu 6 338,82 km² a k 1. októbru 2005 mala 1 209 587 obyvateľov.
Crannes-en-Champagne
Crannes-en-Champagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Phosphatodraco
Opísaný je podľa piatich krčných stavcov a akejsi neidentifikovanej kosti. Podľa prepočtov mal rozpätie krídel až okolo piatich metrov.
Rod Phosphatodraco je jedným z vôbec najmladších známych pterosaurov, ktorý žil krátko pred veľkým vymieraním na rozhraní kriedy a treťohôr (keď všetky pterosaury a dinosaury relatívne náhle vymreli). Je tiež prvým azhdarchidom, známym z územia severnej Afriky.
Fontenoy (Aisne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
F. R. David
F. R. David (vlastným menom Elli Robert Fitoussi; * 1. január 1947, Menzel Bourguiba, Tunisko) je francúzsky spevák.
Kariéra
Začiatkom 70-tych rokov bol členom francúzskej rockovej skupiny Les Variations. Jeho najuznávanejšou skladbou je singel „Words“ z roku 1982, ktorého sa celosvetovo predalo 8 miliónov kópií a dosiahol prvé miesta v rebríčkoch viacerých európskych krajín, ako aj 2. miesto v rebríčku UK Singles Chart na jeseň roku 1983. Stal sa tak 22. najpredávanejším singlom v Spojenom kráľovstve roku 1983. Pieseň je chytľavá, ľahká balada so stredným tempom s jemným, vysokým hlasom.
Zálistok
Zálistok je výhonok, ktorý vyrastá z pazuchy listu na viniči.
Nagyszakácsi
Nagyszakácsi je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Má rozlohu 2137 ha a žije tu 500 obyvateľov (2007).
Saga (prefektúra)
Saga (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Saga.
Prefektúra má rozlohu 2439,31 km² a k 1. októbru 2005 mala 866 402 obyvateľov.
Mâcon (obvod)
Mâcon je obvod v departemente Saône-et-Loire a regióne Burgundsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 124 obcí.
Električková doprava v Kursku
right|thumb|Historická električka right|thumb|Električková vozovňa right|thumb|Električková trať
Električková doprava v ruskom meste Kursk funguje od roku 1898. Spolu 6 liniek jazdí na sieti dlhej 40,4 km s rozchodom.
Vozidlový park
Technický vozňový park sa skladá zo 17 vozidiel.
Sainte-Gemme (Charente-Maritime)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valientov diel
Valientov diel je zalesnený vrch v severnej časti Lúčanskej Malej Fatry. Leží nad obcou Višňové, približne juhovýchodne od Žiliny. Popod vrch vedie diaľničný tunel Višňové.
V obci je zaužívaný názov Goleštan (z ) kvôli výskytu zlata, no týmto názvom je pomenovaný nižší vrchol masívu, ležiaci nad Višňovskou dolinou.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a v katastrálnom území obce Višňové. Najbližšími vrcholmi sú východným smerom ležiaci Hoblík, juhovýchodne situovaný Minčol , južne položená Dolná roveň a na juhozápade situovaná Mikušová.
Výhľady
Zalesnený vrchol obmedzuje výhľad, ktorý je možný len z malých čistín, resp. severozápadného úbočia. Možno tak pozorovať Žilinskú pahorkatinu, no tiež severnú časť Súľovských vrchov, Javorníkov a Kysuckej vrchoviny. Pri vhodných podmienkach možno zhliadnuť tisícovky Moravsko-sliezskych Beskýd (Kněhyně, Smrk a Lysá hora).
Prístup
Na vrchol nevedú značkované trasy, prístup je možný po modrej značke na Holý diel a odtiaľ lesom na vrchol.
Znak Uhorska
Znak Uhorska je doložený od 12. storočia, pričom jeho podoba sa neustále menila. Podoba používaná od 17. storočia (v hrubých rysoch už od 16. storočia) je čiastočne podobná so súčasným štátnym znakom Maďarska.
Slepúšikovité
Slepúšikovité alebo slepcovité (Anomalepididae) je čeľaď hadov patriacich do nadčeľade Scolecophidia.
Opis
Je to najprimitívnejšia čeľaď hadov, jej zástupcovia patria medzi najmenej známe stavovce. Tieto hady sú drobné, s hladkými lesklými šupinami, so štíhlym valcovitým telom a krátkym chvostom. Dosahujú dĺžku 11 -30 cm, väčšinou však len 13-16 cm. Hlava je od trupu oddelená nevýrazne, chvost je krátky. Väčšinou sú hnedé, alebo čierne, niektoré jedince majú žltú alebo bielu hlavu, prípadne chvost. Zástupcovia niektorých druhov majú dvojicu zubov v dolnej čeľusti, v hornej nemajú žiadne. Tieto hady žijú takmer celý život pod zemou a živia sa hlavne termitmi. Ich rozmnožovanie je neznáme, predpokladá sa, že kladú vajíčka.
Znak Uhorska
Vývoj do 16. storočia
Vyššie uvedený vývoj nie je úplný, uvedené sú len základné uhorské znaky.
Slepúšikovité
Rozšírenie
Táto čeľaď žije len v južnej časti Strednej Ameriky a v tropických oblastiach Južnej Ameriky.
Systematika
Čeľaď slepúšikovité (Anomalepididae) zahŕňa 4 rody a 15 druhov
Znak Uhorska
Od 16. storočia
Od 16. storočia malo Uhorsko znak v podobe prepoleného štítu obsahujúceho kombináciu tzv. nového znaku a tzv. starého znaku; štít má na vrchu korunu, na ktorej vrchole je šikmý kríž:
Veľký uhorský znak
Neskôr sa rozlišoval tzv. malý uhorský znak (opísaný vyššie) a tzv. veľký uhorský znak, ktorý obsahoval vyššie opísaný malý uhorský znak v strede a bol obklopený dvoma strážnymi anjelmi.
Slepúšikovité
Systematika
1. rod slepúšiky (Anomalepis)
2. rod Helminthophis
3. rod Liotyphlops
4. rod Typhlophis
Nemesdéd
Nemesdéd je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Má rozlohu 2661 ha a žije tu 703 obyvateľov (2007).
Swamp
Swamp (anglický výraz pre močiar, pôvod použitia tohto anglického výrazu nie je medzi bežnými turistickými informáciami uvádzaný) je názov rašeliniska s unikátnou flórou i faunou pri dvoch zálivoch Máchovho jazera v južnej časti okresu Česká Lípa. Spolu s Máchovým jazerom je na katastri mesta Doksy. Od roku 2009 je chránené ako národná prírodná pamiatka.
Predmet ochrany
Chránené územie má ochrániť zvyšky rašeliniska, ktoré kedysi pokrývalo celé územie dnešného Máchovho jazera. Na chránenom území vo výške 265 m n.m. je uchovaná jedinečná flóra i fauna, najmä spájavky, rozsievky, sinice a 170 druhov rôznych rias. Mnohé z nich jedinečné, napr. V roku 1972 bol tu popísaný nový druh obrnenky Dicranochaete bohemica. Na území prírodnej pamiatky boli pozorované ohrozené druhy vtáctva, napr. bučiak veľký, kaňa močiarna, močiarnica mekotavá, rybárik riečny, ojedinele aj iné druhy.
Vedecký výskum na najmä unikátnych riasach je tu realizovaný od počiatku 20. storočia.
thumb|left|Vrchy [[Šroubený a Borný nad NPP Swamp]]
Chránené územie
29. decembra 1972 bola malá časť dnešného Swampu pri pravom brehu vtokovej juhovýchodnej časti jazera - tzv. Břehyňskej zátoky, o rozlohe 1,45 ha, výnosom Ministerstva kultúry ČSR č. 17.976 / 72 vyhlásená ako chránená študijná plocha, evidovaná bola pod č. 556 na katastrálnom území Doksy. Chránené územie bolo definované ako zaplavovaná slatina s významnými druhmi riasovej flóry. Jazierka Swampu sú oddelené od Máchovho jazera úzkou prírodnou hrádzou, ktorá musela byť technicky spevnená a predĺžená, pretože prírodnými vplyvmi dochádzalo k jej narúšaniu a tým k naplavovaniu nežiaducich eutrofných vôd z jazera do rašeliniska. Ochranné pásmo bolo o rozlohe 12 ha.
Swamp, Břehyňský rybník, Hradčanské rybníky, Novozámecký rybník, Heřmanický rybník a priľahlé lesy a vyvýšeniny v južnej časti Českolipska boli v roku 2004 vyhlásené ako Ptačí oblast Českolipsko - Dokeské pískovce a mokřady.
Ministerstvo životného prostredia spolu so Správou CHKO Kokořínsko od roku 2009 prejednávali zahrnutie oblasti do rozšírenej CHKO Kokořínsko - Máchův kraj.
Prístup
thumb|Porasty rašeliníkom a rosnatek v NPP Swamp Zhruba 1,5 km severovýchodným smerom od severozápadnej časti Swampu je okružná cestná komunikácia okolo Máchovho jazera, o niečo bližšie potom vedie žlto vyznačená turistická cesta od Starých Splavov okolo jazera do Doksov. Najbližšia vlaková aj autobusová zastávka od tejto časti Swampu sú v Doksoch, zhruba 2,5 km ďaleko. Druhá, severozápadná časť pri Starých splavoch je na hranici zelenej aj žltej turistickej trasy, teda pešo dobre prístupná. Od pláží Starých Splavov je vzdialená necelý 1 km, od zastávky vlaku Staré Splavy necelé 2 km.
V roku 2010 bol okolo Máchovho jazera vybudovaný Náučný chodník Swamp. Mesto Doksy po dohode s CHKO prezentovalo v lete 2014 zámer vybudovať v niektorých častiach ďalšie chodníky vrátane povalových chodníkov a umožniť tak návštevníkom lepšie poznanie tejto časti okolia Máchovho jazera.
Malé Kosihy
Malé Kosihy sú obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Druhá bulharská ríša
thumb|upright 1.6|Bulharská ríša v polovici 13. storočiathumb|Cár [[Ivan Asen II.]] Druhá bulharská ríša (iné názvy: druhý bulharský štát, druhé bulharské cárstvo, druhé bulharské kráľovstvo, druhé bulharské cisárstvo; po bulharsky napr. Второ българско царство – Vtorо bălgarskо carstvo) bola stredoveký bulharský štát, ktorý existoval medzi rokmi 1185 a 1396 (či 1422).
Tento následnícky štát prvej bulharskej ríše dosiahol svoj vrchol za vlády cára Kalojana a Ivana Asena II., potom postupne upadal a nakoniec ho dobyli vojska Osmanskej ríše na prelome 14. a 15. storočia. Jeho následníckym štátom bolo bulharské kniežatstvo a neskôr cárstvo, ktoré vzniklo v roku 1878.
Až do roku 1256 si druhý bulharský štát udržal v oblasti Balkánu dominantné postavenie. Byzantínci boli v niekoľkých veľkých bojoch porazení a v roku 1205 Bulhari pod vedením cára Kalojana drvivo zvíťazili nad novovzniknutým latinským cisárstvom v bitke v Adrianopole. Kalojanov synovec Ivan Asen II. zvíťazil nad epirským despotátom a urobil z Bulharska jednu z vedúcich európskych mocností. Ku koncu 13. storočia však ríša začala vplyvom nájazdov Tatárov, Byzantíncov a Maďarov a tiež vďaka početným povstaniam a neistej vnútropolitickej situácii upadať. Na prelome 14. a 15. storočia ríšu dobyli osmanskí Turci.
Kultúrne bola bulharská ríša jedným z najviac vyvinutých štátov vtedajšej Európy. Napriek silnému vplyvu byzantskej kultúry dokázali bulharskí architekti a umelci vytvoriť svoj vlastný odlišný štýl. Najväčší rozkvet literatúry a umenia potom prišiel v 14. storočí.
Nemeskisfalud
Nemeskisfalud je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Má rozlohu 282 ha a žije tu 74 obyvateľov (2007).
Encyklopédia dramatických umení Slovenska
Encyklopédia dramatických umení Slovenska je dvojdielna slovenská odborová encyklopédia, ktorá „predstavuje históriu dramatických umení (divadlo, film, rozhlas a televízia) na Slovensku v ich vývinových etapách a v kontexte celej národnej kultúry“. Vyšla v rokoch 19891990 vo vydavateľstve Veda.
Zodpovedný redaktor bol Richard Blech. Práce trvali od roku 1982 do 1987 (zv. II. s. 710.). Náklad 25 000 výtlačkov (každý diel). Autorský kolektív mal vyše 80 členov.
Súborné 80-224-0184-6, okrem toho má aj každý zväzok vlastné ISBN.
Basketbal na Letných olympijských hrách 1988
Basketbal na Letných olympijských hrách 1988 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1988. Konal sa v Soule, v Kórejskej republike v dňoch od 17.30. septembra 1988, za účasti 12 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikom mužského turnaja bolo družstvo Stredoafrickej republiky. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1936 a toto bolo jeho 12. vydanie. Zápasy sa hrali v aréne Jamsil Arena.
Svoj druhý titul v mužskej kategórii získal, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad. U žien obhájilo zlaté medaily 🇺🇸, keď vo finále vyhralo nad.
Svébohov
Svébohov je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 414 obyvateľov, z toho 199 mužov a 215 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,5 roka (muži 43,0 roka, ženy 42,1 roka).
Basketbal na Letných olympijských hrách 1988
Aréna
náhľad|Sovietska známka s basketbalovým motívom pri príležitosti LOH 1988
Skupina B
náhľad|Zápas USAŠpanielsko
Štvrtohorné zaľadnenie
náhľad|Rozšírenie kvartérneho zaľadnenia na sevevernej pologuli Štvrtohorné zaľadnenie alebo (štvrtohorná/kvartérna) ľadová doba alebo nepresne pleistocénne zaľadnenie je termín, označujúci obdobie zväčšeného rozsahu ľadovcov na Zemi v švrtohorách ako dôsledok ochladenia podnebia. Niektorí autori holocén (teda súčasnosť) nepovažujú za súčasť štvrtohorného zaľadnenia. Názvy s výrazom "...zaľadnenie" sa používajú aj len na označenie samotného zväčšeného rozsahu ľadovcov v tomto období.
Charakteristika
Začalo sa pred 2,588 miliónmi rokov (čo je začiatok štvrtohôr, respektíve podľa staršej terminológie konečná fáza treťohôr) teda koncom pliocénu, trvalo celý pleistocén a skončilo pred 11 800 rokmi (začiatok holocénu) alebo u iných autorov trvá dodnes.
Karaca Dağ
Karaca Dağ je vyhasnutý, 1 957 m vysoký, osamote ležiaci bazaltový štítový vulkán, nachádzajúci sa v juhovýchodnej Anatólii v Turecku asi 150 km severne od sýrskych hraníc.
Avallon
Avallon môže byť:
Karaca Dağ
Sopka leží na subdukčnej zóne, v ktorej sa arabská platňa podsúva pod anatólsku. Rádiometrické datovanie vzoriek zobraných z lávového prúdu ukazuje na strednopleistocénny vek, ale viacero vulkanológov je toho názoru, že posledná vulkanická aktivita (hlavne na východných svahoch sopky) sa odohrala ešte neskôr.
Štvrtohorné zaľadnenie
Charakteristika
Silné ochladenie pred 2,588 miliónmi rokov malo hlboký vplyv na existenciu a vývoj všetkého živého. S klesajúcou teplotou pribúdali atmosférické zrážky, ktoré sa v chladných ročných obdobiach menili na snehové víchrice. Vznikli rozsiahle snehové príkrovy, ktoré sa postupne menili na príkrovy ľadové až v ľadovce. Tak vznikalo zaľadnenie obrovských priestorov. Odhaduje sa, že v čase svojho vrcholu, v pleistocéne, pokrýval ľadovec 45 mil. km2 súše. V Severnej Amerike vidno stopy zaľadnenia až k 40. rovnobežke. V oveľa väčšom meradle než dnes boli zaľadnené aj horské masívy. V tom čase sa vyhranili aj veľmi výrazné podnebné pásma a to pásmo arktické, mierne a tropické. Ich hranice sa však podľa kolísania priemernej teploty počas pleistocénu značne menili.
Električková doprava v Magnitogorsku
right|thumb|Mapa siete
Električková doprava v ruskom meste Magnitogorsk funguje od roku 1935. Spolu 33 liniek jazdí na sieti dlhej 76 km s rozchodom.
Montbard (obvod)
Montbard je obvod v departemente Côte-d’Or a regióne Burgundsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 253 obcí.
Masamune Date
Masamune Date (* 5. september 1567 – † 27. jún 1636) bol japonský samuraj obdobia Azuči-Momojama a raného obdobia Edo. Bol následníkom dlhej línie mocných daimjó v regióne Tóhoku, ktorý založil súčasné mesto Sendai. Bol vynikajúci taktik, bol o to viac kultový, že mu chýbalo oko a Masamune bol často nazývaný dokuganrjú (独眼竜) alebo „jednooký drak“.
Pozadie
left|thumb|Znak klanu Date Date Masamune bol najstarší syn Terumunea Date, ktorý sa narodil na hrade Jonezawa (v súčasnej prefektúre Jamagata). V 14 rokoch v roku 1581 Masamune viedol svoje prvé vojenské ťaženie, ktorým pomáhal svojmu otcovi v boji proti rodine Sóma. V roku 1584, vo veku 18 rokov, sa Masamune stal následníkom svojho otca Terumunea, ktorý sa rozhodol odísť zo svoje pozície daimjó.
Zakladateľom klanu Date v ranom období Kamakura bol Isa Tomomune, ktorý pochádzal z okresu Isa v provincii Hitači (v súčasnosti prefektúra Ibaraki). Rodina prijala meno okresu Date (v súčasnosti prefektúra Fukušima) z provincie Mucu, ktorý bol pridelený Tomomunemu Minamotom no Joritomom, prvým Kamakurským šógunom, za jeho pomoc vo vojne Genpei (1180–85). Armáda Masamuneho Date je známa podľa jej čierneho brnenia a zlatej ochrany hlavy.
Historická osoba
thumb|List napísaný Masamunem pre [[pápež Pavol V|pápeža Pavla V.]] thumb|Hrom Masamunea v mauzóleu Zuihó-den Masamune je známy pre pár veci, ktoré ho odlišovali od ostatných daimjóv tých čias. Najmä jeho slávna helma ozdobená polmesiacom mu zabezpečila jeho hrôzostrašnú povesť. Už ako dieťa ho kiahne pripravili o zrak v pravom oku, hoci nie je úplne jasné ako prišiel úplne o toto oko. Niektoré zdroje uvádzajú, že oko vytiahol sám, keď starší člen klanu poukázal, že nepriateľ by ho mohol chytiť v boji. Iní hovoria, že mu ho mal dôverný vazal Kojúró Katakura vypichnúť miesto neho. Pre toto chýbajúce oko ho jeho vlastná matka nepokladala za vhodného dediča klanu a začala uprednostňovať na toto miesto jeho mladšieho brata.
Klan Date vytvoril aliancie so susednými klanmi prostredníctvom sobášov v predchádzajúcich generáciách. Avšak aj tak mali veľa sporov medzi sebou počas 15. a 16. storočia.
Krátko po nástupe Masamunea, Dateho vazal Sadacuna Óuči prebehol ku klanu Ašina z regiónu Aizu. Masamune vyhlásil za túto zradu klanu Ašina vojnu, ale jeho armáda bola zastavená ašinským generálom Morikunim Iwaširom, ktorý prinútil Masamuneho ukončiť ťaženie. Masamune následne prevzal kontrolu nad hradom Obama.
Vzostupom Masamuneho boli jeho predchádzajúce príbuzenské vzťahy odložené bokom, keď začal napadať a podmaňovať si všetky okolité krajiny aj tie, ktoré patrili jeho príbuzným v provinciách Mucu a Dewa. Šokovaní jeho nemilosrdnosľou, susedná rodina Hatakejama, v zúfalstve požiadala Terumunea Date, aby udržal na uzde synove vojenské ťaženia. Pri večeri, na ktorú bol pozvaný rodinou Hatakejama, Terumune povedal, že nie je schopný riadiť svojho syna. V neslýchanom akte zúfalstva, rodina uniesla Terumuneho a pokúsila sa s ním vrátiť späť na svoje územie. Masamune, ktorý bol na love, sa dozvedel o únose. Keď on a jeho muži obkľúčili únoscov pri prekračovaní rieky, Terumune nariadil mužom svojho syna zabiť nepriateľov aj za cenu vlastného života. Masamuneho muži urobili ako povedal a zabili každého vrátane Terumunea. Masamune pokračoval vo vojne, mučení a zabíjaní rodín únoscov jeho otca.
Potom, čo porazil klan Ašina v roku 1589, urobil z Aizu základňu pre svoje operácie.
V roku 1590, Hidejoši Tojotomi obsadil hrad Odawara a prinútiť daimjóv regiónu Tóhoku zúčastniť sa tohto ťaženia. Masamune najprv odmietol Hidejošiho požiadavky, hoci nemal v tomto prípade inú reálnu možnosť ako prijať požiadavku, pretože Hidejoši bol de facto vládca Japonska. Masamune stále to oddiaľoval a nahneval Hidejošiho. Očakávajúc, že bude popravený, Masamune si obliekol svoje najlepšie šaty a neukazujúc strach predstúpil pred tvár rozhnevaného vládcu. Hidejoši nechcel ďalšie ťažkosti, ušetril jeho život a povedal „Mohol by byť nejako použiteľný“.
Po čase za služby pre Hidejošiho, dostal hrad Iwatesawa a okolité krajiny, ako svoje domovské léno. Masamune sa tu presunul v roku 1591, prestaval hrad, premenoval ho na Iwadejama a podporoval rast mesta v jeho podhradí. Masamune zostal na hrade Iwadejama 13 rokov a zmenil región na hlavné politické a ekonomické centrum. On a jeho muži sa vyznamenali v služba pre Hidejoošiho v Kórejskej invázii a po Hidejošiho smrti začal podporovať Iejasua Tokugawu — pravdepodobne na základe rady Kodžúró Katakuru.
Iejasu Tokugawa mu udelil veľké a výnosné panstvo Sendai, ktoré urobilo z Masamuneho jedného z najmocnejších daimjóv v Japonsku. Tokugawa sľúbil Masamunemu oblasť s výnosom jeden milión koku, ale aj napriek vykonaným podstatným vylepšeniam, oblasť produkovala iba 640 000 koku, z čoho väčšia časť bola použitá na zásobovanie regiónu Edo. V roku 1604 sa Masamune, sprevádzaný 52 000 vazalmi a ich rodinami presťahoval, do vtedy malej rybárskej dedinky Sendai. Svojho štvrtého syna, Munejasu Date, nechal vládnuť v Iwadejame. Masamune zmenil Sendai na veľké prosperujúce mesto.
Hoci Masamune bol patrónom umenia a sympatizoval s cudzinou, bol tiež agresívny a ambiciózny daimjó. Keď prevzal klan Date, utrpel niekoľko veľkých porážok od mocných a vplyvných klanov ako bol Ašina, tieto porážky však boli pravdepodobne spôsobené nedbalosťou zo strany Masamune.
Ako najväčšia sila v severnom Japonsku, bolo na Masamuneho nazerané prirodzene s podozrením ako na každého potencionálneho súpera. Hidejoši Tojotomi znížil veľkosť jeho léna za jeho nedochvíľnosť pri obliehaní Odawary v boji proti Udžimasaovi Hódžó. Neskôr Iejasu Tokugawa opäť zväčšil jeho léno, no Masamune bol stále podozrievaný aj kvôli svojej politike. Obzvlášť bol podozrievaný pre cudzích misionárov, ktorí boli vnímaní ako ohrozenie moci. Toto bolo dôvodom, prečo nariadil popravu Padra Sotelo po jeho ceste okolo sveta.
Hoci Iejasu Tokugawa a iní spojenci Dateho boli vždy voči nemu podozrievaví, Masamune Date po väčšinu času slúžil Tokugawovi a Tojotomi lojálne. Zúčastnil sa Hidejošiho ťaženia v Kórei a Osackého ťaženia. Keď Iejasu Tokugawa bol na smrteľnej posteli, Masamune ho navštívil a čítal mu časti zo Zen poézie. Masamune bol vysoko rešpektovaný pre svoju etiku; ešte stále citovaný aforizmom je, „Čestnosť vedená nadmerne stvrdne do tuhosti; láskavosť rozdávaná nad mieru sa ponorí do slabosti“.
Patrón kultúry a kresťanstva
Masamune rozvíjal obchod v inak vzdialenom a zapadnutom regióne Tóhoku. Hoci na na začiatku potýkal s útokmi nepriateľských klanov, podarilo sa mu podriadiť po niekoľkých porážkach, prevziať ho a nakoniec vládol jednému z najväčších lén neskoršieho Tokugawského šógunátu. Postavil veľa palácov a pracoval na mnohých projektoch na skrášlenie regiónu. Je tiež známy podporou cudzincov navštíviť jeho léna. Je nepravdepodobné, že sám Masamune tajne konvertoval na kresťanstvo. Aj keď financoval a podporoval naviazanie vzťahov s Pápežom v Ríme, bol skôr motivovaný, aspoň čiastočne, túžbou po zahraničných technológiách, podobne ako iní pání, napríklad Nobunaga Oda. Hneď ako Iejasu Tokugawa zakázal kresťanstvo, Masamune obrátil svoj prístup, a hoci nerád, nechal Iejasua prenasledovať kresťanov vo svojej oblasti. Po 270 rokov zostalo Tóhoku miestom turistiky, obchodu a prosperity. Napríklad Macušima, rad malých ostrovov, chváli za ich krásu a pokoj putujúci básnik haiku Bašó Macuo.