cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ray Charles
Kariéra
Významným sa stáva aj rok 1962. V júni nahráva vlastné úpravy najznámejších country piesní na albume Modern Sounds In Country And Western Music. Album sa 14 dní drží na čele  amerického  rebríčka. Z albumu pochádza aj skladba Dona Gibsona I Can´t Stop Loving You, ktorej sa predajú vyše dva milióny kusov a 5 týždňov je na čele amerického rebríčka. Skladba sa dostáva aj na čelo anglického rebríčka.
Do toho času bolo neslýchané, aby čierna R&B hviezda naspievala C&W skladby. Bol to však komerčne a umelecky veľmi úspešný ťah. V tomto období začínajú aj jeho problémy s prechovávaním a užívaním drog.
V roku 1973 Charles opúšťa  ABC-Paramount a preberá vedenie svojej spoločnosti Tangerine Records spolu s právami na všetky svoje nahrávky na značke ABC-Paramount.
V roku 1980 účinkuje vo filme The Blues Brothers v úlohe miestneho znalca hudobných nástrojov a majiteľa obchodu s nimi.
28. januára 1985  Charles prijíma veľkú úlohu pri nahrávaní singla združenia  USA For Africa We Are The World.
V druhej polovici ´80 rokov minulého storočia menej nahráva, ale o to viac koncertuje, je hosťom v televíznych seriáloch a televíznych reklamách.
Zomrel vo svojom kalifornskom dome, obklopený svojou rodinou a priateľmi.
Tri mesiace po smrti sa dostal do kín film Ray, ktorý mapoval jeho život a kariéru v rozmedzí rokov 1930  až 1966. Postavu Ray Charlesa stvárnil Jamie Foxx. Pred natáčaním filmu sa Foxx, ktorý je tiež dobrý klavirista, stretol s Charlesom. Dve hodiny spolu hrali, potom Ray vstal, dal požehnanie Foxxovi so slovami: „Môže to urobiť“. Ray "videl" dokončený film, ale jeho premiéry sa už nedožil.
Imagine (skladba)
„Imagine“ je skladba od Johna Lennona, ktorá bola vydaná na jeho rovnomennom albume z roku 1971. Spoluproducentom nahrávania tohto albumu bol Phil Spector.
Ray Charles
Prínos populárnej hudbe
Bol jedným z najvýznamnejších hudobníkov, ktorí vytvárali a formovali R&B. Významne ovplyvnil a prispel k emocionalite country hudby a jej spojeniu s R&B. Prispel k vytvoreniu základných štandardov populárnej hudby.
Imagine (skladba)
Táto pieseň patrí medzi najznámejšie, najuznávanejšie skladby. V roku 2004 bola časopisom Rolling Stone daná na tretie miesto zoznamu 500 najlepších songov všetkých čias. Bývalý prezident USA Jimmy Carter raz povedal: "Spolu so svojou manželkou sme navštívili okolo 125 krajín celého sveta. Okrem ich štátnych hymien sme najčastejšie počuli hrať skladbu Lennonov song „Imagine“."
V knihe Lennon in America, ktorú napísal Geoffrey Giuliano, komentuje Lennon toto svoje dielo "ako protináboženskú, protinacionalistickú, antikapitalistickú, proti všetkým konvenciám protestujúcu pieseň, ktorá je všeobecne akceptovaná len preto, že všetky tieto protesty su zamaskované do sladkého obalu". K týmto slovám ešte Lennon dodáva, že "v skutočnosti je tento jeho song Komunistickým manifestom."
Myšlienkou textu tejto Lennonovej piesne je jeho túžba po omnoho mierumilovnejšom svete. V roku 1963 Lennon napísal v úvode textu jeho skladby „I'll Get You“ slová: "Imagine I'm in love with you, it's easy cause I know", ktoré by mohli byť akousi verziou štýlu a témy, ktorú neskôr použil v songu „Imagine“, no jeho refrén by mal byť sčasti inšpirovaný poetikou Yoko Ono, jej reakciou na trpké skúsenosti v Japonsku počas 2. svetovej vojny. Podľa britských novín The Guardian jedny z prvých verzií veršov podobných refrénu môžeme nájsť v jej knižke Grapefruit, z roku 1965, kde sú riadky ako "imagine a raindrop" a "imagine the clouds dripping".
V interview pre časopis Playboy s Davidom Sheffom v roku 1980 John Lennon myšlienku skladby „Imagine“ opísal takto:
Nutopia
Nutopia je koncept krajiny, ktorý vytvorila Yoko Ono s Johnom Lennonom na "Deň bláznov" 1. apríla 1973. Národ tejto krajiny mal mať život podľa predstáv, ktoré sú načrtnuté v piesni „Imagine“.
V oficiálnej deklarácii krajiny Nutopia je stanovené, že:
Štátna vlajka Nutopie má iba jednu farbu: bielu. Niektorí kritici poukazovali na to, že táto farba poukazuje na kapituláciu, Lennon a Ono ale odporujú tým, že toto prirovnanie potvrdzuje, že cez kapituláciu a kompromis sa dá dosiahnuť mier. Skupina U2 si prepožičala štátnu zástavu Nutopie pri niektorých politicky ladených skladbách na svojom koncertnom turné k ich tretiemu albumu War. Na štátnej pečati Nutópie je vyobrazený tuleň. Štátnu hymnu tejto krajiny môžeme nájsť na Lennonovom albume Mind Games. Táto hymna pozostáva z niekoľko sekúnd ticha.
Na budovu bydliska Johna Lennona The Dakota, bola nainštalovaná plaketa s nápisom "NUTOPIAN EMBASSY".
Je pravdepodobné, že inšpiráciou k téme predstavy krajiny bez hraníc, bez potreby vybavovania štátneho občianstva, a problémov s tým spojenými boli aj Lennonove ťažkosti s pobytom v USA. V roku 2006 bola producentami programu The U.S. Versus John Lennon od kanadskej televíznej spoločnosti Lions Gate Entertainment vytvorená internetová stránka Nutopia. .
Champigny (Marne)
Champigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Přimda
Přimda je mesto v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 540 obyvateľov, z toho 809 mužov a 731 žien, pričom priemerný vek v meste bol 36,6 roka (muži 35,8 roka, ženy 37,6 roka).
Urrugne
Urrugne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viliam Polónyi
náhľad|Pamätná tabuľa v jeho rodnom meste Viliam Polónyi (* 6. júl 1928, Krupina – † 12. november 2012, Bratislava ) bol slovenský herec.
Šarišské Čierne
Šarišské Čierne je obec na Slovensku v okrese Bardejov. V obci je gréckokatolícky chrám Narodenia Panny Márie z roku 1932 a kaplnka Panny Márie z roku 1765. Nachádza sa tam taktiež pravoslávna cerkva postavená v 90. rokoch minulého storočia.
2099 Öpik
2099 Öpik je planétka s priemerom 12 km, ktorú objavil E. F. Helin 8. novembra 1977.
Florián Tománek
Florián Tománek (* 2. máj 1877, Borský Peter, dnes súčasť Borského Mikuláša – † 25. marec 1948) bol slovenský katolícky kňaz, redaktor a jeden z čelných predstaviteľov politického katolicizmu na Slovensku.
Život
Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Skalici a Bratislave, teologické štúdiá v Trnave a Spišskej Kapitule. Za kňaza bol vysvätený v Spišskej Kapitule 14. júna 1903. Pôsobil ako kaplán v Podvlku, Čimhovej, Veličnej, Lokci, Hybiach, Poprade, Markušovciach, Zázrivej, Hruštíne, Nižných Ružbachoch a Rabči. Už počas štúdia publikoval v slovenskej katolíckej a politickej tlači. Ako kňaz sa angažoval v slovenskom spolkovom živote, zakladal svojpomocné družstvá, peňažné a úverové ústavy, propagoval slovenskú tlač. Za svoje politické názory a panslávizmus bol dvakrát suspendovaný biskupom Sándorom Párvym. Od roku 1910 pôsobil mimo diecézy.
V roku 1910 nastúpil na post výkonného redaktora Slovenských ľudových novín, kde pôsobil po boku Agustína Rátha až do vypuknutia korupčného škandálu v roku 1911.
Patril k sympatizantom hnutia katolíckeho modernizmu a podľa vzoru v českých krajinách sa usiloval o demokratizáciu cirkvi na Slovensku. Po vzniku ČSR sa stal poslancom Revolučného národného zhromaždenia v Prahe a v rokoch 1920 - 1929 poslancom Národného zhromaždenia. Bol zástancom autonomistického programu Andreja Hlinku. Počas Tukovej aféry bol na strane Ferdinda Jurigu. Dňa 18. februára 1929 bol spolu s ním vylúčený z HSĽS. V parlamentných voľbách v roku 1929 neúspešne kandidoval za novozaloženú Jurigovú slovenskú ľudovú stranu. V roku 1930 odišiel z politického života. V roku 1945 sa v spolupráci s českými katolíkmi pokúšal vytvoriť spoločnú katolícku stranu, no napokon prijal členstvo v Strane slobody.
V 20. rokoch 20. storočia architekti Weiwurm a Vécsei postavili pre senátora Tománka vilu na adrese: Nad Dunajom 36, Bratislava. Funkcionalistická vila je dnes pamiatkovým objektom Slovenskej republiky a je najlepšou ukážkou dokumentujúcou dobové zmeny v štýle bývania.
Florián Tománek zomrel 25. marca 1948 v Bratislave - Karlovej Vsi. Je pochovaný na cintoríne v Borskom Petre, ktorý je dnes súčasťou Borského Mikuláša.
Brillecourt
Brillecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 89 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Champillon
Champillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jazyk (jazykoveda)
Jazyk je historicky konštruovaný systém zvukových, lexikálnych a gramatických prostriedkov, objektivizujúci prácu myslenia, komunikácie a vzájomného chápania sa jej účastníkov. Jeho skúmaním sa zaoberá špecifická oblasť kognitívnej aktivity človeka - jazykoveda. Jeho praktickou realizáciou je reč.
Champillon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jazyk (jazykoveda)
Základnými funkciami jazyka sú: dorozumievacia – komunikatívna, poznávacia – kognitívna, estetická a reprezentatívna.
Jazyk ako systém
Systém jazyka má dve základné roviny:
Rozvadov
Rozvadov je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 776 obyvateľov, z toho 412 mužov a 364 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 38,1 roka, ženy 38,9 roka).
Jazyk (jazykoveda)
Antika
Jazyk v antike je úplne analogický s vlastnosťami; jazyk je akoby prírodný jav a nástroj nemenného, univerzálneho ľudského rozumu.
Analytická filozofia
Jazyk v analytickej filozofii je to, čo nám nevyhnutne sprostredkuváva všetko naše poznanie a vedenie; jazyk je to, čím je pre nás vždy artikulovaný svet.
Antická filozofia
Názor antickej filozofie na jazyk je: ''Problém jazyka a rozumenia, filozofická otázka pôvodu a podstaty reči je taká stará ako otázka pôvodu a zmyslu bytia. Antická filozofia vychádza z princípu jednoty myslenia a bytia, slova a skutočnosti. Nadväzuje tak na základnú predstavu mýtického myslenia, že slovo je súčasťou bytia a že teda svet vecí a svet ich pomenovaní tvorí jednotu.''
Hamann
Jazyk podľa J. G. Hamanna je aktívny a centrálny prvok v procese konštituovania a utvárania rozumu. Jazyk je sila, ktorá odkrýva svet, prostriedok rozumu, a to tak vo vzťahu k vonkajšej skutočnosti, ako aj vo vzťahu k druhému. Elementárny jazykový charakter samého rozumu je práve taký nepochybný ako súvislosť rozumu s dejinami a kultúrou, ktorá prebieha len v jazyku a prostredníctvom jazyka.
Herder
Podľa J. G. Herdera je jazyk aktívny a centrálny prvok v procese konštituovania a utvárania rozumu. Jazyk je sila, ktorá odkrýva svet, prostriedok rozumu, a to tak vo vzťahu k vonkajšej skutočnosti, ako aj vo vzťahu k druhému. Elementárny jazykový charakter samého rozumu je práve taký nepochybný ako súvislosť rozumu s dejinami a kultúrou, ktorá prebieha len v jazyku a prostredníctvom jazyka.
Humboldt
Podľa Humboldta je jazyk aktívny a centrálny prvok v procese konštituovania a utvárania rozumu. Jazyk je sila, ktorá odkrýva svet, prostriedok rozumu, a to tak vo vzťahu k vonkajšej skutočnosti, ako aj vo vzťahu k druhému. Elementárny jazykový charakter samého rozumu je práve taký nepochybný ako súvislosť rozumu s dejinami a kultúrou, ktorá prebieha len v jazyku a prostredníctvom jazyka.
Jakobson
Jazyk podľa R. O. Jakobsona obsahuje vždy niekoľko súbežných štruktúr, z ktorých každá je charakterizovaná inou funkciou.
Saussure
Jazyk podľa Saussura je systém sociálnych noriem a systém znakov (znakový systém) odlišný od aktuálneho hovorenia. Pravidelnosti v jazyku sa zakladajú na systéme sociálnych konvencií. Jazyk je fundamentom hovorenia (parole) ako priamo pozrovateľného správania sa. Jazyk je formou a nie substanciou. Jazyk osebe a pre seba je jediným a pravým predmetom lingvistiky. Jazyk treba podľa Saussura študovať najprv z hľadiska jeho stavu a fungovania v určitom časovom okamihu, t. j. synchrónne, aby sa mohli skúmať zmeny tohto stavu, t. j. aby sa jazyk mohol skúmať diachrónne.
Wittgenstein
Podľa L. Wittgensteina sa význam výrazov jazyka nedá oddeliť od použitia týchto výrazov v živej reči. Sám osebe sa každý znak zdá byť mŕtvym. Čo mu dodáva život? Žije v používaní. Čo určitý výraz znamená, závisí od toho, ako sa v určitom jazyku používa. Ideálny jazyk neexistuje. Musíme sa vrátiť k bežnej reči. Ako sa výraz v jazyku používa, ukazuje gramatika tohto jazyka. Tá obsahuje pravidlá hry jazyka. Prirovnanie jazyka k hre sa stáva ústrednou myšlienkou. Wittgenstein hovorí o jazykovej hre. Jazyková hra sa normálne skladá z radu jazykových vyjadrení a k tomu ešte patrí určitá vonkajšia situácia a väčšinou aj iné konania. Jazykovými hrami sú napríklad rozkazovanie a konanie podľa rozkazu, opis predmetu podľa toho, ako vyzerá, alebo podľa jeho rozmerov, vymýšľanie príbehu, žartovanie atď.
Šafárik
Jazyk podľa Šafárika je najdôležitejší a najnevyhnutnejší ústroj ducha, ba duch sám v najvyššom svojom vtelení, v najčistejšom svojom zjavení. Duch netvorí jazyk, ale tvorí sa v jazyku a s jazykom; oba sú ako telo a duša v posledných a najhlbších základoch svojho zjednotenie nevystihnuteľní, možno nad nimi ako nad najväčším zo všetkých zázrakov len žasnúť. Jazyk je však vedomím národa, je čarovne mocný zväzok, ktorý viaže dieťa k matke, brata k bratovi, rodinu k rodine, a ich všetkých spája do národa, t. j. do ľudskej spoločnosti.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1998
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1998 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 1998, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 3. novembra14. decembra 1997 formou troch turnajov a zúčastnilo sa jej 10 družstiev. Tie súťažili o 5 postupových miest na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnili v Japonsku. Pred samotnou kvalifikáciou sa z nej odhlásili 🇧🇭 a 🇵🇭. Nováčikmi ázijskej kvalifikácie na MS bolo 5 družstiev: 🇮🇩, 🇰🇿, 🇸🇦, 🇹🇭 a 🇺🇿.
Skupina C
🇸🇦 Džidda
Skupina D
🇮🇷 Teherán
Skupina E
🇺🇿 Navoij
Znak medzery
Znak medzery alebo prázdny znak je znak, ktorý sa vo vete vkladá medzi jednotlivé slová a za interpunkčné znamienka.
Busta
thumb|right|upright=.8|Busta Gaia Julia Caesara
Busta (lat. bustum, tal. busto) je sochárske znázornenie hornej časti človeka (hlava, ramená a hruď), či už vo voľnej priestorovej plastike, alebo v reliéfnom, plošnejšom podaní.
Dáva vyniknúť individualite stvárneného jedinca. Býva vytvorená spravidla z mramoru, bronzu, alebo z iného trvanlivého materiálu, prípadne aj z dreva.
thumb|left|Charakterová hlava ("Heraklit" autor [[Franz Xaver Messerschmidt|F.X.Messerschmidt)]]
Dejiny
Pôvodne termín pre poprsie, podobizeň zomrelého na náhrobkoch. Typ sochárskeho polofigurálneho portrétu. Isté náznaky k buste nachádzame už v egyptskom a gréckom sochárstve. Najvýznamnejšie podnety však poskytovalo etruské umenie portrétnych hláv a polofigúr na náhrobkoch a neskoršie plastiky rímskeho obdobia vychádzajúce z rímskeho kultu predkov. Figurálne relikviáre a konzolové figúry stredoveku (v neskororománskom a gotickom období) boli ďalšou etapou vo vývoji tohoto typu, pričom osobitné miesto patrí v tejto súvislosti triforiovým (trojdielne arkádové okno) parléřovským bustám v katedrále sv. Víta na Pražskom hrade (1375-85).
Antické umenie busty našlo znovu uplatnenie v talianskej renesancii (Donatello, Michelangelo, Cellini a iní). Nové dramatickejšie podoby nadobudlo portrétne umenie a poňatie busty v baroku (Bernini, Algardi, Coyzevox, Houdon, Schlütter, Permoser a iní.). Pozoruhodný je cyklus charakterových hláv bratislavského sochára F. X. Messerschmidta (po roku 1777). Veľký rozvoj umenia portrétu a busty nastáva v 19. a 20. storočí.
Zaujímavé
Najväčšia busta na svete, nazývaná Karl-Marx-Monument, stojí v meste Chemnitz.
Urt
Urt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anhinga tmavobruchá
Anhinga tmavobruchá (Anhinga melanogaster) je druh vtáka z čeľade anhingovité.
Charakteristika
Podobá sa na kormorána, zvyčajne pláva tak, že jej nad hladinu vyčnieva iba krk, zvyšok tela je celkom ponorený vo vode. Vďaka špeciálne tvarovaným stavcom má krk esovitý tvar, ktorý dokáže vystrieť neuveriteľnou rýchlosťou. Anhinge to umožňuje bleskurýchle vymrštiť hlavu s tenkým končistým zobákom za korisťou. Anhingy hniezdia na kríkoch a stromoch, spravidla vo výške okolo 5 metrov.
Miranda do Douro (mesto)
Miranda do Douro je mesto (cidade) v rovnomennej obci (freguesia) a v rovnomennom okrese (município) v severozápadnej časti dištriktu Bragança v Portugalsku.
Dejiny
Mesto leží na hranici so Španielskom, pri rieke Douro, ktorá je hraničnou riekou. Najbližšie španielske mesto je Zamora, miesto podpisu Zamorskej zmluvy v roku 1143 medzi portugalským kráľom Afonsom I. a leónskym kráľom Alfonsom VII. Toto bol jeden z miľníkov uznania nezávislosti Portugalska, vyhlásenej v roku 1139.
Kultúra
Mesto bolo stáročia izolované od zvyšku krajiny a stredoveký spôsob života je stále živý v tradíciach a dokonca aj v jazyku. Gastronómia je jednou z miestnych zaujímavostí. "Posta à Mirandesa", je ťažký, tučný steak, tradičné jedlo, ktoré je napodobnované vo zvyšku krajiny. Miestne víno má vysoké percento alkoholu (1718º) a je rovnako znakom miestnej kuchyne. Historická štvrť mesta s katedrálou je takmer rovnaká ako v stredoveku. Väčšina domov je malých a jednoposchodových. Nachádza sa tu radnica a "Museu da Terra de Miranda" (múzeum Mirandy a okolia), ktoré zobrazuje archeologické vykopávky, vidiecky život, miestne kroje a tradičné masky. Mesto nemá žiaden priemysel a závisí kompletne od obchodných aktivít, najmä predaja príborov a domáceho textilu a z dediny Palaçoulo. Turisti zo Španielska prichádzajú vo veľkých počtoch počas víkendov a sviatkov. V meste je niekoľko hotelov. V okrese rovnakého mena sa nachádza viacero hydroelektrární.
Mirandský jazyk
Miranda a okolie hovoria vlastným jazykom mirandčinou (Mirandês), jazykom blízkym nárečiu v regióne León v Španielsku. Tento jazyk bol v roku 1999 uznaný Portugalskom za jazyk, v ktorom sa môžu vybavovať miestne záležitosti.
Bucey-en-Othe
Bucey-en-Othe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 431 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tunel pod Dielikom
Tunel pod Dielikom je tunel na nedostavanej železničnej trati z Revúcej do Tisovca, na pomedzí okresov Revúca a Rimavská Sobota.
Jeho celková dĺžka je 2 002 metrov, pričom mal prekonávať sedlo Dielik, ktoré vzniklo selektívnou eróziou muránskeho zlomu. V tomto tuneli, na kilometri 13,295 sa mal nachádzať aj najvyšší bod trate.
Stavba
Tunel sa začal stavať začiatkom januára 1941 na muránskom predzáreze tunela. V dôsledku geologickej stavby bol tunel veľmi tlačivý a mokrý. Práce na ňom boli prerušené krátko pred dokončením niekoľko dní pred vypuknutím SNP.
Súčasnosť
Tunel je od roku 1997 vyhlásený ako chránený areál z dôvodu zabezpečenia ochrany zimoviska netopierov, ktoré sa početnosťou a druhovým zložením zimujúcich netopierov zaraďuje k najvýznamnejším zimoviskám v európskom meradle. Lokalita je však na území Národného parku Muránska planina a nie je prístupná verejnosti. Jeho tisovecký portál leží zaplavený v stavebnej jame po tom, ako sa tesne za portálom zrútila klenba tunela. Muránsky portál je zamrežovaný a sú pred ním dlhé oporné múry.
Montreuil (Seine-Saint-Denis)
Montreuil je mesto vo východnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Seine-Saint-Denis a regióne Île-de-France.
Má 104 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené 6,6 km.
Poloha
Susedné obce: Bagnolet, Romainville, Noisy-le-Sec, Rosny-sous-Bois, Saint-Mandé, Vincennes, Fontenay-sous-Bois a Paríž.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Shader
Shader je počítačový program slúžiaci na riadenie jednotlivých častí programovateľného grafického reťazca grafickej karty (presnejšie GPU). K tvorbe takýchto programov slúžia špecializované programovacie jazyky tzv. Shader jazyky (napríklad jazyk GLSL pre OpenGL, Cg od spoločnosti NVIDIA alebo HLSL od spoločnosti Microsoft určený pre API DirectX, Xbox a Xbox 360). Shadery sa rozdeľujú na niekoľko základných typov podľa toho, pre ktorú jednotku grafického reťazca sú určené. V súčasnosti patria medzi najdôležitejšie vertex, pixel a geometry shader. S príchodom posledných generácií grafických kariet a nových verzií grafických rozhraní (DirectX a OpenGL) sa tiež začínajú rýchlo presadzovať shadery pre realizáciu teselácie.
Vertex shader
Program, ktorý sa vykoná na každom vrchole (vertexu) vstupnej geometrie scény. Medzi najčastejšie operácie patrí transformácia vrcholu (násobenie pohľadovou a "world" maticou). Pomocou transformácií možno však dosiahnuť aj rôznych grafických efektov - napr. simulácia pohybu vodnej hladiny. Vždy do programu vstúpi jeden vrchol, je upravený a zase vystúpi, nemožno teda vrcholy pridávať či odoberať.
Geometry shader
Geometry shader na rozdiel od vertex shadera umožňuje pridávať alebo odoberať vrcholy a tým ovplyvňovať výslednú geometriu. Geometry shader možno využiť napríklad na generovanie jednoduchej vegetácie (trávy) na povrchu nejakého objektu či na doplnenie detailov existujúceho modelu (napr. vytvorenie ostňov na modeli dinosaura) v reálnom čase.
Pixel (fragment) shader
Pixel shader je vykonávaný na každom pixeli rasterizovanej scény - pracuje teda s jej 2D obrazom. Medzi najčastejšie operácie patrí aplikácie textúr prípadne ďalšie modifikácie farby pixelu.
Shadery pre teseláciu
S príchodom Direct3D 11 a OpenGL 3.2 bol vykresľovací reťazec rozšírený o nové stupne realizujúce teseláciu. Dva z týchto celkom troch stupňov sú programovateľné. Názvy príslušných shaderov sa u jednotlivých rozhraní líšia. Pre Direct3D sú to Hull-shader a Domain-shader, pre OpenGL potom Tessellation control shader (TC) a Tessellation evaluation shader (TE). Tieto shadery umožňujú meniť geometriu objektov (podobne ako geometry shader). Vďaka podpore teselácie zakotvenej priamo v hardware (GPU) je možné do scény pridať veľmi veľké množstvo detailov (a to tam, kde sú potrebné napr. podľa vzdialenosti od kamery).
Intel 80186
thumb|Architektúra 80186
80186 je procesor architektúry x86 vyvinutý firmou Intel okolo roku 1982. 80186 bolo vylepšené jadro založené na starších procesoroch Intel 8086 a Intel 8088. Rovnako ako 8086 mal 16 bitovú zbernicu a bol dostupný aj vo verzii Intel 80188 s 8-bitovou zbernicou. Pôvodný takt týchto procesorov bol 6 MHz. Boli väčšinou používané ako mikrokontroléry. Neboli príliš používané v osobných počítačoch, ale existuje pár výnimiek: počítače Mindset, Siemens PC-D, Compis, Unisys ICON, HP 2001x, Tandy 2000, Philips :YES. Spoločnosť Acorn tiež vytvorila plugin "Druhý procesor", ktorý obsahoval čip 80186 s 512 KiB RAM.
Jedna z hlavných funkcií procesorov série 80186/80188 bolo redukovať počet čipov nutných k zahrnutiu vlastností ako DMA radič, radič prerušenia, časovač atď.
V 80186/80188 boli predstavené nasledovné nové inštrukcie:
80188
Líši sa tým, že má externú dátovú zbernicu iba 8-bitovú.
Stredná odborná škola obchodu a služieb - Kereskedelmi és Szolgáltatóipari Szakközépiskola
Stredná odborná škola obchodu a služieb – Kereskedelmi és Szolgáltatóipari Szakközépiskola je odborná škola na Budovateľskej ulici v Komárne, na ktorej sa študenti pripravujú na svoje budúce povolania v štvorročných študijných odboroch, trojročných učebných odboroch a v dvojročných odboroch nadstavbového štúdia. V škole sú triedy s vyučovacím jazykom slovenským aj maďarským.
Vybavenie školy
V súčasnosti (2009) je v škole okrem klasických učební k dispozícii 11 odborných učební na výuku cudzích jazykov, informatiky, etickej výchovy, strojopisu, odborných predmetov kuchárov, čašníkov a cukrárov a ekonomických predmetov. Zo spomínaných učební je 5 kompletne vybavených počítačmi, dataprojektorom, tlačiarňami a ostatnou technikou pre efektívne uplatnenie moderných vzdelávacích postupov a metód s podporou použitia IKT. V škole je aj multimediálna učebňa, ktorá slúži na vyučovanie ostatných predmetov. Samozrejmosťou je internetové pripojenie každého počítača, vrátane počítačov v kabinetoch. V dvoch počítačových učebniach sú inštalované interaktívne tabule.
V priestoroch školy je bufet a krajčírska dielňa, určená pre odborný výcvik. Ďalšie priestory na pre odborný výcvik sú v areáli strediska pre praktické vyučovanie, ktoré sa nachádza na Hadovskej ceste. Budúce kaderníčky a kozmetičky sa pripravujú v kaderníckych a kozmetických salónoch na Komenského ulici. V budove školy sa nachádza aj pobočka mestskej knižnice. Vedľa školy sa nachádza školská jedáleň a učebňa odborného výcviku pre budúcich cukrárov, kuchárov a čašníkov. Škola má k dispozícii dve telocvične vybavené šatňami, sprchami, posilňovňu, herňu stolného tenisu a futbalové ihrisko s atletickou dráhou, všetko v budovách školy na Budovateľskej ulici. Areál školy dotvára park s lavičkami, kde žiaci trávia svoje prestávky za priaznivého počasia, prípadne ho využívajú na hodinách etickej výchovy a ekológie.
História školy
Prvá učňovská škola v Komárne bola po II. svetovej vojne otvorená v školskom roku 1946/47. Škola podliehala priamo povereníctvu školstva a kultúry v Bratislave. Sídlo školy bolo na vtedajšej Masarykovej ul. 38, v Majlátovej škole. Všetky ročníky v tomto školskom roku boli prvé. Do školy sa vtedy hlásili aj starší ľudia, ktorí cez vojnu nemali možnosť vyučiť sa. Vyučovanie prebiehalo v dvoch jazykoch a to v slovenskom a maďarskom. Na konci školského roku bolo 361 žiakov, ktorí postúpili do ďalšieho ročníka. Na tento vysoký počet žiakov pripadlo šesť učiteľov aj s učiteľom náboženstva. Riaditeľom školy bol Viczek Ján. Učeň sa tu mohol vyučiť napr. za mlynára, automechanika, hodinára, inštalatéra, holiča, kominára, zubného technika, fotografa, zámočníka, atď. Najviac učňov sa školilo v odbore kovorobnom a drevorobnom. V nasledujúcom školskom roku bol počet tried 20 a počet učebných odborov 40.
V roku 1948 sa riaditeľom školy stal Antošík Ján (viedol ju do roku 1952). V tom čase tu bolo už 10 tried kovorobných so zameraním na výrobu lodí. Začalo sa vyučovať aj v odbore lodný zámočník. Tohoto roku prebehli – po vojne prvýkrát – záverečné učňovské skúšky, vyučilo sa 118 učňov. Na celej škole vyučovalo vtedy iba 7 učiteľov. V školských rokoch 1950/51 až 1955/56 bolo na škole urobených veľa zmien. Učňovská škola sa v tom čase spojila s vtedajšími pracovnými zálohami (v Lodenici). Z tohoto obdobia sa v archíve školy nezachovali žiadne hodnoverné záznamy. Preto tieto školské roky nie sú zachytené ani v kronike. V šk. roku 1956/57 sídlila škola na Kasárenskej ul. 23. O budovu sa delila so IV. Národnou školou, materskou školou a Poľnohospodárskym učilištím. Riaditeľom školy bol Tóth Koloman, okrem neho tvoril učiteľský zbor ďalších 5 interných a 5 externých učiteľov. Vyučovanie prebiehalo v jazyku maďarskom. V tých časoch mala škola aj priestorové problémy, v núdzi sa vyučovalo aj v kabinetoch.
Výraznejšie zmeny nastali 1. 2. 1967. Škola bola umiestnená do trojposchodovej budovy na Budovateľskej ulici 32 v Komárne. Materiálovo a priestorovo sa podmienky podstatne zlepšili v roku 1991, kedy bola dokončená a odovzdaná do užívania nová budova prepojená s pôvodnou. Koncom '90-tych rokov sa v týchto priestoroch nachádzali dve školy: Stredné odborné učilište a Obchodná akadémia. 1. januára 2003 nastala zmena, keď sa obe školy zlúčili a odvtedy bol názov školy Združená stredná škola obchodu a služieb. Od šk. r. 2009/2010 je názvom školy: Stredná odborná škola obchodu a služieb – Kereskedelmi és Szolgáltatóipari Szakközépiskola.
Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky
Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky sa nachádza v poľskom Lodžskom vojvodstve na pohraničí powiatov Łask, Wieluń, Zduńska Wola a Sieradz a na území gmín Widawa, Konopnica, Burzenin, Zapolice, Sieradz, Ostrówek a Zduńska Wola.
CHKO bola vytvorená v roku 1989. Celková výmera je. Predmetom ochrany sú doliny Varty, Widawky a ich prítokov vrátane ich okolia a prirodzenej flóry. V centrálnej časti územia sa nachádza zaujímavý hydrografický uzol, ktorý tvoria zbiehajúce sa rieky Widawka, Grabia a Nieciecz. Územie má rozmanité členenie terénu, obzvlášť prielomy Varty, kde sú terénne rozdiely až (medzi obcami Beleń a Strońsko) a na povrchu sa objavujú staré vápenné výtvory. Z vysokých brehov je možné pozorovať rozľahlé panorámy doliny, meandrujúce časti riek, mŕtve ramená, duny, rašeliniská, luhy s bohatstvom bahenných rastlín. Bohatá flóra a fauna a cenné kultúrne hodnoty zaraďujú chránenú oblasť medzi atraktívnejšie v Lodžskom vojvodstve a centrálnom Poľsku.
Strom roka
náhľad|[[Borovica lesná, Veľké Borové, strom roka 2004]] náhľad|[[Lipa veľkolistá pri kostole sv. Margity Antiochijskej v Kopčanoch, strom roka 2018]] náhľad|[[Dub letný, Drnava, strom roka 2020]]
Strom roka je celoslovenská súťaž, ktorej cieľom je upozorňovať na význam stromov v životnom prostredí, vzbudzovať a posilňovať záujem verejnosti o svoje okolie ako aj umožniť širokej verejnosti predstaviť svoj najkrajší strom a možno aj príbeh, ktorý sa so stromom spája. Vyhlasovaná je každoročne od roku 2003 (s výnimkou roku 2005) formou ankety. Organizátormi sú v súčasnosti environmentálna nadácia Ekopolis a Regionálne environmentálne centrum (REC Slovensko).
Finalistov do súťaže vyberá z verejne nominovaných stromov zmiešaná komisia, víťazný strom je volený vo verejnom hlasovaní a vyhlasovaný spravidla koncom októbra. Prvé tri stromy s najvyšším počtom hlasov získavajú finančný príspevok na úpravu okolia, víťazný navyše odborné ošetrenie. Ocenenie v podobe knižných poukážok získavajú aj nominujúci prvých troch stromov.
Eduard Gombala
Eduard Gombala (* 1. marec 1932, Detvianska Huta† 2019) je slovenský literárny vedec, básnik, vysokoškolský pedagóg.
Životopis
V roku 19491953 študoval na gymnáziách v Malackách a v Lučenci, 19531957 slovenský jazyk a literatúru na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Po štúdiách bol stredoškolským profesorom, v Púchove, v Žiline, od 1960 asistentom na Pedagogickom inštitúte v Martine, od 1965 na Pedagogickej fakulte, potom prof. na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici a na Katolíckej univerzite v Ružomberku. Venuje sa výskumu slovenskej literatúry 2. polovice 19. storočia, autor obsiahlej monografie o živote a diele Viliama Paulinyho-Tótha (1975) a monografie o Petrovi Tomkuliakovi (1994), spoluautor Teórie literatúry (1975) a Slovníka literárnovedných termínov (1979). Ako básnik sa predstavil zbierkou reflexívnej a prírodnej lyriky Čierny drozd (1986) a duchovne inšpirovanými básnickými skladbami Ježiš Kristus (Via crusis, 1992) a Zdravas Mária (1998).
Pavel Schmidt
Pavel Schmidt (* 9. február 1930, Bratislava† 14. august 2001 Biel, Švajčiarsko) bol slovenský veslár, olympijský víťaz 1960.
Kariéra
Vyrastal ako veslár na Dunaji na Aušpici, kde jazdil dvojskif s Ctiborom Reiskupom, spolu reprezentovali Československo na majstrovstvách Európy. V roku 1958 narukoval do Dukly Terezín ako športový lekár. Tréner Vojtěch Hvězda ho posadil do dvojskifu s Čechom Václavom Kozákom, s ktorým získali dve medaily z majstrovstiev Európy, na prvých majstrovstvách sveta 1962 v Luzerne boli štvrtí. Najväčší úspech dosiahli na olympijských hrách 1960 v Ríme, na jazere Albano predviedli životnú jazdu, favorizovaných obhajcov olympijského zlata reprezentantov ZSSR Berkutova a Ťukalova zdolali takmer o tri sekundy.
Po skončení kariéry pracoval ako tréner, v roku 1967 viedol mexickú reprezentáciu. Zo zahraničia sa domov už nevrátil, po okupácii Československa sa usadil vo Švajčiarsku, kde pôsobil na športovej škole v Bieli, ako psychiater mal súkromnú prax v Solothurne. Švajčiarska dvojka bez kormidelníka Fischer - Bachmann získala pod jeho vedením v Mníchove 1972 olympijské striebro.
Integrovaný dopravný systém v Bratislavskom kraji
thumb|[[SOR BN 9,5 obchádza pokazený SOR B 9,5 na Námestí Josipa Andriča v Chorvátskom Grobe v prvý deň skúšobnej prevádzky prvej linky BID]] thumb|Schéma tarifných zón IDS BK
Integrovaný dopravný systém v Bratislavskom kraji (skr. IDS BK, starší názov: Bratislavská integrovaná doprava, skr. BID) je integrovaný dopravný systém, ktorý by mal zatraktívniť verejnú dopravy zavedením intervalových cestovných poriadkov, očíslovaním liniek prímestskej dopravy, sprehľadnením, zatraktívnením tarify a zrušenia zbytočného dotovania viacerých súbežných dopravných spojov.
Prvá etapa IDS BK mala byť spustená 1. marca 2013 na území mesta Bratislava a okresu Malacky, kvôli technickým problémom bola spustená až 1. júna 2013. Do projektu sú zapojení dopravcovia Dopravný podnik Bratislava, Arriva, Železničná spoločnosť Slovensko (len vlaky kategórie Os a REX), v období od 1. apríla 2018 do 12. decembra 2020 to bol aj RegioJet. Koordinátorom projektu je spoločnosť Bratislavská integrovaná doprava, a.s.
Tarifa
Základom tarify IDS BK je rozdelenie územia na zóny. Ich počet je dôležitý pre stanovenie ceny lístka, na rozdiel od predtým používanej kilometrickej tarify. Cestujúci si podľa schémy zón alebo cestovného poriadku zistí, cez koľko zón (pri jednorazových lístkoch), resp. cez ktoré zóny (pri predplatných lístkoch) pocestuje a podľa toho zaplatí cestovné. Mesto Bratislava spadá do zón 100 a 101, pre ktoré platia niektoré odlišné podmienky – nie je možné zakúpiť samostatne zónu 100 a táto zóna je počítaná dva krát (resp. pri predplatných cestovných lístkov je zohľadnená v cene). Zvyšok územia je rozdelený na 48 zón, nazývaných regionálne zóny.
Prehľad cien a platnosti jednotlivých lístkov je dostupný na stránkach IDS BK alebo v komplexnejšej podobe na
''Príklad použitia predplatného lístka: Ak cestujúci absolvuje pravidelne trasu Zohor-Bratislava, oplatí sa mu kúpiť si predplatný lístok pre zóny 100, 101, 215 a 225 za 51,90€ (30-dňový, 90- a 365-dňové lístky sú výhodnejšie). Pri cestovaní prímestským autobusovým spojom sa predplatným cestovným lístkom na dopravnej karte preukáže pri nástupe vodičovi, vo vlaku pri kontrole sprievodcom, vlakvedúcim alebo revízorom a v MHD pri kontrole revízorom. Počas platnosti predplatného lístka cestuje neobmedzene v rámci Bratislavy (100+101), Stupavy, Marianky (215), Zohora a Lozorna (225) pričom môže používať električky, trolejbusy, autobusy MHD, prímestské autobusy a vlaky – všetko na jeden doklad.''
Turistické lístky je možné kúpiť vo variantoch pre zóny 100+101 (24-, 72-, alebo 168-hodinové), regionálne zóny (24-hodinové), alebo všetky zóny (24-hodinové). V rámci doby platnosti bude možné v príslušných zónach využiť všetky linky IDS BK.
Pre seniorov nad 70 rokov je po vybavení SeniorPasu (bezplatný ročný predplatný cestovný lístok) doprava v celom IDS BK bezplatná.
Na kúpu všetkých druhov predplatných cestovných lístkov je nutné vlastniť dopravnú kartu, na ktorú budú nahrané. Túto dopravnú kartu je možné si vybaviť u všetkých dopravcov okrem RegioJetu.
Dopravná optimalizácia
IDS BK priniesol od 19. augusta 2018 aj optimalizáciu prímestskej autobusovej dopravy. V minulosti bolo linkovanie prímestskej dopravy relatívne chaotické – linky boli označené jedine tabuľami s trasou a jazdili nepravidelne. Od 1. marca 2013 boli v okrese Malacky autobusy prímestskej dopravy označené 200 až 999 a vlaky S1 až S99. Neskôr bolo zavedené prehľadnejšie linkovanie (podobne ako v MHD kde väčšina spojov danej linky premáva po rovnakej trase) a intervalové cestovné poriadky – to znamená, že autobusy jazdia v pravidelnom intervale a tak majú ľahko zapamätateľné odchody, podobne ako v MHD.
Zároveň sa vo veľkej miere zrušili súbežné autobusové a vlakové linky, ktorých dotovanie nie je ekonomické. Na týchto miestach zostal len jeden typ dopravy. V praxi sa to prejavilo zlepšením prípojov v uzlových staniciach medzi vlakovými a autobusovými spojmi.
Zoznam zón
Zóny sú označené podľa príslušného regiónu, v ktorom sa nachádzajú, čiže:
Pilotný projekt Bratislavskej integrovanej dopravy
Od 1. novembra 1999 zaviedlo hlavné mesto SR Bratislava spolu s dopravcami Dopravný podnik Bratislava, a.s. a Železnice Slovenskej republiky (neskôr Železničná spoločnosť Slovensko, a.s.) pilotný projekt „Experiment BID“ v rámci ktorého mohli cestujúci vďaka špeciálnemu mesačnému, 3-mesačnému, alebo ročnému predplatnému cestovnému lístku cestovať neobmedzene nielen MHD v Bratislave, ale aj osobnými a zrýchlenými vlakmi na území Bratislavy (okrem zastávky Devínske jazero). Od 1. januára 2001 sa do projektu pripojil aj prímestský autobusový dopravca SAD Bratislava (dnes už Slovak Lines) a tak bolo možné na tento lístok cestovať:
Táto fáza projektu s nástupom IDS BK skončila, BID príplatok sa prestal predávať k 31. máju 2013. Vlaky a prímestské autobusy (vrátane doteraz nezaintegrovaných úsekov a vrátane dopravcu RegioJet) je možné využívať na všetky predplatné lístky IDS BK platné v danej zóne a to bez príplatku. Po zavedení jednorazových lístkov IDS BK bude možné použiť aj tieto lístky a tak budú v autobusoch Slovak Lines a vlakoch platiť všetky lístky od 15-minútového až po 365-dňový.
Prvý projekt BID v kraji: Linka 630
Od 31. marca 2008 bola zavedená prvá prímestská linka s prvkami, ktoré majú v budúcnosti niesť linky IDS BK – je očíslovaná (podľa Konceptu BID, medzi časom došlo k zmene zásad označovania liniek), má intervalový cestovný poriadok, je ukončená na kraji mesta kde je prestup na linky MHD. Rozdielna je však tarifa. Ide o linku, ktorá začína v Bratislave na zastávke Cesta na Senec, odkiaľ ide na Zlaté piesky (prestup na MHD) a ďalej cez Vajnory do Čiernej Vody a nakoniec na námestie v Chorvátskom Grobe. Spája tak obec Chorvátsky Grob s linkami MHD Bratislava (s prestupom vo Vajnoroch, alebo na Zlatých pieskoch) a taktiež aj nákupné centrum Shopping Palace. Dopravcom je Dopravný podnik Bratislava a na linke platí špecifická tarifa (rozdielná od súčasnej bežnej tarify aj od budúcej tarify). V pásme 2 (Cesta na Senec – Čierna Voda) platí bežná tarifa, ďalej (pásma 620 a 630) však platia len 15- a 60-minútové lístky. Základný rozdiel oproti budúcej tarife je v neexistencií predplatných lístkov pre zóny 620 a 630 a tiež v tom, že mimo mesta platia bežné jednorazové lístky pre mesto Bratislava.
Návrhy do budúcnosti
Združenie obcí Šamorín, Hamuliakovo, Vojka nad Dunajom, Kyselica a mestskej časti Bratislavy Čunovo pod názvom Pro Danubia lobuje za integrovanie lodnej dopravy po Dunaji. Plán by sa týkal obcí s celkovo 70 000 obyvateľmi. Lode by premávali každých 15 minút v špičke a každú hodinu mimo špičky. Navrhované sú dve trasy: Šamorín] – Bratislava centrum a späť a Devín – Bratislava centrum a spať. Problémom je vyššia vzdialenosť niektorých prístavísk od obcí.
2100 Ra-Shalom
2100 Ra-Shalom je planétka s priemerom 8 km, ktorú objavil E. F. Helin 10. septembra 1978.
Felipe González
Felipe González Márquez (* 5. marec 1942, Sevilla) je španielsky politik, dlhoročný generálny tajomník hlavnej španielskej ľavicovej strany Španielska socialistická robotnícka strana (19741997) a tretí predseda vlády od španielskeho prechodu k demokracii (19821996).
Život a kariéra
Počas štúdií práv v Seville sa González zapojil najprv do kresťansko-demokratického, neskôr socialistického odboja proti režimu generála Franka, za čo bol roku 1971 zatknutý. Bol jednou z hlavných postáv pri obnove Španielskej socialistickej robotníckej strany roku 1974. Postupne sa mu podarilo presadiť vo vnútri strany opustenie marxistických pozícii a prechod k sociálne-demokratickému kurzu.
González bol ministerským predsedom 13 a pol roka a je tak jednou z najdlhšie vládnucich osôb v novodobej histórii Španielska. Pod jeho vedením sa strane PSOE podarilo dvakrát po sebe získať absolútnu väčšinu v španielskom 350 člennom Kongrese: 202 mandátov (48,1 % hlasov) v historickom víťazstve v roku 1982 a 184 v roku 1986; v roku 1989 potom získali jeho socialisti presnú polovicu, tj. 175 kresiel.
V roku 1993 stratila PSOE absolútnu väčšinu a musela utvoriť koalíciu s katalánskou stranou Convergència i Unió; v roku 1996 potom socialistov porazila Aznarova Ľudová strana. Do následujúceho roku bol González lídrom opozície.
Od roku 2000 bol poslancom španielskeho Kongresu, kde sa však pre iné aktivity stal chronickým absentérom, a preto sa z aktívnej politiky stiahol. V roku 2007 bol potom na samite EU menovaný predsedom tzv. Reflexnej skupiny (alebo „rady múdrych“), ktorej poslaním je formulácia vízií EU v dlhšom časovom horizonte.
Roku 1993 obdržal González Cenu Karola Veľkého.
Zoznam chránených území v okrese Senec
Toto je zoznam chránených území v okrese Senec aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Senec.
Alžbeta Göllnerová-Gwerková
náhľad|Hrob Alžbety Göllnerovej-Gwerkovej v Banskej Bystrici Alžbeta Göllnerová-Gwerková, rod. Göllnerová (* 19. október 1905, Čierny Balog – † 18. december 1944, Banská Bystrica-Kremnička) bola slovenská literárna historička, prekladateľka.
Životopis
V roku 1917-1919 študovala na obchodnej škole, 1919-1925 na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1925-1930 češtinu a maďarčinu na Filozofickej fakulte KU v Prahe. Absolvovala študijný pobyt na Sorbonne v Paríži a v Kluži.
Pôsobila ako učiteľka v Spišskej Novej Vsi, v Rimavskej Sobote, na maďarskom učiteľskom ústave v Bratislave, 1939-1944 na gymnáziu a na učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici. Iniciátorka a priekopníčka modernej slovenskej hungaristiky. Vedecky pracovala aj v oblasti historiografie, sústredila sa na obdobie starších slovenských dejín v období reformácie. Neskôr sa zamerala na problematiku maďarskej literatúry 19. a 20. storočia. Spolupracovala na slovensko-maďarskom slovníku. Venovala sa aj výskumu slovenskej literatúry, pripravila medailóny o popredných slovenských spisovateľoch, v rukopisoch zanechala monografie o E.M. Šoltésovej a teoretickú prácu o románe. V roku 1932-1938 členka redakčného kruhu Prúdov, literárneho časopisu Služba. Aktivistka a funkcionárka spolkov a ženského hnutia na Slovensku, spoluzostavovateľka a spoluautorka feministického zborníka, v ktorom propagovala úplnú emancipáciu ženy. Zborník Žena novej doby však Živena odmietla vydať.
Ako 30 ročná sa vydala za slovenského maliara Edmunda Gwerka. S manželom žili od roku 1937 v Banskej Štiavnici v jeho vile, kde po nej pomenovali ulicu (vila je teraz na ulici Alžbety Gwerkovej-Göllnerovej 12).
Alžbeta Göllnerová-Gwerková bola účastníčkou SNP. Dňa 10. novembra 1944 bola zatknutá nacistami v Banskej Bystrici. Napokon bola popravená nacistami spolu s ďalšími väzňami z Banskej Bystrice ranou do tyla v protitankových zákopoch pri Banskej Bystrici-Kremničke (masaker v Kremničke).
V bratislavskej Petržalke a v Banskej Štiavnici je na jej počesť pomenovaná ulica.
Kobercovcotvaré
Charakteristika
Sú známe aj pod názvom kobercové žraloky, čo je odvodené zo škvrnitej maskovacej kresby tela niektorých zástupcov radu (vobegongy, stegostoma atď.) ktorá pripomína koberec. Majú 2 chrbtové plutvy bez plutvových ostňov, päť žiabrových štrbín a ústa pred očami.
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov 2012/13
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov v sezóne 2012/13 bol 8. ročník stredoeurópskej ligy vo volejbale mužov, ktorú organizuje MEVZA. Prvýkrát sa v nej zúčastnili až 2 kluby zo Slovenska. Tým druhým klubom bol Volley Team UNICEF Bratislava, ktorý ako nováčik súťaže skončil celkove na 4. mieste. Titul získal piatykrát klub ACH Volley Ľubľana.
Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej sa stretnú družstvá raz doma a raz vonku, bude nasledovať Final four, ktoré sa odohrá ešte na zatiaľ neurčenom mieste.
Ustaritz (obec)
Ustaritz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov 2012/13
Zápasy
(po 9. kole)
Karol Machata
Karol Machata (* 13. január 1928, Malacky – † 3. máj 2016, Modra ) bol slovenský herec, dlhoročný člen Činohry Slovenského národného divadla.
Ustaritz (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov 2012/13
Tabuľka
Zdroj: mevza.volleynet.at
Ustaritz (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov 2012/13
Final four v Bratislave
Športová hala Pasienky, 9.10. marec 2013
Champlat-et-Boujacourt
Champlat-et-Boujacourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oleśnica (rieka)
náhľad|vpravo|Nefunkčný mlyn medzi obcami Niechmirów a Rychłocice
Oleśnica je rieka v strednom Poľsku, ľavý prítok Varty s dĺžkou a rozlohou povodia. Plynie na Juhoveľkopoľskej nížine v Lodžskom vojvodstve. Rieka Oleśnica tečie cez dedinu s tým istým menom (Oleśnica). Dôležitejšie sídla nad Oleśnicou: Wiktorów, Dobrosław, Stolec, Niechmirów, Mała Wieś.