cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gene Kelly
Na začiatku 50. rokov nakrútil asi svoje dva vôbec najznámejšie filmy - An American in Paris z roku 1951 a v roku 1952 Spievanie v daždi.
Farského ulica (zaniknutá)
Farského ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 19501987. Nachádzala sa približne v lokalite od dnešnej Andrusovovej ulice po Belinského ulicu.
Pomenovaná bola po Josefovi Farskom (18261889), českom litografovi a majiteľovi kameňotlačiarskej dielne v Prahe.
Pim
Pim môže byť:
Zachariáš Abadia Buesa
Zachariáš Abadia Buesa (, * 5. november 1913, Almuniente, Španielsko – † 27. júl 1936, Barcelona ) bol španielsky salezián a mučeník. V Katolíckej cirkvi je vyhlásený za blahoslaveného.
Život
Zachariáš Abadia Buesa sa narodil 5. novembra 1913 v španielskom Almuniente. Po príklade svojho brata Federica začal chodiť najprv do miestneho saleziánskeho inštitútu, keď mal deväť rokov, a neskôr do saleziánskeho seminára v Campello (Alicante). Rehoľné sľuby v roku 1930 zložil v komunite v Girone. Svoju stáž strávil v Sarrii neďaleko Barcelony. Tam vzdelával, ale bol aj zabávačom a organizátorom školských aktivít. V tomto prostredí pocítil túžbu stať sa kňazom. Plánoval začať štúdium teológie v roku 1936.
Smrť
Kvôli vývoju udalostí v Španielsku, ktorý bol charakteristický najmä rastúcim náboženským prenasledovaním, bol inštitút zatvorený a komunita rozpustená. Po vypuknutí občianskej vojny ho spolu s jeho bratom zadržali na týždeň. Po prepustení sa najprv ukryl v dome jedného z bývalých žiakov a neskôr v hostinci na ulici Calle Deputación. Tam už bol ukrytý spolubrat Filip Hernández Martínez, ako aj Jakub Ortiz Alzueta.
Dňa 27. júla 1936 milicionári prehľadali hostinec a našli troch saleziánov. Boli podrobení mučeniu, no napriek tomu sa stále hlásili k svojej viere. V ten istý deň Zachariáš zomrel na následky mučenia.
Uctievanie
Diecézne skúmanie Zachariášovej vhodnosti na blahorečenie sa začalo 15. decembra 1953 a bolo ukončené 10. októbra 1955. Ďalšie skúmania na vyšších úrovniach prebiehali medzi rokmi 1992 až 1995. Kongregácia pre kauzy svätých prevzala prípad 1. decembra 1999 spolu s ďalšími 31 saleziánmi. Pápež Ján Pavol II. potvrdil ich plánované blahorečenie 20. decembra 1999. Pápež blahorečil Zachariáša Abadia Buesa 11. marca 2001 spolu s ďalšími 232 spoločníkmi.
Jeho spomienka, spolu s Filipom Hernándezom Martínezom a Jakubom Ortízom Alzuetom, je podľa Rímskeho martyrológia slávená 27. júla.
Negativity bias
Negativity bias je psychologický jav, kedy zážitky negatívnejšej povahy (napr. nepríjemné myšlienky, emócie alebo sociálne interakcie; škodlivé/traumatické udalosti) majú väčší vplyv na psychický a emocionálny stav človeka ako pozitívne alebo neutrálne zážitky. Inými slovami, niečo pozitívne bude mať vo všeobecnosti menší vplyv na správanie a vnímanie človeka ako niečo rovnako emocionálne intenzívne, no negatívne.
Ľudia majú tendenciu (1) venovať väčšiu pozornosť negatívnym zážitkom, (2) učiť sa viac z negatívnych skúseností a (3) pri rozhodovaní prikladať väčšiu váhu negatívnym ako pozitívnym informáciám. Skreslenie negativity je jedným z mnohých kognitívnych skreslení - opakovaných chýb v ľudskom myslení a rozhodovaní.
Vysvetlenie a štruktúra
Podľa psychológov Paula Rozina a Edwarda Royzmana, ktorí sa vo svojom výskume snažili objasniť prejavy skreslenia negativity, pozostáva toto kognitívne skreslenie zo štyroch prvkov: potencie negativity, silnejúceho sklonu k negativite, dominancie negativity a negatívnej diferenciácie.
Potencia negativity znamená, že aj keď majú zážitky/udalosti rovnakú emocionálnu intenzitu, tie negatívne vnímame výraznejšie ako pozitívne. Rozin a Royzman poznamenávajú, že túto charakteristiku skreslenia negativity je možné empiricky preukázať len v situáciách s inherentnou merateľnosťou - napríklad porovnanie toho, ako pozitívne alebo negatívne interpretujeme zmenu teploty.
Zároveň sa pri negatívnych udalostiach ich vnímanie zintenzívňuje viac, čím bližšie k nim sme (v čase alebo priestore), ako je tomu v prípade pozitívnych udalostí. Sklon k negativite teda silnie viac ako sklon k pozitivite. Napríklad nadchádzajúca návšteva zubára (príklad negatívnej skúsenosti) je vnímaná viac negatívnejšie, čím bližšie je daný dátumu, než je blížiaca sa párty vnímaná pozitívnejšie s blížiacim sa dňom oslavy. Rozin a Royzman tvrdia, že táto charakteristika je odlišná od potencie negativity, pretože existujú dôkazy o silnejšom sklone k negativite v porovnaní so sklonom k pozitivite aj v prípadoch, keď je samotná potencia negativity nízka.
Dominancia negativity zasa popisuje tendenciu vnímať kombináciu pozitívnych a negatívnych zážitkov/udalostí negatívnejšie, než by naznačoval súčet jednotlivých pozitívnych a negatívnych komponentov. V jazyku Gestalt - celok je negatívnejší ako súčet jeho častí.
Negatívna diferenciácia je v súlade s dôkazmi, ktoré naznačujú, že konceptualizácia negativity je prepracovanejšia a komplexnejšia ako koncepcia pozitivity. Výskum napríklad ukazuje, že pri opise afektívnych zážitkov je negatívna slovná zásoba bohatšia ako pozitívna slovná zásoba. Okrem toho sa zdá, že na označenie negatívnych emócií sa používa viac výrazov ako pri pozitívnych emóciách. Pojem negatívnej diferenciácie je v súlade s hypotézou mobilizácie a minimalizácie ktorá predpokladá, že negatívne udalosti vyžadujú väčšiu mobilizáciu kognitívnych zdrojov na zvládnutie afektívnej skúsenosti a väčšie úsilie minimalizovať dôsledky.
Sociálne úsudky a vytváranie dojmov
Väčšina existujúcich dôkazov skreslenia negativity pochádza z výskumu sociálnych úsudkov a vytvárania dojmov, v ktorom sa ukázalo, že negatívne informácie mali zvyčajne pri hodnoteniach osôb účastníkmi výskumu väčšiu váhu ako tie pozitívne. Vo všeobecnosti, keď je ľuďom prezentovaný celý rad informácií o vlastnostiach určitého jednotlivca, tieto vlastnosti nie sú pri vytváraní konečného dojmu „spriemerované“ ani „sčítané“. Keď sa tieto črty líšia z hľadiska ich pozitivity a negativity, negatívne črty neúmerne ovplyvňujú výsledný dojem  - v súlade s dominanciou negativity (pozri „Vysvetlenia“ vyššie).
Príkladom je známa štúdia Leona Festingera a jeho kolegov, ktorá skúmala kritické faktory pri predpovedaní vytvárania priateľstva; výskumníci dospeli k záveru, že to, či sa ľudia stali priateľmi alebo nie, predpovedala najlepšie ich vzájomná blízkosť. Ebbesen, Kjos a Konecni však ukázali, že samotná blízkosť nepredpovedá vytváranie priateľstva; blízkosť slúži skôr na umocnenie informácií, ktoré sú relevantné pre rozhodnutie, či nadviazať alebo nenadviazať priateľstvo. Negatívne informácie sú rovnako zosilnené blízkosťou ako pozitívne informácie. Keďže negatívne informácie majú v našom vnímaní tendenciu prevažovať nad pozitívnymi informáciami, blízkosť môže predpovedať neúspech pri vytváraní priateľstva.
Jedným z vysvetlení, prečo sa skreslenie negativity prejavuje v sociálnych úsudkoch je, že ľudia obvykle považujú negatívne informácie za viac výpovedné o charaktere danej osoby a užitočnejšie pri vytváraní celkového dojmu, ako pozitívne informácie. Toto vysvetlenie podporujú aj náznaky vyššej dôvery v presnosť dojmu, keď bol vytvorený viac na základe negatívnych vlastností ako pozitívnych vlastností. Vyššia citlivosť voči negatívnym vlastnostiam môže byť vnímaná aj ako obranný mechanizmus - podcenenie prípadného ohrozenia je pre nás rizikovejšie ako prílišná opatrnosť.
Často uvádzaný paradox - nečestný človek môže niekedy konať čestne, pričom je ale stále považovaný za prevažne nečestného; na druhej strane čestný človek, ktorý niekedy koná nečestne, bude pravdepodobne preklasifikovaný na nečestného človeka. Očakáva sa totiž, že nečestný človek bude občas čestný, no táto čestnosť nevykompenzuje predchádzajúce prejavy nečestnosti - čestnosť v tomto prípade teda nie je dôkazom čestnej povahy, ale iba absenciou nečestnosti. Čestnosť sa považuje za ľahšie poškvrneniteľnú nečestnými činmi.
Predpoklad, že negatívne informácie majú väčšiu diagnostickú presnosť, je zrejmý aj vo vzorcoch hlasovania vo voľbách. Ukázalo sa, že volebné správanie je vo väčšej miere ovplyvnené negatívnymi informáciami ako pozitívnymi: ľudia majú tendenciu byť viac motivovaní voliť proti kandidátovi kvôli negatívnym informáciám, ako by mali voliť kandidáta na základe pozitívnych informácií. Ako poznamenala výskumníčka Jill Kleinová, „slabé stránky charakteru boli dôležitejšie ako silné stránky pri určovaní... konečného hlasu“.
Táto diagnostická preferencia negatívnych čŕt pred pozitívnymi črtami sa považuje za dôsledok behaviorálnych očakávaní: existuje všeobecné očakávanie, že vzhľadom na sociálne požiadavky a predpisy sa ľudia budú správať pozitívne a prejavovať pozitívne črty. Naopak, negatívne správanie je odchýlkou od normy a tým pádom neočakávanejšie a výraznejšie. Relatívne väčší význam negatívnych udalostí alebo informácií znamená, že v konečnom dôsledku zohrávajú väčšiu úlohu v procese posudzovania.
Pripisovanie úmyslov
Vo svojej štúdii psychológ Carey Morewedge zistil, že ľudia prejavujú skreslenie negativity pri pripisovaní zámerov iných osôb. Je teda pravdepodobnejšie, že negatívne dôsledky pripisujú zámerom inej osoby viac ako v prípade pozitívnych či neutrálnych dôsledkov (pozri tiež základná atribučná chyba). V laboratórnych experimentoch Morewedge zistil, že v prípade prehry v hazardnej hre veria účastníci viac v úmyselné ovplyvnenie výsledku inou osobou, ako je tomu pri výhre, ktorá je pripisovaná skôr náhode alebo schopnostiam hráča - to aj vtedy, keď je pravdepodobnosť výhry a prehry rovnaká. Táto zaujatosť sa netýka iba dospelých. Zdá sa tiež, že deti častejšie pripisujú negatívne udalosti úmyselným príčinám.
Poznanie (cognition)
Podľa negatívnej diferenciácie sa zdá, že negatívne informácie vyžadujú väčšie kognitívne zdroje a aktivitu na spracovanie informácií ako pozitívne informácie; ľudia majú tendenciu myslieť a uvažovať viac o negatívnych udalostiach ako o pozitívnych udalostiach. Neurologické rozdiely tiež poukazujú na intenzívnejšie spracovanie negatívnych informácií: účastníci prejavujú väčšie napätie, keď čítajú o ľuďoch alebo si prezerajú fotografie ľudí, ktorí vykonávajú negatívne činy, ktoré nie sú v súlade s povahovými črtami účastníkov, než keď čítajú o pozitívnych skutkoch. Tieto výsledky zároveň poukazujú na rozdiely v spracovaní pozitívnych a negatívnych informácií v oblastiach ako je pozornosť, učenie a pamäť.
Pozornosť
Množstvo štúdií naznačilo, že negativita je v podstate magnetom na pozornosť. Napríklad, keď dostali za úlohu vytvoriť si dojem o prezentovaných jedincoch, účastníci strávili viac času pozeraním negatívnych fotografií ako prezeraním pozitívnych fotografií. Takisto bol zaznamenaný väčší počet žmurknutí očami pri prezeraní negatívnych slov ako pozitívnych (miera žmurkania bola spojená s vyššou kognitívnou aktivitou). Zistilo sa tiež, že ľudia vykazujú intenzívnejšie reakcie po negatívnych ako pozitívnych stimuloch, vrátane rozšírenejších zreníc, väčšej tepovej frekvencie a periférneho arteriálneho tonusu.
Okrem štúdií žmurkania očí a pomenovania farieb Baumeister a kol. vo svojom prehľade zlých udalostí verzus dobrých udalostí poznamenali, že existujú aj ľahko dostupné dôkazy o skreslení negativity: zlé správy predávajú viac výtlačkov a veľké množstvo z úspešných románov sú plné negatívnych udalostí a zmätku. V spojení s laboratórnymi experimentmi existuje silná podpora pre názor, že negatívne informácie vo všeobecnosti priťahujú pozornosť viac ako pozitívne informácie.
Učenie a pamäť
Učenie a pamäť sú priamymi dôsledkami spracovania vnemov: čím viac pozornosti je venovaných určitej informácii, tým je pravdepodobnejšie, že bude následne naučená a zapamätaná. Výskum týkajúci sa účinkov trestu a odmeny na učenie naznačuje, že tresty za nesprávne reakcie sú pri zlepšovaní učenia účinnejšie ako odmeny za správne reakcie – k učeniu dochádza rýchlejšie po zlých udalostiach ako po dobrých.
Dr. Pratto a John sa zaoberali účinkami afektívnych informácií na náhodnú pamäť, ako aj pozornosť pomocou svojej modifikovanej Stroopovej paradigmy (pozri časť týkajúcu sa „pozornosti“). Účastníci nielenže pomalšie pomenovávali farby negatívnych vlastností, ale tiež vykazovali lepšiu náhodnú pamäť pre prezentované negatívne vlastnosti ako pre pozitívne vlastnosti, bez ohľadu na pomer negatívnych k pozitívnym vlastnostiam v súbore.
Zámerná pamäť je tiež ovplyvnená negatívnou alebo pozitívnou kvalitou stimulov. Pri štúdiu pozitívneho aj negatívneho správania majú účastníci tendenciu si počas následného pamäťového testu spomenúť lepšie na negatívne ako pozitívne správanie Existujú tiež dôkazy, že ľudia vykazujú lepšiu pamäť na rozpoznávanie a pamäť zdroja negatívnych informácií.
Keď sú ľudia požiadaní, aby si spomenuli na nedávnu emocionálnu udalosť, ľudia majú tendenciu hlásiť negatívne udalosti častejšie ako pozitívne udalosti a predpokladá sa, že je to preto, že tieto negatívne spomienky sú výraznejšie ako tie pozitívne. Ľudia majú tiež tendenciu podceňovať, ako často zažívajú pozitívne situácie, pretože častejšie zabúdajú na pozitívne ako na negatívne emocionálne zážitky.
Rozhodovanie
Štúdie skreslenia negativity tiež súvisia s výskumom v oblasti rozhodovania, najmä pokiaľ ide o averziu k riziku alebo averziu k strate. Pri prezentovaní situácie, v ktorej osoba buď niečo získa, alebo niečo stratí v závislosti od výsledku, je potenciálnym nákladom pripísaná väčšia váha ako potenciálnym ziskom. Väčšie zohľadnenie strát (tj. negatívnych výsledkov) je v súlade s princípom potencie negativity, ako ho opísali Rozin a Royzman. Problematike averzie voči stratám v súvislosti s rozhodovaním sa najvýraznejšie venuje Prospektová teória Daniela Kahnemana a Amosa Tverského.
Stojí však za zmienku, že vo svojom výskume nedokázali Rozin a Royzman nájsť averziu voči strate pri rozhodovaní. To je v súlade so zisteniami metanalýzy viac ako 40 štúdií o averzii voči strate, ktoré sa zameriavajú na rozhodovacie problémy s rovnako veľkými ziskami a stratami. Yechiam a Hochman (2013) vo svojom prehľade našli pozitívny vplyv strát na výkon, autonómne vzrušenie a čas odozvy v rozhodovacích úlohách, čo je podľa nich spôsobené vplyvom strát na pozornosť.
Politika
Výskum poukazuje na koreláciu medzi politickou príslušnosťou a skreslením negativity, kedy sú konzervatívci citlivejší na negatívne podnety, a preto majú tendenciu prikláňať sa k pravicovo orientovanej ideológii, ktorá za svoje hlavné ciele považuje znižovanie hrozieb a sociálny poriadok. Jednotlivci s menším skreslením negativity majú tendenciu prikláňať sa k liberálnej politike, ako je pluralizmus, a akceptujú rôzne sociálne skupiny, ktoré by mohli chcieť zmeniť existujúcu sociálnu štruktúru a narušiť tak hodnotové status-quo.
Detstvo
Hoci účastníci väčšiny doterajších výskumov týkajúcich sa negatívnej zaujatosti boli dospelí (najmä vysokoškolskí študenti), existuje malý počet štúdií, ktorých účasníkmi boli malé deti. Ich výsledky naznačujú, že skreslenie negativity je prítomné už od raného detstva.
Predpokladá sa, že dojčatá interpretujú nejednoznačné situácie na základe toho, ako reagujú ostatní okolo nich. Keď dospelý (napr. experimentátor alebo matka) prejavuje reakcie šťastia, strachu alebo neutrality voči cieľovým hračkám, dojčatá majú tendenciu pristupovať k hračke spojenej s negatívnou reakciou podstatne menej ako k neutrálnym a pozitívnym hračkám. Okrem toho existujú dôkazy o väčšej nervovej aktivite, keď sa dojčatám ukazovali obrázky „negatívnej“ hračky, než keď sa ukazovali „pozitívne“ a „neutrálne“ hračky. Hoci nedávna práca s 3-mesačnými deťmi naznačuje skreslenie negativity v sociálnom hodnotení, existujú aj práce naznačujúce potenciálne skreslenie pozitivity (positivity bias) v pozornosti voči emocionálnym prejavom u dojčiat mladších ako 7 mesiacov. Prehľad literatúry vykonaný Dr. Amrisha Vaish, Tobias Grossman a Amanda Woodward naznačujú, že skreslenie negativity sa môže objaviť počas druhej polovice prvého roku dieťaťa, hoci autori tiež poznamenávajú, že výskum skreslenia negativity bol v literatúre o vývoji žalostne zanedbaný.
Starnutie a starší dospelí
Niektoré výskumy naznačujú, že starší dospelí môžu vykazovať, aspoň v určitých situáciách, skreslenie pozitivity alebo pozitívny efekt. Teória socioemocionálnej selektivity, ktorú navrhla Laura Carstensen a kol., načrtáva posun v regulácii emócií s postupujúcim vekom, čo vedie k uprednostňovaniu pozitívnych informácií pred negatívnymi. Okrem dôkazov v prospech skreslenia pozitivity však stále existujú zdokumentované prípady starších dospelých, ktorí prejavovali skôr skreslenie negativity.
Hvožďanská louka
Hvožďanská louka je prírodná pamiatka ev. č. 1595, ktorá sa nachádza v okrese Domažlice.
Ochrana
Predmetom ochrany sú pastviny s bohatou vlhkomilnou kvetenou. V lokalite rastie množstvo cenných rastlinných druhov, napr. horec pľúcny (Gentiana pneumonanthe), ihlica plazivá (Ononis repens), ľanolistník pyrenejský (Thesium pyrenaicum), pichliač bezbyľový (Cirsium acaule), vŕba plazivá (Salix repens), vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia) alebo vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis). Vďaka horcu sa v mieste vyskytuje jedna z najstabilnejších populácií modráčika horcového (Phengaris alcon) v Česku.
Irvillac
Irvillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Macharova ulica (zaniknutá)
Macharova ulica bola ulica v Petržalke približne v rokoch 19501987, ktorá zanikla v pri výstavbe panelového sídliska Dvory.
Nachádzala sa približne v oblasti od dnešnej Prokofievovej ulice po Hálovu ulicu.
Kergloff
Kergloff je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Theil-sur-Vanne
Theil-sur-Vanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tharot
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peštera (mesto)
Peštera (🇧🇬) je mesto    ležiace v južnom Bulharsku v Pazardžickej oblasti. Je centrom rovnomenného okresu. Je tretím najväčším mestom Pazardžickej oblasti.
Oficiálny sviatok mesta sa slávi 6. mája.
Názov
O pôvode názvu mesta vzniklo mnoho teórií, najpravdepodobnejšie však je, že mesto získalo názov vďaka skutočnosti, že sa v jeho okolí nachádza veľké množstvo jaskýň – jaskyňa je doslovný preklad bulharského slova peštera (🇧🇬).
Geografia
Peštera leží na severnom úpätí horského celku Bataška planina – časti Západných Rodop, ktoré sú podcelkom pohoria Rodopy – na hraniciach s Hornotráckou nížinou. Leží v nadmorskej výške približne.
Nachádza sa 20 kilometrov južne od Pazardžiku. Priama vzdušná vzdialenosť od hlavného mesta Sofia je 108,36 km.
Územia mesta leží vo východnej časti okresu Peštera a jeho rozloha je 90,24 km². Mesto leží na rieke Stara reka, pravom prítoku Marice. Reliéf na území mesta prechádza od mierne hornatého, cez kopcovitý až po rovinatý.
Dejiny
Na základe archeologických nálezov bolo územie dnešného mesta Peštera obývané už v období 4. storočia pred Kristom. Svoje sídliská tu postupne mali Tráci, Protobulhari aj starí Slovania.
V roku 1479 je mesto prvýkrát písomne spomenuté pod názvom Peštera.
V období bulharského národného obrodenia došlo k významnému rozkvetu mesta, boli postavené mnohé chrámy, mosty, fontány a domy – stavby v období národného obrodenia sa zrodenej lokálnej tzv. pešterskej staviteľsko-architektonickej školy. V roku 1848 bola v Peštere otvorená prvá sekulárna škola. V roku 1873 vzniklo prvé kultúrne komunitné centrum – Nadežda (, doslova Nádej). Mesto zasiahli udalosti rusko-tureckej osloboditeľskej vojny počas ktorej bola Peštera oslobodená 6. januára 1878 17. rotou poručíka Panina.
V období po oslobodení Bulharska sa Peštera stala centrom administratívnej správnej jednotky – Pešterského okruhu.
V roku 1937 bola do mesta zavedená železničná trať. V roku 1969 bolo v meste založené okresné historické múzeum.
Architektonické pamiatky
V meste má celkovo približne 40 stavieb priznaný štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.
Na území mesta sa nachádza aj jedna stavba so štatútom pamiatky národného významu. Ide o neskoro antickú a stredovekú pevnosť Peristera na severnom okraji mesta.
Medzi najvýznamnejšie pamiatky patria:
Múzeá
Najvýznamnejšie múzeum v Peštere je okresné historické múzeum.
V meste sa ďalej nachádza Múzeum socialistických automobilov, ktoré uchováva zbierku automobilov vyrobených medzi rokmi 1944 a 1989.
Turizmus
Mesto funguje ako horský rezort a je východiskovým bodom na mnohé miesta v okolitých častiach pohoria Rodopy.
Najvýznamnejšími prírodnými zaujímavosťami v blízkom okolí mesta sú prírodná rezervácia Kupena juhovýchodne od mesta a jaskyňa Snežanka, približne 5 km juhozápadne od mesta.
Doprava
Mesto má železničné spojenie od roku 1937. Železničná stanica v Peštere je konečnou stanicou lokálneho odklonu od centrálnej železničnej trate na trase Sofia – Plovdiv – Istanbul. Trať spája Pešteru s mestom Plovdiv.
Peštera má pravidelné autobusové linky s okolitými dedinami a mestami, ako aj so Sofiou a Plovdivom.
Arménska ulica (zaniknutá)
Arménska ulica (pred rokom 1950 Slovenská ulica, v roku 1931 Štefanská ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 19501987. Nachádzala sa približne na mieste súčasnej predajne automobilov Renault Kestler na Panónskej ceste.
Premenovaná bola v dôsledku duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba obce. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou výstavbou Dvory.
Thorey
Thorey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thizy (Yonne)
Thizy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kerlouan
Kerlouan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
University of Pittsburgh
náhľad|Katedrála vzdelávania na University of Pittsburgh náhľad|Československá štátna izba University of Pittsburgh, známa tiež len ako Pitt, je univerzita v meste Pittsburgh v Pensylvánii v USA. Škola bola založená v roku 1787.
Univerzita je obzvlášť známa vďaka výskumu a výučbe odborov: filozofia, lekárska, informačné technológie, tvorivé písanie a verejné záležitosti. Pitt má patriť medzi najväčšie výskumné zdravotnícke zariadenia v Spojených štátoch. Je členom Asociácie amerických univerzít (Association of American Universities), združenia vedúcich severoamerických univerzít zameraných na výskum, ktoré vzniklo v roku 1900. V súčasnosti Pitt navštevuje okolo 27 500 študentov a prednáša tu cez 4 600 vyučujúcich.
Šport
Športové tímy University of Pittsburgh sa nazývajú Panthers (Puma americká). Univerzita je členom Big East Conference.
Mária Portugalská (1527)
Mária Portugalská (* 15. október 1527, Coimbra, Portugalsko – † 12. júl 1545, Valladolid, Španielsko) bola portugalská princezná, neter cisárov a kráľov Karola V. a Ferdinanda I. Habsburského, a prvá manželka neskoršieho španielskeho kráľa Filipa II.
Životopis
Narodila sa z manželstva kráľa Jána III. s kastílskou infantkou Katarínou Habsburskou. Katarína vyrástla u svojej matky, kastílskej kráľovnej Jany I., internovanej za múrmi Tordesillasu, a v necelých osemnástich rokoch sa vydala za dvadsaťtriročného portugalského kráľa Jána III. O rok neskôr sa vydala Jánova sestra Izabela za Kataríninho brata Karola V.
Kerlaz
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mária Portugalská (1527)
Životopis
Mária mala sedem súrodencov, ale okrem brata Jána všetci zomreli v detskom veku.
Kerlaz
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mária Portugalská (1527)
Životopis
15. novembra 1543 sa vydala za svojho o rok staršieho bratanca (1. stupňa) Filipa. Zomrela štyri dni po pôrode syna a následníka Karola.
Kerlaz
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nová Ves nad Váhom
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nová Ves nad Váhom v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Larisa
Larisa môže byť:
Thorigny-sur-Oreuse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Granko
náhľad|Plechová krabička jesennej edície Granka Exclusive Granko (skratka pomenovania Granulované kakao) je granulované rýchlorozpustné kakao vyrábané od roku 1979 čokoládovňou Orion, ktorá v súčasnosti patrí pod spoločnou Nestlé. Išlo o prvé svojho druhu v ČSSR.
Prvý obal Granka bola plastová dóza s obsahom 400 g, ktorú dopĺňala krabička s objemom 250 g. Na oboch druhoch balení sa nachádzalo trojročné blonďavé dievčatko Veronika Fojtů, dcéra autora Karla Fojtů. V 80. rokoch 20. storočia sa rozšírilo o limitované ovocné varianty, konkrétne príchute banán, jahoda a broskyňa.
V roku 1995 sa na obale objavili postavy z animovaného seriálu Mach a Šebestová, ktoré boli aj súčasťou historicky prvej reklamy na Granko.
V roku 2010 pribudli nové varianty Granko Exclusive (menej sladké a obsahujúce viac kakaa) a Granko Calci-N.
Kernilis
Kernilis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cyber City Oedo 808
Cyber City Oedo 808 je japonské Cyberpunk anime, ktoré v roku 1990 vydalo Madhouse štúdio so sídlom v Honchō, Nakano v Tokiu. Dej sa odohráva v ďalekej budúcnosti roku 2808 v megalopole Oedo (Tokio). Sériu režíroval Yoshiaki Kawajiri.
Príbeh
V boji proti počítačovej trestnej činnosti Kyber polícia zakladá novú jednotku pre japonské mesto Oedo (Tokio) a obnovila feudálnu prax hōmen (放 免), teda zamestnávať zločincov s históriou hi-tech trestných činov a iných trestných činov.
Traja zločinci ako Sengoku, Gogles a Benten, ktorí si odpykávajú svojich 300-alebo-viac rokov, v orbitálnom väzení. Pokiaľ budú väzni ochotní pracovať pre Kyber políciu, môžu získať i večnú slobodu. V zúfalej snahe dostať sa z nudy a jednotvárnosti väzeňského života, nesmelo sa dohodli na riešení. Ich odpoveď na policajného šéfa Hasegawu, ktorý ich drží v šachu vďaka výbušnym golierom, ktoré ako symbol a ako stráž pred útekom nosia okolo krku. Hasegawa môže tieto obojky odpáliť z diaľky, ak sa im nepodarí dokončiť svoje misie v rámci prideleného časového obdobia.
K dispozícii sú tri epizódy, každá z nich slúži na vlastné osobné využitie. Nie všetky dabingy vo svete sú však rovnaké. Napríklad britské vydanie na rozdiel od japonského používa iný druh hudby a iné špeciálne efekty.
Epizóda č. 1 – „Virtuálna smrť“ (alebo inak "Spomienky z minulosti")
Sengoku musí zachrániť 50 000 ľudí držaných ako rukojemníkov v kozmodrape, potom ako celá sieť v Oede spadla a záhadný haker sa snaží zničiť budovu rôznymi šialenými spôsobmi. Neskôr Sengoku spolu s Goglom a Bentenom zistí, že v hlavnej počítačovej miestnosti sa nachádza Dave Kurokawa, ktorý sa snaží zabrániť Amachimu, aby ho zabil. Po následnom rozhovore sa Sengoku dozvie, že Yoshikatsu Amachi, teda muž zodpovedný za pohromu nad Oedom je 15 rokov mŕtvy. Zabil ho Kurokawa potom, čo sa chcel stáť členom "Superelity" Oeda, ale miesto navrhovali Amachimu. Nakoniec sa Sengoku dostane do miestnosti 64, kde nájde Amachiho ovládaného počítačom a zabije ho. Zároveň s ním zahynie aj Kurokawa a tak Sengoku zachránil 50 000 rukojemníkov v kozmodrape.
Epizóda č. 2 – „Vírus“
Gogles v tejto epizóde musí zničiť nového testovaného kyborga s krycím menom MOLCOS, ktorého armáda chce nasadiť na boj s kriminalitou v Oede a aby zachránil svoju ex-partnerku Sáru. Medzičasom Armáda sleduje ženu, ktorá ukradla prísne tajné materiály. Materiály obsahovali všetky informácie o MOLCOSOVi a vražde, ktorú spáchal. Po tom, čo MOLCOS zabije Goglesovú ex-partnerku Sáru sa Gogles rozhodne do boja ísť a má iba 8 hodín nato, aby MOLCOSA zničil. Počas bitky však MOLCOS spôsobí Goglesovi zranenia znižujúce pohybovú zdatnosť o 70%. Aj napriek tomu však Gogles neváha a nájde spôsob ako kyborga zničiť. Pomocou ozveny zničí kyborga a neskôr veliteľa armády, ktorý do toho všetkého zaplietol aj Sáru. Na posledné sekundy sa Gogles zachránil a tak Armáde prekazil ďalšie plány na používanie kyborgov na boj proti kriminalite.
Epizóda č. 3 – „Krvavé noviny“
Vraždy troch vedcov, ktorí pracovali nelegálne zahajili vyšetrovanie, ktoré dostal na starosti Benten. Benten musí čo najskôr nájsť vinníka, skôr než v Oede vypukne panika. Po úspešnom vypatrávaní sa dostane do zdravotníckej kliniky, kde stretáva Shuza Saonjiho, starého majiteľa kliniky, ktorá je však obklopená veľkými záhadami. Číslo po vražde jedného z vedcov použíje Benten na rýchlejšie vypátranie. Zistí, že je to číslo hybernačnej kapsule. Keď sa dostane ku hybernačnej kapsule uvidí ju plnú ružových lupienkov. Bola to hybernačná kapsula Remi Masudovej, ktorá zomrela v roku 2514, ale stále žije ako upír. Taktiež zistí, že za všetkým stojí práve Shuzo Saonji. Po krutom boji ho napokon zabije Goglesovou zbraňou so sérom s veľkou dávkou na vraždu upírov. Remi Masudu dostane naspäť do hybernačnej kapsuly a pošle ju lietať do vesmíru vlastným snom.
Thury (Yonne)
Thury je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Časárovo povstanie
Druhá fáza povstania začala po Časárovej poprave obliehaním Košíc a vtedy sa povstanie rozšírilo na ďalšie stolice. Stoličná šľachta čiastočne, kvôli protihabsburským postojom, sympatizovala s povstalcami, výrazne proti povstaniu bol palatín Mikuláš Esterházi. Povstalecké jednotky mali v tom čase okolo 10 000 mužov. Stolice boli prinútené vyhlásiť insurekciu, insurgenti sa však snažili s povstalcami dohodnúť a zajatcov púštali domov a povstalci insurgentov (podľa svedectva košického kapitána Mikuláša Forgáča) prijímali medzi seba. Oddiely vedené Ambrušom Naďom začali ustupovať smerom do Sedmohradska (očakávali podporu Juraja I. Rákociho), ten však proti nim zasiahol a v bojoch pri Nyírbátore ich 10. apríla 1632 náhlym prepadom s využitím diel porazil. Zajatcov nechal popraviť alebo zohaviť (odrezanie nosa a uší ).
Thory (Yonne)
Thory je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rád Svätého Alexandra Nevského
náhľad|Rad svätého Alexandra Nevského náhľad|Portrét prvého ruského ministra financií Alexeja Vasilijeva so šerpou a odznakom Radu svätého Alexandra Nevského Rad svätého Alexandra Nevského bol rytierskym radom Ruskej ríše, prvýkrát udelený v roku 1725 ruskou imperátorkou Katarínou I.
História
Ideu Radu svätého Alexandra Nevského inicioval ruský cár Peter Veľký (vláda 1682 – 1721) ako odmenu za vojenskú statočnosť v boji. Zomrel však pred jeho založením. Bol založený imperátorkou Katarínou I. na pamiatku skutkov svätého Alexandra Nevského, patróna vtedajšieho hlavného mesta Ruska, Petrohradu, ktorý Rusko obraňoval pred útočníkmi. Tento rad bol pôvodne udeľovaný významným ruským občanom, ktorí slúžili svojej krajine so cťou, väčšinou prostredníctvom politickej alebo vojenskej služby.
Prvýkrát bol udelený pri príležitosti svadby ruskej veľkovojvodkyne Anny Petrovny a Karola Fridricha, vojvodu z Holštajnska-Gottorpu v roku 1725. Ocenenie dostalo tucet hostí a rad rýchlo zaostal za Radom svätého Andreja a Radom svätej Kataríny v prestíži.
Imperátorka Katarína sa sťažovala na situáciu a od septembra 1725 začala oceňovať podľa svojej vôle. Rad svätého Alexandra začal byť najuctievanejší a zvyčajne sa neudeľoval ľuďom pod hodnosťou generálporučíka alebo podobným politickým postaveniam.
Dedičstvo
V roku 1942 Sovietsky zväz obnovil rad ako vojenské vyznamenanie a premenoval ho na Rad Alexandra Nevského. Ruská federácia ho obnovila v roku 2010.
Veľkovojvodkyňa Mária Vladimirovna, uchádzačka o ruský trón a vedenie ruského cárskeho domu, v súčasnosti pokračuje v udeľovaní ruského cárskeho radu Svätého Alexandra Nevského ako dynastického radu rytierov. Tieto akcie boli spochybnené členmi rodiny Romanovcov.
V roku 2010 bola v Petrohrade a Moskve vydaná kniha všetkých mien príjemcov pôvodnej objednávky. Celkový počet vyznamenaných (r. 1725 - 1917) dosiahol 3 674.
Držitelia
Medzi príjemcov patria napríklad:
FK Haugesund
FK Haugesund, celým názvom Fotballklubben Haugesund je nórsky futbalový klub sídliaci v meste Haugesund, ktorý vznikol v roku 1993. Momentálne je účastníkom Eliteserien, najvyššej nórskej futbalovej súťaže. Domáce zápasy hrá na štadióne Haugesund Stadion, ktorý má kapacitu 8 754 miest.
FK Haugesund v európskych pohároch
zdroj: kassiesa.net
Kersaint-Plabennec
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kernouës
Kernouës je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gipsy
Gipsy môže byť:
...
Turícka Magura
Poloha
Nachádza sa v západnej časti Chočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Choč. Leží v Žilinskom kraji, na území okresu Ružomberok a na katastrálnom území obce Turík a Lúčky. Na vrchol nevedie turistická trasa a leží mimo chráneného územia.
Popis
Turícka Magura leží v rázsoche, ktorá vybieha z Veľkého Choča juhovýchodným smerom cez Malý Choč až na Smrekov. Ten leží oddelený sedlom na juhovýchode, severne susedí Bukov, severozápadne Veľký a Malý Choč  a západným smerom Zadný Choč , Kopa  a Predný Choč. Vrch patrí do povodia Váhu, kam smeruje západnú časť odvodňujúci potok Turík, voda z východnej časti odteká Žimerovým potokom. Najbližšími sídlami sú východne ležiace Lúčky a južne situovaná obec Turík, juhozápadne sa nachádza Lisková.
Výhľady
Lesnou ťažbou odlesnený vrchol umožňuje kruhový rozhľad na široké okolie. Pri vhodných podmienkach vidieť mnohé okolité vrchy Chočských vrchov, Liptovskú kotlinu, Skorušinské vrchy, Západné a Nízke Tatry, Veľkú Fatru, no tiež masív Babej hory.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaná trasa a najbližšou je červená značka, vedúca severovýchodne z Lúčok na Veľký Choč. Prístup je možný odbočením cez sedlo Žimerová a následne hrebeňom na vrchol, prípadne okolitými lesnými cestami.
Depurinácia
Depurinácia je chemická reakcia purínových deoxyribonukleozidov, deoxyadenozínu a deoxyguanozínu, a ribonukleozidov, adenozínu a guanozínu, v ktorej sa hydrolyticky štiepi β-N-glykozidová väzba a uvoľňuje sa nukleová báza, adenín alebo guanín. Druhým produktom depurinácie deoxyribonukleozidov a ribonukleozidov je cukor, 2'-deoxyribóza alebo ribóza. Komplexnejšie zlúčeniny obsahujúce nukleozidové reziduá, ako sú nukleotidy a nukleové kyseliny, môžu takisto podliehať depurinácii. Deoxyribonukleozidy a ich deriváty sú omnoho náchylnejšie než ich ribonukleozidové ekvivalenty. Strata pyrimidínovej báze (cytozín a tymín) prebieha podobným mechanizmom, ale omnoho pomalšie. náhľad|275x275bod|Chemická štruktúra apurínovej polohy prítomnej v úseku jednozávitovej DNA. Depurinácia v DNA vedie k apurínovej polohe, čo následne vedie k zmene štruktúry. Štúdie odhadhujú, že každý deň sa týmto spôsobom stratí asi 5 000 purínov v bežnej ľudskej bunke. Jedným z hlavných dôvodov depurinácie v bunkách je prítomnosť endogénnych metabolitov podstupujúcich chemické reakcie. Apurínové polohy v dvojzávitovej DNA sú po kúskoch účinne opravované vďaka base excision repair (BER) dráhe. Depurinácia báz v jednozávitovej DNA podstupujúcej replikáciu môže viesť k mutáciám, pretože bez prítomnosti informácie o komplementárnom vlákne môže BER doplniť nesprávnu bázu do apurínovej polohy, čím vzniká tranzičná alebo tranzverzná mutácia.
Depurinácia hrá dôležitú úlohu v rozvine rakoviny.
Hydrolytická depurinácia je jedna z hlavných foriem poškodenia starobylej DNA u fosílií a subfosílneho materiálu, keďže báza ostane neopravená. Toto vedie k strate genetickej informácie (sekvencie báz) a problémom s obnovou a in vitro repikláciou poškodenej molekuly v polymerázovej reťazovej reakcii (PCR).
Chémia reakcie
Depurinácia nie je neobvyklá, pretože puríny sú dobré odstupujúce skupiny kvôli 9N-dusíku (pozri štruktúru purínu). Anomérny uhlík je navyše veľmi reaktívny voči nukleofilnej substitúcii (väzba uhlík-kyslík je kratšia, silnejšia a polárnejšia, zatiaľ čo väzba uhlík-purín je dlhšia a slabšia). Na základe tohto je táto väzba veľmi náchylná k hydrolýze.
V chemickej syntéze oligonukleotidov je depurinácia jedným z hlavných limitných faktorov obmedzujúcich dĺžku syntetických oligonukleotidov.
Tonnerre (obec)
Tonnerre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam častí seriálu 9-1-1
Toto je zoznam častí amerického seriálu 9-1-1. Seriál mal premiéru 3. januára 2018 na americkej televíznej stanici FOX. Na Slovensku mal premiéru 3. januára 2019 na JOJ.
Alžbeta z Valois
Životopis
Alžbeta sa narodila ako druhé dieťa (prvá dcéra) francúzskeho kráľa Henricha II. a Kataríny Medicejskej. Bola pôvodne zasnúbená so španielskym princom Karolom. Plánovaná svadba sa uskutočnila v roku 1559, ale ženíchom bol Karolov otec, o osemnásť rokov starší čerstvý vdovec Filip II. Z tohto vraj spokojného manželstva sa narodili dve dcéry: Po potrate tretieho dieťaťa (syna) 3. októbra 1568 Alžbeta ako dvadsaťtriročná zomrela.
Johann Sebastian von Drey
Životopis
V rokoch 1797 až 1799 študoval na univerzite v Augsburgu katolícku teológiu.
Za kňaza ho vysvätil augsburský biskup Clemens Wenzeslaus von Sachsen dňa 30. mája 1801. Následne bol pridelený do farnosti Röhlingen. Počas nasledujúcich piatich rokov sa súkromne venoval štúdiu filozofických diel I. Kanta, J. G. Fichteho a F. W. J. Schellinga.
V roku 1812 sa stal profesorom apologetiky, dogmatiky, dejín dogiem a teologickej encyklopedistiky na Katholisch-Theologische Friedrichs-Universität v Ellwangene.
V roku 1813 získal Drey na univerzite vo Freiburgu titul Dr. theol.
Do obdobia Dreyovho pôsobenia v Ellwangene sa datujú aj jeho prvé vedecké práce. Venoval sa v nich náznakom chiliazmu v dielach sv. Justína a téme pokánia v ranom kresťanstve.
Ellwangenská Katholisch-Theologische Friedrichs-Universität bola v roku 1817 integrovaná do akademických štruktúr tübingenskej Eberhard Karls Universität. Drey sa tak následne oficiálne stal profesorom jej Katolíckej teologickej fakulty. Vyučoval apologetiku, dogmatiku, dejiny dogiem a teologickú encyklopedistiku.
V roku 1819 sa, spolu s kolegami Petrom Aloisom Gratzom, Johannom Georgom Herbstom a Johannom Baptistom von Hirscherom, podieľal na založení teologického periodika Tübinger Theologische Quartalschrift. To patrí k najstarším, dodnes vychádzajúcim odborným teologickým časopisom na svete.
Do roku 1819 sa datuje aj vznik katolíckej vetvy tzv. Tübingenskej teologickej školy. Jej zakladateľmi boli Johann Sebastian Drey a jeho žiak Johann Adam Möhler (17961838). K ich zásluhám nepochybne patrí fakt, že ako prví začali vo výskume biblických textov používať historicko-kritickú metódu – dokonca ešte pred tým, než sa táto metóda presadila aj v rámci evanjelickej vetvy Tübingenskej teologickej školy, ktorá sa formovala v okruhu Ferdinanda Christiana Baura.
Ku katolíckej Tübingenskej škole sa hlásili aj mnohí ďalší významní teológovia, o. i. napr.: Johann Baptist von Hirscher (17881865), Johannes von Kuhn (18061887) alebo Franz Anton Staudenmaier (18001856).
V roku 1838 sa vzdal vyučovania dogmatiky a dejín dogiem, ponechal si len apologetiku a encyklopedistiku. Výučbu dogmatiky po ňom prevzal Johannes von Kuhn.
V roku 1846 odišiel do penzie. Za zásluhy mu bol udelený titul komtúra Rádu württemberskej koruny.
Zomrel 19. februára 1853 v Tübingene.
Teológia
Výrazne ovplyvnil nemeckú katolícku teológiu 19. storočia. Jeho význam spočíva vo vypracovaní osobitej teologickej metódy, ktorá následne charakterizovala celú katolícku vetvu Tübingenskej školy. Ide tu o syntézu historicko-kritického a filozoficko-špekulatívneho prístupu.
Pokúšal sa vyhnúť tak čistému empirizmu a pozitivizmu, ako aj čistému racionalizmu. Bol totiž presvedčený, že teológiu nemožno rozvíjať na základe teológie samotnej, ale v konfrontácii a reflexii duchovných dejín ľudstva, v ktorých, samozrejme, zaujíma zvláštne miesto filozofia. V Dreyovej teológii zaiste badať vplyv dobovej filozofie romantizmu, predovšetkým jej hlavných reprezentantov – Novalisa a Schellinga.
Vychádzal z viery „prítomnej“ cirkvi. Tvrdil, že v tejto „terajšej“ viere sa objektívne manifestuje to, čo hlásal Kristus. Kresťanstvo dnešnej katolíckej cirkvi nie je ničím iným než prítomnou / súčasnou / dnešnou formou pôvodného (prvotného) kresťanstva. Na základe tejto tézy tak Drey odsudzuje názorový prúd, podľa ktorého je pôvodné, rané kresťanstvo tým jediným pravým a skutočným kresťanstvom, kým celý ďalší vývoj kresťanstva vlastne kresťanstvo len nehanebne znetvoril a je tak hodný jedine zavrhnutia.
Dnešná cirkev manifestuje svoju identitu s pôvodným kresťanstvom predovšetkým v kulte – v sprítomňovaní toho, čo robil Kristus – ako centrálnom bode svojho života. Drey, využijúc, no i mierne modifikujúc, romantický koncept dejín, predstavil dnešné kresťanstvo ako výsledok procesu vývoja pôvodného kresťanstva, ktorý bol súčasne nevyhnutný i slobodný, zahŕňal v sebe kontinuitu i diskontinuitu. Kontinuita a nevyhnutnosť sú dané skutočnosťou, že neviditeľným princípom kresťanstva je Duch Svätý. Sloboda je spojená s nevyhnutnosťou do tej miery, do ktorej sú ľudia viditeľnými a aktívnymi nositeľmi tohto procesu.
Všetky tieto myšlienky vyjadril v pojme „živá Tradícia“, ktorý sa neskôr stal kľúčovým pojmom Tübingenskej školy. Podstatnou súčasťou je kresťanstva je vedomie, že kresťanstvo sa (stále) vyvíja – a nevyvíja sa len v jednotlivostiach, ako napr. v oblasti dogiem, ale aj ako celok. Predovšetkým platí, že vo vývoji jednotlivostí sa manifestuje vývoj celku.
Spolu s myšlienkou vývoja vnášal do teológie aj prvky hegelovskej dialektiky. V rámci svojej teologickej dialektiky priznáva absolútnu "právoplatnosť" výhradne katolíckej cirkvi, všetky ostatné kresťanské konfesie podľa neho predstavujú len výsledok chybného vývoja – napriek tomu im však možno priznať istú relatívnu právoplatnosť.
Svoje prednášky z dogmatiky nikdy nepublikoval. Cenným zdrojom poznania v tejto oblasti tak sú predovšetkým diela jeho priamych žiakovJ. A. Möhlera, J. von Kuhna, Franza Antona Staudenmaiera, Antona Berlageho či Franza Xavera Dieringera.
Venoval sa tiež kresťanskej apologetike. Spočiatku videl jej hlavnú úlohu v hľadaní toho, čo majú obe kresťanské konfesie spoločné. Predpokladal, že takýto prienik následne umožní jasnejšie uvidieť samotnú podstatu kresťanstva.
Neskôr sa však priklonil k názoru, že existuje je len jedna jediná, absolútne "právoplatná" forma kresťanstva – a tou je katolícka cirkev. Tento postoj tak vylučoval existenciu akejsi (nadradenej) teologickej vedy, ktorá by pomocou určitej teologicko-filozofickej metódy určila, čo patrí k základom kresťanskej teológie ako takej.
Ako prvý sa pokúsil vypracovať transcendentálnu interpretáciu dogiem a cirkevných dejín.
Vo svojom diele tiež zdôrazňoval, že kresťanstvo v sebe, samozrejme, zahŕňa aj prirodzené hodnoty. Kresťanstvo teda v žiadnom prípade nesmeruje k odnaturalizovaniu sveta. K prirodzeným hodnotám podľa Dreya patrí predovšetkým národ (ľud). Spolu s Herderom vnímal práve cirkev ako hmateľnú a vznešenú manifestáciu pojmu ľud.
Recepcia diela
Dielo Johanna Sebastiana von Dreya upadlo po jeho smrti na takmer osemdesiat rokov do zabudnutia. O jeho „znovuobjavenie“ sa v 30. rokoch 20. storočia zaslúžil predovšetkým Josef Rupert Geiselmann. V neskoršom období sa jeho spisom venovali ďalší teológovia: Franz Schupp, Raimund Lachner, Eberhard Tiefensee, Abraham Peter Kustermann, Max Seckler.
Pramene
Kompletnú bibliografiu J. S. von Dreya zostavil v roku 1994 Abraham Peter Kustermann (dostupné online).
Johann Sebastian von Drey bol autorom ôsmich knižných diel a cca 150 menších spisov. Viaceré z jeho diel sa v súčasnosti dočkali aj nových vydaní.
Okrem týchto diel J. S. von Drey publikoval: Tiež sa podieľal na tvorbe 11 zväzkového Kirchen-Lexikon oder Encyklopädie der katholischen Theologie (WETZER, Heinrich Joseph – WELTE, Benedikt (ed.). Freiburg i.Br.: 18471856).
La Forest-Landerneau
La Forest-Landerneau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.