Rád_nemeckých_rytierov
Konflikt s Poľskou korunou a bitka pri Grunwalde 1410
thumb|left|Prusko okolo roku 1350 Zatiaľ čo na východe Rád nemeckých rytierov bojoval proti Litovcom, na západe začal postupne ohrozovať svojich dovtedajších spojencov, Poľské kráľovstvo. V roku 1308 brandenburský markgróf, na popud rivalov poľského kráľa Vladislava II. Jagela, zaútočil na Gdansk, významný prístav v oblasti Pomoranska. Keďže kráľ Poľského kráľovstva Vladislav II. Jagelo sa v tejto dobe účastnil na bojoch v Rusku, poprosil Rád Nemeckých rytierov, ako svojich spojencov, aby hájil jeho záujmy na týchto územiach. Rád nemeckých rytierov dobyl späť mestá Gdansk a Tczew, no predniesol nároky na Pomoransko ešte pred poľským kráľom. Vladislav II. Jagelo sa Pomoranska nemienil vzdať, nato Rád nemeckých rytierov anektoval toto územie, čím odrezal Poľsko od Baltského mora. To viedlo k viac ako storočnému konfliktu medzi Poľským kráľovstvom a Rádom nemeckých rytierov, no tiež k spojenectvu Poľského kráľovstva a Litvy proti Rádu nemeckých rytierov. V roku 1385 došlo tzv. Krewskou zmluvou k Poľsko-litovskej únii, na čele ktorej stál poľský kráľ Vladislav II. Jagelo. Keď Litva získala v rámci tohto súštátia svojbytnosť, začal litovský správca, bratranec kráľa Vladislava II. Jagela Vytautas na územiach ovládaných Rádom nemeckých rytierov vyvolávať nepokoje. To viedlo k tomu, že veľmajster Rádu nemeckých rytierov Ulrich von Jungingen Poľskému kráľovstvu a Litve vyhlásil v auguste 1409 vojnu. V tejto vojne bolo záujmom Rádu nemeckých rytierov získať ďalšie územia na úkor Poľského kráľovstva a posilniť si svoju pozíciu v regióne, zatiaľ čo snahou Poľského krľóvstva bolo opätovné získanie prístupu k Baltskému moru. Spočiatku v tejto tzv. Veľkej vojne získal Rád nemeckých rytierov niekoľko pevností, zatiaľ čo kráľ Vladislav II. Jagelo sa otvorenej bitke snažil vyhýbať, keďže litovská armáda nebola na vojnu pripravená. Koncom roku 1409 Rád nemeckých rytierov uzavrel spojeneckú zmluvu s uhorským kráľom Žigmundom Luxemburským v Košiciach. Po množstve menších stretov sa v júli v roku 1410 nepriateľské vojská stretli pri dedine Grunwald. Dňa 15. júla sa na poliach neďaleko tejto dediny odohrala jedna z najväčších rytierskych bitiek stredoveku Bitka pri Grunwalde. Je ťažké odhadnúť presný počet bojovníkov, keďže jediný spoľahlivý prameň o bitke napísal Jan Długosz a ten sa o presných počtoch nezmieňuje. Niektoré zdroje uvádzajú stotisícové, či dokonca aj miliónové armády, čo sú vzhľadom na pomery vtedajšieho osídlenia, a keď vezmeme do úvahy známe počty účastníkov iných bitiek v tej dobe, značne prehnané čísla. V bitke pri Grunwalde Rád nemeckých rytierov napokon utrpel najdrvivejšiu porážku vo svojej histórii. Zahynul v nej nielen veľmajster Ulrich von Jungingen, ale takmer všetci významnejší členovia Rádu nemeckých rytierov. Poľsko-litovská armáda ukoristila všetkých 51 rádových koruhví. thumb|Mapa územia Rádu nemeckých rytierov na vrchole moci, v roku 1410 Rád nemeckých rytierov síce nebol definitívne zničený, ako pôvodne kráľ Vladislav II. Jagelo zamýšľal, ale výrazne sa oslabila jeho pozícia v Prusku, ktorá sa už nikdy nedostala na úroveň na akej bol počas 14. storočia. Nasledujúci veľmajster rádu Ludwig von Erlichshausen podpísal mierovú zmluvu v meste Toruň. Touto zmluvou z roku 1466 sa Rád nemeckých rytierov stal podriadeným Poľskému kráľovstvu. Definitívny koniec pôsobenia Rádu nemeckých rytierov v Prusku prišiel v roku 1525, kedy veľmajster Albrecht von Brandenburg prestúpil na evanjelickú vieru. V nasledujúcom roku bol križiacky štát sekularizovaný a stal sa úplne závislým od Poľského kráľovstva.