cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brian Mantia
História
Mantia sa tiež objavil na niekoľkých piesňach hudobníka Briana Transeau, ktoré sa nachádzajú na albume Emotional Technology z roku 2003.
Subligny (Manche)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sabu
Terry Michael Brunk (* 12. december 1964), známy pod prezývkou Sabu je americký profesionálny wrestler. Je známy svojim extrémnym štýlom zápasenia. V minulosti pôsobil v spoločnostiach WCW, ECW a TNA.
Vlková
Vlková je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.Obec sa nachádza medzi obcami Vrbov a Abrahámovce.V obci sú dva kaštiele. V minulosti sa tam vyrábala keramika.
V obci je rímskokatolícky kostol Zvestovania Panny Márie z roku 1779, v ktorom je gotický oltár. V časti Levkovce dodnes stojí bývalý Kostol sv. Jána, prestavaný na obytný dom. Jeho počiatky môžu siahať až do 13. storočia. V polohe Horanské v katastri obce boli archeologickým výskumom odkryté základy opevneného stredovekého kostola.
Surba
Surba je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 354 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ngaju
Ngaju môže byť:
Zoznam planétok 112001 – 112250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Potôčky (okres Stropkov)
Potôčky (po rusínsky Потiчкы) sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
IPhone 4
left|100px iPhone 4 je 4. generácia smartfónu iPhone. Predstavený bol 7. júna 2010. Tento model prišiel spoločne s iOS 4. iPhone 4 je nástupcom iPhone 3GS. 4. októbra 2011 bol predstavený jeho nástupca iPhone 4S. iPhone 4 je prvý iPhone s podporou MicroSIM kariet.
Vlastnosti
iPhone umožňuje konferenčné hovory, podržanie hovoru, spájanie viacerých hovorov, zobrazenie čísla volajúceho (CLIP) a integráciu s ďalšími vlastnosťami telefónnej siete s prístrojom, ako napr. automatické stíšenie a zastavenie prehrávania hudby pri prijatí hovoru. Po skončení hovoru hudba zase pokračuje. Vytáčanie hlasom podporuje iPhone 3GS a novší.
iPhone v spolupráci s prevádzkovateľmi siete poskytuje aj funkciu tzv. vizuálnej odkazovej schránky (Visual voicemail), t. j. že odkazy sa užívateľovi zobrazia priamo na displeji telefónu a nemusí do nej volať.
Je možné zakúpiť si hudbu prostredníctvom iTunes Store; iPhone prehráva video, hudbu a obrázky.
Zo zariadenia je možné pristupovať na internet a to prostredníctvom technológií GPRS/EDGE/3G (cez telekomunikačného operátora) alebo Wi-Fi (cez prístupové body ako bežné počítače). Zariadenie má integrovaný prehliadač internetu Safari. Stránky je možné prehliadať v horizontálnom i vertikálnom móde, a umožňuje zobraziť len časť stránky (čo je výhodné vzhľadom k nižšiemu rozlíšeniu displeja oproti bežným počítačom). Safari pre iPhone nepodporuje technológiu spoločnosti Adobe Flash.
K e-mailovým schránkam je možné pristupovať prostredníctvom zabudovaného klienta Mail s podporou štandardov POP3 a IMAP, vytvárať e-maily vo formáte HTML a je možné tiež čítať dokumenty vo formátoch PDF alebo Microsoft Office (MS Word, MS Excel).
iPhone tiež disponuje technológiou Bluetooth 4.0, 5 Mpx fotoaparátom a nahrávaním videa vo HD (720p) kvalite.
V iPhone sú zabudované 3 senzory. Prvý zisťuje, či je iPhone vo vodorovnej alebo zvislej polohe a podľa toho zobrazuje obraz na displeji. Druhý registruje priloženie iPhone k uchu a automaticky vypína displej, aby šetril batériu a zamedzil nechcenému ovládaniu uchom a tretí prispôsobuje jas obrazovky intenzite vonkajšieho svetla (ak je táto funkcia zapnutá).
iPhone 4 sa pôvodne dodával s 8, 16 a 32 GB flash pamäťou, pri predstavení iPhone 4S bol vyradený 32 a 64 GB model a cena čiastočne klesla. V predaji je ešte iPhone 4S s 16 GB flash pamäťou a iPhone 5 s 16, 32 alebo 64 GB flash pamäťou.
Sloboda vedie ľud na barikády
Sloboda vedie ľud na barikády je obraz francúzskeho maliara Eugène Delacroix.
Delacroix sa do dejín výtvarného umenia zapísal predovšetkým ako kolorista. Obdivoval diela Francisca Goyu, Petra Paula Rubensa a Paola Veronesa, tiež svieži a svetlý kolorit obrazov anglického maliara Johna Constabla. Žiarivé farby, kontrast svetla a tieňa použil maliar aj na obraze Sloboda vedie ľud na barikády, kde sú vo veľmi vypätej, dramatickej polohe zobrazené krvavé udalosti francúzskej júlovej revolúcie z roku 1830, ktorá nakoniec viedla k zvrhnutiu kráľa Karla X.. Na tomto obraze maliar použil klasicky strohú kompozíciu, oživenú pohybovým bohatstvom figúr. Do stredu obrazu umiestnil ženu ako alegóriu Slobody, držiacu v zdvihnutej ruke trikolóru. Táto ústredná postava na obraze zjednocuje všetky formy a farby celej kompozície. Postava ženy ako alegória Slobody, ktorá uprostred padlých a zranených zdvihnutou rukou s trikolórou vyzýva na boj a zároveň vyjadruje silu, energiu a odhodlanosť francúzskych revolucionárov.
Sloboda vedie ľud na barikády je zrejme najslávnejšia Delacroixova maľba. Stal sa priekopníkom francúzskej romantickej maľby. Koncepcia jeho malieb je založená najmä na použitie žiarivých farieb, využíva kontrastu svetla a tieňa. Jeho zaobchádzanie s farbou značne ovplyvnilo impresionizmus.
Spišská Belá
Spišská Belá je mesto ležiace v Prešovskom kraji. Je známe tým, že má jedinú sprístupnenú vysokohorskú kvapľovú jaskyňu v Tatranskom národnom parku – Beliansku jaskyňu.
Ma’anyan (etnikum)
Ma’anyan alebo Dayak Maanyan alebo Maanyak sú jeden z pôvodných národov južného Kalimantanu, Indonézii, kde žijú v zmiešaných komunitách spolu s Dajakmi, Malajcami a Jávčanmi. Hovoria ma’anyančinou.
Spišská Belá
Etnické zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky
Náboženské zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky
Kultúra a zaujímavosti
náhľad|Kostol v Špišskej Belej náhľad|Múzeum [[Jozef Maximilián Petzval|Jozefa Maxmiliána Petzvala]] Je tu rímskokatolícky kostol sv. Antona opáta z roku 1260, kaplnka Najsvätejšieho Spasiteľa z roku 1720 a sv. Kríža z roku 1760. V mestskej časti Strážky sa nachádza renesančný kaštieľ
Pravidelné podujatia
V meste sa koná Zemiakársky jarmok, Kaštieľne hry, Dni mesta, Majáles.
Rohov
Rohov je:
Letné olympijské hry 1896
I. letné olympijské hry sa konali od 6. do 15. apríla 1896 v gréckych Aténach. Boli to vôbec prvé olympijské hry v moderných dejinách, ktoré sa konali zásluhou iniciatívy baróna Pierre de Coubertina.
Kalendár
Legenda: F-finále, Q-kvalifikácia
Nousty
Nousty je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
James Gibson
James Howard Gibson (* 23. december 1976), známy pod menami Jamie Noble a James Gibson je bývalý americký profesionálny wrestler, ktorý momentálne pracuje v spoločnosti WWE ako producent. V minulosti pôsobil v nezávislej organizácii Ring of Honor.
Surtainville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suzan
Suzan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 23 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reľov
Reľov je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža z roku 1778.
Dejiny
Reľov je najjužnejšou zamagurskou obcou na trase Spišská Stará Ves - Kežmarok. Staré názvy obce sú známe zo spišskohanušovskej matriky z rokov 1634 – 1674, kde sa obec nazýva „Relow“ a „Rylov“. V súpise Spišskej župy z roku 1720 je obec uvedená pod názvom „Rilyova“ a v súpise z roku 1754 pod názvom „Rélyová“. Od týchto názvov obce je odvodené aj pomenovanie reľovskej šoltýskej rodiny „Reľovských“ alebo „Rilovských“. V kamaldulských záznamoch sa obec menuje „Reul“, Rulnho“ a „Rollowa“. V iných archívnych materiáloch a historickej literatúre sa vyskytujú aj ďalšie názvy obce ako napr. „Relyova, Rulnov, Reliova, Rylowa, Rilov, Relav, Rellova, Aureliendorf, Rilla, Rilliova, Rillov“. Keď sa v rokoch 1905 – 1906 pomaďarčovali na Spiši názvy obcí, dostala obec pomenovanie „Relyó“.
Významný maďarský historik, autor uznávaného diela o kolonizácii Spiša, Fekete Nagy Antal považuje za zakladateľov obce rehoľu Križovníkov, strážcov Božieho hrobu v Lendaku. Svoje tvrdenie zakladá na reambulačnej listine z roku 1344, v ktorej sa spomínajú dve obce lendackej rehole a to „Kehhelho“ a „Henus“, pričom obec „Kehhelho“ považuje za Reľov a „Henus“ za Hanušovce. Podľa toho za rok vzniku obce považuje rok 1344, kedy bola reambulačná listina vyhotovená. Tento Feketeho názor sa opakuje aj v novších dielach ako napr. v turistickom sprievodcovi „Pieniny – Spišská Magura“. A tiež v národopisnej monografii „Zamagurie“. Už recenzent Feketeho diela Vladimír Šmilauer považoval výklad vzniku Reľova za síce veľmi pravdepodobný, ale za nedokázaný. Pravdepodobnosť výkladu jedného, či druhého autora stráca na váhe jednak tou skutočnsťou, že dodnes existujú obidva názvy „Reľov“ ako obec a „Kehel“ ako osada a súčasť obce Jezersko. Tiež nejestvujú žiadne doklady o tom, žeby bol Reľov niekedy patril do vlastníctva lendackej rehole. Oproti tomu je veľa dokladov o tom, že susedné Spišské Hanušovce do lendackého panstva patrili, pričom lendacká rehoľa vysielala do Spišských Hanušoviec svojich kňazov. Vo vlastivednom slovníku obcí na Slovensku je o vzniku obce uvedené, že ju v 13. storočí založil magister Kokoš Berzeviczy a roku 1314 ju daroval kartuziánom na „Skale útočišťa“. Elenchus Novus pod nadpisom „De possesione Rilowa“ hovorí, že už predtým, roku 1314 daroval Kokoš svoju obec Reľov tomuže kláštoru.
Podľa záznamov boli kartuziáni zo Skaly útočišťa majiteľmi obce do roku 1332, kedy ju darovali svojmu sesterskému kláštoru pri Lechnici. Toto darovanie bolo asi spochybňované, pretože kartuziáni zo Skaly útočišťa ho ešte potvrdili roku 1352 a 1355. Darovanie obce potvrdila aj Spišská Kapitula roku 1338. Zdá sa, že prvé darovanie obce roku 1332 nenadobudlo platnosť, pretože autor kamaldulského Elenchu roku 1727 uvádza, že Červený Kláštor bol nepretržitým majiteľom Reľova 375 rokov, z čoho vyplýva, že sami kamalduli považovali Reľov za vlastníctvo kláštora až do roku 1352. Tiež kartuziánsky prior Ján zo Skaly útočišťa sa roku 1352 definitívne zriekol nároku na Reľov. Skutočnosť, že obec sa stala predmetom darovania roku 1314 dosvedčuje, že v tomto roku musela byť už dobudovaná, pretože iba takto mohla byť novému majiteľovi na úžitok.
Posunutie vzniku obce na koniec 13. storočia nie je teda reálne. Reľov sa takto zaraďuje medzi najstaršie zamagurské obce založené na nemeckom šoltýskom práve.
Je tu ešte zachovaná ľudová tradícia, ktorá spomína, že obec nebola založená na tom mieste, kde leží teraz, ale južnejšie, pod úpätím Spišskej Magury a volala sa „Ryl“. Pod osadou sa uvoľnili spodné vrstvy a dedina sa prepadla. Obyvatelia sa preto premiestnili nižšie, na terajšie miesto. Dôkazom pravdivosti tejto tradície by mal byť najmenší zvon (umieračik, singľorka) v miestnom kostole, ktorý bol vyoraný roľníkom na „Třešňovej“ v časti reľovského chotára, kde sa vraj pôvodná dedina prepadla.
V reľovskom chotári založil Juraj Horváth – Paločay roku 1612 osadu Hágy.
Obecné symboly
Erb obce Reľov .
1884 Skip
1884 Skip je planétka s priemerom 12 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 2. marca 1943.
Radeon R600
náhľad|ATI Radeon HD 2400 XT
Radeon R600 je inžinierske označenie pre GPU vyvíjané firmou ATI (neskôr AMD) a je spájkované na grafické karty radu Radeon HD 2000 a radu FireGL 2007. Grafické karty na jadre R600 boli uvedené 14. mája 2007. Obchodný názov je AMD Radeon HD2xx0 (HD2400, HD2900 a ďalšie). Podporuje DirectX 10, Shader model 4.0 a OpenGL 3.0. Kompatibilita bola so slotom PCI-E 1.1 16 × a nižším. AMD v tejto dobe odkupuje ATI. Vďaka tomu došlo k oneskoreniu a neúplnému doladeniu.
Nástupcom bola R680 55 nm upravená verzia R600.
Jadro
Jadro R600 je prvé jadro postavené na unifikovaných shaderoch a každý unifikovaný shader je postavený z piatich 5D jednotiek. Bolo to posledné HIGH-END jadro od AMD. ATI pri vytváraní parametrov jadra počítalo, že sa grafika v PC hrách a náročnosť scén bude vyvíjať inak. Vďaka tomu je R600 stavaná na vyššie vyhladzovanie ako je 8x, kde dosahuje menších prepadov výkonu ako iné karty v tej dobe. Kvôli použitiu novej 80nm nanotechnológie a neodladenosti má čip veľké TDP (okolo 230W).
Pamäť
Jadro malo 512 bitovú zbernicu na pripojenie pamäte, vďaka čomu mala priepustnosť až 128,0 GB / s. Pamäte sa používali DDR2 až GDDR4.
R680 / RV670
Stavia na jadre R600. Je upravené, optimalizované a vyrábané 55nm procesom. 512-bitovú pamäťovú zbernicu nahradila menej náročná a nákladná 256-bitová. Pamäte sa stále používajú od DDR2 až po GDDR4. Umiestňuje sa na grafické karty Radeon HD 3000.
Ea von Allesch
Ea von Allesch (* 11. máj 1875 Viedeň – † 30. júl 1953 Viedeň), rakúska novinárka a spisovateľka, popredná dáma viedenského kultúrneho života medzivojnového obdobia.
Život
Ea von Allesch, rodená Emma Elisabeth Täubele, jedno z dvanástich detí viedenského brusiča a optika Karola Täubeleho a jeho ženy Alojzie, začínala svoju životnú dráhu ako modelka pre akty maliarov viedenskej akadémie. Neskôr sa začala venovať profesii žurnalistky najmä v oblasti módy.
Jej prvým manželom bol nemecký obchodník a kníhkupec Carl Theodor Rudolf, s ktorým mala dcéru Ellu Dorotheu (1896 až 1943). Z tohoto manželstva si však tiež odniesla traumatickú neurózu, ktorá sa neskôr negatívne prejavila v jej ďalších vzťahoch k mužom. Vďaka knižnici svojho muža sa Emma mohla venovať štúdiu a zložila maturitu. Potom, čo Rudolf prišiel v roku 1899 o takmer celý majetok, ho opustila a vrátila sa do Viedne. V tej dobe tiež prijala umelecké meno “Ea”, zlúčenie iniciálok vlastného mena Emma a matkinho mena Alojzia.
Vo Viedni sa stala známou “viedenskou múzou” a “nekorunovanou kráľovnou Café Central”, kde okolo seba združovala skupinu umelcov. Tak sa stala blízkou priateľkou spisovateľa Hermanna Brocha, s ktorým najskôr prežila milostný pomer a neskôr viac ako dvadsaťročné priateľstvo, počas ktorého si vymenili desiatky listov. Broch ju charakterizoval ako ”neurotickú, frigidnú a sadistickú”. Stala sa mu predobrazom artistky Ilony v druhom diele románovej trilógie Die Schlafwandler (po slovensky Námesačníci). Medzi jej ďalších priateľov patrili rakúski spisovatelia Arthur Schnitzler a Robert Musil, ktorý ju zobrazil vo svojej dráme Vinzenz und die Freundin bedeutender Männer (po slovensky Vincent a priateľka významných mužov) či básnik Rainer Maria Rilke, ktorý jej venoval báseň. Ako model stála maliarom Gustavovi Klimtovi a Egonovi Schiellemu.
V roku 1904 sa zoznámila s literárnym kritikom Johannesom von Allesch, za ktorého sa vydala roku 1913. Počas manželstva však spolu netrávili veľa času (čiastočne tiež preto, že Allesch narukoval do prvej svetovej vojny a definitívna rozluka prišla v roku 1936.
Počas druhej svetovej vojny starala sa o Brochovu matku, ktorá zostala vo Viedni, ale čoskoro bola Johanna Brochová pre svoj židovský pôvod poslaná do koncentračného tábora, kde zomrela. Ea von Allesch zomrela vo Viedni v roku 1953.
Pod Dračí skálou
Pod Dračí skálou je prírodná pamiatka ev. č. 644, ktorá sa nachádza v katastri obce Fojtka v okrese Liberec na severnej stráni kopca Dračí vrch (676 m). Správa CHKO Jizerské hory. Územie je chránené od roku 1967.
Popis územia
Dôvodom ochrany je bohatá lokalita tisa obyčajného v Jizerských horách. Chránené územie sa nachádza na ploche 0,82 ha v nadmorskej výške 535 - 570 m. Počet nájdených tisov je tu 537 z toho zhruba 467 semenáčov. Väčších rastlín tu rastie okolo 70. Najstaršie exempláre dosahujú vek 400 rokov. Nálezisko je oplotené.
História
V roku 1850 boli takmer všetky mladšie exempláre rastúce všade na svahoch okolo Fojtky, vyhubené. Dôvodom bola zver ohrýzajúca tisy, ktorú Clamm-Gallasovci uzavreli do novej odbory. V roku 1929 sa vykonal súpis fojteckých tisov a bola nariadená ich ochrana.
Náučný chodník
Prvý náučný chodník náleziskom bol vytvorený v roku 1980 Mladými ochrancami Jizerských hôr. Rok 1998 priniesol kompletnú generálnu údržbu areálu (oplotenie, tabule, náučné chodníky, schody atď.).
Cessna 172
Cessna 172 Skyhawk je civilné lietadlo americkej výroby. Ide o štvorsedadlový, jednomotorový hornoplošník. Je početne najvyrábanejším typom lietadla na svete.
Vznik a vývoj
Cessna 172 Skyhawk bola zavedená do sériovej výroby v novembri 1955.V podstate išlo o upravený model 170, s prekonštruovaným smerovým kormidlom trojkolesovým predovým podvozkom, na rozdiel od modelu 170, ktorého podvozok bol zadného typu. Pri verzii Cessna 172A boli zavedené šípovité chvostové plochy, čo bola len jedna z mnohých zmien, zavedených počas výroby tohoto stroja. Tomuto modelu bola na začiatku šesťdesiatych rokov pridelená prezývka "Skyhawk" a tento model znamenal obrovský obchodný úspech. Do prerušenia výroby v roku 1985, bolo vyrobených viac než 36 000 ks tohoto stroja a v polovici deväťdesiatych rokov bola výroba znovu obnovená. Rovnako ako pri ostatných modeloch Cessny, francúzska firma Reims Aviation odkúpila licenciu na výrobu lietadla pod názvom F 172 a FR 172, od roku 1963. Týchto lietadiel bolo vyrobených viac, než 43 000, čiže viac, ako ktorýchkoľvek iných lietadiel. Je to to pravdepodobne najpopulárnejšie lietadlo používané na letecký výcvik na svete.
Verzie
Dlhotrvajúci proces zlepšovania a upravovania vyústil do nespočetného množstva verzií základného modelu 172. Pokrok a verzie boli označované príponami za číslom modelu, pričom do roku 1985, keď bola prerušená výroba, sa dostala až k modelu 172Q.
Technické údaje
thumb||right|280px
Dave Meltzer
Dave Meltzer (* 24. október 1959, New York, New York, Spojené štáty|USA) je americký wrestlingový novinár a historik. Je zároveň vydavateľom uznávaného wrestlingového periodika Wrestling Observer Newsletter (WON). Jeho doménou je okrem wrestlingu aj MMA. Meltzer spopularizoval tzv. hviezdičkové hodnotenie wrestlingových zápasov.
About Face
About Face je druhý sólový album gitaristu skupiny Pink Floyd, Davida Gilmoura. Album bol vydaný v roku 1984 teda v tom istom roku ako vydal svoj prvý sólový album (The Pros and Cons of Hitch Hiking) bývalý basgitarista skupiny Pink Floyd, Roger Waters. Album bol nahrávaný v čase, keď bola budúcnosť skupiny nejasná. Prebiehali súdne aj mimosúdne spory medzi členmi skupiny a jedným z riešení bol aj pokus o dosiahnutie komerčných úspechov pod vlastným menom.
Dve skladby albumu About Face David napísal spolu s bývalým členom skupiny The Who, Petrom Townshendom, zvyšné piesne boli Gilmourove autorské diela. Album bol nahrávaný vo Francúzsku. Na jeho nahrávaní spolupracovali Jeff Porcaro, Pino Palladino, Steve Winwood a aj hráč na klávesové nástroje skupiny Deep Purple, Jon Lord. Konečnú mixáž skladieb robil James Guthrie v Mayfair Studios v Londýne. V rebríčkoch Spojeného kráľovstva album dosiahol 21. pozíciu, v USA 32. miesto a od RIAA získal album zlatú platňu.
Digitálne remastrované reedície albumu vydalo vydavateľstvo EMI 14. augusta, 2006, pre Severnú Ameriku túto reedíciu vydalo hudobné vydavateľstvo Columbia Records 12. septembra toho istého roku.
Zoznam skladieb
Všetky skladby zložil David Gilmour, výnimky sú uvedené.
Rebríčky
Album - Billboard (Severná Amerika)
Single - Billboard (Severná Amerika)
Viedenské Nové Mesto
Viedenské Nové Mesto (,, 🇭🇷, 🇸🇻) je štatutárne mesto v Rakúsku nachádzajúce sa južne od Viedne v spolkovom štáte Dolné Rakúsko. Je to štatutárne mesto a sídlo okresu Wiener Neustadt-Land. Katastrálna výmera mesta je km² a žije tu približne 40-tisíc obyvateľov.
Pamiatky
left|thumb|Kostol sv. Petra Stavba sa začala realizovať v roku 1207, chrám bol dokončený v roku 1241 ako mestský kostol. V 2. polovici 15. storočia získal na význame, pretože sa stal rezidenčným chrámom cisára Svätej ríše rímskej Fridricha III. Z tejto doby pochádza aj rozsiahla reprezentatívna prestavba chrámu v neskorogotickom slohu. V roku 1469 sa dokonca na podnet cisára stal katedrálou – teda biskupským sídlom. Biskupi z Wiener Neustadtu zastávali postavenie jedných z najvýznamnejších prelátov Rakúska, napríklad biskup kardinál Peter Engelprecht sa stal hlavým vychovávateľom cisára Maximiliána I., alebo povestne známy kardinál Melchior Klesl, ktorý v rokoch 1617 – 1629 vykonával úrad štátneho kancelára habsburskej monarchie a zároveň vstúpil do dejín ako jedna z hlavných postáv protireformácie.
Z podnetu cisára Jozefa II., ktorý nebol cirkevným hodnostárom príliš naklonený, bolo mocné neustadtské biskupstvo v roku 1784 zrušené, a v omnoho biednejšom stave presunuté do Sankt Pöltenu. Dóm teda stratil štatút katedrály, ale neskorší panovníci, najmä František Jozef I. venoval výzdobe a obnove dómu nemalé finančné prostriedky. Po druhej svetovej vojne sa chrám ocitol v dezolátnom stave, ale rekonštrukcia z roku 1978 mu prinavrátila bývalú krásu. V roku 1989 sa stal sídlom Rakúskeho vojenského arcibiskupstva. Dóm je zasvätený sv. Hubertovi.
Kloster (kláštor) založil v roku 1199 vojvoda Leopold VI. ako kláštor cisterciánov, ktorý sa venovali najmä písmu a literatúre. Kláštor sa čoskoro preslávil ako významné pútnické miesto a zároveň sídlo umení. V roku 1467 tu bola pochovaná cisárovná Eleonóra Portugalská považovaná za pramatku slávy Habsburského rodu. Od Triedentského koncilu sa stal sídlom rádu jezuitov, ktorý kláštor, spolu s priľahlým kostolom, obnovili a Skrášlili barokvým vzhľadom. V roku 1793 v Neuklosterkirche malo svetovú premiéru známe Mozartovo Rekviem. Novokláštorný kostol (Neuklosterkirche) je vzorom typického barokového umenia, chrám pôsobí mimoriadne majestátne. Kláštor dodnes slúži ako tradičné kláštorné sídlo františkánov (ktorý sem prišli po vyhnaní jezuitov).
Surville (Manche)
Surville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vrbov
Vrbov je obec na Slovensku v okrese Kežmarok. Najvýznamnejšou pamiatkou je rímskokatolícky Kostol sv. Serváca z 13. storočia, pri ktorom stojí renesančná murovaná zvonica. Obec je v súčasnosti známa termálnym kúpaliskom.
Symboly obce
Erb, znak, vlajka, ...
Externé odkazy
náhľad|Kostol sv. Serváca, zvonica
Konečník
Konečník alebo rektum (lat. rectum) môže byť:
Tabre
Tabre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 346 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nepravidelná premenná hviezda
Nepravidelná premenná hviezda je typ premennej hviezdy, ktorej zmeny jasnosti nevykazujú žiadnu periodicitu. Tieto premenné hviezdy sa delia na dve skupiny.
Ogenne-Camptort
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
1885 Herero
1885 Herero je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil E. L. Johnson 9. augusta 1948.
Vlajka Guatemaly
right|thumb|250px|Vlajka Guatemaly
Slnko v sieti za Najlepší scenár
Slnko v sieti za Najlepší scenár je jedno z hlavných ocenení udeľovaných Slovenskou filmovou a televíznou akadémiou (SFTA) v rámci výročných filmových cien Slnko v sieti — za textovú predlohu.
Vlajka Guatemaly
Vlajka Guatemaly má tri vertikálne pruhy, svetlo modrý, biely a svetlo modrý, uprostred je štátny znak z roku 1871 (podľa vzoru z roku 1843), trocha upravený v roku 1968. Je na ňom exotický papagáj quetzal – guatemalský národný vták, symbolizujúci slobodu – v prirodzených farbách, ktorý drží zvitok s textom LIBERTAD 15 DE SEPTIEMBRE DE 1821 (oslobodenie od Španielov a vyhlásenie nezávislosti). Za ním sú skrížené pušky s nasadenými bodákmi a skrížené šable vo vnútri vavrínového venca, ktorého ratolesti sú dole zviazané bielou a modrou stužkou.
Operácia Anakonda
Operácia Anakonda predstavovala prvú významnú bitku od dobytia jaskynného komplexu Tora Bora vedenú americkými vojskami a ich afganskými spojencami proti bývaléhu vládnemu hnutiu Taliban. Boj prebiehal v oblasti údolia Šahi-Kot a pohoria Arma na území afganského okresu Zormat. Počas operácie Anakonda sa prvýkrát na strane spojencov zapojilo do boja väčšie množstvo pozemných jednotiek.
Medzi 2. a 16. marcom 2002 sa boja zúčastnilo okolo 1 700 amerických a 1 000 afganských vojakov. Proti ním stálo podľa rôznych odhadov 300 – 1 000 bojovníkov al-Káidy a hnutia Taliban. Počiatočné odhady hovorili len o 150 – 200 nepriateľských bojvoníkoch, no po vypuknutí bojov sa do oblasti presunul aj povstalecký veliteľ Maulavi Saifur Rahman Mansúr s ďalšími bojovníkmi.
Operácia skončia taktickým víťazstvom spojeneckým vojsk. Povstalci boli donútení oblasť opustiť, pričom utrpeli ťažké straty.
Madona (Edvard Munch)
Madona je symbolistická maľba nórskeho autora Edvarda Muncha, nazývaná tiež Tvár jednej Madony, autorom Milujúca žena. Zobrazuje nahú ženu so zmyselným výrazom, ktorý tiež obsahuje bolesť "tisíce minulých generácií" a výraz smrti. Obraz však svojím názvom a istým náznakom svätožiary odkazuje k tradičnému umeleckému zobrazovaniu Panny Márie, k tzv. Madone. Predtým bol obraz vystavovaný v ráme s vyrytými a namaľovanými spermiami a ľudskými zárodkami (rovnakého motívu je použité na litografiu). Obraz patrí do cyklu Láska spolu s Hlasom, Bozkom, Vampírom a Žiarlivosťou.
Munch vytvoril päť verzií obrazu: dnes sú napríklad v Munchovom múzeu a v súkromnej zbierke Nelsona Blitza. V roku 2004 bola verzia z Munchovho múzea spolu s Výkrikom odcudzená a neskôr nájdená. Existuje aj kolorovaná litografická verzia.
Pozadie
Modelom k obrazu pravdepodobne stála Dagny Juelová, Munchova milenka a žena Stanisława Przybyszewského. Sám autor neskôr osvetľoval význam obrazu, čo nakoniec rámcovo zodpovedalo jeho poňatiu lásky vôbec, slovami:
Juno
Juno môže byť:
1886 Lowell
1886 Lowell je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil H. L. Giclas 21. júna 1949.
Poedit
Poedit je slobodný, multiplatformový softvér s otvoreným zdrojovým kódom, ktorý je grafickým rozhraním nad knižnicou gettext a umožňuje pohodlným spôsobom upravovať súbory katalógov s príponou .po, ktoré sú určené na prekladanie a lokalizovanie programov do iných jazykov ako je pôvodný jazyk programu.
Grafické používateľské rozhranie editora je vytvorené pomocou wxWidgets a samotný editor je vydaný s licenciou MIT.
Jovice
Jovice sú obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Taillepied
Taillepied je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ogeu-les-Bains
Ogeu-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Higo (provincia)
Hradné mesto Higo bolo zvyčajne Kumamoto. V období Muromači bol vlastníkom provincie Higo klan Kikuči, ale boli o ňu obraní v období Sengoku a provinciu obsadili susední vládcovia, od klanu Šimazu zo Sacuma až po Hidejošiho Tojotomiho, ktorý napadol Kjúšú a dal Higo svojím vazalom. Prvým bol Narimasa Sasa a posledným Kijomasa Kató. Klanu Kató boli jeho panstvá zanedlho (1632) odobrané a oblasť bola daná klanu Hosokawa.
V období Sengoku bolo Higo najväčším centrom kresťanov v Japonsku a tiež bolo miestom, kde Musaši Mijamoto zostal na pozvanie daimjóv Hosokawa počas kompletovania jeho diela Kniha piatich kruhov.
1887 Virton
1887 Virton je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 5. októbra 1950.
Tarascon-sur-Ariège (obec)
Tarascon-sur-Ariège je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 3515 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Výborná
Výborná je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Uršuly z roku 1313.
Young Lust
„Young Lust“ je skladba z albumu The Wall, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1979. Skladba sa taktiež nachádza v „best of“ albume Echoes: The Best of Pink Floyd.
Kompozícia
Skladba „Young Lust“ je dlhá 3 minúty a 25 sekúnd. Hlavný spev v nej má David Gilmour s harmóniami Rogera Watersa. Text je o „rock´n´rollistoch“, ktorí sa chcú zabaviť počas turné príležitostným sexom.
Obsadenie
spolu s:
Ján Olejník
Životopis
Podstatná časť jeho života sa viaže na Levoču. Otec bol obuvník v Spišských Vlachoch a matka - dámska krajčírka, pochádzala z obce Kurimany. Študoval na katolíckej Ľudovej škole v Levoči, na Gymnáziu v Levoči a na Učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi, kde maturoval v roku 1941. Po maturite pôsobil ako výpomocný učiteľ v krátkych intervaloch na sedemnástich rôznych dedinských školách, ale spoznal vďaka tomu okrem Spiša mnohé iné atraktívne etnické oblasti - trnavskú, nitriansku, hornooravskú a zemplínsku. Vtedy do škôl chodili deti oblečené do krojov, v obciach sa dodržiavali starodávne zvyky a obyčaje. Tu našiel poklady ľudovej tvorivosti, ktorá ho zaujala na celý život. Takmer všade zakladal súbory ľudovej umeleckej tvorivosti. Po Druhej svetovej vojne ho Peter Jilemnický, ktorý pracoval na Povereníctve školstva a osvety v Bratislave, vyslal do Michaloviec, kde pôsobil na Okresnom národnom výbore ako inšpektor pre kultúru. Odtiaľ na niekoľko mesiacov odišiel do Bratislavy na miesto tajomníka a člena umeleckého poradného zboru SĽUKu. Od 1. novembra 1949 bol riaditeľom Strednej školy v Hornom Smokovci, kde založil školský ľudovoumelecký súbor, v rokoch 1954 - 1958 bol vedúcim odboru kultúry a školstva Jednotného národného výboru v Starom Smokovci, kde oživoval a organizoval kultúrne dianie vo Vysokých Tatrách. Od 1. júla 1958 začal pracovať vo Výskumnej stanici a múzeu TANAP-u v Tatranskej Lomnici, viedol etnografické oddelenie až do roku 1985. Založil pozoruhodnú zbierku etnografického materiálu, realizoval národopisné expozície a podieľal sa na viacerých výstavách. Popri zamestnaní v roku 1961 dokončil štúdium etnografie na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, v roku 1966 získal doktorát z dejín umenia. V roku 1968 na Masarykovej univerzite v Brne získal vedeckú hodnosť kandidáta historických vied. Zaslúžil sa o vznik viacerých folklórnych telies a súborov, podieľal sa na scénických programoch. Spolupracoval s viacerými významnými osobnosťami kultúrneho, umeleckého a vedeckého života (Jánom Cikkerom, Karolom Plickom, Boženou Slančíkovou-Timrava a s mnohými inými). Dokumentoval život podtatranského ľudu najmä v regióne Spiš a v priľahlých oblastiach. Zozbieral veľké množstvo dokumentačného materiálu a publikoval niekoľko stoviek vedeckých, popularizačných i reportážnych článkov v novinách a časopisoch doma i v zahraničí.Používal pseudonymy Ján Zemplinský, Ján Magurin Faltin a Tatranský.
Publikačná činnosť
RUSNÁKOVÁ, Ľuba (zost.). Ján Olejník. Personálna bibliografia. Poprad : Okresná knižnica v Poprade, 1986.
RUSNÁKOVÁ, Ľuba (zost.). Ján Olejník. Personálna bibliografia 2. Poprad : Okresná knižnica, 1991.
Ján Olejník: Príspevky k problematike poverčivosti v oblasti Vysokých Tatier: Diplomová práca - Praha, Karlova univerzita, Filozofická fakulta, 1960 180 s. strojopis
Knižné diela (samostatné a v spoluautorstve)
OLEJNÍK, Ján. Medvedie tance v horských oblastiach východného Slovenska. Košice : Krajské osvetové stredisko, 1966, 25 s.
BOHUŠ Ivan –  LUTONSKÝ, Alojz –  OLEJNÍK, Ján : Kriváň, Poprad, ONV, 1968. 110 s.
OLEJNÍK, Ján. Bývanie a odev. Tradičný ľudový odev. In PODOLÁK, Ján (zost.). Zamagurie. Poprad: Východoslovenské vydavateľstvo, 1972, s. 153 – 168.
OLEJNÍK, Ján. Ľud pod Tatrami. Martin : Osveta, 1978, 229 s. (2. prepracované a doplnené vydanie – r. 1994, 237 s.). ISBN 80-217-0564-7
OLEJNÍK, Ján.: Etnografické pamiatky na Spiši v minulosti a súčasnosti, Spišská Nová Ves, Okresné osvetové stredisko, 1978, 16 s.
FELBEROVÁ, Mária – FABIÁNOVÁ, Vlasta – OLEJNÍK, Ján. Ľudový odev na Spiši. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1990, 166 s.ISBN 80-85l74-39-1
CHALUPECKÝ, Ivan (zost.). Dejiny Vrbova. Levoča : Modrý Peter, 1996, 157 s.
DRAVECKÝ, Ján a kol. Kurimany v zrkadle času. Kurimany : Obecný úrad, 1998, 150 s.
KOLLÁROVÁ, Zuzana a kol. Dejiny Ždiaru a Tatranskej Javoriny 1590 – 2000. Ždiar : Obecný úrad, 2000, 267 s.
JAVORSKÁ, Darina – OLEJNÍK, Ján – ŠLAMPOVÁ, Martina. Malé dejiny veľkého hotela: 100 rokov Grandhotela v Starom Smokovci. Košice : Initia, 2004, 156 s.ISBN 80-969209-3-6
CHALUPECKÝ, Ivan – HARABIN, Ján a kol. Dejiny Osturne. Osturňa : Historický a kultúrny spolok, 2004, 336 s.
MATUŠKOVÁ, Katarína –  OLEJNÍK, Ján – ONDRUŠEKOVÁ, Anna : Ferdinand Katona 1864-1932, Poprad: Tatranská galéria, 2004. 108 s. - ISBN 80-88851-18-1
MALOVCOVÁ, Božena a kol. Výborná = Bierbrunn. Výborná : Obecný úrad, 2006, 221 s.
OLEJNÍK, Ján. 2015. Ľudový odev na južnom úpätí Tatier (Batizovce, Gerlachov, Lučivná, Mengusovce, Štôla). Prešov: Filozofická fakulta Prešovskej univerzity v    Prešove, 2015, 199 s.
Domáce:
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k histórii robotníckej triedy v Javorine. In Sborník prác o Tatranskom národnom parku 4. Martin : Osveta, 1961, s. 267 – 282.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k histórii robotníckej triedy v Javorine. In Sborník prác o Tatranskom národnom parku 5. Martin : Osveta, 1962, s. 167 – 206.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k poverčivosti ľudu v oblasti vysokých Tatier. In Nové Obzory 5. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1963, s. 255 – 274.
OLEJNÍK, Ján. Poverové predstavy o ženských démonických bytostiach vo Vysokých Tatrách In Nové obzory 6. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1963, s. 215 – 227.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k poznaniu života lesných robotníkov v oblasti Vysoké Tatry. In Sborník Slovenského Národného Múzea, Etnografia 5. Martin : Osveta, 1964, s. 48 – 60.
OLEJNÍK, Ján. Pastierska mágia v oblasti Vysokých Tatier. In Nové obzory 7. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1965, s. 366 – 402.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k poznaniu ľudového odevu v Jakubanoch. In Vedecký sborník Múzea ukrajinskej kultúry vo Svidníku I. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo; Prešov : Odbor ukrajinskej literatúry, 1965, s. 128 – 148.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k poznaniu ľudového staviteľstva v oblasti Spišskej Magury. In. Sborník Slovenského národného múzea. Etnografia 6. Martin : Osveta, 1965, s. 61 – 87.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k pozostatkom kultu medveďa v oblasti Tatranského národného parku. In Sborník prác o Tatranskom národnom parku 8. Martin : Osveta, 1965, s. 255 – 277.
OLEJNÍK, Ján. Etnografické pamiatky oblasti Vysokých Tatier. In Národopisné aktuality, roč. 3, č. 2, 1965, s. 9 – 20.
OLEJNÍK, Ján. O niektorých liečivých rastlinách v oblasti Vysokých Tatier. In Nové Obzory 10. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1968, s. 365 – 385.
OLEJNÍK, Ján. Zmeny v spôsobe života ľudu v oblasti Vysokých Tatier (v Lendaku, Osturni, Ždiari) pod vplyvom turizmu. In Spiš – vlastivedný zborník 2. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1968, s. 239 – 260.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k sociálnej a ekonomickej štruktúre podtatranských osád od konca 18. storočia. In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 11. Martin : Osveta, 1969, s. 525 – 557.
OLEJNÍK, Ján. Had v poverách a liečení ľudu pod Vysokými Tatrami. In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 13. Martin : Osveta, 1971, s. 349 – 372.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k hmotnej a duchovnej kultúre ľudu pod Vysokými Tatrami. In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 14. Martin : Osveta, 1972, s. 65 – 130.
OLEJNÍK, Ján. Zimný slnovrat, jarné novoročie a letný slnovrat v Jakubanoch, Jarabine, Litmanovej, Osturni a Veľkom Lipníku v súčasnosti. In Vedecký zborník Múzea ukrajinskej kultúry vo Svidníku 6. 1. diel. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1972, s. 227 – 256.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k skúmaniu spôsobu života a kultúry lesných robotníkov v Liptovskej Tepličke. In Nové Obzory 15. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1973, s. 441 – 454.
OLEJNÍK, Ján. Historický vývoj ľudového odevu v oblasti Spišskej Magury. In Nové Obzory 15. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1973, s. 296 – 326.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k poverčivosti ľudu v oblasti Vysokých Tatier. In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 18. Martin : Osveta, 1976, s. 215 – 230.
OLEJNÍK, Ján. Príspevok k výskumu obydlí lesných robotníkov a drevorobotníkov v oblasti Vysokých Tatier (Belianske Tatry a Spišská Magura). In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 18. Martin : Osveta, 1976, s. 194 – 214.
OLEJNÍK, Ján. Regionálne zvláštnosti vo výročných obyčajoch na Spiši v súčasnosti. In Národopisné aktuality, roč. 13, č. 2, 1976, s. 101 – 110.
OLEJNÍK, Ján. Lesy a lesní robotníci v Škandinávii s osobitým zreteľom na oblasť polárneho kruhu. In Zborník lesníckeho, drevárskeho a poľovníckeho múzea 9. Martin : Osveta, 1977, s. 221 – 238.
OLEJNÍK, Ján. Zmeny v spôsobe života a v materiálnej kultúre ľudu v oblasti Vysokých Tatier vplyvom cestovného a turistického ruchu. In Premeny ľudových tradícií v súčasnosti 1. Bratislava : Veda, 1977, s. 211 – 221.
OLEJNÍK, Ján. Etnografické pamiatky na Spiši v minulosti a súčasnosti, Spišská Nová Ves, Okresné osvetové stredisko, 1978, 16 s.
OLEJNÍK, Ján. Tradícia a súčasnosť v oblasti Vysokých Tatier ako prostredí cestovného turistického ruchu. In Národopisné informácie, č. 3, 1981, s. 142 – 151.
OLEJNÍK, Ján. Ľudové liečenie v oblasti Vysokých Tatier (Liptov, Orava, Spiš). In Balneologický spravodaj. Bratislava : Alfa, 1981, s. 49 – 62. OLEJNÍK, Ján. Reprezentatívnosť bývania lesných robotníkov v oblasti Vysokých Tatier (Orava, Liptov, Spiš). In Zborník Slovenského Národného Múzea, Etnografia 24. Martin : Osveta, 1983, s. 211 – 221.
OLEJNÍK, Ján. Voda v hmotnej a duchovnej kultúre ľudu pod Vysokými Tatrami. In Balneologický spravodaj. Bratislava : Alfa, 1982, s. 149 – 165.
OLEJNÍK, Ján. Fauna v hmotnej a duchovnej kultúre lesných robotníkov Tatranského národného parku. In Spiš – vlastivedný zborník 5. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1985, s. 69 – 96.
OLEJNÍK, Ján. Spôsob života a kultúra lesných robotníkov v oblasti Vysokých Tatier, Západných Tatier, Roháčov, Spišskej Magury a Pienin. In Zborník prác o Tatranskom národnom parku 27. Martin: Osveta, 1986,  s. 219 – 269.
OLEJNÍK, Ján. Hmotná a duchovná kultúra zamagurského ľudu. In Spišská Stará Ves a Zamagurie : vlastivedný zborník. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1987, s. 130 – 145.
OLEJNÍK, Ján. Ľudová pieseň lesných robotníkov a robotníčok. In Historica carpatica 19. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1988, s. 205 – 226.
OLEJNÍK, Ján. Historický prehľad vývoja obchodných ciest na Spiši. In Zborník Slovenského Národného Múzea, Etnografia 31. Martin : Osveta, 1990, s. 120 – 127. OLEJNÍK, Ján. Prícestné hostince – „voziarne“ na Spiši v druhej polovici 19. storočia. In Zborník Slovenského Národného Múzea, Etnografia 31. Martin : Osveta, 1990, s. 128 – 140.
OLEJNÍK, Ján. Strava lesných robotníkov a robotníčok v podmienkach Vysokých Tatier v minulosti a v súčasnosti. In Nové Obzory 32. Košice : Východoslovenské vydavateľstvo, 1991, s. 149 – 163.
OLEJNÍK, Ján. Obyčajové rituály na Spiši do roku 1989. In Tradičná ľudová kultúra a výchova v Európe. Akademická Nitra 1994 – medzinárodné sympózium a študentský folklórny festival, Nitra 7. – 12. jún 1994. Nitra : Katedra folkloristiky a regionalistiky, FHV, VŠPg, 1995, s. 180 – 187.
OLEJNÍK, Ján. Ľubické kúpele, štvrtá a piata ulica Ľubice. In Z minulosti Ľubice : zborník k 725. výročiu získania mestských práv : 1271 – 1996. Kežmarok : Mikuláš Lipták, 1996, s. 157 – 163.
OLEJNÍK, Ján. Etnická skladba okresu Stará Ľubovňa v minulosti a súčasnosti. rôznorodosť kultúr. In Z minulosti Spiša VII – VIII/1999/2000. Levoča : Spišský dejepisný spolok, 2001, s. 211 – 230.
OLEJNÍK, Ján. Spomienky nehynúce. K 50. výročiu založenia múzea v Starej Ľubovni (1956 – 2006). In Pamätnica k 50. výročiu vzniku múzea v Starej Ľubovni (1956 – 2006) (zost. Števík, Miroslav). Stará Ľubovňa : Ľubovnianske múzeum, 2006, s. 39 – 45.
OLEJNÍK, Ján. Spišské Vlachy v zrkadle času: (1921 – 1941). In Z minulosti Spiša XV. Levoča : Spišský dejepisný spolok, 2007, s. 211 – 228.
OLEJNÍK, Ján. Vplyv Csákyovcov na duchovnú a hmotnú kultúru ľudu na Spiši. In Z minulosti Spiša XV. Levoča : Spišský dejepisný spolok, 2007, s. 249 – 256.
OLEJNÍK, Ján. Ľudové prvky v diele Majstra Pavla z Levoče a z okruhu jeho súčasníkov. In Z minulosti Spiša XVII. Levoča : Spišský dejepisný spolok, 2009, s. 291 – 313.
OLEJNÍK, Ján. Krčmy a pálenka na Spiši. In Z minulosti Spiša XVIII. Levoča : Spišský dejepisný spolok, 2010, s. 187 – 201.
OLEJNÍK, Ján. Stromy a kry v ľudovom liečiteľstve, strave a folklórnom prejave ľudu pod Vysokými Tatrami. In Pocta Ivanovi Chalupeckému. Zborník príspevkov k slovenským dejinám vydaný pri príležitosti osemdesiatin doc. PhDr. Ivana Chalupeckého. Zostavovatelia: Filip Fetko – Miroslav Števík. Levoča 2012, s. 236 – 249. Dostupné na https://www.academia.edu/2471009/Erste_fr%C3%BChslawische_Funde_aus_der_Zips_Lokalit%C3%A4t_Spi%C5%A1sk%C3%BD_%C5%A0tvrtok_Bezirk_Levo%C4%8Da_
Zahraničné:
OLEJNÍK, Ján. Wplyw turistyki na tradycyjna kulture wsi w rejonie wysokich Tatr (stŕoj ludowy). In Etnografia Polska. Tom 13, zes. 2, Wrocław-Warszawa-Kraków : Wydawnictvo Polskiej akademii nauk, 1969, s. 217 – 245.
OLEJNÍK, Ján. Kultový kút v domoch lesných robotníkov v oblasti Vysokých Tatier – Lendaku. In Václav Florec (ed.). Lidová stavební kultura v Československých Karpatech a přilehlých územích. Brno, 1981, s. 231 – 246.
OLEJNÍK, Ján. Obrzędy magiczne i pojęcia związane z domem na terenie Orawy, Spisza, Liptowa i Zemplina. In Materiały Muzeum Budownictwa Ludowego w Sanoku, Nr 27 [red.] Jerzy Czajkowski. Sanok : Muzeum Budownictwa Ludowego, 1981, s. 56 – 72.
OLEJNÍK, Ján. Przesąndy, wyobrażenia i czynności magiczne mieszkańcóv Wysokich Tatr, zwiąsane z budową domu i domostwem. In Etnografia Polska. Tom 26, zesz. 1. Warszawa : Instytut Archeologii i Etnologii Polskiej akademii nauk, 1982, s. 192 – 220.
OLEJNÍK, Ján. Výročné obyčaje na Spiši – súčasný stav. In Výroční obyčeje : současný stav a proměny. Brno : Blok, 1982, s. 299 – 306.
OLEJNÍK, Ján. Etnografický profil Mariánskeho odpustu v Levoči od 14. storočia. In Světci v lidové tradici. Uherské Hradiště : Slovácké muzeum, 1995, s. 129 – 145.
OLEJNÍK, Ján. Čarodejníctvo pred Krajským súdom v Levoči v prvej polovici 20. storočia. In Magie a náboženství. Uherské Hradiště : Slovácké muzeum, 1997, s. 57 – 67.
OLEJNÍK, Ján. Prežitky staroslovanského boha Perúna vo folklórnom odkaze podtatranského ľudu (Spiš, Liptov). In Kulty a živly. Uherské Hradiště : Slovácké muzeum, 1999, s. 215 – 234. Bol autorom stoviek článkov, esejí, medailónov, nekrológov, anketových a diskusných príspevkov predslovov, úvodných štúdií a textov v knižkách, v slovenských i zahraničných novinách a časopisoch okrem iných aj v Čítanie o správnej výžive, Zborník prác o TANAPu, Architektúra a urbanizmus, Výživa a zdravie, Nové obzory, Zborník Slovenského národného múzea a mnohých iných.
Ngaju (jazyk)
Ngaju je austronézsky jazyk, ktorý patrí medzi západobaritské jazyky. Hovorí ním 890 000 domorodcov z dajackého kmeňa Ngaju, ktorí žijú na Kalimantane v Indonézii. Jazyk Ngaju je blízko príbuzný jazyku bakumpai. Ngaju má 3 nárečia pulopetak, ba'amang a mantangai.
Spoluhlásky
Ngaju má tieto spoluhlásky.
Samohlásky
Ngaju má tieto samohlásky. Všetky samohlásky okrem môžu byť krátke alebo dlhé.
Slovná zásoba
Slovná zásoba je z 75% spoločná s jazkom bakumpai, 62% s kohin a 35% banjarčinou.
Porovnanie slovnej zásoby medzi jazykmi bakumpai, ngjau a indonézštinou.
Zdroje
Ashn E. Johannes. 1971. "An Introduction to Dayak Ngaju Morphology," Malang MA thesis.
T.W.J. Mihing & W.A.L. Stokhof. 1977. "On the Ngaju Dayak Sound System," Miscellaneous Studies in Indonesian and Languages in Indonesia 3:49-59.
Lom (ťažba)
thumb|Lom na obkladový kameň. Lom je pracovný priestor a prevádzkareň na ťažbu úžitkových nerastných surovín plytko uložených pod úrovňou zemského povrchu. Delí sa na:
Tank slobody
Tank slobody (Freedom Tank) je novinármi vymyslené pomenovanie podomácky upraveného kolopásového vojenského ťahača prerobeného na obrnený transportér, ktorý sa dostal do médií v roku 1953 po tom, čo ním cez Železnú oponu uniklo z komunistického Česko-Slovenska do Západného Nemecka 8 česko-slovenských občanov vrátane dvoch detí.
Johann Joachim Winckelmann
Johann Joachim Winckelmann (* 9. december 1717, Stendal, Nemecko – † 8. jún 1768, Terst, Taliansko) bol nemecký archeológ, znalec antického umenia, zakladateľ teórie klasicizmu. Autor prvej veľkej syntézy dejín výtvarného umenia.
Tank slobody
Zoznam zúčastnených utečencov
Václav Uhlík bol v obci Líně pri Plzni majiteľom autoopravovne, ktorá mu bola po Februárovom prevrate znárodnená a živil sa zvážaním dreva v pohraničnom pásme. Bývalý živnostník uvažoval o ilegálnom odchode za hranice.