cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maďarské povstanie
Povstanie vypuklo 23. októbra 1956, kedy pokojná demonštrácia solidarity s Poľskom prerástla vo spontánny výbuch odporu obyvateľstva proti komunistickému režimu. Vo večerných hodinách padli pri budove rozhlasu prvé výstrely. Od druhej hodiny rannej nasledujúceho dňa vyrazili sovietske vojská do budapeštianskych ulíc. Došlo k prvým bojom medzi maďarskými povstalcami a sovietskymi okupantmi. 25. októbra prebehla pred budovou parlamentu obrovská demonštrácia za odstúpenie Ernő Gera. Príslušníci tajnej polície ÁVH ukrytí na strechách začali strieľať do bezbranného davu. Imre Nagy neskôr predstavil novú vládu, v ktorej figurovali aj niektorí bývalí vodcovia pravicovej FKgP ako Zoltán Tildy a Béla Kovács. O deň neskôr 28. októbra uznal povstanie za národno-demokratické hnutie. 30. októbra sa sovietske jednotky začali sťahovať z hlavného mesta, zároveň sa však sovietske velenie tajne pripravovalo na ďalší ozbrojený útok. 31. októbra vedenie Sovietskeho zväzu rozhodlo o potlačení revolúcie vojenskou cestou. Keď bol Imre Nagy informovaný o aktivizácii sovietskych jednotiek, naliehal na OSN a 1. novembra vyhlásil neutralitu Maďarska a vystúpenie z Varšavskej zmluvy. Za svitania 4. novembra začala ofenzíva proti hlavnému mestu. Zúrivé boje povstalcov pokračovali v Budapešti aj v ďalších mestách asi týždeň. János Kádár pricestoval 7. novembra, na čele svojej promoskovskej vlády, na sovietskych tankoch do Budapešti. Húževnaté boje Maďarov trvali až do 10. alebo 11. novembra.
Po tri desaťročia bolo o tomto období v MĽR zakázané hovoriť. Až koncom 80. rokov došlo k zmene. A v deň výročia začiatku protikomunistického Maďarského povstania 23. októbra 1989 bol predseda parlamentu Mátyás Szűrös zvolený dočasným prezidentom a na pravé poludnie z balkónu Országház slávnostne vyhlásil slobodnú Maďarskú republiku (Tretia maďarská republika), čím sa skončil komunistický režim v Maďarsku.
Symboly povstania
Najdôležitejším a najznámejším symbolom povstania sa stala maďarská vlajka s vystrihnutým štátnym znakom. MĽR totiž od roku 1949 používala ako oficiálny symbol takzvaný Rákosiho znak (Rákosi-Címer), ktorý odporoval heraldickým pravidlám a nevychádzal z akýchkoľvek maďarských národných tradícií, ako predošlé znaky. Navyše obsahoval červenú hviezdu a skrížený zlatý klas a kladivo, teda symboly komunizmu.
Rákosiho znak, nenávidený asi ako Mátyás Rákosi (po ktorom sa znak volá), bol práve preto vystrihovaný zo štátnych vlajok a strhávaný, rovnako ako červené hviezdy zo všetkých budov. Jeho nástupcom sa stal tradičný maďarský symbol - Kossuthov znak (Kossuth-Címer), ktorý sa v novodobom Maďarsku používal v obdobiach demokracie v rokoch 1918 až 1919 a 1946 až 1949, kedy bol nahradený práve Rákosiho znakom.
Predohra a medzinárodné súvislosti
Zákulisné šarvátky medzi moskovskými a reformnými držiteľmi komunistickej moci trvali aj po potlačení reformného úsilia Nagyovej vlády - od tzv. Topenia v Moskve po Stalinovej smrti v roku 1953 do nútenej Nagyovej rezignácie v apríli 1955.
Imre Nagy reprezentoval prvý, aj keď voči Moskve ešte ohľaduplný, pokus o väčšiu samostatnosť v novej vláde z roku 1953. Ale v roku 1955 verejne hovoril o "možnosti Maďarska prijať štatút neutrality podľa rakúskeho vzoru", než bola jeho vláda zvrhnutá promoskovskou vládou Mátyása Rákosiho.
Kremnická ulica (Bratislava)
Kremnická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Je pomenovaná podľa mesta Kremnica.
Maďarské povstanie
Predohra a medzinárodné súvislosti
Po Chruščovovom "tajnom" prejave "O kultu osobnosti a jeho následkoch" vo februári 1956, bol ale 18. júla 1956 promoskovský Rákosi zbavený predsedníctva Maďarskej strany pracujúcich (MDP) a nahradený Ernőm Gerőm.
Kremnická ulica (Bratislava)
Nachádza sa v lokalite Petržalky, kde ostala zachovaná individuálna výstavba rodinných domov. Tiahne sa od Rusovskej cesty po Vranovskú ulicu, križuje Jaroslavovu, prechádza popri Kežmarskom námestí, je rovnobežná s Handlovskou a Novobanskou.
Maďarské povstanie
Predohra a medzinárodné súvislosti
Tiež ukončenie povojnovej okupácie Rakúska, a tým aj obáv zo zriadenia ďalšieho sovietskeho satelitu na jeho území, a vyhlásenie rakúskej samostatnosti v roku 1955 podporilo snahy Maďarska o samostatnosť a neutralitu.
Rákosiho rezignácia prispela k otvorenejšej verejnej diskusii, aktivite študentov, spisovateľov a žurnalistov. Vo verejných "Petöfiho" fórach s tisíckami zúčastnenými sa otvorene diskutovalo o slobodnom Maďarsku. Jedným zo symbolov bola aj verejná ceremónia 6. októbra 1956, preloženie ostatkov Lászla Rajka, popraveného Rákosiho režimom. V októbri bol tiež rehabilitovaný Imre Nagy navrátením členstva v MDP.
thumb|left|Maďarská vlajka s vystrihnutým Rákosiho znakom Sprvu násilne potlačené povstanie robotníkov v Poznani v júni 1956 ale nakoniec, po diskusiách poľských držiteľov moci, viedlo k zmenám komunistického vedenia a na uvoľnenie útlaku v Poľsku. Tak bol v októbri vymenovaný krátko predtým rehabilitovaný Władysław Gomułka predsedom Poľskej zjednotenej robotníckej strany a poverený rokovaním s Moskvou o znížení počtu sovietskych vojsk a uvoľnenie hospodárskych odvodov. Po intenzívnych rokovaniach nakoniec Moskva Gomułkovým reformným požiadavkám 19. októbra ustúpila. Správy o týchto ústupkoch a úspechoch Poliakov posilnili nádeje Maďarov na podobné zmeny.
Ars (Charente)
Ars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Maďarské povstanie
Predohra a medzinárodné súvislosti
22. októbra študenti univerzity v Szegede obnovili Zväz maďarských univerzitných a vysokoškolských študentov (MEFESZ), zakázaný v Rákosiho ére. Nasledovali študenti v Pécsi, Miskolci a Soproni. Krátko na to vydali študenti budapeštianskej polytechniky tzv. Šestnásť bodov.
Ars (Charente)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Maďarské povstanie
Začiatok povstania – 23. október
thumb|[[Imre Nagy]]
Ars (Charente)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Maďarské povstanie
Začiatok povstania – 23. október
Dňa 23. októbra sa v Budapešti konala asi 200 tisícová demonštrácia na podporu zmien, ku ktorým dochádzalo v Poľsku. Dav sa najprv zhromaždil pri soche maďarského revolučného básnika Sándora Petőfiho, kde bolo prečítané Šestnásť požiadaviek maďarských študentov, ktoré boli spísané členmi MEFESZ, a potom boli spievali národné piesne, napríklad Nemzeti dal, ktorá 15. marca 1848 odštartovala Maďarskou revolúciu a boj za slobodu v rokoch 1848-1849. Krátko na to sa dav vydal k pomníku generála Józefa Bema hrdinu nielen poľského povstania, ale tiež Maďarskej revolúcie 1848-49, (teda osoby, ktorá symbolizuje protirusky orientovanú poľsko-maďarskú spoluprácu). Manifestácia prerástla vo spontánny výbuch odporu obyvateľstva proti komunistickému režimu. Ľudia sa dožadovali okamžitého odchodu sovietskych vojsk, slobodných volieb, zrušenie cenzúry a vytvorenie novej vlády a za vykrikovanie hesiel: "Maďari, poďte s nami - Rusi, ťahajte domov" a "Rákosi do Dunaja - Nagy do vlády" sa presunuli pred budovu parlamentu. Tu došlo najprv k zhasnutiu červenej hviezdy na streche Országház a potom k prejavu Imre Nagya. Avšak všeobecný prejav bývalého premiéra príliš neukľudnil atmosféru. Ľudia preto začali spievať Himnusz. (Od roku 1949 sa totiž štátna hymna hrala len v inštrumentálnej verzii, keďže jej text sa obracia k Bohu a to bolo pre komunistické vedenie samozrejme neprípustné).
Ars (Charente)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maďarské povstanie
Začiatok povstania – 23. október
Medzitým na Hősök tere došlo k zvrhnutiu 25 metrovej sochy Stalina. Bolo tu možné vidieť aj milicionárov a funkcionárov MDP a muža pohraničnej stráže. Asi stotisícový dav sa zjednotil a kričal ako jedným hlasom: ''Zvrhnúť pomník! Rusáci domov, Rusáci domov!'' Demonštranti hodili silné oceľové lano na krk sochy Stalina, iní prichádzali s nákladiakmi naloženými kyslíkovými bombami a horákmi na rezanie kovu a venovali sa bronzovým topánkam. O hodinu neskôr socha spadla z piliera na Námestí hrdinov. Vďaka opatrnosti ľudí sa všetko zaobišlo bez obetí, nikto nebol akokoľvek zranený.
Zhruba v rovnakej chvíli sa časť študentov pokúšala dostať do budovy rozhlasu a nechať odvysielať svoje požiadavky, takzvaných 16. bodov. Boli však zajatí príslušníkmi ÁVH. Večer v rádiu prehovoril tajomník Maďarskej strany pracujúcich - Ernő Gerő, ktorý označil demonštrantov za nepriateľov národa a fašistami. Krátko nato došlo k prvým výstrelom. Členovia ÁVH začali strieľať na demonštrantov dožadujúcich sa prepustenie študentov pred budovou rozhlasu. Niektorí demonštranti sa zmocnili zbraní a došlo k prvej prestrelke. Na zem padli prvé obete boja za slobodu. Keď potom v sanitkách prišli z ústredia AVH ďalšie posily, rozbesnený dav im zbrane zobral. O niekoľko hodín neskôr už bojovníci dostávali zbrane nielen od sympatizujúcich policajtov a vojakov, ale aj z iných arzenálov.
Správa o tom sa rýchlo rozšírila a verejné protesty sa preniesli z Budapešti na celé Maďarsko.
V noci Ernő Gerő požiadal Sovietsky zväz o vojenský zásah. Zhruba v rovnakej chvíli bol Imre Nagy kooptovaný do politbyra a vymenovaný premiérom. Nejakú dobu ale trvalo, než sa vedenie strany spamätalo z vzniknutého zmätku, a preto sa designovaný premiér ujal funkcie až ráno nasledujúceho dňa 24. októbra.
thumb|Zničený sovietsky tank na námestí Móricza Zsigmonda
Masaker pred parlamentom – 25. október
thumb|Pamätník pripomínajúci zosnulých počas bojov 25. októbra 1956. thumb|Maďarské povstanie (1956)
Dňa 25. októbra došlo pred budovou parlamentu k obrovskej demonštrácii. Niekoľko tisícový dav sa pokojne dožadoval demisie predsedu MDP - Erna Gera. Avšak príslušníci tajnej polície ukrytí na strechách začali do pokojne demonštrujúceho a hlavne bezbranného davu bezohľadne strieľať. Zmätené posádky sovietskych tankov sa k streľbe takisto pripojili. Zahynulo viac ako 200 ľudí, vrátane žien a detí, zranených bolo viac ako 300 ľudí. Išlo o provokáciu tajnej polície, ktorá bola príčinou neskoršieho krviprelievania. Masaker zdvihol novú vlnu emócií, najmä keď z niektorých župných miest dorazili informácie o podobných udalostiach. Takmer nikoho už v tej chvíli nezaujímala správa o odvolaní Gera a jeho nahradenie Jánosom Kádárom. Začal totiž obrovský hon na členov ÁVH a ich následné lynčovanie a mučenia. ÁVH bola tak nenávidená, že každý jej príslušník, ktorý bol povstalcami chytený, bol následne zabitý, často zavesením na lampy verejného osvetlenia a do úst im boli napchaté bankovky, pretože títo tajní policajti zarábali omnoho viac peňazí než všetci ostatní.
Posledné októbrové dni
Aj napriek odstúpeniu Erna Gera boje naďalej pokračovali a povstanie sa rozširovalo aj do iných miest. Jednotky maďarskej ľudovej armády prechádzali na stranu povstalcov a komunistický režim sa začal rúcať. Stranícke organizácie a jej podriadená miestna správa sa začala rozpadať, a ich právomoci preberali novo vznikajúce revolučné výbory a rady.
Imre Nagy sa musel rozhodnúť, či potlačiť povstanie sovietskymi tankmi, alebo sa pridať na stranu revolúcie a vytvoriť nezávislé Maďarsko. Budúci deň 27. októbra sa rozhodol pre druhú alternatívu. Predstavil svoju novú vládu, v ktorej figurovali aj niektorí bývalí vodcovia pravicovej FKgP ako Zoltán Tildy a Béla Kovács. O deň neskôr 28. októbra vyhlásil premiér Nagy povstanie za národno-demokratické hnutie. Ďalej uznal novovzniknuté revolučné orgány a sľúbil amnestiu, rozpustenie ÁVH a reformu poľnohospodárstva.
Dňa 30. októbra sa sovietske jednotky začali sťahovať z hlavného mesta, zároveň sa však sovietske velenie tajne pripravovalo na ďalší ozbrojený útok. Z povstaleckých skupín sa začala formovať Národná garda. Imre Nagy naďalej konal so Sovietmi, okrem iného o vytvorenie politického pluralistického systému. K tomu prispela i transformácia starej [MDP na novú stranu MSZMP, ale mimo to svoju činnosť obnovili i staré koaličné strany z obdobia Druhej Maďarskej republiky. Týždeň od začiatku revolúcie sa začala situácia pomaly upokojovať.
Ohlasy na povstanie v Poľsku
Medzitým sa v mnohých poľských mestách objavujú letáky s výzvami solidarity s Maďarmi a sú organizované manifestácie na ich podporu. Po celom Poľsku sa tiež konajú zbierky peňazí, liekov a tiež akcie darcovstva krvi pre revolučné Maďarsko.
Medzinárodná situácia
Revolučný a politický vývoj v Maďarsku sa samozrejme nepáčil predstaviteľom Sovietskeho zväzu, ktorí tajne pripravovali vojenský zásah. Potrebovali však uistenie západných mocností, že sa nebudú do situácie v Maďarsku miešať. Medzinárodná situácia však bola na strane Sovietov. Práve prebiehala Suezská kríza, kedy došlo k spoločnej intervencii vojsk Spojeného kráľovstva, Francúzska a Izraela do Egypta, ktorý podporoval Sovietsky zväz. Rusi boli ochotní zotrvať v pasivite na Blízkom východe, keď sa im dostane uistenia, že Západné štáty nezasiahnu do vývoja v Maďarsku. Takáto dohoda bola uzavretá 30. októbra. USA ani nevyužili možnosť spojiť obe udalosti v jedno hlasovanie na pôde OSN. Jediné, čo bolo nakoniec podniknuté, bolo hlasovanie VZ OSN, ktoré odsúhlasilo požiadavku na stiahnutie sovietskych vojsk. To však bolo už len prázdnym gestom. Aj unáhlený prísľub pomôcť šírený západnými rozhlasovými stanicami zostal len prísľubom. Maďarsko zostalo samo.
Rozhodnutie ZSSR
Na zasadnutí sovietskych vodcov dňa 31. októbra došlo k zásadnému rozhodnutiu. Kedy bolo rozhodnuté o potlačení revolúcie (podľa Sovietov "kontrarevolúcie") za pomoci armády. Maršal Ivan Stepanovič Konev (vrchný veliteľ ozbrojených síl Varšavskej zmluvy) dostal voľnú ruku k vypracovaniu plánu pre operáciu Víchor, niekedy tiež nazývaná operácia Smršť, ktorá bola definitívne schválená 2. novembra.
Vyhlásenie neutrality – 1. november
Keď bol Imre Nagy informovaný o aktivizácii sovietskych jednotiek, naliehal na OSN, aby sa začala zaoberať "maďarskou otázkou". Dňa 1. novembra vyhlásil neutralitu Maďarska (podľa rakúskeho vzoru) a vystúpenie z Varšavskej zmluvy. Krátko nato sa predseda strany János Kádár, ako neskôr vyšlo najavo, potom čo privítal vyhlásenie neutrality Maďarska, opustil vládne ústredie a odobral sa na veľvyslanectvo Sovietskeho zväzu, odkiaľ bol rýchlo prevezený do Moskvy. Sovietskymi vodcami bol vybraný, aby im pomáhal udržiavať MRL v kurze, ktorý by bol pre ZSSR prijateľný.
Následne došlo k predstieranému vyjednávaniu sovietskeho velenia v Budapešti, ktoré sa skončilo zatknutím Nagyovho nového ministra obrany, generála Pála Malétera, ktorý bol v roku 1958 spolu s Imre Nagyom popravený.
Druhá sovietska invázia – 4. november
thumb|Veľvyslanectvo Juhoslávie
Za svitania 4. novembra začala ofenzíva proti hlavnému mestu. Maďarská armáda síce odpor nekládla, ale zúrivé boje povstalcov pokračovali v Budapešti i v ďalších mestách asi týždeň.
Hneď ráno sa ozvala dve rozhlasové vysielanie. Prvé bolo Nagyové volanie o pomoc v mene zákonnej a demokratickej vlády. Potom sa Imre Nagy a vedúci predstavitelia niekdajšej straníckej opozície odobrali na juhoslovanské veľvyslanectvo. Druhé vysielanie bolo zo sovietskej radarovej obsadenej vysielacej stanice v Szolnoku, odkiaľ kolaborant János Kádár vyzýval menom novoutvorenej revolučnej robotnícko-roľníckej vlády k boju proti kontrarevolúcii po boku sovietskej armády.
Šesť dní bojov
Aj napriek tomu Maďari po celej krajine rozpútali prudké boje. Sily oboch strán boli značne nevyrovnané, zatiaľ čo Sovieti mali skvelú výzbroj a podporu letectva, Maďari hrdo bojovali všetkými prostriedkami, ktoré mohli zohnať, bez akejkoľvek podpory. V hlavnom meste padlo okolo 2500 osôb a po celej krajine ešte 3000 ďalších. Ďalej bolo viac ako 16 tisíc ľudí zranených. Ako odvetu za zápalné fľaše sovietske pancierové jednotky rovnali s krajinou domy, z ktorých dochádzalo k útokom. Rusi pustošili celé štvrte, o ktorých sa domnievali, že sa tam skrývajú povstalci. Týmto spôsobom boli zničené stovky domov, predovšetkým v robotníckych štvrtiach - kolíske povstania. A pre dobytie Budapešti sovietske vojská nasadili aj vtedy najmodernejšie prúdovej stíhačky MiG-15.
Porevolučné udalosti
János Kádár bol spočiatku najnenávidenejším mužom v Maďarsku a nová vláda bola úplne izolovaná v nepriateľskej krajine dobytej cudzou armádou. Aj napriek tomu, že Kádár nemal najprv predstavy o porevolučnom usporiadaní Maďarska, nechal tvrdo potlačiť posledné zvyšky slobody. Dňa 22. novembra bol za pomoci ľsti Imre Nagy, ktorý pobýval na juhoslovanskom veľvyslanectve, vylákaný von a okamžite zatknutý sovietskymi policajnými orgánmi vedenými osobne Ivanom A. Serovom, vtedajším šéfom KGB, a ihneď prepravený do Rumunskej ľudovej republiky, odkiaľ bol následne vrátený späť do MRL.
Ďalej boli zrušené všetky revolučné výbory a policajné salvy zabili sto demonštrantov v Salgótarján, Miskolci a Egeri. 3. decembra síce došlo k oficiálnemu rozpusteniu tajnej polície ÁVH, ale jej členovia mohli vstupovať do iných ozbrojených zložiek.
Dňa 6. decembra 1956 v rámci letných olympijských hier v Melbourne sa konal zápas vodného póla Maďarska proti ZSSR známy pod prezývkou Melbournský krvavý kúpeľ. Maďari zvíťazili za stavu 4: 0 a nakoniec sa stali olympijskými víťazmi.
Počet obetí
Celkový počet obetí povstania sa nedá presne vyčísliť. Prinajmenšom sa jedná o tisíce až desaťtisíce. Podľa niektorých historikov sa jedná až o státisíce, s tým, že nová maďarská komunistická vláda nechala väčšinu dôkazov zničiť, aby sa toto povstanie, podľa ich názoru kontrarevolúcie, nedalo považovať za celonárodné hnutie. Maďarský historik Miklós Horváth v jednom z popularizačných článkov udáva, že počas intervencie sovietskych vojsk bolo zabitých viac ako 2500 ľudí, z toho asi 2000 v Budapešti. Zranenia utrpelo asi 20 000 ľudí, viac ako 200 000 Maďarov bolo nútených opustiť svoje domovy a emigrovalo na Západ (najmä do Rakúska). Sovieti tiež v prvých dňoch po potlačení revolúcie zadržali približne 5000 ľudí a 860 z nich zavliekla KGB ako vojnových zajatcov na územie Sovietskeho Zväzu. Vláda Jánosa Kádára následne v súdnych procesoch súdila okolo 15 000 revolucionárov, 229 odsúdených bolo odsúdených na trest smrti a popravených.
Maďarská „normalizácia“
Podľa sovietskej tradície bol každý pokus o zmenu komunistického režimu vyhlásený za kontrarevolúciu. Do januára 1957 nová prosovietska Kádárova vláda potlačila posledné zvyšky slobody a začali čistky. Boli zavedené mimoriadne súdy. Tie síce postihovali obe strany, ale značne odlišným spôsobom. Zatiaľ čo hlavní vinníci ako Mátyás Rákosi alebo Ernő Gerő neboli nikdy postavení pred súd, považovala sa účasť na povstaní takmer za hrdelný zločin.
Proces s Imre Nagyom
thumb|Náhrobok [[Imre Nagy|Imre Nagya]]
Tridsať rokov zakázaná téma
Po tri desaťročia bolo v Maďarsku zakázané hovoriť o tomto období. Aj napriek Kádárovmu tzv. Gulášovému komunizmu (tiež Kádárizmus), ktorý znamenal pomerne liberálny komunistický režim s dovoleným súkromným sektorom.
Sauxillanges (kantón)
Sauxillanges je francúzsky kantón v obvode Issoire v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho 17 obcí.
Maďarské povstanie
Pád komunizmu
Doba ďalšieho politického "topenia" nastala v MRL až v druhej polovici 80. rokov. Od roku 1988 vnútri samotnej MSZMP silneli reformné tendencie. Na jarnom zjazde strany prekvapivo posilnila moc reformistov, ktorí požadovali odchod Kádára. Ten bol 22. mája 1988 odvolaný z funkcie generálneho tajomníka MSZMP a nahradený Károlym Groszom. Dňa 24. novembra sa novým premiérom stal Miklós Németh. V januári 1989 došlo k rozhodnutiu ústredného výboru MSZMP ktoré potvrdilo, že Maďarské povstania v roku 1956 nebolo kontrarevolúciou, ale ľudovým povstaním.
thumb|Pamätník Maďarského povstania v blízkosti [[Országház v Budapešťi]] Presne 31 rokov od popravy dňa 16. júna 1989 sa v Budapešti na Hősök tere za účasti 300 000 ľudí konal jedenásťhodinový pohreb Imre Nagya a ďalších zavraždených vodcov, vrátane prázdnej rakvy symbolizujúcej všetkých neznámych bojovníkov z povstania. Na tomto pohrebe vystúpil neskorší premiér, v tej dobe mladý vysokoškolský študent Viktor Orbán (Fidesz) so svojím prejavom, v ktorom otvorene vyhlásil, že je potrebné rokovať o stiahnutí sovietskych vojsk z Maďarska a skoncovať s komunizmom. Za svoje slová zožal búrlivý potlesk. Tento akt sa stal symbolom svitania novej maďarskej éry. János Kádár zomrel dňa 6. júla, paradoxne v rovnaký deň, keď bol oficiálne rehabilitovaný Imre Nagy, ktorého nechal v roku 1958 popraviť. Vo chvíli, keď maďarský Najvyšší súd oznamoval verdikt o rehabilitácii Nagya, vstúpil do miestnosti neznámy muž a povedal: Kádár je mŕtvy.
V deň výročia začiatku protikomunistického Maďarského povstania 23. októbra 1989 bola uzákonená zmena ústavy. Toho istého dňa bol predseda parlamentu Mátyás Szűrös zvolený dočasným prezidentom a na pravé poludnie z balkónu Országház slávnostne vyhlásil slobodnú Maďarskú republiku (Tretia Maďarská republika), čím sa skončila komunistická vláda v Maďarsku. Krátko potom bola z budovy parlamentu odstránená červená hviezda. A 23. október bol vyhlásený štátnym sviatkom.
Oslavy 50. výročia
thumb|Protest na [[Kossuth Lajos tér]]
V deň 50. výročia začiatku povstania 23. októbra 2006 sa v Budapešti opäť bojovalo. Došlo totiž k druhej veľkej vlne protestov za odstúpenie ľavicového premiéra Ferenca Gyurcsánya (MSZP). Tieto protesty vypukli po odhalení audionahrávky v septembri 2006, na nej Gyurcsány priznáva, že v záujme volebného víťazstva svojej MSZP klamal o skutočnom stave ekonomiky. Počas oficiálnych osláv si niektorí z pamätníkov odmietli so socialistickým premiérom podať ruky. Niekoľko stoviek demonštrantov sa stretlo s policajtmi, po ktorých hádzali fľaše a kamene. Dokonca sa zmocnili starého sovietskeho tanku T-34 a ďalšej vojenskej techniky používanej práve počas Maďarského povstania. Polícia použila k ich rozohnaniu streľbu gumovými projektilmi, vodné delá a slzný plyn, niektorých demonštrantov zbili obuškami. Podľa údajov maďarskej záchrannej služby bolo pri stretoch zranených 130 ľudí, z toho osem ťažko. V nemocnici muselo byť ošetrených celkom 15 ľudí. Zhruba stovku demonštrantov polícia zadržala.
Horní Sněžná
Horní Sněžná je zaniknutá osada v okrese Prachatice, 4,5 km juhovýchodne od mesta Volary. Nachádza sa v Želnavskej hornatine, na náhornej plošine na rozvodí Vltavy a Blanice, medzi vrcholmi Křemennej a Doupnej hory, v nadmorskej výške 1010 m. Patrí do CHKO Šumava.
História
Prvá písomná zmienka o osade pochádza z roku 1654. V roku 1910 tu stálo 30 domov, v ktorých žilo 146 obyvateľov (všetci nemeckej národnosti). Bola tu škola a hostinec.
Súčasnosť
Horské lúky slúžia ako pastviny, otvárajú sa z nich ďaleké výhľady (na Knížecí stolec, Chlum, Křišťanov), od lavičky na lúke medzi vrcholmi Doupnej hory sú viditeľné i Alpy. V priestore bývalej osady Horní Sněžná sa zachovali veľký kamenný kríž z roku 1888 a kovový krížik na kamennom podstavci z roku 1882. Na niekoľkých miestach sú viditeľné ruiny hospodárstiev, spustnuté sady a kamenné terasy. Rastie tu javor, chránený ako pamätný strom. V blízkosti bývalej osady bol postavený televízny vysielač, ktorý v súčasnosti slúži operátorom mobilných sietí.
Tomanovský potok
Tomanovský potok môže byť:
Letisko Brno-Tuřany
Letisko Brno-Tuřany je verejné medzinárodné letisko. Nachádza sa juhovýchodne od centra Brna, na okraji historického slavkovského bojiska. Terminál a väčšina areálu sa rozkladá na katastrálnom území Tuřany, veľká časť areálu však zasahuje aj do katastrálneho územia Šlapanice u Brna (súčasť mesta Šlapanice), menšia okrajová juhovýchodná časť letiskového areálu sa nachádza aj v katastrálnom území Dvorska.
História
Pôvodné černovické letisko s trávnatou plochou prestalo po vojne vyhovovať moderným lietadlám a bolo rozhodnuté o výstavbe nového letiska, na katastrálnom území susednej obce Tuřany. Toto letisko bolo otvorené v roku 1954, v roku 1958 tu bola začatá civilná prevádzka. Už v šesťdesiatych rokoch počet prepravených cestujúcich výrazne prekročil 200 000 a počet pohybov lietadiel 10 000 ročne. V roku 1967 bola vybudovaná nová odbavovacia hala. V roku 1968 využili letisko okupačné vojská armád Varšavskej zmluvy a pristávali tu transportné lietadlá Antonov An-12 a stíhacie lietadlá Mikojan-Gurevič MiG-21. Vzletová a pristávacia dráha bola v roku 1978 predĺžená z na. V roku 1982 bolo letisko predané armáde a pravidelná preprava osôb bola tým prakticky zastavená.
V rokoch 1981 – 1982, počas rekonštrukcie dráhového systému na letisku v Náměšti nad Oslavou, v Brne krátko operoval 20. stíhací a bombardovací letecký pluk so strojmi Suchoj Su-7. Potom, v priebehu rokov 1983 – 1984 sa do Brna postupne presunul z Mošnova 8. stíhací letecký pluk, plniaci úlohy protivzdušnej obrany štátu (PVOS). Začiatkom deväťdesiatych rokov bol ale postupne rušený, posledných 10 kusov lietadiel MiG-21 odletelo z Tuřan vo februári 1991. Čoskoro potom 8. SLP prestal existovať. Prevádzka stíhacích lietadiel priniesla v okolitých obciach problémy s nadmerným hlukom. Významne boli postihnuté Brněnské Ivanovice, nad ktorých zástavbou lietadlá pri využívaní VPD 28 štartovali. thumb|right|Odlet pápeža dňa 27. 9. 2009 V roku 1986 bola rozšírená odbavovacia hala a v roku 1989 získalo letisko štatút verejného medzinárodného civilného letiska. V polovici roku 2002 začala prevádzku letiska zabezpečovať súkromná spoločnosť LETIŠTĚ BRNO, a. s. Od roku 2003 do roku 2008 tu každoročne prebiehali letecké dni CIAF (Czech International Air Fest). V roku 2004 bolo letisko pridelené Jihomoravskému kraju, v nasledujúcom roku bola otvorená nová linka do Londýna-Stanstedu. V roku 2004 bolo letisko zbavené práva vstupného miesta pre vykonávanie fytosanitárnych kontrôl, ktoré boli sústredené na letisko Praha-Ruzyně, čo obmedzilo možnosť nákladnej dopravy rastlinných potravín a krmív. Tento krok bol na návrh brnianskeho poslanca Zdeňka Koudelky odstránený v roku 2006 zmenou zákona. V roku 2006 bol otvorený moderný, architektonicky pozoruhodný terminál a začalo pravidelné spojenie ČSA s Prahou. V roku 2007 pribudla linka do Moskvy-Vnukova a Barcelony-Girony. V rokoch 2008 – 2009 bola prestavaná a modernizovaná existujúca (príletová) hala. V tom istom čase začali na letisko postupne doliehať dôsledky svetovej finančnej a ekonomickej krízy, bola zrušená linka do Barcelony-Girony a neskôr čiastočne obmedzené linky do Prahy a Londýna. V roku 2009 došlo k poklesu počtu odbavených cestujúcich približne o 13 %. V nedeľu 27. septembra 2009 sa v priestore letiska konala bohoslužba Svätého otca Benedikta XVI. za účasti asi 120 000 ľudí. thumb|left|Plán letiska a okolia Na jar 2010 došlo k dvojnásobnému zvýšeniu kapacity moskovskej linky, otvoreniu sezónnej linky do chorvátskeho Zadaru, na jeseň Ryanair obnovil každodenné lety do Londýna a navyše pridal linku do Milána-Bergama. Spoločnosť Wizz Air vstúpila v decembri 2010 na brnianske letisko linkou na londýnske letisko Luton a v marci 2011 otvorila novú linku na rímske letisko Fiumicino. ČSA opäť ohlásili svoj odchod z Brna a pražský spoj prevzali CCA, ktoré ho pre ČSA do tej doby zabezpečovali.
Moccacino
náhľad|Mocha espresso s vrstvou horúcej čokolády
Moccacino je jedným z druhov caffe latte. Je to teplý nápoj pripravený zmiešaním čokoládového sirupu s menším množstvom espressa (v pomere až 2:1) a doplnený odpovedajúcim množstvom speneného mlieka alebo šľahačky. Podáva sa najčastejšie do šálky s objemom 150 až 250 ml. Existuje tiež variant tejto kávy s názvom „zebra“, ku ktorému je pridaný čokoládový sirup z tmavej a bielej čokolády.
Sauvigney-lès-Pesmes
Sauvigney-lès-Pesmes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Letisko Brno-Tuřany
História
Moscow Airlines, prevádzkujúci linku do Moskvy-Vnukova, boli na prelome rokov 2010/2011 prevzaté spoločnosťou UTair Aviation, v dôsledku čoho bola v januári 2011 dočasne prerušená prevádzka moskovskej linky. V polovici marca 2011 bol spoj obnovený spoločnosťou Jakutia – kvôli nevydanému súhlasu českých úradov je však ďalší osud neistý. V rovnakom čase ohlásila CCA otvorenie linky na letisko Moskva-Domodedovo, ako aj do Sankt Peterburgu-Pulkova. Od 17. apríla otvára Ryanair novú linku do Alicante. Začiatkom apríla dostala spoločnosť S7 Airlines prepravné práva na linku Sankt Peterburg – Brno.
Von z Afriky
(Hypotéza/model/teória) Von z Afriky alebo (hypotéza/model/teória) Out of Africa (angl. Out of Africa) môže byť:
Out of Africa môže byť aj britská charita, pozri Out of Africa (charita)
Letisko Brno-Tuřany
Vybavenie letiska
Letisko s nepretržitou prevádzkou je plne vybavené pre lety VFR (podľa vidu) aj IFR (podľa prístrojov) a umožňuje prevádzku vo dne i v noci. Presné priblíženie podľa ICAO CAT I. (ILS, VOR/DME, TAR, SSR) s limitmi dohľadností horizontálne,  vertikálne. Prebiehajú prípravy na implementáciu postupov P-RNAV (Precision RNAV – presná priestorová navigácia).
Doprava z/na letisko
Letiskový terminál sa nachádza približne od diaľnice D1, exit 201 – Brno-Slatina. Pred halou sa nachádza platené parkovisko (do 10 minút bezplatné), vhodné aj pre dlhodobé státie. Na letisko jazdí aj MHD – autobusová linka č. 76 (dvakrát za hodinu), a nočná linka č. 89 (raz za hodinu), od hlavnej stanice. Jazdná doba je asi 20 minút. Pred terminálom je stanovište taxíkov.
Sauvigney-lès-Pesmes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bytové domy Unitas
Unitas je skupina pavlačových domov s jednoizbovými a dvojizbovými bytmi a prízemnými obchodnými priestormi. Patrí medzi obytné súbory, ktoré stavalo družstvo Unitas pre sociálne slabšie obyvateľstvo v rokoch 1931-32. Nachádza sa na Šancovej ulici v Bratislave a autormi sú Fridrich Weinwurm (1885-1942) a Ignác Vécsei. Tento obytný komplex je národná kultúrna pamiatka.
Vznik a filozofia výstavby
V roku 1930 sa v Bratislave, v súvislosti s novým zákonom o bytovej výstavbe, odhodlali riešiť nedostatok bytov výstavbou veľkého komplexu mestských bytov pre sociálne slabé vrstvy. F. Weinwurm s I. Vécseiom navrhli riadkovú zástavbu, ktorá pozostávala zo siedmich dlhých pavlačových domov. Idea voľnej zástavby v zeleni bola pre bratislavských mestských reprezentantov novinkou. Ako vedúci príslušného mestského oddelenia pôsobil v tom čase architekt Eugen Barta, priaznivec noviniek i oboch architektov. Vďaka jeho podpore sa na bratislavské pomery revolučný Unitas (1932, Šancová 21-63) podarilo postaviť.
Koncepcia
Je tu sedem domov v riadkovej zástavbe kolmej na ulicu. Radová zástavba bola funkcionalistickou reakciou na nehygienickosť tesnej blokovej zástavby s temnými dvormi. Unitas je jej najplnšie uplatnenie na Slovensku. Jednotlivé domy majú strohý vzhľad. Na hladkej fasáde iba tmavočervené pásy akoby chceli naznačiť, kde je pod omietkou skrytý skelet budovy. Komplex bol ojedinelým príkladom funkcionalistických pavlačových domov u nás a odrážal moderné predstavy o úspornom bývaní.
Dispozičné riešenie
Šesťpodlažné domy pozostávajú z troch sekcií so samostatnými schodiskami. Vstupy do jednotlivých bytov sú umiestnené na spoločných pavlačiach na severnej strane. Byty mali lokálne vykurovanie. Na koncoch blokov sú dvojizbové byty (spolu 50), v strede jednoizbové (240). Malé byty majú racionálnu dispozíciu založenú na obývacej izbe s kuchynskou nikou a príslušenstvom. Architekti pôvodne navrhli do bytov vstavaný nábytok a ľahký mobiliár z oceľových rúrok. Svedčia o tom perspektívne kresby interiéru navrhovaných bytov. V súvislosti s možným predražením stavby sa však nakoniec navrhnutý nábytok nerealizoval. Napriek tomu dom upútal pozornosť kľúčovej osobnosti českej avantgardy Karla Teigeho. Zaoberal sa ním v publikácii Najmenší byt a tvrdil, že „bol najprv myslený ako kolektivizované bývanie, ale bolo nutné od toho upustiť a zariadiť tamojšie byty ako malé domácnosti s kuchyňami.“
Protichodné názory kritikov
Domáca scéna bola k projektu kritická. „Formalistické prvky predsa len neodpadli úplne a určite šli na úkor funkčnosti a dôslednosti sociálnej (napríklad pavlačeorganizované od symetrického stredu, a nie len od východu)“ vyčítal Weinwurmovi historik umenia a kritik architektúry pôsobiaci v Bratislave Antonín Hořejš. „Weinwurm sa usiloval o kultúrnosť výrazu. Snažil sa o to najmä v tejto konkrétnej úlohe, pri stavbe sídliska pre sociálne slabé vrstvy,“ bráni Weinwurmovu koncepciu Unitasu L. Foltyn a ďalej zdôvodňuje jeho postup najmä snahou priblížiť sa „všeobecne zrozumiteľnými estetickými komponentmi architektonickej reči“ vkusu budúcich obyvateľov domov.
Tauves (kantón)
Tauves je francúzsky kantón v obvode Issoire v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho 6 obcí.
House and Garden
House and Garden môže byť
Quai de Bercy
thumb|Quai de Bercy
Quai de Bercy je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 12. obvode. Je pomenované podľa bývalej obce Bercy.
Poloha
Nábrežie vedie po pravom brehu rieky Seiny. Začína na hranici Paríža s mestom Charenton-le-Pont, kde sa nachádza rovnomenné nábrežie, a končí pri Quai de la Rapée, ktoré naň nadväzuje po prúde. Na nábrežie vedú mosty Bercy, Simone-de-Beauvoir, Tolbiac, National a Amont a nachádza sa tu prístav Port de Bercy.
Dejiny
Nábrežie v úseku medzi Boulevard Poniatowski a Quai de la Rapée sa nachádza už na pláne z roku 1672. Časť nábrežia medzi bývalými mestskými hradbami (Boulevard Poniatowski) a mestským obchvatom bola pripojená až v roku 1929.
Od roku 1978 nábrežie tvorí súčasť rýchlostnej cesty voie Georges-Pompidou.
František Halmeš
'''PhDr. František Halmeš''' (* 12. október 1952, Žilina ) je slovenský podnikateľ. V minulosti bol predsedom Rady riaditeľov Sociálnej poisťovne a poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Osobný život
František Halmeš je ženatý, má tri dcéry, žije v Považskej Bystrici.
NGC 6089
NGC 6089 je galaxia v súhvezdí Severná koruna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. mája 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Úsobrno
Úsobrno je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 433 obyvateľov, z toho 204 mužov a 229 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,7 roka (muži 43,0 roka, ženy 44,3 roka).
Yellowstonský národný park
Yellowstonský národný park (Yellowstone National Park) je americký národný park, ktorý sa nachádza v štátoch Wyoming, Montana a Idaho. Je to najstarší národný park na svete (od 1. marca 1872) a rozprestiera sa na rozlohe, z väčšej časti na severozápade štátu Wyoming. Park je známy najmä množstvom svojich gejzírov, horúcich prameňov a iných geotermálnych objektov. Je najväčším sústredením gejzírov na Zemi (viac ako 200). Je domovom medveďov grizly, vlkov, bizónov a losov. Tento park je jadrom väčšieho yellowstonského ekosystému, jedného z najväčších nedotknutých prírodných ekosystémov na našej planéte. 8. septembra 1978 OSN vyhlásila park za svetové dedičstvo.
Geologický vývoj
Yellowstonské vulkanické pole sa vyvinulo počas troch fáz vulkanickej aktivity. Najstarší cyklus sa odohral pred 2,1 mil. rokov, jeho pozostatky predstavujú masívne uloženiny tufov formácie Huckleberry Ridge Tuff s objemom cez. Stredný cyklus prebehol pred 1,3 mil. rokmi a vytvoril formáciu Mesa Falls Tuff. Súčasná podoba oblasti Yellowstonského národného parku vznikla pred cca 640 000 rokmi počas obrovskej sopečnej erupcie, pri ktorej bolo vyvrhnutých vyše sopečných produktov a vytvorila sa kaldera s rozmermi 45 ×. Posledné fázy aktívneho vulkanizmu predstavovali výlevy ryolitových láv pred 150 000 až 70 000 rokmi. Celá oblasť Yellowstone je označovaná ako supervulkán a predstavuje najrozsiahlejší vulkanický komplex v Severnej Amerike.
Národný park Yellowstone sa nachádza na severovýchodnom konci plošiny rieky Snake. Tento geografický útvar podáva svedectvo o severoamerickej tektonickej platni a jej vývoji za posledných 17 miliónov rokov. Tento vývoj bol značne ovplyvnený tektonickým pohybom platne cez stacionárny horúci bod v zemskom plášti. Súčasný tvar Yellowstonu je odrazom vplyvu tejto sopečnej činnosti. Yellowstone Caldera je označenie pre najväčšiu sopečnú sústavu Severnej Ameriky. Často sa používa aj pojem “supervulkán”, nakoľko kotol Caldery vznikol neobyčajne masívnymi sopečnými výbuchmi. Súčasná podoba kaldery vznikla kataklyzmickou erupciou pred 640 000 rokmi, ktorá vymrštila kubických prachu, skál a iného sopečného materiálu. Tento výbuch bol tisíckrát silnejší než výbuch sopky Sv. Heleny v roku 1980. Výsledkom tejto explózie bol 85 x široký a kilometer hlboký kráter. Výbuch taktiež položil vznik tufového základu známeho ako Lava Creek Tuff.
NGC 6090
NGC 6090 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 24. júna 1887.
Vaskút
Vaskút je veľká obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v okrese Baja.
NGC 6090
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Yellowstonský národný park
Geologický vývoj
Následný menší výbuch pred 160 000 rokmi utvoril kalderu, ktorá dnes tvorí západný cíp Yellowstonského jazera. Neskôr dva menšie výbuchy (pred 70 000 rokmi) zavalili podstatnú časť kaldery množstvom lávy. Každý výbuch je vo svojej podstate len súčasť erupčného cyklu, ktorý končí pádom stropu jednej z poloprázdnych magmatických komôr. Takto vzniká kráter, ktorý sa nazýva kaldera, a uvoľňuje veľké množstvo sopečného materiálu, najčastejšie cez medzery v obkolesení kaldery. Posledné časové obdobie medzi kataklyzmickými výbuchmi bol v rozmedzí od 600 000 do 900 000 rokov. Tento nízky počet ukončených erupčných cyklov však nemôže byť považovaný za objektívny údaj pri predvídaní budúcich sopečných činností.
Vaskút
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Yellowstonský národný park
Geologický vývoj
Pred 630 000 a 700 000 rokmi Yellowstone Caldera bola takmer úplne naplnená pravidelnými erupciami ryolitovej lávy, ktorú môže človek spozorovať v Obsidian Cliffs. Rovnako plnila kalderu aj basaltická láva, ktorá sa nachádza aj v Sheepeater Cliff. Lávové súvrstvia sú ľahko viditeľné v Yellowstonskom Grand Canyon. Tu rieka Yellowstone vyrýva tvar písmena V, typický pre riečnu eróziu v porovnaní s ľadovcovou eróziou.
Johann Palisa
Johann Palisa (* 6. december 1848 Opava – † 2. máj 1925 Viedeň) bol česko-rakúsky astronóm. Objavil 122 planétok a jednu kométu (C/1879 Q1 (Palisa)).
Yellowstonský národný park
Geologický vývoj
Najznámejší gejzír v Yellowstone a na celom svete je Old Faithful Geyser. Rovnako ako Castle Geyser, Lion Geyser a Beehive Geyser, nachádza sa v Upper Geyser Basin. V parku sa taktiež nachádza najväčší činný gejzír sveta - Steamboat Geyser, ktorý sa nachádza v Norris Geyser Basin. V národnom parku sa nachádza vyše 300 gejzírov a 10 000 geotermálnych oblastí. Polovica geotermálnych oblastí a dve tretiny gejzírov na Zemi sú práve v Yellowstonskom národnom parku.
Johann Palisa
Po absolvovaní gymnázia odišiel študovať na univerzitu do Viedne. V roku 1871 bol vymenovaný za vedúceho hvezdárne v Pule, na pobreží Jadranského mora, kde pôsobil až do roku 1880. Potom odišiel naspäť do Viedne do Univerzitnej hvezdárne, kde pokračoval vo vizuálnom hľadaní planétok.
Podľa Palisu je pomenovaný jeden kráter na Mesiaci.
Yellowstonský národný park
Geologický vývoj
V máji 2001 Geologický ústav Spojených štátov, Yellowstoneský národný park a Univerzita Utah vytvorili program na pozorovanie sopečnej činnosti Yellowstoneskej platne, aby zistili možné riziká tejto geologicky činnej oblasti. V roku 2003 boli spozorované zmeny v geotermálnej činnosti v Norris Geyser Basin. Po objavení nových sopečných prieduchov a zvýšenej aktivity gejzírov bolo uzavretých niekoľko turistických trás v oblasti panvy. Niektoré gejzíry sa ohriali na takú teplotu, že z nich vychádzala len vodná para. Táto udalosť zhodou okolností nasledovala tesne po tom, ako Národný geologický ústav uverejnil správy o dne Yellowstonského jazera. Tento výskum objavil pohyb tektonickej kupoly smerom nahor, no zdôraznil, že nehrozí žiadna sopečná činnosť ani nárast teplôt gejzírov. Ani nie rok po tejto udalosti objavil istý biológ päť mŕtvych bizónov, ktoré sa zrejme otrávili geotermálnymi plynmi. Skoro mesiac na to bol zaznamenaný silný nárast aktivity zemetrasení v celom parku. Neskôr v roku 2006 bol zistený zdvih kupoly Mallard Lake Dome a Sour Creek Dome o 4 až ročne, počnúc rokom 2004 až po rok 2006. V roku 2007 sa intenzita tohto pohybu postupne znižovala. Táto prudká geologická aktivita zdvihla vlnu nepokojov v médiách a prinútila ľudí zamyslieť sa nad geologickou budúcnosťou Yellowstonskej oblasti. Odborníci verejnosti odpovedali, že sa v blízkej budúcnosti niet čoho obávať.
V národnom parku Yellowstone sa ročne objavujú tisícky drobných zemetrasení, ktoré však človek nedokáže vnímať. V minulosti však park zasiahlo minimálne šesť zemetrasení s rozsahom stupňa 6 a dokonca jedno so stupňom 7,5, ktoré zasiahlo severovýchodnú hranicu parku v roku 1959. Toto zemetrasenie spôsobilo veľký zosuv pôdy, ktorý zapríčinil čiastočný pád priehrady na jazere Hebgen. Vzniknutá usadenina zahradila rieku a vzniklo nové jazero Earthquake Lake. Pri zemetrasení zahynulo 28 ľudí a boli spôsobené vážne škody na majetku. V severozápadnej časti parku sa pod vplyvom zemetrasenia aktivovali niektoré gejzíry a namiesto priehľadnej vody niektoré horúce pramene, vystrekovali bahnom zakalenú vodu.
30. júna 1975 zasiahlo park zemetrasenie o veľkosti 6,1 stupňa, no škody boli minimálne. V roku 1985 bol v priebehu troch mesiacov zaznamenaný zhluk 3 000 menších zemetrasení v severozápadnej oblasti parku. Táto tektonická aktivita bola odôvodnená miernym poklesom Yellowstoneskej kaldery. Počnúc 30. aprílom 2007 Yellowstoneskou kalderou otriaslo 16 menších zemetrasení s intenzitou po stupeň 2,7. Tento jav trval niekoľko dní. Podobné zhluky zemetrasení sú v parku Yellowstone obvyklé a medzi rokmi 1983 a 2008 ich zaznamenali vyše 70. V decembri 2008 vyše 250 zemetrasení o výške 3,9 prepuklo pod jazerom Yellowstone. Seizmická aktivita v Národnom parku Yellowstone stále pretrváva a každú hodinu je jej intenzita meraná programom na ochranu proti zemetraseniam, ktorý uskutočňuje Geologický ústav Spojených štátov.
Brutský potok
Brutský potok je potok v juhovýchodnej časti Podunajskej pahorkatiny, na území okresu Nové Zámky. Je to pravostranný prítok Blatnianskeho potoka, meria a je tokom IV. rádu.
Prameň
Vzniká v Hronskej pahorkatine, v časti Hronská tabuľa, západne od obce Bruty, kde vyteká z malého rybníka v nadmorskej výške cca
Opis toku
Najprv tečie juhovýchodným smerom, napája ďalšie dva rybníky a preteká v blízkosti obce Bruty porastom lužného lesa. Následne preteká močaristým územím s trstinovým porastom, oblúkom sa stáča na severoseverovýchod a juhovýchodne od obce Bruty vteká v nadmorskej výške približne do vodnej nádrže Bruty.
Zoznam osobností vyznamenaných 29. januára 2003
Zoznam slovenských osobností, ktoré prezident Česka Václav Havel vyznamenal najvyššími štátnymi vyznamenaniami 29. januára 2003 pri príležitosti svojej poslednej zahraničnej cesty vo funkcii prezidenta.
Brașov (župa)
thumb|Poloha župy v Rumunsku
Brașov alebo Brašovská župa ) je župa v geografickom strede Rumunska. Má rozlohu 5 363 km² a žije tu 589 028 obyvateľov. Sídlo župy je mesto Brašov.
Louka
Louka môže byť:
Piotr Nikitič Tkačov
Piotr Nikitič Tkačov (* 11. júl 1844, Sivcovo, Rusko – † 4. január 1886, Paríž, Francúzsko) bol ruský publicista, literárny kritik, teoretik národníctva.
Zsana
Zsana je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Kiskunhalasskom okrese.
Má rozlohu 8794 ha a žije tu 836 obyvateľov (2007).
Paul Barras
Paul François Jean Nicolas, vicomte de Barras, obvykle len Paul Barras (* 30. jún 1755, Fox-Amphoux, Francúzsko † 29. január 1829, Paríž) bol francúzsky politik. Bol poslancom „Konventu“ počas Francúzskej revolúcie a hlasoval za popravu Ľudovíta XVI. Patril ku kľúčovým postavám obdobia Direktória. Bol jedným z direktorov od 31. októbra 1795 až do štátneho prevratu 18. brumaira (rok VIII od revolúcie - 9. novembra 1799). Pochovaný je na Cimetière du Père-Lachaise.
Politická kariéra
thumb|left|Paul Barras - najvplyvnejší direktor Od roku 1783 do 1789 sa zdržiaval nezamestnaný a bezprízorný v Paríži, kde navštevoval hráčske domy populárne v tej dobe. Ako krásny muž navštevoval salóny žien, napríklad speváčku Sophie Arnould.
Náhodou sa zúčastnil dobýjania Bastily 14. júla 1789. Dovtedy Barras nemal ukotvené politické názory. Stretol Mirabeaua u Sophie Arnould. Je pravdepodobné že až toto stretnutie, ktoré ho uviedlo medzi slobodomurárov a neskôr jakobínov, ho naviedlo na politickú dráhu v úlohe republikána. Bol zvolený za poslanca regiónu Var ako jeden z 554 poslancov národného zhromaždenia. Nebol voleným poslancom ale členom súdneho dvora Orléansu. Keďže tu bol bez podpory, vrátil sa do Paríža, kde bol menovaný komisárom pre vojenské ťaženie v Taliansku.
NGC 815
NGC 815 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Handlovská ulica (Bratislava)
Handlovská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Je pomenovaná podľa mesta Handlová. Nachádza sa v lokalite Petržalky, kde ostala zachovaná individuálna výstavba rodinných domov.
NGC 815
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,5.
Paul Barras
Politická kariéra
Keďže sa bál vylodenia nepriateľa, Barras zveril jednému mladému kapitánovi delostrelectva, Bonapartemu, obranu pobrežia Provensalska. Neskôr Barras napísal vo svojich memoároch, že Bonaparte sa aktívne a bez váhania nazval montagnardom. Barras mu udelil povolenie a ochranu ale prisúdil mu len vedľajšiu úlohu pri dobývaní Toulonu. Vodcom útoku bol generál Dugommier. Potom ako sa usídlil v dobytom meste, bol Bonaparte menovaný brigádnym generálom s príkazom spojiť sa s armádou talianskeho ťaženia. Znovu povolal Bonaparteho 13 vendémiaire roku IV revolúcie, keď rojalistické povstanie ohrozovalo Národný konvent.
Handlovská ulica (Bratislava)
Tiahne sa od Rusovskej cesty po Vranovskú, je rovnobežná s Kremnickou a Prokopovou.
Paul Barras
Politická kariéra
Od návratu do Paríža bol povolaný do Konventu a oslavovaný za zásluhy o národ. Naopak, jeho prijatie do Komisie pre verejné blaho bolo chladné. Počas toho, ako sa na určitý čas vzdialil z Paríža, bol po návrate prekvapený, keď tam uvidel vyčíňanie Teroru. Odsúdil to. Bol udaný za zosadenie revolučného tribunálu v Marseille. Rozhorčene bojoval a dosiahol víťazstvo vo svojej kauze v „Konvente“ a v „Klube jakobínov“. Neskôr banoval, že sa stretal s Dantonom a Laingelotom u Robespierra.(Danton bol obvinený z lúpeže počas misie v Belgicku). Danton bol zatknutý v 11. germinali II. roku revolúcie.
Bol zodpovedný spolu s Tallienom a Fouchém za Robespierrov pád, ktorý sa udial 9.thermidoru - 27. júla 1794. Ako veliteľ vojenských síl Paríža sa zmocnil Robespierra a ukončil obdobie Teroru.