cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Scrat
Scrat je šabľozubá veverica, fiktívny zvierací druh, objavuje sa v sérii filmov Doba ľadová. Scrat je posadnutý žaluďmi, stále sa vrhá do nebezpečenstva, aby žaluď získal a ochránil. Vo filme má vlastné minipríbehy, ktoré sú nezávislé od hlavného deja, ale paralelne sa prepájajú s dobrodružstvami hlavných hrdinov, čo spôsobuje, že so Scratom musia niekedy prehovoriť.
Celovečerné filmy
Scrata daboval vo všetkých Dobách ľadových a a krátkych filmoch režisér Chris Wedge. S inými postavami v týchto filmoch príde do kontaktu šesťkrát. V prvej Dobe ľadovej napadne Sida, ktorý mu chce zjesť žaluď a úspešne ho získa naspäť. Neskôr sa objaví, keď sa ho Manny opýta na smer, ktorým putuje rodina bábätka a Diego odkopne Scrata preč predtým než Scrat stihne Mannyho a Sida varovať pred blízkou skupinkou tigrov. Na konci fimu Doba ľadová 2 vytvorí Scrat dieru v ľadovci a uvoľní všetku roztopenú vodu. Potom napadne Sida za to, že mu zachránil život (keď zomrel, dostal sa do raja a chcel zjesť obrovský žaluď). Vo filme Doba ľadová 3 Scrata zašľapne Manny a spadne na Sidovu hlavu keď dostane späť žaluď. Objavuje sa aj, keď si Sidove "deti" hádžu loptičku, z ktorej sa vykľuje Scrat.
Scrat stále naháňa svoj žaluď buď aby ho zjedol, alebo aby ho zahrabal, ale osud mu vždy pokazí plány. Vždy skonči v humorných alebo bolestivých situáciách: udrie ho blesk, uteká pred lavínou a sústavne býva zbitý do bezvedomia pri naháňačke o žaluď. Aj tak sa nevzdáva. Aj keď porazí húf piraní a úspešne porazí Sida.
Účinkuje aj vo filme Doba ľadová 3. Stretáva sa so šabľozubou veveričkou Scratte, pričom má problém vybrať si, či Scratte alebo žaluď. Scrat vlastne ako jediný prežije dobu ľadovú, lebo na konci prvého filmu zmrzne v ľade. Rozmrzne o 20 000 rokov na tropickom ostrove pri pláži, kde omylom spôsobí výbuch sopky.
Krátke filmy
Scrat je hlavným charakterom v dvoch krátkych filmov. V prvom, Gone Nutty (alebo po slovensky Scratovo dobrodružstvo), stratí hŕbu žaluďov v slede nešťastných udalostí. Vopchá žaluď do diery v strede hŕby žaluďov, čo kopu silno naruší a spolu s ňou aj celý kontinent - dôjde ku kontinentálnemu zlomu.
V druhom filme, No Time for Nuts (Bez času na orechy) - nájde Scrat časostroj, ktorý tam nechal neznámy cestovateľ v čase. Navštívi niekoľko miest s historickými míľnikmi. Potom ostane uväznený v desivej budúcnosti, kedy vyhynú všetky duby, ale nejako sa mu podarí vrátiť nazad.
Scrat mal aj portrét v krátkom filme Surving Sid, kde zohral podstatnú časť deja.
Hry
Scrat je hlavnou postavou v hre Doba ľadová 2. Dá sa s ním hrať aj v ďalších dvoch hrách postavených na príbehu filmov.
Spory
O pôvode Scrata sa vedie polemika. Ivy Supersonic tvrdí, že postavu vytvorila v roku 1999, potom ako zbadala veverico-potkana v Central Parku v New Yorku. Nazvala ju „Sqrat“ a hovorí, že o nápad sa podelila s vedením spoločnosti 20th Century Fox. Televízna stanica CNN priniesla reportáž o Ivynom objave v roku 2000, dva roky pred vydaním Doby ľadovej. Supersonic dodáva, že dokumenty štúdia naozaj rozpoznali Scrata v Dobe ľadovej ako „Sqrata“, aj keď jej výtvor nebol šabľozubý.
Referencie
Ice Age List of Ice Age characters
Kantáta
Kantáta (lat. cantate - spievať) je „vokálno-inštrumentálna, spravidla viacčasťová skladba pre sólové hlasy s inštrumentálnym sprievodom alebo pre spevácky zbor a orchester“. Najznámejším skladateľom kantát bol Johann Sebastian Bach.
Kandidačná listina SMK-MKP pre voľby do NR SR v roku 2006
Kandidačná listina Strany maďarskej koalície (SMK-MKP) pre voľby do NR SR, ktoré sa konali 17. júna 2006, tak ako ju zaregistrovala Ústredná volebná komisia. Kandidačnú listinu schválila v sobotu 11. marca 2006 Rada SMK.
Tuntange
Tuntange je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Mersch v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Tuntange má 1288 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 2.73% bolo v Tuntange nezamestanosť nižšia o 4.24 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
NGC 3266
NGC 3266 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Epic Records
Epic Records je americká hudobná nahrávacia spoločnosť založená v roku 1953 spoločnosťou CBS, od r. 1988 vlastnená spoločnosťou Sony BMG. Spočiatku spoločnosť vydávala jazzovú a klasickú hudbu, neskôr začali vydávať aj iné žánre, ako rock and roll, R&B, country až po hard rock.
Přídolí
Přídolí je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 679 obyvateľov, z toho 349 mužov a 330 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,0 roka (muži 36,2 roka, ženy 33,6 roka).
Albert Veľký
Svätý Albert Veľký alebo Albertus Magnus alebo Albert z Bollstädtu (* 1193 – † 15. november 1280, Kolín) bol nemecký filozof, teológ, matematik, astronóm, geograf, chemik, metafyzik, fyzik, biblista, alchymista a prírodovedec, člen dominikánskeho rádu, doctor universalis a učiteľ Tomáša Akvinského. Je patrón teológov, filozofov, prírodovedcov, medicínskych technikov, študentov a baníkov.
Životopis
Študoval na Padovskej univerzite. V roku 1223 vstúpil do rehole dominikánov. Neskôr učil v Hildesheime, Freiburgu, Regensburgu a v Štrasburgu. Potom odišiel učiť na Parížsku univerzitu, kde r. 1245 získal doktorát. V roku 1248 bol poslaný do Kolína nad Rýnom, kde zorganizoval šúdium a viedol celú univerzitu. V roku 1254 bol zvolený za provinciálneho predstaveného dominikánskej rehole v Teutónsku (dnešné Nemecko). Pápež Alexander VI. ho v roku 1260 ustanovil za biskupa Regensburgu. Zomrel v Kolíne a pochovali ho v kostole sv. Ondreja.
Dielo Alberta Veľkého
Pri tvorbe svojho filozoficko-teologického systému sa opieral o Aristotelovu filozofiu. Albertovo dielo podáva pokus o súborné transformovanie aristotelizmu do kresťanskej filozofie. Albert ako prvý obsiahol svojimi komentármi celé Aristotelovo dielo a na tomto základe sa snažil vedecky zvládnuť otázky, ktoré sa týkajú tak filozofie ako aj teológie, ako napr. pôvod sveta, istota racionálneho poznania, predpoklady šťastného života atď.
Prvým v stvorení bola hmota, čas, anjeli a empireum, čiže nehybné, najvyššie, všeobklopujúce nebo, samo obklopované už iba Trojicou (Bohom). Empireum je príčinou pohybu vo svete.
Albert Veľký bol odporcom averroistov: nešlo mu o primárne, slobodné postavenie filozofie (rozumu), ale rozum (filozofiu) chcel včleniť na miesto, ktoré im určili veľkí filozofi patristiky: vytvoríť harmóniu rozumu a viery, podriadiť rozum viere, no nezničiť ho vierou. V záležitostiach zjavenia platí autorita Božieho Slova.
Filozofiu považuje za nevyhnutnú spojenkyňu teológie, ktorá nie je proti viere, ale jej úvodom, účinne jej pomáha k jasnosti a presvedčivosti.
Prirodzený rozum má svoju oblasť v logike, etike a metafyzike, v empirickych záležitostiach však musí zachovávať zdržanlivosť, lebo tu platia iné zákony.
Albert Veľký sa venoval aj prírodným vedám, kde sa usiloval vychádzať z pozorovania a skúsenosti. Zviera ako kategória čohosi všeobecného je skoršie ako konkrétne zviera, hoci v poriadku prirodzeného jestvovania je jednotlivo-konkrétne zviera skoršie.
Zaoberal sa aj alchýmiou, teda stredovekou chémiou. Považuje sa za objaviteľa chemického prvku arzén, ktorý sa mu okolo roku 1250 podarilo ako prvému izolovať.
De Adhaerendo Deo (v slovenčine: O primknutí sa k Bohu).
Albert Veľký pripravil pôdu pre vystúpenie svojho žiaka Tomáša Akvinského.
V roku 1931 bol vyhlásený za svätého. V roku 1941 ho pápež Pius XII. vyhlásil za patróna prírodovedcov a za učiteľa cirkvi.
Andromeda (galaxia)
Galaxia Andromeda (iné názvy: Galaxia Androméda, Messier 31, Messierov objekt 31, M 31, Veľká hmlovina v Andromede, NGC 224; staršie texty ju uvádzajú ako Hmlovina Androméda/Andromeda, Veľká hmlovina v Andromede/Androméde) je obrovská špirálová galaxia, ktorá spolu s našou Mliečnou cestou, Veľkou hmlovinou v Trojuholníku a s asi tridsiatkou malých satelitných galaxií vytvárajú Miestnu skupinu galaxií. Je vzdialená asi 2,5 miliónov svetelných rokov (900 kpc) a nachádza sa v súhvezdí Andromeda.
Dejiny pozorovania
Prvýkrát ju katalogizoval už perzský astronóm as-Súfí vo svojej „Knihe stálic“ z roku 964. Opisuje ju ako „hmlistý obláčik“ a nazýval ju Malý mrak. Galaxia však bola pozorovaná už oveľa skôr. Ešte v 17. storočí ju Christiaan Huygens považoval za „otvor do oblohy“, ktorým možno vidieť do žiariacich priestorov nad oblohou. Edmund Halley bol toho istého názoru a domnieval sa, že ide o otvor, ktorým k nám preniká svetlo „z večného dňa“, teda svetlo stvorené podľa Biblie prvý deň, ešte pred tým, ako boli stvorené Slnko, Mesiac a hviezdy. (Dnes by sme to nazvali akýmsi reliktovým žiarením.) Po prvýkrát na ňu zamieril ďalekohľad 15. decembra 1612 nemecký astronóm Simon Mayr alias Maurus (1573-1624). Popísal ju, ale rozložiť jej špirálové ramená na jednotlivé hviezdy sa podarilo až pomocou veľkých ďalekohľadov. Neskôr prevzal Maurov opis Charles Messier a do svojho katalógu zaradil tento objekt pod číslom 31. Jej vzdialenosť po prvýkrát určil Edwin Hubble v roku 1923 pomocou cefeíd. Tým bolo dokázané, že M 31 tak ako aj ďalšie „špirálové hmloviny“ sú obrovské samostatné systémy hviezd podobné našej Galaxii. V jadre galaxie sa jednotlivé hviezdy podarilo rozlíšiť v roku 1944 W. Baadeovi, v okrajových častiach ich rozlíšil už v roku 1922 E. Hubble.
Opis
Veľká galaxia v Androméde je najpreskúmanejšia galaxia zo všetkých (okrem našej). Má priemer 150 000 až 200 000 svetelných rokov a obsahuje vyše 450 miliárd hviezd. Jej hmotnosť je 360 miliárd hmotností Slnka. Je 2-krát väčšia a 3-krát hmotnejšia ako naša galaxia. Okrem svetla vyžaruje aj rádiové a röntgenové žiarenie. Rovina M 31 je odklonená od zorného smeru o 15°. To je škoda, lebo pri takomto malom sklone nevynikne celkom jej špirálová štruktúra. Vzhľadom na veľkosť galaxie je jej jadro dosť malé – len 15 krát 30 svetelných rokov a má hmotnosť 160 miliónov hmotností Slnka. Jadro rotuje ako tuhé teleso, dynamicky nezávislé od ostatných častí galaxie. Perióda jeho rotácie je 310 000 000 rokov. Vo väčších vzdialenostiach rotačná rýchlosť najprv klesá, potom sa opäť zväčšuje. Maximum, 300 km/s dosahuje vo vzdialenosti 42 tisíc ly od centra (perióda obehu 265 mil. rokov). Z jadra vychádzajú 2 dlhé hlavné špirálové ramená. Z posuvu jej spektrálnych čiar možno pomocou Dopplerovho posuvu vypočítať, že sa k nám približuje rýchlosťou 266 km/s. Približne za miliardu rokov (podľa iných zdrojov až za 5 miliárd) dôjde ku zrážke galaxií. Zrážky galaxií nie sú vo vesmíre nijakou vzácnosťou, dobrým príkladom sú Tykadlá. Po zrážke zrejme dôjde k splynutiu oboch galaxií do jednej. Dvojité jadro M 31 naznačuje, že Veľká hmlovina v Androméde tiež vznikla fúziou dvoch menších galaxií.
Galaxia M 31 budí taký záujem aj preto, že je veľmi podobná Mliečnej ceste. Jej typ je rovnaký a obsahuje takisto obrov, nadobrov, cefeidy, otvorené hviezdokopy, tmavú aj svietiacu medzihviezdnu hmotu. Baade v nej identifikoval asi 700 oblastí medzihviezdneho vodíka. Celková hmotnosť medzihviezdneho vodíka sa odhaduje na 2% hmotnosti celej galaxie. V ramenách sa vyskytujú aj modrí obri a nadobri a každoročne sa v nej pozoruje asi 30 nov. V tejto galaxii sa však nenašli nijaké premenné hviezdy typu RR Lyrae. Jej jadro takisto obiehajú stovky krásnych guľových hviezdokôp. V Miestnej skupine galaxií je spolu s Mliečnou cestou najhmotnejšia a ťažisko skupiny leží medzi nimi.
Sprievodné galaxie
thumb|right|300px|Galaxia v infračervenom spektre, dva výrazné modré fliačiky sú satelitné galaxie (M 110 hore a M 32 dole) Podobne ako Galaxia, aj M 31 má svoje satelitné galaxie, ktoré ju obiehajú a tiež sú to objekty Messierovho katalógu: M 32 (NGC 221) a M 110 (NGC 205). Tá druhá pribudla do Messierovho katalógu až neskôr a často sa používa jej NGC označenie. Sú to trpasličie galaxie a nachádzajú sa od nás približne v rovnakej vzdialenosti, ako M 31. Ďalší sprievodcovia M 31 sú označení ako And I, II a III, ale nemožno ich malým ďalekohľadom pozorovať. Najbližšie je k nám And II, ktorá sa nachádza vo vzdialenosti 1 910 000 svetelných rokov. Je to eliptická galaxia s priemerom 2000 ly a svietivosťou 5 miliónov sĺnk. Ďalší sprievodcovia And I a And III sú eliptické galaxie vzdialené 2 570 000 ly. And I má svietivosť 5 miliónov sĺnk a priemer 2000 ly, And III „len“ 1 milión sĺnk a jeho priemer je 3000 ly.
Pozorovanie galaxie
Samotnú M 31 možno vidieť voľným okom ako slabučký hmlistý obláčik 4,8. magnitúdy pri hviezde ν And za tmavej noci. Voľným okom aj malým ďalekohľadom vidno iba najsvetlejšie časti galaxie. Vonkajšie špirálové ramená sa objavia až v prístrojoch s väčšou svetelnosťou. Najjasnejšie hviezdy galaxie majú až 18 magnitúd a preto sa dajú identifikovať iba na snímkach s dlhou expozičnou dobou. Len z času na čas nejaká náhodne vzplanutá nova prekročí túto jasnosť. V roku 1885 vzplanula vo Veľkej hmlovine v Androméde dokonca supernova, ktorá pri svojom vzniku dosiahla jasnosť až 6 magnitúd a bola viditeľná aj voľným okom. Na pozorovanie dvoch najjasnejších sprievodcov M 31 potrebujeme ďalekohľad s priemerom objektívu minimálne 10 cm. Táto galaxia je pozoruhodná aj tým, že sa nachádza blízko galaktického rovníka. Väčšinu galaxií totiž pozorujeme najviac v okolí galaktických pólov. Je to preto, lebo v nižších galaktických šírkach ich často zatieňuje plyn a prach Galaxie.
Budúcnosť galaxie
Astronómovia NASA hovoria, že dnes už môžu s veľkou istotou predvídať zrážku galaxie Androméda s Mliečnou dráhou, a to za 4 miliardy rokov.
Destrudo
Destrudo je termín zavedený talianskym psychoanalytikom Eduardom Weissom v roku 1935 na poukázanie energie pudu smrti a na analógiu s libidom  – a teda na označenie energie ničivého impulzu, ktorý definoval Freud.
Agresia
Destrudo je opakom libida – podnetu tvoriť, energie ktorá vzniká z pudu života („Eros") – je to podnet ničiť, ktorý vzniká z podnetu smrti („Thanatos"), a teda aspektom toho čo Sigmund Freud definoval ako „agresívne inštinkty, ktorých cieľom je ničenie".
Weiss vzťahoval agresiu / destrudo k sekundárnemu narcizmu, niečo čo sa obecne opisuje vzhľadom na libido obrátené k vlastnému ja.
Kultúrne aplikácie
Literárny kriticizmus bol skoro viac pripravený než psychoanalýza, aspoň čo sa týka metaforického využitia termínu „destrudo". Literárne opisy konfliktu medzi destrudom a libidom sú stále relatívne rozšírené v 21. storočí.
Destrudo sa objavuje ako asociatívny názov v rockovej hudbe a video hrách.
Česko na Letných olympijských hrách 2012
Česko na Letných olympijských hrách 2012 reprezentovalo 133 športovcov v 19 športoch.
Nový svetový poriadok (konšpiračná teória)
Teória Nového svetového poriadku (angl. New World Order) je konšpiračná teória, ktorá sa stala populárnou po roku 1990.
Táto konšpiračná teória tvrdí, že malá skupina medzinárodných elít kontroluje a manipuluje vlády, priemysel a mediálne organizácie po celom svete. Teória tvrdí, že táto skupina financovala a v niektorých prípadoch aj spôsobila väčšinu veľkých vojen za posledných 200 rokov, a to hlavne uskutočnením útokov pod falošnou vlajkou (aby získala na svoju stranu verejnú mienku); taktiež má rozhodujúci vplyv na svetovú ekonomiku, úmyselne spôsobuje infláciu a krízu. Podľa teórie sú tajní agenti pracujúci pre Nový svetový poriadok vo vysokých pozíciách vo vládach a priemysle. Za agentov Nového svetového poriadku sú považovaní medzinárodní bankári, hlavne vlastníci súkromných bánk zapojených do Federálneho rezervného systému, Bank of England a iných centrálnych bánk, a členovia Rady pre zahraničné vzťahy, Trilaterálnej komisie a skupiny Bilderberg. Nový svetový poriadok má mať pod kontrolou aj nadnárodné a globálne organizácie, ako sú Európska únia, OSN, Svetová banka, Medzinárodný menový fond a navrhovaná Severoamerická únia.
Skupina Bilderberg bola ešte nedávno tiež iba konšpiráciou. Dnes už je verejne známa účasť na stretnutí aj bývalého ministra financií SR Ivana Mikloša.
Kyselica (obec)
Kyselica je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Josef Albo
Josef Albo (* okolo 1380 – 1444) bol židovský filozof, rabín v Španielsku.
Narodil sa pravdepodobne v Monreale v Aragónsku. Jeho učiteľom bol Chasdaj Crescas. V rokoch 1413 – 1414 sa zúčastnil veľkej náboženskej diskusie medzi židmi a katolíkmi v Tortose. Albo sa venoval základom židovského náboženstva a pokúsil sa o jeho systematizáciu, ktorej dôsledkom bolo zúženie Maimonidových trinástich článkov viery na tri hlavné princípy judaizmu.
Grateloup-Saint-Gayrand
Grateloup-Saint-Gayrand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tamássky okres
náhľad|Poloha
Tamássky okres je okres v Maďarsku v župe Tolna. Jeho správnym centrom je mesto Tamási.
Sídla
V okrese sa nachádza celkom 32 miest a obcí.
Žlunické polesí
Žlunické polesí je prírodná pamiatka ev. č. 1988 blízko obce Sekeřice v okrese Jičín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Dôvodom ochrany je zachovanie lesného komplexu s výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín. Rastú tu napríklad ľubovník chlpatý (Hypericum hirsutum), mednička jednokvetá (Melica uniflora) atp. Vyskytujú sa tu dravci ako jastrab či jastrab krahulec (Accipiter nisus).
Simpsonov paradox
right|thumb|Simpsonov paradox pre kontinuálne dáta: Pozitívny trend pre obe oddelené skupiny dát (modrá a červená), negatívny trend (čierna čiarkovaná) pre kombinovanú množinu dát
Simpsonov paradox je štatistický paradox pri porovnaní úspešnosti dvoch indivíduí (skupín) počas viacerých období, pričom v jednotlivých obdobiach je úspešnejšia skupina A, ale celkovo je úspešnejšia skupina B. Paradox je pomenovaný podľa Edwarda Simpsona, ktorý ho publikoval v roku 1951. Pretože ide o matematickú trivialitu, je praktický isté, že tento paradox bol pozorovaný možno stáročia pred ním, ale kvôli nepredstaviteľnej trivialite ho nikto nepublikoval. Časté zmätenie ľudí, ktorí sa prvýkrát stretnú s týmto paradoxom, je spôsobené nevhodným príkladom z interpretačného hľadiska.
Príklad paradoxu
Je zrejmé, že študent A bol úspešnejší v oboch semestroch, ale celkovo bol úspešnejší študent B, pričom celkový počet skúšok bol pre oboch rovnaký.
Podstata paradoxu
Podstata paradoxu spočíva v tom, že študent B mal pomerne vysokú úspešnosť počas piatich skúšok, teda dlhodobo. Študent A mal v druhom semestri síce úspešnosť 100%, ale aplikovanú iba na dve skúšky.
Keďže nepredpokladáme rozdielnosť nárokov, v prvom aj druhom semestri bol naozaj lepším študentom B. Práve uvedený príklad je však veľmi zavádzajúci, je totiž štatisticky veľmi nepravdepodobné, že môžu existovať také rozdiely medzi semestrami. Pravdepodobne to muselo byť niečim spôsobené, napr. zmenou skúšajúceho. V tomto prípade treba jednoznačne za lepšieho študenta označiť A, lebo bol úspešnejší u oboch profesorov, len mal smolu, že väčšinu skúšok mal u prísnejšieho.
Skutočný príklad z praxe
Príčina paradoxu je v tom, že perkutánna nefrolitotómia sa používala hlavne pre malé kamene a pravdepodobnosť úspešnosti liečby je viac ovplyvnená veľkosťou kameňa ako použitou metódou liečby.
Le Touquet-Paris-Plage
Le Touquet-Paris-Plage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3267
NGC 3267 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 18. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Kita-Iótó
Kita-Iótó (staršie: Kita-Iwótó; 1945(?)2007: Kita-Iwó-džima/Kita-Iwódžima resp. Kita-Ió-džima/Kita-Iódžima – doslova: "severný sírny ostrov") je menší ostrov, nachádzajúci sa v súostroví Izu v Tichom oceáne. Ostrov je tvorený prevažne bazaltovými horninami a týči sa nad hladinou mora. Jediné historické erupcie boli zaznamenané z podmorského krátera Funka-Asane, nachádzajúceho sa asi severozápadne od pobrežia ostrova.
Přísečná
Přísečná je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 204 obyvateľov, z toho 102 mužov a 102 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 39,8 roka, ženy 43,0 roka).
Demokratická strana (USA)
Demokratická strana je jednou z dvoch hlavných strán v Spojených štátoch. Zaujíma liberálne postoje, podporujú ju najmä obyvatelia zo štátov na východnom a západnom pobreží a obyvatelia veľkých miest. Jej súčasnú politickú líniu možno označiť ako stredoľavicovú liberálnu politiku.
Strana okrem iného podporuje požiadavky na zníženie vojenských rozpočtov a presadzuje zníženie vojenskej angažovanosti Spojených štátov v zahraničí. Od volieb v roku 2022 je strana menšinová v Snemovni reprezentantov a väčšinová v Senáte.
Tandemový zoskok
right|thumb|Tandemový zoskok Tandemový zoskok je parašutistická disciplína, pri ktorej je študent (resp. pasažier) pripútaný k inštruktorovi – skúsenému parašutistovi (slangovo „tandem pilot“, alebo „tandem master“) pomocou špeciálneho tandemového postroja. Súčasťou tandemového zoskoku je voľný pád v trvaní niekoľkých desiatok sekúnd a nasledovný let na otvorenom padáku cca 5 minút. Vzhľadom nato, že pre vykonávanie tejto adrenalínovej aktivity nepotrebuje pasažier žiadny špeciálny tréning, ani lekársku prehliadku (podstupuje len cca 15 minútové školenie tesne pred zoskokom), ide o veľmi obľúbenú komerčnú voľnočasovú aktivitu, ktorá si aj na Slovensku získava čoraz viac priaznivcov. Na Slovensku musí tandem pilot spĺňať niekoľko podmienok podľa predpisu V-PARA 1 (jednou z nich je napr. absolvovanie minimálne 1 000 zoskokov a absolvovanie špeciálneho kurzu pre tandem pilotov) a ďalšie podmienky, ktoré stanovujú výrobcovia jednotlivých tandemových padákových kompletov.
Parametre zoskoku
Zoskok sa vykonáva z výšky 2 500 nad úrovňou terénu a dosahuje sa pri ňom priemerná rýchlosť približne /h, a to do 10 sekúnd po výskoku.
Lokality
Na Slovensku sa robia tandemové zoskoky na 6 miestach:
Orechová Potôň
Orechová Potôň je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Dejiny
Pod názvom Orechová Potôň je obec známa od roku 1808, keď vznikla spojením pôvodnej Orechovej Potône s Förgeho Potôňou.
Občianska vybavenosť
Pri obci bol od septembra 2008 do októbra 2009 postavený motoristický okruh s názvom Slovakiaring.
NGC 3268
NGC 3268 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 18. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Nový svetový poriadok (politika)
Nový svetový poriadok je označenie obdobia nových dejín, v ktorom dochádza k dramatickým zmenám v štruktúre svetového politického myslenia a rovnováhy síl. Pojem často zahŕňa myšlienku nejakého druhu jednotnej svetovej vlády.
Prvé použitie termínu na Západe súvisí s Wilsonovými Štrnástimi bodmi a s výzvou na založenie Spoločnosti národov po prvej svetovej vojne. Termín sa použil aj na konci druhej svetovej vojny na opísanie plánov na založenie Organizácie spojených národov a brettonwoodskeho systému, ale opatrnejšie v úsilí vyhnúť sa negatívnym asociáciám na neúspešnú Spoločnosť národov. No pri spätnom pohľade veľa komentátorov označovalo politický poriadok nastolený víťazmi 2. svetovej vojny ako „nový svetový poriadok“.
Useldange
Useldange je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Redange v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Useldange má 1506 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 4.56% bolo v Useldange nezamestanosť nižšia o 2.41 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Le Transloy
Le Transloy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Ján Albrecht
Ján Albrecht (* 7. január 1919, Bratislava – † 20. november 1996) bol slovenský estetik, muzikológ, hudobník - violista, organizátor kultúrneho života, hudobný pedagóg, prekladateľ.
Le Transloy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ján Albrecht
Pedagóg na Univerzite Komenského v Bratislave, na Bratislavskom konzervatóriu a na Vysokej škole múzických umení. Mal mimoriadny vplyv na rozvoj slovenskej kultúry. Živlom Jána Albrechta bola slobodná hra asociácií, nenútenosť radosti z objavovania stretajúcich sa zážitkových či významových polí na strane tvorcu umeleckého alebo vedeckého diela i na strane jeho prijímateľa. Život Jána Albrechta bol syntézou v kultúrnej enkláve Bratislavy na brehoch Európy: zlučuje a prepája rozličné média umelecké i zdanlivo vzdialené vývinové pásma kultúry, ako matematiku a hudbu, každodenný sokratovský dialóg a čínsku kresbu, hru a starostlivú organizáciu kultúrneho diania, gruzínsky chorál a hľbkové prúdy európskeho myslenia, Noldeho a Mozarta, vedeckú akríbiu a najneviazanejšiu zábavu.
Le Transloy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karel Satoria
Mgr. Karel Satoria (* 26. apríl 1953, Křižanov, Česko) je český rímskokatolícky kňaz, ktorý v rokoch 1990 až 1992 pôsobil ako generálny vikár brnianskej diecézy. Od roku 1992 je členom Rádu cisterciánov prísnej observancie. Teraz pôsobí v Dobříši.
NGC 3269
NGC 3269 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Karel Satoria
Život
V rokoch 1978 – 1982 pôsobil ako farský vikár v Letoviciach a v rokoch 1982 – 1990 ako duchovný správca vo Vrbici u Břeclavi. Ako sa neskôr dozvedel, k 30. novembru 1986 mu bol odobraný štátny súhlas na výkon duchovenskej činnosti, ale pretože mu to nikto neoznámil, bol ako kňaz činný aj naďalej. Pritom šíril informácie o Charte 77 a zúčastnil sa akcií brnianskeho disentu, za čo bol režimom stíhaný.
Generálnym vikárom
Po roku 1989 chcel vstúpiť do kláštora, ale v máji 1990 prijal funkciu generálneho vikára brnianskej diecézy, v ktorej zotrval do roku 1992. Ako generálny vikár sa snažil zvrátiť stav, kedy od doby normalizácie pôsobili v mnohých živých farnostiach duchovní správcovia lojálni ku komunistickému režimu, zatiaľ čo skoršiemu režimu nepohodlní kňazi zostávali v málo aktívnych či v odľahlých farnostiach, takže si presuny kňazov v rámci brnianskej diecézy narobil rad nepriateľov.
Desať rokov v trapistickom kláštore
V roku 1992 vstúpil do Rádu cisterciánov prísnej observancie, prijal rehoľné meno Martin a nasledujúcich desať rokov strávil v kláštore Sept Fons v strednom Francúzsku. "Nepovažujem život trapistov, tak ako som ho spoznal, za bezcenný, určite ponúka veľmi kvalitne naplnené dni a je pre mnohých požehnaním, nemôžem sa ale zbaviť dojmu obrovských rezerv," uviedol Satoria.
Po návrate do Česka v roku 2002 viedol výstavbu kláštora Nový Dvůr, po ktorého dokončení sa odsťahoval na bývalú faru z konca 18. storočia v Kostelní Myslové, ktorú spolu s niekoľkými ďalšími ľuďmi postupne opravoval. Od 1. októbra 2011 sa stal administrátorom v Dobříši a administrátorom excurrendo vo farnosti Svaté Pole.
Grayssas
Grayssas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zákopčianka
Zákopčianka je potok na Strednom Považí, v južnej časti okresu Považská Bystrica. Je to pravostranný prítok Pružinky, meria 4,6 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Žilinskej kotline, v podcelku Domanižská kotlina, na severozápadnom svahu Stankova (538,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 480 m n. m. Od prameňa tečie sprvu na sever, sprava priberá krátky prítok (449,5 m n. m.) a pokračuje západným smerom. Následne preteká obcou Ďurďové, zľava priberá prítok pretekajúci touto obcou a stáča sa na severozápad, pričom sa esovito stáča. Za obcou vstupuje do Súľovských vrchov, kde vytvára hlboko zarezanú dolinu Zákopčie. Postupne sa stáča najprv západným smerom, z pravej strany priberá prítok z južného svahu Roháča (780,2 m n. m.) a ďalej tečie juhozápadným smerom. Severozápadne od obce Pružina sa v nadmorskej výške cca 347 m n. m. vlieva do Pružinky.
Vidlicový motor
thumb|right|Dvojvalcový vidlicový motor thumb|right|24-valcový vidlicový motor Vidlicový motor alebo motor s valcami do V (-normované názvy; iné názvy: motor s usporiadaním valcov do V, motor s usporiadaním do V, V-motor, V motor) je typ viacvalcového piestového spaľovacieho motora, ktorého osi valcov (pri dvojvalcovom motore) resp. polroviny radov valcov nad kľukovým hriadeľom zvierajú spolu uhol v tvare písmena V.
Sajnšand
thumb|Mestská železničná stanica, v popredí symbol Sajnšandu Sajnšand alebo Sainšand alebo Sajn Šand (po mongolsky Сайншанд - Sajnšand/Sainšand) je hlavné mesto aimagu Dornogov' v Mongolsku. Nachádza sa vo východnej časti stepnej púšte Gobi, na Transmongolskej magistrále.
Počet obyvateľov dosť kolíše, v roku 2000 malo mesto 25 210, v roku 2006 19 548, a v roku 2008 19 891 obyvateľov.
Severná časť
Priestor sajnšandského sumu (okresu) sa skladá z 5 bagov (miestnych častí). Bagy č. 1,2 a 3 tvoria hlavnú mestskú časť Ovor (Južná), bag č. 4 je Ar (severná) časť, bag č. 5 sa nachádza mimo (46 km južne od hlavnej časti mesta), je to osada Zuunbajan.
V severnej časti bývalo asi 4 944 ľudí (na konci roku 2006 ), na konci roku 2008 to bolo už len 4 822. Nachádza sa tu železničná stanica, zastávka na Transmongolskej magistrále. Asi 7 kilometrov na západ sa nachádzajú ruiny opustenej sovietskej vojenskej základne. V poslednom čase sa často vyskytujú vážne ekologické problémy, keďže Sovieti tu navŕtali ropné vrty a tie nechali opustené. Domáci časom kvôli cene ukradli kovové poklopy chrániace vrty a tak ropa sčasti stále uniká na povrch. Tento problém sa snažili deväť rokov vyriešiť americkí technici, no zatiaľ bez väčšieho úspechu.
Na tejto časti zostali väčšie stopy po blízkosti sovietskej armády. Vidieť to hlavne a architektúre, ktorá je zjavne sovietska - bytovky, sčasti nedostavané panelové domy.
Severná a južná časť sú oddelené niekoľkými kopčekmi.
Južná časť
Počet obyvateľov južnej časti sa naopak zvyšuje - z 12 687 na konci roku 2006 na 13 463 na konci roku 2008. V tejto časti sa nachádzajú hlavné inštitúcie aimagu Dornogov' aj kultúrne ustanovizne, mestský úrad, auditórium, škola a nemocnica.
Hodinu cesty južne sa nachádza obnovený budhistický kláštor Chamariin Chiid (Chamar), a v samotnom Sajnšande sídli múzeum významnej literárnej a mníšskej postavy devätnásteho storočia Danzanravčaaho, známeho vodcu ňingmy (v preklade Červenej čapice), školy tibetského budhizmu.
Zuubajan
Do sajnšandského sumu patrí aj Zuunbajan, osada s ťažbou ropy, ktorá sa nachádza 46 kilometrov južne. Má medzi 1 917 (koniec roka 2006 ) a 1 606 (koniec roka 2008 ) obyvateľov. Železnica túto časť spája so sajnšandskou stanicou a tým pádom aj s Transmongolskou magistrálou.
Hospodárstvo
Okrem ťažby ropy sa sajnšandské obyvateľstvo venuje najmä chovu zvierat. V celom aimagu Dornogov', ako v najsuchšom kraji Mongolska, sa chová podľa odhadov viac ako milión piatich druhov zvierat - a to tiav, koní, kráv (aj jakov, oviec a kôz. Na ich ochranu sa chovajú aj pastierske psy. Všetky zvieratá sú len nomádske, potulujúce sa po púšti a hľadajúce potravu. Problémom je, že kozy a ovce (spolu tvoria vyše 800 000) spásajú stále viac a viac trávy, čím vlastne urýchľujú dezertifikáciu - rozširovanie púšte. Okrem chovu zvierat tu už pre prírodné podmienky nič ďalšie nie je možné.
Pre svet je mesto dôležité najmä pre polohu komerčného leteckého radaru, ktorý sa tu nachádza, aj keď Sajnšand nemá letisko. Kvôli tomu mesto leží na hlavnej leteckej trase z Pekingu do Európy. Práve nad ním sa lietadlá, z Pekingu spočiatku letiace na sever, otáčajú na západ. Každý deň ponad mesto preletí približne 60 lietadiel.
Infraštruktúra
Hlavnou spojnicou mesta so svetom je železnica. Okrem nej nie sú do mesta takmer žiadne spojenia. Cesty sú nekvalitné, zväčša len prašné. Momentálne tím Ázijskej rozvojovej banky pracuje na výstavbe cesty cez púšť.
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991 boli v poradí 23. Majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Tel Aviv-Jafo, v Izraeli od 12.17. júna 1991, za účasti 8 tímov. Hráčky Sovietskeho zväzu získali 21. titul, z toho 17. titul v rade. V jeho drese sa predstavila aj úspešná hráčka a neskôr aj asistentka trénera tímu SCP RužomberokJelena Žirkovová.
Al Gore
Albert Arnold Gore Jr. (* 31. marec 1948, Washington, USA) je americký obchodník, ktorý patril medzi najvýznamnejších politikov Demokratickej strany. V období od roku 1993 do 2001 slúžil ako 45. viceprezident USA. V prezidentských voľbách neúspešne kandidoval ako nasledovník Billa Clintona.
Životopis
Študoval vo Washingtone, roku 1965 sa zapísal na Harvardovu univerzitu a v roku 1969 štúdium úspešne dokončil (diplomová práca na tému: „Vplyv televízie na výkon prezidentského úradu“).
Po ukončení vojenskej dráhy pracoval ako novinár pre niekoľko novín, až do roku 1976. V tej dobe sa niekoľkokrát neúspešne pokúšal študovať na Vanderbildovej univerzite.
V roku 1976 bol zvolený ako demokrat za kongresmana za Tennessee. O desať rokov neskôr (1986) sa stal senátorom. V priebehu svojej politickej kariéry sa angažoval v ekologickej problematike, kde pomohol presadiť niektoré významné zákony, napríklad roku 1980 bol jedným z iniciátorov návrhu zákona, ktorý prikázal asanáciu chemicky zamorenej pôdy a odstránenie skládok.
V roku 1988 kandidoval na prezidenta, ale nezískal demokratickú nomináciu (Demokratickým kandidátom sa stal Michael Dukakis, prezidentom sa stal republikánsky kandidát G. Bush). Podporil vojnu v Perzskom zálive (podporu získala len u 10 demokratických senátorov).
V ďalších voľbách, v roku 1992, si ho Bill Clinton zvolil ako running mate a po víťazstve vo voľbách sa stal 20. januára 1993 viceprezidentom Spojených štátov amerických. V tejto funkcii pracoval aj v druhom Clintonovom funkčnom období (po voľbách roku 1996).
V tejto funkcii patrilo k jeho prioritám zníženie výdavkov federálnej vlády USA, ochrana životného prostredia, podporil vznik NAFTA. Na konci 90. rokov bol významným zástancom Kjótskeho protokolu.
V roku 2007 získal spolu s Medzivládnym panelom pre zmenu klímy (IPCC) Nobelovu cenu za mier za boj proti globálnemu otepľovaniu.
Tolniansky okres
thumb|Okres Tolna
Tolniansky okres je okres v župe Tolna v Maďarsku. Okresným mestom je od roku 2013 mesto Tolna.
Popis
Okres leží v oblasti Južné Zadunajsko na rovine pozdĺž Dunaja vo východnej časti župy v južnej časti krajiny. Rieka Dunaj tvorí východnú hranicu okresu. Na území okresu sú dve slepé ramená Dunaja - Tolnai-Duna a faddy-Duna. Nadmorská výška je zhruba od 85 do 120 m. Rozloha okresu je 205,24 km².
Okresom prechádzajú súbežne diaľnice M6 a hlavná cesta č. 6 od Budapešti na juh krajiny. V rovnakom smere prechádza okresom tiež železničná trať. Trať nie je elektrifikovaná.
Sídla a ľudia
Okres je tvorený jedným mestom (Tolna), veľkou obcou a dvoma dedinami. (Počet obyvateľov je k 1. 1. 2013)
V januári 2013 v tomto okrese žilo spolu 18 210 ľudí. Obyvatelia sú zamestnaní predovšetkým v poľnohospodárstve (ovocie, zelenina, pšenica, kukurica), v živočíšnej výrobe a tiež v službách spojených s cestovným ruchom.
Etiópska ortodoxná cirkev
Počet členov
Počet členov Etiópskej ortodoxnej cirkvi sa podľa jej údajov blíži k číslu 36 000 000, čím sa zaraďuje na prvé miesto v počte veriacich medzi orientálnymi ortodoxnými cirkvami a druhé miesto (po Ruskej pravoslávnej cirkvi) medzi východnými kresťanskými cirkvami celkovo.
Duchovenstvo
náhľad|364x364bod|Súčasný patriarcha [[Mathias (etiópsky patriarcha)|Mathias]] Hlavou cirkvi je patriarcha, ktorý sídli v etiópskom hlavnom meste Addis Abebe. Patriarchom Etiópskej ortodoxnej cirkvi je od roku 2013 abune Mathias. Etiópska ortodoxná cirkev má ďalej viacero biskupstiev na čele s biskupmi. Tí zasadajú v kolektívnom orgáne - svätej synode, ktorá má, okrem iného, právomoc voliť patriarchu. Nižšími stupňami duchovenstva, podobne ako v ostatných východných cirkvách i v Rímskokatolíckej cirkvi, sú kňazi a diakoni. Etiópska ortodoxná cirkev má tiež dávnu tradíciu mníšstva. V Etiópii existuje množstvo kláštorov (podľa niektorých údajov vyše 800).
Niektoré zvláštnosti
Etiópska ortodoxná cirkev má spolu s Eritrejskou ortodoxnou cirkvou najrozsiahlejší biblický kánon zo všetkých kresťanských cirkví, keďže uznáva za súčasť Biblie viacero kníh, ktoré ostatné kresťanské cirkvi za biblické neuznávajú. Cirkev prijala viacero starozákonných zvyklostí, napr. popri nedeli svätí aj sobotu, praktizuje obriezku a rozlišuje čisté a nečisté pokrmy.
Vzťahy s inými kresťanskými cirkvami
Etiópska ortodoxná cirkev je v plnom spoločenstve s ostatnými šiestimi orientálnymi ortodoxnými cirkvami. Udržiava ekumenické kontakty aj s inými kresťanskými cirkvami a je členom Svetovej rady cirkví.
Ján Sokol
Životopis
Ján Sokol študoval na gymnáziu v Topoľčanoch a na Rímskokatolíckej Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave. 23. júna 1957 ho biskup Ambróz Lazík vysvätil v Bratislave za kňaza. Po vysviacke, z dôvodu neudelenia štátneho súhlasu, zastával 11 rokov funkciu kaplána, najnižšiu funkciu v cirkevnej hierarchii, namiesto obvyklých 3 až 6 rokov. Počas tohto obdobia ako kaplán pôsobil v Šuranoch, Leviciach, a od roku 1960 v Bratislave – Novom Meste (Blumentál). V roku 1966 mu štát zakázal pôsobenia v hlavnom meste a musel byť preložený do farnosti vzdialenej od Bratislavy. To sa naplnilo jeho preložením do Štúrova.
V roku 1981 ho biskup Július Gábriš navrhol za správcu trnavskej farnosti. S týmto návrhom však štátne orgány nesúhlasili. 9. apríla 1981 ho biskup Gábriš vymenoval za metropolitného konzultora na obdobie troch rokov a 2. októbra 1984 na obdobie ďalších piatich rokov.
Zvolenie za administrátora arcidiecézy
Po smrti trnavského biskupa Júliusa Gábriša 13. novembra 1987 sa zišiel 14. novembra 1987 zbor konzultorov, ktorého úlohou bolo hneď po jeho smrti zvoliť administrátora arcidiecézy na obdobie do ustanovenia riadneho biskupa. Zbor konzultorov sa zišiel v zložení: prelát Ján Čížik (dovtedy generálny vikár), kanonik Emil Scheimer, farár Karol Kolečanský, farár Jozef Slamka, dekan Ján Sokol a farár Elek Zórád. Väčšinou hlasov bol za administrátora Trnavskej arcidiecézy zvolený Ján Sokol. K tejto voľbe sa ešte v ten istý deň pozitívne vyslovila Svätá Stolica.
Sekretariát vlády SSR pre veci cirkevné však 30. novembra 1987 zamietol žiadosť o udelenie štátneho súhlasu a Ján Sokol zostal vo funkcii arcidiecézneho administrátora nelegálne. Voči štátnym orgánom v nasledujúcom období zastupoval Trnavskú arcidiecézu tajomník arcibiskupského úradu Mikuláš Turányi.
Vymenovanie za biskupa
Štátne orgány preverovali prijateľnosť potenciálnych kandidátov na nového trnavského biskupa už na sklonku života biskupa Gábriša. Na základe posudku Sekretariátu vlády SSR pre cirkevné veci zo dňa 23. septembra 1987, v ktorom boli použité spravodajské informácie o kontakte s tajnou cirkvou, odhováraní kňazov od členstva v združení Pacem in terris a o aktívnom laickom apoštoláte, bol Ján Sokol zaradený do skupiny: Vhodný pre Vatikán, nevhodný pre SR.
S cieľom nájsť dohodu o novom biskupovi prišla na Slovensko začiatkom roka 1988 vatikánska komisia v zložení arcibiskup Francesco Colasuonno a Ján Bukovský. Komisia rokovala so štátnymi orgánmi a v arcidiecéze vykonala kánonické šetrenie medzi kňazmi o vhodnom kandidátovi. Vypočutých bolo asi 100 diecéznych kňazov.
Výsledkom pôsobenia komisie bola dohoda na osobe Jána Sokola. Štát vydal súhlas pod podmienkou, že bude nápomocný ŠTB18. mája 1988. Cirkev 19. mája 1988 oficiálne oznámila vymenovanie Jána Sokola za titulárneho biskupa lunenského a zároveň za apoštolského administrátora Trnavskej arcidiecézy. 12. júna 1988 v Trnave v katedrále sv. Jána Krstiteľa prijal Ján Sokol biskupské svätenie z rúk Francesca Colasuonna, hlavnými spolusvätiteľmi boli banskobystrický biskup Jozef Feranec a nitriansky biskup Ján Pásztor.
Vymenovanie za arcibiskupa
Postupná zmena spoločenských pomerov v komunistickom bloku umožnila začiatkom roku 1989 vatikánskej diplomacii otvoriť rozhovory o obsadení dlhodobo voľných biskupských a arcibiskupských stolcov. Vatikánska komisia v zložení arcibiskup Francesco Colasuonno a Ján Bukovský absolvovala v Prahe v dňoch 10.-20. apríla 1989 a 27.-28. júna 1989 sériu rokovaní, ktorých výsledkom bola dohoda o vymenovaní arcibiskupa Trnavy, biskupov Spiša a Litoměřic a administrátora Olomouca.
20. apríla 1989 Svätá Stolica navrhla povýšiť Jána Sokola za trnavského arcibiskupa.
22. mája 1989 kňazi združení v prorežimovej organizácii Pacem in terris nesúhlasili s návrhom Svätej Stolice vymenovať Jána Sokola za arcibiskupa. Súhlas štátnych orgánov vnímali ako ranu pod pás, pretože o Jánovi Sokolovi bolo známe, že bol proti existencii tejto organizácie. Pôsobenie kňazov v Pacem in terris verejne odsúdil pápež Ján Pavol II. dokumentom Quidam Episcopi.
31. mája 1989 sa Vatikánska delegácia v rokovaniach so štátom podľa ŠTB snažila ''„usilovat o jmenování arcibiskupů z řad kandidátů či již ustanovených biskupů, kteří by ve vztahu k duchovním i věřícím eliminovali vplyv biskupů zachovávajících loajálnější vztah ke státním orgánům. To se promítá v úsilí jmenovat apoštolského administrátora v Trnavě SOKOLa arcibiskupem a v opakované snaze prosadit dr. VAŇÁKa přímo do funkce arcibiskupa v olomoucké diecézi.“'' 26. júna 1989 sa mal arcibiskup Colasuono podľa správy ŠTB stretnúť s Vaňákom, Kouklom a biskupom Sokolom a dohodnúť dátum ich uvedenia do úradov biskupa v Litoměřiciach, arcibiskupa v Olomouci a arcibiskupa v Trnave.
12. júla 1989 bol vydaný súhlas vlády Slovenskej socialistickej republiky s vymenovaním Jána Sokola. Súhlas Vlády ČSSR bol udelený ešte v júni 1989.
17. júla 1989 prišla Vatikánska delegácia do Československa. Arcibiskup Colasuonno navštívil Jána Sokola medzi 18. a 20. júlom 1989.
21. júla 1989 arcibiskup Colasuonno dohodol s vládou ČSSR dátum oficiálneho zverejnenia biskupských nominácií, medzi nimi aj vymenovanie Jána Sokola za arcibiskupa, na 26. júla 1989.
24. júla 1989 ŠTB vykonala preregistráciu osoby Jána Sokola z čísla 13007 na číslo 40221. Do tohto dátumu bol Ján Sokol evidovaný ako kandidát tajnej spolupráce, od 24. júla bol evidovaný ako tajný spolupracovník. K zaregistrovaniu za tajného spolupracovníka prišlo dva dni pred oficiálnym zverejnením vymenovania za arcibiskupa, dva týždne po schválení vymenovania vládou SSR a po viac ako trojmesačných rokovaniach o obsadení arcibiskupského postu.
26. júla 1989 bolo zverejnené vymenovanie Jána Sokola za trnavského arcibiskupa.
10. septembra 1989 bol Ján Sokol slávnostne inaugurovaný do úradu arcibiskupa.
Pálium mu odovzdal pápež Ján Pavol II. 22. apríla 1990 pri svojej návšteve Česko-Slovenska v Bratislave-Vajnoroch
Pôsobenie vo funkcii arcibiskupa
12. júna 1995 Ján Pavol II. vymenoval arcibiskupa Sokola za konzultora Kongregácie pre klérus vo Vatikáne.
Od 31. augusta 2000 bol podpredsedom Konferencie biskupov Slovenska.
14. februára 2008 sa na základe rozhodnutia pápeža Benedikta XVI. zreorganizovali slovenské rímskokatolícke diecézy. Bratislavsko-trnavská arcidiecéza bola premenovaná späť na Trnavskú arcidiecézu a jej územie bol výrazne zmenšené. Pápež akceptoval voľbu Jána Sokola a potvrdil ho vo funkcii trnavského arcibiskupa a zároveň mu udelil osobné privilégium nosiť pálium, ktoré obdržal ešte ako metropolita.
Emeritný arcibiskup
Pri príležitosti dovŕšenia 75. roku života požiadal pápeža Benedikta XVI. v súlade s Kódexom kánonického práva o uvoľnenie z postu arcibiskupa. Pápež Benedikt XVI. jeho rezignáciu prijal dňa 18. apríla 2009 a na jeho miesto vymenoval Róberta Bezáka, dovtedajšieho správcu farnosti Radvaň v Banskobystrickej diecéze. Zároveň poveril Jána Sokola spravovaním arcidiecézy na obdobie, pokým Róbert Bezák neprijme biskupskú vysviacku.
Vzťah medzi Jánom Sokolom a jeho nástupcom nebol veľmi dobrý, o čom svedčí veľmi ostrý list Róberta Bezáka Jánovi Sokolovi zo dňa 13. septembra 2009, ktorý zverejnila vo februári 2010 televízia Markíza a následne aj iné tlačové média. V liste Bezák upozorňuje emeritného arcibiskupa, aby nevstupoval svojvoľne do priestorov arcibiskupského úradu, aby v prípade Bezákovej neprítomnosti ho „nezastupoval“ a nariaďuje, aby neslúžil verejné omše v trnavskej arcidiecéze bez jeho súhlasu.
Kontroverzie
Niektoré kroky, vyjadrenia a vystúpenia Jána Sokola vyvolali, resp. stále vyvolávajú odmietavé reakcie. Tieto výhrady voči jeho osobe sa dajú zhrnúť do troch okruhov: vzťah k vojnovej Slovenskej republike (1939-1945) a jej prezidentovi Jozefovi Tisovi, podozrenia zo spolupráce s komunistickou tajnou políciou – ŠtB a výhrady voči jeho spôsobu vedenia diecézy a nakladania s cirkevným majetkom.
Účasť na konferencii o vojnovej Slovenskej republike (1939 – 1945)
14. marca 2005 sa arcibiskup Sokol spolu s inými osobnosťami zúčastnil konferencie k 66. výročie vzniku vojnového Slovenského štátu, ktorú organizovala Matica slovenská, Zväz protikomunistického odboja, Spoločnosť Andreja Hlinku a Slovenská organizácia na ochranu ľudských a národných práv. Na konferenciu bol oficiálne pozvaný aj predseda neskôr rozpustenej politickej strany Slovenskej pospolitosti Marian Kotleba. Podľa informácií zverejnených v niektorých médiách mal Marian Kotleba po skončení oslavy pozdraviť Jána Sokola, ktorý mu potom mal požehnať. Médiá pri informovaní verejnosti však nepostupovali korektne. Arcibiskup Sokol neudelil osobitné požehnanie Marianovi Kotlebovi. Arcibiskup udelil jedno jediné požehnanie všetkým prítomným na záver konferencie na základe výzvy člena výboru Matice slovenskej. Slovenské médiá však odprezentovali túto skutočnosť ako osobitné požehnanie Marianovi Kotlebovi a jeho politickej strane, čím chceli navodiť situáciu, že arcibiskup Sokol sympatizuje s radikálmi.
Hovorca Arcibiskupského úradu Tibor Hajdu zdôraznil: „Arcibiskupský úrad, cirkev a arcibiskup Sokol nemá nič spoločné so Slovenskou pospolitosťou“.