cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enceladus (mesiac)
Dráha a rotácia
Rovnako ako väčšina ostatných Saturnových mesiacov má aj Enceladus viazanú rotáciu a okolo vlastnej osi sa otočí raz za 32 hodín a 53 minút. Rovnaký čas mu trvá aj jeden obeh okolo planéty. Jeho rotačná os je iba minimálne sklonená k rovine obežnej dráhy, čo je podobné ako u mesiaca Mimas.
Geologicky aktívne sú najmä oblasti okolo južného pólu mesiaca, čo je prekvapivé. Predpokladá sa, že Enceladus sa v minulosti v priestore pretočil, čím sa zahrievané, rozpínajúce sa a teda aj menej husté časti telesa dostali na pól, pričom oblasť s hustejšou hmotou sa dostala na rovník. Vnútorný ohrev mesiaca Enceladus je pravdepodobne tiež výsledkom jeho excentrickej dráhy okolo planéty Saturn. Mesiac počas obehu okolo planéty periodicky stláčajú a naťahujú slapové sily, čo v jeho vnútri vedie k premene mechanickej energie na energiu tepelnú.
Atmosféra
left|thumb|Ľadové gejzíry tryskajúce z mesiaca pravdepodobne neustále dopĺňajú častice do atmosféry Enceladus má veľmi riedku atmosféru, ktorá však zrejme nie je súvislá a vyskytuje sa len miestami. Je zložená najmä z vodnej pary (65 %) a molekulárneho vodíka (20 %). Zvyšné percentá pripadajú predovšetkým na oxid uhličitý s malou prímesou dusíku a oxidu uhoľnatého. Hustota vodnej pary kolíše s výškou, čo napovedá, že pochádza z lokalizovateľného zdroja.
Keďže gravitácia mesiaca je veľmi slabá a nestačí na trvalé udržanie atmosféry, musí existovať mechanizmus, ktorý unikajúce častice do atmosféry dopĺňa. Predpokladá sa, že zdrojom častíc sú ľadové gejzíry. Materiál vyvrhnutý gejzírmi z vnútra mesiaca tvorí predovšetkým voda v podobe drobných ľadových kryštálikov, vodné pary a ionizované atómy a molekuly. Vyvrhovaný materiál obsahuje tiež molekulárny vodík, dusík, oxid uhoľnatý a ďalšie látky. Sonda Cassini detegovala v týchto výtryskoch hlavne molekulárny vodík, metán a oxid uhličitý. Množstvo metánu bolo nečakané a takáto koncentrácia môže byť vytváraná metanogenézou (tvorba metánu živými organizmami). Môže však ísť aj o rozklad prvotnej organickej hmoty (z komét) v jadre mesiaca, a metán sa uvoľňuje cez hydrotermélne procesy.
V blízkosti mesiaca objavila sonda Cassini aj zvýšenú koncentráciu prachových častíc.
Povrch
Povrch mesiaca sa podľa prvých záberov kozmických sond podobal na povrchy už známych Jupiterovych mesiacov Európy a Ganymeda. Pokrývajú ho trhliny v ľadovej kôre s rozvetvenou štruktúrou a množstvo kráterov. Rozbor spektra urobený sondou Cassini nepotvrdil prímes metánu a oxidu uhličitého v ľade, takže existuje predpoklad, že Enceladus pokrýva čistý vodný ľad nanajvýš so stopovými prímesami iných látok. Povrchová teplota je pomerne nízka a paradoxne väčšia na póloch, kde dosahuje 85 – 110 K ako na rovníku (80 K). Najvyššie teploty boli namerané v blízkosti zlomov v ľadovej kôre a dosahovali viac než 110 K (−163 °C). thumb|Tigrie pruhy – trhliny v ľadovej kôre Na ľadovom povrchu je možné rozpoznať najmenej päť rôznych typov terénov: početné deformácie, trhliny a preliačiny, ale iba málo kráterov, mnohé pretvorené plastickým tečením povrchových vrstiev mesiaca. Niektoré oblasti sú posiate krátermi veľmi nahusto, kým iné neobsahujú skoro žiadne. To svedčí o odlišnom veku týchto oblastí. Najväčší kráter má priemer asi. Na Encelade sú tiež mierne sa zvažujúce pohoria s výškou do dvoch kilometrov.
Na niektorých snímkach zo sondy Cassini sú viditeľné rozhádzané ľadové bloky s priemerom asi 10. Charakter týchto oblastí je značne odlišný od zvyšku mesiaca.
Je zrejmé, že celý povrch je relatívne mladý (niektoré oblasti mladšie ako 100 miliónov rokov) a od veľkého bombardovania krátko po vzniku slnečnej sústavy bol najmenej raz pretavený. Preto sa predpokladá existencia aktívneho kryovulkanizmu a azda aj podpovrchového oceánu v hĺbkach okolo. Geologicky aktívna je najmä južná pologuľa mesiaca. Rozsiahle ryhy a praskliny na severnej pologuli tiahnuce sa neraz aj cez krátery však dokazujú, že nejaké známky geologickej aktivity nesie aj severná pologuľa mesiaca.
Tigrie pásy
Tigrie pásy sú štyri obrovské, v podstate rovnobežné trhliny, v ľadovej kôre v južnej polárnej oblasti Enceladu. Tiahnu sa v dĺžke mnoho kilometrov a s pravidelnou vzdialenosťou 35 km od seba. Pravdepodobne vznikli v dôsledku pôsobenia slapových síl (ktoré sú na póloch najsilnejšie ) len nedávno, možno len pred niekoľkými desiatkami rokov.
Ľad pri trhlinách je flexibilný, tlak vody neumožňuje uzatvorenie/zmrznutie trhlín a vystreknutá voda padá zamrznutá späť a spevňuje okraje trhliny. Trhliny preto nevznikajú na severnej časti a sú rovnobežné.
Infračervené zábery zo sondy Cassini ukázali, že trhliny a ich okolie majú najväčšiu teplotu z celého povrchu mesiaca vôbec. To viedlo k zisteniu, že práve z týchto trhlín tryskajú na povrch ľadové fontány. Presné miesto výtryskov sa podarilo určiť na základe údajov z preletu sondy nad povrchom Encelada 11. augusta 2008. Štyri ústia gejzírov, ktoré vtedy vedci objavili, dostali pomenovanie Damašek, Bagdad, Alexandria a Káhira.
Vnútro
Enceladus je pomerne malý, napriek tomu však vykazuje rozsiahlu geologickú aktivitu. Vyvolávajú ju pravdepodobne slapové sily planéty Saturn, podobne ako pri Jupiterových mesiacoch Io a Europa. Slapové trenie ľadových blokov mesiaca umožňuje jeho excentrická dráha. Keď je Enceladus najbližšie k planéte, pôsobí naň totiž nezanedbateľne väčšia gravitačná sila, ako keď je od planéty najďalej. Pod jej vplyvom sa ľadové bloky tvoriace kôru mesiaca posúvajú rádovo niekoľko desiatok centimetrov. Pri tomto periodickom pohybe hmôt mesiaca vzniká teplo, ktoré udržiava vrstvy pod jeho povrchom v kvapalnom stave. Mesiac má teda podpovrchový oceán. Pôvodne sa predpokladalo, že tento oceán sa nerozprestiera pod celou ľadovou kôrou, ale iba pod južným pólom telesa, ktoré je geologicky najaktívnejšie. Na základe činnosti sondy Cassini zahŕňajúcej zmeny obežnej dráhy mesiaca, zmeny jeho gravitácie a merania intenzity magnetického poľa sa zistilo, že tento podpovrchový oceán je globálny, čiže leží pod celým povrchom.
Predpokladá sa, že k vzniku podpovrchového oceánu môže prispievať aj skutočnosť, že dráhy Encelada a Dione sú v rezonančnej väzbe, čo vyvoláva vnútri obidvoch mesiacov dodatočné slapové sily. Spolupôsobiť môže aj mesiac Mimas. Vplyv slapových síl by však nestačil na roztavenie ľadu, preto sa vedci domnievajú, že vnútro Encelada musí obsahovať aj iné tekuté látky s nízkym bodom varu.
Prstenec E a ďalšie mesiace
thumb|left|Enceladus s [[prstenec E|prstencom E]] Prstenec E je vonkajší prstenec systému Saturnovych prstencov rozprestierajúci sa vo vzdialenostiach rovnajúcich sa trom až ôsmim polomerom Saturna, čo zodpovedá vzdialenosti 181 000 od stredu planéty. Tvoria ho extrémne malé častice s rozmermi okolo jedného mikrometra. Pozdĺž dráhy Enceladu, ktorý v prstenci obieha, je prstenec výrazne zjasnený. Astronómovia predpokladajú, že častice do tohto širokého difúzneho prstenca dodáva práve Enceladus. Ľadové výtrisky z Encelada sú možno dokonca zodpovedné aj svetlé povrchy mesiacov Tethys, Mimas, Dione a Rhea. Vyvrhované častice ľadu v podobe miniatúrnych kryštálikov sa zarezávajú do ľadových povrchov týchto mesiacov vysokými rýchlosťami niekoľko km/s. Bez týchto ľadových čiastočiek by povrch mesiacov postupne zošedol v dôsledku bombardovania elektricky nabitými časticami slnečného vetra.
Kozmický prieskum
Prvé snímky mesiaca vyhotovila počas preletu okolo Saturna sonda Voyager 1 v decembri 1980, ale snímky s lepším rozlíšením, umožňujúcim jeho vedecké skúmanie, získal až Voyager 2 v auguste 1981. thumb|Enceladus na snímke sondy [[Voyager 2]] Intenzívny prieskum Encelada sa začal zásluhou sondy Cassini, ktorá okolo neho mnohokrát veľmi tesne preletela. Enceladus bol hneď po Titane druhým najdôležitejším cieľom výskumu tejto sondy medzi mesiacmi. Úlohou sondy bolo overiť platnosť hypotézy o geologickej aktivite a tiež o tom, či častice pochádzajúce z aktívnych gejzírov zásobujú časticami prstenec E. Snímky mesiaca zo sondy Cassini majú až 10-krát väčšie rozlíšenie ako jeho snímky z Voyagerov 1 a 2.
Prvé tri prelety sondy Cassini nad Enceladom prebehli 17. februára, 9. marca a 14. júla 2005. Po prvýkrát sa sonda priblížila na, po druhýkrát na , po tretíkrát iba na. Podarilo sa získať veľa snímok s vysokým rozlíšením. Merania magnetického poľa v blízkosti Encelada odhalilo prítomnosť iónov, pravdepodobne ionizovanej vody, pochádzajúcich zrejme z veľmi riedkej atmosféry. Ďalšie prelety vo väčšej vzdialenosti sa uskutočnili 29. marca a 21. mája 2005. 14. júla roku 2005 Cassini preletel okolo tohto mesiaca vo výške iba, čo bol v tej dobe najbližší uskutočnený prelet v histórii kozmonautiky. Počas preletu prístroj MAG (magnetometer) monitoroval interakcie Encelada s plazmou Saturnovej magnetosféry. Pri preletových meraniach bolo dokázané, že Enceladus má riedku atmosféru. Počas dvoch obletov zaznamenal magnetometer ohyb siločiar magnetického poľa okolo Enceladu, čo mohla spôsobiť iba prítomnosť atmosféry. Snímky mesiaca Enceladus s vysokým rozlíšením zachytávali výtrysky ľadového materiálu. 9. októbra 2008 sa uskutočnil prelet, ktorý bol výnimočný tým, že bol veľmi tesný. Sonda sa priblížila k tomuto mesiacu len na vzdialenosť od jeho povrchu.
Podľa snímok Encelada z decembra 2008 zo sondy Cassini sa niektoré terénne útvary na Encelade pohybujú. Prehliadky najnovších snímok ukázali, že veľké časti povrchu sa posunuli jedným smerom. Ide o neobvyklý prejav tektonickej aktivity, ktorý naznačuje, že pod povrchom Encelada sa nachádza oceán kvapalnej vody.
Možnosť života
thumb|Kresba sondy Cassini so Saturnom v pozadí Keďže pod ľadovou kôrou mesiaca sa veľmi pravdepodobne nachádza voda v tekutom skupenstve, nedá sa vylúčiť ani existencia živých organizmov na tomto mesiaci. V porovnaní s inými telesami slnečnej sústavy je Enceladus jedným z najnádejnejších kandidátov na hľadanie života mimo Zeme. Ale pokiaľ na Encelade život je, s najväčšou pravdepodobnosťou sú to len formy mikroorganizmov, schopných žiť v extrémnych podmienkach. Larry Esposito z Coloradskej univerzity o vode na Encelade tvrdil: „Nie je vôbec jasné, či podzemná voda na Encelade je pre život vhodná." Sonda Cassini ku koncu svojej životnosti prelietala cez ľadové výtrysky mesiaca, aby do tejto otázky vniesla trochu svetla. Na priamu detekciu života však vybavená nebola. V ľadových zrniečkach a vodných parách, ktoré tieto výtrysky obsahovali, našla molekulárny vodík. Ten by mohol byť podľa hlavnej autorky článku publikovaného v roku 2020, Christine Rayovej, zdrojom potravy pre mikroorganizmy. Na Zemi totiž hlbokomorské anaeróbne mikroorganizmy žijúce pri hydrotermálnych výveroch metabolizujú vodík za vzniku metánu. Autori pripúšťajú aj ďalšie potenciálne zdroje potravy pre prípadné mikróby.
Bob Brown, pracovník pracujúci na misii Cassini, povedal na konferencii vo Viedni, že Enceladus má k dispozícii základné chemické stavebné kamene pre vznik života alebo aspoň jeho predchodcov. Jeffrey Kargel z Arizonskej univerzity však v článku pre časopis Science napísal, že prípadný život ale bude v najlepšom prípade mikrobiálny, hlboko pod povrchom v mrazivom podpovrchovom oceáne: "Žiadny život, pokiaľ by existoval, by nemohol byť za takýchto podmienok hojný. Musel by znášať nízke teploty, minimum metabolizovateľnej energie a možno aj dosť drsné chemické prostredie. Viac-menej však nemôžeme vylúčiť možnosť, že by Enceladus mohol byť vzdialenou základňou života." Prítomnosť života dodnes nebola dokázaná ani vyvrátená.
Mytológia
Mýtický Enceladus (v gréckej mytológii Enkelados) bol jedným z gigantov, potomkov bohyne Zeme Gaie. Giganti boli obludní obri s nesmiernou silou. Vzbúrili sa proti bohom sídliacim na Olympe pod vedením Dia, ale boli porazení. Encelada najvyšší boh Zeus opálil bleskom a preto z boja ušiel. Na úteku však na neho bohyňa Aténa hodila ostrov (dnes známy ako Sicília). Podľa tohto mýtu je práve Enceladus zodpovedný za plamene, ktoré šľahajú zo sopky Etna, pretože poď ňou sídli.
Aulx-lès-Cromary
Aulx-lès-Cromary je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mike Candys
Mike Candys vlastným menom Michael David Kull, (* 21. august 1981) je švajčiarsky hudobný producent a DJ.
Etelä-Savo
Obce
V roku 2013 sa kraj skladal zo 14 obcí. Tiey boli zoskupené do toch okresov (tzv. seutukunta). Tučným písmom sú označené mestá.
Fresnes-en-Woëvre (obec)
Fresnes-en-Woëvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Birmingham
Birmingham je druhé najväčšie mesto v Anglicku, „city“ a metropolitný okres v metropolitnom grófstve West Midlands (West Midlands má vyše 2 284 000 obyvateľov). Má okolo 992 400 obyvateľov a rozlohu 267,77 km². Je to najväčšie a najľudnatejšie britské mesto po Londýne s počtom obyvateľov 1 011 360 z roku 2014.
Grafit (hutníctvo)
Grafit je základná zložka binárnej sústavy Fe-C, ktorú tvorí vylúčený uhlík v zliatine so železom. Je to štruktúrna zložka väčšiny liatin a surového železa. Má tvar lamiel alebo šupiniek, vypĺňajúcich medzery medzi kryštálmi základného kovu. Je veľmi mäkký a málo pevný, tieto vlastnosti získava aj zliatina s jeho obsahom. Pri prítomnosti iných prvkov (kremík, vápnik, horčík) v zliatine môže mať guľočkový až veľmi drobný guľočkový tvar. V tomto prípade sú mechanické vlastnosti zliatiny výhodnejšie.
Mierové spolužitie
Mierové spolužitie je spoločný život štátov odmietajúcich vojnu ako prostriedok na riešenie sporných otázok. Takzvané "Chruščov ovo otepľovanie" (rusky: хрущёвская о́ттепель) po Stalinovej smrti (1953) charakterizovala nielen destalinizácia znamenajúca uvoľnenie útlaku občanov ZSSR ale aj politika tohto tzv. mierového spolužitia (rusky: mирное сосуществование), ktorá bola propagovaná Sovietskym zväzom počas studenej vojny v kontexte marxisticko-leninskej zahraničnej politiky a bola postupne prijatá krajinami Východného bloku, podľa ktorých sa snažia o mierovú koexistenciu aj s kapitalistickým blokom. Mierové spolužitie však narazilo počas revolúcie v Maďarsku v roku 1956, počas kubánskej krízy, pri invázii sovietskych vojsk do ČSSR v 1968 a ďalších udalostiach, ktoré hrozili znížiť dominanciu ZSSR.
Širákov
Širákov je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Sulfid kademnatý
Sulfid kademnatý (CdS) je zlúčenina kadmia a síry.
V prírode sa vyskytuje ako minerál greenockit (hexagonálna modifikácia) alebo hawleyit (kubická modifikácia).
Použitie
Sulfid kademnatý sa používa solárnych článkoch, fotodetektoroch, laseroch, svetloemitujúcich diódach, a pod.
Kadmiová žlť
Sulfid kademnatý sa používa ako pigment v maliarstve pod názvom kadmiová žlť od začiatku 19. storočia. Predtým sa používal len ojedinele. Získava sa najčastejšie zrážaním roztokov rozpustných kademnatých solí sulfidom sodným.
Kaiserslautern
Kaiserslautern je mesto v juhozápadnom Nemecku, v spolkovej krajine Porýnie-Falcko. Počet obyvateľov dosahuje takmer 100 000 (r. 2006). V meste a jeho bezprostrednom okolí žije navyše približne 50 000 armádnych príslušníkov NATO (prevažne Američania). Mesto je tiež známe ako centrum informačných a komunikačných technológií, tamojšej technickej univerzite a viacerým výskumným inštitútom.
Počátky
Počátky sú mesto v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 2 613 obyvateľov, z toho 1 286 mužov a 1 327 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,6 roka (muži 40,8 roka, ženy 44,3 roka).
Tierceville
Tierceville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 175 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
I'm Like a Bird
"I'm Like a Bird" je skladba kanadskej speváčky Nelly Furtado, z jej prvého albumu Whoa, Nelly! (2000).
Majstrovstvá Európy v bejzbale
náhľad|Finálový zápas na ME 2010 Majstrovstvá Európy v bejzbale sú najvyššie európske podujatie národných družstiev v bejzbale, ktoré riadi Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Ich história siaha do roku 1954, kedy sa v Belgicku konali prvé majstrovstvá Európy. Od roku 1958 prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. ME prebiehali dlho iba mužskej kategórii, ale v roku 2019 sa uskutočnil už aj prvý turnaj v ženskej kategórii. Dominujú na nich družstvá 🇳🇱 a 🇮🇹, ktoré až na turnaje v rokoch 1955 a 1967 zvíťazili vo všetkých ostatných.
Majstrovstvá Európy do roku 2010 zároveň slúžili ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta či bejzbalový turnaj Letných olympijských hier.
Od roku 1984 sa organizujú aj tzv. Majstrovstvá Európy B kategórie, ktoré mali v rokoch 2005 až 2012 prestávku a nahradila ich kvalifikácia na ME. Na nich súťažia výkonnostne slabšie tímy o možnosť prebojovať sa do A kategórie ME. V roku 2014 mali premiéru Majstrovstvá Európy C kategórie, v ktorých družstvá súťažia o postup do B kategórie ME.
Účasť družstiev na majstrovstvách Európy
(do 2019)
Starohegelovstvo
Starohegelovstvo je pravicové krídlo hegelovstva v Nemecku 30. a 40. rokov 19. stor.. Jeho predstavitelia interpretovali Hegelovo učenie v duchu cirkevno-kresťanskej ortodoxie.
K starohegelovcom patrili: Georg Andreas Gabler, Herman Friedrich Wilhelm Hinrichs, Karl Friedrich Göschel, skôr Bruno Bauer).
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2010
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2010 boli 34. juniorským hokejovým svetovým šampionátom. Uskutočnili sa od 26. decembra 2009 do 5. januára 2010 v Saskatoone a Regine v Kanade.
Skupina A
Všetky časy sú miestne (UTC-5).
Skupina B
Všetky časy sú miestne (UTC-5).
Poradie a štatistiky
{| align="right"
Štatistika brankárov
(minimálne 40 % odohraných z celkového času tímu)
Legenda: Min. - počet odohratých minút, GI - inkasované góly, % - percentuálna úspešnosť zárkokov, GIP - priemerný počet inkasovaných gólov na zápas, SO - čisté kontá
Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci I. divízie MS 2010 sa hral v Megève a Saint-Gervais-les-Bains vo Francúzsku od 14. do 20. decembra 2009.
Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci I. divízie MS 2010 sa hral v Gdansku v Poľsku od 14. do 20. decembra 2009.
Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci II. divízie MS 2010 sa hral v Debrecíne v Maďarsku od 13. do 19. decembra 2009.
Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci II. divízie MS 2010 sa hral v Narve v Estónsku od 12. do 18. decembra 2009.
III. divízia
Turnaj III. divízie MS 2010 sa hral v Istanbule v Turecku od 4. do 10. januára 2010.
DPMB
DPMB môže byť skratka spoločnosti:
Styk
Styk môže byť:
Rozmnožovanie (biológia)
Rozmnožovanie (iné názvy: množenie, tokogónia, reprodukcia) je vytváranie nových jedincov (potomkov) existujúcimi jedincami (rodičom alebo rodičmi) u všetkých živých organizmov. Rozmnožovanie je jedna zo základných vlastností živých organizmov (živej hmoty), umožňuje zachovanie druhu, a tým kontinuitu života. Rozmnožovanie nemusí byť nevyhnutne spojené s nárastom počtu jedincov.
Rozlišujú sa dve základné formy rozmnožovania:
Existuje viacero prechodných typov rozmnožovania (niekedy uvádzaných pod názvom jednopohlavné rozmnožovanie): partenogenéza (resp. apomixia), gynogenéza (merospermia), hybridogenéza a androgenéza.
Z iného hľadiska sa rozlišuje monocytogénne a polycytogénne rozmnožovanie, pozri pod Nepohlavné rozmnožovanie
Epimeteus (mesiac)
Epimeteus alebo Epimetheus je prirodzený satelit Saturnu. Od Saturnu je vzdialený 151 422 kilometrov. Rozmery mesiaca sú 72×54×49 kilometrov. Hmotnosť mesiaca je 5,6×10 17 kilogramov. Objavený bol roku 1966 a objaviteľom sa stal Richard Walker. Bol pomenovaný po Titanovi Epiméthovi. Doba jedného obehu okolo planéty mesiacu trvá 0,6942 dňa a rovnakú dobu potrebuje aj mesiac na jednu otáčku okolo svojej osi. Okolo Saturnu obieha rýchlosťou 15,87 km/s. Epimeteus má slabé magnetické pole, ktoré je rovné 15,7 Vo. Epimeteus obieha okolo Saturnu po takmer identickej obežnej dráhe ako Jánus. Ich dráhy delí iba 50 km. Raz za štyri roky sa k sebe natoľko priblížia, že sa vnútorný mesiac vďaka vzájomnej príťažlivosti urýchli a putuje na vyššiu obežnú dráhu, vonkajší mesiac sa naopak spomalí a putuje na nižšiu obežnú dráhu.
Froidos
Froidos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Správca okien
Správca okien (z ) je počítačový program, ktorý má na starosti umiestnenie a vzhľad okien v rámci grafického používateľského rozhrania.
Správca okien v systémoch GNU/Linux beží zvyčajne nad systémom X Window. Metacity v GNOME, KWin v KDE, Compiz a Fluxbox sú príkladmi správcu okien na platformách GNU. Súčasťou Microsoft Windows je jeho vlastný Windows Explorer, ktorého funkciou je aj správa okien.
Autet
Autet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Príslop
Príslop môže byť:
Cienfuegos
Cienfuegos (slovenský doslovný preklad je Sto ohňov) je mesto v centrálnej časti Kuby, približne 230 km juhovýchodne od Havany na južnom pobreží ostrova. Je hlavným mestom provincie Cienfuegos. Žije tu približne 150 000 obyvateľov.
Od roku 2005 je historické centrum mesta zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny
Mesto založili 22. apríla 1819 francúzski imigranti na brehu zátoky, ktorá je s Karibským morom spojená úzkym prielivom. Táto zátoka (Bahía de Cienfuegos) tvorí prírodný prístav chránený pred útokmi pirátov a korzárov. Mesto bolo strediskom obchodu s cukrovou trstinou, tabakom a kávou.
Usporiadanie ulíc v meste je prísne pravouhlé. Široké a priame ulice, promenády a parky dokumentujú nové pojatie urbanizmu miest Latinskej Ameriky na začiatku 19. storočia. Najstaršie stavby sú postavené v neoklasicistickom štýle.
Počas kubánskej revolúcie sa mesto postavilo proti Batistovi a 5. septembra 1957 bolo bombardované.
Malá Studená dolina
Malá Studená dolina je terasovitá dolina nachádzajúca sa vo Vysokých Tatrách. Jej dĺžka je približne. Z východnej strany je ohraničená Lomnickým sedlom a zo západu Prostredným hrebeňom, ktorý ju oddeľuje od Veľkej Studenej doliny. V jej závere sa nachádza Kotlina Piatich spišských plies, ktorú ohraničuje masív Ľadového štítu. Dolinu pretína Malý Studený potok.
Názov
Patrí celej doline, od sútoku Studených potokov až po hlavný hrebeň Vysokých Tatier. Odvodený je z názvu Studenej doliny s prívlastkom „malá“. Niekedy je nesprávne označovaná ako „Malá Studenovodská dolina“. Je to typicky stupňovitá dolina a jej dolinné prahy majú samostatné mená. Dolný, asi vysoký skalný prah leží tesne pod hranicou lesa, vo výške  –  Hovorí sa mu Schodíky. Je to ten prah, ktorým steká Obrovský vodopád. Zákutie v lese, trochu vyššie od Obrovského vodopádu, na východnej strane Malej Studenej doliny bol v starších dobách označovaný ako „Idilická záhrada“. Trávnatá lesná poľana povyše Schodíkov, na začiatku vlastnej doliny, tesne na východ od Malého Studeného potoka, ktorá je v poľskom názvosloví označovaná ako '' - malá lomnická záhrada. Na poľane stojí Zamkovského chata. Spodná časť doliny je prehradená morénovým valom, za ktorým je rozľahlá trávou a kosodrevinou porastená plošina vo výške –, ktorú v poľskom názvosloví označujú ako '' - veľká lomnická záhrada. Tesne nad touto plošinou sa dvíha výrazná asi vysoká dolinná terasa, Jazerná stena, nad ktorou sú samostatné dolinné časti: Kotlina Piatich spišských plies a jej odvetvie Dolinka pod Sedielkom. Poliaci toto miesto pomenovali '' - zlatá stráň. V Jazernej stene je Veľký svah a Malý svah. Všeobecne im hovoria Veľký hang a Malý hang. Poliaci túto lokalitu pomenovali ''. Je to široké, vysoké ( – ) úbočie na východ od Jazernej steny a pod Žltou stenou. Vedie tadiaľ značkovaná serpentína. Strmé skalnato-trávnaté úbočie, ktorým vedie chodník popod Žltú stenu nad Jazernú stenu k Téryho chate vo výške asi –  je Malý svah, v horolezeckom a turistickom žargóne Malý hang a v poľskom ''. Miesto kde sa stretáva Malý s Veľkým hangom Poliaci pomenovali '' - zlatá kotlinka.
Flóra a fauna
Na Malú Studenú dolinu sa viaže typická alpínska vegetácia. Z drevín majú najväčšie zastúpenie borovice, či už v podobe kosodreviny alebo borovice limby. Vyskytujú sa aj listnaté dreviny, najčastejšie v podobe krovinných porastov. Pre vyššie polohy sú charakteristické alpínske lúky. Typickým zástupcom fauny je kamzík vrchovský a svišť vrchovský.
Turistika
Malá Studená dolina patrí medzi najnavštevovanejšie doliny vo Vysokých Tatrách. Lákadlom je okrem pešej turistiky aj horolezectvo (Žltá stena a Žltá veža), ale aj skialpinizmus (Dolinka pod Sedielkom). Ubytovacie a sociálne služby poskytuje Téryho chata. Z prírodných krás najviac priťahuje Päť spišských plies.
Prístup
Východiskom do Malej Studenej doliny je Zamkovského chata, ku ktorej sa možno dostať z Hriebienka po značke. Od Zamkovského chaty vedie chodník značky miernym stúpaním až po Veľký hang pod Prostredným hrotom, kde sa stúpanie zvyšuje a pokračuje až k Téryho chate.
Od Téryho chaty pokračujú dva turistické chodníky:
Mississippi (štát USA)
Mississippi je štát na juhovýchode USA. Nesie meno podľa rieky Mississippi ktorá preteká po jeho západnej hranici. V preklade to znamená niečo ako „veľké vody“.
Geografia
Štát Mississippi je ohraničený štátmi Tennessee na severe, Alabama na východe, Mexickým zálivom a štátom Louisiana na juhu a na západe štátom Arkansas. Ten od Mississippi delí práve rovnomenná rieka. Najvyšším bodom je hora Woodall, ktorá sa týči do výšky nad morom. Inak ide o štát rovinatý, miestami mierne zvlnený a na juhu veľmi úrodný. V severozápadnej časti štátu sa rozkladajú prérie. Delta rieky Mississippi je jedna z najúrodnejších oblastí na svete. Lesnatosť je 55 %.
Demografia
Mississippi má 2 967 297 obyvateľov (po sčítaní v roku 2010). Toto ho radí na 31. miesto v USA. Do roku 1940 tvorili väčšinu obyvateľov černosi. Teraz je to 36 %. Vo východnej časti žije málopočetná populácia Indiánov. Malá čínska populácia žije v delte rieky. Tam prišli v roku 1870 obrábať polia z Kalifornie. To sa im veľmi nedarilo, tak sa stali drobnými obchodníkmi, ktorými sú dodnes. Rybársky a lodný priemysel lákal prisťahovalcov z juhovýchodnej Ázie. Biela populácia je pozoruhodne homogénna. Sú to prevažne potomkovia Britov a Írov.
Prehľad Etnických skupin
thumb|Mississippi State Capitol
Náboženstvo
Väčšinou protestanti a metodisti. Katolícka cirkev má zastúpenie vo veľkých mestách. Rovnako ako židovská populácia.
Ekonomika
Mississippi je štát predovšetkým poľnohospodársky. Hlavným artiklom je obilie, zemiaky, kukurica, chov prasiat, dobytka a hydiny. Významnú úlohu v hospodárstve má rybolov a lodný priemysel. Z celkového pohľadu nehrá Mississippi v hospodárstve USA žiadnu významnú úlohu.
Brusnica
Brusnica môže byť:
Diaľnica A93 (Nemecko)
Diaľnica A93 je diaľnica v Nemecku. Delí sa na dve časti. Prvá, severná časť začíná v Hofe na A72 a vedie cez Marktredwitz, Weiden, Wernberg (tu sa kríží s A6), Schwandorf, Regensburg (tu sa kríží s A3) a Saalhaupt do Pfaffenhofenu, kde sa napája na A9. Druhá, južná časť tvorí krátku odbočku do Rakúska z A8, ktorá začína v Rosenheime. Je to jedna z najdôležitejších diaľnic v Nemecku. Je dlhá 276 km. Prepojenie severnej a južnej časti bude zabezpečovať štvorpruhová spolková cesta 15n ktorá začína v Saalhaupte a končí v Rosenheime.
Golgota
náhled|Tradičné miesto Golgoty, v Bazilike Svätého hrobu Golgota (tiež hora Kalvárie) je miesto, kde bol podľa Biblie ukrižovaný v 1. storočí Ježiš Kristus, a ktoré sa pôvodne nachádzalo mimo Jeruzalema. Jeho presná poloha sa traduje od staroveku.
Might and Magic
Might and Magic (MM alebo MaM) je séria RPG hier vytvorených spoločnosťou New World Computing a vydaných spoločnosťou The 3DO Company v rokoch 1986 – 2002. Hlavným autorom týchto hier bol Jon Van Caneghem. Might and Magic spadá pod žáner fantasy a je považovaná za jednu z tradičných fantasy RPG hier.
Hlavná herná línia
Hlavná herná línia pozostáva z desiatich hier:
Vzniklo tiež niekoľko spin-offov, ako napríklad Heroes of Might and Magic, Crusaders of Might and Magic, Warriors of Might and Magic, Legends of Might and Magic a fanúšikovský Swords of Xeen.
Herný svet
Aj keď sa hlavná dejová zápletka týchto hier odohráva vo fantasy prostredí, skoro všetky hry obsahujú tiež prvky sci-fi. Vedecká fantastika bola z tejto série plne odstránená až v deviatom dieli, ktorého príbeh sa už uberá iným smerom.
Polesí
Polesí je obec v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 83 obyvateľov, z toho 44 mužov a 39 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 39,0 roka, ženy 47,1 roka).
Päť spišských plies
náhľad|Päť spišských plies
Tulip House
Tulip House Boutique Hotel je hotel v Starom Meste (Bratislava). Bol prvým 5 hviezdičkovým apartmánovým hotelom v Bratislave. Vznikol v secesnej budove z roku 1903 (po rozsiahlej rekonštrukcii v rokoch 2006 – 2008), ktorá slúžila ako obytný dom s pavlačovými bytmi.
Hotel má veľkometrážne apartmány a štyri mezonetové byty (Penthouse). Okrem hotela je v budove aj reštaurácia, fitnes a kaviareň, ktorá nadväzuje na kaviareň Tulipán. Od septembra 2017 je hotel premenovaný na "Roset Boutique Hotel"
Rebeli
Rebeli môže byť:
Päť spišských plies
Päť spišských plies je súbor piatich plies rôznej veľkosti nachádzajúcich sa v závere Malej Studenej doliny v blízkosti Téryho chaty. Názov plies je odvodený od ich počtu a určuje ich polohu na území historickej Spišskej župy.
Doba ľadová (séria)
Doba ľadová (angl. Ice Age) je filmová séria z produkcie Blue Sky Studios, ktorú vydala spoločnosť 20th Century Fox v spolupráci s Rayom Romanom, Johnom Leguizamom, Denisom Learym a Chrisom Wedgem. Séria zahŕňa doposiaľ 5 vydaných filmov: Doba ľadová (2002), Doba ľadová 2 (2006), Doba ľadová 3 (2009), Doba ľadová: Zem v pohybe (2012) a Doba ľadová: Mamutí tresk (2016). Okrem týchto filmov sú krátke filmy: Doba ľadová: Mamutie Vianoce (2011) a Doba ľadová: Veľkonočné prekvapenie (2016).
Videohry
Hra na Game Boy Advance bola vydaná Ubisoftom po prvej Dobe ľadovej. V roku 2006 vydala Sierra Entertainment videohru postavenú na deji druhej Doby ľadovej pre Wii, PlayStation 2, GameCube, Game Boy Advance, Nintendo DS, Xbox, a PC. Úsvit dinosaurov prerobila na hru v roku 2009 spoločnosť Activision pre siedmu generáciu hier (Wii, DS, PlayStation 3, PSP, a Xbox 360) okrem PS2 a PC. Videohry umožňujú byť v hlavnej postave Mannym (vo všetkých hrách), Sidom (všetkých hrách), Diegom (všetkých hrách), Scratom (pre druhú a tretiu Dobu ľadovú), Scratte (pre tretiu Dobu ľadovú), a Buckom (pre tretiu Dobu ľadovú).
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2006
náhľad|Maskoti MS 2006
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2006 boli v poradí 15. Majstrovstvá sveta v basketbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v piatich japonských mestách: Hamamacu, Hirošima, Saitama, Sapporo a Sendai, od 19. augusta3. septembra 2006, za účasti 24 tímov. Počet tímov sa oproti minulým turnajom zvýšil o 8 družstiev. Nováčikmi turnaja boli družstvá Kataru a Slovinska. Titul získalo družstvo 🇪🇸, ktoré vo finále zvíťazilo nad 🇬🇷. Obe družstvá získali svoju prvú medailu na MS.
Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 2008, ktoré sa uskutočnili v Pekingu. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.
Pôvodnymi kandidátmi na usporiadanie šampionátu bolo 7 krajín: Austrália, Francúzsko, Portoriko, Rusko, Srbsko a Čierna Hora, Taliansko a Turecko.
Kvalifikácia
náhľad|Kvalifikované tímy (modrá farba)
Konečné poradie
náhľad|Finálový zápas medzi 🇪🇸🇬🇷
Authoison
Authoison je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gettingova ulica
Gettingova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v miestnej časti Ovsište. Tvorí spojnicu medzi Mamateyovou ulicou a Dolnozemskou cestou.
Je pomenovaná podľa Milana Alexandera Gettinga (1878 – 1951), slovenského novinára a politika, ktorý pôsobil v USA.
Do 1. apríla 1991 tvorila spolu s dnešnou Furdekovou a Mamateyovou Ulicu Kláry Zetkinovej.
Tilly-la-Campagne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Šuľa
Šuľa je obec na Slovensku v okrese Velký Krtíš.
Polohopis
Obec leží 31 km od Veľkého Krtíša v hornatom chotári na styku úzkych hlbokých dolín tokov Madačky a Tisovníka.
Dejiny
Najstaršia zmienka o obci je z roku 1460, pôvodne majetku hradu Šomoška.
This Is My Truth Tell Me Yours
This Is My Truth Tell Me Yours je štúdiový album waleskej skupiny Manic Street Preachers vydaný v septembri 1998. V Spojenom kráľovstve ho vydávalo Epic Records a v USA o ďalší rok Virgin Records.
Názov This Is My Truth Tell Me Yours je výrokom waleského labouristického politika Aneurina Bevana. Album je v porovnaní s predošlými orientovaný viac na akustické nástroje a obsahuje menej rockových skladieb.
Audeux (kantón)
Audeux je francúzsky kantón v obvode Besançon v departemente Doubs v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 40 obcí.
Fromeréville-les-Vallons
Fromeréville-les-Vallons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bertalan Farkas
Bertalan Farkas (* 2. august 1949, Gyulaháza, Maďarsko) je bývalý maďarský kozmonaut.
V roku 1980 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 36 spolu s Valerijom Nikolajevičom Kubasovom. Absolvoval aj pobyt na orbitálnej stanici Saľut 6, s návratom na kozmickej lodi Sojuz 35. Bol to piaty let programu Interkozmos s medzinárodnou posádkou.
Miletínky (prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je borovicový les prirodzeného zloženia na serpentinitovom podklade.
Kolonializmus
Kolonializmus mal mnoho negatívnych následkov pre krajinu a obyvateľov.náhľad|Kolonizácia sveta [[1492-2008]] náhľad|Mapa sveta znázorňujúca kolonializmus v období konca [[Druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny (anglicky)]] Kolonializmus predstavuje rozširovanie zvrchovanosti určitého národa na teritórium a ľud mimo vlastných hraníc, často za účelom zlepšenia vlastnej ekonomiky prostredníctvom využívania domorodých prírodných zdrojov, pracovnej sily a miestneho trhu.
Kolonializmus je na rozdiel od antickej alebo stredovekej kolonizácie považovaný za moderný, takmer výhradne západný (alebo európsky) jav, a to aj napriek tomu že, politika expanzie s rôznou formou nadvlády a udržiavanie hegemónie nebola v minulosti výhradne západným javom. V tomto ohľade má kolonializmus vzťah k ríši (impériu). Moderný kolonializmus sa zvyčajne datuje od 16. storočia do polovice 20. storočia.
Typy kolonializmu
Historicky je možné odlíšiť niekoľko typov moderného kolonializmu:
Hlavné moderné koloniálne veľmoci
Ak ponecháme stranou grécku kolonizáciu alebo formy hegemónie, spojené s Perzskou ríšou, ríšou Alexandra Veľkého, Rímskou ríšou, Čínou alebo Osmanskou ríšou ad., ktoré sú označované ako imperializmus, moderný kolonializmus je asociovaný s nasledujúcimi krajinami:
V Európe: Mimo Európu:
Teresa May
Teresa May, vlastným menom Teresa Betteridge (15. december 1967, Epsom, Surrey) je britská modelka, herečka pornografických filmov a BDSM filmov.
Kolonializmus
Objavenie Ameriky a obdobie iberskej koloniálnej expanzie
Vo všeobecnom poňatí začínajú dejiny moderného kolonializmu s objavením Ameriky (respektíve Amerík: Južnej, Strednej a Severnej) po roku 1492. Už okolo polovice 15. storočia ale Portugalci objavovali a nadväzovali prvé kontakty na západnom pobreží Afriky. Počiatok kolonializmu je tak spojený s dobou tzv. objavných plavieb, v ktorých od konca 15. až do polovice 16. storočia dominovali práve Portugalci a Španieli. Pod španielskou vlajkou sa vylodil Krištof Kolumbus na ostrovoch Karibiku. Španielski a portugalskí conquistadori počas približne 50 rokov postupne objavili väčšinu Južnej, Strednej Ameriky a juh Severnej. Už v roku 1494 zmluvou z Tordesillas došlo ku geografickému rozdeleniu sféry vplyvu medzi Španielsko a Portugalsko, a to pozdĺž severo-južného poludníka, 370 míľ od Kapverdských ostrovov. Toto delenie umožňovalo Portugalcom kontrolu nad zhruba dnešnou Brazíliou. Kým Španieli sa zameriavali takmer výlučne na Ameriku (s niekoľkými výnimkami ako bola napríklad Španielska Východná India), Portugalci mali od 15. storočia záujmy tiež v Afrike a v Ázii (napríklad Goya na Indickom polostrove, misie v Japonsku, Macao).
Teresa May
Objavila sa v mnohých mužských časopisoch, napr. Hustler, Gent či Score. V roku 1997 sa objavila v hudobnom videoklipe pre skupinu The Prodigy k piesni Smack My Bitch Up.
Jej meno bolo prevzaté od Theresy May, britskej političky, bývalej členky Konzervatívnej strany.
Kolonializmus
Objavenie Ameriky a obdobie iberskej koloniálnej expanzie
Objavenie Ameriky a počiatok jej kolonizovania bol významný aj z hľadiska kultúrneho a biologického. Počas relatívne krátkej doby došlo vďaka kolonizácii k revolučnej výmene medzi Starým a Novým kontinentom, ktorý sa týkal poľnohospodárskych výrobkov respektíve biologické zmeny (výmena sa týkala rastlín, zvierat ale aj chorôb), táto kultúrno-biologická výmena je odborne nazývaná kolumbovskou výmenou (Colombian exchange). V tomto zmysle zmenilo objavenie Ameriky a jej kolonizovanie európsku ale aj americkú a následne aj ázijskú, africkú či austrálsku krajinu, jedálniček aj kultúrne zvyky.
Nástup Anglicka, Francúzska a Holandska v 17. storočí
Kým prvú polovicu 16. storočia dominovali európskemu kolonializmu ako novému javu v európskych dejinách Španieli a Portugalci, situácia sa zmenila po polovici 16. storočia s postupným nástupom dvoch nových veľmocí Anglicko a Francúzsko. Španielsko a Portugalsko si svoje kolónie však udržali do začiatku 19. storočia a v niektorých prípadoch až do polovice 20. storočia. Od začiatku 17. storočia sa k Anglicku a Francúzsku pripája tretí významný hráč, ktorým bolo Holandsko. Anglicko a Francúzsko sa najprv zamerali na osídľovací kolonializmus v Severnej Amerike (tzn. na sever od Španielmi kontrolovaného Nového Španielska). V Severnej Amerike sa stretávame počas 17. storočia tiež s niekoľkými pokusmi o kolonizáciu zo strany Švédov (štát Delaware) a Holanďanov (Nový Amsterdam, dnes New York). Tieto pokusy ale neuspeli tvárou v tvár anglicko-francúzskej konkurencii. Naopak Holanďania boli relatívne veľmi úspešní v oblastiach predovšetkým juhovýchodnej Ázie, ale na rozdiel od Španielov alebo Angličanov dávali prednosť skôr kontrole obchodnej výmeny a dovozu do Európy, ako budovaniu rozsiahlych viac či menej centralizovaných koloniálnych administratív. V 18. storočia viedol konkurenčný boj o kolónie v Severnej Amerike a v Indii k niekoľkým krvavým konfliktom medzi Veľkou Britániou a Francúzskom so spojencami. K najvýznamnejším patrí sedemročná vojna, ktorá bola vedená na celkom troch kontinentoch - v Európe, Ázii (India) a v Severnej Amerike. Výsledky sedemročnej vojny predznamenali nástup Veľkej Británie ako najväčšej koloniálnej ríše v moderných dejinách, ku ktorému došlo v 19. storočí.
Rusko ako koloniálna ríša
V súvislosti s kolonializmom je nutné spomenúť aj prípad Ruskej ríše. Je nepochybné, že niektoré expanzívne prvky politiky Ruskej ríše je možné považovať za koloniálnu politiku. Išlo napríklad o dobývanie a osídľovania Sibíri, ktoré začalo v 16. storočí. Osídlenie a kontrola severoamerickej Aljašky medzi rokmi 1741-1867 je ďalším príkladom ruskej koloniálnej expanzie. Ruská politika 19. storočia v Strednej Ázii i na Kaukaze vykazovala tiež celý rad prvkov kolonializmu exploatačného typu doplneného ideológiou civilizačnej misie. Rovnaké prvky vykazovala politika Ruska voči Číne (Mandžusko) ku koncu 19. a na začiatku 20. storočia. Na druhú stranu je ale nutné spomenúť trochu odlišný charakter Ruskej ríše, ktorý bol ovplyvnený na prvom mieste geografiou. Ruská expanzia nemala námorný respektíve zámorský charakter a často skôr geostrategické než obchodné motívy. Napríklad charakter a sila ruskej flotily bola v 18. a 19. storočí viac menej regionálna. Nie je možné si tiež nevšimnúť, že ruská expanzia smerovala do "blízkeho" zahraničia, ale postrádala globálny alebo transkontinentálny charakter (ak odhliadneme od toho, že sa Rusko rozkladalo a rozkladá na dvoch kontinentoch v Európe a v Ázii). Predaj Aljašky v roku 1867 nakoniec ukázal, že Rusko na transkontinentálny charakter expanzie rezignovalo. Okrem toho malo ruské impérium v oblasti medzinárodného obchodu a výmeny skôr okrajové postavenie. Aj napriek koloniálnej expanzii bolo ešte v 19. storočí závislé na vývoze obilia na západ Európy a všeobecne tvorilo relatívne uzavretý trh. Na rozdiel od ostatných koloniálnych krajín, Rusko tiež zaostalo v rade ďalších spoločenských javov (na prvom mieste išlo o absenciu silných stredných vrstiev, ktoré boli základom pre moderný kapitalizmus), ktoré boli v západoeurópskom prípade úzko naviazané na kolonializmus. Okrem toho je viac než otázne, či bola ruská expanzia na Západ - do oblasti Pobaltia, Poľska a Fínska, ale nakoniec aj Gruzínska kolonializmom. V tomto ohľade je vhodnejšie hovoriť skôr o imperializme a zdôrazniť skutočnosť, že Rusko bolo v čase svojej imperiálnej existencie vnútrozemský orientovanou mnohonárodnou ríšou podobne ako Rakúsko-Uhorsko.
Americká revolúcia a nezávislosť Latinskej Ameriky
Druhá polovica 18. storočia a počiatok 19. storočia znamenali krízu moderného kolonializmu, a to práve v oblastiach, kde koloniálne veľmoci užívali politík osídľovacieho kolonializmu. Prichádzajúci kolonizátori sa počas niekoľkých generácií už necítili viazaní k materskej krajine a prijali vlastnú identitu. Skutočnosť, že materská krajina zavádzala často politiky, ktoré miestne osídlenie politicky alebo ekonomicky diskriminovala, viedla postupne k vzniku opozície. V Severnej Amerike sa nakoniec politike Veľkej Británie postavilo 13 severoamerických kolónií na východnom pobreží a sformovalo nový nezávislý štát - Spojené štáty americké. Táto situácia sa netýkala Kanady a juhu dnešných Spojených štátov (Lousiana a Florida, Texas a Nové Mexiko, Kalifornia). Ak boli motívy americkej revolúcie ekonomicko-politické je možné povedať, že motívy latinsko-amerického oslobodzovacieho hnutia na začiatku 19. storočia boli skôr politicko-ekonomické. Počas prvých dvadsiatich rokov 19. storočia sa v Latinskej Amerike sformovalo niekoľko, formálne nezávislých štátov. Brazília získala nezávislosť v roku 1889. Problémom ale zostávala ich pokračujúca ekonomická a kultúrna závislosť na Európe.
Nové koloniálne krajiny
Oveľa viac než na Ameriku sa ale záujem koloniálnych veľmocí zameriaval v 19. storočí na Áziu a Afriku. Kým Španieli, Portugalci a Holanďania v 19. storočí ustúpili skôr do pozadia, objavili sa počas 19. storočia noví aktéri kolonializmu: Belgicko, Nemecko, Taliansko, Japonsko a napokon aj Spojené štáty. Avšak nikomu z nich sa nepodarilo spochybniť pozíciu Veľkej Británie, ktorá v 19. storočí upevnila svoju nadvládu vo svojej najvýznamnejšej kolónii - v Indii. Skutočnosťou tiež bolo, že územia, ktoré neboli ešte kontrolované (a teda mohli byť kolonizované) boli v 19. storočí malé. V podstate išlo o oblasť Afriky, kde medzi sebou súperili Veľká Británia, Francúzsko, Nemecko, Belgicko a Taliansko. V Ázii sa do hry pridalo v druhej polovici 19. storočia aj Japonsko, ktorého koloniálna expanzia sa zameriavala na Kórejský polostrov a do Číny, čo viedlo ku konfliktu s Ruskom. Spojené štáty americké sa zaradili ku koloniálnym krajinám na konci 19. storočia v súvislosti so španielsko-americkou vojnou a ziskom Filipín a Kuby a ďalej s americkou politikou v Paname alebo Portoriku. Súperenie o koloniálnu nadvládu bolo jednou z hlavných príčin prvej svetovej vojny. Je nakoniec symptomatické, že ako výsledok porážky Nemecka došlo k odobratiu jeho kolónií v strednej Afrike.
Dekolonizácia
Medzivojnové obdobie je možné charakterizovať ako dobu najväčšieho rozkvetu britsko-francúzskeho kolonializmu. Avšak aj tak kolonializmus smeroval k svojej ďalšej, tentoraz konečnej kríze, ktorá sa plne prejavila po druhej svetovej vojne. Symbolickým začiatkom dekolonizácie bolo dosiahnutie samostatnosti najvýznamnejšej britskej kolónie Indie v roku 1947. Počas 50. rokov 20. storočia zasiahla vlna dekolonizácie oblasti južnej Ázie, a to predovšetkým francúzskej Indočíny. Na začiatku 60. rokov 20. storočia sa dekolonizačné hnutie rozšírilo do Afriky, kde počas tejto doby vzniklo niekoľko desiatok nových štátov. Je nutné pripomenúť, že ku dekolonizácii dochádzalo v kontexte Studenej vojny a jej bipolarizmu. Dekolonizácia tak bola vnímaná ako vytvorenie mocenského vákua a obe súperiace strany sa snažili novovzniknuté štáty a režimy dostať na svoju stranu. Pokusy o tzv. hnutie nezúčastnených krajín, v ktorom boli vedľa Juhoslávie zastúpené najväčšie dekolonizované krajiny (India, Egypt, Kuba a mnoho ďalších) stáť mimo bipolárne delenie sveta neboli úspešné. V celej rade prípadov USA alebo ZSSR nepriamo i priamo zasahovali do politiky v novo osamostatnených krajinách (Kongo alebo Angola) a často aj negatívne narušovali ich vývoj. Dekolonizácia a bipolarizmus stáli tiež za zrodením konceptu tzv. Tretieho sveta.
O význame kolonializmu svedčí, že štatisticky bolo okolo roku 1930 celkom 84,6% povrchu planéty Zem kolonizovaných jednou z moderných koloniálnych veľmocí. Iba časti Arábie, Perzie, Afganistanu, Mongolska, Tibetu, Číny, Siamu a Japonska neboli zahrnuté pod formálnu koloniálnu nadvládu.
Cesta I. triedy 12 (Slovensko)
Cesta I. triedy 12 (I/12) je cesta I. triedy na severnom Slovensku, na Kysuciach, na území okresu Čadca, ktorá vznikla po prekategorizovaní časti cesty II. triedy 487 v úseku Svrčinovec - Skalité. Meria 15,235 km. Súbežne s cestou I/12 vedie diaľnica D3.