cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Štefan Čáni
V povstaní
Bezprostredne pred vypuknutím Slovenského národného povstania sa Čáni 28. augusta 1944 hlásil v Turčianskom Sv. Martine v skupine pplk.del. Emila Perka, veliteľa posádky v meste. Následne odišiel do Banskej Bystrice, kde bol ako referent útočnej vozby pridelený na Veliteľstvo Česko-slovenskej armády Z titulu svojej funkcie v priebehu povstania organizoval tankové a jednotky KPÚV (kanónov proti útočnej vozbe - protitankových) z dôstojníkov a mužstva, ktorým sa podarilo z východného Slovenska dostať na povstalecké územie. Čáni takisto iedol práce na stavbe troch improvizovaných pancierových vlakov „Štefánik“, „Hurban“ a „Masaryk“ v železničných dielňach vo Zvolene, zabezpečoval doplňovanie bojujúcich tankových a KPÚV jednotiek personálom, materiálom a muníciou a zároveň si plnil úlohy vyplývajúce z titulu materiálneho a tankového poradcu v 3. operačnom oddelení štábu Veliteľstva 1. česko-slovenskej armády.
Po potlačení povstania sa Čáni spolu s ďalšími predstaviteľmi veliteľstva povstaleckej armády, presunul na Donovaly. Odtiaľ prešiel s malou skupinou dôstojníkov a vojakov cez Hiadeľské sedlo pod Prašivou, ďalej po hrebeni Prašivej do priestoru Magurky, kde sa 11. novembra 1944 dostal do nemeckého zajatia.
V zajatí
Najskôr bol internovaný v Ružomberku, odkiaľ ho 15. novembra premiestnili do Vojenskej väznice v Bratislave, kde zotrval v samoväzbe do 16. decembra. V druhej polovici decembra 1944 bol spolu s veľkou skupinou dôstojníkov odvlečený do zajateckého tábora Kaisersteinbruch (Stalag-XVII-A) v Rakúsku. Následne bol 25. januára 1945 odtiaľ odtransportovaný do zajateckého tábora Altenburg-Thüringia (Stalag IV-F) v Nemecku, v ktorom zotrval až do oslobodenia tábora americkými vojakmi v polovici apríla 1945.
Po vojne
Od júna 1949 do októbra 1951 pracoval ako úradník reprezentácie ARMA – výrobné družstvo v Bratislave. Od 1. novembra 1951 na invalidnom dôchodku.
Ulster
Ulster je historická provincia (jedna zo štyroch írskych provincií) na severovýchode Írska. Väčšia časť Ulsteru (šesť historických grófstiev) je ako Severné Írsko súčasťou Spojeného kráľovstva, menšia časť patrí k nezávislému Írsku. Toto rozdelenie Ulsteru pochádza z roku 1920 a od roku 1922 je Ulster rozdelený medzinárodnou hranicou. Napriek tomu väčšina ľudí vraví britskému Severnému Írsku Ulster.
Grófstva
Najhustejšie osídlenie je na východe v okolí Belfastu, polovica obyvateľov provincie žije v grófstvach Antrim a Down. Najväčším mestom v Ulsteri je jeho historické centrum Belfast (Beal Feirste).
Jazyk
Takmer výhradným jazykom bežnej komunikácie v Ulsteri je angličtina, len v odľahlých častiach grófstve Donegal sa stále hovorí po írsky (gaeltacht).
Prírodne pomery
K prírodným pozoruhodnostiam patrí Lough Neagh, najväčšie jazero Írska a celých Britských ostrovov, morské útesy Slieve League, druhé najvyššie v Európe alebo stĺpovité čadičové útvary Giant’s Causeway, ktoré sú zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Školstvo
Severné Írsko (Ulster) má dve univerzity. Staršia, založená pod menom Queen's College v roku 1845, sa stala univerzitou v 1908. To znamená, že QUB (Queen 's University Belfast) je druhou najstaršou univerzitou Írskeho ostrova (po Trinity College v Dubline, ktorá bola založená roku 1592). Ulster má tiež jednu z najmladších univerzít University of Ulster, teda Ulsterskou univerzitu. Jej založenie a umiestnenie v blízkosti protestantského mesta Coleraine údajne prispelo k občianskym nepokojom od roku 1968. Katolícka menšina ju chcela umiestniť v druhom najväčšom meste provincie – Derry, kde už existovala Magee College, ktorá sa stala len malou časťou tejto novej univerzity.
Deoxyinozín
Deoxyinozín je purínový nukleozid báze hypoxantínu. Je podobný inozínu, ale namiesto ribózy obsahuje deoxyribózu. Jeho fosforyláciou vzniká deoxyinozínmonofosfát (dIMP).
Kedysi sa predpokladalo, že deoxyinozín je univerzálnou bázou, teda že sa páruje so všetkými ostatnými bázami. Neskôr bolo ukázané, že preferenčne tvorí pár s deoxycytidínom. O tomto nepravdivom tvrdení prehovoril i Michael Smith pri preberaní Nobelovej ceny, ktorú dostal v roku 1993.
Prítomnosť v DNA
Deoxyinozín môže byť výnimočne prítomný v DNA ako produkt deaminácie adenínu. Deaminácia prebieha priamo v reťazci DNA i za fyziologických podmienok, avšak deaminácia adenínu prebieha pomalšie než deaminácia cytozínu. Pri kvantifikácii poškodenej DNA pomocou LC/MS-MS bol deoxyinozín s frekvenciou asi 1-10 na 106 nukleotidov a podobná hodnota bola pozorovaná u E. coli i S. cerevisiae. Deoxyinozín sa nepáruje s tymínom (ako adenín, z ktorého vzniká), ale s cytozínom, takže táto zmena môže viesť k bodovej mutácii.
Okrem deaminácie priamo v reťazci sa môže stať, že dôjde k deaminácii prekurzorov (napr. dATP na dITP), ktoré sa následne zabudujú do DNA počas replikácie. Tento proces nie je veľmi bežný, ale pri mutáciách niektorých enzýmov, napr. dITPázy, môže dôjsť k vyššej koncentrácii týchto prekurzorov v bunke a teda i vyššej frekvencii v DNA. Počas replikácie je však deoxyinozín rozpoznávaný ako deoxyguanozín a páruje sa s cytozínom, takže nedochádza k mutáciám.
Monacia-d’Orezza
Monacia-d’Orezza je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Deoxyxantozín
Deoxyxantozín je purínový nukleozid báze xantínu. Je podobný xantozínu, ale namiesto ribózy obsahuje deoxyribózu. Jeho fosforyláciou vzniká deoxyxantozínmonofosfát (dXMP).
Deoxyxantozín vzniká v DNA počas deaminácie guanínu. Guanín sa deaminuje pôsobením hydrolýzy najmenej zo všetkých báz, ale pri deaminácii pôsobením oxidu dusnatého (NO) je však guanín naopak najnáchylnejší. Depurinácia (odštiepenie báze) deoxyxantozínu prebieha asi 100× rýchlejšie než u deoxyadenozínu a deoxyguanozínu pri pH nad 7. Táto depurinácia je pomalšia, ak je deoxyxantozín súčasťou ssDNA alebo dsDNA. Deoxyxantozín prítomný v DNA môže viesť k bodovým mutáciám (G:C → A:T). U E. coli je však úspešne opravovaný pôsobením endonukleázy V.
Želehosť
Želehosť je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Stráža, približne východne od Žiliny.
Poloha
Nachádza sa na južnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a v katastrálnom území obce Stráža. Najbližšími sídlami sú na juhovýchodnom úpätí ležiaca Stráža, na juhozápadnom osada Koňhora (Varín) a severovýchodne je situovaná Lysica. Na južnom úpätí sa nachádza prírodná pamiatka Krasniansky luh a vrch patrí do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Opis
Želehosť je pomerne výrazný vrch, vystupujúci nad Varínske podolie a údolie Varínky. Východným smerom sa nachádza vrch Rúbanisko, severným Magura , Požeha a Žiar , západným Straník  a južným Jedľovina. Masív patrí do povodia Varínky, kam smeruje menší potok, odvodňujúci východné svahy, ako aj Koňhorský potok, ktorým odteká voda zo severných a západných oblastí. Na vrchol nevedie značený chodník.
Papierové mestá
Papierové mestá (orig. Paper Towns) môže byť:
Želehosť
Výhľady
Lesný porast pokrýva takmer celý masív, preto rozhľad je len z malých lokalít s redšou vegetáciou a severného úbočia, ktoré pokrýva horská lúka. Z vhodných miest je vidieť okolité vrchy Kysuckej vrchoviny, časť Žilinskej kotliny, Terchovskú dolinu, Malú Fatru, Strážovské a Súľovské vrchy, ojedinele aj Kysucké Beskydy a Oravskú Maguru.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup vedie lesnými chodníkmi z okolia. Hrebeňom, spájajúcim Želehosť a susedný pahorok Borie s Požehou, vedie žltá značka z Lysice do sedla Žiarce.
Sucho a kyslomilné dubové lesy
Sucho a kyslomilné dubové lesy sú typom dubových a zmiešaných dubových lesov vyskytujúcich sa vzácne a aj to na malých plochách v pahorkatinách a kotlinách Slovenska. Podľa Katalógu biotopov Slovenska boli pre potrebu zaradenia do Natura 2000 definované dve podjednotky (v rámci klasifikačnej jednotky Ls3 Dubové a zmiešané dubové lesy, pre biotop Subkontinentálne kyslé lesy dubové (2115100)).
Sucho a kyslomilné dubové lesy - časť A
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu podjednotku Ls3.5.1 Sucho a kyslomilné dubové lesy - časť A, je biotopom národného významu, nepatrí medzi európsky významné biotopy.
Vyskytuje sa roztrúsene od 250(700) v kotlinách ako Ipeľská, Lučenská, Rimavská a Košická kotlina. Tiež v Krupinskej planine, Malej Fatre, Malých Karpatoch, Pohronskom Inovci, Revúckej vrchovine, Tribči, Slanských, Štiavnických Vihorlatských a Volovských vrchoch. Vytvára ho dub zimný, buk lesný, borovica lesná, breza previsnutá, v podraste sú typické metluška krivolaká, vres obyčajný, kostrava ovčia, chlpaňa hájna, kručinka nemecká a farbiarska.
Sucho a kyslomilné dubové lesy - časť B
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls3.5.2 Sucho a kyslomilné dubové lesy - časť B, patriaci do prioritného európsky významného biotopu 91I0 Eurosibírske dubové lesy na spraši a piesku.
Vyskytuje sa na juhozápade Slovenska od 250 v troch orografických celkoch, v Malých Karpatoch, Tribči a Považskom Inovci. Vytvárajú ho dubiny nízkeho vzrastu, dub zimný, buk lesný, breza previsnutá s typickou kručinkou chlpatou, kostravou ovčou a chlpaňou hájnou v podraste.
Odars
Odars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elektráreň Nováky
náhľad|300 metrov vysoký komín elektrárne v Novákoch. 3. najvyššia stavba na Slovensku. náhľad|Pohľad zo [[Zemianske Kostoľany|Zemianskych Kostolian]]
Elektráreň Nováky (skr. ENO) je tepelná elektráreň na Slovensku. Prevádzkuje ju spoločnosť Slovenské elektrárne, a.s. Závod sa nachádza v katastri obce Zemianske Kostoľany v blízkosti nováckych uhoľných baní v okrese Prievidza. Elektráreň spaľuje hnedé uhlie vyťažené na Slovensku. Okrem výroby elektrickej energie zabezpečujú Elektrárne Nováky aj dodávku horúcej vody na vykurovanie miest Prievidza, Nováky a obce Zemianske Kostoľany. Závod dodáva aj teplo vo forme pary okolitým priemyselným podnikom.
Charakteristika
Elektrárne pracujú v elektrizačnej sústave v základnom a pološpičkovom režime. Svojím inštalovaným výkonom 266 MWe predstavujú približne 6 % inštalovaného výkonu akciovej spoločnosti Slovenské elektrárne. ENO tvoria dve prevádzky:
Elektráreň ENO A
Na prevádzke ENO A je fluidný kotol s výkonom 125 ton pary za hodinu. Od roku 2011 sa v ňom spoluspaľuje uhlie a drevná štiepka. Dva turbogenerátory TG 11 a TG 12 majú výkon 46 MW (28 a 18 MW). Okrem výroby elektrickej energie ENO A zabezpečuje aj dodávky tepla pre región Hornej Nitry.V roku 2013 bol vyradený TG 3 s výkonom 32 MW.
Elektráreň ENO B
ENO B má 2 bloky s výkonom 2 × 110 MW, tvoria ho samostatné kotly, turbíny, generátory a ich príslušenstvo. Spaľujú najmä lignit a hnedé uhlie. Bloky č. 3 a č. 4 boli k 31. decembru 2015 odstavené. Celkový inštalovaný výkon elektrárne tým klesol zo 486 MW na súčasných 266 MW.
== Dejiny ==
Diskusie o uzavretí elektrárne
Prebiehajú diskusie o ďalšej budúcnosti elektrárne Nováky po očakávanom spustení do prevádzky tretieho a štvrtého bloku AE Mochovce s inštalovaným výkonom 2 x 471 MW. Kritici tvrdia, že v dobe boja proti klimatickým zmenám je neekologické, že zatiaľ čo Paroplynová elektráreň v Malženiciach je nevyužívaná a zakonzervovaná od 1. októbra 2013, neekologická Elektráreň Nováky beží na plné obrátky. Inštalovaný výkon PPC Malženice je 430 MW, ročne by mohla vyrobiť 3 TWh elektrickej energie. Takže nie je pravda, že po uzatvorení Elektrárne Nováky s inštalovaným výkonom 266 MW skolabuje naša elektrizačná prenosová sústava alebo že na Slovensku bude nedostatok elektrickej energie. Transformovňa 400/110 kV v Bystričanoch bude dokončená už v roku 2021.
Výroba tepla z uhlia Slovenskými elektrárňami by mala skončiť v roku 2022.
Nový zdroj tepla
Po uzatvorení tepelnej elektrárne v Novákoch by sa malo teplo pre Prievidzu, Nováky a Zemianske Kostoľany vyrábať v novej teplárni vybudovanej v areáli ENO ako palivo by sa malo používať v prvej etape biomasa spolu so zemným plynom a v druhej etape na energetickom zhodnocovaní triedeného komunálneho odpadu. S výrobou elektrickej energie sa už nepočíta, maximálne na vlastnú spotrebu. Túto tepláreň by mali prevádzkovať Slovenské elektrárne. O návrhu sa musí rozhodnúť do konca roku 2020, keďže padlo rozhodnutie o uzatvorení elektrárne do konca roku 2023 a aby bolo po 1. januári 2024 zabezpečené vykurovanie Prievidze, Novák a Zemianskych Kostolian. Týmto projektom sa počíta so znížením emisií CO2 o 99%. S konkurenčným návrhom nedávno prišli Hornonitrianske bane Prievidza, avšak v ich riešení vykurovania sa nepočíta s vykurovaním Novák a Zemianskych Kostolian. Ich návrh projektu je v súčasnosti (2020) v štádiu posudzovania. Banícky návrh riešenia spočíva v spaľovaní biomasy v existujúcich kotloch spolu s jedným plynovým kotlom. Slovenské elektrárne dostali koncom novembra 2020 od Ministerstva hospodárstva SR osvedčenie o súlade investičného zámeru s dlhodobou koncepciou energetickej politiky. Bez spomínaného osvedčenia nemôže investor začať s výstavbou energetického zdroja či infraštruktúry. Nový novácky zdroj by mal mať podľa osvedčenia tepelný výkon 71 megawattov.
Svätý Ivo
Svätý Ivo môže byť:
Muddy Waters
McKinley Morganfield (*4. apríl 1913 - †30. apríl 1983), známy pod umeleckým menom Muddy Waters,  bol bluesový spevák, skladateľ a hudobník, ktorý býva často označovaný za „otca moderného chicágskeho blues“ a dôležitú postavu povojnovej bluesovej scény.
Muddy Waters vyrastal v kolónii Stovall, ktorá sa nachádza v blízkosti mesta Clarksdale v štáte Mississippi. Od sedemnástich rokov hrával na harmonike a gitare bluesové piesne lokálnych umelcov, akým bol Son House, či Robert Johnson. V roku 1941 jeho spev pre Kongresovú knižnicu Spojených štátov nahral americký muzikológ a folklorista, Alan Lomax. V roku 1943 sa Waters presťahoval do Chicaga, kde sa stal profesionálnym hudobníkom. V roku 1946 nahral svoje prvé piesne pre Columbia Records, potom pre inú novú značku Aristocrat Records, ktorú založili bratia Leonard a Phill Chessovci. Začiatkom 50. rokov nahrával niektoré bluesové klasiky spolu Muddy Waters a jeho skupina: Little Walter Jacobs na harmoniku, Jimmy Rogers na gitaru, Elga Edmonds (známy aj ako Elgin Evans) na bicie nástroje a Otis Spann na klavír. Na base ich niekedy sprevádzal aj skladateľ Willie Dixon. Medzi piesňami boli aj „Hoochie Coochie Man“, „I Just Want to Make Love to You“ a „I'm Ready“. V roku 1958 vzbudili záujem o černošskú bluesovú hudbu aj svojimi vystúpeniami v Spojenom kráľovstve. Watersove vystúpenie na podujatí Newport Jazz Festival v roku 1960 nahrali a dali na jeho prvom koncertnom albume At Newport 1960.
Britská hudobná skupina The Rolling Stones si zvolila svoje meno podľa Watersovej piesni z roku 1950, nazvanej „Rollin' Stone“. Gitarová legenda, Jimi Hendrix, hovorieval, že „prvým gitaristom, ktorého poznal bol Muddy Waters. Potom, ako ho vraj počul, vydesil sa na smrť.“ Na svoj debutový album, Fresh Cream, skupina Cream nahrala coververziu Watersovej piesne „Rollin' and Tumblin'“. Eric Clapton hovoril, že bol v detstve veľkým fanúšikom Muddyho Watersa a jeho hudba ovplyvnila Ericovu hudobnú kariéru. Pieseň „Rollin' and Tumblin'“ neskôr na Monterey Pop Festivale zahrali aj Canned Heat a na svojom albume,Modern Times, ju má aj Bob Dylan. Jeden z najväčších hitov skupiny Led Zeppelin, „Whole Lotta Love“, čerpá inšpiráciu z Watersovho hitu „You Need Love“ (napísal ju Willie Dixon). Skladbu „Hoochie Coochie Man“ nahrali skupiny Allman Brothers Band, Humble Pie, Steppenwolf, Supertramp a Fear). V roku 1993 Paul Rodgers Gary Moore, Brian May a Jeff Beck vydali kompiláciu Muddy Water Blues: A Tribute to Muddy Waters, ktorá obsahuje piesne „Louisiana Blues“, „Rollin' Stone“, „(I'm your) Hoochie Coochie Man“ a „I'm Ready“. Za svoj vzor Muddyho Watersa označuje aj gitarista AC/DC, Angus Young. Názov piesne „You Shook Me All Night Long“ od AC/DC, pochádza z textu Watersovej nahrávky „You Shook Me“, ktorú napísali Willie Dixon a J. B. Lenoir. Túto pieseň nahral v roku 1962 spolu s Watersovým spevom na svoj album Earl Hooker a aj Led Zeppelin ju majú na svojom debutovom albume.
Rock and Roll Hall of Fame
V zozname 50 piesní, ktoré fromovali rokenrol má rokenrolová sieň slávy štyri nahrávky od Muddyho Watersa.
Moncale
Moncale je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jens Stoltenberg
Jens Stoltenberg (* 16. marec 1959, Oslo, Nórsko) je generálny tajomník NATO, nórsky ekonóm, politik a bývalý predseda Nórskej strany práce.
Vyštudoval Univerzitu v Oslo, kde spoznal svoju manželku Ingrid Schulerud, ktorá je diplomatka. Majú spolu dve deti. Pochádza z rodiny politikov, jeho otec bol Thorvald Stoltenberg, prominentný nórsky politik a bývalý minister zahraničných vecí; matka Karin Stoltenbergová, ktorá pracovala vo funkcii štátnej tajomníčky na ministerstve obchodu a dopravy a na ministerstve priemyslu. Jeho teta z matkinej strany bola manželka bývalého ministra zahraničných vecí Jørgena Holsta.
V roku 2011 získal Cenu Nadácie Organizácie spojených národov za globálnu zmenu, ktorou ho ocenili za mimoriadnu snahu o splnenie rozvojových cieľov tisícročia a prínos nových nápadov v riešení globálnych problémov.
Spojenci NATO predĺžili po piatich rokoch jeho funkčné obdobie vo funkcii generálneho tajomníka o ďalšie dva roky, do 30. septembra 2022.
Štúdium
Jens Stoltenberg navštevoval základnú školu Oslo Waldorf School a vyššiu strednú školu Oslo Cathedral School. Povinnú vojenskú službu absolvoval v tréningovom centre pechoty vo vojenskom tábore Evjemoen v Aust-Agder. Od mladosti bol politicky angažovaný. V roku 1972 sa zapojil do protestov proti americkej vojenskej účasti vo Vietname. Po službe v armáde sa prihlásil na Univerzitu v Oslo, kde promoval v roku 1987 s titulom cand.oecon z ekonómie. Témou jeho dizertačnej práce bolo Makroekonomické plánovanie v neistote. Empirická analýza.
Kariéra
Od roku 1981, teda od svojich 20 rokov, pracoval na čiastočný úväzok v novinách Arbeiderbladet. V rokoch 1985 až 1989 bol lídrom Ligy pracujúcej mládeže. V nasledujúcich rokoch bol výkonným riaditeľom Statistics Norway, Nórskej inštitúcie, ktorá vytvára oficiálne štatistiky. V tomto období tiež na čiastočný úväzok vyučoval na univerzite v Oslo a do roku 1992 bol lídrom Labouristickej strany v Oslo.
Politická kariéra
Do parlamentu bol prvýkrát zvolený v roku 1993 za Labouristickú stranu vo volebnom obvode Oslo. Od roku 1993 do roku 1996 bol ministrom priemyslu až do odstúpenia premiérky Gro Harlem Brundtlandovej v roku 1997. Ministrom financií sa stal v roku 1996 a bol ním do roku 1997.
Prvýkrát sa stal nórskym premiérom 17. marca 2000, a bol ním do 19. októbra 2001. Druhý krát do funkcie premiéra Nórska nastúpil 17. októbra 2005, keď jeho strana dosiahla vo voľbách výrazný úspech, a bol ním do 16. októbra 2013. 22. júla 2011 krajina zažila útok pravicového radikála Andersa Breivika v hlavnom meste Oslo a na ostrove Utøya, kde zavraždil 69 ľudí v letnom tábore mládežníckej organizácie Nórskej strany práce.
Počas predsedníctva vo vláde zvyšoval výdavky na obranu, čo je dôvod toho, že Nórsko je dnes jeden zo spojencov s najvyššími nákladmi na obranu na obyvateľa. Prispel tiež k transformácii nórskych ozbrojených síl sústredením sa na najmodernejšiu výbavu. Pod jeho vedením vláda nasadila nórskych vojakov do rôznych operácií NATO.
V roku 2013 bol opäť koaličným kandidátom na premiéra. Koalícií sa však nepodarilo získať väčšinu v parlamente napriek tomu, že Labouristická strana zostala najúspešnejšou v Nórsku. Jens Stoltenberg sa vrátil do parlamentu, kde bol parlamentným lídrom Labouristickej strany a členom Stáleho výboru pre zahraničné veci a obranu.
V bezpečnostnej politike preferuje zvýšené vojenské výdavky a dialóg.
Environmentalizmus a klimatické zmeny
Jens Stoltenberg sa počas svojej kariéry zaoberal mnohými environmentálnymi témami. Jeho vláda sa napríklad venovala zachovaniu dažďového pralesa s cieľom viazať oxid uhličitý a znižovať emisie skleníkových plynov, na čo v roku 2007 získala 3 miliardy NOK ročne. Tento návrh podporila aj opozícia a vznikla dlhodobá dohoda na ochranu lesov.
Považoval zavedenie medzinárodných dohôd o globálnych daniach alebo kvótach za najúčinnejšie prostriedky na zníženie emisií skleníkových plynov. Na konferencii OSN o klimatických zmenách v roku 2009 si návrh o ochrane dažďových pralesov, ktorý predložil s brazílskym prezidentom Luizom Ináciom Lula da Silva získal podporu aj vtedajšieho prezidenta Spojených štátov Baracka Obamu.
Vakcinácie
Jens Stoltenberg je obhajca toho, aby boli celosvetovo všetky deti očkované proti infekčným chorobám. Prvý prejav, ktorý predniesol počas svojho druhého funkčného obdobia predsedu vlády bol počas nórskych "farmaceutických dní" v roku 2005 pod názvom "Očkovanie proti chudobe". Od roku 2002 do roku 2005 bol riaditeľom Svetovej aliancie pre vakcíny a imunizáciu (GAVI) a v roku 2005 získal Cenu za zdravie detí.
Vo svojom novoročnom príhovore 1. januára 2013 povedal o očkovaní detí na celom svete, že je to jeho osobná srdcová záležitosť.
"'Malé pichnutia dávajú miliónom detí dar života. Jednoduché lieky môžu zachrániť ich matky. Skutočnosť, že je možné zachrániť všetky životy týchto matiek a detí, je, podľa mňa zázrakom tejto doby.'"Medzinárodná iniciatíva GAVI vedená Nórskom, podporovaná Spojeným kráľovstvom a Nadáciou Billa a Melindy Gatesových dostala do roku 2015 za svoju prácu proti detskej úmrtnosti viac než 3,7 miliardy amerických dolárov. Jens Stoltenberg bol jedným z kľúčových ľudí a hnacou silou tejto iniciatívy a zdôraznil, že ide o dôležitý príspevok, ktorý má zachrániť 9 miliónov detí pred smrťou na najbežnejšie detské choroby.
Generálny tajomník NATO
Dňa 28. marca 2014 Severoatlantická rada NATO vymenovala Jensa Stoltenberga za nástupcu Andersa Fogha Rasmussena, 13. generálneho tajomníka NATO a predsedu rady s účinnosťou od 1. októbra 2014. Nemecká kancelárka Angela Merkelová prevzala iniciatívu a vymenovala Jensa Stoltenberga za generálneho tajomníka, pričom najprv získala podporu v Spojených štátoch, potom v Spojenom kráľovstve a potom vo všetkých ostatných členských štátoch.
Vo februári 2023 sa Stoltenberg vyjadril, že nepožiada o ďalšie predĺženie mandátu a je pripravený ukončiť ho koncom roka. Mandát mu vyprší 30. septembra 2023.
Jens Stoltenberg je silným zástancom posilnenej transatlantickej spolupráce.
Peruštica (mesto)
Peruštica (🇧🇬) je mesto     (od roku 1969)  ležiace v južnom Bulharsku v Plovdivskej oblasti, pričom je centrom a jediným sídlom rovnomenného okresu.
Poloha
Peruštica leží na okraji Hornotráckej nížiny na severnom úpätí západorodopského  horského chrbta Černatica (🇧🇬)  v nadmorskej výške približne. Nachádza sa 23 kilometrov juhozápadne od Plovdivu. Priama vzdušná vzdialenosť od hlavného mesta Sofia je 123,3 km.
Dejiny
Územie mesta je obývané nepretržite už od obdobia staroveku, čo dokazujú archeologické nálezy ako z obdobia Trákov, tak z obdobia Starovekého Ríma a stredoveku. V období bulharského národného obrodenia bola Peruštica významným osvetovým obrodeneckým strediskom. Peruštica je známa ako staré revolučné sídlo so slávnou účasťou v Aprílovom povstaní. Revolučný výbor bol v meste založený priamo Vasilom Levským a obyvatelia Peruštice sa v povstaní zúčastnili masovo. Po potlačení povstania však bolo mesto vypálené a stovky preživších obyvateľov, vrátane vodcov povstania, bolo ubitých. Obyvatelia Peruštice sa aktívne účastnili aj Septembrového povstania v roku 1923 a v priebehu druhej svetovej vojny sa z miestnych obyvateľov rekrutovalo množstvo partizánov pôsobiacich v antifašistickom odboji v rokoch 19411944. V roku 1959 bola k Peruštici pripojená neďaleká dedina Pastuša (🇧🇬), ktorá je aj v súčasnosti oddelene ležiacou štvrťou dnešného mesta. V roku 1969 získala Peruštica štatút mesta a v roku 1998 sa stala administratívnym centrom novovzniknutého okresu.
Hospodárstvo
Mesto je predovšetkým významnym ovocinárskym a vinárskym centrom centrálneho južného Bulharska. Významný je aj chov hospodárskych zvierat, pestovanie zeleniny a citrusov v oranžériách. Okrem to je Peruštica známa výrobou elektrických spotrebičov a konzervárskym priemyslom.
Pamiatky a zaujímavosti
Najvýznamnejšou pamiatkoou je tzv. historický chrám svätého Michala archanjela, z roku 1848 v ktorom bolo v priebehu aprílového povstania v roku 1878 zabitých 347 bulharských obyvateľov mesta. Dalšími významnými pamiatkami sú Chrám svätého Atanáza, alebo Danovova škola ležiaca blízko pri chráme svätého Michala. V meste sa taktiež nachádza historické múzeum, budova komunitného centra „Prosveta“ a viacero pamätníkov.
Južne od mesta sa nachádzajú zvyšky pevnosti Peristica. Severovýchodne od Peruštice, medzi mestom a oddelene ležiacou štvrťou Pastuša sa nachádza významná pamiatka v podobe zvyškov ranokresťanského tzv. Červeného chrámu. Na pahorku  Vlasevica (🇧🇬)  nad mestom sa nachádza hojne navštevovaný tzv. Pamätník troch pokolení    a v blízkosti neho menší Pamätník zabitých parlamentárov.
Horský turizmus
Peruštica je dôležitým centrom s možnosťami ubytovania pre turistov v tejto časti pohoria Rodopy. Je východzím bodom pre výstup k horským chatám Vărchovărch (🇧🇬) a Brianovštica (🇧🇬), ktoré ležia južne od mesta.
Infraštruktúra
Mesto má pravidelné autobusové spojenie s mestami Plovdiv a Stambolijski. Autobusy sú jediná forma verejného dopravného spojenia s mestom. Najbližšia železničná stanica sa nachádza v meste Stambolijski.
Oô
Oô je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monte (Haute-Corse)
Monte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam starostov Znojma
Toto je zoznam starostov mesta Znojmo (vrátane iných najvyšších predstaviteľov tohto mesta v iných historických obdobiach, ako predsedovia Miestnych národných výborov (MNV) a Mestských národných výborov (MeNV)).
Ondes
Ondes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Salzburské rokovania
Salzburské rokovania (iné názvy: salzburské porady, salzburský diktát; 🇩🇪) je označenie samitu delegácie Slovenskej republiky (v počiatočnom zložení Jozef Tiso, Vojtech Tuka, Alexander Mach, Matúš Černák a Ferdinand Ďurčanský) s vrchnými predstaviteľmi nacistického Nemecka, najskôr s ministrom zahraničných vecí Joachimom von Ribbentropom v Salzburgu a následne s kancelárom a vodcom Adolfom Hitlerom v jeho horskom letnom sídle Berghof. Obe stretnutia sa uskutočnili 28. júla 1940. Ich priebeh a výsledky znamenali výrazný nemecký zásah do vnútropolitických pomerov Slovenska, ktorý bol reakciou najmä na oslabenie pronacistického radikálneho krídla Hlinkovej slovenskej ľudovej strany – Strany slovenskej národnej jednoty (HSĽS) na čele s V. Tukom a A. Machom. Výsledkom salzburských rokovaní bola rekonštrukcia vlády (V. Tuka sa stal ministrom zahraničných vecí, A. Mach ministrom vnútra) a politické zmeny na osoh radikálov v HSĽS a v prospech posilnenia nemeckého vplyvu na Slovensku (príchod beráterov ap.).
Montegrosso
Montegrosso je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Paragraf 58 (RSFSR)
Paragraf 58 (po rusky: 58-я статья) bol paragraf Trestného zákona RSFSR z roku 1922 v znení neskorších predpisov z roku 1926, v Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republike, ktorý bol zavedený 25. februára 1927. Paragraf bol používaný za Stalinovej éry, zrušený v roku 1961. Podobné články boli uvedené v trestnom zákonníku iných republík ZSSR. Napr. v Trestnom zákone Ukrajinskej SSR mu zodpovedal článok 54.
Montegrosso
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Paragraf 58 (RSFSR)
Paragraf 58 slúžil najmä na odsúdenie tzv. kontrarevolucionárov, kritikov a/alebo povstalcov proti sovietskej vláde. Z kontrarevolučnej činnosti boli v druhej polovici 30. rokov v ZSSR obvinené desiatky tisíc nevinných ľudí. Paragraf pozostával zo 14 bodov. Odsúdených na základe paragrafu 58 volali päťdesiatosmičkári, alebo v gulagoch ľudovo fašisti.
Montegrosso
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paragraf 58 (RSFSR)
Obsah paragrafu
Podľa prvého bodu paragrafu 58 má byť odsúdený každý kontrarevolucionár, ktorý sa snaží oslabiť komunistikú vládu. V roku 1934 bol bod rozšírený podbodmi 1/a (odsúdenie na desať rokov väzenia), 1/b (činy, ktoré škodia sovietskemu vojsku, sa trestá zastrelením), 1/c a 1/d. Podľa týchto bodov boli odsúdení vlastizradcovia, respektíve ľudia, ktorí sa podľa názoru vyšetrovateľov mali pokúsiť o vyvolanie kontrarevolúcie. Paragraf 58/1 silno súvisel s pargarfom 19 trestného zákonníka, podľa ktorého ľudí odsudzovali na základe prípravy vlastizrady. Podľa Solženicyna tieto odhady boli niekedy naschvál nepresné.
Podľa tretieho bodu boli trestaní občania, ktorí pomáhali krajine alebo štátu, s ktorou bol Sovietsky zväz vo vojne.
Štvrtý bod trestal každého, kto podporoval svetovú buržoáziu, respektíve opustil ZSSR bez poverenia alebo dostatočného odôvodnenia. Trestom bolo zastrelenie, alebo za poľahčujúcich okolností 10 rokov odňatia slobody, respektíve pobytu v koncentračnom tábore.
Piaty bod trestal ľudí, ktorí nahovárali inú krajinu, aby vyhlásila vojnu Sovietskemu zväzu.
Podľa tohto bodu trestali ľudí za záškodníctvo a podkopávanie priemyslu, transportu, hospodárstva, družstevníctva a štátnych financií ZSSR.
Podľa ôsmeho bodu odsudzovali teroristov a vrahov. V prípade vraždy bol paragraf 58-8 použitý len ak sa jednalo o vraždu straníka. Ak bol zavraždený nestraník, tak sa udeľoval paragraf 136. Aj v prípade vyhrážok, ktoré boli smerované na adresu straníka, sa udeloval paragraf 58-8.
Podľa tohto bodu boli odsúdení občania RSFSR, ktorí niečo zničili či už úmyselne, alebo nie. Trestal sa ním aj neúspech v práci, ktorí poškodil hospodárstvo ZSSR.
Za nesúhlas s komunistickou vládou, šírenie poplašnej správy, ohováranie vlády alebo korešpondenciu sa udeľoval paragraf 58-10.
Jedenásty bod bol doplnkom k hociktorému inému bodu z paragrafu 58, teda nemal osobitný obsah. Ak sa jednalo o plánovanú alebo organizovanú kontrarevolučnú činnosť, či povstanie, tak sa udeľoval paragraf 58-11.
Dvanásty bod trestal ľudí, ktorí neudali zločin, o ktorom uskutočnení alebo plánovaní vedeli.
Podľa trinásteho bodu sa odsudzovali ľudia, ktorí slúžili cárskej tajnej polícii.
Štrnásty bod trestal vedomé neplnenie povinností, alebo ich zanedbávanie.
Indonézske národné futbalové mužstvo
Indonézske národné futbalové mužstvo reprezentuje Indonéziu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1930. Indonézia sa raz predstavila na Majstrovstvách sveta vo futbale a to na MS 1938 pod názvom krajiny Holandská Východná India. Na turnaji skončili hneď v prvom kole po prehre s Maďarskom (0:6). Na Majstrovstvách Ázie vo futbale sa predstavili štyrikrát vo všetkých prípadoch skončili v skupine. V roku 2007 spolu s Thajskom, Vietnamom a Malajziou hostili Majstrovstvá Ázie vo futbale 2007.
Dom Ovanesa Stepaňana
Dom Ovanesa Stepaňana, Dom televízie  je obrodenecký meštiansky dom nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu. Patrí medzi kultúrne pamiatky v Plovdive, ktoré boli vybrané pre digitalizáciu v rámci projektu, ktorý bol spolufinancovaný Európskou úniou.
Lokalita
Dom Ovanesa Stepaňana leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „D-r Konstantin Stoilov“ (, doslova ulica Doktora Konstantina Stoilova) č. 56. Miesto bolo súčasťou starej plovdivskej arménskej štvrti.
Dejiny
Dom bol postavený na prelome 18. a 19. storočia. V roku 1995 získala budova štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995, pričom ako dôvod ochrany bola stanovená architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Кăštata na Ovanes Stepaňan (, doslova Dom Ovanesa Stepaňana).
Prešovský obchvat
Prešovský obchvat sa bude skladať z 3 častí. Obchvatom budú po dokončení viesť časti ciest D1 a R4. Celý obchvat by mal byť sprejazdnený najskôr v roku 2027. Prešovský obchvat by mal obsahovať spolu 39 mostov (18 na D1, 9 na 1. etape R4 a 12 na 2. etape R4) a 3 tunely (na D1 tunel Prešov, na R4 tunely Bikoš a Okruhliak).
Prešovský obchvat sa skladá z 3 častí:
Juhozápadný obchvat
Zo západnej strany obchvat začína v diaľničnej križovatke Prešov-západ, pozostavajúcej z 11 mostných objektov. Koniec úseku je v mimoúrovňovej križovatke Prešov-juh.
Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy
náhľad|Nemecko, Spandauer Forst Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy alebo Vlhké acidofilné brezové dúbravy sú typom dubových a zmiešaných dubových lesov vyskytujúcich sa na vlhších stanovištiach nížin a pahorkatín. Podľa smernici Európskej únie o biotopoch sú Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy európsky významný biotop s kódom 9190. Pre európsky významné biotopy sa vyhlasujú v každej krajine Európskej únie v rámci siete Natura 2000 územia európskeho významu.
Prešovský obchvat
Severný obchvat
thumb|vľavo|Tunel Bikoš vo výstavbe Severná časť obchvatu Prešova s dĺžkou 14,5 km bola rozdelená na dve etapy. 1.etapa, spájajúcu D1 a cestu I/68 je vo výstavbe od júla 2019 s termínom dokončenia v septembri 2023.
Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy
Vytvára ho najmä dub letný, breza previsnutá a biela, vyskytuje sa tiež dub zimný, topol osikový, primiešava sa aj borovica lesná, typická je krušina jelšová a v podraste bezkolenec trsťovníkovitý.
Výskyt a stav na Slovensku
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls3.6 Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy (klasifikačná jednotka Ls3 Dubové a zmiešané dubové lesy), biotopy Rašeliniskové breziny a boriny (2117100) - časť a Subkontinentálne kyslé lesy dubové (2115100) - časť, je súčasne rovnomenný európsky významný biotop 9190 Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy.
Prešovský obchvat
Priebeh I. etapy výstavby
I. etapa by mala byť otvorená v roku 2023.
Vlhko- a kyslomilné brezovo-dubové lesy
Výskyt a stav na Slovensku
Na Slovensku sa vyskytuje na ploche približne na Borskej nížine a v 16 územiach európskeho významu.
Prešovský obchvat
Západný obchvat
Západný obchvat bol otvorený 28. októbra 2021, o 20:19.
Šimka
Šimka je slovenské a české priezvisko odvodené od mena Šimon. Na Slovensku je najčastejšie v obci Diviaky nad Nitricou (okres Prievidza), v Česku v meste Moravské Budějovice.
Lipovo-javorové sutinové lesy
náhľad|[[Harz (pohorie)|pohorie Harz, Bodetal, Nemecko]] Lipovo-javorové sutinové lesy typom lesov vyskytujúcich sa na prudkých svahoch a roklinách od 150. Podľa smernice Európskej únie o biotopoch je to súčasne rovnomenný prioritný európsky významný biotop s kódom 9180. Pre európsky významné biotopy sa vyhlasujú v každej krajine Európskej únie v rámci siete Natura 2000 územia európskeho významu.
Vytvárajú ho najmä typické lipa malolistá a veľkolistá, jaseň štíhly, javor mliečny a horský. Ďalšie dreviny môžu byť jedľa, smrek i tis, z listnatých druhov hrab, buk i dub zimný. V podraste sú typické druhy bažanka trváca a mesačnica trváca.
Ore
Ore je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Palaminy
Palaminy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monticello
Monticello je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
H2S
H2S môže byť:
Paulhac (Haute-Garonne)
Paulhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jana Dubovcová
JUDr. Jana Dubovcová, rod. Verčíková (* 22. jún 1952, Žilina) je slovenská právnička, od 15. mája 2023 ministerka spravodlivosti SR v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora. V minulosti pôsobila ako sudkyňa, verejná ochrankyňa práv (ombudsmanka), poslankyňa Národnej rady SR.
Morosaglia
Morosaglia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jana Dubovcová
Životopis
V rokoch 19711977 absolvovala štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Morosaglia
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jana Dubovcová
Životopis
Kvôli kandidatúre do Národnej rady SR v roku 2010 rezignovala na funkciu sudkyne, predsedníčky senátu a predsedníčky okresného súdu. Počas jej kariéry v súdnictve Dubovcová získala Medzinárodnú cenu Svetovej banky Jill Gill's Memorial za prácu na zavedení náhodného prideľovania spisov sudcom a Súdneho manažmentu a optimalizáciu súdnej sústavy a taktiež najvyššie ocenenie Transparency International za anketu o korupcii na súde a zavádzanie programu náhodného výberu sudcu na všetky súdy.
Morosaglia
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jana Dubovcová
Životopis
28. marca 2012 vystriedala Pavla Kandráča na poste verejnej ochrankyne práv.
Verejná obhajkyňa práv
Na začiatku januára 2014 verejná obhajkyňa práv vyjadrila nesúhlas s policajným zásahom v osade Budulovská v Moldave nad Bodvou. Zásah prebehol v júni roku 2013 kedy, podľa dostupných informácií, zakročilo proti obyvateľom rómskej osady okolo šesťdesiat policajtov. Cieľom zásahu malo byť údajne zadržanie podozrivých osôb a predmetov pochádzajúcich z trestnej činnosti. Ako neadekvátne drastický tento zásah okrem ombudsmanky označili aj miestni obyvatelia a rôzne mimovládne organizácie.
Jana Dubovcová sa vo vyjadrení nesúhlasu obrátila aj na Úrad vlády. Avšak jej zásah bol podľa preméra Roberta Fica v nesúlade so zákonom o verejnom obhajcovi práv. K tejto záležitosti sa Dubovcová vyjadrila pre denník Pravda: „Nemohla som predstaviť svoj materiál. Na základe nesprávneho právneho výkladu a na základe toho, že si niekto neprečítal podrobne vyrozumenie, vláda rozhodla ešte pred rozpravou o tom, že som postupovala tak, že som materiál nemala predložiť na vládu.“
V januári 2014 sa obrátila ombudsmanka na Ústavný súd SR aj pre novelizovaný zákon o pomoci v hmotnej núdzi. Podľa jej vyjadrení má nový zákon zavádzať nútené práce a nepriamo diskriminovať hlavne príslušníkov marginalizovaných rómskych komunít. Hlavným problémom v tejto úprave je podľa nej to, že zákon nevychádza podstaty toho čo má upravovať. Sociálna dávka poskytuje sumu, ktorá má pokryť zabezpečenie základných životných podmienok. Podľa spornej novely dosahuje dávka v hmotnej núdzi 61,60 eura. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny v sprievodnej správe uvádza, že cieľom novely zákona o hmotnej núdzi je zníženie dlhodobého pasívneho zotrvávania ľudí v tomto záchrannom systéme. Ombudsmanka vidí ako problematický spôsob riešenia. Zákon sa snaží represívnou metódou predísť zneužitiu, avšak nerieši dávky ako uplatňovanie práva. Podľa Dubovcovej týmto zákon zasahuje do dôstojnosti človeka, ktorý je odkázaný na pomoc v hmotnej núdzi.
29. marca 2017 sa úradu ujala Dubovcovej nástupkyňa, Mária Patakyová.
Politické pôsobenie
V rokoch 20102012 pôsobila ako poslankyňa NR SR, zvolená na kandidátke SDKÚ-DS. V parlamente bola podpredsedníčkou Mandátového a imunitného výboru NR SR a overovateľkou Ústavnoprávneho výboru NR SR.
Koncom novembra 2019 oznámila, že prijala ponuku v parlamentných voľbách v roku 2020 bude kandidovať na 150. mieste kandidátky PS/SPOLU. Svoje miesto vysvetlila takto: „Chcem podporiť všetkých predo mnou, aby vedeli, že aj za nimi stoja ľudia, ktorí im veria a veria tomu, čo chcú presadiť.“
Ministerka spravodlivosti
12. mája 2023 prezidentka Zuzana Čaputová oznámila členov vlády Ľudovíta Ódora, Jana Dubovcová bola nominovaná na ministerku spravodlivosti.
Kambodžské národné futbalové mužstvo
Kambodžské národné futbalové mužstvo reprezentuje Kambodžu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1933. Kambodža sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa predstavili raz a to v roku 1972. Na turnaji skončili na štvrtom mieste.
Lauterbach
Lauterbach môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nesvady
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nesvady v okrese Komárno.
Schistosoma
Schistosoma je rod parazitických motolíc známych aj ako krvné motolice. U človeka spôsobujú schistozomózu, ktorú považuje Svetová zdravotnícka organizácia za druhé socioekonomicky najničivejšie parazitické ochorenie (po malárii) so stovkami miliónov infikovaných po celom svete.
Dospelé jedince parazitujú na krvných kapilárach buď v mezentérii alebo plexe močového mechúra, v závislosti od infikujúceho druhu. Medzi motolicami a ploskavcami sú jedinečné v tom, že sú to gonochoristy s výrazným sexuálnym dimorfizmom medzi samcami a samicami. Samica môže vyprodukovať denne až tisíc vajíčok, ktoré sa uvoľňujú močom alebo výkalmi (podľa infikujúceho druhu) a tieto potom infikujú sladkú vodu. Vajíčko sa vo vode vyvinie na larvu. Larva (miracídium) potom musí prejsť cez medzihostiteľa, slimáka. V slimákovi prejde viacerými larválnymi štádiami. Až ďalšie larválne štádium (furkocerkária) môže infikovať cicavce priamym preniknutím cez kožu, kde sa potom zmení na schistosomulu. Následne larva migruje v tele hostiteľa a o mesiac dospieva. Prežívajú 3 až 7 rokov, zriedkavo dlhšie.
Dospelé jedince zdieľajú všetky základné znaky radu Digenea. Majú základnú bilaterálnu symetriu, ústne a ventrálne prísavky, pokrytie tela syncytiálnou epidermou, uzavretú tráviacu sústavu pozostávajúcu z úst, pažeráka a bifurkačného slepého čreva; oblasť medzi tegumentom a tráviacou sústavou vyplnená voľnou sieťou mezodermových buniek a vylučovacím alebo osmoregulačným systémom založeným na plamienkových bunkách. Dospelé červy bývajú dlhé 10 – 20 mm (0,39–0,79 palca) a používajú globíny z hemoglobínu hostiteľa pre svoju vlastnú obehovú sústavu.
Podľa Svetovej zdravotníckej organizácie sa vyskytujú v týchto oblastiach (január 2017, v abecednom poradí): Afrika, Brazília, Kambodža, Karibik, Čína, Korzika, Indonézia, Laos, Stredný východ, Filipíny, Surinam a Venezuela. Od roku 1965 sa v Európe nevyskytli žiadne prípady, až kým nedošlo v roku 2013 k prepuknutiu ochorenia na Korzike.
Planckov vyžarovací zákon
náhľad|416x416bod|Planckov zákon pre rôzne hodnoty efektívnych teplôt a porovnanie s klasickou teóriou. Planckov vyžarovací zákon (alebo len Planckov zákon) opisuje závislosť intenzity vyžarovania absolútne čierneho telesa na frekvencii a teplote.
Zákon
Planckov zákon ako funkcia frekvencie žiarenia:
kde:
B  je intenzita vyžarovania,
Payssous
Payssous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Planckov vyžarovací zákon
Zákon
T   je efektívna teplota telesa,
h   je Planckova konštanta,
Payssous
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Planckov vyžarovací zákon
Zákon
c   je rýchlosť svetla,
kB  je Boltzmannova konštanta.
Zákon vieme upraviť na funkciu vlnovej dĺžky \lambda:
.
Planckov zákon je špeciálnym prípadom Boseho-Einsteinovho rozdelenia pre fotóny.
Stephanov-Boltzmanov zákon
Stefanov-Boltzmannov zákon vyjadruje svetelný tok telesa, tzn. celkový vyžiarený výkon telesa na jednotku plochy. Získame ho integrovaním Plackovho zákona:
kde F je svetelný tok absolútne čierneho telesa, T je jeho efektívna teplota a \sigma je Stephan Boltzmanova konštanta,. Stephan-Boltzmanov zákon má široké využitie v astrofyzike, napríklad na zisťovanie vzdialeností vzdialených céfeíd
Wienov posuvný zákon
Polohu maxima krivky Planckovho zákona popisuje Wienov zákon, ktorý hovorí, že súčin teploty a vlnovej dĺžky, ktorej teleso vyžaruje najviac je konštantný:
Stephan-Boltzmanov a Wienov zákon majú široké využitie v astrofyzike, napríklad na zisťovanie vzdialeností vzdialených galaxií pomocou pozorovania céfeíd.