cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Petra (Jordánsko)
Dejiny
Petru opustili poslední ľudia po druhom ničivom zemetrasení v 6. st. po Kr. Údolie upadalo postupne do zabudnutia. Stalo sa tajomstvom miestnych beduínov, ktorí existenciu skalného mesta starostlivo skrývali pred svetom.
Prvým Európanom (od čias križiackych výprav), ktorý uvidel Kráľovskú hrobku v Petre, bol v roku 1812 švajčiarsky bádateľ a cestovateľ Johann Ludwig Burckhardt, ktorý cestoval zo Sýrie do Egypta v prezlečení za Araba.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2013 – Štafeta mužov na 4 × 7,5 km
Majstrovstvá sveta v biatlone 2013 – Štafeta mužov na 4 × 7,5 km boli preteky štafiet mužov na MS v biatlone 2013 16. februára 2013. Na okruhu 4 x 7,5 km súťažilo 29 štátov.
Výsledky
Preteky začali o 15:15.
Večinovia
Večinovia (po latinsky vicinus, po rumunsky: vecini) je slovo odvodené z latinského jazyka a znamená sused. Večinovia patrili do základnej kategórie feudálne závislých roľníkov v moldavskom kniežatstve v období stredoveku v 16. storočí, ktorých úlohou bolo pracovať na panstve v prospech ich zemepána a panstva. Prvýkrát sa táto vrstva obyvateľov v moldavských dokumentoch spomína v roku 1519. Svojmu pánovi platili naturálny a peňažný obrok. Ich zemepáni ich mohli slobodne predávať, avšak iba s pôdou. V polovici 17. storočia boli celkom zbavení práva prechádzať od jedného feudála k druhému. Táto kategória obyvateľstva celkom zanikla v roku 1749, keď sa zlúčila s caranmi.
Robert Lynn Asprin
Robert Lynn Asprin (* 28. jún 1946, St. Johns, Michigan, USA† 22. máj 2008, New Orleans, Louisiana, USA) bol americký spisovateľ a editor science fiction a fantasy, známy najmä svojimi humoristickými knižnými sériami.
Životopis
Narodil sa Danielovi Dacanay Asprinovi a Margaret Lorraine Coon Asprinovej. Jeho otec bol mechanik, matka pracovala ako učiteľka na základnej škole. V rokoch 1964 – 1965 Asprin navštevoval Michiganskú univerzitu v Ann Arbor. Od roku 1965 až do polovice roku 1966 slúžil v Armáde Spojených štátov. V roku 1967 začal pracovať ako účtovník a postupne sa vypracoval až na kalkulanta v malej filiálke spoločnosti Xerox Corporation (1976). V tomto období stretol a 28. decembra 1968 sa oženil so svojou spolupracovníčkou Anne Brettovou. Manželstvo prinieslo dve deti (Annette Maria a Daniel Mather) a skončilo v roku 1978 rozvodom. Robert Asprin sa krátko nato znovu oženil so spisovateľkou Lynn Abbeyovou, s ktorou neskôr spoluredigoval viaceré knihy. Toto druhé manželstvo skončilo v roku 1993.
Bol človekom mnohých záujmov, ktorým sa venuje či venoval – bojové umenia, šerm, lukostreľba, streľba z pušky, akvaristika, vyšívanie, amatérske divadlo, hranie na gitare a ďalšie. Niektoré z týchto koníčkov zašli tak ďaleko, že ich vykonával ako vedľajšie zamestnanie – bol napríklad rozhodcom šermu a bojových umení (s krátkym obdobím vo funkcii divízneho viceprezidenta Amatérskej ligy šermu (orig. názov: Amateur Fencing League of America), pouličným muzikantom a organizátorom v Spoločnosti kreatívneho anachronizmu (orig.názov: Society for Creative Anachronism).
Zrod spisovateľa
V roku 1975 začal pracovať na svojom prvom sci-fi románe The Cold Cash War, ktorý vznikol ako následok rozhovoru s Gordnom Dicksonom. Román sa odohráva vo svete, kde sú vojny korporácií bežnou záležitosťou. Asprin ho predal vydavateľstvu St. Martin’s Press a po jeho vydaní v roku 1977 sa náhle stáva populárnym spisovateľom s početnými pochvalnými komentármi na svoju prvotinu. Keď sa s ním vydavateľ spojil s ponukou na druhý román, Asprin vyrukoval s rukopisom komediálnej fantasy, ktorú pôvodne nazval "The Demon and I (Demon a ja)". Vydavateľstvo však nechcelo zbytočne riskovať a naznačilo mu, že by sa nemal veľmi odchýliť od charakteru svojho prvého románu. Tak začala práca na The Bug Wars (Vojny hmyzu), diele, kde sa nevyskytuje jediná ľudská bytosť a pojednáva o vojne dvoch inteligentných, no človeku úplne cudzích civilizácii. Počas práce na románe ho oslovila spoločnosť Donning Publishing, ktorá sa ho spýtala, či by nemal niečo pre ich nové vydavateľstvo Starblaze. Asprin im ponúkol prácu, ktorú odmietli v St.Martin´s Press, a vydavateľstvo sa chopilo príležitosti. Názov sa zmenil na poslednú chvíľu a dielko je dnes známe ako prvá z kníh Mythickej série: Another Fine Myth. Hneď po vydaní sa stalo veľmi populárne a v roku 1978 preto Asprin odchádza zo svojho doterajšieho zamestnania a stáva sa spisovateľom na plný úväzok. Pracuje hlavne na svojej asi najúspešnejšej sérii humorných príbehov Aahza a Skeeva pod názvom "MythAdventures" (voľne preložené ako "Mythická séria"). Démon, ktorý stratil svoju magickú Silu a jeho ľudský učeň putujú po dimenziách a zažívajú rôzne dobrodružstvá pre slávu i (a hlavne) peniaze.
V nasledujúcich rokoch vytvoril a editoval (so svojou vtedajšou manželkou Lynn Abbeyovou) sériu Thieves World, ktorá sa odohráva, podobne ako jeho ďalšie diela, v svete paralelných dimenzii. Ako sa však postupne projekt rozrastal, stratil Asprin kontrolu nad viacerými jej autormi a celý cyklus skončil v anarchii. V roku 2002 ho Lynn Abbeyová znovu oživila románom Sanctuary.
V 90. rokoch 20. storočia vzniká nová Asprinova séria o "Phulovi" a jeho vojenskej rote skrachovancov a ich dobrodružstvách, ktoré sa do istej miery podobajú tým so Skeevom a Aahzom.
Prerušená kariéra
Koncom 90-tich rokov bola jeho spisovateľská kariéra z viacerých príčin náhle prerušená. Mali to na svedomí najmä vážne problémy s Americkým federálnym daňovým úradom (American federal tax agency) a Úradom pre daňové príjmy (IRS) pre údajné nezaplatenie daní z príjmov, konkrétne v súvislosti z jeho účinkovaním na viacerých sci-fi conoch. IRS dal vinkuláciu na jeho účty, čo znamenalo, že akýkoľvek jeho príjem bol presmerovaný priamo na účet úradu. Ak by za týchto okolností napísal a vydal knihu, všetky zisky z nej by boli automaticky zabavené.
Očividným spôsobom, ako tento "problém" obísť bolo pre Asprina vyradenie svojho mena z kníh, kde bol dovtedy "oficiálnym" spoluautorom. To je pravdepodobne dôvod, prečo séria o Phulovej rote a séria Time Scout pokračovali pod menami práve týchto spoluautorov (napr. Peter J. Heck a Linda Evansová). Podobná taktika bola použitá aj pri románe License Invoked (s Jody Lynn Nyeovou).
Do tretice sa na tomto prerušení podieľala situácia okolo spoločnosti Donning. Jej vydavateľská pobočka Starblaze, ktorá s ním mala uzavretý kontrakt a ktorá vydávala diely jeho Mythickej série v tvrdej väzbe, bola zatvorená. Samotný Donning ako celok prakticky zanikol, kúpený inou vydavateľskou spoločnosťou. Spoločnosť bola obvinená z právnych a finančných machinácií, a tak niekoľko ďalších rokov bol Asprin viazaný zmluvou na tvorbu kníh Mythickej série so spoločnosťou, ktorá už bola len prázdnou škrupinou, bez chuti robiť akékoľvek obchodné aktivity v tejto oblasti.
"Návrat kráľa"
Na sklonku svojho života žil a tvoril vo francúzskej štvrti New Orleans. Veľmi si cenil svoje súkromie – nemal svoju oficiálnu webovú stránku, a nebola známa ani jeho kontaktná mailová adresa.
Romány
Napísal a editoval viac ako 50 kníh.
Komixové knihy/Obrazové knižky
Komixy na motívy Mythickej série:
Série
Jody Lynn Nye prisľúbila na webe Mýtickej série, že napíše a vydá ďalšie dva nadväzujúce diely, prvý z nich je už na zozname vyššie.
V roku 2010 vyšla kolekcia Asprinových krátkych poviedok pod názvom Myth-Interpretations. Táto kniha obsahuje úvod o Róbertovi Asprinovi od vydavateľa Billa Fawcetta, 6 krátkych príbehov z Mýtickej edície – The Myth Adventures Proposal, Myth Adventures, Gleep's Tale, M.Y.T.H. Inc. Instructions, Mything in Dreamland, Myth-Trained, 2 príbehy z edície Svet zlodejov A Gift in Parting, To Guard the Guardians, a ďalej 11 poviedok súvisiacich väčšinou s niektorým z jeho ostatných diel, alebo úplne samostatné.
Diskografia
Hoci to nie je všeobecne známe, Robert Asprin je i autorom textov a tzv. filk hudby – folku s motívmi sci-fi a fantasy.
Shai Dorsai! (CD DR-10022D, antológia – 19. skladieb)
Powiat hrubieszowski
Powiat hrubieszowski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Žije tu 68066 obyvateľov (30.6.2007).
1695 Walbeck
1695 Walbeck je planétka s priemerom 21 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 15. októbra 1941.
Lonsdaleit
Lonsdaleit je minerál kryštalizujúci v hexagonálnej sústave, chemicky je to jedna z alotropických modifikácií uhlíka (C).
Vzhľad
Lonsdaleit je zvyčajne hnedej farby s odtieňmi do žltej, alebo tmavohnedej. Vytvára drobné kryštály (často pozorovateľné len v mikroskope) tvaru kocky. Väčšinou býva pomiešaný s diamantom.
Výskyt
Výskyt bol zaznamenaný v mieste dopadu meteoritov napr. Diablov kaňon v Arizone. Okrem meteoritického pôvodu sa vyskytuje aj v kimberlitických horninách a bol pripravený aj umelo pri výskume možnej syntézy umelých diamantov. Priemyselne využívaným náleziskom lonsdaleitu by mohol byť napríklad impaktný kráter Popigaj na Sibíri v Rusku (priemer ~100 km, vek 35,7 ± 0,2 (2σ) miliónom rokov, 7. najväčší impaktný kráter na Zemi), kde dopadol chondritový asteroid pravdepodobne na ložisko grafitu. Existujú tu dve využívané náleziská impaktných diamantov vhodných na priemyslové využitie - Skaľnoe (Скальное) a Udarnoe (Ударное), tretie nálezisko (odhalené v roku 2012) je utajované a geologický prieskum bol dočasne zmrazený. V priestore kráteru Popigaj sú ťažiteľné hlavne priemyslové diamanty, ale obsah lonsdaleitu je vysoký a zásoby priemyslových diamantov na známych náleziskách odhadujú rusi na "triliony karátov" (stovky tisíc ton!).
Synkopa
Synkopa môže byť:
Obnubilácia
Obnubilácia (z - stav bezvedomia) alebo nubilita je jedna z kvalitatívnych porúch vedomia.
Ide o náhlu stratu vedomia a jej náhly návrat - má záchvatovitý charakter, napr. pri epileptickom záchvate, v stave opilosti, patickom afekte. Má viacero foriem:
Sedmopočetníci
thumb|Svätí sedmopočetníci. Stenopis z chrámu Monastiera svätých archanjelov (známeho aj ako Sveti Naum) na brehu Ochridského jazera. thumb|Svätí sedmopočetníci. Stenopis z roku 1612 zo Slivničkého monastiera na brehu Prespanského jazera. thumb|Svätí sedmopočetníci a sv. Ján Kukuzel. Stenopis z Ardenice (Albánsko) z roku 1744.
(Svätí) Sedmopočetníci (gr. οι επτάριθμοι, csl. седмочисленници) (iné názvy: sedempočetníci, sedmočislenici, siedmi (slovanskí) svätí) je súhrnné označenie pre svätých Cyrila a Metoda a ich najvýznamnejších žiakov, svätých Gorazda, Klimenta (Ochridského), Nauma (Ochridského), Sávu a Angelára.
Zloženie skupiny
Najstarším prameňom, kde sa spomínajú piati najvýznamnejší žiaci sv. Cyrila a Metoda, je Život Klimenta (Ochridského) od svätého Teofylakta Ochridského. Na jednom mieste uvádza Gorazda, Klimenta, Nauma, Angelára a Sávu, na inom mieste Gorazda, Klimenta, Nauma, Angelára a Vavrinca. Niektorí bádatelia sa domnievajú, že Vavrinec (Laurentios/Lavrentij) a Sáva sú jedna a tá istá osoba a Sáva je Vavrincovo mníšske meno. Iní sa domnievajú, že ide o dve osoby. Otázka ostáva zatiaľ otvorená, všetky pramene, kde sa hovorí o sedmopočetníkoch, však medzi sedmopočetníkmi uvádzajú len sv. Sávu.
Keďže číslo sedem je v biblickom chápaní aj symbolom plnosti, úplnosti, dokonalosti, niektorí skupinu svätých sedmopočetníkov chápu tak, že symbolicky zahŕňa všetkých (svätých) učeníkov a spolupracovníkov sv. Cyrila a Metoda.
Vznik a rozšírenie úcty
thumb|Pamätník svätým sedmopočetníkom v Skopje. Jednotliví sedmopočetníci boli uctievaní ako svätci pomerne skoro po ich smrti, pri Cyrilovi a Metodovi sú doklady o ich úcte už z 9. storočia, pri Klimentovi z 10. storočia. Otázka ich spoločného uctievania ako sedmopočetníkov však ostáva otvorená. Niektorí vedci datujú vznik ich spoločnej úcty do 11.-13. storočia, iní až na prelom 17.-18. storočia. Prvý písomný doklad - po grécky napísaná služba (t.j. bohoslužobné texty na večiereň a utiereň) bola vytlačená na základe starších predlôh asi na začiatku 18. storočia v Benátkach. V tomto texte je aj prvý raz doložené použitie slova sedmopočetníci (οι επτάριθμοι) na označenie týchto svätých. Slovo sedmopočetníci pre týchto svätcov bolo použité najprv v gréčtine (οι επτάριθμοι), z gréčtiny bolo neskôr preložené do cirkevnej slovančiny (седмочисленници).
Spoločná úcta svätých sedmopočetníkov sa sformovala v Ochridskom arcibiskupstve (v rokoch 971-1767 autokefálne arcibiskupstvo, pod ktorého správu patrila značná časť Balkánu). V Ochride, resp. jeho okolí pôsobili a nakoniec aj zomreli sv. Kliment a sv. Naum (o Gorazdovi, Sávovi a Angelárovi nemáme presné informácie), preto boli vnímaní títo svätci ako miestni, a to nielen Slovanmi, ale aj Grékmi a Arumunmi. Na území Ochridského arcibiskupstva vznikli aj dve po grécky napísané služby (bohoslužobné texty na večiereň a utiereň) na ich počesť, jedna z nich bola neskôr preložená aj do cirkevnej slovančiny a čiastočne aj do slovenčiny. Dôležitými mestami, ktoré sú spojené s úctou svätých sedmopočetníkov je Berat (predtým Belograd), kde sú uložené údajné ostatky sv. Gorazda a Angelára, a tiež Moschopolis, kde bola vytlačená druhá grécka služba (bohoslužobné texty) na ich počesť. Ich úcta sa šírila sprvu najmä na Balkáne (na území dnešného Severného Macedónska, Bulharska, Srbska) a neskôr (v 20. storočí) aj medzi západnými a východnými Slovanmi.
Spoločné uctievanie sv. sedmopočetníkov a ich spoločné znázorňovanie je dnes rozšírené najmä u gréckokatolíkov a v pravoslávnej cirkvi najmä v Bulharsku a Macedónsku.
Ikony a ikonografia
Najstaršie spoločné vyobrazenie je stenopis z roku 1612 v Monastieri presvätej Bohorodičky na brehu Prespanského jazera v južnom Macedónsku. Z 18. storočia sa zachovalo viacero vyobrazení z územia dnešného Albánska, Macedónska a severovýchodného Grécka. V ikonografii sa rozlišuje viacero typov ikon s rozličnou kompozíciou, najznámejšie vyobrazenie je stenopis z chrámu Monastiera svätých archanjelov (známeho aj ako Sveti Naum) na brehu Ochridského jazera z roku 1806.
Na Slovensku sa vyobrazenie sv. sedmopočetníkov nachádza napr. v Kostole sv. Cyrila a Metoda v Poluvsí alebo v cerkvi v Sobranciach.
Chrámy
thumb|Chrám svätých sedmopočetníkov v Sofii. thumb|Gréckokatolícky chrám svätých sedmopočetníkov v Sobranciach. Chrámov zasvätených svätým sedmopočetníkom nie je veľa. Najznámejší chrám svätých sedmopočetníkov je v Sofii, posvätený bol 27. júla 1903. Na Slovensku sú im zasvätené dva chrámy - gréckokatolícky chrám v Sobranciach a pravoslávny chrám v Sukove.
Dátum sviatku
V minulosti bol sviatok svätých sedmopočetníkov slávený 26. novembra i 17. júla, v súčasnosti sa v slovanskom svete ustálil ako dátum sviatku 27. júl. Na tento dátum pripadá ich spoločný sviatok aj v kalendári Gréckokatolíckej aj Pravoslávnej cirkvi na Slovensku. V Rímskokatolíckej cirkvi pripadá na tento deň sviatok svätého Gorazda a spoločníkov.
Zaujímavosti
V roku 2000 vznikla na Slovensku Spoločnosť svätých sedmopočetníkov sídliaca v Bratislave.
Svätí sedmopočetníci sú patrónmi gréckokatolíckej farnosti v Prievidzi, ktorá vznikla v roku 2010.
Keďže svätí Cyril a Metod majú viacero sviatkov v byzantskom cirkevnom roku, v 20. storočí sa medzi južnými Slovanmi od skupiny svätých sedmopočetníkov odvodila skupina svätých päťpočetníkov (Gorazd, Kliment, Naum, Angelár a Sáva).
Modlitba
Tropár svätým sedmopočetníkom v slovenskom preklade (1. hlas):
Vencami chvály ovenčujme slávnych sedmopočetníkov, * ktorí zažiarili ako svetlá * a zvestovali nám trojjediného Boha, * Cyrila s Metodom, Klimenta, Nauma so Sávom a Gorazda s Angelárom* neotrasiteľné stĺpy slovanskej cirkvi, * Božím duchom naplnených bojovníkov nášho Slova, * ktorí odháňajú démonské učenie * a modlia sa ku Kristovi Bohu, ** aby našim dušiam daroval pokoj a veľké milosrdenstvo.
1. slovenská národná hokejová liga 1979/1980
1. slovenská národná hokejová liga 1979/1980 bola sedemnástou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako samostatná súťaž. Víťazom sa stalo družstvo Spartak ZŤS Dubnica nad Váhom, ktoré skončilo na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovalo. Vypadlo družstvo VTJ MEZ Michalovce. Nováčikom pre nasledujúcu sezónu sa stalo družstvo Dukla Trenčín B hrajúce v Topoľčanoch.
Sylvie Bodorová
Sylvie Bodorová (* 31. december 1954, České Budějovice, Česko) je česká skladateľka. Je autorkou celého radu orchestrálnych a koncertných skladieb, ale aj komorných diel a skladieb pre deti, ktoré sú hrané doma aj v zahraničí, komponuje na objednávku prestížnych zahraničných aj domácich telies a inštitúcií ako je MHF Pražské jaro, Smetanova Litomyšl, Warwick and Leamington Festival, Camerata Bern a ďalšie.
Životopis
Sylvie Bodorová je česká hudobná skladateľka. Mladosť prežila na Slovensku. Dcéra Arnošta Bodora (1924-1976), primára chirurgického oddelenia NsP v Žiari nad Hronom a lekárky reumatologického oddelenia NsP v Žiari nad Hronom. Jej matka pochádza z Čiech. V manželstve s Jiřím Štilcom, hudobným teoretikom, majú syna Mareka – dirigenta a husľového virtuóza.
Základy hudobného vzdelania dostala u žiarskej riaditeľky ĽŠU Zity Strnadovej-Parákovej. Po vyštudovaní konzervatória v Bratislave, JAMU v Brne a na pražskej HAMU sa usídlila v Prahe.
S novodobými technikami sa zoznámila na stážach v Taliansku (Siena), Poľsku (Gdansk) a Holandsku (Amsterdam). V deväťdesiatich rokoch pedagogicky pôsobila na univerzite v Cincinnati a na ďalších miestach v USA. V roku 1996 založila spolu s Lubošom Fišerom, Zdeňkom Lukášom a Otmarom Máchom skupinu Quattro, pôsobila v nadácii Ochranný svaz autorský a v umeleckej rade Národného divadla. Patrí k najvyhľadávanejším českým autorom, jej skladby sa presadili aj v zahraničí a hrali sa doslova na všetkých kontinentoch (i na Antarktíde).
V osemdesiatych rokoch napísala inštrumentálne koncerty: Tre canzoni da suonare pre gytaru a sláčiky, Pontem video pre organ, sláčiky a bicie a Plankty pre violu a symfonický orchester. V komornej tvorbe sa ujalo sláčikové kvarteto Terezín Ghetto Requiem s barytonovým sólom (1998) – znel vo Wigmore Hall, pri oslave „pádu Berlínskeho múru“ v Deutsche Oper, vo Warwicku, Coventry a inde. Hral sa aj v USA. Pre londýnske prevedenie vzniklo i sláčikové kvarteto Shofarot (2000).
Pre festival Pražské jaro napísala celovečerné oratórium Juda Maccabeus (2002) a pre jubileum festivalu Smetanova Litomyšl skomponovala rozsiahle oratórium Mojžiš (2008). Pre Pražskú komornú filharmóniu a Martina Kasíka napísala klavírny koncert Come d’accordo (2005). Významnou zahraničnou objednávkou bol zborový cyklus Amor tenet omnia (2007), ktorý bol uvedený v Luxembursku a vo Francúzsku. V septembri 2008 zaznela v premiére na festivale Dvořákovův
podzim ako "Karlovarská" predohra. Na objednávku Luxemburského veľvyslanectva v Prahe napísala v roku 2009 suitu Carmina lucemburgiana pre sláčiky. V roku 2009 vytvorila projekt z oblasti balkánskej a cigánskej hudby JA RA LAJ pre tenoristu Štefana Margitu, husle, violu, klarinet, harfu, bicie a sláčiky.
Často hrané sú aj jej piesňové cykly Sadaj slnko sadaj (pre Gabrielu Beňačkovou a Štefana Margitu) z roku 2006 a Ama me (2001).
Sylvie Bodorová dôkladne ovláda techniky tvorby dvadsiateho storočia, ktoré využíva vo svojej tvorbe spojením mnohých rôznorodých elementov, napr. heterofónia, kladie dôraz na témbrovú zložku, typické je časté užívanie balkánskych rytmov a vôbec je pre jej tvorbu charakteristická práca s parametrom metrorytmiky.
V jej tvorbe sa objavujú rôzne typy modality. Inšpirovala sa aj oblasťou cigánskej alebo židovskej hudby. Nachádza inšpiráciu aj v súčasnom prístupe k ľudovej východoeurópskej hudbe, ale i k ďalším segmentom súčasnej hudby.
Nubilita
Nubilita môže byť:
Powiat janowski
Powiat janowski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Žije tu 47709 obyvateľov (30.6.2007).
Hodinový uhol
Hodinový uhol v astronómii je definovaný ako rozdiel medzi aktuálnym hviezdnym časom a rektascenziou objektu.
Hodinový uhol teda vyjadruje, aký interval hviezdneho času uplynul odvtedy, čo bol objekt na lokálnom meridiáne. Je to aj uhlová vzdialenosť medzi objektom a meridiánom vyjadrená v hodinách, pričom 1 hodina = 15 stupňov.
Napríklad, ak hodinový uhol objektu je rovný 2,5 hodiny, prešiel lokálnym meridiánom pred 2 a pol hodinami a v súčasnosti je 37,5 stupňa západne od meridiánu. Negatívny hodinový uhol vyjadruje čas, ktorý uplynie, kým objekt prejde lokálnym meridiánom. Ak je hodinový uhol nulový, znamená to, že objekt sa nachádza na meridiáne.
Lavočkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-3
Lavočkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-3 bolo sovietske stíhacie lietadlo počas druhej svetovej vojny, vyvinuté z predsériového LaGG-1, jedno z najpoužívanejších lietadiel začiatkom sovietsko-nemeckej vojny.
Vývoj
LaGG-3 bol pomenovaný po svojich konštruktéroch S. A. Lavočkinovi, V. P. Gorbunovovi a M. I. Gudkovovi. Vyvinutý bol ešte pred začiatkom vojny na základe požiadavku vzdušných síl na nový stíhací jednoplošník s uzatvoriteľnou kabínou a zaťahovacím podvozkom, začiatkom januára 1939. Konečný výber sa sústredil na dva prototypy poháňané radovým motorom M-105P, s kanónom umiestneným medzi blokmi valcov a strieľajúci dutým hriadeľom vrtule. Charakteristickou vlastnosťou oboch strojov bola absencia duralových častí kostry trupu a krídel. Prvý bol začiatkom roku 1940 vyskúšaný typ I-26 konštruktéra A. S. Jakovleva, ktorý mal trup zvarený z oceľových trubiek a kostru krídel drevenú. Tvarom mu veľmi podobný bol druhý prototyp I-22 z konštrukčnej kancelárie vedenej Lavočkinom a Gorbunovom a Gudkovom ako asistentmi. Bol zalietaný v marci 1940. Medzi obidvomi lietadlami boli najmä skryté rozdiely: I-22 bol vyrobený z diagonálne vrstvenej preglejky zo sibírskych briez, tento drevený materiál bol v dobe nedostatku hliníku jeho lacnou náhradou. I-22 bol čoskoro premenovaný na I-301. Spolu so svojim konkurentom I-26 sa nakoniec dostal do sériovej výroby začiatkom roku 1941. Oba stroje sa však stali známe pod inými označeniami: I-26 ako Jak-1 a I-301 ako LaGG-1. V období počiatku ich výroby, bol ZSSR napadnutý nacistickým Nemeckom.
Ešte počas výroby boli odstraňované najrôznejšie nedostatky stroja a vznikol tak nový typ LaGG-3. Začleňovanie strojov LaGG do vzdušných síl sovietskeho zväzu bolo spojené s objektívnymi ťažkosťami. V dobe napadnutia Nemeckom, bolo na tento typ preškolených iba asi 32% lietajúceho personálu. Stroj absolvoval najrôznejšie úpravy. Pri jeho výzbroji sa sa laborovalo s 1 kanónom ŠVAK, alebo jednom guľomete Bk, či  kanóne Vya-23 a dvoch guľometoch BS, alebo ŠKAS. Stroje mohli do roku 1942 niesť pod krídlom tiež neriadené strely RS-82. V neskoršom období vojny, bol osadený medzi valce kanón NS-37, kalibru na stíhanie bombardérov a boj proti tankom. Verzia sa označovala ako LaGG-3IT. Od roku 1943 nahradili kanón NS-37 iným typom rovnakého kalibru K-37. Úpravy sa dočkal najmä krehký podvozok, ale i nábežné hrany krídel, na ktoré boli inštalované automatické sloty, ktoré zlepšovali manévrovacie schopnosti a uľahčovali pristátie. Ostatné stroje s štandardnou výzbrojou vyrábané od roku 1943 mali nový motor M-105PF. Pri hladine mora dosahovali rýchlosť /h, vo výške to bolo úctyhodných /h. To boli hodnoty ktoré dosahoval už prototyp v roku 1940.
Nasadenie
Stroje bojovali už v zimnej vojne ako aj od samého začiatku boja proti Nemecku. Nasadený bol aj vo všetkých veľkých operáciách na východnom fronte až do konca vojny. Nekvalitná výroba a konštrukčné zásahy, však spôsobili u týchto strojov zvýšenie hmotnosti, ktoré malo za následok stratu kvalít, oproti prototypu. Popularite strojov medzi letcami bola natoľko nízka, že skratku LaGG začali prekladať ako: „lakirovannyj garantirovannyj grob“ (lakovaný garantovaný hrob). Vyrovnať ju trvalo práve do roku 1943. Napriek tomu, že stroj bol pomerne dobrých parametrov, bol obratný, odolný, mal na sovietske pomery slušný dolet aj výzbroj, nebol medzi pilotmi príliš populárny. Jeho neduhy ešte často prehlbovala nedostatočná frontová starostlivosť. Jeho nedostatky viedli k vývoju strojov Lavočkin La-5. Avšak už bez účasti konštruktérov Gudkova a Gorbunova.
Do roku 1944 bolo vyrobených 6528 ks LaGG-3.
Špecifikácie
vpravo|275px
Hviezdny čas
Hviezdny čas alebo siderický čas je čas meraný podľa denného pohybu jarného bodu, čo je veľmi blízke, ale nie identické s pohybom hviezd. Líši sa o precesiu jarného bodu relatívne vzhľadom na hviezdy.
1696 Nurmela
1696 Nurmela je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 18. marca 1939.
Pascal Lamy
Pascal Lamy (* 8. apríl 1947, Levallois-Perret, Francúzsko) je francúzsky politický poradca, obchodník, bývalý eurokomisár pre obchod a bývalý riaditeľ Svetovej obchodnej organizácie.
Životopis
Vyštudoval na prestížnych vysokých školách Vysokej škole obchodnej (École des hautes études commerciales de Paris), Vysokej škole politických vied (Institut d’études politiques de Paris). Absolvoval tiež školu pre vysokých štátnych úradníkov (École nationale d'administration) a postgraduálne štúdium práva.
V rokoch 1981 až 1983 sa stal Lamy poradcom vtedajšieho ministra hospodárstva Jacquesa Delorsa, neskôr, v rokoch 1983 až 1984, zastával funkciu zástupcu riaditeľa kancelárie predsedu vlády Pierra Mauroya. V období 1984 až 1994 bol v Bruseli riaditeľom kancelárie predsedu Európskej komisie (EK) Jacquesa Delorsa. V novembri 1994 prišiel do vedenia banky Crédit Lyonnais (CL). Po privatizácii CL v roku 1999 sa Lamy stal komisárom EÚ pre obchod. V rokoch 1999 až 2004 bol komisárom Európskej únie (EÚ) pre obchod. Z titulu tejto funkcie sa zúčastňoval na kľúčových rokovaniach Svetovej obchodnej organizácie a na ďalších obchodných rozhovoroch svetového významu. Ako komisár EÚ neraz vystupoval aj proti rodnej krajine. Chcel, aby Francúzsko znížilo subvencie na export poľnohospodárskych produktov, čo požadovali najmä rozvojové krajiny. Od novembra 2004, keď sa skončil mandát EK pod vedením Romana Prodiho, sa Lamy venoval akademickej činnosti so zameraním na európske a ekonomické otázky. Pred vstupom na medzinárodnú politickú scénu zastával funkciu francúzskeho ministra financií. 1. septembra 2005 sa stal riaditeľom Svetovej obchodnej organizácie (WTO). Vo funkcii zotrval aj po januári 2009, keďže bol jediným kandidátom na riaditeľa WTO. 1. septembra 2013 skončil vo funkcii riaditeľa WTO a začal predsedať Svetovému výboru pre etiku cestovného ruchu.
Dokonca aj jeho neprajníci či ohovárači o ňom hovoria, že je „brilantným intelektuálnym strojom“. Lamyho charakterizuje okrem tvrdej práce aj chladný humor. Má schopnosť presne analyzovať rozloženie síl a sám seba označuje za človeka, ktorý „viac používa rozum ako vášne“.
Amencia
Amencia (z - zmätenosť) alebo zriedkavo Meynertov-Korsakovov syndróm je porucha, oslabenie, zhoršenie či zníženie alebo deficit vedomia. Amentiformný stav je kvalitatívna porucha vedomia, prejavujúca sa predovšetkým nekľudom, agitáciou, dezorientáciou, skresleným vnímaním - ilúziami, poruchami správania, s prevažujúcim pocitom ohrozenia, verbálnou odviazanosťou, hlučnosťou, únikovým správaním, útekmi, blúdením a nezriedka obrannou agresivitou.
Podobná kvalitatívna porucha vedomia - delírium, má obdobný priebeh a charakteristiky, vrátane nekľudu a dezorientácie. U delíria je špecifické, že obsahuje početné abnormálne poruchy vnímania, vrátane neexistujúcich vnemov - (halucinácie). Niekdy sa amencia považuje za ľahší priebeh delíria. Iní tieto dva pojmy odlišujú. V anglo-americkej medicínskej praxi bol termín amencia prakticky absorbovaný termínom delírium.
Termín amencia vznikol a udomácnil sa v Nemecku, Francúzsku v 19. storočí a neskôr aj inde v Európe a to najmä pri popisoch porúch vnímania na pozadí "mentálnej degradácie" resp. straty (t.j. a- mentio) popisovaných u starších ľudí. Z dnešného pohľadu, napr. pri mozgových degeneratívnych zmenách, pri pokročilej demencii, vrátane Alzheimerovej choroby, po hypoxickom resp. ischemickm difúznom poškodení mozgu, otravách a pod. Teda v období svojho vzniku termín "amencia" definične označoval skôr poruchu vedomia/vnímania pri pre-existujúcom mentálnom deficite (vrátane porúch pamäte, myslenia, osobnosti). Neskôr v 20. storočí, keď sa začal používať termín "demencia", došlo v rámci rôznych neuro-psychiatrických škôl k predefinovaniu amencie na označenie "stavov zmätenosti" (amentiformné stavy), zdediac z pôvodného obsahu typickú črtu dezorientácie s agitovanosťou, plačom, krikom, panickou obranou, a pod. Hoci sa v odbornej anglo-americkej literatúre nevyskytuje, má obsahovo blízko k termínom "confusional states" (stavy zmätenosti) alebo "confusonal arousals" (zmätené prebudenia), ktoré sa objavujú napr. aj v rámci parasomnických porúch, resp. pri niektorých otravách. V slovenskom jazyku by sa tento termín nemal zamieňať s termínom "pomätené vedomie".
V MKCH-10 sa stavy pôvodne označované ako amentiformné zahrnuli do položiek „Organické duševné poruchy vrátane symptomatických“ (F00 – F09), najmä „Delírium“ (F05) a „Iné duševné poruchy vynikajúce následkom ochorení, poškodení alebo dysfunkcie mozgu alebo následkom somatického ochorenia“ (F06).
Zbraňový systém
Zbraňové systémy sú súhrn zariadení a prístrojov, ktoré zabezpečujú vyhľadanie, zameranie a likvidáciu cieľa. V letectve je do zbraňových systémov zahrnutý aj systém záchrany pilota. Na základe určenia a konštrukcie môžeme zbraňové systémy rozdeliť na:
Cescau (Ariège)
Cescau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 138 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alexandr Arturovič Rou
Alexandr Arturovič Rou (* 24. február 1906, Sergijev Posad, Rusko – † 28. december 1973, Moskva) bol ruský filmový režisér.
Jeho otec bol írsky inžinier, ktorý prišiel do Ruska stavať mlyny. Alexandr Rou od dvadsiatych rokov pôsobil v agitačnom divadle, v rokoch 1931 – 1934 absolvoval filmovú školu, roku 1939 nakrútil svoj prvý film Vasilisa Prekrasnaja. V roku 1968 obdržal titul národného umelca RSFSR.
Escot
Escot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tour de France 2012
Tour de France 2012 bol 99. ročník cyklistických pretekov Tour de France. Tento ročník začal 30. júna v belgickom Liège a skončil 22. júla 2012 na Avenue des Champs-Élysées v Paríži. Víťazstvo neobhájil Austrálčan Cadel Evans a celkovo zvíťazil Brit Bradley Wiggins.
Tímy
Na štart nastúpilo celkom 22 tímov:
Konečné poradie
{|
Vladimir Afanasievič Ľachov
Vladimir Afanasievič Ľachov (* 20. júl 1941, Antracyt – † 19. apríl 2018, Astrachán) bol ruský kozmonaut.
V roku 1979 veliteľ kozmickej lode Sojuz 32 a účastník dlhodobého pobytu v orbitálnej stanici Saľut 6. Roku 1983 velil kozmickej lodi Sojuz T-9 (pobyt v Saľute 7).
Maupertus-sur-Mer
Maupertus-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medzinárodná banka pre obnovu a rozvoj
Medzinárodná banka pre obnovu a rozvoj (skratka MBOR) alebo po anglicky International Bank for Reconstruction and Development (skratka IBRD) je jedna z piatich inštitúcií Skupiny Svetovej banky. IBRD je medzinárodná organizácia, komerčná uverová inštitúcia, pôvodne založená na základe breton-woodskych dohôd 27. decembra 1945 na obnovu štátov po druhej svetovej vojne. Jej sídlom je mesto Washington v USA.
Od 50. rokov poskytuje pomoc rozvojovým krajinám.
Činnosť
V jej aktivitách je zahrnutá úverová aj poradenská činnosť.
Jej cieľom je podpora hospodárskeho a sociálneho napredovania rozvojových krajín prostredníctvom zvyšovania ich produktivity.
Členstvo v Svetovej banke je podmienené členstvom v Medzinárodnom menovom fonde (MMF), pričom členský podiel a počet hlasov je závislý od veľkosti krajiny, ekonomiky a kvóty v MMF.
Kapitál z vkladov členských krajín - zisk banky ide na rezervy.
Poskytuje pôžičky vládam aj súkromným firmám, pokiaľ sa za ne zaručí vláda; cieľ investície musí smerovať k rozvoju štátu
Má 2 typy úverov: za trhových podmienok (peniaze získava vydávaním cenných papierov); pre chudobné krajiny neschopné splácať takéto úvery – úvery z Medzinárodného združenia pre rozvoj (IDA), rozvoj a štrukturálna prestavba ekonomík – dlhodobé úvery 12 - 15rokov; investičné pôžičky 75%; vyrovnávacie pôžičky, štrukturálne = oblasť financií, sektorové = účelové reformy v iných sektorov. Túto inštitúciu je možno považovať za najväčšieho prispievateľa v oblasti vzdelávania, boju proti AIDS a taktiež zastrešuje iné zdravotné programy.
Orgánmi IBRD sú Rada guvernérov a Rada výkonných riaditeľov. Rada guvernérov (Board of Governors) je najvyšší riadiaci orgán IBRD. Všetky členské krajiny do Rady vymenúvajú svojich guvernérov a ich alternátov, ktorými sú zvyčajne ministri financií alebo guvernéri centrálnych bánk. Rada výkonných riaditeľov (Board of Executive Directors) má 24 výkonných riaditeľov, ktorí sú zodpovední za všeobecnú činnosť inštitúcie.
V súčasnosti má viac ako 7000 zamestnancov a 40 zastupiteľstiev.
Bojanský chrám
Bojanský chrám (🇧🇬) je stredoveký chrám bulharskej pravoslávnej cirkvi, ktorý leží na samom okraji Sofie, hlavného mesta Bulharska. Východné krídlo chrámu bolo postavené v neskorom 10. a na začiatku 11. storočia.
V roku 1979 bol chrám zapísaný do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Paket (informatika)
Paket alebo zriedkavo paketa (angl. packet - balíček) je blok prenášaných dát v počítačovej sieti ako alternatíva k prenosu „bit po bite“. Slúži ako efektívny a spoľahlivý prenos dlhých súborov. Paket je ucelený blok dát, ktorý sa v sieti s programovaním paketov prenáša a spracováva ako celok. Je už nedeliteľný na menšie časti. Paket má svoju štruktúru, obsahuje hlavičku, adresy odosielateľa a prijímateľa a kontrolnú sumu (CRC) pomocou ktorej zisťujeme jeho integritu.
Datagram
Všeobecne termínom paket označujeme akúkoľvek správu formátovanú ako paket, datagram je typ paketu tzv. „nespoľahlivého prenosu dát“. Rozdiel medzi „spoľahlivým“ a „nespoľahlivým“ prenosom je overovanie doručenia. V prvom prípade dostane odosielateľ správy oznam o doručení / nedoručení paketu, v druhom spätná väzba nejestvuje. Toto označujeme tiež ako nespojovaná služba. Napríklad IP (internetový protokol) poskytuje nespoľahlivú službu prenosu. TCP používa IP k spoľahlivému prenosu dát. UDP používa IP k nespoľahlivému prenosu dát. Oba tieto protokoly používajú pakety, ale UDP pakety sú nazývané datagramami.
Štruktúra IP paketu
IP pakety sa skladajú z hlavičky a vlastných dát. Hlavička paketu IP obsahuje:
1.	4 bity označujú verziu, špecifikujú verziu IP
2.	4 bity označujú dĺžku hlavičky vynásobenú 4
3.	8 bitov označujú typ služby (Type of Service)
4.	16 bitov označujú dĺžku paketu v bitoch
5.	16 bitov označujú identifikačný tag pomáhajúci k rekonštrukcii paketu z fragmentov
7.	13 bitov označujúcich offset fragmentu
8.	8 bitov obsahujúcich hodnotu TTL (Time To Live), označujúcu, cez koľko routerov môže paket prejsť, kým bude zničený
9.	8 bitov označujúcich protokol (ICMP, UDP, TCP, ...)
10.	 16 bitov obsahujúcich kontrolný súčet CRC
11.	 32 bitov obsahujúcich zdrojovú IP adresu
12.	 32 bitov obsahujúcich cieľovú IP adresu
Gilby Clarke
Gilby Clarke (* 17. august 1962, Cleveland, Ohio, USA) je americký hudobník, gitarista a skladateľ, známy predovšetkým ako gitarista americkej hard rockovej skupiny Guns N’ Roses, v ktorej pôsobil v rokoch 1991-1994, a v ktorej nahradil gitaristu Izzyho Stradlina, po jeho odchode v roku 1991.
Biografia
V detstve hrával na hudobné nástroje a zanedbával školu. Na začiatku 80. rokov bol členom popovej skupiny Candy, ktorá vydala svoj jediný album Whatever Happened To Fun, potom sa dostal do metalovej skupiny Kill For Thrills.
V roku 1994 vydal album Pawnshop Guitars, ktorý obsahoval príspevky od priateľov a všetkých členov Guns N’ Roses. V tom istom roku ho frontman Axl Rose vyhodil.
Clarke je v súčasnej dobe členom The Starfuckers a hral tiež so skupinou MC5 na ich európskom turné v roku 2005.
Powiat kraśnicki
Powiat kraśnicki je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Gilby Clarke
Biografia
V roku 2006 sa Clarke vydal na sólo turné naprieč Amerikou a Európou. Teraz je členom skupiny Supernova, ktorú založili bývalý basgitarista skupiny Metallica Jason Newsted a bubeník Motley Crue Tommy Lee. Chcú využiť budúci ročník televízneho programu Rock Star, aby našli speváka.
Powiat kraśnicki
Žije tu 99348 obyvateľov (30.6.2007).
Gilby Clarke
Guns N’ Roses
Clarke sa pridal k Guns N’ Roses v roku 1991 po odchode pôvodného gitaristu Stradlina. Vystupoval s kapelou na ich obrovskom turné Use Your Illusion Tour v rokoch 1991 až 1993 a tiež sa objavil na albume The Spaghetti Incident?.
Krátko predtým skupina nahrala cover verziu piesne skupiny Rolling Stones "Sympathy for the Devil" pre film Rozhovor s upírom. Paul Tobias, dlhoročný Rosov priateľ, nahradil Clarka, ktorý bol vyhodený kvôli údajnému nedostatku kreativity.
Clarke sa objavil spolu s Tracii Gunsom na albume The Roots of Guns N’ Roses vydaného v roku 2004. Album obsahoval demo nahrávky budúcich piesní Guns N’ Roses ako „Reckless Life“ a „Anything Goes“ nahraté Axlovou predchádzajúcou kapelou Hollywood Rose v strede 80. rokov.
1697 Koskenniemi
1697 Koskenniemi je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil H. Alikoski 8. septembra 1940.
Alexandr Sergejevič Gribojedov
Alexandr Sergejevič Gribojedov (* 15. január 1795, Moskva, Rusko – † 11. február 1829, Teherán, Irán) bol ruský diplomat a dramatik, pričom jeho veršovaná komédia Útrapy z rozumu patrí i v súčasnosti medzi najhranejšie hry v Rusku. Mal blízko k dekabristom.
Životopis
Gribojedov sa narodil v Moskve, hlavnom meste Ruska, Sergejovi Ivanovičovi Gribojedovovi (1761—1814) a jeho žene Anastázii Fiodorovne Gribojedovovej. (1768- 1839).
Mimoriadne schopnosti sa u neho prejavili už v ranom detstve. Ako jedenásťročný chlapec začal študovať na Moskovskej univerzite a študoval tu na filologickej, právnickej a matematickej fakulte. Univerzitu dokončil ako pätnásťročný. V tej dobe sa zvládol naučiť aj niekoľko európskych a orientálnych jazykov.
V roku 1812 odišiel ako dobrovoľník do armády, roku 1817 sa stal úradníkom kolégia zahraničných vecí a v jeho službách pracoval na Kaukaze a v Perzii.
Od čias štúdií na univerzite sa priatelil s mnohými dekabristami, je pravdepodobné, že bol zasvätený do ich konšpirácií. Po porážke ich vzbury v decembri 1825 bol pol roka väznený a vypočúvaný, ale úradom sa nepodarilo mu niečo dokázať. Stotožňoval sa s myšlienkou odstránenia samoderžavií, no vzhľadom na jeho politický rozhľad si uvedomoval nepriaznivé vyhliadky a izolovanosť šľachtického revolucionizmu; nasvedčuje tomu aj jeho skeptický výrok o „stovke práporčíkov“, ktorí „chcú zmeniť celý štátny poriadok v Rusku.“
1829 zomrel v Teheráne ako splnomocnený minister a ruský veľvyslanec, bol ubitý davom búriacim sa proti rusko-perzskej mierovej zmluve z roku 1828.
Dielo
Ako spisovateľ bol zásadným odporcom subjektivizmu, hlavne sentimentálnych a snových nálad. Oproti romantickej mnohoznačnosti sa usiloval o umenie myšlienkovo a výrazovo jasné a späté s živými národnými potrebami. Hovorí o tom už rané obdobie jeho tvorby, v ktorom (väčšinou v spolupráci s niektorým z priateľov) napísal, respektíve podľa francúzskych predlôh adaptoval niekoľko obsahovo nenáročných, avšak erudovaných veselohier.
V komediálnom pamflete Študent, ktorý napísal spolu s Kateninom, zosmiešňuje (hlavne v postave básnika Benevolského) epigónov Karamzinovej školy. náhľad|Socha Gribojedova v Moskve Z vaudevillov Vlastná rodina alebo Vydatá nevesta a Predstieraná neversnosť pod povrchom vonkajšej situačnej komiky presvitá ironizácia typizácie prostredí a postáv.
Najvýznamnejším dielom je jeho komédia vo veršoch v štyroch dejstvách Útrapy z rozumu. Knižného vydania a prvej divadelnej inscenácie sa dočkala až počiatkom tridsiatych rokov (na javisku 1831 v Petrohrade, knižne v značne cenzúrou zdeformovanej podobe v roku 1833), avšak v kolujúcich odpisoch bola známa už od roku 1825, kedy ju Gribojedov po viac než trojročnej práci dokončil. Pôvodne sa mala volať Beda rozumu!, pretože ide skôr než o komickú záležitosť ide o tragédiu príliš bystrého rozumu a príliš ušľachtilého srdca uprostred hlúposti, o dosahovaní ľudskej a občianskej zrelosti. V hlavnom hrdinovi hry, aktívnom a osvietenom šľachtickom vzdelancovi, dekabristovi v duši, Čackom, Gribojedov vytvoril pozitívny ľudský typ na základe súdobého životného materiálu. V hlavnej zápletke, dvojjedinej hrdinovej zrážke so spiatočníckym okolím a s nadnesenou naivitou vlastných ilúzií, sa autorovi prostredníctvom ľudsky konkrétneho konfliktu podarilo zachytiť základnú kolíziu doby: proces, ktorým sa progresívny prúd vydeľoval z masy vtedajšej spoločnosti, t. j. zrod dekabrizmu.
Druhá rževsko-syčovská ofenzíva
Druhá rževsko-syčovská ofenzíva alebo operácia Mars bola sovietska útočná operácia, ktorá prebiehala od 25. novembra do 20. decembra 1942 v centrálnej časti sovietsko-nemeckého frontu. Jej úlohou bolo obkľúčiť nemecké jednotky pri meste Ržev, kde tvoril nemecký front výbežok ohrozujúci Moskvu.
Útočnú operáciu na sovietskej strane viedli vojská Kalininského (M. A. Purkajev), Západného (I. S. Konev). Koordinátorom týchto vojsk a autor plánu ofenzívy bol G. K. Žukov. Úlohou sovietskych vojsk bolo obkľúčiť sily nemeckej 9. armády (W. Model) držiacej pozície v Rževsko-Viazemskom výbežku. Tento úder bol plánovaný ako druhý popri protiúdere pri Stalingrade. Viedli ho približne rovnako silné sovietske sily. Napriek svojmu rozsahu a veľkým obetiam na oboch stranách operácia neviedla k žiadnemu výraznému sovietskemu postupu a bola zastavená. Dodnes je považovaná za najväčší neúspech G. K. Žukova.
Predohra
Rževsko-Viazemský výbežok tvoril výrazne predsunutú pozíciu nemeckej 9. armády medzi Smolenskom, Rževom, Gžatskom a Viazmou. Západne od výbežku sa do nemeckých pozícií vkliňoval Kalininský front až k mestu Velikije Luki. Rževský výbežok bol považovaný za nebezpečný pretože vzdialenosť medzi ním a Moskvou bola len.
Na rževsko-syčovskú ofenzívu mal generál Žukov k dispozícii 20., 22., 30., 31., 39. a 41. armádu, ktoré podporovalo 7 samostatných mobilných zborov (1., 2. a 3. mechanizovaný zbor, 5., 6. a 8. tankový zbor a 2. gardový jazdecký zbor). Okrem toho na nemecké pozície zaútočili alebo viedli aktívnu činnosť na pútanie síl nepriateľa aj 29. a 43. armáda a 3. a 4. úderná armáda.
Nemecké vojská 9. armády pod velením generála W. Modela sa o pripravovanom protiúdere včas dozvedeli a velenie svoje sily vo výbežku stihlo na nadchádzajúce boje pripraviť.
Bitka
24. novembra 1942 zaútočili jednotky 3. údernej armády Kalininského frontu na pozície nemeckej 3. tankovej armády pri meste Velije Luky čím začali bitku o Velikije Luki, ktorá mala pútať časť síl nemeckej Skupiny armád Stred na jej ľavom krídle. 28. novembra udreli na nemeckú 16. armádu Skupiny armád Sever aj jednotky Severozápadného frontu v oblasti Demianského výbežku.
V predvečer útoku, 24. novembra sily 1. mechanizovaného zboru pod vedením M. D. Solomatina a 3. mechanizovaného zboru M. E. Katukova tvoriace predvoj predvoj 22. a 41. armády Kalininského frontu, zaútočili na Nemcov pri meste Belyj.
25. novembra 1942 zaútočili na pozície nemeckej 9. armády zo západu jednotky 41. (G. F. Tarasov) a 22. armády (V. A. Juškevič) Kalininského frontu. 20. (N. I. Kiriuchin) a 31. armáda (V. S. Polenov) Západného frontu zaútočili z východu. Napriek mohutnej delostreleckej podpore sa im nepodarilo v celom úseku postúpiť dostatočne rýchlo. Postup v úseku 20. a 31. armády v oblasti rieky Osuga bol pomalý aj pre to, že exponované úseky frontu bránila 5. tanková divízia, ktorá práve počas ofenzívy mala vystriedať 78. pechotnú divíziu. Intenzívne sa bránila aj nemecká 102. divízia, ktorej sa podarilo odraziť silné útoky 3. divízií sovietskej 31. armády.
Na juhu rževského výbežku sa Sovietom podarilo prekročiť rieku Vazuzu a vybudovať si na jej západnom brehu predmostie. Početnejšie sovietske sily neboli nasadené dostatočne efektívne, pretože pechotné jednotky neboli vybavené dostatkom automobilov a zaostávali za tankovými zväzmi, ktoré prenikali nepriateľskými pozíciami rýchlejšie. Nemecká obrana spôsobovala Sovietom ťažké straty, v zložitom počasí viazlo i zásobovanie, a keďže ich útoky neviedli k obkľúčeniu. Naopak Nemci začiatkom decembra prisunuli posily a pokúsili sa o protiútoky. Výrazné úspechy ani jedna zo strán nedosiahla.
Dohra
Útočné boje pomaly utíchali a obe znepriatelené strany sa zakopali. Vo februári 1943 dostal nemecký generál Walter Model rozkaz na opustenie výbežku. Vojská nemeckého wehrmachtu sa z oblasti stiahli do konca marca 1943, čím výrazne skrátili svoju líniu. Hodnotenie výšky sovietskych strát sa líši od 70 000 mŕtvych a nezvestných a 145 000 ranených po asi 100 000 mŕtvych a nezvestných a ďalších 235 000 ranených. Podľa nemeckých údajov bolo zničených 1655 sovietskych tankov. O intenzite bojov svedčí aj fakt, že Sovieti stratili v bojoch 4 generálov. Boje o Ržev v roku 1942 a 1943, teda obe rževsko-syčovské operácie, sú tiež známe pod označením „rževský mlynček na mäso“.
Revolučné národné zhromaždenie
Revolučné národné zhromaždenie alebo Národné zhromaždenie česko-slovenské alebo Dočasné národné zhromaždenie bol najvyšší zastupiteľský a zákonodárny orgán v období vzniku Česko-Slovenska. Vznikol 14. novembra 1918 z Národného výboru česko-slovenského. Pôvodne mal 254 členov, ale do marca 1919 sa ich počet zvýšil na 269 (ďalšie miesta boli uvoľnené pre poslancov za Podkarpatskú Rus a pre reprezentantov česko-slovenských légií). Prvé slávnostné zasadanie zvolilo za prezidenta republiky Tomáša Garrigue Masaryka a vymenovalo vládu, ktorej predsedom sa stal Karel Kramář. Činnosť Revolučného národného zhromaždenia bola ukončená v roku 1920 voľbami do Národného zhromaždenia.