cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Montalet-le-Bois
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ploská
Ploská môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Gerlachov (okres Bardejov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Gerlachov v okrese Bardejov.
Böhmischer Prater
thumb|right|Ringelspiel „Raupe“ Böhmischer Prater (doslova Český Prater) je malý zábavný park na okraji Viedne, susediaci s rekreačnou oblasťou Laaer Berg - obľúbeného cieľa rodinných výletov.
História
Zábavný park vznikol v 2. polovici 19. storočia. V tom čase zo závodnej reštaurácie pre stavebných robotníkov vzniká výletný hostinec. Postupne vznikali ďaľsie pohostinské zariadenia ktorých majitelia, rovnako ako stavební robotníci, boli prevažne Česi. Rastúci počet reštaurácii začal priťahovať aj ďalšie atrakcie a návštevníkov, najmä z menej majetných vrstiev (v tom čase bol viedenský Prater (Volksprater) stále luxusným miestom pre vyššie vrstvy).
Park bol 11. decembra 1944 prakticky úplne zničený pri bombardovaní Viedne. Svoju dnešnú podobu získal rekonštrukciou po 2. svetovej vojne.
Alxión
Podľa antického autora Pausania Alxión bol otec Oinomaa, kráľa Pisy. Väčšina starovekých autorov však uvádza, že otcom Oinomaa bol boh vojny Ares. Jeho matkou bola najáda Harpiné, alebo Asteropé.
Entalpia
Entalpia (H) je veličina, ktorou sa vyjadruje obsah energie látok zúčastnených na reakcii prebiehajúcej za nezmeneného tlaku.
Tepelný efekt chemickej reakcie pri stálom tlaku sa rovná zmene entalpie (∆H), čiže rozdielu entalpií produktov a entalpií východiskových látok. V termochemických rovniciach vyjadrujeme ňou reakčné teplo (v J.mol-1, častejšie v kJ.mol-1).
Entalpia spolu s vnútornou energiou sú tzv. stavové funkcie, sú to veličiny, pri ktorých nemôžeme určiť ich hodnotu, ale iba ich zmenu.
Je to extenzívna stavová veličina. Závisí od počiatočného a konečného stavu. Ide o súčet vnútornej energie a vonkajšej mechanickej práce. Ak je výsledná entalpia kladná, ide o endotermickú reakciu. Ak je záporná, ide o exotermickú reakciu.
Špecifická entalpia
V technickej praxi je vhodné uvažovať jednotky vztiahnuté na 1 kg pracovnej látky. Preto sa používa špecifická entalpia, ktorá so označuje ako h ale aj ako i. Jednotku má J.kg-1. kde
Papa Wemba
Jules Shungu Wembadio Pene Kikumba viac známy ako Papa Wemba (* 14. jún 1949, Lubefu, Kasaï-Oriental, Belgické Kongo – † 24. apríl 2016, Abidjan, Pobrežie Slonoviny ) bol konžský spevák a hudobník, skladateľ a herec, jeden z najpopulárnejších spevákov Afriky.
Bonneuil-en-Valois
Bonneuil-en-Valois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferganskí Kypčakovia
Ferganskí Kypčakovia alebo Kypčakovia (možné varianty slova Kypčakovia pozri v článku Kypčakovia) sú etnikum vo Ferganskej kotline.
Sú to asi priami potomkovia historických Kypčakov (Kumánov), ich jazyk je príbuzný kirgizštine a kazaštine, ale oficiálne sú (stav v 80. rokoch 20. storočia) vedení ako Uzbeci. V sčítaní z roku 1926, v ktorom boli ešte vedení oddelene, ich bolo 33 502.
Montchauvet (Yvelines)
Montchauvet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montesson
Montesson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hankovce (okres Bardejov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hankovce v okrese Bardejov.
Dánske národné florbalové družstvo žien
Dánske národné florbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Dánsko v medzinárodných ženských florbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Dánskej florbalovej únie (DaFU). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1999. V decembri 2017 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 10. miesto.
Na majstrovstvách sveta sa dánske družstvo predstavilo spolu 10-krát, prvýkrát v roku 1999. Jeho najlepším umiestnením je 6. miesto na Majstrovstvách sveta 2007, keď turnaj organizovalo práve Dánsko. Len 2 roky predtým si vybojovalo účinkovanie v A divízii majstrovstiev.
Kareem Abdul-Jabbar
Kareem Abdul-Jabbar, známy aj pod menom Lew Alcindor; meno si zmenil potom čo konvertoval k islamu, (* 16. apríl 1947, New York) je bývalý americký profesionálny basketbalista. Je považovaný za jedného z najlepších basketbalistov všetkých dôb.
Je členom prestížnej basketbalovej Siene slávy (Basketball Hall of Fame).
Diaľnica A559 (Nemecko)
Bundesautobahn 559 je nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko v meste Kolín nad Rýnom. Začína v štvrti Deutz a pokračuje cez Severinsbrücke, Kalk a Vingst po diaľničnú križovatku v časti Porz s diaľnicou A59.
Bonneuil-les-Eaux
Bonneuil-les-Eaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diaľnica A555 (Nemecko)
Bundesautobahn 555 je nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko spájajúca mestá Kolín nad Rýnom a Bonn. Vystavaná bola v rokoch 1929 až 1932 a slávnostne ju otvoril 6. augusta 1932 vtedajší primátor Kolína Konrad Adenauer.
Huntsville (Alabama)
Huntsville je mesto v americkom štáte Alabama v okrese Madison. Podľa odhadu z roku 2007 malo 171 327 obyvateľov.
Mesto bolo založené v roku 1805. Svoje súčasné meno získalo až počas britsko-americkej vojny v roku 1812 po osadníkovi Johnovi Huntovi. Mestom preteká rieka Tennessee.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hažlín
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hažlín v okrese Bardejov.
Viliam Záborský (herec)
Viliam Záborský (* 9. október 1920, Vráble – † 5. február 1982, Praha) bol slovenský herec, pedagóg a recitátor.
Životopis
V roku 1938 ako študent bratislavského gymnázia získal 2. cenu v celoštátnej recitačnej súťaži. Po maturite v roku 1940 študoval na Filozofickej fakulte bratislavskej Univerzity Komenského a súčasne na Hudobnej a dramatickej akadémii. Od roku 1940 bol členom Činohry SND. Výrazným spôsobom sa podieľal na vytváraní profilu prvej slovenskej divadelnej scény. Bol tiež vynikajúci recitátor - jeden zo zakladateľov slovenského recitačného umenia. Recitoval na mnohých festivaloch (Hviezdoslavov Kubín, Neumannove Poděbrady), v rozhlase i televízii. V televíznych inscenáciách vytvoril veľké postavy napr. v Hviezdoslavovej Hájnikovej žene (1971).
Významná je aj jeho pedagogická činnosť - v rokoch 1944-1950 učil na bratislavskom konzervatóriu, od roku 1950 na Vysokej škole múzických umení V rokoch 1952-1953 bol vedúcim katedry herectva. V roku 1963 získal akademický titul docenta a v roku 1969 titul profesor. Od roku 1966 do roku 1972 bol dekanom Činohernej a bábkarskej fakulty VŠMU. V slovenskom filme nedostal väčšiu príležitosť.
Systematicky sa venoval umeleckej reči a jej výskumu. Je autorom vysokoškolskej učebnice Výslovnosť a prednes.
V roku 1966 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1973 titul národný umelec.Ako prvý dostal slovo na zraze Anti-charty.
Dumját (mesto)
thumb|Dumját náhľad|Damietta na mape Egypta Dumját alebo staršie aj Dimját ( - dumját/(staršie aj) dimját; latinský a historický slovenský názov Damietta; po koptsky Tamiati; po grécky Tamiathis) je prístav v Egypte ležiaci na pobreží Stredozemného mora. Je hlavným mestom rovnomenného guvernorátu Dumját. V samotnom meste žije 71 429 obyvateľov (2005) a v celej aglomerácii viac ako 1 milión obyvateľov.
Dejiny
Mesto Dumját je veľmi staré. Existovalo už v období staroveku pod menom Tamiat. Jeho význam poklesol v helenistickom období potom, kedy bol vybudovaný nový a väčší prístav na pobreží Stredozemného mora, Alexandria.
Mesto malo veľký význam v 12. a 13. storočí v období križiackych výprav. V roku 1169 tu pristálo loďstvo Jeruzalemského kráľovstva podporované byzantským cisárom a následne zaútočilo na tento prístav. Nakoniec ale bolo porazené Saladinom. Počas piatej križiackej výpravy sa verilo, že Damietta je strategickým bodom - kľúčom k Nílu - a jej dobytie umožní obsadiť celý Egypt a z neho sa potom dá ovládnuť celá Palestína a Jeruzalem. V roku 1219 bol prístav obliehaný a dobytý križiakmi. Tí boli ale v roku 1221 porazení pred Káhirou a následne vyhnaní z celého Egypta.
Damietta sa zároveň stala v podstate jediným úspechom križiakov počas siedmej križiackej výpravy, keď ju v roku 1249 so svojim loďstvom napadol a rýchlo obsadil francúzsky kráľ Ľudovít IX. Svätý. Ale čoskoro bol porazený a mesto sa vrátilo do rúk moslimov.
Pre veľký význam pre križiakov počas križiackych výprav Bajbars, mamelucký sultán, rozboril mesto a znovu ho vybudoval so silnejším opevnením pár kilometrov od Nílu. V súčasnosti je Damietta opäť s týmto veľtokom spojená kanálom, to jej vrátilo status významného prístavu.
Diaľnica A544 (Nemecko)
Bundesautobahn 544 je krátka nemecká diaľnica v meste Aachen v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá tvorí výpadovku z mesta na sever smerom na diaľnice A4 a A44.
Diaľnica A553 (Nemecko)
Bundesautobahn 553 je nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá tvorí obchvat a výpadovku z mesta Brühl na diaľnice A1 a A61.
Montfort-l’Amaury (obec)
Montfort-l’Amaury je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Extranjera
Extranjera je prvý sólový album mexickej popstar Dulce María. Album bol rozdelený do dvoch CD, počnúc Extranjera Primera Parte, obsahujúca sedem piesní (tento album bol vydaný 9. novembra 2010) a Extranjera Segunda Parte (album vydaný 14. júna 2011). Prvý singel z albumu bol "Invetiable", čo v preklade znamená Nevyhnutné.
Single
"Inevitable" bol vydaný ako hlavný singel z albumu, a to 11. mája 2010. Videoklip k piesni mal premiéru 24. mája 2010.
"Ya No" bol vybraný ako druhý singel z albumu Extranjera, a bol vydaný do rádia 16. novembra 2010. "Ya No" je cover od speváčky Seleny. Vzhľadom k pirátstvu (na youtube sa objavil videoklip skôr v nekvalitnej podobe) bolo hudobné video pre "Ya No" vydané 10. februára 2011. Táto pieseň sa nachádza až v druhej časti albumu - Extranjera Segunda Parte.
"Ingenua" bol vydaný ako tretí singel. Aj k tejto piesni bol natočený videoklip, bol zverejnený 11. novembra 2013
Bonnières (Oise)
Bonnières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katedrála Nanebovzatia Panny Márie (Rožňava)
Katedrála Nanebovzatia Panny Márie je rímskokatolícka katedrála v Rožňave a sídlo rožňavskej diecézy.
Gotický kostol bol dokončený v roku 1304. Pôvodne bol postavený ako farský kostol. Na prelome 15. a 16. storočia sa začala rozsiahla prestavba. V roku 1776 sa stal kostol katedrálou. Z gotickej fázy sa v interiéri zachovalo len kamenné pastofórium a západná empora. Po tom ako sa kostol stal katedrálou prešiel veľkými úpravami, a z tohoto obdobia pochádza aj väčšina mobiliáru. Neskôr bol interiér neogoticky upravený.
V roku 1836 bola južná bočná loď upravená na Kaplnku svätého Neita, ktorého relikvie sem boli prinesené z Ríma. Boli overené v roku 1819 a darované pápežom Gregorom XVI. v roku 1835.
Kostol bol pôvodne bez veže, samostatne stojaca klasicistická zvonica bola pristavaná v rokoch 1776-1779. Ide o typický príklad takzvaného gemerského klasicizmu.
Rožňavská metercia
V interiéri kostola sa nachádza neskorogotický tabuľový obraz z roku 1513, známy ako Rožňavská metercia. Zobrazuje sv. Annu s Pannou Máriou a Ježiškom. Obraz je zaujímavý tým, že v pozadí zobrazuje proces dobývania a spracovania rúd, ktorý bol používaný v regióne.
Zvony
V samostatne stojacej zvonici sa nachádzajú 3 zvony.
Poľské národné florbalové družstvo žien
Poľské národné florbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Poľsko v medzinárodných ženských florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Poľského florbalového zväzu (PZU). Prvý medzinárodný zápas odohralo v roku 2001. V decembri 2017 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 7. miesto.
Na Majstrovstvá sveta sa poľské družstvo prebojovalo 8-krát, prvýkrát v roku 2001. Jeho najvýraznejším úspechom je 6. miesto na Majstrovstvách sveta 2011.
Tatár
Tatár môže byť:
Opluštil
Opluštil je priezvisko, pozri Opluštil (priezvisko), napr.:
Ralph Benatzky
Ralph Benatzky (* 5. jún 1884, Moravské Budějovice – † 17. október 1957, Zürich), pôvodným menom Rudolf Josef František Benatzky bol česko-rakúsky operetný skladateľ.
Jeho otec bol učiteľ v miestnej nemeckej škole, matka bola dcéra českého vinára z okolia Mělníka. (Okolo dátumu jeho narodenia existujú isté nejasnosti, niekedy sa uvádza aj rok 1887). V roku 1890 sa rodina presťahovala vo Viedne. Ralph Benatzky študoval na univerzite v Prahe a Mníchove filozofiu. Hudbu vyštudoval vo Viedni. Hudobne začal pôsobiť najprv ako dirigent v malom divadle v Mníchove, potom pôsobil v kabarete v Norimbergu a napokon sa vrátil do Viedne na miesto riaditeľa kabaretu Ridemaus.
Zložil viaceré populárne piesne, najznámejšia z nich je Ich muss einmal wieder in Grinzing sein. Jeho divadelná kariéra sa začala ešte v Nemecku, kde zložil jednoaktovku Der Waltzer von heute nacht. So svojimi prvými operetnými dielami, ako napr. Der lachende, Dreibund (1913), Anno 14 (1914) alebo Liebe im Schnee (1916) nemal veľký úspech. Po prvej svetovej vojne sa presťahoval do Berlína, kde pokračoval v písaní operiet. Jeho najúspešnejšou operetou je U bieleho koníčka (Im weissen Rössl), ktorú napísal v roku 1930. Po nej napísal ešte veľa ďalších operiet, piesní a malých revuálnych diel
Benatzkého tvorba sa vyznačuje istými novými prvkami, ktoré mali vplyv na vznik muzikálu. V roku 1933 opustil Nemecko. Istý čas žil vo Viedni, Paríži a USA (v Hollywoode). Posledné roky života strávil vo Švajčiarsku, zomrel v Zürichu, ale pochovali ho v St. Wolfgang am Wolfgangsee, kde sa odohrával dej jeho najslávnejšej operety.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hertník
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hertník v okrese Bardejov.
Spolok sv. Cyrila a Metoda
'''Spolok sv. Cyrila a Metoda (skratka SSCM''') je náboženský a kultúrny spolok gréckokatolíkov na Slovensku. Vznikol v roku 1941 pod názvom ''Jednota sv. Cyrila a Metoda'' s cieľom rozvíjať svoju náboženskú, kultúrnu, výchovno-vzdelávaciu a organizačnú činnosť medzi gréckokatolíkmi na Slovensku aj v zahraničí, v úsilí zachovať a zveľaďovať dedičstvo svätých Cyrila a Metoda a upevňovať náboženské a národné povedomie gréckokatolíkov. V roku 1950 bola činnosť spolku násilne prerušená, obnovená bola v roku 1991. Spolok sv. Cyrila a Metoda je náboženským a kultúrno-výchovným spolkom gréckokatolíkov na Slovensku. Je právnickou osobou a má svoj znak. Znakom spolku je trojramenný (osemčlenný) kríž s vyobrazením sv. Cyrila a sv. Metoda po boku kríža, uzatvorený tromi navzájom spojenými kružnicami v tvare trojlístka. Sídlom SSCM sú Michalovce. SSCM rozvíja aktivitu v oblasti náboženského a kultúrneho života aj medzi gréckokatolíkmi, ktorí žijú v zahraničí. SSCM je aktívna aj v oblasti edičnej a vydavateľskej a v rámci svojej pôsobnosti vydáva periodické a neperiodické publikácie. Spolok má vydavateľstvo Byzant v Košiciach. SSCM v duchu ekumenizmu spolupracuje s inými náboženskými spoločnosťami a organizáciami.
Každý rok vydáva spolok Gréckokatolícky kalendár (v súčasnosti s názvom V brázde Metodovej) a podielovú knihu pre členov.
V minulosti boli predsedami spolku: Jozef Zorvan-Karpaty, Vojtech J. Dudič st. a Jozef Knežo. Veľkú zásluhu na vzniku spolku mali o. Ján Murín, Jozef Pichonský a Ján Danko.
Súčasným predsedom spolku je ThDr. Michal Hospodár (od r. 1999).
Spolok má v súčasnosti (r. 2011) 126 zakladajúcich členov, 85 skupinových členov a 3 504 riadnych členov.
Vydavateľstvo Byzant
Medzi významnejšie publikácie patria napr. knihy pre byzantský bohoslužobný obrad ako sú cirkevnoslovanský Liturgikon a Poriadok bohoslužieb, prípadne historicky cenné dielo Joannikia Baziloviča. Ďalej vydáva knihy zaoberajúce sa dejinami Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku.
V rámci podielových kníh pre Spolok sv. Cyrila a Metoda sa vydavateľstvo venuje aj vydávaniu pôvodnej tvorby autorov najmä z východného Slovenska (napr. Mikuláša Kasardu).
Kolumbijské národné vodnopólové družstvo mužov
Kolumbijské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Kolumbiu v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Colombiana de Natación (FECNA). Patrí medzi najlepšie vodnopólové celky Južnej Ameriky. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať zlatú medailu zo Stredoamerických a karibských hier či 3-násobné víťazstvo na majstrovstvách Južnej Ameriky.
Vrcholné podujatia
Kolumbijské družstvo sa na olympijských hrách nezúčastnilo, resp. sa nedokázalo kvalifikovať ani raz. Na majstrovstvách sveta sa družstvo predstavilo iba v roku 1975, keď turnaj hostilo kolumbijské Cali. Prehralo na nich hladko všetky zápasy a skončilo celkovo posledné.
Úspechy zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách absolvovalo 7-krát. Najlepšie dopadlo vo Winnipegu 1999 a Rio de Janeiro 2007, na 5. mieste. Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa predstavilo iba raz. V brazílskom Rio de Janeiro skončilo šieste.
8 medailí si družstvo donieslo zo Stredoamerických a karibských hier. Tú najcennejšiu vybojovalo na posledných hrách v roku 2010, v portorickom Mayagüeze. Okrem toho je 3-násobným majstrom Južnej Ameriky. Naposledy zvíťazilo v roku 1998 vo Venezuele. V roku 2007 sa zúčastnilo Rozvojového pohára FINA, na ktorom vybojovalo po finálovom víťazstve nad 🇵🇷 zlatú medailu.
Army Ballistic Missile Agency
Army Ballistic Missile Agency – ABMA (Armádna agentúra pre balistické strely) bola agentúra americkej armády založená 1. februára 1956 v Redstone Arsenal, Huntsville Alabama, ktorej úlohou bol vývoj prvej armádnej balistickej strely stredného doletu. Veliteľom sa stal Generálmajor John B. Medaris a Dr. Wernher von Braun.
Činnosti agentúry
Prvým veľkým projektom prideleným ABMA bola raketa Redstone. ABMA v čele s von Braunom na jej základe vyvíjali raketu schopnú vyniesť satelit do vesmíru, projekt niesol názov Orbiter. Ministerstvo obrany však rozhodlo v prospech projektu Vanguard a ABMA dostala rozkaz prerušiť práce na projekte. Von Braun však rozkaz neakceptoval a sústredil sa na vývoj rakety Jupiter-C, ktorá mala krycí názov IRBM Jupiter-C (balistická raketa stredného doletu) a slúžila pre testy návratu do atmosféry. Hneď pri prvom lete, keď niesla približne 14 kilovú maketu satelitu, dosiahla výšku 1100 km. Špekuluje sa, že už vtedy by bolo možné umiestniť satelit na orbitu, ale chýbalo vládne povolenie. To sa zmenilo o rok neskôr, keď Sovieti vypustili svoj Sputnik 1. ABMA dostala povolenie a 31. januára 1958 vypustila raketu Juno I so satelitom Explorer 1.
Ďalším projektom bolo nahradenie rakety Redstone novým typom na tuhé pohonné látky. Pôvodný názov znel Redstone-S, ale neskôr bol premenovaný na Pershing. Výrobou MGM-31 Pershing bola následne poverená spoločnosť Glenn L. Martin Company. Vývoj začal už v roku 1956, teda pred uvedením pôvodných rakiet Redstone do služby. thumb|left|Štart rakety [[Juno I so satelitom Explorer 1]]
Prechod pod NASA
V roku 1958 bol všetok vedecký a inžiniersky personál, vrátane von Brauna, prevedený pod novovzniknutú NASA a z budov a zariadení v južnej časti Redstone Arsenal sa stalo Marshall Space Flight Center. Zvyšok ABMA prešiel spolu s Redstone Arsenal, Jet Propulsion Laboratory, White Sands Proving Ground a Army Rocket and Guided Missile Agency pod správu Ordnance Missile Command (AOMC). Ďalšou reštrukturalizáciou v roku 1961 prešli všetky vesmírne aktivity AOMC pod kontrolu NASA, to zahŕňalo väčšinu personálu, objektov i vybavenia. Posledné zvyšky ABMA boli rozpustené roku 1962 alebo prešli pod novozriadené Armádne velenie raketových síl, skrátene MICOM.
Pelagio Galvani
Pelagio Galvani (portugalsky, latinsky Pelagius) (* okolo 1165, Guimarães – † 30. január 1230, Terra Sancti Benedicti) bol portugalský benediktínsky kardinál a právnik. Zastával úrad pápežského legáta a z poverenia pápeža Honoria III. sa stal vodcom piatej križiackej výpravy.
V roku 1178 Pelagio vstúpil do benediktínskeho rádu a v Paríži študoval teológiu. Pápež Inocent III. Pelagiovi prepožičal titul kardinál-diakon a neskôr, okolo roku 1211 získal titul kardinál-kňaz a nakoniec bol zvolený albanským biskupom v roku (1213). V roku 1213 bll vyslaný na diplomatickú misiu do Konstantinopola.
V roku 1219 mu pápež Honorius III. zveril velenie nad piatou križiackou výpravou, pretože pápežstvo sa snažilo udržať výpravu pod svojou priamou kontrolou a nedôverovalo svetským veliteľom. Jeho vojenské schopnosti však boli slabé a križiacka výprava sa skôr vyznačovala neustálymi spormi medzi svetskými veľmožmi a Pelagiom. Pelagio bol zastanca tvrdej protimuslimskej línie a odmietal možnosť akejkoľvek „dohody s neveriacimi“. V roku 1221 pri pokuse o dobytie Káhiry však bolo križiacke vojsko obkľúčené a hrozilo jeho kompletné zničenie. Pelagio bol donútený vyjednávať so sultánom al-Kamilom o prímerí, čím križiacka výprava skončila katastrofou.
Po voľbe kardinála Ugolina Contiho ako Gregora IX. sa Pelagio Galvani stal dekanom Svätého kolégia kardinálov. Zomrel v benediktínskom kláštore Monte Cassino v Zemi svätého Benedikta.
Montigny-le-Bretonneux (mesto)
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Bonvillers
Bonvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Uragán (televízna relácia)
Uragán
Uragán bola slovenská humoristická televízna relácia. Išlo o pokračovanie rozhlasového cyklu Twister, ktorý sa vysielal na Rádiu Twist. Do programového vysielania STV bol zaradený od apríla 2001 a udržal sa tam do júna 2003. Od septembra 2003 tvorcovia so svojou reláciou prešli do TV Markíza, kde sa pravidelne vysielala do konca roku 2004. Nasledovala ročná pauza a definitívne posledný diel bol odvysielaný na TV Markíza na Silvestra roku 2005. Na reláciu Uragán následne nadviazal nový kabaret Hurikán. Tvorcami relácie boli Peter Marcin a Andrej Kraus, ktorí boli zároveň aj účinkujúcimi. Spolu s nimi sa v relácii do konca roku 2004 objavovala aj Zuzana Šikulová. Z relácie sú známe viaceré opakovane sa vyskytujúce postavy, napríklad Malý Mirko, pani Mária, Kudláček, Dr. Exitus, František Stromokocúr či Lászlo Komárom. Počas svojho vysielania bol Uragán najsledovanejšou humoristickou reláciou na slovenskom televíznom trhu.
Hurikán
Relácia pod názvom Hurikán bola ideovo aj obsahovo pokračovaním svojho televízneho predchodcu Uragán. Tvorcami relácie a zároveň účinkujúcimi boli naďalej Peter Marcin a Andrej Kraus. Okrem okruhu postáv známeho ešte z čias Uragánu (Malý Mirko, pani Mária, Kudláček, Dr. Exitus, František Stromokocúr, Lászlo Komárom), pribudli aj nové postavy ako spevák Rebel či moderátor Dan Konečný. Hurikán, podobne ako Uragán pred ním, bol na slovenskom trhu počas svojho vysielania najsledovanejšou televíznou reláciou svojho druhu.
Krímeš
Krímeš bola slovenská hudobná pseudoskupina účinkujúca v televíznych humoristických reláciách Uragán a Hurikán. Pozostávala z Andreja Krausa a Petra Marcina alias maďarských bratov „Jančiho“ a „Lajčiho“ Kuťafájovcov. Skupina vydala jediný album s názvom Hity z Uragánu a symbolicky ho pokrstila krémešmi. Pesničky mali recesistický a parodický charakter, pričom ako zvukový sprievod využívali melódie známych popových a repových piesní.
Opluštil (priezvisko)
Opluštil je české a slovenské priezvisko. Je rozšírené predovšetkým na Morave, najviac v mestách Hodonín, Brno a Boskovice Olomouc. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v Bratislave.
Ján Eugen Kočiš
Život
24. apríla 2004 vo Vatikáne bolo oficiálne oznámené rozhodnutie Svätého Otca Jána Pavla II. povýšiť do hodnosti titulárneho biskupa abrittského Mons. Jána Eugena Kočiša, pápežského preláta a dovtedajšieho protosynkela Apoštolského exarchátu pre katolíkov byzantského obradu – gréckokatolíkov v Česku. Jeho konsekrácia na biskupa bola 3. decembra 1967, ako uvádza Annuario Pontificio.
Opluštil (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Opluštil.
Ján Eugen Kočiš
Život
15. mája 2004 prijal biskupskú vysviacku „sub conditione“ v Katedrále sv. Klimenta v Prahe z rúk vladyku Ďurja Džudžara, apoštolského exarchu pre Srbsko a Čiernu Horu. Spolusvätiteľmi boli otcovia biskupi Ján Babjak, prešovský eparcha a Ladislav Hučko, pražský apoštolský exarcha. Od 7. októbra 2006 bol emeritným biskupom. Vladyka Ján Eugen bol horlivým a príkladným nástupcom apoštolov, zakladajúcim členom Spolku sv. Cyrila a Metoda.
Dňa 4. decembra 2019 zomrel. V čase úmrtia bol druhým najstarším biskupom byzantskej tradície. Pohrebné obrady sa konali v pondelok 9. decembra 2019 v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Prešove, ktorým predsedal prešovský arcibiskup Ján Babjak SJ. Rakva s telesnými pozostatkami zosnulého vladyku sú uložené v krypte Katedrálneho chrámu v Prešove.
Diaľnica A542 (Nemecko)
Bundesautobahn 542 je krátka nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá tvorí spojku medzi diaľnicami A3 a A59.
Tatár (priezvisko)
Tatár (o význame pozri Tatár) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bracovciach (okres Michalovce), Hliníku nad Hronom a Michalovciach.
Märta Tikkanenová
Märta Eleonora Tikkanenová (rod. Cavoniusová; * 4. apríl 1935, Helsinki, Fínsko) je fínska spisovateľka švédskej národnosti, prozaička a novinárka. Je jednou z najčítanejších a najviac prekladaných severských autorov.
Život
Narodila sa v Helsinkách, kde jej otec pracoval ako profesor. Študovala na filozofickej fakulte Helsinskej univerzity. Školu dokončila v roku 1958. Následovne pracovala ako učiteľka švédčiny a ako reportérka pre švédsko-jazyčný časopis Hufvudstadsbladet v rokoch 1956 až 1961. Počas práce sa zoznámila so svojim budúcim manželom Henrikom Tikkanenom, fínsko-švédskym maliarom a spisovateľom. Mali jednu dcéru, ktorá trpela poruchou pozornosti a hyperaktivitou. Henrik Tikkanen zomrel v roku 1984.
Manžel a ich spoločný život sa stal inšpiráciou pre väčšinu jej románov. Od ro roku 1972 do 1980 bola riaditeľkou ústavu literárnych pracovníkov v Helsinkách. V roku 1979 získala Severskú cenu ženskej literatúry.
Dielo
Märta Tikkanenová sa preslávila ako prozaička, ale píše aj básne a publikuje vo švédsko-jazyčných časopisoch vo Fínsku. Hlavnou tematikou jej diela je utlačovanie žien. Jej prvým dielom bol román Nu imorron (1970), ale preslávila sa románom Mužov nemožno znásilniť (Män kan inte våldtas). Dielo vyšlo v roku 1975, ktorý je oficiálnym rokom žien a preto sa zaoberá otázkami ženy aj gendru. Je to príbeh o obeti znásilnenia, ktorá začne prenasledovať svojho násilníka. Hrdinka chce znásilniť svojho násilníka z pomsty, čo sa jej nakoniec aj podarí. Dielo bolo predmetom viacerých debát a vznieslo morálne otázky: či je možné znásilniť aj mužov. Román v roku 1978 previedol do filmovej podoby fínsky režiséro Jörn Johan Donner. Jej ďalšie dielo bol veršovaný román s autobiografickými prvkami, Príbeh lásky storočia (1978). Dielo bolo preložené do viacerých jazykov a bolo aj zdramatizované.
V ďalších dielach sa spisovateľka sústredila na tému života matky mentálne postihnutého dieťaťa. Dielo Morkret som ger glädjen djup (1981) napísala spoločne s autorom Josefom Juliusom Wecksellom, ktorý strávil 40 rokov v psychiatrickej liečebni. V dielách Sofias egen bok a Onskans trad (1987) spisovateľka realisticky opisuje ťažkosti matky, ktorá sa musí starať o mentálne postihnuté dieťa, spôsobom aby to pomohlo rodičom ktorí prežívajú podobné ťažkosti.
Jej ďalšie dielo bola zbierka básni Arnaía kastad i havet, 1992. Zbierka je založená na základe mýtu o Pénelopé a hovorí o mužsko-ženských vzťahoch.
Príbeh lásky storočia
„Autorka písala Príbeh lásky storočia ako terapiu v úsilí o prežitie a pôvodne podľa vlastných slov nemala v úmysle vôbec nič vydávať. Spočiatku mal román tak veľkú odozvu bezpochyby vďaka silným feministickým hnutiam v Škandinávii, dodnes však je v knižnej i dramatizovanej podobe vnímaný ako univerzálna spoveď ženy a autorkine hlboko osobné prežitky prihovárajú po toľkých rokoch od jeho vzniku k čitateľom rôznych kultúrnych oblastiach.“
Tatárka
Tatárka môže byť:
Lysec
Lysec môže byť:
Porcelain Black
Alaina Marie Beaton (* 1. október 1985, Sterling Heights Michigan, USA) známejšia pod umeleckým menom Porcelain Black je americká industriálno–popová speváčka, skladateľka a modelka.
Raný život
Jej otec kaderník ju priviedol na dráhu modelky. Jej rodičia sa rozviedli, keď mala 6 rokov. Neskôr sa matka znova vydala a rodina sa usadila v Rochesteri, kde začala chodiť do školy. Keďže žila v chudobných podmienkach, necítila sa medzi privilegovanými spolužiakmi dobre. Po tom čo zistila, že jej biologický otec má rakovinu, psychicky sa zrútila a vyhodili ju zo školy. O dva mesiace neskôr bola vylúčená aj z ďalšej školy. Otec jej zomrel, keď mala 16. Potom utiekla z domova, začala brať drogy a piť alkohol.
Porcelain and the Tramps: 2006 - 2009
Zatiaľ čo bola na výlete v New Yorku, oslovil ju jej prvý manažér a povedal jej aby hľadala tu. O 18 mesiacov neskôr sa presťahovala do Los Angeles, ju našiel manažér a bola podpísaná zmluva s Virgin Records. Začala nahrávať debutový album pod pseudonymom Porcelain and the Tramps. Ona a jej label sa nemohli zhodnúť na štýle hudby, ktorý bude tvoriť. Virgin Records chceli hudbu v štýle Avril Lavigne, hoci vedeli akú hudbu doposiaľ tvorila. Tiež čelila nedôvere zo strany spolupracovníkov, ktorí spochybňovali jej plány v ktorých chcela miešať tanečnú hudbu. Naspievala vokály pre pieseň "Lunacy Fringe" od skupiny The Used a bola oslovená Courtney Love, aby poskytla sprievodné vokály na sólovom albume na ktorom v tom čase pracovala. Black bola obmedzená kvôli vydaniu druhého albumu speváčky Ashley Tisdale. Naspievala pieseň "How Do You Love Someone?", ktorú napokon vydala na svojom druhom albume.
Morainvilliers
Morainvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Soľ nad zlato (film)
Soľ nad zlato (čes.  Sůl nad zlato, nem. Der Salzprinz, angl. Salt More Than Gold) je koprodukčná slovensko-nemecká filmová rozprávka na motívy slovenskej ľudovej rozprávky.
Rozprávka o sile ľudskej lásky. Najmladšia z troch kráľovských dcér musí otca presvedčiť o tom, že svojho otca má naozaj veľmi rada.
Diaľnica A540 (Nemecko)
Bundesautobahn 540 je krátka nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá spája mesto Grevenbroich s diaľnicou A46. Diaľnica bola využívaná na natáčanie akčných scén televízneho seriálu Kobra 11.
Menexenos
Menexenos môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hervartov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hervartov v okrese Bardejov.
Mousseaux-sur-Seine
Mousseaux-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrabovec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrabovec v okrese Bardejov.
Tatar (priezvisko)
Tatar je slovenské a poľské priezvisko odvodené od slova Tatár. Na Slovensku je najčastejšie v meste Žilina
Známi nositelia
Pozri v článku Tatar.
Diaľnica A535 (Nemecko)
Bundesautobahn 535 je nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá spája diaľnice A44 a A46.
Artpop
Artpop (štylizované ako ARTPOP) je tretí štúdiový album americkej speváčky Lady Gaga. Bol vydaný dňa 11. novembra 2013 vydavateľstvami Streamline a Interscope Records. Práce na albume začali krátko po vydaní jej predchádzajúceho albumu Born This Way (2011) a zabrali takmer celý rok 2012. Na albume hosťovali R. Kelly, T.I., Twista a Too Short. Pôvodne mal byť album vydaný začiatkom roka 2013, avšak zranenie speváčky počas turné Born This Way Ball zapríčinilo odloženie vydania o niekoľko mesiacov.
Označovaný ako „oslava a poetická hudobná cesta“, reprezentuje album Artpop hudobné odchýlenie od albumu Born This Way. Hlavný singel z albumu „Applause“ bol vydaný dňa 12. augusta 2013 a v rebríčku Billboard Hot 100 obsadil 4. miesto. Druhý singel „Do What U Want“ bol vydaný dňa 21. októbra 2013. Dňa 4. mája 2014 odštartuje celosvetové turné k tomuto albumu s názvom Artrave: The Artpop Ball Tour.
Kompozícia
left|thumb|242x242px|[[Sandro Botticelli|Botticelliho „Zrodenie Venuše“ dotvára pozadie pre obal albumu a bolo jedným z najvýraznejších inšpirácií.]] Artpop je synthpopový album a jeho zvuk je doplnený trapom, industriálnou hudbou, R&B, technom, discom a rockom. Jeho elektronická hudobné podstata bola pôvodne uspôsobená pre album Born This Way, pre ktorý však Gaga a jej producent Fernando Garibay zvolili rockom ovplyvnený zvuk.
Lady Gaga označila album Artpop ako „oslavu a poetickú hudobnú cestu“, ktorý zobrazuje „málo zrelosti a zodpovednosti“, oproti temnej a hymnovej nálade albumu Born This Way.
Single
Hlavným singlom skladba „Applause“. Pôvodne mala byť vydaná dňa 19. augusta 2013, ale kvôli úniku častí piesne na internet ju Gaga vydala už 12. augusta 2013. Prvýkrát ho naživo zaspievala na udeľovaní cien MTV Video Music Awards. Videoklip k skladbe „Applause“ bol vydaný dňa 19. augusta 2013 a jeho režisérmi sú holandskí fotografi Inez van Lamsweerde and Vinoodh Matadin, ktorí tiež vytvorili grafiku obalu tohto singla. V USA sa singel dostal na 4. miesto, preto ho niektorí označovali za prepadák. Singel sa však stal jej najúspešnejším hitom v amerických rádiách za celú jej kariéru. Dňa 10. októbra 2013 oznámila Lady Gaga, že skladba „Venus“ bude vybraná ako druhý singel. Skladba „Do What U Want“ bol pôvodne vydaná ako propagačný singel, ale kvôli jej veľkému úspechu niekoľko hodín po vydaní, ju Gaga zmenila na druhý singel namiesto skladby „Venus“.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2003
Po tomto turnaji sa súťaž majstrovstiev Európy rozdelila do niekoľkých výkonnostných divízií, pričom sa už viac nehrala kvalifikácia. Prvých 8 družstiev sa predstavilo aj na ďalších ME v roku 2005, posledné 4 družstvá zostúpili do II. divízie.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako jedno z kvalifikačných podujatí európskych družstiev na Letné olympijské hry 2004, ktoré hostili Atény, a tiež Majstrovstvá sveta 2006. Na obe podujatia sa kvalifikovali iba víťazné družstvá z oboch kategórií.
Boran-sur-Oise
Boran-sur-Oise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Imám Šamiľ
Imám Šamiľ (* 26. jún (17. júl) 1797, Girmi, Dagestan, dnes Rusko† 4. február (16. február) 1871, Medina, Saudská Arábia) bol politický a náboženský vodca moslimských horských kmeňov Severného Kaukazu (Dagestanci, Čečeni a Čerkezi) avarského pôvodu. Vodca protiruského odporu v kaukazskej vojne a tretí imám teokratického štátu Severokaukazský imamát (1834 - 1859). Zomrel počas púte do Mekky a je pochovaný v Medine.
Borest
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Yuri Landman
Yuri Landman (* 1. február 1973, Zwolle, Holandsko) je holandský skladateľ mikrotonálnej experimentálnej hudby, tvorca experimentálnych hudobných nástrojov ako napr. Moodswinger. Hudobné nástroje vyrába pre pre skupiny ako Sonic Youth, dEUS, Half Japanese, Rhys Chatham, Blood Red Shoes.
Borest
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Proces s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku
Proces s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku, v súdnom spise označovaný ako Proces s G. Husákom a spoločníkmi, bol vykonštruovaný politický proces s vysokými slovenskými komunistickými funkcionármi, propagandisticky označovanými ako „buržoázni nacionalisti“. Obvinenia z buržoázneho nacionalizmu boli politicky koncipované ako „zrada voči pracujúcemu ľudu Slovenska“, ktorú mali páchať pokusom o „izolovanie Slovenska od pracujúceho českého ľudu“ navyše z pozícií vysokých ústavných funkcií. Vznik slovenského buržoázneho nacionalizmu súd spojil so vznikom skupiny davistov na čele s Vladimírom Clementisom (popravený v roku 1952 v procese so Slánskym), preto boli súdení okrem politikov aj politicky činní literáti.
Proces, odsúdení a výška trestov
Neverejný proces sa konal 21. až 24. apríla 1954 pred Najvyšším súdom v Prahe. Obžalovaní a odsúdení za rad údajných zločinov boli:
Diaľnica A524 (Nemecko)
Bundesautobahn 524 je 7 kilometrov dlhá nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá spája mesto Duisburg s diaľnicou A52.
Proces s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku
Obvinenia a zatknutia
Zo skupiny Husák a spol. bol ako prvý zatknutý Ivan Horváth v decembri 1950. V januári 1951 zatkli Clementisa, ktorého však súdili v procese so Slánskym. Potom nasledovali Holdoš (2. februára 1951) s Okálim a 6 februára 1951 boli zatknutí Husák a Novomeský. "Viliam Široký, predseda Komunistickej strany Slovenska, naplno rozvinul obvinenia z nacionalizmu pred účastníkmi deviateho zjazdu KSS v máji 1950 v Bratislave. Vo svojom vystúpení na zjazde 24. mája 1950 položil rečnícku otázku: V čom sa prejavuje buržoázny nacionalizmus v komunistickej strane? Aká je jeho podstata? Husákovi nepomohla ani sebakritika. „S referátom súdruha Širokého súhlasím a kritiku, mne adresovanú, v celom rozsahu prijímam,“ vyhlásil Husák a zopakoval, že tak urobil už pred užším plénom komunistickej strany. „Zaviazal som sa zbaviť sa chýb, osobitne všetkých zvyškov nacionalistických predsudkov, a v obetavej práci pre stranu a pracujúci ľud naprávať škody, ktoré som zavinil.“ „Nacionalistická úchylka od učenia a politiky strany prejavovala sa u mňa predovšetkým v nesprávnych názoroch a v praxi pri úprave vzťahov k bratskému národu českému,“ vyhlásil."Holdoš bol v tom čase generálnym tajomníkom slovenského Národného frontu, povereníkom SNR pre veci cirkevné. Nachádzal sa vo funkciách, ktoré spadali pod právomoci, respektíve do kompetencie ÚV KSČ v Prahe, ale nik ho predtým za jeho činnosť nekritizoval. Zatkli ho na ceste z Prahy do Bratislavy, kde bol na zasadnutí cirkevnej rady za okolností, ktoré sa podobali únosu.
Husák bol rovnako ako Novomeský zatknutý 6. februára 1951 o 9.00, na základe podozrenia z protištátnej činnosti, ktoré bolo v príkaze na zatknutie formulované takto: „je členom skupiny slovenských buržoáznych nacionalistov“. V rozpore zo zákonom, o zatknutí i domovej prehliadke, neexistovali žiadne písomné doklady, preto bola dňa 30. júna 1951 na formulári veliteľstva Štátnej bezpečnosti vypracovaná oficiálna „Správa o zatknutí“, ktorá ho mala spätne legalizovať a poslúžiť ako príkaz na zatknutie.
Vyšetrovanie
Proces sa konal až v roku 1954, keď už boli obvinení približne tri roky vo vyšetrovacej väzbe. Podľa Karla Kaplana, českého historika a člena rehabilitačnej, barnabitskej komisie zo 60. rokov, to mal byť pôvodne verejný proces, podobný procesu so Slánskym, ktorého aktéri boli zatknutí rovnako v rokoch 1950 – 1951 a v procese bolo v roku 1952 vynesených už 11 trestov smrti. Hlavný aktér však „nebol pripravený“ na takéto pojednávanie. „Husák vytrvalo odmietal priznať vykonštruované obvinenia, preto organizátori stratili záujem,“ konštatuje Kaplan. To vlastne Husákovi, ale zrejme aj Novomeskému, zachránilo život.
„Keby ich súdili v takomto inscenovanom procese o rok skôr, pred smrťou Stalina a Gottwalda (v 1953), čaká oboch za podobné trestné činy jedine šibenica,“ domnieva sa Jan Pešek. „Bol to následok uplatňovania stalinskej teórie o zostrovaní triedneho boja. Podľa nej vraj svetový imperializmus mobilizuje poslednú, a pritom najnebezpečnejšiu garnitúru svojich stúpencov, a to priamo v radoch komunistickej strany,“ píše Pešek.
Obvinení v jazyku tých čias „narušili“ či „ohrozili“ „spoločenské zriadenie“ a „spojenectvo so ZSSR“. Pri vyhľadávaní dôkazov boli aj v tomto prípade použité umelo konštruované takzvané otázkové protokoly. Daniel Okáli bol v priebehu necelého roka pred zatknutím žiadaný o opakované vyplnenie a zaslanie minimálne desiatich dotazníkov a životopisov. Opakované vypracovanie podrobného životopisu a následné vyplnenie dotazníka malo zabezpečiť, aby vyšetrujúce orgány zistili rozpory slúžiace ako dôvod na uvalenie väzby. Na otázkové protokoly museli obvinení odpovedať formuláciami, ktoré ich vopred naučili vyšetrujúce orgány. Forma otázkových protokolov bola taká, že obsahovali priamu či nepriamu otázku vyšetrovateľa a zároveň odpoveď vyšetrovaného, na ktoré sa nabaľoval celý rad ďalších otázok a odpovedí. Vyšetrovateľ zapisoval odpovede obvineného, prípadne ich formuloval alebo nútil obvineného preformulovať ich. Tento spôsob umožňoval vyšetrovateľovi rozvíjať alebo dopĺňať obvinenia. Protokoly boli formulované tak, aby obsahovali aj samotné priznanie spolu s usvedčením ďalších spoluobvinených. Vyšetrovateľovi umožňovali vypustiť z protokolov všetko – resp. nezapísať nič –, čo by mohlo vzbudiť pochybnosť o pravdivosti priznania. Stávalo sa, že vyšetrovateľ upravil odpovede podľa svojho želania tak, že svojvoľne vypustil z protokolu to, čo obvinený hovoril na svoju obhajobu, pričom používal argumenty ako „to je známe“, „poviete to pred súdom“, „nejde o vaše zásluhy“. Z informácií skreslených protokolov sa po donútení obvineného pripravil presný scenár procesu. Krátko pred procesmi sa s obvinenými spísali tzv. „záverečné protokoly", obsahujúce najdôležitejšie časti. Obvinení sa niekoľko mesiacov učili scenár záverečných protokolov naspamäť a orgány Štátnej bezpečnosti prostredníctvom tzv. „udržiavacích výsluchov" zabezpečovali ich aktuálny stav tak, aby všetci obvinení boli schopní pred súdom predniesť presne obsah protokolov, ktorými usvedčovali seba aj spoluobvinených.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrabské
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrabské v okrese Bardejov.
Proces s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku
Priznanie
Prvoradú úlohu malo zohrať vlastné priznanie, udanie a obvinenie iných osôb ako spolupáchateľov. Problém nastal, keď Gustáv Husák ako jediný z obvinených odmietol podpísať priznanie a odvolal svoje dovtedajšie vynútené podpisy. Vtedy museli nastúpiť svedkovia, dlhodobo vypočúvaní na tento účel. Na ich svedectvách a hojne využívaných notorietách bola, pri nedostatku relevantných priamych dôkazov, postavená celá obžaloba. Slabosť tohto postupu sa prejavila neskôr, keď kľúčoví svedkovia ako Eugen Löbl, Viera Hložková či Vilém Nový prestali byť ohrozovaní Štátnou bezpečnosťou a úplne odvolali svoje výpovede. Týmto obžaloba stratila svoje najdôležitejšie oporné body.
Napríklad Viera Hložková, bývalá členka pražskej redakcie denníka KSS Pravda, ktorá bola zatknutá už 16. augusta 1948 a na jeseň 1949 bola odsúdená na 12 rokov, začala vo väzení spolupracovať s ŠtB (svedčila napríklad v roku 1950 v procese s Miladou Horákovou). Hložková pri konfrontácii vo väznici v roku 1952 obviňovala Husáka (na základe inštrukcií od vyšetrovateľa ŠtB Vladimíra Kohouteka), že v roku 1945 pripravoval odtrhnutie Slovenska od ČSR.
Širšie súvislosti
V ZSSR boli buržoázni nacionalisti spájaní so židovstvom, čo v Česku v procese so Slánskym (1952) viedlo k obviňovaniu židovských veteránov španielskej občianskej vojny. Je pravda, že Česko sa významnou mierou (dodávkou zbraní a výcvikom dobrovoľníkov) podieľalo na vytvorení štátu Izrael. Na Slovensku však v komunistickej strane takéto osobnosti takmer neboli. Potenciálne významnými konkurentmi vedenia Komunistickej strany Československa, ktoré prečkalo vojnu v Moskve, sa paradoxne stali nebezpeční domáci odbojári. Už koncom roku 1949 boli na Slovensku zatknutí dvaja bývalí partizánski velitelia – Viliam Žingor a Jozef Trojan (obidvaja boli odsúdení na trest smrti).
Obeťou boja proti titoizmu na Slovensku sa stali juhoslovanskí diplomati a slovenskí občania v súdnom procese proti titovským špiónom a rozvratníkom v Československu (Šefikovi Kevićovi v roku 1950), v ktorom boli Rudolf Lančarič a Ernest Otto odsúdení na trest smrti a ostatní na vysoké tresty väzenia. (Je len historickým paradoxom, že Lančarič sa ako príslušník ŠtB podieľal na prenasledovaní Žingora.)
Na IX. zjazde KSS v máji 1950 Viliam Široký povedal, že buržoázny nacionalizmus Clementisa, Husáka a Novomeského má svoje korene v činnosti skupiny DAV, ktorej vedúcim bol práve Clementis (následne zatknutý v januári 1951) a z ktorej vyšli Novomeský a Husák. Kampaň proti slovenským buržoáznym nacionalistom sa v marci roku 1951, na aktíve spisovateľov, rozšírila aj o ďalších spisovateľov (Vladimír Mináč, Alexander Matuška, Michal Chorváth či Dominik Tatarka). Je iróniou osudu, že ostrým kritikom buržoáznych nacionalistov bol práve Juraj Špitzer starší, vtedy funkcionár Ústredného výboru KSS.