cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tomáš z Celana
Život
O Tomášovej mladosti a pôvode sa veľa nevie. Pochádzal zrejme z bohatšieho prostredia, hypotetická príslušnosť ku grófom z Celana však dostatočne potvrdená nebola. Z jazykovej vyspelosti jeho diel je zrejmé, že získal dobré vzdelanie. Okolo roku 1215 sa stal žiakom Františka z Assisi a vstúpil do rádu františkánov. V roku 1222 sa zúčastnil misie v Nemecku, kam chcel rád rozšíriť svoje pôsobenie. Po odchode provinciála Cesaria da Spira z Nemecka späť do Talianska bol v roku 1223 bol ustanovený správcom (custos unicus) františkánskej provincie Porýnie-Falcko, ktorá zahrňovala Kolín nad Rýnom, Mainz, Worms a Speyer.
Valentin Kozmenko-Delinde
Narodil sa do rodiny učiteľov. Divadelnú réžiu vyštudoval na Kyjevskej národnej univerzite divadla, kina a televízie Ivana Karpenka-Karyho. Následne ako režisér a scénograf pôsobil v Národnom akademickom dramatickom divadle Ivana Franka, Národnom akademickom divadle ruskej drámy Lesi Ukrajinky a Moskovskom umeleckom akademickom divadle.
Tomáš z Celana
Život
Svoj literárny talent prejavil naplno po tom, v roku 1226 zomrel František z Assisi. Pápežom Gregorom IX. bol poverený spísaním Františkovej hagiografie. Nevedno, kedy sa skončilo Tomášovo pôsobenie v Nemecku. S istotou sa však zúčastnil Františkovho svätorečenia. Záver svojho života strávil v Taliansku. Svojou hagiografickou činnosťou výrazne prispel k rozšíreniu Františkovho kultu.
Valentin Kozmenko-Delinde
Na Slovensku ako režisér pôsobil v Divadle Andreja Bagara v Nitre, Divadle Alexandra Duchnoviča v Prešove, Scéne JORIK pri Bábkovom divadle Košice. Funkciu šéfa činohry zastával v Štátnom divadle Košice a Divadle Jonáša Záborského v Prešove.
Tomáš z Celana
Život
náhľad|Neporušené pozostatky Tomáša z Celana Zomrel okolo roku 1260. Pôvodne bol pochovaný v kostole San Giovanni Val de' Varri, no dnes sú jeho ostatky uložené v kostole Svätého Františka v Tagliacozzo, kam boli prenesené v roku 1516.
Valentin Kozmenko-Delinde
V roku 2008 skončil doktorandské štúdium vo vednom obore "teória a dejiny divadla" obhajobou dizertačnej práce "Rehabilitácia Systému Stanislavského" a získal vedecko-akademickú hodnosť "philosophiae doctor (PhD.)".
Tomáš z Celana
Proces blahorečenia
Proces blahorečenia bol iniciovaný Kláštorom v Tagliacozzo. Kongregácia pre kauzy svätých proces prijala a 27. novembra 1991 povolila otvorenie tzv. rímskej fázy. Tomášovi z Celana preto patrí titul Služobník Boží. Je tiež uctievaný ako blahoslavený vox populi.
Valentin Kozmenko-Delinde
Vybrané inscenácie - Slovensko
Divadlo Alexandra Duchnoviča v Prešove
Scéna JORIK Košice
Štátne divadlo Košice
Divadlo Jonáša Záborského v Prešove
Divadlo Andreja Bagara v Nitre
Divadlo vo Veži (Ateliér Maroša Kramára)
Vybrané inscenácie zo zahraničia
Moskovské umelecké divadlo (MCHAT) im. A.P.Čechova (Moskva)
Ukrajinské národné akademické dramatické divadlo Ivana Franka (Kyjev) Národné akademické dramatické divadlo ruskej drámy Lesi Ukrajinky (Kyjev) Ľvovské divadlo pre mládež M. Gorkého (Ľvov)
Kyjevské akademické divadlo pre mládež na Lipkách (Kyjev) Kyjevské akademické divadlo na Ľavom brehu (Kyjev) Divadlo Wandy Siemaszkowej (Rzesów-PL) International Theatre (USA)
Štetínsky záliv
náhľad|Štetínsky záliv náhľad|Obec Altwarp a okolie mesta [[Nowe Warpno na poľsko-nemeckej hranici]] náhľad|Štetínsky záliv, špeciálna oblasť ochrany vtáctva Štetínsky záliv je záliv v ústí rieky Odry. Veľkosť povrchu je 666,5687 km² a maximálna hĺbka 10,5 m. Je rozdelený na dve časti na poľsko-nemeckej hranici - na poľskej strane sú Nowe Warpno, Trzebież, Stepnica, Wolin a Świnoujście a na nemeckej – Kamminke, Ueckermünde a Altwarp.
Prístavy sa nachádzajú na niekoľkých miestach: Świnoujście, Štetín, Police, Stepnica, Trzebież, Nowe Warpno, Altwarp, Ueckermünde, Anklam a Kamminke. Vodná cesta Szczecin-Świnoujście, spájajúca dva prístavné mestá, prechádza cez poľskú časť tohto vodného útvaru.
Štetínsky záliv je známy ako miesto pre prevádzkovanie vodných športov a rekreácie na pláži. Nowe Warpno,  Trzebież, Stepnica, Wolin, Świnoujście a Ueckermünde spolu s okolitými mestami Police, Štetín, Goleniów, Kamień Pomorski, Dziwnów, Międzyzdroje, Usedom, Wolgast, Anklam a Torgelow sú turistické destinácie. Príroda zálivu a okolie je chránená vo Wolińskim Parku Narodowym, v parkoch Naturpark Am Stettiner Haff a Naturpark Insel Usedom a v chránených oblastiach Natura 2000 Zalew Szczeciński, Ujście Odry i Zalew Szczeciński, Puszcza Wkrzańska a Wolin i Uznam a tiež v prírodných rezerváciách Białodrzew Kopicki, Czarnocin, Świdwie a Naturschutzgebiet Anklamer Stadtbruch.
Steve McQueen
Išlo o mužnú a lakonickú americkú filmovú hviezdu 60. a 70. rokov 20. storočia, pôsobil chladne a stoicky. Ním stvárňovaní hrdinovia často hovorili svojou filmovou akciou a len zriedka slovami.
Životopis
Narodil sa v Beech Grove (predmestie Indianapolisu v štáte Indiana v USA). Jeho otec bol pilot-kaskadér v leteckých cirkusoch a rodinu opustil pol roka po narodení Steva. Matka, ktorá si s výchovou malého Stevea nevedela rady, ho dala strýkovi Claudovi, ktorý mal veľkú farmu v Slateri v štáte Missouri.
Vo veku 14 rokov vstúpil do pouličného gangu a preto ho matka poslala do Junior Boys Republic, čo bol "dom pre problémových chlapcov" v Chino Hills v Kalifornii. Hneď po odchode z Chino sa zapísal v roku 1947 do Námornej pechoty USA, kde slúžil do roku 1950.
V roku 1952 za finančnej pomoci G. I. Billa začal študovať herectvo a vystupovať v New York's Neighborhood Playhouse. Príležitostne hral v divadle a debutoval vo filmovej snímke Somebody Up There Likes Me (1956). Jeho prvou významnou úlohou sa stala úloha v klasickom horore The Blob (1958), v tom roku potom získal hlavnú úlohu lovca v seriáli Wanted: Dead or Alive, vysielaného až do roku 1961. Najväčšiu popularitu získal ako pištoľník Vin vo filme Sedem statočných (The Magnificent Seven, 1960) po boku Yula Brynnera a Charlesa Bronsona, kde chránili mexickú dedinu pred banditami. Druhým akčným filmom, ktorý zdokonalil jeho imidž bol Veľký útek (1963), kde hral väzňa v nemeckom zajateckom tábore počas druhej svetovej vojny. Medzi nezabudnuteľné úlohy patrí tiež jeho výkon v snímke Motýlik, kde si zahral hlavnú úlohu spoločne s Dustinom Hoffmannom. Jednou z jeho slávnych filmových rolí bola aj postava nebojácneho veliteľa hasičov O´Hallorhana vo skvelom katastrofickom thrilleri Sklenené peklo (1974), kde si zahral s Paulom Newmanom, Richardom Chamberlainom, Robertom Vaughnom, Faye Dunawayovou a mnohými ďalšími. Je treba sa zmieniť o roli detektíva Franka Bullita v kriminálnom thrilleri Bullitov prípad (1968), kde hral po boku Jacqueline Bissetovej.
Junior Eurovision Song Contest 2010
Junior Eurovision Song Contest 2010 bol 8. ročník hudobnej súťaže Junior Eurovision Song Contest. Súťaž sa konala v Minsku, v Bielorusku 20. novembra 2010.
Zmeny oproti súťaži z roku 2009
center|náhľad|450px|{{Legend|#22b14c|Zúčastnené krajiny.}}{{Legend|#FFC20E|Krajiny ktoré sa v minulosti zúčastnili, ale v roku 2010 odmietli účasť.}}
Strana európskych socialistov
Strana európskych socialistov (, skr. PES alebo SES) je európska politická strana založená v roku 1992, ktorá združuje sociálnodemokratické strany a labouristické strany naprieč Európskou úniou a Nórskom. V Európskom parlamente tvorí väčšinu skupiny s názvom Progresívna aliancia socialistov a demokratov (S&D).
Ľavicová PES tradične vo voľbách obsadzuje druhé miesto za pravicovou Európskou ľudovou stranou, podobne tomu tak bolo aj pri eurovoľbách v roku 2019, keď získala 24,4% hlasov a teda 191 europoslaneckých miest.
Súčasným (2019) predsedom strany je bulhar Sergej Stanišev.
Na Slovensku sa k PES hlási strana SMER – sociálna demokracia a čoskoro sa k PES pridajú aj odídenci zo Smeru okolo Petra Pellegriniho združení v strane HLAS-SD.
Pyštek obyčajný
Pyštek obyčajný je trvalá bylina s pyskatou korunu a s dlhou ostrohou z čeľade skorocelovité (Plantaginaceae), s výskytom od Európy po Sibír a strednú Áziu.
Opis
Pyštek obyčajný je trváca bylina, vysoká 20 až 50 (80) cm, ktorej výhonkatý podzemok drevnatie. Sivozelená stonka je priama, holá, len hore žliazkato páperistá, jednoduchá alebo rozkonárená a husto olistená striedavými listami.
Listy sú jeden až trojžilové, čiarkovito kopijovité až úzko elipsovité, celistvookrajové, na okraji podvinuté a sediace ku stonke.
Quiry-le-Sec
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pyštek obyčajný
Opis
Korunné lupienky, zrastené do rúrky a vybiehajúcej ostrohy, obsahujú nektár. Hrdlo rúrky je uzatvorené dvojitou vypuklinou na dolnom pysku. Dolný pysk sa kĺbovito pritláča k hornému pysku, takže tade môže preniknúť len silnejší hmyz, napríklad čmele.
Quiry-le-Sec
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pyštek obyčajný
Opis
Plodom je dvojpuzdrová vajcovitá tobolka dlhá 5 až 10 mm a široká 5 až 7 mm. Semená s priemerom do 3 mm sú ploské s bielym lemom.
Rozšírenie
Pyštek obyčajný je Eurosibírsky druh, s výskytom od Európy po Sibír a strednú Áziu. Zanesený je v Severnej Amerike od Kanady až po Arizonu, Nové Mexiko a Texas v USA, v Južnej Amerike v Argentíne, Brazílii a Čile, na africkom kontinente v Južnej Afrike a v austrálskej Tasmánii. Na Slovensku je na celom území hojný.
Ekológia
Pyštek obyčajný rastie na suchých stanovištiach, pasienkoch, medziach, vinohradoch a ruderálnych miestach ako súčasť synatropnej vegetácie (jej vznik a vývoj je závislý od činnosti človeka). Darí sa mu takmer na všetkých pôdotvorných substrátoch, na rôznych pôdnych druhoch a typoch, kyslej až zásaditej pôdnej reakcie. U nás sa vyskytuje hojne od nížin do horských polôh. Kvitne od júna do septembra (októbra).
Význam a využitie
Pyštek obyčajný sa využíva ako liečivá rastlina, kde účinnou drogou je usušená kvitnúca vňať Linariae herba. Obsahuje flavónové glykozidy, alkaloidy, organické kyseliny, triesloviny, sacharidy a minerálne látky. Využíva sa pri liečbe ako: diuretikum, laxatívum a homeopatikum.
Poddruhy
V rámci druhu pyštek obyčajný sú v súčasnosti akceptované tieto poddruhy:
Quivières
Quivières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Muriki južný
Muriki južný (iné názvy: pavučiak muriki, pavučiak miriki ; lat. Brachyteles arachnoides) je druh z čeľade pavučiakovité, ktorý obýva pobrežné lesy v brazílskych štátoch São Paulo, Rio de Janeiro a Paraná. Z dôvodu straty prirodzeného prostredia a lovu je od roku 2019 zaradený medzi kriticky ohrozené druhy, populácia podľa IUCN poklesla o najmenej 80 % za posledných 60 rokov. Samce tejto sivohnedej opice merajú bez chápavého chvosta 5578 cm, samice 4663 cm. Pavučiak muriki je aktívny cez deň a potravu tvoria listy a ovocie.
Chromecast
náhľad|Prvá generácia Chromecast
Chromecast je rad digitálnych prehrávačov médií od spoločnosti Google. Sú to malé zariadenia, ktoré umožňujú používateľom s mobilnými zariadeniami alebo počítačmi spustiť a ovládať prehrávanie internetového streamovaného audio/video obsahu na televízore s vysokým rozlíšením alebo domácom audio systéme cez mobilnú a webovú aplikáciu, ktoré podporuje technológiu Google Cast. Alternatívne môže byť obsah zrkadlený z prehliadača Google Chrome na osobnom počítači alebo na obrazovke androidového zariadenia.
Prvá generácia bola ohlásená 24. júla 2013 a v rovnaký deň bola dostupná na predaj v USA za 35 dolárov. Druhá generácia a audio model Chromecast Audio bola vydaná v septembri 2015. Nový model Chromecast Ultra, ktorý podporuje rozlíšenie 4K a HDR, bol vydaný v novembri 2016.
Železník (vrch v Považskom Inovci)
Železník je vrch v Považskom Inovci. Leží nad obcou Dubodiel, približne južne od Trenčína.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Inovec. Vrchol leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Trenčín a na katastrálnom území obce Veľká Hradná. Najbližšími sídlami je východným smerom ležiaci Dubodiel a Trenčianske Jastrabie a severne situovaná osada Jarky (Mníchova Lehota).
Opis
Železník je súčasťou málo výrazného pahorku, ktorý sa nachádza v severovýchodnej časti masívu Inovca. Severným smerom sa nachádza vrch Humenec a Jarabský vrch, západným Hradisko  a Inovec a južným vrch Močiare. Západné a severné snahy odvodňuje potok Svinica, východné jej prítok Hradniansky potok a južné potok Inovec, všetky smerujúce do Bebravy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a západným smerom stojí na hrebeni Chata pod Inovcom.
Ң
náhľad|Písmeno Ң Ң (minuskula ң) je písmeno cyriliky.
Železník (vrch v Považskom Inovci)
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít tak možno vidieť okolité vrchy Považského Inovca, pri vhodných podmienkach aj Strážovské vrchy, Vtáčnik, Tribeč a Pohronský Inovec.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, no južným úbočím vedie a severovýchodne po hrebeni aj  trasa.
Ketský potok
Ketský potok je vodný tok na južnom Slovensku, pravostranný prítok Hrona, má dĺžku a je tokom III. rádu. Niekedy sa označuje ako Kvetnianka.
Prameň
Pramení v Hronskej pahorkatine, v časti Bešianska pahorkatina, pod vrchom Bašta, v nadmorskej výške cca
Opis toku
Následne tečie cez obec Farná a okrajom Kuralian. Medzi obcami Kuraľany a Keť napája ďalšiu vodnú nádrž, tečie popri obci Keť a na ľavom brehu napája sústavu troch Keťských rybníkov. Vzápätí ústi do vodnej nádrže Bíňa. Po výtoku z nej vytvára koryto dvojitú ostrú zákrutu a pri obci Bíňa sa v nadmorskej výške vlieva do Hrona.
Aminoacylácia
Aminoacylácia je reakcia, počas ktorej sa presúva aminoacylová skupina na nejakú zlúčeninu.
Typický príklad enzýmov, ktoré katalyzujú túto reakciu, sú aminoacyl-tRNA-syntetázy, ktoré presúvajú príslušnú aminokyselinu (resp. jej aminoacylový zvyšok) na príslušnú tRNA.
Google Cast
náhľad|Ikona na prehrávanie cez Google Cast
Google Cast označované ako Chromecast built-in je proprietárny protokol, ktorý vyvinula spoločnosť Google, ktorý umožňuje mobilným zariadeniam a osobným počítačom spustiť a ovládať prehrávanie internetového streamovaného obsahu na kompatibilnom zariadení, ako napríklad digitálny prehrávač médií pripojený na televízor alebo domáci audio systém. Protokol bol spustený 24. júla 2013 na podporu prehrávača Chromecast.
Google Cast SDK bolo uvoľnené 3. februára 2014 a umožňuje tretím stranám upravovať svoj softvér na podporu tohto protokolu. Podľa Google existuje vyše 20 000 aplikácií, ktoré ho podporujú v máji 2015.
Progresívna aliancia socialistov a demokratov
náhľad|Logo aliancie Progresívna aliancia socialistov a demokratov (, skr. S&D) je politická skupina v Európskom parlamente, ktorá združuje ľavicovo zmýšľajúcich europoslancov zo sociálnodemokratických strán združených v Strane európskych socialistov.
Progresívna aliancia socialistov a demokratov vznikla 29. júna 1953, čo z nej robí druhú najstaršiu frakciu Európskeho parlamentu hneď po Aliancii liberálov a demokratov za Európu. Svoj súčasný názov prijala 23. júna 2019.
Zo slovenských politických strán sa k nej hlási strana SMER – sociálna demokracia a zastupujú ju jej europoslanci Monika Beňová, Miroslav Číž a Robert Hajšel.
Raincheval
Raincheval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jajoi Kusamaová
Život a dielo
Narodila sa do rodiny roľníkov v japonskom meste Macumoto. Jej rodičia sa starali o produkciu semienok a tekvíc. Potom začala kresliť obrázky s tekvicami počas základnej školy. Neskôr začala do prác začleňovať halucinácie, ktoré videla už v mladom veku. Jedna z jej bodkových halucinácií vznikla napríklad, keď sa Kusama pozerala na vzor na prestieradle. Mnoho z jej tvorby obsahuje prvky bodiek, semienok, tekvíc, svetiel a optických ilúzií.
Výtvarné umenie študovala len krátko na Kjótskej mestskej umeleckej škole. Študovala tam japonské umenie pod vedením tradičného vzdelávacieho systému. Táto skúsenosť bola pre ňu neinšpirujúca a rigidná, na toto obdobie odkazuje ako na obdobie, z ktorého ju napína.
V roku 1957 sa usadila v USA, v New Yorku. Po počiatočných problémoch so začlenením do západného prostredia si získala meno vďaka svojim provokatívnym happeningom a výstavám. Často zahŕňali nahotu a orgie a hlásali voľnú lásku a protivojnové posolstvá. V roku 1965 vzbudila záujem inštaláciou Infinity Mirror Room - Phalli's Field, svojim zrejme najslávnejším dielom. Rozvinula v ňom svoju základnú tému – opakovanie. Svoje dielo tiež sama nazýva „obsedantným“.
V roku 1973 sa vrátila do Japonska. Za štyri roky sa nechala hospitalizovať v psychiatrickej liečebni. Odmala trpela halucináciami. 41 rokov strávila dobrovoľne v psychiatrickej liečebni. Halucinačné stavy sa premietali do jej tvorby. Vytvárala inštalácie, ktoré sa snažili diváka dezorientovať, vyvolať v ňom silné pocity, často za pomoci zrkadiel, svetiel a opakujúcich sa prvkov. Príkladom je dielo z roku 2009 nazvané Následky vymazania večnosti. Mimo kreatívnej tvorby inštalácií a malieb sa tiež venovala písaniu a poézii, pod jej rukou bolo vydaných niekoľko noviel a kníh.
V roku 1993 sa stala prvou ženou, ktorá reprezentovala Japonsko na benátskom bienále. V roku 2008 bolo jedno jej dielo predaných za 5 100 000 amerických dolárov. Išlo o nový rekord u žijúceho umelca. V roku 2012 pripravila kolekciu odevov pre módnu značku Louis Vuitton, jej šaty boli pokryté pre ňu typickými kruhmi a bodkami.
HO TJ Strojár Malacky
HO TJ Strojár Malacky je slovenský hádzanársky klub z Malaciek. Vznikol v roku 1964, keď sa hádzanársky oddiel včlenil do štruktúr multišportového klubu TJ Strojár Malacky. Družstvo mužov je účastníkom najvyššej domácej súťažeextraligyod roku 2016. 1. ligu v tej sezóne nevyhralo, ale ako jediné prejavilo záujem postúpiť do najvyššej ligy. Klub má okrem seniorských tímov aj dorastenecké, žiacke a prípravkárske tímy. Do roku 1969 fungoval aj ženský tím, v súčasnosti sú súčasťou len tímy žiačok.
Sezóny
Počas česko-slovenskej éry pôsobil mužský tím väčšinou v krajských súťažiach, v rokoch 1974 a 1992 sa mu podarilo postúpiť do 2. SNL (tretia najvyššia česko-slovenská liga).
Cyanopsitta
Cyanopsitta, po slovensky ara, je rod z čaľaďe papagájovité s jediným druhom ara sivomodrá (Cyanopsitta spixii). Dnes je už tento druh v prírode vyhynutý, prežil len v zajatí.
Vyhynutie v prírode
Ara sivomodrá nikdy nebola veľmi bežná, v roku 1819 keď bola objavená, jej populácia čítala odhadom 180 jedincov. V 70. rokoch minulého storočia klesla populácia na 70 kusov, čo bol nanajvýš kritický stav, ale pre vzácnosť začal byť vyhľadávaným druhom chovateľov a bol nelegálne odchytávaný. Osadníci tvrdili, že za pokles populácie nemôžu len lovci ale aj včely dovezené z Afriky, ktoré zabíjali samice sediace na vajciach. Ďalej za to mohlo vyrubovanie galeriových lesov, čo bol pôvodný habitat. V roku 1984 zostali len štyri kusy, neskôr boli pozorované len tri. Posledný jedinec v prírode zmizol v roku 2000.
Chov
Plemennú knihu tohto papagája vedie Loro Parque Tenerife na Kanárskych ostrovoch, kde sa túto aru darí každoročne odchovávať. Najväčšiu chovnú skupinu ale chová chovná stanica Al Wabra v Katare, kde bolo ku koncu roka 2011 chovaných 56 jedincov. Dokopy v celosvetových chovoch sa nachádza v súčasnosti asi 120 kusov. V budúcnosti by sa mali odchované vtáky vracať do voľnej prírody, ale problém je v tom, že i keď sa darí druh odchovávať, len málo rodičovských párov sa dokáže o mladé postarať a väčšina je preto odchovaná ručne. Tieto mláďatá sú potom na ľudí zvyknuté, a často samé majú problém odchovať svoje mladé. Cez to však stanica Al Wabra zakúpila v roku 2009 pozemky farmy Concordia v brazílskej Bahii, kde bol druh naposledy videný v prírode a kde sa plánuje prvá introdukcia späť do prírody.
V kultúre
Arou sivomodrou sa inšpiroval animovaný film Rio.
Rainneville
Rainneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HC PW365 Conversano
HC PW365 Conversano je taliansky mužský hádzanársky klub z Conversana. Vznikol v roku 1973. Je 5-násobný majster krajiny a rovnako 5-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia osemfinálová účasť vo Vyzývacom pohári EHF či 2-násobná účasť v hlavnej fáze Ligy majstrov. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Campionato italiano di pallamano maschile.
Úspechy
Talianska najvyššia súťaž:
Víťaz Talianskeho pohára:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohá EHF:
Vyzývací pohár:
Stránice
Stránice sú katastrálne územie, jedno zo štyridsaťosem katastrálnych území štatutárneho mesta Brna. Celé katastrálne územie je súčasťou mestskej časti Brno-střed. Má rozlohu 92,55 ha, je tu evidovaných 41 ulíc a 1 125 adries.
Análna fisúra
náhľad|Análna fisúra Análna fisúra (alebo fissura ani, análna trhlina, trhlina konečníka) je bolestivý vred v sliznici konečníka. Trhliny konečníka patria k najčastejším ochoreniam konečníka. Vyskytuje sa v rovnakej frekvencii u mužov aj žien. Väčšina ľudí si mýli análnu fisuru s hemoroidmi. Trhliny konečníka delíme na akútne a chronické.
Príznaky a symptómy
Základným príznakom análnej fisúry je silná bolesť v konečníku hneď po defekácii. Bolesť pacienti popisujú ako „vyprázdňovanie črepín skla“. Navyše bolesť môže pretrvávať aj hodiny. Okrem bolesti, je análna trhlina v mnohých prípadoch sprevádzaná krvácaním z konečníka. Krvácanie je zvyčajne mierne, pri utieraní (viditeľné na toaletnom papieri). Análna fisúra významne zhoršuje kvalitu života pacienta.
Akútna a chronická análna trhlina
Podľa priebehu ochorenia fisúry sa delia na akútne a chronické. Akútna fisúra sa prejavuje ako porezanie sliznice konečníka a vyhojí sa sama do 6 týždňov. Pri akútnych fisúrach je spodina červená, okraje sú ostré. Je typická rezavá bolesť. Chronická análna fisúra perzistuje dlhšie ako 6 týždňov a bez liečby sa nevyhojí. Je širšia a hlbšia, na jej báze možno vidieť odhalené vlákna vnútorného análneho zvierača a granulácie. Okraje chronickej fisúry sú navalité. Tvorí sa kožný výčnelok a hypertrofická papila. Pri chronickej análnej fisúre býva bolesť len mierna, ale vnútorný zvierač spazmuje a môže narušiť proces defekácie. Spazmus a hypertonus vnútorného análneho zvierača, vedú k zvýšeniu pokojového tlaku a zníženie krvného zásobenia v oblasti trhliny. Dochádza ku vzniku ischémie, ktorá zhoršuje podmienky na hojenie. Chronická fisúra sa zriedka zahojí bez liečby.
Liečba análnej fisúry
Vo väčšine prípadov sa dáva prednosť konzervatívnej liečbe. Základom domácej liečby sú dietetické opatrenia na zabezpečenie pravidelnej mäkkej stolice. Režimové opatrenia vyžadujú zvýšený prísun tekutín a vlákniny. Priaznivý je aj účinok sedacích kúpeľov s teplou vodou.
V posledných rokoch sa špecialisti sústredia na medikačný prístup k liečbe análnych trhlín. Používa sa rad medikamentov s cieľom znížiť vysoký tonus análneho zvierača, a to lokálnou, orálnou alebo injekčnou aplikáciou. Na konzervatívnu terapiu sa používajú najčastejšie topické nitráty (glyceroltrinitrát) vo forme masti. Bola popísaná aj aplikácia masti z blokátorov kalciového kanála (primárne diltiazem hydrochloridum). Na základe vedeckej literatúry účinnosť je až 70 %. Ďalšia možnosť liečby je aj aplikácia botulotoxínu (Botox) do vnútorného análneho zvierača. Lokálna liečba sa pri chronickej análnej fisúre stala pre svoju vysokú účinnosť liečbou prvej voľby.
Chirurgická liečba
Chirurgické zákroky sa vykonávajú len pre ošetrenie chronickej análnej fisúry. Chirurgické techniky zahŕňajú manuálnu dilatáciu konečníka, laterálnu sfinkterotómiu a fisurektómiu. Všetky chirurgické techniky sú spojené s potenciálnym rizikom postoperačnej inkontinencie (neschopnosť udržať plyny či stolicu).
Laterálna sfinkterotómia je zlatým štandardom liečby chronickej análnej fisúry. Predstavuje čiastočné prerušenie vnútorného zvierača v dĺžke fisúry. Býva vykonávaná dvoma spôsobmi – otvorenou sfinkterotómiou a laterálnou sfinkterotómiou. Pri sfinkterotómii sa uvoľní spazmus análneho zvierača, čím sa umožní prítok krvi do postihnutej oblasti a fisúra sa môže zahojiť. Úspešnosť laterálnej sfinkterotómie sa odhaduje až na 95%. Ku komplikáciám patrí trvalá inkontinencia, krvácanie, prolaps hemoroidov. Percento poškodenia kontinencie varíruje podľa rôznych autorov od 0 až do 30%.
Fisurektómia sa dnes pri liečbe análnej fisúry používa ako doplnok k laterálnej sfinkterotómii.
Varechovský potok (prítok Kysuce)
Prameň
Pramení v v poľnohospodárskom extraviláne na južnom okraji samoty Pokrývky v západnej časti územia obce Vysoká nad Kysucou.
Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom, vteká do lesného extravilánu, smer si zachováva až do svojho ústia, v vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, tečie okrajom intravilánu obce Vysoká nad Kysucou, v  podteká železnicu a za ňou i cestu z Čadce do Makova, v  ústi do Kysuce ako jej ľavostranný prítok. Varechovský potok nemá prítoky.
Pôvod názvu
Motivant názvu vodného toku Varechovský potok na území obce Vysoká nad Kysucou v období pomenovacieho procesu nie je jednoznačný. S najväčšou pravdepodobnosťou motivantom je osobné meno Varecha, s ktorým súvisí i názov vrchu Varechovka, ktorý je situovaný v juhovýchodnom cípe územia susednej obce Korňa asi od obecnej hranice medzi obcami Vysoká nad Kysucou a Korňa. Je potrebný ďalší výskum. Zo slovného základu Varechovci rozšírením o formant -ský a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Varechovský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum Varechovský potok nie je jedinečným hydronymom; homonymnný názov potoka je už v povodí Oľky.
Klub turistov Kormorán Komárno
Klub turistov Kormorán Komárno je turistický klub v Komárne, venujúci sa prevažne vodnej turistike.
História
Klub bol založený v roku v roku 1963 ako oddiel vodnej turistiky, resp. vodno-turistický oddiel (v skratke VTO) v rámci TJ Spartak Komárno. Jeho prvým predsedom sa stal MUDr. Pavol Juhász. Oddiel sa vďaka svojej vyhodenej polohe v blízkosti mŕtveho ramena Váhu a riek Dunaj, Váh, Nitra, stal najväčším vodno-turistickým klubom vo vtedajšom Česko-Slovensku.
Prvými členmi výboru sa stali Ladislav Cséplő (tajomník), Zuzana Ružičková (zapisovateľka), Edmund Brányik (hospodár), Jaroslav Slavík, Štefan Baráth, Ing. Václav Ružička (odborní prednášatelia), Ľudovít Gráfel (propagandista) a Juraj Szabó (člen výboru). Spartak úzko spolupracoval so športovým oddielom kajak – kanoe Komárno. Vďaka podpore Slovenských Lodeníc Komárno a brigádnických hodín členov klubu, vznikla budova lodenice pri ramene Váhu v Komárne. Budovu neskôr členovia rozšírili o murovanú prístavbu v roku 1990.
Prvé túry v roku 1963 smerovali iba do okolia areálu vodných športov a boli zamerané ba spoznanie ramien Váhu a Nitry. Prvým veľkým podujatím bola diaľková plavba do Budapešti, ktorej sa medzi 14.-22. augustom 1965 zúčastnilo 22 členov.
Postupne sa členstvo v klube a podujatia stali masovými aj vďaka štedrej podpore štátu turistickým oddielom v období socializmu. Nedostatok plavidiel oddiel vyriešil po roku 1973 keď si členovia oddielu v rámci brigád postupne zhotovili až vyše 40 laminátových kanoí CT-2 a kajakov. S pomocou Slovenských Lodeníc sa im podarilo zostrojiť aj príves na prepravu plavidiel za autobus. Obľúbenou plavbou medzi členmi klubu sa stala akcia Sto jarných kilometrov.
Po roku 1990 prišiel oddiel o finančnú podporu do Československého zväzu telesnej kultúry a účasť na podujatiach postupne klesala.
V roku 1992 sa oddiel premenoval na Klub turistov Kormorán.
Pôsobenie
Členovia klubu sa významnou mierou spolupodieľajú na organizácii medzinárodného splavu Dunaja Tour International Danubien (TID), na slovenskom úseku. Klub sa podieľa aj na letných turistických akciách mesta Komárno pre deti aj dospelých.
Dedinský potok (prítok Ketského potoka)
Dedinský potok je potok v Podunajskej pahorkatine, na území okresov Nové Zámky a Levice. Je to pravostranný prítok Ketského potoka, meria 8,7 km a je tokom IV. rádu.
Opis toku
Najprv tečie juhovýchodným smerom, zľava priberá Hurbanovský potok a severojužným smerom preteká obcou Dedinka. Za obcou sa opäť stáča na juhovýchod a napája vodnú nádrž Dedinka, do ktorej sprava ústi Pereš. ďalej priberá občasný pravostranný prítok od osady Vadalmáš a stáča sa východojuhovýchodným smerom. Južne od obce Čaka, pri osade Kopec, ústi v nadmorskej výške cca 154 m n. m. do Ketského potoka.
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2003
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2003 boli 4. majstrovstvá sveta vo florbale žien. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie IFF vo florbale žien v roku 2003. Konalo sa od 17.24. mája 2003 v troch švajčiarskych mestách: Bern, Gümligen a Wünnewil, za účasti 18 tímov. A-divízia mala 8 a B-divízia 10 účastníkov. Malajzia, Taliansko a USA boli nováčikmi turnaja MS. Zápasy A-divízie videlo naživo 14 179 a zápasy B-divízie 5 225 divákov.
Kvalifikácia
vo Švajčiarsku: Taliansko - Holandsko -
Súčiniteľ prestupu tepla
Súčiniteľ prestupu tepla (iné názvy: koeficient prestupu tepla, koeficient prestupu tepla prúdením , súčiniteľ prestupu tepla prúdením , merná tepelná prestupnosť , plošná tepelná prestupnosť ; značka \alpha alebo h) je koeficient, ktorý udáva množstvo tepla, ktoré prestúpi z tuhej steny do prúdiacej tekutiny jednotkou plochy pri jednotkovom rozdiele teplôt medzi touto stenou a tekutinou. Je to teda podiel hustoty tepelného toku (q) a rozdielu teplôt látok na spomínanom rozhraní. Súčiniteľ prestupu tepla je koeficient úmernosti v Newtonovom ochladzovacom zákone. Jeho jednotka je W/(m2.K).
Sálanie
Ak je tekutinou plyn, často pojem súčiniteľ (koeficient) prestupu tepla zahŕňa aj tú časť tepelného toku, ktorá pripadá na sálanie, čiže zahŕňa aj súčiniteľ prestupu tepla sálaním (αr). Termín súčiniteľ (koeficient) prestupu tepla je potom teda synonymný s termínom kombinovaný súčiniteľ (koeficient) prestupu tepla prúdením a sálaním (αk= α + αr). Nižšie uvedené vysvetlenia v tomto článku sa zaoberajú len súčiniteľom prestupu tepla pri prúdení.
Tepelný odpor
Obrátená hodnota súčiniteľa prestupu tepla (čiže 1/α) sa nazýva plošný tepelný odpor prestupu, plošný tepelný odpor pri prestupe tepla , tepelný odpor tekutiny pri jednotkovej ploche , tepelný odpor pri prestupe tepla (tento názov môže alternatívne znamenať 1/(α.A) ), merný tepelný odpor (prestupu tepla) (názov merný tepelný odpor môže alternatívne znamenať 1/λ ) alebo odpor pri prestupe tepla. Vyjadruje tepelný odpor (t. j. odpor kladený prenosu tepla) jednotky plochy rozhrania dvoch látok rôzneho skupenstva. Jeho značka býva Rα, Rh, Rs alebo R. Jeho jednotka je (m2.K)/W.
Vzorce
Z Newtonovho ochladzovacieho zákona vyplýva: kde q je hustota tepelného toku (t. j. podiel tepelného toku a plochy dotyku steny s tekutinou), tw je teplota na povrchu steny a tf je teplota tekutiny (presnejšie: teplota v jadre tekutiny, teda v hlavnom prúde tekutiny - vysvetlenie pojmu pozri v článku prestup tepla).
Určujúce parametre a praktický výpočet súčiniteľa prestupu tepla (plošného tepelného odporu prestupu) pri prúdení
Na rozdiel napríklad od súčiniteľa tepelnej vodivosti, súčiniteľ prestupu tepla nie je látkový parameter (materiálová konštanta). Jeho hodnota závisí od fyzikálnych vlastností tekutiny, od hydrodynamických podmienok a geometrických charakteristík systému. Konkrétne je súčiniteľ prestupu tepla funkciou nasledujúcich veličín (premenných):
Niektoré z vyššie uvedených veličín majú vplyv na súčiniteľ prestupu tepla len v určitých špecifických prípadoch: Napr. povrchové napätie, tlak a hustota nasýtených pár a výparné teplo majú vplyv len pri prestupe tepla do vriacej kvapaliny a pri kondenzácii nasýtenej pary, koeficient tepelnej rozťažnosti len pri voľnom prúdení a laminárnom nútenom prúdení a podobne; pri ustálenom stave odpadá veličina čas.
Konkrétnu všeobecnú podobu vyššie uvedenej funkčnej závislosti všeobecne vyjadruje sústava nasledujúcich rovníc: Fourierova-Kirchhoffova rovnica, Navierova-Stokesova rovnica a rovnica kontinuity. Táto sústava rovníc všeobecne nie je riešiteľná, ale pomocou rozmerovej analýzy (teórie podobnosti) možno počet premenných uvedených vo vyššie uvedenom zozname znížiť. Namiesto vyššie uvedených premenných sa potom pracuje s určitými bezrozmerovými premennými, ktoré sú konkrétne Nusseltovo číslo (Nu), Reynoldsovo číslo (Re), Prandtlovo číslo (Pr), simplex geometrickej podobnosti (s) a niekoľko ďalších (napríklad: Nusseltovo číslo je súčin súčiniteľa prestupu tepla α a charakteristického geometrického rozmeru systému l vydelený súčiniteľom teplotnej vodivosti λ, čiže Nu = (α.l)/λ; Prandtlovo číslo je súčin mernej tepelnej kapacity a dynamickej viskozity vydelený súčiniteľom tepelnej vodivosti). Funkčná závislosť týchto bezrozmerových premenných (teda konkrétna rovnica obsahujúca všetky tieto bezrozmerové premenné) nemá všeobecne platnú podobu, bola zistená len experimentálne vždy pre určité konkrétne podmienky (napr. určitá konkrétna funkcia je platná pre nútené obtekanie jednotlivej rúrky kolmo na os) a nájdeme ju v na to určených tabuľkách. Táto funkčná závislosť bezrozmerových premenných sa obyčajne uvádza v takej podobe, že Nusseltovo číslo je uvedené na ľavej strane rovnice pred znamienkom rovná sa (teda Nu = f(Re, Pr...) ). Je to preto, lebo vzorec pre Nusseltovo číslo (pozri vyššie) obsahuje premennú súčiniteľ prestupu tepla, čo nám umožňuje jednoduchou matematickou úpravou tohto vzorca získať vzorec pre súčiniteľ prestupu tepla, čiže α = (λ.Nu)/l, pričom za Nu dosadíme vyššie spomínané Nu = f(Re, Pr....). Plošný tepelný odpor prestupu je potom Rα = 1/α.
Hodnota súčiniteľa prestupu tepla prúdením sa mení podľa toho, či tekutina prúdi voľne alebo nútene, a od toho, či prestup tepla je alebo nie je sprevádzaný fázovou premenou, t. j. varom kvapaliny alebo kondenzáciou pary (pričom závisí aj od toho, či je var bublinkový alebo blanový a či je kondenzácia blanová alebo kvapková).
Epiduroskopia
Epiduroskopia je endoskopický výkon vykonávaný v epidurálnom priestore. Prostredníctvom nej je diagnostikovaný a terapeuticky ošetrený zdroj chronickej lumbosakrálnej radikulárnej bolesti chrbta vznikajúci najčastejšie v dôsledku syndrómu zlyhanej operácie chrbta (FBSS, failed back surgery syndrome), ktorý sa prejavuje u 10 až 40 % operovaných pacientov. Zdrojom bolesti môže byť epidurálna fibróza (zmnoženie väziva) v miechovom kanále, ktorá dráždi miechový koreň alebo spôsobuje zúženie epidurálneho priestoru. Štatisticky sa fibróza prejavuje až u tretiny pacientov po operáciách. Epiduroskopiu je možné označiť za výkon, ktorý ponúka tri efektívne terapeutické možnosti: diagnostiku a identifikáciu miesta bolesti zobrazením epidurálneho priestoru špeciálnym endoskopom, mechanické odstránenie epidurálnej fibrózy a cielenú aplikáciu liečiva.
Symptómy a diagnostika
Bolesť sa prejavuje najčastejšie v oblasti dolnej časti bedrovej chrbtice s vyžarovaním do dolných končatín alebo bez vyžarovania, prípadne v oboch miestach súčasne. Miesto a spôsob šírenia bolesti je v závislosti od miesta postihnutia v chrbtici veľmi variabilné. Diagnostika prítomnej epidurálnej fibrózy sa stanovuje väčšinou na základe konvenčných zobrazovacích metód ako MRI a CT a ako mimoriadne efektívnou metódou sa pri jej záchyte prejavuje práve epiduroskopia. Štúdia porovnávajúca schopnosť detegovania fibrózy preukázala 16 % zachytenie fibrózy MRI oproti 90 % epiduroskopie.
Terapeutické možnosti epiduroskopie
Epiduroskopia je komplexný výkon, ktorý podáva významnú diagnostickú informáciu o miechovom kanále. Dôkladné zobrazenie epidurálneho priestoru kamerou umožňuje ľahko a presne odhaliť postihnuté nervové korene, identifikovať zápaly, zrasty či iné abnormality. Vďaka priamej vizualizácii je možné ihneď terapeuticky riešiť iné patologické procesy v miechovom kanále. Pri epiduroskopii sa využíva špeciálny endoskop – viaclúmenový inštrument, ktorý umožňuje zavedenie optického vlákna, laserového vlákna a ďalšie terapeutické mechanizmy. Najúčinnejšími liečebnými možnosťami epiduroskopie je adheziolýza, resp. mechanické rozrušovanie adhézií (zrastov), kontinuálne preplachovanie fyziologickým roztokom, ktorý odstraňuje zápalové prvky a cielené podávanie liečiva (kortikosteroidov).
Spôsob vykonania epiduroskopie
V lokálnej anestézii a pod kontrolou röntgenu sa prirodzeným anatomickým otvorom v kosti krížovej (hiatus sacralis) zavádza špeciálna zavádzacia ihla. Cez ihlu sa potom zavedie veľmi tenký endoskop, ktorý je napojený na kameru a laserové vlákno. Pod neustálou vizuálnou kontrolou je následne fibrózne tkanivo odstraňované laserom alebo tepelnou rádiofrekvenciou. Pre precízne zobrazenie je miechový kanál preplachovaný fyziologickým roztokom. V prípade zúženia epidurálneho priestoru sa zavádza balónkovitý katéter, ktorý umožní jeho rozšírenie a sprehľadnenie. Epiduroskop sa zavádza vo väčšine prípadov na úroveň platničky L5-S1 alebo L4-5.
Výhody epiduroskopie
Epiduroskopia ako miininvazívny výkon prináša, v porovnaní s konvenčnou chirurgiou, podľa ISMISS pacientovi veľa výhod, najmä nižšie riziko poškodenia nervov, menšiu tvorbu epidurálnej fibrózy, nižší výskyt infekcií, menší chirurgický rez a chirurgickú traumu. Benefitom je v neposlednom rade aj rýchlejšia rekonvalescencia a rýchlejší návrat do aktívneho života. Výkon sa robí v režime jednodennej chirurgie, t. j. pacient sa po zákroku a odporúčanom čase odpočinku navracia v ten istý deň do svojho domova. Dĺžka výkonu sa pohybuje od 20 do 60 minút.
Linda Huntová
Lydia Susanna Hunt (* 2. apríl 1945 Morristown, New Jersey, Spojené štáty) je americká herečka a držiteľka ceny Academy Awards za film The Year of Living Dangerously (1982) a tiež je prvou herečkou ktorá vyhrala túto cenu za stvárnenie postavy opačného pohlavia.
Životopis
Linda sa narodila 2. apríla 1945 v meste Morristown, v New Jersey. Jej otec bol Raymond Davy Hunt, bol viceprezidentom spoločnosti Harper Fuel Oil. Jej matka, Elsie Doying Hunt, bola učiteľka klavíra, ktorá vyučovala na Hudobnej škole. Má staršiu sestru.
Kariéra
Prvý krát sa vo filme objavila v roku 1980 a to v hudobnej komédii Roberta Altmana, Popeye. O dva roky neskôr vystupovala ako Billy Kwan vo filme The Year of Living Dangerously a za svoju úlohu, čínsko-austrálskeho fotografa Billyho Kwana získala v roku 1983 Oscara za najlepšiu hereckú herečku, ktorá sa stala prvou osobou, ktorá získala Oscara za stvárnenie opačného pohlavia. Navyše, jej postava bola mala podmienku, že musí byť nízkeho vzrastu, ktorý Linda má. Vo filme nosila príčesok, falošné fúzy a ozdobné oči, aby pôsobila jej tvár ázijsky.
Linda je veľmi obdivovaná aj v divadle, za ktoré získala niekoľko ocenení. Tiež sa aktívne venuje dabingu pre jej netypický hlas a na jej charakter bola vytvorená postava v animovanej rozprávke The Incredibles (2004). Filmu sa venuje sporadicky, no od roku 2009 je jednou z hlavných postáv televízneho seriálu NCIS: Los Angeles (2009 - 2018).
Osobný život
Linda je od roku 1978 vo vzťahu so psychoterapeutkou Karen Kline, svoj vzťah spečatili v roku 2008 svadbou. Spoločne bývajú v historickej časti Hollywoodu v Kalifornií. V mladom veku bol Linde diagnostikovaný hypofýzový dwarfizmus, meria len 1,45 metra.
Saab 9-5
Saab 9-5 je automobil vyššej strednej triedy vyrábaný švédskou automobilkou Saab Automobile. Prvá generácia bola predstavená v roku 1997 ako nástupca pre Saab 9000 pre modelový rok 1998. V tej dobe automobil predstavoval veľký skok pre Saab. V Spojených štátoch bol 9-5 predstavený v roku 1998 pre modelový rok 1999. 15. septembra 2009 bol na Frankfurt Motor Show predstavená druhá generácia 9-5 a výroba bola zahájená v júni 2010. Ide o prvý Saab, ktorého výroba bude spustená v rámci vlastníctva Spyker Cars, aj keď bol vyvinutý pod úplným vlastníctvom GM.
Motory
Prvá generácia Saab 9-5 bola poháňaná radovými 4-valcovými motormi B205 a B235. Verzia GM 54° V6 poháňaný unikátnym asimetrickým nízkotlakovým turbodúchadlom bola k dispozícii od roku 1999 do 2003. Tento motor bol k dispozícii len s automatickou prevodovkou, a automobily s týmto motorom sa odlišovali dvomi koncovkami výfuku. Tento motor bol k dispozícii iba s výbavou Arc, SE a Griffin. V roku 2004 bol motor V6 nahradený vysokotlakovým radovým 4-valcom s turbodúchadlom s výkonom 160 kW/220 koní. V roku 2006 tento motor produkoval až 190 kW/260 koní, dokonca v nie Aero alebo športových modeloch (US modely). B235 motory v modeloch 9-5 trpeli vysokou mierou zlyhania motora v dôsledku usadzovania motorového oleja. Saab pre rok 2004 pozitívne prerobil systém vetrania kľukovej skrine (PCV), ktorý vlastne tento problém eliminuje. Veľa sťažností majiteľov 9-5 núti koncern GM ponúkať 8-ročnú záruku na modely so 4-valcovým motorom, za predpokladu, že majiteľ musí predložiť dôkaz pravidelnej výmeny oleja. Saab teraz tiež odporúča používať odporúčané zmesi oleja ako preventívne opatrenie.
Prevodovky
9-5 bol dostupný s Aisin AW 4-rýchlostnou automatickou prevodovkou v rokoch 1997 až 2001. Nová Aisin AW 5-rýchlostná automatická prevodovka nahradila 4-rýchlostnú. 5-rýchlostná manuálna prevodovka je štandardne montovaná do základných modelov a modelu Aero.
Aero
Výkonovo orientovaný 9-5 Aero bol prvýkrát predstavený v roku 2000 s 230-koňovým 2.3-litrovým prepĺňaným motorom B235R. Táto vlajková loď mala dlhý zoznam štandardných funkcií, športovo ladené odpruženie a bočné lišty karosérie. V roku 2002 stúpol výkon motora na 250 koní. Vysokovýkonná verzia 9-5 v dnešnej dobe dosahuje výkon 191 kW/260 HP a 350 Nm (z maximálneho krútiaceho momentu 370 Nm s 20-sekundovou overboost funkciou k dispozícii iba s manuálnou prevodovkou). Tuningové firmy ako Hirsch Performance, MapTun Performance a Nordic Uhr and BSR AB so špecializáciou na modely Saab, dokážu upraviť motor aj na výkon 340 kW/450 HP. V súčasnej dobe je 260-koňový motor B235R štandardom v oboch Aero a 2.3T modeloch. Navyše takmer všetky funkcie, ktoré sú štandardom na modeloch Aero sú teraz štandardom aj na 2.3T, pričom výnimkou je len športovo ladený podvozok, dvojfarebné kožené čalúnenie, "výročné" disky kolies a interiérové doplnky z brúseného hliníka z ktorých sú všetky štandardom vo verzii Aero a nie sú k dispozícii vo verzii 2.3T.
Druhá generácia (2010 – )
Druhá generácia Saabu 9-5 sa vďaka tomu, že sa Saab odtrhol od GM dosť zmenilo. Napríklad, nový Saab 9-5 má veľký nápis SAAB na prednej maske a dizajnové odlíšenie od 1. generácie vďaka stále väčšej podobnosti s Opelom Insignia.
Ján Abelovský
PhDr. Ján Abelovský CSc. (* 30. apríl 1950, Trnava) je slovenský historik umenia.
Život
Narodil sa 30. apríla 1950 v Trnave. Študoval na FF UK v Bratislave na katedre estetiky a dejín umenia. Po absolutóriu v roku 1976 pracoval štrnásť rokov v Slovenskej národnej galérii, odkiaľ prešiel v roku 1990 do Ústavu dejín umenia Slovenskej akadémie vied. Zaoberá sa slovenským umením 19. a 20. storočia. Je autorom viacerých publikácií. V uplynulých rokoch pripravil viac výstav na Slovensku i v zahraničí, štyri roky pôsobil ako poradca súkromnej galérie Mitte vo Viedni. Od roku 1998 je výkonným riaditeľom bratislavskej aukčnej spoločnosti SOGA. Od roku 2004 konateľom Slovenského syndikátu znalcov umenia, ARS LEGIS. V súčasnosti je členom Vedeckej rady a nákupnej komisie SNG. Je ženatý (manželka Marta), má dve dcéry (Silvia a Janka).
Metod Olympský
Metod Olympský alebo Metod z Olympu (* asi 260 – † asi 311) bol kresťanský biskup a po grécky píšuci cirkevný otec. Pôsobil ako biskup v lýkijskom Olympe a neskôr podľa sv. Hieronyma v Týre (čo je však málo pravdepodobné, pretože Eusebius tu v daných časoch hovorí o iných biskupoch). Zomrel pravdepodobne mučeníckou smrťou počas prenasledovania kresťanov cisárom Maximinom Daiom v roku 311.
Prvé správy o Metodovi podáva sv. Hieronym vo svojom diele De viris illustribus. Staroveký kresťanský kronikár Eusebios z Kaisareie Metoda nespomína, pravdepodobne pre Metodovu silnú kritiku niektorých Órigenových náuk, najmä Órigenovej teórii totožnosti pozemského a vzkrieseného tela. Na druhú stranu, Metod bol podobne ako Órigenes silno ovplyvnený platonizmom a používal silne alegorickú exegézu.
Katolícka cirkev si ho pripomína 18. septembra, pravoslávne cirkvi 3. júla podľa gregoriánskeho kalendára a 20. júna podľa juliánskeho kalendára.
Dielo
Z diel svätého Metoda z Olympie sa v úplnej podobe zachovala Hostina desiatich panien (lat. Convivium decem virginum, gr. Symposion he peri hagneias), rozhovor desiatich panien o hlavných témach kresťanskej viery. Dej je situovaný do záhrady Cnosti (Areté), dcéry Filozofie, kde desať panien v priebehu hostiny hovorí o ideálnom spôsobe života, ktorý si zvolili. Každá panna vysloví jednu úvahu. Patristický text bol výrazne ovplyvnený Bibliou. V deviatom rozhovore sa pri hájení viery vo vzkriesenie tela Metod prejavuje ako zástanca milenarizmu.
Z väčšej časti zachované sú aj Metodove spisy O slobodnej vôli (Peri tou autexousiou) a O vzkriesení (Aglaophon he peri tes anastaseos), ktoré boli napísané vo forme dialógu. V spise O slobodnej vôli útočí na gnostické učenie o pôvode zla a slobodnej vôli. Dielo je písané formou dialógu. V traktáte O vzkriesení sa Metod stavia proti Origenovej náuke o vzkriesení tela a jeho identite s pozemským telom.
Z ďalších dialektických diel sa zachovali staroslovienske zlomky O živote (lat. De vita), kde sa Metod zaoberá otázkou života a rozumného správania sa, O jedlách (lat. De cibis), kde popisuje rozlišovanie jedál u Židov, O malomocenstve (lat. De lepra) a O pijaviciach (lat. De sanguisuga).