cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Centre national d’art et de culture Georges-Pompidou
Dejiny
Návštevníci tu mohli a môžu navštíviť múzeum moderných umení, referenčnú knižnicu, centrum priemyselného dizajnu a centrum pre hudobný a zvukový výskum. Ďalej sa tu nachádzajú plochy pre administratívu, kníhkupectvá, kiná, detské kútiky a garáže. Návštevnosť 5000 ľudí denne bola dôvodom na rekonštrukciu budovy v októbri roku 1997. Na slávnostnom znovuotvorení v januári 2000 bola prezentovaná výstava venovaná Renzovi Pianovi. Richard Rogers na nej chýbal, pretože nesúhlasil s obnovou budovy podľa návrhu Piana.
Centre Pompidou je dnes navštevovanejšou stavbou, ako je Eiffelova veža. Paradoxne však mnoho ľudí prichádza iba kvôli úchvatným výhľadom na Paríž zo zasklených eskalátorov a nie kvôli výstavným a iným akciám vo vnútri budovy. Hovorí sa že „Kto nevidel Beaubourg, videl len polovicu Paríža“.
V roku 2007 získalo dielo Pritzkerovu cenu a Rogers tak získal miesto v dejinách architektúry ako ten "čo obrátil architektonický svet naruby".
Architektúra
Hlavnými architektmi projektu sú Richard Rogers, Renzo Piano a Rogersova manželka Sue Rogersová. Inžiniermi stavby boli Peter Rice a Edmund Happold (Ove Arub & partners). Farebné stvárnenie budovy má na svedomí francúzsky maliar Jean Dewasne, ktorý navrhol namaľovať jednotlivé rúry farbami – modrá (voda), červená (eskalátory a výťahy), žltá (elektroinštalácie) a zelená (vzduchotechnika).
V blízkosti Beaubourgu sa nachádza aj slávna Stravinského fontána s divotvornými mobilnými plastikami manželov Jeana Tinguelyho a Niki de Saint-Phalleovej.
Doprava
V blízkosti sa nachádzajú stanice metra Rambuteau (linka 11) a Les Halles (linka 4), ako aj centrálny uzol RER Châtelet-Les-Halles.
Coconut Tree
„Coconut Tree“ je skladba švédsko-konžského speváka-skladateľa Mohombi a americkej speváčky Nicole Scherzinger, z jeho debutového albumu MoveMeant. Skladba bola vydaná vo Švédsku ako singel vo forme digital download dňa 15. apríla 2011. Skladbu napísali RedOne, AJ Junior, Mohombi, Bilal "The Chef", Jimmy Joker, Beatgeek a producentom bol RedOne. Skladba dosiahla 8. miesto v rebríčku Sverigetopplistan.
Garnant
Garnant je dedina v grófstve Carmarthenshire vo Walese. Nachádza sa približne päť kilometrov východe od Ammanfordu po ceste A474. Leží v oblasti nazývanej Cwmamman v tesnej blízkosti obce Glanamman na okraji pohoria Black Mountain v západnej časti Brecon Beacons. Až do osemnásteho storočia, keď tu bolo objavené uhlie, bolo na území Garnantu iba niekoľko fariem. V roku 1840 sem bola privedená železnica a v roku 1854 bola otvorená prvá baňa. V roku 2001 tu žilo 1 965 obyvateľov, hoci začiatkom dvadsiateho storočia ich tu žilo niekoľko tisíc.
Coconut Tree
Hudobné video
Hudobné video k skladbe „Coconut Tree“ bolo prvýkrát vydané dňa 31. mája 2011 na YouTube.
Budova Bauhausu v Dessau
náhľad|vpravo|Budova Bauhausu
Budova Bauhausu v Dessau je budova, ktorú navrhol Walter Gropius v roku 1925 do mesta Dessau. Táto budova bola postavená pri príležitosti sťahovania sa Bauhausu z Weimaru do Dessau kvôli politickým nezhodám. Ochranné krídla mesta Dessau umožňovali vytvoriť jedinečný školský koncept ateliérov, dielní, internátov a domov učiteľov. Podobne ako motto Bauhausu – spojiť architektúru, umenie, dizajn a remeslo v jeden celok, tak pôsobí aj táto budova, ktorú možno chápať ako manifest funkcionalizmu.
Koncept
Walter Gropius dôsledne oddelil časti budovy Bauhausu a navrhol ich podľa ich funkcie. Hmota budovy je rozčlenená do troch krídel zalomených do tvaru L, ktorý spolu zo zeleňou vytvára jedinečný urbanistický koncept. Škola a dielne sú spojené cez dvojpodlažne prebiehajúci most, ktorý sa tiahne ponad prístupovú cestu z Dessau. Na tejto budove sú uplatnené veľkorysé zasklené fasády použité na presvetlenie učební a dielní v kombinácii s bielymi omietkami prechádzajúcimi do bielo-čierno-šedej palety funkcionalizmu. Do tejto kompozície sú vkladané sýte červené a žlté plochy typické pre školu Bauhausu. V tejto budove spolu ladia všetky prvky – osvetlenie, mobiliár, výtvarné umenie.
Dispozícia
Základnou štruktúrou Bauhausu je jasne a dôkladne zvážiť vonkajší systém spájajúci krídla, ktoré zodpovedajú za vnútorný prevádzkový systém školy. Administratíva bola umiestnená na prvom podlaží mosta a v hornom podlaží bol kabinet dvoch architektov Waltera Gropiusa a Adolfa Meyera, ktorý bol prirovnávaný k lodnému mostíku kapitána, výhľadom ku svojej polohe. Ubytovanie a školské budovy sú prepojené cez krídla, kde medzi stupňami nachádzame montážnu halu a jedáleň.
Konštrukcia
Na budove je použitý nový technologický a konštrukčný systém tých čias a to železobetónový skelet s hríbovými stropmi kombinovaný s murivom na jednotlivých podlažiach, a pochôdznou strechou tvorenou asfaltovými dlaždicami. Jednou z najlepších vlastností skeletovej konštrukcie u tejto budovy bolo zrušenie funkcie nosnej a deliacej steny. Týmto systémom sa dosiahlo to, že tiaž konštrukcie sa preniesla do železobetónových ramien a murivo sa stáva výplňovým materiálom medzi doskami a stĺpmi. Systematické vylepšenia v skeletovej konštrukcii viedli k vytvoreniu subtílnejšej konštrukcie a presvetlenie fasád zasklenými konštrukciami.
Ekonomika stavby
Budova mala v celkovom dôsledku 42445 metrov kubických a jej celkové náklady predstavovali 905 500 mariek. Táto budova bola postavená za pomoci učiteľov a študentov Bauhausu, pričom mohla byť vnímaná ako ideálny prostriedok výchovy.
Plstnatosť
Plstnatosť môže byť:
Křižanovice (okres Chrudim)
Křižanovice sú obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 111 obyvateľov, z toho 52 mužov a 59 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 39,3 roka, ženy 45,7 roka).
4201 Orosz
4201 Orosz je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 3. mája 1984.
Boňkov (okres Havlíčkův Brod)
Boňkov je obec ležiaca v okrese Havlíčkův Brod. Má 54 obyvateľov a jej katastrálne územie má rozlohu.
South African Open 1987
South African Open 1987 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 23. novembra 1987  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Austrálčan Pat Cash, ktorý vo finále porazil Američana Gilberta. Bol to jeho šiesty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Kevin Curren a David Pate, ktorí vo finále porazili americký pár Eric Korita, Brad Pearce. Pre Currena to bol 20. a pre Patea piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇦🇺 Pat Cash vs. 🇺🇸 Brad Gilbert 7-6 4-6 2-6 6-0 6-1
Štvorhra mužov
🇺🇸 Kevin Curren / 🇺🇸 David Pate vs. 🇺🇸 Eric Korita / 🇺🇸 Brad Pearce 6-4 6-4
Andrij Michnov
Andrij Michnov, po ukrajinsky Андрій Міхнов (* 26. november 1983, Kyjev, Ukrajina) je ukrajinský hokejový útočník. Meria 200 cm a váži 90 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu tímu Ruskej superligy Lada Togliatti.
Carlsbad (Texas)
Carlsbad je nezaradenou komunitou, t.j. nie je to ani mesto, ani obec v okrese Tom Green County v Texase. Nachádza sa severozápadne od mesta San Angelo, sídla Tom Green County. Hoci Carlsbad je nezaradenou komunitou, nachádza sa tu poštový úrad s PSČ 76934. Podľa sčítania obyvateľstva z roku 2010 tu žilo 710 obyvateľov. Osada bola založená v roku 1907.
Andrij Michnov
Reprezentácia
Tréner Olexandr Seukand ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosí číslo 30. Na šampionáte sa stretol s bratom Alexejom, ktorý reprezentuje Rusko.
Jozef Vadáni
Jozef Vadáni (Vadányi) (* 16. november 1776, Ľubietová – † 14. jún 1849, Banská Bystrica) bol slovenský rímskokatolícky kňaz a národnokultúrny pracovník.
Jeho otec bol Štefan Vadáni a matka Alžbeta Vadaniová.
Životopis
Vyštudoval teológiu. Pôsobil ako rokuk. kaplán v Predajnej a Banskej Bystrici, 18071813 farár v Močiari, 18141829 v Ponikách, od 1830 vo Valaskej, 1848 čestný kanonik banskobystrický, vicearchidiakon breznianskeho dištriktu, prísediaci konzistória v Banskej Bystrici. Spolupracovník Martina Hamuljaka a druhej bernolákovskej generácie, od 1839 účastinár Spolku milovníkov reči a literatúry slovenskej, autor smútočnej kázne pri príležitosti úmrtia pápeža Pia VII.
Zornička
Zornička alebo zornica môže byť:
Zornička môže byť aj:
Zornica môže byť aj:
Cate Blanchettová
Catherine Élise „Cate“ Blanchettová (neprechýlene Catherine Élise Blanchett; * 14. máj 1969, Melbourne, Austrália) je austrálska herečka a režisérka, držiteľka dvoch Oscarov, štyroch cien BAFTA a štyroch Zlatých glóbusov.
Do povedomia verejnosti sa dostala v roku 1998 filmom režiséra Shekhara Kapura Kráľovná Alžbeta v ktorom stvárnila postavu anglickej kráľovnej Alžbety I. Úlohu ďalšej panovníčky – elfskej kráľovnej Galadriel si zahrala v trilógii Pán prsteňov a Hobit. Ako Katharine Hepburnová sa objavila v dráme Letec, ktorú režíroval Martin Scorsese. Herecký výkon v tejto snímke jej vyniesol Oscara za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. Titulná postava neukotvenej Jasminy v Allenove dráme Blue Jasmine potom pre ňu znamenala zisk Zlatého glóbusu a Oscara za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe.
Spolu s manželom Andrewom Uptonom pôsobí ako režisérka súboru Sydney Theatre Company.
Mladosť
Narodila sa v Ivanhoe, na predmestí Melbourne v Austrálii ako dcéra austrálskej rodáčky June a Roberta "Boba" Blanchett, ktorý pochádzal z USA. Keď mala 10 rokov, otec jej zomrel na infarkt myokardu. Má dvoch súrodencov – jej starší brat Bob je inžinier počítačových systémov a jej mladšia sestra Genevieve pracovala ako divadelná výtvarníčka.
Najprv chodila do dievčenskej základnej školy v Ivanhoe a potom vyštudovala aj dievčenské gymnázium v Kew na predmestí Melbourne, kde objavila svoje zaujatie herectvom. Neskôr študovala ekonomiku a výtvarné umenie na Melbournskej univerzite. Keď mala 18 rokov, išla na dovolenku do Egypta. Jeden z hostí hotela v Káhire jej ponúkol, či nechce hrať komparz v jeho filme. Po návrate domov sa presťahovala do Sydney, aby mohla študovať na Národnom inštitúte dramatického umenia. Ten absolvovala v roku 1992, čím sa začala jej kariéra herečky.
Herecká kariéra
Prvá veľká inscenácia bola hra Davida Mameta Oleanna z roku 1993, kde hrala spolu s Geoffrey Rushom a získala za ňu ocenenie kritikov sydneyských divadiel za najlepší debut. Tiež stvárnila Oféliu v hre Hamlet upravenej podľa Company B (režisérom bol Neil Armfield) v rokoch 1994 a 1995 a neskôr v ďalších televíznych minisériach.
thumb|left|Cate Blanchett, 2013 Jej prvým medzinárodným filmom sa stal Paradise Road z roku 1997, v ktorom hrala austrálsku zdravotnú sestru zajatú japonskou armádou počas 2. svetovej vojny. Jej prvou hlavnou rolou bola v tom istom roku adaptácia Oscar and Lucinda, v ktorej hrala po boku Ralpha Fiennesa. Za ňu bola nominovaná na cenu Austrálskej filmovej asociácie (AFI) za najlepší hlavný ženský herecký výkon, ale cena jej o vlások unikla. Rovnako ale v tom istom roku získala cenu za najlepší vedľajší ženský herecký výkon za rolu Lizzie v romantickej komédii zaplaťpánboh stretol Lizzie.
Prvý veľkou rolou sa stala postava Alžbety I. vo filme Kráľovná Alžbeta z roku 1998, ktorý jej vyniesol nomináciu na Oscara za najlepšiu herečku. Cenu nakoniec nezískala, ale získala cenu BAFTA a Zlatý glóbus za najlepšiu herečku vo filmovej dráme. O rok neskôr bola nominovaná na ďalšiu cenu BAFTA za vedľajšiu úlohu vo filme Talentovaný pán Ripley. Už ako uznávaná herečka si získala ďalšiu vlnu priaznivcov, keď sa objavila vo filmovej trilógii Pán Prsteňov režiséra Petra Jacksona ako elfská kráľovná Galadriel.
V roku 2005 získala Oscara za najlepší ženský vedľajší výkon za rolu Katharine Hepburnovej vo filme Letec režiséra Martina Scorseseho. Cate tak bola prvá herečkou, ktorá získala Oscara za stvárnenie iného držiteľa tejto ceny.
V roku 2006 sa objavila po boku Brada Pitta vo filme Babel a vo filme Zápisky o škandále spoločne s Judi Denchovou. Za tento posledný film získala svoju tretiu nomináciu na Oscara.
V roku 2007 získala Volpi Cup za najlepšiu herečku na Benátskom filmovom festivale a Zlatý glóbus za najlepší ženský vedľajšej výkon za stvárnenie jedného zo šiestich portrétov Boba Dylana vo filme I’m Not There. V tom istom roku tiež pokračovala vo svojej úlohe Alžbety I. v pokračovaní filmu Kráľovná Alžbeta pomenovanom Kráľovná Alžbeta: Zlatý vek. Na ďalšom odovzdávaní Cien Akadémie získala dve nominácie na Oscara, vrátane ocenenia za najlepší ženský výkon vo filme Kráľovná Alžbeta: Zlatý vek a za najlepší ženský vedľajšiu výkon vo filme Im Not there, čím sa stala jedenástym hercom/herečkou, ktorý získal dve nominácie v jednom roku a zároveň prvým hercom/herečkou, ktorý získal nomináciu na Oskara za pokračovanie role.
V roku 2007 bola uvedená na zozname sto najvplyvnejších ľudí planéty časopisu Time a tiež bola časopisom Forbes označená za jednu z najúspešnejších herečiek. Jej ďalšie role bola agentka KGB Dr. Irina Spalko vo filme Indiana Jones a kráľovstvo krištáľovej lebky a na konci tohto roka sa objavila vo filme Podivuhodný prípad Benjamina Buttona.
Dňa 26. februára 2008 bola vymenovaná ako jediná žena za člena poroty, ktorá nominuje účastníkov Austrálskeho summitu 2020 Kevina Rudda.
Súkromný život
Jej manželom je dramatik a scenárista Andrew Upton, ktorého spoznala v roku 1996, keď hrala v inscenácii The Seagull. Nebola to však láska na prvý pohľad; "Myslel si, že som nevšímavá a ja som si myslela, že je arogantný," uviedla neskôr. "Poukazuje to na fakt, ako sa človek môže mýliť, ale ako ma pobozkal, bolo to ono." Svadba sa uskutočnila v roku 1997. Dňa 13. apríla 2008 v Sydney porodila ich tretieho syna menom Ignatius Martin Upton.
Je patrónkou Sydneyského filmového festivalu. Je tiež tvárou luxusnej kozmetiky starajúcej sa o telo SK-II, ktorú vlastní Procter & Gamble. V roku 2007 bola tiež zvolená veľvyslancom on-line kampane Austrálskej nadácie pre ochranu prírody, ktorá podnecuje Austrálčanov, aby tu vyjadrili svoje príspevky ohľadne zmien klímy.
Termoplast
Termoplasty sú plastické materiály, ktoré sú v určitej teplotnej oblasti ľahko tvarovateľné a túto vlastnosť si zachovávajú. Proces ich tvrdnutia je reverzibilný — po ochladení ich možno opäť zahriatím previesť na taveninu a tvarovať. Týmto sa významne odlišujú od reaktoplastov (bakelit), ktoré po vytvrdnutí nie je možné opätovne tvarovať. Termoplasty sú dobre rozpustné v organických zlúčeninách.
Väčšina termoplastov sú vysokomolekulové polyméry, v ktorých sú makromolekulové reťazce navzájom viazané slabými van der Waalsovými silami (napr. polyetylén); silnejšími interakciami dipól—dipól (napr. nylon) alebo silami medzi aromatickými systémami (napr. polystyrén).
Marvel Comics
Timely Publications (1939 – 1950)
Vydavateľ Martin Goodman v roku 1939 založil budúci Marvel ako Timely Publications s imprintom Timely Comics pre vydávanie komiksov. Prvý komiks Marvel Comics #1 bol vydaný v októbri 1939. V tomto komikse sa po prvýkrát objavili postavy Human Torch a Namor the Sub-Mariner, ktoré vytvorili Carl Burgos a Bill Everett. Stretol sa s veľkým úspechom a rýchlo dosiahol náklad vo výške 900 000 kusov. V roku 1941 autori Joe Simon a Jack Kirby vytvorili vlasteneckého hrdinu Captain America. Jeho prvý komiks Captain America Comics #1 bol vydaný v marci 1941. Aj tento sa stretol s úspechom, kedy jeho náklad dosahoval milión kusov. Ďalšími hrdinami boli Whizzer, Miss America, Destroyer, Vision a Angel, ale tí také úspechy nedostali.
V roku 1941 Joe Simon opustil miesto editora, na ktoré nastúpil bratranec Goodmanovej ženy Stanley Lieber, následne známy ako Stan Lee.
Atlas Comics (1951 – 1960)
V povojnovej ére superhrdinské komiksy všeobecne upadali a dostali sa mimo záujem verejnosti. Goodman sa preto rozhodol preorientovať na vydávanie hororov, westernov, krimi, vojenských a dobrodružných príbehov. Od roku 1951 preto zmenil názov spoločnosti na Atlas Comics, podľa svojich novín Atlas News Company. Neúspešný pokus o oživenie superhrdinskej tématiky v Atlase sa datuje do roku 1953, kedy boli znovu vydávané komiksy Human Torch, Namor a Captain America, na ktorých sa podieľali Syd Shores, Dick Ayer, Bill Everett, Johna Romita Sr. a Stan Lee. ´
1960 – 1969
140px|thumb|[[Stan Lee v roku 1973.]] V roku 1961 začala nová éra. Je nutné podotknúť, že zásluha za oživenie superhrdinských komiksov patrí skôr konkurenčným DC Comics. Marvel sa však dokázal naplno adaptovať. V novembri 1961 Stan Lee a Jack Kirby predstavili nový tím Fantastic Four v The Fantastic Four #1. Napriek úspechu Marvel naďalej vydával westerny a vojenské príbehy, ako napríklad komiks Sgt. Fury and his Howling Commandos, v ktorom vystupuje Nick Fury. S úspechom začali byť vydávané i ďalšie komiksy, ako Hulk, Spider-Man, Thor, Ant-Man, Iron Man, X-Men, Daredevil aj s ich nemesis Doctor Doom, Magneto, Galactus, Loki, Green Goblin a Doctor Octopus. Stan Lee a Steve Ditko vytvorili najúspešnejšiu komiksovú sériu v marci 1963, kedy vydali prvé číslo Spider-Mana. V roku 1968 Marvel predal 50 miliónov komiksových kníh. V rovnakej dobe Goodman predal vydavateľstvo spoločnosti Perfect Film and Chemical Corporation, ktorá spadala pod Magazine Management. a v roku 1969 tridsiatich rokoch od Marvelu odišiel.
2000 – 2009
V týchto rokoch Marvel znovu porušil vydavateľské zvyklosti a začal vydávať násilné príbehy pod imprintom MAX. Ďalšími vzniknutými imprintami boli Marvel Adventures a predovšetkým Ultimate Marvel, ktorý začal vydávať alternatívne reštartované a moderné príbehy najznámejších postáv, ktoré vyvrcholili v crossovere Ultimatum. Cieľom bolo prilákať nových čitateľov, ktorí by inak mohli byť od komiksov odradení kvôli dekádam histórie ich postáv.
Po mnohých neúspechoch v 90-tych rokoch bola spoločnosť na pokraji bankrotu, a tak predala filmové práva na svoje najpopulárnejšie komiksové tituly. Boli natočené populárne filmy X-Men a Spider-Man, ktoré sa premenili do filmových sérií. Ich úspech motivoval Marvel k tomu aby založili vlastné filmové štúdium Marvel Studios.
V roku 2009 The Walt Disney Company odkúpila Marvel za štyri miliardy amerických dolárov.
2010 – dodnes
Pod Disney Marvel oživil imprint CrossGen, kde začal vydávať komiksy pre deti. Po úspechu filmu Iron Man Marvel založil Marvel Cinematic Universe, v ktorom na striebornom plátne prepája príbehy aj ďalších postáv. Celosvetové tržby z filmov v roku 2013 dosiahli 12 miliárd amerických dolárov. Marvel taktiež vytvára televízne seriály a počítačové hry.
V roku 2012 prebehol v Marvel celkový reštart vydávaných sérií a nové začali vznikať pod označením Marvel NOW!. Úplne novými sériami boli napríklad Uncanny Avengers a All-New X-Men. Na jar a v lete 2014 prebehla druhá vlna reštartu sérií pod názvom All-New Marvel NOW!. Na jeseň a v zime 2014 prebehla tretia vlna pod názvom Avengers NOW!.
Powiat poznański
Powiat poznański je powiat v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Žije tu 394 541 obyvateľov (k 30. 6. 2016) a sídlom je mesto Poznań.
Zloženie powiatu:
Abbéville-lès-Conflans
Abbéville-lès-Conflans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Generalife
Generalife  bol letný palác, slúžiaci pre potreby Nasrovcov, poslednej islamskej dynastie španielskeho Al-Andalusu. Palác s priľahlými záhradami bol postavený za vlády Muhammada III. (1302 - 1309). Výzdoba paláca pochádza z čias panovania sultána Isma'íla I. (1313 - 1324).
Komplex sa skladá z Patio de la Acequia, ktoré pozostáva z nádvoria so stredovým bazénom a fontánkami a záhradou Jardín de la Sultana. Záhrady sú zachovalým exemplárov stredovekých záhrad z Al-Andalus. Patrí k najstarším zachovalým maurským záhradám.
Pre svoju mimoriadnu kultúrnu hodnotu bol palác v roku 1984 zaradený na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Cinobaňa
Názov
Vývin názvu obce
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Ostrihomská župa resp. Ostrihomská stolica resp. Ostrihomský komitát (iný názov: Ostrihom; po latinsky: comitatus Stringoniensis, po maďarsky: Esztergom (vár)megye, po nemecky: Graner Gespanschaft / Komitat Gran) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku.
V súčasnosti je územie bývalej župy približne rovnako rozdelené medzi Slovensko a Maďarsko riekou Dunaj.
Uhorský komitát/župa/stolica
Ostrihomská stolica susedila s Tekovskou, Hontianskou, Pešťsko-Pilišsko-Šoltsko-Malokumánskou a Komárňanskou stolicou. Rozloha župy v r. 1910 bola 1 076 km².
Centrum
Centrom Ostrihomskej stolice bol Ostrihomský hrad a mesto Ostrihom, od ktorého je odvodený aj názov stolice. Počas tureckej okupácie časti Ostrihomskej stolice (16051663) to boli Nové Zámky v Nitrianskej stolici a od r. 1714 opäť Ostrihom.
thumb|Ostrihomská župa na južnom Slovensku
Hrubý národný dôchodok
Hrubý národný dôchodok (v trhových cenách) (-termín podľa ESNÚ 95; skr. HND; angl. gross national income (at market prices), skr. GNI) alebo staršie hrubý národný produkt (v trhových cenách) (skrátene HNP; angl. gross national product (at market prices), skr. GNP) sú celkové prvotné dôchodky získané rezidentskými jednotkami sledovaného územia (spravidla štátu) za sledované obdobie (spravidla za rok). .
Inými slovami (t.j. z hľadiska výrobnej stránky) je to súhrn všetkých finálnych výrobkov a služieb vyrobených kdekoľvek na svete s použitím výrobných faktorov (t.j. pôdy, práce alebo kapitálu) vlastnených rezidentskými jednotkami sledovaného územia (t.j. s použitím tzv. národných výrobných faktorov sledovaného územia) za sledované obdobie.
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Dejiny
Ostrihomský komitát vznikol koncom 10. storočia ako jeden z prvých. Rozprestieral sa na oboch brehoch Dunaja, jeho centrom bol hrad v Ostrihome, ktorý bol významným hradom ešte počas existencie Veľkej Moravy. Súčasťou komitátu bola aj juhovýchodná časť Tekova. Od r. 1270 až do konca feudalizmu boli hlavou stolice prevažne ostrihomskí arcibiskupi.
Hrubý národný dôchodok
Kým HDP ukazuje finálnu výrobu vyrobenú rezidentskými jednotkami daného štátu, HND ukazuje dôchodky získané rezidentskými jednotkami daného štátu, čiže finálnu výrobu vyrobenú výrobnými faktormi patriacimi rezidentským jednotkám daného štátu (podrobnosti pozri nižšie).
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Dejiny
Počas tureckých nájazdov bola stolica pustošená už od porážky pri Moháči 29. 8. 1526, po páde Budína roku 1541 obsadili Turci časť stolice na ľavom brehu Dunaja, roku 1543 aj Ostrihom a prenikli na sever za Dunaj. Turci na podrobenom území vytvorili Ostrihomský sandžak, získali takmer celé územie stolice; nepodrobené územia však neboli úplne slobodné, museli platiť Turkom dane. V roku 1594 cisárske vojská oslobodili Ostrihom, no roku 1605 ho Turci získali späť vrátane väčšiny stolice. Roku 1663 Turci získali celé územie stolice a stoličné úrady úplne zanikli. Stoličné úrady boli obnovené až po oslobodení Nových Zámkov a Budína roku 1691. Medzi rokmi 16831690 bola stolica spravovaná úradmi Komárňanskej stolice.
Hrubý národný dôchodok
Prvotné dôchodky
Prvotné dôchodky sú opak druhotných dôchodkov (druhotné dôchodky sú v podstate transfery). Prvotné dôchodky pozostávajú z dôchodkov z výrobných faktorov (dôchodky z výrobných faktorov sú dôchodky z pôdy, práce a kapitálu) a z daní z produkcie a dovozu očistených o subvencie; presnejšie teda prvotné dôchodky pozostávajú týchto častí:
Hrubý národný dôchodok (HND) vs. hrubý národný produkt (HNP)
Tieto dva termíny sú z podstaty samotnej ich koncepcie identické. Rozdiel je však v tom, že:
ESNÚ 95 k tomu píše: ''Hrubý národný dôchodok (v trhových cenách) je pojmovo totožný s hrubým národným produktom (HNP) (v trhových cenách). HNP sa však v metodike ESA 1979 počítal odlišne...[a to konkrétne]...pripočítaním odmien zamestnancov a dôchodkov z majetku prijatých zo zahraničia a odpočítaním rovnakých položiek hradených do zahraničia, k hrubému domácemu produktu (v trhových cenách).'' Podobne nemecký Statistisches Bundesamt uvádza, že jeho bývalému termínu hrubý národný produkt (Bruttosozialprodukt) zodpovedá v ESNÚ 95 "hrubý národný dôchodok - prijaté subvencie zo zahraničia + dane z produkcie a dovozu zaplatené do zahraničia"
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Dejiny
Ostrihomská stolica/župa bola rozdelená na dva slúžnovské okresy :
Hrubý národný dôchodok
Hrubý národný dôchodok (HND) vs. hrubý domáci produkt (HDP)
V nasledujúcom texte možno slovo Slovensko analogicky nahradiť ľubovoľným iným štátom alebo sledovaným územím.
Hrubý domáci produkt (HDP) Slovenska meria finálnu výrobu pochádzajúcu od rezidentských jednotiek Slovenska. Inak povedané meria tú časť prvotných dôchodkov* (získaných rezidentskými jednotkami Slovenska a nerezidentskými jednotkami Slovenska), ktorá vznikla z výroby pochádzajúcej od rezidentských jednotiek Slovenska.
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Okresy
V roku 1910 sa Ostrihomská župa delila na dva slúžnovské okresy:
Hrubý národný dôchodok
Hrubý národný dôchodok (HND) vs. hrubý domáci produkt (HDP)
Hrubý národný dôchodok (HND) Slovenska [či hrubý národný produkt (HNP) Slovenska] meria prvotné dôchodky* získané rezidentskými jednotkami Slovenska. Inak povedané meria tú časť finálnej výroby (pochádzajúcej od rezidentských jednotiek Slovenska a nerezidentských jednotiek Slovenska), z ktorej získali prvotné dôchodky* rezidentské jednotky Slovenska. Ešte inak povedané: meria tú časť finálnej výroby (pochádzajúcej od rezidentských jednotiek Slovenska a nerezidentských jednotiek Slovenska), ktorá bola vyrobená s použitím výrobných faktorov (t.j. pôdy, práce alebo kapitálu) vlastnených rezidentskými jednotkami Slovenska.
Rozdiel medzi HDP a HNP tvoria teda prvotné dôchodky, ktoré zaplatili rezidentské jednotky Slovenska nerezidentským jednotkám, a prvotné dôchodky, ktoré zaplatili nerezidentské jednotky rezidentským jednotkám Slovenska.
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Okresy
Mestá so zriadeným magistrátom:
Národnosti
Ostrihomskú stolicu obývali okolo roku 1900 prevažne Maďari. Slováci žili severne od Dunaja v oblasti Divy, Šarkanu a Belej a v Pilišských vrchoch (Dág, Mogyorósbánya, Sárisáp), Nemci pri pravom brehu Dunaja a v Pilišských vrchoch.
Maďarská časť bývalej župy
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou r. 1920) sa časť na sever od Dunaja stala súčasťou Česko-Slovenska, južná zase Maďarska. V Maďarsku bolo územie Ostrihomskej župy spojené s Komárňanskou župou a vytvorená Komárňansko-ostrihomská župa (19231938).
Hrubý národný dôchodok
Ďalšie podobné ukazovatele
O prevodoch na ďalšie podobné ukazovatele pozri v článku hrubý domáci produkt.
Druhy HND
Delenie 1:
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Maďarská časť bývalej župy
Po druhej svetovej vojne bola maďarská časť župy bola opäť pripojená ku Komárňanskej župe, ktorá bola v roku 1990 premenovaná na Komárňansko-ostrihomskú župu.
Hrubý národný dôchodok
Druhy HND
Delenie 3:
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Dejiny
V roku 1917 (potvrdené Trianonskou zmluvou r. 1920) sa časť na sever od Dunaja stala súčasťou Česko-Slovenska, južná zase Maďarska. V Česko-Slovensku sa zvyšky Ostrihomskej a Rábskej župy spojili s Komárňanskou župou, čo pretrvalo do roku 1923. V rokoch 19231928 bolo územie súčasťou Nitrianskej veľžupy. V súčasnosti je územie súčasťou Nitrianskeho kraja.
Hrubý národný dôchodok
Druhy HND
Výraz "hrubý národný dôchodok" možno všade zameniť výrazom "hrubý národný produkt".
Ostrihomská župa (Uhorsko)
Dejiny
Počas 2. svetovej vojny bola slovenská časť bývalej Ostrihomskej župy obsadená Maďarskom (na základe Viedenskej arbitráže), ktoré obnovilo pôvodnú Ostrihomskú župu. Po vojne však boli ustanovené predvojnové hranice.
Ekonomika
V súčasnosti patrí slovenská časť župy skôr medzi stredne bohaté slovenské oblasti s vyššou nezamestnanosťou, veľa obyvateľov z okolia Štúrova dochádza za prácou do Bratislavy alebo Ostrihomu.
Turistický ruch
Medzi najzaujímavejšie pamiatky patrí mesto Ostrihom s klasicistickou bazilikou týčiacou sa nad mestom, v ktorej sú uchované biskupské rúcha z 15.19. storočia a Ostrihomský hrad.
V Štúrove sa nachádza termálne kúpalisko Vadaš. Mestá sú spojené obnoveným mostom Márie-Valérie, ktorý zrekonštruovali (dostavali chýbajúce časti medzi piliermi) r. 1999. Zničený bol ustupujúcimi nemeckými vojskami r. 1944.
Ortoklas
Ortoklas je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hlinitokremičitan draselný - KAlSi3O8. Patrí do skupiny živcov.
Charakteristika
Tento dôležitý horninotvorný minerál vytvára prizmatické alebo tabuľkovité kryštály, ktoré bývajú často zdvojčatené. Vyskytuje sa aj v celistvej, lištovitej alebo zrnitej podobe. Môže byť biely, červenkastý, bezfarebný, žltý, sivý alebo zelený, vryp má biely. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál so skleným až perleťovým leskom.
Vznik
Vzniká v mnohých vyvretých horninách, napríklad v žulách, pegmatitoch, ryolitoch, trachytoch, syenitoch. Okrem toho býva prítomný aj v premenených horninách a úlomky sú bežnou súčasťou mnohých usadených hornín.
Poznávanie
Ortoklas je nerozpustný v kyselinách a je takmer netaviteľný.
Výskyty na Slovensku
Bežný minerál granitov, granodioritov a mnohých ďalších vyvrelých, premenených a zriedkavo aj usadených hornín.
Marc Habscheid
Marc Habscheid, celým menom Marc Joseph Habscheid (* 1. marec 1963, Swift Current, Saskatchewan, Kanada) je kanadský hokejový tréner. Momentálne (2006) vedie kanadskú reprezentáciu.
Klubový hokej
Počas aktívnej kariéry hrával za kluby NHL Edmonton Oilers, Minnesota North Stars a Detroit Red Wings.
Galileo (kozmická sonda)
Galileo bola americká planetárna sonda, určená na prieskum planéty Jupiter, jej okolia a systému jej mesiacov, najmä štyroch veľkých tzv. Galileových. Stala sa tiež prvou a do príletu sondy Juno v roku 2016 jedinou umelou družicou tejto planéty.
Súčasťou sondy bol aj atmosférický modul, ktorý vstúpil do atmosféry Jupitera a vysielal údaje, až kým ho okolité podmienky nezničili. Orbitálna časť sondy fungovala viac ako 7 rokov, čo bol viac než osemnásobok jej pôvodne plánovanej životnosti. Po skončení činnosti bola taktiež navedená do atmosféry Jupitera, aby v nej zhorela.
Sonda bola pomenovaná na počesť renesančného talianskeho vedca a technika Galilea Galileiho, ktorý ako prvý zamieril ďalekohľad na Jupiter a objavil jeho štyri najväčšie mesiace.
Opis sondy
Sondu postavila firma Hughes Aircraft Corp., Los Angeles, Kalifornia (USA), prístrojové vybavenie koordinovala NASA Laboratórium prúdového pohonu (JPL), Pasadena, Kalifornia (USA), ktorá ju tiež riadila pre ústredie NASA, Office of Space Science and Applications (OSSA), Washington (D.C.) (USA) a Deutsches Zentrum für Luft und Raumfahrt (DLR), Kolín nad Rýnom (Nemecko).
Tri kopce (národná prírodná rezervácia)
Tri kopce je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský raj.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Vernár, Hrabušice v okrese Poprad, okrese Spišská Nová Ves v Prešovskom kraji, Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe 246,23 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Galileo (kozmická sonda)
Družicová časť
Na spojenie so sondou sa využívali pozemné stanice systému DSN (Deep Space Network). Hlavné riadiace stredisko sa nachádzalo v areáli NASA Laboratória prúdového pohonu (JPL) v kalifornskej Pasadene (USA).
Atmosférická sonda
Atmosférická sonda mala tvar kužeľa s maximálnym priemerom a výškou. Z celkovej hmotnosti pripadalo na ablatívny tepelný štít z fenolovej živice, ktorý kryl väčšiu časť povrchu. Krátkodobo mohol vydržať teploty až 14 000 °C a izoloval 65× dokonalejšie ako domáca termoska. Na palube boli umiestnené nasledujúce experimenty, ako užitočné zaťaženie s celkovou hmotnosťou :
Tri kopce (národná prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je: ''NPR je vyhlásená na ochranu geomorfologických foriem (dolomit. brál, ostrých hrebeňov, suchých dolín s puklin. prameňmi) a prirodz. lesných rastlinných a živočíšnych spoločenstiev územia v Slov. raji na vedeckovýsk., náučné a kultúrno-vých. ciele.''
Galileo (kozmická sonda)
Atmosférická sonda
Zostupový systém sa skladal z brzdiaceho a stabilizačného padáku a nosného padáku z dakronu a kevlaru s priemerom. Elektrickú energiu dodávali lítiumsulfonylové akumulátory s celkovou kapacitou 21 Ah, vlastný raketový pohon nebol inštalovaný. Životnosť puzdra obmedzovali:
Prenos dát na materskú sondu sa uskutočňoval na dvoch frekvenciách v pásme L (1,3870 a 1,3871 GHz, rýchlosť prenosu 256 bit/s). Ultrastabilný oscilátor udržoval konštantnú frekvenciu signálov, takže z Dopplerovho posunu bolo možné odvodiť dáta o rýchlosti vetra a smeru pohybu puzdra.
Štart
Kompletná sonda vzlietla z kozmodrómu Kennedyho vesmírneho strediska na Floride 18. októbra 1989 o 16:53:40 svetového času (UT) na palube raketoplánu Atlantis. O 23:15:03 UT toho istého dňa bola vypustená z nákladového priestoru raketoplánu Atlantis na samostatnú dráhu spoločne s dvojstupňovou urýchľovacou raketou Inertial Upper Stage (IUS). O 00:24 UT dňa 19. októbra 1989 bola sonda po deväťminútovej práci IUS navedená na medziplanetárnu dráhu smerom k Venuši. Vzhľadom na nepostačujúci výkon IUS bolo totiž nutné použiť pre let k Jupiteru veľmi komplikovanú dráhu, označovanú VEEGA (Venus-Earth-Earth Gravity Assist) s postupnými gravitačnými manévrami pri Venuši a dvoch pri Zemi. thumb|left|Ultrafialová snímka [[Venuša|Venuše, ktorú zhotovila sonda pri prelete vo vzdialenosti asi 2 milióny km od planéty]]
Gravitačný manéver pri Venuši
Dňa 10. februára 1990 o 05:58:48 UT, iba 18 sekúnd pred plánovaným časom, preletela sonda vo vzdialenosti od stredu planéty Venuša (približne  nad jej povrchom). Chyba zacielenia nepresiahla. Gravitačným manévrom sa zvýšila rýchlosť sondy o /s (plán /s). Počas preletu sonda urobila 81 snímok oblačnosti, ktoré boli zaznamenané do palubnej pamäte. Tri z nich vo veľmi spomalenom móde ihneď odvysielala cez všesmerovú anténu. Boli urobené tiež infračervené snímky Venuše prístrojom NIMS. Prístroj PWS detegoval elektromagnetické pulzy pochádzajúce od Venuše.
Prvý gravitačný manéver pri Zemi
Dňa 8. decembra 1990 o 20:34:34 UT sonda preletela v minimálnej vzdialenosti (plán ) okolo Zeme. Chyba v čase preletu bola približne 0,5 s. Gravitačným manévrom sa heliocentrická rýchlosť sondy zvýšila o /s. Prístroje PWS detegovali radiačné pásy Zeme, NIMS pozoroval oblaky v atmosfére a UVS stav ozónovej vrstvy v oblasti južného pólu.
Stretnutie s planétkou Gaspra
thumb|Planétka Gaspra
Dňa 29. októbra 1991 o 22:36:40 UT sonda preletela vo vzdialenosti od planétky 951 Gaspra, pričom dosiahnutá presnosť navigácie bola lepšia ako  a 1,5 s. Podarilo sa urobiť celkom 150 fotografií, ktoré boli uložené do palubnej pamäte a neskôr boli vyslané pri priblížení k Zemi v decembri 1992. Zo snímok vyplynulo, že planétka má nepravidelný tvar s rozmermi 18×10× a dobu rotácie 7 h. Detektor mikrometeoroitov DDS nezaregistroval v okolí planétky zvýšenie počtu prachových častíc očakávané podľa niektorých teórií. Tepelná zotrvačnosť povrchu určená z merania spektrometrom NIMS [=Near-Infrared Mapping Spectrometer] potvrdila prítomnosť slabej, asi hrubej vrstvy regolitu. Najväčší z asi 600 pozorovaných kráterov má priemer. Magnetometer počas preletu okolo planétky zaregistroval malé zmeny medziplanetárneho magnetického poľa.
Druhý gravitačný manéver pri Zemi
Dňa 8. decembra 1992 o 15:09 UT sonda preletela nad južnou časťou Atlantického oceánu vo vzdialenosti iba od zemského povrchu. Týmto manévrom bola zvýšená jej rýchlosť o /s (výsledná heliocentrická rýchlosť /s) a bolo tak zaistené, že sonda doletí k planéte Jupiter. Prelet bol mimoriadne presný (odchýlka iba ), takže sa podarilo ušetriť veľké množstvo pohonných látok. Prelet bol využitý na vedecký výskumu Zeme, pri ktorom sa uplatnila ako kamera SSI (70 snímok juhoamerických Ánd a Kordillier malo rozlíšenie až ), tak aj spektrometer NIMS na štúdium horných vrstiev atmosféry. Nad Antarktídou boli zistené stratosferické oblaky s ľadovými kryštálikmi s rozmermi okolo 20 μm, katalyzujúce najmä deštrukciou ozónovej vrstvy. Tiež pozorovanie spektrometrom UVS bola cenné pre štúdium problematiky ozónovej diery.
Stretnutie s planétkou Ida
thumb|Planétka Ida so svojím mesiacom Dactylom
Dňa 28. augusta 1993 o 16:52 UT sonda preletela vo vzdialenosti (navigačná odchýlka iba, 4 s) od planétky 243 Ida relatívnou rýchlosťou /s. Podľa získaných údajov má rozmery 56×54× a periódu rotácie 4 h 38 min. Celkom bolo získaných asi 150 snímok. Spektrometer NIMS potvrdil prítomnosť vrstvy regolitu a skutočnosť, že planétka je zložená z viacerých rôznych objektov. Vo februári 1994 bol na snímkach identifikovaný malý satelit tejto planétky, pomenovaný 1993 (243) 1 = Dactyl. Má vajcovitý tvar s rozmermi 1,6×1,4× a bol zaznamenaný vo vzdialenosti okolo od materského telesa. Detailná snímka s rozlíšením, urobená 4 min pred preletom a vyslaná na Zem 8. júna 1994 na ňom ukazuje desiatky kráterov väčších ako (maximálny priemer ). Zaujímavé bolo tiež zistenie, že medziplanetárne magnetické pole bolo v okolí planétky porušené, podobne ako pri planétke 951 Gaspra.
Činnosť pri Jupiteri
V dňoch 17. až 22. júla 1994 sa sonda, v tej dobe vzdialená 238 mil. km od Jupiteru, podieľala na snímkovaní pádu kométy Shoemaker-Levy 9 do atmosféry Jupitera spoločne s pozemnými observatóriami a Hubblovým teleskopom.
Dňa 13. júla 1995 o 05:30 UT sa od materskej sondy oddelilo atmosférické puzdro. V tej dobe bola sonda na ceste 2240 dní a nachádzala sa 82,5 mil. km od Jupitera a 664 mil. km od Zeme.
Prílet k Jupiteru
Dňa 7. decembra 1995 o 17:45:44 UT sonda preletela vo vzdialenosti od povrchu mesiaca Io. Išlo o kritickú chvíľu celej výpravy, pretože gravitačný manéver pri tomto mesiaci bol nutný na zabrzdenie asi o pätinu potrebnej zmeny rýchlosti (/s). Veľmi záležalo na presnosti preletu, pretože pri väčšej vzdialenosti by bolo potrebné príliš veľké množstvo pohonných látok, ktoré by pri neskoršej činnosti družicového modulu chýbali. Výsledok bol perfektný. O 21:53 UT sonda preletela perijovom dráhy vo vzdialenosti nad hornou hranicou oblačnosti Jupitera,  od stredu planéty. O 22:06 UT sonda prijala prvé signály z atmosférického puzdra. Signál, predaný ďalej, letel na Zem 52 minút.
Meranie atmosférickej sondy
Dňa 7. decembra 1995 o 22:04:05 UT vstúpila atmosférická sonda do atmosféry Jupitera rýchlosťou /s nad terminátorom v rovníkovej oblasti (6,57° s. š., 4,94° z. d.) pod uhlom 8,6° k horizontále (uhol o 1,5° menší by zapríčinil odraz do priestoru, o 1,5° väčší predčasné zhorenie).
O 23:04 UT atmosférické puzdro ukončilo vysielanie. Maximálna hĺbka, kam sa mohlo puzdro dostať, bola, kde bola teplota asi 193 °C a tlak 3 MPa. V skutočnosti puzdro vysielalo 57,6 minút, tzn. dosiahlo úroveň teploty 152 °C a tlaku 2,3 MPa, čo zodpovedalo hĺbke okolo. Okolo 23:49 UT podľa odhadov asi zanikol padák.
Technici odhadli, že asi o 00:30 UT nasledujúceho dňa zanikli časti atmosférickej sondy, vyrobené z hliníkových zliatin, neskôr aj kostra z titanových zliatin a najneskôr okolo 07:00 UT puzdro definitívne prestalo existovať.
Navedenie na obežnú dráhu
Bezprostredne potom začal manéver JOI (Jupiter Orbit Insertion), ktorý sa uskutočnil podľa dopredu prijatých inštrukcií a ktorým sonda prešla na obežnú dráhu okolo planéty Jupiter.
Dňa 8. decembra 1995 od 00:27 do 01:16 UT bol zapojený hlavný motor sondy, ktorý zaistil navedenie na obežnú dráhu okolo Jupitera znížením rýchlosti o /s. Sonda sa po manévri JOI pohybovala po veľmi pretiahnutej eliptickej obežnej dráhe so sklonom 5,30° k rovníku planéty, s dobou obehu 198,62 dňa. Výška perijova bola a apojova. Počas zákrytu sondy za planétou sa pod dohľadom stanice DSN pri Madride, vybavenej pre presné meranie frekvencie nosnej vlny (5 000x za sekundu) uskutočnila sondáž Jupiterovej atmosféry (profil teploty a tlaku) priechodom rádiových signálov sondy. Nepresnosť v určení stredu pásma nosnej vlny o šírke 2,5 kHz bola iba 37 Hz.
thumbnail|300px|left|Mesiace Io, Europa, Ganymedes a Kallisto
Výskumy z obežnej dráhy
V nasledujúcom období 1996 až 2000 sonda krúžila okolo planéty Jupiter po veľmi výstrednej dráhe, pričom opakovane uskutočňovala blízke prelety okolo galileovských mesiacov Io, Ganymedes, Europa a Kallisto, ktoré podrobne skúmala. Prelety boli využívané súčasne na gravitačnom manévre, ktoré zaisťovali postupnú návštevu ďalších mesiacov s minimálnou spotrebou pohonných látok. Vzhľadom na dobrú činnosť systémov sondy a veľkému množstvu získavaných dát, bola misia sondy veľakrát predĺžená, naposledy koncom apríla 2001.
Celkom vykonala 34 obehov okolo Jupitera a počas tejto doby sedemkrát navštívila mesiac Io, osemkrát Kallisto, osemkrát Ganymedes a dokonca jedenásťkrát mesiac Europa.
Ukončenie misie
V roku 2002 sa zásoby pohonných látok sondy takmer vyčerpali. Súčasne sa začali množiť poruchy palubného počítača, spôsobené dlhodobým pôsobením prenikavej radiácie v radiačných pásoch Jupitera, ktorými sonda opakovane prelietavala. Preto bolo rozhodnuté sondu zlikvidovať jej cieleným navedením do atmosféry planéty, aby sa zabránilo jej náhodnému pádu na mesiac Európa a zamedzilo sa tým možnosti jeho kontaminácie pozemskými mikroorganizmami, čo by skomplikovalo budúce hľadanie stôp tamojšieho predpokladaného života. Samovražedný manéver bol využitý na súbežný prieskumu mesiaca Amalthea, ktorý sonda nikdy predtým nenavštívila, pretože sa pohybuje v oblasti s veľmi vysokou úrovňou radiácie.
Prelet okolo mesiaca Amalthea sa uskutočnil 5. novembra 2002 vo vzdialenosti. Počas preletu sondy okolo mesiaca hviezdny senzor zaznamenal 9 zábleskov, ktoré boli interpretované ako možný odraz svetla od 7 malých objektov, pohybujúcich sa v blízkosti Amalthey.
Po ďalšom obehu okolo planéty, počas ktorého sa sonda od nej vzdialila až na 26,4 mil. km, sonda 21. septembra 2003 o 18:57 UT vstúpila rýchlosťou /s do atmosféry Jupitera a zhorela. Od svojho štartu do zániku prekonala vzdialenosť.
Vitčický les
Ochrana
Predmetom ochrany je lesný porast zložením veľmi blízky lesným porastom tohto vegetačného stupňa. Cenné je aj bylinné poschodie so zastúpením zimozelene menšej, konvalinky voňavej, kokoríka mnohokvetého a ďalších.
Hurónske jazero
Jazero tvorí spojnicu medzi Veľkými jazerami. Prítok prichádza z Michiganského jazera, z Horného jazera a z viacerých riek. Odtok je cez Erijské jazero a Georgian Bay k jazeru Ontário.
Meno jazera pochádza z indiánskeho kmeňa Hurónov. V Hurónskom jazere leží ostrov Manitoulin, najväčší sladkovodný ostrov sveta, ktorý sa nachádza v jazere. V oblasti jazera je Národný park Georgian Bay Island.
Leština (okres Ústí nad Orlicí)
Leština je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 292 obyvateľov, z toho 147 mužov a 145 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 41,5 roka, ženy 42,9 roka).
Pyrotit
Pyrotit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky sulfid železnatý s vakanciami - Fe(1-x)S (kde x=0-0,17).
Weyersheim
Weyersheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Pyrotit
Charakteristika
Tento minerál zriedka vytvára tabuľkovité alebo ploché kryštály. Vyskytuje sa aj v celistvej alebo zrnitej podobe. Jeho farba sa mení od bronzovožltej po medenočervenú, na vzduchu sa však stáva matným a nadobúda hnedé dúhové sfarbenie, vryp má tmavosivý až čierny. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.
Weyersheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pyrotit
Vznik
Vzniká v magmatických ložiskách často s pyritom, častý je aj na hydrotermálnych rudných žilách.
Weyersheim
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pyrotit
Poznávanie
Pyrotit je magnetický.
Výskyty na Slovensku
Pezinok (Malé Karpaty), Dúbrava (Nízke Tatry, okres Liptovský Mikuláš), Smolník (Slovenské rudohorie).
4202 Minitti
4202 Minitti je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Henri Debehogne 12. februára 1985.
Paolo Veronese
Život
U otca a svojho strýka maliara Antonia Badile vo Verone sa tiež učil a pracoval. Roku 1548 sa na pozvanie kardinála E. Gonzaga presťahoval do Mantovy, kde maľoval fresky v tamojšom dóme. Od roku 1555 sa usadil v Benátkach, kde na seba upozornil slávnym obrazom Svadba v Káni Galilejskej (teraz v Louvri) a freskou Hostina v dome Leviho, kvôli ktorej bol na udanie vyšetrovaný inkvizíciou. Ďalšie slávna diela sú fresky v benátskej knižnici a v kostole sv. Sebastiána. Vytvoril množstvo často veľmi rozmerných portrétov, obrazov a fresiek pre kostoly i pre paláce a vily. Jeho obrazy charakterizuje dramatická kompozícia a farebnosť v štýle benátskeho manierizmu.
Jeho meno nesie odtieň zelenej farby, ktorý definoval. Veronesova zelená sa bežne používa na označenie príslušného odtieňa maliarskych farieb a v roku 2005 bola pod jeho menom zaradená do slovníka farieb Guía de coloraciones.
Výber z diela
thumb|upright|Svadba v Káni Galilejskej thumb|upright|Ukrižovanie thumb|upright|Bitka pri Lepante thumb|upright|Portrét J. J. Königa thumb|upright|La bella Nani thumb|upright|Mars a Venuša
Dirofilarióza
náhľad|Srdcová forma dirofilariózy (srdce nemeckého ovčiaka) náhľad|Dirofilaria immitis Dirofilarióza je choroba spôsobená parazitujúcimi vlasovcami dirofilaria immitis a dirofilaria repens) z čeľade Onchocercidae. Postihuje najmä psov, mačky a voľne žijúce dravce. Toto ochorenie sa dá liečiť len veľmi ťažko a často končí smrťou. Predstavuje závažný problém najmä v USA, Kanade, Afrike, Ázii, Austrálii, Španielsko, Grécko). Ojedinele sa vyskytuje aj v strednej Európe, oblasť jej výskytu sa však neustále rozširuje.
Prenos a patogenéza
Dospelé jedince hlístic sa najčastejšie nachádzajú v srdcovej predsieni a komore, pľúcnych artériách a dutej žile hostiteľa, najčastejšie psa. Samice rodia živé larvy zvané mikrofilárie, ktoré sa dajú v krvi diagnostikovať najlepšie večer a v noci, kedy sa zdržujú v periférnych oblastiach organizmu a prispôsobujú sa tak biorytmu prenášača, najčastejšie komára. Iné zdroje uvádzajú, že nie je známe žiadne periodické ani sezónne kolísanie počtu mikrofilálií.
Mikrofilárie v komárovi nedosahujú vyšší vývojový stupeň, ale majú pre ich ďalší vývoj určitý význam, pretože iba mikrofilárie prenesené do hostiteľa pomocou prenášača sú schopné dosiahnuť dospelosť, zatiaľ čo mikrofilárie prenesené transplacentárne, prípadne transfúziou túto schopnosť nemajú.