cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gorkého ulica (Bratislava)
Základné informácie
Pred vznikom Česko-Slovenska mala názov Andrássy Gyula-Gasse alebo Andrássy Gyula-utca, podľa Júliusa Andrášiho (1823 – 1890), uhorského šľachtica a politika. V roku 1920 dostala poslovenčené meno Ondrejská ulica. V rokoch 1932 do 1945 mala názov Goetheho ulica, podľa Johanna Wolfganga Goetheho (1749 – 1832), nemeckého básnika, spisovateľa a politika.
Po vojne bola z politických príčin opäť premenovaná na súčasný názov, podľa Maxima Gorkého (1868 – 1936), ruského spisovateľa. Tiahne sa od Námestia Eugena Suchoňa po Štúrovu ulicu, je rovnobežná s Jesenského a Laurinskou.
Na Gorkého 7 sa nachádza budova niekdajšej Zemskej banky dokončená v roku 1926. Na jej priečelí sa nachádza alegorická sochárska výzdoba od českého sochára Ladislava Šalouna (1870 – 1946). Postavy muža a ženy s predmetmi, ktoré symbolizujú priemysel a poľnohospodárstvo, sú personifikáciou Česka a Slovenska, majú názov Čechia a Slovakia. V budove sa nachádzala Šalounova socha Tomáša Garrigua Masaryka, v roku 1948 bola určená na roztavenie, napokon bola premiestnená do skladu Mestského múzea. Po Nežnej revolúcii bola niekoľko mesiacov vystavená na dvore Starej Radnice.
V budove na Gorkého 9 sa počas obdobia ČSSR nachádzala predajňa TUZEX, v súčasnosti je sídlom Slovenskej obchodnej a priemyselnej komory.
5. návštevná expedícia (ISS)
Hlavná
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Gorkého ulica (Bratislava)
Základné informácie
Na ulici bola po vzniku Česko-Slovenska zbúraná budova snemovne a časť zachovaných mestských hradieb.
5. návštevná expedícia (ISS)
Prípravy
Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz. Po prerušení letov raketoplánov v dôsledku havárie bola veľkosť základných posádok stanice znížená na dvoch kozmonautov, ktorých dopravu zabezpečovali Sojuzy. Tretie miesto v lodiach obsadzovali členovia návštevných posádok, po týždni sa vracajúci na Zem starým Sojuzom.
V máji 2001 sa ESA dohodla s Roskosmosom na pravidelnej účasti európskych astronautov v návštevných expedíciach. K letu v apríli 2003 v Sojuze TMA-2 bol určený španielsky astronaut ESA Pedro Duque, jeho misia dostala názov "Cervantes".
Duque začal výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku v decembri 2002, spoločne so skúseným Pavlom Vinogradovom, majúcim za sebou polročný pobyt na Mire. V januári 2003 lekári vyradili Vinogradova z prípravy, jeho miesto zaujal Sergej Krikaľov. Po havárii Columbie vo februári 2003 boli vtedajšie posádky rozpustené, v apríli 2003 odštartovali v Sojuze TMA-2 na stanicu len členovia Expedície 7. Duque bol v máji 2003 začlenený do posádky nasledujúceho Sojuze TMA-3 spoločne s Alexandrom Kalerim a Michaelom Foaleom z Expedície 8.
Priebeh letu
Trojica Kaleri, Duque, Foale odštartovala do vesmíru 18. októbra 2003 z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-3. Po dvoch dňoch samostatného letu sa 20. októbra o 7:16 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali so stálou posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali pokusy programu Cervantes. Časť vybavenia nevyhnutného pre experimenty (15,5 z 72,7 kg prístrojov a materiálov) si priviezli kozmonauti sami, zvyšok dopravili na stanicu zásobovacie lode Progress M-47, Progress M1-10 a Progress M-48.
Medzi lekársko-biologické experimenty programu Cervantes patrilo sledovanie vývoja a dospievania mušky drozofily obyčajnej (Drosophila melanogaster) v inkubátore Akvarius-B a kontajneroch AGE v experimente Ageing; monitorovanie vplyvu mikrogravitácie na správanie koreňových buniek arábkovky Thalovej (Arabidopsis thaliana) v inkubátore Akvarius-B a kontajneroch ROO v experimente Root; ďalej sledovanie génovej expresie u kukiel drozofily obyčajnej (Drosophila melanogaster) v inkubátore Akvarius-B a kontajneroch GEN v experimente Geneexpression. Skúmané boli aj cirkadiálne zmeny tlaku krvi u človeka v podmienkach kozmického letu (experiment MBI-2); merala sa koncentrácia oxidu uhličitého na rôznych miestach stanice; skúmaný bol vplyv faktorov kozmického letu na činnosť srdcovocievneho systému v experimente Cardiocog-2; bola overovaná súčinnosť zrakových, vestibulárnych a hmatových podnetov na priestorovú orientáciu človeka v stave beztiaže v experimente Neurocog-2 a v experimente Sympathy-2 bol študovaný vplyv faktorov kozmického letu na sympathomimetický systém človeka. A konečne experiment Winograd určený na štúdium vplyvu mikrogravitácie na tvorbu Vinogradského stĺpcov kolónií mikroorganizmov.
thumb|left|Prevoz Sojuzu TMA-3 na štartovaciu rampu dva dni pred štartom, 16. októbra 2003 Dva biotechnologické experimenty programu Cervantes boli experiment Message-2, študujúci vplyv podmienok kozmického letu na metabolizmus baktérií Ralstonia metallidurans a Rhodospirillum rubrum a experiment PROMISS-2 zameraný na prípravu kryštálov bielkovín v stave beztiaže. Technologickými experimenty boli Nanoslab-2, študujúci mechanizmus rastu nanometrových vrstiev v mikrogravitácii; Crew restraint, testujúci prototyp kolenného fixátora tela astronauta a 3D Camera overujúca funkčnosť stereoskopickej kamery Nikon s 2 objektívmi Nikkor AIS 2.8/34 mm.
Jediným geofyzikálnym experimentom programu bolo sledovanie optických javov súvisiacich s búrkovou aktivitou vo vysokej stratosfére a ionosfére v experimente LSO-S (Lingtning and Sprite Observation - Spain).
Duque sa venoval aj vzdelávacím aktivitám. Bola to kultivácia buniek chrupavkovité tkaniva v mikrogravitácii v experimente Chondro; obstarania videozáznamu demonštrácie platnosti Newtonových pohybových zákonov v beztiaži v pokuse Video-2, videozáznamu demonštrácie správania sa telies rôzneho tvaru pri rotácii v prostredí beztiaže v pokuse APIS (Analisis de Propiedades Inerciales de Solidos) a videozáznamu demonštrácie správania sa guličiek uzavretých v priehľadných nádobách pri periodickom kmitaní púzdier v pokuse Thebas. Ďalej sa astronaut prostredníctvom systému ARISS (Amateur Radio onboard the ISS) spojil a pohovoril so španielskymi stredoškolákmi a vysokoškolákmi.
Veľké Rumunsko
thumb|left|Znak Rumunského kráľovstva (1921–1947) thumb|right|Mapa Veľkého Rumunska s pred roka [[1926]] thumb|Etnické zloženie Veľkého Rumunska z roku 1930
Rumegies
Rumegies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Veľké Rumunsko
Veľké Rumunsko (po rumusky: România Mare) je neformálny názov pre územie Rumunského kráľovstva v rokoch 1918/1919 - 1940 (teda medzi prvou a druhou svetovou vojnou).
Rumegies
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Veľké Rumunsko
Bol to štát s najväčšou rozlohou, aký kedy Rumuni mali (295,649 km²). Súčasťou jeho územia boli Severná Bukovina, Besarábia, Moldavsko (okrem Podnesterska), Budžak, Južná Dobrudža, Sedmohradsko a Banát.
Rumegies
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biblická archeológia
Biblická archeológia je pomocná disciplína biblických vied, ktorá sa zaoberá vykopávkami a skúmaním a hodnotením vecných pamiatok dôležitých pre poznanie a osvetlenie biblických dejín.
Významné publikácie :
Drieňová (622,7 m n. m.)
Drieňová je vrch na Slovensku v Strážovských vrchoch.
Poloha
Vrch Drieňová sa nachádza severovýchodne od mesta Trenčianske Teplice, v geomorfologickej časti Teplická vrchovina.
Prístup
Popod vrch vedie Turistická značkovaná trasa číšlo 5580 a  Turistická značkovaná trasa číslo 8585.
Horse Guards Parade
thumb|Horse Guards Parade
Horse Guards Parade je veľké prehliadkové priestranstvo vo Whitehalle v centre Londýna. Pôvodne to bolo súčasťou Whitehallského paláca, kde sa v dobe Henricha VIII. konali rytierské turnaje. Bolo tiež miestom každoročných osláv narodenín Alžbety I.
Táto oblasť bola používaná na prehliadky a iné reprezentatívne udalosti od 17. storočia. Každý rok sa tu odohráva obrovská prehliadka  na oslavu kráľovniných narodenín – Trooping the Colour.
Na konci 20. storočia sa toto priestranstvo začalo používať na menej významné príležitosti, ale aj ako parkovisko pre štátnych zamestnancov. Po teroristickom útoku IRA 7. februára 1991, ktorý bol spôsobený výbuchom  bomby v zaparkovanej dodávke, bolo parkovanie a aj parkovisko zrušené.
Prehliadkové priestranstvo je na západnej strane otvorené do Horse Guards Road a St. James’s Parku. Na severe je ohraničené budovami Old Admiralty a Admiralty Citadel, na východe budovou Horse Guards – bývalým veliteľstvom Britské armády a na juhu HM Treasury a zadnou stenou Downing Street číslo 10 – oficiálnym sídlom predsedu britskej vlády. Vstup do tejto časti Horse Guards Parade je teraz z bezpečnostných dôvodov uzavretý a pre turistov neprístupný.
Prehliadkové priestranstvo je lemované množstvom pamätníkov a trofejí, vrátane soch poľných maršalov Kitchenera, Robertsa a Wolseleyho, tureckého delá vyrobeného v roku 1542, ktoré bolo ukradnuté v roku 1801 v Egypte a Kádizského pamätníka.
V dobe konania Letných olympijských hier 2012 má byť Horse Guards Parade miestom konania súťaží plážového volejbalu. Majú byť vybudované dve ihriska a rovnako ako pri oslavách Trooping the Colour dočasné hľadiská s kapacitou pre 5 000 a 12 000 divákov.
Zoznam častí seriálu Monk
Nasledujúci zoznam obshauje zoznam častí seriálu Monk. Seriál končí 8. sériou.
X Factor
X Factor alebo (v niektorých prípadoch) The X Factor môže byť:
Zoznam vysielačov v Česku
náhľad|Vysielač na [[Praděde]] Zoznam vysielačov v Česku je zoznam najvýkonnejších televíznych a rozhlasových vysielačov, zabezpečujúcich terestriálne šírenie signálu televízie a rozhlasu na území Česka. Vysielače sú vo vlastníctve spoločnosti České Radiokomunikace a okrem šírenia signálu plnia väčšinou aj úlohu retranslačných bodov.
Televízne veže, resp. vysielače šíria digitálny rozhlasový i televízny signál a analógový signál rozhlasu. Najvýkonnejšie vysielače tvoria základnú sieť, ktorú dopĺňa doplnková sieť menej výkonných vysielačov, dokrývajúca oblasti so slabším, resp. chýbajúcim signálom. Viaceré prihraničné moravské vysielače sú vďaka presahu signálu zachytiteľné i v západnej časti Slovenska.
Království (prírodná rezervácia)
Království je prírodná rezervácia ev. č. 1816 neďaleko obce Grygov v okrese Olomouc. Jedná sa o rozľahlý (cca 2½ × 2½ km) lužný les v rovine medzi riečkou Morávkou (bočným ramenom Moravy) a železničnou traťou Olomouc - Přerov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Rumilly-en-Cambrésis
Rumilly-en-Cambrésis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Adenylátcykláza
Adenylátcyklázy (nesprávne adenylcyklázy) sú enzýmy patriace do skupiny lyáz. Katalyzujú v živých organizmoch premenu adenozíntrifosfátu (ATP) na cyklický adenozínmonofosfát (cAMP). Sú súčasťou bunkových membrán a k aktivácii obvykle potrebujú mediátor ("posla"), najčastejšie hormón (adrenalín, kortikotropín a ďalšie).
thumb|400px|center|Premena ATP na cAMP katalyzovaná adenylátcyklázou
Mlynárka dlhochvostá
Opis
Mlynárka dlhochvostá meria 12 –  a váži 6,5 – 10 g.
Hlas
Mlynárka dlhochvostá sa ozýva ostrým trojslabičným volaním ti-ti-ti, zizirri. Spev je jednoduché opakovanie volania. Veľmi ľahko sa dá rozoznať na základe suchého hlasu cerr ktorý kombinuje mľaskavým tek.
Výskyt a stav na Slovensku
Ako hniezdič aj ako zimujúca bola zistená v 93,5 % mapovacích kvadrátov.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 60 000 - 120 000, zimujúcich jedincov 200 000 - 400 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Mlynárka dlhochvostá žije v okrajových častiach listnatých a zmiešaných lesov, v miestach kde je veľa kríkov a mladín a v porastoch vŕb pri potokoch. Obľubuje miesta s rozptýlenou parkovou zeleňou. V lužných lesoch pri rieke Dunaj dosahovala hustotu 0,2 - 1 pár / 10 ha, v dubovo-hrabových lesoch 1,2 páru / 10 ha a v Badínskom pralese 0,6 páru / 10 ha. náhľad|Severoeurópsky typ mlynárky dlhochvostej|vľavo
Hniezdenie
Obaja rodičia stavajú veľké hniezdo z lišajníkov, machov a pavučín. Hniezdo má vajcovitý tvar s bočným vchodom v hornej časti. S hniezdením začínajú uprostred marca a samotné hniezdo stavajú asi 10 dní. Vnútro vystiela samička perím, ktorá potom denne znáša žltkastobiele vajíčko s načervenalými škvrnami. Celkovo ich býva 6 - 10 (12) a sedí na nich len sama 12 - 13 dní. Po vyliahnutí mláďat sa o ne starajú už obaja rodičia 15 - 16 dní. Mláďatá vyletia z hniezda v máji.
Potrava
Živí sa drobným hmyzom, ich larvami a kuklami. Vyhľadáva vošky, mravce a pavúky.
Thelxinoe
Thelxinoe môže byť:
Valur Reykjavík (hádzaná žien)
Valur Reykjavík je islandský ženský hádzanársky klub z Reykjavíku. Spolu s hádzanárskym oddielom mužom, futbalovým oddielom a basketbalovým mužov tvorí jeden klubový celok, ktorý vznikol v roku 1911. Je 14-násobný majster krajiny a 3-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia semifinálová účasť vo Vyzývacom pohári EHF 2005/06. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, N1 deildin kvenna.
Úspechy
Islandská najvyššia súťaž:
Víťaz Islandského pohára:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár EHF:
Vyzývací pohár:
Flagstaff (Arizona)
Flagstaff je mesto v Cococino County v Arizone. Nachádza sa v nadmorskej výške Podľa odhadu  z roku 2007 malo 60 222 obyvateľov. V meste sa nachádza jedno z najstarších astronomických observatórií v Spojených štátoch, Lowell Observatory.
Somebody to Love Me
„Somebody to Love Me“ je tretí singel anglického hudobníka Marka Ronsona, z jeho tretieho štúdiového albumu Record Collection vydaný pod prezývkou Mark Ronson & The Business Intl.. Skladba obsahuje spev Boya Georgea a Andrewa Wyatta.
Helike
Helike môže byť:
Flagstaff
Flagstaff (z angl. žrď pre vlajku) môže byť:
Wall-E
Wall-E (angl. WALL-E alebo WALL·E) je počítačovo-animovaný vedecko-fantastický film z roku 2008 vytvorený filmovým štúdiom Pixar Animation Studios. Film režíruje Andrew Stanton, hudbou zväčša prispel Thomas Newman. Príbeh je o robotovi s menom Wall-E, ktorý je navrhnutý na čistenie znečistenej planéty Zem. Zamiluje sa do robotky menom Eve a sprevádza ju na ceste vesmírom v dobrodružstve, kde zmení osud ľudstva.
Stanton po režírovaní filmu Hľadá sa Nemo, kde vytvoril reálne vyzerajúce simulácie pod vodou, chcel režírovať film, ktorého dej bude prebiehať vo vesmíre. Veľa postáv nemá skutočný ľudský hlas (nikto ich nedaboval), ale komunikujú rečou tela a robotickými zvukmi, ktoré vytvoril Ben Burtt a ľudské hlasy pripomínajú.
Wall-Eho prvýkrát premietali 27. júna 2008 v USA a Kanade. V ten deň zarobil film 23,1 mil. $ a 63 mil. $ počas uvádzacieho víkendu v 3 992 kinách. Pixar pokračoval v tradícii a k filmu uviedol krátky film Presto. Wall-E dosiahol veľmi pozitívne ohodnotenie, kde mu 96 % kritikov vyjadrilo podporu. Wall-E doteraz zarobil 534 miliónov $ na celom svete, vyhral Zlatý glóbus v kategórii najlepší animovaný film, Akademické ocenenie za najlepšiu animáciu a bol nominovaný na päť ďalších nominácii na Akademické ocenenie.
Dej filmu
Počas 22. storočia ovládla Zem spoločnosť Buy n Large Corporation (Kupuj vo veľkom), propagujúca masový konzum a úplne pokryla planétu odpadom v roku 2105. Aby vedenie BnL vyriešilo túto situáciu, rozhodlo sa rozbehnúť dva programy: operáciu Clean up (Očista) a Recolonization (Znovuosídlenie). Vyslali ľudí na najmodernejšiu prepychovú kozmickú loď Axiom, aby päť rokov pobudli vo vesmíre a oni medzitým vypustia robotov, ktorí postláčajú odpad do balíkov a vyčistia Zem. Ale plán po piatich rokoch zlyhá a ľudstvo je donútené zostať vo vesmíre. O sedemsto rokov neskôr funguje už len jeden robot Wall-E, ktorý si vymieňa svoje staré súčiastky od svojich odstavených príbuzných. Táto jednotka má vyvinutý cit a má emócie a hlavne zvedavosť, ako ukazujú jeho netradičné zvyky. Zbiera zaujímavé veci, chová švába, pozerá film Hello, Dolly! a prehráva si soundtrack z filmu.
Jedného dňa pristane na Zemi raketoplán a vypustí pokročilú robotku Eve, do ktorej sa Wall-E na prvý pohľad zamiluje. Na druhej strane, Eve je k nemu nepriateľská a zaujíma sa len o svoju úlohu hľadať rastlinný život. Keď Wall-E nahromadí odvahu predatviť sa, Eve k nemu zmení vzťah. a skamaráti sa s ním. Wall-E s Eve utečú pred búrkou a ukryjú sa u Wall-Eho doma- vo vozni. Wall-E jej ukazuje svoju zbierku cenností, ale keď jej ukáže rastlinu, ktorú predtým našiel, Eva ju uloží do seba a vypne sa. Po tejto "nehode" sa o ňu stará a dokonca s ňou ide na rande, v márnej nádeji, že sa zobudí. Keď sa po ňu vráti raketoplán (čo Wall-E nečaká), intenzívne na ňom prilipne, pretože sa vracia na materskú stanicu Axiom, kde prežívajú ľudia.
Po pristátí Evu zoberú na mostík a Wall-E ju sleduje. Je jasné, že ľudia žijúci storočia v mikrogravitácii, živiaci sa tekutým jedlom a spoľahnutí na stroje okolo nich, stratili veľa kostnej hmoty, stali sa extrémne obéznymi a nechopnými chodiť. Lietali na vznášadlách a komunikovali prostredníctvom videospráv; dokonca loď vôbec nepilotuje kapitán, ale autopilot Auto. Na mostíku zapnú Eve a kapitán zisťuje, že keď ju holo-detector preskenuje, loď automaticky "preskočí" do Slnečnej sústavy a vráti sa na Zem, takže bľudstvo bude môcť znovu osídliť planétu. Ale keď Eve otvoria, zistia, že v nej rastlina nie je. Eve obviňuje Wall-Eho, že jej zobral rastlinu, ale Auto ju považuje za porušenú, pošle ju do opravovne a na rozkaz kapitána tam pošle aj Wall-Eho, aby ho vyčistili.
V opravovni Wall-E zle vidí a zdá sa mu, že Eve neopravujú, ale mučia. Preto sa ju pokúsi zachrániť, ale omylom vyslobodí aj kopec poškodených robotov. Lodná bezpečnosť preto upozorní ľudí na "tuláckych robotov". Eve, nahnevaná na Wall-Eho a jeho nemotornosť, sa pokúsi Wall-Eho poslať späť na Zem cez núdzovú kabínu. Ale než sa jej to podarí, do miestnosti prichádza asistent Auta, GO-4, a vyloží zo seba chýbajúcu rastlinu a nastaví, aby sa kabína po odpútaní od lode zničila. Wall-E sa do kabíny priplazí, kabína sa zavrie a vystrelí smerom na Zem, no Wall-E z nej utečie prv, než vybuchne. Eve, nadšená jeho získaním rastliny a tým, že to prežil, mu dáva elektrický bozk a spolu sa vydajú na tanec vesmírom, predtým ako sa vrátia ku kapitánovi.
Kapitán si prehráva Evinu videonahrávku a vidí, že Zem je stále devastovaná a vôbec nevyzerá ako to, čo videl na počítači. Počas nahrávky vidí Eve Wall-Eho zdrvenie a jeho snahu ochrániť ju, keď bola vypnutá, súcití s ním a nakoniec mu city opätuje. Kapitán si uvedomí, že ľudstvo sa musí vrátiť na Zem a ozdraviť planétu. Ale Auto odhaľuje, že pred sedemsto rokmi dostal príkaz A113 zo Zeme, že má ponechať ľudstvo svojmu osudu vo vesmíre, keďže sa vtedy predpokladalo, že Zem už nikdy nebude obývateľná. Keď kapitán nepresvedčí Auta, že Zem je obývateľná, pokúsi sa mu vzdorovať. Auto sa vzbúri, skratuje Wall-Eho, vypne Eve, pošle ich do odpadu aj spolu s rastlinou a kapitána uväzní v jeho komnate. Na smetisku ledva uniknú vyhodeniu z lode s pomocou robota M-O, čističa. Eve sa zúfalo pokúša opraviť Wall-Eho, uvedomujúc si svoju lásku k nemu a nechce sa už starať o misiu, pre ktorú bola stvorená. Ale Wall-E na ňu nalieha, aby splnila svoju úlohu a pohybmi dodáva, že ho môže zachrániť náhradnými časťami zo Zeme.
Wall-E s Eve sa spoja počas cesty zo smetiska s poškodenými robotmi, aby im pomohli dostať sa k Holo-Detectoru. Kapitán medzitým bojuje s autom a podarí sa mu spustiť Holo-Detector. Auto odhodí kapitána a začne zatvárať Holo-Detector, ale Wall-E upchá otvor, aby aspoň časť Holo-Detectora zostala odokrytá, ale nakoniec ho Detector pritlačí. Kapitán nahromadí silu, postaví sa, podarí sa mu vypnúť Auta a Eve dá rastlinu do Holo-Detectora a vyslobodí zomierajúceho Wall-Eho. Axiom nahromadí dosť energie na hyperskok, preskočí, dostane sa do Slnečnej sústavy a pristáva na Zemi. Eve sa ponáhľa do vagóna, upravuje a oživuje Wall-Eho s náhradnými časťami. Po prebratí sa zdá, že Wall-Eho pamäť a osobnosť sú vymazané a on spĺňa len svoj základný program ako necítiaci kompresor odpadu. Eva podáva Wall-Emu ruku a so zlomeným srdcom mu dáva bozk na rozlúčku, ktorý mu navráti pamäť. Wall-E a Eve sa šťastne objímu, ľudia zasadia rastlinu do zeme a začnú pracovať na obnovení ich domova.
Nicolae Jiga
Nicolae Jiga (* 4. október 1790, Sânnicolau Român, dnešné Rumunsko – † 5. november 1870, Oradea, dnešné Maďarsko) bol rumunský obchodník a filantrop. Zaslúžil sa najmä založením nadácie Zsigiană, ktorá finančne podporovala štúdium chudobných rumunských študentov.
Životopis
Narodil sa chudobným rodičom – roľníkom v obci Sânnicolau Român v Bihárskej župe vo vtedajšom Uhorsku a dnešnom Rumunsku. Základnú školu vyštudoval vo svojej rodnej obci, v štúdiách pokračoval vo Veľkom Varadíne. Po skončení školy nastúpil ako učeň v obchode. Jeho rodné priezvisko bolo Judeu, no u nového zamestnávateľa si ho zmenil na Jiga. Dňa 12. novembra 1817 si zobral vdovu Anu Cesperda, pôvodom Macedónku. Ana dostala ako veno obchod, v ktorom začali obaja pracovať. Manželský pár svoje podnikanie ďalej rozvíjal, a napokon sa im podarilo bohatnúť. Z ich manželstva vzišli 4 deti: Ioan (narodený v roku 1818, zomrel v detstve), Ana, Maria (dvojičky narodené 25. januára 1824) a Nicolae (narodený 16. novembra 1820). V roku 1839 bol menovaný hlavným župným školským inšpektorom. V tejto funkcii Jiga videl tvrdú realitu rumunských študentov, a tak im začal poskytovať pomoc. Sprvoti len v podobe jedla, šatstva a pod, neskôr však aj veľkými peňažnými čiastkami, venovanými školám, farnostiam i obciam. Vo svojej funkcii zotrval až do smrti. V roku 1847 kandidoval do národného zhromaždenia, v ktorom sa však počas krušných časov revolúcie neudržal. Po revolúcii sa utiahol do ústrania, no neprestával sa venovať pomoci chudobným študentom. Založil fond Zsigiană s kapitálom 40 000 florinov, ktorý mal najmä podporovať rumunských študentov, prispievať im na štipendiá, ubytovanie a pod. V roku 1865 ho František Jozef I. vyznamenáva ocenením Zlatý kríž, za jeho zásluhu pri podpore vzdelávania v Rakúsko-Uhorsku. Je po ňom pomenované Lýceum v obci Tinca a ulica v centre Veľkého Varadínu.
Kakadu čierny
Kakadu čierny môže byť:
Ostrý vrch (467 m n. m.)
Ostrý vrch je vrch v Strážovských vrchoch.
Poloha
Leží pri meste Trenčianske Teplice nad miestnou časťou Baračka v katastrálnom území obce Omšenie.
Lori pestrý
Lori pestrý môže byť:
Sailly-lez-Cambrai
Sailly-lez-Cambrai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Buzancy (Aisne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
GodKnows
GodKnows je slovenská hudobná skupina, ktorá vznikla ako súčasť Spoločenstva Piar v meste Prievidza. Pravidelne koncertuje na modlitebných stretnutiach, bohoslužbách a gospelových festivaloch. Je známa predovšetkým vďaka skladbe „Voláme“, ktorá bola súčasťou záverečných chvál počas celoslovenského turné - Godzone KIOBK Tour 2013.
Braunsberg
náhľad|Braunsberg
Braunsberg je vrch v Rakúsku s výškou pri obci Hainburg an der Donau pri Bratislave. Leží v Karpatoch, v podcelku Hainburské vrchy.
Benicio del Toro
Benicio del Toro, celým menom Benicio Monserrate Rafael del Toro Sánchez (* 19. február 1967 ) je portorický herec a a filmový producent.
Mladosť
Narodil sa 19. februára 1967 Gustavovi a Fauste Sanchez del Torovým. Očakávalo sa od neho, že pôjde v šľapajach svojich rodičov, ktorí boli právnici. Po smrti matky vyrastal na pennsylvánskom vidieku v Spojených štátoch amerických. Po ukončení strednej školy sa presídlil do Kalifornie, kde navštevoval univerzitu v San Diegu. Štúdium obchodu však nedokončil. Bol fascinovaný umením, či už maliarstvom alebo literatúrou. Najviac ho ale lákalo herectvo a tak odišiel zo školy a začal chodiť na hodiny herectva k Stelle Adlerovej v New Yorku. Práve vďaka jej príprave sa niekoľkokrát objavil v televízii, napríklad v americkom seriáli Miami Vice.
Filmová kariéra
Prvú významnú úlohu dostal v roku 1989 v bondovke Licence to Kill (Povolenie zabíjať). Vtedy mal iba dvadsaťjeden rokov a stal sa tak najmladším protivníkom neohrozeného agenta 007. Kritici ho prvý raz zaregistrovali vo filmoch Fearless (Bez strachu, 1993) a China Moon (Porcelánový mesiac, 1994). Ale vďaka The Usual Suspects (Zvyčajní podozriví, 1995) režiséra Bryana Singera sa zapísal aj do povedomia divákov a za stvárnenie záhadne mrmlajúceho gangstera získal filmovú cenu Independent Spirit Award. Gangstera si tiež zahral aj vo filme Basquiat (1996), ktorý režíroval jeho priateľ Julian Schnabel. Svoju prvú hlavnú úlohu dostal v roku 1997, ale opäť ho čakalo sklamanie, pretože Excess Baggage (Vydierači) prepadli. O rok neskôr si ale nenechal ujsť príležitosť zahrať si po boku Johnnyho Deppa v halucinogénnej jazde režiséra Terryho Gilliama Fear and Loathing in Las Vegas (Strach a hnus v Las Vegas, 1998). Tento film spečatil jeho postavenie kultového herca. Vedľajšia úloha tijuanského policajta Javiera Rodrigueze v dráme o obchode s drogami Traffic (Traffic - nadvláda gangov, 2000) mu vyniesla cenu Oscara za rok 2000, Zlatý glóbus za rok 2000, cenu BAFTA za rok 2000 a tiež Strieborného medveďa na Medzinárodnom filmovom festivale (MFF) v nemeckom Berlíne v roku 2001.
Jednou z hlavných čŕt Benicia del Tora je perfekcionizmus, pre film je schopný urobiť čokoľvek. A tak mu režiséri s dôverou zverujú úlohy vo svojich filmoch. A on sa im odvďačuje svojím umením.
Kvant-1
thumb|Nákres modulu Kvant
Kvant-1 alebo len Kvant bol jeden z modulov kozmickej stanice Mir, prvý špecializovaný modul stanice. Jeho dĺžka bola 5,8 metra skladal sa z troch úsekov. Disponoval dvoma spojovacími uzlami a 4 priezormi. Účelom modulu boli hlavne astrofyzikálne pozorovania, čomu zodpovedalo aj jeho vybavenie.
Konštrukcia modulu
Prvé dva úseky, laboratórny úsek a prechodová komora, boli hermetizované. Za nimi sa nachádzal nehermetizovaný úsek vedeckých prístrojov, ktorého základ tvorila tuhá priehradková konštrukcia v tvare pravidelného osemuholníka. Laboratórny úsek mal tvar valca a na jeho povrchu boli nainštalované radiátory termoregulačného systému. Jeho predná kónická časť prechádzala do spojovacieho uzla. Na opačnej strane valcového úseku nadväzovala valcovitá prechodová komora zakončená pasívnym spojovacím ulom. Hlavnú časť vedeckého vybavenia modulu Kvant tvorilo observatórium Rentgen s hmotnosťou.
Súhrnná hmotnosť všetkých vedeckých prístrojov v module bola 1,4 tony. Hermetizovaný priestor mal objem 40 m3. Zásobovanie elektrickou energiou mu zabezpečovali ďalšie časti stanice, pretože sám neniesol žiadne solárne panely (hoci mal príchytky na ich prípadné dodatočné upevnenie).
Priebeh letu
Kvant-1 odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 31. marca 1987. Do vesmíru ho vyniesla nosná raketa Proton-K. Vzletová hmotnosť objektu bola. 5. apríla boli zahájené jeho prípravy na stretnutie a spojenie sa so základným blokom, prvým modulom Miru. Posádka Miru, Jurij Viktorovič Romanenko a Alexander Lavejkin, sedela počas pokusu o spojenie pre prípad havárie v skafandroch v transportnej kozmickej lodi. Vo vzdialenosti 37 metrov od základného bloku sa z Kvantu vysunula vodiaca tyč stretávacieho zariadenia. Približovanie pokračovalo až do vzdialenosti 200 metrov, kedy sa telesá voči sebe pohybovali vzájomnou rýchlosťou /s. Potom došlo k vypojeniu riadiaceho systému a moduly sa navzájom minuli o 10 metrov.
Druhý pokus o spojenie prebehol 9. apríla. V čase 00:35:58 UT sa spojovacie uzly Kvantu a základného bloku síce zachytili, ale nedošlo k hermetickému spojeniu telies. Pri elektromechanickom priťahovaní modulu sa posun zastavil vo vzdialenosti z potrebných. O dva dni neskôr riadiace stredisko rozhodlo o neplánovanom výstupe vtedajšej posádky do otvoreného priestoru. Kozmonauti prerúčkovali k zadnej časti stanice a okolo 20:43 UT oznámili riadiacemu stredisku, že plochy oboch spojovacích uzlov asi o centimeter nedoliehajú. Po vyšraubovaní spojovacej tyče Kvantu a vzdialení telies sa zistilo, že príčinou bol textilný vak - podľa jedného zdroja sáčok s hygienickými potrebami, podľa iného vak s odpadom, ktorý sa tam nedopatrením dostal. Kozmonauti predmet odstránili a očistili spojovacie plochy. Potom, ako prví ľudia v histórii, priamo sledovali automatické spojenie modulov.
Castres (Aisne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
4. návštevná expedícia (ISS)
4. návštevná expedícia (skrátene EP-4; ) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava troch kozmonautov - Sergeja Zaľotina, Franka De Winne a Jurija Lončakova - na stanici, ktorej hlavnou úlohou bola zámena lode Sojuz slúžiacej ako záchranný čln pre stálu posádku stanice.
Castres (Aisne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4. návštevná expedícia (ISS)
Hlavná
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy
Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz. Sojuzy bolo nutné po pol roku striedať a vykonať striedanie bol hlavná úloha krátkodobých návštevných expedícií. Štvrté striedanie bolo naplánované na prelome októbra a novembra 2002.
V máji 2001 sa ESA dohodla s Roskosmosom na pravidelnej účasti európskych astronautov v návštevných expedíciach. K letu v októbri-novembri 2002 bol určený belgický astronaut ESA Frank De Winne, jeho misia dostala názov "Odissea".
De Winne začal výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku v auguste 2001, od decembra 2001 spolu so skúseným Sergejom Zaľotinom majúcim za sebou dvojmesačnú pobyt na Mire. tretím členom posádky mal byť vesmírny turista - oficiálne účastník kozmického letu - hudobník, sólista americkej skupiny ’N Sync James Lansten «Lanke» Bass. Bass na jar prešiel lekárskymi prehliadkami, od 4. júla 2002 sa pripravoval na let v CPK, 7. augusta bol oficiálne menovaný za tretieho člena posádky, ale už 3. septembra bol vyradený z prípravy pre nesplnenie finančných podmienok kontraktu. Dňa 1. októbra 2002 bol na uvoľnené miesto vybraný veliteľ záložnej posádky Jurij Lončakov, pričom súčasne formálne zostal aj v záložnej posádke.
Priebeh letu
Trojica Zaľotin, De Winne, Lončakov odštartovala do vesmíru 30. októbra 2002 z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-1. Po dvoch dňoch samostatného letu sa 1. novembra o 5:01 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali so stálou posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali vedecký program.
Ruskí kozmonauti v experimente Akustika študovali zaťaženie posádky ISS hlukom, program Uragan  sledoval rozvinutie metód pozorovania prírodných a technologických katastrof s cieľom zníženia ich následkov, v experimente Diatomeja  sa venovali monitorovaniu morí a oceánov s cieľom vytypovať bioproduktivne oblasti, sledovanie biologickej nebezpečnosti rastu plesní a mikroorganizmov na palube kozmickej stanice bolo obsahom experimentu Biodegradacija. Zdravie kozmonautov sledovali experimenty Diurez a Biotest.
Frank De Winne sa v rámci programu Odissea venoval množstvu rôznorodých prác. V oblasti biotechnológií to bol súbor experimentov Aquarius-B skladajúci sa z experimentu Vitamin D - sledovanie vplyvu beztiaže na mechanizmus pôsobenia vitamínu D na kostné tkanivo cicavcov, experimentu Rhosignal - sledovanie vplyvu beztiaže na signálne molekuly enzýmu GTPasa u ľudských fibroblastov typu RHOSIG a experiment Ramiros - sledovanie vplyvu ťažkých nabitých častíc kozmického žiarenia na najdôležitejšie druhy tkanív cicavcov v podmienkach kozmického letu. Ďalej experiment Message - monitorovanie vplyvu podmienok kozmického letu na mikrobiologickú pohyblivosť a genetické procesy, príprava monokryštálov bielkovín metódou protiprúdnej difúzie - experiment GCF-B a monitorovanie rastu bielkovín metódou protiprúdnej difúzie - experiment Promiss.
thumb|Sojuz TMA-1 pripojený k ISS, 4. novembra 2002 K piatim lekárskobiologickým experimentom patrili experiment Cardiocog - sledovanie zmien srdcovocievneho systému človeka v podmienkach beztiaže, experiment Neurocog - vplyv podmienok kozmického letu na vnímanie a zapamätanie si pohybov tela v priestore, experiment Sympathy - sledovanie zmien sympatetickej časti nervového systému človeka na základe rozboru žilovej krvi, experiment Virus - odber slín pre zisťovania zmien protivírusovej imunity človeka a experiment Sleep - skúmanie vplyvu podmienok kozmického letu na spánok.
Ďalej sa belgický astronaut venoval sledovaniu prenosu hmoty a koeficientu izotermálnej difúzie v dvoch a trojkomponentných zmesiach kvapalín - experiment DCCO, štúdiu tvorby nanoskopických vrstiev zeolitov - experiment Zeogrid a monitorovanie optických javov v atmosfére a ionosfére Zeme viazaných na búrkové a seizmické javy - experiment LSO-B.
Program Odissea zahŕňal aj popularizáciu de Winneho letu pri experimente Video - vyhotovenie videozáznamu jednoduchých fyzikálnych experimentov v beztiaži a experimentu ARISS - rádioamatérske spojenia s belgickými strednými školami.
Po týždennom pobyte na ISS sa dňa 9. novembra 2002 o 20:44 UTC posádka 4. návštevnej expedície v Sojuze TM-34 odpútala od stanice a 10. novembra o 0:04 UTC pristála v severnom Kazachstane, 100 km severovýchodne od Arkalyku.
Vidiek (album)
Vidiek je v poradí druhý album slovenskej skupiny Vidiek z roku 1994.
Sailly-lez-Lannoy
Sailly-lez-Lannoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainghin-en-Mélantois
Sainghin-en-Mélantois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3. návštevná expedícia (ISS)
3. návštevná expedícia (skrátene EP-3; ) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava troch kozmonautov - Jurija Gidzenka, Roberta Vittoriho a Marka Shuttlewortha - na stanici, ktorej hlavnou úlohou bola zámena lode Sojuz slúžiacej ako záchranný čln pre stálu posádku stanice.
Hlavná
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy
Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz. Sojuzy bolo nutné po pol roku striedať a vykonať striedanie bol hlavná úloha krátkodobých návštevných expedícií. Tretie striedanie bolo naplánované na prelome apríla a mája 2002.
V máji 2001 sa ESA dohodla s Roskosmosom na pravidelnej účasti európskych astronautov v návštevných expedíciach. K letu v apríli-máji 2002 bol určený taliansky astronaut ESA Roberto Vittori, jeho misia dostala názov „Marco Polo“.
Vittori začal výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku v auguste 2001 spoločne so skúseným Jurijom Gidzenkom, majúcim za sebou už dva lety do vesmíru, a juhoafrickým podnikateľom Markom Shuttleworthom, ktorý si cestu do kozmu hradil sám.
Priebeh letu
Trojica Gidzenko, Vittori, Shuttleworth odštartovala do vesmíru 25. apríla 2002 z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TM-34. Po dvoch dňoch samostatného letu sa 27. apríla o 7:55 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali so stálou posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali vedecký program. Ruskí kozmonauti pokračovali v štúdiu správania prachových častíc vo vysokofrekvenčnej plazme v experimente Plazmový kryštál a venovali sa výskumu látkovej výmeny v ľudskom organizme v priebehu adaptácie na podmienky kozmického letu – experiment Biotest MBI-7.
Roberto Vittori sa venoval experimentom CHIRO – štúdium vplyvu beztiaže na skracovanie svalov a motorickú pohyblivosť rúk astronauta, VESTA – vyhodnotenie estetických, hygienických a tepelných vlastností odevov pre dlhodobý pobyt vo vesmíre, ALTEINO – výskum vplyvu ťažkých nabitých častíc kozmického žiarenia na stav centrálnej nervovej sústavy človeka počas kozmického letu, a BMI – testovanie prenosného prístroja na meranie krvného tlaku a srdcového rytmu.
Aj "kozmický turista" Mark Shuttleworth mal pripravený vedecký program. Odborníci juhoafrických univerzít pripravili pokusy CCE, zameraný na sledovanie vplyvu kozmického letu na srdcovo-cievny systém a kostrové svalstvo človeka s cieľom vypracovania nových metód fyzickej prípravy na let, SPC (príprava monokryštálov bielkovín) a ESDC (výskum vplyvu kozmického letu na rast bunkových kultúr embryonálnych buniek cicavcov). Inštitúty geografie a oceánografie Ruskej akadémie vied pripravili sledovanie rastu fytoplanktónu v oceáne pri pobreží Juhoafrickej republiky (experiment Plankton-Linz) a pre výučbový program RKK Energija predvádzal správanie sa predmetov v beztiaži.
Po týždennom pobyte na ISS sa dňa 5. mája 2001 o 0:31 UTC posádka 3. návštevnej expedície v Sojuze TM-33 odpútala od stanice a o 3:51 UTC pristála v severnom Kazachstane.
Javier Frana
Javier Frana (* 25. december 1966, Rafaela, Argentína) je bývalý argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 7 turnajov vo štvorhre.
Gymnázium Jána Adama Raymana
náhľad|Budova, v ktorej dnes sídli Gymnázium Jána Adama Raymana. Nachádza sa na Mudroňovej 20 v Prešove
Gymnázium Jána Adama Raymana (názov sa obvykle používa vo forme iniciálovej skratky „GJAR“; obyvatelia Prešova školu poznajú aj ako „dolné gymko“) je strednou školou (gymnáziom) so sídlom v Prešove. V súčasnosti poskytuje gymnaziálne vzdelávanie štvorročné i osemročné. Je považované za jedno z najlepších gymnázií v regióne i na Slovensku.
Jeho riaditeľkou je od 1. júla 2014 a opätovne od 1. júla 2019 na päť rokov Mgr. Viera Kundľová. Zriaďovateľom je od 1. júla 2002 Prešovský samosprávny kraj.
História
Gymnázium Jána Adama Raymana vzniklo v roku 1961 najprv ako stredná všeobecnovzdelávacia škola, ktorá sídlila na Ul. Tarasa Ševčenka. Prvý školský rok sa začal 1. septembrom 1961.
Zriaďovatelia
Od vzniku školy v roku 1961 do 21. decembra 1968 bol zriaďovateľom Okresný národný výbor Prešov ; od 22. decembra 1968 do 30. júna 1969 bol takým národným výborom Krajský národný výbor v Košiciach.
Od 1. januára 1971 do 31. decembra 1990 bol zriaďovateľom Krajský národný výbor v Košiciach.
Od 1. januára 1991 do 23. júla 1996 bola zriaďovateľom Školská správa Prešov.
Od 24. júla 1996 do 30. júna 2002 bol zriaďovateľom Krajský úrad v Prešove.
Od 1. júla 2002 je zriaďovateľom Prešovský samosprávny kraj.
Nové sídlo
náhľad|Vstupná ulica ku škole V roku 1997 sa škola presťahovala do nových priestorov na Ul. Mudroňovej, ktoré boli v rokoch 2008 – 2009 zásadne renovované. Škola má v súčasnosti v správe majetok Prešovského samosprávneho kraja podľa § 6 ods. 1 zákona č. 446/2001 Z. z. o majetku vyšších územných celkov v znení neskorších predpisov, a to tieto nehnuteľnosti, zapísané na liste vlastníctva č. 12 895 pre katastrálne územie – Prešov :
(b) parcely registra „C“ č. 3 067, 3 068, 3 069, 3 070, 3 071, 3 072 (pozemky priľahlé k budove školy s celkovou výmerou 8 618 m²).
Oslavy 55. výročia založenia školy
Gymnázium Jána Adama Raymana pri príležitosti 55. výročia svojho otvorenia usporiadalo v Divadle Jonáša Záborského v Prešove v roku 2016 benefičný koncert. Osobne k oslavám výročia školy prispeli viacerí jej významní absolventi.
Externé
Viac sa možno o 55. výročí školy a o oslavách s tým spojených dozvedieť tu:http://www.gjar-po.sk/index.php?option=com_content&view=article&id=616:55-vyrocie-zalozenia-skoly&catid=23:gjar&Itemid=101
Vzťah k Jánovi Adamovi Raymanovi
Od 1. septembra 1994 škola nosí meno Gymnázium Jána Adama Raymana.
Raymanov týždeň
Od polovice 90. rokov sa v apríli, pri príležitosti narodenia i úmrtia J. A. Raymana, organizuje dúhový „Raymanov týždeň“. Na škole je zvykom, že počas Raymanovho týždňa pre ozvláštnenie ako učitelia na vyučovacích hodinách v nižších ročníkoch pôsobia žiaci maturitných ročníkov a že všetci na škole dodržiavajú pre daný deň Raymanovho týždňa predpísanú farbu oblečenia.
Externé
Bližšie sa možno o Raymanovom týždni dozvedieť tu: Raymanov týždeň 2009 I; Raymanov týždeň 2009 II; Raymanov týždeň 2012.
Významní absolventi
náhľad|Katarína Knechtová (študovala v rokoch 1995 – 1999) náhľad|Boris Farkaš (študoval v rokoch 1969 – 1973) Gymnázium Jána Adama Raymana má medzi svojimi absolventmi mnoho významných a vplyvných osobností. Patria k nim:
Pedagógovia
Na škole vyučovalo a vyučuje viacero pedagógov, ktorí sú zároveň jej absolventmi (PhDr. Tatiana Matlovičová, PhDr. Mária Markovičová, RNDr. František Majoroš, Mgr. Viera Ilavská, Mgr. Mária Kollárová, Mgr. Dana Bessenyeiová, PaedDr. Iveta Štefančínová, Ph.D., RNDr. Miroslav Krajňák, PhD., Mgr. Jana Kobulská, PaedDr. Ľudmila Tobiášová Rovňáková, RNDr. Tatiana Mergešová, Mgr. Marta Maskalíková a iní). Na škole rovnako vyučovali a vyučujú pedagógovia, ktorí sú s ňou spätí aj niekoľko desaťročí (PhDr. Tatiana Matlovičová, PhDr. Mária Markovičová, Mgr. Zuzana Bačová, PhDr. Irina Mattová, Mgr. Mária Kollárová, PaedDr. Mária Novosadová, Mgr. Peter Tomčák, RNDr. Tatiana Mergešová, Mgr. Marián Oravec a iní).
V súčasnosti najdlhšie na Gymnáziu Jána Adama Raymana pedagogicky pôsobí PhDr. Irina Mattová (vyučuje nemecký jazyk )
Na gymnáziu vyučuje aj slovenská jazykovedkyňa Mgr. Marta Bystrianska, venujúca sa konfrontačnému výskumu slovenčiny a francúzštiny a teórii prekladu, taktiež pôsobiaca v minulosti ako lektorka slovenského jazyka a kultúry  na Univerzite Marca Blocha v Štrasburgu (terajšia Université Strasbourg-II).
Hodnotenie
Gymnázium Jána Adama Raymana je konštantne v hodnoteniach zaraďované medzi najkvalitnejšie, najlepšie a najprestížnejšie gymnáziá v regióne i na Slovensku:
Bronzová medaila pre Gymnázium Jána Adama Raymana
30. novembra 2011 rektor Prešovskej univerzity v Prešove pri príležitosti 50. výročia vzniku udelil Gymnáziu Jána Adama Raymana bronzovú medailu za vynikajúce výsledky vo výchovno-vzdelávacej činnosti a prínos pre rozvoj spolupráce s Prešovskou univerzitou v Prešove.
Účasť v medzinárodných projektoch
Škola sa zapojila do medzinárodného podprogramu Comenius v rámci Programu celoživotného vzdelávania Európskej únie na obdobie 2007 – 2013. Školskú stránku tohto projektu možno konzultovať tu: Comenius GJAR. thumb|Bočný pohľad na budovu školy. Viacerí pedagógovia školy (Mgr. Jana Kobulská, RNDr. Zuzana Mackovjaková ) sa zúčastnili na vzdelávacích aktivitách na prestížnom vedeckom pracovisku Európskej organizácie pre jadrový výskum (CERN) v Ženeve.
Školský časopis
Na škole je ako občasník vydávaný školský časopis ŽUR-nál. Autorsky a redakčne ho majú v gescii žiaci pod vedením vybraného pedagóga. Uvedený časopis možno konzultovať tu: ŽUR-nál.
Zoznam ulíc a námestí v Prešove
Ulice
vpravo|thumb|Hlavná ulica,centrum Prešova
Mesto Prešov sa člení v oblasti politicko-správnej na 7 mestských častí, ktoré sú odlíšené iba číslom 1 až 7. Z hľadiska katastrálneho mesto Prešov spravuje územie s názvami: Prešov, Solivar, Šalgovík a Nižná Šebastová. Okrem týchto oficiálnych názvov a názvov ulíc a námestí sa často používajú aj pomenovania jednotlivých mestských okrskov ako napríklad: Kalvária, Rúrky, Sídlisko II, Sídlisko III, Sekčov, Šváby, Šarišské Lúky, Dúbrava, Šidlovec, Bikoš, Tábor atď. Projekt spracovania názvov ulíc bol na commons ukončený 27.9.2009. Cieľom bolo urobiť centrálny prehľad o všetkých uliciach v meste Prešov (Streets in Prešov) a mimo to aj prehľad ulíc v jednotlivých mestských častiach a okrskoch (Streets in Prešov by district). Obec Ľubotice sa osamostatnila a nie je súčasťou mesta Prešov. Jej ulice tu nie sú uvedené.
Námestia
vpravo|thumb|Námestie mieru
Projekt spracovania názvov námestí bol na commons ukončený 18.9.2009. Námestia sú zoradené podľa názvov uvedených v. Obec Ľubotice sa osamostatnila a nie je súčasťou mesta Prešov.Jej námestia tu nie sú uvedené.
Chigny (Aisne)
Chigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lewotolo
Lewotolo je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti indonézskeho ostrova Lembata. Sopka leží na polostrove, spojenom s ostrovom úzkou úžinou. Vrchol masívu ukončuje rozľahlý kráter, na jeho juhovýchodnom okraji sa nachádza menší troskový kužeľ, ktorý je najvyšším bodom vysokej sopky. Vrcholový kráter je zdrojom viacerých explozívnych erupcií, prevažne stredne silného charakteru, posledná sa odohrala na konci roka 1951.
Talianske národné lakrosové družstvo žien
Talianske národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Taliansko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federazione Italiana Giuoco Lacrosse (FIGL). Jeho najlepším umiestnením je 9. miesto na majstrovstvách Európy. Majstrovstiev sveta sa nezúčastnilo.