cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hipokampus
Úloha v pamäti: Psychológovia a neurológovia všeobecne súhlasia, že hipokampus hrá dôležitú úlohu pri tvorbe nových spomienok (epizodická alebo autobiografická pamäť). Hipokampus je taktiež dôležitý pri zapamätaní si často využívaných informácií (FAKTY), teda naučené schopnosti, ktoré nie je ľahké zmeniť. Hipokampus však neovplyvni iné druhy pamäti ako napríklad pamäť, ktorá je schopná učiť sa novým zručnostiam (hranie na hudobný nástroj).
Niečo sa chystá
Niečo sa chystá je debutový štúdiový album slovenskej skupiny Peha. Dňa 6. septembra 1999 ho publikovalo hudobné vydavateľstvo Sony Music Bonton. Nahraný bol v nahrávacom štúdiu Perina.
Album obsahuje dvanásť skladieb. Bonusom filmový záznam o priebehu nahrávania albumu vrátane prvého videoklipu skupiny Peha k skladbe „Diaľkové ovládanie“. Klip bol nakrútený v prešovskom trolejbuse Škoda 15Tr ev.č 106. Autormi hudby ku všetkým pesničkám sú Katarína Knechtová a Karol Sivák, autorom textov je Vlado Krausz, s výnimkou skladby „Neúplná“, ktorú otextoval Vali Šefčík. Ďalší videoklip z tohto albumu sa natáčal v Divadle Jonáša Záborského v Prešove ku skladbe „Diabol - anjel“. V tomto klipe sa Katarína Knechtová ostrihala dohola.
Skupina Peha dostala za tento album ocenenie Objav roku 1999 a Pieseň „Diaľkové ovládanie“ z tohoto albumu sa po dva mesiace stala najhranejšou piesňou v slovenských rádiách.
Garrett Reisman
Garrett Erin Reisman (* 10. február 1968, Morristown, New Jersey, USA) je inžinier, od júna 1998 je americký astronaut, člen oddielu kozmonautov NASA. Má za sebou polročný kozmický let (z roku 2008) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) ako člen najprv Expedície 16, neskôr Expedície 17.
Prvý let
Do vesmíru odštartoval 11. marca 2008 na palube raketoplánu Endeavour (let STS-123). Na stanici ISS vystriedal Léopolda Eyhartsa, aby sa pripojil k členom Expedície 16 (Peggy Whitsonová a Jurij Malenčenko), pracujúcim na stanici už od októbra. V priebehu letu raz vystúpil do otvoreného vesmíru. V apríli 2008 Whitsonovú a Malenčenka nahradili Sergej Volkov a Oleg Kononenko z Expedície 17. Reisman zostal na stanici do júna 2008, kedy ho odviezol raketoplán Discovery pri lete STS-124.
Druhý let
V máji 2009 NASA zverejnila zloženie posádky letu STS-132 vtedy naplánovaného na apríl 2010. Reisman bol do neho zaradený ako prvý letový špecialista. Cieľom misie raketoplánu Atlantis bola doprava a inštácia ruského modulu MIM-1/MRM-1 na ISS. Po splnení programu letu astronauti pristáli 26. mája 2010 na Floride, let trval 11 dní, 18 hodín a 28 minút.
Bléré
Bléré môže byť:
Brno-Vinohrady
Brno-Vinohrady je od 24. novembra 1990 mestská časť na východe štatutárneho mesta Brna. Mestská časť má rozlohu 228 ha a k 1. januáru 2006 mala 14 319 obyvateľov.
Wolfsthal-Berg
Wolfsthal-Berg bola obec v Rakúsku do roku 1996, potom sa rozdelila na Wolfsthal a Berg.
Čipovanie ľudí
náhľad|Čipovanie ľudí Čipovanie ľudí je implantácia integrovaného obvodu alebo RFID transpondéra obaleného kremičitým sklom do tela človeka. Podkožný implantát spravidla obsahuje jedinečné identifikačné číslo, ktoré môže byť spojené s informáciami obsiahnutými v externej databáze, ako je osobná identifikácia, anamnéza, lieky, alergie a kontaktné informácie.
Dejiny čipovania ľudí
Prvý hlásený experiment s RFID implantátom bol uskutočnený v roku 1998 britským vedcom Kevinom Warwickom. Ako test bol jeho implantát použitý na otvorenie dverí a zapnutie svetiel. Implantát sa nachádza v Science Museum v Londýne.
Spoločenská a náboženská kritika
Čipovanie ľudí vyvolalo nové etické diskusie medzi akademickými skupinami, organizáciami pre ľudské práva, vládnymi inštitúciami a náboženskými skupinami.
Medzi kresťanmi sa objavuje názor že implantácia čipov môže byť naplnením čísla šelmy a proroctvom, že tento čip bude nevyhnutným na nákup a predaj. Toto proroctvo je prvkom zjavenia sv. Jána.
Xenacanthus
Xenacanthus je vyhynutý rod žralokov z čeľade Xenacanthidae.
Žili v mladších prvohorách. Boli to obávané dravce, ktoré sa najmä v karbóne rozšírili takmer po celom svete. Svedčia o tom nálezy ich fosílnych kostier, objavené na rôznych miestach Európy, Ameriky aj Austrálie. Aj u nás boli hojní. Žili v riekach a sladkovodných jazerách, kde boli ich hlavnou potravou v tom čase už tiež hojne rozšírené menšie druhy rýb. O spôsobe života a obživy týchto dravcov hovorí množstvo ostrých špicatých zubov, ktorými bola vyzbrojená ich tlama. Nápadný je mohutný tŕň, ktorý čnel zo zadnej časti hlavy smerom k chrbtovej plutve. Veľkosť ich tela sa pohybovala okolo 70 cm a ani väčšie druhy nepresahovali dĺžku jedného metra.
Primitívne prvohorné pražraloky (rad Xenacanthida), medzi ktoré patrí aj Xenacanthus, sa prvý raz objavili v strednom devóne. Tvoria pomerne úzko špecializovanú vedľajšiu vetvu neveľkých žralokovitých parýb, ktoré neprežili koniec prvohôr, lebo už v strednom perme, zhruba pred 240 miliónmi rokov, vymreli.
Ivan Tomáš
Ivan Tomáš (* 10. marec 1935, Nižná Myšľa – † 11. september 2014, Bratislava) bol slovenský baletný tanečník.
Životopis
Už ako 15- ročný nastúpil ako elév k profesorovi Rudolfovi Macharovskému do Štátneho divadla v Košiciah. Uchvátilo ho umenie hlavne baletné, nepoznal nič iné len tréningy, baletnú sálu a vytrvalo na sebe pracoval. Jeho talent si rýchlo všimol aj vtedajší riaditeľ a zakladateľ Štátneho divadla V Košiciach p. Borodáč. Jeho veľkým vzorom bol p. Miroslav Kúra, vtedajší sólista baletu.
Od roku 1951 bol členom košického Štátneho divadla, kde stvárnil hromadu sólových postáv na doskách, ktoré znamenajú svet. V rokoch 1953 až 1960 bol sólistom košického Štátneho divadla. V rokoch 1960 až 1967 pôsobil ako sólista v Slovenskom národnom divadle v Bratislave. V rokoch 1967 až 1972 v divadle National theater v Mennheime ( Nemecko ).
Stvárnil množstvo postáv, za ktoré bol odmenený cenou divadelné Žatvy a inými cenami. Jeho umenie je taktiež zachytené v rôznych talentových encyklopédiách. Kritiky na jeho umenie boli vždy veľmi výnimočné až jedinečné. Nikdy nebol povýšenecký, miloval život. Bol veľký bohém a vždy sa obkolesoval ľuďmi, pretože mal rád spoločnosť. Baletné umenie reprezentoval aj v zahraničí a vystupoval na rôznych divadelných scénach po celej Európe, kde žal úspechy no aj napriek tomu bol nenáročný a veľmi skromný.
Postavy
K úspešným postavám v Štátnom divadle Košice patrili:
v Slovenskom národnom divadle v Bratislave:
Château-la-Vallière
Château-la-Vallière môže byť:
Ao-men lü-jou-tcha
thumb|Macau Tower
Ao-men lü-jou-tcha (,, doslova Macajská turistická veža, angl. Macau Tower) je vysoká televízna veža na južnom cípe Macaa, zvláštnej administratívnej oblasti Čínskej ľudovej republiky. Výška samotnej veže je 248 metrov na vrchole ktorej je 90-metrová anténa. Jej stavba trvala 3 roky podľa návrhu Gordona Mollera, architekta z Nového Zélandu. Oficiálne ju otvorili 19. decembra 2001.
Návštevníkom veže je k dispozícii päť vyhliadkových plošín, tá hlavná je vo výške 223 metrov. Poskytuje výhľad až do 55 kilometrovej vzdialenosti na druhú stranu Macaa alebo Taipy. Okrem iného sa tu nachádza taktiež reštaurácia, ktorá sa otáča okolo svojej osi o 360 stupňov.
Zaujímavosťou je možnosť dostať sa na vonkajšiu stranu veže z hlavnej vyhliadkovej plošiny cez asi 1,5 metrovú, ale zato zdolateľnú prekážku. Na vrchole veže je návštevník zaistený bezpečnostným lanom, a môže sa zúčastniť tzv. "Sky Jump"-u, ktorá sa na veži prevádzkuje od septembra 2005. Adrenalínová atrakcia je podobná bungee jumpingu, ale bez charakteristického jo-jo efektu.
Steinbach am Ziehberg
Žije tu 836 obyvateľov (1. 1. 2010).
La Collancelle
La Collancelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Potěhy
Potěhy sú obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 666 obyvateľov, z toho 289 mužov a 320 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 39,8 roka, ženy 38,8 roka).
Škoda 3Tr
náhľad|Plzenský trolejbus Škoda 3Tr3 č. 119 v depozitári science centra Techmania v roku 2010 Škoda 3Tr je model česko-slovenského trolejbusu, ktorý bol vyrábaný v 40. rokoch 20. storočia firmou Škoda (počas vojny sa podnik nazýval Reichswerke Hermann Göring AG) v Plzni. Technicky vychádza z predchádzajúceho typu Škoda 2Tr.
Konštrukcia
Trolejbus 3Tr konštrukčne nadväzuje na typ 2Tr, ktorý bol pred druhou svetovou vojnou vyrobený v počte piatich kusov pre pražskú trolejbusovú prevádzku. So svojim predchodcom sa voz 3Tr zhoduje v konštrukcii podvozku i karosérie (aj keď tá sa vzhľadovo líši), v prevedení náprav a spôsobu odpruženia.
Išlo o trojnápravový trolejbusový voz so zadnou hnacou nápravou. Karoséria bola celokovová, v pravej bočnici sa nachádzali dvoje (1. a 2. výrobná séria) alebo troje (3. séria) skladacie dvere. Interiér trolejbusu bol vybavený pozdĺžnymi lavicami pre cestujúcich. Pohon zabezpečovali dva kompaudné motory Škoda, ktoré boli uložené pod skriňou vozidla v ráme podvozku.
Dodavky trolejbusov
V rokoch 1941 až 1948 bolo vyrobených v troch výrobných sériách 34 vozov, ktoré boli všetky dodané do Plzne. Z nich sa zachovali vozy č. 101 a č. 119. Voz č. 119 z tretej výrobnej série (preto označenie 3Tr3) slúžil na účely plzenskej mestskej hromadnej dopravy do roku 1967, od júna 2012 sa stal súčasťou expozície plzenského science centra Techmania.
Moskovské metro
80px|left thumbnail|Plán Moskovského metra thumb|Eskalátory thumb|Stanica Bratislavskaja thumb|Stretnutie dvoch vlakov metra, starší a modernejší typ
Moskovské metro (Московский метрополитен) v Moskve a Moskovskej oblasti je historicky prvý a najväčší systém metra v ZSSR a v súčasnosti štvrté najzaťaženejšie metro na svete. Počas bežného pracovného dňa prepraví v priemere 9 miliónov pasažierov, čo ročne tvorí 2,4 miliardy pasažierov.
Moskovské metro je známe svojou bohatou architektúrou a výzdobou staníc. Vestibuly staníc a nástupištia sú bohato zdobené sochami, maľbami, mozaikami, vitrážami a inými umeleckými dielami, zobrazujúcimi obdobie socialistického realizmu a komunizmu.
Sieť moskovského metra je dlhá a nachádza sa v nej 200 staníc. Funguje od roku 1935. Do roku 2020 má byť podľa plánov vlády otvorených ďalších 64 staníc a sieť sa predĺži o.
Praktické informácie
Moskovské metro premáva denne od 5:30 do 1:00. V špičke vlaky prichádzajú každých 40 sekúnd, v sedle, každé 2 až 4 minúty. Po polnoci sa interval predlžuje až na 10 minút.
V Moskve využívajú, podobne ako napríklad v Londýne, tzv. zatvorený tarifný systém. To znamená, že na to, aby sa cestujúci dostali na nástupište, musia mať vopred zakúpený cestovných lístok, inak neprejdú turniketom.
Lístky podľa tarify z marca 2013 stoja 30 rubľov za obyčajný lístok. Dajú sa kúpiť aj lístky na 2 (60 rubľov), 5 (150 rubľov), 11 (300 rubľov), 20 jázd (500 rubľov), 40 jázd (1000 rubľov) a 60 jázd (1200 rubľov). Lístky na jednu až dve jazdy majú platnosť päť dní, ostatné multijazdové platia 90 dní. Predávajú sa vo forme jednorazových magnetických kariet, pričom turniket vždy po priložení karty a otvorení prechodu na nástupište ukáže zostávajúci počet jázd. Tieto lístky sú označované aj ako „jeden lístok“, čo znamená, že tie isté karty s jazdami sa používajú aj na prepravu ostatnými prostriedkami moskovskej mestskej hromadnej dopravy. „Smart karty“ sa kupujú na obmedzené časové obdobie a nie sú limitované počtom absolvovaných jázd: 1 deň za 200 rubľov, 30 dní za 2200 rubľov, 90 dní za 5200 rubľov a 365 dní za 17000 rubľov.
Linky
Systém tvorí 17 liniek, ktoré sú značené číslami (1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 8A, 9, 10, 11, 11A, 12, 13, 14, 15), farbou ale i názvom oblasti, ktorú obsluhujú. Hlásenia na staniciach a vo vlakoch ohlasujú trasy po mene, v bežnej reči sú nazývané farbou.
Dlhé linky prechádzajú radiálne mestom, okrem trasy Koľcevaja (5), ktorá je dlhá, a trasy Moskovský centrálny okruh (14), ktorá je dlhou okružnou linkou spájajúcou radiálne linky. Orientáciu na linkách cestujúcim uľahčujú hlásenia vo vlakoch: Na radiálnych linkách vo vlakoch smerujúcich do centra Moskvy hlási stanice mužský hlas, vo vlakoch smerujúcich z centra ženský hlas – „šéf volá do práce, manželka domov k večeri“. Na okružnej linke je to mužský hlas pre vlaky, ktoré premávajú v smere hodinových ručičiek a ženský hlas pre vlaky premávajúce proti smeru hodinových ručičiek.
Jednou zo zvláštností Moskovského metra je to, že prestupné uzly tvoria dve stanice na dvoch linkách s dvoma odlišnými menami, spojené chodbami pre cestujúcich. Iba tri stanice ponúkajú prestup cez nástupište.
11A: Kachovskaja (Каховская)
Kachovskaja (Каховская) je najkratšou linkou moskovského metra a zároveň je jedinou linkou, ktorá sa celá nachádza mimo kruhu, ktorý tvorí Koľcevaja. Linka bola vyčlenená v roku 1995, ale stanice, ktoré sa na nej nachádzajú, sa datujú do roku 1969, kedy boli otvorené ako súčasť linky Zamoskvoreckaja. Linka je dlhá iba a nachádzajú sa na nej tri stanice. Na mapách ju znázorňuje svetlo fialová farba.
História výstavby
Keď bol tento úsek otvorený v roku 1969 ako súčasť Gorkovsko-Zamoskvoreckej, bol považovaný za jeden z úsekov pripravovaného projektu. Po predĺžení Zamoskvoreckej v roku 1983 mal byť úsek zatvorený, až kým sa nezačnú práce na druhej okružnej trase. Ale vďaka protestom miestnych obyvateľov vedenie metra úsek nezatvorilo a bola spustená nepohodlná premávka na oboch vetvách. Na začiatku 90. rokov bolo jasné, že plán výstavby druhého okruhu sú vzdialenejšie ako kedykoľvek predtým a tak sa začalo s budovaním terminusu za zástavkou Kaširskaja, čím sa linky v roku 1995 od seba oddelili.
Prítomnosť a budúcnosť
V súčasnosti sa na trase neplánujú žiadne práce, keďže výstavba okružnej trasy je stále v nedohľadne.
12: Butovskaja (Бутовская)
Butovskaja (Бутовская) je linkou tzv. ľahkého metra, ktorá bola postavené ako experiment. Namiesto stavania podzemnej dráhy alebo stavania pozemnej dráhy (čo sa už raz vypomstilo na linke Fiľovskaja) sa inžinieri rozhodli postaviť dopravný systém na vyvýšenej estakáde, ktorý by dosiahol odľahlejšie časti Moskvy. Linka je dlhá a nachádza sa na nej celkom 5 staníc. Na mapách ju označuje belasá farba.
História výstavby
Celá trasa od stanice Ulica Starokačalovskaja po stanicu Buninskaja alleja bola otvorená krátko po Vianociach, 27. decembra 2003. Linka sa tiahne pozdĺž Timirjazevského radia až do jednej z najodľahlejších moskovských častí – do Butova. Linka špeciálne krytá, tak aby sa znížila hlučnosť a vibrácie a zároveň aby vydržala moskovskú klímu.
Prítomnosť a budúcnosť
Na trase premáva celkovo 12 trojvozňových súprav 81 – 740/741, ktoré sú prispôsobené ruskej klíme a ostrejším zákrutám, ktoré sa nachádzajú na estakádnej dráhe. Tieto súpravy deponujú v depe Varšavskoje, o ktoré sa delia so súpravami z linky Serpuchovsko-Timirjazevskaja.
V súčasnosti sa plánuje predĺženie trasy na juh – tri stanice a depo, ktoré by mali byť dokončené v roku 2009. Taktiež sa plánuje predĺženie trasy pod zemou do stanice Bitskevskij park, na severnom konci trasy.
Château-Renault
Château-Renault môže byť:
Maubeuge-Nord
Maubeuge-Nord je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 11 obcí.
If You Were Still Around
„If You Were Still Around“ je pieseň waleského hudobníka a hudobného skladateľa Johna Calea. Spolu s Caleom sa na nej autorsky podieľal dramatik Sam Shepard. Prvýkrát vyšla v roku 1982 na Caleovom albume Music for a New Society. 27. októbra 2014, rok po smrti Caleovho spoluhráča zo skupiny The Velvet Underground, gitaristu a speváka Lou Reeda, Cale predstavil novú verziu tejto piesne. Bol k nej natočený aj videoklip, ktorého režisérkou bola Abigail Portner. Na začiatku videa Cale leží na podlahe v polohe plodu a neskôr si prezerá fotografie Reeda, ale aj ďalších hudobníkov. Nová verzia piesne sa od tej pôvodnej výrazne líši; pôvodná mala výrazné aranžmány pre organ, zatiaľ čo nová obsahuje modernejšie zvuky gitár a rytmov.
Ry (Seine-Maritime)
Ry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Le Merzer
Le Merzer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Ry (Seine-Maritime)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Merzer
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montbazon
[Montbazon môže byť:
Izraelská akadémia prírodných a humanitných vied
Izraelská akadémia prírodných a humanitných vied je akadémia vied v Izraeli so sídlom v Jeruzaleme, zriadená v roku 1961. Medzi jej ciele patrí napríklad posilnenie kontaktov medzi vedcami prírodných a humanitných vied, kultivovanie a podpora akademického a vedeckého úsilia, poskytovanie rád vláde vo veci výskumných projektov národného významu a zabezpečovanie reprezentácie Izraela v medzinárodných inštitúciách a konferenciách. Tvorí ju približne 100 popredných izraelských akademikov a sídli vedľa rezidencie izraelského prezidenta na námestí Alberta Einsteina. Od roku 2010 je prezidentkou akadémie profesorka Rut Arnonová.
Akadémia začala a financuje niekoľko výskumných projektov. V oblasti prírodných vied ide napríklad o regionálny výskum v rámci geológie a fauny a flóry krajiny Izrael. Sprostredkováva tiež účasť izraelských vedcov v medzinárodných výskumných projektoch (napr. pri Európskej organizácii pre jadrový výskum alebo pri Európskom centre pre synchotrónové žiarenie). V humanitnej oblasti financuje štúdium hebrejskej Biblie a Talmudu, židovských dejín, filozofie, umenia, ale aj hebrejského jazyka, prózy a poézie.
Prezidenti
Počas existencie Izraelskej akadémia prírodných a humanitných vied sa v jej čele na poste prezidenta akadémie vystriedala rada vedcov. Boli nimi:
Montlouis-sur-Loire
Montlouis-sur-Loire môže byť:
Steinbach an der Steyr
Steinbach an der Steyr je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Kirchdorf an der Krems.
Žije tu 1 984 obyvateľov (1. 1. 2010).
Neuillé-Pont-Pierre
Neuillé-Pont-Pierre môže byť:
Izsák
Izsák je mesto v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Malokerešskom okrese.
Má rozlohu 11 376 ha a žije tu obyvateľov .
Neuvy-le-Roi
Neuvy-le-Roi môže byť:
Saint-Avertin
Saint-Avertin môže byť:
Maubeuge-Sud
Maubeuge-Sud je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 13 obcí.
Le Moustoir
Le Moustoir je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Steinerkirchen an der Traun
Steinerkirchen an der Traun je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Wels-vidiek.
Žije tu 2 290 obyvateľov (1. 1. 2010).
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Abramová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Abramová v okrese Turčianske Teplice.
Manažment výkonnosti
Manažment výkonnosti (iné názvy: riadenie výkonnosti/výkonov/výkonu, výkonnostný/výkonový manažment, manažment výkonov/výkonu, manažérstvo výkonnosti; angl. performance management) je v technike, ekonómii a personalistike proces hodnotenia pokroku smerom k dosiahnutiu vopred stanovených cieľov. Napr. v personalistike slúži na maximalizáciu výkonov ľudských zdrojov a tým pomáha podnikom a organizáciám dosiahnuť svoje strategické ciele.
La Fermeté
La Fermeté je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Châlette-sur-Loing
Châlette-sur-Loing môže byť:
Zoznamy základných filozofických tém
Nasledujúci zoznam slúži ako prehľadný sprievodca základnými témami vo filozofii.
Filozofia (gr. φιλοσοφία ako láska k múdrosti) je štúdia hlavných, všeobecných a fundamentálnych problémov, ako sú bytie, existencia, poznanie a otázka pravdy, hodnoty, otázka existencie a povahy Boha, podstaty a prirodzenosti človeka, pravidlá platného usudzovania, myseľ, jazyk, morálne normy a mravnosť konania, krásno a ďalšie. Zakladá si na kritickom a pojmovom myslení a rozumovej argumentácii.
Hlavné oblasti filozofie
Hlavnými oblasťami filozofie sú:
Etika
Etika - štúdia správneho, dobrého a cenného
Podľa poľa výskumu:
Podľa teoretického základu:
Epistemológia
Epistemológia - štúdia povahy viery, poznania a pravdy
Podľa teoretického základu:
Podľa hlavných tém:
Estetika
Estetika - štúdia prirodzenosti krásy, umenia a vkusu
Podľa hlavných tém:
Logika
Logika - štúdium platného usudzovania, jeho pravidiel a kritérií. Formálne opisuje dištinkciu medzi správnou a nesprávnou inferenciou.
Metafyzika
Metafyzika - tradičné odvetvie filozofie, ktoré skúma fundamentálnu povahu bytia ako takého vo všeobecnosti, podstaty sveta vo svojej inteligibilnosti, a to najmä za hranice jeho empirickej evidencie.
Podľa teoretického základu:
Podľa hlavných tém:
Lorris
Lorris môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brieštie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brieštie v okrese Turčianske Teplice.
Washingtonské metro
80px|left right|thumb|Stanica Washingtonského metra Largo Town Center right|thumb|Schéma siete thumb|Stanica Washingtonského metra Shaw Howard University thumb|Vozy washingtonského metra
Washingtonské metro je metro vo Washingtone, hlavnom meste Spojených štátov. Skladá sa z 5 trás a prevádzkuje ho spoločnosť Washington Metropolitan Area Transport Autorithy.
Linky
█ Červená - Najstaršia linka, má 27 staníc.
█ Modrá - Druhá najstaršia linka, 27 staníc.
█ Žltá - Má 17 staníc a vedie v severno-južnom smere.
█ Zelená - Najnovšia linka, otvorená v roku 1991.
História
Počas 60. rokov 20. storočia vznikol projekt vybudovania rozsiahlej siete magistrál, vedúcich hlavným mestom. Ten však určitá časť verejnosti odmietala. Kritici, ako napríklad Harland Bartholomew, poukazovali na nízku hustotu osídlenia v oblasti, kde by bol nový systém budovaný. Ako kompromisné riešenie bol vtedy vybudovaný diaľničný okruh Capital Beltway okolo celého dištriktu Columbia. Peniaze vopred určené na nové štvorprúdové cestné komunikácie boli naopak ponovom určené na budovanie metra.
Realizácia washingtonského metra začína v roku 1967, kedy bol založený dnešný dopravca. Jeho úlohou bolo vtedy naplánovať systém budouceho metra a neskôr ho postaviť. V roku 1968 predložil návrh etapizovanej výstavby dlhej siete.
9. decembra 1969 sa začal stavať prvý úsek dlhý s piatimi stanicami a o ďalších sedem rokov neskôr, v roku 1976, bol otvorený pre verejnosť. Išlo o červenú linku. Neskôr pribudla aj modrá, zelená, oranžová a žltá. Na svoju dobu bol systém veľmi moderný, náklady na jeho výstavbu sa však vyšplhali až na enormných 9,3 miliardy USD. V roku 2001 prekročila dĺžka siete 100 míľ. Aj napriek tomu rozvoj podzemnej dráhy ukončený nebol. Plánuje sa realizácia už piatej (striebornej) linky. 9. júna 2004 pri štátnom pohrebe prezidenta Ronalda Reagana metro využilo najviac ľudí za deň v histórii – 850 636.
Architektúra
Systém washingtonského metra sa líši od toho, ktorý je v ostatných amerických mestách už cele roky v prevádzke. Pri stavbe všetkých úsekov bola dodržaná určitá hierarchia, vďaka čomu má celá sieť jednotnú podobu. Stanice sú väčšinou podpovrchové, jednolodné, s ostrovnými nástupišťami a s kazetovými stropmi. Celé osvetlenie stanice smeruje hore na strop. Stanice navrhoval architekt Harry Weese.
Prevádzka
Metro vo Washingtone premáva 24 hodín denne,7 dní v týždni,365 dní v roku.
Rataje nad Sázavou
Rataje nad Sázavou je mestečko v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 523 obyvateľov, z toho 276 mužov a 247 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,6 roka (muži 46,6 roka, ženy 46,6 roka).
Washingtonské metro
Vozový park
Vozový park sa skladá z 952 vozov, v prevádzke je niekoľko typov. Najstaršie vozy sú americkej, modernejšie talianskej a španielskej výroby. Veľa vozov dnes prechádza modernizáciou.
Bezpečnosť
Na okraji nástupišťa každej stanice sú umiestnené blikajúce svetlá, ktoré svietia iba v okamihu, kedy vlak prichádza do stanice. Aj keď sú praktické a zvyšujú bezpečnosť, návštevníkom mesta môže ich efekt pripadať teatrálny.
Gien
Gien môže byť:
Saâne-Saint-Just
Saâne-Saint-Just je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Loadstar
Loadstar je anglická elektronická produkčná hudobná dvojica z Bristolu, ktorej členmi sú Gavin "Xample" Harris a Nick "Lomax" Hill. Predtým bola dvojica známa ako Xample & Lomax.
Ferrières-en-Gâtinais
Ferrières-en-Gâtinais môže byť:
Steinhaus
Žije tu 1 821 obyvateľov (1. 1. 2010).
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Ivica Kostelić
Ivica Kostelić (* 23. november 1979, Záhreb, Chorvátsko) je chorvátsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 25. novembra 2001. Celkovo vyhral Kostelić 9 pretekov Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny, slalom a obrovský slalom. Jeho sestra Janica bola tiež úspešná zjazdová lyžiarka.
Názvoslovie iónov
Ión vzniká, ak sa z elektricky neutrálnej častice vonkajším vplyvom (energia, reakcia, žiarenie) odtrhne alebo pridá elektrón. Pridaním elektrónu do elektrónového obalu atómu vziká anión (záporne nabitý ión) a odobratím elektrónu vzniká katión (kladne nabitý ión). Existuje veľké množstvo anorganických iónov, pre ktoré bolo vytvorené názvoslovie na jednoduchšie pomenovávanie jednotlivých zlúčenín.
Ióny v organickej chémii a biochémii majú často svoje vlastné pravidlá pomenovávania a neodpovedajú nižšie uvedeným pravidlám. Deprotonované zlúčeniny so záporným nábojom majú často koncovku −át prebranú z anglických/latinských názvov (napr. glutamát, adipát, ale i etanolát). Protonované zlúčeniny niekedy využívajú koncovku −ium (napr. imidazolium). Často však náboj nie je vôbec v názve zohľadnený, pretože ide o tranzitné zlúčeniny alebo o zložité molekuly (napr. NAD+, nikotínamidadeníndinukleotid).
Názvoslovie anorganických katiónov
Pre názvoslovie katiónov existuje niekoľko pravidiel podľa toho, o aký druh katiónu ide.
Katióny odvodené od prvkov
Katióny sa pomenovávajú prídavným menom podľa atómu a jeho odpovedajúceho oxidačného stavu a slova "katión." Pre sodík v oxidačnom stave +I, ktorému prislúcha koncovka −ný, by to teda bol "sodný katión." Napríklad:
Niekedy sa používa i názov vytvorený z mena prvku, prípony "ový" a slova "katión," napríklad "sodíkový katión," avšak tento názov by sa nemal používať, pretože je zavádzajúci (koncovka -ový v skutočnosti neodpovedá oxidačnému číslu +VI), ale je možné ho použiť, ak oxidačný stav prvku nie je známy alebo nie je nutná jeho špecifikácia. Alternatívne je možné vytvoriť názov i spojením slov "katión" a názvu prvku v genitíve, napríklad "katión sodíka."
Speciálny názov má potom vodíkový katión, ktorý sa označuje ako hydrón.
Soli s viacerými rôznymi katiónmi
Ak má soľ viac ako jeden katión (napr. dva katióny v podvojných soliach, tri katióny v potrojných soliach a podobne), uvádzajú sa všetky anióny spolu v abecednom poradí, pri čom všetky okrem posledného sú zakončené písmenom −o a spojené spojovníkom medzi jednotlivými slovami. Posledný katión si zachováva svoju normálnu koncovku. Napríklad:
Katióny koordinačných komplexov
Ak je komplex neutrálny a i oxidačné číslo centrálneho atómu je 0, upravuje sa tento názov do genitívu. Napríklad:
Binárne zlúčeniny vodíka s prvkom 13.-17. skupiny
Výnimkou sú niektoré zlúčeniny, pre ktoré je akceptovaná i koncovka −ónium resp. −óniový katión:
V prípade koncovky −ónium môže dôjsť k situácii, kde by nebol rozlíšiteľný katión od prvku samotného (H3Po+ je správne polánium, čo by bolo nerozlíšiteľné od názvu polónium), preto sa odporúča systémový názov. Pre ióny, ktoré sú formálne odvodené od týchto katiónov (napr. F2Cl+, ktorý je odvodený od H2Cl+), sa používajú predpony vyjadrujúce počet substituentov (difluorochloránium). Alternatívne je možné ich pomenovať ako koordinačné katióny (difluoridochloritý katión).
Katióny kyselín
Názvy katiónov kyselín sa odporúča tvoriť pomocou tzv. adičného názvoslovia, teda vymenovaním počtu ligandov (kyslíkov a hydroxidov), ktoré sa v zlúčenine nachádzajú. Na koniec sa pridá názov centrálneho prvku s odpovedajúcou koncovkou podľa oxidačného čísla. Napríklad:
Názvy týchto zlúčenín možné vytvoriť i príponou -acídium k (poslovenčnému anglickému resp. latinskému) názvu aniónu kyseliny, ale tento názov nie je systémový. Napríklad:
Ostatné
Snáď posledným prípadom sú katióny atómových skupín, ktorých názvy sa tvoria zo slova katión a názvu atómovej skupiny v genitíve (prípadne sa v zátvorke za názvom uvedie i náboj katiónu). Napríklad:
Názvoslovie anorganických aniónov
Názvoslovie aniónov je o niečo jednoduchšie, pretože v niektorých prípadoch sa nerozlišuje stupeň oxidačného čísla.
Anióny odvodené od prvkov
Anióny odvodené od prvkov sa tvoria z názvu prvku pridaním koncovky −id, resp. −idový anión. Zvyčajne sa používa slovenský názov prvku, niekedy sa však využíva latinský názov prvku. Napríklad:
V prípade, že oxidačné číslo nie je celočíselné alebo majú rôzne atómy toho istého prvku tvoriace katión rôzne oxidačné čísla, tak sa nábojové číslo vyjadrí pomocou arabskej číslice v zátvorke. Tieto anióny majú často i triviálne názvy. Napríklad:
Anióny kyselín a solí
Soli kyslíkatých kyselín sú formálne odvodené od kyselín, ktoré tieto soli tvoria, odštiepením jedného alebo viacerých katiónov vodíka (hydrónov, H+). Názov takéhoto aniónu vzniká z prídavného mena názvu kyseliny, ktoré sa zakončí koncovkou −an. Takýmto spôsobom sa zachová i koncovka oxidačného čísla kyselinotvorného atómu. Výnimkou je oxidačné číslo +VI, ktorého koncovka −ová sa odstráni celá (kyselina sírová - síran). Ak v anióne ostane aspoň jeden vodík, počet vodíkov sa vyjadrí predponou v názve kyseliny. Napríklad:
Vizovická vrchovina
Vizovická vrchovina je geomorfologický celok na východnej Morave v geomorfologickej oblasti Slovensko-moravské Karpaty. Najvyššie vrchy sú Klášťov, Spletený vrch a Rýsov. Členitú vrchovinu tvoria najmä flyšové pieskovce a ílovce.
Názvoslovie iónov
Anióny kyselín a solí
Ak je počet aniónov v soli väčší než jedna, v prípade nutnosti sa používa opäť predpona pre vyjadrenie počtu (aby sa zabránilo zámene za inú zlúčeninu). Napríklad:
Vizovická vrchovina
Vizovická vrchovina patrí do povodia rieky Moravy, ktorej najvýznamnejšími prítokmi sú v týchto miestach Dřevnice a Olšava. Susedí s Bielymi Karpatmi na JV a Hostýnskymi a Vsetínskymi vrchmi na severe. Lesy sú väčšinou zmiešané, s veľkým zastúpením dubov, bukov, ale vo veľkej miere je tiež zastúpený smrek. Z hľadiska administratívneho členenia patrí celá oblasť do Zlínskeho kraja.
Názvoslovie iónov
Zmiešané soli s viacerými aniónmi
Ak majú soli viac ako jeden anión, uvádzajú sa všetky anióny spolu v abecednom poradí spojené spojovníkom medzi jednotlivými slovami. Napríklad:
Anióny koordinačných komplexov
Anióny koordinačných komplexov majú podobné názvoslovie ako katióny. V prípade komplexných aniónov sa uvedú všetky ligandy ako predpony v abecednom poradí i s predponami vyjadrenia počtu a nakoniec sa uvedie centrálny atóm s príslušnou koncovkou odpovedajúcou oxidačnému číslu, ktorá sa zakončí na −an (opäť okrem oxidačného stavu +VI), podobne ako u aniónov kyselín. Celý názov tohto aniónu je opäť jednoslovný. Napríklad:
Komplexné kyseliny sa pomenovávajú rovnakým spôsobom, len sa pred názov aniónu pridá slovo "kyselina" a názov aniónu sa zmení do ženského rodu. Napríklad:
Anión však môže obsahovať i centrálny atóm zo záporným oxidačným číslom. V tom prípade je jeho základ rovnaký, ako pri anióne prvku. K nemu sa pridajú názvy ligandov a na koniec názvu sa uvedie oxidačné číslo buď centrálneho atómu, alebo celého komplexu. Napríklad:
Dodatočné gramatické pravidlá a výslovnosť jednotlivých názvov
Ak je posledná slabika názvu prvku dlhá a koncovka začína na písmeno i, tak sa táto slabika skracuje, napr. mangán - manganitý, manganistý. Pre ostatné koncovky je to naopak a skracuje sa prípona (lítium - lítny). Okrem toho názov prvku končí na n a koncovka začína na n, tak sa n píše iba jedenkrát (cín + natý = cínatý).
Ochtinská aragonitová jaskyňa
Prístup k jaskyni
Jaskyňa leží v Slovenskom rudohorí západne od Rožňavy. K jaskyni sa dostanete odbočkou zo štátnej cesty medzi obcou Štítnik a mestom Jelšava na vrchu Hrádok. Parkovisko pre vozidlá je od jaskyne. Odtiaľ sa návštevníci dostanú peši po ceste s malým prevýšením do vstupného areálu jaskyne. Najbližšia zastávka verejnej dopravy: Gočaltovo, Hrádok (autobus) Prístup autom k jaskyni:
Prírodné pomery
Celá oblasť patrí do tzv. gelnickej skupiny tektonickej jednotky označovanej gemerikum. Vytvorená je v šošovke prvohorných spodnodevónskych kryštalických vápencov a ankeritov, situovanej uprostred nekrasových hornín – fylitov. Ankerit vznikol zatláčaním (tzv. metasomatózou) starších vápencov.
Prístupová štôlňa ústi do jaskyne v nadmorskej výške. Klinovité, nahor sa zužujúce chodby a siene sa vytvorili koróznou činnosťou zrážkovej vody, ktorá presakuje pozdĺž výrazných tektonických porúch. Tvarom odlišné, prevažne horizontálne chodby a siene sú medzi rovnobežnými tektonickými poruchami. Vznikli najmä koróznou činnosťou pomaly prúdiacej vody následkom miešania vôd rozdielnych teplôt a chemického zloženia, na čo poukazuje množstvo nepravidelných výklenkov a stropných kupol. Pozdĺž bývalej vodnej hladiny, ktorá poklesla a dlho stagnovala, sa vytvorili korózne zarovnané stropy (zrezali spodné časti stropných kupol) a bočné korózne zárezy na skalných stenách.
V jaskyni sa zistili tri generácie aragonitu. Tvorí sa z vodných roztokov s vysokým obsahom Mg-, Fe- a Mn-iónov v podmienkach stabilnej mikroklímy. Najstaršie sú mliečno zakalené obličkovité útvary a ich korodované zvyšky (datovaný vek 121- až 138-tisíc rokov) s čiastočne rekryštalizovaným aragonitom, miestami premeneným na kalcit. Najviac zastúpená je druhá generácia aragonitu, ktorý sa vyskytuje v podobe niekoľko decimetrov dlhých ihlíc a zakrivených až špirálovitých heliktitov (datovaný vek 14-tisíc rokov). Tieto vytvárajú trsovité alebo kríčkovité útvary (vrátane tzv. železného kvetu), ktoré sú pre návštevníkov najatraktívnejšie. Aragonit druhej generácie stále dorastá, čím si udržuje bielu farbu a čistý vzhľad. Najmladšia generácia aragonitu, ktorý sa v súčasnosti tvorí na sedimentoch a železitých okroch, vytvára drobné vejáriky (veľké 2 až, miestami aj väčšie), ojedinele miniatúrne špirálovité útvary.
Víťazná ulica
Víťazná ulica je ulica:
Ochtinská aragonitová jaskyňa
Prírodné pomery
Teplota vzduchu v jaskyni dosahuje 7,2 až 7,8°C, relatívna vlhkosť 92 až 97 %. K stabilizácii jaskynnej mikroklímy výrazne prispievajú železité okre (obsahujú 47 až 56 hm. % vody), pretože sú schopné vodnú paru uvoľňovať i pohlcovať.
História a súčasnosť
náhľad|Vstupný areál Jaskyňu náhodne objavili v roku 1954 pri razení geologickej prieskumnej štôlne Kapusta pracovníci Východoslovenského rudného prieskumu v Jelšave M. Cangár a J. Prošek. V roku 1955 si ju prezreli pracovníci Turistu, n. p. a v roku 1956 sa uskutočnili prieskumné sondovacie práce. Sprístupňovacie práce sa začali v roku 1966 razením prístupovej štôlne dlhej, ktorá umožnila jaskyňu otvoriť pre verejnosť v roku 1972. Dĺžka jej sprístupnenej časti je.
Prehliadková trasa
Umelý vchod do jaskyne je dlhý a prekonáva výškový rozdiel 19 metrov za pomoci 104 schodov. Celková dĺžka jaskyne je, teplota vzduchu sa pohybuje od 7,2ºC do 7,8°C. Prehliadka jaskyne trvá 30 minút. Strop jaskyne je zdobený jedinečnými formami excentrickej formy aragonitu. Sprístupnených jaskýň tohto typu je na svete len veľmi málo a jej charakteristická výzdoba je unikátna v celosvetovom meradle. V jaskyni nie je bez zakúpenia povolenia dovolené fotografovať.
Châtillon-sur-Loire
Châtillon-sur-Loire môže byť:
Johan Wilhelm Zetterstedt
Johan Wilhelm Zetterstedt (* 20. máj 1785, Lärketorp, Švédsko - † 23. december 1874, Lund, Švédsko) bol významný švédsky univerzitný profesor, prírodovedec a entomológ, ktorý sa zaoberal viacerými radmi hmyzu.
Biografia
Zetterstedt študoval v rokoch 1805 až 1808 na univerzite v švédskom meste Lund, kde bol jeho učiteľom Anders Jahan Retzius. V roku 1808 sa stáva doktorom filozofie, v roku 1810 docentom botaniky, v roku 1812 sa stáva kandidátom prírodných vied a v roku 1822 sa stáva profesorom v Lunde. Od roku 1840 sa na tejto univerzite stáva profesorom botaniky a praktickej ekonómie.
Entomologické aktivity
Počas svojho života sa zaoberal hlavne entomológiou. Preslávil sa svojimi klasickými prácami, ktoré sa zaoberali faunou hmyzu škandinávskeho polostrova, hlavne Lapplandie. Zbieral a študoval predovšetkým rad dvojkrídlovcov (Diptera) a blanokrídlovcov (Hymenoptera). K jeho žiakom patril i významný švédsky entomológ Anders Gustaf Dahlbom (1806 – 1859). Bol aj členom "The entomological Society of London".
Jeho zbierka hmyzu (hlavne radu Diptera a Orthoptera) sa nachádza vo Švédsku - Zoologické múzeum Lundskej univerzity = Lunds universitet.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Čremošné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Čremošné v okrese Turčianske Teplice.
Vlárska ulica
Vlárska ulica je ulica:
Châtillon-Coligny
Châtillon-Coligny môže byť:
Rohozec (okres Kutná Hora)
Rohozec je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 280 obyvateľov, z toho 150 mužov a 130 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 41,0 roka, ženy 45,1 roka).
Château-Renard
Château-Renard môže byť:
Steyregg
Steyregg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Urfahr-okolie.
Briare
Briare môže byť:
Steyregg
Žije tu 4 730 obyvateľov (1. 1. 2010).
Le Quillio
Le Quillio je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Orchies (kantón)
Orchies je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho deväť obcí.
Le Quillio
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zrak
Zrak je telesný zmysel umožňujúci vnímanie svetla, farby, tvaru telies a orientáciu v priestore.
Le Quillio
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Grand-Pressigny
Le Grand-Pressigny môže byť:
Zrak
Vnímanie zrakom
Vnímanie zrakom (prípadne schopnosť vnímať zrakom) sa nazýva videnie, vizuálna percepcia , vizuálne vnímanie alebo zrakové vnímanie. Vnímanie zrakom alebo upieranie zraku (nejakým smerom) alebo preskúmavanie zrakom alebo zisťovanie zrakom sa nazýva pozeranie (sa) (resp. pozretie (sa)), dívanie (sa), hľadenie alebo hovorovo kukanie (sa) (resp. kuknutie (sa)).
Zrakový orgán
Orgán tela zabezpečujúci zrak (čiže orgán na vnímanie svetla, farby, tvaru a orientácie v priestore) sa nazýva zrakový orgán, zrakový ústroj, orgán zraku, ústroj zraku, zrakové ústrojenstvo (lat. organum visum alebo organum visus). Chápanie pojmu orgán (resp. ústroj, ústrojenstvo) sa v tomto kontexte líši v závislosti od autora: v užšom zmysle sa za zrakový orgán (u stavovcov) považuje len oko a tzv. vedľajšie očné ústroje (riasnice, slzné orgány a prípadne aj svaly očnej gule), v širšom zmysle navyše aj zrakový nerv a v najširšom zmysle navyše aj zrakové centrá v okcipitálnom laloku kôry mozgu.
Biológia
Reakcia na svetlo je prítomná u všetkých živých organizmov. Počas fylogenetického vývoja sa pozvoľna vyvinuli špecifické orgány orientácie, lokalizácie a navigácie, umožňujúce lepšie sa prispôsobiť nárokom a meniacim sa podmienkam okolitého sveta. Prvým stupňom tejto činnosti je príjem informácií prijímačmi, ktoré menia špecifické podráždenia na impulzy, prenášané nervovými dráhami do určitých miest kôry mozgu. Predpokladom videnia je preto rozvoj mozgu, ktorý dokáže zosumarizovať a vyhodnotiť podráždenia.
Zrak ľudí
Na príjem svetla slúži orgán zraku prispôsobený prijať a reagovať adekvátne na svetelný podnet - oko. Štruktúra ľudského oka sa úplne prispôsobuje potrebe zaostriť lúč svetla na sietnicu (lat. retina). Všetky časti oka, cez ktoré lúč svetla prechádza sú priehľadné, aby čo najviac zabraňovali rozptylu dopadajúceho svetla. Rohovka (lat. cornea) a šošovka (lat. lens) pomáhajú lúč svetla spojiť a zaostriť na zadnú stenu oka - sietnicu. Toto svetlo potom spôsobuje chemické premeny vo svetlocitlivých bunkách (tyčinky a čapíky), ktoré vysielajú nervové impulzy zrakovým nervom (lat. nervus opticus) do mozgu.
Zrak
Podľa Aristotela: ''Všetci ľudia od prirodzenosti túžia po vedení. Ukazuje to ich láska k zmyslovým vnemom, lebo ich majú radi pre ne samy, nezávisle od úžitku, aký je z nich, a spomedzi nich najviac zrakové vnemy. Zrak uprednostňujeme takmer pred všetkými ostatnými zmyslami, a to nielen keď ide o naše konanie, ale dokonca aj vtedy, keď nič nezamýšľame robiť. A to preto, že tento zmysel viac než všetky ostatné napomáha naše poznanie a odhaľuje nám mnohé rozdiely.''
Videnie
V antike aj renesancii sa videnie (lat. visio) pokladalo za najvznešenejší akt zmyslového vnímania, pretože zrak nás informuje o hmotnom súcne omnoho úplnejšie ako sluch, čuch, chuť alebo hmat. Ale práve tak ako všetky ostatné zmysly, i zrak nás klame.
Referencie
kapitola Filozofia:
Sacuma (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Sacuma
Provincia Sacuma (🇯🇵) je bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá západná polovica prefektúry Kagošima na ostrove Kjúšú. Jej skrátený názov bol Sasšú (薩州).
V období Sengoku bola Sacuma léno rodiny Šimazu, ktorá vládla väčšej časti južného Kjúšú zo svojho hradu v meste Kagošima.
V roku 1871, so zrušením feudálnych panstiev a vytvorením prefektúr po reformách Meidži, provincie Sacuma a Ósumi boli spojené do relatívne stabilnej prefektúry Kagošima.
Sacuma bola jedna z hlavných provincií, ktoré sa postavili do opozície k Tokugawskému šógunátu v polovici 19. storočia. Preto oligarchia, ktorá sa dostala k moci po "Reformách Meidži" v roku 1868 mala silné zastúpenie z provincie Sacuma, vo vodcoch ako boli Tošimiči Ókubo a Takamori Saigó, ktorí sa dostali do kľúčových vládnych pozícii.
Sacuma je dobre známa ako producent sladkých zemiakov, ktoré sú v Japonsku známe ako 薩摩芋 (sacumaimo alebo "Sacumský zemiak").
Vrábeľská ulica
Vrábeľská ulica je ulica:
Hrubý domáci produkt v prepočte na jedného obyvateľa
Hrubý domáci produkt v prepočte na jedného obyvateľa (iné názvy: hrubý domáci produkt na jedného obyvateľa/ (v prepočte) na obyvateľa/(v prepočte) na hlavu/ (v prepočte) na osobu / per capita; angl. gross domestic product per capita) je hrubý domáci produkt vydelený počtom obyvateľov sledovaného územia. Na rozdiel od celkového hrubého domáceho produktu umožňuje hrubý domáci produkt v prepočte na jedného obyvateľa porovnania medzi územiami s rozličnými počtami obyvateľov.
Einsatzgruppen
náhľad|vpravo|Poprava Židov, vrátane malých detí, pri Ukrajinskom meste Ivangorod v roku 1942. Einsatzgruppen (🇩🇪, jednotné číslo: Einsatzgruppe) boli nacistické vojenské oddiely, operujúce na obsadených územiach, ktorých úlohou bolo terorizovať miestne civilné obyvateľstvo, vraždiť nežiaduce osoby, rasovo prenasledovaných, opozíciu a tak realizovať nacistickú rasovú politiku, genocídu (holokaust). Spadali pod velenie hlavného ríšskeho úradu bezpečnosti Reichssicherheitshauptamt (RSHA) v Berlíne, teda pod vedenie R. Heydricha a neskôr E. Kaltenbrunnera.
Vznik a organizácia
náhľad|Popravy vykonávané v Poľsku. Jednotky Einsatzgruppen (celý nemecký názov: Einsatzgruppen der Sicherheitspolizei und des Sicherheitsdienstes) boli zriadené pred obsadením Rakúska a rozbitím Československa. Zatiaľ čo počas obsadenia Rakúska išlo o narýchlo vytvorenú jednotku, ktorej cieľom bolo zaistenie vládnych budov, dokumentov a vyšších štátnych úradníkov, do Československa už mala vstúpiť jednotka s povolením zabíjať. Po Mníchovskej dohode sa táto jednotka zúčastnila na zaisťovaní vládnych budov v Sudetoch a po 15. marci 1939 v Čechách (Einsatzgruppe I Prag) a na Morave (Einsatzgruppe II Brünn). Po obsadení Poľska dostali za úlohu terorizovať miestne obyvateľstvo a likvidovať nežiaduce osoby, v prvom rade Židov, inteligenciu a kňazov. V máji 1941 vznikli jednotky Einsatzgruppen určené pre činnosť v Sovietskom zväze, pre nastávajúcu operáciu Barbarossa.
Jednotky Einsatzgruppen v počte asi 1 000 – 3 000 mužov sa členili na menšie oddiely Einsatzkommandos alebo Sonderkommandos. Veliteľov týchto jednotiek tvorili prevažne príslušníci Wafen-SS a rôznych zložiek polície – bezpečnostnej (Sicherheitspolizei), tajnej služby (Sicherheitsdienst), tajnej polície (Gestapo), kriminálnej polície (Kriminalpolizei-Kripo) a poriadkovej polície (Ordnungspolizei). náhľad|vpravo|Postup jednotiek Einsatzgruppen počas roku 1941. Do ZSSR vstúpili štyri oddiely Einsatzgruppen, každý asi o sile práporu (do 1 200 vojakov), celkovo asi 3 000 vojakov, postupujúce za každou nemeckou skupinou armád. Dva oddiely boli určené pre južnú a dva pre severnú čas ZSSR. Traja zo štyroch veliteľov jednotiek Einsatzgruppen, boli vysokoškolsky vzdelaní nositelia doktorátov (väčšinou právnici), podobne ako aj mnohí ich podriadení velitelia. Veľa radových príslušníkov neboli vojaci ale bývalí štátni zamestnanci ako policajti, poštári a pod., ktorí prijali ideológiu nacizmu.
Le Quiou
Le Quiou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod