cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jánošík (film z roku 1921)
Ohlasy
V slovenskom filmovom ústave je k dispozícii iba jedna dobová zmienka o filme v tlačenej podobe a to z roku 1922. Jej autorom bol Fedor Ruppeldt a objavila sa v časopise Živena : ''„K prvému filmu slovenskému si právom vyvolili históriu Jánošíka, najromantickejšej postavy slovenských povestí a poézie. Jánošík je dieťa ľudu a hôr slovenských jeho dej dáva nekonečné bohatstvo práve pre obrazové predstavenie slovenského ľudu a slovenskej zeme. Dobrá myšlienka bola pomedzi scénické obrazy ku zvyčajným nápisom priložiť i viacej piesní, ľudových, zbojníckych, aspoň začiatočné riadky spolu s notami.”''
Ďalší úryvok pochádza z časopisu Televízia. Jeho autor je zároveň dramaturgom Jánošíkovej rekonštrukcie. ''„Dozaista, ako všetky ostatné filmy, aj tento je zaťažený hereckým „nadsadzovaním”, gestickým i mimickým. Aj v iných ohľadoch rešpektuje dobový stereotyp a výraz. Na druhej strane musíme však konštatovať nezvyčajné majstrovstvo, kultivovanosť a zmysel pre interpretáciu príbehu čisto filmovými prostriedkami. Obdivuhodná na tie časy je najmä práca kamery a strihová kompozícia. (Z tohto aspektu napríklad vtedajšie Chaplinove filmy oveľa menej využívajú filmové špecifické možnosti a svoj účinok budujú väčšmi na predkamerovej akcii.)”''
Autorom ďalšieho úryvku je Ján Komiňár, ktorý sa spolupodieľal na mimoriadnom vydaní štvrťročníka informácií zo slovenského filmu. ''„Je rovnocenným pendantom vtedajšej českej produkcie. Vznikol v špecifickej atmosfére národného povedomia s jeho prejavmi ako doma, tak medzi aktivizovanými americkými vysťahovalcami v období rozpadu rakúsko-uhorského mocnárstva a vzniku buržoázneho Česko-Slovenska. Prišli nám ho domov nakrútiť krajania z Ameriky.”''
Jaroslav Filip z Večerníka spomína Jánošíka pri 54.-om výročí zrodu tohoto slovenského unikátu. ''„Nadchýňa nás svojou lyrikou i pozoruhodným obrazovým videním. Na tú dobu až'' prekvapujúco zanecháva divadelnosť a snaží sa čistou filmovou rečou vyrozprávať príbeh. Spolu s istou dávkou živelnosti a nadšenia, ktorú možno pozorovať na aktéroch filmu, vytvára čarovnú neopakovateľnú atmosféru s troškou melanchólie, ktorá namiesto smiechu núti nás k vážnosti.”''
Pri príležitosti 60.-eho výročia opätovného návratu bratov Siakeľovcov na Slovensko vyšiel aj článok v novinách Hlas ľudu. ''„Dramatické skúsenosti, ktoré bratia Siakeľovci uplatňovali pri nakrúcaní filmu, získali na ochotníckej scéne Slovenskej divadelnej spoločnosti, ktorá vznikla už v roku 1919 v Chicagu, a ktorú neskôr premenovali na Americké slovenské národné divadlo. Tieto skúsenosti tvorcovia filmu prenášali do nového dramatického umeleckého druhu, do filmu, a keď dnes pozeráme na túto hranú snímku, iste s uznaním konštatujeme, že tvorcovia filmu pri všetkých naivnostiach, vniesli doň veľa romantiky, ale aj cieľavedomej ideovosti.”''
Samotný Jaro Siakeľ sa v propagačnom pamflete vyjadruje o filme takto: ''„Jánošík je symbolom odboja proti maďarskému zemianstvu, ktoré slovenský ľud utláčalo a držalo v putách. Dnes, keď slovenský národ púšťa sa na voľných krídlach k voľnému letu, aby sa dostal na svetové závody, naši americkí bratia pomáhajú i v tejto práci, ba novou silou idú za vytknutým cieľom. Jánošík je propagačným filmom slovenským, ktorý znázorňuje bývalé otroctvo slovenského ľudu a odpor Jánošíkov proti násiliu. Jánošík je hrdinom národa, ktorého ospevujú básnici a ľud ten nosí svojho syna v srdci!”''
V roku 1975 bol film zrekonštruovaný a ozvučený.
Zimné olympijské hry 2014
Kalendár
Nasledujúci kalendár zobrazuje časové rozdelenie športových disciplín na ZOH 2014 v Soči. Modré podfarbenie pri športe v daný deň znamená, že v disciplíne sa súťažilo, ale neuskutočnila sa žiadna finálová disciplína. Žlté podfarbenie značí finálové zápolenie v daný deň. Ružové podfarbenie značí exhibičné, nesúťažné predstavenie. Číslo udáva počet finálových disciplín.
Športoviská
náhľad|Mapa Olympijského parku so športoviskami pobrežného klastra náhľad|center>Zimné olympijské hry 2014 horskej oblasti (interaktívna mapa) Vďaka špecifickým geografickým a klimatickým podmienkam v mieste konania olympijských hier sa prvýkrát v histórii konali Zimné olympijské hry v subtropickom klimatickom pásme. Hlavnou výhodou je relatívne malá vzdialenosť medzi olympijskou dedinou a športoviskami a medzi jednotlivými športoviskami. Tie sú rozdelené do dvoch oblastí, tzv. klastrov - pobrežného a horského.
Pobrežný klaster
Pobrežný klaster sa rozprestiera na pobreží Čierneho mora v Imeretinskej nížine, v časti mesta Soči, ktorá sa nazýva „Adler“. Bol tu vybudovaný nový olympijský komplex, ktorý zahŕňa okrem športových štadiónov aj budovy tlačového a televízneho centra, výstavných pavilónov, olympijskej dediny a hotelových komplexov.
Základ takzvaného „Olympijského parku“ tvorí šesť štadiónov:
Olympijský park v Soči je najkompaktnejší v celej histórii Zimných olympijských hier. Všetky športoviská je možné obísť pešo za necelých 20 minút. V centre parku sa nachádza Medailové námestie, na ktorom budú prebiehať ceremónie odovzdávania olympijských medailí.
Horský klaster
Športoviská horského klastra sú vzdialené iba  od Olympijského parku. Tu prebehli súťaže pod holým nebom. Súčasťou horského klastra sú:
Okrem športovísk je v horskom klastri aj mediálna dedina, olympijská dedina a hotelové zariadenia.
Maskoti
náhľad|Maskoti ZOH 2014 na poštovom hárčeku ruskej pošty
Maskotmi ZOH 2014 sú tri zvieratá – leopard snežný, zajačica a biely medveď. Prvýkrát v histórii boli maskoti vybraní hlasovaním verejnosti. Verejnosti boli návrhy predstavené 7. februára 2011. 26. februára 2011 boli zverejnené výsledky hlasovania.
Sovietske národné volejbalové družstvo mužov
náhľad|Sovietske družstvo v zápase proti na LOH 1980 Sovietske národné volejbalové družstvo mužov bolo národné družstvo mužov, ktoré reprezentovalo Sovietsky zväz v medzinárodných volejbalových súťažiach, turnajoch a priateľských zápasoch. Fungovalo pod záštitou Federacija volejbola SSSR od roku 1949 do roku 1991. Ďalej ešte fungovalo v roku 1992, po rozpade Sovietskeho zväzu, pod hlavičkou Spoločenstva nezávislých štátov, pod ktorým sa zúčastnilo aj Letných olympijských hier 1992. Po rozpade Sovietskeho zväzu vzniklo 15 samostatných národných reprezentácií, z ktorých 🇷🇺 prevzalo nástupnícky štatút.
Svoj posledný zápas odohralo 2. septembra 1992 proti 🇨🇺 vo Svetovej lige 1992. Sovietske družstvá za celú históriu trénovalo 8 hlavných trénerov, tým posledným trénerom, ktorý viedol družstvo aj na LOH 1992, bol Vjačeslav Platonov.
Úspechy
Prvý medzinárodný zápas absolvovalo národné družstvo 10. septembra 1949, keď v Prahe zvíťazilo nad 🇧🇪 v otváracom zápase Majstrovstvá sveta 1949. Na týchto majstrovstvách aj zvíťazilo, keď vyhralo všetky svoje zápasy. Po tomto prvom úspechu pridalo ďalších 5 titulov majstra sveta. Zvíťazilo aj na 3 olympijských turnajoch: v rokoch 1964, 1968 a 1980 na hrách v Moskve. V bohatej zbierke úspechov figurujú ďalej 4 víťazstvá vo Svetovom pohári a 12 titulov majstra Európy, posledný v roku 1991.
Výsledky
náhľad|Sovietske družstvo v zápase proti 🇮🇱 na MS 1952
Zápasy
Sovietske družstvo odohralo dokopy 387 oficiálnych medzištátnych zápasov, z toho 319 víťazných, so 42 súpermi:
Ummuna
Ummuna môže byť:
Izaourt
Izaourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marek Krajewski
Marek Krajewski (* 4. september 1966, Vroclav) je poľský filológ a spisovateľ. V slovenčine vyšli jeho ponuro ladené detektívne romány s vyšetrovateľom Eberhardom Mockom, odohrávajúce sa vo Vroclave (vtedajšom nemeckom Breslau) v období medzi svetovými vojnami.
Račetice
Račetice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 382 obyvateľov, z toho 198 mužov a 184 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 35,7 roka, ženy 37,7 roka).
Zlatá studnička
Zlatá studnička je prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Malé Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Pezinok a obce Limbach v okrese Pezinok v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Je súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Len na tomto území v rámci Malých Karpát sa nachádza jeden typ geobiocenóz. Okrem toho sa tu vyskytujú fragmenty extrémnych jedľových bučín s dubom. Územie poskytuje veľké možnosti pre botanický i zoologický výskum.''
Žert (film)
Žert je český film natočený v roku 1968 režisérom Jaromilom Jirešom podľa rovnomenného románu Milana Kunderu.
332 Siri
332 Siri je planétka v hlavnom páse planétok.
2504 Gaviola
2504 Gaviola je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil C. U. Cesco, A. R. Klemola 6. mája 1967.
Pec (kopa galaxií)
Kopa galaxií Pec je druhá najbohatšia kopa galaxií do vzdialenosti 100 miliónov svetelných rokov, hoci je omnoho menšia ako Kopa galaxií Panna. Leží hlavne v súhvezdí Pec. Celkovo kopa galaxií Fornax obsahuje vyše 18 galaxií. Hlavný, najväčší člen tejto kopy je NGC 1365.
Vzdialenosť kopy bola určená pomocou cefeíd v jej galaxiách a z červeného posunu bola zase určená rýchlosť ich vzďaľovania. Výpočtom podľa Hubblovho zákona v = H.r bola potom spresnená Hubblova konštanta.
Galata Kulesi
náhľad|Galatská veža Galata Kulesi (dosl. Galatská veža) alebo Christea Turris (dosl. Kristova veža) je veža, ktorá sa nachádza v mestskom obvode Beyoğlu v Istanbule. Leží severne od Zlatého rohu a bola postavená v roku 1348, keď bola Galata kolóniou Janovskej republiky. Dnešná podoba veže je oproti byzantským časom veľmi prestavaná.
Je vysoká bezmála 70 metrov, vyhliadkové miesto sa nachádza vo výške 51,65 metra. V čase svojho postavenia bola najvyššou stavbou mesta. Vonkajší priemer má 16,45 metra a vnútorný 8,95 metra. V horných poschodiach sú dnes reštaurácie a kaviareň, ktoré ponúkajú výhľad na celý Istanbul a na Bospor.
Balón (súhvezdie)
Súhvezdie Balón (lat. Globus Aerostaticus alebo aj Globus Aeronauticus) zaviedol Jérôme Lalande v roku 1798 ako poctu bratom Montgolfiérovcom a ich vynálezu. Vytvoril ho z veľmi slabých hviezd a umiestnil medzi Kozorožca, Mikroskop a Južnú rybu. Objavilo sa v niekoľkých atlasoch, ale kvôli svojej nevýraznosti sa prestalo používať.
Blatenské kniežatstvo
Blatenské kniežatstvo (iné názvy: Panónske kniežatstvo, Zadunajské kniežatstvo , Pribinovo kniežatstvo , Koceľovo kniežatstvo ) bolo slovanské kniežatstvo, ktoré sa v polovici 9. storočia rozprestieralo medzi Drávou na juhu, Dunajom na východe, Štajerským Hradcom (Graz) na západe a približne Vesprémom na severe. Podľa novších názorov sem patrilo aj územie medzi Rábom (Györom) a Klosterneuburgom (za Viedňou).
Vzniklo okolo roku 839, keď ho východofranský kráľ Ľudovít II. Nemec daroval do léna Pribinovi, ktorý predtým absolvoval strastiplnú cestu po strednej Európe, potom ako ho roku 833 aj s družinou vyhnal Mojmír I. z Nitry. Roku 847 Pribina kniežatstvo dostal do osobnej dedičnej držby (benefícium), čím bolo vyčlenené z Korutánskej marky. Pribina tu založil svoje sídlo na Blatnohrade a postavil v kniežatstve rad kostolov.
Geografia
Blatenské kniežatstvo sa rozprestieralo na východe Panónie a tiahlo sa medzi Korutánskou markou, jazerom Balaton a Drávou. Na východe a juhovýchode hraničilo s Bulharskou ríšou, na juhu siahalo k franko-slovanskému kniežatstvu Dolnej Panónie (Sávia), na západe k franským hraničným markám (Korutánska marka, Kraňská marka) a na sever od kniežatstva bola Veľká Morava a Východná marka.
Existencia jednotlivých grófstiev nie je prijímaná jednoznačne: „Nič z toho nemožno dokázať prameňami, je to iba hypotéza, plne závislá na sotva prípustnom extenzívnom výklade 10. kapitoly Conversio. Predovšetkým však ide o to, či vôbec môžeme Conversio veriť v tom, čo jeho autor skutočne napísal, v žiadnom prípade však nie tomu, čo do jeho slov dodatočne vkladáme.“
Z prameňov sú známe mnohé dediny. Väčšina z nich sa dnes nedá lokalizovať, pretože dediny sa časom stratili alebo dostali nové mená, ako v prípade Quartiny pri jazere Balaton, Wumpaldsdorf pri jazere Balaton, Reginwartsdorf, Rosdorf an der Raab, Waltunesbach, Hrabasgiskeit, Chirichstätten, Ortach a Fizkere (na Fischa v Dolnom Rakúsku). Je známy napríklad Salapiugit (Zalabér). Ternperch je pravdepodobne maďarský Szentlőrinc, Spizzun. V dnešnom Burgenlande bol pravdepodobne Kitzladen (Chezilsaden) v majetku kniežaťa Koceľa.
Blatenské kniežatstvo malo na rozdiel od Nitrianskeho kniežatstva bohatú antickú minulosť. Slovansko-karolínska Panónia pokračovala na odkaze rímskej Panónie. Rozmiestnenie pevnosti pozdĺž dunajskej hranice značí, že provincia Panónia mala pre Rímsku ríšu dôležitú obranú funkciu. Po zániku Rímskej ríše tu zanechali opustené rímske pevnosti. Tieto pevnosti už využívali Longobardi. Tieto pevnosti využilo k obrane aj slovanské obyvateľstvo. Preto na tomto území je ojedinelý nález hradísk, aké poznáme z prostredia Veľkej Moravy.
Dejiny
Oblasť okolo jazera Balaton bola súčasťou ríše Avarov. V 7. a 8. storočí bola hlavne osídlená Avarmi a Slovanmi, ktorí sa tu stretli so zvyškami Longobardov. Karol I. Veľký podnikol dve vojenské výpravy proti Avarom a úplne vyvrátil ich štát v Panónii. V Podunajsku založil dve pohraničné marky, kde sa sústredila misijná činnosť cirkvi, zameraná na christianizáciu Slovanov. Územie bolo rozdelené na Avarskú marku a Karatánsku marku.
Oblasť Panónie ležala v najvzdialenejšom východe Franskej ríše. Rihheri bol pravdepodobne poverený ochranou hraníc a správou Korutánskej marky neďaleko jazera Balaton v roku 825. Oblasť Panónie naďalej plnila obrannú funkciu Franskej ríše kvôli východnej hranici s Bulharskou ríšou, s ktorou viedli časté konflikty rozpadom Avarského kaganátu, ktorý dovtedy pôsobil ako tzv. nárazníkové pásmo medzi Franskou ríšou a Bulharskou ríšou.
Na príhovor Ratboda a Salachosa bol v roku 839 poverený bavorským kráľom Ľudovítom Nemcom s vedením tzv. Panónskeho kniežatstva. Časť kniežatstva Pribina dostal ako svoje dedičné léno.
V roku 846 Pribina dostáva od kráľa oblasť „iuxta fluvium Valchau“, čiže oblasť Blatenského kniežatstva. Pred udelením léna Pribinovom boli spory medzi kniežaťom a biskupom Adalwinom, kráľ rozhodol v prospech Pribinu.
V roku 854 bol Ratbod, ktorý údajne udržiaval tajné diplomatické vzťahy s Rastislavom proti kráľovi, zbavený funkcie markgófa Východnej a Korutánskej marky. O dva roky neskôr sa Ľudovítov syn Karolman stal novým Východofranským kráľom. Karolman nahradil v prvých rokoch svojej vlády aj slovanské kniežatá svojho otca svojimi vlastnými prívržencami. Pribina bol verný Ľudovítovi a potom aj Karolmanovi, preto sa dokázal presadiť ako knieža v Panónii. V roku 861 Pribinov syn Koceľ zdedil ako knieža Blatenské kniežatstvo. Vzhľadom na to, že Koceľ nemal žiadneho následovníka, stalo sa Panónske kniežatstvo po jeho smrti v roku 876 súčasťou Korutánskej marky.
José Martí
José Julián Martí y Pérez (* 28. január 1853, Havana, Kuba – † 19. máj 1895, Dos Ríos, Kuba) bol kubánsky revolucionár, básnik a novinár. Medzi ľuďmi sa stal symbolom slobody a kubánskej nezávislosti. Ovplyvnil vznik kubánskej revolúcie iniciovanou o niekoľko desaťročí neskôr Fidelom Castrom a Che Guevarom.
Životopis
Martí sa narodil 28. januára 1853. Prvé vzdelanie získal v rodnej Havane. Vo vzdelávaní ho podporovali najmä krstní rodičia, vďaka ktorým sa dostal na strednú školu pre chlapcov, a miestny učiteľ, ktorý v ňom vzbudil jeho vášeň pre poéziu. Ako 15-ročný vydal svoje prvé básne a o rok nato založil noviny La Patria Libre (Slobodná vlasť). Počas desaťročnej vojny sympatizoval s bojovníkmi za nezávislosť, za čo bol odsúdený na 6 mesiacov nútených prác a v roku 1871 deportovaný do Španielska. V Španielsku pokračoval na univerzitách v Madride a Zaragoze, kde v roku 1874 získal diplomy z občianskeho práva, filozofie a literatúry. Popri štúdiu si privyrábal ako súkromný učiteľ.
Krátky čas pôsobil aj vo Francúzsku a Anglicku, odkiaľ v roku 1875 odišiel do Mexika. Práve tam sa stretol s Carmen Zayas Bazánovou, svojou budúcou ženou. Zúčastnil sa tiež diskusného fóra organizovaného združením Liceo Hidalgo a popri reformačných nápadoch Benita Juáreza prezentoval aj on niektoré zo svojich myšlienok, ktoré neskôr rozšíril. V roku 1876 sa presunul do Guatemaly, kde začal pracovať ako učiteľ literatúry na Central Teacher Training College. Do rodnej Havany sa vrátil o dva roky nato. Najprv pokračoval v práci učiteľa, neskôr sa zamestnal v právnickej firme. V novembri 1878 sa mu narodil jeho jediný syn, José Francisco. Kvôli jeho politickej aktivite bol opätovne zatknutý a deportovaný do Španielska. V roku 1880 odcestoval do New Yorku a nasledujúci rok do Venezuely. Tam vyučoval francúzštinu a literatúru na Colegio de Santa María. Popisovali ho ako človeka, ktorý vedel zaujať svojho poslucháča. Založil tiež časopis Revista Venezolana, ktorému stihli vyjsť len dve čísla predtým, než bol diktátorom Antoniom Guzmánom Blancom vyhnaný späť do New Yorku za jeho prehnané politické zmýšľanie o slobode.
V 1892 bol jedným zo zakladajúcich členov Partido Revolucionario Cubano (Kubánska revolučná strana) a jej prvým zástupcom. V tom čase začal s plánovaním vojny za nezávislosť. Trval na tom, aby vojna bola krátka (chcel sa vyhnúť prípadnej intervencii zo strany USA) a vedená republikánskym duchom (a teda zabrániť vojenskej diktatúre). 31. januára 1895 vyplával s ďalšími krajanmi z New Yorku. V marci, počas zastávky v Dominikánskej republike, sformuloval známy dokument Manifiesto de Montecristi. Celá akcia začala 11. apríla 1895. Martí zomrel v boji pri Dos Ríos o mesiac neskôr a to 19. mája.
Sainte-Maure
Sainte-Maure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1417 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robí sa to trikom
Obsah
Slečna Marplová navštívi svoju dlhoročnú priateľku Ruth van Rydockovú počas svojho každoročného výletu do Londýna. Poznajú sa už od mladosti, keď sa slečna Marplová prvýkrát stretla s Ruth a jej sestrou Carrie Louise počas pobytu vo Florencii. Ruth a Carrie Louise sa nakoniec vydali (a to niekoľkokrát), pričom Ruth sa usadila doma v Amerike a Carrie Louise sa presťahovla sa Anglicka.
Carrie a slečna Marplová sa nevideli dvadsať rokov, takže je potrebné sa s Ruth podeliť o všetky novinky. Prvý manžel Carrie Louise bol milionár a filantrop Eric Gulbrandsen. Jej druhý manžel bol márnotratník Johnny Restarick, ktorý ju opustil a zahynul pri autonehode. Tretí manžel, Lewis Serrocold, je ďalší ľudomil, ibaže svet chce napravovať pomocou peňazí svojej ženy. Jeho súčasný projekt spočíva v napravovaní mladistvých delikventov, a tak ich panstvo Stonygates premenil na internát pre chlapcov. Ruth sa však obáva, že všetko nie je úplne v poriadku.
Slečna Marplová prichádza na Stonygates a skutočne jej veci pripadajú podivne pokrivené. Peňazí je viac než dosť, no aj tak je všade zreteľne poznať, ako sa ich nedostáva. Svedčia o tom otlčené riady aj potreba naliehavých opráv v celom dome. To všetko pripadá divné aj členovi správnej rady ústavu Christianovi Gulbrandsenovi, zvlášť potom ako neohlásene navštívi domov a starostlivo sa vypytuje slečny Marplovej na zdravie Carrie Louise, zvlášť na jej srdce. Onedlho potom je Gulbrandsen zastrelený vo svojej izbe a list, ktorý v tej chvíli písal, záhadne zmizne.
333 Badenia
333 Badenia je planétka v hlavnom páse planétok.
Marolles (Marne)
Marolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2505 Hebei
2505 Hebei je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 31. októbra 1975.
Žerotínsky zámok
náhľad|Žerotínsky zámok Žerotínsky zámok sa nachádza v historickom centre Nového Jičína, ktoré bolo roku 1967 vyhlásené za mestskú pamiatkovú rezerváciu.
zámok postavili z bývalej drevenej mestskej tvrdze Žerotínovci na začiatku 16. storočia. Pôvodne bolo veží šesť, dnes sú len dve. Žerotínsky zámok bol založený podľa povesti o Jitke ktorá žila na Starom Jičíne.
Oiagros
Oiagros (starogr. Οἴαγρος – Oiagros, ) je v gréckej mytológii kráľ (alebo riečny boh) v Trákii, otec slávneho hudobníka a pevca Orfea.
Oiagros syn boha Area je v gréckych mýtoch podľa jednej verzie otcom slávneho pevca Orfea, ktorého mu porodila Múza Kalliopé. Ale keďže bol Orfeus taký veľký umelec, väčšina antických autorov tvrdila, že jeho otcom mohol byť len sám boh Apolón. Oiagros mal aj syna Lina, ktorého mu zabil hrdina Herakles. (podľa inej verzie bol synom boha Apolóna)
NHL 1936/1937
Sezóna 1936/1937 bola jubilejná 20. sezóna NHL. Rovnako ako pred rokom, aj tentoraz najviac bodov v základnej časti získal Detroit Red Wings, ktorý sa stal aj víťazom Stanley Cupu.
Panna (kopa galaxií)
thumb|Kopa galaxií Panna - názvy galaxií a ich [[zdanlivá jasnosť]]
Tento rozľahlý systém sa nachádza vo vzdialenosti asi 60 miliónov svetelných rokov. Jej vzdialenosť bola určená pomocou cefeíd v galaxii M100. Táto kopa čiastočne presahuje aj do súhvezdia Vlasy Bereniky. Niekedy je nazývaná aj „Ríša galaxií“. Niekoľko desiatok sa ich dá vidieť ďalekohľadom s priemerom aspoň 15 cm. Messierov katalóg zahŕňa celkove 16 najjasnejších: M49, M58, M59, M60, M84, M85, M86, M87, M88, M89, M90, M91, M98, M99 a M100. Messier ich nazýval „kopa hmlovín“, lebo nepoznal ich skutočnú podstatu.
Väčšina galaxií v kope (asi 75 %) je špirálových (podobne ako naša Galaxia), ostatné sú eliptické a len niekoľko ich je nepravidelných. Eliptické galaxie sú sústredené v strede kopy, špirálové skôr na jej okraji. Kopa galaxií v Panne je stredom Supergalaxie (Miestnej nadkopy galaxií) a svojou obrovskou gravitáciou pôsobí na všetky galaktické kopy, ktoré do Supergalaxie patria. Miestna skupina galaxií je priťahovaná ku kope galaxií v Panne, napriek tomu sa však od nej v dôsledku rozpínania vesmíru vzďaluje a to rýchlosťou asi 950 km/s. Napriek tomu sa niektoré galaxie z kopy pohybujú smerom k nám. Napríklad galaxia IC 3258 sa podľa spektra k nám približuje rýchlosťou 520 km/s. Niektoré galaxie sa zase od nás vzďaľujú a to rýchlosťami cez 2500 km/s. Rekordnou rýchlosťou 2535 km/s sa vzďaľuje galaxia NGC 4388. V priestore medzi galaxiami je žeravá plazma s teplotou niekoľko desiatok miliónov stupňov a má väčšiu hmotnosť, ako všetky galaxie dohromady. Astronóm Jan Oort však upozornil na skutočnosť, že ani žiariaca hmota všetkých galaxií nemôže ani zďaleka vysvetliť rýchlosť, akou sa pohybujú. V kope musí byť oveľa viac hmoty, ktorá nežiari, ale napriek tomu má gravitačnú silu. To bol prvý nepriamy dôkaz o existencii tmavej hmoty.
V strede kopy sa nachádza jej najjasnejšia, najmasívnejšia a najaktívnejšia dominantná cD galaxia M87 (NGC 4486) nazývaná aj Virgo A.
Wearing the Inside Out
„Wearing the Inside Out“ je skladba z albumu The Division Bell, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1994. V skladbe má hlavný spev klavirista skupiny Richard Wright, naposledy mal hlavný spev v skladbe „Time“ z albumu The Dark Side of the Moon, ktorý skupina vydala v roku 1973. Skladba mala pracovný názov „Evrika“. Videozáznamy nahrávania tejto skladby obsahuje DVD/BD disk deluxe edície albumu The Endless River (2014).
Koncertné verzie
Skupina Pink Floyd túto skladbu nikdy naživo neodohrala. Svoj debut zažila až počas turné Davida Gilmoura, On an Island Tour v roku 2006. Záznamy skladby sú na disku Remember That Night (DVD) a na bonusovom disku deluxe edície Live in Gdańsk.
Obsadenie
spolu s:
Nepozičná číselná sústava
Nepozičná číselná sústava je spôsob reprezentácie čísel, v ktorom nie je hodnota číslice daná jej umiestnením v danej sekvencii číslic. Tieto spôsoby zápisu čísel sa dnes už takmer nepoužívajú a sú považované za zastarané.
V najjednoduchšom systéme stačí sčítať hodnoty jednotlivých číslic. Ak by napríklad boli hodnoty symbolov nasledovné: A = 1, B = 10, C = 100, D = 1000, potom by vyjadrením čísla 3542 mohol byť napríklad reťazec "AABBBBCCCCCDDD", ale rovnako dobre aj "ACDABBCCCCDDBB" a pod. (z hľadiska hodnoty, ale za cenu horšej zrozumiteľnosti).
Kombinácia s pozičnou sústavou
Typickým príkladom praktickej realizácie takejto sústavy je guľôčkové počítadlo. V jednotlivých riadkoch sú čísla vyjadrované nepozične počtom guličiek. Celé počítadlo potom môže fungovať len pre zobrazenie čísel daných počtom guličiek na jednej strane drôtov (nepozične), alebo môžu byť jednotlivé riadky (drôty) chápané ako vyjadrenie poriadkov (pozične).
Spořice
Spořice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 328 obyvateľov, z toho 653 mužov a 675 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,5 roka (muži 36,7 roka, ženy 38,3 roka).
Nikokles
Nikokles alebo Nikoklés (Nikokles /iný prepis Nikoklés) môže byť:
Izaux
Izaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrej Kachnič
Andrej Kachnič (* 8. január 1854, Brezno – † 1. október 1937, Brezno) bol slovenský spisovateľ a pedagóg.
Životopis
V roku 18601866 navštevoval ľudovú školu v Brezne, neskôr študoval na slovenskom gymnáziu v Revúcej (18661870) a nemeckom gymnáziu v Kežmarku (18701871). V štúdiu ďalej pokračoval na učiteľskej prípravke v Lučenci (18711875).
Od roku 1874 pôsobil ako učiteľ v Dačovom Lome, Kalinove-Hrabovke, v Brezne (18761902), v Budapešti-Erszébetfalve (19021914), Zvolenskej Slatine (19141919) a na meštianskej škole v Brezne (19191933).
Autor vlasteneckej, náboženskej a sentimentálnej lyriky a prekladov. Publikoval najmä v náboženskej tlači, v Hronských novinách a v Slovenskom ľude.
Anaxo (dcéra Alkaia)
Anaxo alebo Anaxó (Anaxo/iný prepis Anaxó) je v gréckej mytológii dcéra tirynthského kráľa Alkaia a jeho manželky Lysidiky. Anaxo bola sestrou Amfitryóna, nástupcu tiryntského trónu a nevlastného otca najväčšieho hrdinu gréckych mýtov Hérakla. Manželom Anaxo sa stal jej strýko mykénsky kráľ Élektryón, ktorému porodila desať detí, synov Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa a dcéru Alkménu, matku Hérakla.
Zlatica Švajdová-Puškárová
Zlatica Švajdová-Puškárová (* 26. jún 1977, Bratislava) je populárna slovenská novinárka, známa hlavne z TV Markíza ako moderátorka Televíznych novín. V minulosti moderovala politickú reláciu Na telo. Počas svojho televízneho pôsobenia získala mnohé divácke aj odborné ocenenia. Plynule hovorí taliansky a anglicky.
Životopis
Po skončení talianskeho bilingválneho gymnázia vyštudovala politológiu a žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pracovať začala ako novinárka v bratislavskom Večerníku, neskôr v denníku SME. Pracovala aj pre agentúru SITA. V roku 1999 odišla zo Slovenskej televízie do TV Markíza, kde začínala ako redaktorka spravodajstva Televíznych novín. Okrem moderovania spravodajských vstupov TV novín, moderovala politickú reláciu Na telo a Televízne noviny. Od roku 2015 je vydatá za kolegu Patrika Švajdu.
Jurajova harfa
Súhvezdie Jurajova harfa (lat. Harpa Georgii alebo aj Psalterium Georgii) zaviedol v roku 1789 na nebeskú oblohu pôvodom uhorský astronóm Maximilián Hell, vtedajší riaditeľ hvezdárne vo Viedni, na počesť britského kráľa Juraja III. V jeho ročenke Ephemerides astronomicae pre rok 1790 figuruje súhvezdie pod názvom Psalterium Georgii. V Bodeho atlase Uranographia ju nájdeme pod menom Harpa Georgii. Harfa ležala medzi súhvezdiami Býk, Veľryba a Eridanus. Dnes sa však už nepoužíva.
Boldog
Boldog (historicky ;, , , ) je obec na Slovensku v okrese Senec.
Polohopis
Obec sa nachádza v severnom výbežku Podunajskej roviny v nadmorskej výške 124 metrov. Povrch je rovinatý, prevýšenia v obci a v katastrálnom území obce dosahujú max. 2 metre. Západne a severne od obce sa nachádza najjužnejšia časť Trnavskej pahorkatiny, východne sa nachádza časť Podunajskej roviny zvaná pre množstvo vodných tokov Uľanská mokraď. Južne od obce pokračuje pomerne jednotvárna Podunajská rovina. Priamo v obci netečie žiadny vodný rok, ale v katastrálnom území pramení Nový potok a hranicu katastra na SV s obcou Čataj tvorí Stoličný potok. Tesne pri obci, smerom na Senec, sa nachádza malé jazero vybagrované v 70. rokoch pri stavbe neďaľekej diaľnice. Severozápadne od obce sa tiahnu Malé Karpaty, ktoré sú zväčša dobre viditeľné aj z obce (vidno napr. Kamzík, Veľký Javorník, Somár, Veľkú Homoľu, hrad Červený Kameň…) Za veľmi dobrej viditeľnosti je možno vidieť Zobor a Veľký Tribeč v pohorí Tribeč pri Nitre ako aj Považský Inovec. Okolie obce tvoria zväčša polia, lesy sa nezachovali, ale severnejšie sa tiahne rozsiahly Martinský les. Okolo ciest, potokov sa nachádzajú skupinky stromov.
Podnebie
Boldog sa nachádza vo veľmi teplej a suchej oblasti Slovenska. Patrí k najslnečnejším obciam, priemerný ročný svit dosahuje aj 2200 hodín. Priemerné ročné zrážky sú okolo 500 –, teplota 10 °C. Búrky a prudké dažde dedinu zväčša obchádzajú (zrážkový tieň). V zime sa sneh málokedy udrží dlhšie ako 10 dní, celkový počet dní so snehovou pokrývkou je cca 25 – 30 dní. Charakteristickým javom je nezávisle od ročného obdobia pre otvorenosť okolia veľká veternosť.
Dejiny
Obec sa spomína v roku 1245 pod názvom TULWEJ. Dnešný názov sa spomína v 18. storočí, slovenský názov bol do roku 1960 Matka Božia. V roku 1910 mal 398 obyvateľov maďarskej národnosti. V roku 1919 prestrelka medzi česko-slovenskými vojakmi a miestnym obyvateľstvom. Elektrina bola zavedená v roku 1938. V rokoch 1938 – 1945 pripadol horthyovskému Maďarsku, bol pohraničnou obcou (susedné dediny Čataj a Blatné ležali už na Slovensku). Oslobodený 1.4.1945. Od roku 1949 do 1960 patril do okresu Senec, potom do konca 80. rokov Galanta, v 90.rokoch prechodne pod okres Bratislava-okolie a od roku 1996 patrí opäť do okresu Senec. V roku 2008 otvorenie zrekonštruovaného kultúrneho domu. V roku 2011 mala obec 428 obyvateľov, z čoho bolo 57,7 % maďarskej a 38,3 % slovenskej národnosti.
Pamiatky
Významnou historickou pamiatkou v obci je pôvodne románsky Kostol Nanebovzatia Panny Márie, postavený okolo roku 1220 na základoch stavby asi z 12. storočia. Ako stavebný materiál boli čiastočne použité kvádre pochádzajúce z rímskych čias. Gotická úprava bola prevedená koncom 15. storočia. V interiéri kostolíka sa nachádza aj románska krstiteľnica s figurálnou výzdobou. Staršia kamenná krstiteľnica jednoduchého tvaru je umiestnená pri kostole.
Tabuľa tvorí súčasť staršieho románskeho portálu zrejme z 12. storočia. Novší portál z 13. storočia na južnej strane lode sa nachádza bližšie k západnému priečeliu.
Sainte-Savine (obec)
Sainte-Savine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
2506 Pirogov
2506 Pirogov je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 26. augusta 1976.
Sainte-Savine (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 10176 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bitka pri ostrove Savo
Bitka pri ostrove Savo bola jedna z námorných bitiek druhej svetovej vojny v Pacifiku medzi japonským a spojeneckým námorníctvom. Odohrala sa v noci z 8. na 9. augusta 1942 pri ostrove Savo v Šalamúnových ostrovoch.
thumb|left|Schéma prvého úderu na spojenecké krížniky
Dňa 7. augusta 1942 uskutočnili spojenecké jednotky pod velením kontradmirála Turnera vylodenie na Guadalcanale, Tulagi a na ostrove Florida. Lode určené ku krytiu inváznych plavidiel rozmiestnil Crutchley takto: južnú skupinu, ktorej velenie si ponechal sám tvorili ťažké krížniky HMAS Australia, HMAS Canberra a Chicago a torpédoborce USS Patterson a USS Bagley. Severnú skupinu pod velením kapitána Riefkohla tvorili krížniky USS Vincennes, USS Astoria a USS Quincy a torpédoborce USS Helm a USS Wilson. Východnej skupine velil kontradmirál Norman Scott a bola tvorená ľahkými krížnikmi USS San Juan a HMAS Hobart a torpédoborcami USS Monssen a USS Buchanan. Západnú skupinu tvorili torpédoborce USS Blue a USS Ralph Talbot, ktoré mali moderné radary.
Proti inváznym plavidlám vyplával 7. augusta viceadmirál Gun'iči Mikawa z Rabaulu so skupinou lodí tvorenou ťažkými krížnikmi Čókai, Aoba, Kako, Kinugasa a Furutaka, ľahkými krížnikmi Tenrjú a Júbari a torpédoborcom Júnagi. Jeho cieľom bolo vyhnúť sa spojeneckým lietadlám a invázne plavidlá pri Guadalcanale napadnúť v noci z 8. na 9. augusta.
Mikawova skupina priplávala k ostrovu Savo v kýlovej formácii. Preplávala bez povšimnutia okolo západnej skupiny a jej torpédové útoky boli neúspešné. Až torpédoborec Patterson z južnej skupiny vyhlásil poplach. Pri boji s južnou skupinou boli z boja vyradené krížniky Canberra po zásahoch granátov (neskôr sa potopila) a Chicago, hneď potom čo mu torpédo odtrhlo prednú časť. V 1:45 Mikawa rozdelil skupinu do dvoch kolón a obrátil na sever. Proti nim plával spojenecký severný zväz v obdĺžnikovej formácii. V boji proti nemu boli poškodené krížniky Čókai, Aoba a Kinugasa a stratených 58 japonských námorníkov. Ďalších 53 sa zranilo. Napriek tomu boli spojenecké straty ďaleko väčšie. Boli potopené krížniky Vincennes, Astoria a Quincy a torpédoborec Ralph Talbot, ktorý priplával na pomoc, bol poškodený.
thumb|Ilustrácia japonského autora zachytáva potopenie troch spojeneckých krížnikov v nočnej bitke Po boji so severnou skupinou sa Mikawa rozhodol, že sa nebude vracať k inváznym plavidlám, ale z obáv pred leteckými útokmi sa vypravil späť do Rabaulu. Prvé japonské posily priplávali na Guadalcanal až 18. augusta Tokijským expresom. Turner z obavy pred ďalšími leteckými a hladinovými útokmi opustil 11. augusta s inváznym loďstvom Guadalcanal, bez toho že by boli vyložené všetky zásoby.
Pozičná číselná sústava
Pozičná číselná sústava je dnes prevládajúci spôsob písomnej reprezentácie čísel - dokonca ak sa dnes hovorí o číselných sústavách, sú tým zvyčajne myslené sústavy pozičné. V tomto spôsobe zápisu čísel je hodnota každej číslice daná jej pozíciou v sekvencii symbolov. Každá číslica má touto pozíciou danú svoju váhu na výpočet celkovej hodnoty čísla. Zrejme nevyhnutným predpokladom pre vynájdenie pozičných sústav je objavenie symbolu pre nulu.
Výhodou tohto spôsobu zápisu je veľká pružnosť a pomerne malá množina číslic. Za nevýhodu je považovaná veľmi ľahká zmena hodnoty čísla jednoduchým pripísaním číslice pred pôvodné číslo. Preto sa pred peňažné čiastky v banke zvyčajne píše vlnovka, ktorá taký spôsob falšovania znemožňuje.
Základné informácie
Kľúčovou charakteristikou pozičných sústav je ich základ. To je zvyčajne prirodzené číslo väčšie ako jedna. Váhy jednotlivých číslic sú potom mocninami tohto základu. Zároveň základ určuje počet symbolov pre číslice používané v danej sústave. Základ zvyčajne značíme z, v literatúre sa však možno stretnúť aj so značením ako r z anglického "radix".
V pozičných číselných sústavách má tiež zmysel hovoriť o rádoch čísel. Kde za rád číslice považujeme jej váhu a za rád čísla maximálnu váhu nenulovej číslice.
Desiatková sústava, nazvaná podľa svojho základu (10) má desať symbolov pre číslice: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 a 9. Váhy jednotlivých číslic sú mocniny čísla 10: ...; 1000; 100; 10; 1; 0,1; 0,01; ... Pre sústavy o vyššom základe ako je tradičný počet číslic (teda desať) sa pre vyššie číslice používajú písmená bez akcentov. Napríklad šestnástková sústava tak má symboly: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, A, B, C, D, E a F.
Spôsob zápisu
V bežne používaných číselných sústavách sa jednotlivé číslice zapisujú za seba, nijako sa neoddeľujú. Čiarka odlišuje len celú a zlomkovú časť čísla. Niekedy sa pre prehľadnosť oddeľujú tiež významnejšie rády: tisíce, milióny, a pod. Číslo N v sústave o základe z sa tak zapisuje:
V prípade desiatkovej sústavy sa číslo podľa konvencie nezapisuje do zátvoriek, ani nie je nutné k nemu písať jeho základ.
Napríklad Ludolfovo číslo v číselnej sústave o základe 10 a s presnosťou na 2 desatinné čísla možno zapísať pozične nasledovne:
Určenie hodnoty
Hodnotu čísla N zapísanáho v danej sústave o základe z získame ako súčet hodnôt jednotlivých číslic vynásobených ich váhou. Teda napríklad hodnotu čísla (10010)2 získame takto:
Takému zápisu sa hovorí polynomiálny zápis. Všeobecne možno zapísať číslo v číselnej sústave o základe r polynómom nasledovne:
Každá číslica n_i sa tu vynásobí váhou, ktorá je daná jej pozíciou i a ktorá je vyjadrená mocninou o základe r.
Zápis čísla v danej sústave
Postup pre zápis čísla v danej číselnej sústave sa líši pre jeho celú a zlomkovú časť.
Pre prenos čísla medzi sústavami možno použiť substitučnú metódu pri použití aritmetiky cieľovej sústavy alebo pre celé čísla metódu delenia základom a pre desatinné čísla metódu násobenia základom.
Celá časť čísla (metóda delenia základom)
Pre prevod celej časti - alebo tiež prevod kladných celých čísel - možno použiť nasledujúci postup: Čo v konkrétnom prípade (158)10= (x)2 znamená:
Ak zapíšeme zvyšky do radu zdola, je výsledok: (158)10= (10011110)2
Zlomková časť čísla (metóda násobenia základom)
Pre časť čísla za "desatinnou čiarkou" sa postupuje podobne - len sa namiesto delenia násobí. Postup je teda nasledujúci:
Zápis čísla (0,6789)10= (x)2 teda možno získať nasledovne:
Potom teda (0,6789)10= (0,10101)2
Priame prevody medzi sústavami
Bežný postup pri prevode čísel medzi dvoma číselnými sústavami je prevod cez desiatkovú sústavu. Ak však základ jednej sústavy je mocninou základu sústavy druhej, možno postupovať aj priamo. Obvykle sa tento postup používa pri prevode medzi dvojkovou a šestnástkovou. Pretože je 16=24, zodpovedá každým štyrom čísliciam dvojkového čísla práve jedna číslica šestnástková. V danom prípade je (1001)2=(9)16 a (0001)2=(1)16 a preto (10010001)2=(91)16.
334 Chicago
334 Chicago je planétka v hlavnom páse planétok.
Coma (kopa galaxií)
right|thumb|Stredná časť kopy galaxií Coma
Kopa galaxií Coma je veľká kopa galaxií s viac ako 1000 galaxiami. Nachádza sa vo vzdialenosti asi 350 mil. ly a jej priemer sa odhaduje na 10mil. ly. Najznámejšia galaxia kopy je M64 Čiernooká galaxia, ktorá k nej však fyzicky nepatrí, iba so do nej premieta. Kopa sa nazýva podľa súhvezdia Vlasy Bereniky (latinsky Coma Berenices), v ktorom sa nachádza.
Svacenický jarok
Svacenický jarok je potok na Myjavských kopaniciach, v centrálnej časti okresu Myjava. Je to pravostranný prítok Myjavy, meria 5,4 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Bielych Karpatoch východne od kóty 507,9 m a severne od osady Zimovci, v nadmorskej výške približne 460 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juhovýchod, zľava priberá krátky prítok z osady Páleníkovci a ďalej pokračuje juhojuhovýchodným smerom už v geomorfologickom celku Myjavská pahorkatina. Následne preteká osadami Škanderovci, Majtánovci, Vachulovci a Kožíkovci, pri posledne menovanej napája dve malé vodné nádrže. Západne od mesta Myjava priberá zľava najprv prítok prameniaci východne od osady Kožíkovci, potom z tej istej strany prítok vznikajúci západne od osady Devánovci a na krátkom úseku tečie severojužným smerom. Napokon sa stáča juhozápadným smerom, podteká cestu II. triedy č. 581 a v blízkosti Turej Lúky ústi v nadmorskej výške cca 308 m n. m. do Myjavy.
Abell 1835
Abell 1835 je kopa galaxií v Abellovom katalógu. Je to kopa, ktorá spôsobuje efekt gravitačnej šošovky vzdialených galaxií a umožňuje ich vidieť. Jedna z galaxií, ktorú je takto možné vidieť, je v súčasnosti jedna z najvzdialenejších známych galaxií Abell 1835 IR1916.
Gorgofonos
Gorgofonos (Gorgofonos) môže byť v gréckej mytológii:
Vigan
Vigan je mesto na Filipínach, hlavné mesto provincie Ilocos Sur. Leží na západnom pobreží severnej časti ostrova Luzon pri Juhočínskom mori. Podľa sčítania ľudu z roku 2015 malo mesto 43 879 obyvateľov.
10. decembra 1941 sa v rámci japonskej invázie na Filipíny pri Vigane vylodili jednotky 48. divízie cisárskej armády.
Pre svoju architektúru z čias španielskej kolonizácie bolo mesto v roku 1999 zaradené na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Strupčice
Strupčice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 766 obyvateľov, z toho 393 mužov a 373 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 38,3 roka, ženy 38,4 roka).
Nováky
Nováky sú mesto ležiace v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Mesto sa nachádza len 10 kilometrov od Prievidze.
Poloha
Mesto sa nachádza v centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny, na rieke Nitra, asi južne od Prievidze. Zo západu do mesta zasahujú výbežky Nitrických vrchov, východný okraj mesta lemujú stráne pohoria Vtáčnik.
Doprava
Nováky ležia na železničnej trati 140 (Nové Zámky – Prievidza). Železničná doprava je v regióne dobre využívaná, keďže vytvára spojenie medzi mestami Handlová, Prievidza, Nováky, Partizánske, Topoľčany, Nitra a Bratislava. Železničná stanica má zároveň aj dobrú polohu vzhľadom na to, že stojí na jednom námestí s autobusovou stanicou a v blízkosti centra mesta.
Cez Nováky vedie Európska cesta 572 a cesty 1. triedy číslo 9 a 64. Nováky zároveň ležia na rýchlostnej ceste R2, z ktorej je v okolí vybudovaný zatiaľ len úsek Nováky – Prievidza. V neďalekej Prievidzi sa nachádza aj letisko medzinárodného významu.
Etnické zloženie obyvateľstva
a iní
Priemysel
Nováky sú silne priemyselné mesto. Je tu široko rozvinutý chemický (Fortischem – bývalé Novácke chemické závody ), energetický (tepelná elektráreň Nováky), banícky (Hornonitrianske bane), strojársky a stavebnícky priemysel. Prvý krát bola tepelná elektráreň Nováky spustená do prevádzky už v roku 1953.
Pamiatky
== Partnerské mestá ==
335 Roberta
335 Roberta je planétka v hlavnom páse planétok.
2507 Bobone
2507 Bobone je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil Felix Aguilar Observatory 18. novembra 1976.
Marcia Davenportová
Marcia Davenportová rodným menom Marcia Glicková (* 9. jún 1903, New York, New York, USA – † 16. január 1996, Monterey, Kalifornia) bola americká spisovateľka a hudobná kritička. Je autorkou rozsiahleho, viac ako 900 stranového románu The Valley of Decision, ktorý sa zaoberá prototypickou rodinou Scottovcou, vlastniacou železiarne v meste Pittsburgh. Dej románu je z časti o česko-slovenských vysťahovalcoch do USA a spojený aj s udalosťami v bývalom Česko-Slovensku.
Životopis
Jej otec Bernard Glick bol poisťovací agent a jej matka americká sopránová speváčka rumunského pôvodu Alma Glucková, jedna z najslávnejších speváčok svojej doby. Po rozvode rodičov sa v druhom manželstve jej matky stala nevlastnou dcérou huslistu a skladateľa Efraima Zimbalistu.
Bilate Šät
Bilate Šät (iný prepis: Bilate Šet) môže byť:
Fínsko
Fínsko, dlhý tvar Fínska republika, (vo fínčine Suomen tasavalta, vo švédčine Republiken Finland) je severský štát v severovýchodnej Európe, ktorý obmýva Baltské more na juhozápade, Fínsky záliv na juhovýchode a Botnický záliv na západe. Fínsko susedí na súši s Ruskom na východe, Švédskom na severozápade a Nórskom na severe a na mori má spoločnú hranicu navyše s Estónskom. Pod fínsku suverenitu tiež patrí súostrovie Ålandy na juhozápad od pobrežia, ktoré však má rozsiahlu autonómiu.
Abell 2029
Abell 2029 je veľká kopa galaxií vzdialená miliardu svetelných rokov v súhvezdí Had blízko hranice so súhvezdím Panna. Centrálna galaxia IC 1101 je možno najväčšia známa galaxia, ktorej priemer sa odhaduje na 5,6 až 6 miliónov svetelných rokov. Pre porovnanie, priemer Mliečnej cesty je 100 000 svetelných rokov.
Fínsko
Prírodné podmienky
thumb|left|Mapa Fínska Fínsko má rozlohu. Z toho 10% tvorí vodná plocha, 69% lesy (hlavne ihličnaté), 8% obrábaná pôda a 13% iné. Je 7. najväčšou krajinou v Európe. Fínsko je jedným z mála štátov na svete, ktorého územie sa stále zväčšuje. Od konca poslednej doby ľadovej sa plocha krajiny vďaka izostatickému dvíhaniu každý rok zväčšuje o zhruba.
thumb|Fínsko z obežnej dráhy, 29. máj 2002 Podnebie južného Fínska je severské mierne. V severnom Fínsku, najmä v Laponsku, prevažuje subarktické podnebie charakteristické studenými, niekedy krutými zimami a relatívne teplými letami.
thumb|Fínsko z obežnej dráhy, 19. február 2003 Štvrtina fínskeho územia leží za polárnym kruhom. Vďaka tomu sa tu dá zažiť polnočné slnko. Čím ďalej na sever, tým viac polárnych dní a nocí možno zažiť. Na severnom konci Fínska v lete Slnko nezapadá celých 73 dní a v zime nevyjde 51 dní. thumb|Fínsko je krajina jazier a ostrovov right|thumb|Fínska výletná loď
Geológia
Fínsko buduje hlavne strednú a juhovýchodnú časť baltského štítu, iba v severozápadnej časti krajiny vystupujú príkrovy nasunutého kaledónskeho horstva Škandinávskych vrchov. Baltský štít je jednou z najstarších častí zemskej kôry. Je to stovky miliónov rokov vynorená oblasť poznačená hlbokou eróziou, ktorá obnažila predtým hlboko pochované kryštalinické horniny. Kryštalinikum tvoria hlavne žuly a premenené horniny. Ich vek bežne presahuje miliardu rokov. V štvrtohorách bola oblasť Fínska zaľadnená. Po ústupe zaľadnenia došlo k nahromadeniu mladých sedimentov, ktoré pokrývajú väčšinu povrchu. Sedimenty morén a till tvoria väčšinu pôdy. Vrstva humusu je pomerne tenká. V lesoch sú vyvinuté hlavne podzolové pôdy.
Dejiny
right|thumb|Helsinská Technická univerzita, auditórium od [[Alvar Aalto|Alvara Aalta.]]
Archeologické nálezy dokazujú, že oblasť, ktorá dnes patrí Fínsku, bola obývaná už v 8. tisícročí pred Kr. počas doby kamennej, keď sa stiahol ľadovec po poslednej dobe ľadovej. Predpokladá sa, že prví obyvatelia boli lovci, ktorí žili hlavne z toho, čo ponúkal les a more. Hrnčiarstvo je doložené už zo šiesteho tisícročia pred Kr.