cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nižný Komárnik
Múzeá
Nad Nižným Komárnikom je na kamennej plošine vo vzdialenosti asi 40 m vľavo od cesty inštalované sovietske stíhacie lietadlo Lavočkin La 5 FN. Tieto lietadlá boli začlenené do zostavy 8. leteckej armády, ktorá podporovala pozemné jednotky v Karpatsko-duklianskej operácii. V blízkosti lietadla je umiestnený protilietadlový kanón  kalibru 85 mm, ktorý bol vo výzbroji protiliedlových jednotiek 1. čs. armádneho zboru. Tento kanón bol používaný i v boji proti tankom. Na ďalšej kamennej plošinke je umiestnený veľkokalibrový pritilietadlový guľomet kalibru 12,7 mm. Na kamennom podstavci je i plastická mapa bojiska.
Západne obce sa nachádza kopec Čerešňa, na ktorom nemeckí vojaci, pred vstupom 1. česko-slovenského armádneho zboru a Červenej armády, do septembra 1944 vybudovali vojenskú pevnosť, štruktúrovanú systémom zákopov, okopov a krytov s palebnými postaveniami aj pre ťažký vojenskú techniku.
Z takto vybudovaného opevnenia skoro dva mesiace bránili vstup útočiacich vojsk do doliny Ladomirky a zamedzovali útok na Svidník a Prešov.
Ešte dnes tento kopec sa stáva terčom amatérskych hľadačov vojenských relikvií z druhej svetovej vojny.
Kallichore (mesiac)
Kallichore alebo Jupiter XLIV je retrográdny prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom a dostal dočasné označenie S/2003 J 11 až do marca 2005, kedy bol pomenovaný podľa gréckej postavy Kallichoré.
Kallichore má v priemere asi ~, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,112 Mm, ktorú obletí každých 717,806 dní, s inklináciou 165° k ekliptike (164° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,2042. Kallichore patrí do rodiny Carme.
Zoznam chránených území v okrese Poprad
Toto je zoznam chránených území v okrese Poprad aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Poprad.
Česko-slovenská hokejová liga 1976/1977
Sezóna 1976/1977 bola 34. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Majstrom sa stalo družstvo Kladna. Zostúpilo družstvo TJ Gottwaldov. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Dukly Trenčín.
Bize (Hautes-Pyrénées)
Bize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elitefilm
Elitefilm bola požičovňa filmov pôsobiaca na území Slovenska v rokoch 1927 - 1940. Spočiatku išlo o zastúpenie nemeckej spoločnosti UFA.
Dejiny
Od roku 1932 sa stal majiteľom Elitefilmu Josef Čeřovský. V roku 1939 mala požičovňa mesačný obrat 450 celovečerných filmov, navyše na základe ríšsko-nemeckej dodávky zásobovala pätnástimi filmovými programami nemecké posádky od Bratislavy po Žilinu. Elitefilm predstavoval v roku 1939 kapitál 3 milióny korún.
Najdôležitejší prínos majiteľa Elitefilmu do dejín slovenskej kinematografie súvisí s jeho ambíciou rozšíriť pole pôsobnosti aj na filmovú výrobu. V roku 1938 vyšlo celoštátne nariadenie o tom, že aj zahraničné žurnály musia obsahovať aspoň 20% materiálu z Česko-Slovenska. Žurnál firmy UFA a ani ostatných sa nemohol premietať bez šotov z tuzemska. Už chýbal iba krok k tomu, aby namiesto slovenskej mutácie zahraničného žurnálu začal majiteľ požičovne sprostredkúvajúcej na slovenskom filmovom trhu produkciu veľkej nemeckej firmy vydávať samostatný týždenník na báze „UFA-žurnálu“. Čeřovský určite bral do úvahy aj fakt rastúcej národnej hrdosti na Slovensku a očakával, že o jeho týždenník bude medzi kinomajiteľmi dostatočný záujem. Z týchto zdrojov sa zrodilo vydávanie týždenníka so slovenským komentárom a vždy aj s niekoľkými šotmi z Česko-Slovenska. Podľa svedectva Júliusa Kovačeviča výrobu „Elite-žurnálu“ spolufinancovala UFA, finančný vklad Čeřovského teda nebol osamotený. Kovačevič spolupracoval so žurnálom v začiatkoch jeho výroby. Nedá sa jednoznačne rozhodnúť či, ako sám tvrdí, pre „Elite-žurnál“ aj nakrúcal, aj strihal, aj nahovoril komentár.
Prvé číslo „Elite-žurnálu“ uviedli do kín vo februári 1938. Premietli ho aj na schôdzi Zväzu majiteľov biografov na Slovensku v dňoch 28. februára - 1. marca 1938 v Bratislave. „Elite-žurnál“ (Prvý slovenský hovorený zvukový týždenník) vychádzal od februára 1938 do júna 1939. Potom sa zmenil na „Slovenský zvukový týždenník UFA“, ktorý vychádzal až do roku 1940.
Zdroj
Václav Macek, Jelena Paštéková: Dejiny slovenskej kinematografie, Osveta, 1997, ISBN 9788021704008
Kolmica
náhľad náhľad|Konštrukcia kolmice k priamke AB, prechádzajúcej bodom P: 1. pomocná kružnica (červená) so stredom v P. Priesečníky kružnice s priamkou označíme A' a B' . 2. pomocné kružnice (zelené) s rovnakým polomerom a stredmi v bodoch A' a B' 3. kolmica (modrá) je definovaná priesečníkmi pomocných kružníc z predošlého kroku
Kolmica je v geometrii priamka, polpriamka alebo úsečka, ktorá pretína inú priamku, polpriamku alebo úsečku a zviera s ňou uhol 90° (pravý uhol).
Kolmicu možno v rovine najľahšie narysovať pomocou trojuholníka s ryskou a to tak, že sa ryska priloží na priamku a podľa hrany trojuholníka sa narysuje kolmica k tejto priamke. Iným spôsobom je použitie kružidla a pravítka alebo trojuholníka bez rysky. Na prvej priamke sa zvolia dva rôzne body rovnako ďaleko od bodu, kde sa kolmice majú pretínať. Tieto body potom poslúžia ako stredy pre kružnice s polomermi väčšími ako je vzdialenosť ich stredov od bodu prieniku budúcich kolmíc. Spojenie prienikov takto vytvorených kružníc vytvorí kolmicu na priamku.
Dve priamky, ktoré sú kolmé na nejakú tretiu priamku a súčasne obe ležia v jednej rovine, sú rovnobežky.
Kolmica je veľmi dôležitým geometrickým útvarom, pretože systémy čiar zložených z kolmíc majú niektoré dôležité vlastnosti z kolmosti (ortogonality) plynúce.
Analytický výraz v komplexnej rovine
V ortonormálnej sústave súradníc dve priamky a, b sú vyjadrené rovnicami:
Tieto priamky sú kolmé ak platí
Keďže, je zrejmé, že priamka \,\!y=ix je kolmá na samu seba. Akokoľvek tento výsledok vypadá zvláštne, je správny.
Kvadrívium
Kvadrívium alebo štvorcestie je vyšší stupeň siedmich slobodných umení, ktorý zahŕňal geometriu, aritmetiku, astronómiu a hudbu. Tieto disciplíny školského vzdelávania spolu s triviom dotvárali úplný cyklus siedmich slobodných umení. V stredoveku predstavovalo kvadrívium vyšší stupeň všeobecného vzdelania, oproti jazykovo-logickému tríviu sa hodnotilo ako reálne náuky (artes reales). Kvadrívium sa vyučovalo najmä na artistických fakultách.
Aritmetika sa zaoberala veľkosťami t. j. číslami, ich podstatou a možnosťami. Žiaci sa učili zvládať základné počtové úkony (sčítanie, odčítanie, násobenie a delenie) a dostávali aj základy na výpočet pohyblivých sviatkov.
Geometria bola náuka o nepohyblivých veľkostiach. Vyučovalo sa podľa Euklidovej knihy Základy. Žiaci si osvojovali poznatky z trigonometrie, zememeračských princípov, kartografie a geografie.
Jozef Hlásnik
RSDr. Jozef Hlásnik (* 9. marec 1927, Bzenica-Bukovina – † 22. október 1984, Banská Bystrica) bol slovenský komunistický politik, funkcionár KSČ a politický pracovník.
Kvadrívium
Astronómia bola náuka o pohyblivých veľkostiach. Obsahovala poznatky o súhvezdiach, o pohyboch 7 planét (vrátane Slnka a Mesiaca). Dôležité boli najmä fázy Mesiaca, podľa ktorých sa zostavoval kalendár kresťanských sviatkov a vypočítaval dátum Veľkej noci. V rámci astronómie sa vyučovala aj astrológia, ktorá sa však v stredoveku ťažko dala odlíšiť od astronómie.
Jozef Hlásnik
Životopis
V roku 19431945 študoval na Obchodnej škole vo Vrbovom, 19571960 na Vysokej škole politickej ÚV KSČ v Prahe, 1981 RSDr. Politický pracovník na viacerých miestach Slovenska. V roku 19601961 politický pracovník a 19611962 vedúci odd. KV KSS v Banskej Bystrici, 1981 podpredseda Stredosl. KNV v Banskej Bystrici, člen Kontrolnej a revíznej komisie KV KSS v Banskej Bystrici (1981).
Pochovaný je v Dolnom Kubíne.
Kvadrívium
Hudba bolo učenie o harmónii alebo proporciách medzi veľkosťami. V stredovekej filozofii predstavovala hudba zvukov len jednu podobu hudby, ktorá sa delila na hudbu vytváranú nástrojmi, hudbu vo vesmíre a hudbu v ľudskej duši. Predmet obsahoval poznatky o harmonickom a číselnom usporiadaní sveta a žiaci sa okrajovo venovali aj chorálnemu spevu alebo hre na hudobný nástroj.
Externé odkazy
Artes liberales
Les Croûtes
Les Croûtes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 102 obyvateľov (2009).
2290 Helffrich
2290 Helffrich je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil K. Reinmuth 14. februára 1932.
Oldcastle (grófstvo Meath)
thumb|Oldcastle Oldcastle (ír. An Seanchaisleán) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Meath. V roku 2016 tu žilo 1 383 obyvateľov.
Nachádza sa v severozápadnom výbežku územia grófstva Meath, severne od mesta prechádza hranica s grófstvom Cavan. Leží ZSZ od Kells, na križovatke ciest č. R154 do Cavanu a R195 Castlepollard - Virginia.
Juhovýchodne od mesta, v lokalite Loughcrew, sa nachádza keltské megalitické pohrebisko. Mesto je tiež známe výrobou postelí a posteľného príslušenstva. V súčasnosti je pracovnou destináciou pre ľudí z Litvy, Lotyšska, Poľska a Ruska.
Intel 80486
Intel 80486 je 32-bitový mikroprocesor firmy Intel. Bol uvedený na trh v roku 1989 ako nástupca procesora Intel 80386. V jeho integrovanom obvode bolo približne 1,2 milióna tranzistorov. Pracoval pre maximálne frekvencie 25 až 100 MHz.
V roku 1992 bol vyrobený mikroprocesor 80486 DX2, ktorý bol schopný pracovať s dvojnásobnou frekvenciou hodinového impulzu oproti signálu z matičnej dosky (50 - 60 MHz Intel, 80 MHz AMD), približne 50 MIPS. V roku 1994 bol vyrobený 80486 DX4, ktorý frekvenciu hodinového signálu matičnej dosky násobil troma, procesory pracovali na frekvenciách 75, 90 a 100 MHz.
Trinidad (Kuba)
Mesto založil v roku 1514 španielsky conquistador Diego Velázquez de Cuéllar, čo z neho robí jedno z najstarších kubánskych miest. Pri založení malo názov Villa De la Santísima Trinidad (Obec najsvätejšej trojice).
V roku 1988 bolo mesto, pre svoju koloniálnu architektúru, zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO. V okolí mesta sa rozkladali rozľahlé plantáže cukrovej trstiny, ktoré prinášali mestu bohatstvo. Práve vďaka kapitálu z obchodu s trstinovým cukrom je Trinidad jedným z najvýstavnejších historických miest na ostrove.
135 Hertha
135 Hertha je planétka s priemerom 81 km, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 18. februára 1874.
Peter Kiška
Peter Kiška je slovenský futbalista, ktorý odohral väčšinu svojej kariéry za MFK Dubnica, kde svoj prvý zápas odohral vo veku 17 rokov a 4 mesiace a za 11 sezón tu odohral 270 zápasov a dal v nich 43 gólov. Medzi tým bol jednu sezónu v Moldavsku, kde odohral niekoľko zápasov a vrátil sa na Slovensko. Momentálne hrá 2. cyperskú ligu, kam odišiel ako voľný hráč.
Externé odkazy
National Football Teams / Peter Kiška
Intel 8052
Intel 8052 je osembitový jednočipový mikropočítač firmy Intel. Na trh bol uvedený v roku 1980 ako o niečo výkonnejšia verzie 8051. Takmer všetky funkcie sú rovnaké, obsahuje však niektoré rozšírenia:
Zoznam chránených území v okrese Púchov
Toto je zoznam chránených území v okrese Púchov aktuálne k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Púchov.
136 Austria
136 Austria je planétka s priemerom 41 km, ktorú objavil J. Palisa 18. marca 1874.
Ondrej Hlavatsek
Ondrej Hlavatsek (*  Levice) bol pedagóg.
Životopis
Vyučoval náboženstvo, latinský a maďarský jazyk. Profesor (1876), dočasný (1879) a riadny rektor (1881-1885) na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici.
Súkromné gymnázium (Bratislava, Žitavská 1)
Súkromné slovanské gymnázium je súkromné gymnázium v Bratislave.
2291 Kevo
2291 Kevo je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 19. marca 1941.
Súkromné gymnázium (Bratislava, Žitavská 1)
Charakteristika školy
Škola bola zriadená v roku 1993 s päťročným štúdiom, ktoré po niekoľkých rokoch bolo zmenené na 4-ročné, alebo 8-ročné.
Prívlastok „slovanské“ dostala z dôvodu možnosti výberu okrem dvoch svetových cudzích jazykov (anglický, nemecký, francúzsky, španielsky) aj jeden slovanský a to z ruského, chorvátskeho, poľského. Ďalej si žiaci v 8-ročnom štúdiu vyberajú aj jeden z umeleckých predmetov: literárno-dramatická výchova, hra na hudobný nástroj (klavír, gitara), spev, výtvarná výchova. Okrem tradičných hodín telesnej výchovy si môžu žiaci zahrať aj golf. Priamo v areáli školy je vybudované golfové cvičisko. V prípade nepriaznivého počasia výučba golfu prebieha na trenažéri. Pre žiakov z nižších ročníkov alebo z odľahlejších častí, je ponúknutý školský autobus.
Eurydome (mesiac)
Eurydome alebo Jupiter XXXII, je prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2001 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom a dostal dočasné označenie S/2001 J 4 až do augusta 2003, kedy bol pomenovaný podľa gréckej postavy Euridomé.
Koenigsegg CCX
Koenigsegg CCX je superšportový automobil od švédskeho výrobcu Koenigsegg Automotive AB.
Eurydome (mesiac)
Eurydome má v priemere asi ~, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,231 Mm, ktorú obletí každých 723,359 dní, s inklináciou 149° k ekliptike (147° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,3770. Eurydome patrí do rodiny Pasiphae.
Fókas
náhľad|Fokas zoobrazený na minci Fókas alebo Fokas (podľa starogréckej výslovnosti: Fókas, podľa novogréckej a stredovekej gréckej výslovnosti: Fokas; * po roku 547, Trácia – † 5. október 610, Konštantínopol) bol byzantským cisárom v rokoch 602 až 610. Bol to uzurpátor, ktorý podľa prameňov zaviedol aj na vtedajšie pomery skutočnú vládu teroru.
Uchopenie moci
Fokas bol stotníkom vo vojsku, ktorému cisár Maurikios I. vydal v zime roku 602 rozkaz prezimovať na avarskom brehu Dunaja. Vojaci sa však vzbúrili a vymenovali Foka, ktorý bol výrečným rečníkom a neustále vyzýval na vzburu, za exarchu. Thrácka armáda sa potom obrátila proti Konštantínopolu. V hlavnom meste povstala proti málo obľúbenému (i keď vojensky úspešnému) Maurikiovi aj jedna zo strán v cirku – zelení. Takisto časť senátu otvorene podporovala povstanie. Cisár zo strachu o život utiekol na ostrov blízko Chalkedonu, zatiaľ čo Fokas, ktorému zelení otvorili brány mesta, vpochodoval do Konštantínopolu. Potom ako sa Fokas dal aklamáciou potvrdiť za cisára, dal Maurikia a jeho synov zajať a následne brutálnym spôsobom odpraviť.
Koenigsegg CCX
CCX bol prvýkrát predstavený verejnosti na Ženevskej automobilovej šou 28. februára 2006. CCX je skratka pre Competition Coupé X, kde X predstavuje číslo 10, keďže bolo auto vyrobené na 10. výročie od prvého verejne dostupného auta od Koenigseggu.
Fókas
Vláda
O nasledujúcich rokoch podávajú historické pramene pochmúrny obraz. Nevzdelaný Fokas, ktorý sa údajne v sacru palatiu oddával pitkám a hanebnostiam všetkého druhu, patril zrejme k tým byzantským cisárom, ktorým chýbali akékoľvek predpoklady na vládnutie. V krátkom čase, kedy mal zrejme len nepatrné zdanie o povinnostiach cisára alebo o štátnych a cirkevných záležitostiach a ani sa nesnažil im porozumieť, stratil všetok zmysel pre realitu a veril, že je Bohom vyvolený. Pre svoju patologickú podozrievavosť dal vyvraždiť veľkú časť byzantských elít, čím spôsobil ríši ťažko napraviteľné škody.
Pramene líčia Foka ako ukážkového tyrana. Sami zelení, strana v cirku, ktorá dopomohla Fokovi k trónu, upadli do podozrenia, že pripravujú sprisahanie proti cisárovi, potom ako s jeho pomocou zdecimovali svojich súperov – modrých. Onedlho sa Fokas spojil s modrými, pretože mu bolo jasné, že bez podpory aspoň časti ľudu nemôže ďalej vládnuť. Za mestského prefekta Konštantínopolu bol vymenovaný vodca (demarchos) modrých, čím si cisár urobil zo zelených nepriateľov na život a na smrť a uvrhol tak mnohé mestá v ríši do otvorenej občianskej vojny medzi stúpencami oboch démov. Anarchia, ktorá ríšu v týchto rokoch zachvátila, ju nezničila snáď len vďaka pretrvávajúcej rímskej správe, o ktorú sa štát naďalej opieral. Od rozbrojov medzi oboma démami zostali ušetrené len vzdialené exarcháty v Ravenne a v Kartágu na západe ríše.
Povstanie v ríši, vpád Peržanov
Krátko po Maurikiovom zavraždení obnovili Avari na Balkáne nepriateľstvo a spustošili Tráciu, kým na východe vypukla vojenská vzbura. Nepokojná situácia bola aj v Arménii, kde na čele povstania stál vojvodca Narses, ktorému sa podarilo dobyť Edessu. Fokas na to vyslal vojvodcu Bonosa do Sýrie, ktorá sa tiež vzbúrila.
Ani nepriateľskí Sasánovci nezaháľali. Keď sa veľkokráľ Husrav II. dopočul o krvavej výmene na tróne v Konštantínopole, vyhlásil Fokovi vojnu. Vraj preto aby zbavil Rímanov uzurpátora. Pod touto zámienkou obsadil Edessu, ktorá už bola obliehaná cisárskym vojskom a spojil sa s Narsom. Husrav II. navrhol za kandidáta na trón Theodosia, ktorý mal byť údajným Maurikiovým žijúcim synom. Avšak netrvalo dlho a veľkokráľova priateľská pomoc sa zmenila na nezastretú dobyvateľskú vojnu proti Byzancii. Mezopotámia, Arménia a časti Malej Ázie padli do jeho rúk, aj cez čiastočne úspešný odpor byzantských vojsk. Aj Slovania, s ktorými viedol Maurikios prudké obranné boje, teraz voľne prenikali cez nekrytú dunajskú hranicu na Balkán a do Grécka.
Vzťahy s pápežom
náhľad|Fokov stĺp, posledný monument vztýčený na [[Forum Romanum|Fore Romane]]
Čoskoro po uchopení moci si Fokas uvedomil, že vzhľadom na zložitú vnútropolitickú situáciu má nedostatok spojencov, a nesmie si preto ešte znepriateliť pápeža. Oproti politike svojho predchodcu, ktorý v Taliansku viedol vojnu s Longobardmi, bez toho aby bral ohľad na pápeža, nastolil bezvýhradný propápežský kurz. Uzatvoril prímerie s Longobardami, čo však znamenalo definitívnu stratu Itálie s výnimkou ravennského exarchátu, ktorý sa udržal až do roku 751.
Cisár však nemal inú možnosť, pretože v porovnaní s východnými provinciami ohrozenými Peržanmi bola vykrvácané a spustošené Taliansko takpovediac bezcenné. Ak počas Maurikiovej vlády talianske obyvateľstvo kruto trpelo ustavičnými bojmi, teraz pápež Gregor I. Veľký ďakoval strojcovi mieru chválospevom Gloria in excelsis Deo za jeho víťazstvo nad Maurikiom, aj keď musel vedieť, akým hanebným spôsobom sa Fokas zmocnil vlády. Pápež, ktorý sám bol zo všetkých strán v ohrození Longobardmi, si napriek tomu cenil tento trpký mier. Dvojročný mier uzavretý v roku 603 však netrval ani po dohodnutú dobu. Longobardský kráľ Agilulf obsadil už pred koncom prímeria ďalšie časti Apeninského polostrova. Fokas bol spokojný, že udržal aspoň Ravennu a nekládol Agilulfovmu postupu žiaden odpor. Keď bol konečne v roku 610 cisár zvrhnutý, bolo už príliš neskoro na akýkoľvek zákrok proti Longobardom. Či na to počas Fokovej vlády existovala ešte nejaká reálna možnosť, je však neisté.
Potom ako v roku 607 Fokas dal zbaviť patriarchu v Konštantínopole hodnosti ekumenického patriarchu a previedol ju na pápeža, čím uznal nárok rímskeho biskupa na primát v cirkvi, bolo na Fore Romane postavené posledné antické dielo – Fokov stĺp – "ako spomienka na nespočetné dobré skutky cisára, ktorý vrátil Taliansku mier a bránil slobodu". Tento stĺp sa zachoval dodnes. Tým sa však aj zvýšila vzájomná nevraživosť medzi konštantínopolským patriarchom a rímskym pápežom. Vzťahy medzi obomi cirkevnými hodnostármi sa mali teraz ďalej pomaly zhoršovať až k osudnému rozkolu v roku 1054. Aj kvôli svojej cirkevnej politike, naklonenej pápežovi, bol Fokas veľmi negatívne hodnotený zo strany ortodoxnej cirkvi.
Nižný Orlík
Nižný Orlík je obec na Slovensku v okrese Svidník.
Fókas
Revolúcia a Fokova smrť
Navzdory policajnému režimu, ktorý cisár nastolil, sa opozícii v Konštantínopole podarilo spojiť s Herakleiom Starším, exarchom Kartága a otcom neskoršieho rovnomenného cisára, a presvedčiť ho, aby súhlasil s povstaním.
Nižný Orlík
Erb
V červenom  štíte nad modrým vŕškom sú dva strieborné orly v zlatej zbroji. Pravý orol je obrátený so spustenými krídlami a ľavý so zdvihnutými krídlami. Je to hovoriaci erb podľa pečatidla obce z roku 1787. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom 27. júna 1997 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: N-55/1997. Autorom erbu je Ladislav Nagy.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov vo farbách žltej, červenej, bielej, červenej, bielej a modrej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Fókas
Revolúcia a Fokova smrť
Svoju úlohu v nasledujúcom sprisahaní proti uzurpátorovi zohrali zrejme aj iní provinciálni miestodržitelia, pretože synovec Herakleia Staršieho dobyl onedlho Alexandriu. Keď bola takto zaistená Afrika a Egypt, exarchov syn, Hérakleios Mladší, vyplával s flotilou z Kartága v ústrety Konštantínopolu. Hneď ako boli sťažne lodí viditeľné v Propontide, prepukla v Konštantínopole revolúcia. Ľud prenikol do cisárskeho paláca a vyvliekol nenávideného Foka na Herakleiovu vlajkovú loď. Keď Hérakleios videl pred sebou trasúceho sa a o život prosiaceho cisára, údajne sa ho spýtal: „Ty si ten, ktorý vládne ríši?“ Fokas mu vraj odpovedal otázkou: „Budeš to robiť lepšie?“ nato Hérakleios dal Foka popraviť. Podľa iných, hodnovernejších správ bol však Fokas zavraždený už pri vstupe Herakleia do Konštantínopolu. Spomínaný dialóg medzi nimi je teda pravdepodobne len vymyslený.
Napriek všetkému aj Hérakleiovi naklonené pramene môžu len ťažko zakryť skutočnosť, že kríza ríše prepukla naplno až počas Herakleiovej vlády, ktorému Sasánovci odňali Sýriu a Egypt. Až neskôr sa mu podarilo pomaly a s nesmiernymi problémami situáciu štátu zlepšiť. Ríša sa nachádzala v kríze už od Maurikiovej smrti, s plnou váhou vypukla však až po roku 610. Bez ohľadu na Hérakleiove neskoršie zásluhy, možno aj tak pochybovať o tom, že bol nezištným osloboditeľom ľudu.
Hodnotenie Fokovej vlády
Fokova vláda predstavuje dôležitý zlom v dejinách byzantskej ríše. Počas niekoľkých rokov Fokovho vládnutia upadla Byzancia do absolútneho chaosu a anarchie. Zároveň s tým slabla aj ochota germánskych ríš na západe uznávať nadradenosť Konštantínopolu. Objektívny pozorovateľ však musí pripustiť, že na ťažkej ekonomickej a vojenskej situácii ríše mali podiel aj predchádzajúci vládcovia. Do určitej miery sa dá povedať, že Fokas bol posledným neskoro antickým cisárom, pretože reformy jeho nástupcu Herakleia začali novú éru, byzantský raný stredovek.
Tradične je bilancia jeho vládnutia označovaná za katastrofálnu: Fokas nechal Taliansko Langobardom, Balkán Slovanom, vystavil ríšu smrtiacim útokom Peržanov a osudovo ju tak oslabil bezprostredne pred začiatkom islamskej expanzie. Navyše ešte umocnil vzájomnú nevraživosť medzi patriarchom v Konštantínopole a rímskym pápežom. Otázne je, či sú všetky tieto výhrady skutočne opodstatnené. Príčinou problémov bolo aj odmietnutie cisára vládnucimi elitami, ktoré ho nikdy neprijali ako seberovného a pomstili sa mu obštrukciami a sabotážami.
V Konštantínopole mal Fokas na svedomí údajne takmer celú senátorsku elitu, čím bola antická rímska spoločnosť vážne oslabená. Fokas bol tiež posledným cisárom, ktorý používal latinský titul Imperator Augustus. V dôsledku reorganizácie ríše zmenil jeho nástupca tento titul na grécke Basileos ton Rhomaion (rímsky cisár), aby tak lepšie vyhovoval gréckemu charakteru ríše, aj keď s touto premenou nebola spojená rezignácia na právne nástupníctvo antického rímskeho impéria. Je symbolické, že práve Fokas venoval posledné umelecké dielo antickému Foru Romanu: Bol posledným cisárom, ktorý ešte dokázal – aj keď nie príliš úspešne – aktívne zasahovať do osudu západu.
Napriek tomu by mal byť Fokov prevažne negatívny obraz, ako je zachytený v prameňoch a ktorý aj dodnes dominuje vedeckým názorom, braný s určitou rezervou. Všetky správy, ktoré opisujú jeho vládu pochádzajú až z doby po jeho smrti a vznikli z väčšinou počas Herakleiovej vlády, ktorý Foka zvrhol a prirodzene mal záujem na tom, aby bol znázornený v čo najhoršom svetle.
Aj pre dnešných numizmatikov a archeológov predstavuje jeho vláda určitým spôsobom zlom. Bol to zrejme Fokas, kto znova priviedol do módy fúzy, pretože od jeho čias boli cisári na minciach zobrazení s fúzami, čo značne uľahčuje datovanie. Kým od Konštantína I. boli takmer všetci cisári podľa rímskeho spôsobu hladko oholení (s výnimkou Juliana Apostata, ktorý si ako správny filozof nechal narásť fúzy), od čias Fokovej vlády mali takmer všetci panovníci fúzy (on sám ich údajne nosil, aby zakryl jazvu).
Fontaine-en-Dormois
Fontaine-en-Dormois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vihorlat (podnik)
Vihorlat bol strojársky podnik v Snine.
Katedrála Nanebovzatia blahoslavenej Panny Márie (León)
Katedrála Nanebovzatia blahoslavenej Panny Márie v meste León na západe Nikaraguy je významná cirkevná stavba.
Vihorlat (podnik)
História
Výroba v podniku začala v roku 1952 s 340 zamestnancami. V roku 1985 Vihorlat zamestnával okolo 6 000 zamestnancov. V roku 2001 sa podnik ocitol v konkurze, následne bol rozpredaný a bola ukončená výroba pod značkou Vihorlat. V súčasnosti v areáli sídlia už iba súkromné firmy.
Les Grandes-Chapelles
Les Grandes-Chapelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Vihorlat (podnik)
Výroba
V podniku sa vyrábali lisy na liatie kovov pod tlakom, formy, priamočiare hydromotory a hydraulické prvky pre automobilový priemysel, mostové žeriavy, oceľové konštrukcie, parkovacie systémy pre osobné autá, kotly pre ústredné vykurovanie a špeciálna výroba pre armádu.
Les Grandes-Chapelles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 366 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katedrála Nanebovzatia blahoslavenej Panny Márie (León)
Jej výstavba prebiehala od roku 1747 až do začiatku 19. storočia. Je postavená v barokovom, neskôr i v neoklasicistickom štýle. Katedrála je jednou z najväčších cirkevných stavieb v Strednej Amerike. Pre katedrálu je charakteristická striedmosť vnútornej výzdoby a dostatok prirodzeného svetla v interiéri. V katedrále sú pochované významné osobnosti dejín Nikaraguy - napr. Rubén Darío.
Mastère spécialisé
Mastère Spécialisé (MS alebo M.S) je zahraničný vysokoškolský titul ako aj štúdium (študijný program)  v oblasti manažmentu alebo Inžinierstvo na úrovni 2. stupňa štúdia slovenskej vysokej školy.
Daniel Charles Brandenstein
Daniel Charles Brandenstein  (* 17. január 1943, Watertown, Wisconsin, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánmi.
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole pokračoval v štúdiách na wisconsinskej univerzite (University of Wisconsin), kde v roku 1965 získal titul inžiniera matematicko-fyzikálnych vied. Potom odišiel do armády, stal sa tam námorným letcom v stíhacej peruti One Four Fice, Oak Harbor, Washington. V roku 1978, keď bol vybraný do NASA, bol poručíkom námorného letectva, ženatým, s jedným dieťaťom.
Lety do vesmíru
Jeho druhou misiou bola sedemdenná STS-51-G na jar roku 1985. Letel na palube Discovery spolu s touto posádkou: John Creighton, Steven Nagel, John Fabian, Shannon Lucidová, francúzsky kozmonaut Patrick Baudry a synovec saudskoarabského kráľa, princ Sultan Saiman Abdelazíz al-Saud. Na orbite vypustili družice - Spartan 1, Morelos 1A, Arabsat 1B, Telstar 3D. Uskutočnili tiež experimenty pre program Strategic Defense Initiative.
Tretí let sa uskutočnil na treťom raketopláne. Tentokrát to bola Columbia a desaťdenná misia STS-32 v roku 1990. Kapitánom bol opäť Daniel Brandenstein, v posádke boli James Wetherbee, Bonnie Dunbarová, Marsha Ivinsová a George Low. Pri lete vypustili obrovskú vojenskú družicu Syncom 4 F-5. Podarilo sa im stiahnuť z obežnej dráhy družicu LDEF, ktorej hrozil zánik v atmosfére. V nákladovom priestore ju vrátili na Zem.
Po štvrtýkrát a naposledy sa do vesmíru vydal na palube štvrtého, vtedy nového amerického raketoplánu Endeavour. Na osemdennú misiu letela posádka v zložení veliteľ raketoplánu kapitán Daniel Brandenstein, Kevin Chilton, Richard Hieb, Bruce Melnick, Pierre Thuot, Kathryn Thorntonová, Thomas Akers. Bol to vlastne let testovací, napriek tomu doplnený (splnenou) úlohou stiahnuť, opraviť a späť vypustiť družicu Intelstat 6.
Štart všetkých štyroch letov bol z Kennedyho vesmírneho strediska (mys Canaveral), pristátie v Kalifornii na základni Edwards na dne vyschnutého Rogersovho jazera v Mohavskej púšti v Kalifornii. Počas svojich 4 letov strávil vo vesmíre 32 dní.
Po letoch
Po odchode z NASA v októbri 1992 bol zamestnaný v IBM, Federal Systems Co. v Houstone, v roku 1996 bol viceprezidentom spoločnosti Kistler Aerospace Corp. v meste Kirkland.
Ján Hlivai
Ján Hlivai (Hlivay) (* 14. júl 1720, Brezno – † 9. január 1759, Banská Bystrica) bol náboženský spisovateľ a evanjelický kňaz.
Životopis
Študoval na gymnáziách v Banskej Bystrici, v Levoči a Soprone, na univerzitách vo Wittenbergu a Jene. Roku 1747 konrektor a farár v Banskej Bystrici. Autor barokovej náboženskej dišputy, vydal prácu J. G. Örtela o príbuznosti jazykov, osobitne maďarčiny s hebrejčinou.
Vojtanov
Vojtanov je obec v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 200 obyvateľov, z toho 117 mužov a 83 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 41,2 roka, ženy 41,9 roka).
Piatok trinásteho
Piatok trinásteho je piatok, ktorý pripadne na 13. deň v hociktorom mesiaci. Podľa rozšírenej povery sa považuje za nešťastný deň. Strach z takého piatku sa nazýva paraskavedekatriafóbia alebo paraskevidekatriafóbia ako špeciálna forma triskaidekafóbie, fóbie (strachu) z čísla trinásť.
Výběr
Výběr je názov druhého štúdiového albumu českej rockovej skupiny Pražský výběr. Album vydalo v roku 1987 hudobné vydavateľstvo Supraphon.
Piatok trinásteho
Pôvod
Pôvod povier o piatku trinásteho sa spája pravdepodobne iba od stredoveku so skutočnosťou, že práve trinásť ľudí sa zúčastnilo na poslednej večeri Ježiša Krista, ktorý bol ukrižovaný na Veľký piatok. Možno ho tiež spojiť s faktom, že podľa lunisolárneho kalendára museli mať niektoré roky trinásť mesiacov, kým podľa solárneho gregoriánskeho kalendára a lunárneho islamského kalendára má každý rok vždy dvanásť mesiacov. Ďalší možný pôvod tejto povery pochádza z nórskej mytológie. Dvanásť bohov malo hostinu vo Valhalle. Zlomyseľný Loki prerušil oslavu ako nepozvaný trinásty hosť a naaranžoval, že Hod, slepý boh temnoty, vystrelil na Baldura, boha radosti a šťastia, šíp s imelovým hrotom. Baldur bol zabitý a Zem bola uvrhnutá do radosti a smiechu.
Výběr
Žánrovo je album zmesou medzi blues, punkom, hard rockom, niekedy s ľudovými motívmi, zaujímavými dielami sú skladby „Hrály dudy“, či „Sbal si to svý ráno“, ale aj ďalšie.
Zoznam skladieb
Aranžmány: Michael Kocáb, Michal Pavlíček.
Piatok trinásteho
Pôvod
Niektorí tiež hovoria, že uväznenie Jacquesa de Molay, veľmajstra Rádu templárov, a 60 vysokopostavených rytierov v piatok, 13. októbra 1307 kráľom Francúzska Filipom IV. je skutočný pôvod tejto povery. V tento deň chytili, uväznili a potom mučili tisíce templárov. Po ich „priznaní“ boli popravení. Od tohto dňa ho nasledovníci templárov považovali za diabolský a nešťastný deň.
Vplyvy
Je to zvláštne, ale existujú pozorovania, ktoré vedú k záverom, že piatok trinásteho je pre niekoho naozaj nešťastný. Psychológovia objavili, že niektorí ľudia majú nehody alebo ochorejú práve v piatok trinásteho. Je to pripisované tomu, že ľudia podvedome cítia úzkosť a obavy z tohto dňa. Inštitút pre zvládanie stresu a fóbií v Asheville (v Severnej Karolíne) odhadol, že Spojené štáty samotné každý piatok trinásteho stratia 800 až 900 miliónov dolárov len preto, že ľudia v ten deň necestujú a nejdú do práce.
Tento deň je tiež veľmi známy v motocyklistickej komunite: od roku 1981 sa motocykloví nadšenci a predajcovia zhromažďujú každý piatok trinásteho v kanadskom Port Dover v provincii Ontário. Túto tradíciu začal 13. novembra 1981 Chris Simons a jeho asi 25 priatelia. Počet účastníkov stretnutí postupne rástol až na približne 100 000 ľudí v auguste 2004. Zvyšoval sa aj počet hudobných skupín a predajcov, ktorí sa zúčastňovali týchto stretnutí.
V španielsky hovoriacich krajinách je za nešťastný deň považovaný utorok trinásteho (ako aj utorky vo všeobecnosti); hovorí sa En martes, ni te cases ni te embarques (v utorok sa nežeň ani nezačínaj cestu).
Výskyt
Nasledujúce mesiace majú piatok trinásteho:
Táto sekvencia uvedená pre roky 2001 – 2028 sa opakuje každých 28 rokov od roku 1901 do 2099. Všetky mesiace, ktoré sa začínajú nedeľou, majú piatok trinásteho.
Pretože 400-ročný cyklus v Gregoriánskom kalendári má celočíselný počet týždňov, nemôže byť piatok trinásteho raz za sedem mesiacov. V tejto súvislosti je zaujímavé, že trinásteho býva najčastejšie práve v piatok.
Počas 400-ročného cyklu sa 13. deň v mesiaci vyskytuje 4800-krát. Rozdelenie medzi jednotlivé dni v týždni je následovné:
Externé odkazy
HowStuffWorks.com: How Friday the 13th Works (po anglicky)
Bizous
Bizous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2292 Seili
2292 Seili je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 7. septembra 1942.
Munții Plopiș
Munții Plopiș (lokálne aj Munții Rez, alebo Munții Șes) po slovensky aj Plopišské vrchy, je časť pohoria Apusenské vrchy. Najvyšším bodom je Vârful Măgura Mare s výškou
Povrch
Pohorie je nevysoké, neveľmi zbrázdené. Nachádza sa tu viacero horských dedín (obývaných do veľkej miery rumunskými Slovákmi). Pramení tu rieka Barcău. Nájdeme tu viacero, prevažne osídlených údolí, najväčším je Valea Mare (veľké údolie), údolie už spomenutej rieky Barcău a pod. Najvyšším bodom je Vârful Măgura, iné významnejšie vrcholy majú okolo
Flóra a fauna
Pohorie je prevažne zalesnené. Z významných druhov flóry:
Z druhov fauny:
Jindřich Plachta
Mladosť
Narodil sa ako najstaršie dieťa v rodine (mal dve sestry) a na príkaz otca, montéra a strojného zámočníka v plzenskej Škodovke, musel ísť študovať na obchodnú akadémiu. V rokoch 19101911 bol s rodičmi v ruskom Bachmute, kde otec pracoval na výstavbe liehovaru. a navštevoval miestnu školu. Počas štúdií vystupoval Plachta potajomky v plzenskom divadle ako štatista a s priateľmi založil ochotnícky spolok Jaro. Po maturite odišiel pracovať ako úradník do pobočky Pražské úvěrní banky v Krakove a v roku 1918 sa vrátil do Prahy.
Divadelné kariéra
V Prahe vzniklo po prvej svetovej vojne veľké množstvo divadielok a kabaretov. Začínal v kabarete Satyr v hostinci U Znamenáčků, neskôr pracoval ako šepkár, čo mu však veľmi nešlo. Šéf kabaretu Červená sedma Jiří Červený si všimol jeho herecký talent, preto ho na Silvestra v roku 1921 angažoval opäť ako bábu Acetylénku. Po tom, ako jeho vystúpenie videl Vlasta Burian, okamžite mu ponúkol hosťovanie, neskôr aj angažmán vo svojom divadle. Podobne ako Jaroslav Marvan mal robiť "nahrávača", no Plachta si začal získavať veľkú priazeň publika, čo ohrozovalo samotného Buriana. Napätú situáciu vyriešil odchodom z divadla a následne si zahral v sezóne 1925/1926 ako hosť v troch reprízach hry W.Shakespeara Blažena a Beneš aneb Mnoho povyku pro nic na scéne Národného divadla, kam ho priviedol režisér Karel Hugo Hilar, ktorý ho videl v divadle u Vlastu Buriana.
Na sezónu 1929/1930 ho angažovali do Osvobozeného divadla Jiří Voskovec s Janom Werichom, kde vystúpil v dvoch hrách, napr. Fata Morgana, kde hral po boku Ferenca Futuristu. Na sezónu 1930/1931 sa vrátil opäť do Divadla Vlasty Buriana, avšak v rokoch 1933 až 1937 bol znovu v Osvobozenom divadle. Hral tiež v Tylovom divadle, v rokoch 1938 až 1941 v Divadle U Nováků a za vojny Nezávislom divadle a Velké operete.
Film
Ako filmový herec začal pôsobiť ešte v ére nemého filmu, no jeho herecké schopnosti sa prejavili až po nástupe zvukového filmu. Zahral si už v 20. rokoch v rakúskom filme Šťastie u žien (Sachsfilm, réžia Otto Haas), prvú väčšiu úlohu dostal však až v dvadsiatich siedmich rokoch v nemej verzii filmu Dobrý vojak Švejk. Filmovou hviezdou sa stal až začiatkom tridsiatych rokov, po filmoch s Vlastom Burianom a tiež v Mužoch v ofsajde. Výraznou postavou bol aj jeho detektív Klubíčko vo filme Vražda v Ostrovní ulici (nakrútil režisér Svatopluk Innemann podľa románu Emila Vachka Muž a tieň), čo bol prvý film natočený v ateliéroch A-B Barrandov. Do konca 2. svetovej vojny potom natočil skoro osemdesiat filmov a väčšina jeho rol divákov okúzľuje dodnes. Napríklad profesor Matulka z filmu Cesta do hlubin študákovy duše (1939). Vo 30. rokoch patril medzi šesť najslávnejších filmových hviezd (Smolík, Plachta, Haas, Nedošínská, Baarová, Mandlová).
Pretože bol presvedčeným komunistom, nemal po 2. svetovej vojne problémy prejsť do zoštátneného filmu. Dokonca si sám napísal scenár k filmu Pan Novák, ktorý propagoval vtedajšie heslo "70 tisíc ľudí z administratívy do výroby". Zahral si úradníka, ktorý je preradený do továrne. Ešte krátko pred svojou smrťou, v lete 1951 navštívil s delegáciou čs. filmových pracovníkov Sovietsky zväz.
Spisovateľ
Písal humoristické články, básne, fejtóny a črty, predovšetkým do Rudého práva, Tvorby, Haló-nedeľných novín (tu vychádzali jeho pravidelné Kútiky) a Lidových novín.
Osobný život
Mal dve sestry, Helenu a Vilmu (vydatú za architekta Hurta). Za 2. svetovej vojny bola celá rodina zapojená do ilegálnej odbojovej činnosti, pomáhala napríklad ukrývať odbojára, člena ilegálneho ÚV KSČ Jana Ziku. Z prvého manželstva mal dve deti, dcéru Alenu a syna Zdeňka (* 1924, neskorší historik Dr. Zdeněk Söll). Po 2. svetovej vojne, aj keď nebol zdravý, ako komunista chodil na brigády do kladnianskych baní a pomáhal budovať socializmus. Možno aj to urýchlilo jeho predčasnú smrť v päťdesiatich dvoch rokoch. 25. februára 1948 podpísal výzvu prokomunistickej inteligencie Kupředu, zpátky ni krok podporujúcu komunistický přrevrat.
Miestom jeho posledného odpočinku sú Olšanské hřbitovy v Prahe.
Qatar ExxonMobil Open 1999
Qatar ExxonMobil Open 1999 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 4. do 11. januára 1999  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v katarskom hlavnom meste Dauha. Titul v dvojhre získal Nemec Rainer Schüttler, ktorý vo finále porazil Brita Tima Henmana. Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Alex O'Brien, Jared Palmer, ktorí vo finále porazili juhoafricko-zimbabwiansky pár Piet Norval, Kevin Ullyett. Pre O'Briena to bol siedmy a pre Palmera 12. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇩🇪 Rainer Schüttler vs. 🇬🇧 Tim Henman 6-4 5-7 6-1
Štvorhra mužov
🇺🇸 Alex O'Brien / 🇺🇸 Jared Palmer vs. 🇿🇦 Piet Norval / 🇿🇼 Kevin Ullyett 6-3 6-4
Goiás
Goiás je brazílsky štát, ktorý sa nachádza v regióne Centro-Oeste do Brasil. Jeho hlavné mesto má názov Goiânia.
Geografia
Goiás hraničí (od západu v smere hodinových ručičiek) s brazílskymi spolkovými štátmi Mato Grosso, Tocantins, Bahia, Minas Gerais und Mato Grosso do Sul.
Hlavné mesto spolkového štátu Goiás Goiânia má približne 1,22 milióna obyvateľov. Bolo založené v roku 1933 náhradou za pôvodné hlavné mesto Goiás Velho, ktoré je dnes málo významným mestom.
Distrito Federal s hlavným mestom Brazílie Brasília je zo všetkých strán obklopený územím štátu Goiás. Najvyšším bodom je 1 691 metrov vysoký Chapada dos Veadeiros. Najvýznamnejšie rieky sú Paranaíba, Aporé, Rio Araguaia, São Marcos, Corumbá, Claro, Paranã, Maranhão.
Mestá
thumb|Hlavné mesto [[Goiânia]] Najväčšie mestá brazílskeho štátu Goiás, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Hegemone (mesiac)
Hegemone alebo Jupiter XXXIX, je prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom a dostal dočasné označenie S/2003 J 8 až do marca 2005, kedy bol pomenovaný podľa gréckej postavy Hegemoné.
Hegemone má v priemere asi ~3 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,703 Mm, ktorú obletí každých 745,500 dní, s inklináciou 153° k ekliptike (151° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,4077. Hegemone patrí do rodiny Pasiphae.
Fontaine-sur-Ay
Fontaine-sur-Ay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lu Sün (spisovateľ)
Lu Sün (, vlastným menom Čou Šu-žen; 25. september 1881 – 19. október 1936) bol čínsky spisovateľ, prekladateľ, esejista, básnik a literárny kritik, jeden z najvýznamnejších čínskych spisovateľov 20. storočia.
Život
Pochádzal zo vzdelanej rodiny, skoro sa naučil čítať. Li Süna veľmi ovplyvnila otcova smrť na tuberkulózu, kvôli ktorej sa rozhodol študovať lekárstvo. Bol ale znechutený šarlatánstvom tradičnej čískej medicíny a preto študoval v japonskom Sendai medicínu západného smeru. Na štúdiách sa naučil po nemecky a anglicky a veľa čítal, hlavne západnú literatúru. Prvé eseje v klasickej čínštine začal písať v roku 1902. V roku 1903 sa oženil s čínskym dievčaťom. V roku 1904 opustil Sendai, v roku 1906 sa odsťahoval do Tokia, kde pracoval vo vyššom školstve. Publikoval preklady z ruštiny, v esejistike sa venoval prevažne dejinám čínskej literatúry a náboženstva.
Po návrate do Číny učil na pekingských školách. V roku 1918 publikoval pod svojim pseudonymom (odvodeným z dievčenského mena svojej matky) svoju prvú významnejšiu poviedku, Kchuang-žen ž'ťi ("Denník šialenca"), inšpirovanú rovnomennou Gogoľovou prózou, v ktorej pomocou zveličenia kritizoval prežitky v čínskej spoločnosti. Rýchlo sa stal jedným z najvýznamnejších čínskych spisovateľov. Jeho najslávnejšou poviedkou je A Q čeng-čuan ("Pravdivý príbeh o A Q, 1922), publikoval ale veľa poviedok a básní v próze. V roku 1927 sa odsťahoval do Šanghaja, kde žil až do svojej smrti. Patril k popredným ľavicovým spisovateľom, písal eseje, prekladal z ruštiny (hlavne Gogoľa, ktorého veľmi obdivoval). Bol aj jedným z prvých propagátorov esperanta v Číne. V roku 1936 začal trpieť tuberkulózou, kvôli ktorej zoslabol a cítil, že umiera. Venoval tejto téme niekoľko esejí (Smrť, Aj toto je život). Je pochovaný v mauzóleu v Šanghaji.
Slovenský výber jeho diela vyšiel pod názvami Biele svetlo (1952) a Oheň a kvety (1960).
Dielo
Bol všestranný spisovateľ, kombinoval čínske a európske literárne techniky. Jeho štýl je popisovaný ako "súcitne ironický". Bol tiež jedným z prvých čínskych spisovateľov, ktorý písal hovorovým jazykom zbaveným od klasických konvencií. K jeho obvyklým témam patrila kritika sociálnej situácie v Číne a analýza čínskeho "národného charakteru". Komunistickým režimom bol často propagovaný, aj keď na sklonku života bol perzekvovaný. Je ale pre svoj presný popis problémov dnešnej Číny a myšlienkovú zložitosť uznávaný aj v západnom svete.
Platónske teleso
Platónske teleso je mnohosten obmedzený pravidelnými zhodnými mnohouholníkmi. Existuje nasledujúcich 5 platónskych telies.
Intel 8051
thumb|SAB-C515-LN od Infineon navrhnutý podľa 8051
Intel 8051 je osembitový mikrokontrolér Harvardskej architektúry, ktorý bol vyvinutý spoločnosťou Intel v roku 1980 pre použitie v oblasti vstavaných (embedded) systémov. Pôvodná verzia bola populárna v roku 1980 a na začiatku deväťdesiatych rokov, ale dnes bola z veľkej časti nahradená celou radu rýchlejších a funkčne posilnených 8051-kompatibilných zariadení vyrábaných viac ako 20 nezávislými výrobcami, vrátane Atmel, Infineon Technologies (predtým Siemens AG), NXP (predtým Philips Semiconductor), Nuvoton (predtým Winbond), ST Microelectronics, Silicon Laboratories (predtým Cygnal), Texas Instruments a Cypress Semiconductor. Intelovské oficiálne označenie pre rodinu 8051 μCs je MCS 51.
Dôležité vlastnosti a aplikácie i8051 mikroarchitektúry
right|thumb|I8051 architektúra
Zvlášť užitočná funkcia z jadra 8051 je začlenenie bitovo adresovateľnej pamäte. Umožňuje totiž vykonávať logické operácie s jednotlivými bitmi, ktoré sú vykonávané priamo a efektívne na vnútorných registroch pamäti RAM. Táto vlastnosť pomohla upevniť popularitu 8051 v riadiacich aplikáciách v priemysle.
8051 UART je jednoduchý na používanie čipu ako sériového komunikačného rozhrania. Vonkajšie vývody možno nakonfigurovať pre pripojenie k interných posuvných registrov mnohými rôznymi spôsobmi, vnútorný časovač môže byť tiež použitý, umožňujú tiež sériovú komunikáciu v niekoľkých režimoch, a to ako synchrónnom tak asynchrónnom. Niektoré režimy umožňujú komunikáciu bez vonkajších súčiastok.
Mikropočítače založené na 8051 zvyčajne zahŕňajú jednu alebo dve UART, dva alebo tri časovače, 128 alebo 256 bajtov interných dát RAM (16 bytov, ktoré sú bitovo adresovateľné), a to až do 128 bytov I/O, 512 bytov a 64 kB internej programovej pamäte a niekedy rozšírenú dátovú pamäť RAM (ERAM), umiestnenú v externom dátovom priestore. Pôvodné jadro 8051 bežalo na 12 hodinových cykloch / strojový cyklus, väčšina strojových inštrukcií je vykonávaná v jednom alebo dvoch strojových cykloch. Pri hodinovej frekvencii 12 MHz by tak 8051 mohol vykonať 1 milión jednocyklových inštrukcií za sekundu alebo 500000 dvojcyklových inštrukcií za sekundu. Rozšírenie jadra 8051 je teraz bežne používané, beží na šesť, štyri, dva, alebo dokonca jednu dobu na strojový cyklus, pritom má frekvenciu až 100 MHz, a je teda schopné ešte väčších počtov inštrukcií za sekundu. Všetky mikropočítače SILabs, niektoré Dallas a niekoľko Atmel majú jediný cyklus jadra.
Ešte vyššia rýchlosť jedného cyklu 8051 bola v rozmedzí 130 MHz až 150 MHz, na internete je možné stiahnuť formulár pre použitie v programovateľných logických zariadeniach, ako je napríklad FPGA, a na mnohých stovkách MHz v Asics, napr. Netlist z.
Programovanie
thumb|Moderné IDE pre 8051 K dispozícii je niekoľko C prekladačov pre 8051, z ktorých väčšina vlastní rozšírené funkcie, ktoré umožňujú programátorovi určiť, kde leží ktorá premenná v ktorej pamäti, a poskytuje funkcie pre prístup k hardvéru 8051, ako sú viacnásobné registre a manipulácia s jednotlivými bitmi. Pre ostatné vysokoúrovňové jazyky ako Forth, BASIC, Pascal / Object Pascal, PL/M a Modula-2 sú k dispozícii taktiež, avšak používajú sa menej ako C a assembler. Pre assembler, jazyk C a prípadne ďalšie jazyky existujú pre 8051 rôzne simulátory a vývojové prostredia, ktorých súčasťou je simulátor, napríklad moderné MCU8051IDE pre Linux a Windows alebo staré AS51 pre MS-DOS.