cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Židovský domov
Dejiny
Národná náboženská strana a Národná jednota boli dve samostatné strany, ktoré spoločne kandidovali vo voľbách v roku 2006. 3. novembra 2008 oznámila Národná náboženská strana a dve frakcie Národnej jednoty (Moledet a Tkuma), že spoločne vytvoria novú stranu. Naopak ďalšie frakcie Národnej jednoty (Achi a Ha-tikva) zlúčenie odmietli. Vodca Achi, Efrajim Ejtam, odmietol, pretože podľa neho je charakter novej strany príliš náboženský, vodca Ha-tikvy Arje Eldad odmietol zlúčenie z dôvodu absencie primárnych volieb v strane.
Zo začiatku bola nová strana bez mena. Bolo navrhnutých päť názvov: Ha-bajit ha-jehudi („Židovský domov“), Šorašim („Korene“), Acma'ut („Nezávislosť“), Šalem („Celok“) a Amichaj. V hlasovaní, ktoré prebehlo na internete, bol nakoniec vybraný názov „Židovský domov.“
Za predsedu verejnej komisie, ktorá bude vyberať osobnosti na kandidátnu listinu strany pre voľby v roku 2009, bol zvolený Ja'akov Amidror. Predsedom novej strany sa 8. decembra 2008 stal matematik z Technionu, rabín Daniel Hershkowitz. Od novembra 2012 je predsedom Naftali Benet.
Vo voľbách do Knesetu v roku 2009 získala strana tri mandáty. Pred predčasnými parlamentnými voľbami v januári 2013 strana utvorila alianciu s Národnou jednotou. Spoločne potom získali 12 poslaneckých mandátov.
Bocegaj
Prameň: na rozhraní Tribča a Podunajskej pahorkatiny, v lokalite Kamenisté v nadmorskej výške okolo 270 m n. m.
Smer toku: prevažne na juhovýchod
Prítoky: len krátke prevažne občasné prítoky na hornom toku
Ústie: do Drevenice južne od obce Beladice (pri osade Perov) v nadmorskej výške 157,1 m n. m.
Obce: okrajom obcí Žirany, Kolíňany a osady Bratské (predtým Baratsko)
Čerešňový potok
Čerešňový potok môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brhlovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brhlovce v okrese Levice.
Harkány
Harkány je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Siklósskom okrese.
Má rozlohu 2 569 ha a žije tu obyvateľov .
Buzz Aldrin
Buzz Aldrin (pôvodným menom Edwin Eugene Aldrin, Jr.; * 20. január 1930, Glen Ridge) je bývalý americký astronaut, inžinier a stíhací pilot. Ako pilot lunárneho modulu misie Apollo 11 sa s veliteľom Neilom Armstrongom stali prvými ľuďmi, ktorí pristáli na Mesiaci.
Narodil sa v Glen Ridge v štáte New Jersey. Absolvoval United States Military Academy vo West Pointe v štáte New York, kde v roku 1951 získal titul bakalár vied (Bachelor of Science) v strojárstve. Bol pridelený k americkému vojenskému letectvu a počas kórejskej vojny slúžil ako stíhací pilot. Odlietal 66 bojových letov a zostrelil dve stíhačky MiG-15.
Po získaní doktorátu (Sc.D.) v astronautike na Massachusetts Institute of Technology bol Aldrin vybraný ako člen 3. skupiny astronautov NASA, čím sa stal prvým astronautom s doktorandským titulom. Vďaka jeho doktorandskej práci s názvom Navádzacie techniky pre pilotované orbitálne zblíženie v režime priamej viditeľnosti (Line-of-Sight Guidance Techniques for Manned Orbital Rendezvous) dostal od iných astronautov prezývku „Dr. Rendezvous“. Prvý vesmírny let absolvoval v roku 1966 v kozmickej lodi Gemini 12, pričom uskutočnil aj vyše päťhodinový výstup do otvoreného vesmíru (EVA). O tri roky neskôr, 21. júla 1969 o 03:15:16 UTC, Aldrin vstúpil na povrch Mesiaca deväť minút potom, čo sa Armstrong ako prvý dotkol povrchu. Pilot veliteľského modulu Michael Collins bol v tom čase na obežnej dráhe okolo Mesiaca. Aldrin sa stal prvým človekom, ktorý na Mesiaci uskutočnil náboženské obrady, keď v súkromí prijal eucharistiu.
Po odchode z NASA v roku 1971 sa stal veliteľom U.S. Air Force Test Pilot School. Od letectva odišiel v roku 1972 po 21 rokoch služby. V autobiografiách Return to Earth (1973) a Magnificent Desolation (2009) opisuje svoj boj s klinickou depresiou a alkoholizmom v rokoch po odchode z NASA. Pokračoval v obhajovaní prieskumu vesmíru, obzvlášť ľudskej misie na Mars a vyvinul aj špeciálnu trajektóriu pre kozmické lode (tzv. Aldrin cycler), ktorá umožňuje lodi cestovať k Marsu v kratšom čase a s použitím menšieho množstva pohonných hmôt. Aldrinovi bolo udelené množstvo ocenení, vrátane Prezidentskej medaily slobody v roku 1969, pričom je uvedený v niekoľkých sieňach slávy a má aj hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Kariéra v armáde
Vyštudoval na Montclair High School a potom navštevoval vojenskú akadémiu United States Military Academy vo West Point, ktorú v roku 1951 absolvoval ako tretí najlepší v triede. V kórejskej vojne lietal na strojoch F-86 Sabre a pripísal si dva zostrely lietadiel MiG-15. Potom, čo opustil Kóreu, pôsobil ako inštruktor na Nellisovej leteckej základni v Nevade. Pôsobil tiež na U.S. Air Force Academy a následne sa presunul do Nemecka, kde na základni Bitburg lietal na strojoch F-100 Super Sabre. Aldrin armádu opustil, aby mohol študovať na MIT (Massachusetts Institute of Technology), kde v roku 1963 získal doktorát z astronautiky. Po ukončení štúdií sa opäť vrátil k armáde a opustil ju v roku 1972 po 21 rokoch služby.
Sliven (oblasť)
Sliven je oblasť v Bulharsku vo východnej polovici krajiny. Má rozlohu a žije tu 218 474 obyvateľov. Sídlom oblasti je mesto Sliven.
Lipnerova rizňa
thumb|Lipnerova rizňa thumb|Lipnerova rizňa Lipnerova rizňa je približne 20-metrový skalný prah, ktorý sa nachádza v Malej Fatre mimo turisticky značkovaného chodníka. Je vyústením prudkého úzkeho žľabu, ktorý sa zvažuje smerom od Oštiepkovej muldy. Rizňa je pomenovaná najskôr podľa Žilinčana Pavla Lipnera, ktorý tu pri páde cez skalný prah v roku 1958 zahynul. Podľa údajov HZS na tomto mieste po páde zahynul aj Tibor Lenkei, lyžiar maďarskej národnosti.
Saint-Georges-du-Rosay
Saint-Georges-du-Rosay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lipnerova rizňa
Počas zimnej sezóny v tejto lokalite pravidelne zasahuje HZS pri záchrane uviaznutých lyžiarov, ktorí pri voľnom pohybe v teréne schádzajú zo zjazdovky na Oštiepkovej mulde k dolnej stanici lanovky, no volia nesprávnu cestu a namiesto zjazdovky pod lanovkou alebo krajného pravého žľabu vchádzajú do uvedeného úzkeho žľabu končiaceho skalným prahom.
V tiesňave nad skalným prahom sú po oboch stranách skalné útvary, ktoré sú za zimných podmienok bez horolezeckého výstroja takmer nezdolateľné, cesta naspäť zo žľabu k Oštiepkovej mulde je pri bežných snehových podmienkach veľmi náročná, fyzicky aj časovo, s neustálym rizikom lavín.
Buzz Aldrin
Pôsobenie v NASA
thumb|Aldrin stojí nohami v kabíne [[kozmická loď|kozmickej lode Gemini 12 počas prvého výstupu do otvoreného vesmíru, 12. november 1966]] thumb|Edwin „Buzz“ Aldrin na povrchu [[Mesiaca počas misie Apollo 11, 20. júl 1969]]
V októbri 1963 bol Aldrin vybraný do tretej skupiny astronautov. Jeho seriózny a intelektuálny prístup bol pri plánovaní misií Gemini neoceniteľný, ale Aldrin nebol vybraný do žiadnej z posádok. Až po tragickej smrti hlavnej posádky Gemini 9 sa zo záložnej posádky stala hlavná a do novej záložnej posádky bol vybraný Aldrin. Do vesmíru sa po prvýkrát dostal ako člen posádky Gemini 12, poslednej misie projektu Gemini. V roku 1969 sa zúčastnil ako pilot lunárneho modulu misie Apollo 11 a vstúpil, po Neilovi Armstrongovi, ako druhý človek na povrch Mesiaca.
Lety do vesmíru
V kozmickej lodi Gemini 12 bol druhým pilotom. Odštartoval spolu s veliteľom lode Jamesom Lovellom z floridského kozmodrómu na Cape Canaveral v novembri 1966. Počas svojej misie sa spojili s raketovým stupňom Agena. Aldrin absolvoval tri výstupy do vesmíru (EVA) s celkovou dĺžkou trvania 5,5 hodiny. Pristáli s kabínou lode na vlnách Atlantického oceánu po lete trvajúcom 3 dni, 22 hodín, 34 minút a 31 sekúnd.
O tri roky neskôr štartovala trojčlenná posádka misie Apollo 11 opäť z Floridy. Tridsaťdeväťročný Aldrin mal funkciu pilota lunárneho modulu, partnermi mu boli Neil Armstrong a Michael Collins. Spoločne s Amstrongom pristál a vystúpil dňa 20. júla 1969 na povrch Mesiaca. Po 21 hodinách pobytu na Mesiaci obaja odleteli späť k lodi obiehajúcej okolo Mesiaca a odleteli k Zemi. Pristáli s kabínou lode v Tichom oceáne po lete trvajúcom 8 dní, 3 hodiny, 18 minút a 35 sekúnd.
Odchod do civilu
Potom sa už nezúčastnil žiadnej ďalšej vesmírnej misie a vrátil sa späť k letectvu, kde pôsobil na manažérskom poste. Jeho kariére však škodili jeho osobné problémy. Vo svojej autobiografii Return to Earth priznáva, že po odchode z NASA trpel depresiami a alkoholizmom. Armádu opustil v roku 1972 a začal pôsobiť v súkromnom sektore, napríklad robil reklamy automobilke Volkswagen.
V roku 2002 ho prezident George W. Bush vymenoval do Prezidentskej komisie pre budúcnosť letecko-kozmického priemyslu Spojených štátov (Presidential Commission on the Future of the United States Aerospace Industry).
V súčasnosti pôsobí v Národnej vesmírnej spoločnosti (National Space Society). Je majiteľom spoločnosti Starcraft Enterprises.
Rodinné pomery
Začiatkom 80. rokov 20. storočia si oficiálne zmenil krstné meno na „Buzz“, ktoré bolo pôvodne jeho prezývkou z detských čias a ktoré vzniklo skrátením z nesprávnej výslovnosti „buzzer“ (foneticky „baze“) slova „brother“ (t. j. „brat“, výslovnosť „braze“), ako ho vyslovovala jeho sestra.
Od februára 1988 bol po tretíkrát ženatý a to s Lois Driggs rod. Cannonovou. Ich spoločná rodina mala šesť dospelých detí a jedného vnuka. Manželstvo vydržalo 23 rokov a skončilo rozvodom ako aj predchádzajúce manželstvá s Joan rod. Archerovou a Beverly rod. Van Zileovou.
Zaujímavosti
Aj keď sa Buzz Aldrin stal až „druhým človekom“, ktorý otlačil svoju nohu do povrchu Mesiaca, má na svojom konte iné prvenstvo. Stal sa historicky prvým človekom, ktorý kedy močil na inom telese vo vesmíre.
Na Aldrinovu počesť bol v roku 1970 jeden z kráterov blízko miesta pristátia Apolla 11 (selenografické súradnice 1,4° s. š., 22,1° v. d., priemer ) pomenovaný jeho menom. Jeho priezvisko nesie tiež planétka 6470 Aldrin, ktorú objavil v roku 1982 na observatóriu na Kleti Antonín Mrkos.
V roku 2011 si zahral vo filme Transformers 3 sám seba. V roku 2012 hral taktiež sám seba v seriáli Teória veľkého tresku (piata epizóda šiestej série 6 „The Holographic Excitation“). Ďalej hral sám seba v 20. epizóde 4. sezóny seriálu 30 Rock.
Ludvíkov (Velké Losiny)
Ludvíkov je malá dedina, časť obce Veľké Losiny v okrese Šumperk. Nachádza sa asi 2,5 km na juhozápad od Veľkých Losín. V roku 2014 tu bolo evidovaných 14 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 23 obyvateľov.
Ludvíkov leží v katastrálnom území Velké Losiny o výmere 21,26 km2.
Zoznam značiek minerálnych vôd
Toto je zoznam značiek slovenských minerálnych vôd a a zoznam značiek z iných krajín (nie stolových vôd).
NGC 1691
NGC 1691 je galaxia v súhvezdí Orión, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 15. decembra 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Monroe Beardsley
Monroe Curtis Beardsley (* 10. december 1915, Bridgeport, Connecticut, USA – † 18. september 1985, Philadelphia, Pensylvánia) bol americký estetik, predstaviteľ analytickej estetiky (nadväzoval na Austinovu teóriu rečových aktov).
Beardsley nadviazal aj na Deweyho teóriu estetickej skúsenosti a spôsobu myslenia. Estetiku chápal ako metakritiku, čiže analýzu pojmov a postupov umeleckej kritiky.
Ids-Saint-Roch
Ids-Saint-Roch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Loches (obvod)
Loches je obvod v departemente Indre-et-Loire a regióne Centre-Val de Loire vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 67 obcí.
Richard Rozbora
Richard Rozbora (* 25. marec 1975, Helsinki, Fínsko) je slovenský módny návrhár.
Kariéra a profesné info
Po ukončení školy nastúpil ako dizajnér módneho domu Taiza v Prahe pre líniu Couture kolekciu 2004/05. V roku 2007 založil vlastnú značku a vrátil sa na Slovensko. Značka sa pôvodne volala Richard Rozbora Couture, v roku 2013 ju následne premenoval na ROZBORA COUTURE. Najnovšiu kolekciu predstavil Richard Rozbora na Viedenskom týždni módy 2015 v MuseumsQuartier vo Viedni. Video z prehliadky prevzali a zverejnili vo viacerých krajinách sveta online aj offline TV stanice. Na Slovensku sa odprezentoval v rámci posledných ročníkov Bratislavských módnych dní.
Badián
Badián (iné názvy: hviezdový aníz, hviezdicovitý aníz, [bez druhu Illicium anisatum] čínsky aníz) môže byť:
Silvia Farinová Eliová
Silvia Farinová Eliová (* 27. apríl 1972, Miláno, Taliansko) je bývalá talianska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnajov WTA v dvojhre.
Macogny
Macogny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smoľan (oblasť)
Smoľan je oblasť v Bulharsku na juhu krajiny. Žije tu 140 066 obyvateľov a sídlom oblasti je mesto Smoľan.
NGC 1692
NGC 1692 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Komló
Komló je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Komlóskom okrese.
Má rozlohu 4 655 ha a žije tu obyvateľov .
Gəncə
náhľad|250px|Poloha mesta na mape Gəncə alebo Gäncä (19351989 Kirovabad) je druhé najväčšie mesto Azerbajdžanu na úpätí Malého Kaukazu s 302 500 obyvateľmi (2004).
Manuel Blum
Manuel Blum (* 26. apríl 1938, Caracas, Venezuela) je venezuelský informatik židovského pôvodu v súčasnosti žijúci v USA. Je známy najmä vďaka svojej práci v oblasti základov teórie výpočtovej zložitosti (Blumove axiómy) a jej aplikácií v kryptológii a verifikácii programov. Za tento prínos dostal v roku 1995 Turingovu cenu.
Chromogisaurus
Chromogisaurus je vyhynutý rod vývojovo primitívneho sauropódomorfa. Patrí do čeľade Saturnaliidae (ktorá sa staršie považovala za súčasť čeľade Guaibasauridae ). Vyskytoval sa vo vrchnom triase (pred približne 230 miliónmi rokov) na území dnešnej Argentíny (lokalita Ischigualasto). Ide o jedného z prvých nelietavých dinosaurov vôbec. Jeho jediný druh je Chromogisaurus novasi.
Pomenovaný bol v roku 2010. Druhové meno je poctou argentínskemu paleontológovi Fernandovi Novasovi.
Známy je z jedinej neúplnej kostry (kosti predných a zadných končatín, panva a dva chvostové stavce) bez lebky. Dorastal do dvojmetrovej dĺžky a pohyboval sa po všetkých štyroch.
Saint-Georges-le-Gaultier
Saint-Georges-le-Gaultier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antiochos (syn Finta)
Antiochos (Antiochos) bol syn a nástupca messénskeho kráľa Finta (pravdepodobne mýtický) v 8. stor. pred Kr.
Po smrti messénskeho kráľa Finta sa panovníkmi Messénie stali jeho synovia Antiochos a Androkles. Počas ich vlády sa v Messénii odohral nepríjemný incident medzi Messénčanom Polycharom, víťazom olympijských hier a Sparťanom Euaifnom. Polychares poveril Euaifna strážením svojich kráv, ale ziskuchtivý Euaifnos mu kravy predal a navyše mu po následnom spoločnom spore zabil aj syna. Keď sa potom Polychares v Sparte spravodlivosti nedovolal, v hneve zabil niekoľko Sparťanov.
Montargis (obvod)
Montargis je obvod v departemente Loiret a regióne Centre-Val de Loire vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 126 obcí.
Kľačany (rozlišovacia stránka)
Kľačany môžu byť:
900 (číslo)
Deväťsto je prirodzené číslo, ktoré nasleduje za číslom 899 a predchádza číslu 901.
V matematike
900 je:
Anežka Přemyslovna
Anežka Přemyslovna alebo Agnesa Přemyslovna alebo Agneša Přemyslovna môže byť česká princezná:
Aldair
Aldair, celým menom Aldair Nascimento dos Santos (* 30. november 1965, Ilhéus) je bývaly brazílsky futbalový obranca. Bol členom Brazílskeho národného mužstva, ktoré vyhralo Majstrovstvá sveta vo futbale 1994.
Väčšinu svojej kariéry odohral v talianskom klube AS Rím, po svojom odchode v roku 2003 klub pre jeho úctu vyradil číslo 6 z používania.
Hráčska kariéra
Aldair začal hrávať za slávny klub Flamengo. V jeho drese vyhral aj najvzácnejší brazílsky futbalový titul, Campeonato Brasileiro. V roku 1989 prestúpil do portugalského klubu Benfica, kde odohral jednu sezónu. Neskôr prestúpil do AS Rím, kde zostal do roku 2003 a kde odohral vyše 400 zápasov v Serie A. Neskôr bol krátku dobu hráčom Genoa CFC.
V roku 1994 dosiahol Aldair vrchol svojej kariéry, keď bol tíme, ktorý vyhral Majstrovstvá sveta vo futbale 1994. Rovnako tak hral v zostave na majstrovstvách 1998, kde sa Brazília dostala až do finále. Celkovo odohral za Brazíliu 81 zápasov, v ktorých strelil tri góly.
Bývalý spoluhráč a dobrý priateľ Massimo Agostini ho presvedčil aby hral za sanmarínsky klub SS Murata, aby klubu pomohol v predkolách Ligy majstrov. Po vysokej prehre 7 – 1 proti cyperskému mužstvu APOEL FC sa Agostini rozhodol presvedčiť Aldaira aby v klube zostal aj naďalej.
21. október
Narodenia
thumb|upright|[[Miroslav Žbirka (* 1952)]] thumb|upright|[[Soňa Müllerová (* 1961)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Jack Kerouac († 1969)]]
Ignol
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1693
NGC 1693 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Galéria Miloša Alexandra Bazovského
História
Galéria bola založená 1. februára roku 1969 skupinou výtvarníkov okolo maliara Ladislava Moška. Spoločne s umelcami Svetozárom Abelom, Andrejom Barčíkom, Vladimírom Kompánkom, Jozefom Fizelom a Andrejom Rudavským založili v Trenčíne Okresnú galériu Miloša Alexandra Bazovského. Za sídlo galérie bol zvolený kláštorný komplex rádu Piaristov na Mierovom námestí. Bola však nutná jeho rekonštrukcia a prestavba na výstavné priestory. Popri rekonštrukcii začala galéria organizovať prvé výstavy mimo svojho budúceho sídla. Dočasne využívala najmä priestory Trenčianskeho múzea i Delovú baštu Trenčianskeho hradu. Zároveň začala budovať zbierkový fond, z ktorého boli vytvorené tri stále expozície. Verejnosti boli sprístupnené až v roku 1979. Popri diele M.A.Bazovského sa zbierkový fond zameral na slovenské výtvarné umenie 20. storočia a výtvarné umenie autorov z trenčianskeho regiónu. Trenčín III. – Výber zo súčasnej slovenskej grafiky, bol prvou výstavou, ktorú galéria zorganizovala. Inštalovaná bola v Delovej bašte Trenčianskeho hradu v roku 1969. Prvá zahraničná výstava sa konala v Juhoslávii, kde predstavila výtvarníkov Trenčianskeho regiónu.
V rokoch 1972 – 73 zakúpila galéria pozostalosť po manželke M. A. Bazovského a získala tak 368 obrazov, 614 kresieb a 5 grafík tohto velikána slovenského umenia. Ide o najrozsiahlejšiu a najcennejšiu akvizíciu galérie. V súčasnosti tvorí zbierku M. A. Bazovského spolu 1182 diel, z toho 478 olejov, gvašov, tempier, 699 kresieb a 5 grafík. Galéria prešla v tom istom roku pod správu Západoslovenského krajského národného výboru v Bratislave.
Výstava s názvom Výber zo súčasnej slovenskej komornej plastiky, ktorá sa uskutočnila v roku 1981, už v roku 1983 prerástla na celoštátnu, československú prehliadku komornej plastiky. Existuje vo forme bienále až do súčasnosti a reprezentuje súčasné komorné sochárstvo.
V roku 1991 prešla Galéria Miloša Alexandra Bazovského pod správu Ministerstva kultúry Slovenskej republiky v Bratislave a na základe zákona č. 338/91 Zb. musela postupne v priebehu desiatich rokov uvoľniť priestory jeho pôvodnému vlastníkovi – Reholi piaristov na Slovensku. Koncom roku 1996 sa začala rekonštrukcia budovy bývalého Stredného odborného učilišťa železničného na Palackého 27, kde sa galéria definitívne presťahovala v júli 2001. Krajský úrad v Trenčíne sa stal v roku 1999 novým zriaďovateľom GMAB a v roku 2002 prešla do pôsobnosti Trenčianskeho samosprávneho kraja.
Prvým riaditeľom galérie bol 1.2.1969 vymenovaný jeden z jej zakladateľov – Ladislava Moško. Na tejto pozícii zotrval 23 rokov, keď ho v roku 1991 vystriedala PhDr. Danica Lovišková.
Názov galérie
Okresná galéria Miloša Alexandra Bazovského bolo prve oficiálne pomenovanie Trenčianskej galérie platné od jej oficiálneho založenia 1. februára 1969. S myšlienkou, že galéria ponesie Bazovského meno súhlasil aj samotný umelec, ktorý sa však jej oficiálneho založenia nedožil. Zomrel 15. decembra 1968. K 1. januáru 1972 prešla galéria pod správu Západoslovenského krajského národného výboru v Bratislave a prívlastok Okresná v jej názve bol zmenený na Oblastná (Oblastná galéria Miloša Alexandra Bazovského v Trenčíne). Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky sa stalo správcom galérie v roku 1991 a názov bol pozmenený do súčasnej podoby – Galéria Miloša Alexandra Bazovského v Trenčíne.
Priestory galérie
Prvým oficiálnym sídlom GMAB bol barokový kláštorný komplex na Mierovom námestí v Trenčíne. Trojkrídlový štvorpodlažný komplex pôvodne patril Reholi piaristov ktorá sa zameriavala hlavne na vzdelávaní. Výstavba objektu sa datuje v rozmedzí rokov 1653 až 1662. V priebehu 17. a 18. storočia boli k budove pristavané dve nové krídla. Pre potreby galérie ju začali rekonštruovať v roku 1973 podľa návrhu Ing. Arch. Ferdinanda Končeka. Sprístupnená bola po ukončení rekonštrukcie v roku 1979 a slúžila galérii až do roku 2001, kedy boli priestory navrátené pôvodnému vlastníkovi.
Novým domovom Galérie M. A. Bazovského sa stala v roku 2001 historická budova z konca 19. storočia na Palackého ulici 27. V tejto trojpodlažnej, trojkrídlovej pseudobarokovej budove pôvodne sídlilo bývalé Stredné odborné učilište železničné. Postaviť ho dal však trenčiansky podžupan Eugen Maršovský v rozmedzí rokov 1881 až 1884. V roku 1888 pristavili k obytnému domu aj sklad, miesto pre koče a maštaľ. Do rúk štátu sa dostal v roku 1945, po uvalení národnej správy. Koncom roku 1996 bolo rozhodnute mestom Trenčín, že sa daný objekt na základe projektu akademického architekta Mariána Strieženca bude rekonštruovať pre potreby GMAB. Galéria sa presťahovala do zrekonštruovaných priestorov v júli 2001 a 22. marca 2002 sa v nových priestoroch uskutočnila výstava docenta Václava Ciglera.
ICloud
iCloud je služba založená na modeli Cloud computingu od spoločnosti Apple Inc. Táto služba ponúka vzdialené úložisko dát pre rôzne typy súborov, ktoré je možné následne stiahnuť do iných zariadení ako napríklad iPhone, iPod, iPad alebo do počítačov bežiacich na operačnom systéme Mac OS X a Microsoft Windows. V tejto službe je taktiež zakomponovaná synchronizácia kontaktov, e-mailov, kalendára, poznámok a iných dát, ktorú predtým zabezpečovala služba MobileMe.
História
iCloud bol prvýkrát predstavený na Apple Worldwide Developers Conference 6. júna 2011. iCloud je 4. generácia aplikácie, ktorou sa Apple snaží vstúpiť na pole Cloud computingu. Predchádzajúce aplikácie sa nazývali iTools (2000), .Mac (2002) a MobileMe (2008).
Pre bežných užívateľov bol iCloud dostupný cez iTunes aktualizáciu od 12. októbra 2011. Pre vývojárov bola táto služba dostupná v beta verzii od 6. júna 2011, kedy bola predstavená.
Po predstavení služby iCloud, spoločnosť iCloud Communications zo štátu Arizona žalovala Apple Inc. za použitie ich obchodnej značky. Od Apple Inc. žiadala okamžité zastavenie používanie značky iCloud a peňažné vyrovnanie. iCloud Communications zmenila svoje obchodné meno na Clear Digital Communications v auguste 2011 a stiahla všetky svoje žaloby.
Apple vybudoval pre potreby služby iCloud masívne datacentrum o rozlohe 152,000 m2 v meste Maiden, Severná Karolína.
Vlastnosti
iCloud predstavuje vzdialené úložisko dát, ktoré je schopné uložiť hudbu, fotky, dokumenty, aplikácie, knihy z iBookstore a zároveň zálohovať tieto súbory spolu s kontaktmi, e-mailami, poznámkami, kalendárom a záložkami z prehliadača Safari. Všetky tieto súbory sú bezpečne uložené na serveroch spoločnosti Apple a následne dostupné na všetkých zariadeniach, na ktorých užívateľ povolí službu iCloud. iCloud sa automaticky postará o synchronizáciu medzi týmito zariadeniami, keď majú prístup k Internetu. Každý užívateľ dostane automaticky 5GB voľného miesta na serveri zadarmo. V prípade potreby môže kapacitu pre svoje súbory rozšíriť za poplatok.
iTunes Match
V prípade ak užívateľ má vo svojom zariadení skladbu, ktorá nebola zakúpená cez iTunes, tak funkcia iTunes Match umožní spraviť digitálny odtlačok tejto skladby. Tento odtlačok sa porovná so skladbami, ktoré sú dostupné cez iTunes. Ak sa nájde rovnaká skladba ako bol odtlačok, tak iTunes rozpozná, že užívateľ je vlastníkom tejto skladby. Následne je táto skladba nahratá do všetkých zariadení, ktoré užívateľ vlastní. Výhodou je, že do ostatných zariadení neputuje skladba z pôvodného zariadenia ale skladba, ktorá je v databáze iTunes v AAC kódovaní a 256kb/s bitrate, čo je považované za vysokú kvalitu. To samozrejme znižuje aj nárok na kapacitu serveru, pretože skladba sa tam nachádza iba raz a iCloud spravuje iba zoznam skladieb, ktoré užívateľ vlastní. V prípade, že odtlačok nie je rozpoznaný, tak do iCloudu putuje pôvodná skladba. Avšak pravdepodobnosť, že odtlačok nebude nájdený je malá, pretože iTunes databáza obsahuje okolo 20 miliónov skladieb. Apple spoplatňuje túto službu $24,99 za rok.
Photo Stream
Ak má užívateľ povolenú službu Photo Stream, tak iCloud sa stará, aby fotky, ktoré sú odfotené alebo nahraté do počítača boli prístupné na všetkých zariadeniach, ktoré užívateľ vlastní. iCloud drží na serveri maximálne 1 000 fotiek po dobu 30 dní, v špeciálnom albume, ktorý sa aktualizuje po každej odfotenej fotke. V prípade, že užívateľ chce fotku uložiť permanentne, musí to urobiť ručne na niektorom zo svojich zariadení. Na iMacu, MacBooku alebo PC sa tieto fotky ukladajú do internej pamäte automaticky, keďže tieto zariadenia disponujú väčšou kapacitou diskov.
Find My iPhone
Ak užívateľ stratí, napríklad svoj iPhone, tak iCloud mu môže pomôcť lokalizovať ho na mape v prípade, že tento iPhone je v danej chvíli pripojený k Internetu. Taktiež umožňuje poslať výstražnú správu na iPhone upozorňujúcu nálezcu, aby ho vrátil. Užívateľ môže svoj iPhone na diaľku aj zablokovať dovtedy, kým sa mu nevráti.
Podporujúce zariadenia
Nasledujúci zoznam obsahuje podporujúce zariadenia. Niektoré služby vyžadujú Wi-Fi pripojenie, niektoré nie sú dostupné vo všetkých krajinách. Prístup k niektorým službám je limitovaný na 10 zariadení.
Cenová dostupnosť
Apple poskytuje 5GB voľného miesta na serveri zadarmo každému užívateľovi. V prípade potreby si užívateľ môže za poplatok rozšíriť súčasnú kapacitu následovne:
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Saturnalia
Saturnalia je vyhynutý rod vývojovo primitívneho sauropódomorfa z čeľade Saturnaliidae (staršie sa zaraďoval do čeľade Guaibasauridae). Žil v období vrchného triasu (pred približne 225 Ma) na juhu Brazílie (štát Rio Grande do Sul) a Zimbabwe. Známy je z troch neúplných kostier. Jeho jediný druh je Saturnalia tupiniquim.
Tărgovište (oblasť)
Tărgovište je oblasť v Bulharsku v severovýchodnej časti krajiny. Sídlom oblasti je mesto Tărgovište.
Macquigny
Macquigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hagnón z Peparétu
Hagnón (Hagnón) bol v roku 568 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Hagnón z ostrova Peparéthos zvíťazil na 53. olympijských hrách v behu na jedno stadion. Atléti v tejto športovej disciplíne súťažili v Olympii už od založenia hier, t. j. v roku 776 pred Kr.. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos), rozšírili na 14. hrách v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Na nasledujúcich hrách v roku 720 pred Kr. zaviedli tzv. dlhý beh, po grécky dolichos, ktorý sa na začiatku bežal len na sedem stadií (napokon až na 24 stadií) a prvým víťazom tejto disciplíny bol Akanthos zo Sparty. Vzdialenosť stadia sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov (olympijské stadion 192,27 metra).
NGC 1694
NGC 1694 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 9. januára 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Saint-Germain-d’Arcé
Saint-Germain-d’Arcé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poprad (rieka)
náhľad|Rieka Poprad 1 kilometer južne od sútoku Hincovho potoka a Krupej Poprad je európska rieka. Vzniká sútokom Hincovho potoka a potoka Krupá. Hincov potok vyteká z Veľkého Hincovho plesa a potok Krupá z Popradského plesa, ktoré sa zlievajú v Mengusovskej doline vo Vysokých Tatrách. Hincov potok je považovaný za pramenný tok rieky Poprad.
Poprad preteká rovnomenným mestom Poprad, ktoré je najväčším mestom na jeho brehoch. V časti Matejovce je jeho priemerný ročný prietok /s (minimálny prietok je /s a maximálny prietok je /s). V Mníšku nad Popradom je priemerný ročný prietok 22,3 m³/s.
Medzi mestami Stary Sącz a Nowy Sącz v Poľsku sa vlieva do Dunajca, kde má priemernú vodnatosť 23 m³/s. Dunajec sa vlieva do Visly a tá do Baltského mora, je teda tokom III. rádu.
Po obec Čirč v okrese Stará Ľubovňa preteká len územím Slovenska. Medzi Ruskou Voľou nad Popradom a Muszynou (dĺžka ) a medzi Legnavou a Mníškom nad Popradom (dĺžka ) tvorí hraničnú rieku s Poľskom. Celková dĺžka hranice tvorenej riekou Poprad je 31,1 kilometrov (hranicu netvorí len v okolí poľského mesta Muszyna). Od Mníška odteká do Poľska, kde ústi do Dunajca.
Prítoky
Významnejšie pravostranné prítoky na Slovensku sú:
Významnejšie ľavostranné prítoky na Slovensku sú:
Ružinovské jazero
Ružinovské jazero alebo Rohlík je vodná nádrž v Bratislave v mestskej časti Ružinov.
Nachádza sa v blízkosti jazera Štrkovec, na opačnej strane Ružinovskej ulice, v blízkosti areálu ružinovskej nemocnice. Žije tu 16 druhov rýb, vrátane kaprov, žijú tu aj raky a korytnačky, v okolí hniezdia kačice a labute.
Jazero spravuje Slovenský rybársky zväz Mestská organizácia Ružinov.
Oskar Becker
Oskar Becker  (* 5. september 1889, Lipsko, Nemecko – † 13. november 1964, Bonn) bol nemecký filozof a matematik, predstaviteľ fenomenológie.
Nadväzoval na M. Heideggera, patril k žiakom Edmunda Husserla.
Ineuil
Ineuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
E. J. Rodriguez
E. J. Rodriguez (* 6. november 1958, Salinas, Portoriko) je americký bubeník a perkusionista. V osemdesiatych rokoch bol členom skupiny The Lounge Lizards a počas nasledujúcej dekády vystupoval s Jazz Passengers (skupina bola neskôr obnovená a v roku 2010 vydala nový album). Počas svojej kariéry spolupracoval s radom ďalších hudobníkov, medzi ktoré patrí Elvis Costello, John Cale, Sean Lennon alebo Marc Ribot. Tiež vystupoval v niekoľkých filmoch, napríklad Coffee and Cigarettes, Keep It for Yourself a The Lost String.
NGC 1695
NGC 1695 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Varna (oblasť)
Varna je oblasť v Bulharsku na východe krajiny pri pobreží Čierneho mora.
Valašské Meziříčí
Valašské Meziříčí je mesto v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 26 793 obyvateľov, z toho 13 033 mužov a 13 760 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,3 roka (muži 39,5 roka, ženy 43,0 roka).
Pôvodne šlo o dve mestá: Krásno nad Bečvou na pravom brehu a Meziříčí na ľavom brehu Rožnovskej Bečvy. Prvá zmienka o Meziříčí pochádza z roku 1297, ako mesto je známe od roku 1377. Pôvodne bol názov mesta len Meziříčí, prívlastok Valašské dostalo mesto v 18. storočí, ojedinele sa objavuje v roku 1718, do tej doby bolo nazývané Meziříčí nad Bečvou alebo Meziříčí pod Rožnovem. V druhej polovici 16. storočia boli okolo mesta postavené kamenné hradby. Počas tridsaťročnej vojny bolo mesta niekoľkokrát zničené oboma vojskami tak, že niektoré domy na predmestí, ale aj vo vnútri hradieb už neboli nikdy obnovené. Hradby boli odstránené v polovici 19. storočia. Od roku 1850 bolo mesto sídlom okresného hajtmanstva. Krásno bolo povýšené na mestečko v roku 1491. Mesta boli zlúčené v roku 1924, keď sa s počtom obyvateľov 8000 stalo mesto najväčším na Valašsku. Historické jadro samotného Valašského Meziříčia bolo vyhlásené mestskou pamiatkovou zónou.
Po roku 1945 sa stalo Valašské Meziříčí jedným z centier chemického a sklárskeho priemyslu. V európskom kontexte je významnou manufaktúrou na výrobu gobelínov.
Bence Szabó
Bence Szabó môže byť:
Volejbal na Islamských solidárnych hrách 2013
Volejbal na Islamských solidárnych hrách 2013 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Islamských solidárnych hier 2013, ktorý sa konal v meste Palembang, v Indonézii od 23. do 30. septembra 2013, za účasti 9 mužských tímov. Pôvodne sa mala turnaji predstaviť aj Líbya. Všetky zápasy sa hrali v aréne Palembang Sport and Convention Center s kapacitou 4 000 divákov. Irán sa stal druhýkrát víťazom volejbalového turnaja, keď vo finále zvíťazil nad Egyptom. Na turnaji sa predstavilo jeho "B" družstvo, keďže iránske družstvo sa toho času predstavilo na Majstrovstvách Ázie 2013.
Dezső Szabó
Dezső Szabó môže byť:
Volejbal na Islamských solidárnych hrách 2013
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 22. júlu 2013.
Saint-Germain-sur-Sarthe
Saint-Germain-sur-Sarthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvark u
Kvark u alebo horný kvark je častica opísaná vo fyzikálnej teórii štandardného modelu. Je to kvark prvej generácie s elektrickým nábojom +(2/3) e a je to najľahší zo všetkých kvarkov. Jeho čistá hmotnosť nie je presne určená, no pravdepodobne leží v rozsahu medzi 1,5 až 5 MeV. Podľa Štandardného modelu fyziky častíc existuje šesť typov kvarkov. Obyčajná hmota, napríklad atómy, obsahuje elektróny a jadro. Protóny a neutróny vnútri jadra sa nazývajú nukleóny a kvark u spolu s kvarkom d sú fundamentálne zložky týchto nukleónov. Protón obsahuje dva kvarky u a jeden kvark d, neutrón obsahuje jeden kvark u a dva kvarky d.
Ekvivalencia hmoty a energie opísaná v špeciálnej teórii relativity znamená, že rýchlo sa pohybujúce častice majú vyššiu energiu a preto sa zdá, že majú vyššiu hmotnosť pri vyšších rýchlostiach. Sila silnej interakcie držiaca kvarky pohromade v atómovom jadre napovedá, že sa pohybujú relativistickými rýchlosťami. Teda väčšina hmotnosti v jadre pochádza z energie v gluónovom poli, ktoré drží kvarky pohromade, a nepochádza teda z hmotnosti samotných kvarkov. Existencia kvarkov u bola prvýkrát postulovaná v čase, keď Murray Gell-Mann a George Zweig vytvorili kvarkový model v roku 1964 a prvýkrát boli evidované v experimentoch hlbokého neelastického rozptylu v Stanford Linear Accelerator Center v roku 1967.
István Szabó
István Szabó môže byť:
LG Optimus F3Q
LG Optimus F3Q je smartfón, ktorý navrhla a vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v januári 2014 a uvedený vo februári 2014. Operačný systém používa Android 4.1.2 Jelly Bean. Rozdiel oproti modelu LG Optimus F3 je QWERTY klávesnica.
Vybavený je dvojjadrovým procesorom Krait s frekvenciou 1,2 GHz, použitý systém na čipe je Qualcomm MSM8930 Snapdragon 400. Telefón má 1 GB RAM a 4 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Grafický procesor je Adreno 305.
Použitý displej je veľkosti 4 palce, s rozlíšením 480x800 bodov (233 dpi). Primárna kamera má rozlíšenie 5 Mpix a dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p, sekundárna kamera je VGA. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi, Bluetooth, GPS a FM rádiom a kapacita batérie je 2460 mAh.
Gabriel Dušík
Gabriel (Gabo) Dušík (* 26. január 1961, Bratislava ) je slovenský hudobný skladateľ, hudobník, hudobný producent, hudobný aranžér, textár a spevák. Je spoluzakladateľom skupiny Gravis, ktorá pôsobila medzi rokmi 1979 – 1989.
Spolupráca na albumoch
na týchto albumoch zložil hudbu alebo sa aj podieľal produkciou, neúplný zoznam
Karolina Špremová
Karolina Špremová (* 25. október 1984, Varaždín, Chorvátsko) je súčasná chorvátska profesionálna tenistka.
Velká Lhota
Velká Lhota je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 492 obyvateľov, z toho 240 mužov a 252 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 40,0 roka, ženy 38,7 roka).
Anežka Přemyslovna († 1228)
S pomocou (nevlastného) brata Přemysla Otakara I. dala prestavať baziliku sv. Jiří na Hrade. Vznikol tak tympanón v južnom portáli kostola na ktorom sú vyobrazení Přemyslovci, ktorí sa vzťahujú k histórii kláštora: prvá opátka Mlada, Berta, Anežka sama a Přemysl Otakar I.
Anežka je pochovaná v svatojiřském kláštore v kaplnke Panny Marie – sv. Anny.
Crémieu (kantón)
Cremieu je francúzsky kantón v departemente Isère v regióne Rhône -Alpes. Skladá sa z 25 obcí.
Ivoy-le-Pré
Ivoy-le-Pré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
László Szabó
László Szabó môže byť:
NGC 1696
NGC 1696 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Magny-la-Fosse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kyjivska televeža
náhľad|Kyjevská televízna veža
Kyjivska televeža ( - doslova: Kyjevská televízna veža) je 385 metrov vysoká televízna veža v Kyjeve. Výstavba veže pre televízne a rádiové vysielanie začala v roku 1968 a bola dokončená v roku 1973.
Nosnú konštrukciu veže tvoria oceľové priehradové väzníky. Kyjevská televízna veža je najvyššia stavba na svete z priehradových nosníkov. Stredná potrubná konštrukcia obsahuje výťah a má priemer 4 m s 12 mm oceľovým profilom. Stavba je výnimočná aj tým, že všetky konštrukčné spoje sú zvárané.
Veža bola spočiatku projektovaná pre Moskvu, vtedajšie hlavné mesto Sovietskeho zväzu. Orgány však preferovali iný projekt, z ktorého vznikla Ostankinská televízna veža. Neskôr, keď mesto Kyjev potrebovalo svoju vlastnú vežu, bol projekt obnovený. Aby nebola väčšia ako Ostankinská, prikázala sovietska vláda skrátiť jej veľkosť skoro o 30%.
Stránka (prítok Žitavy)
Stránka (staršie aj Stráňka) je vodný tok na Podunajskej nížine, preteká územím okresu Zlaté Moravce. Je to pravostranný prítok Pelúska a meria 16,5 km. Pod obcou Zlatno napája dva malé rybníky, ďalšiu vodnú nádrž napája pod obcou Mankovce. Následne preteká územím s výraznou eróznou činnosťou zrážkovej vody, ktorá najmä na pravom brehu vytvorila početné výmole.
Prameň: v pohorí Tribeč na juhozápadných svahoch Javorového vrchu (730,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 560 m n. m.
Smer toku: na hornom toku na juhojuhovýchod, pod obcou Zlatno sa stáča viac na juh, na dolnom toku opäť na juhojuhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Tribeč, podcelok Veľký Tribeč, časť Zlatnianske predhorie, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Žitavská pahorkatina, časť Žitavská niva
Prítoky: sprava Hradský potok, zľava Zorkov potok
Ústie: do Pelúska severovýchodne od obce Tesáre nad Žitavou, v priestore Žitavskej nivy v nadmorskej výške okolo 169 m n. m.
Obce: Zlatno a Mankovce
Parížske hradby
Parížske hradby bol systém mestského opevnenia Paríža, ktoré obklopovalo mesto až do začiatku 20. storočia. S tým ako sa zväčšoval Paríž, rozširovali sa i prstence hradieb okolo nej, takže sa počas storočí vytvorilo niekoľko odlišných opevňovacích systémov. Rozlišuje sa sedem základných hradieb.
Najstaršie mohlo byť predpokladané galské opevnenie, po ňom nasledovalo galo-rímske. V stredoveku potom boli postavené hradby Filipa II. Augusta a Karola V. Ďalšie hradby, tzv. žlté priekopy (Fossés jaunes) dal postaviť Ľudovít XIII. Na konci 18. storočia vznikli hradby zvané Fermiers généraux a po nich v polovici 19. storočia tzv. Thiersove hradby, ktoré boli odstránené až po roku 1919. S výnimkou obdobia 1670 (kedy dal Ľudovít XIV. zbúrať hradby svojho otca Ľudovíta XIII.) až 1785 (kedy bola zahájená výstavba Fermiers généraux), bol Paríž vždy až do prvej svetovej vojny obklopený hradbami.
Mnohé hradby zanechali po sebe tiež stopy v štruktúre parížskych ulíc. Tzv. veľké bulváre (Grands Boulevards), t. j. Beaumarchais, Filles-du-Calvaire, Temple, Saint-Martin, Saint-Denis, Bonne-Nouvelle, Poissonnière, Montmartre, Italiens, Capucines a Madeleine vznikli na mieste hradieb Ľudovíta XIII. Tzv. vonkajšie bulváre (boulevards extérieurs) ukazujú, kadiaľ viedol múr hradieb Fermiers généraux (Charonne, Ménilmontant, Belleville, La Villette, La Chapelle, Rochechouart, Clichy, Batignolles a Courcelles). Tzv. maršalské bulváre (Boulevards des Maréchaux) pomenované po maršaloch Francúzska: Soult, Poniatowski, Général-Jean-Simon, Masséna, Kellermann, Jourdan, Brune, Lefebvre, Victor, Général-Martial-Valin, Murat, Suchet, Lannes, Amiral-Bruix, Gouvion-Saint-Cyr, Berthier, Bessières, Ney, MacDonald, Sérurier, Mortier a Davout sa nachádzajú na mieste Thiersových hradieb a konečne Boulevard périphérique boli postavené na mieste tzv. zone non aedificandi. Samotných hmotných zvyškov sa do dnešnej doby dochovalo len veľmi málo. Sú to najmä časti hradieb Filipa II. Augusta v štvrti Marais a niektoré stavby Fermiers généraux.
Najstaršie hradby
thumb|Rímska aréna v 5. obvode Už Caesar nazýval Paríž oppidom, teda opevneným sídliskom:
Teda: Je to oppidum Parisiov, ktoré sa nachádza na ostrove v rieke Seine. Nie je isté, či ide skutočne o dnešný ostrov Cité. Istá je však informácia, že v roku 285 pri nájazdoch barbarov počas sťahovanie národov utiekli obyvatelia z Lutetie na ľavom brehu a opevnili sa na ostrove Cité, kde na východnej strane postavili hradby z kameňov z Arènes de Lutèce. Toto galorímske opevnenie teda chránilo len ostrov. Čo sa týka najstaršieho opevnenie mesta z 10. storočia, ktoré už stálo na pravom brehu, existovali dlhú dobu len hypotézy vychádzajúce z umiestnenia ulíc a z miestnych názvov. Až nedávno však boli nájdené stopy opevnenia na rohu ulíc Rue de l'Arbre-Sec a Rue de Rivoli v 1. obvode, čo umožnilo určiť aspoň približne jeho trasu.
Hradby Filipa II. Augusta
Viac je toho známe o hradbách kráľa Filipa II. Augusta, ktorý dal rozšíriť opevnenie okolo mesta v rokoch 1190 - 1215 a územie zahŕňalo 253 ha na oboch stranách rieky. Tieto múry boli neskôr čiastočne zakomponované do neskorších hradieb, čiastočne i do obytných domov. Výstavba hradieb prebiehala počas bojov francúzskeho kráľa s Platagenetovcami. Aby ochránil mesto v čase svojej neprítomnosti, nariadil pred odjazdom na tretiu križiacku výpravu vybudovať kamenné hradby okolo celého Paríža. Na pravom brehu vznikali hradby v rokoch 1190 - 1209 a na ľavom brehu 1200 - 1215. Uprednostnenie pravého brehu pri výstavbe malo strategické dôvody. Prípadný útok anglického kráľa by pravdepodobne viedol od severozápadu a ľavý breh nebol z dôvodu menšieho osídlenia tak významný. Pri tejto príležitosti bol dobre opevnený i kráľovský palác Louvre.
Hradby Karola V.
thumb|left|Parížske hradby na pláne z roku 1572 Hoci hradby z prelomu 12. a 13. storočia zahŕňali i ornú pôdu a vinohrady, pre prípad dlhodobého obliehania, počet obyvateľov stále stúpal, pôda bola zaberaná pre výstavbu a pestovanie poľnohospodárskych plodín sa presúvalo mimo mestské hradby. Rozvíjali sa predmestia, najmä Saint-Honoré na západe. Storočná vojna medzi Francúzskom a Anglickom si vyžiadala výstavbu nových mestských hradieb. V roku 1356 začal na pravom brehu Étienne Marcel stavať hlinený val niekoľko sto metrov od hradieb, ktorý bol dokončený v roku 1358. Kráľ Karol V. potom nariadil, aby bol tento val opevnený a doplnený vodnou priekopou napájanou zo Seiny. Výstavba nových mestských hradieb bola dokončená v roku 1383 za jeho nástupcu Karola VI. Na pravom brehu nahradili predchádzajúce opevnenie Filipa II. Augusta. Nový múr obklopoval územie o rozlohe 439 ha, na ktorom žilo asi 150 000 obyvateľov. Hradby boli rozšírené len na pravom brehu Seiny západne od Louvru, ktorý tak prestal byť súčasťou opevnenia a zahŕňali najmä štvrť Marais. Karol V. počas povstania Étienna Marcela opustil kráľovský palác na ostrove Cité a presídlil do paláca Saint-Pol na pravom brehu. Ten však bol zle chránený, preto bol systém hradieb spevnený práve tu. Súčasťou týchto hradieb bola i pevnosť Bastila postavená v rokoch 1370-1382.
Hradby Ľudovíta XIII.
Pri príležitosti výstavby nového opevnenia bola táto stredoveká hradba čiastočne zbúraná a nahradená novou za vlády Ľudovíta XIII. V rokoch 1633 - 1636 k nej bola pripojená ešte ďalšia časť hradieb na západe podľa plánov Jacquesa Lemerciera. Aj tieto hradby boli rozšírené len na pravom brehu rieky. Toto opevnenie sa tiež nazýva „žlté priekopy“ (Fossés jaunes).
Tieto hradby boli zbúrané relatívne skoro, v roku 1670 za nástupcu Ľudovíta XIV. Stavby boli zbúrané, priekopy zasypané a namiesto nich boli vytvorené široké bulváre. Z týchto hradieb sa dochovalo len veľmi málo hmotných zvyškov. V mieste starých brán boli postavené triumfálne oblúky Porte Saint-Denis a Porte Saint-Martin. thumb|Barrière d'Enfer na place Denfert-Rochereau
Fermiers généraux
V rokoch 1785 - 1788 bol okolo Paríža postavený múr zvaný Fermiers généraux. Na rozdiel od predchádzajúcich hradieb nebolo jeho hlavným cieľom chrániť hlavné mesto, ale slúžil na daňové účely. Na tovar dovezený do Paríža bola uvalená nepriama daň (spotrebná daň) tzv. akzise a všetok tovar prúdiaci do Paríža mohol prechádzať len cez brány tohto múra. Výberom tejto dane bola poverená finančná spoločnosť Ferme générale založená v roku 1726, ktorá sa starala o výber nepriamych daní. Múr Fermiers generaux zahŕňal už 3 370 ha. Bol zbúraný po roku 1860, kedy sa hranice Paríža posunuli až k novým hradbám. Dnes sa z tohto opevnenia dochovali niektoré stavby slúžiace práve na kontrolu tovaru a výberu daní. thumb|Zvyšok Thiersových hradieb v 13. obvode