cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žiabre
Žiabre môžu byť uložené vo vnútri tela (vnútorné žiabre), alebo prečnievať do okolitej vody (vonkajšie žiabre). Zvonku bývajú žiabre často chránené kožnými záhybmi, pancierom, alebo u rýb kosteným viečkom, nazývaným aj skrela. Ryby majú žiabre uložené v tzv. žiabrovej dutine a sú vystužené žiabrovými oblúkmi. Aby sa zväčšil povrch žiabier, býva ich epitel rôznym spôsobom zriasený. Vďaka bohato prekrvenému povrchu žiabier je umožnená difúzia dýchacích plynov. Vzhľadom na nízky obsah kyslíka vo vode je nutné, aby bola voda v okolí žiabier vymieňaná. Preto bývajú niekedy umiestnené v blízkosti pohybových orgánov napríklad na parapódiách mnohoštetinavcov. Okrem dýchania môžu žiabre plniť aj ďalšie funkcie, napríklad filtrovanie planktonárnej potravy z vody a tiež nemusia byť jediným dýchacím orgánom živočícha (ďalšie prídavné dýchacie orgány sú napríklad plynový mechúr alebo labyrint. Dýchanie sa prejavuje tým že keď sa ryby nadýchnu tak viečka v ktorých sú žiabre sa nadvihnú. Naopak keď ryby vydýchnu tak sa žiabrové viečka sklopia.
Lalouvesc
Poloha
Lalouvesc má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Lalouvesc má 496 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Udavské
Udavské je obec na Slovensku v okrese Humenné.
Dejiny
Prvá doložená písomná zmienka o obci je z roku 1317. Nachádza sa v listine Drugethovského majetku, kde sa spomína i usadlosť Vadna – dnešné Udavské.
Drugethovci
Vznik obce a začiatky cirkevného života v Udavskom sú úzko späté s rodom Drugethovcov. Keď kráľ Karol Róbert z Anjou v roku 1317 pozbavil zemepána Petra Pečeňa ml. všetkých majetkov v Zemplíne, daroval ich Filipovi Drugethovi. Pospolitý ľud na Slovensku si počas celého stredoveku zachoval živú vieru. Pozoruhodným svedectvom viery Slovákov v 15. a začiatkom 16. storočia sú neskorogotické krídlové oltáre. Po bitke pri Moháči v roku 1526 sa Uhorsko rozpadlo na 3 časti. Východné Slovensko a Sedmohradsko držal v rukách Ján Zápoľský. Počet katolíkov začal klesať, začal sa šíriť luteranizmus a kalvinizmus. Na konci 16. storočia mali aj farnosť v Humennom v rukách protestanti.
Od evanjelickej ku katolíckej cirkvi
Okolo rokov 15311610 patrila udavčianska farnosť k evanjelickej reformovanej cirkvi – kalvínskej. Keď však v roku 1632 kalvínski cirkevní činitelia konali v okolí Humenného kanonické vizitácie, v obci Udavské kalvínsku faru už nenašli. Nemáme presné údaje o tom, kedy zanikla, ale vieme, že v roku 1630 pracovali v Humennom štyria rímskokatolícki pátri: Michal Beško, Juraj Mojzes, Michal Čeri a Daniel Zedník, ktorí podľa zistených údajov vypomáhali aj v Udavskom. Ako filiálky sa v tomto období spomínajú obce Rovné, Veľopolie, Adidovce, Papín a Vyšný Hrušov. O počiatkov kresťanských kostolov v obci sú iba domnienky, vyplývajúce zo spomienok, ktoré sa prenášali z generácie na generáciu. Pre zaujímavosť ich uvádzame.
Počiatky kresťanstva
K počiatkom kresťanstva sa viažu základy dreveného kostolíka objavené na kraji ovocného sadu na Jarčiku. (Jarčik – v preklade mních, cirkevný hodnostár). Ďalší kostol sa vraj nachádzal v dnešnom strede obce na pozemkoch MVDr. Jána Šalatu a Pavla Ducka. Úcte Nanebovzatej Panne Márii bola zasvätená kaplnka, ktorá sa nachádzala na roli Komjatových – "Pod viničkou". V období kossuthovských vojen bola zničená. V roku 1680 stál v obci kostolík – kaplnka. K tomuto roku sa viaže i založenie rímskokatolíckej fary. Patrili k nej obce: Rovné, Vyšný Hrušov, Adidovce, Veľopolie, Ľubiša, Hankovce, Koškovce a Dedačov.
Kostol
V rokoch 17011926 slúžil veriacim kostolík postavený za podpory grófa Petra Zičiho a jeho manželky Kláry Grugethovej. Na starých fotografiách sa zachovala jeho podoba i nákres pôdorysu. Bol zasvätený Najsvätejšej Trojici, postavený v barokovom štýle.
O tomto kostolíku sú hodnoverné informácie z dokumentu "Protokol z kanonickej vizitácie konanej v roku Pána 1749, druhá časť (dolná), obsahujúca humenský dištrikt", ktorý poskytol Michal Dolobáč. Z dokumentu vyberáme niektoré zaujímavosti, ktoré sa týkajú kostola, ale i cirkevného života v obci.
"Zistili sme, že tento kostol založený osvieteným grófom Petrom Zičim, spolu s pripojeným domom pred rokmi 1747, na česť Najsvätejšej Trojice, vybudovaný z kameňov a posvätený ešte dosiaľ je v dobrom stave. Má štyri oltáre, z ktorých hlavný má obraz Najsvätejšej Trojice spolu s oltárnym antipendiom vytvorený skrz osvieteného grófa Františka, ním obstaraný a ošetrovaný. Sprava je oltár zvlášť na počesť Preblahoslavenej Panny Márie a zľava je oltár zasvätený na počesť sv. Jána Krstiteľa. Štvrtý oltár, starší, na dreve maľovaný bol už aj v starom kostole a pre starších bol obsluhovaný. (Potvrdzuje to existenciu predošlého kostolíka z roku 1680). Monštrancia je medená, má uprostred kruh s vyobrazením Najsvätejšej Trojice a lúče okolo vychádzajúce sú zo striebra. Aj kalich s paténou je strieborný, ale pozlátený, druhý je medený a pozlátený, cimbórium s paténou sú strieborné, ale pozlátené. Výročná oslava patróna (odpust) je vždy v nedeľu Najsvätejšej Trojice. Cintorín je oplotený. V panskej obore je darovaný, aj tento vrch, miesto, ktoré sa nazýva Kalvária, plotamiŹ ohradený. Stanice krížovej cesty sú reliéfy starobou poznačené, ale už obnovené. Zistili sme, že takmer všetok pospolitý ľud je katolícky, jedna žena je luteránka a 5 židov. Dospelých sa počíta 315, detí 107. Gréckokatolícki dospelí 34, detí 11. Všetci užívajú pri bohoslužbách slovenskú reč. V plnení náboženských povinností sú horliví a často prichádzajú do kostola. No dospelí predsa len máloktorí prichádzajú počúvať katechézu".
Dokument ďalej uvádza majetkové pomery cirkvi i ďalšie zaujímavosti, pre jeho rozsah nie je možné ho uviesť v celom znení. V roku 1773 daroval gróf István Csáky tomuto kostolu monštranciu – celú striebornú v ohni pozlátenú, umelecky s vyrytými podobami ozdobenú, ktorá sa zachovala dodnes. Zo spomínaného kostola sa zachovala aj kamenná krstiteľnica, riešená na spôsob krstiteľníc zo 14. storočia, a závesné obrazy Najsvätejšej Trojice a Ružencovej Panny Márie od V. Tkaczika zo 60-tých rokov 19. storočia. Na oltároch, na svietnikoch, na večnej lampe a na svätých obrazoch v kostole z roku 1701 boli rodinné erby grófa Zičiho, Drugetha a Csákyho – čo dokazovalo zbožnosť a dobročinnosť menovaných grófskych rodín. Nádherný a umelecky cenný bol obraz hlavného oltára, ktorý v roku 1710 daroval kostolu Ferenc Csáky.
Vplyv dr. Štefana Héseka na cirkevný život
Pri stavebných prácach boli objavené pozostatky mŕtvych, ktorí mali medzi zubami vložený peniaz. Pri búraní starého kostola pod bočným oltárom bol odkrytý hrob kňaza. Omšové rúcho, v ktorom bol pochovaný, bolo ešte zachovalé. Všetky nájdené pozostatky boli s úctou pochované u prostred terajšieho kostola. (Zaznamenané zo spomienok neb. Štefana Komjatiho – kostolníka).
Zadnú časť kostola zdobí dvojkrídlový a dvojmanuálový orgán od firmy Riger. Lavice do kostola zhotovil stolár neb. Pavol Greško, otec kňaza Pavla Greška. Kostol vysvätil 28. augusta 1927 J. Exc. Jozef Čársky. V roku 1937 bol interiér kostola vymaľovaný prešovským maliarom Mikulášom Jordánom. Hlavný obraz: Adorácia baránka. I dnes je kostol pýchou Udavského i okolia a to i zásluhou kňaza Ladislava Bartka, ktorý v udavčianskej farnosti pôsobil už 37 rokov. Za jeho pôsobenia bol kostol v roku 1967 opäť vymaľovaný (maliar Jozef Brázda (19111969)), vymenili sa na ňom okná, prekrytá bola strecha kostola, bol zakúpený nový obetný stôl, krížová cesta, jasličky, bol rekonštruovaný hlavný oltár, elektrifikovali sa zvony…
Cirkevné podujatia
Po roku 1989 sa uskutočnil rad podujatí s cirkevnou tematikou: Organový koncert zasl.umelca Sokola v miestnom kostole, posviacka rímskokatolíckeho kultúrneho domu a odhalenie pamätnej tabule ThDr. PhDr. Štefanovi Hésekovi (1990), oslavy 100. výročia narodenia ThDr. PhDr. Štefana Héseka, na ktorých slávnostnú svätú omšu celebroval náš rodák J. Em. Jozef kardinál Tomko (1992), vianočné akadémie v kultúrnom dome i v kostole, na ktorých účinkoval i cirkevný spevácky zbor detí a mládeže z obce, divadelné predstavenie Slepý pastier, 1., 2. a 3. ročník Pápežských misijných diel, misie 1993, bola založená nadácia PMD. Iniciátorom jej založenia bol Ján Karandyšovský. K 70. výročia narodenia J. Em. Jozefa kardinála Tomka bola v obci výstavka o živote, tvorbe a jeho bohatej činnosti, občania obce sa zúčastnili osláv jeho 70-ych narodenín v Ríme (1994), ale i celonárodných osláv sv. Gorazda, arcibiskupa a prvého svätca z územia Slovenska, v Kútoch. V decembri 1995 sme sa v miestnom kostole modlili k patrónke Slovenska – Sedembolestnej Panne Márii – soche z baziliky v Šaštíne, ktorá putovala po Slovensku.
Veľkým povzbudením pre všetkých veriacich v obci i širokom okolí boli návštevy rodnej obce nášho najslávnejšieho rodáka J. Em. Jozefa kardinála Tomka, prefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Z jeho homílií čerpáme silu na dlhý čas. Jednou z veľkých slávností bola v auguste 1996 vysviacka a následná primičná omša rímskokatolíckeho kňaza, rodáka z obce, Mareka Haratima. O osem rokov neskôr, mal 20. júna v našom rímskokatolíckom kostole, primičnú omšu Marek Veľas, ktorý v súčasnosti pôsobí v Košiciach na Terase.
Zoznam zápasov slovenského národného futbalového mužstva
Toto je zoznam zápasov slovenského národného futbalového mužstva. V prehľade sú zahrnuté zápasy z obdobia rokov 1939–1944, kedy bol Slovenský futbalový zväz oficiálnym členom FIFA a reprezentácia Slovenska odohrala šestnásť oficiálnych medzištátnych zápasov. Medzníkom novodobej histórie bol rok 1994, v ktorom sa po 50 rokoch vrátilo reprezentačné mužstvo Slovenska na medzinárodnú scénu.
Kométy Pásma planétok
Podľa niektorých hypotéz môžu byť kométy pásma asteroidov (ľadové asteroidy) zdrojom vody na Zemi.
Kométy
V súčasnosti patrí do tejto skupiny 5 identifikovaných komét:
Mucholapka (rod)
thumb|Pasca mucholapky podivnej
Manuel Neuer
náhľad|Manuel Neuer hrajúci za Nemecké národné futbalové mužstvo v roku 2011 Manuel Neuer (* 27. marec 1986, Gelsenkirchen, Nemecko) je nemecký futbalista, hrajúci na pozícii brankára za Bayern Mníchov a Nemecké národné futbalové mužstvo. V roku 2014 bol nominovaný na Európskeho futbalistu roka.
Ulanów
Ulanów je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat niżański v rovnomennej gmine.
Manuel Neuer
Schalke 04
Neuer prešiel všetkými mládežníckymi kategóriami v Schalke 04 a v roku 2005 podpísal profesionálnu zmluvu. V nemeckej Bundeslige debutoval ako dvadsaťročný v sezóne 2006/2007. Aj napriek nízkemu veku sa všeobecne predpokladalo, že je potencionálnym nástupcom Jensa Lehmanna v Nemeckom národnom futbalovom mužstve. Dostal sa do užšieho výberu na ocenenie UEFA Club Goalkeeper of the Year, v ktorom bol najmladším a tiež jediným Bundesligovým brankárom.
Ulanów
Žije tu 1 510 obyvateľov (30.6.2007).
Manuel Neuer
Bayern Mníchov
1. júna 2011 potvrdilo vedenie klubu Schalke, aj Bayern Mníchov, že Neuer prestúpi do Bayernu Mníchov v júli 2011. Neuer podpísal päťročnú zmluvu, ktorej platnosť uplynie v júni 2016. Prestup stál 22 miliónov eur, ktorý z Neuera urobil druhého najdrahšieho brankára všetkých čias.
Neuer sa zúčastnil Finále UEFA Ligy majstrov 2012 proti Chelsea a v tomto zápase sa zúčastnil penaltového rozstrelu. Chytil prvú penaltu strelenú Juanom Matom, ale zvyšok penált Chelsea skórovala a Mníchov prehral tento zápas 4 – 3 v penaltách. Za rok vyhrali tuto trofej proti Borusii Dortmund 2-1.
Reprezentačná kariéra
Prešiel postupne niekoľkými mládežníckymi výbermi Nemecka. V roku 2009 vyhral so svojím tímom Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2009, vo finále proti Anglicku si udržal čisté konto vo výhre 4 – 0.
2. júna 2009 hral prvý zápas za A tým Nemecka proti Spojeným arabským emirátom.
Po šokujúcej smrti Roberta Enkeho v novembri 2009 a zranení René Adlera sa stal nečakane brankárskou jednotkou nemeckého tímu pre Majstrovstvá sveta vo futbale 2010. V základnej skupine inkasoval iba jeden gól v prehranom zápase proti Srbsku. V osemfinále proti Anglicku bol pri spornom momente, kedy rozhodca neuznal súperovi regulárny gól, ktorý aj podľa Neuera mal platiť.
Súkromný život
Neuer sa narodil v Gelsenkirchene v Porýní-Vestfálsku. Navštevoval Gesamtschule Berger Feld podobne ako mnoho ďalších významných futbalistov ako Mesut Özil. Jeho brat Marcel je v súčasnosti rozhodca vo Verbandslige. Svoj prvý zápas hral dňa 3. marca 1991, len 24 dní po svojich 15. narodeninách. Neuerov idol v detstve bol nemecký a byvalý brankár Schalke 04 Jens Lehmann.
Mucholapka (rod)
Mucholapka (Dionaea) je rod rastlín. Jeho jediným druhom je druh mucholapka obyčajná alebo mucholapka podivná (Dionaea muscipula). Je to mäsožravá rastlina. Ako jediná suchozemská mäsožravá rastlina loví drobné živočíchy prudkým pohybom pascí.
História a rozšírenie
Mucholapku opísal vo svojom liste Linnéovi botanik John Ellis v roku 1769. Rastline dal meno "Dionaea". Dionaea rastie iba v malej oblasti severoamerického štátu Južná Karolína – v asi okolí mesta Charleston. Rastlina bola v Spojených štátoch už v minulom storočí tak známa, že ju bol zbierať ako darček dokonca aj vtedajší prezident Spojených štátov Thomas Jefferson. Bohužiaľ popularita a výnimočnosť mucholapkám veľmi neprospela a rastliny možno dnes v prírode nájsť len veľmi vzácne. Viac ako záujem zberateľov však mucholapke škodí ničenie jej prirodzených stanovísk – slatinísk, kde rastie v porastoch ostríc a vlhkomilných tráv spoločne s saraceniami, rosičkami a tučnicami.
Vzhľad
Táto mäsožravá rastlina sa podobá malej otvorenej tlame na jej okrajoch sú malé „zúbky“. Celá rastlina je hráškovo až tmavo zelená. Má také krátke listy väčšinou takmer rovnobežne s pôdou. Z jednej rastliny môže vyrásť až 6 tlamičiek oválneho tvaru, ktoré lovia neopatrný hmyz. Veľkosť a šírka stopky sa v priebehu roka mení. Zatiaľ čo v lete sú pasce veľké a stopka úzka, v zime sú pasce vďaka nedostatku potravy malé a menej funkčné a stopka je široká, aby bola jeho asimilačná plocha čo najviac využitá. Mucholapka má v kultúre mimoriadne vysokú variabilitu, ktorá je produktom umelého šľachtenia a zďaleka prevyšuje prirodzenú variabilitu na lokalitách. Pestujú sa rôzne formy ako celozelená, červená, drobnozubá forma alebo forma s deformovanými pascami. Kvety bielej farby sa tvoria na dlhých stvoloch.
Spôsob lovu
Loví drobný lezúci a lietavý hmyz a pavúkovce, napríklad mravce, pavúky, muchy, ale napríklad aj osy. Korisť láka na sladký nektár, ktorý produkuje na okrajoch pascí. Samotné pasce sú otvorené približne v 45˚ uhle a vyzerajú ako zelená zubatá tlama s hromadou tenkých dlhých zubov. Na vnútornej strane oboch „čeľustí“ sa nachádzajú obvykle tri na pohyb citlivé chĺpky vytvárajúce akúsi klietku zabraňujúcu úniku hmyzu. K tomu, aby pasca zaklapla, je treba v rozmedzí niekoľko sekúnd opakovane podráždiť aspoň dva z nich. Rastlina tak pozná, že pravdepodobne ide o hmyz a zbytočne sa nevysiluje sklápaním naprázdno pri náhodnom podráždení.
Vlastný pohyb pascí je na rastlinu veľmi rýchly, zovrie sa plynulým pohybom asi za pol sekundy (za vhodných podmienok aj rýchlejšie). Hmyz ho ale vníma naopak ako pomalý a neškodný a keď sa nad ním zovrú „zuby“ pasci, už neunikne. Po prudkom zovretí oboch polovíc „pascí“ ich zvieravý pohyb pomaly pokračuje ďalej a rastlina najprv chemickými receptormi zisťuje, či ulovila korisť. Pokiaľ áno, okraje pascí hermeticky priľnú k sebe a dovnútra je napustená tráviaca šťava. Pokiaľ nie, zbytočne sklapnutý list "pozná" svoj omyl (napr. kvapka vody, a iné) do dvoch dní a znovu sa roztvorí. Snaha hmyzu vyslobodiť sa v kombinácii so stálym tlakom čeľustí pasce zaistia, aby sa korisť dostala do optimálnej polohy.
thumb|left|Zatvárajúca sa pasca.
Pestovanie rastliny
Mucholapka je asi najpestovanejšou mäsožravou rastlinou vôbec, no napriek tomu veľa začínajúcich pestovateľov o nej hovorí už iba v minulom čase. Pri dodržaní základných podmienok je však jej pestovanie bezproblémové. Dôležitou podmienkou je svetlo a správne zimovanie. Mucholapke sa snažíme dopriať maximálne množstvo svetla aj s priamym slnečným žiarením. Problémovým obdobím je najmä zima. Rastliny na konci jesene vytvoria ružice menších listov. V zime je potrebné umiestniť mucholapku do chladnejšej miestnosti.Substrát udržiavame stále vlhký, ale kvetináč by už nemal stáť vo vode. Ak nevieme zabezpečiť pokles teplôt, počas zimného obdobia môžeme mucholapku pestovať celoročne v bytových podmienkach avšak vtedy je maximálne osvetlenie nevyhnutnosťou. Najjednoduchší spôsob ako prísť o svoju mucholapku je vystaviť ju v zime teplu a nedostatku svetla.
Mucholapku pestujeme v polouzavretých nádobách (uhorková fľaša, akvárium, mini skleník), ktoré umiestnime na miesto s najviac svetlom (južná parapetná doska, balkón).
Rozmnožovanie
Vegetatívne: Najbežnejším spôsobom je delenie trsov. Dospelé rastlinky začnú časom tvoriť viac rastových vrcholov, ktoré sa dajú pri presádzaní oddeliť. Ďalšou možnosťou je množenie pomocou listov, ktoré je najlepšie robiť taktiež pri presádzaní. Odtrhneme list od hlavnej cibuľky, tak aby sa nepoškodil a pozostával aj z bledej zhrubnutej spodnej časti. Takýto list umiestnime buď na živý rašelinník alebo na bežný pestovateľský substrát a zabezpečíme vyššiu vzdušnú vlhkosť a dostatok rozptýleného svetla.
Generatívne: Mucholapky môžeme rozmnožovať aj pomocou semien, je to však omnoho zdĺhavejšie. Ak sú semiačka čerstvé, tak môžeme vysievať priamo na pestovateľský substrát a umiestnime výsev do bežných pestovateľských podmienok s miernym zvýšením vlhkosti. Semiačka klíčia väčšinou po 2-3 týždňoch. U starších semien musíme výsev najprv stratifikovať chladom (najlepšie v chladničke) najmenej 1 mesiac. Dopestovanie rastliny zo semiačka do dospelosti môže trvať aj 5 a viac rokov, kedy je nutné rastlinu viackrát presádzať.
Škodcovia
Rastlinky môžu napádať saví škodcovia ako vošky, puklice alebo roztočce. Nebezpečnejšie sú hubové choroby a rôzne plesne, ako napr. pleseň šedá. Ako prevenciu odstraňujeme staré zhnednuté a zožltnuté listy. Preventívne proti savým škodcom môže pôsobiť aj občasné osprchovanie rastlín.
Zdroj
Andrej Devečka www.masozraverastliny.sk
Zlepenec
Zlepenec alebo konglomerát, zriedkavo aj psefit je označenie pre spevnený ekvivalent štrkov. Tento názov sa vzťahuje len horniny s prevahou opracovaných (zaoblených) úlomkov väčších ako 2 mm, na ostrohranné úlomkové usadené horniny sa zvykne používať názov brekcia.
Termín konglomerát zaviedol v roku 1835 Ch. Lyell.
Charakteristika
Zlepence sú zložené z obliakov starších hornín, primárneho jemnejšieho materiálu, ktorý vypĺňa medzery (základná hmota - matrix) - zväčša piesku alebo ílu a chemicky vyzrážaného cementu (tmelu). Obliaky veľkosti nad 2 mm by mali tvoriť nadpolovičnú väčšinu horniny. Ak sa jednotlivé obliaky navzájom nedotýkajú (sú v nej voľne uložené a obalené základnou hmotou), sú zvyčajne slabo prepracované (štruktúrne nezrelé). Zrelé zlepence obsahujú malé množstvo základnej hmoty a bývajú dobre vytriedené (pričom jednotlivé obliaky sa navzájom dotýkajú).
Cement býva zväčša kalcitový, kremitý, v arídnom prostredí železitý. Jeho zloženie závisí od chemického zloženia roztokov cirkulujúcich v sedimente. V prípade, že v zlepencoch prevláda základná hmota, jednotlivé obliaky bývajú často obalené ílom.
Vznik
náhľad|vpravo|Dobre opracované zlepence s veľkými obliakmi rôznorodého materiálu. Najväčšie obliaky tvorené odolnými kúskami žilného [[kremeňa. Bazálne zlepence spodnokambrického veku, Black Hills, Južná Dakota.]] Zlepence vznikajú rozrušovaním starších hornín všetkých druhov. Zvetrávanie má za následok vznik veľkého množstva úlomkov (klastov), ktoré sa v dôsledku trenia a obrusovania pri transporte postupne zmenšujú. Pri prenose na krátku vzdialenosť sa zachováva najväčšie množstvo úlomkov štrkovej veľkosti. Počas ďalšej sedimentácie, sú medzery medzi jednotlivými úlomkami vyplnené základnou hmotou, najčastejšie pieskom, prachom a ílom. Ten pri ďalšom pochovaní horniny do hlbších vrstiev umožnil ich stmelenie - litifikáciu. V dôsledku diagenetických zmien sa mohol vo zvyšných pórových priestoroch vyzrážať aj sekundárny tmel.
Zdrojovú oblasť zlepencov zvyčajne tvoria priestory s vyššou nadmorskou výškou. Ale aj ďalšie miesta, ktoré sú vystavené intenzívnej mechanickej erózii. Zlepence niekedy indikujú aktivitu zlomov, pretože hrany obnažených facetových svahov sú pomerne rýchlo erodované. V suchozemských podmienkach sú často prenášané vodnými tokmi alebo gravitačnými skalnými osypmi. Najčastejšie sa vyskytujú v náplavových oblastiach riek, prípadne ľadovcov alebo jazier. Kontinentálne zlepence majú často červeno-sfarbenú piesčitú základnú hmotu. Jej sfarbenie spôsobuje prítomnosť železa. V morskom prostredí ich môže hromadiť vlnenie, najmä pobrežný príboj, alebo turbiditné prúdy. V plytkom mori môžu vznikať eróziou skalného pobrežia (pobrežného zrubu) alebo sem boli prinesené riekami a boli usadené v blízkosti ich delt. Hlbokomorské zlepence sú v podstate vždy iba presunuté z kontinentálneho šelfu rôznymi zosuvmi a turbiditnými alebo inými gravitačnými prúdmi.
Rozdelenie
Zlepence nie sú homogénna skupina sedimentov, rozdeľujú sa na základe viacerých kritérií (podľa miesta uloženia, podľa chemického zloženia cementu, podľa petrografického opisu úlomkov, štruktúry). Rozdelenie sa vzťahuje aj na štrky a brekcie.
Podľa pôvodu úlomkov
Podľa pôvodu úlomkov sa zlepence rozdeľujú na :
Štúdium petrografického zloženia obliakov zlepencov umožňuje usudzovať o pôvodne materiálu zlepencov, podmienkach vzniku, spôsobe prenosu a vzniku, smere transportu sedimentu v minulosti a ďalších dôležitých faktoroch. Príkladom je rozšírenie závalkov ílovitých hornín, ktoré sú malo odolné a v zlepencoch indikujú krátky transport sedimentu. Výskyt obliakov horniny, ktorá sa dnes už nevyskytuje v oblasti, kde zlepence vznikali je dôkazom, že jej zdrojová oblasť bola celkom oderodovaná.
Podľa miesta sedimentácie
náhľad|vpravo|Rozdiel medzi parazlepencom (hore) a ortozlepencom (dole) Podľa miesta litifikácie (spevnenia) sedimentu sa zlepence rozdeľujú na:
Výskyt
Zlepence sú pomerne bežné horniny. Môžu tvoriť nepatrné hruboklastické vpády medzi jemnozrnnejšími sedimentami, alebo aj rozsiahle hrubé telesá.
Vo svete
Známe zlepence sú súčasťou verukána (perm) a gosauskej skupiny (vrchná krieda), nagelfluh (neogén) v Alpách. Prekabrické zlepence tvoria aj podstatnú časť sparagmitového súboru Baltského štítu, súborov keewatin a timiskaming Kanadského štítu. Známe sú i veľmi ojedinelé zlepence witwatersrand z Južnej Afriky, obsahujúce klasty uránovej rudy.
Na Slovensku
náhľad|vpravo|Vápenaté zlepence paleogénneho veku zo Strážovských vrchov. Na Slovensku sa zlepence bežne vyskytujú v centrálnokarpatskom paleogéne (borovské súvrstvie, pucovské zlepence). V Súľovských skalách (súľovské zlepence), v klapskej jednotke bradlového pásma sa vyskytuje tzv. upohlavský zlepenec, s exotickými klastami napr. granitov, ktoré v Západných Karpatoch nie sú známe. V Dunajskej panve sú známe z bazálnych súvrství egenburského veku - tzv. kľačiansky zlepenec (člen čaušianskeho súvrstvia) a jablonický zlepenec veku karpat až spodný báden.
Z pásma jadrových pohorí sú známe karbónske a permské zlepence novianskeho, meďodolského alebo devínskeho súvrstvia. Mladšie zlepence tvoria napríklad valchovské zlepence vrchnej kriedy v Myjavskej pahorkatine. V Spišsko-gemerskom rudohorí sú často karbónsko-permského veku, napr. rudnianske, knolské a petrovohorské súvrstvie.
Použitie
Zlepence nemajú veľké využitie. V stavebnom priemysle sa niekedy používajú ako kamenivo, na stavbu a úpravu ciest a pod. Spevnené zlepence s rôznofarebnými obliakmi možno za priaznivých podmienok leštiť a používať ako obkladový kameň. Niekedy sú na zlepence viazané ložiská nerastov ako sú zlato, meď alebo iné.
Puklica
náhľad|[[Longobardi (kmeň)|Longobardská puklica zo severného Talianska, 7. storočie (Metropolitné múzeum umenia)]] Puklica (časť štítu), či umbo je zväčša okrúhly (môže mať obdĺžnikový základ), konvexný alebo kónický kus kovu v centre štítu. Puklice boli zväčša vyrábané z hrubého plechu, kovu ale mohli byť vyrobené i z dreva (nálezy v rašeliniskách). Jej účelom je odraziť údery na stred štítu a ochrániť ruku jeho nositeľa. Časom, keď sa do popredia dostávali trojrohé štíty rôzneho zakrivenia a klasický tyčový úchop ustúpil populárnejšiemu spôsobu zapínania remeňmi na pažu, sa z puklice stáva viac ornamentálny doplnok.
Prvé puklice pochádzajú z doby laténskej (začiatok doby železnej). Využívali ich najmä Germáni, Kelti a Rimania. Neskôr sa s nimi stretávame v dobe vikingských nájazdov. Od 12. storočia tvorí puklica jadro baklera (malého okrúhleho súbojového štítu).
Cystic fibrosis transmembrane conductance regulator
Cystic fibrosis transmembrane conductance regulator (skr. CFTR), čo sa dá preložiť do slovenčiny ako regulátor transmembránovej vodivosti u cystickej fibrózy, je komplexná bielkovinová štruktúra v cytoplazmatickej membráne epitelových buniek pľúc, pečene, pankreasu, tráviaceho a urogenitálneho traktu, ktorá funguje ako chloridový kanál, ktorého úlohou je regulovať koncentráciu iónov v extracelulárnej tekutine, najmä v pľúcach. Gén, ktorý tento proteín kóduje, sa nachádza u človeka na dlhom ramienku chromozómu 7. Pri jeho mutácií vzniká ochorenie známe ako cystická fibróza. Samotný kanál môže byť poškodený aj toxínmi z vonkajšieho prostredia, napríklad jeho trvalá aktivácia choleratoxínom produkovaným baktériou Vibrio cholerae spôsobuje vodnaté hnačky, čo sú klasické prejavy cholery.
Epidemiológia
Jeden z 27 ľudí bielej rasy nesie jeden gén kódujúci mutantnú formu proteínu CFTR. U týchto heterozygotov nie sú žiadne klinické prejavy ochorenia. Jeden človek z 2900 ľudí bielej rasy má obe kópie génu zmutované (homozygot), čo vedie na klinické prejavy ochorenia cystická fibróza. Z uvedeného vyplýva, že cystická fibróza je dedičná choroba.
CFTR ako ABC transportér
CFTR patrí do skupiny proteínových prenášačov, ktoré sa nazývajú ABC transportéry ( A TP- b inding c assettes), ktoré za spotreby ATP prenášajú anorganické ióny proti elektrochemickému gradientu. CFTR sa odlišuje od ostatných ABC transportérov tým, že nevyužíva ATP ako zdroj energie na transport iónov proti koncentračnému a elektrickému gradientu, ale ATP otvára CFTR kanál pre chloridové anióny, čo spôsobí pasívny tok chloridových aniónov z cytosólu do extracelulárneho priestoru. To znamená, že CFTR funguje ako chloridový kanál, nie ako chloridová pumpa.
Význam CFTR pri cholere
náhľad|Aktivácia CFTR náhľad|ADP-ribozylácia GS-proteínu Choleratoxín, ktorý sa dostane do cytosólu enterocytu receptorom sprostredkovanou endocytózou, katalyzuje prenos ADP-ribozylového zvyšku z NAD+ na arginínový bočný reťazec GS proteínu, ktorý je týmto trvalo aktivovaný a v dôsledku toho dochádza ku aktivácii adenylátcyklázy. Adenylátcykláza produkuje cyklický adenozínmonofosfát (cAMP) z ATP, ktorý plní funkciu druhého posla a alostericky sa viaže na proteínkinázu A (PKA), ktorú týmto aktivuje. Aktívna proteínkináza A následne fosforyluje CFTR a takto kovalentne modifikovaný chloridový kanál začne vypúšťať chloridové anióny do extracelulárneho priestoru, ktorým je v tomto prípade lumen čreva. Spolu s chloridovými aniónmi opúšťajú cytosól aj sodné katióny a hydrogenuhličitanové anióny. V dôsledku masívneho prechodu solí do lumena čreva vzrastie na tomto mieste osmotický tlak, ktorý nasaje vodu z ciev a buniek do čreva a vznikne osmotická hnačka.
Plínijská erupcia
thumb|Schéma erupcie plínijského typu. Popis: 1. plynovo-popolový mrak, 2. prívod [[Magma|magmy, 3. popolový spád, 4. vrstvy lávy a popola, 5. stratum, 6. magmatický kozub.]] Plínijská erupcia alebo plíniovská erupcia je najničivejší typ sopečnej erupcie. Prvýkrát ju opísal Plínius Mladší v liste v roku 79, počas erupcie sopky Vezuv, počas ktorej zahynul jeho strýko Plínius Starší (ako astmatik sa zadusil sírnymi výparmi počas záchranných prác v okolí Vezuvu). Erupcie tohto typu sa vyskytujú zriedka, za prototyp sa považuje erupcia Vezuvu v roku 79, erupcie Saint Helens v roku 1980 a Santorini v roku 1500 pred Kr. boli tiež rovnakého typu.
Je charakteristická vysokým stĺpom dymu (siahajúcim až do stratosféry), veľkým množstvom vyvrhnutého materiálu (najmä pemzy a popola) a niekedy aj výskytom pyroklastických prúdov. Objem vyvrhnutého materiálu často prevyšuje kapacitu krátera, preto pri týchto erupciách nastáva jeho deštrukcia a vytvorenie kaldery. Lávy pilínijskej erupcie sú značne viskózne: dacity až ryolity.
Stains
Stains je francúzske mesto v severnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má asi 34 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené 14 km.
Geografia
Susedné obce: Pierrefitte-sur-Seine, Saint-Denis, La Courneuve, Dugny, Garges-lès-Gonesse a Sarcelles.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Doprava
Stains je z Paríža dostupný autobusmi RATP číslo 150, 153, 168, 250, 252, 253, 254, 255 a 354.
Libela
Libela môže byť:
Stains
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Lynkos
Lynkos (starogr. Λύγκος – Lynkos, ) môže byť v gréckej mytológii:
Libětice
Libětice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 79 obyvateľov, z toho 42 mužov a 37 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 36,7 roka, ženy 44,3 roka).
Lažánky
Lažánky môžu byť:
Radu III.
Radu III. bol vazalom Osmanskej ríše (hoci sa vyhlásil za spojenca Uhorska) a obľúbenbcom Murada II.. U neho prežil vyše 20 rokov svojho života, počas ktorého konvertoval na islam. Za svojej vlády nadviazal kontakt s kniežaťom moldavského kniežatstva a svoju dcéru mu dal za manželku. Umrel v roku 1475 pravdepodobne na syfilis.
Ustrzyki Dolne
Ustrzyki Dolne je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat bieszczadzki v rovnomennej gmine.
Žije tu 9 474 obyvateľov (30.6.2007).
Triptolemos
náhľad|Triptolemos, červenofigúrový [[stamnos, cca. 480 pred Kr.]] Triptolemos (starogr. Τριπτόλεμος – Triptolemos, ) je v gréckej mytológii syn eleuzínskeho kráľa Kelea a jeho manželky Metaneiry (alebo – podľa Apolodóra – syn Gaie a Ókeana). Mal mladšieho brata Démofoónta.
Demeter ho pri tejto činnosti tiež ochraňovala. Keď chcel skýtsky kráľ Lynkos Triptolema zabiť a slávu vynálezcu poľnohospodárstva si prisvojiť, premenila ho na rysa.
Chobotníčky
Chobotníčky alebo chobotničky (lat. Echiurida, Echiura) sú taxón obrúčkavcov. V druhej polovici 20. storočia sa často zaraďoval ako samostatný kmeň špirálovcov, t.j. ako taxón vedľa obrúčkavcov.
Opis
Sú to morské živočíchy s uhorkovitým až bochníkovitým telom, dlhým až okolo 40 cm. Vpredu sa nachádza pohyblivý, ale nezatiahnuteľný chobot, na jeho báze sú ústa. Črevo tvorí v tele veľa slučiek, takže mnohokrát presahuje dĺžku tela. Anus je terminálny.
Na povrchu tela je kutikula s hrbolčekmi, usporiadanými do kruhov, a so štetinkami – vpredu je pár tuhých štetín a okolo anusu jemnejšie štetinky. Pod kutikulou je epidermis, svalový vak a peritoneum coelomovej dutiny. Coelom je nečlánkovaný, len dutina chobota je od telovej dutiny oddelená diafragmou; coelomové dutinky sa však zakladajú embryonálne.
Rozmnožovanie a vývin
Chobotníčky sú gonochoristy s výrazným, niekedy až extrémnym pohlavným dimorfizmom. Spomenieme si aspoň svojím spôsobom unikátne rozmnožovanie druhov rodu Bonellia. Z vajíčka sa liahne trochofórová larva, ktorá pokiaľ prisadá na dno, mení sa postupne na dospelú samicu. Pokiaľ prisadne na lepkavý povrch tela (hlavne chobota) inej samice, mení sa na drobného samčeka (má asi 1 mm), ktorý cez vývod metanefrídie vlieza do jej tela a tu oplodňuje vajíčka. Je nanajvýš zaujímavé, že v tomto prípade pohlavie nie je určené geneticky už v štádiu zygoty, ale vývin samčieho pohlavia indukujú látky, ktoré sú obsiahnuté v chobote samice.
Poznáme asi 70 druhov chobotníčok. V pobrežnej zóne skoro celej Európy sa vyskytuje Bonellia viridis s dlhým, na konci rozoklaným chobotom. Na pobreží chladnejších morí Európy je častý Echiurus echiurus, ktorý má kratší lopatkovitý chobot.
Hlava (anatómia)
thumb|Anatomické zobrazenie ľudskej hlavy Hlava je predná časť tela živočíchov, zväčša pohyblivo oddelená od ostatného tela, centrum zmyslových orgánov, začína sa v nej tráviaca sústava a dýchacia sústava.
Stavba ľudskej hlavy
Hlava je tvorená z 28 samostatných kostí. Tieto kosti dohromady tvoria lebku. Najhornejšiou a zároveň aj najpevnejšiou oblasťou je horná časť lebky nazývaná kranium čiže mozgová schránka, v ktorej sa nachádza mozog.
Mimika tváre je zaisťovaná viac ako 30 svalmi, ktoré ľuďom umožňujú vyjadrovať emócie pomocou zmien výrazu tváre (napríklad úsmev či mračenie). Horná časť hlavy je chránená vlasmi, ktoré slúžia ako prirodzená termoregulácia. Priemerná hmotnosť hlavy dospelého človeka je asi 3,6 kilogramu, hlava sa pozdĺž osi chrbtice môže otáčať o uhol asi 150°.
Podľa Platóna je hlava je sídlo rozumovej duše.
Lamastre
Lamastre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Aubigné-sur-Layon
Aubigné-sur-Layon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Lamastre
Poloha
Lamastre má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Aubigné-sur-Layon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lamastre
Obyvateľstvo
Lamastre má 2501 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pavol Suržin
Pavol Suržin (* 30. jún 1939, Smižany – † 28. február 1992, Levoča) bol slovenský básnik.
Životopis
Pochádzal z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval v Spišskej Novej Vsi a na Vysokej škole ruského jazyka a literatúry v Prahe. Po ukončení štúdia pôsobil ako stredoškolský profesor v Ždani.
Tvorba
Na začiatku 60. rokov časopisecky debutoval v časopise Mladá tvorba, knižne debutoval v roku 1966 zbierkou básní Už stúpa prach, v ktorej vyjadril obavy z ohrozenia človeka násilím, pričom tvárne i tematicky sa k nej neskôr vrátil v zbierke V ťahu hrobov. V zbierke Spi, krásna Verona poetizuje vzťah k žene, prírodno-ľúbostné motívy prináša zbierka Šašo v prstoch lásky, sociálne motívy v konfrontácii s prítomnosťou zbierka Pokiaľ ma má život. Problémy života a smrti i vlastnej existencie sú v strede pozornosti zbierok Perie a skaly a Pamäti z kameňolomu.
Arconsat
Arconsat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thierry Henry
Thierry Daniel Henry (* 17. august 1977, Les Ulis, Francúzsko) je francúzsky profesionálny futbalový tréner a bývalý hráč, ktorý je v súčasnosti manažérom klubu Montreal Impact hrajúceho v Major League Soccer. Je považovaný za jedného z najlepších útočníkov v histórii a často je označovaný fanúšikmi a novinármi za najlepšieho hráča v histórii Premier League. V rokoch 2003 a 2004 skončil druhý v ankete Futbalista roka FIFA, a v roku 2003 tiež druhý v ankete Zlatá lopta. Dvakrát bol zvolený hráčom roka v Premier League a šesťkrát v rade sa objavil v tíme roka Premier League. Taktiež bol raz zaradený do FIFA FIFPro World XI a päťkrát do UEFA Team of the Year. Ako bývala hlavná značka Nike, bol jedným z najkomerčnejších futbalistov 0. rokov 21. storočia.
Svoj profesionálny debut mal v Monaku v roku 1994 predtým, ako podpísal zmluvu s talianskym klubom Juventusom. V roku 1999 prestúpil do Arsenalu za 16 miliónov €. Pod trénerom Arsènem Wengerom sa stal plodným strelcom a najlepším strelcom Arsenalu v histórii s 228 gólmi vo všetkých súťažiach. Rekordných štyrikrát bol najlepším strelcom ligy, dvakrát vyhral FA Cup a dvakrát Premier League, vrátane jednej sezóny bez prehry nazývanej The Invincibles. Posledné dve sezóny v Arsenale bol kapitánom mužstva. V roku 2006 dokázal tím ako kapitán doviesť až do finále Ligy majstrov UEFA. V júni 2007 prestúpil do FC Barcelona. V sezóne 2008/2009 bol kľúčovým hráčom pri zisku historického treble, kedy vyhrali La Ligu, Copa del Rey a Ligu majstrov UEFA. V roku 2010 prestúpil do New York Red Bulls, ktorý hrá v americkej Major League Soccer (MLS). V roku 2012 hosťoval na dva mesiace v Arsenale predtým, ako v roku 2014 ukončil kariéru.
S Francúzskou reprezentáciou získal tituly na Majstrovstvách sveta 1998, Euro 2000 a Pohári konfederácií FIFA 2003. Päťkrát sa stal francúzskym hráčom roka. Bol taktiež nominovaný do tímu turnaja Euro 2000, získal Zlatú loptu a Zlatú kopačku na Pohári konfederácií FIFA 2003 a do All-Star tímu Majstrovstiev sveta 2006. Po Majstrovstvách sveta 2010 ukončil reprezentačnú kariéru so štatistikou 123 zápasov a 51 gólov.
Po ukončení kariéry pokračuje vo futbale ako tréner. Vo februári 2015 sa stal trénerom mládežnického klubu Arsenalu. V roku 2016 sa stal asistentom trénera Belgicka predtým, ako sa stal hlavným trénerom jeho bývalého klubu Monaka v roku 2018. V januári 2019 bol prepustený, a o menej ako rok sa vrátil do MLS ako tréner Montrealu Impact.
Reprezentácia
Henry debutoval za reprezentáciu v novembri 1997 v zápase proti Južnej Afrike.
Henry bol najlepším strelcom reprezentácie Francúzska na Majstrovstvách sveta v roku 1998, kde francúzi získali zlato. Bol členom tímu na Euro 2000, kde taktiež zvíťazili. V súčasnosti je so 44 gólmi na čele historickej tabuľky strelcov.
Rodina planétok
Rodina planétok je skupina asteroidov, ktoré majú rovnaké elementy obežnej dráhy ako sú veľká polos, excentricita a inklinácia dráhy. Predpokladá sa, že členovia jednej rodiny sú pozostatkami po zrážke dvoch alebo viacerých asteroidov. Najväčšie rodiny obsahujú niekoľko stoviek známych asteroidov a množstvo zatiaľ nezanalyzovaných alebo neobjavených menších objektov. Menšie rodiny môžu mať len okolo 10 známych členov. V súčasnosti existuje 20 až 30 známych rodín a niekoľko desiatok zatiaľ nepotvrdených. Väčšina z nich sa nachádza v pásme planétok.
Zagórz
Zagórz je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat sanocki v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 983 obyvateľov (30.6.2007).
Organizmus
Organizmus môže byť:
Chránená krajinná oblasť Český ráj
Chránená krajinná oblasť Český ráj je najstaršou chránenou krajinnou oblasťou v Česku. Vyhlásená bola v roku 1955 a v roku 2002 došlo vládnym nariadením k jej rozšíreniu o oblasť Maloskalska a Prachovských skál. Zaberá územie o rozlohe cca 181,5 km². Pri príležitosti 50 výročia vyhlásenia bol Českému raju pridelený status Globálny geopark UNESCO. CHKO sa rozkladá na území troch krajov a štyroch okresov - Královohradecký kraj (okres Jičín), Liberecký kraj (okresy Semily a Jablonec nad Nisou) a Stredočeský kraj (okres Mladá Boleslav).
Správa CHKO Český ráj sídli v Turnove.
Vymedzenie CHKO
thumb|left|230px thumb|250px|Hrad [[Trosky, letecká snímka]] Chránená krajinná oblasť Český ráj leží vo vnútri v širšom zmysle, oblasti turistického regiónu Český ráj a je rozdelená do troch samostatných častí. Najväčšia z nich je približne medzi Mnichovým Hradišťom, Turnovom a Sobotkou (zahŕňa oblasť Mužského a Příhrazských skál, Hruboskalsko a okolie Trosiek). Druhá časť leží medzi Turnovom, Malou Skálou a Kozákovom (oblasť Maloskalska, Suchých skál a vrchu Kozákova). Tretia časť je najmenšia a je približne medzi Jičínom a Mladějovom (sem spadá oblasť Prachovských skál).
Geológia
Väčšinu podložia chráneného územia tvoria tzv. kvádrové pieskovce, ktoré tu boli uložené v období kriedy. V období terciéru bola v oblasti aktívna sopečná činnosť, vzniklo tu mnoho podpovrchových telies. Okolité kriedové sedimenty boli časom rozrušené a odnesené riekami, pretože sú menej odolné než tvrdé magmatické horniny. Týmto spôsobom vznikol aj najznámejší kopec a dominanta Českého raja - Trosky. Hora Kozákov je známym náleziskom drahých kameňov (najmä odrôd kremeňa). Na území CHKO sú evidované stovky jaskýň a skalných dutín, najvýznamnejšie sa nachádzajú v prírodnej rezervácii Klokočské skály. Dve jaskyne v území sú uzavreté pre verejnosť z dôvodu ochrany podkovára krpatého (Sklepy pod Troskami a Krtola). Z rovnakého dôvodu je uzavretá tesaná pieskovcová štôlňa na úpätí Kozákova.
Maloplošné chránené územia
thumb|vpravo|250px|Rybník Obora v PR [[Údolí Plakánek]]
V správe CHKO sú aj dve územia, ktoré ležia mimo chránenú oblasť:
NGC 3502
NGC 3502 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Vyšná Sitnica
Vyšná Sitnica je obec na Slovensku v okrese Humenné.
Obyvatelia obce sa aktívne zúčastnili protifašistického odboja. V jej okolí pôsobila partizánska jednotka Čapajev. Občania zásobovali partizánov potravinami, šatstvom, poskytovali im ubytovanie a robili im spojky. Dňa 24. novembra 1944 fašisti dedinu prepadli a vypálili. Celkom zhorelo 80 domov i s hospodárskymi budovami a čiastočne tri domy. Piatich občanov odvliekli na nútené práce.
Zoznam planétok 77501 – 77750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Slavec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Slavec  v okrese Rožňava.
Ludwig Gumplowicz
Ludwig Gumplowicz (* 8. marec 1838, Krakov, Poľsko – 19. august 1909, Graz, Rakúsko) bol poľský sociológ a právnik židovského pôvodu, predstaviteľ sociologickej právnej školy, stúpenec organizcizmu a sociálneho darvinizmu.
Majstrovstvá NORCECA vo volejbale žien 2015
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na olympijskú NORCECA kvalifikáciu. Kvalifikovali sa na ňu 4 najlepšie družstvá.
Ludwig Gumplowicz
Zaoberal sa aj teóriou štátu.
Majstrovstvá NORCECA vo volejbale žien 2015
Nasadenie do výkonnostných košov
Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne postavenie vo svetovom rebríčku FIVB k 7. septembru 2015.
Vyšné Ladičkovce
Vyšné Ladičkovce je obec na Slovensku v okrese Humenné.
Jaroslav Goll
Jaroslav Goll (* 14. júl 1846, Chlumec nad Cidlinou – † 8. jún 1929, Praha) bol český historik, profesor pražskej univerzity, od jej rozdelenia 1882 pôsobil na českej filozofickej fakulte, kde vybudoval slávny historický seminár a stal sa aj zakladateľom českej pozitivistickej historickej školy.
Veľký význam malo jeho výchovné pôsobenie. Jeho žiakmi boli Pekař, J. Šusta, Max Dvořák a iní.
S jazykovedcom Janom Gebauerom a T. G. Masarykom prispel k vedeckému odmietnutiu pravosti Rukopisov (Královodvorského a Kutnohorského rukopisu).
1895 s historikom Antonínom Rezkom založil Český časopis historický.
NGC 3503
NGC 3503 je emisná hmlovina s otvorenou hviezdokopou v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. apríla 1834.
Lanarce
Lanarce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Lanarce má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Shawn Quinnová
Shawn Quinnová (rodená Womacková) je americká bridžistka.
V roku 2000 bola na 1. mieste svetového rebríčka bridžistiek.
Európska hokejová liga
Európska hokejová liga (EHL) bol hokejový turnaj organizovaný medzinárodnou hokejovou federáciou a mediálnym partnerom CWL Telesport medzi rokmi 1996 a 2000.
Shawn Quinnová
Narodila sa v meste Phoenix v Arizone. Študovala na Kalifornskej univerzite a na Irvin and Western State University School of Law. Obaja rodičia boli Doživotní majstri bridžu. Shawn začala hrať bridž so svojou mamou v roku 1981. Doživotnou majsterkou sa stala v roku 1987. V roku 1989 sa stretla s Joe Quinnom, vzali sa v roku 1994. S Mildred Breedovou trikrát vyhrala Majstrovstvá Severnej Ameriky a v roku 2000 ženskú bridžovú olympiádu.
Európska hokejová liga
V roku 2000 sa mediálny partner CWL Telesport rozhodol po dohode s IIHF pozastaviť chod Európskej hokejovej ligy s tým. CWL Telesport nebolo spokojné s kvalitou súťaže, pozornosťou médii a divákov. CWL Telesport chcelo pokračovať v tradícii znova po roku, ale nakoniec o obnoveniu ligy nikdy nedošlo.
Formát
Formát súťaže sa každoročne menil a aj to bol jeden z dôvodov, prečo sa liga zrušila.
Guna
Guna (sans.) je základná zložka pralátky, kvalita kozmickej energie. Rozlišujú sa tri guny: tamas, radžas a sattva. Ich kombináciou vzniká mnohotvárna (druhotná) príroda.
Shawn Quinnová
V súčasnosti s manželom žijú v Krakove, kde Joe Quinn pracuje na univerzite. V roku 2007 sa obaja zúčastnili Otvorených majstrovstiev Slovenska, kde skončili na 3. mieste.
Lynkos (mytológia)
Lynkos (starogr. Λύγκος – Lynkos, ) je v gréckej mytológii skýtsky kráľ, premenený bohyňou Demeter na rysa.
Eleuzínsky kráľ Keleos so svojou manželkou Metaneirou poskytli prístrešie a pohostinnosť bohyni Demeter, ktorá v podobe obyčajnej ženy blúdila svetom a hľadala svoju dcéru Persefonu unesenú bohom podsvetia Hádom.
Demeter, bohyňa plodnosti zeme a úrody, preto z vďačnosti darovala staršiemu Triptolemovi zrná pšenice, naučila ho pestovať obilie a mnohé pre poľnohospodárov dôležité veci a prikázala mu, aby sa stal učiteľom poľnohospodárstva všetkým národom. Mladšiemu Démofoóntovi chcela darovať nesmrteľnosť, ale keď ju pri tajnom obrade mazania ambróziou a kalenia ohňom pristihla jeho matka, hrozne vykríkla a bohyňa sa zľakla, Démofoón jej spadol do ohňa a zhorel. Bohyňa mu tak nedarovala večný život, ale aspoň večnú slávu.
Triptolemos sa na svojich cestách za vzdelávaním roľníkov dostal so svojím čarovným vozom ťahaným okrídlenými drakmi až do ďalekej Skýtie, až na severnom pobreží Čierneho mora. Odovzdal svoje skúsenosti tamojšiemu kráľovi Lynkovi. Lenže tomu nestačili len nové znalosti, chcel mať aj Triptolemovu slávu a byť známy ako prvý učiteľ poľnohospodárstva.
V okamihu, keď sa v noci vkradol do jeho spálne s úmyslom Triptolema zabiť, bohyňa Demeter ho premenila na rysa a poliam sa musí navždy vyhýbať.
Organizmus (filozofia)
Pojem (biologického) organizmu sa profiluje v kritike mechanistických teórií 17. storočia a 18. stor., ktoré opisovali živé telesá podľa modelu fungovania stroja. Proti tomu vystúpil vitalizmus.
V prípade človeka je z pohľadu informatiky organizmus jeho riadená časť; organizmus tu je teda sústava riadená psychikou.
Africká platňa
thumb|upright=1.5|
Na západnej strane je ohraničená Stredoatlantickým chrbátom, ktorý ju oddeľuje od severamerickej a juhoamerickej platne. Na severe ju od veľkej euázijskej platne a dvoch menších (egéjskej a anatólskej platne) oddeľuje sústava menších hlbokomorských priekop v Stredozemnom mori. Z východnej a juhovýchodnej strany je od arabskej a somálskej platne oddelená Východoafrickým riftovým systémom. Južný okraj hraničí s antarktickou platňou.
Až na severný okraj sú hranice africkej platne tvorené aktívnymi okrajmi tektonických platní, čo má za následok vznik rozsiahlych riftových systémov. Dôležitá je Afarská depresia vo východnej Afrike, miesto stretu troch platní a pravdepodobného výsytu horúcej škvrny.
Severná, konvergentná hranica má za následok vyvrásnenie mladých európskych pohorí (Alpy, Karpaty) - alpínske vrásnenie. Stredozemné more predstavuje posledné zvyšky druhohorného a treťohorného mora Tethys, pomalý posun eurázijskej a anatólskej platne južným a africkej platne severným smerom ho postupne uzatvára.
Ferdinand Gonseth
Ferdinand Gonseth (* 22. september 1890, Sonvilier, Švajčiarsko – † 17. december 1975, Lausanne ) bol švajčiarsky matematik a filozof, predstaviteľ neoracionalizmu.