cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skríning (medicína)
Jeho význam je okrem včasnej diagnostiky potenciálne smrteľných chorôb i ekonomický - včasný záchyt a liečba je podstatne menej nákladná. Kvalitný skríning sa považuje za meradlo vyspelosti zdravotníctva krajiny.
Skríning
Skríning (staršie screening) môže byť:
Vhľad
Vhľad je náhle pochopenie vzťahových súvislostí medzi prvkami prítomnými v danej situácii.
Coutances (obec)
Coutances je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gilbert Ryle
Gilbert Ryle (* 19. august 1900, Brighton, Spojené kráľovstvo – † 6. október 1976, Oxford) bol anglický filozof, predstaviteľ analytickej filozofie.
V roku 1919 začal študovať filozofiu, klasickú filológiu a grécke a rímske dejiny na Queen's College v Oxforde. Prednášať začal na Christ College v Oxforde už v roku 1924 a postupne sa začal orientovať na logickú problematiku a otázky teórie významu, hoci Oxford na rozdiel od Cambridge bol v tomto období ešte izolovaný od diania v európskej kontinentálnej filozofii.
Počas vojny pracoval v spravodajskej službe.
V povojnovom období sa stal najvplyvnejšou postavou filozofie prirodzeného jazyka v Oxforde.
Ronald J. Grabe
Mladosť a výcvik
V roku 1962 absolvoval strednú školu Stuyvesant High School v rodnom New Yorku, roky 1962 až 1966 strávil na vojenskej leteckej akadémii USAF, potom rok na Technische Hochschulle v nemeckom Darmstadte, v rokoch 1974 až 1975 absolvoval školu testovacích pilotov na Edwardsovej leteckej základni.
We Are Young
Videoklip k skladbe bol režírovaný Markom Klasfeldom v David Sukonick Concert Hall v Los Angeles. Skladba vyhrala cenu Grammy za pieseň roka počas Grammy Awards 2013, kde bola takisto nominovaná v kategóriách Nahrávka roka a najlepší popový výkon dua alebo skupiny.
Kompozícia
Skladba „We Are Young“ je power balada, ktorá kombinuje žánre indie pop, alternatívny rock a power pop. Skladba je zložená v tónine F-dur, a drží sa tempa 116 úderov za minútu, pričom počas refrénu sa znižuje na 92 úderov za minútu. Skladba má od prvého refrénu pomalý hip-hopový groove a je vo svojej celistvosti v bežnom takte.
Ronald J. Grabe
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal štyrikrát a strávil vo vesmíre 26 dní, 3 hodiny a 38 minút. Bol 184 človekom vo vesmíre.
Sancho III. (Navarra)
Sancho III Garcés. (ok. 990/992 – 18. október 1035) nazývaný tiež „el Mayor“ alebo „el Grande“ (Veľký), bol kráľom Pamplóny od roku 1004 až do svojej smrti. Vďaka manželstvu s Muniou Mayor Kastílskou vládol tiež v Kastílsku, Álave a Monzóne (1028 – 1035), ku ktorému pridal grófstvo Cea (1030 – 1035) a tiež územie Sobrarbe a Ribagorza od roku 1015 a 1018. Jeho zásahy do srdca kráľovstva León v rokoch 1034 až 1035 sú predmetom protichodných výkladov, od bleskovej vojny až po viac-menej dobrovoľnú spoluprácu s Bermudom III. (keďže dokumenty nehovoria o bojoch medzi Leončanmi a Navarrčanmi).
V jednom spise označovaný abadom Olivom ako Rex Ibericus a v ďalšom spise francúzskeho mnícha Rodolfa Glabera Sancio rege Navarriae Hispaniarum. Germán de Iruña vo svojom diele z roku 1935 zastáva názor, že v roku 1034 po tom ako bolo dobyté kráľovstvo León, sa nechal vyhlásiť za Imperator totius Hispaniae, na základe mince s nápisom „Imperator“. Táto minca bola razená v Nájera a pripisoval ju tomuto vládcovi. Avšak v dnešní historici si myslia že táto minca bola vyrazená neskôr, až po Sanchovej smrti a tak pre vyhlásenia že sa nazýval Imperátorom neexistujú žiadne dôkazy.
Vláda
Jeho rodičmi boli García Sánchez II. „el Temblón“ (Osika, alebo trasúci sa) a jeho kráľovná Jimena Fernández, dcéra Fernanda Bermúdeza, grófa de Cea a grófky Elvíry Díaz zo Saldaña. Na trón nastúpil niekedy v rokoch 1000 až 1004. Zdedil kráľovstvo Pamplony spolu s grófstvom Aragónskym, avšak zo začiatku vládli za neho regenti zložený z rady biskupov, jeho matky a starej matky Urracy Fernández.
Svoju rezidenciu mal v Nájere. Je považovaný za prvého proeurópskeho kráľa, pretože sa snažil udržiavať diplomatické kontakty ďalej za Pyrenejami, s vojvodstvom Gaskonským a tiež sa snažil prijať nové politické, náboženské a intelektuálne tendencie.
Jeho vláda bola poznačená krízou Córdobského kalifátu. Táto kríza sa začala smrťou Almanzora a skončila sa vznikom kráľovstva Taifas. Sancho sa snažil zjednotiť kresťanské štáty buď pod svojou vládou alebo vazalskými spojeniami.
Vzťahy s Kastílskom
Vďaka manželstvu s Muniou Kastílskou sa začali dobré vzťahy s Kastílskom. Munia tiež známa ako Mayor bola dcérou kastílskeho grófa Sancha Garciu. Z tohto manželstva sa narodili Fernando (kastílsky gróf), Gonzalo (pán Sobrarbe a Ribagorzy) a dcéry Mayor a Jimena, kráľovná Leónu po tom čo sa vydala za Bermuda III.
V roku 1016 Fortún Ochoa de Cameros v Sanchovom mene a Nuño Álvarez de Bureba, ktorý bol vyslaný kastílskym grófom Sanchom Garcíom sa dohodli na hraniciach kráľovstva Navarrského a Kastílskeho grófstva v často Rioja-Soria, hranici ktorá začínala od Monte San Lorenzo a končila v Garray. Vďaka tejto dohode pripadlo navarrskému kráľovi San Millán de la Cagolla ktoré sa dlho pred tým sporili, pretože tam Kastílsko malo veľký vplyv ešte od dôb Fernána Gonzáleza, ako sa možno presvedčiť v San Millánskych dokumentoch.
Sancho III. podporoval manželstvo medzi Garcíom Sánchezom Kastílskym (synom Sancha Garcíu) a Sanchou z Leónu. Keď však García cestoval do Leónu na svoju svadbu bol zavraždený. Vďaka Sanchovemu manželstvu s Muniou (ktorá bola Garciovou sestrou), mu po Graciovej smrti pripadla tiež vláda nad Kastílskom a Álavou, aj keď ho žiadali aby sa novým grófom stal jeho druhorodený syn. Sancho sa nikdy nestal oficiálnym grófom Kastílskym ale napriek tomu tejto časti vládol.
Neuville-Day
Neuville-Day je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sancho III. (Navarra)
Vzťahy s Kastílskom
21. decembra 1034 Sancho znovuzriadil diecézu v Palencii pod vedením biskupa Ponceho.
Neuville-Day
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 167 obyvateľov (2009).
Sancho III. (Navarra)
Grófstvo de Ribagorza
Sancho využil vnútorne problémy Sobrarbe-Ribagorza a snažil sa presadiť svojej záujmy na základe svojho pôvodu od Dadildisa de Pallars a tiež pôvodu svojej manželky, ktorá bola vnučkou Avy de Ribagorza.
Neuville-Day
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Sancho III. (Navarra)
Gaskonsko
Počas jeho vlády kresťanské kráľovstvo Nájera-Pamplona dosiahlo najväčšiu rozlohu. Obsahovalo skoro tretinu peninsúlskeho severu, od Astorgy až po Ribagorzu. Po smrti Sancha Guillerma, Gaskónského grófa 4. októbra 1032 sa snažil posunúť svoje hranice aj na Gaskonsko v časti medzi Pyrenejami a Garonnou. Avšak to sa mu nepodarilo, pretože to dostal vojvoda Eudes.
Smrť
Miesto posledného odpočinku tohto kráľa je predmetom kontroverzie o ktoré sa bijú kláštor San Salvador de Oña a Panteón de los Reyes v San Isidore (León). V každom z týchto miest existuje hrobka, ktorá popisuje že v nej leží tento panovník. Avšak väčšina historikov sa prikláňa k názoru, že Sancho je pochovaný v kláštore Oña.
Pred svojou smrťou v roku 1035 spísal testament podľa navarrských zákonov, podľa ktorého Pamplónske kráľovstvo zdedí prvorodený syn, Garcia, ktorý mal vládnuť priamo v Pamplone a niektorým územiam v Aragónsku. Kastílske grófstvo, dedičstvo jeho manželky ale pripojené k Leónskemu kráľovstvu bolo rozdelené medzi legitímnych synov. Garciovi pripadla Álava a veľká časť Kastílskeho grófstva (La Bureba, Montes de Oca, Trasmiera, Encartaciones y Castilla Vieja), zatiaľ čo Fernando, ktorý bol už v roku 1029 menovaný za kastílskeho grófa dostal časť kastílskeho územia (burgalesa až po Douro). Gonzalo dostal územie Sobrarbe a Ribagorza a nelegitímny syn Ramiro dostal územie Aragónska a Navarry.
Manželstvá a potomkovia
Sancho sa oženil s Muniou Mayor z Kastílska okolo roku 1011 a mali spolu päť deti:
Sancho mal tiež jedného nelegitímneho syna so Sanchou de Aibar:
Virlet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jota-operátor
Jota-operátor je menotvorný operátor, ktorý tvorí jazykovej formy výrokovej funkcie meno, opis, určitého jednotlivého indivídua. Ako symbol sa používa grécke písmeno jota (ι), za ktorým nasleduje individuová premenná: ''ι,x (čítame: to x, ktoré), napr. (ι,x) x je autorom Fausta, čo čítame: ten, kto je autorom Fausta alebo jednoducho autor Fausta''.
Astronomická ulica
Astronomická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov.
Ohraničená je hlavnými komunikáciami Vrakunská cesta, Ružinovská cesta a ulicami Súhvezdná, Obežná a Družicová. Na ulici sa nachádza konečná zastávka tzv. ružinovskej električkovej radiály - Astronomická.
Dopravné spojenie
Pomenovaná je po vednom odbore, astronómii a vznikla v polovici 60-tych rokov minulého storočia, kedy sa na nej vybudoval murovaný trojpodlažný dom.
Via moderna
Via moderna bola nová škola v rámci scholastiky, ktorá oproti via antiqua tvorí náplň neskorej scholastiky. Hlavným predstaviteľom novej školy bol William Occam.
Doležal
Doležal je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Bratislave, Handlovej a Žiline.
Vibrácia
Môže ísť napríklad o rýchly periodicky opakovaný nízkoamplitúdový pohyb súčiastok, zariadenia, materiálov, ktorý vzniká neúmyselne (napr. chodom stroja) alebo úmyselne, vyvolaný zvláštnym zariadením – vibrátorom (napr. na zhutňovanie betónu).
Incidencia (medicína)
Príklad: Incidencia choroby X v hodnote 1:10 000 za rok znamená, že choroba X postihne priemerne jedného človeka z 10 000 za rok.
František Doležal
František Doležal môže byť:
Incidencia
Incidencia môže byť:
SAP Business Suite
SAP Business Suite (staršie mySAP Business Suite/Solutions) je zväzok 5 podnikových aplikácií firmy SAP AG:
SAP Business Suite predstavuje gigantický informačný systém. Je založený na báze špecializácie a integrácie, čo znamená, že každý komponent alebo produkt z radu produktov SAP zabezpečuje informačnú podporu pre určitú vybranú oblasť, ale súčasne aj prepojenie na iné systémy SAP, a to v prostredí WEB.
Každý podsystém systému SAP možno rozdeliť na:
Jonáš (biblická postava)
náhľad|[[Ikona proroka Jonáša (18. stor.), Kiži (Rusko)]] Jonáš (hebr. יונה, „holub“) bol prorok v Starom zákone, ktorého meno nesie biblická Kniha proroka Jonáša.
Podľa biblického príbehu, Jonáš, syn Amittaiho, neposlúchol Boha, ktorý ho poslal do Ninive, aby tam viedol ľudí k pokániu. Ale Jonáš utiekol do Joppy a tam nasadol na loď plaviacu sa do Taršíša. Loď s Jonášom na palube sa zrazu ocitla vo veľkej búrke a námorníci obvinili Jonáša, že je to kvôli nemu. Jonáš sa nakoniec priznal, že je Hebrej, ktorý sa bojí Pána, Boha nebies, ktorý učinil more i zem. Vtedy sa námorníci strašne preľakli a pýtali sa ho, čo také vážne urobil. Dozvedeli sa, že uteká pred Bohom, lebo nechcel splniť Boží rozkaz. Námorníci sa Jonáša pýtali, čo majú urobiť, aby sa more upokojilo, lebo búrka silnela čoraz viac. Jonáš im povedal, aby ho hodili do mora a more sa potom upokojí. Námorníci najprv nechceli, ale keď búrka neutíchala, vzali ho a hodili ho cez palubu do mora. Boh nastrojil veľkú rybu, ktorá zhltla Jonáša a Jonáš strávil v útrobách ryby tri dni a tri noci. Jonáš sa počas celej doby modlil k Bohu a činil pokánie z neposlušnosti, na čo sa Boh zmiloval nad Jonášom a prikázal rybe, aby ho vyvrátila.
Potom Boh znova poslal Jonáša do Ninive, aby kázal pokánie a tentoraz Jonáš išiel a volal k obyvateľom mesta a varoval ich: "Ešte štyridsať dní a mesto bude zničené..." Táto zvesť sa dostala až do uší kráľa Ninive, na čo kráľ prikázal všetkým činiť pokánie a postiť sa. A Boh videl ich skutky a zľutoval sa nad obyvateľmi mesta a mesto nezničil. V tej dobe malo mesto Ninive viac ako stodvadsaťtisíc obyvateľov.
Jeho pobyt vo vnútri veľryby, trvajúci 3 dni, bol predobrazom Kristovho pobytu v hrobe.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 22. septembra.
Jiří Doležal
Jiří Doležal môže byť:
Harold Elliot Varmus
Harold Elliot Varmus (* 18. december 1939, Oceanside, New York, USA) je americký biológ, držiteľ Nobelovej ceny. Spoločne s Johnom Michaelom Bishopom získali Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu v roku 1989 za objav bunkového pôvodu retrovírusových onkogénov.
Od januára 2000 bol prezidentom Memorial Sloan-Kettering Cancer Center v New Yorku. V rokoch 1993 až 2000 bol riaditeľom Národného inštitútu zdravia (NIH, USA). Pred rokom 1993 bol členom fakulty na Kalifornskej univerzite v San Franciscu. Je spoluzakladateľom a predsedom dozornej rady „Verejnej vedeckej knižnice“ (Public Library of Science, USA). Titul B.A. získal na Amherst College, titul M.A. na Harvardovej univerzite a titul M.D. na Columbia University.
Anatolij Semionovič Levčenko
Anatolij Semionovič Levčenko (* 21. máj 1941, Krasnokutsk – † 6. august 1988, Moskva) bol sovietsky skúšobný letec a kozmonaut, v rokoch 1977-1988 člen skupiny letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova pripravujúcich sa ku kozmickým letom v úlohe pilotov raketoplánu Buran. Levčenkova príprava na lety s Buranom vyvrcholila v decembri 1987 týždenným kozmickým letom na vesmírnu stanicu Mir. O osem mesiacov neskôr zomrel.
Petr Pavel
Arm. gen. v. v. Ing. Petr Pavel, M.A. (* 1. november 1961, Planá) je v poradí 4. prezident Českej republiky, vojak a generál Armády Českej republiky vo výslužbe. Pred zvolením do úradu prezidenta pôsobil medzi rokmi 2015 až 2018 ako predseda vojenského výboru Organizácie Severoatlantickej zmluvy (ako prvý predseda z krajín bývalej Varšavskej zmluvy) a medzi rokmi 2012 až 2015 ako náčelník Generálneho štábu Armády Českej republikynajvyšší vojenský predstaviteľ Armády Českej republiky.
Anatolij Semionovič Levčenko
Život
Anatolij Levčenko pochádzal z mesta Krasnokutsk, ležiaceho v Charkovskej oblasti. Mal ukrajinský pôvod. Roku 1959 bol prijatý do Kremenčugskej vojenskej vysokej leteckej školy, tá bola toho roku zrušená a Levčenko prevedený do Černigovskej vojenskej vysokej leteckej školy, štúdium dokončil roku 1964. Nasledujúcich šesť rokov slúžil vo vojenskom letectve, najprv pri Lipecku, neskôr v Turkestánskom vojenskom okruhu.
Petr Pavel
Vzdelanie
Po absolvovaní Vojenského gymnázia Jána Žižku z Trocnova v Opave pokračoval v štúdiu na Vysokej vojenskej škole pozemného vojska vo Vyškove, ktorú ukončil v roku 1983. Následne sa v rokoch 1988 až 1991 vzdelával na Vojenskej akadémii Antonína Zápotockého v Brne a potom aj na študijných pobytoch na štábnej škole v Camberley, na Kráľovskej akadémii obranných štúdií a na King’s College London, kde vyštudoval medzinárodné vzťahy.
Anatolij Semionovič Levčenko
Život
Roku 1971 dokončil školu skúšobných letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova (LII), potom zostal v inštitúte ako skúšobné letec.
Petr Pavel
Vojenská kariéra
Po absolutóriu začínal u výsadkového vojska. V roku 1985 vstúpil do Komunistickej strany Československa, ktorej členom zostal až do decembra 1989. V 90. rokoch pracoval v armádnej spravodajskej službe Vojenskom spravodajstve. V januári 1993 sa vyznamenal v mierových misiách UNPROFORu. Jeho jednotka bola vyslaná, aby zachránila odrezaných francúzskych vojakov, ktorí boli vo vojnovej zóne medzi Srbmi a Chorvátmi. Vďaka tejto akcii si Petr Pavel získal rešpekt a uznanie aj vo Francúzsku. V rokoch 2002 – 2007 bol postupne veliteľom špecializovaných síl, zástupcom veliteľa spoločných síl a zástupcom riaditeľa sekcie ministerstva obrany.
Anatolij Semionovič Levčenko
Život
Roku 1977 v LII vznikla "skupina špeciálnej prípravy" do ktorej bolo od 12. júla zaradených šesť letcov inštitútu. Mali prejsť výcvikom kozmonautov a pilotovať vtedy vyvíjaný raketoplán Buran. Od apríla 1979 do decembra 1980 letci v sérii stáží vo Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo hviezdnom mestečku absolvovali všeobecný výcvik kozmonautov. K 10. augustu 1981 bola skupina premenovaná na "oddiel skúšobných kozmonautov" LII a 12. februára 1982 Levčenko po zložení skúšok získal kvalifikáciu "skúšobný kozmonaut".
Budúci piloti Buranu mali mať skúsenosti z kozmických letov, v septembri 1982 - máji 1983 sa preto na let na stanici Saľut 7 pripravoval Igor Volk (letel v júli 1984), s Levčenkom v úlohe náhradníka.
Od roku 1983 sa podieľal na vývoji systému riadenia Buran, ktorý testoval pri letoch upravených TU-154 a MiG-25. Roku 1984 LII zostavil posádky pre prvý let Buranom, Levčenko bol menovaný veliteľom záložnej posádky (s druhým pilotom Alexandrom Šukinom). Paralelne po dohode LII s NPO Energija bol veliteľom posádky Buranu Levčenko-Strekalov. Pri letových skúškach analógu Buranu BTS-02 v rokoch 1986-1987 bol pri štyroch rokoch veliteľom posádky. Po reorganizácii v LII roku 1987 bol vymenovaný za zástupcu náčelníka sektorového komplexu prípravy skúšobných kozmonautov (OKPKI) ministerstva leteckého priemyslu.
Petr Pavel
Vojenská kariéra
Trojročné funkčné obdobie generála Pavla v NATO začalo 26. júna 2015. Počas svojho pôsobenia vo vedení vojenského výboru sa zaoberal vykonávaním rozhodnutí prijatých na summite NATO vo Walese v roku 2014, kde zastupoval Česko spoločne s prezidentom Milošom Zemanom a ministrom obrany Martinom Stropnickým. Venoval sa zvyšovaniu ochrany vzdušného priestoru aliancie, posilneniu aliančnej pozície v oblasti odstrašovania, úprave veliteľskej štruktúry NATO a podpore operácií Rozhodná podpora v Afganistane a KFOR v Kosove. Zapracoval na obnovení dialógu s Ruskom, narušeného po anexii Krymu.
Anatolij Semionovič Levčenko
Život
Od marca 1987 sa v CPK pripravoval ku kozmickému letu. Do vesmíru odštartoval z Bajkonuru 21. decembra 1987 na palube Sojuzu TM-4. Cieľom Levčenkovho letu bolo overenie jeho pilotných zručností počas a bezprostredne po kozmickom lete. Pri pristátí sa silno udrel do hlavy, v priebehu niekoľkých mesiacov sa u neho rozvinula rakovina mozgu a 6. augusta 1988 zomrel.
Petr Pavel
Vojenská kariéra
V roku 2016 vyjadril názor, že Rusko je nebezpečnejšie ako Islamský štát a hrozba terorizmu a utečencov bola v Česku preceňovaná. V súvislosti s tureckou inváziou v Sýrii, ktorá sa začala v januári 2018 a bola namierená proti sýrskym Kurdom, Tureckom označovaným za teroristami, vyhlásil, že „všetky krajiny majú právo na sebaobranu, ale je dôležité, aby sa to vykonávalo primerane,“ a že NATO bolo Tureckom (svojím členským štátom) o vojenskej operácii informované. Poukázal pritom na nutnosť nevnímať Kurdov ako homogénnu skupinu a upozornil, že časť z nich efektívne bojuje proti extrémistom.
Anatolij Semionovič Levčenko
Život
Anatolij Levčenko bol ženatý, manželka tiež pracovala v LII, mali jedného syna.
Petr Pavel
Vojenské hodnosti
náhľad|Predseda amerického Zboru náčelníkov Joseph F. Dunford vyznamenáva Petra Pavla, rok 2018
Vyznamenania
náhľad|Petr Pavel s vtedajším belgickým premiérom [[Charles Michel|Charlesom Michelom na Konferencii o medzinárodnej bezpečnosti v Halifaxe, november 2015]]
Politická kariéra
O možnej kandidatúre Petra Pavla na funkciu prezidenta Českej republiky sa špekulovalo dlhodobo, v prieskumoch verejnej mienky sa v tejto súvislosti jeho meno prvýkrát objavilo už v roku 2015, teda v súvislosti s prezidentskou voľbou v roku 2018, v ktorej však nakoniec kandidátom nebol. Až 29. júna 2022 potvrdil, že sa bude uchádzať o kandidatúru v prezidentskej voľbe v roku 2023. Uviedol tiež, že začal so zberom podpisov občanov. Kampaň financoval z darov podporovateľov. Podľa prieskumu z augusta 2022 mal Pavel šancu v prvom kole prezidentských volieb získať 22 % hlasov a postúpiť do druhého kola, v ktorom by porazil pomerom hlasov 58 %: 42 % bývalého premiéra Andreja Babiša. vľavo|náhľad|Peter Pavel počas zhromaždenia na podporu Ukrajiny v Brne, marec 2022 Svoju kandidatúru na prezidenta oficiálne oznámil dňa 6. septembra 2022, kedy predstavil svoje volebné heslo „Vraťme Česku řád a klid“ a víziu stať sa nezávislým prezidentom. Podporu mu vyslovila, spoločne s ďalšími dvoma kandidátmi, koalícia SPOLU; členovia Českej pirátskej strany v ankete týkajúcej sa voľby prezidenta najčastejšie hlasovali za Petra Pavla a ďalších dvoch kandidátov.
Euéres (syn Pterelaa)
Euéres alebo Euérés (Euéres/iný prepis Euérés) je v gréckej mytológii syn Pterelaa, kráľa ostrova Tafos.
Kalvária
Kalvária môže byť:
Petr Pavel
Politická kariéra
So ziskom 1 975 056 hlasov (35,40 %) vyhral 1. kolo prezidentských volieb s náskokom približne 0,4 percentuálneho bodu (22 843 voličských hlasov) pred kandidátom hnutia ANO 2011 Andrejom Babišom. Obaja tak postúpili do 2. kola, v ktorom zvíťazil Pavel s 3 358 926 hlasov (58,32 %) a stal sa tak zvoleným prezidentom Českej republiky. Porazený kandidát Babiš získal 2 400 271 hlasov (41,67 %). náhľad|Petr Pavel s vicepremiérom a ministrom pre regionálny rozvoj a digitalizáciu [[Ivan Bartoš|Ivanom Bartošom (Piráti) na prvom povolebnom stretnutí]] Ihneď po zvolení začal Petr Pavel aktívne pracovať, usporiadal rad rokovaní s českými politikmi, telefonoval so zahraničnými štátnikmi, napríklad s ukrajinským prezidentom Volodymyrom Zelenským či s prezidentkou Taiwanu Cchaj Jing-wen. Odcestoval aj na návštevu krajov, kde vo voľbách nezvíťazil a zúčastnil sa Mníchovskej bezpečnostnej konferencie.
Inaugurácia Petra Pavla za prezidenta Českej republiky sa konala 9. marca 2023 na Pražskom hrade, kedy sa stal v poradí 4. prezidentom Českej republiky.
Euéres (syn Pterelaa)
Euéres a jeho bratia Chromios, Tyrannos, Antiochos, Chersidamas a Méstor pochádzali z ostrova Tafos. Keďže ich starý otec Méstor bol brat mykénskeho kráľa Élektryóna, domnievali sa, že si môžu nárokovať podiel na mykénskom kráľovstve. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ich nárok nepovažoval za oprávnený a dal im to rázne najavo.
Bratov premohol hnev a dohodli sa, že mu ukradnú aspoň dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania ale dobytok nakoniec predsa len odviedli a predali ho élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Vasilij Vasiljevič Kandinskij alebo Wassily Kandinsky (* 16. december 1866, Moskva, Ruská ríša – † 13. december 1944, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) bol ruský maliar, grafik a teoretik umenia, ktorý neskôr žil a pracoval v Nemecku a vo Francúzsku. Spolu s Františkom Kupkom, Kazimirom Malevičom, Mikolajusom Čiurlionisom a Pietom Mondrianom patrí k priekopníkom abstraktného maliarstva.
Životopis
Narodil sa v zámožnej rodine obchodníka s čajom, ktorá sa v roku 1871 odsťahovala z Moskvy do Odesy. Rodičia sa rozviedli a o Vasilija sa starala teta. Po maturite na gymnáziu v Odese študoval v rokoch 18861892 právo, národohospodárstvo a etnológiu na univerzite v Moskve. Roku 1889 podnikol v rámci výskumného programu Spoločnosti pre prírodné vedy výpravu do Vologdskej oblasti, kde študoval právny systém syrjanských kmeňov, ich náboženstvo a kultúru. Neobyčajne ho zaujali geometrické a abstraktné maľby na ich bubnoch, čo sa zreteľne prejavilo na jeho obrazoch. Ešte počas štúdií sa oženil: v roku 1892 si vzal svoju sesternicu Annu Šemjakinovú. Žil s ňou ale len do roku 1902, kedy poznal maliarku Gabriele Münterovú. Manželstvo s Šemjakinovou bolo rozvedené až roku 1911. Po tom, čo obhájil dizertáciu na tému „O zákonnosti robotníckej mzdy“, začal od roku 1893 učiť ako asistent právo na moskovskej univerzite.
Pre jeho rozhodnutie ukončiť akademickú dráhu a úplne sa venovať maliarstvu boli určujúce dva zážitky: Wagnerova opera Lohengrin a moskovská výstava francúzskych impresionistov, kde ho uchvátil Monetov obraz Kôpky sena. V roku 1896 odišiel do Mníchova, ktorý bol v tej dobe po Paríži druhým umeleckým centrom v Európe. Začal študovať na súkromnej škole maliara Antona Ažbeho, kde spoznal krajanov Alexeja Javlenského a Marianne Werefkinovú. V roku 1900 bol na druhý pokus prijatý na miestnu akadémiu do triedy renomovaného maliara Franza von Stucka. Po roku ale školu opustil a založil s priateľmi skupinu Phalanx, zameranú proti akademickému spôsobu maľby. Do roku 1904, kedy bola rozpustená, usporiadala celkom 12 výstav, na ktorých boli mníchovskému publiku predstavení aj iní ako nemeckí umelci, napr. Claude Monet. V rámci skupiny otvoril Kandinskij vlastnú maliarsku školu, kde spoznal svoju neskoršiu dlhoročnú družku Gabriele Münterovú.
Roky 19051907 boli v znamení ciest. Spolu s Münterovou navštívili Holandsko, Rusko, Francúzsko, Švajčiarsko, Tunisko a Taliansko. Do Nemecka, konkrétne do Berlína, sa vrátili v septembri 1907. V tej dobe mal už Kandinskij za sebou účasť na niekoľkých kolektívnych výstavách v Paríži. Roku 1908 pozvali Javlenský a Werefkinová Münterovú s Kandinským k spoločnému maliarskemu pobytu do mesta Murnau v južnom Bavorsku v pohorí Álp. Obom maliarom sa tu natoľko zapáčilo, že tu Münterová zakúpila dom (žila tu po rozchode s Kandinským) a pravidelne sem obaja jazdili. Zoznámil sa tiež s Rudolfom Steinerom, ktorý ho silne ovplyvnil.
Roku 1909 založil spoločne s Javlenským, Alfredom Kubínom a ďalšími 11 osobnosťami spolok Neuer Künstlerverein München (Nové umelecké združenie Mníchov). Druhá výstava združenia v septembri 1910 uchvátila Franza Marka natoľko, že začiatkom roka 1911 s Kandinským nadviazal osobný kontakt a stal sa členom spolku. Na začiatku roka 1911 Kandinskij z funkcie predsedu združenia odstúpil. Keď potom v decembri toho istého roku jury výstavy, ktorú Neuer Künstlerverein usporiadal, odmietla jeho obraz Kompozícia V, Kandinsky zo spolku vystúpil a vzápätí založil skupinu Der Blaue Reiter (Modrý jazdec), ktorej názov bol odvodený od jedného jeho obrazu. Existencia skupiny bola ukončená vypuknutím prvej svetovej vojny. Jej členom sa sprvu stal aj August Macke. Ku tvorbe väčšiny maliarov z okruhu skupiny vrátane Kandinského však mal vážne výhrady a spoločenstvo čoskoro opustil. Roku 1912 vydal Kandinsky veľmi vplyvnú knihu O duchovnosti v umení (Über das Geistige in der Kunst). Dokazoval v nej, že zdrojom umeleckej tvorby je vnútorný svet človeka a jej riadiacou silou je "vnútorná nutnosť". thumb|left|Fúga (1914) V tom istom roku vyšla ešte jedna publikácia, na ktorej vzniku a obsahu sa Kandinskij podieľal a ktorá mala zásadný význam pre dejiny umenia: Almanach Der Blaue Reiter. Autormi textov boli Kandinskij, Macke a Marc, autormi hudobných kompozícií boli Arnold Schönberg, Alban Berg a Anton Webern. Almanach obsahoval tiež reprodukcie súdobých maliarov spriaznených s názormi osobností združených okolo Der Blaue Reiter, napr. Roberta Delaunaya, Oskara Kokoschku či Hansa Arpa. Keď vypukla prvá svetová vojna, musel Kandinskij ako občan nepriateľského štátu Nemecko opustiť. Spolu s Münterovou utiekol začiatkom augusta 1914 do Švajčiarska a odtiaľ v novembri toho istého roku už sám odišiel do Ruska, zatiaľ čo Münterová do neutrálneho Švédska. V zime 1915/1916 sa obaja zišli v Štokholme, jednalo sa o ich posledné stretnutie. Kandinskij sa usadil v Moskve, kde sa začiatkom roka 1917 oženil s dcérou generála Ninou Andrejevskou. Narodil sa im syn, ktorý však v roku 1920 zomrel.
Podobne ako ďalší avantgardní umelci, dal sa aj Kandinskij do služieb nového boľševického režimu, hoci ho Ruská revolúcia pripravila o značný zdedený majetok. Hneď v roku 1918 sa stal členom Ľudového komisariátu pre výtvarné umenie, ktorý viedol Vladimir Tatlin, a začal vyučovať v Štátnych umeleckých dielňach. V rokoch 19191921 bol riaditeľom Múzea maliarskej kultúry v Moskve. V novembri 1919 bol menovaný riaditeľom Všeruskej nákupnej komisie pre múzeá výtvarného umenia. V roku 1920 spoluzakladal Štátne umelecko-technické dielne a Inštitút umeleckej kultúry. Pre neho vypracoval pedagogický program, ktorý však vo vtedajšom prostredí, úplne zahladený do programu konštruktivizmu, nebol prijatý. Od jesene 1920 sa prehlbovali jeho nezhody s vedúcimi predstaviteľmi sovietskej umeleckej scény, najmä s Alexandrom Rodčenkom, ktorý zodpovedal za reorganizáciu umeleckých škôl a múzeí. V dôsledku toho Kandinskij opustil Inštitút umeleckej kultúry aj umelecko-technické dielne. Napriek tomu bol ešte v roku 1921 pri založení Akadémie vied a umení a bol menovaný jej viceprezidentom. Vypracoval program pre jej fyzio-psychologické oddelenia, ani ten ale nebol prijatý. Na konci roka 1921 Kandinskij spolu s manželkou Rusko natrvalo opustil a odišiel do Berlína. Tu sa v marci 1922 zoznámil s architektom Walterom Gropiusom. Nemal zaistenú ďalšiu existenciu, preto rád prijal jeho pozvanie a stal sa učiteľom v Bauhause vo Weimare.
Kandinskij tu prednášal o teórii formy a viedol maliarsky ateliér. V Bauhause sa zblížil s Paulom Klee, ktorého poznal už z čias mníchovských štúdií u Stucka. V roku 1924 založil Kandinskij spolu s Lyonelom Feiningerom, Paulom Klee a A. Javlenským skupinu "Modrá štvorka" (Die Blauen Vier), odkazujúcu názvom na zoskupenie Der Blaue Reiter. Po presťahovaní Bauhausu pôsobil aj v Dessau a v Berlíne až do jeho definitívneho uzavretia v roku 1933.
Na začiatku 20. rokov nadviazal kontakty s Marcelom Duchampom. Výsledkom bola roku 1923 samostatná výstava v newyorskej galérii Société Anonyme. Galériu založili Duchamp spolu so svojou mecenáškou Katherine Dreier a Manom Rayom. V edičnej rade monografií vydávaných Bauhausom vyšla v roku 1926 Kandinského druhá zásadná teoretická kniha: Bod – línia – plocha (Punkt und Línia zu Fläche).
Kandinskij zomrel vo svojom bydlisku 13. decembra 1944.
Dielo
Kandinskij bol jedným z aktérov najväčšej revolúcie v maliarstve od dôb renesancie. Spočívala v opustení predmetného zobrazenia a prechodu k abstrakcii. Do tohto štádia ale dospel až v strednom veku. Jeho prvé dochované olejomaľby pochádzajú až zo začiatku 20. storočia. Tematicky často vychádzajú z ruského folklóru, s ktorým sa zoznámil počas študijnej cesty v roku 1889. Často maľoval tiež námety z rodnej Moskvy. Formou majú niektoré z nich (napr. Jazdci) blízko k Signacovu pointilizmu.
Farad
Farad (značka F) je jednotkou elektrickej kapacity podľa medzinárodnej sústavy SI. Bola pomenovaná podľa anglického fyzika a chemika Michaela Faradaya.
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Dielo
Pre Kandinského bol vždy dôležitý duchovný rozmer jeho tvorby. Na rozdiel od maliarov drážďanskej expresionistickej skupiny Die Brücke nešlo Kandinskému a Markovi, vodcovským duchom združenia Der Blaue Reiter, o revolučné spoločenské zmeny: Tvorili kvôli umeniu samotnému. Ich obrazy z doby existencie Der Blaue Reiter (pred vypuknutím vojny) sú často lyrické a nájdeme v nich romantickej prvky.
Farad
Elektrický kondenzátor má kapacitu 1 farad, ak sa nabije elektrickým prúdom jedného ampéru za 1 sekundu na elektrické napätie 1 voltu.
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Dielo
Kandinskij veril, že hudba a maliarstvo sú si blízke. Farby a formy v jeho poňatí vystupujú z hĺbky duše rovnako ako hudba. Preto tiež pre názvy svojich obrazov používal termíny z oblasti hudby: Improvizácia, Impresie, Kompozícia. Bol presvedčený, že podobne ako hudobné skladby majú aj obrazy svoj rytmus. Veľmi si cenil Skrjabina, ktorý naopak usiloval o vyjadrenie farieb prostredníctvom tónov. Kandinskij mal medzi súdobými skladateľmi veľa blízkych priateľov, najmä Arnolda Schönberga.
Farad
.
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Dielo
Približne od roku 1920 sa na Kandinského obrazoch začínajú objavovať geometrické prvky ako vyseknuté časti kruhov a pravouholníkov, bodky a zalomené línie, majúce funkciu významových znakov. Sovietski maliari Kandinského tvorbe vyčítali formalizmus a prílišné podriadenie subjektívnym pocitom. Duchovná zložka skutočne nikdy z jeho tvorby nevymizla; vyplývalo to z jeho psychického zakotvenia a záujmov: zaujímal sa o teozofiu, hudbu, fascinovali ho ale aj nové objavy vo fyzike. Práve v atomizácii obrazovej plochy možno vidieť jeden z dôsledkov jeho záujmu o fyziku a matematiku.
Farad
Jedna ampérsekunda zodpovedá jednému coulombu, preto platí tiež, že elektrický kondenzátor má kapacitu 1 farad, ak sa pri napätí 1 voltu nabije nábojom jedného coulombu. . Farad je relatívne veľká jednotka, a väčšina elektrických kondenzátorov v bežnej praxi majú kapacity medzi niekoľkými pF a μF. Až od roku 1990 sú na trhu lacné kondenzátory, ktoré majú elektrickú kapacitu 1 F a viac. Jednotku Farad je tiež možné popísať pomocou nasledovných vzorcov: .
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Dielo
V posledných desiatich rokoch života vo Francúzsku namaľoval Kandinskij takmer 150 olejomalieb a asi 200 akvarelov. Posledným z nich je olejomaľba na kartóne s názvom Zmiernenie elánu z leta 1944. V obrazoch z posledných piatich rokov maliar rýdze abstrakciu opúšťa. Rozmiestňuje na ne rôzne hravé bimorfné tvary odvodené zo sveta flóry a fauny. Priblížil sa tak dielam surrealistov a Joana Miró.
Farad
kde A=ampér, V=volt, C=coulomb, J=Joule, m=meter, N=newton, s=sekunda, W=watt, kg=kilogram, Ω=ohm, H=henry.
Vasilij Vasilievič Kandinskij
Dielo
Najviac Kandinského obrazov je umiestnených v mestskej galérii Lenbachhaus v Mníchove. Pri príležitosti svojich 80. narodenín venovala Kandinského dlhoročná priateľka Gabriele Münterová mestu Mníchov svoju zbierku obrazov. Obsahovala vyše 80 jeho diel do roku 1914 a mnoho obrazov ostatných príslušníkov hnutia Der Blaue Reiter. Kolekciu Kandinského diela vlastní aj Centre Georges Pompidou v Paríži, Guggenheimovo múzeum v New Yorku a Benátkach, Ermitáž a ďalšie prestížne galérie.
SAP (softvérový podnik)
right|thumb|Sídlo firmy vo [[Walldorf (Bádensko)|Walldorfe]] SAP AG (do roku 2004 obchodné meno znelo Systeme, Anwendungen und Produkte in der Datenverarbeitung AG a SAP AG bola len jeho skratka) je nemecká akciová spoločnosť so sídlom vo Walldorfe, jeden z najväčších výrobcov softvéru na svete. Hlavným predmetom podnikania je vývoj centrálneho softvéru pre podniky. Ako vedúca spoločnosť na trhu medzipodnikových softvérových riešení, SAP so svojimi riešeniami SAP™ Business Suite založenými na otvorenej integračnej a aplikačnej platforme SAP NetWeaver® redukuje zložitosť, celkové náklady na vlastníctvo a podporuje podnikové inovácie. Riešenia SAP Business Suite pomáhajú podnikom a organizáciám na celom svete zlepšovať vzťahy so zákazníkmi, rozširovať spoluprácu s partnermi a zefektívňovať dodávateľský reťazec a obchodné operácie. SAP NetWeaver umožňuje komplexnú integráciu informácií a organizačných procesov v heterogénnom prostredí. Je založený na otvorených štandardoch webových služieb.
SAP Business Suite poskytuje riešenia pre prakticky všetky organizačné procesy, od financií k portálom, od mobilného biznisu po najmodernejšiu technológiu. Ponúka tiež 25 odvetvových riešení. Každé odvetvové riešenie je navrhnuté špeciálne pre dané odvetvie, spolu so štandardnými nastaveniami.
Produkty
Spoločnosť SAP AG sa zameriava hlavne na Enterprise Resource Planning (ERP) riešenia. Hlavným produktom je SAP ERP ktorého aktuálna verzia je SAP ERP 6.0 a je súčasťou SAP Business Suite. Staršia verzia s názvom SAP R/3 čo symbolizuje "R" ako real time a "3" ako trojvrstvova architektúra ktorá sa skladá z: Databáza, aplikačný server a klient.
SAP ERP je jedným z piatich podnikových aplikácií. Ďalšie štyri sú:
Business
SAP je najväčšou business-software firmou na svete. Pôsobí v štyroch geografických oblastiach a to EMEA (Európa, Stredný východ, Afrika), Amerika (USA a Kanada), LAC (Latinská Amerika a Karibik) a APJ (Ázia a Tichomorie), čo predstavuje Japonsko, Kórea, Austrália a Nový Zéland, India, Čína, a krajiny juhovýchodnej Ázie. SAP AG ma zariadenia po celom svete ako aj výskum a vývoj v krajinách ako Nemecko, India, USA, Kanada, Francúzsko, Brazília, Turecko, Čína, Maďarsko, Izrael, Írsko a Bulharsko.
SAP sa primárne zameriava na šesť priemyselných odvetví:
Pre ďalšie odvetvia ponúka integrovanú produktovú sadu pre veľké, stredné a malé podniky.
Komunita
SAP Community Network (SCN) je komunita zákazníkov SAP, partnerov, zamestnancov v roliach ako sú: developeri, konzultanti, obchodní analytici, administrátori a podobne, ktorí získavajú a zdieľajú svoje znalosti. SAP Community Network (SCN) je vnímaná ako najlepšia firemná sociálna sieť na svete. Zastupuje ju viac ako 2,5 milióna členov z územia celého sveta.
Ladislav Baffy
Ladislav Baffy (* 8. október 1944 Rožňava – † 15. december 1992 Rožňava) bol slovenský speleológ a pedagóg.
Jeho otec Ľudovít Baffy, jeho matka Alžbeta rod. Prékopová
Životopis
V rokoch 1963 – 1968 študoval na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici aprobáciu prírodopis-telesná výchova. V rokoch 1968 – 1976 bol učiteľom na ZDŠ v Rožňave, 1976 – 1992 správca Gombaseckej jaskyne. Problematikou Slovenského krasu sa zaoberal už počas vysokoškolského štúdia v diplomovej práci, neskôr ako správca Gombaseckej jaskyne sa zúčastňoval na speleologickom prieskume niektorých jeho lokalít. So spolupracovníkmi sa venoval problematike postavenia sprístupnených jaskýň na Slovensku v rámci štátnej ochrany prírody, výsledkom tohto úsilia bolo obnovenie Správy slovenských jaskýň v Liptovskom Mikuláši od 1. júla 1990. Bol členom TJ v Rožňave a zakladateľ rožňavského maratónu, od roku 1978 členom oblastnej skupiny Slov. speleologickej spoločnosti v Rožňave.
Salomon Morel
Salomon Morel alebo Solomon Morel, alebo Šlomo Morel (* 15. november 1919, Garbów, Poľsko – † 14. február 2007, Tel Aviv, Izrael) bol od februára do novembra 1945 veliteľ poľského koncentračného tábora Zgoda v Świętochłowiciach v Sliezsku. Je zodpovedný za vraždy viac než 1 500 civilistov, internovaných v spomenutom koncentračnom tábore, ale aj za vraždy poľského civilného obyvateľstva.
V roku 1994, keď mu začalo hroziť trestné stíhanie, utiekol do Izraela. Izraelské orgány odmietli požiadavku poľských vyšetrovateľov o jeho vydanie do Poľska na trestné stíhanie kvôli podozreniu zo spáchania vojnových zločinov a zločinov proti ľudskosti.
Na jeho prípad upozornil novinár John Sack, sám židovského pôvodu, vo svojej knihe "Oko za oko". Bol za to obvinený z antisemitizmu, súčasne tým však vyvolal diskusiu o zločinoch Židov páchaných na Nemcoch v období druhej svetovej vojny a tesne po nej a o rozdielnom prístupe k ich trestaniu.
Medzi zverstvá páchané na Morelov rozkaz patrilo znásilňovanie žien, cvičenie strážnych psov k útoku na mužské genitálie, nútenie ku vzájomným bitkám, skákaniu na chrbtice, či lámaniu nosov.
Josef Doležal
Josef Doležal môže byť:
Couvains (Manche)
Couvains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gaboltov
Gaboltov je obec na Slovensku v okrese Bardejov. Každoročne sa tu uskutočňuje púť ku sv. bohorodičke Panne Márii (tzv. Gaboltovský odpust).
Polohopis
Obec Gaboltov leží v severovýchodnej časti Slovenska 15 km severozápadne od Bardejova v údolí potoka Kamenec pod vrchom Busov. Asi 3 km od obce prebieha slovensko-poľská štátna hranica.
Dejiny
Gaboltov bol osídlený od 11. – 12. storočia. Prvá písomná zmienka je z roku 1247 a je zaznamenaná v liste uhorského kráľa Bélu IV., ktorý bol adresovaný členom rádu cisterciátov v Bardejove. Hovorí sa v ňom o pôsobení rytierskeho rádu križiakov zvaných „strážcovia Božieho hrobu v Jeruzaleme“, ktorí sa podpisovali ako „cruciferi de Gaboltho“. Materský kláštor mali v poľskom Miechove a na Slovensko prišli na pozvanie uhorských panovníkov. Možno usudzovať, že ide o križiakov, ktorí mali svoj kláštor aj v Chmeľove. Historici tvrdia, že križiaci z Chmeľova už pred rokom 1212 získali majetok obce Gaboltov. Predpokladá sa, že v Gaboltove založili kláštor a postavili kostol zasvätený sv. Vojtechovi, biskupovi a mučeníkovi. Ich kláštor stál na krajnom južnom vrchu Busova a bol náboženským a kultúrnym centrom okolia. Z neznámych dôvodov križiaci v druhej polovici 13. storočia z Gaboltova odišli.
Stará tradícia hovorí, že sv. Vojtech na svojej misijnej ceste z Uhorska do Poľska prechádzal tzv. starodávnou soľnou cestou, ktorá viedla zo Šariša do Haliče cez Gaboltov a Kurovské sedlo. Svedčí o tom aj fakt, že v Gaboltove bola stanica, kde sa vyberalo mýto. Jestvovanie takejto stanice v Gaboltove bolo o niečo neskôr doložené dokumentom uhorského kráľa Ľudovíta I. z roku 1355. So svojim malým sprievodom si tu odpočinul a napil sa vody zo studničky, ktorá sa nachádza blízko kostola sv. Vojtecha. Dnes sa táto studnička nachádza v kaplnke zasvätenej sv. Vojtechovi. Kaplnka bola v roku 1891 renovovaná. Vo vnútri je obraz sv. Vojtecha ako sedí pod stromom a požehnáva prameň, s ktorého sa napil. Má na sebe biskupské insígnie. Na obraze sú tiež postavy dvoch mníchov, ktorí sv. Vojtecha na misijnej ceste sprevádzali. Jeden drží v ruke knihu a druhý džbánom naberá vodu.
Pôvod názvu obce
Názov obce sa menil. V roku 1247 Gyboltho, v rokoch 1696-1698 Gabultow, v roku 1700 Gabolto. Ešte v roku 1935 sa obec nazývala Gabultov.
Erb
Erb obce tvorí: V modrom štíte spoza zeleného vŕška vyrastá strieborný, červenoodetý svätec – svätý Vojtech – v striebornom plášti, so striebornou, zlatom zdobenou mitrou a lúčovitým nimbom, držiaci pred sebou vľavo šikmo zlatú berlu s odvrátenou hlavicou, vpravo od neho na pažiti strieborna kaplnka.
RAF Fighter Command
RAF Fighter Command bolo jedno z štyroch veliteľstiev britského vojenského letectva - Royal Air Force. Spolu s Bomber Command, Coastal Command a Training Command vzniklo v roku 1936 ako dôsledok nárastu RAF, ktorý predchádzal zbrojeniu pred začiatkom druhej svetovej vojny. V období medzi rokmi 1939-1945, prišlo britské Fighter Command o 3 690 padlých, 1 215 ranených a 601 zajatých, pričom bolo stratených 4 790 lietadiel. Bolo dôležitým prvkom velenia obrany krajiny počas bitky o Britániu Fighter Command zaniklo v roku 1968 po značnom okresaní svojich síl a zlúčení s Bomber Command za vzniku spoločného Strike Command.
Členenie
Veliteľstvu Fighter Command podliehali 4 skupiny (group), každá skupina sa delila na krídla (wing). Každé krídlo malo 3 alebo 4 perute (squadron). Pod Fighter Command spadali počas bitky o Britániu tieto skupiny :
Punt
Punt môže byť:
Prameny Labe
Prameny Labe bola prírodná pamiatka ev. č. 529 neďaleko obce Harrachov v okrese Trutnov. Oblasť spravuje Správa Krkonošského NP.
Ochrana
Predmetom ochrany boli najcennejšie vrcholové partie Krkonôš v pramennej oblasti Labe. Pamiatka bola zrušená k 1. aprílu 2008 začlenením pamiatky pod NP Krkonoše.
Osemuholník
Osemuholník je jeden zo základných rovinných geometrických útvarov, tzv. polygón; mnohouholník s ôsmimi vrcholmi a stranami. Súčet jeho vnútorných uhlov sa rovná 1080°. Osemuholníky môžu byť pravidelné alebo všeobecné
náhľad|vľavo|Jedna z metód konštrukcie pravidelného osemuholníka
Pravidelné osemuholníky
Majú rovnako dlhé strany a rovnaké uhly (135°).
Michal Doležal
Michal Doležal môže byť:
Sexizmus
Sexizmus je pojem označujúci diskrimináciu na základe príslušnosti k pohlaviu alebo rodu, analogicky porovnateľnú s rasizmom. Pojem sexizmus zastrešuje i niekoľko názorov a spôsobov správania:
Jozef Viceník
Jozef Viceník (* 11. december, 1941, Trnava ) je slovenský logik a metodológ.
Je autor diela: Spory o charakter metodológie vied. (Problémy a tendencie), 1988.
Neuville-lès-This
Neuville-lès-This je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 393 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bertrand Russell
Bertrand Russell  (* 18. máj 1872, Trellech, Spojené kráľovstvo – † 2. február 1970, Penrhyndeudraeth) bol anglický filozof, logik, matematik, sociológ, od roku 1908 člen Londýnskej kráľovskej spoločnosti, verejný činiteľ, známy pacifista (za čo bol v období 1. svetovej vojny pol roka vo väzení), jeden zo zakladateľov analytickej filozofie. Russell zastával spočiatku stanoviská neorealizmu. Bol učiteľom a osobným priateľom L. Wittgensteina, aj pod jeho vplyvom prešiel k novopozitivizmu. V roku 1950 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru.
Šabtaj ben Akiva Horovic
Šabtaj ben Akiva Horovic zvaný Šeftel (* okolo 1565 – † 1619) bol pražský kabalista a lekár, žiak Maharala. V kabale videl základ chápania človeka, z ktorého možno potom vychádzať aj pri chápaní sveta v jeho jednote. Čerpal z učenia Moše Cordovera.
Milutín Bágeľ
Milutín Bágeľ (* 21. november 1902 Blatnica - † 18. marec 1989 Zvolen) bol evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár, verejný činiteľ.
Jeho otec Ján Bágeľ, jeho matka Anna rod. Kováčiková, jeho brat Vladimír Bágeľ
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Blatnici, do 1925 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1925-1929 na Ev. vysokej škole teologickej v Bratislave, 1929 vysvätený za kňaza. Od 1929 kaplán potom farár vo Zvolene, 1935-1953 farár v Ponikách, 1953-1971 opäť vo Zvolene aj ako senior, od 1971 na dôchodku, potom presbyter a zapisovateľ ev.a.v. cirk. zboru vo Zvolene. Aktívny účastník SNP, tajomník RNV v Ponikách, po 1945 pôsobil i na Ministerstve vnútra. Činný aj v mierovom hnutí, po 1950 účastník mnohých mierových kongresov, angažoval sa v cirk. i mimocirk. mierových organizáciách.
Viscomtat
Viscomtat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bryan D. O’Connor
Bryan Daniel O’Connor (* 6. september 1946, Orange, Kalifornia, USA) je bývalý dôstojník námornej pechoty, americký kozmonaut, činovník NASA. Vo vesmíre bol dvakrát.
Štúdium
Strednú školu absolvoval v roku 1964 a potom nastúpil na námornú akadémiu United States Naval Academy. Tu ukončil štúdium v roku 1968 a pokračoval vo vysokoškolskom štúdiu na University of West Florida. Školu úspešne ukončil roku 1970 a vrátil sa k ďalšiemu štúdiu na námornej akadémii.
Zamestnanie
Slúžil u amerického vojenského námorníctva ako pilot. V roku 1980 bol prijatý medzi kandidátov astronautov a neskôr do tímu astronautov NASA. Zostal tu do roku 1996.
Oženil sa so Susan a majú spolu dve deti, chlapcov Thomasa a Kevina.
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal dvakrát a strávil vo vesmíre 15 dní, 23 hodín a 18 minút. Bol 191 človekom vo vesmíre.
Po letoch
V období rokov 2002 až 2011 bol šéfom NASA pre bezpečnosť a zaistenie misií. Koncom augusta 2011 sa rozhodol odísť do dôchodku.
Ernst R. Sandvoss
Ernst R. Sandvoss (* 1929) je nemecký filozof, profesor dejín filozofie na univerzite v Saarbrückene.
Thersilochos
Thersilochos (Thersilochos) môže byť:
Absolútna hviezdna veľkosť
Absolútna hviezdna veľkosť alebo absolútna magnitúda (značka mag alebo M) je v astronómii pozorovaná hviezdna veľkosť (m), ktorú by mal objekt, keby bol pozorovaný zo štandardizovanej vzdialenosti.
Umožňuje porovnávať celkové jasnosti objektov bez ohľadu na ich vzdialenosti.
Absolútna hviezdna veľkosť pre hviezdy a galaxie (M)
V stelárnej a galaktickej astronómii je štandardizovanou vzdialenosťou 10 parsekov (1 parsek je približne 3,2616 svetelných rokov alebo 3×1013 kilometrov). Hviezda vo vzdialenosti desať parsekov má paralaxu 0,1" (100 oblúkových milisekúnd).