cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovinsko
Jazyky
Slovinčina je dialektmi veľmi rozmanitý slovanský jazyk s rôznymi stupňami vzájomnej zrozumiteľnosti. Počty dialektov sa pohybujú od menej ako siedmich dialektov, často považovaných za skupiny dialektov alebo dialekty, ktoré sa ďalej delia na 50 dialektov. Iné zdroje charakterizujú počet dialektov deväť alebo osem.
Maďarčina a taliančina, ktorými hovoria príslušné menšiny, majú štatút úradných jazykov v etnicky zmiešaných regiónoch pozdĺž maďarských a talianskych hraníc. Dokonca aj pasy sú vydané v týchto oblastiach dvojjazyčné. V roku 2002 okolo 0,2% slovinskej populácie hovorilo taliansky a približne 0,4% hovorilo maďarsky ako svojim rodným jazykom. Maďarčina je spolu so slovinčinou oficiálnym jazykom v 30 obciach v 5 občinách (z ktorých 3 sú oficiálne dvojjazyčné). Taliančina je spolu so slovinčinou oficiálnym jazykom v 25 obciach a 4 občinách (všetky z nich sú dvojjazyčné).
Značný počet ľudí v Slovinsku hovorí ako svojim rodným jazykom variantami srbochorvátčiny (srbčinou, chorvátčinou, bosniančinou alebo čiernohorčinou). Väčšinou ide o prisťahovalcov, ktorí sa presťahovali do Slovinska z iných bývalých republík Juhoslávie od šesťdesiatych rokov do konca osemdesiatych rokov a ich potomkov. V roku 2002 používalo 0,4% slovinskej populácie ako rodený jazyk albánčinu a 0,2% rodený jazyk macedónčinu. Čeština, štvrtý najväčší menšinový jazyk v Slovinsku pred druhou svetovou vojnou (po nemeckom, maďarskom a srbochorvátskom jazyku), je teraz rodným jazykom niekoľkých stoviek obyvateľov Slovinska.
Prisťahovalectvo
V roku 2015 sa asi 12% (237 616 osôb) obyvateľov Slovinska narodilo v zahraničí. Približne 86% populácie narodenej v zahraničí pochádza z iných krajín bývalého štátu Juhoslávia ako (v zostupnom poradí) z Bosny a Hercegoviny, po ktorej nasledujú prisťahovalci z Chorvátska, Srbska, Severného Macedónska a Kosova.
Na začiatku roku 2017 žilo v krajine asi 114 438 ľudí s cudziny, ktoré tvoria 5,5% z celkovej populácie. Z týchto cudzincov malo 76% občianstvo iných krajín bývalého štátu Juhoslávia (okrem Chorvátska). 16,4% malo občianstvo EÚ a 7,6% malo občianstvo iných krajín.
Podľa sčítania obyvateľov z roku 2002 sú hlavnými etnickými skupinami Slovinska Slovinci (83%), avšak ich podiel na celkovej populácii sa neustále znižuje vzhľadom na ich relatívne nízku mieru plodnosti. Najmenej 13% (v roku 2002) populácie boli prisťahovalci z iných častí bývalej Juhoslávie a ich potomkovia. Usadili sa najmä v mestách a prímestských oblastiach. Relatívne malé, ale chránené Ústavou Slovinska, sú maďarská a talianska etnická menšina. Osobitné postavenie zastáva autochtónna a geograficky rozptýlená rómska etnická komunita.
Počet ľudí emigrujúcich do Slovinska od roku 1995 neustále rástol a v posledných rokoch sa zvyšuje ešte rýchlejšie. Po vstupe Slovinska do EÚ v roku 2004 sa ročný počet prisťahovalcov od roku 2006 zdvojnásobil a od roku 2009 sa opäť zvýšil o polovicu. V roku 2007 malo Slovinsko jednu z najrýchlejšie rastúcich čistých mier migrácie v Európskej únii.
Náboženstvo
Najviac obyvateľov sa hlási k rímskokatolíckej cirkvi. Pôsobí tu aj evanjelická cirkev augsburského vyznania, pravoslávna cirkev a žijú tu i moslimovia a neveriaci.
Jazdecké školy
Už v roku 1580 bol na dnešnom území Slovinska založený žrebčinec, ktorý dodáva kone pre španielsku jazdeckú školu vo Viedni. Na farme bol vyšľachtený aj známy lipicanský kôň. Dnes sa lipicany považujú za najlepšie vozové kone na svete.
Guchen
Guchen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Linka B (pražské metro)
náhľad|Stanica Národní třída náhľad|Invalidovna Linka  je linka pražského metra vedená v smere juhozápad-severovýchod. Na mapách je označovaná žltou farbou. Linka je zároveň najdlhšou trasou pražského metra, s celkovou dĺžkou 25,7 kilometra a 24 stanicami. Vlak prejde celú trasu za 41 minút.
Dejiny
Výstavba na trase sa začala v roku 1979. Prvý úsek bol otvorený v roku 1985 a na jeho trase v dĺžke 4,9 kilometra sa nachádzalo sedem staníc od Smíchovského nádraží po Florenc, kde vznikol prestupný bod s linkou. Vzhľadom na geologické podložie bol veľmi náročný na výstavbu (najmä v okolí Můstku a na úseku medzi stanicami Anděl a Karlovo náměstí, ktorý prechádza popod Vltavu).
Ďalší úsek otvorili v roku 1988 a nachádzajú sa na ňom tri stanice: Radlická, Švermova a Dukelská. Prvé dve stanice sa však využívajú veľmi málo. Je to z toho dôvodu, že v ich blízkosti bola plánovaná výstavba nového sídliska, ktoré sa ale po páde komunistického režimu nikdy nepostavilo.
V 90. rokoch 20. storočia boli dostavané tri úseky: v roku 1990 to bol úsek Florenc – Českomoravská, v roku 1994 úsek Nové Butovice – Zličín a zatiaľ posledný úsek otvorili v roku 1998 medzi stanicami Českomoravská a Černý Most. Tento úsek obsahuje päť staníc, v roku 1998 však zostali nedostavané stanice Hloubětín a Kolbenova, ktoré boli otvorené až v rokoch 1999, respektíve 2001. Ich neskoršie otvorenie však ušetrilo vyše 2 miliardy Kč.
Budúci rozvoj
V súčasnosti sa o ďalšom predlžovaní trasy neuvažuje. S výstavbou linky, by mohol vzniknúť ďalší prestupný bod v stanici Vysočanská.
Interiéry
Architektonické stvárnenie interiérov staníc linky nie je také nákladné ako na linke  alebo. Hlavným zľučujúcim prvkom na linke sú originálne závesné svetelné konštrukcie. Ďalej to bol aj spôsob osvetlenia priestoru: dolu svietilo biele žiarivkové svetlo a klenby staníc osvetľovali sodíkové výbojky vydávajúce oranžové teplé svetlo.
Na rozdiel od eloxovaného hliníku na linke a mramoru na linke, je linka  obložená farebným bezpečnostným sklom typu Connex. Každá zo staníc mala obložené nosné stĺpy sklom v inej farbe. Výnimky tvoria stanice Karlovo náměstí (obklad zo sklenených tvárnic), prestupné stanice Můstek a Florenc (keramický obklad), Smíchovské nádraží (nosné stĺpy sú obložené lešteným hliníkom). Výnimkou je aj stanica Anděl (do roku 1990 Moskevská), ktorá architektonicky imituje moskovské metro a je obložená červeným mramorom.
Premávajúce súpravy a depo
Na linke premávajú 81-71M zo Škodových závodů v Plzni.
Depo je vybavené skúšobnou traťou napojenou na vlečku firmy Siemens (predtým ČKD Tatra), ktorá je zodpovedná za výrobu nových súprav pražského metra.
321 Florentina
321 Florentina je planétka v hlavnom páse planétok.
NGC 4571
NGC 4571 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
Bon Scott
Životopis
Bon Scott sa narodil v škótskom meste Forfare. Prvých šesť rokov života prežil v Kirriemuire, kým sa jeho rodina v roku 1952 nepresťahovala do austrálskeho mesta Melbourne. V roku 1964 založil svoju prvú hudobnú skupinu The Spektors. V kapele hral na bicích a príležitostne spieval. Hral aj v ďalších kapelách, medzi ktoré patrili The Valentines, či Fraternity, kým nenahradil v roku 1974 vtedajšieho speváka skupiny AC/DC Dave Evansa. Popularita skupiny AC/DC v priebehu 70. rokov narastala najprv v Austrálii, neskôr na celom svete. Jej najvýznamnejším komerčným prelomom tejto éry bol v roku 1979 album Highway to Hell, ktorý sa v amerických hudobných rebríčkoch prebojoval do Top 20.
V roku 2003 bol Bon Scott ako člen kapely AC/DC uvedený do Rokenrolovej sieni slávy. V júli roku 2004 časopis Classic Rock dal Bona Scotta na prvé miesto svojho zoznamu stovky najlepších frontmanov všetkých čias. Umiestnil ho pred takých lídrov, akými boli Freddie Mercury a Robert Plant. Americký hudobný časopis Hit Parader dal v roku 2006 Scotta na piate miesto zoznamu najlepších heavy metalových spevákov všetkých čias. V západnoaustrálskom meste Fremantle bola 24. februára 2008 odhalená bronzová socha Bona Scotta.
2499 Brunk
2499 Brunk je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil E. F. Helin, S. J. Bus 7. novembra 1978.
Bon Scott
Diskografia
Hudobné nosiče, ktoré vydala kapela AC/DC a je na nich s Bonom Scottom: Na albume Who Made Who (1986) sa nachádza pieseň „Ride On“, v ktorej spieva Bon Scott.
Ladislav Miko
Doc. RNDr. Ladislav Miko, PhD. (* 9. apríl 1961, Košice, Česko-Slovensko) je bývalý český minister životného prostredia. Od 1. januára 2018 do 31.decembra 2021 pôsobil ako vedúci Zastúpenia Európskej komisie na Slovensku.
Vyštudoval biológiu a ekológiu na Karlovej univerzite v Prahe. Pred rokom 1989 pracoval 10 rokov v zoologickom ústave Slovenskej akadémie vied.
V rokoch 20022005 bol námestníkom českého ministra životného prostredie pre ochranu prírody. V rokoch 20052009 viedol odbor ochrany prírodných zdrojov Generálneho riaditeľstva pre životné prostredie Európskej komisie.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1995
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1995 boli v poradí 19. majstrovstvá Európy vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konali sa od 8.16. septembra 1995 v Aténach a Patre, v Grécku, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Česka, FR Juhoslávie a Lotyšska. Titul obhájilo 🇮🇹, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo opätovne nad 🇳🇱. Bronzová FR Juhoslávia získala svoju prvú medailu.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Svetový pohár 1995. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá.
Kvalifikácia
náhľad|Účastníci ME 1995
František Mihina
Prof. PhDr. František Mihina CSc. (* 25. december 1944, Smolenice) je slovenský filozof, ktorý sa venuje dejinám súčasnej filozofie, a pedagóg.
Nájom
Nájom je právny pomer, na základe ktorého jeden účastník (prenajímateľ) prenecháva za odplatu druhému účastníkovi (nájomníkovi) vec, aby ju dočasne, v dohodnutom čase alebo bez časového určenia užíval alebo z nej bral úžitky. Na Slovensku ho upravuje Občiansky zákonník.
Budyšín
Budyšín je mesto v nemeckej spolkovej krajine Sasko, neformálna metropola Hornej Lužice. K lužickej menšine sa dnes hlási asi 5-10% obyvateľov mesta, ktoré je sídlom mnohých významných lužickosrbských inštitúcií. V historickom centre sa nachádzajú hodnotné pamiatky (hrad a časť hradieb, kostoly, najmä zaujímavosť, tzv. simultaneum - konkatedrála sv. Petra, ktorú využíva katolícka i evanjelická cirkev).
Dejiny
Územie Budyšínska bolo záujmovou oblasťou českých panovníkov od 11. storočia. V roku 1075 ho získal Vratislav II. Spravované bolo z Budyšína menovaným kráľovským správcom. Ten sa často menil tak, ako vlastníctvo celého územia, striedavo pod českou či nemeckou správou.
Na tunajšom kráľovskom hrade bol v rokoch 1232 až 1237 kastelánom Jindřich z rodu Ronovcov. Počas týchto rokov získal spoločne so svojím bratom Častolovom rad statkov v susednom Žitavsku, ktoré bolo pod správou Přemyslovcov.
V povojnovom období boli vo väzeniach na území mesta väznení politickí väzni, v rokoch 1945-1950 tu svoje väzov väznila aj sovietska tajná služba NKVD.
V roku 2005 malo 42 189 obyvateľov, s výraznou tendenciou k poklesu obyvateľov (najmä po páde komunistického režimu v NDR).
Geografia
Budyšín leží na rieke Spréva uprostred historického územia Hornej Lužice. Najbližšími veľkými mestami sú Drážďany (približne 50 kilometrov na západ), Cottbus (približne 60 kilometrov na sever) a Görlitz (približne 40 kilometrov na východ).
Rozloha mesta je 66,63 km ², hustota osídlenia na území mesta je 635 obyvateľov na km².
Chevrat ha-chašmal le-Jisrael
náhľad|Sídlo spoločnosti Chevrat ha-chašmal le-Jisrael (hebrejským písmom חברת החשמל לישראל - doslova: Elektrická spoločnosť Izraela; angl. Israel Electric Corporation, skr. IEC) je hlavný výrobca a dodávateľ elektriny v Izraeli, ktorý buduje, udržiava a prevádzkuje elektrárne, prenosné a distribučné siete. Je to štátny podnik, v ktorom izraelská vláda vlastní približne 99,85% podiel.
Sídlom spoločnosti je mrakodrap Migdal Chevrat ha-chašmal v Haife.
Obrázky z výstavy
Obrázky z výstavy je dielo ruského skladateľa Modesta Petroviča Musorgského. Ide o pôvodne klavírne dielo, ktoré však neskôr zorchestrovali mnohí skladatelia. Dnes sú Obrázky z výstavy známe predovšetkým v orchestrálnej úprave Maurica Ravela, ktorý dielu vynikajúcou inštrumentáciou vdýchol nový rozmer.
Vznik
V roku 1873 zomrel architekt Viktor Hartmann. Musorgskij sa s Hartmannom spoznal prostredníctvom Vladimira Stasova okolo roku 1870, keď ho uviedol do zoskupenia okolo Balakireva. Hartmann študoval v Petrohrade a najprv vynikal ilustráciami kníh. Potom pracoval ako architekt a zhotovil okrem iného v roku 1862 v Novograde pomník zasvätený tisícemu výročiu Ruska. V roku 1864 odišiel na 4 roky do zahraničia. V tomto období vznikla väčšina jeho akvarelov a žánrových skíc. Pri poslednom stretnutí s Musorgským utrpel Hartmann záchvat slabosti, keď sa rozprávali o novom ruskom stavebnom štýle. O niečo neskôr Hartmann zomrel. Musorgskij napísal krátky nekrológ do Petrohradských novín. Keď sa Stasov, ktorý sa v čase Hartmannovej smrti zdržiaval v zahraničí, vrátil do Petrohradu, zorganizoval vo februári a marci 1874 na pamiatku svojho priateľa výstavu s jeho dielami. Výstavný katalóg obsahoval okolo 400 diel, medzi tým rané ilustrácie kníh, cestovné náčrty, architektonické a kostýmové návrhy. Celý rad diel sa ešte počas výstavy pridával. Táto výstava podnietila Musorgského k tomu, aby svojmu zosnulému priateľovi napísal aj hudobnú pamiatku. V jednom enormnom tvorivom ošiali skomponoval suitu "Obrázky z výstavy", ktorú 22. júna 1874 dokončil.
Klavírna verzia
Podľa Musorgského rukopisu, v ktorom promenády nie sú číslované.
Ravelova orchestrácia
Je tu vynechaná posledná promenáda v B dur.
Analýza
Táto suita je postavená na rondovej forme, v ktorej sa medzi jednotlivými obrazmi päťkrát opakuje Promenáda, počas ktorej sa pozorovateľ pohybuje od jedného obrazu k druhému. Počas prechádzky výstavou na neho silne pôsobia jednotlivé obrazy. Ostáva pri nich stáť, aby ich mohol lepšie pozorovať. Každý z týchto obrazov predstavuje jednu časť tejto skladby a nasledovne je separátne rozanalyzovaná. K poradiu jednotlivých častí treba povedať, že pri nepárnych obrazoch 1,3,5,7 a 9 ide o prevažne odľahčené skladby so scherzovým charakterom, pričom obrazy s párnymi čísalmi 2,4,6,8 a 10 sú v pomalšom tempe a idú od melancholického až po majestátno-monumentálne. Sú to tie dva druhy pocitov, ktoré Musorgského napĺňali pri spomienkach na zosnulého priateľa. Na jednej strane smútok z jeho smrti, na druhej strane šťastné chvíle, ktoré ich spájali.
Promenády
Promenády jasne predstavujú Stasova a Musorgského, ako sa prechádzajú od obrazu k obrazu. Píše doslovne: "Skladateľ sa sám zobrazil ako chodí sem a tam, občas zastane, potom sa ponáhľa ďalej, aby pristúpil bližšie k určitému obrazu. Občas jeho cesta viazne - Musorgskij, plný smútku, myslí na svojho mŕtveho priateľa." Sám Musorgskij piše Stasovovi list, ktorý mu poslal počas práce na tejto suite v júni 1874 a v ktorom píše, že v medzihrách sa zjavuje jeho duševný obraz a že si myslí, že sa mu tie medzihry vydarili. Téma Promenád odzrkadľuje v mnohých ohľadoch zvláštnosti ruského jazyka a hudby. Jej charakter je vždy ovplyvnený predchádzajúcim obrazom. Tým pádom znie variácia Promenády - Con morturis in lingua mortua - v smutnom h mole, kým Promenáda po obraze dvoch Židov prichádza skutočne hrdo a v povšimnutiahodnej dĺžke.
Promenáda 1 (B dur)
QRIO
náhľad|QRIO QRIO je humanoidný robot spoločnosti SONY.
Obrázky z výstavy
Promenády
Prvá Promenáda je úvodom k dielu. Hlavný motív je nasledovný (klavírna verzia):
QRIO
Je nasledovníkom robota s označením SDR-4x.
Obrázky z výstavy
Promenády
Na začiatku sa objavuje striedanie "predspevujúcich" a "zboru", čo je typickým znakom ruskej ľudovej hudby. Tento nápev je stále ten istý, niekedy ako variácia, niekedy transponovaný. Úvodná Promenáda je založená na druhu štruktúry "a,b,a" (a:T1-8, b:T9-21, a:T21-24). Zvlášť to vystupuje do popredia v Ravelovej orchestrálnej úprave pri striedaní dychov a sláčikov.
QRIO
Dokáže kráčať po rôznych povrchoch a tancovať, ako prvý robot dokázal bežať a poskakovať. Pre dosiahnutie plynulosti pohybov a malých rozmerov bol vyvinutý špeciálny servomotor Intelligent Servo Actuator ISA. ISA systém disponuje aj senzormi, ktorých úlohou je zisťovať v akej pozícii sa nachádzajú jednotlivé kĺby a špeciálnym riadiacim procesorom.
Pri „statickom pohybe“ sa využíva na stabilizovanie robota umiestnenie jeho ťažiska tak, aby kolmica, ktorá ním prechádza smerom k zemi bola v rámci nohy na ktorej robot stojí, alebo medzi jeho nohami, s cieľom robota stabilizovať. Dynamická chôdza je sprevádzaná pohybmi, pri ktorých ťažisko robota nemusí byť nutne v tzv. zóne stability, pretože do úvahy sa berie dynamika pohybu a sily gravitácie sa vyrovnávajú s odstredivými silami pohybu. Hovorí sa o tzv. Zero Moment Point ZMP. QRIO podobne ako človek využíva „dynamický typ pohybu“.
Obrázky z výstavy
Promenády
Promenáda 2 (As dur)
QRIO
Robot disponuje senzormi v chodidlách, ktoré mu umožňujú detegovať typ povrchu, pomocou tlaku, ktorým povrch na robota pôsobí. Vďaka tomu je schopný detegovať skokové zmeny výšky povrchu až do alebo šikmú plochu až do 10 stupňov a prispôsobiť sa im.
Obrázky z výstavy
Promenády
Téma sa nachádza v ľavej ruke v piáne. Pri opakovaní je vždy sprevádzaná zborom v pravej ruke. Pri treťom nástupe témy v deviatom takte je už sústavne doprevádzaná. Kým sa už téma Promenády stráca v ritardande a diminuende, nastupuje attacca ďalšia časť - Starý hrad.
QRIO
QRIO dokáže rozoznať mechanický tlak, ktorý je naň vyvíjaný a urobí krok smerom v ktorom je naň tlačené s cieľom zachovať svoju stabilitu a predísť pádu. Dokáže sa prispôsobiť tlaku, ktorý prichádza spredu, zozadu, zľava a sprava. Ak vyhodnotí situáciu tak, že pád je nevyhnutný, prispôsobí sa situácii a v smere pádu natiahne ruky. Riadiaci systém uvoľní servomotory, aby lepšie absorbovali pád. Následne robot zistí svoju pozíciu, obráti sa tvárou hore a dokáže sám vstať.
Obrázky z výstavy
Promenády
Promenáda 3 (H dur)
QRIO
QRIO disponuje dvomi kamerami a stereoskopickým videním. Je schopný rozoznávať tváre ľudí, pričom si ich pamätá. Analogicky je schopný rozoznať aj ľudské hlasy. V hlave má namontovaných sedem mikrofónov a vie nielen rozoznávať slová ale aj určovať smer, odkiaľ zvuk prichádza. Dokáže tiež odpovedať, jeho slovník obsahuje desiatky tisíc slovíčok. Je schopný dialógu a zapamätá si niektoré informácie o človeku s ktorým sa rozpráva.
Disponuje emóciami, ktoré je schopný navonok prejavovať.
Obrázky z výstavy
Promenády
Hlavná téma je v paralelných oktávach rozdelená na vysoký a nízky zbor, ktorý sa navzájom napodobňuje. Je to metóda ruskej polyfónie v protiklade k západnej fúgovej technike. Posledné dva takty sa ukončujú tlmením melódie cez návrat k unizónu a cez diminuendo a ritardando, ktoré sú v notách vypísané.
Promenáda 4 (d mol)
Téma Promenády začína v strede vo veľkej výške v piáne. Molová tonika pripomína predchádzajúci obraz, ktorý v pozorovateľovi ešte doznieva. Každé dva takty zaznieva o oktávu nižšie a je sprevádzaná neustálym crescendom. Na vrchole v šiestom takte pokračuje téma v pravej ruke podľa prvotnej imitácie, na čo nadväzujú v deviatom takte štyri šestnástiny, ktoré naznačujú nasledujúci obraz - Balet nevyliahnutých kuriatok. Ešte raz zaznie posledná spomienka na Promenádu, prv než sa pozorovateľ úplne odovzdá obrazu kuriatok.
Promenáda 5 (B dur)
Con morturis in lingua mortua (h mol)
Musorgskij sám napísal na okraj svojho rukopisu nasledujúcu poznámku: "Latinský text znie: s mŕtvymi jazykom mŕtvych. Čo vyjadruje tento latinský text? - Tvorivý duch zomrelého Hartmanna ma vedie k lebkám a vyvoláva ich; lebky sa jemne rozsvietia." Po myšlienkovom spracovaní Hartmannovho obrazu "Katakomby" sa Musorgskij cíti ešte raz vtiahnutý k mŕtvemu priateľovi. V tejto pomalej časti plnej citu myslí ešte raz na neho a zotrváva v tichosti predtým, ako sa ďalej prechádza výstavou. Táto časť je rozdelená na dve podčasti, každá z nich obsahuje desať taktov. Prvých desať taktov začína s oktávovým tremolom na fis, ktoré po chromatickom poklese ostáva znovu na fis. V ľavej ruke zaznieva molová variácia témy Promenády ako druh smútočného pochodu. Melódia druhých desiatich taktov je prekrývaná tremolom, ktoré konštantne zotrváva na fis.
Obrazy
"Tento obraz predstavuje malého škriatka, ktorý sa na svojich krivých nožičkách ťarbavo, ťažkopádne pohybuje." - Stasov
Z tohto, tu Stasovovom opísaného škriatka, sa neskôr v Ravelovej orchestrálnej úprave stáva nešikovný, na pozorovateľa hnevlivo pozerajúci škriatok, ktorý chodí neustále dookola, až skoro spadne. Tomuto dookola chodiacemu škriatkovi je, ako aj väčšine obrazov, základom schéma a,b,a. Časť a obsahuje dva motívy - jeden rýchly osminový a jeden synkopový. Začína sa osminovým motívom v taktoch 1-10. V nasledujúcich taktoch (T11-18) nasleduje opakovanie, na čo je prvý motív vymenený synkopovým. Nasleduje úľak v taktoch 19-28. Potom nasleduje splývanie obidvoch motívov (T29-37), na čo nakoniec v takte 38 nasleduje časť b. Časť b je označená ako Poco meno mosso a pripomína abstraktnú verziu Promenády. Toto sa opakuje a je vždy na koniec (T45-46 a T58-59) prerušené rýchlym osminovým motívom prvej časti. Na to naväzuje v taktoch 60-65 pokračovanie tejto abstraktnej Promenády so zostupujúcimi polovými notami v sprievode, tentoraz ale bez rýchleho osminového motívu. Toto pokračovanie sa v ďalších šiestich taktoch opakuje, pričom sa hlasy po druhýkrát vymenia. Potom nasleduje druhýkrát časť a, tentoraz s variáciou synkopového motívu v taktoch 72-93. Skladbička končí groteskným osminovým behom, ktorému je predpísané "velocissimo" a "con tutta forza".
2. Starý hrad (gis mol)
"Stredoveký hrad, pred ktorým stojí trubadúr, spievajúci svoju pieseň." - Stasov
Táto časť predstavuje pieseň, ktorú spieva trubadúr a doprevádza ju svojím nástrojom. Čo sa týka spevádzajúceho nástroja, ide o starodávny nástroj, u ktorého pri hraní, tak ako napríklad u gájd, jednostaj znie aj základný tón. V tomto prípade sa pod pojmom základný tón myslí jedno gis, ktoré znie počas celej skladby. Jednotlivé strofy spevu a sprievodu končia stále tým istým obratom. Po prvých dvoch strofách, ktoré predstavujú istý druh expozície, nasleduje 5 ďalších, ktoré sa zo začiatku stále zinzenzívňujú, aby sa potom po následnom uviaznutí v taktoch 86-95 stratili. Aj keď je táto skladba po celý čas označená pp, dosiahnu prostredné strofy hlasitostný vrchol, ktorý prispieva v týchto častiach k zhusteniu. Ravel píše vo svojej orchestrálnej verzii v strednej časti f, aby sa ku koncu mohol znovu vrátiť do pp. Melódia je pôvabná, typická pre ruskú ľudovú hudbu. Tercie na začiatku, ako aj synkopické kvinty a početné kvarty (napr. vždy na začiatku strofy) sú elementy, ktoré sa v ruskej ľudovej hudbe často vyskytujú. Tiež improvizačný princíp použitý v strofách, ktorý má vždy rovnakú konečnú frázu po improvizácii v melódii, je v Rusku veľmi používaný. Na tiché doznievanie tejto skladby nasleduje tretia Promenáda, ktorá prechádza do tretej skladby - Tuileries.
Hora Svatého Šebestiána
Hora Svatého Šebestiána je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 279 obyvateľov, z toho 148 mužov a 131 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 38,9 roka, ženy 38,4 roka). Nakoľko je obec polohovo bezprostredne v blízkosti hranice s Nemeckom, je v obci a jej okolí zvýšená koncentrácia prostitúcie (sexturizmus).
Obrázky z výstavy
Obrazy
Aj tejto skladbe je základom forma a,b,a. Odľahčené šestnástinové behy a akordový H dur - gis mol motív na začiatku predstavujú Stasovom opísané deti, ktoré sa v záhradách Tuileries hrajú a skáču sem a tam. Motív sa zintenzívňuje od siedmeho taktu (dobre to počuť hlavne na harmóniách, ktoré sú stále tvrdšie), aby ho potom od štrnásteho taktu preklenul pokojnejší b motív. Od taktu 22 sa téma zosilnene vracia. Na konci sa nachádza šestnástinový beh v harmonickom dis mol, ktorý by sa dal v dnešnej dobe najlepšie opísať rýchlo sa vzďaľujúcou kamerou. Týmto behom sa prechádza k nasledujúcemu obrazu.
4. Bydło (gis mol)
"Poľský voz s mocnými kolesami tiahnutý volmi." -Stasov
"Hartmannov obraz ako kostýmový návrh pre balet Trilby." -Stasov
Ako už bolo na začiatku spomenuté, nepárne obrazy majú scherzový charakter. Balet nevyliahnutých kuriatok je z nich jediný, ktorý je skutočné Scherzino so strednou časťou - Trio. V prvej, opakujúcej sa časti počuť skackajúce a pískajúce kuriatka, ktoré tancujú balet. Nápadné pri tejto téme je, že pri vrchnom hlase ide väčšinou o paralelnú kvintu k basu. Po ďalších šiestich taktoch sa táto časť zopakuje, a potom nasleduje trio. Trio pozostáva z dvoch osemtaktových častí, ktoré sa opakujú a sú označené ppp. Prvý diel pozostáva z ostináta v base a nad tým pohybujúcich sa trilkov, ktoré tvoria čipkovitú melódiu. Druhý diel Tria vedie so svojími osminami znovu k prvotnému motívu, ktorý končí Codou.
6. Samuel Goldenberg a Schmuyle (b mol)
"Dvaja poľskí Židia, jeden bohatý, druhý chudobný." -Stasov
Dve témy použité v tejto časti predstavujú týchto dvoch Židov. Prvý vystupuje mocne a rozhodne, druhý ticho, nervózne až trochu nechutne. V prvom ide o toho bohatého, ktorý vystupuje jasne a sebavedomo v taktoch 1-8. V ďalších ôsmich taktoch nasleduje druhý, ten chudobný, ktorý sa nervózne krúti dookola, sťažuje sa, prípadne ukradne peniaze niektorému okoloidúcemu, ktovie. V taktoch 17 a 18 sa obaja stretnú, na čo nasleduje v taktoch 19-25 ich debata, v ktorej ľavou rukou rozpráva bohatý a pravou rukou chudobný Žid. Nato už rozpráva len bohatý Žid a v posledných dvoch taktoch môžeme nadobudnúť dojem, že chudobný sa v energických slovách bohatého (ff) už úplne stratil. V jednom liste svojej dlhodobej známej - Ludmile Schestakovej, sestre Glinku, píše Musorgskij už v roku 1868, že sa snaží vložiť do svojej hudby ľudské hlasy. Presne to robí Musorgskij v tejto skladbičke. Po prvých ôsmich taktoch pomalého, rozvážneho rozprávania bohatého Žida nasleduje osem taktov chudobného Žida. Ten rozpráva rýchlo, s neustálymi opakovaniami na huhňajúcom tóne. Potom sa obidvaja rozprávajú, bohatý Žid v base a chudobný o niečo hlasnejšie (paralelné oktávy) v pravej ruke. Bohatý má ale posledné slovo a donúti chudobného mlčať. Tónina, ktorá spolu s uvoľnenými e a a tvorí určitý druh cigánskej stupnice, poukazuje na židovský pôvod obidvoch osôb. V origináli nasleduje po tejto časti opakovanie prvej Promenády, ktorá celé dielo delí na dve časti. V orchestrálnej Ravelovej verzii, ako aj v mnohých iných úpravách sa táto Promenáda vypúšťa a nasleduje rovno scéna z trhu v Limoges.
7. Trh v Limoges (Es dur)
"Francúzske ženy vášnivo hádajúce sa na trhu." -Stasov
Musorgskij mal prvotne v úmysle zapojiť tu reálnu ženskú hádku, no nakoniec ostal len pri hudobnej hádke. Ako v predchádzajúcom obraze, aj tu je predstavená ľudská reč. V protiklade k predchádzajúcemu obrazu použil tu namiesto cigánskej stupnice obyčajný Es dur, keďže hádajúcich sa ľudí nepredstavujú Židia orientálneho pôvodu, ale francúzske ženy. Neustále šestnástiny vyjadrujú obrovský vír zvukov a horlivý trhový zhon. Do tohoto zvukového víru sa zamiešavajú aj nadávky a sčasti aj bitky, napríklad v taktoch 4-8, ale hlavne v ôsmom takte, keď sa veľmi rýchlo mení medzi vysokými a nízkymi tónmi. Hádky sú stále mocnejšie (jasne to vidieť na dynamike, disonanciách a veľkých skokoch) a v takte 25 sa vracia k úvodnému motívu, ktorý však teraz zaznie o veľkú terciu vyššie. Ešte raz sa hádka zosilní, aby potom attacca viedla rýchlymi dvaatridsatinami k nasledujúcej časti - Katakomby.
"V tomto obraze Hartmann zobrazil sám seba, ako si pri svetle lampáša pozerá parížske katakomby." -Stasov
Táto časť - Sepulcrum romanum - nesie pečať hrozivých zvukov, pri ktorých až tuhne krv v žilách. Obraz podľa Stasova predstavuje samého Hartmanna, ako si spolu so strážnikom, držiacim lampáš, a s architektom pozerá parížske katakomby. Nahromaďujú sa lebky na lebky - smrť je všadeprítomná. Čo by sa z výstavy obrazov hodilo viac ako rekviem na Hartmannovu počesť, než obraz, ktorý Hartmann sám ukazuje ako konfrontáciu so smrťou? Táto skladba pozostáva z takmer úplne nemelodických, za sebou idúcich akordov. Každú chvíľu sa z tmy v piáne mihnú vo svetle lampáša nové hrozivé obrazy vo fortissime. Od taktu 3 až po takt 11 idú akordy po takmer chromatickej basovej línii d, cis, c, h, b, a, g, fis.
9. Baba Jaga, alebo Domček na stračej nôžke (C dur)
"Hartmannov obraz ukazuje hodiny v tvare domčeka Baby Jagy, ktorý stojí na stračej nôžke. Musorgskij k tomu ešte pridal let Baby Jagy na mažiari." -Stasov
10. Veľká brána Kyjevská (Es dur)
Jozef Jonáš
Jozef Jonáš (Jónás, Jonás) (* 21. október 1787, Banská Štiavnica - † 1. február 1821, Budapešť-Pešť) bol mineralóg a múzejník.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici a Váci, filozofiu v Bratislave, 1806-1808 externe na Baníckej akadémii v Banskej Štiavnici. Od študenstských čias sa venoval mineralógii, pri zbere minerálov precestoval celé Uhorsko. Zúčastnil sa geologického prieskumu Banskej Bystrice, Smolníka a i. Kustód prírodovedeckých zbierok Národného múzea v Budapešti, člen  viacerých zahraničných učených spoločností. Autor článkov v odbprných i zahraničných časopisoch.
Jezuitské misie u kmeňa Guaraníov
Jezuitské misie u kmeňa Guaraníov je súhrnné pomenovanie pre päť bývalých jezuitských redukcií v pohraničí Argentíny a Brazílie. Ide o štyri lokality v argentínskej provincii Misiones a jednu lokalitu v brazílskom štáte Rio Grande do Sul.
V roku 1983 a 1984 boli spoločne zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny
Redukcie zakladali v 17. a 18. storočí uprostred tropického pralesa jezuiti s účelom evanjelizovať domorodé obyvateľstvo kmeňa Guaraníov. V priebehu času vzniklo na 30 redukcií na území dnešných štátov Paraguaj, Argentína a Brazília. Vo všetkých redukciách panovali takmer rovnaké pravidlá. Jezuiti vytvorili veľmi prepracovaný model spoločnosti, ktorý riešil otázky ekonomiky (rozdelenie práce, výroba predmetov každodennej potreby, pestovanie plodín), náboženstvo i kultúru. Jedným zo základných princípov fungovania redukcií bolo spoločné vlastníctvo. Jednotlivé redukcie boli silne nezávislé od španielskej koloniálnej správy, za čo si vyslúžili prirovnanie ku „štátu v štáte“.
Každá redukcia mala námestie na ktorom bol kostol, „dom otcov“ (šp. Casa de Padres, ubytovňa kňazov) a spoločenské budovy. Okolo námestia boli domy Indiánov. Niektoré zdroje udávajú, že vo všetkých redukciách mohlo spolu žiť až 100 000 Indiánov. V roku 1767 vyhostil španielsky kráľ Karol III. jezuitov zo Španielska i jeho kolónii. Jezuiti teda opustili i tieto redukcie, ktoré krátko po ich odchode spustli. V súčasnosti sú ruiny jednotlivých redukcií v rôznom štádiu rozpadu.
NGC 4572
NGC 4572 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. decembra 1797.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Guizerix
Guizerix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juan Antonio Samaranch
Životopis
Narodil sa do bohatej rodiny. Od roku 1966 bol štátnym tajomníkom pre Šport vo Francovom fašistickom Španielsku a stal sa tiež predsedom Španielskeho olympijského výboru a členom MOV. V rokoch 1974 až 1978 bol podpredsedom MOV, v rokoch 1977 až 1980 bol veľvyslancom Španielska v Sovietskom zväze a Mongolsku a v roku 1991 ho španielsky kráľ Juan Carlos I. povýšil do šľachtického stavu.
Po Letnej Olympiáde v roku 1980 rezignoval na post predsedu MOV Lord Killanin a Samarancha zvolili za jeho nástupcu. Samaranch zabezpečil olympijskému hnutiu významných sponzorov a uzavrel dohody s televíznymi spoločnosťami, čím finančne ozdravil olympijské hnutie. Hoci Letná Olympiáda v roku 1984 bola ešte bojkotovaná Východným blokom, počet štátov združených v MOV a participujúcich na Hrách rástol s každou nasledujúcou Olympiádou. Samaranch tiež chcel, aby sa Hier zúčastnili tí najlepší športovci, čo postupne viedlo k akceptácii profesionálnych športovcov.
Medzi ďalšie Samaranchove úspechy sa radí reštrukturalizácia MOV a dosiahnutie, že Letné Hry v roku 1992 sa konali v jeho rodnej Barcelone.
Napriek tomu bol Samaranch rozporuplnou osobnosťou a dostalo sa mu nemálo kritiky najmä z radov bývalých športovcov, politikov a tlače. Samaranch bol podstatou byrokrat a do istej miery politik fašistického režimu generála Francisca Franca, čo bolo podľa niektorých nezlučiteľné s funkciou predsedu MOV. Podľa kritikov bol Samaranch autoritárskym vládcom a odmietal kritiku zvnútra i zvonka MOV, pričom rozhodnutia MOV boli často zahalené rúškom tajomstva. Počas Samaranchovho vedenia MOV sa vyskytlo množstvo prípadov korupcie členov organizácie, najmä prijímania výhod od kandidátskych miest a krajín. Počas posledných rokov na čele hnutia Samaranch potlačil niektoré z týchto excesov, ale je mu vytýkané, že o nich musel počas celého svojho predsedníctva vedieť a začal konať až po nátlaku médií, najmä po škandále okolo Zimnej Olympiády v Salt Lake City, ktorá sa konala v roku 2002.
Jedným z najväčších Samaranchových úspechov ostáva finančná záchrana MOV. MOV bol v kríze od začiatku sedemdesiatych rokov 20. storočia a Hry boli takou mimoriadnou záťažou pre hostiteľské mestá, že sa zdalo, že ďalšie mestá, ktoré by túto záťaž prijali bude čoraz ťažšie nájsť. Pod Samaranchovým vedením však MOV vypracoval nové globálne zmluvy so sponzormi (pričom vybral celosvetových sponzorov, miesto toho, aby umožnil vybrať národným hnutiam lokálnych sponzorov) a uzavrel nové dohody s televíznymi spoločnosťami. Tieto dohody priniesli MOV milióny dolárov. Každopádne, ako MOV so získanými peniazmi nakladá je súčasťou špekulácií a kritiky.
V roku 2001 sa už o post predsedu Samaranch neuchádzal. Nahradil ho Jacques Rogge. Samaranch sa stal doživotným čestným predsedom organizácie.
Zomrel v nemocnici v Barcelone, kde bol hospitalizovaný pre problémy so srdcom. Samaranch bol ženatý od roku 1955, jeho manželka Maria Teresa Salisachs Rowe (* 1931) známa ako „Bibís“ zomrela v roku 2000. Mali dve deti; syn Juan Antonio Samaranch Salisachs je v súčasnosti členom MOV.
2500 Alascattalo
2500 Alascattalo je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil K. Reinmuth 2. apríla 1926.
Isabella Swanová
náhľad|Kristen Stewart Isabella Marie „Bella“ Swanová Cullenova je fiktívnou a hlavnou postavou románovej ságy známej ako Twilight sága, pozostávajúcej zo štyroch častí: Súmrak (Twilight), Nov (New Moon), Zatmenie (Eclipse), Úsvit (Breaking Dawn) a Polnočné slnko. Vo filmovej ságe hlavnú hrdinku stvárnila herečka Kristen Stewartová (*1990). Bella je sedemnásťročnou študentkou strednej školy, ktorá sa zamiluje do záhadného a nebezpečného Edwarda Cullena.
Súmrak
Bella sa narodila 13. septembra 1987 manželom Renee a Charliemu Swanovcom v malom meste Forks ako Isabella Marie Swanová. Keď mala Bella šesť mesiacov, jej matka Charlieho opustila a presťahovala sa najskôr do Kalifornie a potom do Phoenixu v štáte Arizona. Od svojich deviatich rokov Bella vždy trávila jeden mesiac letných prázdnin so svojím otcom vo Forkse, no keďže toto mesto nikdy nemala rada, neskôr od toho upustili a Charlie jazdil za ňou do Phoenixu.
Neskôr sa jej matka zoznámi s Philom, za ktorého sa aj vydá. Phil je bejzbalový hráč, ktorý veľa cestuje, a tak sa Bella rozhodne presťahovať k otcovi, aby mohla jej matka cestovať spolu s ním.
Vo Forkse sa Bella zoznamuje so zvláštnym spolužiakom Edwardom Cullenom, o ktorom zistí, že je upír. Bella si neuvedomuje, že čím bližšie sa k nemu dostáva, tým väčšiemu riziku vystavuje seba aj svojich blízkych. Ich vzájomná príťažlivosť je priveľmi silná. Keď sa Bella stane cieľom sadistického upíra Jamesa, Edward ju zachráni. Bella, ktorá túži byť s Edwardom navždy, chce, aby ju premenil na upírku, čo on odmieta.
Nov
Druhá časť ságy s názvom Nov (New Moon) sa začína oslavou Belliných osemnástych narodenín. Pri rozbaľovaní darčekov sa poreže na papieri a Edwardov brat Jasper, smädný po krvi, ju napadne. Práve toto utvrdí Edwarda v presvedčení, že on a jeho rodina sú pre ňu príliš nebezpeční a tak sa s ňou rozíde a celá rodina sa odsťahuje.
Bella sa niekoľko mesiacov nevie z ich rozchodu spamätať. Jej otec Charlie má o ňu obavy a chce ju poslať k matke na Floridu, kde teraz aj s Philom žije. Bella sa po tejto hrozbe spamätá, pretože nechce opustiť Forks. Vyberie sa s kamarátkou Jessicou do kina, kde v tmavej ulici natrafia na skupinu neznámych mužov. V tej chvíli Bella po prvýkrát počuje Edwardov hlas. Zistí, že ho môže počuť vždy v nebezpečných situáciach. Zúfalo túži po tom, aby jeho hlas znovu počula. Kúpi dve staré motorky a požiada kamaráta z detstva Jacoba Blacka, aby jej ich opravil a naučil ju potom jazdiť. Vytvorí sa medzi nimi silné priateľstvo. Jacob začne k Belle cítiť viac než kamarátstvo, no jeho city nie sú opätované. Keď Bella v lese stretne Laurenta, ktorý ju chce zabiť, zlikviduje ho svorka obrovských vlkov. Ako sa od Jacoba dozvie neskôr, je to vlastne svorka vlkolakov, ktorý chránia ľudský život v miestach, kde sa vyskytujú upíri.
Bella vyskúša cliff-diving - skok z vysokého útesu - a takmer zomrie. Zachráni ju Jacob. Edward sa od Rosalie dozvedá na základe Alicinej vízie, že Bella zomrela. Odchádza preto do Talianska, kde žiada Volturiovcov, aby ho zabili. Alice sa ide zatiaľ presvedčiť, či Bella naozaj zomrela, ale nachádza ju živú. Odchádza preto aj s Bellou do Talianska, aby zastavili Edwarda. Keď sa im to podarí, dostávajú sa pred Volturiovcov, ktorí požadujú, aby bola Bella premenená na upírku. Pri návrate domov jej Edward vysvetlí, že ju opustil pre jej vlastné dobro, teda, aspoň on si to myslel. Edward jej sľúbi, že ju premení na upírku, ale najskôr sa musí za neho vydať.
Zatmenie
V treťom pokračovaní ságy pokračuje napätie v Bellinom a Edwardovom vzťahu. On trvá, aby sa za neho vydala, no ona má voči manželstvu výhrady. Nie práve najlepším príkladom sú aj jej rodičia, ktorí sa skoro rozviedli. No Edward trvá na manželstve, pokiaľ Bella chce, aby ju premenil na upírku, tak Bella súhlasí.
Vracia sa upírka Victoria. Je nahnevaná, pretože Edward zabil Jamesa a ona sa mu chce teraz pomstiť tak, že tiež zabije jeho lásku Bellu. Aby si bola istá víťazstvom, vytvorí si vlastnú armádu novorodených upírov a spolu sa vydajú do Forksu. Cullenovci sa spoja v vlkolakmi, ktorých vedie Sam Uley a porazia Victoriu a jej armádu. Bella si uvedomí, že Edward je najdôležitejší človek v jej živote a súhlasí s tým, aby o svojom zasnúbení povedali aj Charliemu.
Úsvit
Záverečný diel ságy začína svadbou Belly a Edwarda v réžii Alice. Svadobnú cestu strávia na ostrove Esme. Je to fiktívny ostrov, ktorý daroval Esme Carlisle. Po prvej spoločne strávenej noci sa Bella prebudí a telo má posiate modrinami. Edward si to vyčíta, a keďže jej nechce viac ublížiť, chce sa s ňou znova milovať až potom, čo sa z nej stane upírka. No jeho vôľa nie je až taká pevná. Krátko na to sa Bella začne zle cítiť a obaja šokovane zisťujú, že je tehotná.
Vracajú sa domov, kde Carlisle potvrdí, že Bella je tehotná. Edward chce, aby sa dieťaťa vzdala, no Bella to odmietne a požiada o pomoc Rosalie. Plod rastie veľmi rýchlo a Bella porodí veľmi skoro. Napriek tomu, že Bella verí, že bude mať syna, narodí sa poloupírske dievčatko, Renesmee. Bella pri pôrode takmer zomrie, no Edward jej vpichne jed priamo do srdca a jej srdce sa znova rozhýbe. Jacob, ktorý verí, že Bella je mŕtva, chce zabiť jej dieťa - príčinu jej smrti. No hneď, ako sa prvýkrát pozrie na Renesmee, pripúta sa k nej.
Z Belly sa stane upírka a napriek obavám je schopná odolávať pachu ľudskej krvi. Irina, členka klanu z Denali chybne identifikuje Renesmee ako upírske dieťa, čo sa prieči upírskym zákonom. Odíde do Talianska a udá Cullenovcov Volturiovcom, ktorí čakali len na zámienku zaútočiť. Cullenovcom sa podarí ich presvedčiť a Volturiovci odchádzajú porazení, a Edward s Bellou s rodinou konečne môžu žiť v pokoji.
Bellin dar
Bella mala už počas ľudského života zvláštny dar, schopnosť, ktorá bránila schopnostiam upírov, vplývajúcim na myseľ, aby na ňu akokoľvek pôsobili. Po jej premene na upírku Eleazar odhalí jej dar, ochranný štít, ktorý sa naučí rozšíriť aj na ostatných a jeho posilou je hnev.
Filmová séria
V prvých troch filmoch série Súmrak, Súmrak, Nov, Zatmenie a Úsvit stvárňuje Bellu americká herečka Kristen Stewartová.
NGC 4573
NGC 4573 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
322 Phaeo
322 Phaeo je planétka v hlavnom páse planétok s priemerom 71 km, ktorú objavil francúzsky astronóm Alphonse Louis Nicolas Borrelly 27. novembra 1891.
Kerketé
Kerketé je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Kerketé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Kerketé potom dostala za manžela Dória, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa skončila hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Maisons-en-Champagne
Maisons-en-Champagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sol (rozlišovacia stránka)
Sol môže byť:
Saint-Martin-de-Bossenay
Saint-Martin-de-Bossenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 390 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
São Luís
São Luís je mesto v Brazílii, hlavné a najväčšie mesto federálneho štátu Maranhão. Podľa informácií z roku 2006 tu žije 998 385 obyvateľov, v celej metropolitnej oblasti však 1 227 659 osôb. Mesto je známe najmä svojou zachovalou portugalskou architektúrou.
Historický stred mesta bol v roku 1997 zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Koncepcia Johna von Neumanna
V roku 1946 John von Neumann a jeho kolegovia z Princeton Institute for Advanced Studies navrhli nový počítač postavený na týchto pravidlách:
Štruktúra von Neumannovho IAS počítača je na obrázku. V strede je aritmeticko-logická jednotka (ALJ). Činnosť celého počítača riadi radič. Radič odovzdáva povely operačnej pamäti, ALJ a V/V zariadeniam a späť od nich dostáva stavové hlásenia. Radič číta z operačnej pamäte inštrukcie, tieto dekóduje a prevádza na postupnosť signálov. Dáta číta ALJ z operačnej pamäte alebo zo vstupného zariadenia. ALJ dáta tiež odkladá do pamäte alebo zapisuje na výstupné zariadenia. Von Neumannov počítač IAS je významný preto, že až na malé výnimky je jeho schéma platná dodnes. Ide o zmenu analógového a digitálneho signálu.
Ben E. King
Ben E. King, rodným menom Benjamin Earl Nelson (* 28. september 1938, Henderson, Severná Karolína, USA – † 30. apríl 2015, Hackensack, New Jersey, USA) bol americký spevák.
Narodil sa v Hendersone v Severnej Karolíne, ale od ôsmich rokov žil v Harleme v New Yorku. Svoju spevácku kariéru začal koncom päťdesiatych rokov ako člen doo-wopovej kapely Five Crowns. Neskôr bol členom skupiny The Drifters. Svoj prvý sólový album, ktorý dostal názov Spanish Harlem, vydal v roku 1961 prostredníctvom hudobného vydavateľstva Atco Records. Neskôr vydal mnoho ďalších albumov.
Chbany
Chbany sú obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 592 obyvateľov, z toho 292 mužov a 300 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,9 roka, ženy 38,9 roka).
NGC 4574
NGC 4574 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. apríla 1835.
Ingrid Lukáčová
Mgr. Ingrid Lukáčová, rod. Šangriková (* 20. apríl 1969, Trebišov, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenská poetka, kultúrna pracovníčka a bývalá stredoškolská pedagogička.
Štúdium
Po ukončení základnej školy v Trebišove (19751983) absolvovala štúdium na miestnom gymnáziu (19831987). V rokoch 19881993 študovala odbor učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov v kombinácii slovenský jazyk – filozofia na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (dnes Prešovská univerzita v Prešove).
Profesijná kariéra
V rokoch 19932009 pôsobila ako učiteľka slovenského jazyka, literatúry a náuky o spoločnosti na Spojenej škole v Sečovciach. Po roku 2009 istý čas pôsobila ako riaditeľka domu Matice slovenskej v Michalovciach. Do roku 2015 pôsobila ako poverená vedúca Mestského kultúrneho strediska v Sečovciach.
Tvorba
Vlastnej literárnej tvorbe sa venuje od svojich 15 rokov, kedy začala publikovať svoje básne v okresných novinách, v literárnych časopisoch Dotyky a Nové slovo mladých. Počas stredoškolského štúdia jej v tlači vyšlo okolo 100 básní. Poéziu a publicistické žánre uverejňovala aj počas štúdia na vysokej škole v časopisoch Nové slovo, Dotyky, Slovenské pohľady, Literárny týždenník, Kultúra, Rak, vo viacerých zborníkoch a v regionálnych novinách, televízii a rozhlase.
So svojou básnickou tvorbou obsadila 1. miesto na 8. ročníku celoslovenskej literárnej súťaže O cenu Slovenského učeného tovarišstva. Roku 2002 sa stala členkou Spolku slovenských spisovateľov. Naďalej sa venuje literárnej tvorbe, propagácii kultúry a umenia.
Hachan
Hachan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Estetika na Slovensku
Estetika na Slovensku sa objavila až v posledných storočiach. Predtým akoby estetické témy neboli pre tunajších kultúrnych pracovníkov, pre filozofov, kňazov alebo učiteľov zaujímavé. Náznaky estetického myslenia sa síce objavovali v rôznych textoch (napr. Ján Sambucus, Eliáš Láni, Michal Steigel, Ján Kollár), ale systematické estetické myslenie sa objavilo relatívne neskoro, až na prelome 18. a 19. storočia. Prvé estetické diela boli písané po latinsky (Juraj Serdaheli, Matej Daniel Ševrlay, Matej Holko ml., Michal Greguš, Ludwig Schedius), alebo po maďarsky (Andrej Vandrák).