cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vrbova a Wetzlerova správa
Význam správy
Správa je považovaná za prvú detailnú informáciu o nacistickom koncentračnom tábore, ktorá sa dostala k Spojencom a bola označená za vierohodnú. Informuje o masových vraždách, ktoré nacisti vykonávali počas holokaustu.
Hoci bolo zverejnenie správy pre verejnosť kontroverzne pozdržané a 15. mája 1944 sa začali deportácie 437 000 maďarských židov do Auschwitzu, správa pravdepodobne zachránila mnoho životov. Informácie zo správy boli publikované prostredníctvom BBC 15. júna 1944 a 20. júna v New York Times. Pápež Pius XII., americký prezident Franklin Delano Roosevelt a švédsky kráľ Gustáv V. následne žiadali maďarského vodcu, admirála Miklósa Horthyho, zastaviť masové deportácie. Deportácie sa v Maďarsku zastavili 9. júla 1944, vďaka čomu sa zachránilo asi 200 000 židov.
Vznik správy
Vrbovi a Wetzlerovi po prechode na slovenské územie pomohol sedliak Ondrej Čanecký, ktorý ich priviedol k židovskému doktorovi Pollackovi. Pollack mal kontakt na Erwina Steinera z ústredia Židovskej rady v Žiline. Vrba a Wetzler prespali v Čadci v dome príbuznej známeho rabína Lea Baecka u pani Beckovej, a nasledujúci deň, 24. apríla 1944 išli na stretnutie do Žiliny.
Z rozhodnutia príslušníka SA, SS a SD Dietra Wisliceneho, ktorý sa podieľal na registrácii a následnom vyhladzovaní židovského obyvateľstva najprv v Nemecku, neskôr od augusta 1940 na Slovensku boli zrušené všetky židovské organizácie a od septembra 1940 nahradené Ústredňou Židov (ÚŽ; nemecky: Judenrat, anglicky: Jewish Center). V rámci ÚŽ v roku 1943 vznikla (bratislavská) Pracovná skupina, ktorú viedla Gisi Fleischmannová a rabín Chaim Michael Dov Weissmandl, ktorá sa vtedy považovala za hnutie odporu. Starostom ÚŽ sa v decembri 1943 stal doktor, nemecky hovoriaci právnik, Oskar Neumann a zamestnancom ÚŽ bol aj architekt Andrej Steiner.
Keratín
thumb|Keratínové filamenty vo vnútri bunky pod mikroskopom
Keratíny je súhrnné označenie pre všetky bielkoviny, ktoré tvoria intermediárne filamentum, majú určité fyzikálno-chemické vlastnosti a sú tvorené v epiteloch ľubovoľných stavovcov (a žiadnych iných organizmov). Niekedy sa ako synonymné označenie používa názov rohovina (hovorovo alebo zastarano: roh), ale rohovina je skôr organická látka tvorená primárne keratínom (t.j. keratín a prímesy).
Vrbova a Wetzlerova správa
Vznik správy
Ústredňa Židov v Žiline sídlila na Hollého ul. č. 9, kde bol pôvodne židovský starobinec. Dnes je táto budova sídlom Židovskej náboženskej obce. Vrba a Wetzler tam podľa spomienok priameho účastníka Arieho Kleina prišli 25. apríla 1944 a boli vypočutí miestnymi predstaviteľmi žilinskej úradovne Ústredne Židov a židovskej náboženskej obce. Keď miestni predstavitelia pochopili význam ich slov, povolali z Bratislavy svojich nadriadených - Oskara Neumanna, inžiniera Oskara Krasňanského a Erwina Steinera. Rudolf Vrba mal pocit, že im neveria. Nikto nečakal, nebol pripravený na to, aby pochopil, čo sa v Osvienčime dialo. Aby si overili, či mladíci hovoria pravdu, každého z nich umiestnili do inej miestnosti a vypočúvali oddelene. Kládli im faktografické otázky, aby podľa ich odpovedí zistili, či neklamú. Vrba odhadol koľko ľudí bolo zavraždených v plynových komorách, čo podľa jeho prepočtov bolo okolo 1 750 000. Vysvetlil, aké zisky z toho Nemci mali, hlavne zo šperkov, peňazí, oblečenia, zlatých zubov, ale i vlasov či popola, ktorý sa používal ako hnojivo. Opísal vnútornú štruktúru táborov a využívanie Židov na otrockú prácu. Vypočúvanie trvalo tri dni.
Keratín
Charakteristika
Keratíny patria medzi fibrilárne bielkoviny (skleroproteíny) (a teda aj medzi jednoduché bielkoviny). Sú nerozpustné vo vode a v roztokoch solí. Keratíny obsahujú uhlík, vodík, dusík, kyslík a okrem toho 1,5 - 4,5 % síry (a to v aminokyseline cystín), ktorá medzi makromolekovými reťazcami vytvára tzv. cystínové mostíky.
Vrbova a Wetzlerova správa
Vznik správy
Vrba neskôr vo svojej knihe napísal, že začal kreslením vnútorného plánu Auschwitzu I a II spolu s polohou rampy vzhľadom k týmto dvom táborom (pozri obrázok). Opísal vnútornú organizáciu táborov; ako boli židia využívaní na otrockú prácu pre Krupp, Siemens a D.A.W., ktoré mali továrenské budovy priamo pri tábore Auschwitz I. Koncern I. G. Farben inicioval vznik samostatného koncentračného tábora Auschwitz III v blízkych Monowiciach, s továrňou na výrobu syntetického kaučuku Buna-Werke. Túto továreň Vrba v správe spomína ako Buna. Opísal tiež masové vraždy v plynových komorách tých, ktorí boli vybraní pre Sonderbehandlung („špeciálne zaobchádzanie“).
Keratín
Výskyt
V prírode sú hojne rozšírené, vyskytujú sa ako podstatná súčasť :
Vrbova a Wetzlerova správa
Vznik správy
Wetzler napísal prvú časť správy a Vrba tretiu. Na písaní druhej časti správy pracovali obaja. Napokon celú správu spolu prepracovali ešte šesťkrát. Správu prekladali už počas jej písania zo slovenčiny do nemčiny s pomocou Gisely Steinerovej Neumannov poradca Oskar Krasňanský, inžinier a stenograf, ktorý si neskôr zmenil meno na Oskar Isaiah Karmiel. Výsledkom bola 32-stranová správa v nemčine, ktorá bola dokončená 27. apríla 1944. Vrba napísal, že správa bola narýchlo preložená aj do maďarčiny. Pôvodná slovenská verzia sa nezachovala, napísal český historik Miroslav Kárny. Anglicka verzia správy (The Auschwitz Protocol / The Vrba-Wetzler Report) je dostupná v plnom znení online tak isto ako aj jej český preklad vďaka projektu Vrba-Wetzler Memorial. Slovenský preklad „Správy Wetzlera a Vrbu“ (preklad: M. Richter) vyšiel v neskorších vydaniach knihy Alfréda Wetzlera (pod pseudonymom Jozef Lánik) Čo Dante nevidel.
Mr. Robot – 2. séria
Druhá séria televízneho seriálu Mr. Robot sa vysielala na stanici USA Network od 13. júla 2016 do 21. septembra 2016. Druhé sériu tvorí 12 epizód, čo je o 2 viac ako má prvá séria. Tvorcom seriálu je Sam Esmail, ktorý zároveň všetky časti tejto série zrežíroval a napísal scenár k siadmym častiam.
Cesta III. triedy 3456 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 3456' (III/3456, staré číslo III/0545002'') je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Prešov. Jej celková dĺžka je.
Priebeh
Cesta začína za východným koncom obývanej časti obce Kapušany križovatkou s cestou II. triedy 545. Na tejto križovatke cesta stúpa a prechádza sa do zhruba úseku mimo obce, kde je povolená rýchlosť 90km/h. Cesta pokračuje v obci Podhorany, kde plynulo prechádza do obce Chmeľovec. Za Chmeľovcom nasleduje úsek s povolenou rýchlosťou 90km/h, ktorý končí vstupom do obce Šarišská Trstená. Cesta plynulo prechádza do krátkeho úseku v obci Proč, kde sa nachádza križovatka s cestou III. triedy 3457, ktorá vedie severnejšie do osídlenej časti obce. Na tejto križovatke cesta pokračuje východne a pár metrov za ňou obec končí. Za obcou potom nasleduje približne 1 km úsek cesty až kým nevchádza do obce Pušovce, kde sa po križovatke s III/3466 stáča vľavo, čiže severnejšie. Za obcou potom nasleduje 2,2km úsek, kde končí napojením sa na cestu I. triedy 21. V tomto úseku je cesta v najhoršom stave približne 1km, ktorý spadá pod katastrálne územie Pušovce. Zvyšný úsek, ktorý patrí obci Chmeľov je vo výbornom stave.
Cesta bola otvorená pri príležitosti 20. výročia SNP v lete 1964.
Batizovská priehyba
Názov
Je odvodený od polohy nad Batizovskou dolinou.
Prvovýstupy
Nie sú písomne doložené. Pravdepodobne cez sedlo prešli prví návštevníci Gerlachovského štítu.
Turistika
Sedlo je pre turistov prístupné len s horským vodcom.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1958
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1958 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Európy vo volejbale mužov, ktoré do roku 1963 organizovala Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konal sa v dňoch od 30. augusta11. septembra 1958 v mestách Praha, Plzeň a Pardubice, v Česko-Slovensku, za účasti dovtedy rekordných 20 tímov. Nováčikom podujatia bola pätica družstiev: Dánsko, NDR, NSR, Tunisko a Turecko. Titul obhájilo domáce, ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred 🇷🇴 a. Spolu s turnajom mužov sa uskutočnil aj turnaj žien.
Zápasy v Prahe sa odohrali na 4 štadiónoch: Zimní stadión Štvanice, Stadion Karla Aksamita v Holešovicích, Stadion na Smetance a Stadion Dynamo Praha.
Hatala
Hatala môže byť:
Ihla v Ostrve
Ihla v Ostrve je strmá skalná ihla v najvyššej časti západných zrázov Ostrvy, v skalnom rebre, ktoré vyrastá spod štítového bloku Zadnej Ostrvy vo Vysokých Tatrách. Od Ostrvy je oddelená Vyšným sedielkom pod Ostrvou.
Názov
Pomenovaná bola podľa polohy a tvaru. Nemecký a maďarský názov je podľa neznámej Alžbety, možno partnerky alebo manželky niektorého z prvých horolezcov, ktorí na ňu vystúpili.
Gold Rush
Gold Rush je reality televízna relácia, ktorá sa vysiela na Discovery Channel od 3. decembra 2010. Relácia sa sleduje ťažbu zlata v Yukone.
Modravec červenoboký
Modravec červenoboký (iné názvy: modravec prostý, modravec žltochvostí, modravec žltochvostý, modravec lesný ; lat. Tarsiger cyanurus) je spevavec a patrí do čeľadi muchárovité. Žije v Palearktíde na severe Ázie na západ po Fínsko. Obýva husté porasty vlhkých ihličnatých lesov, kde hniezdi na zemi alebo tesne nad zemou, na 5 - 9 vajíčkach sedí samička. Na zimu odlieta do juhovýchodnej Ázie. Na Slovensku bol pozorovaný 28. mája 1973 povyše Štrbského plesa a odchytený 4. novembra 2017 pri obci Ždiar. Prvé pozorovanie nebolo akceptované Faunistickou komisiou pre nedostatočný popis.
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov modravec červenoboký patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, malá Európska populácia má stúpajúci trend.
Opis
Modravec červenoboký je veľký asi ako žltochvost domový, má aj podobnú postavu. Samec má modrastý chrbát, plecia, kostrč a chvost. Najtmavšie odtiene modrej má na lícach a bokoch krku. Spodnú časť tela má krémovú, boky žiarivo oranžové. Nad čelom a očami má biely pásik.
Samica má vrchnú časť tela olivovo-hnedú, spodnú časť svetlejšiu. Kostrč i chvost sú modrasté, boky oranžové. Mláďatá sú podobne škvrnité ako mladé červienky obyčajné.
Hlas
Vábenie znie podobne ako u červienky obyčajnej "tik-tik". Spev začína ticho a stupňuje sa do hlasného, klesajúceho motívu "tri-lí tri-lí" a opäť sa zoslabuje a končí potichu. Spieva cez deň aj v noci, často na vrcholkoch stromov.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Lúky 8
náhľad|Poloha náhľad|SPZŠ pre mentálne postihnuté a zdravotne znevýhodnené deti na Žehrianskej ulici
Čenkovička (prírodná pamiatka)
Čenkovička je prírodná pamiatka ev. č. 1500. Nachádza sa v lokalite Bystřec a Čenkovice v okrese Ústí nad Orlicí. Územie spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lúky v údolí meandrujúceho toku Čenkovičky, bohatá lokalita bledule jarnej.
Lúky 8
Lúky 8 (staršie: Lúky VIII) sú lokalita miestnej časti Lúky v mestskej časti Bratislava-Petržalka.
Poloha
Hranice Lúk 8 tvorí na severe Chorvátske rameno, na východe Dolnozemská cesta, na juhu Panónska cesta a na západe Ľubovnianska ulica (vrátane) a východná časť Humenského námestia.
Ulice
Všetky ulice na Lúkach 8 vznikali v druhej polovici osemdesiatych rokov 20. storočia pri výstavbe panelového sídliska, v rokoch 1984-1986.
Pôvodne názvy ulíc a ich názvy po premenovaní:
Ulice boli pomenované po komunistických buditeľoch a revolucionároch a v roku 1991 sa premenovali na ulice s menami po stredoslovenských východoslovenských hradoch, zámkoch, kaštieľoch a obciach.
Školstvo, kultúra, obchody
Na sídlisku Lúky 8 bola v roku 1986/1987 otvorená základná škola na Žehrianskej ulici, ktorá vznikla preto, lebo susedná ZŠ na Turnianskej ulici nemala kapacitu.
V roku 2000 škola zanikla, spojila sa so ZŠ Turnianska, keďže bol úbytok detí a do budovy po bývalej ZŠ sa nasťahovala SPZŠ pre mentálne postihnutých a zdravotne znevýhodnené deti.
Tesne za hranicami Lúk 8 sa nachádza Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda.
Čenkovička
Čenkovička môže byť:
Zoznam futbalistov s 500 alebo viac strelenými gólmi
Vo futbale dosiahlo 30 hráčov v priebehu svojej kariéry 500 alebo viac gólov podľa prieskumu Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. Rátajú sa len hráči, ktorí boli aktívni v prvej lige po celú alebo väčšinu svojej kariéry. Poradie nižšie zohľadňuje góly, ktoré boli zaznamenané v oficiálnych zápasoch za národné tímy a za klub vo všetkých ligách.
Rebríček
Zvýraznení hráči sú stále aktívni.
''Stav k 19. augustu 2023:''
Aktívni hráči
Aktívni hráči, ktorý strelili viac ako 400 gólov. Rebríček zohľadňuje všetky góly v oficiálnych zápasoch za národný tím vo všetkých kategóriách a klub vo všetkých divíziách.
''Stav k 19. augustu 2023''
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2019
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2019 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale žien na Majstrovstvá Európy 2019, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 32 družstiev, ktoré súťažili o 14 postupových miest na záverečný turnaj v ôsmich kvalifikačných skupinách. Postúpili z nej víťazi skupín a 6 najlepších družstiev z druhých miest. Kvalifikácia prebiehala od 11. novembra 2017 do 21. novembra 2018.
Nasadenie do výkonnostných košov
FIBA Europe nasadila pred žrebovaním do skupín, ktoré prebehlo 4. júla 2017, družstvá do výkonnostných košov podľa ich umiestnenia v predchádzajúcej kvalifikácii a na finálovom turnaji ME 2017. Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k augustu 2017.
Hádzaná na Bolivarianských hrách 2017
Hádzaná na Bolivarianských hrách 2017 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017. Konal sa v meste Santa Marta, v Kolumbii v dňoch od 20. do 24. novembra 2017, za účasti 5 mužských a 6 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje iba od hier v roku 2013 a toto bolo jeho 2. vydanie. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo Menor v športovom komplexe Parque Deportivo Bolivariano, v ktorej sa organizovala aj súťaž v gymnastike.
V mužskej kategórii zvíťazilo 🇨🇱, ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred domácou 🇨🇴. U žien obhájil titul 🇵🇾, ktorý sa bez straty bodu umiestnil v skupine pred 🇨🇱.
Biela lávka
Biela lávka je široké sedlo medzi Malou zbojníckou vežou a Ostrým štítom vo Vysokých Tatrách. Je to najhlbšia depresia hlavného hrebeňa Vysokých Tatier medzi Ostrým štítom a Širokou vežou. Pod jeho strmými zrázmi sa na juhu nachádza Veľká Studená dolina a na severe Javorová dolina.
Názov
Meno ovplyvnila farba vodou vymletých suťových lavíc zo strany Veľkej Studenej doliny. Rovnaký význam, majú poľské, nemecké a maďarské názvy.
Turistika
Do sedla nevedie turistická značka.
Dulovo
Dulovo môže byť:
Synkopa (hudba)
350px|right|náhľad|Typický príklad na synkopu
Synkopa je v hudbe rytmický útvar, pri ktorom prízvuk pripadá namiesto ťažkej doby na ľahkú dobu. Väčšinou vzniká presunutím prízvuku ligatúrou z prvej (prízvučnej) doby taktu na poslednú (neprízvučnú) dobu predchádzajúceho taktu.
Synkopy sa v hudbe používajú hlavne na jej ozvláštnenie a upútanie pozornosti poslucháča. Sú použité v klasickej hudbe, ale aj v moderných žánroch ako ragtime, džez, rap, reggae a dubstep.
V slovenských ľudových piesňach sa často vyskytujú aj nepravé synkopy, tvorené touto kombináciou ♪♩♪. V takejto situácii prízvuk na prvej dobe taktu ostáva, iba zloženie rytmických hodnôt pripomína tvar synkopy.
Rigelský tunel
Vláda Českej republiky na svojom zasadnutí konanom 8. októbra 2014 schválila návrh investícií, podľa ktorého sa má tunel zrekonštruovať za čiastku 40 mil Kč. Táto oprava prebieha v druhej polovici roku 2015. Začala 1. augusta a skončiť by mala 27. novembra toho roku. Počas nej obnovou prešli aj železničný spodok a zvršok, železničné mosty a železničný prejazdy. Vykonané úpravy by mali zvýšiť kvalitu osobnej prepravy po tejto trati.
Voľba prezidenta Českej republiky v roku 2018
Voľba prezidenta Českej republiky v roku 2018 sú druhé priame voľby prezidenta Česka. Voľbu vyhlásil predseda Senátu na 12. a 13. januára 2018. Druhé kolo volieb sa uskutočnilo 26. a 27. januára 2018, stretli sa v ňom Miloš Zeman s Jiřím Drahošom. Voľby pri účasti 66,60% (tretej najvyššej z českých volieb) vyhral Miloš Zeman so ziskom 51,36% hlasov.
Harmonogram
Kandidačné listiny je potreba odovzdať na ministerstvo vnútra 66 dní pred voľbami, čiže do 7. novembra 2017. Súčasťou sú mená podporujúcich 20 poslancov, 10 senátorov alebo petícia s minimálne 50 000 podpismi od občanov. Ministerstvo vnútra zverejní prijatých kandidátov 24. novembra 2017. Prvé kolo volieb prebehne 12. a 13. januára 2018, prípadné druhé kolo 26. a 27. januára 2018.
Kandidáti
Oficiálnymi kandidátmi, ktorí odovzdali kandidačné listiny na ministerstvo vnútra a deklarujú 50 000 občianskych podpisov boli vedec a bývalý predseda Akadémie vied Českej republiky Jiří Drahoš, textár a podnikateľ Michal Horáček, strategický analytik Josef Toman a súčasný prezident Českej republiky Miloš Zeman. Dostatok poslaneckých podpisov mali bývalý šéf Škoda Auto Vratislav Kulhánek, prezident Asociácie obranného a bezpečnostného priemyslu Jiří Hynek a predseda politickej strany Rozumní Petr Hannig. Riaditeľ agentúry STEM Pavel Fischer, lekár Marek Hilšer a bývalý predseda vlády a ODS Mirek Topolánek boli podporovaní senátormi.
Systém voľby prezidenta Českej republiky
Prezident sa v Česku volí dvojkolovým väčšinovým systémom. Kandidáti sa stretnú v prvom kole. Ak jeden získa nadpolovičnú väčšinu hlasov, vyhráva. V opačnom prípade postupujú dvaja najsilnejší kandidáti do druhého kola. Viťazom sa stáva ten, ktorý dosiahne viacej hlasov. Prezident sa volí priamo na 5 rokov. Prvým priamo zvoleným prezidentom Českej republiky je Miloš Zeman, ktorý vyhral prvú priamu voľbu roku 2013.
O kandidatúru sa môže uchádzať každý svojprávny občan, ktorý dosiahol 40 rokov. Volieb sa nesmie zúčastniť ten, kto bol potrestaný za vlastizradu alebo hrubé porušenie ústavy a ústavného poriadku. Prezident môže byť zvolený maximálne na dve volebné obdobia. Priama voľba prezidenta ČR je tajná.
Prieskumy a volebné preferencie
Prieskumy po oznámení kandidatúr:
Irene Cara
Irene Cara Escalera (* 18. marec 1959, Bronx, New York, New York, USA – † 25. november 2022, Florida, USA) bola americká herečka, popová, R&B a disco speváčka a hudobná skladateľka. Preslávila sa predovšetkým rolou Coco vo filme Fame od režiséra Alana Parkera (1980) a piesňou „What a Feeling (Flashdance)“, ktorá v roku 1983 kraľovala svetovým hitparádam.
Volejbal na Bolivarianských hrách 2017
Volejbal na Bolivarianských hrách 2017 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017, ktoré hostilo mesto Santa Marta. Konal sa v meste Ciénaga, v Kolumbii v dňoch od 12. do 23. novembra 2017, za účasti 8 mužských a 5 ženských tímov. Oba turnaje, mužský i ženský, tvorili družstvá do 23 rokov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od začiatku konania hier a toto bolo jeho 17. vydanie. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo Monumental de Ciénaga (alebo tiež Coliseo Municipal).
V mužskej kategórii získala titul 🇻🇪, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇨🇱. U žien zvíťazila 🇩🇴, ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred 🇵🇪 a domácou 🇨🇴.
Účastníci
Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku U23 FIVB k januáru 2017.
Softbal na Bolivarianských hrách 2017
Softbal na Bolivarianských hrách 2017 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017. Konal sa v meste Santa Marta, v Kolumbii v dňoch od 12.16. novembra 2017, za účasti 5 ženských tímov. Pôvodne sa mal zúčastniť aj obhajca prvenstvadružstvo Dominikánskej republiky. Softbalový turnaj, ktorý organizuje Juhoamerická softbalová konfederácia (CONSURSA), sa na hrách organizuje iba od hier v roku 1970 a toto bolo jeho 10. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estadio de sóftbol v športovom komplexe Parque Deportivo Bolivariano.
Titul získala 🇻🇪, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácou 🇨🇴.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku WBSC v roku 2017.
Futsal na Bolivarianských hrách 2017
Futsal na Bolivarianských hrách 2017 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017. Konal sa v meste Santa Marta, v Kolumbii v dňoch od 20.25. novembra 2017, za účasti 6 mužských tímov. Futsalový turnaj sa na hrách organizuje od hier v roku 2009 a toto bolo jeho 3. vydanie. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo Colegio Coedumag. Obhajca titulu z 🇵🇾 sa na turnaji nezúčastnil.
Ragby na Bolivarianských hrách 2017
Ragby na Bolivarianských hrách 2017 bol ragbyový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017. Konal sa v meste Santa Marta, v Kolumbii v dňoch od 20. do 22. novembra 2017, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Pôvodne sa mali zúčastniť aj mužské družstvá Dominikánskej republiky, Ekvádora a Salvádora a ženské družstvo Salvádora. Ragbyový turnaj sa na hrách organizuje iba od hier v roku 2013 a toto bolo jeho 2. vydanie, zakaždým v sedmičkovej verzii ragby. Zápasy sa odohrali na novopostavenom štadióne Estadio de rugby v športovom komplexe Parque Deportivo Bolivariano.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1963
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1963 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev Európy vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v dňoch od 21. októbra2. novembra 1963 v 4 rumunských mestách: Bukurešť, Brašov, Kluž a Târgu Mureș, za účasti 17 tímov. Rumunsko organizovalo európsky šampionát druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1955, v Bukurešti. Titul získalo domáce 🇷🇴, ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred 🇭🇺 a. Zlaté Rumunsko i strieborné Maďarsko dosiahli svoje najlepšie umiestnenia. Spolu s turnajom mužov sa uskutočnil aj turnaj žien.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Letné olympijské hry 1964, ktoré hostilo Tokio a kde sa volejbal prvýkrát dostal medzi olympijské športy. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. Zároveň 4 najvyššie umiestnené západoeurópske družstvá postúpili do západoeurópskej olympijskej kvalifikácie.
Futsal na Bolivarianských hrách 2017
Účastníci
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku k novembru 2017.
Ragby na Bolivarianských hrách 2017
V mužskej kategórii obhájilo titul 🇨🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇵🇾. U žien rovnako obhájila titul domáca 🇨🇴, keď vyhrala vo finále nad 🇵🇾.
Bejzbal na Bolivarianských hrách 2017
Bejzbal na Bolivarianských hrách 2017 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2017. Konal sa v meste Santa Marta, v Kolumbii v dňoch od 18.23. novembra 2017, za účasti 5 mužských tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť aj družstvo Dominikánskej republiky. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od začiatku konania hier a toto bolo jeho 14. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estadio de béisbol v športovom komplexe Parque Deportivo Bolivariano.
Svoj tretí titul, 44 rokov od posledného, získala domáca 🇨🇴, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom prvenstva z 🇵🇦.
Účastníci
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku WBSC v roku 2017.
Danica Roemová
Danica Roemová (* 30. september 1984, Prince William County, Virgínia, USA ) je americká novinárka a politička Demokratickej strany zo severnej Virgínie. Vo voľbách v novembri 2017 bola zvolená do parlamentu štátu Virgínia (Virginia House of Delegates). Demokratickú primárku vyhrala 13. júna 2017 a všeobecné voľby 7. novembra 2017. Stala sa prvou otvorene trans osobou zvolenou a so začatým mandátom v legislatívnej komore na úrovni federálneho štátu v Spojených štátoch.
Detstvo a vzdelanie
Roemová sa narodila a vyrastala v Prince William County, Virgínia, jej rodičmi boli Marian a John Paul Roem. Jej otec spáchal samovraždu keď mala tri roky a starý otec z matkinej strany jej ho nahradil. Roemová študovala žurnalistiku na St. Bonaventure University v štáte New York. Po absolvovaní sa presťahovala späť do Virgínie.
Kariéra
Roemová deväť rokov pracovala ako hlavná reportérka pre Gainesville Times a Prince William Times. Sedemkrát získala ocenenia od Virginia Press Association.
Voľby 2017
Roemová kandidovala v 13. okrsku za Demokratickú stranu do Virginia House of Delegates vo voľbách v novembri 2017. Jej protikandidátom bol republikán Bob Marshall, ktorý okrsok reprezentoval predošlých 25 rokov. Marshall sám seba označil za „hlavného virgínskeho homofóba“.
Svoju kandidatúru Roemová ohlásila v januári 2017. Medzi 1. aprílom a 1. júnom získala 1 064 finančných darov pod 100 USD, po Chrisovi Hurstovi druhé najvyššie množstvo. Volebný program založila na riešení ekonomických a dopravných problémov, medzi inými sľubom opraviť štátnu cestu 28.
V auguste 2017 dostala oficiálnu podporu od Human Rights Campaign (HRC). V októbri 2017 ju oficiálne podporil bývalý viceprezident Joe Biden.
Osobný život
Je speváčkou heavy metalovej kapely Cab Ride Home.
Šejval
Šejval je prírodná pamiatka (pred tým národná prírodná pamiatka) ev. č. 723 severne od obce Radhošť v okrese Ústí nad Orlicí. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Eva Kowalská
PhDr. Eva Kowalská DrSc. (* 17. august 1955 ) je slovenská historička, od roku 1983 pracovníčka Historického ústavu Slovenskej akadémie vied. Zaoberá sa cirkevnými a kultúrnymi dejinami raného novoveku.
Slovenská akadémia vied
V Historickom ústave Slovenskej akadémie vied pôsobí od roku 1983. V rokoch 1995 až 2002 bola vedúcou oddelenia 19. storočia. Od roku 1996 je členkou Vedeckej rady Historického ústavu SAV a od roku 2002 členkou Kolégia SAV pre kultúrno-historické vedy. Členkou redakčnej rady Historického časopisu je od roku 1997 a od roku 2001 tiež časopisu ''História. Revue o dejinách a spoločnosti''. V roku 2002 získala DrSc. dielom ''Evanjelické a.v. spoločenstvo v 18. storočí''
Dielo
Medzi jej diela patria:
Tatiana Zachar Podolinská
Životopis
V rokoch 19911997 študovala históriu, filozofiu a religionistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
V rokoch 1995 a 1996 vyučovala na strednej škole. V roku 1996 začala pracovať na Ústave etnológie SAV, kde sa venovala v projektovej činnosti. Od svojho nástupu na pracovisko sa stala vedúcou, ale aj participantkou na viacerých medzinárodných, ale aj domácich projektov. Počas obdobia 1997 a 2013 pracovala v Slovenskom národopise kde zastávala funkciu výkonnej redaktorky.
Svoj výskum realizovala na Slovensku, v Taliansku, Francúzsku, Švédsku, v Mexiku a Guatemale. Od roku 1998 priebežne prednáša na Masarykovej univerzite v Brne a pravidelne na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Podnik jednotlivca
Podnik jednotlivca je podnik fyzickej osoby – podnikateľa. Na Slovensku tento pojem konkrétne zahŕňa:
Slovenská reč
Slovenská reč je slovenský jazykovedný časopis vydávaný od roku 1932 s rôznou periodicitou Jazykovedným ústavom Ľudovíta Štúra SAV. Je to základný a najstarší časopis pre výskum slovenského jazyka.
Bránička
Bránička (dávnejšie Veľká bránička,, , ) je najvýraznejšia depresia s ostrými hranami medzi masívom Chmúrnej veže a Veľkého kostola, presnejšie medzi Chmúrnou ihlou a Kopou Veľkého kostola vo Vysokých Tatrách. Jej strmé zrázy spadajú do Malej Studenej doliny a Veľkej Studenej doliny.
Názov
Je odvodený od tvaru sedla.
Turistika
Do sedla nevedie turistická značka.
Cestovný pas Slovenskej republiky
upright|thumb|Slovenský cestovný pas (vzor 2008)
Cestovný pas Slovenskej republiky (ďalej len pas) je verejná listina na žiadosť vydaná občanovi Slovenskej republiky ako primárny identifikačný doklad pre cesty do zahraničia. Pas je možné použiť aj ako doklad potvrdzujúci slovenské občianstvo a ako osobný doklad totožnosti pri väčšine vnútroštátnych úkonov vyžadujúcích predloženie dokladu totožnosti. Pas je majetkom Slovenskej republiky. Občan je oprávnený mať najviac dva platné pasy súčasne.
Platné cestovné pasy Slovenskej republiky sú vydávané na základe zákona č. 647/2007 Z. z. o cestovných dokladoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
Pri cestách v rámci Európskej únie je možné namiesto pasu použiť občiansky preukaz.
Brána Veľkého kostola
Brána Veľkého kostola je najhlbšia depresia v severozápadnom vrchole Veľkého kostola, medzi Vežou Veľkého kostola a Veľkým kostolom, pod jeho severozápadným vrcholom vo Vysokých Tatrách.
Turistika
Do sedla nevedie turistická značka.
Hradní kopec Litice
Hradní kopec Litice je prírodná pamiatka ev. č. 122, v správe AOPK Pardubice, ktorá sa nachádza na skalnej ostrohe hradu Litice v obci Litice nad Orlicí v okrese Ústí nad Orlicí.
Bielovodské sedlo
Bielovodské sedlo (občas nazývané Nižné Bielovodské sedlo, dávnejšie Bialčanske sedlo,, , ) je široké trávnaté sedlo v severnom vedľajšom hrebeni Rysov a severozápadnom hrebeni Veľkého Žabieho štítu, medzi Kopou nad Žabími vrátkami a Ovčími vežičkami vo Vysokých Tatrách. Jeho dva doly sú predelené Bielovodským hrbom.
Hradní kopec Litice
Geológia
Geomorfologicky vrch spadá do celku Podorlická pahorkatina, podcelku Žamberská pahorkatina, okrsku Litický hřbet a podokrsku Chlumský hřbet.
Bielovodské sedlo
Názov
Je odvodený od Bielovodskej doliny.
Prvovýstupy
Sedlo poznali oddávna pastieri a neskôr turisti.
Prvé známe výstupy do sedla:
Turistika
Do sedla nevedie turistická značka.
Lupkovský tunel
Lupkovský tunel je železničný tunel medzi Palotou a Łupkówom na trati Michaľany – Łupków.
História
Pri zabezpečovaní obrany Rakúsko-Uhorska ako aj jeho správe bolo dôležité zabezpečiť komunikácie na presun tovaru i vojakov. Po rozbehnutí výstavby železníc bola jednou z priorít výstavba trate do Haliča. Z Tiskej železnice bola trať vedená Východoslovenskou nížinou severným smerom cez Trebišov a Humenné do Medzilaboriec. Karpatský hrebeň trať prekonávala údolím Vydranky a popod Lupkovský priesmyk do osady Stary Łupków v Haliči. Veľké prevýšenie si vyžadovalo budovať trať s výrazným stúpaním po úbočí vrchov a najvyššiu časť hrebeňa prekonáva 461 metrov dlhým tunelom.
Pôvodne mal mať až 750 metrov a 20 m hlboké zárezy. Nedostatočný prieskum a príprava, rovnako ako odľahlosť lokality mimo sídiel spôsobili výrazne pomalšie napredovanie a tak práve tunel bol posledným nedobudovaným úsekom celej trate do Przemyśla. V rokoch 18821920 bola celá trať dvojkoľajná, po vzniku samostatných štátov sa dopravné toky zo severojužného smeru zmenil na východozápadný a využitie trate bolo razom minimálne.
Počas I. svetovej vojny bol v zime 1914 tunel zavalený ustupujúcou rakúsko-uhorskou armádou, v roku 1939 bol znefunkčnený poľskými ženistami, brániacimi prístup do krajiny Nacistom. Práve Nemci v roku 1943 tunel opravili a využívali trať na prepravu vojenskej techniky na východný front. Pred postupujúcou Červenou armádou však tunel o rok neskôr opäť odpálili a zneprejazdnili. Sovietska armáda v priebehu krátkeho času vybudovala trať sedlom, čím umožnila zásobovanie postupujúcich jednotiek. Trať s tunelom bola v plnom rozsahu obnovená v novembri 1946 a pre dopravu slúžila až do roku 1977, kedy bola ukončená osobná a v roku 1988 aj nákladná preprava. Po rekonštrukcii v rokoch 199596 bola obnovená aj doprava.
David Matas
David Matas (* 29. august 1943, Winnipeg, Kanada) je kanadský advokát. Vo svojej právnickej praxi sa od roku 1979 venoval najmä prípadom utečencov, imigrantom a otázkam ľudských práv.
Vzdelanie
V roku 1964 získal B.A. na University of Manitoba vo Winnipegu. O rok neskôr M.A. na Princeton University v New Jersey. V roku 1967 získal na Oxfordskej univerzite bakalára práva a o rok neskôr bakalára z civilného práva. V roku 1969 sa stal advokátom pri Middle Temple v Spojenom kráľovstve a v roku 1971 sa stal členom právnickej komory v Manitobe.
Práca na vládnej úrovni
David Matas bol v rokoch 1968-69 právnym asistentom predsedu Najvyššieho súdu v Kanade, bol tiež členom Kanadskej vlády a v rokoch 1971-1972 špeciálnym asistentom Štátneho tajomníka Ministra spravodlivosti Kanady (Solicitor General of Canada). Bol členom kanadskej delegácie Valného zhromaždenia OSN, kanadskej delegácie Konferencie OSN o Medzinárodnom trestnom súde v roku 1998, kanadskej delegácie na Štokholmskom medzinárodnom fóre o holokauste a od 1997 do 2003 bol riaditeľom Medzinárodného centra pre ľudské práva a demokratický rozvoj.
Učiteľská práca
Vyučoval ústavné právo na McGill University, úvod do ekonómie, problémy kanadskej ekonomiky, medzinárodné právo, občianske právo, imigračné a utečenecké právo na University of Manitoba.
Práca v oblasti ľudských práv
Bol riaditeľom Medzinárodného fondu pre medzinárodnú ochranu a pomoc Severnej Afrike sídliaceho v Kanade, riaditeľom Kanadsko-severoafrickej spolupráce, členom Kanadsko-helsinskej pozorovacej skupiny, riaditeľom Manitobskej asociácie práv a slobôd, členom Medzinárodnej komisie právnikov, Kanadského židovského snemu a Kanadskej rady pre utečencov. Prezentoval rôzne práce týkajúce sa právnych otázok vysporiadávania sa s vojnovými zločincami v Bangladéši.
Vyšetrovanie núteného odberu orgánov praktizujúcim Falun Gongu v Číne
David Matas je spoluautorom obsiahlej investigatívnej správy Bloody Harvest (Krvavá žatva, 2006) o násilných odberoch orgánov väzňom svedomia (praktizujúcim Falun Gongu, kresťanom, Ujgurom), ktoré podľa neho v Číne prebiehajú za systematickej podpory štátu.
Spolu s Davidom Kilgourom (bývalým kanadským tajomníkom pre oblasť Ázie a Tichomoria) v správe uvádzajú, že keďže počet popravených väzňov, od ktorých údajne orgány pochádzajú, je oveľa menší ako reálny počet vykonaných transplantácií ročne, zdrojmi orgánov sú veľmi pravdepodobne aj väzni svedomia, najmä praktizujúci Falun Gongu. Podľa Davida Matasa ide o stotisíc ľudí zabitých kvôli orgánom ročne.
V snahe zastaviť tieto zločiny navštívil David Matas spolu s ďalšími vyšetrovateľmi viac než 40 krajín sveta. O výsledkoch svojej dlhoročnej práce prednášal aj v Americkom kongrese, Európskom parlamente a Kanadskej vláde.
Prezentácie výsledkov práce na Slovensku
Druhýkrát navštívil Bratislavu v súvislosti s výstavou Body the Exhibition v dňoch 4.6. septembra 2017, odkedy tam táto výstava po druhýkrát prebiehala. Problémom tejto výstavy je podľa neho nejasný pôvod tiel. Keďže neexistujú potvrdenia o darovaní tiel, výstava je podľa Davida Matasa súčasťou rovnakého problému ako transplantácie orgánov väzňov, hoci v oveľa menšom rozmere.
Brdárov priechod
Brdárov priechod (niekedy aj Brdárov prechod, ) je široké a hlboké sedlo v bočnom ramene Veľkej kopy, medzi ňou a Veľkou brdárovou grapou vo Vysokých Tatrách. Sedlo je charakteristické ako priechod, tvorí praktické prepojenie medzi hornou časťou Kôprovnice a Špaňou dolinou. náhľad|vľavo|[[Špania dolina a Kôprovnica]]
Názov
Sedlo dostalo meno podľa slova brdár. Má dvojaký význam. Označovali sa ním korytári, výrobcovia korýt, v Liptove aj biedni ľudia - bedač. Pravdepodobne sa pomenovanie môže viazať na chudobných pastierov, ktorí vyháňali ovce na chudobné pastviny.
Turistika
Do sedla nevedie turistický chodník. Táto oblasť je prísnou rezerváciou TANAPu.
Slovník súčasného slovenského jazyka
Slovník súčasného slovenského jazyka je jednojazyčný slovník súčasného slovenského jazyka s plánovaným rozsahom vyše 200 000 slov, ktorý vychádza od roku 2006 pod vedením hlavných redaktoriek Alexandry Jarošovej a Kláry Buzássyovej vo Vydavateľstve SAV. Je to základný výkladový vedecký opis slovnej zásoby súčasnej slovenčiny vo všetkých sférach komunikácie.
Spracovaný je na základe primárnych a sekundárnych zdrojov s využitím nástrojov počítačovej lexikografie. Medzi primárne zdroje patria hlavne tradičná slovníková kartotéka Jazykového ústavu Ľudovíta Štúra a Slovenský národný korpus. Sekundárne zdroje pochádzajú hlavne z existujúcich slovníkov a diel vydaných v rámci SAV. 1. diel obsahuje aj podrobné informácie o východiskách a zásadách slovníka.
Vydané diely v súčasnosti nie sú kodifikačnou príručkou slovenčiny.
Dlhová intolerancia
Dlhová intolerancia je termín vytvorený autormi Carmen Reinhartovou, Kennethom Rogoffom a Miguelom Savastanom. Termín odkazuje na neschopnosť rozvíjajúcich sa trhov riadiť úroveň externého (zahraničného) dlhu tak, ako by to za rovnakých podmienok bolo zvládnuteľné pre vyspelé krajiny. Autori vytvárajú analógiu s neschopnosťou niektorých organizmov stráviť mliečny cukor, ako je to v prípade Intolerancie laktózy.
Hypotéza dlhovej intolerancie
Koncepcia dlhovej intolerancie poukazuje na extrémnu situáciu, ktorú mnohé rozvíjajúce sa trhové ekonomiky zažívajú na svojich úrovniach zahraničného dlhu, aj keď by ich úroveň bola v podmienkach vyspelých ekonomík kontrolovateľná. V prípade dlhovo intolerantných krajín sa úverové riziko zdá byť neprimerané vzhľadom na veľkosť ich dlhovej záťaže, čo vedie k extrémnym okolnostiam, ktoré sa väčšinou prejavujú veľmi vysokou volatilitou a ťažkosťami pri splácaní dlhových záväzkov.
Táto hypotéza je založená na empirickom fakte, že dlhové krízy v rozvíjajúcich sa ekonomikách sa zvyčajne vyskytujú na úrovniach dlhu, ktoré sa nemusia považovať za nadmerné. Analýzou úrovne zadlženia a rozhodnutí, ktoré viedli k zlyhaniu v stredne príjmových krajín medzi rokmi 1970 až 2008 sa zistilo, že v čase zlyhania je pomer zahraničného dlhu k HDP vyšší ako 100 percent len v 16 percentách prípadov; viac ako 50 percent zlyhania sa vyskytuje na úrovni zahraničného dlhu pod 60 percentami; a 19 percent epizód sa vyskytuje na úrovni dlhu pod 40 percentami HNP.
Cigaretka na dva ťahy
Cigaretka na dva ťahy môže byť:
Solisko (hrebeň)
náhľad|Časť hrebeňa Soliska náhľad|Hrebeň Soliska z Furkotskej doliny náhľad|Hrebeň Soliska z Mlynickej doliny Solisko je asi  dlhý hrebeň, ktorý tvorí vedľajšie juhovýchodné rameno Furkotského štítu v rázsoche Kriváňa. Jeho kulminačným bodom je Veľké Solisko a oddeľuje Furkotskú dolinu od Mlynickej doliny vo Vysokých Tatrách.
Historické výstupy
Výstupy po hrebeni a na štíty Soliska nie sú náročné.
Prvé zaznamenané prechody hrebeňa:
Tatry mountain resorts
Dejiny
Vo februári 2018 firma znovu predstavila plán prepojenia Skalnatého plesa a Hrebienku lanovou dráhou. Lanovka má zredukovať počet nutných prejazdov medzi Tatranskou Lomnicou Smokovcami o viac než 1000 áut denne. Zabezpečiť by mala tiež rovnomernejšie využitie ubytovacích kapacít a atrakcií. Lanovka s tromi podperami by mala stáť 25 až 27 miliónov eur. Výstavba by sa však mala uskutočniť v národnom parku s piatym stupňom ochrany. Juraj Lukáč z Leso-ochranárskeho zoskupenia VLK upozornil aj na chýbajúci zonačný dokument, ktorý by stanovil kde sa v Tatrách môže a kde nemôže stavať.
Mlynické Solisko
Mlynické Solisko je na  juhovýchodnom konci Soliskového hrebeňa medzi Nízkou lávkou (Štrbským Soliskom) a Zadným Soliskovým sedlom (Soliskovým hrbom) vo Vysokých Tatrách. Z pohľadu od juhovýchodu po ľavej strane je Furkotská dolina a po pravej Mlynická dolina.
Prvovýstup
Vrchol štítu je ľahko dostupný. Pravdepodobne, vrchol navštívili kartografovia a turisti už skôr ako prvý písomne doložený výstup.
Turistika
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom.
Gustav Hoepfner
Gustav Hoepfner môže byť:
Marco Rajt
Detstvo
Marco Rajt sa narodil v hudobníckej rodine ako druhý z troch synov (rodičia Miroslav Rajt (akordeón) a Mária Rajtová, rod. Vaškovičová). Marca už od skorého detstva viedol k hudbe otec. Marco začal hrať na husliach ako šesťročný, ako osemročného ho odborníci označili za zázračné dieťa a majstra hmatníku. V tomto veku zvládal skladby ako napríklad „Let Čmeliaka“ (Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov) alebo „Čardáš“ (Vittorio Monti) a získaval prvé miesta na rôznych slovenských aj európskych súťažiach.
Kariéra a tvorba
Marco Rajt vydal 3 albumy s ľudovou cimbalovou tvorbou (1996: Marek Rajt so svojou cimbalovou hudbou 1, 2001: Marek Rajt so svojou cimbalovou hudbou 2 a 2008: Romano Stylo). Ľudovej a klasickej hudbe, ktorú aj študoval sa venoval do roku 2014. V roku 2015 vydal a pokrstil sólový album Marco, plný najznámejších klasických a rock-popových hitov, ktoré prerába do svojho vlastného štýlu. Tento album, venovaný jeho vtedy 2,5 ročnému synovi si získal u ľudí veľký úspech a Marca dostal do popredia slovenskej hudobnej scény.
V júni 2016 vydal rockový štúdiový album Master of Violin, ktorým údajne dokazuje svoju genialitu. V tomto období dostal mediálnu prezývku „Slovenská Vanessa Mae v nohaviciach“. V máji 2017 vydal singel s kontroverzným videoklipom na skladbu Summer, časť „Búrka“ z diela „Štyri ročné obdobia“ (Antonio Vivaldi).
Momentálne sa pohybuje na rôznych významných pódiách, svojimi vystúpeniami často podporuje viaceré benefičné koncerty, predovšetkým tie, ktoré sú venované deťom. Je častým hosťom televíznych talkshows, nie len ako umelec, ale aj ako skúsený pedagóg.
Americkí bohovia
Americkí bohovia je román anglického spisovateľa Neila Gaimana.
Podľa knihy bol v roku 2017 odvysielaný rovnomenný televízny seriál American Gods. V roku 2002 vyhral román cenu Hugo, Nebula, Locus pre najlepší román.
Dej
Autor v príbehu používa súčasnú aj starú mytológiu, ktorá prebieha v súčasných Spojených štátoch. Tento fantasy román opisuje príbehy mysterióznej postavy Shadowa. Ten sa stretáva s démonmi a bohmi, ktorý čerpajú moc od svojich uctievateľov. Zmenou spoločnosti však ľudia začali uctievať nové božstvá a starí bohovia stratili moc.
Strečniansky tunel
Strečniansky tunel je súbor troch železničných tunelov medzi Strečnom a Vrútkami na trati Žilina – Košice.
História
Rakúsko-Uhorsko veľmi rýchlo poznalo význam železnice pre rozvoj krajiny, preto malo veľký záujem o budovanie dôležitých dopravných trás. Bankrot monarchie výstavbu zastavil, no vďaka prísunu súkromného kapitálu sa postupne rozvoj siete rozbehol. Kľúčovou traťou pre územie Slovenska bola Košicko-bohumínska železnica, ktorá viedla údolím Kysuce, Váhu a Hornádu. Náročný horský terén s úzkymi údoliami si vyžiadal výstavbu 5 tunelov, medzi ktorými bol aj Strečniansky (dnes Strečno III.) s dĺžkou 524 metrov, ktorý prekonával masív Baniska. Zdvojkoľajnenie trate si pred II. svetovou vojnou vyžiadalo predĺženie tunela III, úpravu trasy a vybudovanie dvoch nových tunelov.
Pre skapacitnenie trate bolo realizované jej zdvojkoľajnenie a práve tunely boli problematickým miestom. Zúžený priestor Strečnianskej úžiny, ktorou okrem železničnej trate a cesty viedlo koryto Váhu, limitoval možnosti výstavby. Pôvodný tunel bol dlhý 524 metrov, no pri jeho východnom portáli bolo úrovňové priecestie, komplikujúce tak železničnú, ako aj cestnú dopravu. Preto bolo vybudované premostenie, čím sa starý tunel predĺžil o ďalších 22 metrov.
Druhý tunel bol vybudovaný ako jednokoľajný tunel počas zdvojkoľajňovania trate v rokoch 19371939. Má dĺžku 593 metrov, nachádza sa 20 až 80 metrov severne od tunela Strečno III a vedie popod vrch Banisko. Od žilinskej strany sa pred vjazdom do tunela II aj III nachádza most ponad Váh.
Dvojkoľajný tunel Strečno I prechádza pod Košariskami a má dĺžku 318 metrov. Bol vybudovaný počas budovania druhej koľaje v rokoch 19371939 z dôvodu narovnania trasy.
Kotvičník zemný
Kotvičník zemný (Tribulus terrestris L.) je jednoročná poliehavá bylina z čeľade jarmovcovité (Zygophyllaceae), ktorá sa často používa v lekárstve alebo v doplnkoch výživy u športovcov.
Tribulus terrestris sa využíval už v tradičnej starovekej gréckej, čínskej aj indickej medicíne (ajurvéda) ako liek proti neplodnosti, impotencii a erektilnej dysfunkcii. Používal sa aj na zvýšenie libida. Výťažok z rastliny je v nekonvenčnej medicíne západných krajín populárny od 80. rokov 20. storočia. Používa sa na zvýšenie hladiny testosterónu v krvi, zvýšenie libida a ako adaptogén pre fyzicky aktívnych mužov.
Etymológia
Pôvod názvu rastliny treba hľadať v gréckom slove τρίβολος (po slovensky: Kotvica plávajúca), ktoré sa do latinčiny prekladá ako "tribulos". Latinské slovo tribulus sa používalo pôvodne na označenie špicatej zbrane, no v klasickom Grécku sa toto slovo používalo už ako názov Kotvičníka zemného.
Pôvod a výskyt
Rastlina pochádza pravdepodobne z piesočnatých morských pobreží Číny a Japonska. Ide o invazívny druh, ktorý sa postupne rozšíril aj do Európy, Ázie, Ameriky, Afriky a Austrálie. Kotvičník poznajú aj obyvatelia Indie, či Srí Lanky. V zahraničí sa pestuje kvôli svojim liečivým účinkom. Známy je pod názvom goat´s head, devil´s-thorn, burra gokharu či bindii.
Opis
náhľad|Tribulus terrestris – Kotvičník zemný Byľ: málo rozvetvená, dĺžka: 10 až Listy: krátke stopkovité, elipsový alebo kopijovitý tvar Kvet: päťpočetný kvet žltej farby Plod: suchý plod sa skladá z pätice rozložených, bradavičnatých a tvrdých plodov, po jeho bokoch sa nachádzajú špicaté pichliače Semená: svetlo hnedá farba, vajcovitý tvar
Výskyt
Kotvičník je rozšírený v Európe, Ázii, Afrike aj Austrálii. Pochádza pravdepodobne z piesočných morských pobreží Číny a Japonska. Typické miesto výskytu kotvičníka sú suché miesta, stepi, polopúšte. Darí sa mu aj na prímorských pieskoch, pasienkoch, popri cestách aj v záhradách.
Účinky
Zbiera sa ako liečivá rastlina veľmi širokého použitia a je známy svojimi blahodarnými účinkami.
Pilcomayo
Pilcomayo môže byť:
Brehár hrdzavý
Brehár hrdzavý (Limosa lapponica) je druh vtáka z čeľade slukovité (Scolopacidae). Hniezdi v palearktíde, na Americkom kontinente len v severozápadnej časti. V Európe hniezdia len na najsevernejších lokalitách Škandinávskeho polostrova a v Rusku. Obýva krovinatú tundru pri močiaroch a vresoviskách. Na Slovensku patrí medzi vzácne transmigranty, pozorovaný hlavne pri väčších vodných plochách, na jar v máji, na jeseň v mesiacoch september a október. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov brehár hrdzavý patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci.
Výskyt a stav na Slovensku
Najčastejšie boli zaznamenané na rybníkoch medzi Senným a Iňačovcami.
Ekosozologický status v roku 1995 Im – nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 – druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia L – lokalizovaný.