cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pastovce (slúžnovský okres)
Historický vývoj
Hontianska župa, ako aj jej slúžnovské okresy, zanikla 1. januárom 1923. Od tohto dátumu bolo uvedené do platnosti nové župné zriadenie, ktoré nahradilo dovtedajšiu územnú správu na Slovensku. Celé zvyšné územie slúžnovského okresu Pastovce bolo zlúčené s južnou časťou slúžnovského okresu Levice do nového okresu so sídlom v Želiezovciach a prevedené do novej Zvolenskej župy (XVIII.).
Obce, už od roku 1922 patriace ku Komárňanskej župe, sa tým istým dňom stávajú súčasťou Nitrianskej župy (XVI.).
Geografia
Okres Pastovce v roku 1920 susedil na západe s okresom Párkáň (Štúrovo) a okresom Levice, na severe s okresom Bátovce a na východe s okresom Šahy. Na juhu a juhovýchode okres susedil s Maďarským kráľovstvom, ktorého hranicu tvorila na juhu rieka Dunaj a na východe Ipeľ.
Administratívne členenie
*Uvedené sú dobové názvy obcí.
Vojenský historický ústav
Vojenský historický ústav (skratka VHÚ) môže byť:
Infračervená spektroskopia
náhľad|Zariadenie OVIRS na sonde OSIRIS-REx je spektrometer vo viditeľnej a infračervenej oblasti
Infračervená spektroskopia (IR spektroskopia alebo vibračná spektroskopia) je chemická metóda, pomocou ktorej sa meria interakcia infračerveného žiarenia s látkami. Pri interakcii môže dôjsť k absorpcii, emisii alebo odrazu žiarenia. Používa sa na skúmanie a identifikáciu chemických látok alebo funkčných skupín v pevnom, kvapalnom i plynnom skupenstve. Dá sa použiť na charakterizáciu nových materiálov alebo identifikáciu či overenie známych vzoriek. Infračervená spektroskopia sa robí pomocou zariadenia nazývaného infračervený spektrometer (alebo spektrofotometer), ktorý produkuje infračervené (IR) spektrum. Infračervené spektrum možno potom zobraziť ako graf absorbancie (či transmitancie) infračerveného žiarenia na vertikálnej osi v závislosti na frekvencii, vlnočte alebo vlnovej dĺžke na horizontálnej osi. Na horizontálnej osi sa bežne používa vlnočet v jednotkách reciprokých centimetrov, teda cm-1. Vlnová dĺžka je u infračervenej spektroskopie približne rovná mikrometrom (označovaným i ako mikróny), značka μm, ktoré sú prevrátenou hodnotou reciprokých centimetrov. Bežných laboratórnym prístrojom, ktorý využíva túto spektroskopiu, je infračervený spektrometer s Fourierovou transformáciou (FTIR). Takisto je možné merať i dvojdimenzionálne IR spektrá.
Infračervená časť elektromagnetického spektra sa zvyčajne delí na tri časti – blizke (angl. near), stredné (angl. mid) a vzdialené (angl. far), podľa ich vzájomnej polohy voči viditeľnému spektru. Z týchto troch oblastí, najvyššiu energiu má blízke infračervené spektrum (angl. near-infrared alebo NIR), ktoré sa nachádza približne pri 14 000–4 000 cm−1 (vlnová dĺžka 0,7–2,5 μm) a je schopné excitovať overtoneové vibrácie a kombinácie módov molekulárnych vibrácií. Stredné infračervené spektrum (angl. mid-infrared alebo MIR), ktoré sa nachádza približne pri 4 000–400 cm−1 (2,5–25 μm) sa všeobecne používa na štúdium základných vibrácií a s nimi súvisiacich rotačne-vibračných štruktúr. Vzdialené infračervené spektrum (angl. far-infrared alebo FIR), ktoré sa nachádza približne pri 400–10 cm−1 (25–1 000 μm) ma nízku energiu a možno ho použiť na rotačnú spektroskopiu a nízkofrekvenčné vibrácie. Oblasť 2–130 cm−1, ktoré je na hranici s mikrovlnným žiarením, možno použiť na štúdium medzimolekulových vibrácií. Názvy týchto oblastí sú dohodou a sú len zbežne založené na relatívnych molekulárnych a elektromagnetických vlastnostiach.
Teória
náhľad|Príklad infračerveného spektra, v tomto prípade pre brómmetán (CH3Br). V spektre možno pozorovať píky pri približne 3000, 1300, a 1000 cm−1 (na horizontálnej osi.
Infračervená spektroskopia využíva to, že molekuly absorbujú elektromagnetické žiarenie s konkrétnymi frekvenciami, ktoré je charakteristické pre ich štruktúru. Tieto absorpcie nastávajú pri takzvaných rezoznančných frekvenciách, teda v prípadoch, kedy frekvencia absorbovaného žiarenia odpovedá vibračnej frekvencii. Energia je ovplyvnená tvarom molekulárnej hyperplochy potenciálnej energie, hmotnosťami atómov a súvisiacimi vibronickými prechodmi (zmenami elektrónovej štruktúry v závislosti na zmene polohy atómov).
vľavo|náhľad|3D animácia symetrického naťahovania C–H väzieb v [[Brómmetán|brómmetáne]]
V rámci Bornovej-Oppenheimerovej a harmonickej aproximácie (teda keď molekulový Hamiltonián odpovedajúci základnému elektrónovému stavu možno aproximovať pomocou harmonického oscilátoru v okolí rovnovážnej molekulárnej geometrie) súvisia rezonančné frekvencie s normálnymi vibračnými módmi odpovedajúceho molekulárneho elektrónového základného stavu na hyperploche potenciálnej energie.
Rezonančné frekvencie takisto súvisia so silou väzby a hmotnosťou atómov na koncoch väzby. Frekvencia vibrácií je teda spojená s konkrétnym normálnym módom pohybu a s konkrétnym druhom väzby.
Počet vibračných módov
Aby bol vibračný mód aktívny (pozorovateľný) v infračervenej spektroskopii, musí počas neho vznikať tranzitný dipólový moment. Nie je nutné, aby molekula mala permanentný dipólový moment, keďže pravidlo vyžaduje iba zmenu dipólového momentu.
vpravo|náhľad|Vibračné módy oxidu uhličitého.
Molekula môže vibrovať mnohými spôsobmi, pričom každý z nich sa označuje ako vibračný mód. Pre molekulu, ktorá má N atómov, molekuly s lineárnou geometriou majú 3N-5 vibračných módov a nelineárne molekuly majú 3N-6 vibračných módov. Oxid uhličitý je lineárna molekula s tromi atómami, takže má 3×3-5 = 4 vibračné módy, naproti tomu voda je nelineárna molekula s 3 atómami, takže má 3×3-6 = 3 vibračné módy. Tento počet je daný počtom stupňov voľnosti pohybov jednotlivých atómov. Každý atóm má tri stupne voľnosti, teda sa môže pohybovať v ktoromkoľvek smere v kartézskej sústave súradníc. Preto má molekula celkom 3N stupňov voľnosti. Tri pohyby však odpovedajú súčasnému pohybu všetkých atómov v jednom smere, takže odpovedajú translácii (pohybu v priestore). Ďalšie tri potom zachovávajú dĺžky väzieb a väzbové uhly a v skutočnosti odpovedajú rotáciám celej molekuly v priestore. Preto majú nelineárne molekuly 3N - 3 translácie - 3 rotácie = 3N-6 vibračných módov. Pre lineárne molekuly jedna rotácia (okolo osi v ktorej molekula leží) nemení usporiadanie molekuly, takže potom existuje 3N - 3 translácie - 2 rotácie = 3N-5 vibračných módov''. '' Akúkoľvek zložitejšiu vibráciu molekuly potom možno popísať ako nejakú kombináciu jednotlivých vibračných módov.
Jednoduché dvojatómové molekuly majú len jednu väzbu a len jeden vibračný mód. Ak je táto molekula symetrická, napríklad N2, tak túto vibráciu nemožno pozorovať v infračervenej spektroskopii (nedochádza k vzniku prechodného dipólového momentu), ale je možné ju pozorovať v Ramanovom spektre (pretože dochádza k zmene polarizácie molekuly). Asymetrické dvojatómové molekuly, napríklad CO, absorbujú i v infračervenom spektre.  Zložitejšie molekuly majú viac väzieb a ich vibračné spektra sú teda zložitejšie, takže veľké molekuly absorbujú v infračervenom spektre na mnohých miestach.
Atómy v skupine CH2X2, ktorá sa bežne vyskytuje v organických zlúčeninách a kde X môže byť akýkoľvek iný atóm, môžu vibrovať celkom deviatimi rôznymi spôsobmi. Šesť týchto vibrácií súvisí len s CH2 skupinou:
Na týchto obrázkoch nie je zobrazený pohyb uhlíkového atómu (žltého atómu v strede), ktorý je síce nutný na vyrovnanie celkového pohybu molekuly, ale jeho pohyb je výrazne menší než pohyb ľahších vodíkových atómov.
Najjednoduchšie a najdôležitejšie, zvané fundamentálne, vibračné pásy vznikajú excitáciou normálnych módov, teda najjednoduchších skrivení molekuly, zo základného stavu s vibračným kvantovým číslom v = 0 do prvého excitovaného stavu s vibračným kvantovým číslom v = 1. V niektorých prípadoch možno pozorovať overtoney. Tie sa objavujú v prípadoch prechodov zo základného stavu do druhého excitovaného vibračného stavu (v = 2). Takýto pás sa objavuje pri približne dvojnásobnej energie oproti fundamentálnemu pásu toho istého normálneho módu. Niektoré excitácie, takzvané kombinované módy, spočívajú v súčasnej excitácii viac než jedného normálneho módu. Tento fenomén Fermiho rezonancie môže vznikať, ak majú dva módy podobnú energiu. Fermiho rezonancia potom vzniká na základe neočakávaného posunu energie a intenzity pásov.
Absorpčné pásy
IR spektroskopia sa často používa kvôli tomu, že je vďaka nej možné identifikovať funkčné skupiny prítomné v molekule, pretože tieto skupiny vykazujú charakteristické pásy v infračervenom spektre. Tieto pásy sú charakaterizované ich polohou (frekvenciou/vlnočtom) a intenzitou.
stred|náhľad|800x800bod|Zoznam hlavných pásov v infračervenej spektroskopii. Napríklad karboxylová skupina vykazuje dva pásy: väzba C=O má pás v oblasti okolo 1700 cm-1 a OH skupina má pás v oblasti 3500 cm-1 (celková skupina -COOH). Vlnočet je uvedený v cm-1.
Oblasti
Spektrograf je často rozdelený na dve časti:
Badgerovo pravidlo
U mnohých druhov vzoriek sú známe priradenia jednotlivých pásov, teda je známe, ktoré zmeny dĺžiek či uhlov väzieb prislúchajú danej frekvencii. V týchto prípadoch je možné určiť i silu väzby pomocou empirického pravidla nazývaného Badgerovo pravidlo. Pôvodne ho publikoval Richard McLean Badger v roku 1934 a toto pravidlo hovorí, že sila väzby (resp. silová konštanta väzby) dvojatómových molekúl koreluje s dĺžkou väzby. To znamená, že zvýšenie sily väzby vedie k skráteniu väzby a naopak.
Prey (Eure)
Prey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Magny (Vosges)
Le Magny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žihľavová ulica (Bratislava)
Žihľavová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Pavel Dmitrijevič Kiseľov
Gróf Pavel Dmitrijevič Kiseľov (* 19. január 1788, Moskva† 26. november 1872, Paríž) bol ruský politik, generál, reformátor a diplomat, ruský správca podunajských kniežatstiev Moldavska a Valašska v rokoch 18291834, minister štátneho majetku (financií) za vlády Mikuláša I. a ruský veľvyslanec vo Francúzsku v rokoch 18561862.
Životopis
Pavel Dmitrijevič Kiseľov sa narodil v roku 1788 v Moskve do aristokratickej rodiny Kiseľovcov. Vzdelanie získal súkromne doma, v roku 1805 vstúpil do vojska. V rokoch 1807 a 1812 sa zúčastnil bojov proti Napoleonovi Bonapartovi, kde sa zúčastnil vyše dvoch desiatok bitiek. V roku 1814 sa stal pobočníkom cára Alexandra I., vďaka ktorému významne vzrástlo jeho postavenie. Po cárovom boku sa zúčastnil Viedenského kongresu. V rokoch 18191829 pôsobil ako náčelník štábu 2. armády na Ukrajine, kde sa spoznal viacerými osobnosťami reformistického Južného spolku, a poznal sa aj s Alexandrom Sergejevičom Puškinom, ktorý sa o ňom vo svojom denníku vyjadril veľmi pozitívne.
Podobne ako dekabristickí revolucionári aj Kiseľov patril k reformátorom. Hoci k nemu cár Mikuláš istý čas prechovával nedôveru, proti cárskej vláde nikdy nevystupoval. V roku 1816, keď pôsobil ako pobočník Alexandra I., presviedčal panovníka o potrebe postupného zrušenia nevoľníctva, ktoré dlhodobo bránilo ďalšiemu rozvoju hospodárstva a spoločnosti v Ruskej ríši. V armáde neskôr obmedzil používanie telesných trestov a založil niekoľko vojenských nemocníc. Presadzoval tiež skrátenie vojenskej služby.
Po tom čo bolo v roku 1838 v Ruskej ríši zriadené ministerstvo financií (štátneho majetku), sa stal prvým držiteľom tohto postu, a v úrade zotrval až do roku 1856. V roku 1839 mu bol udelený titul gróf. Ako minister sa zasadil o čiastočnú roľnícku reformu v rokoch 18371841, a niektoré jeho myšlienky sa využili aj pri širšej reforme v roku 1861. V rámci reformy navrhol plán, podľa ktorého sa mali regulovať prídely a povinnosti roľníkov. Reforma zahŕňala právo roľníkov vlastniť hnuteľný majetok a plán pridelenia pevne stanovenej pôdy. Plán obsahoval aj obmedzenie práva statkárov trestať nevoľníkov, ktorí sa mali právo obrátiť na súd podobne ako slobodní roľníci, čo ale vyvolalo odpor statkárov. V roku 1841, t.j. po dovŕšení reformy mu bol udelený Rad svätého Andreja. Na dedinách sa z jeho iniciatívy začali od 40. rokov 19. storočia zakladať farské školy pre obe pohlavia. Ľudovo bývali označované aj ako Kiseľove školy.
Za panovania Alexandra II. pôsobil od roku 1856 ako veľvyslanec vo francúzskom Paríži. Skúsenosti s diplomaciou mal už z ranejšieho obdobia, keď v 30. rokoch radil cárovi Mikulášovi pomôcť Osmanom v boji proti vzbúrenému Egyptu výmenou za ústupky voči Rusku. Plán sa však nakoniec nevydaril. Po tom, čo sa pre zmenu ruskej politickej orientácie na Prusko nepodarilo vytvoriť trvalé rusko-francúzske spojenectvo v roku 1862 odišiel do dôchodku a politicky sa neangažoval. Istý čas žil vo Švajčiarsku a vo Francúzsku. Zomrel desať rokov po rezignácii v roku 1872 v Paríži, pochovaný bol v rodnej Moskve, v Donskom monastieri.
Puchay
Puchay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Píniová ulica (Bratislava)
Píniová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Le Ménil
Le Ménil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
I’m So Excited
„I'm So Excited“ je skladba americkej skupiny The Pointer Sisters. Skladbu napísala a zložila skupina v spolupráci s Trevorom Lawrenceom. Vydaná bola pôbodne v roku 1982 a obsadila 30. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100. Neskôr v roku 1984 bol vydaný remix, ktorý obsadil 9. miesto. Časopis Billboard ju zaradil na 23. miesto v zozname 100 Greatest Girl Group Songs of All Time.
Kúpeľ (vrch v Nízkych Tatrách)
Kúpeľ je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Závažnou Porubou, približne južne od Liptovského Mikuláša.
Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Závažná Poruba a Liptovský Ján. Najbližšími sídlami sú severným smerom ležiace obce Liptovský Ján, Závažná Poruba a Iľanovo, juhozápadne je situovaná Demänovská Dolina. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Kúpeľ je súčasťou dlhej rázsochy, vybiehajúcej severným smerom z Krúpovej hole v hlavnom hrebeni cez Krakovu hoľu. Západným smerom sa nachádza vrch Kurence a Magura, južným leží Pusté , Krakova hoľa a Škopovo , východným Kopa , Smrekovica  a Biela Marušová  a severným Javorovica , Poludnica  a Končitý vrch. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu zo západných svahov odvádza riečka Iľanovianka, z východných voda odteká potokom Biela do Štiavnice. Hrebeňom vedie hranica Národnej prírodnej rezervácie Jánska dolina, do ktorej patrí jeho východná časť. Vrcholovou časťou vedie značený chodník z Iľanova na Krakovu hoľu.
Výhľady
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Malú Fatru.
Pullay
Pullay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Mont
Le Mont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Quatremare
Quatremare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sily pre špeciálne operácie (Slovensko)
Sily pre špeciálne operácie sú súčasťou Ozbrojených síl Slovenskej republiky na úrovni Pozemných a Vzdušných síl. Veliteľstvo Síl pre špeciálne operácie (VeSŠO) vzniklo k 1. júnu 2019. Sídli v Trenčíne. Do roku 2025 by Sily mali mať 1500 vojakov. Veliteľom je od roku 2022 plukovník Jaroslav Krám.
Úlohy
Hlavnými úlohami Síl pre špeciálne operácie budú „vojenská asistencia, špeciálny prieskum a priama akcia“, integrálnou súčasťou majú byť psychologické operácie a civilno-vojenská spolupráca.
Podriadené jednotky
Súčasťou nového veliteľstva mali byť od jesene 2019 tieto útvary :
Velenie
Veliteľom bol od roku 2019 plk. Bc. Ing. Branislav Benka, predtým bol náčelníkom Odboru síl špeciálneho určenia na Ministerstve obrany. Od roku 2022 je ním plukovník Jaroslav Krám, ktorý bol predtým zástupcom veliteľa Síl.
Prvým veliacim poddôstojníkom je od 1. júna 2020 štábny nadrotmajster Martin Boháčik, ktorý bol dovtedy viac než 11 rokov veliacim poddôstojníkom 5. pluku špeciálneho určenia.
Le Puid
Le Puid je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tymidín
Tymidín (dT alebo dThd) je pyrimidínový deoxynukleozid. Predpona deoxy- sa často vynecháva, pretože tymínové nukleotidy sa neúčastia syntézy RNA (kde sú namiesto toho nahradené uracilovými nukleotidmi). Tymidín je DNA nukleozid T, kde sa páruje s deoxyadenozínom (A) v dvojzávitnici DNA. V bunkovej biológii sa používa na synchronizáciu buniek v G1/počiatočnej S fáze.
Kedysi pochádzala väčšina produkcie tymidínu zo sledích spermií, až kým sa tymidín nezačal vo veľkom používať na tvorbu antiretrovirotika azidotymidínu (AZT). Tymidín sa nachádza prakticky výhradne v DNA, ale môže sa objaviť v T-slučke tRNA.
Amarelková ulica (Bratislava)
Amarelková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje sa len s Píniovou ulicou.
Tymidín
Štruktúra a vlastnosti
Tymidín je nukleozid zložený z pentózy deoxyribózy a bázy tymínu. Jeho fosforyláciou potom vzniká dTMP, dTDP a dTTP.
Le Roulier
Le Roulier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Tymidín
Štruktúra a vlastnosti
Je to biely prášok alebo malé biele kryštáliky.
Tymidín je netoxický, keďže je to jeden zo štyroch nukleozidov tvoriacich DNA a prirodzene sa náchadza vo všetkých živých organizmoch a DNA vírusoch. RNA obsahuje namiesto tymidínu uridín (uracilový nukleozid). Uracil je veľmi podobný tymínu, ktorý sa takisto nazýva 5-metyluracil. Keďže tymínové nukleotidy sú prekurzorom DNA, ale nie RNA, predpona "deoxy" sa často vynecháva.
Le Roulier
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tymidín
Štruktúra a vlastnosti
Tymidín je vedený ako chemický teratogén.
Modifikované analógy
Azidozymidín (AZT) sa používa ako liek na HIV. AZT inhibuje proces reverznej transkripcie, čo je kritický krok životného cyklu vírusu.
Radioznačený tymidín (TdR), napríklad tríciovaný tymidín (3H-TdR), sa bežne používa hodnotenie proliferácie buniek. Tymidín sa zabudováva do deliacich sa buniek a úroveň zabudovania, ktorá sa meria kvapalinovou scintilačnou spektrometriou, je úmerný množstvu deliacich sa buniek. Takýmto spôsobom je možné merať proliferáciu lymfocytov u lymfoproliferatívnych porúch.
Mnoho tymidínových analógov sa používa na sledovanie bunkových procesov:
Le Roulier
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tymidín
Modifikované analógy
Jedným z antivirotík je aj edoxudín.
Pandžáb (Pakistan)
thumb|Pandžáb v Pakistane Pandžáb (pandžábsky a urdčina پنجاب, Panjabi) je s rozlohou 205 344 km² jedna z najväčších pakistanských provincií, zároveň je z nich najľudnatejšia (cez 81,5 mil. obyvateľov v roku 2009 ). Na juhu susedí so Sindhom, na západe s Chajbar Paštúnchwá a Balúčistánom. Severnými susedmi sú Pakistanom ovládaná časť Kašmíru Ázád Kašmír a Územie hlavného mesta Islamabádu.
Provincia existuje v súčasnej podobe od mája 1972. Jej hlavné mesto je Láhaur. Počet obyvateľov Pandžábu rastie, zatiaľ čo v roku 1981 tu žilo 47 292 000 obyvateľov, v roku 1998 už to bolo 72 585 000 ľudí.
Quessigny
Quessigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kóbó Abe
Kóbó Abe, vlastným menom Kimifusa Abe (* 7. marec 1924, Tokio, Japonsko – † 22. január 1993, tamtiež) bol japonský spisovateľ a dramatik. Jeho tvorba vykazuje vplyv Franza Kafku a známky vedeckej fantastiky. V slovenskom jazyku bol vydaný jeho román Žena z dún (1962, slovensky 1981).
Netopier fúzatý
Popis
Netopier fúzatý je jedným z najmenších netopierov. Jeho telo meria 3548 mm, predlaktia sú dlhé 3137 mm a chvost 3043 mm. Výška ušnice dosahuje 1219 mm. Hmotnosť tela sa pohybuje od 4,5 do 6g (6,5). Srsť na chrbte je hnedá až čiernohnedá so zlatistým nádychom, na bruchu je sivá. Uši a lietacie blany má čiernohnedé.
Echolokácia
Netopier fúzatý využíva pre echolokáciu frekvenciu 32115 kHz. Pri vyhľadávacej fáze 3275 kHz s najvyššou intenzitou pri hodnote 4050 kHz. V približovacej fáze využíva rozsah 35115 kHz.
Spôsob života
Letné úkryty boli nájdené často v ľudských stavbách v škárach prístupných z vonku, v škárach múrov a okien i v skalných puklinách. Živí sa lovom hmyzu, najčastejšie v pásme 1,56 m nad zemou. Lovia tiež nad vodnými plochami.
Zimu trávi v chladných oblastiach. Pre svoje zimné úkryty využíva jaskyne, štôlne, pivnice.
Rozšírenie a početnosť
Netopier fúzatý žije v Palearktíde i v severnej Afrike v Maroku, na severe približne po 64. rovnobežku. Vyskytuje sa takmer v celej Európe s výnimkou oblastí v Stredomorí, Škandinávii a Británii. Jedná sa o menej bežný druh netopiera.
Rozšírenie na Slovensku
Pôvodne poddruhy M.m.mystacinus a M.m.brandtii sú dnes považované za samostatné druhy a pribudol k nim druh Myotis alcathoe (Helversen et al. 2001). V teréne sa ťažko odlišujú, preto sa mnohé pozorovania nepriraďujú presne k druhu ale sú vedené ako Myotis "mystacinus" a zahŕňajú aj nálezy M. brandtii a M.alcathoe. Ide hlavne o záznamy zo zimného obdobia. Presne determinovaný druh je uvádzaný ako Myotis mystacinus sensu stricto. Rozšírenie netopiera fúzatého ako Myotis "mystacinus" je zistené skoro na celom území Slovenska.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 212 (49,2 % rozlohy Slovenska):
Voľba prezidenta Československej socialistickej republiky v roku 1989
150px|náhľad|[[Václav Havel, novozvolený prezident]] Voľba prezidenta Československej socialistickej republiky v roku 1989 bola nepriama voľba prezidenta Československej socialistickej republiky (ČSSR), ktorá sa uskutočnila 29. decembra 1989 vo Vladislavskej sále Pražského hradu na spoločnej schôdzi oboch komôr Federálneho zhromaždenia vedenej čerstvo kooptovaným predsedom Alexandrom Dubčekom. Samotná voľba bola ovplyvnená udalosťami Nežnej revolúcie, ktoré viedli k pádu komunistického režimu a k abdikácii prezidenta Gustáva Husáka. Za deviateho a v poradí posledného prezidenta Česko-Slovenska bol zvolený Václav Havel, disident a kritik komunistického režimu.
Le Saulcy
Le Saulcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2012
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2012 boli v poradí 30. Majstrovstvá Európy vo vodnom póle. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN), v roku 2012. Konalo sa v Eindhovene, v Holandsku od 16.29. januára 2012, za účasti 12 mužských a 8 ženských tímov. Bolo to po druhýkrát, čo sa majstrovstvá Európy budú konať v Holandsku, keď predtým to bolo v roku 1966. Jediným dejiskom šampionátu bol Pieter van den Hoogenband Zwemstadion s kapacitou 3 000 ľudí. Zápasy mužov sledovalo 36 650 divakov a zápasy žien 18 550 divakov. Piatykrát zvíťazili Srbi a rovnako piatykrát Talianky.
Kvalifikácia
Muži
Ženy
Nasadenie do košov
Muži
Ženy
Individuálne štatistiky
Najlepší strelci
Zdroj: sportresult.com
Konečné poradie
Muži
Ženy
Michal Kováč (1951)
Michal Kováč (* 22. september 1951 ) bol slovenský a československý politik, po Nežnej revolúcii poslanec Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za Verejnosť proti násiliu, neskôr za HZDS.
Životopis
Vo voľbách v roku 1990 bol zvolený za za VPN do slovenskej časti Snemovni národov (volebný obvod Východoslovenský kraj). Za klub hlasoval od 26. septembra 1990 do 19. marca 1991. V roku 1991, v súvislosti s rozkladom VPN, prestúpil do poslaneckého klubu jednej z nástupnických formácií, HZDS. Mandát obhájil vo voľbách v roku 1992. Za HZDS hlasoval od 13. mája 1991 do 21. apríla 1992. Vo Federálnom zhromaždení ostal do rozdelenia Československa v decembri 1992. Podľa iného zdroja bol poslancom od 7. júna 1990 do 4. júna 1992. Uvádzal sa bytom v Poprade.
Jazmínová ulica (Bratislava)
Jazmínová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Quillebeuf-sur-Seine (obec)
Quillebeuf-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Venancio Flores
Venancio Flores Barrios, známy ako Venancio Flores (* 18. máj 1808, Trinidad † 19. február 1868, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. V roku 1853 sa ako jeden z najvýznamnejších politikov danej doby stal členom triumvirátu spolu s Fructuosom Riverom a Juanom Antoniom Lavallejom. Toto zoskupenie vládlo Uruguaju až do smrti zvyšných dvoch jeho členov, následne bol v marci 1854 Flores zvolený za 5. prezidenta krajiny a vládol tak sám. Dočasným prezidentom sa stal ešte v roku 1865 a na tejto pozícii zotrval tri roky. Bol členom strany Colorado, pôvodne pôsobil v armáde, kde dosiahol hodnosť generála.
Quillebeuf-sur-Seine (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Venancio Flores
Životopis
Narodil sa v meste Trinidad (vtedy nazývané Porongos), ktoré sa nachádza v súčasnom departmente Flores (ktorý je pomenovaný práve po ňom) do rodiny statkára španielskeho pôvodu. Zúčastnil sa na bojoch za nezávislosť Uruguaja, ktoré začala ešte skupina exulantov nazvaná Treinta y Tres Orientales, teda Tridsaťtri orientálcov, resp. Tridsaťtri východniarov. Nebol však jej členom, počas následnej občianskej vojny sa stal prívržencom strany Colorado a bojoval tak proti Manuelovi Oribemu a jeho spojencom (vrátane Argentíny, ktorá Oribeho podporovala). Postupne sa prepracoval na politického vodcu strany Colorado v hlavnom meste Montevideo, pričom v tej dobe krajine vládol ako riadny ústavný prezident Juan Francisco Giró, ktorý však nedokázal riešiť veľmi komplikovanú situáciu po občianskej vojne a postupne úplne stratil svoju autoritu. V septembri 1853 tak prezident radšej ušiel na francúzske veľvyslanectvo, kde požiadal o azyl. To využil práve generál Flores, ktorý sa rozhodol prevziať moc nad krajinou. Inšpiroval sa v susednej Argentíne a vytvoril triumvirát spolu s Fructuosom Riverom a Juanom Antoniom Lavallejom, vplyvnými politikmi a hrdinami boja za nezávislosť. Obaja však zomreli v priebehu krátkej doby v rokoch 1853 a 1854, moc tak získal sám Flores a 12. marca 1854 bol zvolený za prezidenta krajiny. náhľad|vľavo|Maľba zobrazuje atentát na generála Floresa z 19. februára 1868. Keďže Flores nemal dostatočnú silu na to, aby bez spojencov presadil svoje záujmy, obrátil sa na susednú Brazíliu so žiadosťou o podporu. Brazília následne vyslala do Uruguaja svoju armádu na podporu Floresa. Na to reagovali obe hlavné politické strany, ktoré sa začali štiepiť a z bývalých nepriateľov sa stali spojenci v dvoch nových stranách. Časť vytvorila Liberálnu úniu (Unión Liberal) a časť sa združila v tzv. Dohode o jednote (Pacto de la Uníon). Tieto pokusy však vydržali iba krátko, lebo bývalí nepriatelia spolu nedokázali reálne fungovať v rámci jednej strany. Po krachu týchto projektov sa všetci vrátili do svojich bývalých strán. Flores chcel predísť novému konfliktu a rozhodol sa dohodnúť s Manuelom Oribem na mene nového prezidenta, ktorým sa mal stať Gabriel Antonio Pereira. Ešte pred tým však vypukli nové nepokoje, člen strany Colorado Luis Lamas sa dokonca sám vyhlásil za protiprezidenta. V následnom chaose a po ďalších nepokojoch bol Flores nútený v septembri 1855 rezignovať. Funkcie prezidenta sa dočasne ujal predseda senátu Manuel Basilio Bustamante, čo situáciu upokojilo. Flores následne radšej opustil Uruguaj a odišiel do exilu v Argentíne, kde sa stal podporovateľom centralistov. Velil dokonca aj ich vojsku v niektorých bitkách.
Quillebeuf-sur-Seine (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Venancio Flores
Životopis
Medzi tým sa prezidentom Uruguaja stal skutočne pred tým vybraný kandidát Gabriel Antonio Pereira. Ten po štyroch rokoch dokončil svoje funkčné obdobie a v roku 1860 sa novým prezidentom stal Bernardo Prudencio Berro, ktorý sa začal snažiť postupne situáciu v krajine zlepšovať a stabilizovať. O tri roky neskôr sa už ale Flores cítil dostatočne silný a vrátil sa aj s armádou do Uruguaja, kde chcel viesť podľa svojej mienky oslobodzujúcu križiacku výpravu. V júni a júli 1863 porazil v dvoch bitkách vládne vojsko. Následne sa ale opäť obrátil na susednú Brazíliu so žiadosťou o podporu, Brazília tak vyhlásila Uruguaju vojnu. Flores získal aj podporu Argentíny, postupoval veľmi tvrdo, jeho vojsko zabíjalo aj zajatých dôstojníkov vládneho vojska. Vlastné vojenské operácie na uruguajskom území vykonávali aj Brazílčania, 20. februára 1865 vstúpil Flores so svojou armádou do Montevidea. Tu sa Flores vyhlásil za dočasného guvernéra a začal vládnuť ako diktátor. Naplno zapojil Uruguaj do bojov vo vojne trojspolku proti Paraguaju, kde bojoval na strane Brazílie a Argentíny. Flores sa však vo vojne prejavil zmierlivo a presadil, aby Argentína a Brazília po víťazstve ponechali Paraguaju nezávislosť a dokonca sa za Uruguaj zriekol vojenských reparácii od Paraguaja, ktorý vojnu nakoniec prehral. V roku 1868 sa bývalý prezident Bernardo Prudencio Berro pokúsil vrátiť sa k moci ozbrojenou revolúciou. Tento pokus však skončil úplným fiaskom, keď bol Berro zatknutý pri pokuse o útek. Napriek tomu v čase, kedy sa mala uskutočniť revolúcia zavraždili neznámi páchatelia prezidenta Floresa a vládni vojaci v odvete zavraždili Berra, ktorý však o vražde Floresa nevedel. Flores je pochovaný v Metropolitnej katedrále v Montevideu.
Quillebeuf-sur-Seine (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice)
Kostol Najsvätejšej Trojice (alebo aj Premonštrátsky kostol) je barokový kostol v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto na Hlavnej ulici.
Masívna ranobaroková budova Kostola Najsvätejšej Trojice je najcennejším barokovým objektom Košíc. Kedysi na jeho mieste stál Kráľovský dom, sídlo kráľovskej komory, teraz tu je turistami i domácimi frekventovane navštevovaný chrám Boží s najkrajším dobovým interiérom spomedzi mnohých košických pamiatok.
Vznik
V Košiciach, ako protestantskom meste, pôsobili v období rekatolizácie jezuitskí mnísi, pre ktorých dal hornouhorský kapitán Ondrej Dóczy v pôvodnej budove Kráľovského domu zriadiť obydlie a kaplnku. V noci zo 6. na 7. septembra 1619 tu hajdúsi Juraja I. Rákóciho jezuitov umučili. Boli to známi košickí mučeníci: Marek Križin, Melicher Grodecký a Štefan Pongrác.
Po týchto udalostiach ostala budova opustená, Kráľovský dom bol presunutý do novopostavenej budovy v inej časti Košíc. Až manželka Juraja II. pôvodnú stavbu odkúpila, dala zbúrať a vybudovala jezuitom kostol, podľa vzoru slávneho „Il Gesù“ v Ríme. Od roku 1671 patril jezuitskému a od roku 1811 premonštrátskemu rádu. Plastické erby oboch rodov sú umiestnené v štíte nad vchodom do kostola. Práce boli ukončené roku 1681. Pri kostole biskup B. Kisdy založil aj prvú košickú univerzitu, v tej dobe druhá v celej krajine. Preto je kostol známy aj ako gymnaziálny, alebo "Univerzitný kostol". Po rozpustení rádu prešla budova pod správu farského úradu.
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1986
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1986 sa konali v piatok 23. a sobotu 24. mája. Boli to štvrté voľby od začiatku normalizácie a vpádu vojsk Varšavskej zmluvy v roku 1968 a posledné voľby za socialistického režimu počas vlády jednej strany – Komunistickej strany Československa – pred Nežnou revolúciou v roku 1989. Ako bolo v tých časoch zvykom, spoločne v rovnaké dni sa konali voľby do Snemovne ľudu a Snemovne národov Federálneho zhromaždenia (spoločného parlamentu), do Českej a Slovenskej národnej rady (parlamentov jednotlivých republík federácie) aj do krajských, okresných, mestských, miestnych či obvodných národných výborov (orgánov miestnej samosprávy). Vo voľbách kandidoval len jeden subjekt, tzv. Národný front Čechov a Slovákov.
Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice)
Výzdoba
left|thumb|Bočný pohľad na kostol
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1986
Výsledky
Výsledky volieb, ako o nich informoval oficiálny denník Komunistickej strany Rudé právo v pondelok 26. mája 1986:
Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice)
Výzdoba
Výzdoba je pôvodná jezuitská, interiér ohromuje svojou jednoduchosťou. Priečelie kostola je ešte poznamenané znakmi doznievajúcej renesancie. Jeho výzdobu tvoria výklenky s mušľovitým zaklenutím a orámované plochy s plastickým kvetinovým dekorom. V predĺženej svätyni a nad troma kaplnkami s bočnými oltármi sú do priestoru hlavnej lode otvorené oratória. Týmto priestorovým usporiadaním získalo vnútro celkový dojem typického barokového kostolného staviteľstva.
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1986
Poznámky
<references group="pozn." />
Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice)
Výzdoba
Kostolu dominuje iluzívna maľba od Erazma Schotta z roku 1786, ktorá dodáva pocit tretej dimenzie. Zdobenie hlavného oltáru je z roku 1854 od maliara Jozefa Peskyho. Zobrazuje svätú Trojicu, ktorej je kostol zasvätený. Ďalšími pozoruhodnosťami sú precízne rezbárske práce na laviciach, kazateľnici, okenných rámoch a oratóriu. Bočné oltáre, štallá vo svätyni a rezbami zdobené lavice pochádzajú z ranobarokového obdobia poslednej štvrtiny 17. storočia. Na severnom múre svätyne je z dreva zhotovený epitaf Františka Rákociho I. z roku 1676.
V krypte, ktorá mala pôvodne slúžiť ako pohrebisko rákociovskej rodiny leží donátorka kňažná Žofia Báthory a jej syn František I.
Sahle-Work Zewde
Sahle-Work Zewde (* 21. február 1950, Addis Abeba, Etiópia) je etiópska politička, diplomatka a od roku 2018 4. prezident Etiópie. Už od roku 1989 pôsobila v niekoľkých medzinárodných organizáciách, vrátane OSN, často v úlohe diplomata.
Životopis
Narodila sa v roku 1950 v Addis Abebe, hlavnom meste vtedajšieho Etiopie. Tu vyštudovala strednú školu Lycée Guebre-Mariam, neskôr študovala prírodné vedy na univerzite vo francúzskom Montpellieri. V rokoch 1989 až 1993 pôsobila ako veľvyslankyňa v Senegale, neskôr bola tiež veľvyslankyňou v Džibutsku a Francúzsku. V rokoch 2002 - 2006 bola stálou zástupkyňou UNESCO v Tunisku a Maroku. Následne získala vyššie posty a roku 2011 bola vymenovaná generálnou riaditeľkou kancelárie OSN v Nairobi.
V júni 2018 bola menovaná zástupkyňou generálneho tajomníka OSN pre Africkú úniu ako prvá žena v tejto funkcii. Tejto funkcie sa vzdala 25. októbra, pretože bola zvolená prezidentkou Etiópie. Tým sa stala historicky prvou ženou v úrade prezidenta Etiópie a v čase svojho zvolenia bola tiež jedinou prezidentkou v celej Afrike.
Quittebeuf
Quittebeuf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radepont
Radepont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Syndicat
Le Syndicat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gărmen
Gărmen môže byť:
Medzinárodné letisko Banja Luka
Medzinárodné letisko Banja Luka (IATA: BNX, ICAO: LQBK) je medzinárodné civilné letisko pri meste Banja Luka v Republike srbskej v Bosne a Hercegovine.
Letisko sa nachádza v obci Mahovljani. Po podpise Daytonskej mierovej zmluvy na letisku začala spoločnosť Aerodromi Republike Srpske a.d. medzinárodnú činnosť. Letisko spolupracuje s leteckými spoločnosťami Ryanair a AirSerbia. V letnej sezóne existujú charterové lety do Grécka a Turecka.
Letisko má jednu runway: 17/35 v dĺžke 2 500 metrov. Letisko sa nachádza v nadmorskej výške 116,88 metrov.
Doprava
V novembri 2018 Ryanair odbavil 10 000 cestujúcich z letiska do destinácií Memmingen, Skavsta (Švédsko) a Charleroi (pri Bruseli). Charterové lety do Antalye a plánované do Atén
V auguste 2019 letisko odbavilo 14 976 cestujúcich čo je v porovnaní s predošlým augustom 354.5% nárast. Od januára do augusta odbavilo 98 084 cestujúcich čo je nárast 543.6%. Od apríla 2020 malo pribudnúť spojenie do Moskvy. Vo februári 2020 bolo oznámené, že od októbra 2020 sa deviatou destináciou letiska stane Milano.
Kvôli pandémii koronavírusu je letisko uzavreté. Ryanair svoje lety plánuje obnoviť 1. augusta 2020, pričom začiatok spojenia do Bergama je pripravovaný na 26 októbra. Samotné letisko je zatvorené aspoň do 1. júla 2020.
Le Thillot (obec)
Le Thillot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nepálske národné futsalové družstvo mužov
Nepálske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Nepál v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou All Nepal Football Association (ANFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2017. V marci 2018 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 156. miesto.
Vrcholné podujatia
Nepálske družstvo sa zatiaľ ani raz nezúčastnilo kvalifikácie o majstrovstvá sveta FIFA.
Na majstrovstvá Ázie sa nekvalifikovalo ani raz. Prvýkrát sa o to pokúsilo v roku 2017, keď v skupine stredoázijskej zóny prehralo všetky 3 zápasy a na finálový turnaj nepostúpilo. Pre nepálske družstvo to boli prvé medzinárodné zápasy.
Begóniová ulica (Bratislava)
Begóniová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Dopravné spojenie
Pri ulici sa nachádzajú zastávky MHD:
Slovenský domov
Slovenský domov bol časopis, ktorý vychádzal na Slovensku v 30. rokoch 20. storočia.
Vydavateľské údaje
Podnázov časopisu: Časopis Spolku Slovákov - židov „Rozvoj“
Periodicita
Začal vychádzať 12. februára 1937, zanikol 21. októbra 1938
Abecedná telegrafia
Abecedná telegrafia je druh telegrafie, pri ktorom sa uskutočňuje elektrický diaľkový prenos textu. Každý znak abecedy, číslo, či iný znak má svoj príslušný jedinečný kód telegrafnej abecedy. Text vysielač premení na ďalekopisné značky, ktoré sú prenášané po telegrafnom spoji. V cieli sa následne prijímačom dekódujú späť na znaky telegrafnej abecedy, z ktorej sa reprodukuje text vysielanej správy.
Le Tholy
Le Tholy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Renneville (Eure)
Renneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reuilly (Eure)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Val-d’Ajol
Le Val-d’Ajol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podtatranské múzeum v Poprade
Podtatranské múzeum v Poprade je nadregionálne múzeum, ktorého predchodcami boli Karpatské múzeum v Kežmarku a Tatranské múzeum vo Veľkej. Pôvodné Karpatské múzeum v Kežmarku založil Uhorský karpatský spolok. V roku 1882 bolo presťahované do Popradu a po druhej svetovej vojne vytvorilo základňu pre súčasné Podtatranské múzeum.
Podtatranské múzeum má vo svojich zbierkach unikátne predmety a exponáty z podtatranského regiónu dotýkajúce sa praveku, histórie, prírodných vied, archeológie, ľudového staviteľstva, cechov a remesiel, bývania. poskytuje konzultačnú a prednáškovú činnosť, ponúka štúdium archívnych materiálov, disponuje rozsiahlym knižničným fondom.
Karpatské múzeum
Valné zhromaždenie Uhorského karpatského spolku 6. augusta 1876 sa uznieslo vytvoriť múzejný stavebný fond na výstavbu nového múzea. Jeho sídlom mal byť Kežmarok. Podľa predstáv vedenia spolku múzeum malo byť záchrancom vzácnych artefaktov, prírodopisných zbierok, archeologických nálezov, vlastivedným múzeom medzinárodného významu prezentujúcim oblasť turistického ruchu, strediskom kultúrnej a vedeckej činnosti spolku. Rozbehla sa zbierková činnosť. Zbierkový fond začali zhromažďovať v Kežmarku. Popradčan Dávid Husz ponúkol dočasné priestory v Huszovom parku a prispel pozemkom i finančným darom na novú budovu. Po provizórnom uskladnení prvých zbierok v roku 1882 v novozriadenom Tatranskom múzeu vo Veľkej presťahovali múzeum v roku 1885 do Popradu, kde preň v roku 1886 postavili v pseudorenesančnom slohu budovu. Na stavbu prospeli občania a členovia spolku, medzi nimi najviac Dávid Husz.
Tatranské múzeum
Podmienky na umiestnenie múzea ponúkala aj Veľká. Jej predstavitelia dotknutí uprednostnením Kežmarku a potom Popradu založili v roku 1881 z iniciatívy miestneho lekára Eduarda Daitsa Tatranské múzeum, ktoré sa zameralo na tatranskú oblasť. Dňa 11. augusta 1881 skupina nadšencov, miestnej inteligencie a podnikateľov, medzi ktorými boli Aurel Scherfel, Edmund Emericzy, Rudolf Dannhauser, Ján Husz, Eduard Blasy a Dr. Karol Kurminszký založila Velickú múzejnú spoločnosť, ktorej úlohou bolo zbierať prírodno – historické, etnografické a kultúrnohistorické predmety vzťahujúce sa k Vysokým a Nízkym Tatrám. Miestnosti pre múzeum poskytla bezplatne miestna evanjelická a.v. cirkevná obec a 2. júla 1882 bolo múzeum otvorené pre verejnosť. Okrem prírodovednej malo aj kultúrnohistorickú, numizmatickú a etnografickú expozíciou. V roku 1912 evidovalo 18 548 predmetov. Prvým riaditeľom múzea bol lekárnik Aurel Scherfel, ktorý mal najväčší podiel na sústrední botanických zbierok a na publikovaní výsledkov vedeckých výskumov v regionálnych periodikách. Prírodovedecké zbierky sústreďoval a budoval veľčiansky lekár Eduard Daits, ktorý sám zostavil entomologickú kolekciu a tatranský herbár. Činnosť múzea podporovala rodina podnikateľov Krompecherovcov. Ernest Krompecher vytvoril kolekciu modelom tatranských chát, podľa stavu v roku 1930.
Zbierky
Zbierky Karpatského múzea boli polytematické a podľa dosť nereálnych predstáv mali teritoriálne obsiahnuť celú karpatskú oblasť. V skutočnosti prevládali prírodovedné muzeálie a v podstatne menšej miere kultúrnohistorické exponáty z oblasti Západných Karpát, najviac z Vysokých a Belianskych Tatier s ich spišským predhorím. K nim pribúdali archeologické, kultúrnohistorické, etnografické a turistické fondy. V bohatej knižnici so zvláštnym zameraním na prírodu Karpát boli uložené aj mnohé cenné zväzky staršej tatranskej literatúry. Knižnica v roku 1913 mala 7 933 zväzkov. Na začiatku roku 1909 bolo v múzeu 25 187 jednotiek, za rok pribudlo 684 jednotiek a na konci roka bol stav 25 871 jednotiek. Múzeum, ktoré malo štyroch stálych zamestnancov, navštívilo v roku 1909 3 114 návštevníkov. Múzeum bolo pod kolektívnym vedením muzeálnej komisie Uhorského karpatského spolku.Pred prvou svetovou vojnou bol predsedom muzeálnej komisie popradský evanjelický farár, botanik a publicista Karol Wünschendorfer. Rozhodujúcim mecénom bol Dávid Husz. Na odborných prácach sa väčšinou podieľali kežmarskí, levočskí a spišskonovoveskí profesori.
Prvá svetová vojna znamenala stagnáciu v činnosti múzea. Chýbali finančné prostriedky, neboli zamestnanci a vplyvom vojnových udalostí nezáujem verejnosti o jeho činnosť.