cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Transpozícia (kryptológia)
Rail Fence šifra
Rail Fence šifra je forma transpozičnej šifry, ktorá dostala svoje meno podľa spôsobu, akým je kódovaná. V Rail Fence šifre sa pôvodný text (plaintext) píše zostupne na "koľaje" idúce za sebou. Ak sa dostaneme na poslednú "koľaj" imaginárneho plotu, pokračujeme ďalej smerom nahor. Správa sa potom číta v riadkoch. Napríklad použijeme tri "koľaje" a správu "BOLI STE ODHALENI. HNED UTECTE", šifra sa zapíše takto:
B. . . S. . . D. . . E. . . N. . . T. . . E . O. I. T. O. H. L. N. H. E. U. E. T. . . L. . . E. . . A. . . I. . . D. . . C. .
Potom sa to číta takto:
BSDEN TEOIT OHLNH EUETL EAIDC
(Rozložíme potom tento zašifrovaný text do blokov po 5 písmen aby sme predišli chybám.)
Route šifra
V route šifre sa najskôr pôvodný text (plaintext) zapíše do mriežky daných rozmerov, potom sa číta podľa vzoru uvedeného v kľúči. Na ukážku použijeme rovnaký text, ktorý sme použili pri rail fence šifre.
B I E H E H D E E O S O A N N U C J L T D L I E T T X
Za kľúč môžeme zvoliť „pravotočivú špirálu dovnútra, začínajúcu z pravého horného rohu“. Dostaneme takto zašifrovaný text:
EJXTTEILDTLOBIEHEHDECUNNAOS
Stĺpcová transpozícia
V stĺpcovej transpozícii je správa písaná v riadkoch presne určenej dĺžky a následne je čítaná stĺpec po stĺpci a riadky sú vyberané v zakódovanom poradí. Šírka riadkov a usporiadania stĺpcov sú zvyčajne definované kľúčom. Pre príklad použijeme ako kľúč slovo "STOLIK", ktorého dĺžka je 6 (teda dĺžka riadkov je 6) a usporiadanie je definované abecedným poradím písmen v kľúči. V tomto prípade to bude usporiadanie "5 6 4 3 1 2".
Talianske futbalové majstrovstvá 1899
Talianske futbalové majstrovstvá 1898 sú 2. ročník talianskej najvyššej futbalovej súťaže. Druhý ročník sa odohrával 2., 9. a 16. apríla 1899. Finále sa odohralo na štadióne Campo sportivo di Ponte Carrega v Janove. Víťazom tohto ročníka sa stala Genoa, ktorá tak získala druhý taliansky titul.
Transpozícia (kryptológia)
Stĺpcová transpozícia
V súmernej stĺpcovej transpozičnej šifre sú zvyšné miesta vyplnené nulami (náhodnými písmenami), v nesúmernej stĺpcovej transpozičnej šifre sú zvyšné miesta ponechané prázdne. Nakoniec správu čítame po stĺpcoch v poradí, ktoré je dané kľúčom. Pre príklad použijeme ako kľúč slovo "STOLIK" a správu "BOLI STE ODHALENI. HNED UTECTE". V súmernej stĺpcovej transpozícii to zapíšeme takto:
5 6 4 3 1 2 B O L I S T E O D H A L  E N I H N E  D U T E C T  E Q K J E U
Na konci sme pridali 5 náhodných písmen (QKJEU) Zašifrovaný text potom čítame takto:
SANCE TLETU IHHEJ LDITK BEEDE OONUQ
V nesúmernej stĺpcovej transpozícii stĺpce nedopĺňame, bude to vyzerať takto:
5 6 4 3 1 2 B O L I S T E O D H A L  E N I H N E  D U T E C T  E
Následne šifra bude vyzerať takto:
SANCT LETIH HELDI TBEED EOONU
Na dešifrovanie príjemca musí vypočítať dĺžku stĺpca delením dĺžky správy dĺžkou kľúča. Následne môže napísať správu do stĺpcov, potom preusporiadať stĺpce podľa kľúča. Takáto stĺpcova transpozícia sa zvykla používať ako časť komplexnejších šifier v 1950-tych rokoch.
Dvojitá transpozícia
Jednoduchá stĺpcová transpozícia môže byť napadnutá hádaním možnej dĺžky stĺpca. Napíšeme správu v usporiadaných stĺpcoch (ale v nesprávnom poradí, pretože nepoznáme kľúč) a potom hľadáme vhodný anagram. Teda vytvorili silnejšiu dvojitú transpozíciu, ktorá bola často používaná. Je to jednoducho stĺpcová transpozícia aplikovaná dvakrát. Rovnaký kľúč môžeme použiť pre obe transpozície, alebo môžeme použiť dva rozdielne kĺúče.
Ako príklad môžeme vziať výsledok nesúmernej stĺpcovej transpozície z predchádzajúcej sekcie a realizovať druhé zašifrovanie s iným kľúčom, napríklad "JABLKO", ktorý dáva permutáciu "3 1 2 5 4 6":
Mimosa (hviezda)
Mimosa alebo Becrux (β Cru/β Crucis/beta Crucis) je druhá najjasnejšia hviezda v súhvezdí Južný kríž a jedna z najjasnejších hviezd na oblohe. Tvorí východné rameno kríža.
Pétanque
Pétanque alebo petank alebo petang je francúzska spoločenská hra pre dve 1-3 členné družstvá, ktoré sa snažia umiestniť gule čo najbližšie k cieľu, ktorý tvorí drevená gulička, tzv. prasiatko. Princíp hry je veľmi jednoduchý, ale dokonalé zvládnutie techniky a taktiky vyžaduje pravidelný tréning. Výraznou prednosťou tohto športu je to, že ho môže hrať prakticky každý (ženy s mužmi, starci s deťmi, aj telesne postihnutí sa môžu zúčastňovať všetkých turnajov) a prakticky kdekoľvek (terén ihriska je ľubovoľný).
Anton Turecký
Prof. Ing. Anton Turecký, DrSc., člen korešpondent SAV (* 10. august 1902, Slovenská Ľupča† 9. jún 1959, Bratislava) bol slovenský stavebný inžinier a vysokoškolský profesor.
Pétanque
História
Hra vznikla vo francúzskom mestečku La Ciotat neďaleko Marseille a vynašiel ju Jules Le Noir, ktorý sa po nehode ocitol na vozíku. Názov hry je odvodený od polohy chodidiel pri hode. Do konca druhej svetovej vojny sa petanque hral iba v južnom Francúzsku v oblasti od Marseille po francúzsku Riviéru. Neskôr ju turisti z iných oblastí krajiny spopularizovali aj vo svojich domovoch a francúzski emigranti ju rozšírili do ďalších štátov. Slovenská federácia pétanque vznikla v auguste 1994.
Anton Turecký
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Slovenskej Ľupči, 1920 maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1920-1926 študoval na odbore inžinierskeho staviteľstva VUT v Brne, 1926 Ing.
Pétanque
Rozšírenie
Dnes je petanque populárny v Európe, vo frankofónnych krajinách Afriky, v Severnej Amerike a Ázii, čiastočne v Thajsku. Muži aj ženy hrajú petanque rekreačne alebo na medzinárodnej úrovni.
Anton Turecký
Životopis
Spoluzakladateľ a prednášajúci na SVŠT v Bratislave. Priekopník stavebnej mechaniky na Slovensku, odborník v stavebnej statike stavieb, tvorca iteračnej metódy postupného rozvádzania uzlových pootočení. Autor monografií, prvých slovenských vysokoškolských učebných textov o stavebnej mechanike a vyučovacích pomôcok. Štúdie publikoval v odborných časopisoch. Prispel k tvorbe slovenskej odbornej terminológie.
Pétanque
Hra
V hre sa súťaží v troch kategóriách: jednotlivci (jeden proti jednému, každý má 3 gule), dvojice (každý hráč má 3 gule) a trojice (každý hráč má 2 gule). Jednotlivci aj tímy hrajú rovnakým spôsobom. Hráč vyžrebovaného tímu nakreslí kruh s priemerom 35 až 50 cm a hodí tzv. bib (cieľovú guľku) na hraciu plochu do vzdialenosti 6 až 10 m. Prvú guľu hádže tiež ktorýkoľvek člen vyžrebovaného družstva, potom príde na rad hráč súperovho družstva. Družstvo, ktoré hodí guľu bližšie k bibu ako súperova, alebo kým neminú všetky svoje gule. Družstvo môže posunúť alebo odraziť súperovu guľu tak, aby mala ich guľa lepšiu pozíciu, prípadne posunúť vlastnú guľu čo najbližšie k bibu. Body sa spočítajú, keď hráči oboch tímov odhádzali všetky gule. Víťazom sa stáva družstvo, ktorého guľa sa dostala najbližšie k bibu. Ďalšie body získava tím aj za každú guľu, ktorá je bližšie k bibu ako najbližšia guľa súpera. Jedno kolo sa hrá do 13 bodov. Celý zápas sa hrá na 2 víťazné kolá.
Druhy hodov
Poznáme 2 druhy hodov: point a tir. Hráč, ktorý sa pokúša o point, sa snaží umiestiť guľu čo najbližšie k bibu. Ak použije tir, jeho cieľom je odraziť súperovu guľu.
Guľa
Vyrába sa z kovu, najmä z ocele. Značka výrobcu a šifra hmotnosti musia byť vyrazené do gule. Priemer gule býva od 7,1 cm do 8 cm. Hmotnosť: 650800 g.
Cieľová guľka (bib)
Priemer bibu je 3 cm.
Meradlo
Je zvyčajne teleskopické.
Základné polohy
Poznáme 3 základné polohy pri hádzaní gúľ a bibu: Výber polohy závisí od dĺžky a druhu hodu.
Ihrisko
Pétanque sa dá hrať rovnako na voľnej ploche ako aj na vymedzenom ihrisku. Pri hre na voľnej ploche však hráči prichádzajú o niektoré taktické možnosti, ktoré im poskytuje možnosť vystreliť košón, alebo guľu do autu a pod. Pokiaľ sa hrá na vymedzenom ihrisku pravidlá určujú jeho rozmery na 15 x 4 m, tieto platia na oficiálnych medzinárodných súťažiach a národných šampionátoch. Pri ostatných súťažiach je možné po vzájomnej dohode tieto rozmery upraviť, avšak nemali by byť menšie ako 12 x 3 m. Hranice ihriska možno označiť ľubovoľným spôsobom tak, aby nebránili v prechode guli ani cieľu. Odporúča sa natiahnuť tesne nad povrchom špagáty, ktoré sa nezamazávajú, nezašľapú a pod.
Čo sa týka povrchu, optimálny je povrch so spevneným podkladom, posypaný vrstvou drobnej kamennej drte (cca 5 - 10 mm). Pétanque sa však hráva aj na úplne jemnom štrku, piesku, trvdej hline atď. Pri tvorbe ihriska je teda možné vyberať si z viacerých možností, treba však brať ohľad na to, aby povrch ihriska čo najmenej neželane ovplyvňoval hru napr. sklonom terénu, nepredvídateľnými odskokmi gule (aj keď i to patrí k hre) a pod.
Ako vyzerá take ihrisko sa možete prísť pozrieť na Národný guľodróm v Bratislave (mapka), ale aj do areálu chaty Elektrovod v Modre Harmónii, nové ihriská vznikli v Seredi, v Bratislave na Kuchajde, v Nitre, v Martine, na Šírave a hádam aj na ďalších miestach na Slovensku.
Transpozícia (kryptológia)
Dvojitá transpozícia
3 1 2 5 4 6 S A N C T L E T I H H E L D I T B E E D E O O N U
Šifra bude vyzerať takto:
ATDDN IIESE LEUTH BOCHT OLEEN
Počas prvej svetovej vojny používala dvojitú stĺpcovú transpozičnú šifru nemecká armáda. Šifrovací systém vynašiel francúz Übchi, ktorý bol zvyčajne schopný nájsť kľúč v priebehu niekoľkých po tom čo bol predstavený nový. Ale francúzsky úspech sa stal široko-ďaleko známy a po publikácii v Le Matin Nemci prešli na nový systém 18. novembra 1914.
Až do objavenia VIC šifry, dvojitá transpozícia bola všeobecne považovaná ako najzložitejšie šifrovanie, ktoré agent môže spoľahlivo používať v ťažkých podmienkach.
Myszkowski-ho transpozícia
Je to variant stĺpcovej transpozície, ktorú navrhol Émile Victor Théodore Myszkowski v roku 1902 a požaduje kľúčové slovo so striedavými písmenami. Ak sa opakujú písmená kľúčového slova tak sa zapisujú nasledujúce znaky v abecednom poradí. Ako príklad si zoberieme za kľúč slovo "FLASKA", teda permutácia bude "3 5 1 6 4 2". V Myszkowskiho transpozícii opakované písmená kľúčového slova sú číslované rovnako. Pre kľúčové slovo "FLASKA" to bude zapísané takto "2 4 1 5 3 1"
2 4 1 5 3 1 B O L I S T E O D H A L  E N I H N E  D U T E C T  E
Text v stĺpcoch s rôznymi číslami je prepisovaný smerom nadol, ale s opakujúcimi sa písmenami je prepisovaný z ľava do prava, teda šifra bude vyzerať nasledovne:
LTDLI ETTBE EDESA NCOON UIHHE
Mriežky
Iná forma transpozičnej šifry používajúca mriežky, alebo fyzické maskovanie s prerušením presnejším ako matematický algoritmus. Toto môže produkovať vysoko nepravidelnú transpozíciu cez periódu špecifikovanú veľkosťou mriežky, ale vyžaduje vhodnosť na udržanie utajenia fyzického kľúča. Mriežky boli po prvýkrát navrhnuté v roku 1550 a boli používané ešte aj v prvých pár mesiacoch prvej svetovej vojny.
Detekcia a dešifrovanie
Pokiaľ transpozíciu nepostihla frekvencia individuálnych symbolov, jednoduchá transpozícia bola ľahko odkrytá dešifrovaním pomocou počítania frekvencie. Ak šifrovaný text ukazuje frekvenčné rozdelenie veľmi podobné nešifrovanému textu, je to pravdepodobne transpozícia. Toto potom môže byť často napadnuté anagrammingom – posúvaním častí šifrovaného textu dookola, potom hľadaním sekcií ktoré vyzerajú ako anagram nejakých slov a riešia anagramy. Odkedy boli anagramy objavené, odhalili informácie o transpozičnom formatovaní a mohli byť následne rozšírené. Jednoduchšia transpozícia tiež často trpí tým, že kľúče veľmi blízke správnym kľúčom odhalia dlhé sekcie zreteľného nešifrovaného roztrúseného textu. V dôsledku toho šifry môžu byť zraniteľné optimálnym hľadaním algoritmu tak ako “genetic algorithm”. Detailný opis dešifrovania nemeckej transpozičnej šifry môžete nájsť v kapitole 7 z Herbert Yardley's "The American Black Chamber".
Kombinácie
Transpozícia je často kombinovana s inými technikami. Napríklad jednoduchá substitučná šifra kombinovaná so stĺpcovou transpozíciou sa vyhne slabosti oboch transpozícií. Nahrádzaním vysokofrekventovaných symbolov vysokofrekventovaným nešifrovaným textom znaky neodhalia kus nešifrovaného textu z dôvodu transpozície. Anagramming transpozície nepracuje z dôvodu substitúcie. Technika je obzvlášť silná keď sa kombinuje s frakcionáciou (pozri nižšie). Nevýhoda je, že takéto šifry sú omnoho viac pracné a viac náchylné na chyby ako jednoduché šifry.
Frakcionácia
Transpozícia je obzvlášť efektívna keď je použitá s frakcionáciou – to jest, predbežný stupeň ktorý delí každý nešifrovaný text na niekoľko šifrovaných symbolov. Napríklad, abeceda nešifrovaného textu môže byť napísaná do mriežky a potom každý znak v správe nahradený jeho súradnicami. Iná metóda frakcionácie je jednoducho konvertovať správu do Morseovej abecedy so symbolom pre medzery rovnako ako bodky a čiarky. Keď je takáto rozdelená správa prevedená, komponenty individuálnych znakov sa v správe stanú široko rozdelené. Takto dosahujú difúziu Clauda E. Shannona. Príklady šifier, ktoré kombinujú frakcionáciu a transpozíciu obsahuje bifid šifra, trifid šifra, ADFGVX šifra a VIC šifra. Iná voľba môže byť nahrádzanie každého znaku s jeho binárnym vyjadrením, transpozíciou toho a potom konvertovaním nového binárneho stringu do príslušného ASCII znaku. Slučkovanie zakódovaného procesu na binárny string viackrát pred zmenou na ASCII znaky môže pravdepodobne spôsobiť, že to bude ťažšie na rozlúštenie. Veľa moderných blokových šifier používa častejšie komplexné formy transpozície týkajuce sa tohto jednoduchého nápadu.
Zdroje
Ako zdroj tohto článku bol použitý článok na anglickej wikipédii.
Jaroslav Janus
Klubový hokej
Jaroslav Janus začínal s hokejom v Prešove. Neskôr prestúpil do Slovana, kde v mládežnických kategóriach pôsobil v sezónach 2005/06 a 2006/07. V roku 2007 sa stal dvojkou draftu prestížnej kanadskej juniorskej CHL, kde si ho vybral tím Erie Otters, v ktorom zotrval tri sezóny. V roku 2009 bol draftovaný Tampou Bay z celkového 162. miesta. V sezóne 2011/2012 chytal v Norfolku vo farmárskej AHL, kde nastúpil v 34 stretnutiach (23 víťazných), v ktorých mal 91,4 % úspešnosť. Na konci sezóny sa spolu s Richardom Pánikom tešili zo zisku Calderovho pohára. Šancu v NHL nedostal a rozhodol sa pre návrat do Európy. Pred sezónou 2012/2013 sa s klubom HC Slovan Bratislava dohodol na dvojročnej zmluve. Podpis zmluvy komplikovali práva Lokomotivu Jarosľavl, ktorý brankára v roku 2009 draftoval. Vedenie klubu však v tejto záležitosti spravilo maximum a prešovského rodáka podpísalo do roku 2014.
Reprezentačný hokej
Slovensko reprezentoval na MS hráčov do 18 rokov v roku 2007 a na MS hráčov do 20 rokov v roku 2009, kde bol nominovaný novinármi do all-star tímu. V seniorskej reprezentácii debutoval na Nemeckom pohári 2012, v zápase proti Kanade (2:5).
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2001
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2001 boli v poradí 27. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v Bonne a Kolíne nad Rýnom, v Nemecku od 28. júla5. augusta 2001, za účasti 12 tímov. Nemecko hostilo ME tretíkrát, naposledy v roku 1969. 17-krát v histórii zvíťazilo Holandsko, druhé Rusko získalo svoju prvú medailu v histórii.
Leto lásky
thumb|Križovatka Haight a Ashbury v San Franciscu, centrum Leta lásky Leto lásky (angl. Summer of Love) bol sociálny fenomén, ktorý prepukol počas leta roku 1967. V tom čase sa asi stotisíc ľudí zhromaždilo v San Franciscu do priestorov štvrte Haight-Ashbury. Aj keď sa hippies už vtedy bežne vyskytovali vo veľkých mestách celých Spojených štátov, Kanady, či Európy, epicentrom sociálnych otrasov, známych ako „Revolúcia hippie“ sa stalo San Francisco. Rovnako ako v sesterskej enkláve na Greenwich Village, aj Haight Street bolo strediskom, kde sa miešala politika, psychedelická hudba, drogy, kreativita a totálna sexuálna, či sociálna voľnosť. Postupne, ako sa hnutie kontrakultúry Hippies posúvalo do povedomia stále širšej verejnosti, aktivity ktoré v ňom boli začali definovať udalosti 60. rokov a podnecovali množstvo bežných ľudí k tomu, aby si dávali otázky na témy dôsledkov ich existencie.
Hippies, niekedy nazývaní aj „deťmi kvetov“, boli skupinou, ktorá sa snažila odlíšiť. Nedôverovali vláde, a nesúhlasili s jej zásahmi do ich osobného života. Nechceli žiť konzumne a mali silne odmietavý postoj voči vojne vo Vietname. Niektorí sa zaujímali o politiku, iní boli umelecky zameraní (najmä hudba, maľovanie, poézia), niektorí boli nábožensky založení, iní sa zaujímali o rôzne spôsoby meditácie. Všetci boli dychtiví k tomu, aby mohli integrovať nové myšlienky a pohľady do každodenného verejného, či súkromného spolunažívania.
Začiatok roku 1967
thumb|Obálka časopisu San Francisco Oracle. Inšpirovaní generáciou bítnikov z 50. rokov, ktorí pôsobili na severnom pobreží San Francisca tí, ktorí sa v roku 1967 schádzali v Haight-Ashbury, odmietali konformné hodnoty filozofie americkej studenej vojny. Hippies, ktorí sa zhromažďovali na tomto území odmietali materiálne hodnoty súdobého moderného života a dávali dôraz na ich spoločné zdieľanie. Radikálna komunita The Diggers na tomto území vtedy zaviedla voľný obchod a lekársku starostlivosť. Predohrou Leta lásky bola udalosť Human Be-In, ktorú dňa 14. januára 1967 zorganizoval umelec Michael Bowen v mestskom parku Golden Gate Park. Na tejto akcii bolo predstavené predmestie Haight-Ashbury ako symbol amerického undergroundu a použili slovo „psychedelický“. Medzi zúčastnenými boli aj James Rado a Gerome Ragni. Títo dvaja absorbovali svoje zážitky a získavali podnety, ktoré sa stali základom muzikálu Valsy. Aj Timothy Leary na tejto akcii vyslovil jeho vtedy známu frázu „turn on, tune in, drop out“, ktorá sa stala základom jeho albumu, ale aj eseje. Tieto slová rezonovali celým Letom lásky. Stretnutie týchto zhruba tridsaťtisíc zhodne uvažujúcich ľudí na podujatí Human Be-In bolo prvou príležitosťou preto aby sa potvrdilo, že Hippie scéna je životaschopná.
Organizácia
Termín „Summer of Love“ prichádzal na jar roku 1967 s formovaním organizačnej rady, ktorá sa nazvala Council for the Summer of Love. Bol reakciou na motív zbližovania ľudí v štvrti Haight-Ashbury. Organizačná rada bola zložená z ľudí, ktorí pochádzali z klubov, umeleckých/ divadelných scén, alebo aj hudobných skupín ako The Family Dog, The Straight Theatre, The Diggers, The San Francisco Oracle a ďalších dvadsaťpäť ľudí, ktorí sa snažili obmedziť problémy, ktoré predpokladali, že nastanú po príleve tých, čo prídu v lete. Rada organizovala aj bezplatnú zdravotnú službu, ubytovanie, stravu, hygienické podmienky, hudbu a umenie, spolu s udržaním koordinácie s miestnymi cirkvami, sociálnymi skupinami. Spĺňala potreby spôsobom, ktorý sa na obdobných akciách používa dodnes.
Popularizácia
Neustály nárast prílev mladých pútnikov do Haight-Ashbury znepokojoval vedenie mesta San Francisco, ktoré uvažovalo nad tým že by mohlo hipppies z mesta vyhostiť. Dlhoročný obyvateľ štvrte Haight-Ashbury, Adam Kneeman, spomína že polícia iba málo pomáhala v organizácii más novoprichádzajúcich, ktoré ohromili domácich. Počas konca jari 1967 začali do Haight prichádzať stredoškoláci a miestni vládni predstavitelia tým že vyjadrili odhodlanie tento prílev zastaviť nechtiac ešte viacej upriamili pozornosť na dianie v meste. Miestna tlač tento efekt zvýšila sériou článkov a upozornila tým národné médiá na udalosť. Počty obdivovateľov hippies stúpali. Spolu s jarou lídri komunity v Haight vydali správu, že sa formuje rada Council of the Summer of Love, čím dostala letná akcia, Leto lásky, svoje oficiálne meno. Životom v hippie komunitách na Haight-Ashbury sa začali zaoberať aj mainstreamové médiá, čím na toto miesto upriamili pozornosť mládeže celej Ameriky. Novinár Hunter S. Thompson túto oblasť v nedeľníku The New York Times Magazine oblasť označil ako „Hashbury“ (niečo ako „hašišový brloh“) a začal sa touto témou zaoberať takmer na dennej báze.
Sprievodné akcie
thumb|left|[[Spencer Dryden, Marty Balin a Paul Kantner z Jefferson Airplane v júni roku 1967 na Fantasy Fair]] thumb|Autor piesne [[John Phillips (hudobník)|John Phillips.]] Fascinácia médií prejavmi kontrakultúry pokračovala potom, ako sa konali sprievodné akcie Leta lásky, akými boli veľké festivaly Fantasy Fair and Magic Mountain Music Festival v Marin County a Monterey Pop Festival konané v júni roku 1967. Na prvom sa zúčastnilo 36 tisíc ľudí, festival v Monterey začal pri tridsiatich tisícoch, no v jeho posledný deň počet návštevníkov stúpol na dvojnásobok. Mediálna podpora pop festivalu Monterey zvýšila záujem o Leto lásky a ešte väčší počet začínajúcich hippies si to zamierilo do San Francisca aby si mohli vypočuť svoje obľúbené skupiny ako The Who, Grateful Dead, The Animals, Jefferson Airplane, Quicksilver Messenger Service, The Jimi Hendrix Experience, Otis Redding, The Byrds a Janis Joplin s Big Brother and the Holding Company.
Be Sure to Wear Flowers in Your Hair
Člen kapely The Mamas & the Papas, John Phillips, napísal pre svojho priateľa, speváka Scotta McKenzieho song „San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)“. Pieseň ich obidvoch zviditeľnila na festivale v Monterey, ktorý pomáhal Phillips organizovať a zároveň pridala členom Hippie comunity v San Franciscu ďalší prívlastok, symbolizujúci ich sen: „Deti kvetov“. Od svojho vydania dňa 13. mája 1967 sa táto pieseň stala permanentným hitom. V týždni, ktorý končil 1. júla dosiahol štvrtú priečku v americkom Billboard Hot 100 a udržal sa tam štyri nepretržité týždne. Medzitým sa dostal na vrchol v Spojenom kráľovstve a vo väčšine Európy. Na celom svete sa z tohto singla predalo viac ako sedem miliónov kópií.
Udalosť
thumb|left|[[Haight Ashbury Free Clinics]] thumb|Parte „mŕtveho Hippie“. Vo východnej časti Manhattanu v Tompkins Square Parku sa na posledný pondelok v máji roku 1967 vo sviatok Dňa obetí vojny konal úvod budúceho Leta lásky. Počas koncertu, ktorý bol v parku na tomto podujatí požiadali policajti účinkujúcich aby skončili hranie. Publikum na nich zareagovalo hádzaním rôznych predmetov, čo vyvrcholilo zatknutím 38 ľudí. Táto udalosť rozpútala medzi starostom, Johnom Lindsayom a policajným komisárom Howardom Learym debatu o hrozbe zo strany Hippies. Po tejto udalosti sa Allan Katzman, redaktor newyorského undergroundového dvojtýždenníka East Village Other zmienil že sa na leto do oblasti predpokladá príchod asi 50 tisíc hippies.
Leto lásky prilákalo širokú škálu ľudí rôznych vekových kategórií: tínedžeri, študenti z internátov boli lákaní svojimi rovesníkmi na zážitok kultúrnej utópie, dovolenkujúci ľudia zo strednej triedy a dokonca aj vojaci zo základní v dosahu dojazdových vzdialeností. Územie Haight-Ashbury nedokázalo pojať taký nárast ľudí a tak sa stav jeho okolia rýchlo zhoršoval, postihovala ho preplnenosť, bezdomovectvo, hlad, problémy s drogami a zločinom v susediacich oblastiach.
Užívanie drôg
Počas Leta lásky bolo jedným zo spôsobov ako tvoriť novú realitu užívanie psychedelických drôg. Bob Weir zo skupiny Grateful Dead to komentoval: „Haight Ashbury bolo geto bohémov, ktorí chceli robiť čokoľvek a nepamätám, že sa niečo také odvtedy zopakovalo. Áno bolo tam aj LSD. Ale Haight Ashbury nebolo o drogách. bolo o skúšaní, hľadaní nových výrazových vyjadrení, vedomia existencie jedinca.“
Na západnom pobreží spisovateľ Ken Kesey, niekdajší dobrovoľník pri experimente s LSD sponzorovanom CIA tiež obhajoval užívanie drôg. Krátko potom ako sa experimentu zúčastnil napísal knihu Bol som dlho preč, podľa ktorej bol nakrútený film Prelet nad kukučím hniezdom. Kúpil starý školský autobus, ktorý bol pomaľovaný psychedelickými graffiti a zlákal skupinu rovnako uvažujúcich individualít, ktoré nazval The Merry Pranksters. Kesey so svojou partiou cestoval po krajine, často usporadúval „acid tests“ (drogové skúšky) pri ktorých mala byť naplnená nádoba silne zriedenou drogou a tí, ktorí uhádli o akú drogu ide dostali diplom o tom, že vykonali skúšku.
Spolu s LSD bola vtedy hojne užívaná aj marihuana. Rozširovala sa ešte viac, vzhľadom k tomu, že na rozdiel od LSD mala euforický účinok a bola očividne prírodná. Nakoľko sa však spolu s užívaním týchto látok zvyšovala aj kriminalita, bolo následne nutné prijať radu zákonov, ktoré mali obidve psychotropné látky a ich užívanie dostať pod kontrolu.
Smrť Hippie
Potom, ako prichádzala jeseň, tí ktorí zostávali v Haight začali uvažovať o tom, že je načase obnoviť vysokoškolské štúdiá a dať všetkým najavo, že všetko treba ukončiť. Dňa 6. októbra 1967 sa konal pohreb, „The Death of the Hippie“, ktorý organizovala Mary Kasperová. Mottom tohto ukončenia bolo „...aby sa preniesla revolúcia tam kde účastníci stretnutia žijú a neostala iba v Haight, lebo to, čo sa dialo tam je už za nimi“.
Dieldrin
thumb|200px|Dieldrin - štruktúrny vzorec Dieldrin je chloroganický insekticíd a rhodenticíd.
Ide o bielu kryštalickú látku s teplotou topenia 176 až 177 °C, vo vode takmer nerozpustnú, mierne rozpustnú v acetóne, slabo v alkoholoch. Poškodzuje imunitný systém. V Československu bol v roku 1980 zakázaný. Medzinárodne je regulovaný Štokholmským dohovorom o perzistentných organických látkach a tzv. POPs protokolom k Medzinárodnej dohode o znečistení ovzdušia presahujúcom štátne hranice (LRTAP).
Brix
Brix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Vlachovič
Štefan Vlachovič (* 17. september 1912, Trstín – † 11. jún 1982, Slovenská Ľupča) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, pedagóg, salezián.
Životopis
Riaditeľ saleziánskeho gymnázia v Šaštíne, po 1945 kazateľ ľudových misií na Slovensku. Zapojil sa do hnutia vlasteneckých kňazov. Politicky prenasledovaný (1950). Dekan-farár v Banskej Bystrici (po rozpustení reholí až do odchodu do dôchodku).
Impulzová šírková modulácia
rám|vpravo|Animácia šírkovej modulácie signálu. Signál má konštantnú periódou a premenlivú striedu D (0 - 100 %).
Impulzová šírková modulácia alebo pulzno-šírková modulácia alebo pulzná šírková modulácia alebo šírková modulácia, skr. PWM (z angl. Pulse width modulation) je modulácia periodického signálu zmenou striedy (šírky impulzu) v závislosti od nejakej vstupnej veličiny za účelom prenosu informácie, alebo vysoko efektívnej regulácie elektrického výkonu, dodávaného do záťaže.
Meander (ornament)
Meander má viacero podôb, v základe ho tvorí pravouhlo lámaný alebo špirálovitý ornamentálny pás. Najjednoduchší je zuborezový meander s jednou alebo dvoma krížiacimi sa líniami, v komplikovanejších druhoch bývajú pravouhlo zalamované závitnice, protipostavené hrebene, divergentne smerujúce línie atď. Osobitným druhom je špirálovitý a vlnovkový meander.
Stáva sa potom najčastejším ornamentom v celej európskej antike, od predetruskej villanovskej kultúry až po staroveký Rím, na architektúre, v maliarstve aj na umeleckoremeselných predmetoch. Z antiky vychádzajú aj arabské, maurské a stredoveké formy meandra. V širšom zmysle patria k meandru aj uzlovité a pletencové keltské ornamentálne motívy.
Meander potom znovu ožíva v klasicizme ako charakteristický grécky ornament (franc. označenie á la grécqué) a široko sa používa aj v celom 19. storočí.
Acehovia
Acehovia hovoria vlastným jazykom, acehčinou. Tá patrí do skupiny západoindonézskych jazykov a má množstvo prevzatých výrazov z perzštiny a arabčiny. Hoci pôvodne používali arabské písmo, v poslednom období prechádzajú na latinku. V acehčine sa publikuje najmä náboženská literatúra.
Žižkov (rozlišovacia stránka)
Žižkov môže byť:
Javorinka (jaskyňa)
Javorinka je národná prírodná pamiatka, ktorú spravuje Správa slovenských jaskýň.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tatranská Javorina v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 2001. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je ''Najrozsiahlejšia jaskyňa vo vysokohorskom prostredí Tatier, 5. najdlhšia (5 198 m) na Slovensku. Podzemné priestory sú nepoškodené, esteticky pôsobivý je najmä podzemný tok s vodopádmi a jaskynné perly. Je to fluviokrasová jaskyňa s výskytom past. sintra.''
Sauret-Besserve
Sauret-Besserve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rímske cesty
náhľad|Rímska cesta v [[Pompeje|Pompejách]] Rímske cesty boli cesty budované v období Starovekého Ríma a boli určené pre rýchlu dopravu materiálu, dobytka, vozov, presun vojsk, obchod a prenos správ. Boli základom pre vývoj Rímskej ríše. Rímska cestná infraštruktúra bola tvorená cestami s dĺžkou viac ako 400 000 km, z toho bolo viac ako 80 500 km spevnených. V období vrcholu Starovekého Ríma viedlo z mesta aspoň 29 veľkých vojenských ciest. Boli upravované kopce, zasypávané údolia a rieky preklenované mostami. V istom období bola Rímska ríša rozdelená do 113 provincií prepojených 372 veľkými cestnými spojeniami. Iba v Galii bolo upravených minimálne 21 000 km a v Británii minimálne 4 000 km.
Rimania sa stali majstrami vo výstavbe ciest, ktoré nazývali viae. Ich účelom bola doprava materiálu z jedného miesta na druhé. Bol dovolený peší prístup aj prechod, hnať dobytok, vozy alebo prenos informácií. Tieto cesty (viae) sa líšili od ostatných menších ciest, ciest pre koní a chodníkov. Podľa zákona dvanástich tabúľ bola minimálna šírka cesty via stanovená na 2,4 m v rovine a 4,9 m v oblúku.
Rímska cestná infraštruktúra bola dôležitá pre udržanie stability ríše aj pre jej ďalší rozmach. Cesty podporovali Rímske légie ale v neskorom staroveku naopak poskytli výhodu pre inváziu Barbarov.
Typy
Rímske cesty boli rôznorodé, od jednoduchej cesty z guľatiny až po spevnené cesty používajúce hrubý podklad zo spevneného štrku, ktorý zabezpečoval odvodnenie dažďovej vody a cesta tak ostala suchá a nepremenila sa na blato. Podľa Ulpiana existovali tri druhy ciest :
Mapa
thumb|center|750px|Zobrazenie Starovekého Ríma počas vlády [[Hadriána (117-138), ktoré ilustruje rímsku cestnú infraštruktúru - hlavné cesty.]]
Interval
Interval môže byť:
Ró
Ró alebo Ρ môže byť:
Liart
Liart je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 531 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Aligátor čínsky
Aligátor čínsky (• 揚子鱷; Alligator sinensis) je jedným z dvoch žijúcich druhov aligátora, zástupca čeľade aligátorovitých (Alligatoridae).
Biotop
Aligátor čínsky žije v Číne, v oblastiach pozdĺž rieky Jang-c’-ťiang (provincie Ťiang-su, Če-ťiang a An-chuej). Je podstatne menší ako jeho najbližší príbuzný aligátor severoamerický (Alligator mississippiensis). Dorastá do dĺžky iba.
Rozmnožovanie
V období medzi júnom a augustom stavia samica aligátora čínskeho z vetvičiek a rôznych kúskov rastlín v porovnaní s aligátorom americkým podstatne menšie hniezdo. Do hniezda nakladie 10 – 50 stredne veľkých vajec. Pri normálnej inkubačnej teplote (asi 30 °C) sa za 70 dní z vajec vyliahnu mladé aligátory, ktoré dosiahnu pohlavnú zrelosť vo veku približne asi 4 – 5 rokov.
Ohrozený druh
V súčasnosti je aligátor čínsky zapísaný v Červenej knihe IUCN ako kriticky ohrozený druh. Vrátane jeho lovu je hlavným dôvodom ohrozenia tohto plaza plienenie jeho prirodzeného prírodného prostredia, ktoré je nahradzované poľnohospodárskou pôdou. Zároveň spolu s konzumáciou myšovitých cicavcov dochádza u tohto aligátora k otravám spôsobeným aplikovaným jedom na hlodavce.
Tento druh aligátora je pomerne často chovaný v zajatí a ani dnes nie je výnimkou vyberanie mláďat a vajec z hniezd. Populácia aligátorov čínskych chovaných v zajatí je pomerne vysoká dosahuje až desaťtisíc jedincov. Veľká časť z nich je chovaná vo Výskumnom centre na ochranu aligátora čínskeho v An-chueju a v niekoľkých zoologický záhradách na celom svete.
Eight-to-fourteen modulation plus
Eight-to-fourteen modulation plus (iné názvy: eight-to-sixteen modulation, 8:16 modulation, 8/16 modulation, 8-16 modulation), skr. EFMPlus alebo EFM+, je variant EFM; je to metóda, ktorá sa používa pre disky DVD a na rozdiel od EFM používa prepracované kódy dlhé 16 bitov a žiadne zlučovacie bity. Tým sa účinne znižujú požiadavky na priestor pri ukladaní údajov o jeden bit na jeden bajt, čo ďalej zvyšuje kapacitu disku DVD.
Avram Herško
Avram Herško, אברהם הרשקו, pôvodným menom Herskó Ferenc, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Avram Hershko (* 31. december 1937, Karcag, Maďarsko) je izraelský biológ maďarského pôvodu.
V roku 2004 získal Nobelovu cenu za chémiu za objav proteolýzy sprostredkovanej ubikvitínom. Proteolýza sprostredkovaná ubikvitínom hrá hlavnú úlohu pri udržiavaní homeostázy buniek a verí sa, že vplýva na vývoj a priebeh niektorých procesov a chorôb ako:
Medzinárodné letisko ministra Pistariniho
Medzinárodné letisko ministra Pistariniho (IATA: EZE, ICAO: SAEZ) je najväčšie letisko v Argentíne. Nachádza sa 2 km východne od mesta Ezeiza a 22 km juhovýchodne od Buenos Aires. V roku 2016 letisko odbavilo 9 831 127 cestujúcich.
Intonácia
Intonácia môže byť:
Strieda
Strieda môže byť:
Fomalhaut
thumb|Disk materiálu okolo hviezdy Fomalhaut spolu s [[extrasolárna planéta|extrasolárnou planétou Fomalhaut b, ktorú vyfotografoval Hubbleov vesmírny ďalekohľad]]
Fomalhaut (α PsA / α Piscis Austrini / alfa Piscis Austrini) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Južná ryba a jedna z najjasnejších hviezd na oblohe.
Fomalhaut je skutočne výraznou dominantou súhvezdia Južná ryba, lebo všetky ostatné hviezdy súhvezdia sú od nej slabšie minimálne o tri magnitúdy. Je to osemnásta najjasnejšia hviezda oblohy a deviata najjasnejšia hviezda severnej oblohy. Jasnosť je však skreslená tým, že u nás vychádza len približne 10° nad obzor. V roku 1983 sa pri snímaní družicou IRAS potvrdilo, že Fomalhaut má okolo seba chladný prstenec materiálu. V tomto prstenci sa môžu tvoriť planéty.
Jej názov pochádza z arabského Fum-al-Hút, čo sa prekladá ako „tlama ryby“ alebo „ústa veľkej ryby“. Jej spektrálny typ je A5V (podľa iných zdrojov A3), svietivosť 14-krát väčšia ako svietivosť Slnka a povrchová teplota približne 10 000 K. Nájdeme ju po predĺžení spojníc hviezd Scheat a Markab (alfa a beta Pegasi). Keďže je výrazná, často slúži pozorovateľom v hľadaní okolitých nevýrazných súhvezdí. Fomalhaut bola tiež jednou zo štyroch kráľovských hviezd. Spolu s Regulom (z Leva), Aldebaranom (z Býka), a Antarom (zo Škorpióna) slúžila ako nebeský medzník pri rozdeľovaní roka na 4 ročné obdobia.
V novembri roku 2008 Hubbleov vesmírny ďalekohľad detegoval po prvýkrát v histórii astornómie extrasolárnu planétu vo viditeľnom spektre. Planéta približne 3-krát hmotnejšia ako Jupiter obieha materskú hviezdu Fomalhaut vo vzdialenosti 10,7 miliardy kilometrov. Planéta pravdepodobne udržiava vonkajší okraj prstenca materiálu okolo hviezdy, ktorý je v planetárnej sústave Fomalhautu analógiou Kuiperovho pásu.
Intersubjektivita
Intersubjektivita alebo intersubjektívnosť je (prevažná) zhoda názorov, postojov, vnímaní a správaní u väčšieho počtu jedincov v rámci určitého sociokultúrneho prostredia.
Termín sa používa najmä vo filozofii, psychológii a sociológii. Podrobnosti chápania pojmu sa rôznia podľa odboru.
Pojem zaviedol Edmund Husserl začiatkom 20. storočia.
Fenomenológia a sociológia
Intersubjektivita je vo fenomenológii (a fenomenologickej sociológii) niečo, čo nie je viazané len na jeden subjekt, ale čo je vlastné, spoločné, čo je zdieľané veľa inými subjektami, teda všetko to, čo neexistuje mimo týchto subjektov, ale v nich.
V sociológii termín (v zmysle predchádzajúcej definície) zaviedol Alfred Schutz opierajúc sa o A. Husserla. Pojem intersubjektivity sa objavuje aj v iných filozofických a sociologických kontextoch, napr. v textoch J. P. Sartra, M. Merleaua-Pontyho, vystupuje aj v analytickej filozofii u R. Carnapa, B. Russella a W. van O. Quinea. V sociológii napr. P. L. Berger a T. Luckmann vztiahli intersubjektivitu na procesy inštitucionalizácie, rutinizácie a habitualizácie. Tým sa intersubjektitia stala aj špecificky sociologickým termínom.
Filozofia jazyka
Intersubjektivita je skutočnosť, že rôzni ľudia používajú istý jazykový výraz v tom istom význame.
Psychológia
Intersubjektívna skúsenosť je taká, ktorú zdieľajú mnohé subjekty a je im spoločná. Nie je objektívna v zmysle predmetnej skutočnosti pozorovanej vo vonkajšom svete. Ale nie je ani subjektívna v tom zmysle, že by ju každý subjekt prežíval inak. Napríklad pri empatii a neverbálnej komunikácii ľudia intersubjektívne zdieľajú spoločný duševný stav. Niekedy sa dáva do protikladu k solipsistickej individuálnej skúsenosti.
Teória vedy
V teórii vedy je intersubjektivita objektivita chápaná ako overiteľnosť každou osobou. Vedecké tvrdenie sa má považovať vtedy za objektívne, keď ho každý môže overiť. Intersubjektívne sú teda tzv. primárne kvality vecí.
Strieda (elektronika)
Strieda (alebo tiež činiteľ plnenia) periodicky sa opakujúceho dvoj-stavového javu, signálu, alebo funkcie je definovaná ako pomer doby trvania aktívneho stavu („zapnutý“, log.1, prúd tečie, zariadenie pracuje, hodnota je nenulová, …) voči perióde (dobe opakovania sa) javu. Vyjadruje sa zvyčajne v percentách.
Symbolické vyjadrenie: kde
Alternatívne k percentuálnemu vyjadreniu sa strieda niekedy udáva aj vo forme pomeru dĺžky trvania stavov „zapnutý“ a „vypnutý“ – napr. 1:1 vyjadruje striedu 50 %, 1:3 25 % a pod.
Príklad: ak je vykurovacie teleso zapnuté vždy 1 sekundu a potom vypnuté 99 s, pracuje so striedou 1/100 = 1 % (alebo 1:99 pri vyjadrení v tvare „zapnutý“:„vypnutý“).
Africká kvalifikácia v hádzanej na LOH 2004
Africká kvalifikácia v hádzanej na LOH 2004 bola africká kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 2004. Organizovala ju Africká hádzanárska konfederácia (CAHB) a konala sa v Luande, v Angole od 16.20. septembra 2003, za účasti 3 mužských a 2 ženských tímov. Na turnaj nepricestovali pôvodne plánované družstvo žien Tuniska, družstvo mužov Maroka a obe družstvá Kamerunu. Turnaj mužov pozostával iba z jednej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým; ženské tímy odohrali medzi sebou 2 zápasy. Zvíťazili a jediné postupové miesto si vybojovali družstvá 🇪🇬 a domácej 🇦🇴.
EFM
EFM môže byť:
Ján Vrťo
Ján Vrťo (* 16. február 1923, Slovenská Ľupča - † 28. november 1980, Banská Bystrica) bol slovenský typograf, novinár, politický pracovník.
Životopis
V rokoch 1934-1937 navštevoval meštiansku školu, 1937-1939 učňovskú školu v Banskej Bystrici, kde sa vyučil aj za knihára.
Kevin Ayers
Kevin Ayers (* 16. august 1944 − † 18. február 2013) bol britský gitarista, spevák a basgitarista, známy ako člen skupiny Soft Machine. Od roku 1969 vydával sólové albumy (celkovo pätnásť). Okrem toho spolupracoval napríklad s hudobníkmi, ako sú Robert Wyatt, Mike Oldfield, John Cale, Syd Barrett alebo Nico.
Rabí
Rabí je mesto v Česku v okrese Klatovy v Plzenskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 492 obyvateľov, z toho 239 mužov a 253 žien, pričom priemerný vek v meste bol 43,9 roka (muži 42,2 roka, ženy 45,4 roka).
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1380. Nachádzajú sa tu zachovalé ruiny rovnomenného hradu. Dňa 1. apríla 2010 bol obci Rabí vrátený status mesta.
Intrinsecus
Intrinsecus (lat.) je vnútorný, vlastný prirodzenosti istého predmetu, opak extrinsecus.
Dáša Vokatá
Dáša Vokatá (* 27. január 1954, Karviná) je česká folk-rocková pesničkárka.
Životopis
Dvadsať rokov žila s undergroundovým básnikom Ivanom Martinom Jirousom. V roku 2000 vydala eponymné CD. Ďalší album pomenovaný Bojovníci snů nasledoval až po ôsmich rokoch v roku 2008. Pokrstil ho Václav Havel na trutnovskom festivale.
Album, ktorý nahrala spoločne s Oldřichom Kaiserom, od roku 2011 jej životným partnerom, vyšiel na jar 2014 pod názvom Dva divoký koně. V roku 2020 sa za Oldřicha Kaisera tajne vo Viedni vydala.
Arómoterapia
náhľad|Aromatické oleje Arómoterapia je použitie aromatických éterických olejov na ovplyvňovanie zdravotného a psychického stavu.
Termín zaviedol v dvadsiatych rokoch 20. storočia francúzsky chemik René Maurice Gattefossé. Arómaterapia je jednou z metód prírodnej (naturálnej) medicíny. Aplikáciou silíc lieči rozličné ochorenia. Silice obsahujú látky, ktorých liečivé účinky sa používajú v mnohých liekoch.
Saurier
Saurier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Linay
Linay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 241 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Orsilochos
Orsilochos alebo Ortilochos (Orsilochos, Ortilochos, ) môže byť v gréckej mytológii:
Orsilochus môže byť aj:
Brouains
Brouains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hyacinthe Rigaud
thumb|[[Portrét Ľudovíta XIV. (1701)]] Híacint Francesc Honrat Mathias Pere Martyr Andreu Joan Rigau (niekedy aj Jacint Rigau y Ros) (* 18. júl 1659, Perpignan, Francúzsko – † 27. december 1743, Paríž), bol francúzsky barokový maliar katalánskeho pôvodu, najvýznamnejší portrétista Ľudovíta XIV.
Životopis
Narodil sa v Perpignane, ktorý pripadol Francúzsku krátko po jeho narodení (7. novembra). K maliarstvu ho priviedli rodičia, ktorí tiež vynikali ako umelci. V mladosti odišiel do Montpellieru, kde začal študovať najprv u maliara Paula Pezeta, neskôr u Henriho Verdiera a Antoina Ranca. V roku 1682 sa presťahoval do Paríža, kde začal so štúdiom u Charlesa Le Bruna a kde získal "Prix de Rome".
Tvorba
Jeho portréty vynikajú precíznym vypracovaním a u väčšiny z portrétovaných osôb sa objavujú i tradičné pózy. Za svoj život ich vytvoril celé desiatky a najčastejšie sa na nich objavovali panovníci, veľvyslanci, generáli, dvorania, cirkevní hodnostári a iné osobnosti kráľovského dvora. Bol veľmi obľúbeným dvorným maliarom francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV.. Svojho panovníka portrétoval aj v roku 1701 a ide zrejme o jeho najznámejšie dielo, ktoré je v súčasnej dobe umiestené v Louvri v Paríži, jeho replika sa nachádza vo Versailles. Obraz sa následne stal príkladom pre panovnícke portréty v celej Európe.
Medzi ďalšie portrétované osobnosti patrili aj Ľudovít XV., ktorý ho v roku 1727 povýšil do rytierskeho stavu,  Antoine Anselme, Jules Hardouin Mansart, Louis Henri de La Tour d'Auvergne, španielsky kráľ Filip V., kardinál Guillaume Dubois, spisovateľ Jean de La Fontaine, alebo dramatik Thomas Corneille.
Medzilaborce
Medzilaborce je mesto na Slovensku ležiace v Prešovskom kraji.
Poloha a rozloha
Územie mesta Medzilaborce sa nachádza na Hornom Zemplíne, v severnej časti Laboreckej vrchoviny, na sútoku riek Laborec a Vydranka. Leží vo výške a jeho rozloha je. Mestom vedie cesta II/559 a II/575, ako aj železničná trať Michaľany – Łupków. Humenné je vzdialené južne, Stropkov  západne a poľský Sanok  severovýchodne.
Geologický vývoj a stavba regiónu
Geologický podklad väčšiny územia tvoria paleogénne sedimenty flyšového pásma, iba v najsevernejšej pohraničnej časti zasahujú mezozoické horniny centrálneho bradlového a flyšového pásma.
V geologicky pomerne chudobnej oblasti územia sa nenachádzajú nerastné suroviny. Miestne malé zdroje štrkopieskov na nive Laborca a tehliarske hliny sa priemyselne nevyužívajú. Miestami je zaznamenaný nevýznamný výskyt ropy sprevádzaný i výskytom zemného plynu.
Reliéf
Laboreckú vrchovinu na východe ohraničujú Bukovské vrchy, na juhu Beskydské predhorie a Ondavská vrchovina, ktorá tvorí juhozápadné a západné hranice. Povrch má intenzívne rozčlenený do sústavy chrbtov a eróznych brázd pretiahnutých zo severozápadu na juhovýchod. Nadmorská výška chrbtov sa pohybuje od 500, povrch brázd kolíše medzi 200 Výnimku tvorí len východná časť pohraničného chrbta, ktorá vystupuje až nad 700 Tu leží najvyšší bod pohoria Vysoký Grúň vysoký. Najvyšší bod okresu meria, je na chrbte, ktorý hraničí s Poľskom v katastrálnom území obce Svetlice. Od severu smerom na juh sa územie znižuje a najnižšie, je pri výtoku Laborca v katastrálnom území obce Brestov nad Laborcom.
Z hľadiska geomorfologického členenia Laborecká vrchovina patrí do oblasti Nízke Beskydy, subprovincie Vonkajšie Východné Karpaty, provincie Východné Karpaty, subsystému Karpaty a systému Alpsko-himalájskeho.
Vodstvo
Laborecká vrchovina a teda i celé územie patrí k úmoriu Čierneho mora. Laboreckú vrchovinu odvodňuje Laborec a čiastočne Ondava. Laborec má významnejšie prítoky ľavostranné, než pravostranné. Ľavostranné prítoky sú Čertižnianka, Norisný potok, Habura, Sližov, Borovský potok, Vydranka, Olšava, Belianka. Pravostranné prítoky sú Rakytovec, Sukovský potok a Stredná.
Laborec je dlhý pravostranný prítok Latorice. Pramení v Nízkych Beskydách nad obcou Čertižné vo výške približne, tečie južným smerom a pod obcou Oborín vo výške ústi do Latorice. Väčšie prítoky z ľavej strany Udava a Cirocha, vytvárajú s hlavným tokom nad Humenným vejár. Po prechode Brekovskou bránou preteká Laborec Východoslovenskou nížinou a nad ústím do Latorice priberá z ľavej strany veľký prítok Uh. Plocha povodia je. Sklon hornej časti toku až po Humenné, pohybujúci sa v rozmedzí 7 – 9 % sa v dolnej časti toku podstatne znižuje až na 0,7 %.
Územie má malé zásoby podzemnej vody, čo vyplýva z vlastností paleogénu. Významnejšími zdrojmi vody sú podzemné vody blízkeho kvarteru. Sú viazané najmä na nivné sedimenty štrkov a pieskov. V priepustných flyšových vrstvách sa zachovali zásoby vody morského pôvodu, medzi ktorými prevládajú naftové soľanky. Soľanky sú minerálne vody silne mineralizované s obsahom rozpustných pevných látok viac ako 10 g/l. Prirodzené pramene tejto vody sú veľmi zriedkavé a sú vždy studené. Teplé soľanky sú známe len z hlbinných vrtov. Naftové soľanky boli objavené pri vŕtaní v okolí Medzilaboriec. V katastrálnom území obce Výrava a Radvaň nad Laborcom sa nachádzajú nevýznamné sírovodíkové pramene (ľudovo volané vajcovky), ktoré využíva miestne obyvateľstvo.