cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PCHK CSKA
História
Hokejový klub CSKA Moskva bol založený v roku 1946 ako armádny klub. Pôvodne sa volal CDKA, v období 1951-1954 CDSA, po zlúčení s tímom VVS MVO Moskva v období 1955-1959 CSK MO a od roku 1959 nesie súčasný názov CSKA. CSKA Moskva je suverénne najúspešnejší klub sovietskej éry ruského ľadového hokeja po druhej svetovej vojne, keď získal od sezóny 1947/48 do sezóny 1988/89 32 titulov majstra Sovietskeho zväzu. Odvtedy však už žiaden ďalší titul do bohatej zbierky nepribudol. Na začiatku sezóny 1996/1997 sa po sporoch klub rozdelil na dve časti. CHK CSKA (Penguins) a PCHK CSKA. CHK CSKA ostal pod vedením Viktora Tichonova spolu s Kasatonovom, Romanovom a Žaškovom v Superlige zatiaľ čo klub PCHK CSKA pod vedením Aleksandra Volčkova hrával sezónu vo Vyššej hokejovej lige, ktorú ešte v tej sezóne vyhral. V nasledujúcej sezóne hrali oba kluby Superligu, z ktorej vypadol Tichonovov klub. Rozkol sa skončil v roku 2002, keď sa obe kluby opäť spojili do jedného. Klub je aj dvadsaťnásobným víťazom Európskeho pohára majstrov (1969-1974, 1976, 1978-1990). Farmou klubu je tím VHL THK Tver.
Sovietsky zväz
Sovietska hokejová liga - '''45. ročníkov'''
Rusko
MHL, RHL, KHL - '''20. ročníkov''' (HK CSKA - 2. ročníky)
Vojtech Wick
Životopis
Študoval na Evanjelickom kolégiu v Prešove, na Právnickej fakulte UK v Bratislave (19271932), 1934 JUDr. V rokoch 19171926 študoval hru na klavíri súkromne v Košiciach a na Hudobnej škole v Prešove, 19291932 na Mestskej hudobnej škole v Bratislave.
Pôsobil od roku 1934 v Brezne ako advokát, verejný notár, vedúci štátny notár, 19611967 učiteľ hudby na ĽŠU. Účastník SNP. V 30. rokoch sa dostal do kontaktu s džezovou hudbou, ktorú improvizoval v bratislavskom rozhlase, potom propagátor slovenskej hudobnej kultúry na Horehroní. Autor vyše 400 hudobných diel z oblasti tanečnej hudby, inštrumentálnych skladieb pre ĽŠU, orchestrálnych skladieb a politických piesní. Pre deti zložil okolo 125 skladieb, ktorými sa prezentoval najmä v televíznych reláciách. Zapájal sa aj do autorských súťaží, skladal príležitostné orchestrálne skladby a predohry. Spolupracoval s detským speváckym zborom pri ĽŠU, ženským komorným zborom pri Mestskom osvetovom stredisku, dychovou hudbou v Brezne. V roku 1965 zložil pri príležitosti 700. výročia prvej zmienky o sídle Horehronia - mesta Brezna - slávnostnú fanfárovú znelku, ktorá sa používa pri slávostiach dodnes.
Zelená kolíska
Monografia o skladateľovi, ktorý najkrajšie roky prežil v Brezne. (Autor: Alexander Melicher, rok vydania: 2003)
Pripomenutie útlej "zelenej" brožúrky začnem trochu netradične, ale, žiaľ, ako vidieť, čím ďalej, tým naliehavejšou súčasťou dnešných recenzií - poďakovaním. Nie je veľmi potešujúce, že knižna kultúra (a nielen ona!) je odkázana práve už len na sponzorov, mecenášov, dobrodincov... A tí, chtiac-nechtiac, i rozhodujú o vydaní každej čo len hodnotnejšej publikácie. Nuž ale čo?!
Aj vydanie útlej monografie o významnom slovenskom hudobnom skladateľovi a pedagógovi Vojtechovi Wickovi sprevádzali spomínané problémy. Že nakoniec uzrela svetlo sveta, udialo sa zásluhou organizačného výboru Chalupkovho Brezna s podporou Slovenského hudobného fondu a Odborového zväzu pracovníkov školstva a vedy SR. Spolu s autorom Alexandrom Melicherom načim poďakovať i Horehronskému múzeu v Brezne, osobitne Hane Peterajovej za starostlivosť o pozostalosť skladateľa a Mestskému kultúrnemu stredisku v Brezne, ktorí podporili existenciu tejto publikácie.
Prof. PhDr. Alexander Melicher, CSc., (narodený v roku 1933), známy hudobný pedagóg a skladateľ (inak prvý rektor Akadémie umení v Banskej Bystrici), zužitkoval dlhoročné priateľstvo s Vojtechom Wickom a prispel tak k jeho nedožitým 95. narodeninám i k svojej sedemdesiatke.
Výsledné dielko, o ktorom je reč, nemohlo mať určite iný názov ako Zelená kolíska - podľa hádam najznámejšej rovnomennej Wickovej piesne, ktorú sme si zafixovali v podaní Oľgy Szabovej (jej melódia napríklad dodnes uvádza reláciu banskobystrickej rozhlasovej Reginy Hudobné pozdravy). Je autorom aj piesne Vlada Oravca ktorú neskôr naspieval Ivan Krajíček a Otto Weiter „Nemám auto, nemám motorku“
Počas svojho života Vojtech Wick napísal stovky populárnych piesní, šansónov, detských piesní a iných hudobných diel. Pričinil sa tak o propagáciu nových prúdov v slovenskej populárnej hudbe. Hlboký záujem o túto tvorivú činnosť prejavil nielen počtom skladieb (v monografii ich zoznam pripomína 455 - od roku 1947 a určite to nie su všetky), ale predovšetkým tým, že zanechal svoje pôvodné povolanie právnika, aby sa mohol venovať iba kompozícii a pedagogickej práci v Základnej umeleckej škole v Brezne (19611967).
Trpín (okres Krupina)
Trpín je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Vojtech Wick
Zelená kolíska
"Hudobný skladateľ Vojtech Wick, aj keď nebol breznianskym rodákom (prišiel sem pred sedemdesiatimi rokmi - v roku 1934), predsa našiel v tomto malebnom meste, zelenej kolíske medzi Nízkymi Tatrami a Slovenským rudohorím, na brehu Hrona (bol o. i. vášnivým rybárom), svoje bydlisko, bohaté tvorivé obdobie a nakoniec aj miesto posledného odpočinku na novom mestskom cintoríne", spomína ďalej autor monografie.
V skromnej publikácii, ktorú autor zameral na mladosť, tvorivé breznianske obdobie, pohľad na tvorbu a aktivity, sa dočítame aj o hudobnom štýle skladateľa, o jeho práci nad partitúrou, o spolupráci s textármi (K. Bendovou, L. Šimonom, J. Pavlovičom a mnohými inými), o úspechoch v košickej televíznej Zlatej bráne, kde patril roky medzi najplodnejších autorov.
"Piesne som začal písať celkom náhodne. V Brezne sa po vojne poriadal "bál", zábavy nasledovali jedna za druhou, no program ešte často dva dni pred začatím nebol. Raz ma manželka nahovorila, aby som napísal niekoľko pesničiek, ktoré by sa tam mohli zaspievať. Sama mi zložila texty - a v tom mi pomáhala aj dlhé roky neskôr. Pesničky sa páčili, povzbudilo ma to a ja som "vhupol" oboma nohami do komponovania. Onedlho mi prišla ponuka z rozhlasu na nahrávanie, vyšli nové gramoplatne, v roku 1948 som sa stal kandidátom Zväzu skladateľov...", takto pred rokmi pospomínal pan Wick, keď som ho navštívil v Brezne vo vilke na Ulici Boženy Nemcovej číslo 20.
Nejeden z milovníkov tanečných piesní je majiteľom platní s jeho prvými skladbami, ktoré naspievali František Krištof Veselý, Tri dievčatká, Bea Littmannová, Gabriela Hermélyová, František Zvarík...
Poznámky o živote a diele hudobného skladateľa Vojtecha Wicka - ako znie podtitul monografie Zelená kolíska - chcú v prvom rade kompletizovať prístupné dokumenty a poznatky, ktoré dokresľujú skladateľovu umeleckú prácu. Podarilo sa to, aj keď torzovite. Všeličo možno v knižke chýba, všeličo sa len naznačuje, ale aj o to išlo. Predstaviť umelca, ktorý neúnavne tvoril, hľadal inšpiráciu vo vzťahu k prírode Horehronia, spolupracoval s početnou skupinou básnikov, priatelil sa s hudobnými skladateľmi, spevákmi a hudobnou mládežou. Predstaviť mimoriadne láskavého človeka, ktorý neúnavne zasvätil svoj život populárnej hudbe, Breznu, Horehroniu, Slovensku...
4286 Rubtsov
4286 Rubtsov je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 8. augusta 1988.
Kostol svätej Ľudmily (Vinohrady)
náhľad|Kostol sv. Ľudmily
'''Kostol sv. Ľudmily''' je katolícky kostol na Námestí Mieru v pražských Vinohradoch v mestskej časti Praha 2, typická novogotická pamiatka postavená koncom 19. storočia.
Dejiny
Kostol bol postavený v rokoch 1888–1892 podľa plánov architekta Josefa Mockera. Na jeho výzdobe sa podieľali slávni umelci tej doby, ako napr. sochári Josef Václav Myslbek, Antonín Procházka, alebo maliari Josef Čapek či František Ženíšek. Do chrámu boli uložené ostatky sv. Ludmily a sv. Václava. Od roku 1974 bol kostol najskôr kvôli výstavbe metra a neskôr rekonštrukcii na dlhú dobu uzavretý. Slávnostnou bohoslužbou, vedenou kardinálom Miloslavom Vlkom, v roku 1992 bol znovu otvorený.
Slovenské národné basketbalové družstvo mužov
Slovenské národné basketbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Slovensko v medzinárodných basketbalových podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej basketbalovej asociácie (SBA). Bolo sformované v roku 1993 po rozdelení Česko-Slovenska ako jeden z dvoch nástupcov česko-slovenského družstva mužov. V roku 2014 na nenachádzalo vo svetovom rebríčku FIBA.
Zostava družstva
Zostava družstva v kvalifikácii na ME 2015:
Pod Fabiankou
Pod Fabiankou je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Silica v okrese Rožňava v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 1,2205 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''PR je vyhlásená na ochranu zvyškov prirodzenej slatinnej vegetácie a ojedinelých i chránených druhov rastlín v NP Slovenský kras na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele. Jediná známa lokalita kosatca sibírskeho v Sl.krase, vzácne fytocenózy.''
Maori
Maori môže byť:
Kyselina
náhľad|pH indikátorový papier
Kyseliny alebo acidá (všeobecne často označované HA) sú tradičné chemické zlúčeniny, ktorých vodný roztok má pH menšie ako 7,0. Táto definícia aproximuje modernú Brønstedovu-Lowryho definíciu, ktorá definuje kyselinu ako zlúčeninu schopnú poskytnúť vodíkový katión (H+) inej zlúčenine (ktorú nazývame zásada):
alebo vo vodnom prostredí
Systémy a reakcie kyselín a zásad sú odlišné od redoxných reakcií, pretože v nich nedochádza k zmenám oxidačných čísel.
Existujú tak kyseliny anorganické (napr. kyselina sírová, kyselina chlorovodíková), ako aj kyseliny organické (napr. kyselina mravčia, kyselina maslová).
Vodné roztoky kyselín majú kyslú chuť a menia farbu niektorých organických farbív. Nositeľom kyslých vlastností je katión vodíka H+, ten s prítomnými farbivami reaguje, pričom v molekule farbiva nastávajú zmeny, ktoré sa prejavujú aj zmenou farby. Takáto zmena farby prezrádza prítomnosť kyseliny. V zásadach sa tieto farbivá sfarbujú inak.
Organické farbivá, ktorými sa zisťuje prítomnosť kyselín alebo zásad, sa nazývajú acidobázické indikátory.
Arrheniova teória
Najstaršou teóriou je Arrheniova teória kyselín a zásad (1899), podľa ktorej sú kyseliny látky, ktoré vo vodnom roztoku odštepujú protón.
Brønstedova teória
Arrheniovu teóriu rozšíril Johannes Nicolaus Brønsted, vo svojej protolytickej teórii kyselín a zásad. Podľa tej je kyselinou látka, ktorá je schopná odštepovať protón, t. j. vodíkový katión. Táto teória sa už nevzťahuje na vodné prostredie a akceptuje aj interakciu medzi látkou a rozpúšťadlom.
Lewisova teória
Najvšeobecnejšou teóriou je Lewisova teória (1923), ktorá definuje kyselinu ako látku, ktorá má voľný elektrónový obal a je schopná prijať elektrón od zásady. Táto teória je veľmi užitočná, pretože sa vzťahuje aj na látky, ktoré nemajú odštiepiteľný protón. Táto teória má najväčšie uplatnenie v organickej chémii.
Kyslíkaté kyseliny
Názov je odvodený z podstatného mena kyselina a z prídavného mena podľa príslušného anhydridu kyseliny.
Peroxokyseliny
Peroxokyseliny sú odvodené z kyslíkatých kyselín, v ktorých je kyslík substituovaný za peroxoskupinu (-OO-):
Halogénkyseliny
Halogénkyseliny sú odvodené od kyslíkatých kyselín, v ktorých je aspoň jedna funkčná skupina -OH subsituovaná halogénom:
Amidokyseliny
Amidokyseliny (amidy kyselín) sú odvodené z kyslíkatých kyselín, v ktorých je aspoň jedna funkčná skupina -OH subsituovaná aminovou skupinou (-NH2):
Sýtnosť kyselín
Sýtnosť kyseliny určujeme podľa počtu vodíkových iónov, ktoré sa z kyseliny môžu odštepovať.
Rozoznávame:
Gitarové sólo
Gitarové sólo je v populárnej hudbe melodická pasáž, sekcia alebo celý kus hudby písaný pre elektrickú alebo akustickú gitaru. Gitarové sóla, ktoré obsahujú rôzne miery improvizácie, sa používajú v mnohých žánroch populárnej hudby ako blues, rock, metal a jazzové štýly ako swing a jazz fusion.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2017
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2017 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale žien na Majstrovstvá Európy 2017, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 33 družstiev, ktoré súťažili o 15 postupových miest na záverečný turnaj v deviatich kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 21. novembra 2015 do 23. novembra 2016.
Priamy postup
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny:
Nasadenie do výkonnostných košov
FIBA Europe nasadila družstvá do výkonnostných košov podľa ich umiestnenia v predchádzajúcej kvalifikácii a na finálovom turnaji ME 2015. Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k októbru 2015.
Cesta I. triedy 57 (Česko)
Cesta I. triedy 57 je cesta I. triedy v Česku. Začína na poľských hraniciach a vedie cez Město Albrechtice, Krnov, Opavu, Fulnek, Nový Jičín, Valašské Meziříčí, Vsetín, Horní Lideč, Brumov-Bylnici a Vlársky priesmyk na slovenské hranice. Tu zároveň začína slovenská cesta I/57.
Diviacka Nová Ves (hrádok)
Diviacka Nová Ves je hrádok, ktorý bol prestavaný na kaštieľ. Nachádza sa v obci Diviacka Nová Ves. Postavený bol na začiatku 15. storočia. V roku 1568 bol prestavaný na renesančný kaštieľ.
História
Postavili ho Diviackovci v rokoch 1380-1401 ako opevnenú gotickú pevnôstku - hrádok, doloženú začiatkom 15. storočia, ktorá tvorí jadro dnešného kaštieľa. Od 16. storočia patrila pevnôstka Rudnayovcom. Gotický objekt v roku 1586 rozšírili a postupne prebudovávali na renesančný štvorkrídlový kaštieľ s ústredným nádvorím, ktorý prešiel viacerými čiastkovými úpravami v 17. a 18. storočí. V roku 1808 napadla a dobyla kaštieľ barónka Splényiová-Ujfalussyová (z rodu Diviackovcov), ktorá z pomsty za prehratý majetkový spor s Rudnayovcami zorganizovala sedliacku vzburu, získanú vďaka sľubmi a pálenkou. V roku 1886 kaštieľ Rudnayovci predali a bol tu zriadený liehovar. Pamiatková úprava sa uskutočnila v 70-tych rokoch minulého storočia podľa projektu arch. J. Šefčíka.
Interiér
Gotická pevnôstka má zachované pôvodné klenby a krby. Renesančné miestnosti majú sieťové hrebienkové klenby a krížové klenby so štukovými geometrickými a rastlinnými ornamentmi. Zachovalo sa veľa renesančných architektonických detailov. Honosná miestnosť na poschodí má neskorobarokový, bohato riešený štukový interiér s akantovou a rastlinnou ornamentikou.
Exteriér
Nepravidelný štvorkrídlový pôdorys kaštieľa vznikol postupným rozširovaním a prestavbami budov okolo pôvodného gotického jadra, ktoré sa zachovalo v podobe blokovej poschodovej opevnenej vežovej stavby s nárožným kvádrovaním na fasádach. Na prístavbách sa zachovali renesančné sgrafitá; listové sgrafito niekdajšieho komína je datované 1586. Nárožná stavba pri vstupe mala tri malé okrúhle bašty, ktoré spĺňali funkciu oporných pilierov z čias romantických úprav. Kamenný renesančný vstupný portál mal padací most. Pri barokových úpravách okolo polovice 18. storočia zjednotili budovy nádvoria arkádou.
Bebekova skaza
Bebekova skaza je historický román odohrávajúci sa v okolí hradu Krásna Hôrka, ktorého autor je Rafael Szabó.
Rukopis autor dokončil v roku 1993 a koncom roka sa mu podarilo knihu vydať vo vlastnom knižnom vydavateľstve Dolinár, ktoré prevádzkoval do roku 2000. Náklad bol na vtedajšie pomery vysoký, až 1 500 kusov. Odozva na knihu však bola značná a náklad sa kompletne vypredal, pričom jeho značná časť priamo návštevníkom hradu Krásna Hôrka prostredníctvom múzea v Betliari, ktoré expozíciu na hrade spravuje. Druhé vydanie vyšlo v roku 2012, Pričom 2€ z ceny každého predaného výtlačku do konca novembra 2012 autor venoval na obnovu hradu Krásna Hôrka.
Bazenville
Bazenville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Bebekova skaza
Rafael Szabó knihu sám preložil do nemeckého jazyka a už v roku 1994 vychádza v rovnakom vydavateľstve aj nemecká verzia knihy pod názvom "Bebeks Untergang".
Dej
Román čerpá z historických udalostí zo 16. storočia. Hlavnými hrdinami sú členovia baníckej rodiny, okolo ktorej sa odvíja celý dej. V historickom diele sa vracia autor do čias, keď v Krásnej Hôrke vládol hradný pán Bebek. Príbeh sa odohráva na Spiši a Gemeri, hovorí o práci baníkov a drancovaní slobodných kráľovských miest. Dejový rámec tvoria prepady Smolníka, Tichej Vody a Gelnice, prebiehajúca reformácia, účasť pri obrane Egerského hradu ako aj obsadenie hradu Krásna Hôrka cisárskym vojskom. Popritom je dej pretkávaný príbehom lásky a hrdinstva.
Bazenville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 148 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pedagogika v starovekých Aténach
Výchova a škola
Pozri aj: Pedagogika v starovekom Grécku
V Aténach boli určité zásady výchovy stanovené už Solónovými zákonmi. Starosť o výchovu bola vecou rodičov a štát na ňu iba dohliadal. Väčšina dievčat zostávala doma, aby sa naučila tomu, čo sa od nich bude očakávať v dospelosti a to bolo predovšetkým varenie, spravovanie domácnosti, pradenie a tkanie. Ani pre chlapcov nebola školská dochádzka povinná, ale obec považovala za vec cti, aby sa jej občania mužského pohlavia naučili, pokiaľ možno, aspoň základom čítania a písania a aj sirotkom, ktorých otcovia zomreli v boji za vlasť, platila učiteľa. Úplná negramotnosť bola teda v Aténach skôr vzácnosťou. Školy boli len súkromné, a preto dĺžka školskej dochádzky závisela na hospodárskych pomeroch rodiny. Už Solónove zákony nariaďovali rodičom, aby posielali svoje deti do školy najskôr po východe slnka a odvádzali si ich pred súmrakom, aby sa deti vyhli nebezpečiu, že sa budú vracať domov potme. Tiež bolo zakázané, aby mladí muži a cudzie osoby vstupovali do školy, keď tam boli deti, čím sa malo zabrániť pederastii. Tým sa kládla dôležitosť na mravnú stránku detí. Do 7 rokov sa starali o dieťa rodičia, poprípade pestúnka a paidagógos, vzdelaný otrok, ktorý ho mal učiť slušnému chovaniu a doprevádzal chlapca až do doby, kedy dospel v eféba. Doprevádzal ho do školy, nosil mu školské potreby, čakal po celý čas vyučovania a po návrate domov si zrejme so svojím zverencom prebranú látku ešte opakoval. Od 7 rokov navštevovali chlapci súkromné školy, dievčatá zostávali doma a cvičili sa v domácich prácach, v speve a v tanci. Vzdelanie chlapcov bolo gymnastické ( telesné ) a múzické ( hudba a ta grammata, tj. čítanie, písanie, počítanie a od 4. storočia pred Kr. tiež kreslenie ). Žiaci čítali básne Homérove, Hesiodove, Theognidove, Solónove a Tyrtaiove a učili sa naspamäť gnómám, ktoré v nich boli obsiahnuté. Od 12 rokov sa učili hudbe (pestovaná bola hlavne hra na lýru a gitaru, menej obľúbená bola pišťala), spevu a tancu, zvlášť náboženskému. Učitelia, ktorí sa zaoberali čítaním, písaním, počítaním a literatúrou sa nazývali grammatikés a tí, ktorí sa zaoberali spevom a hrou na hudobné nástroje, boli kitharisti. V Platónovom dialógu Protagoras sa dočítame:
Gymnastická výchova začínala taktiež 7. rokom. Cvičiteľ (paidotribés) cvičil chlapcov v telocvični na voľnom priestranstve (palaistra) v tzv. päťboji (pentáthlon): v skoku do diaľky, v behu, vo vrhu diskom, v hode oštepom a v zápase. Múzickému vzdelaniu bola venovaná doba oddychu (grécky scholé, odtiaľ "škola” ) po telesných cvičeniach. Poznáme veľký počet váz, na ktorých sú zobrazené deti ako sa u svojho učiteľa učia hre na kitharu alebo na píšťalu. Učiteľ pritom sedí na kresle s operadlom a žiak oproti nemu na stoličke. Niekedy hrá učiteľ na nástroj sám, aby ukázal chlapcovi, ako si má počínať, alebo necháva hrať žiaka a sám mu udáva rytmus, inokedy hrajú obaja na kithary, ktoré majú položené na kolenách. Bolo to teda vyučovanie založené na empírii, na posluchu, bez hudobného zápisu. Táto skutočnosť sa nám dnes môže zdať prekvapujúca, ale je známe, že grécka hudba bola výlučne monodická a pamätala sa teda ľahšie než polyfónna hudba.
Asi 16 rokom bolo oboje vzdelanie ukončené. Ideálom výchovy bol harmonický rozvoj fyzických i duševných vlastností a schopností každého občana, tzv. kalokagatia (kalos kai agathos = krásny a dobrý). Dospievajúci mládenci zo zámožných rodín sa vzdelávali ďalej v gymnáziách, kde sa pripravovali na verejné preteky (agon), ktoré sa konali na národných slávnostiach, aj pre vojenskú službu, ktorú konal aténsky efebos '''od 18. - 20 roku''', okrem toho tam tiež počúvali prednášky filozofov, sofistov a rétorov. Navštevovali školy sofistov, ktorí rozšírili vyššie vzdelanie o nové odbory (politiku, rétoriku, geometriu astronómiu, bojovú taktiku) a školy rétorov, kde sa okrem gramatiky, literatúry a práva učili rečníckemu umeniu pred súdom a na zhromaždeniach ľudu. So zákonmi a štátnou správou sa zoznamovali účasťou na verejných súdnych líčeniach a na snemoch. Toto vyššie vzdelanie, ktoré sa začalo šíriť od dôb Periklových a zvlášť po peloponézskej vojne (431 - 404 pred Kr.), bolo ale vyhradené zámožným mužom, ženy s vyšším vzdelaním boli výnimkou. V Aténach nemali dievčatá výchovné ústavy toho druhu, aké viedla Sapfó na ostrove Lesbos, ani športovanie na verejnosti ani možnosť stretávať sa volne s chlapcami ako v Sparte. Dostalo sa im skromných základov z hudby, tanca, čítania a počítania. Na niektorých slávnostiach, hlavne na počesť samotnej Atény, mohli dievčatá vystupovať na verejnosti pred celou obcou, ale aj tu boli dievčenské spevácke a tanečné zbory oddelené od chlapčenských. Tiež sobáš uzatvárali v mene dievčaťa zvyčajne jej rodičia. Jej názor bol braný v úvahu iba málokedy a prípad jedného bohatého Aténčana, ktorý dal svojím trom dcéram veľké vená a nechal ich vybrať si svojich ženíchov, bol zrejme výnimkou (zmieňuje sa o ňom Herodotos). Dievčatá spravidla vydávali veľmi mladé, okolo 12 - 14 rokov. Po svadbe žena spravovala manželovi dom a ako despoina riadila doma celé hospodárstvo. Dievčatá mali možnosti na vzdelanie silno obmedzené, ale existovali aj výnimky. Niektoré svätyne, do ktorých prichádzali dievčatá z najlepších aténskych rodín, aby sa stali pomocníčkami kňažiek. Plnili rôzne úlohy pri náboženských rituáloch a obradoch a v chrámových okrskoch priamo bývali. Z dnešného pohľadu tento pobyt môžeme označiť ako pobyt v "kláštorných školách” a môžeme predpokladať, že tu nešlo iba o náboženské úkony, ale aj o celkové vzdelávanie dievčat. Takéto zariadenie sa nachádzalo tiež na aténskej Akropole ( tzv. Dom arrefor ) alebo v antickom Braurone, kultovom stredisku bohyne Artemidy.
Uňatín
Dejiny
Prvá zmienka pochádza z roku 1135, keď sa obec ešte volala "Pomag" a rozprestierala sa najprv na dvoch, neskôr na troch miestach v katastri Uňatína. Obec patrila do panstva rodu Pomothy. Jej názov sa viackrát menil: Wneten, Wnecen, Wnathyn, Hunatin, Unyatin a od roku 1920 sa volá Uňatín. Obec vznikla na majetkoch Huntovcov a neskôr patrila kláštoru v Bzovíku. V roku 1830 celá obec vyhorela. Nad obcou na mieste nazývanom "Stráň" sa nachádza rímskokatolícky kostol zasvätený Kristovi Kráľovi z roku 1957, ktorý je postavený na mieste pôvodnej kaplnky zasvätenej sv. Ignácovi z roku 1873. Uňatín bol v minulých storočiach malou obcou, ktorej počet obyvateľov postupne klesal z 350 na dnešných 180 obyvateľov.
Geológia
Na svahoch dolín potokov a meandrovitej doliny rieky Krupinica rastú listnaté dubovo-hrabové lesy. V nich je veľa studní a ešte viac prameňov, aj minerálnych. Niektoré miesta v doline rieky Krupinica sú o niekoľko stupňov teplejšie ako ostatné. Skôr sa v nich roztopí sneh a v nich a v ich okolí rastie zákonom chránená snežienka jarná.
V týchto dolinách sú jarné vodopády. To znamená, že v ich korytách tečie veľké množstvo vody len na jar, keď všetka voda steká do dovtedy suchých korýt. V lete v nich tečie veľmi málo vody alebo v nich voda iba kvapká, ale vidieť ich kamenné múry a korytá. Sú to sopečné horniny, keďže Krupinská planina vznikla sopečnou činnosťou.
Clayeures
Clayeures je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Uňatín
Geológia
Uňatín a celá Krupinská planina vznikla v treťohorách v neogéne (popri Alpínsko-himalájskom vrásnení), dovtedy na tomto území bolo more. Dôkazom z tohto obdobia je tu nájdená skamenelina žraločieho zuba.
Clayeures
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Uňatín
Geológia
Najteplejším mesiacom v roku je júl s dennou teplotou 18 až 20 °C. Niekedy dosahuje až 30 °C.
Clayeures
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Uňatín
Geológia
Ročný úhrn vodných zrážok dosahuje v priemere 800 až 831 mm. Pôdne druhy v katastri obce sú stredne ťažké pôdy - hlinité pôdy. Z pôdnych typov sa na území obce vyskystujú kambizeme - hnedé lesné pôdy.
Kultúra a zaujímavosti
V roku 2002 cez letné prázdniny v Uňatíne vzniklo detské ochotnícke divadlo, ktoré má názov Divadielko na stračej nôžke. Ale jeho značkou je DivAdielko na stračej nôžke. Založila ho Lucia Turáková Alakšová. V súčasnosti má divadlo 10 členov.
Medzi ich ďalšie aktivity patrí vybudovanie náučného chodníka Krupina – Uňatín a náučno-turistického chodníka Uňatín – Horný Badín – hrad Čabraď. Združenie kúpilo starý dom, v ktorom bola hlinená pec, hlinená podlaha a zariadili ho pôvodnými vecami a krojmi, nazýva sa Ľudový dom, pri ňom zrekonštruovali aj starú studňu. V súčasnosti sa stavia pri Ľudovom dome pec na pečenie chleba, akú používali v minulosti. Túto pec podporila aj nadácia Hodina deťom. Občianske združenie má miestnosť v kultúrnom dome, kde tká pokrovce aj plátno.
OZ "Nádej v Uňatíne"
V Uňatíne funguje OZ "Nádej v Uňatíne". Poslaním občianskeho združenia je trvalo zachovať Hontiansku paličkovanú čipku, tkanie, ostatné tradície, zvyky, históriu a kultúru Hontu pre budúce generácie. Občianske združenie bolo založené v marci 2002. Zúčastňujú sa výstav a remeselných podujatí s ukážkami paličkovania Hontianskej paličkovanej čipky.
2008 v kozmonautike
V roku 2008 sa v kozmonautike udiali niektoré významné udalosti, vrátane prvého preletu sondy okolo planéty Merkúr od roku 1975, objavenia vodného ľadu na Marse sondou Phoenix, ktorá pristála v máji, prvého čínskeho výstupu do otvoreného vesmíru v septembri a štartu prvej indickej lunárnej sondy v októbri.
Podľa medzinárodne akceptovanej definície je každý let, ktorý prekročí tzv. Kármánovu čiaru (100 km nad hladinou mora), vesmírny. Prvý zaznamenaný štart vesmírneho letu v roku 2008 sa uskutočnil 11. januára, keď raketa Black Brant odštartovala na suborbitálny let z White Sands, s nákladom LIDOS (ultrafialová astronómia). Po tomto lete nasledoval 15. januára prvý orbitálny, spoločnosti Sea Launch rakety Zenit-3SL s komunikačným satelitom Thuraya 3. Pre Sea Launch to bol prvý let po explózii rakety Zenit-3SL na štartovacej rampe z januára 2007 pri pokuse vyniesť satelit NSS-8.
V roku 2008 absolvovalo svoj prvý let päť nosných rakiet; Ariane 5ES, Dlhý pochod 3C, Zenit-3SLB, PSLV-XL a operačná verzia rakety Falcon 1 s vylepšeným motorom Merlin-1C. Všetky boli odvodené z existujúcich nosných rakiet. Svoje prvé lety zaznamenali aj strely Blue Sparrow a Sajjil. Nosná raketa ATK taktiež odštartovala na svoj jediný let, ktorý však musela pozemná kontrola prerušiť riadeným zničením rakety po tom, ako sa vychýlila z kurzu. V novembri bola odstavená základná verzia rakety Proton M v prospech vylepšeného variantu, ktorý prvýkrát vzlietol v roku 2007.
V roku 2008 bol úspešne vypustený prvý vietnamský a venezuelský satelit, Vinasat-1 resp. Venesat-1, kým neúspešný štart iránskej rakety bol označený za prvý pokus tejto krajiny o dosiahnutie obežnej dráhy. V septembri sa na štvrtý pokus podarilo spoločnosti SpaceX úspešne dosiahnuť obežnú dráhu s prvou súkromne vyvinutou a financovanou nosnou raketou Falcon 1. Predchádzajúce tri neúspešné pokusy sa uskutočnili v rokoch 2006, 2007 a auguste 2008.
22. októbra vypustila India svoju prvú lunárnu sondu Čandraján-1, ktorá sa na orbitu Mesiaca dostala 8. novembra. 16. novembra bola uvoľnená sonda Moon Impact Probe, ktorá riadene dopadla na mesačný povrch. Aj keď v roku 2008 už nebola vypustená žiadna ďalšia kozmická sonda, ktorá by sa dostala za geocentrickú obežnú dráhu, bolo zaznamenaných niekoľko zaujímavých udalostí kozmických sond, ktoré boli vypustené v predchádzajúcich rokoch. Sonda MESSENGER uskutočnila v januári a októbri dva prelety ponad Merkúr a stala sa tak prvou sondou od čias Marinera 10 v roku 1975. Cassini pokračovala v preletoch okolo mesiacov Saturna, vrátane niekoľkých blízkych nad Enceladom, jeden dokonca vo vzdialenosti iba 25 kilometrov. V septembri sonda Rosetta minula planétku 2867 Šteins. 25. mája sonda Phoenix pristála v Green Valley na Marse, kde objavila vodný ľad. Phoenix prekonala plánovanú 90dňovú životnosť a svoju činnosť ukončila 10. novembra. Sonda Ulysses, vypustená v roku 1990, skončila v roku 2008 svoju činnosť.
V roku 2008 odštartovalo sedem pilotovaných letov, jeden čínsky, dva ruské a štyri americké. V apríli sa Ji So-jon stal prvým kórejským kozmonautom, keď odštartoval na palube Sojuzu TMA-12. Rovnakou loďou cestoval aj Sergej Volkov, prvý kozmonaut druhej generácie. Ji sa vrátil na Zem na palube lode Sojuz TMA-11, ktorej návrat sa takmer skončil katastrofou kvôli zlyhaniu oddelenia návratového a servisného modulu, ktorý vyústil do balistickej trajektórie. V septembri Čína uskutočnila svoj tretí pilotovaný let, Šenčou 7, počas ktorého Čaj Č’-kang a Liou Po-ming uskutočnili prvý čínsky výstup do otvoreného vesmíru. Sojuz TMA-13, ktorý odštartoval v októbri, bol stý let programu Sojuz s ľudskou posádkou.
Budovanie Medzinárodnej vesmírnej stanice pokračovalo európskym vedeckým modulom Columbus, ktorý vo februári vyniesol pri misii STS-122. V marci odštartovala európska nákladná kozmická loď Jules Verne Automated Transfer Vehicle, ktorá na ISS priviezla zásoby a palivo. V tom istom mesiaci odštartova aj raketoplán na misiu STS-123 s prvou časťou japonského vedeckého modulu Kibó, logistickým modulom. STS-123 bol posledný let programu Spacelab. Nákladný modul SpaceLab bol použitý pre kanadský manipulačný systém Dextre. Druhá a základná časť japonského modulu bola vynesená pri misii STS-124, raketoplánu v máji. V novembri raketoplán Endeavour odštartoval na logistickú misiu STS-126 s viacúčelovým modulom Leonardo.
14. marca nosná raketa Proton M s urýchľovacím stupňom Briz-M vyniesla družicu AMC-14. O niekoľko hodín neskôr, 15. marca, motor stupňa Briz-M predčasne zhasol a zanechal satelit na strednej obežnej dráhe okolo Zeme. Po krátkej diskusii bol satelit pomocou vlastných manévrovacích motorov navedený na geosynchrónnu dráhu za cenu použitia veľkého množstva paliva a tým skrátenia operačnej životnosti satelitu.
3. augusta spoločnosť SpaceX uskutočnila tretí štart rakety Falcon 1. Kvôli zvyškovému ťahu vylepšeného motora Merlin-1C, ktorý bol použitý po prvýkrát, prvý stupeň rakety počas separácie narazil do druhého, čo spôsobilo zlyhanie celého pokusu. Satelity Trailblazer, PreSat a NanoSail-D ako aj pohrebná kapsula obsahujúca popol niekoľkých stoviek ľudí vrátane astronauta Gordona Coopera, herca Jamesa Doohana, scenáristu a režiséra Johna Lucasa a plánovača misií Apollo Mareta Westa boli pri pokuse zničené.
16. augusta Irán uskutočnil pokusný štart rakety Safir, ktorý bol oficiálne označený za úspešný, aj keď zlyhal druhý stupeň. Cieľ toho letu nie je celkom jasný, keďže pred štartom bolo oznámené, že pôjde o pokus dostať satelit Omid na obežnú dráhu, ale po štarte bolo oznámené, že raketa vyniesla maketu družice. Iné zdroje uvádzajú, že malo ísť iba o suborbitálny testovací let rakety. Ak to bol pokus o orbitálny let, tak to bol prvý iránsky pokus vypustiť družicu.
V roku 2008 bolo uskutočnených celkovo 69 orbitálnych štartov, z ktorých 67 dosiahlo obežnú dráhu a dva boli neúspešne, ak za neúspešný rátame aj štart iránskej rakety. To je o jeden pokus a o dva úspešné štarty viac ako v roku 2007, čo potvrdzuje trend zvyšovania úspešnosti štartov od roku 2006. Posledný štart sa uskutočnil 25. decembra, keď odštartovala raketa Proton-M s troma satelitmi pre systém GLONASS.
V roku 2008 sa uskutočnilo množstvo štartov sondážnych rakiet a balistických striel. 21. februára bola strela RIM-161 Standard Missile 3 použitá ako prodružicová zbraň na zničenie družice USA-193. USA-193 bola americká špionážna družica, ktorá zlyhala hneď po štarte v roku 2006.
Čína uskutočnila dvanásť štartov na obežnú dráhu oproti plánovaným pätnástim. Európa mala v pláne sedem štartov rakety Ariane 5 a prvý štart rakety Vega, ale oneskorenie nákladu posunulo jeden štart Ariane 5 do roku 2009 a štart rakety Vega bol odložený kvôli oneskoreniu vývoja. India plánovala päť až sedem štartov, ale uskutočnila iba tri, najmä kvôli oneskoreniu štartu sondy Čandrayán-1. Japonsko plánovalo v roku 2008 tri štarty, z ktorých uskutočnilo jeden, raketa H-IIA vo februári vyniesla satelit WINDS. Rusko uskutočnilo dvadsaťšesť štartov, do ktorých sa nerátajú štarty medzinárodných programov Sea a Land, ktorých bolo šesť. Štrnásť štartov uskutočnili Spojené štáty, ktoré pôvodne mali v pláne oveľa viac štartov, ale technické problémy s viacerými raketami, najmä s Atlas V, Delta II a Falcon 1, spôsobili celý rad odkladov. Problémy Atlasu v kombinácii s odkladmi štartov NRO L-26 na rakete Delta IV, vyústili do iba dvoch z plánovaných desiatich EELV štartov. Dva s plánovaných šiestich štartov raketoplánov boli presunuté do roku 2009, jeden kvôli problémom s dodaním externej nádrže a druhý kvôli kritickej chybe na hlavnom systéme Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu, ku ktorému let smeroval. Izrael neplánoval a ani neuskutočnil žiadny vesmírny let.
Wolverhampton Science Park
Wolverhampton Science Park je obchodné inkubačné centrum, ktoré poskytuje moderné kancelárske prostredie pre štart nových tvorivých a technologických firiem v regióne West Midlands v Spojenom kráľovstve.
Charakteristika
Vďaka svojej polohe blízko University of Wolverhampton a centra mesta je West Midlands jeden z najprestížnejších inkubátorov zameriavajúcich sa na podporu nových podnikov. Wolverhampton Science Park otvoril svoje dvere v januári 2004 s poslaním udržať a podporiť tvorivý talent v oblasti, ale aj pre prilákanie investícií do Wolverhampton a West Midlands. Tento park bol financovaný Európskym fondom pre regionálny rozvoj a Advantage West Midlands s cieľom udržať tvorivé talenty a podporovať podnikateľského ducha v tomto regióne.
Gildwiller
Gildwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
New York World Building
New York World Building bola výšková budova v New Yorku. Bola postavená v roku 1890 na 99 Park Row a mala 20 poschodí. Budova bola centrálou novín New York World. Architektom budovy bol George B. Post.
Booker T (wrestler)
Robert Booker Tio Huffman (* 1. marec 1965), známy pod wrestlingovým menom Booker T je americký profesionálny wrestler a komentátor, ktorý pôsobí v spoločnsoti WWE v rosteri SmackDown. V minulosti pôsobil aj v konkurenčnej WCW či TNA. Získal viacero individuálnych i tag tímových titulov.
Čabradský Vrbovok
Čabradský Vrbovok je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Vlastimil Ružička
Jeho otec bol motocyklový pretekár, ktorý pri pretekoch utrpel smrteľný úraz. Následne sa s matkou prisťahoval do Rače. Počas druhej svetovej vojny sa ukrýval pre svoj český pôvod, v novembri 1944 bol zatknutý.
Ružička bol v rokoch 19521954 na majstrovstvách republiky v cyklokrose prvý, druhý a tretí. Zúčastnil sa najstarších etapových pretekov v roku 1955 v Plzni. V roku 1947 štartoval v Paríži na majstrovstvách sveta, no pre horúčavu sa celé štvorčlenné družstvo ČSR vzdalo. V roku 1953 vyhral etapu na pretekoch Bratislava-Žilina-Ostrava-Praha.
Pod Strážnym hrebeňom
Pod Strážnym hrebeňom je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Plešivec v okrese Rožňava v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1966 na rozlohe 96,67 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Chránené územie predstavuje zachovalé a typické spoločenstvá drieňových dúbrav Slovenského krasu. Objekt je určený na využitie pre potreby lesníckeho a prírodovedeckého výskumu.''
Kvalifikácia OFC na Letné olympijské hry 2008
Kvalifikačný turnaj OFC vo futbale mužov o postup na Letné olympijské hry 2008 prebiehal od 1. do 9. marca 2008 na Fidži. Na turnaji sa zúčastnilo 6 národných mužstiev. Víťaz turnaja postúpil na olympijské hry.
4372 Quincy
4372 Quincy je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Oak Ridge Observatory 3. októbra 1984.
Clémery
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Beer (kráter)
Beer je kráter na planéte Mars pomenovaný na počesť nemeckého astronóma Wilhelma Beera. Nachádza sa na súradniciach 351.8°V 14.5°J.
Beer a jeho spolupracovník Johann Heinrich Mädler vytvorili prvé primerane dobré mapy Marsu v 30-tych rokoch 19. storočia. Pre svoje mapy určili bod nultého poludníka, ktorý bol neskôr použitý aj v roku 1877 vo viac známych mapách od Giovanniho Schiaparelliho. Týmto bodom sa stala oblasť neskôr pomenovaná ako Sinus Meridiani, ktorá sa po pristátí vozidla Opportunity v roku 2004 stala známejšou ako Meridiani Planum.
Beer sa nachádza v juhozápadnej časti Meridiani Planum, približne 8° od nultého poludníka a 10° západne od kráteru Mädler. V tomto regióne sa nachádza aj kráter Schiaparelli.
Ignác Winkler
Ignác Winkler (* 28. apríl 1895, Nemecká, † neznáme) je úradník.
Životopis
Úradník v Industrii Banská Bystrica. Počas SNP prenasledovaný. Zaistený nem. bezpečnostnými orgánmi v Banskej Bystrici (2. novembra 1944), väznený, popravený v Nemeckej.
Ian Brown
Ian George Brown (* 20. február 1963, Warrington, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, najznámejší ako spevák skupiny The Stone Roses. Po rozpade kapely sa vydal na sólovú dráhu a vytvoril 10 sólových albumov.
Hudobná kariéra a The Stone Roses
The Stone Roses vznikla v roku 1984 v anglickom meste Manchester. Brown v nej pôsobil ako hlavný vokalista a taktiež skladateľ. The Stone Roses boli inšpiráciou legendárnych neskorších kapiel a to najmä tvorcov legendárneho hudobného hnutia 90-tych rokov, tzv. Britpopu - Oasis, Blur, Suede, no aj mladších Coldplay, Franz Ferdinand, či Arctic Monkeys. Triumf Iana Browna ako aj skupiny Stone Roses bol taký veľký, že si slávna štvorica povedala, že budú najväčšou kapelou na svete, čo sa im aj podarilo, pretože takí inšpirační boli len 20 rokov pred nimi The Beatles. V apríli 1996 sa napriek Brownovmu nesúhlasu rozhodol gitarista Stone Roses John Squire opustiť kapelu, ktorá fungovala ešte 6 mesiacov, ale potom sa po katastrofálnych koncertoch, kde ich diváci vypískali, rozhodli kapelu rozpustiť. Odvtedy Ian Brown a John Squire spolu ani neprehovorili. John Squire sa začal venovať maľovaniu a dokonca povedal že keby mu Ian zavolal, ihneď by mu zložil.
Sólová cesta
Po rozpade Stone Roses sa Ian Brown vydal na sólovú dráhu. Vydal spolu 10 samostatných albumov a mnoho singlov, ktoré sa umiestňovali v top 10. Spieval trikrát na festivale v Glastonbury, na V festivale alebo v T-In The Park. Od hudobnej spoločnosti NME získal ocenenie Godlike Genius za hudobnú tvorbu. Je tvárou reklamy známej spoločnosti Adidas, ktorú zviditeľňuje spolu so svojim dobrým priateľom, Noelom Gallagherom z Oasis.
Beaufour-Druval
Beaufour-Druval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 432 obyvateľov (2009).
Brno-Ořešín
Brno-Ořešín je mestská časť na severe štatutárneho mesta Brna. Pod názvom Ořešín tiež katastrálne územie a do 26. novembra 1971 samostatná obec.
Mestská časť má rozlohu 306,53 ha, je tu evidovaných 12 ulíc a 211 adries.
Stolové víno
Stolové víno je víno určené na každodennú spotrebu, ktoré spĺňa nasledovné predpoklady:
Basshunter
right|thumb|238px|Logo Basshuntera
Jonas Erik Altberg (* 22. december, 1984, Halmstad, Švédsko ), viac známy pod pseudonymom Basshunter, je švédsky spevák, hudobný producent a DJ. Je najviac známy svojimi hitmi ako „Boten Anna“, „Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA“, „Now You’re Gone“ a „All I Ever Wanted“, z ktorých prvé dve sa zmieňujú o tzv. geek kultúre. Basshuntera charakterizuje jeho vlastná hudba v štýle eurodance, podľa iných tiež štýly Euro-Trance, club a iné elektronické hudobné štýly.
Basshunter vydal dňa 28. septembra 2009 svoj tretí štúdiový album Bass Generation, z ktorého bol vydaný hlavný singel „Every Morning“.
2018 po rokoch je Švedsky producent Basshunter späť s novym singlom „Masterpiece“.
Basshunterovi diagnostikovali Tourettov syndróm. Basshunter sa oženil s Tina Makhia Khayatsadeh, v Dubai Polo & Equestrian Club 19. januára 2017.
4418 Fredfranklin
4418 Fredfranklin je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. októbra 1931.
Dr. Ema
Dej
Ema Lišková (Soňa Norisová) je psychologička, ktorá so svojimi klientmi rieši problémy týkajúce sa rodiny, vzťahov, starostí s dospievajúcimi deťmi tak, že ich dokáže nasmerovať, aby svoj problém vyriešili vlastným spôsobom. Emin súkromný život nie je jednoduchý a o záchranu svojho vzťahu musí bojovať.
Produkcia
Autorkou námetu je Kristína Cibulková, ktorá už v minulosti produkovala pre JOJ seriály ako Dedičstvo a Deň a noc. Seriál je natáčaný na kamery s optikou Arri Alexa hlavným kameramanom Tomášom Stanekom, pod réžiou Romana Fábiana. Seriál mal mať 14 častí, no JOJ ukončila seriál 30. októbra 2014, teda 9. časťou.
Serie A 1956/1957
Serie A 1956/1957 bola sezóna talianskej najvyššej futbalovej súťaže. Víťazom tohto ročníka sa stalo Miláno, ktoré tak získalo svoj šiesty taliansky titul.
Tomáš Winkler
Tomáš Winkler (* 3. január 1940, Lopej – † 19. apríl 2021, Bratislava ) bol slovenský literárny historik, kultúrny historik, literárny kritik, redaktor.
Životopis
V roku 19571961 študoval slovenčinu a históriu na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. V roku 19611965 odborný pracovník Literárneho archívu, 19651968 vedúci Knižnice Matice slovenskej, 19681970 zástupca šéfredaktora Matičného čítania, neskôr pre kritické postoje v roku 19681969 ošetrovateľ, robotník na stavbách, 19791989 redaktor vydavateľstva Osveta, od 1990 pracovník Matice slovenskej v rôznych funkciách.
Kritiky a recenzie začal publikovať od pol. 60. rokov, napísal štúdie o problematike slovenskej medzivojnovej literatúry, dvojzväzkovú kultúrnohistorickú monografiu Matica slovenská v rokoch 19191954 (obe 1971). V čase zákazu publikovania vydal s Petrom Štrelingerom biografické miniatúry slovenských spisovateľov s názvom Kto proti osudu, už pod vlastným menom biografickú monografiu o J. M. Hurbanovi Perom a mečom, knižnú esej o Matici slovenskej a biografické rozprávanie o posledných chvíľach slovenských spisovateľov. Pre Maticu slovenskú napísal alebo zostavil viacero účelových publikácií.
Ryan Malone
Ryan Malone (* 1. december 1979, Pittsburgh, Pensylvánia, USA) je bývalý americký hokejový útočník. Meria 193 cm a váži 97 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/08 hrával za klub NHL Pittsburgh Penguins. Deň pred otvorením trhu s voľnými hráčmi, bol vymenený do tímu Tampa Bay Lightning s ktorým okamžite podpísal dlhodobú zmluvu.
Reprezentácia
Tréner Mike Eaves ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosí číslo 12.
Prielom Muráňa
Prielom Muráňa je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Bretka, Meliata v okrese Rožňava v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1980 a naposledy novelizované v roku 1989 na rozlohe 39,5567 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Goldbach-Altenbach
Goldbach-Altenbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dolný Badín
Dolný Badín je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Clérey-sur-Brenon
Clérey-sur-Brenon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ilija Sivonjić
Ilija Sivonjić (* 13. január 1987, Zubovići, Bosna a Hercegovina) je chorvátsky futbalista, aktuálne hráč NK Hrvatski Dragovoljac. Pôsobí na pozícii útočníka.
Kariéra
Sivonjić bol v rokoch 2004 až 2007 hráčom NK Kamen Ingrad, kde v 49 zápasoch strelil 9 gólov. Od roku 2007 do konca roka 2008 obliekal dres NK Inter Zaprešić, za ktorý odohral 38 zápasov a dal 12 gólov.
4. januára 2009 podpísal päť a pol ročnú zmluvu s NK Dinamo Záhreb.
Dňa 24. októbra 2009 počas zápasu chorvátskej ligy proti HNK Cibalija takmer z bránkovej čiary odkopol loptu, keď chcel streliť gól.
Újezd u Přelouče
Újezd u Přelouče je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 199 obyvateľov, z toho 89 mužov a 110 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,2 roka (muži 39,1 roka, ženy 42,9 roka).
Dustin Brown (hokejista)
Dustin Brown (* 20. september 1982, Ithaca, New York, USA) je bývalý americký hokejový útočník. Meria 183 cm a váži 94 kg (2006).
Klubový hokej
Od sezóny 2003/04 je hráčom klubu NHL Los Angeles Kings, kde zastával funkciu kapitána.
Jazvečík
thumb|Štandardný hladkosrstý jazvečík Jazvečík je veľmi známe psie plemeno vyskytuje sa v niekoľkých variantoch rozdelených na základe veľkosti a druhu osrstenia.
Vzhľad
Jazvečík je plemeno typické svojimi nízkymi nohami a dlhým kompaktným telom. Môže vážiť až 9 kg - ak ide o štandardného jazvečíka, u trpasličieho a králičieho rázu sa meria obvod hrudníka. Trpasličí jazvečík obvod hrudníka do 35 cm a králičí jazvečík obvod hrudníka do 30 cm. Krátka, dlhá alebo drsná srsť môže byť rôzne sfarbená (jednofarebná, dvojfarebná, škvrnitá), pričom biela farba nie je žiaduca. Jazvečíky delíme:
Tieto rôzne varianty jazvečíka vznikli na základe rozličných požiadaviek na určité pracovné nasadenie psa a s tým spojenú potrebu jeho špecializácie.
Povaha a využitie
Mnohí ľudia, ktorí vidia na ulici jazvečíka s podlhovastým telom vôbec nevedia o tom, že tento malý štvornohý a veľmi obľúbený spoločník je pri dobrom výcviku obratným, vynikajúcim a spoľahlivým poľovným psom. Ako poľovný pes je mnohostranne využiteľný, okrem iného ako durič na brlohárenie. Králičí jazvečík sa dokáže obratne pohybovať v králičej nore.S inými psami a deťmi si nie vždy rozumie.
História
Jazvečíky sa pôvodne chovali a šľachtili ako poľovné psy. Kvôli svojej výške sa používali ako psy na vyháňanie jazvecov z nôr. V súčasnosti sa kvôli svojej príjemnej povahe stáva obľúbeným spoločenským psom.
4287 Trisov
4287 Trisov je planétka s priemerom, ktorú objavil Antonín Mrkos 7. septembra 1989.
Park Row Building
Park Row Building je výšková budova v New Yorku. Bola dokončená v roku 1899 na 15 Park Row a má 30 poschodí.