cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Všeobecné obchodné podmienky
Zdroje
Clause abusive
ISO 3166-2:MY
Kódy ISO 3166-2 pre Malajziu identifikujú 13 štátov a 3 federálne teritória. Prvá časť (MY) je medzinárodný kód pre Malajziu, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich štát.
Zoznam kódov
MY-01 Johor (Johor Bahru) MY-02 Kedah (Alor Star) MY-03 Kelantan (Kota Baharu) MY-04 Melaka (Melaka) MY-05 Negeri Sembilan (Seremban) MY-06 Pahang (Kuantan) MY-07 Pulau Pinang (Georgetown) MY-08 Perak (Ipoh) MY-09 Perlis (Kangar) MY-10 Selangor (Shah Alam) MY-11 Terengganu (Kuala Terengganu) MY-12 Sabah (Kota Kinabalu) MY-13 Sarawak (Sarawak) MY-14 Kuala Lumpur (Kuala Lumpur) MY-15 Labuan (Victoria) MY-16 Putrajaya (Putrajaya)
Larajasse
Larajasse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrej Anatolievič Mezin
Andrej Anatolievič Mezin, (* 8. júl 1974, Čeľabinsk, Rusko) je bývalý bieloruský hokejový brankár. Meria 180 cm a váži 78 kg (2006).
Klubový hokej
Sezónu 2003/2004 dohral v drese posledného tímu českej extraligy HC České Budějovice, po nasledujúcej baráži (proti HC Dukla Jihlava 0:4 na zápasy) jeho klub spadol do nižšej súťaže. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu ruskej najvyššej súťaže Salavat Julajev Ufa.
Kláštor Braine
V roku 1130 kláštor prevzali premonštráti. Dnešná gotická podoba je datovaná do roku 1180, kedy z podnetu Anežky z Baudemontu, manželky Róberta I. z Dreux začala stavba podľa plánov Ondreja z Baudemontu. Sochy z portálu sú čiastočne v múzeu v Soissons.
Kláštorný kostol slúžil zároveň ako rodinné pohrebisko grófov z Dreux, mladšej vetvy Kapetovcov. Nákresy veľkolepých medených smaltovaných náhrobkov sú zachované v knižnici v Oxforde, pretože neprežili Francúzsku revolúciu.
V roku 1840 bol zaradený medzi národné pamiatky.
Okrouhlička
Okrouhlička je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 235 obyvateľov, z toho 117 mužov a 118 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,0 roka (muži 39,3 roka, ženy 38,7 roka).
May-sur-Orne
May-sur-Orne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1844 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy vo faustbale žien 2013
Majstrovstvá Európy vo faustbale žien 2013 boli 14. Majstrovstvá Európy vo faustbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 23.24. augusta 2013 v mestách Přelouč a Lázně Bohdaneč, v Česku, za účasti 5 tímov. V Česku sa konali ženské ME po druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1996 (v Štechoviciach). Spolu so ženami odohrali svoj európsky šampionát aj hráči do 21 rokov. Zápasy sa hrali na štadióne Stadion SK Lázně Bohdaneč. Titul obhájili Rakúšanky, ktoré vo finále zdolali najúspešnejšie družstvo Majstrovstiev EurópyNemky, a európsky titul získali už tretíkrát za sebou.
Vinařice (okres Mladá Boleslav)
Vinařice sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 278 obyvateľov, z toho 131 mužov a 147 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 40,5 roka, ženy 40,5 roka).
Filozofická reflexia
Filozofická reflexia je reflexia, v ktorej intervenujú filozofické kategórie a ktorej produktom sú filozofické významové útvary. Každá filozofická reflexia je zároveň sebareflexia.
Filozofia ako reflexívna veda si neustále kladie otázku o predpokladoch svojho vedenia. Tým, že si ozrejmuje podmienky vzniku svojich poznatkov, je filozofia aspoň teoreticky pripravená spochybniť svoje výpovede, ak neobstoja v kritickom (kritika) overení cf.
ISO 3166-2:MM
Kódy ISO 3166-2 pre Mjanmarsko identifikujú 7 regiónov a 7 štátov. Prvá časť (MM) je medzinárodný kód pre Mjanmarsko, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich región alebo štát.
Zoznam kódov
MM-01 Sagaing (Sagaing) MM-02 Bago (Pegu) MM-03 Magwe (Magwe) MM-04 Manadalay (Mandalay) MM-05 Tanintharyi (Tavoy) MM-06 Rangún (Rangún) MM-07 Ayeyarwaddy (Bassein) MM-11 Kachin (Myitkyina) MM-12 Kayah (Loi-kaw) MM-13 Kayin (Pa-an) MM-14 Chin (Haka) MM-15 Mon (Moulmein) MM-16 Rakhine (Akyab) MM-17 Shan (Taunggyi)
Tchadanthropus
Tchadanthropus bol navrhovaný rod hominida s jediným druhom Tchadanthropus uxoris.
Bol vytvorený na základe nálezu z Koro Toro v Čade z roku 1961. Je to neúplná lebka s veľkými očnicami a mohutným nadočnicovým valom. Jeden čas sa klasifikoval ako nález druhu Homo habilis, potom dlhší čas ako nález druhu Homo erectus (alebo Homo cf. erectus), M. Thurzo 1998 ho považuje za Homo heidelbergensis (udával vek asi 700 000 – 900 000 rokov) a podľa tohto článku z roku 2002 je to moderný človek.
Pamätník SNP na Jankovom Vŕšku
Pamätník SNP na Jankovom Vŕšku je pamätník vybudovaný na Jankovom Vŕšku v Nitrických vrchoch, na pamiatku padlých, ktorí tu zahynuli počas druhej svetovej vojny.
Poloha
Pamätník sa nachádza na Jankovom Vŕšku v nadmorskej výške, severovýchodne od Uhrovca. Komplex pamätníka možno rozdeliť na dve časti. Na vrchnú a spodnú. Na vrchnej, vyššie položenej, sa nachádza pamätník padlým partizánom štyroch národností z obdobia Slovenského národného povstania. V nižšej časti je veľké parkovisko pre zhruba 50 áut, horský hotel Partizán a turistická ubytovňa.
História výstavby
Hlavnými iniciátormi stavby pamätníka boli okresný výbor KSS a okresný Zväz slovenských partizánov v Bánovciach nad Bebravou. Autormi návrhu pamätníka boli akademický sochár Jozef Pospíšil a Ing. arch. Artúr Szalatnai-Slatinský. Na jeho tvorbe sa podieľali občania z okolitých obcí, priami účastníci SNP a dokonca i brigádnici z Česka. Výstavba pamätníka sa začala pripravovať krátko po oslobodení. Uskutočnila sa bez akýchkoľvek mechanizmov, nakoľko v tom čase nebol na Jankovom Vŕšku elektrický prúd a voda. Práce sa robili ručne a voda sa privážala. Vybudovaný bol v rokoch 1948 – 1951, odhalený 28. augusta 1951, pri príležitosti osláv SNP. V ďalších rokoch sa postupne pokračovalo v budovaní rekreačného areálu, dobudovaná bola elektrická sieť a vodovod.
Oľga Borodáčová
Oľga Borodáčová, rod. Országhová (* 16. december 1899, Martin-Záturčie – † 13. september 1986, Bratislava) bola slovenská herečka, manželka režiséra Janka Borodáča.
Pamätník SNP na Jankovom Vŕšku
Architektonické riešenie pamätníka
Pamätník je v tvare obrovského pylónu, vysokého, v pôdoryse päťramennej hviezdy na vrchu ukončený štvorcovou doskou. Pylón vyrastá zo stredu štvorcovej základne, vysokej 2 metre, v ktorej je umiestnené mauzóleum s prsťou z bojísk 2. svetovej vojny. Celý monument je vybudovaný z kameňa a sú v ňom vybudované rôzne ornamenty. Na jej vonkajších stenách sú vysekané nápisy: „Sláva a večná pamäť padlým hrdinom“. Vo vnútri mauzólea nad sarkofágom: „Vášmu odkazu verní zostaneme“. Po bokoch: „Mier bude zachovaný a upevnený, ak ľud vezme vec zachovania mieru do svojich rúk“ (J.V. Stalin). „SNP zostáva nevyčerpateľným žriedlom našej triednej a národnej hrdosti“ (V. Široký).
Oľga Borodáčová
Herectvo študovala v Prahe (1920 - 1921) a takmer celý život, s výnimkou dvoch rokov začiatkom 20. rokov a 8-ročného pobytu v Košiciach (1945 - 1953), bola až do dôchodku (1978) členkou činohry SND v Bratislave. Vytvorila veľké postavy slovenskej a ruskej klasickej tvorby: Maru v Tajovského Ženskom zákone, Máliku v Stodolovej Maríne Havranovej, Evu v Stodolovej Bačovej žene o kráľovnú Tamaru vo Hviezdoslavovej tragédii Herodes a Herodias. V rokoch 1928 - 1942 vyučovala na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave. Hrala v 7 dlhometrážnych filmoch.
Pamätník SNP na Jankovom Vŕšku
Areál pamätníka
náhľad|Oslavy 68. výročia SNP na Jankovom vŕšku. Pamätník obkolesuje zemitý val, ktorý je preklenutý schodišťami. Pamätník je obkolesený kríkmi a steny valu sú vyložené kameňmi. Na jednej strane od steny sú udržiavané hroby partizánov – symbolický cintorín s hrobmi bojovníkov a organizátorov SNP.
Oľga Borodáčová
V roku 1955 dostala titul zaslúžilá umelkyňa a v roku 1961 titul národná umelkyňa.
Stanišovská jaskyňa
Stanišovská jaskyňa môže byť:
Totem
thumb|Totem indiánov kmeňa [[Haida, Thunderbird Park, Victoria, Britská Kolumbia, Kanada]] Totem je pôvodom indiánske algonkinské slovo, ktoré znamená príbuzenstvo, dávneho predka, ochranného ducha a tiež jeho viditeľné symbolické zobrazenie - totemový kôľ. V dnešnej dobe sa vyskytuje u indiánov v Severnej Amerike a u domorodých kmeňov v Austrálii a v Afrike, je však takmer isté, že bol bežným javom aj v iných oblastiach sveta vrátane Európy. Totemy sú aj v Zimbabwe a podobné stĺpy tu-teng sú aj v strednej Číne v čínskej provincii S’-čchuan.
Totem je symbolom jednoty a totožnosti kmeňovej skupiny. Najčastejšie to býva živočích alebo rastlina, no sú opísané aj totemy „hmly“, či „skaly“. Pre lov totemového zvieraťa platia u niektorých kmeňov rôzne obmedzenia, často sa totemový živočích pokladá za spoločného prapredka skupiny. Totemová skupina je niekde zároveň skupinou exogamnou: svadby medzi príslušníkmi toho istého totemu sú prísne zakázané.
V spoločnostiach, ktoré totemy používajú, sa často vyskytujú aj šamani.
Človek prvobytný
Človek prvobytný (iné názvy: homo primigenius, prvobytný človek, pračlovek; lat. Homo primigenius Haeckel 1868/Wilser 1903) môže byť:
Uhoľná elektráreň
Na Slovensku existujú dve uhoľné elektrárne:
Letectvo a kozmonautika
Letectvo a kozmonautika (často používaná skratka L+K) je odborný letecký časopis. Je druhým najstarším časopisom v odbore letectva v Európe a tretím najstarším odborným leteckým časopisom na svete. Prvé číslo časopisu vyšlo 21. januára 1921. Časopis sa zaoberá činnosťou civilného aj vojenského letectva vrátane kozmonautiky.
Časopis dlhodobo vychádzal s 2-týždňovou periodicitou, od roku 2004 sa stal mesačníkom. Časopis je expedovaný do krajín Európy, Austrálie, do Číny, Japonska, Kanady, Nového Zélandu, USA, Ruska, Ukrajiny a ďalších krajín.
Gizella Szabómihály
Gizella Szabómihály (*1956) je maďarská jazykovedkyňa na Slovensku
Dielo
Promovala v roku 1979 na Univerzite Komenského v Bratislave. Od roku 1979 do roku 1992 bola docentom na Katedre maďarského jazyka a literatúry FF UK.
Ivanice
Ivanice sú obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Zmluva uzavieraná na diaľku
Zmluva uzavieraná na diaľku (-podľa zákona č. 108/2000 Z.z.) alebo zmluva na diaľku (-podľa slov. prekladu smernice 97/7/ES) je (podľa §9 zákona 108/2000 Z.z.) zmluva, ktorú uzaviera predávajúci a spotrebiteľ na zásielkový predaj tovaru alebo na poskytnutie služby na diaľku výlučne prostredníctvom prostriedkov komunikácie, ako je najmä adresovaný list, adresovaná tlačovina, neadresovaná tlačovina, ponukový katalóg, inzercia v tlači s formulárom objednávky, automatické telefónne zariadenie, telefón, videofón, fax, videotex (mikropočítač a televízna obrazovka) s klávesnicou alebo obrazovkou reagujúcou na dotyk, rozhlas, televízia pri predaji cez telefón alebo elektronická pošta.
Zvieratník
thumb|[[Astronómia|Astronomické hodiny na Námestí Svätého Marka v Benátkach]]
Zvieratník alebo zverokruh alebo zodiak je hypotetický pás pozdĺž ekliptiky pozostávajúci zo súboru dvanástich obdĺžnikov na oblohe.
Na základe pohybu telies Slnečnej sústavy na pozadí znamení sa vypracúvajú horoskopy. Pri zostavovaní horoskopu je najdôležitejšie slnečné znamenie – obdĺžnik, v ktorom bolo Slnko v dátume narodenia človeka. Existujú aj horoskopy zostavené na základe mesačných znamení – obdĺžnikov, v ktorých bol Mesiac v dátume narodenia. V tropickom roku Slnko zvyčajne vstupuje do znamenia okolo 21. dňa v mesiaci. Dátum, kedy vstúpi do rovnomenného súhvezdia, je samozrejme úplne iný. Tabuľka dole ukazuje dátum vstupu a výstupu Slnka do znamenia v tropickom roku, v siderickom roku a do rovnomenného súhvezdia.
Vinary (okres Ústí nad Orlicí)
Vinary sú obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 129 obyvateľov, z toho 58 mužov a 71 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 39,6 roka, ženy 44,4 roka).
Kláštor Bonneval
Kláštor Bonneval je kláštor v juhofrancúzskej dedine Le Cayrol v Midi-Pyrénées.
Kláštor bol založený roku 1147 z podnetu Guillauma de Calmont d'Olt, biskupa z Cahors. Ako zakladateľský konvent boli povolaní cisterciáni z kláštora Mazan v Ardèche. Bonneval sa časom stal jedným z najdôležitejších kláštorov v oblasti. Jeho činnosť bola ukončená počas revolúcie roku 1791.
V súčasnosti ho obývajú trapisti.
Velle-sur-Moselle
Velle-sur-Moselle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Homo troglodytes
Homo troglodytes môže byť:
Lykourgos (Atény)
Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, gr. Lykourgos/iný prepis:Lykúrgos; * asi 390 pred Kr. — † 324 pred Kr.) bol aténsky politik a rečník, stúpenec rečníka Demostena. Zúčastnil sa bitky pri Chaironei proti macedónskemu kráľovi Filipovi II. Neskôr bol aténskym úradníkom, spravoval štátne financie. Dal postaviť kamenné Dionýzovo divadlo na úpätí Akropoly. Dal zozbierať dramatické diela troch aténskych dramatikov - Aischyla, Sofokla a Euripida. Preslávil sa ako prísny rečník, ktorý dokázal hovoriť bez prípravy a bez zapísanej reči. Zachovala sa jediná reč proti Leokratovi, ktorého obvinil zo zbehnutia a vlastizrady.
Slovenská technická univerzita v Bratislave
Slovenská technická univerzita v Bratislave (STU) so sídlom v Bratislave, do 1. apríla 1991 ako Slovenská vysoká škola technická v Bratislave (SVŠT), je technická vysoká škola na Slovensku.
STU chce byť modernou, výskumno-vzdelávacou inštitúciou, pričom nadväzuje na odkaz Banskej akadémie v Banskej Štiavnici, kde boli položené základy technického vzdelávania na území Slovenska.
STU ponúka technické vzdelávanie a zapája študentov do výskumu v oblasti strojárenstva, elektrotechniky, počítačových vied, stavebníctva, architektúry, chémie, potravinárstva a materiálových technológií. Podľa slovenského hodnotenia fakúlt agentúrou ARRA bola dlhodobo najlepšou slovenskou univerzitou pre chemické technológie, počítačové a technické vedy.
Výskumné tímy na škole sa zapájajú do riešenia medzinárodných projektov, ročne riešia asi 500 výskumných projektov financovaných z grantov a stovky projektov zmluvného výskumu pre priemyselnú prax.
Absolventi STU patria medzi najžiadanejších a najlepšie odmeňovaných zamestnancov na trhu práce. Ročne študuje na 7 fakultách a univerzitnom ústave manažmentu okolo 17-tisíc študentov. Univerzita poskytuje štúdium v bakalárskom, inžinierskom/magisterskom a doktorandskom stupni štúdia. Ponúka tiež programy celoživotného vzdelávania a MBA štúdium v spolupráci s TU Wien.
Univerzita je nositeľom značky kvality ECTS Label a DS (diploma suplement) Label. Za rektora bol 7. septembra 2021 vymenovaný Oliver Moravčík.
Založenie
Predchodkyňou Slovenskej technickej univerzity bola Štátna vysoká škola technická Dr. Milana Rastislava Štefánika v Košiciach. Táto bola zriadená na základe zákona č. 170 Sb. z. a n. z 25. júna 1937 s troma študijnými oddeleniami: inžinierskeho staviteľstva konštruktívneho a dopravného, inžinierskeho staviteľstva vodohospodárskeho a kultúrneho, zememeračského inžinierstva. V júli 1938 boli menovaní prví desiati profesori školy a 4. augusta 1938 bol na prvom zasadnutí profesorského zboru za rektora zvolený jednomyseľne prof. Jur Hronec. Prvý školský rok sa škole podarilo začať až 5. decembra 1938 v náhradných priestoroch Štátneho ústavu pre zveľaďovanie živností v Martine, kde sa škola urýchlene presťahovala po Mníchovskej dohode a Viedenskej arbitráži, keď južné časti Slovenska, vrátane Košíc, boli pripojené k Maďarsku. Už v prvom školskom roku abdikovali traja profesori českej národnosti. Hneď v marci 1939 bola škola zrušená a zákonom č. 188 Sl. z. z 25. júla 1939 zriadená pod novým názvom Slovenská vysoká škola technická (názov bol zmenený ešte počas pôsobenia v Martine vo februári 1939 ) už v Bratislave s plánovanými šiestimi odbormi: odbor inžinierskeho staviteľstva, odbor špeciálnych náuk, odbor lesníckeho a poľnohospodárskeho inžinierstva, odbor chemickotechnologického inžinierstva, odbor strojného a elektrotechnického inžinierstva a odbor obchodného inžinierstva. Odbory sa otvárali postupne, v školskom roku 1939/40 tri, v roku 1940/41 ďalšie dva a šiesty sa neotvoril nikdy, pretože v roku 1940 vznikla samostatná Vysoká škola obchodná v Bratislave.
Vojnové roky
Počas vojny utrpela škola materiálové škody na budovách, ale aj zariadení. Pred príchodom frontu boli najdrahšie prístroje, zbierky a knihy evakuované v 160 debnách do Žarnovice. Po prezradení úkrytu boli zhabané a odsunuté do Nemecka. Mnoho pracovníkov a študentov školy sa zapojilo do Slovenského národného povstania. V boji padli dvaja profesori a dvadsaťtri študentov, z ktorých bolo až desať bulharskej národnosti. Medzi nimi sa najznámejším stal antifašista Mirko Nešpor, ktorý bol v decembri 1944 umučený v Ústredí štátnej bezpečnosti a ktorému bol v roku 1946  udelený titul Ing. a v rokoch 1948 až 2000 bol po ňom pomenovaný internát Svoradov.
Povojnové roky
V roku 1946 bol v súvislosti so založením Vysokej školy poľnohospodárskeho a lesníckeho inžinierstva v Košiciach zrušený odbor lesníckeho a poľnohospodárskeho inžinierstva. Na odbore inžinierskeho staviteľstva bolo vytvorené oddelenie architektúry a pozemného staviteľstva. Od školského roku 1950/51 sa organizačná štruktúra štyroch odborov zmenila na päť fakúlt (Fakulta architektúry bola vytvorená zo samostatného oddelenia. Od 1. septembra 2020 bola Fakulta architektúry premenovaná na Fakultu architektúry a dizajnu ). V školskom roku 1951/52 sa Fakulta strojného a elektrotechnického inžinierstva rozčlenila na Strojnícku fakultu a Elektrotechnickú fakultu a z Fakulty špeciálnych náuk vznikla Banícka fakulta. Táto však bola hneď od nasledujúceho roku začlenená do Vysokej školy technickej v Košiciach. V rokoch 1950 – 1951 sa tiež zmenila zodpovednosť za hospodárenie. Dovtedy boli jednotlivé ústavy samostatne účtujúcimi jednotkami, túto úlohu od nich prebrali dekanáty fakúlt. V roku 1953 centralizácia pokračovala a finančnú agendu školy zabezpečoval rektorát. V školskom roku 1952/53 vznikla Fakulta ekonomického inžinierstva. V októbri 1953, pri príležitosti 25. výročia školy, udelil prezident Československej socialistickej republiky Slovenskej vysokej škole technickej Rad republiky. Medzi rokmi 1951 až 1955 sa viac ako zdvojnásobil počet pedagogických pracovníkov z 260 na 586. Od roku 1956 začal proces decentralizácie hospodárskych činností späť na jednotlivé dekanáty. Ďalšie väčšie zmeny v organizačnej štruktúre sa udiali v roku 1960. Bola zrušená Fakulta ekonomického inžinierstva, pričom jej študijné smery (stavebný, strojársky, chemický) boli začlenené do príslušných fakúlt. Rovnako došlo k začleneniu Fakulty architektúry a pozemného staviteľstva pod Stavebnú fakultu. Od školského roku 1960/61 mala SVŠT štyri fakulty: elektrotechnickú, chemickú, strojnícku a stavebnú. V roku 1965 došlo k premenovaniu Chemickej fakulty na Chemickotechnologickú fakultu. V školskom roku 1966/67 došlo na základe zmeny zamerania a profilov absolventov podľa návrhu vtedajšieho Ministerstva školstva k podstatnej redukcii počtu študijných odborov z 36 na 28 (77,8%). Od 1. septembra 1976 bola od Stavebnej fakulty znova odčlenená samostatná Fakulta architektúry a dizajnu. V roku 1985 vznikla odčlenením od Strojníckej fakulty Strojárskotechnologická fakulta v Trnave.
Po revolúcii
Od 1. apríla 1991 bola SVŠT premenovaná na STU. V roku 2003 bola vytvorená ako siedma a najmladšia Fakulta informatiky a informačných technológií. Koncom roka 2006 bolo prijaté nové (prvé) logo STU. V októbri 2017 si STU pripomenula 80. výročie vzniku. Rektor STU pri tejto príležitosti udelil na slávnostnom podujatí po prvý raz najvyššie univerzitné ocenenie Medailu Jura Hronca absolventovi STU Andrejovi Kiskovi, prezidentovi SR.
Rektorát
Terajším sídlom STU (Rektorát) na Vazovovej 5 v Bratislave sú od septembra 1947 budovy bývalých učňovských pokračovacích škôl (navrhnuté architektmi Jiřím Grossmannom a Aloisom Balánom). Budovy boli vystavané v rokoch 1928 až 1937. V septembri 1947 ich univerzita rozhodnutím povereníka školstva Ladislava Novomeského zabrala a nepomohlo, že pred budovou protestovalo okolo 700 učňov – boli rozptýlení do iných učňovských budov.
Rektori
Miroslava Fikara odvolala prezidentka Zuzana Čaputová 22. apríla 2021. Urobila tak dva týždne po doručení súdneho rozhodnutia, vo veci odvolania Fikara z funkcie rektora STU akademickým senátom (AS) školy. Predseda AS STU Marián Peciar poslal prezidentke otvorený list (datovaný 19. apríla) so žiadosťou o odvolanie Fikara z funkcie. Peciar rekapituloval priebeh odvolávania nasledovne: 26. októbra 2020 bol AS STU schválený návrh na odvolanie Fikara z funkcie. Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR do 2. februára 2021 preverovalo proces odvolania a rozhodnutie AS STU. 3. februára 2021 bol prezidentke doručený návrh ministra Gröhlinga na odvolanie rektora STU. Fikar sa ako občan obrátil na súd a žiadal prehodnotiť svoje odvolanie AS. Právny zástupca AS STU a STU 9. apríla 2021 doručil prezidentke rozhodnutie súdu, ktorý odmietol žalobu občana p. Fikara proti STU.
Fakulty a pracoviská
Slovenská technická univerzita má v súčasnosti 7 fakúlt (a ústav Manažmentu): Univerzitné pracoviská :
Účelové a iné zariadenia: VUS Technik, Centrum akademického športu, STU Scientific s.r.o., Európska aliancia pre inovácie, Materská škôlka STUBAčik
Ranking
V rankingu QS World University Rankings 2016 sa STU dostala do prvej 500-ky elitných svetových univerzít v kategórií Počítačové vedy a informačné technológie, a to na pozíciu 401 – 450. V roku 2020 (spoločne s UK) sa prepadli na miesta medzi 751 až 800 a v roku 2021 na celkove 801 až 1000 miesto, aj keď v strojárenstve a chémii (ale nie IT) je STU stále medzi prvými 500 a 600 univerzitami respektívne.
Suzuki SFV 650 Gladius
náhľad|Suzuki SFV 650 Gladius Suzuki SFV 650 Gladius je motocykel firmy Suzuki kategórie naked bike, vyrábaný od roku 2009. Nahradil model Suzuki SV 650N - verziu bez polokapotáže.
Farkas
Farkas môže byť:
Bubon
Bubon môže byť:
ISO 3166-2:GT
Kódy ISO 3166-2 pre Guatemalu identifikujú 22 departmentov. Prvá časť (GT) je medzinárodný kód pre Guatemalu, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich department.
Zoznam kódov
GT-AV Alta Verapaz (Cobán) GT-BV Baja Verapaz (Salamá) GT-CM Chimaltenango (Chimaltenango) GT-CQ Chiquimula (Chiquimula) GT-ES Escuintla (Escuintla) GT-GU Guatemala (Guatemala) GT-HU Huehuetenango (Huehuetenango) GT-IZ Izabal (Puerto Barrios) GT-JA Jalapa (Jalapa) GT-JU Jutiapa (Jutiapa) GT-PE El Petén (Flores) GT-PR El Progreso (Guastatoya) GT-QC El Quiché (Santa Cruz del Quiché) GT-QZ Quetzaltenango (Quetzaltenango) GT-RE Retalhuleu (Retalhuleu) GT-SA Sacatepéquez (Antigua Guatemala) GT-SM San Marcos (San Marcos) GT-SO Sololá (Sololá) GT-SR Santa Rosa (Cuilapa) GT-SU Suchitepéquez (Mazatenango) GT-TO Totonicapán (Totonicapán) GT-ZA Zacapa (Zacapa)
Sekvoja
Sekvoja (lat. Sequoia) je rod rastlín (presnejšie stromov) z čeľade cyprusovité. V starších systémoch sa zaraďoval do čeľade tisovcovité alebo do čeľade sekvojovité.
Do rodu patrí okrem veľkého počtu vyhynutých druhov aj jeden recentný druh - sekvoja vždyzelená (Sequoia sempervirens).
Zhruba do polovice 20. storočia sa do tohto rodu zahŕňali aj druhy, ktoré dnes patria do samostatných rodov sekvojovec (čiže druh sekvojovec mamutí, starší názov: sekvoja mamutia či obrovská) a metasekvoja.
Firmware
Neexistujú žiadne striktné alebo presne definované hranice medzi firmvérom a softvérom, oba termíny sú len informatívne. Ale firmvér je vždy spájaný so základnými low-level (nízkoúrovňovými) operáciami zariadenia, bez ktorých by bol prístroj nefunkčný.
Firmvér je fixný, čo znamená, že sa nepredpokladá alebo len veľmi zriedkavo predpokladá jeho zmena počas životnosti zariadenia a preto býva uložený v pamätiach typu NVRAM (energeticky nezávislá pamäť s priamym prístupom - Non-Volatile Random Access Memory). Jednoduchý firmvér býva v pamäti ROM alebo PROM, zatiaľ čo zložitejší firmvér často používa pamäť typu flash pamäť (Flash-EEPROM), aby bolo možné neskoršie aktualizovať jeho obsah bez nutnosti výmeny ROM alebo preprogramovania pamäte PROM. Častým dôvodom pre aktualizáciu firmvéru býva napr. opravenie chyby alebo pridanie funkcií do zariadenia. Firmvér býva bežne jeden binárny súbor obrazu pamäte a postup jeho aktualizácie obvykle určí výrobca zariadenia. Aktualizácia firmvéru môžu byť firmou ponechaná aj na koncového užívateľa ak postupuje podľa inštrukcií.
Július Farkaš
Július Farkaš môže byť:
Olešenka (okres Havlíčkův Brod)
Olešenka je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 187 obyvateľov, z toho 99 mužov a 88 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,5 roka (muži 36,1 roka, ženy 41,1 roka).
ISO 3166-2:YE
Kódy ISO 3166-2 pre Jemen identifikujú 19 krajov. Prvá časť (YE) je medzinárodný kód pre Jemen, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich kraj.
Zoznam kódov
YE-AB Abyan (Zinjibár) YE-AD 'Adan (Adan) YE-AM 'Amrán (Amrán) YE-BA Al-Bayddá' (Al-Bayddá') YE-DA Ad-Ddáli' (Ad-Ddáli') YE-DH Dhamár (Dhamár) YE-HD Hhaddramawt (Al-Mukallá) YE-HJ Hajjah (Hajjah) YE-HU Al-Hhudaydah (Al-Hhudaydah) YE-IB Ibb (Ibb) YE-JA Al Jawf (Al-Hhazm) YE-LA Lahij (Tuban) YE-MA Má'rib (Má'rib) YE-MR Al-Mahrah (Al-Ghayddah) YE-MW Al-Mahwít (Al-Mahwít) YE-SD Ssa'dah (Ssa'dah) YE-SH Shabwah ('Ataq) YE-SN Sana'á (Ssana'á) YE-TA Ta'izz (Ta'izz)
Le Bois-d’Oingt (obec)
Le Bois-d’Oingt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Béla Angyal (historik)
Béla Angyal (* 1958) je slovenský historik píšuci po maďarsky žijúci v Kolárove.
3. tisícročie pred Kr.
3. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 3000 pred Kristom a končí 31. decembra 2001 pred Kristom.
Reflexia filozofie
Reflexia filozofie alebo reflexia o filozofii je filozofické i mimofilozofické uvažovanie o filozofii; predmetom reflexie filozofie (reflexie o filozofii) je filozofia. Od reflexie filozofie treba odlišovať filozofickú reflexiu, ktorej predmetom môže byť aj to, čo je mimo filozofie.
Audi TT
right|thumb|Audi TT
Audi TT je športový model auta vyrábaný automobilkou Audi v maďarskom meste Győr. Bolo predstavené ako koncept v roku 1995.
Prvá generácia 1998-2006
thumb|right|Audi TT roadster (2003) Prvá generácia bola predstavená v roku 1998, nasledovaná verziou roadster v auguste 1999.
Druhá generácia 2007
thumb|right|Druhá generácia V roku 2005 Audi predstavilo Audi TT Shooting Brake, ktoré bude z hliníku. S produkciou sa začne v roku 2007. V roku 2008 príde verzia roadster a šíria sa zvesti aj o verzii Avant.
Lykourgos (Trácia)
náhľad|Šialený Lykourgos napadol svoju manželku, detail červenofigúrového kalyx-kratéra, cca 350-340 pred Kr. Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, bol trácky kráľ, priateľ boha Dionýza.
Lykourgos spočiatku boha Dionýza uctieval, ale neskôr Dionýza a aj jeho ctiteľov prestal uznávať. Vo všetkom videl Dionýzov vinič a z neho vyrobené víno, ktoré Dionyzos a jeho ctitelia nadmerne užívali. Keď raz prišiel Dionýzos so svojím sprievodom bakchantiek do Trácie, Lykourgos ich prenasledoval, niektoré bakchantky zabil a boh Dionýzos sa zachránil v mori (pomohla mu bohyňa Thetys).
Dionýzos preto Lykourga potrestal šialenstvom, kráľ potom zabil vlastného syna a odsekol si vlastné nohy, presvedčený o tom, že odtína révové vetvy. V jeho kráľovstve sa následne rozšíril mor a neúroda, pričom veštba hlásala, že pokiaľ kráľ nezomrie, krajina bude trpieť. Keď to už ľud ďalej nehodlal znášať, odvliekli Lykurga na horu, kde ho dali roztrhať koňmi.
ISO 3166-2:BH
Kódy ISO 3166-2 pre Bahrajn identifikujú 12 regiónov. Prvá časť (BH) je medzinárodný kód pre Bahrajn, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich región.
Zoznam kódov
BH-01 Al-Hadd BH-02 Al-Muharraq BH-03 Al-Manamah BH-04 Džidd Hafs BH-05 Al-Mintakah aš-Šamalijah BH-06 Sitrah BH-07 Al-Mintakah al-Wusta BH-08 Madinat Isa BH-09 Ar-Rifawa al-Mintakah al-Džanubijah BH-10 Al-Mintakah al-Gharbijah BH-11 Mintakat Džuzur Hawar BH-12 Madinad Hamad
Oudoleň
Oudoleň je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 352 obyvateľov, z toho 189 mužov a 163 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 36,1 roka, ženy 41,6 roka).
Dětřichov (okres Svitavy)
Dětřichov je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 332 obyvateľov, z toho 169 mužov a 163 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 37,4 roka, ženy 37,9 roka).
Eggella
Eggella je názov menšieho, len 1 046 m vysokého štítového vulkánu, nachádzajúceho sa na polostrove Kamčatka v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát bokom od hlavnej sopečnej reťaze západnej vulkanickej zóny polostrova. Masív sopky je tvorený prevažne bazaltami až bazaltovo-andezitovými horninami, východné svahy sú pokryté viacerými troskovými kužeľmi. Vek vzniku vulkánu, ako ja vek poslednej erupcie nie je známy, odhaduje sa na koniec pleistocénu až začiatok holocénu.
Merville-Franceville-Plage
Merville-Franceville-Plage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1991 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veney
Veney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Estádio Major Antônio Couto Pereira
Spoločnosť bola založená 15. novembra 1932, štadión bol slávnostne otvorený zápasom medzi Coritibou a America-RJ (4-2). Od svojho otvorenia až do roku 1977 niesol názov Belfort Duarte. Názov Estádio Major Antônio Couto Pereira nesie od 1977 a svoje pomenovanie dostal podľa mena klubového prezidenta - Antônio Couto Pereira.
Majstrovstvá klubov FIFA 2009 – Finále
Na Majstrovstvách klubov FIFA 2009 sa konalo finále 19. decembra a stretli sa v ňom španielsky klub FC Barcelona a argentínsky klub Estudiantes. Hralo sa na štadióne v Abú Zabí. Prvý gól zápasu strelil v 37. minúte Mauro Boselli. Hráči Barcelony vyrovnali až 89. minúte keď Pedro hlavičkou strelil gól. Zápas rozhodol v 110. minúte Lionel Messi s Barcelony. FC Barcelona pri druhej finálovej účasti vyhrala prvý titul na tomto podujatí.
Huculská republika
Huculská republika (🇺🇦) bol štátny útvar, ktorý sa rozprestieral na území dnešnej Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Existoval len krátko v prvej polovici roka 1919 a nebol uznaný žiadnym iným štátom. Hlavné mesto bolo zriadené v Jasini.
História
Štátny útvar bol vyhlásený na bývalom uhorskom území obývanom Rusínmi. Začiatkom roka 1919 ešte neboli definitívne určené hranice budúcich nástupníckych štátov po Rakúsko-Uhorsku a išlo v poradí už o druhý pokus vytvoriť samostatný štát na tomto území. Prvý pokus o vytvorenie Západoukrajinskej ľudovej republiky z roku 1918 zlyhal. Za predsedu vlády Huculskej republiky bol zvolený generál Štefan Kločurak, ktorý taktiež velil ozbrojenej zložke, v ktorej bolo organizovaných asi tisíc vojakov.
Proti vytvoreniu tohto útvaru bola časť rusínskej inteligencie, ktorá sa snažila o zachovanie integrity Uhorska, respektíve pripojenie Podkarpatskej Rusi ku Ukrajinskej SSR. Zo Sovietskeho zväzu však plynula obava z boľševizmu, pretože a bývalá Západoukrajinská ľudová republika bola po obsadení Červenou armádou transformovaná do Ukrajinskej SSR a pripojená k ZSSR. Maďarsky orientovaní Rusíni navyše stratili oporu v Maďarsku po komunistickom prevrate a vytvorení Maďarskej republiky rád.
Huculská republika zanikla po obsadení rumunskou armádou v júni 1919 a na základe Saintgermainskej zmluvy bolo jej územie pripojené k Česko-Slovensku. Južná hranica bola stanovená až Trianonskou mierovou zmluvou z roku 1920 a ďalšími bilaterálnymi dohodami medzi ČSR a Rumunskom o odstúpení mesta Marmarošská Sihoť (dnes Sighetu Marmaţiei) Rumunsku.
Francesco Maria Accinelli
náhľad|Mapa Janova pripisovaná Accinellimu Francesco Maria Accinelli (* 23. apríl 1700, Janov – † 7. október 1777, tamtiež) bol taliansky historik a geograf.
Po štúdiu literatúry bol vysvätený na kňaza. V roku 1732 bol poverený mestom Janov vytvoriť na vojenské účely mapu Korziky.
Zomrel v dome č. 17 na Vico Tacconi.
Stanisław Lem
Stanisław Herman Lem (* 12. september 1921 – † 27. marec 2006) bol poľský filozof a spisovateľ sci-fi literatúry, futurológ, prekladaný do 41 jazykov.
Od lyrickej poézie a realistickej prózy sa jeho dielo prenieslo k filozoficky a vedecky orientovanej fantastike, zameranej na problematiku poznania a komunikácie a na základné otázky ľudskej existencie.
Písal aj televízne a divadelné hry, eseje, odborné štúdie a publicistiku. Psychologické romány: Astronauti, K mrakom Magellanovým, Invázia z Aldebaranu, Solaris, Príbehy pilota Pirxa, Lov, Pánov hlas a i. Teoretické práce: Summa technologiae, Fantastyka i futurologia.
Životopis
Stanislaw Lem sa narodil v roku 1921 v poľskom Ľvove (dnešná Ukrajina). Bol synom Sabiny Wollerovej a Samuela Lema, zámožného otorinolaryngológa, bývalého lekára rakúsko-uhorskej armády. Hoci bol jeho otec židovského pôvodu, Lem bol vychovaný ako katolík. Neskôr sa však sám považoval za ateistu. Po sovietskej okupácii východného Poľska nemohol kvôli svojmu „buržoáznemu pôvodu“ študovať na Polytechnickej univerzite, tak ako pôvodne chcel, a len vďaka otcovým konexiám bol roku 1940 prijatý na štúdium medicíny na Ľvovskú univerzitu. Druhú svetovú vojnu a nacistickú okupáciu prežil vďaka falošným dokumentom, živil sa ako zvárač a automobilový mechanik. V roku 1946 bolo vtedajšie východné Poľsko zabraté Sovietskym zväzom a rodina bola presídlená do Krakova kde na otcovo naliehanie Lem začal študovať na Jagelovskej univerzite. Štúdiá zámerne nezavŕšil skúškami, aby nebol nútený stať sa vojenským lekárom. Začal pracovať ako výskumný asistent v akademickej inštitúcii Konwersatorium naukoznawcze a vo voľnom čase písať poviedky.
Lem debutoval v roku 1946 ako básnik. V tom istom roku vyšiel jeho prvý vedecko-fantastický román Człowiek z Marsa (Človek z Marsu) na pokračovanie v časopise Nowy Świat Przygód. Medzi rokmi 1947 a 1950, kým pokračoval v práci vedeckého asistenta, publikoval básne, poviedky a vedecké eseje. V ére stalinizmu však všetky publikované práce museli byť schválené komunistickým režimom. V roku 1948 Lem dokončil čiastočne autobiografický román Szpital przemienienia, ktorý však nebol vydaný až do roku 1955, dokedy doplnil ďalšie kapitoly v duchu socialistického realizmu. V roku 1951 mu vyšla prvá kniha, Astronauci (slov. Astronauti), ktorá mala mať podobu SF románu pre mládež a Lem v nej bol nútený odkazovať na ‚veľkolepú komunistickú budúcnosť‘. Neskôr tento román sám kritizoval (ako aj rad ďalších svojich raných, ideologicky ovplyvnených prác, ako napr. Obłok Magellana (slov. Denník z vesmíru)) ako simplistický, jeho vydanie ho však presvedčilo, aby sa stal profesionálnym spisovateľom.
Medzinárodne (mimo krajín východného bloku) ho po prvý raz preslávila Kyberiáda (Cyberiada, 1965), séria humorných poviedok z mechanického vesmíru ovládaného robotmi. Medzi jeho najznámejšie romány patria Solaris (1961), Pánov hlas (Głos Pana, 1983) a neskoršie Fiasko (1987), ktoré najsilnejšie vyjadrujú hlavnú tému jeho diela, nemožnosť pochopiť čosi skutočne cudzie, mimozemské. Solaris bol sfilmovaný v 1972 ruským režisérom Andrejom Tarkovským a získal Zvláštnu cenu poroty na Filmovom festivale v Cannes v 1972. V roku 2002 Steven Soderbergh režíroval hollywoodsky remake v hlavnej úlohe s Georgeom Clooneym.
Jeho diela mu priniesli uznanie aj na Západe a v roku 1973 mu bolo udelené čestné členstvo Science Fiction Writers of America (SFWA). Lem spočiatku tvoril v izolácii od anglo-americkej SF a keď sa s ňou neskôr zoznámil, sklamalo ho, že bola podľa jeho názoru povrchná, nedomyslená, zle napísaná a zameraná na zábavu a zarábanie peňazí, a nevenovala sa skúmaniu nových myšlienok a nových literárnych foriem. Toto viedlo k jeho roztržke s SFWA a keď mu bolo ponúknuté riadne členstvo, odmietol.
Neskôr sa stal veľmi kritickým k vedeckej fantastike všeobecne a sám sa vydelil zo žánru, tvrdiac, že jeho rané diela mohli byť SF, ale tie neskoršie patria skôr k mainstreamu.
V roku 1982, po vyhlásení výnimočného stavu v Poľsku, sa Lem presťahoval do Západného Berlína, kde sa stal členom Ústavu pre pokročilý výskum (Wissenschaftskolleg zu Berlin). Neskôr sa usadil vo Viedni. Do Poľska sa vrátil v roku 1988.
Stanisław Lem zomrel v Krakove 27 marca 2006 vo veku 84 rokov na chorobu srdca.
Témy
V Lemovej tvorbe sa opakuje niekoľko hlavných špecifických tém, ale jeho beletristické dielo sa často delí na dve hlavné skupiny. Do prvej patrí tradičnejšia vedecká fantastika s jej špekuláciami o technickom pokroku, cestách do kozmu a cudzích svetoch, ako Eden (1959), Návrat z hviezd (1961), Solaris (1961), Nepremožiteľný (1964), Pánov hlas (1968), Príbehy pilota Pirxa (1968). Druhú skupinu tvoria jeho alegorické príbehy, bájky a rozprávky, a bizarné príbehy, ako napr. príbehy Ijona Tichého, Denník nájdený vo vani (1961) a Kyberiáda (1965).
Jednou z jeho primárnych tém bolo jeho presvedčenie o nemožnosti komunikácie medzi ľuďmi a zásadne cudzími mimozemskými civilizáciami. Jeho mimozemšťania sú často pre ľudskú myseľ nepochopiteľní, nech už je to roj mechanického hmyzu (v Nepremožiteľnom) a živý oceán (v Solarise), alebo nepochopiteľne organizované spoločnosti ľuďom podobnejších bytostí vo Fiasku a Edene, ktoré popisujú neúspešné pokusy o nadviazanie kontaktu. V knihe Návrat z hviezd sleduje autor bolestné prispôsobovanie sa astronauta radikálne zmenenej ľudskej spoločnosti potom, čo strávil 100 rokov vo vesmíre. V novele Pánov hlas sa naplno prejavuje Lemov skepticizmus vo vzťahu k schopnosti ľudskej inteligencie dešifrovať a pochopiť údajnú správu z vesmíru.
Lem často používa ostrú satiru a prenikavý zmysel pre humor ako napríklad vo Futurologickom kongrese a Denníku nájdenom vo vani, ako aj v alegorických cykloch o neohrozenom cestovateľovi, kozmickom barónovi Prášilovi, Ijonovi Tichom a o robotických konštruktoroch Trurlovi a Klapauciusovi, hrdinoch Kyberiády. Jeho štýl sa tu prirovnáva ku Kurtovi Vonnegutovi alebo Franzovi Kafkovi. Jeho humoristické texty prekypujú mnohovýznamovou komikou, neuveriteľne vynaliezavými slovnými hračkami, pod hravým povrchom však ukrývajú hlboké myšlienky.
Populárnou postavou je aj jeho kozmický pilot Pirx, ne-hrdina cyklu poviedok a noviel s konvenčnejším SF základom. Pirx nie je žiadny fyzický ani mentálny superman, práve naopak, je to normálny človek, ktorý sa z rôznych problémov najčastejšie dostáva použitím zdravého rozumu a vlastnej ľudskosti aj so všetkými jej nedostatkami, ako napríklad v novele Pojednávanie, ktorá bola sfilmovaná v poľsko-sovietskej koprodukcii ako Skúška pilota Pirxa v réžii Mareka Piestraka.
Filmové and televízne adaptácie
Lem bol známy kritickým prístupom k filmom natočeným podľa jeho kníh, vrátane slávneho Tarkovského Solarisu.
Diela
náhľad|300px|Stanisław Lem, Krakov (Poľsko), 30.10.2005
5. tisícročie pred Kr.
5. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 5000 pred Kristom a končí 31. decembra 4001 pred Kristom.
Brestská pevnosť
náhľad|vpravo|Tehlová budova kasární v Brestskej pevnosti Brestská pevnosť je pevnosť stojaca západne od mesta Brest v Bielorusku (4 forty (I, K, L a O) ležia v susednom Poľsku.). Známa sa stala najmä tvrdošíjnou obranou v priebehu operácie Barbarossa, trvajúcou od 22. do 30. júna 1941 (koniec organizovanej obrany). Niektoré osamotené skupiny sovietskych vojakov odmietajúcich sa vzdať v pevnosti prebývali až do augusta. Za prejavenú odvahu a húževnatosť bol pevnosti 8. mája 1965 udelený titul hrdinská pevnosť. V súčasnosti je pevnosť pamätníkom druhej svetovej vojny.
História
Bola postavená v polovici 19. storočia ako jedna z ruských západných pevností pre ochranu západných hraníc krajiny. Nachádza sa na sútoku riek Muchavec a Západný Bug, na mieste starších usadlostí. Projekt bol vypracovaný v roku 1830. Začiatočná fáza výstavby trvala od roku 1836 do roku 1842. Pevnosť sa skladala zo štyroch objektov, centrálnu časť tvorila citadela, postavená na mieste pôvodného trhoviska. Obranné objekty boli v priebehu 19. storočia neustále modernizované, okolo pôvodnej citadely bol vybudovaný rad obranných objektov. Posledné práce boli dokončené v roku 1914, v priebehu prvej svetovej vojny, kedy pevnosť a priľahlé opevnenia dosiahli dĺžku 30 km.
Počas prvej svetovej vojny pevnosť v auguste 1915 obsadili Nemci, po tom či ju ruské vojská opustili počas generálneho ústupu. Počas poľsko-sovietskej vojny zmenila pevnosť majiteľa dvakrát. Po rižských rokovaniach v roku 1921 pripadla oficiálne Poľsku. Po roku 1930 sa stala nechvaľne známa ako väznica.
Na začiatku druhej svetovej vojny bola bránená 4 dni malou posádkou iba štyroch pechotných práporov pod vedením gen. Plisowského pred útokmi XIX. tankového zboru gen. Guderiana. Poľské jednotky z oblasti ustúpili na juh 17. septembra. V ten istý deň zaútočilo z východu aj ZSSR. Na základe dohôd bol Brest prenechaný Sovietom.
Po napadnutí Sovietskeho zväzu nacistickým Nemeckom vzdorovala posádka pevnosti ako celok od ranných hodín 22. júna do 30. júna 1941. Nemci pritom počítali, že nad oblasťou získajú kontrolu v priebehu 12 hodín. Namiesto jedného pluku však boli v pevnosti dislokované sovietske 2 divízie. V období kedy sa vzdali posledné organizované hniezda odporu sa frontová línia nachádzala 300 míľ na východ. Ešte 24. júla sa v pevnosti pohybovali skupiny ozbrojených obrancov, ktorí kládli odpor. Odhodlanie obrancov, ktorí spôsobili útočiacej 45., 31. a 34. divízii veľké straty urobilo na nemeckých vojakov a veliteľov veľký dojem. 24. augusta 1941 si boli pevnosť osobne pozrieť Hitler spolu s Mussolinim.
Počas vojny ani roky do smrti Stalina informácie o obrane pevnosti neprenikli na verejnosť. Bolo to hlavne preto, že podľa rozkazu č. 270 boli všetci vojaci, ktorí sa vzdali do rúk nepriateľa, automaticky považovaní za vinných z porušenia vojenskej prísahy. Až v roku 1957 sovietsky historik Sergej Smirnov vydal knihu o osudoch obrancov pevnosti. V roku 1965 bol pevnosti priznaný štatút hrdinská pevnosť, ekvivalent štatútu hrdinské mesto, ktorý bol udelený napr. Stalingradu alebo Sevastopoľu.
Iné projekty
.
6. tisícročie pred Kr.
6. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 6000 pred Kristom a končí 31. decembra 5001 pred Kristom.
Chotovice (okres Svitavy)
Chotovice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 133 obyvateľov, z toho 67 mužov a 66 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 35,2 roka, ženy 39,1 roka).
Verchovoj
Verchovoj je v súčasnosti (jún 2014) neaktívny štítový vulkán, nachádajúci sa v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na Kamčatke, južne od stratovulkánu Alnej-Čašakondža. Masív sopky je vysoký približne 1 400 m a je budovaný prevažne bazaltovými až bazaltovo-andezitovými horninami. Vek vulkánu sa odhaduje na neskorý kvartér - koniec pleistocénu až začiatok holocénu.
Hostišovce
Hostišovce sú obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Ovesná Lhota
Ovesná Lhota je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 187 obyvateľov, z toho 102 mužov a 85 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 38,9 roka, ženy 45,4 roka).
Vladimir Nikolajevič Kopať
Vladimir Nikolajevič Kopať (, 🇧🇪, na Slovensku uvádzaný ako Vladimir Kopat; * 23. apríl 1971, Minsk, ZSSR) je bieloruský hokejový obranca.
Klubový hokej
Od sezóny 2004/05 pôsobil tri roky v klube Junosť Minsk, v úvode štvrtej prestúpil do CHK Gomeľ.
7. tisícročie pred Kr.
7. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 7000 pred Kristom a končí 31. decembra 6001 pred Kristom.
Mižhiria
Mižhiria (, Волове Поле – Volove Pole; ; ), v minulosti Volové, je sídlo mestského typu ležiace v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Je centrom Mižhirského rajónu a žije tu 9 421 obyvateľov.
Dejiny
thumb|left|Synagóga
Prvá písomná zmienka o Mižhirji pochádza z roku 1415. V minulosti patrila Rakúsko-Uhorsku, od jeho rozpadu v roku 1918 až do roku 1938 bola súčasťou Česko-Slovenska pod názvom Volové. V roku 1945 bolo Volové i s celou Podkarpatskou Rusou pripojené k Ukrajinskej SSR a v roku 1953 došlo k zmene názvu na Mižhiria.
ISO 3166-2:CI
Kódy ISO 3166-2 pre Côte d'Ivoire identifikujú 19 regiónov. Prvá časť (CI) je medzinárodný kód pre Côte d'Ivoire, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich región.
Zoznam kódov
CI-01 Lagunes (Abidjan) CI-02 Haut-Sassandra (Daloa) CI-03 Savanes (Korhogo) CI-04 Vallée du Bandama (Bouaké) CI-05 Moyen-Comoé (Abengourou) CI-06 Dix-Huit Montagnes (Man) CI-07 Lacs (Yamoussoukro) CI-08 Zanzan (Bondoukou) CI-09 Bas-Sassandra (San-Pédro) CI-10 Denguélé (Odienné) CI-11 N'zi-Comoé (Dimbokro) CI-12 Marahoué (Bouaflé) CI-13 Sud-Comoé (Aboisso) CI-14 Worodouqou (Séguéla) CI-15 Sud-Bandama (Divo) CI-16 Agnébi (Agboville) CI-?? Bafing (Touba) CI-?? Fromager (Gagnoa) CI-?? Moyen-Cavally (Guiglo)
Le Breuil (Rhône)
Le Breuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Méry-Corbon
Méry-Corbon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Breuil (Rhône)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Méry-Corbon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 909 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vennezey
Vennezey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Imitation of Life
„Imitation of Life“ je skladba americkej rockovej skupiny R.E.M. z jej dvanásteho štúdiového albumu Reveal z roku 2001. Skladba obsadila 83. miesto v rebríčku Billboard Hot 100, avšak v rebríčku Modern Rock Tracks obsadila 22. miesto. Skladba bola takisto nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocals ale prehrala so skladbou „Stuck in a Moment You Can't Get Out Of“ od skupiny U2.