cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
T-64
Vznik a vývoj
Do výzbroje Sovietskych ozbrojených síl bol oficiálne zaradený 20. mája 1968. Vyvíjaný bol súbežne s typom T-72, ale na rozdiel od neho sa nikdy nevyvážal. Konštrukcia typu T-64 je oproti T-72 zložitejšia. Hoci nikdy neboli spoľahlivo vyriešené problémy s novým motorom (5-valcový dvojtaktný viacpalivový motor s protiľahlými valcami), samonabíjacím systémom a zavesením podvozku, bolo ich vyrobených okolo 10 tisíc. Vyzbrojené ním boli najdôležitejšie divízie (napr. skupiny v NDR). Výroba T-64 bola ukončená v roku 1987. Stroje T-64A a B predstavovali hlavnú údernú silu sovietskych tankových síl, a na rozdiel od typu T-72, boli určené primárne pre boj s nepriateľskými obrnenými formáciami.
Posledná modernizácia bola vyvinutá v 90. rokoch pre tanky T-64 B/BV a B1/B1V. Ide o použitie PTRS 9M119 Reflex a vylepšený systém paľby u modernizácie označenej T-64BM2. Druhá modernizácia, označená T-64U, používa Reflexy a systém paľby z T-80UD a T-84.
National Aeronautics and Space Administration
National Aeronautics and Space Administration (skratka: NASA), do slovenčiny zvyčajne prekladané ako Národný úrad pre letectvo a vesmír, je americká vládna agentúra zodpovedná za americký vesmírny program a všeobecný výskum v oblasti letectva a kozmonautiky.
Vznik a začiatky
NASA vznikla ako americká reakcia na úspechy sovietskeho kozmického programu (pozri Vesmírne preteky). 29. júla 1958 americký prezident Eisenhower podpísal „National Aeronautics and Space Act“, zákon, ktorým vznikla NASA. Agentúra začala fungovať 1.októbra 1958 a po Národnom poradnom výbore pre letectvo (National Advisory Committee for Aeronautics – NACA) zdedila 4 laboratóriá a približne 8 000 zamestnancov.
Program Apollo
left|200px|thumb|Posádka [[Apollo 11|Apolla 11 – Neil Armstrong, Michael Collins a Edwin Eugene „Buzz“ Aldrin]]
Keď program Mercury preukázal, že kozmické lety s ľudskou posádkou sú uskutočniteľné, bol spustený program Apollo. Ten mal pôvodne za cieľ ďalší výskum vesmíru a eventuálne dosiahnutie obežnej dráhy Mesiaca. Jeho cieľ bol predefinovaný potom, keď prezident USA John F. Kennedy vo svojom prejave z 25. mája 1961 uviedol, že by Spojené štáty mali dopraviť človeka na Mesiac a bezpečne späť na Zem do roku 1970. Hlavným cieľom programu Apollo sa stalo práve pristátie na Mesiaci. Medzitým bol začatý program Gemini, ktorý mal umožniť vyskúšanie technológií a postupov nevyhnutných pre mesačné misie.
Ďalšie rané misie
Hoci väčšina rozpočtu NASA bola venovaná na pilotované kozmické lety, NASA vyslala tiež rad bezpilotných sond. V roku 1962 odštartoval Mariner 2, ktorý ako prvá ľuďmi vyrobená sonda preletel okolo inej planéty – Venuša – a zároveň poslala z tohto preletu dáta. Programy Ranger, Surveyor a Lunar Orbiter boli kľúčové pre prieskum podmienok na Mesiaci pred pristátím ľudí v rámci programu Apollo. Dve sondy Viking pristáli na Marse a sondy Pioneer a Voyager sa vydali k vonkajším planétam slnečnej sústavy – Jupitera, Saturna, Urána a Neptúna, odkiaľ popri vedeckých dátach vyslali aj farebné snímky.
V roku 1973 NASA vypustila svoju prvú družicovú stanicu – Skylab. Vystriedali sa na nej tri trojčlenné posádky, ale už v roku 1975 bola opustená.
Po víťazstve USA v pretekoch o dosiahnutie Mesiaca sa obe mocnosti začali orientovať na vzájomnú spoluprácu. 17. júla 1975 sa americká loď Apollo spojila so sovietskym Sojuzom 19. Tento projekt znamenal začiatok medzinárodnej spolupráce vo výskume vesmíru a mnohé projekty, ktoré existujú dnes, majú počiatok v tejto dobe.
Éra raketoplánov
thumb|250px|Raketoplán štartuje ako raketa, ale pristáva ako lietadlo. [[Atlantis (raketoplán)|Atlantis dosadá na pristávaciu dráhu Kennedyho vesmírneho strediska]]
Od druhej polovice 70. rokov sa hlavné úsilie NASA sústredilo na projekt raketoplánu. Do roku 1985 boli postavené 4 raketoplány Space Shuttle, zamýšľané ako opakovane použiteľný dopravný prostriedok na obežnú dráhu Zeme. Prvý z nich, Columbia, odštartoval 12. apríla 1981. Lety raketoplánov však boli podstatne drahšie ako sa pôvodne plánovalo a katastrofa Challengeru v roku 1986 ukázala ich bezpečnostné nedostatky.
Raketoplány boli využívané aj na čisto vojenské lety (program niektorých expedícií bol prísne tajný), ale ich vedecký prínos bol značný. V roku 1990 vyniesol raketoplán na obežnú dráhu okolo Zeme Hubblov vesmírny ďalekohľad (spoločný projekt s ESA, začiatok významnejšej spolupráce oboch organizácií) a posádky raketoplánov na ňom vykonali aj niekoľko opráv a vylepšení priamo na obežnej dráhe.
V roku 1995 sa raketoplán pripojil k ruskej orbitálnej stanici Mir. Od roku 1998 sa na obežnej dráhe Zeme začala výstavba medzinárodnej stanice ISS, ku ktorej americké raketoplány uskutočnili mnoho letov. Pri jednom z nich 1. februára 2003 sa najstarší z flotily raketoplánov, Columbia, rozpadol nad Texasom vinou poškodenej tepelnej izolácie na krídle. Od tej doby až do roku (2005) boli lety raketoplánov zastavené. Ich opätovné uvedenie do prevádzky nastalo v júli 2005 misiou STS-114. Program raketoplánov bol ukončený v roku 2011.
Počas 90. rokov NASA čelila stenčujúcemu sa rozpočtu. Deviaty riaditeľ NASA Daniel S. Goldin preto presadil prístup nazvaný „rýchlejšie, lepšie, lacnejšie“, ktorý mal znížiť náklady na kozmické lety. Program s týmto prístupom dostal názov Program Discovery. Bol však kritizovaný a prehodnotený po strate sond Mars Climate Orbiter a Mars Polar Lander v roku 1999.
Smer na Mars
Pristátie malého vozidla Sojourner na Marse v roku 1997 si získalo značnú pozornosť verejnosti. Menší záujem si vyslúžila desať rokov fungujúca družica Marsu Mars Global Surveyor, uvedená na obežnú dráhu okolo červenej planéty v tom istom roku. Od roku 2001 jej na obežnej dráhe robila spoločnosť ďalšia sonda – Mars Odyssey, ktorá hľadá stopy bývalej vulkanickej aktivity a pôsobenie vody na Marse.
Po úspešnom pristátí ďalších vozidiel – Mars Exploration Rover Spirit a Opportunity – na Marse predniesol 14. januára 2004 americký prezident George Bush prejav, v ktorom vytýčil svoju víziu pre ďalší prieskum vesmíru. Podľa nej sa majú ľudia vrátiť na Mesiac do roku 2020 a vytvoriť tam stálu základňu. Tá má slúžiť ako pokusná stanica aj ako potenciálna základňa pre ďalšie výpravy. Raketoplány by mal nahradiť nový dopravný prostriedok – vesmírna loď Orion. Tá by mala byť schopná ako spojenia s ISS, tak aj medziplanetárnych letov. Prvý štart kozmickej lode Orion a jej nosnej rakety Ares 1 sa očakáva v roku 2020. Budúcnosť samotnej ISS je v pláne trocha nejasná.
V júni 2020 bolo oznámené, že ústredie vo Washingtone, D.C. bude pomenované po prvej inžinierke tmavej pleti, Mary Jackson.
Vesmírne programy NASA
thumb|200px|Medzinárodná vesmírna stanica [[ISS]]
Nepilotované kozmické lety
thumb|200px|Surveyor thumb|200px|Magellan thumb|200px|Pioneer 10 thumb|200px|Voyager 2 thumb|200px|Hubblov vesmírny ďalekohľad
Miroslav Vantroba
Miroslav Vantroba (* 2. jún 1979, Spišská Nová Ves) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej
Je odchovancom HK Spišská Nová Ves, v tomto klube odohral sezónu 1999/00, následne ho angažoval HC Košice, kde strávil tri roky. V ročníku 2003/04 absolvoval prvé zahraničné angažmán, keď posilnil český klub HC Energie Karlovy Vary, po ňom hrával znovu v Košiciach. V priebehu sezóny 2005/06 prestúpil do MHC Martin. Krátko pred play-off nasledujúcej sezóny sa vrátil (v rámci hosťovania), do materského klubu HK Spišská Nová Ves bojujúceho o extraligovú účasť. Na drese nosí číslo 9. V súčasnosti hráv v tíme HC ’05 Banská Bystrica.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 4 zápasy, strelil 1 gól.
Mount&Blade
Mount&Blade je stredoveké akčné RPG pre platformu Microsoft Windows, vyvinuté tureckým štúdiom TaleWorlds a vydané švédskou spoločnosťou Paradox Interactive. Krabicová verzia hry bola vydaná 16. septembra 2008 v Severnej Amerike a 19. septembra 2008 v Európe.
Riverie
Riverie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Mount&Blade
Mount&Blade bolo hráčmi prijaté vcelku pozitívne. Recenzenti chválili inovatívny bojový systém, komplexný systém skúseností postavy a obrovskú moderskú komunitu, ale kritizovali opakujúce sa úlohy, dialógy, lokácie a nízku úroveň grafického spracovania.
Pokračovanie, Mount&Blade Warband, bolo vydané 10. marca 2010 a Mount&Blade: With Fire & Sword, datadisk na motívy historického románu Ohňom a mečom, bolo vydané v máji 2011. A dalšie pokračovanie Mount & Blade II: Bannerlord vyšlo v roku 2020
Priebeh hry
Mount & Blade je akčná hra pre jedného hráča bez fantasy prvkov, ktorá sa odohráva vo fíktívnej stredovekej krajine Calradia. Hra nemá dej - tzv. sandbox. Hráč sa môže pripojiť k jednej z piatich frakcií, bojovať ako žoldnier, prijať úlohu zločinca, stať sa obchodníkom alebo bojovať za samého seba.
Riverie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mount&Blade
Priebeh hry
Hra sa začína tvorbou postavy. Hráč si zvolí pohlavie a rysy tváre, potom odpovedá na otázky týkajúce sa minulosti postavy. Vybrané odpovede vplývajú na začiatočné vlastnosti a schopnosti postavy.
Bojový systém
Vo svete Mount&Blade sa bitky môžu odohrať na štyroch rôznych miestach :v otvorenej krajine počas stretnutia dvoch alebo viacerych nepriateľských družín, na turnaji, počas obliehania pevnosti,ktorú môže hráč brániť alebo na ňu zaútočiť, alebo v usadlostiach po určitej udalosti (napr. v dedine vládnu banditi a hráč ju chce oslobodiť, hráč sa chce vplížiť do nepriateľského mesta, ale strážci ho chytia, hrač je prepadnutý, dedinčenia podniknú vzburu, keď hráč vyberá dane alebo drancuje dedinu). Počet členov každej družiny sa určuje v závislosti na schopnosti "vodcovstvo" a vehlase vodcu družiny. V bitkách sa dá bojovať dvoma spôsobmi: peši alebo na koni. Hráč seká zbraňou podľa toho, akým smerom hýbe myšou, pokiaľ nemá v nastaveniach zapnutú možnosť automatický útok. Pomocou myši sa zo zbrane taktiež strieľa.
Mount&Blade : Warband
Je samostatne spustiteľný datadisk, v ktorom je pridaná nová frakcia Saranidský sultanát a mnoho ďalších vecí.Hlavnou výhodou je, že hru je možné hrať aj cez internet.
Majstrovstvá sveta vo futbale 2022
Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 (arabsky: 2022 كأس العالم لكرة القدم, Ka's'ālam al-li-kura al-qadam 2022) boli 22. majstrovstvá sveta, ktoré sa konajú raz za štyri roky. Bol to medzinárodný futbalový turnaj mužských národných tímov, ktoré sú členmi federácie FIFA. Konali sa v Katare od 20. novembra do 18. decembra 2022 a boli to vôbec prvé majstrovstvá sveta v arabskom svete a prvé v krajine s moslimskou väčšinou. Po turnaji v Južnej Kórei a Japonsku v roku 2002 ide o druhé majstrovstvá sveta, ktoré sa konajú čisto v Ázii. Turnaj je navyše posledným, do ktorého sa zapojilo 32 tímov, s nárastom na 48 tímov naplánovaných na ročník 2026 v USA, Mexiku a Kanade. Úradujúcim šampiónom majstrovstiev sveta je Francúzsko.
Kvôli katarským letným horúčavám sa tieto majstrovstvá sveta konali od konca novembra do polovice decembra, čo z nich robí prvý ročník, ktorý sa nekoná v máji, júni alebo júli. Hrali sa v skrátenom časovom rámci, trvali 28 dní.
Boli vznesené obvinenia z korupcie, týkajúce sa toho, ako Katar získal právo organizovať toto podujatie. Interné vyšetrovanie a správa FIFA zbavili Katar akýchkoľvek obvinení, hlavný vyšetrovateľ Michael J. Garcia však správu FIFA o jeho vyšetrovaní označil za „vecne neúplnú a chybnú“. Dňa 27. mája 2015 začali švajčiarski federálni prokurátori vyšetrovanie korupcie a prania špinavých peňazí spojené s udeľovaním majstrovstiev sveta 2018 a 2022.
Katar okrem toho čelí silnej kritike kvôli zaobchádzaniu so zahraničnými pracovníkmi, zapojenými do prípravy na majstrovstvá sveta. Amnesty International sa odvoláva na „nútené práce“ a uvádza, že stovky alebo tisíce migrujúcich pracovníkov zomreli v dôsledku porušenia ľudských práv, neopatrných a nehumánnych pracovných podmienkach, napriek tomu, že v roku 2014 boli vypracované normy, týkajúce sa dobrých životných podmienok pracovníkov.
Hlasovanie o dejisku
O usporiadanie majstrovstiev sa uchádzalo 5 krajín -- Austrália, Japonsko, Katar, Kórejská republika a Spojené štáty americké. Pred voľbami svoje kandidatúry stiahlo Mexiko a Indonézania. 2. decembra 2010 hlasovalo dvadsaťdva členov výkonného výboru FIFA v Zürichu o usporiadateľovi. Po štyroch kolách vyhral Katar so 14 hlasmi nad USA, ktoré získali len 8 hlasov. Víťazstvo Kataru bolo jedným z najväčších prekvapení pri voľbách dejiska futbalových šampionátov. Neskôr sa preukázalo, že niektorí členovia výkonného výboru FIFA boli podplácaní Katarom.
Účastníci finálového turnaja
thumb|center|upright=4.0|{{legend|#0000ff|Tím sa kvalifikoval na MS}} {{legend|#ffcc00|Tím sa nekvalifikoval na MS}} {{legend|#000000|Tím odstúpil z kvalifikácie alebo bol vylúčený}} {{legend|#cccccc|Krajina nie je členom FIFA}}
Usporiadateľ: Európa: Severná a Stredná Amerika a Karibik:
Južná Amerika: Afrika: Ázia: Medzikonfederačné play-off:
Štadióny
Tohtoročné majstrovstvá sa konajú na ôsmich štadiónoch, čo je najmenej od Majstrovstiev sveta 1978 v Argentíne.
Pavúk
PR - Zápas skončil po penaltovom rozstrele
Konečné poradie
Poznámka '' O 1. miesto na šampionáte sa bojuje. Kritéria pri konečnom poradí '' '' 1. Kde tím skončil na turnaji v skupine, osemfinále, štvrťfinále. 2. Väčší počet bodov v skupine. 3. Skóre. 4. Väčší počet strelených gólov v skupine. 5. Bodovanie fair play. ''
Poznámky
<references group="pozn."/>
Brzkov
Brzkov je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 278 obyvateľov, z toho 137 mužov a 141 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 36,6 roka, ženy 36,9 roka).
Beauclair
Beauclair je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valmont (kantón)
Valmont je francúzsky kantón v obvode Le Havre v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa zo 22 obcí.
Inocent VIII.
Inocent VIII. vl. menom Giovanni Battista Cibo (* 1432, Janov – † 25. júl 1492, Rím) bol taliansky duchovný a 213. rímsky pápež (v období rokov 14841492).
Ná pápežský stolec nastúpil po Sixtovi IV., ktorý povesti pápežského úradu veľmi poškodil. Predpokladalo sa preto, že Inocent VIII. bude mať záujem na napravení reputácie pápežstva. No podľa súhlasnej mienky historikov obdobie jeho pontifikátu sa do dejín cirkvi zapísalo najčernejšími písmenami.
Pôvod
Pochádzal z rodiny senátora gréckeho pôvodu. Vzdelával sa na univerzitách v Padove a Ríme. Ako kňaz zastával viaceré biskupské úrady a v roku 1473 ho jeho predchodca vymenoval za kardinála. Než sa stal kňazom splodil viacero detí (údajne až šestnásť), ktorým sa snažil zabezpečovať pohodlný život. Po zvolení pápežom mu sobáše jeho detí poslúžili ako vhodný nástroj na rozširovanie svojho vplyvu (napr. dcéru Teodorinu vydal za neapolského kráľa, čím skončil staré nepriateľstvo medzi Rímom a Neapolom a syna Franceschetta oženil s Magdalénou, dcérou Lorenza de' Medici. Aj ostatné svoje deti ponúkal na sobáše do aristokratických rodov).
Voľba pápežom
V roku 1484 Sixtus IV. zomrel a následné konkláve (29. augusta) v plnej nahote ukázalo o čom je voľba pápeža. Osočovanie a intrigy naberali na intenzite. Každý prostriedok, použitý v záujme dosiahnutia požadovaného cieľa, bol dobrý. S veľkými ambíciami naň prišiel kardinál Giuliano della Rovere (neskorší pápež Július II. a synovec zosnulého pápeža) no čoskoro si uvedomil, že nemá najmenšiu šancu na úspech. Kardináli sa napokon zhodli na spoločnom kandidátovi a zvolili Giovanniho Ciba.
Nový pápež, ktorý prijal meno Inocent VIII. sa od začiatku javil ako dobrácky no súčasne neschopný pontifik, s minimom politických skúseností. V jeho neprospech hovorila ešte jeho nerozhodnosť, vlažnosť a podlomené zdravie.
Po svojom predchodcovi zdedil obrovský dlh, ktorý sa mu ani uskutočnením mimoriadnych opatrení nepodarilo zmenšovať. V záujme toho podnikal riskantné politické kroky s neistým, väčšinou katastrofálnym výsledkom. V roku 1485 sa prostredníctvom vzpurných neapolských barónov dostal do sporu s kráľom Ferdinandom I., ktorý odmietal platiť pápežské poplatky. Spor sa skončil pre pápeža neúspešne a Inocent bol nútený uzavrieť nevýhodný mier. Nepriateľstvo s Neapolom nanovo prepuklo v roku 1489; vtedy Inocent VIII. Ferdinanda exkomunikoval a zosadil ho. O tri roky nato prišlo k zmiereniu medzi oboma stranami, no pápežstvo stratilo L'Aquilu.
V oblasti zahraničnej politiky sa zamiešal do vnútorných pomerov v Osmanskej ríši keď vo väzení držal Džema, mladšieho brata a potencionálneho rivala sultána Bajazida II. Ten utiekol pred Bajazidom na ostrov Rodos, kde ho veľmajster johanitov za prísľub kardinálskeho titulu vydal pápežovi. Inocent VIII. bol prvým pápežom, ktorý nadviazal kontakty s Osmanskou ríšou.
Inocent VIII. a inkvizícia
Jeho povesti však najviac uškodila skutočnosť, ktorá na dlhé stáročia zatienila pápežský úrad. Inocentovo meno sa totiž uvádza v dejinách inkvizície v súvislosti s vydaním buly Summis desiderantes affectibus (r. 1484), ktorou nariadil nemeckým inkvizítorom postupovať s najväčšou tvrdosťou proti bosorkám. Bula vyšla ako predhovor ku knihe dvoch kolínskych inkvizítorov, Heinricha Kramera a Jakoba Sprengera, s názvom Malleus maleficarum (Kladivo na čarodejnice). Európa sa zmietala v ošiali čarodejníctva a nik si nemohol byť istý, že naň nepadne tieň podozrenia. Následky boli hrozivé: odhaduje sa, že výnos o potláčaní čarodejníctva si vyžiadal smrť najkrutejším spôsobom azda aj milióna žien.
Do záveru jeho pontifikátu spadá vyhnanie Maurov zo španielskej Granady (v januári 1492) za čo udelil aragónskemu kráľovi Ferdinandovi II. titul „katolícky kráľ“.
Smrť slabého a nerestného pápeža Inocenta VIII. znamenala nástup neuveriteľnej anarchie a násilia v Ríme. Telesné ostatky Inocenta VIII. uložené v nádhernom renesančnom bronzovom náhrobku (dielo Antonia del Pollaiola) dodnes obdivujú návštevníci svätopeterskej baziliky.
Jozef Klimko
Prof. JUDr. Jozef Klimko, DrSc. (* 10. február 1942, Prievidza – † 24. január 2021) bol slovenský právnik a pedagóg.
V roku 1965 absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde potom pôsobil na katedre právnych dejín. V rokoch 19741977 robil archívny výskum vo Francúzsku k problematike Parížskej mierovej konferencie v r. 1919. V r. 19891994 prodekan PF UK.
V rokoch 20042007 bol veľvyslancom v Rakúsku. Jeho predchodcom bol Ľubor Bystrický a nástupcom Peter Lizák. Od roku 2008 bol rektorom Bratislavskej vysokej školy práva. Od roku 2017 opäť pôsobil na Právnickej fakulte UK v Bratislave.
V roku 1991 bol vymenovaný za profesora v odbore dejiny štátu a práva.
Milan Podrimavský
PhDr. Milan Podrimavský, CSc. (* 8. november 1943, Teplý Vrch† 24. september 2011) je slovenský historik, zástupca riaditeľa Historického ústavu SAV v r. 1995-2006.
Jaroslav Mareš
Jaroslav Mareš môže byť:
Úplaz (vrch v Krivánskej Fatre)
Úplaz je vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria, približne severne od Turian.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v strednej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a katastrálnom území obce Šútovo. Najbližším vrcholom je v hlavnom hrebeni ležiaci, nevýrazným sedlom oddelený južný vrchol Stien, z ktorého juhovýchodným smerom vybieha aj rázsocha Úplazu.
Iniciatíva Inakosť
náhľad|Sídlo na Rajskej 4 v Bratislave
Úplaz (vrch v Krivánskej Fatre)
Opis
Kosodrevinou pokrytý vrch v strednej časti Krivánskej Fatry leží mimo hlavného hrebeňa pohoria. Ten vedie severozápadne od Úplazu a v tejto časti pohoria sa stáča zo severo-južného smeru na východo-západný. Severne leží hrebeň dvojvrcholu Steny, severozápadne vrch Hromové a západne Chleb. Južným smerom sa svahy zvažujú do Turčianskej kotliny a východne, nad Šútovskou dolinou sa nachádza vrch Žobrák. Celý masív je pokrytý porastom kosodreviny a nakoľko sa nachádza v NPR Šútovská dolina (v Národnom parku Malá Fatra), je turistom bežne neprístupný. Prakticky celý masív je odvodňovaný prítokmi Šútovského potoka priamo do Váhu.
Iniciatíva Inakosť
Iniciatíva Inakosť je občianske združenie, ktorého cieľom je pozitívne zviditelňovanie LGBT menšiny ako rovnocennej súčasti slovenskej a európskej spoločnosti. Názov združenia Iniciatíva Inakosť - spolužitie bez diskriminácie sexuálnych menšín (Initiative Otherness), vznikol v roku 2006 ako pomenovanie spoločnej iniciatívy GLBT organizácií Ganymedes, HaBiO, Altera, Museion, H-plus a CKKISM.
Fernando Meligeni
Fernando Meligeni (* 12. apríl 1971, Buenos Aires, Argentína) je bývalý brazílsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 7 turnajov vo štvorhre.
Úplaz (vrch v Krivánskej Fatre)
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a je dostupný odbočkou z chodníka ku chate pod Chlebom nevýrazným sedlom.
Iniciatíva Inakosť
História združenia
Občianske združenie Ganymedes v rokoch 2002 až 2006 pripravilo viaceré projekty pod značkou Iniciatívy Inakosť. Názov bol potom použitý Hanou Fábryovou z lesbického združenia Museion v projekte Kto je kto, súčasťou ktorej bola aj kampaň za zavedenie registrovaných partnerstiev homosexuálnych párov na Slovensku do legislatívy Slovenskej republiky. V roku 2007 Iniciatíva Inakosť v spolupráci so Sekciou ľudských práv a menšín Úradu vlády Slovenskej republiky vypracovala projekt Sme tu – dni inakosti.
Organizácia Iniciatíva Inakosť vznikla formálne ako občianske združenie 22. septembra 2006. Vo februrári roku 2012 sa Iniciatíva Inakosť podielala na organizácii projektu Mesiac LGBT histórie. Iniciatíva Inakosť je organizátorom Filmového festivalu inakosti. V roku 2012 sa uskutočnil šiesty ročník.
V máji 2015 hnutie spoluzaložilo iniciatívu Životné partnerstvo s podtitulom ''Chceme sa brať. Vážne. Podľa iniciátora Martina Macka z Iniciatívy Inakosť chce platforma „presvedčiť ľudí ako aj vládu o potrebe právneho uznania životných partnerstiev“''.
Iniciatíva otvorila inPoradňu pre LGBTI ľudí. Od októbra 2018 do januára 2019 sa na ňu obrátilo 50 ľudí.
Othmar Spann
Svoje úsilie chápal ako snahu o znovunastolenie pravej idealistickej filozofie. Formuloval skôr nekonvenčne, v krásnej, tvorivej nemčine; vytvoril si vlastné umelé výrazy, ako Gezweiung (vzájomnosť, pospolitosť), Rckverbundenheit (vzájomná spätosť členov celku), Mitgedahctheit (spolumyslenosť; pojmom spolumyslenosti doplnil logický pojem rozsahu pojmu), das Unholdische (nešľachetné, zlé, deštruktívne, v negatívnom zmysle démonické).
Hnilická Kýčera
Hnilická Kýčera je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne juhovýchodne od Rajca. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kýčery. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia mesta Rajec a obcí Kláštor pod Znievom a Valča. Severným smerom po hrebeni sa nachádza Oselná, juhozápadným susedom v hrebeni je Úplaz , juhovýchodne leží Velebná a západne Skalky.
Opis
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od severu z Martinských holí cez sedlo Majbíková a pokračuje južným smerom sedlom pod Hnilickou Kýčerou a cez Skalky na Kľak. Je pomerne výrazný, nakoľko susedné vrchy v hlavnom hrebeni sú nižšie a menej mohutné. Vrch je husto zalesnený, no samotný vrchol pokrýva horská lúka, umožňujúca kruhový rozhľad. Pod vrcholom sa nachádza Sedlo pod Hnilickou Kýčerou s prameňom pitnej vody. Zo sedla vedie turistická značka na vrchol, pričom tento chodník patrí medzi najstrmšie výstupy v Malej Fatre.
Západné svahy, zvažujúce sa do Porubskej doliny, odvodňuje Porubský potok, smerujúci do rieky Rajčanka, východnú časť odvodňuje Hnilický potok a južné svahy Sloviansky potok, oba prítoky Valčianskeho potoka, smerujúceho do rieky Turiec.
Výhľady
Vďaka nadmorskej výške je z odlesneného vrcholu kruhový výhľad. Južný smer sčasti obmedzuje hlavný hrebeň a mohutný masív Kľaku, inak ponúka Hnilická Kýčera zaujímavé výhľady na veľkú časť Lúčanskej Fatry, Žilinskú i Turčiansku kotlinu. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné pohorie Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľká Fatra, Západné Tatry, časť Nízkych Tatier, Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Valdoie (kantón)
Valdoie je francúzsky kantón v obvode Belfort v departemente Territoire de Belfort v regióne Franche-Comté. Skladá sa z 3 obcí.
Préaux-Bocage
Préaux-Bocage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kaloša
Kaloša je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Časti obce
Skladá sa z dvoch miestnych častí Nižná Kaloša a Vyšná Kaloša.
Ján Varholík
Ján Varholík (* 28. február 1970) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Klubová kariéra
S HC Košice sa stal v sezónach 1994/1995, 1995/1996, 1998/1999 majstrom ligy.
Reprezentácia
S Československou reprezentáciou do 20 rokov získal v rokoch 1989 a 1990 bronz. V slovenskom drese odohral 80 zápasov, strelil 8 gólov. Reprezentoval Slovensko na ZOH 1994 v Lillehammeri a ZOH 1998 v Nagane. Bol účastníkom majstrovstiev sveta skupiny C v roku 1994, skupiny B 1995 a skupiny A v roku 1996.
Klenovec
Polohopis
Obec leží v malebnom údolí Veporského Rudohoria, rozložená na obidvoch brehoch rieky Klenovská Rimava. Práve v Klenovci bol dolapený Juraj Jánošík. Z Klenovca pochádza tiež vzácny Klenovecký syrec vyrábaný z ovčieho mlieka, ktorý je držiteľom chráneného označenia pôvodu.
Dejiny
Prvé správy o Klenovci pochádzajú z roku 1340 v darovacej listine sedmohradského vojvodu Tomáša, ktorá sa nachádza v evanjelickom seniorátskom archíve v Rimavskej Sobote. Historické dokumenty dokazujú, že v roku 1713 v Klenovci zlapali liptovskí hajdúci Jánošíka, o čom svedčí aj jeho výpoveď na súde. Neďaleko obce bola v sedemdesiatych rokoch postavená priehrada. V súčasnosti obyvatelia žijú z poľnohospodárstva a turistického ruchu.
Kultúra
V obci pracujú detské folklórne súbory Zornička a Mladosť a FS Vepor, ktorý reprezentuje obec aj v zahraničí. Každoročne sa v Klenovci v rámci Dní tradičnej kultúry organizujú Gemersko-Malohontské slávnosti. V obci pôsobí aj FS Upre-Roma, v súčasnosti patrí pod organizáciu Romani kultúra, každoročne usporadúvajú Rómsky festival.
Šport
Klenovec obklopujú vysoké vrchy, je tu krásne okolie, Veporské vrchy patria do chránenej krajinnej oblasti Muránska planina, čo umožňuje cez leto pestovať turistiku a počas zimnej sezóny poskytujú výborné podmienky na lyžovanie – 2 lyžiarske vleky. Výborné podmienky sú aj pre paragliding – lietanie na padákových klzákoch, pod priehradou, ktorá zásobuje pitnou vodou okres Rimavská Sobota je aj letné kúpalisko s filtráciou vody, úpravou a solárnym ohrevom, je jedným z najvyhľadávanejších v okrese. Okolie Klenovca vytvára dobré podmienky pre rozvoj cykloturistiky, zbieranie húb, lesných plodov a poľovníctvo. V Klenovci sú aj dve futbalové ihriská. Pôsobí tu FK Družstevník Klenovec. Výborné zastúpenie má v posledných rokoch bedminton, ktorého hráči sa zásluhou trénera dostali a dostávajú na popredné miesta na Slovensku a reprezentujú obec aj na medzinárodných súťažiach.
Severná Európa
300px|right|thumb|Severná Európa
Severná Európa je rôzne definovaná oblasť Európy.
Patrí sem:
Meseret Defarová
Meseret Defarová, amh. Meseret Defar (* 19. november 1983, Addis Abeba, Etiópia je etiópska olympijská víťazka z olympijských hier 2004.
Meserete Defarová je bývalá držiteľka svetového rekordu na 5 000 m.
Externé odkazy
IAAF atlét
Bratislava Hot Serenaders
Bratislava Hot Serenaders je slovenský orchester, ktorý vznikol v roku 1991. Zameriava sa na autentickú interpretáciu jazzovej a tanečnej hudby dvadsiatych až štyridsiatych rokov 20. storočia. Orchester interpretuje hudbu najmä americkej a slovenskej proveniencie. Využíva pri tom dobové hudobné nástroje a interpretačné techniky. Členovia orchestra vystupujú v odevoch inšpirovaných módou dvadsiatych rokov minulého storočia. Dňa 18. 7. 2021, počas výročného koncertu skupiny v bratislavskom Štúdiu L+S Milan Lasica dospieval skladbu „Ja som optimista“, keď náhle počas klaňačky odpadol a nepodarilo sa ho oživiť.
Členovia orchestra
Serenaders Sisters
Diskografia
Orchester vydáva albumy vo vlastnej réžii. V spolupráci s vydavateľstvom Forza Music nahral a vydal tri hudobné albumy s Milanom Lasicom a v roku 2003 prvé slovenské hudobné DVD (2003).
Rivolet
Rivolet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beaufort-en-Argonne
Beaufort-en-Argonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Kill for Satan
Kill for Satan (doslova Zabi pre Satana) je prvý radový album nórskej black metalovej skupiny Tsjuder z roku 2000 (Drakkar Productions). Obsahuje 9 skladieb, jedna z nich je inštrumentálna.
Beaufort-en-Argonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jacques Tati
Jacques Tati, vlastným menom Jacques Tatischeff, (* 9. október 1907, Le Pecq, Francúzsko - † 5. november 1982, Paríž) bol francúzsky režisér, scenárista, herec a komik.
Životopis
Bol francúzsko-rusko-holandsko-talianskeho pôvodu. Jeho otec Georges Emmanuel Tatischeff, narodený v roku 1875 v Paríži, bol synom Dimitrie Tatischeffa, ruského ambasádora v Paríži, a Francúzky Rose Anathalie Alinquantovej. Jeho matka Marcelle Claire van Hoffová bola taliansko-holandského pôvodu.
Ako herec začínal v krátkych filmoch, neskôr sa rozhodol okrem hrania aj režírovať. Jeho režisérskym debutom bol krátky film L’école des facteurs v roku 1947, kde vytvoril postavu poštára Françoisa. Táto postava sa objavila aj o dva roky neskôr v Tatiho prvom celovečernom filme Jour de fête. O štyri roky neskôr, v roku 1953, prichádza s ďalším celovečerným filmom Prázdniny pana Hulota (Les vacances de Monsieur Hulot) v ktorom sám stvárňuje hlavnú postavu milého pána Hulota (výsl. [Ilot]), ktorá ho neskôr preslávila po celom svete. V roku 1958 natočil komédiu Mon oncle, ktorá bola nominovaná v kategórii Najlepší zahraničný film na Oscara. Ďalším jeho celovečerným filmom bol Playtime v roku 1967, ktorý ale úspech filmu Mon oncle nedosiahol. V roku 1971 sa objavil v snímke Trafic, ale ani touto snímkou jeho jemný humor neporazil súdobé dynamické komédie. Naposledy si zahral v roku 1974 vo filme Parade.
Peterská ulica
Peterská ulica je ulica:
Kostlivého ulica
Kostlivého ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa slovenského lekára a vysokoškolského profesora Stanislava Kostlivého (1877 – 1946).
Popis
Ulica je situovaná v smere juh-sever. Na južnom konci vyúsťuje do Peterskej ulice. Na severnom konci ústi do Seberíniho ulice.
Na západnej strane ulice sa nachádza areál Gymnázia Ladislava Novomeského a nezastavaná plocha. Na východnej strane sa nachádza 3-poschodový panelový bytový dom z druhej polovice 60. rokov 20. storočia.
Ulica je v celej dĺžke koncipovaná ako chodník. Prístup k bytovému domu motorovým vozidlom je po paralelnej komunikácii na východnej strane, ktorá vyúsťuje do Peterskej ulice. Do tejto komunikácie z východnej strany ústi Albrechtova ulica a Babuškova ulica.
Relatívna molekulová hmotnosť
Relatívna molekulová hmotnosť alebo pomerná molekulová hmotnosť alebo molekulová hmotnosť (v užšom zmysle), staršie molekulová váha, je podiel pokojovej absolútnej hmotnosti danej molekuly a atómovej hmotnostnej konštanty; inými slovami: súčet relatívnych atómových hmotností danej molekuly.
Vzťah k molárnej hmotnosti molekuly
Číselná hodnota molárnej hmotnosti, vyjadrenej v g/mol, sa pre danú molekulu rovná relatívnej molekulovej hmotnosti príslušnej molekuly.
Majstrovstvá sveta vo flag futbale 2012
Majstrovstvá sveta vo flag futbale 2012 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta mužov a žien vo flag futbale, bezkontaktnej formy amerického futbalu 5 na 5, ktoré organizuje Medzinárodná federácia amerického futbalu (IFAF). Konali sa v Göteborgu, vo Švédsku od 16.19. augusta 2012, za účasti 16 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli tímy Panamy, Brazílie, Nórska a Kuvajtu. Všetky zápasy sa hrali göteborskom športovom komplexe Heden. Rakúšania získali svoj tretí a Mexičanky svoj štvrtý titul.
Río Senguer (department)
Department Río Senguer leží na juhozápade provincie Chubut v južnej Argentíne. Je jeden z 15 departmentov provincie.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1964
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1964 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1964 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 5 európskych družstiev, ktoré súťažili o 2 postupové miesta v dvoch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Východného Nemecka. Kvalifikácia prebiehala od 22. apríla do 14. júna 1964.
Výsledky
🇨🇭 Lugano
Východný Berlín
Cerekvička-Rosice
Cerekvička-Rosice je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 141 obyvateľov, z toho 69 mužov a 72 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 45,3 roka, ženy 40,4 roka).
Vojtech Čelko
Vojtech Čelko (* 26. júl 1946, Bratislava) je slovenský a český historik, rodák z Bratislavy. Študoval na FF UK v Prahe, FF UJEP v Brne. Pracoval v Historickom ústave a Orientálnom ústave ČSAV, V r. 19851993 bol riaditeľ v Dům Slovenské kultury v Prahe, v súčasnosti (2014) pracuje v Ústave pro soudobé dějiny AV ČR.
Filozofický spor
O odstránenie filozofických sporov sa snažil Pico della Mirandola. Do úsilia o odstránenie filozofických sporov sa zaraďuje aj synkriticizmus metódou vyčlenenia totožných významových útvarov prítomných v sporných koncepciách a zviditeľnením protirečiacich si významových konštituentov: „Tam, kde sa sporné koncepcie zhodujú, niet sporu, a tam, kde sa odlišujú, hovorí vlastne každý o inom, takže ani tu niet sporu.“ (Pozri: Metóda rozkladu významu na totožné a odlišné).
Česko-slovenské národné hokejové mužstvo
Česko-slovenské národné hokejové mužstvo patrilo k popredným reprezentačným hokejovým mužstvám. Získalo šesť titulov majstrov sveta (1947, 1949, 1972, 1976, 1977, 1985). Šesťkrát (v rokoch 1961, 1965, 1968, 1969, 1985 a 1992) tiež získalo cenu za najlepší kolektív v česko-slovenskej ankete Športovec roka.
Po rozdelení Česko-Slovenska v roku 1993 sa jeho nástupcami stali české a slovenské národné hokejové mužstvo, ale oficiálne nástupnícke práva a možnosť hrať naďalej v najvyššej kategórii získalo Česko. Slovensko sa medzi hokejovú elitu dostalo v najkratšom možnom čase.Chyba: Názov štátu Československo bez pomlčky.ČSSR!!!
Umiestnenie na majstrovstvách sveta
thumb|Zápas Česko-Slovensko – Nemecko o bronzovú medailu na [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1938|MS 1938 v Prahe v Česko-Slovensku]]
Slávni hráči
thumb|Hokejista [[František Vaněk (hokejista)|František Vaněk]]
Mars superliga 1999/2000
Mars superliga v sezóne 1999/2000 bol v poradí 7. ročník slovenskej najvyššej futbalovej súťaže. Pravidelne ju usporadúva Slovenský futbalový zväz.
Špecifikom tejto sezóny bolo zredukovanie počtu mužstiev v lige zo 16 na 10. Z ligy tak tento ročník zostupovalo až sedem mužstiev. Titul získal premiérovo Inter Bratislava, ktorý viedol tréner Jozef Bubenko a kapitán Miroslav Hýll.
Spor medzi dialektikmi a antidialektikmi
Spor medzi dialektikmi a antidialektikmi je spor v scholastike 11. storočia v podstate medzi stúpencami filozofie a stúpencami teológie: problém spočíval v tom, že niektoré východiská svojej vedy teológ pokladá za zjavené Bohom, a preto požaduje, aby ich za takéto uznávali aj iné vedy. Spor sa týkal oblasti a hraníc ľudského rozumu. Boli to prvé pokusy vymedziť hrannice medzi filozofiou a teológiou.
Préaux-Saint-Sébastien
Préaux-Saint-Sébastien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Snenie
Snenie je spontánny prúd fantázií a myšlienok, ktorý je vzdialený okamžitej situácii a veci sa odohrávajú ináč, než to býva v reálnom svete sniaceho; do snenia možno zahrnúť aj úmyselné, zámerné plánovanie najbližších činností i vzdialenej budúcnosti.
Préaux-Saint-Sébastien
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 36 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Levočský dom
Levočský dom je neskorogotická stavba obytného domu v Košiciach, pochádzajúca z 15. storočia, ktorá sa nachádza na nároží Hlavnej a Univerzitnej ulice.
Dvojpodlažný dom s výrazným arkierom na kamenných konzolách nad vchodom, priečelím situovaný do najvýznamnejšej mestskej ulice, je najstarším a dodnes nepretržite fungujúcim hostincom na Slovensku a jednou z najstarších budov svojho druhu v Európe.
V roku 1569 dom odkúpilo mesto Košice, ktoré zachovalo jeho dovtedajšie využitie, no ako ubytovací hostinec už slúžil všetkým. Postupne si vybudoval pomerne významné postavenie vďaka úrovni poskytovaných služieb, takže sa stal vyhľadávaným i medzi príslušníkmi vyššej spoločnosti (napr. v marci 1626 sa v ňom konala sobášna hostina sedmohradského kniežaťa Gabriela Betlena, vtedajšieho pána mesta, s Katarínou Brandenburskou).
Úplne odlišné využitie mal dom v polovici 17. storočia. V roku 1640 v ňom totiž rád jezuitov zriadil lekáreň, ktorá, podľa dobových dokumentov, svojou odbornou úrovňou patrila medzi najslávnejšie v celom Uhorsku.
Neskoršie obdobia priniesli domu množstvo stavebných úprav a prestavieb, z ktorých jednou z najvýznamnejších bola v 17. storočí prístavba renesančnej arkády vo dvore. Dodnes dom zaujme viacerými renesančnými a gotickými architektonickými prvkami.
Vladimír Rimbala
Vladimír Rimbala (* 26. november 1978, Levoča) je slovenský ilustrátor, zameriavajúci sa najmä na rekonštrukcie pravekých organizmov (dinosaury, Pterosauria a i.)
Život a dielo
Po ukončení strednej poľnohospodárskej školy a povinnej vojenskej služby sa odsťahoval do Česka, kde pracoval na rôznych miestach a v rôznych profesiách. Počas pobytu v Prahe nadviazal spoluprácu s Jaroslavom Marešom a ilustroval asi dve desiatky článkov v populárno-náučných časopisoch, okrem toho však tiež päť kníh. Spolupracoval rovnako so slovenským paleontológom Martinom Kundrátom, B. Kearom a ďalšími. Jeho práca sa objavila aj v dokumente o teropódnych dinosauroch terizinosauroch.
Ilustrátor má široký okruh záľub, z ktorých asi najviac uprednostňuje paleontológiu, zoológiu a kryptozoológiu. Zaujíma sa aj o umenie a v súčasnosti má za sebou už svoju prvú výstavu vlastných prác v nórskom Tromsø. Už predtým niekoľkokrát vystavoval svoje práce tiež v Galérii umelcov Spiša v Spišskej Novej Vsi. Momentálne externe spolupracuje napríklad s autorom Vladimírom Sochom (kniha Dinosauři od Pekelného potoka, výstavy ilustrácií dinosaurov). V Česku už boli jeho ilustrácie vystavené v Hradci Králové, Rychnove nad Kněžnou alebo v Hlinsku. Vladimír Rimbala už niekoľko rokov žije a pracuje v meste Tromsø na severe Nórska.
Rochetaillée-sur-Saône
Rochetaillée-sur-Saône je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Racing Club de Santander
Real Racing Club de Santander, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Santanderi, Kantábria. V súčasnosti hrá španielsku najvyššiu futbalovú súťaž, Primera División.
Káder mužstva
12px|Kapitán klubu
John Tavares
John Tavares (* 20. september 1990, Mississauga, Ontário, Kanada) je kanadský reprezentant v ľadovom hokeji. V roku 2009 bol draftovaný, ako jednotku draftu si ho vybral klub New York Islanders.
Heavy metal
Heavy metal alebo metal je druh rockovej hudby, ktorý sa ako vymedzený hudobný štýl objavil na prelome 60. a 70. rokov v Spojenom kráľovstve a Spojených štátoch. Korene má v hardrockových kapelách, ktoré kombinovaním blues a rocku vytvorili nový hudobný štýl, charakteristický používaním elektrických gitár a bicích, a takisto hlasitým a skresleným zvukom. Podľa servera Allmusic.com, „zo všetkých nespočetných foriem rock and rollu, heavy metal je najextrémnejší, či už z hľadiska hlasitosti, mužnosti alebo teatrálnosti.“ Existuje množstvo variácií heavy metalu, no všetky sa opierajú o hlučné, skreslené gitary, opakujúce sa riffy a jednoduché, rytmické tempo.
Priekopníci heavy metalu ako Led Zeppelin, Black Sabbath a Deep Purple si vybudovali rozsiahlu poslucháčsku základňu, a to i napriek nepriazni kritiky, ako sa to už v histórii žánru nezriedka stáva. V polovici 70. rokov britská kapela Judas Priest pomohla vycibriť žáner pominutím väčšiny bluesových prvkov. Kapely Novej vlny britského heavy metalu (NWOBHM), napr. Iron Maiden a Motörhead, držiac sa tejto cesty, vniesli do žánru útlocitnosť punk rocku a kládli dôraz na zvyšovanie rýchlosti. Už od svojich počiatkov mal heavy metal veľkú základňu fanúšikov, ktorí sú známi ako metalisti či metláci.
V polovici 80. rokov sa dostali do popredia kapely ako Mötley Crüe, ktoré spadali do popom ovplyvneného žánru nazývaného glam metal. V undergrounde sa vytvorili nové, extrémnejšie, agresívnejšie štýly: thrash metal priniesli do hlavného prúdu kapely typu Metallica a Megadeth, zatiaľ čo ostatné štýly ako death metal a black metal zostali aj naďalej záležitosťou umeleckého podzemia. Od polovice 90. rokov získavajú ohlas nové štýly ako nu metal (majúci prvky funku a hip hopu) a metalcore (zlievajú sa v ňom extrémny metal a hardcore punk). Tieto nové štýly posunuli hranice tohto žánru.
Pojem heavy metal možno chápať v niekoľkých významoch:
Charakteristické znaky
thumb|Elektrická gitara je neodmysliteľnou súčasťou heavy metalu, ako i rockovej hudby vôbec.
Medzi zvyčajné charakteristiky heavy metalu patria: hlasité skreslené gitary, rázne rytmy, hutný zvuk bicích a živelné vokály. Niektoré štýly ale majú svoje vlastné charakteristické znaky. Jon Pareles, kritik New York Times, píše: „v spletitom svete populárnej hudby je heavy metal hlavnou odnožou hard rocku—menej synkopickou, menej bluesovou, väčšmi naklonenou showmenstvu a hrubej sile.“ V žiadnej metalovej kapele nesmie chýbať gitarista, basgitarista, bubeník a spevák, ktorý môže byť zároveň aj inštrumentalista. Často sa využívajú i klávesové nástroje, no najdôležitejší je skreslený gitarový zvuk, ktorý nie je vraj výsledkom inovácie, ale obmedzených možností doby. Medzi prvými metalovými zoskupeniami boli obľúbené ohlušujúce, skreslené Hammondove organy a občas aj melotron. Tieto nástroje v 80. rokoch nahradili elektronické klávesové syntetizátory. V dnešnej dobe sa syntetizátory používajú v štýloch ako progresívny metal, power metal a symfonický metal, ale svoje uplatnenie nájdu aj v iných metalových subžánroch. Niektoré nu metalové kapely obľubujú prvky hip hopu: scratch a rôzne zvukové efekty.
thumb|Skupina [[Judas Priest počas vystúpenia (2005).]]
Zosilňovačmi zvýraznená akustická sila elektrickej gitary mala v dejinách žánru podstatnú úlohu. Pri hre na gitaru sa často využíva tzv. „efekt-pedál“ spolu s elektrónkovým zosilňovačom, čím sa vytvorí hutný, mocný, „ťažký“ zvuk. Na počiatku 70. rokov niektoré populárne skupiny začali hrávať s dvoma gitaristami. Predné miesto medzi týmito skupinami zastávajú Judas Priest a Iron Maiden, u ktorých si dvaja alebo traja gitaristi medzi sebou delia funkcie sólovej a rytmickej gitary. Ústrednou zložkou heavy metalu je gitarové sólo, forma kadencie. Zložité sóla a riffy sú neoddeliteľnou súčasťou heavy metalu. Sweeping (hranie brnkadlom), tapping (klepkanie) a iné pokročilé techniky, umožňujúce razantnú hru, sú hojne využívané hráčmi; virtuozita nie je cudzia mnohým metalovým štýlom.
Vedúca úloha gitary v heavy metale sa obyčajne dostáva do konfliktu s tradičnou rolou „frontmana“ alebo s rolou vokalistu ako lídra kapely, čím vzniká medzi nimi napätie, ktoré má za následok „priateľské súperenie“. V heavy metale sa od spevu vyžaduje, aby sa nedostával do popredia pred celkový sound kapely. Keďže metalové korene siahajú ku kultúre hippies, vyžaduje sa, aby sa pri speve „city dávali jasne najavo“, čím sa dosahuje autenticita prejavu. Kritik Simon Frith tvrdí, že „tón hlasu“ metalového speváka má prednosť pred obsahom textu. V metalovej hudbe sa využíva široká škála spevu: operné vokály Roba Halforda z Judas Priest a Brucea Dickinsona z Iron Maiden, chrapľavé hlasy Lemmyho z Motörhead a Jamesa Hetfielda z Metallicy, priamočiare škrekľavé a vrčavé vokály Tomasa Lindberga z At the Gates, flegmatické diabolské vokály blackmetalových spevákov ako napríklad Attilu Csihara z kapely Mayhem.
thumb|left|Angličan Bruce Dickinson z [[Iron Maiden patrí medzi „najlepších heavymetalových spevákov“.  ]]
thumb|Stena zo [[zosilňovačov Marshall patriaca zosnulému gitaristovi kapely Slayer, Jeffovi Hannemanovi.]]