cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnetit
Vznik
Je známy aj biochemický vznik magnetitu. Kryštály magnetitu boli nájdené v telách niektorých baktérií (napr. Magnetospirillum magnetotacticum) ale aj v nervových centrách včiel, termitov, rýb a niektorých vtákov (napr. holub) ale aj v ľudskom tele.
Výskyt
Magnetit je veľmi bežný minerál. Ekonomicky významné ložiská magnetitu sú asociované s bázickými horninami, skarnami a regionálne premenenými železitými sedimentami (páskovanými železnými rudami).
Magnetit sa však môže hromadiť aj v riečnych náplavoch a plážových sedimentoch, pretože je pomerne odolný a dostáva sa do ťažkej frakcie.
Poznávanie
Ako už naznačuje názov tohto minerálu, magnetit je veľmi magnetický a priťahuje železné piliny. Vychyľuje aj strelku kompasu. Tvorí oktaédrické kryštály, vtrúsené zrná, jemnozrnné, až masívne agregáty čiernej farby. Má polokovový lesk a čierny vryp. Vyznačuje sa tiež relatívne veľkou mernou hmotnosťou, teda aj pomerne malé malé kusy majú výrazne väčšiu hmotnosť, ako bežné minerály. Patrí medzi opakné minerály, ktorých optické vlastnosti nemožno pozorovať v polarizačnom mikroskope.
Vo svete
Najväčšie ložiská magnetitu sa nachádzajú blízko Švédskych miest Kiruna a Gällivare. Tieto ložiská vznikli zrejme ojedinelým spôsobom magmatickej segregácie a magnetit sa tu nachádza spolu s apatitom. Významné sú i výskyty v Nemeckom Lahn-Dill. Ekonomicky významné pre svoj objem sú však hlavne ložiská páskovaných železných rúd na Ukrajine (Krivoj Rog), Rusku (Kurská magnetická anomália), v USA (Minnesota a Michigan) a Kanade (Ontário). Významé mineralogické výskyty sú známe z talianskej Traverselly, švédskeho Vastanfors, alebo azerbajdžanského Daškesanu.
V Česku je výskyt magnetitu známy z Krušných hôr, Sobotína, Vlastějovic alebo Malešova pri Kutnej Hore.
Na Slovensku
Na Slovensku sa nenachádzajú ekonomicky významné ložiská magnetitu. Menšie ložiská Klokoč a Trejbolc sa nachádzajú v skarnoch v okolí Vyhní pri Banskej Štiavnici, kde sú viazané na neovulkanity. Ložisko Magnet sa nachádza pri Tisovci a Kokave nad Rimavicou. Významnými slovenskými lokalitami s výskytom tohto minerálu sú tiež Kohútovo, pri Hodruši-Hámroch, Banská Štiavnica a Breznička (okres Poltár). Drobné výskyty magnetitovo-hematitových metamorfovaných rúd sa nachádzajú aj pri Hýľove na Kojšovskej holi a na Trochanke pri Smolníku v Slovenskom rudohorí. Niekedy sa tiež nachádza ako sprievodný minerál sideritových žíl.
Ekonomický význam
Ako dôležitá súčasť železných rúd je vyhľadávanou nerastnou surovinou potrebnou pre výrobu železa a ocele. Používa sa aj na výrobu magnetov. Pre svoju stabilitu pri vysokých teplotách sa používa ako povrchová vrstva v trubkách parných kotlov. Magnetitová vrstva vzniká po chemickom ošetrení železných trubiek.
World of Warplanes
World of Warplanes je druhým dielom v sérii online vojnových hier od spoločnosti Wargaming. Ide o pokračovanie World of Tanks, na World of Warplanes naväzuje hra World of Warships. Prináša letecké bitky s medzivojnového obdobia a z druhej svetovej vojny. Otvorená beta verzia bola spustená 4.7. 2013.
Zo začiatku boli dostupné iba americké, japonské, nemecké a sovietske lietadlá, ale do hry neskôr boli doplnené aj britské lietadla.
Vývoj
V júni 2011 oznámil Wargaming novú hru World of Warplanes, ktorá bude vystavená na podobných základoch ako ich veľmi úspešný World of Tanks. Hra vstúpila do alfa testu vo februári 2012, do uzavreného beta testu o tri mesiace neskôr. Otvorený beta test sa začal 4. júla 2013 a v novembri 2013 bola hra úplne spustená.
Hratelnosť
Základom hry sú, tak ako u World of Tanks, tímové bitky, v ktorých je nutné ničiť lietadlá nepriateľského tímu. Hráč má na výber z troch typov lietadiel – stíhačov, ťažkých stíhačov a bombardérov.
Módy
Takisto ako World of Tanks, aj World of Warplanes disponuje veľkou toleranciou k užívateľským módom, ktoré menia hru na strane klienta. Všetko sa teda deje iba u užívateľov a celková hra nie je týmito zmenami ovplyvnená.
Bílý Újezd
Bílý Újezd je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 619 obyvateľov, z toho 326 mužov a 293 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 38,7 roka, ženy 42,8 roka).
Vigilius
Vigilius (* okolo 500– † 7. jún 555) bol 59. pápežom od roku 537 do 7. júna 555. Narodil sa vo významnej rímskej rodine. Jeho otec bol konzulom brat senátorom. Známy je svojou účasťou na spore o Tri kapitoly.
Už Bonifác II. ho určil za svojho nástupcu, no rímsky klérus mu odoprel súhlas. Pápež Agapetus I. ho vyslal ako aposkrisária do Carihradu. Tu sa začal prikláňať k monofyzitizmu a do Ríma sa po smrti Agapeta I. vracal ako cisárovnou Theodorou uprednostňovaný favorit voľby. Justinián I. si od voľby Vigilia sľuboval aj vyriešenie sporu medzi zástancami Chalcedónskeho koncilu a monofyzitizmu.
Po Vigiliovom návrate sa však pápežom stal na nátlak ostrogótskeho kráľa Teodabada Silverius. Vigilius sa stal na nátlak z Carihradu 29. marca 537 protipápežom a bol všeobecne po Silveriovej smrti uznaný za jeho nástupcu.
Napriek očakávaniu cisára sa však Vigilius začal stavať proti monofyzitizmu. Následne roku 543/544 Justinián odsúdil spisy troch významných antiochijských teológov (pre ďalší vývoj pozri spor o tri kapitoly). Proti tomuto výnosu, ktorý zároveň spochybňoval autoritu Chalcedónskeho koncilu, sa však postavili západní biskupi a Vigilius, ktorí odmietli Tri kapitoly odsúdiť. Vigilius odcestoval do Carihradu, kde na v roku 548 vo svojom Iudicatum podpísal odsúdenie Troch kapitol. Tento krok však vyvolal veľkú vlnu nevôle na Západe a Vigilius preto Iudicatum odvolal (550).
V tejto situácii uzatvoril Vigilius s Justiniánom tichú dohodu, že bude v celej záležitosti zvolaný ekumenický koncil, ktorý rozhodne; až dovtedy nemala žiadna strana uskutočňovať ďalšie kroky. Justinián aj napriek tomu roku 551 znova Tri kapitoly odsúdil, proti čomu Vigilius protestoval. Po vyhrotení sporu sa pápež uchýlil do Kostola svätých Petra a Pavla. Cisárski vojaci sa pápeža snažili s chrámu dostať, no nepodarilo sa im to a Vigilius azyl opustil až po sľube o jeho bezpečí. Neskôr z Konštantínopola pre dohľad nad ním tajne odišiel do Chalcedónu a vrátil sa až po rokovaniach.
V máji 553 sa v Carihrade začal piaty všeobecný cirkevný koncil. Vigilius sa koncilu nezúčastnil a postavil sa zásadne proti odsúdeniu kapitol. Cisár ho pre to nechal koncilom exkomunikovať. Koncil následne Vigiliovi nechal možnosť oľutovať svoje chyby a ten sa v druhom Constitutum vyjadril v súlade s výsledkami koncilu.
Vigiliovo správanie v celej záležitosti otriaslo autoritou pápeža ako patriarchu Západu na viac ako 150 rokov. Pápežovi bolo po odsúdení kapitol dovolené sa vrátiť do Ríma. Vigilius zomrel na ceste domov 7. júla 555 v Syrakúzach, keď podľahol žlčníkovým kameňom, ktorými už dlho trpel. O veľa storočí neskôr sa Vigiliovo počínanie počas celej kontroverzie stalo v 19. storočí významným vzhľadom na rozpravu o pápežskej neomylnosti.
3917 Franz Schubert
3917 Franz Schubert je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil F. Borngen 15. februára 1961.
Slovenské Karpaty
Slovenské Karpaty môžu byť:
Eukleides (olympionik)
Meno olympijského víťaza Eukleida je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Eukleides je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v tridsiatom prvom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Εὐκλείδης... - Eukleidés...).
Beh na dve stadiá (diaulos) sa stal olympijskou disciplínou v roku 724 pred Kr. Boli to bežecké preteky na dĺžku dvoch stadií (približne 384,5 m), t. j. na vzdialenosť 1200 olympijských stôp. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Hypénos z Pisy.
Pavlačový dom na Kalinčiakovej ulici v Bratislave
Pavlačový dom na Kalinčiakovej ulici 2 a 4 v Bratislave je dielom architekta Klementa Šilingera a bol postavený v roku 1931.
Realizácia tohto pavlačového domu s náhradnými bytmi je jediná spomedzi Šilingerovej funkcionalistickej tvorby bytových domov.
Diaková
Diaková môže byť:
Hviezdne mestečko
thumb|Hviezdne mestečko v zime
Hviezdne mestečko je sídlo mestského typu severovýchodne od Moskvy, ktoré vyrástlo okolo Strediska prípravy kozmonautov J. A. Gagarina od roku 1960.
Národný dom
Národný dom môže byť:
Septizonium
thumb|Torzo budovy Septizonia na ilustrácii z roku 1582 Septizonium alebo Septizodium alebo Septicodium bola budova v starovekom Ríme. Bola postavená v roku 203 po Kr. za vlády cisára Septimia Severa.
Septizonium stála na južnom úpätí Palatína na mieste, kde známa Via Appia sa z východnej strany primkýnala k Cirku Maximu. Malo rozmery asi 90 m (na šírku) a skladalo sa z troch radov stĺpov nad sebou.
O jej ďalšom osude nie je veľa poznatkov. Vie sa, že v 8. storočí už bola v značne narušenom stave. K jej definitívnemu zániku prišlo počas pontifikátu Sixta V. (1585 - 1590). Počas jeho vlády Rím prechádzal mohutnou prestavbou, na ktorú však bolo treba množstvo stavebného materiálu. Preto v rokoch 1588 - 1589 prikázal „dvornému“ architektovi Domencovi Fontanovi už i tak schátranú budovu Septizonia strhnúť a materiál z nej použiť na iné stavby.
S jej existenciou je spojená i časť pápežských dejín. Trikrát sa medzi jej múrmi konalo konkláve - v roku 1198 (pápežom sa stal Inocent III.), roku 1227 (Gregor IX.) a v roku 1241 (Celestín IV.). Konkláve v roku 1241 sa konalo za zvlášť dramatických okolností. Pretože vzhľadom k politickej situácii v Európe bolo jasné, že po smrti zosnulého Gregora IX. nedôjde k dohode voličov na novom pontifikovi, vec zobral do svojich rúk rímsky ľud. Voličov v Septizoniu zavrel a pod hrozbami psychického a fyzického nátlaku ich prinútil dohodnúť sa (traduje sa, že počas tohto stavu jeden z kardinálov zomrel). Po mesiaci kardináli zvolili Celestína IV.
Itaporanga d’Ajuda
Itaporanga d'Ajuda je mesto a obec (município) v severnej Brazílii v štáte Sergipe. Je súčasťou aglomerácie Aracaju. Bolo založené v roku 1854. Nachádza sa tu niekoľko pláží, pravdepodobne najznámejšia je Plaia de Caueira.
Dvorec (Ivančiná)
Dvorec je pôvodne samostatná obec v okrese Turčianske Teplice, ktorá sa v roku 1991 stala súčasťou obce Ivančiná.
Polohopis
Pôvodná dedina má formu cestného obojstranného sídla, cesta končí brodom cez rieku Turiec. Stred sídla sa nachádza v nadmorskej výške 465 m n.m. Osada leží v južnej časti Turčianskej kotliny na pravostrannej zamokrenej nive Turca. Sú tu lužné pôdy a hnedé lesné pôdy.
Dejiny
V Dvorci sa našiel hromadný nález medených mečov z doby bronzovej. Obec vznikla v chotári obce Ivančiná na území šľ. rodiny Ivankovcov, ktoré dostal v roku 1381 istý Blažej Konček. Končekovcom patrila obec do 18. storočia. Nachádza sa kúria rodiny Končekovcov a niekoľko zachovaných dreveníc. V roku 1952 tu bolo založené JRD.
Doprava
Pri odbočke z cesty III/2182 (III/065044) do Dvorca sa nachádza autobusová zastávka.
Stryžavka
Stryžavka je sídlisko mestského typu (селище міського типу) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 8869 obyvateľov.
Obenheim
Obenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Steel
Steel môže byť:
Jeff Coetzee
Jeff Coetzee (* 25. apríl 1977, Okiep, Južná Afrika) je súčasný juhoafrický profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 6 turnajov ATP vo štvorhre.
Le Housseau-Brétignolles
Le Housseau-Brétignolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3918 Brel
3918 Brel je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 13. augusta 1988.
Zdychavské skalky
Zdychavské skalky je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Muránska planina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Muránska Zdychava v okrese Revúca v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 2,5400 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásené na ochranu rastlinného spoločenstva s rozchodníkom ročným (Sedum annum L.) v Stolických vrchoch.
Malachit
Malachit je minerál, chemicky zásaditý dihydroxid-uhličitan meďnatý - Cu2CO3(OH)2.
Charakteristika
Tento minerál vytvára len zriedkavo ihlicovité alebo prizmatické kryštály, väčšinou sa vyskytuje vo forme nátekov prípadne máva obličkovitý habitus s vláknitou vrstevnatou štruktúrou. Veľmi často tiež vytvára povlaky. Tento minerál má sýtozelenú farbu a bledozelený vryp. Býva priehľadný až nepriehľadný a jeho kryštálové plochy sa vyznačujú skleným až diamantovým leskom. Vláknité agregáty majú hodvábny lesk.
Vznik
Vzniká vo zvetraných a oxidačných častiach medených ložísk, často aj s inými sekundárnymi minerálmi, napr. s azuritom.
Poznávanie
Malachit sa so šumením rozpúšťa v zriedenej kyseline chlorovodíkovej.
Výskyty na Slovensku
Ľubietová, Medzev (Luciabaňaložisko), Mníšek nad Hnilcom, Poniky (Farbišteložisko), Špania Dolina.
Iné projekty
.
Tripp Phillips
Tripp Phillips (* 26. august 1977, Newport News, Virgínia, USA) je bývalý americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP vo štvorhre.
Katyň (film)
Katyň je poľský film, ktorý pojednáva o osude obetí Katynského masakru v priebehu druhej svetovej vojny. V týchto popravách zahynul aj otec režiséra filmu, poručík Jakub Wajda. Film sa venuje nielen vojnovému, ale aj povojnovému obdobiu, propagande a popieraniu zodpovednosti za zločin.
Katyň
Katyň môže byť:
Bohdašín (okres Rychnov nad Kněžnou)
Bohdašín je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 217 obyvateľov, z toho 99 mužov a 118 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,1 roka (muži 44,1 roka, ženy 51,4 roka).
Židovská štvrť
Židovská štvrť môže byť:
Lucie Bílá
Lucie Bílá (vlastným menom Hana Zaňáková; * 7. apríl 1966, Otvovice) je česká popová a muzikálová speváčka a herečka, pričom však začínala ako speváčka heavymetalovej skupiny Arakain. Je spolumajiteľkou pražského Divadla Ta Fantastika. Je viacnásobna víťazka Českého Slávika.
Životopis
V 80. rokoch si ju všimol producent Petr Hannig, vymyslel jej pseudonym Lucie Bílá a napísal jej prvé piesne Neposlušné tenisky a Horší než kluk. Poriadny úspech ju však iba čakal v budúcom desaťročí, kedy si zahrala v najznámejších muzikáloch v Česku Les Misérables, Dracula, Krysař, vydala rad sólových albumov, podieľala sa na niekoľko filmoch (speváčka alebo herečka) a po niekoľkých rokoch sa držala na výslní popularity vo výročnej ankete Český slávik.
V rokoch 1984 – 1986 pôsobila tiež v heavymetalovej skupine Arakain, kde s Alešom Brichtom tvorili spevácke duo. Potom, čo sa sústredila na sólovú kariéru, zo skupiny Arakain odišla, ale každých päť rokov na výročných koncertoch so skupinou znova vystupuje. V súčasnosti majú za sebou turné uskutočnené k 30. výročiu založenia skupiny. V roku 1986 vystúpila v súťaži Bratislavská lýra s piesňou Neobjevená.
V roku 1989, krátko pred zamatovou revolúciou sa Lucie Bílá zoznámila s minulou detskou filmovou hviezdou Tomášom Holým. Ich vzťah asi po 6. mesiacoch ukončila Tomášova autonehoda a jeho následná smrť.
V marci 1995 porodila svojmu priateľovi Petrovi Kratochvílovi syna Filipa. Petr Kratochvíl ju opustil kvôli Pavlíne Babůrkovej, víťazke Miss Československo 1992.
V roku 2002 sa nakrátko vydala za hudobníka Stanislava Penku. Po rozvode s ním nejakú dobu žila so svojím synom Filipom. V roku 2006 sa vydala druhýkrát. Jej manželom sa stal muzikant Václav Noid Bárta. Dňa 1. septembra 2008 bol oficiálne oznámený ich rozchod.
Zahrala si tiež jednu z hlavných úloh v muzikálovom filme V peřině pod vedením F. A. Brabca, ktorý mal premiéru v roku 2011. Tiež je patrónkou projektu „For You“ („Pre Vás, pre ženy“).
Černobílé turné
Černobílé turné začalo v roku 2013,kedy toto turné navštívilo 50 000 ľudí. Lucie prešla 8 miest v Česku (Praha, Plzeň,Ostrava, Zlín, Brno, Pardubice, Liberec, České Budějovice) a dve mestá na Slovensku (Bratislava, Košice). Vďaka veľkému záujmu a tiež z dôvodu natočenia Dvd z tohoto turné,sa opakovalo pod názvom Černobílé turné 2014. Tu vyrazila iba do 5. miest. Luciu sprevádzalo niekoľko technikov, hudobníkov, klavirista Petr Malásek, tanečná skupina The Pastels, svetlomaliar Alex Dowis a veľa ďalších. Túto audiovizuálnu show navštívilo veľa známych osobností. Vďaka tomuto turné vznikli 2 nové piesne „Stop’’ a „Jsem to já’’.
Ocenenia
náhľad|Speváčka Lucie Bílá na [[Medzinárodný filmový festival Karlovy Vary|medzinárodnom filmovom festivale v Karlových Varoch cez leto 2007]] Ceny českej Akademie populární hudby – Gramy, neskôr Anděl
anketa Český slávik
Ceny hudobnej akadémie
Zlatý Otto
Česká hvězda
Ceny TýTý
Cena Thálie
Vladislav II. (Čechy)
Vladislav II. (* okolo 1110† 18. január 1174, Meerane, Sasko) bol český knieža (od r. 1140) a kráľ (v r. 11581172) z rodu Přemyslovcov, najstarší syn kniežaťa Vladislava I. a Richenzy z Bergu. Mladý Vladislav prežil dobrodružnú mladosť. Za vlády svojho strýka Soběslava I. nemal nádej na kniežací stolec, odišiel preto v roku 1133 k príbuzným do Bavorska. Po strýkovej smrti bol českými veľmožmi povolaný na kniežací stolec.
Druhý český kráľ
Nový knieža prejavil nečakanú ráznosť a vladárske schopnosti. Už v r. 1142 sa odohral pokus o jeho zvrhnutie, ale s pomocou rímskeho kráľa Konráda III. sa na tróne udržal. V r. 1147 sa zúčastnil druhej krížovej výpravy do Palestíny, odkiaľ sa však už z Carihradu vrátil späť. Po nástupe nového rímskeho cisára Fridricha I. Barbarossu a počiatočných vzájomných sporoch bol za svoje zásluhy o blaho ríše 11. januára 1158 na ríšskom sneme v Regensburgu ako druhý český panovník korunovaný za kráľa (iba pre svoju osobu). Po cisárovom boku sa zúčastnil vojenského ťaženia do Talianska, kde vynikol v bitke pri Miláne.
Obdobie Vladislavovho panovania prinieslo Čechám prosperitu a nebývalý rozkvet. Vďaka jeho politickým i rodinným stykom so zahraničím v krajine dostali priestor mnohé nové kultúrne vplyvy. Na počiatku Vladislavovho panovania sa v krajine usadili tzv. reformované rády – premonštráti a cisterciáni, neskôr i johaniti. Bolo založených viacero kláštorov (Strahov, Plasy, Želiv, Doksany).
Záver vlády
V protiklade k jeho úspešnému panovaniu koniec jeho vlády nebol práve najšťastnejší. V záujme zachovania rodovej kontinuity sa pokúšal zaistiť nástupníctvo na tróne pre svojho najstaršieho syna Bedřicha. Na sklonku roku 1172 preto abdikoval a svojho syna uviedol ako nové české knieža. Neurobil to však cestou snemovného zhromaždenia ani prijatím kniežatstva od cisára. Ten jeho čin posúdil ako bezprávny. Bedřicha v nasledujúcom roku zbavil kniežatsva a na jeho miesto vymenoval syna Vladislavovho strýka Soběslava I., Oldřicha. Ten sa však titulu vzdal v prospecha svojho staršieho brata Soběslava. Vladislav opustil Čechy a uchýlil sa do Durínska, na majetky svojej druhej manželky Judity. Po smrti bol pochovaný v meissenskej katedrále, neskôr boli jeho telesné ostatky prevezené do Čiech a uložené v strahovskom kláštore.
Rodinné pomery
Knieža a kráľ Vladislav II. bol dvakrát ženatý. Jeho prvou manželkou sa okolo roku 1140 stala Gertrúda Babenberská (* 1118?, † 1150), dcéra vojvodu Leopolda III., s ktorou mal štyri deti:
Druhý raz sa Vladislav II. oženil v r. 1153 s Juditou, dcérou Ľudovíta I. Durínskeho. Z manželstva sa narodili tri deti:
Medvědí vrch
Medvědí vrch je najvyšší vrch Medvědskej hornatiny, geomorfologického podcelku Hrubého Jeseníku, pohoria na severnej Morave.
Vrch sa nachádza na východnom okraji centrálnej časti Medvědskej hornatiny, západne od Vrbna pod Pradědem, na území CHKO Jeseníky.
Ten paciencia
Ten paciencia (v slovenčine: "Maj Trpezlivosť") je prvý singel speváčky Thalíe z albumu Lunada. Autormi piesne sú Decemer Bueno, Maquilee Alvarez a Cynthia Salazar, singel produkoval Emilio Estefan. Bol zvolený ako prvý singel z albumu hlasovaním cez internet, kde zvíťazil nad "Sangre Caliente".
Zoznam skladieb
Oficiálna verzia
Foveon X3
Obrazový snímač Foveon X3 alebo skrátene foveon je druh CMOS obrazového snímača pre digitálne fotoaparáty, vytvorený spoločnosťou Foveon Inc. (momentálne súčasť korporácie Sigma).
Všeobecné informácie a princíp fungovania
Princíp fungovania je už v princípe zásadne odlišný od najbežnejšie používaných CMOS snímačov s tzv. Bayerovou mriežkou a návrh foveonu bol zamýšľaný práve kvôli náhrade tohto typu snímača, resp. eliminácie jeho nedostatkov.
Obrazový snímač je kremíkový mikročip, rozdelený na množstvo políčok (pixelov), na ktoré dopadá svetlo a na fotoelektrickom princípe generuje elektrický signál. Ten sa ďalej spracúvava v obrazovom procesore, ktorý na základe prijatých signálov vygeneruje (vypočíta) surový obrazový signál na ďalšie spracovanie. Kým u CMOS senzoru s Bayerovou mriežkou predstavuje každé políčko fotobunky jedinú samostatnú fotodiódu a pomocou farebného filtra je jej priradená jedna z troch základných farieb RGB (zelená, červená, modrá), u foveonu je jediné políčko fotobunky schopné prijať všetky tri farby, pretože všetky tri fotodiódy sú navrstvené vertikálne.
Princíp fungovania v navrstvení fotodiód v kremíkovom substráte vychádza zo špecifickej fyzikálnej vlastnosti kremíku: jednotlivé farebné zložky celého spektra svetla, prestupujúce kremíkom, sa pohlcujú postupne s rastúcou hĺbkou. Kremík je totiž nepriehľadný len sčasti, dá sa skôr prirovnať k tmavému sklu a dopadajúce svetlo preniká v rámci niekoľkých mikrónov do hĺbky kremíku. Je to rovnaký princíp, ako keď svetlo dopadajúce na hladinu vody a prestupujúce vodou stráca s rastúcou hĺbkou vody iné časti svojej farebnej zložky. U vody sa najprv pohltí červená zložka, potom zelená a nakoniec modrá. (Preto sa vo vode javí všetko modrasté, pretože červená farba je pohltená hneď pri povrchu.) V kremíku sa, na rozdiel od vody, pohltí najprv modrá zložka, potom zelená a až nakoniec červená, ktorá prenikne najhlbšie.
Nyiragongo
Nyiragongo je jeden z najaktívnejších vulkánov na africkom kontinente. Nachádza sa na území Konžskej demokratickej republiky, pri hraniciach s Rwandou v pohorí Virunga. Jeho činnosť je spätá s Východoafrickou priekopovou prepadlinou. V blízkosti sa nachádza ďalšia aktívna sopka Nyamuragira, spolu majú na svedomí asi 40 % vulkanických erupcií v Afrike.
Geológia
Nyiragongo je aktívna sopka s početnými a dlhotrvajúcimi erupciami. Nie sú známe údaje pred rokom 1882, ale odvtedy eruptovala 34 krát, jednotlivé erupcie boli časo roztiahnuté na niekoľko rokov. Príčina vulkanizmu tkvie vo výstupe magmy cez oslabenú kôru vo východoafrickom riftovom systéme, zvýšená aktivita Nyiragonga a Nyamuragiry je pravdepodobne podporená zvýšeným tepelným tokom pod nimi - horúcou škvrnou.
Foveon X3
Všeobecné informácie a princíp fungovania
Princíp fungovania Foveon čipu najlepšie ilustruje nasledujúci obrázok:
Nyiragongo
Geológia
Láva, produkovaná sopkou je vysoko pohyblivá (boli namerané rýchlosti až 97 km/h), mafická, zložením odpovedajúca nefelinitu, s veľmi nízkym obsahom SiO2. Priemer krátera je asi 2 km a hĺbka 250 m. V kráteri sa často nachádza jazero roztavenej lávy.
Foveon X3
Všeobecné informácie a princíp fungovania
500px|left|Pohlcovanie farieb v kremíku a senzore Foveon X3.
Výhody konštrukcie
Konštrukcia tohto typu senzoru prináša celý rad výhod a, ako ukazuje praktické použitie, aj nevýhod.
Najhlavnejším je to, že na obraz s rovnakým rozlíšením (počtom bodov) obrazu, je pri rovnakej veľkosti každej fotobunky potrebná u Foveonu, vďaka vrstveniu fotobuniek, iba štvrtinová veľkosť čipu, než u CMOS snímaču s "Bayerom ". Teoreticky by to malo mať priamy dopad na výrobnú cenu čipu (na jeden wafer sa vojde 4x viac čipov foveonu), ale výroba foveonu je vďaka jeho konštrukcii podstatne náročnejšia, výrobná cena teda v konečnom dôsledku vychádza takmer rovnako. Menší rozmer obrazového čipu však priamo vplýva na menšie rozmery optiky, a teda aj celého fotoaparátu.
Keďže každé políčko foveonu "vyprodukuje" všetky tri farebné zložky každého jednotlivého pixelu, významne sa eliminuje tzv. moaré efekt, ktorý je priamym dôsledkom použitia bayerovej masky (pri štandardnom rozložení RGBG). V súvislosti s tým nie je potrebný antialiasing filter, ktorý je nevyhnutný pre čipy s bayerovou maskou a ktorého jedným z dopadov na výslednú fotografiu je aj rozostrenie obrazu (zníženie ostrosti) a teda aj skutočne zaznamenaného rozlíšenia.
Aj pri podstatne menšom rozmere čipu (1/4 veľkosti ako u CMOS čipov s Bayerovou maskou) zostáva zachovaná rovnaká veľkosť jednotlivých fotobuniek pre každú farbu. Samotná fyzická veľkosť každej fotobunky má pomerne zásadný dopad na výslednú kvalitu fotografie. Menšia veľkosť bunky znamená menšie množstvo fotónov, ktoré na ňu dopadnú a teda horšia výsledná kvalita fotografie. So zmenšujúcou sa veľkosťou fotobunky totiž výrazne narastá aj tzv. šum, ktorý výrazne degraduje kvalitu fotografie, obzvlášť pri zhoršených svetelných podmienkach. Elektronický šum sú falošné elektrické signály, ktoré vznikajú samovoľne v senzore kvôli jeho teplote, pretrvávajúcom elektrostatickom náboji a pod. Principiálne platí, že čím väčší senzor a čím viac svetla na neho dopadne, tým získame viac "užitočného signálu" a pomer užitočného signálu k tomu neužitočnému je tak veľký, že šum (neužitočný signál) je prakticky neviditeľný. Situácia sa však obracia k horšiemu hneď ako sa snímač, resp. každá jeho fotobunka zmenšuje, a/alebo fotografovaná scéna nemá dostatok svetla. Šum (neužitočný signál) získava väčší diel v pomere užitočný vs. neužitočný signál. Na výslednej fotografii sa objavujú rôznofarebné škvrny, ktoré ale nekorešpondujú so skutočnosťou.
Šum v digitálnej fotografii sa stal hlavným problémom najmä s rozmachom mobilnej elektroniky, kompaktných fotoaparátov a mobilných telefónov s možnosťou fotografovania, kde je vyvíjaný obrovský tlak na miniaturizáciu. To prináša so sebou aj nutnosť zmenšovania samotných obrazových senzorov, ktorých počet fotobuniek (pixelov) presahuje niekoľko miliónov na ploche iba niekoľko málo mm2. Výrobcovia navyše vedú tzv. megapixelovú vojnu, v ktorej sa predháňajú uviesť fotoaparát s čo najvyšším rozlíšením. To však spolu so zmenšovaním obrazového senzora má negatívny dopad na výslednú kvalitu fotografie, úroveň šumu a iné dôsledky. Výrobcovia sa snažia tento problém riešiť rôznymi úpravami snímačov, optickej sústavy alebo lepšieho algoritmu prepočítavania (počítania obrazu z elektrických signálov zo snímača) v obrazovom procesore. Napriek enormnej snahe a veľkému technologickému pokroku je stále bez akýkoľvek pochybností, že fyzická veľkosť obrazového snímacieho čipu, resp. veľkosť jednotlivých jeho buniek, sa nedá nahradiť žiadnym následným dopočítavaním.
Rozlíšenie
Podľa spoločnosti Sigma "existujú rôzne názory, ako prezentovať počet pixlov na Foveon senzoroch"
Diskusie sa týkajú otázky, ako majú predajcovia uvádzať rozlíšenie Foveonu (najčastejšie v Mpix). V hre je nielen samotné verné opísanie určitej špecifickej vlastnosti senzora, ale aj dosť vplyvné marketingové dopady. Kontroverzia a problémy ohľadom správneho označovania vyplývajú z rozdielnosti samotnej konštrukcie čipu pri porovnaní s doteraz najbežnejšie používanými čipmi s bayerovou maskou.
Pre objasnenie problematiky možno uviesť príklad:
Haiga
thumb|Haiga ([[Josa Buson, 1716 - 1784)]] Haiga (🇯🇵) je tradičný umelecký žáner syntetizujúci maľbu, poéziu haiku a kaligrafiu. Moderná haiga môže spájať haiku s fotografiou alebo počítačovou grafikou.
Tradičnú haigu tvorí jeden umelec, ktorý tým istým štetcom maľuje aj píše. Text aj kresba majú byť štýlovo jednotné. Haiku opisuje situáciu na obraze, maľba a báseň sa vzájomne komentujú.
Názov
Názov je odvodený zo slova haikai respektíve haiku, a zo slova ga. thumb|right|Ibištek a modrá volavka na pni ([[Gošun Macumura,17521811)]].
Vývoj žánru
Jedným z predchodcov žánru haiga bol japonský maliarsky štýl nanga, známy aj ako bundžinga (🇯🇵). Tento štýl prevzali japonskí vzdelanci-literáti, obdivujúci čínsku kultúru, z čínskeho žánru Maľba južnej školy, ktorý sa aj v Číne nazýval literátska maľba.
Podľa japonskej tradície bol prvým tvorcom haigy Rjúho Nonoguči (15951669). Skladanie veršov haiku a maľba sprievodných obrázkov sa stali obľúbenou činnosťou milovníkov umenia v období Edo (17. stor. - polovica 19. stor.) Tradičná haiga sa kreslila a písala na ryžový papier alebo hodváb. thumb|Mýtický tvor [[hakutaku (Seihó Gusukuma, 16141644), žáner sumi-e]] Výtvarnými zdrojmi haigy sa stali aj iné maliarske žánre. V 17. storočí sa v Japonsku začal používať čínsky štýl maľby tušom sumi-e, charakteristický čiernymi atramentovými obrysovými čiarami štetcom vo farebnom obrázku. V tom istom období sa stali obľúbenými aj japonské drevotlače ukijo-e, ktoré umožnili sériovú produkciu umenia. Preto najpopulárnejšou sa stala haiga s drevotlačovými obrázkami ukijo-e. V žánri haiga sa postupne vytvorilo niekoľko štýlov, ktoré uznávali jednotlivé umelecké a filozofické školy haiga. Školy (kánony) tradičnej haigy:
Moderná haiga
Haiga sa začala postupne vzďaľovať tradícii pod vplyvom otvorenia sa japonského cisárstva západnej civilizácii. Mala podobne ako haiku obdobie uvoľnenia z klasického kánonu, čo vyústilo do dnešnej modernej formy, ktorá reflektuje nielen prírodné javy, ale už aj industriálne.
Propriá
Propría je mesto a obec (município) vo severnej Brazílii v štáte Sergipe. Mesto dosiahlo hospodársky vrchol v sedemdesiatych rokoch, kedy bolo druhým najbohatším mestom Sergipe, hneď po Aracaju, v súčasnosti sa nachádza na 22. mieste. Mesto je tiež zaujímavé výrobou sladkostí, napríklad špeciálne sladké zemiaky, jedným z najlepších v tomto brazílskom štáte.
Haiga
Moderná haiga
Formálne sa tiež veľmi vzdialila. Používa digitálne výtvarné postupy, fotografiu, dotváranie ručne maľovaných obrazov v grafických programoch, skenované kresby a fotky aranžované v softvéri. V zásade je to obrázok, do ktorého je vpísaná trojriadková báseň haiku aj s autorským právom umelca. Obvykle nepresiahne na šírku 500px. Vystavuje sa vytlačená na plagátoch a obrázkoch, výber materiálu je opäť nielen papier, bambus a hodváb, ale rôzne iné materiály a techniky bez obmedzenia.
Poetická časť diela je opäť vyňatá z tradičnej formy. Využívajú sa aj iné druhy poetických foriem. Okrem japonských i voľný verš, v zásade ide však o trojriadkovú báseň so 17-timi slabikami.
Anglosaská a západná haiga sa snaží tvoriť verše tak, aby dosiahli sedemnásťslabičný útvar až po preklade do japončiny.
3919 Maryanning
3919 Maryanning je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil Henri Debehogne 23. februára 1984.
Bolehošť
Bolehošť je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 539 obyvateľov, z toho 282 mužov a 257 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,2 roka (muži 42,0 roka, ženy 44,5 roka).
Manganokalcit
thumb|right|250px|Manganoklacit z [[Banská Štiavnica|Banskej Štiavnice.]] Manganokalcit ((Mn,Ca)CO3) je odroda kalcitu so zvýšeným obsahom Mn. Manganokalcit je podobný rodochrozitu. Vytvára klencové, zakrivené kryštály, niekedy guľovité a hroznovité agregáty, vyskytuje sa aj kusový. Farba manganokalcitu je od ružovej cez žltkastú až po takmer bielu. Manganokalcit sa so šumením rozpúšťa v teplej kyseline chlorovodíkovej.
Porozumenie reči
Porozumenie reči je vybavenie si počúvajúcim tej istej myšlienky, ktorú mal hovoriaci, pri vnímaní radu zvukov vyjadrujích myšlienkový obsah hovoriaceho. Môže byť narušené až znemožnené poškodením centier reči v mozgu, najčastejšie pri nádorovom ochorení alebo náhlej cievnej mozgovej príhode.
Milan Begović
Milan Begović, známy tiež pod pseudonymom Heres de la Maraja (* 19. január 1876, Vrlika – † 13. máj 1948, Záhreb) bol chorvátsky spisovateľ. Venoval sa najmä písaniu románov a drám. Svojimi dielami sa radí do literárnej moderny a avantgardy. Napísal drámy Pustolov pred vratima, Bez trećeg, Božji čovjek.
Životopis
Narodil sa vo Vrlike 19. januára 1876. Jeho otec sa volal Ivan, matka Filomena, rodená Bressanová.
Air Berlin
thumb|right|Logo spoločnosti Air Berlin USA z roku 1978 až 1979 Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (jednoducho len airberlin alebo airberlin.com) bola druhá najväčšia nemecká letecká spoločnosť. Sídlo spoločnosti bolo v Berlíne. Spoločnosť Air Berlin malo hlavnú základňu na letisku Tegel v Berlíne, na letisku v Düsseldorfe, v Norimbergu a na letisku v Palma de Mallorce. Air Berlin zamestnával viac ako 8 700 zamestnancov. V roku 2009 Air Berlin prepravil 29 000 000 cestujúcich.
Od zimnej sezóny 2008/2009 spoločnosť Air Berlin spolupracoval s ruskou leteckou spoločnosťou S7 Airlines a s čínskou leteckou spoločnosťou Hainan Airlines na linkách do Moskvy a do Pekingu. Od zimnej sezóny 2010/2011 spoločnosť Air Berlin začína prevádzkovať lety pod spoločným číslom (codeshare) so spoločnosťou American Airlines a Finnair.
Zdroj
https://www.aktuality.sk/clanok/529223/lufthansa-ma-dnes-velky-den-kupuje-skrachovane-aerolinie-air-berlin/
Beležír
Beležír je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Cerová vrchovina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Dubno, Gemerský Jablonec, Nová Bašta v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2012 na rozlohe 61,6744 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Účelom vyhlásenia chráneného areálu je ochrana zachovalých biotopov druhu európskehovýznamu sysľa pasienkového (Spermophilus citellus).
Írska republika (1919 – 1922)
Írska republika bol revolučný (neuznaný) štát, ktorý vyhlásil svoju nezávislosť od Spojeného kráľovstva v januári 1919. V tom istom čase organizácia Írski dobrovoľníci prešla pod kontrolu Dáil Éireann a stali sa známi ako Írska republikánska armáda. Bojovali proti britským ozbrojeným silám v Írskej vojne za nezávislosť.
Wu-tang
Wu-tang je malé pohorie v čínskej provincii Chu-pej.
Írska republika (1919 – 1922)
Vojna za nezávislosť skončila anglo-írskou zmluvou, ktorá bola podpísaná 6. decembra 1921 a schválená bola Dáil Éireannom dňa 7. januára 1922. Dočasná vláda bola zriadená v súlade s podmienkami zmluvy, ale Írska republika existovala až do 6. decembra 1922, keď sa Írsko stalo samosprávnou domíniou s názvom Írsky slobodný štát. Avšak 6 krajov ostrova využilo svoje právo podľa zmluvy a vrátilo sa pod správu Spojeného kráľovstva dňa 8. decembra 1922, čo viedlo k rozdeleniu Írska a tak sa Írsky slobodný štát skladal iba z 26 krajov z celkového počtu 32.
Wu-tang
Nachádza sa tu veľký počet taoistických chrámov, ktoré boli v minulosti centrom vzdelanosti. Chrámy a paláce tu boli budované v priebehu mnohých storočí a dnes tvoria unikátnu ukážku čínskej architektúry i kultúry.
Vežový dom
Vežový dom môže byť:
Veslovanie
thumb|right|Štvorica veslárov na štvorke nepárovej bez komidelníka Veslovanie je druh rekreačného alebo súťažného športu. Je to olympijský šport. Základným vybavením veslára je loď, nazývaná skif, a veslá.
História
thumb Plavidla poháňané veslami, veslice, sú známe už tisíce rokov. Pred 18. storočím existuje len málo záznamov o pretekoch veslíc. V 13. storočí Benátčania oslavovali festivaly nazývané regata, ktorých súčasťou boli aj preteky člnov. Veslárske preteky sa volajú regata dodnes.
Vybavenie
thumb|Veslár na [[Dunaji]] náhľad
Loď
Dnešné pretekárske veslárske lode sa nazývajú skify. Skify sú dlhé, úzke, a majú zašpicatené konce pre menší odpor vody. Pôvodne sa vyrábali z dreva, ale dnes sa vyrábajú hlavne z laminátu, ktorý je ľahší aj pevnejší ako drevo.
Rozdelenie
Párová loď znamená, že každý veslár má jeden pár vesiel. Nepárová loď znamená, že každý veslár má len jedno väčšie nepárové veslo. Nepárové veslá sú rozmiestnené podľa vkusu posádky, vždy však rovnaký počet vesiel na oboch stranách.
Výrobcovia lodí
Na Slovensku sa používajú aj lode vyrobené v bývalom Východnom Nemecku.
Veslá
right|thumb|Párové veslá sekerovitého tvaru. Veslá slúžia na pohon lode. Delia sa na:
Veslo je zakončené listom, čo je rozšírená plocha na konci vesla, ktorou sa zaberá vo vode. Má tvar slzy alebo tvar pripomínajúci sekeru, ktorý má rôzne výhody. Najpodstatnejšia je tá, že veslár môže využiť celú plochu listu bez toho aby veslo ponoril veľmi hlboko.
Preteky
Preteká sa v kategóriách vekových, ktoré sa ďalej delia na disciplíny podľa typu lode. Poznáme rôzne druhy pretekov:
Posádka
Kormidelník je člen posádky, ktorý
Pius VIII.
Pius VIII. (* 20. november 1761, Cingoli pri Ancone – † 30. november 1830, Rím), vlastným menom Francesco Saverio Castiglione bol 253. pápež (31. marec 182930. november 1830).
Životopis
Študoval cirkevné právo v Bologni a Ríme. V roku 1800 sa stal biskupom v Montalto.
Aupark (Piešťany)
náhľad|Dokončovacie práce, február 2010
Aupark Piešťany je nákupno-zábavné stredisko v meste Piešťany, po bratislavskom Auparku v poradí druhé toho mena, postavené v rokoch 20082010 nákladmi presahujúcimi 25 miliónov eur. Generálnym dodávateľom bola firma HB Reavis Slovakia, a. s.
Opis
Celková prenajímateľná plocha je z toho kancelárske priestory zaberajú  a plocha maloobchodného predaja. Objekt má 380 parkovacích miest vo viacpodlažnom parkovisku.
Architektonický návrh spracoval Juraj Jančina v roku 2004. Stavbu začal primátor mesta Remo Cicutto 6. júna 2008. Pôvodný projekt počítal aj s výstavbou bytov a hotela, tie nakoniec neboli realizované. Termín dokončenia mal byť október 2009, tuhá zima oneskorila stavebné práce a otvorenie strediska bolo presunuté na 29. apríla 2010.
Julius von Kennel
thumb Julius von Kennel (známy aj ako profesor Julius Thomas von Kennel) - (* 10. jún 1854, Schwegenheim bei Germersheim, Nemecko – † 24. január 1939, Mníchov, Nemecko) - menej známy, ale významný estónsky prírodovedec, zoológ a entomológ nemeckého pôvodu. Zaoberal sa hlave skupinou malých motýľov (Microlepidoptera) a to prevažne s čeľaďou obaľovačov (Tortricidae). Počas svojho života pôsobil ako profesor zoológie na univerzite v Tartu. Jeho privátna zbierka hmyzu (prevažne Tortricidae) je uložená cca od roku 1922 v Zoologickom múzeu v Rige.
3920 Aubignan
3920 Aubignan je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 28. novembra 1948.
Le Pas (Mayenne)
Le Pas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oberbronn
Oberbronn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Česko Slovenská SuperStar (2013)
Česko Slovenská SuperStar je séria častí medzinárodnej relácie z roku 2013. Ide o tretie pokračovanie známe skôr už iba pod názvom Superstar, ktorá sa začala 10. februára 2013 a skončila 2. júna 2013.
Moderátori
Moderátorka predošlého ročníka Tina potvrdila, že v ďalšej sérii účinkovať nebude z dôvodu tehotenstva. Takisto sa úlohy moderátora v tomto ročníku nezhostil ani moderátor z oboch predošlých ročníkov Leoš Mareš. V 3. ročníku sa teda objavila celkom nová moderátorská dvojica: z moderátorka ranného programu Snídaně s novou, češka Zora Kepková a za Slovensko takisto moderátor rannej relácie Teleráno, konkrétne Roman Juraško.
Porota
Mená porotcov boli dlhší čas televíziami utajené. Ako prvé bolo uverejnené že prvou porotkyňou sa stane po prvý raz česká speváčka Ewa Farna. Neskôr sa potvrdila informácia, že do poroty zasadne aj po tretíkrát slovenský spevák Pavol Habera a porotu doplní Ondřej Soukup. Po prvýkrát v histórii Česko slovenskej Superstar sú porotcovia iba traja.
Úvodné castingy
Na castingy sa prihlásili približne 8000 súťažiacich z Česka a Slovenska.
Semifinále
Semifinále malo premiéru 17. marca 2013. Zúčastnilo sa ho 16 najlepších spevákov. Po prvý raz bolo semifinálové kolo iba jedno. Súťažiaci sa predviedli s piesňou podla vlastného výberu. Napokon súťaž opustili 4 speváci. Dvaja Slováci, z čoho jeden chlapec a jedno dievča, a dvaja Česi, taktiež jeden chlapec a jedno dievča.
1. finále: „Hit Number One“
Premiéra – 24. marec 2013
2. finále: „Slovenské a české piesne“
Premiéra – 31. marec 2013
3. finále: „Rockové hity“
Premiéra – 7. apríl 2013
4. finále: „Filmové hity“
Premiéra – 14. apríl 2013
5. finále: „Legendárne hity“
Premiéra – 21. apríl 2013
7. finále: „Piesne o láske“
Premiéra – 5. máj 2013
8. finále: „Hity 90-tych rokov“
Premiéra – 12. máj 2013
9. finále: „Piesne vybrané divákmi, Súčasné hity, Duety“
Premiéra – 19. máj 2013
GrandFinále
Premiéra – 2. jún 2013
Umelecká beseda slovenská
Umelecká beseda slovenská je umelecký spolok so sídlom v Bratislave, pôsobiaci na Slovensku v rokoch 19211939, 19461949 a od roku 1990.
Spolok vznikol z iniciatívy strednej a mladej generácie slovenských umelcov. Združoval literárnych, výtvarných a hudobných umelcov s cieľom rozvoja národnej kultúry a česko-slovenských kultúrnych vzťahov. Jeho predsedom sa stal architekt Dušan Jurkovič. Na účely spolku bola v rokoch 19251926 postavená reprezentačná budova Umelecká beseda slovenská na Dostojevského rade č. 2 v Bratislave. V roku 1938 na 18. valnom zhromaždení bol spolok pod nátlakom predstaviteľov Slovenského štátu rozpustený a jeho majetok prešiel do vlastníctva novozaloženého Spolku slovenských výtvarníkov.
Činnosť Umeleckej besedy slovenskej sa obnovila v roku 1946 pod gesciou Umeleckej a vedeckej rady, pričom zároveň bol reštituovaný jej majetok. Predsedom spolku sa stal literárny teoretik Mikuláš Bakoš. V rokoch 19471948 spolok vydával dvojmesačník Umenie, ktorí redigovali divadelný teoretik Rudolf Mrlian a jazykovedec Matej Považaj. V priebehu komunistického februárového prevratu bol spolok podradený Ústrednému akčnému výboru slovenských kultúrnych pracovníkov. Postupne ju ale nahradila Umelecká a vedecká rada a ďalšie umelecké zväzy.
Napokon bola Umelecká beseda slovenská opätovne založená 25. apríla 1990.
Ol Doinyo Lengai
Ol Doinyo Lengai je sopka v Tanzánii a je súčasťou vulkanického systému Východoafrického riftu. Je to jediná aktívna sopka na Zemi, ktorá produkuje karbonatitové lávy. Názov Ol Doinyo Lengai masajskom jazyku znamená Božia hora.
Sopka vznikla približne pred 15 000 rokmi. Produkuje rýchlo tečúce lávy s nízkou teplotou (~600 °C), veľmi nízkym (akcesorickým) obsahom SiO2, ale obohatené o sodné a vápenaté uhličitany, čo ju robí unikátnou. Karbonatitové lávy na vzduchu rýchlo podliehajú zvetrávaniu, čo spôsobuje zmenu farby horniny z čiernej na šedú. Povrch sopky je vďaka zvetrávacím procesom porovnávaný s mydlovou penou.
Iné projekty
.
Borohrádek
Borohrádek je mesto v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 116 obyvateľov, z toho 1 038 mužov a 1 078 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,7 roka (muži 40,6 roka, ženy 44,8 roka).
Ava Gardnerová
Ava Lavinia Gardner (* 24. december 1922, Brogden, Severná Karolína, USA – † 25. január 1990, Londýn, Spojené kráľovstvo) bola americká herečka.
V roku 1941 podpísala zmluvu s filmovým štúdiom MGM a objavovala sa v menších rolách, než na seba upozornila svojím výkonom v noir filme Zabijaci. Stala sa jednou z popredných herečiek Hollywoodu a je považovaná za jednu z najkrajších žien svojej doby. Za film Mogambo získala nomináciu na Oscara v kategórii najlepšia herečka.
David Martin (tenista)
David Martin (* 22. február 1981, Tulsa, Oklahoma, USA) je súčasný americký profesionálny tenista.
Magnezit
Magnezit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky uhličitan horečnatý – MgCO3.
Charakteristika
Tento uhličitan má názov podla svojho zloženia, nakoľko obsahuje horčík (až 49,6% MgO). Minerál vytvára klencové a zriedkavejšie i prizmatické, tabuľkovité alebo skalenoédrické kryštály. Vyskytuje sa však aj v celistvej masívnej, šupinkovitej, vláknitej alebo zrnitej podobe. Môže byť bezfarebný, biely, sivý, žltkastý alebo hnedý, vryp má biely. Mení sa od priehľadného až po priesvitný a vyznačuje sa skleným alebo matným leskom. Tvorí plynulý izomorfný rad so sideritom (Mg môže byť izomorfne zastúpený Fe až po FeCO3). Časť Mg môže byť nahradená Mn a Ca
Fyzikálno-chemické vlastnosti: Makroskopicky je často podobný kalcitu alebo dolomitu, od ktorých ho odlišujeme farbiacimi skúškami. Chemicky je stálejší ako kalcit a v zriedenej studenej kyseline chlorovodíkovej sa len nezreteľne rozkladá. Mikrokryštalický magnezit je biely až žltkastý s lastúrnatým lomom. Tvrdosť sa rovná 44,5.
Poznávanie
Magnezit sa so šumením rozpúšťa v teplej kyseline chlorovodíkovej. Od vápenca sa niekedy dá odlíšiť vďaka vyššej hmotnosti, no zväčša sú potrebné chemické analýzy na horčík. Kryptokryštalické formy možno od podobného kremeňa odlíšiť vďaka nižšej tvrdosti.
Výskyt
Hlavnými producentmi magnezitu vo svete sú Čína (50,5%), Rusko (13,1%), Turecko (10,1%), Slovensko (6,5%) a Brazília (5%). Najväčšie ložiská v Rusku sú na Urale, v okolí mesta Satka, v Alpách pri rakúskom Veitschi, gréckom ostrove Euboia. V USA sú známe viaceré lokality v Kalifornii, Washingtone a Nevade. V Českom masíve sa magnezit vyskytuje v serpentinitoch pri mestečku Křemže, Dolných Kraloviach, v Novej Vsi u Oslavan a inde.
Výskyty na Slovensku
náhľad|vpravo|Magnezit z oblasti [[Lubeníka]] Najlepšie lokality na Slovensku sú Hnúšťa-Likier (okres Rimavská Sobota), Jelšava (pri Revúcej, okres Revúca), Košice (ložisko Bankov, okres Košice I), Lubeník (pri Revúcej).