cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koncentračný tábor Auschwitz
Neďaleko poľského mestečka Osvienčim (poľ. Oświęcim, nem. Auschwitz) sa v rokoch 1940 – 1945 nachádzal najväčší komplex nemeckých koncentračných a vyhladzovacích táborov. V nadväznosti na úsilie poľskej diplomacie stanovilo v roku 2007 UNESCO oficiálny medzinárodný názov tábora na "Auschwitz-Birkenau - nemecký nacistický koncentračný a vyhladzovací tábor (1940-1945)".
Výklad (literatúra)
Vedecký výklad je náučný (niekedy populárno-náučný) žáner, v ktorom sa jeho autor snaží prezentovať výsledky vlastného vedeckého výskumu tak, aby adresáta presvedčil pomocou svojich argumentov a dôkazov. Ak sa autor snaží sprostredkovať výsledky vedeckého bádania širšiemu okruhu záujemcov (najčastejšie študentom) menej náročne, a to s cieľom poučiť ich a oboznámiť ich s novými poznatkami a trendmi v danom odbore, hovoríme o populárno-náučnom výklade (mali by na ňom byť založené napr. stredoškolské učebnice).
Lamarche-sur-Saône
Lamarche-sur-Saône je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marange-Zondrange
Marange-Zondrange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stielka
right|thumb|Stielky machorastov z oddelenia [[pečeňovky]] right|thumb|Stielka [[zelené riasy|zelenej riasy]] Stielka (iné názvy: talus, thallus ; lat. thallus) je také rastlinné telo, ktoré nie je diferencované na koreň a výhonok. Vyskytuje sa u rastlín nazývaných stielkaté rastliny (lat. Thallobionta), ktorých presná definícia je sporná, ale často sa do nich zaraďujú sinice (staršie aj baktérie a vírusy), riasy, huby (aj slizovky), lišajníky a niekedy aj machorasty. Pri hubách sa pod pojmom stielka rozumie podhubie aj plodnica.
Stielky majú rôznu veľkosť a usporiadanie od jednobunkového bezjadrého tela cyanobaktérií až po niekoľko desiatok metrov dlhé telá niektorých rias, ktorých stavba tvarom pripomína telá vyšších rastlín. Napríklad druh Macrocystis pyrifera vytvára stielky dlhé až do 60 metrov s hmotnosťou do 300 kg. V stielke machorastov sa už objavujú náznaky vodivých pletív. Stielky niektorých skupín rastlín, napríklad machov, sú diferencované na orgány s funkciou koreňov - pakorienky (rizoidy), orgány s funkciou stonky - pabyľky (kauloidy) a orgány s funkciou listov - palístky (fyloidy). Kauloid môže byť aj rozkonárený. Rizoidy prenikajú do substrátu a čerpajú z neho živiny, fyloidy plnia vyživovaciu (asimilačnú) funkciu. Napriek tomu ich nemožno tieto časti označiť za koreň, stonku a listy, ani za ich vývojových predchodcov. Bunky zelenej stielky machorastov obsahujú totiž len polovičnú (haploidnú) sadu chromozómov, zatiaľčo koreň, stonka a listy vyšších rastlín majú väčšinou úplnú (diploidnú) chromozómovú sadu.
Jednobunkové stielky rias sa nazývajú monádoidné, kapsálne, améboidné alebo kokálne. Pokiaľ sú bunky pospájané do vlákien, ide o vláknitú (trichálnu) stielku. Ďalšie typy stielok u rias sú heterotrichálne, rizopódiové, sifonálne, sifokládiové a pletivové. Niektoré jednobunkové stielky môžu byť pohyblivé a môžu mať bičík. Stielky machorastov sú buď ružicovité alebo lupeňovité, najvyspelejší typ je foliózny, ktorý je už rozlíšený na pakorienky, pabyľku a palístky.
Za stielky sa považujú aj telá húb, pretože tie nikdy nie sú rozlíšené na korene, stonky a listy. Hubové vlákna v substráte, ktoré vzdialene pripomínajú korene, sú hýfy. Niektoré druhy bazídiových húb vytvárajú nad povrchom substrátu plodnice, ktoré môžu byť rozlíšené na hlúbik a klobúk.
NGC 7542
NGC 7542 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 5. októbra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Forkorus Yoboisembut
Forkorus Yoboisembut je papuánsky aktivista bojujúci za nezávislosť Západnej Papuy.
Stojí na čele rady Dewant Adat Papua (DAP). Domáhal sa medzinárodného vyšetrovania smrti Yawana Wayeniho, odôvodňujúc, že vyšetrovanie vnútroštátnym súdom neprinese uspokojivé výsledky. Kritizoval, podporovaný indonézskou vládou, program uľahčujúci osídľovanie územia tradične obývaného domorodými kmeňmi (Papuáncami) obyvateľmi Jávy. Zúčastnil sa na III. Papuánskom ľudovom kongrese v Abepure (17.–19. októbra 2011), počas ktorého bol zvolený za dočasného prezidenta symbolicky proklamovanej Papuánskej demokratickej republiky. 19. októbra 2011 bol zatknutý a obvinený z vlastizrady.
Inzersdorf-Getzersdorf
Inzersdorf-Getzersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese St. Pölten (vidiek).
Žije tu obyvateľov.
World of Warcraft Trading Card Game
WoW TCG alebo aj World of Warcraft Trading Card Game je zberateľská kartová hra na motívy známej MMORPG hry World of Warcraft. Pravidelne k nej vychádzajú nové rozšírenia.
Ak chcete hrať, najskôr si musíte kúpiť tzv. Starter pack, kde nájdete všetko potrebné aby ste mohli začať hrať, a potom si dokupujete "boostre", do ktorých sú vložené náhodné karty. Iba správnym výberom, ktoré karty zahrniete do svojho decku (balíčku, s ktorým hráte) a ich správnym zahraním môžete vyhrať.
Tzv. booster je balíček obsahujúci 15 rôznych herných kariet, ktoré slúžia ako doplnok ku štartovaciemu baleniu. Oficiálna česko-slovenská stránka pre World of Warcraft Trading Card Game je wowtcg.cz.
Franche-Comté
Dejiny
Franche-Comté je bývalá samostatná provincia vo východnom Francúzsku, ktorú Ľudovít XIV. v roku 1678 pripojil k Francúzsku.
Saint-Girons (obvod)
Saint-Girons je obvod v departemente Ariège a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 82 obcí.
Belinda (mesiac)
Belinda je prirodzený satelit planéty Urán, planétu obieha vo vzdialenosti 75 260 kilometrov. Satelit objavila v roku 1986 americká sonda Voyager 2.
Rotácia okolo vlastnej osi je viazaná, teda zodpovedá dobe obehu okolo planéty. Povrchová teplota sa pohybuje okolo 64 Kelvinov.
Julio Cortázar
Julio Cortázar (* 26. august 1914, Ixelles – † 12. február 1984, Paríž) bol argentínsko-francúzsky prozaik, básnik, dramatik, esejista, novinár a prekladateľ. Cortázar je spolu s Borgesom a Casaresom považovaný za tvorcu novej podoby laplatskej fantastickej poviedky. Svoju prvú knihu Presencia vydal pod pseudonymom Julio Denis.
Židovské podzemie
Židovské podzemie (: המחתרת היהודית, : The Jewish Underground) bola židovská teroristická organizácia, tvorená prominentnými členmi izraelského politického hnutia Guš emunim, ktorá existovala v rokoch 1979 až 1984. Vznikla po uzavretí dohôd z Camp Davidu a mala zhruba 25 členov. V jej vedení stáli Jehuda Ecijon, Menachem Livni a Jošua Šošan. Medzi akcie organizácie patrili bombové útoky na palestínskych predstaviteľov (napr. starostu Nábulusu a Ramalláhu), granátové útoky a vražda štyroch palestínskych študentov v Hebrone z roku 1984. Skupina tiež plánovala bombový útok na arabské autobusy a zničenie Skalného dómu a mešity al-Aksá na Chrámovej hore v Jeruzaleme.
Vražda študentov v Hebrone
V roku 1984 zabili Menachem Livni, Šaul Nir a Uzi Šarbav zo Židovského podzemia štyroch palestínskych študentov islamskej univerzity v Hebrone. Za svoj čin boli odsúdení na doživotné odňatie slobody. Prezident Chajim Herzog však znížil ich trest najprv na 24 rokov odňatia slobody, následne na 15 rokov a nakoniec, v roku 1989, na 10 rokov odňatia slobody, čím umožnil, aby boli dotyční po dvoch rokoch prepustení za dobré správanie. Podľa Čejky (2011) vyšlo neskôr najavo, že „hlavným dôvodom zmiernenia trestov bol veľký tlak od premiéra Šamira a ministra spravodlivosti Dana Meridora.“
Útok na mešity na Chrámovej hore
Členovia skupiny, ktorí útok pripravovali, boli odsúdení k doživotnému odňatiu slobody. V roku 1990 im však prezident Herzog ich trest znížil, vďaka čomu boli po šiestich rokoch prepustení.
Reinhard Furrer
Reinhard Alfred Furrer (25. november 1940, Wörgl, Nacistické Nemecko, dnes Rakúsko – 9. september 1995, Berlín, Nemecko) bol nemecký vedec a astronaut, ktorý sa v roku 1985 zúčastnil letu STS-61-A v americkom raketopláne Challenger.
Životné dráha
Vyštudoval vysoké školy v Kieli (1969) a v Berlíne (1972) a získal doktorát v odbore fyziky. Pracoval a učil potom na univerzite v Berlíne. Absolvoval vedecký pobyt v USA na University of Chicago. Do výcvikového strediska astronautov NASA sa dostal v roku 1982 a tri roky potom sa stal Dr. Furrer už 188. človekom vo vesmíre.
Let raketoplánom
Zúčastnil sa desiateho letu raketoplánu Challenger na jeseň roku 1985. Išlo o sedemdňovú misiu STS-61-A s laboratóriom Spacelab na palube. Spolu s Reinhardom Furrerom odštartovala z kozmodrómu na myse Canaveral táto medzinárodná posádka: Henry Hartsfield, Steven Nagel, James Buchli, Guion Bluford, Bonnie Dunbarová, Wubbo Ockels z Holandska a Ernst Messerschmid z Nemecka.
Pretože dvaja z vedcov boli Nemci, riadenie experimentov sa tentoraz malo uskutočniť prvýkrát z nemeckého riadiaceho strediska v Oberpfaffenhofene v blízkosti Mníchova. Na začiatku misie bola vypustená družica GLOMR a aktivovaný Spacelab, v priebehu letu posádka uskutočnila viac ako 70 experimentov. Misia bola zakončená pristátím na základni Edwards.
Po lete
Po lete pokračoval v kariére profesora v Nemecku, v roku 1987 prešiel na WIB Weltraum Inštitút Berlin GmbH v Berlíne. Zostal slobodný. Zomrel pri leteckej havárii lietadla Bf 108 v Berlíne v roku 1995, vo svojich 54 rokoch.
Bertreville-Saint-Ouen
Bertreville-Saint-Ouen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Doubs
Doubs môže byť:
Bertreville-Saint-Ouen
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prievidzská cesta
náhľad|Prievidzská cesta v meste náhľad|Prievidzská cesta Prievidzská cesta je ulica v Bojniciach.
Priebeh
Patrí medzi najdôležitejšie a najvyťaženejšie bojnické ulice a je súčasťou hlavnej spojnice mesta s blízkou Prievidzou. Má 1200 metrov a v smere z Prievidze je pokračovaním Bojnickej cesty, na ktorú nadväzuje pri premostení Nitry. Prechádza východo-západným smerom extravilánom mesta, križovatkou s Okrajovou a Nemocničnou ulicou a končí križovatkou so Sládkovičovou, Rekreačnou a Školskou ulicou.
Paclín (department)
Department Paclín leží v centre provincie Catamarca na severozápade Argentíny a je jeden zo 16 departmentov provincie.
Na severe hraničí s provinciou Tucumán, na východe s departmentmi El Alto a Santa Rosa, na juhu s departmentom Valle Viejo a na západe s departmentmi Fray Mamerto Esquiú a Ambato.
Hlavné mesto departmentu je La Merced.
Hnusné
Hnusné je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona s dĺžkou 9,5 km a je tokom III. rádu.
Priebeh toku
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Ďumbierske Tatry, na juhovýchodnom svahu Lomu (1 156,3 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 055 m n. m. Tečie prevažne severojužným smerom, na hornom toku sa esovito stáča a vstupuje do Horehronského podolia, do podcelku Bystrianske podhorie a preteká rekreačnou oblasťou Krpáčovo. Na jeho území priberá zľava najprv Veľkú Riavku, potom prítok zo severného svahu Príslopu (890,6 m n. m.) a preteká Suchou dolinou. Zľava ďalej priberá prítok spod Hrádku (843 m n. m.) a na krátkom úseku tečie juhojuhovýchodným smerom. Následne napája tri malé vodné nádrže (Richtárovo, Hnusno 1, Tajch), pričom do hornej nádrže ústi v nadmorskej výške 537,3 m n. m. a zľava do nej vteká prítok z oblasti Richtárova, potom pokračuje juhujuhozápadným smerom. Preteká osadou Bruchačka, kde sprava priberá potok z obce Horná Lehota a tečie opäť na juh. Napokon sa stáča na juhozápad, preteká obcou Podbrezová, na území ktorej ústi v nadmorskej výške cca 460,5 m n. m. do Hrona.
Laois (grófstvo)
Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 80 559 obyvateľov, čo predstavuje nárast o pätinu oproti sčítaniu 2006. Laois je tak najrýchlejšie rastúce írske grófstvo. Je pomenované podľa stredovekého kráľovstva Loígis. Správnym strediskom je mesto Port Laoise, v ktorom žije 20-tisíc obyvateľov.
Geografia
Grófstvo Laois leží vo vnútrozemí Írska. Povrch je posiaty pahorkatinami. Väčšina územia sa využíva ako pasienky. V grófstve pramení rieka Barrow, druhá najdlhšia írska rieka.
Laois je 23. najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych) podľa rozlohy a aj podľa počtu obyvateľov. Z 12 grófstiev v Leinsteri je siedme najväčšie rozlohou a desiate najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Arderin, dosahuje nadmorskú výšku len, je tak ôsmy najnižší spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev. Arderin je zároveň aj najvyšším vrchom grófstva Offaly.
Laois susedí s piatimi grófstvami: s grófstvom Offaly na severe, Kildare na východe, Carlow na juhovýchode, Kilkenny na juhu a grófstvom North Tipperary na severozápade.
Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (76 014 ľudí) ovládalo írčinu 41,2 % (31 311 obyvateľov). Necelá tretina z nich (31,98 % – 10 013) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Rys (súhvezdie)
Rys (lat. Lynx) je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Zaviedol ho Johannes Hevelius v roku 1687, aby zaplnilo prázdne miesto medzi antickými súhvezdiami. Je to súhvezdie veľmi chudobné na hviezdy. Preto sa k nemu nijaká legenda neviaže. Hevelius v ňom napočítal celkom 19 slabých hviezd. Hovoril, že kto chce vidieť všetkých 19 hviezd, musí mať oči ako rys. Stadiaľ pochádza aj meno súhvezdia.
Hviezdy
Hviezda alfa alebo 40 Lyncis je červený obor. V jeho vnútri, ktoré má teplotu 100 miliónov kelvinov, sa mení hélium na uhlík. Spolu s hviezdami Regulus a Pollux vytvára rovnostranný trojuholník. Jeho absolútna svietivosť zhruba 120-krát prevyšuje svietivosť Slnka. Okrem hviezdy alfa sú všetky ostatné hviezdy označené Flamsteedovými číslami, ktoré vo svojom zozname hviezd Historia Coelestis Britannica použil prvý kráľovský astronóm John Flamsteed. Písmenami gréckej abecedy sú totiž označené len hviezdy jasnejšie alebo premenné. Ostatné sú číslované sprava doľava.
12 Lyncis je naproti tomu fyzickou dvojhviezdou. Jej zložky majú podobnú jasnosť, 5,4 a 6,0 magnitúd, a sú od seba vzdialené 1,8“. Navzájom sa obehnú približne raz za 700 rokov. Vo vzdialenosti asi 8,5“ sa nachádza ďalší sprievodca s jasnosťou 7,5 mag. Napokon je tu 19 Lyncis, ktorej zložky vzdialené 14,7“ ľahko rozlíšime aj malým ďalekohľadom. Jasnosti zložiek sú 5,6 a 6,5 magnitúd.
Aj 5 Lyncis má sprievodcu, ktorý je od nej vzdialený 96“ a má jasnosť 8,2 mag.
Premenná hviezda typu Mira Ceti je R Lyncis. Hviezda Y Lyncis je červená polopravidelná premenná hviezda typu M so zmenou magnitúdy od 7,8 do 10,3 a s približnou periódou okolo 110 dní.
V súhvezdí je niekoľko slabých galaxií: najjasnejšia z nich je NGC 2683, ktorá má celkovú magnitúdu 9,7. Je to špirálová galaxia, ale pozeráme sa na ňu takmer zboku.
Poloha
Rys pokrýva dosť širokú oblasť medzi Veľkou medvedicou, Povozníkom a Blížencami. Je to súhvezdie veľmi chudobné na hviezdy. Jedine hviezda alfa je dosť jasná a výrazne červenej farby. Súhvezdie je pre strednú a južnú Európu takmer celé cirkumpolárne, okrem jeho najjužnejšej časti. S výnimkou jesene ho môžeme pozorovať celý rok. Za jasnej noci ho môžeme vidieť ako slabú retiazku hviezd pred Veľkou medvedicou.
Irnfritz-Messern
Irnfritz-Messern je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Horn.
Žije tu obyvateľov.
Júlová revolúcia
Júlová revolúcia môže byť:
Marieulles
Marieulles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7543
NGC 7543 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. septembra 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Karnaughova mapa
Karnaughova mapa je metóda používaná na minimalizáciu logickej funkcie pri jej analýze. Jej princípom je zobrazenie n-rozmernej tabuľky hodnôt do dvojrozmernej mapy. Z tejto mapy možno potom graficky vyčítať minimálnu funkciu.
Príklad
Analýza logickej funkcie závislej na troch parametroch (x, y, z). Pravdivostná tabuľka je nasledovná:
Matematický vzorec pre túto funkciu by sa (bez minimalizácie) dal zapísať takto:
Pre minimalizáciu tejto funkcie teraz použijeme Karnaughovu mapu.
Políčka v tabuľke reprezentujú len inú formu zápisu výsledku Q. Zvýraznená oblasť obsahuje výsledok Q=1 ak všetky tri premenné x,y a z = 0.
Výhoda zápisu do Karnaughovej mapy spočíva v tom, že oblasti ovplyvnené každou z premenných sú na rozdiel od pravdivostnej tabuľky súvislé. Aby toto bola pravda je potrebné vnímať mapu tak, že za posledným stĺpcom nasleduje opäť stĺpec prvý, čím sa prepoja (do tej doby nekonzistentné) oblasti \bar(z). Teraz definujeme vzorec podobne ako pri pravdivostnej tabuľke, s tým, že si všímame súvislé oblasti.
Výsledná funkcia bude teda vyzerať:
Steven Ray Nagel
Steven Ray Nagel (* 27. október 1946, Canton, Illinois, USA – † 21. august 2014, Columbia, Missouri ) bol americký vojenský letec a astronaut. Vo vesmíre bol štyrikrát.
Životopis
Strednú školu absolvoval v rodnom Cantone. Titul inžiniera letectva získal na univerzite v Illinois v roku 1969. Neskôr, po absolvovaní pilotnej školy sa stal testovacím pilotom na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii. V roku 1978 bol zaradený do výcviku astronautov NASA ako astronaut-špecialista. V tej dobe bol už ženatý, bezdetný a mal hodnosť kapitána letectva. V rokoch 19781979 zvládol výcvik astronautov v Houstone a bol zaradený do ich skupiny. V nej zostal 14 rokov, počas ktorých štyrikrát letel do vesmíru, zakaždým s iným raketoplánom.
Lety do vesmíru
Vo svojich 38 rokoch sa dostal na svoju prvú výpravu raketoplánom, v tej dobe bol už podplukovník. Misia s označením STS-51-G (podľa COSPAR 1985-048A) trvala 7 dní. Posádka bola medzinárodná, sedemčlenná. Počas letu vypustili satelit Spartan.
Toho istého roku letel znovu na misiu STS-61-A (COSPAR 1985-104A), opäť sedemdenný let raketoplánom. Na palube bola osemčlenná medzinárodná posádka a tiež laboratórium Spacelab.
O šesť rokov neskôr letel po tretíkrát, išlo o šesťdňovú misiu STS-37 (COSPAR 1991-027A). V nej bol Nagel, v tom čase už plukovník, veliteľ päťčlennej posádky. Počas letu okrem iného vypustili 15 tonovú družicu GRO.
Pri svojom poslednom lete s raketoplánom mal 46 rokov. Misia STS-55 (COSPAR 1993-027A) trvala 10 dní. Plukovník Nagel bol opäť veliteľom, v sedemčlennej posádke boli aj dvaja astronauti z Nemecka a so sebou viezli laboratórium Spacelab. Let bol venovaný práci v ňom.
Lety v skratke
Všetky štyri lety štartovali na Floride, Cape Canaveral, Kennedyho vesmírne stredisko a končili pristátím na Nagelovej domovskej základni Edwards v Kalifornii.
Lamargelle
Lamargelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Fossat (kantón)
Le Fossat je francúzsky kantón v obvode Pamiers v departemente Ariège v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 13 obcí.
Židovské sviatky
Židovský sviatok je deň alebo viac dní, ktoré dodržiavajú Židia ako sväté alebo svetské pripomenutie dôležitých udalostí židovskej histórie. V hebrejčine môžu byť židovské sviatky podľa ich druhu pomenované:
Sviatky biblické a historické sú podrobne vykladané v Talmude, najmä v oddiele Moed, a ďalej rozpracované do jednotlivých detailov v rabínskej literatúre. V halachickej literatúre sa im venuje predovšetkým druhá polovica oddielu Orach chajim a nadväzujúce komentáre.
Sviatky náboženské a svetské
V rámci judaizmu existujú náboženské sviatky, ktoré sú ustanovené priamo Tórou, ako napr. Pesach alebo Jom kipur či Šabat, ktoré vyžadujú abstinenciu od práce a môžu tiež požadovať pôst; existujú tiež náboženské sviatky ako Chanuka alebo Purim, ktoré buď nie sú uvedené v Tóre, ale v inej biblickej knihe (Purim v knihe Ester), prípadne nie sú v Biblii uvedené vôbec a ich ustanovenie je neskoršie (Chanuka). Tieto sviatky označujeme ako historické, avšak ich náboženský podtext je zdôraznený zázrakom, ktorý sa mal udiať. Ďalej existujú sviatky svetské (moderné), ktoré niektorí židia ani neuznávajú, a ktoré súvisia s novodobým Štátom Izrael – ide napr. o Jom Jerušalajim alebo Jom ha-zikaron. Niektorým z nich sa však často priznáva aj určitý náboženský rozmer (napr. Jom ha-acma'ut).
Najsvätejšie zo židovských náboženských sviatkov sú uvedené v Tóre – v Exoduse, Levitiku a Deuteronomiu.
Sviatok Purim sa opiera o text knihy Ester. Sviatok Chanuka má svoju oporu v deuterokanonické knihe Machabejcov a v neskoršom rabínskom ustanovení v Talmude.
Moderné sviatky, bežne dodržiavané Židmi po celom svete, boli ustanovené štátom Izrael po jeho založení v roku 1948.
Biblické sviatky
Biblické sviatky sú mimo Izrael zdvojené. Výnimkou je Jom kipur, ktorý je aj mimo Izrael len jednodenným sviatkom, a Roš ha-šana, ktorý je aj v Izraeli dvojdenný. Dôvodom je zaujímavá vlastnosť pôvodného židovského kalendára, v ktorom jednotlivé mesiace začínali až po príchode svedkov do jeruzalemského Chrámu vyhlásením Novolunia, hebrejsky Roš chodeš. Až po vyhlásení Novolunia mohli poslovia informovať jednotlivé židovské komunity. Najväčšia staroveká exilová komunita bola od zničenia Šalamúnovho Chrámu v Babylonii. So stupňujúcou sa perzekúciou Rimanov voči Židom v Izraeli sa zrútil pôvodný dômyselný systém ohňových signálov a babylonskí Židia nevedeli, kedy začal nový mesiac. Pretože z logiky židovského kalendára pripadali do úvahy len dve možnosti, rozhodli sa babylonskí Židia sláviť obidva. To je dodnes zvykom všetkých Židov žijúcich mimo Izrael. Sviatok Roš ha-šana je podľa kalendára zároveň novoluním, a preto sa vyššie uvedený problém prejavoval aj v Izraeli. Riešenie bolo podobné a Roš ha-šana je aj v Izraeli dvojdenným sviatkom. Biblické sviatky ďalej delíme na sviatky vysoké, pútnické a pôstne dni.
Šabat
Najdôležitejší sviatok, spomenutý ako jedno z prikázaní v Desatore. Slávi sa každú sobotu, respektíve od piatkového do sobotného súmraku. V tento deň sa nesmie vykonávať žiadna práca ani cestovať či vykonávať obchodné transakcie. Je to sviatok, pri ktorom sa schádzajú priatelia a celá rodina pohromade. Šabat je najdôležitejším sviatkom judaizmu.
Začína v piatok pred západom slnka obradom kabalat šabat (prijatie šabatu), po ktorom sa koná večerná modlitba a slávnostná večera. Od toho času sú zakázané určité druhy práce a veriaci sa má venovať odpočinku a štúdiu. V sobotu ráno sa v synagóge koná ranná bohoslužba s prídavnou modlitbou (musaf). K šabatu sa tiež vzťahuje zvyk sviatočného „tretieho jedla“ (se'uda šlišit) podávaného po popoludňajšej modlitbe. Šabat končí po západe slnka obradom nazývaným havdala.
Roš chodeš
Roš chodeš – Nový mesiac – zahajuje každý židovský mesiac. Prvý deň mesiaca nisan, štrnásť dní pred východom z Egypta, prikázal Boh Mojžišovi, aby vyhlásil novolunie. Od tejto chvíle sa datuje tradícia oslavy novolunia, ktorá neprerušená trvá do dnešných dní. Aj keď dnes nemá Roš chodeš taký význam ako v histórii, pripomína sa ako polosviatok, kedy je síce povolená práca, ale vkladajú sa určité zmeny do liturgie.
Roš ha-šana – Nový rok –
V priebehu posledného mesiaca v židovskom roku, elul, sa myšlienky a modlitby veriacich viažu k cyklu najdôležitejších sviatkov, ktorý začína sviatkom Roš ha-šana. S ubiehajúcim časom končiaceho roku skúmajú veriaci všetko, čo učinili a neučinili. Blížiaci sa deň stvorenia sveta je príležitosťou, aby si v rodine, s priateľmi a známymi vymenili lístky s prianím dobrého v nadchádzajúcom čase.
Také priania si vymieňajú tiež pri synagogálnej bohoslužbe, skôr ako sa obec rozíde k rodinnej slávnosti domov. V rámci sviatočného jedla existuje zvyk jesť v mede namáčané, sladké jablká, symbol očakávaných dobrých časov.
Roš ha-šana patrí k sviatkom, cez ktoré sa trúbi na šofar, narezaný baraní roh. Trúbi sa na neho podobne ako na trúbku, je však potrebná mimoriadna obratnosť. Trúbenie na šofar cez sviatok Roš ha-šana vyjadruje hold Božiemu kráľovstvu, tento obyčaj je aj pripomienkou na dobu praotcov, zvlášť Abraháma, a konečne na dar Tóry na Sinaji. Bol to práve zvuk šofaru, ktorý sa mal ozývať na hore Sinaj pri darovaní Tóry. Všetky tieto tradície vstupujú do novoročného priania „le-šana tova tikatev“: „nech si zapísaný pre dobrý rok“, prianie, ktoré sa vzťahuje k zmienenej nebeskej knihe súdu.
Židovská novoročná slávnosť je tak mnohými spôsobmi spojená s božským prikázaním, Tórou. V súvislosti s Novým rokom Roš ha-šana treba nahliadať na Tóru ako na pozitívny, život tvoriaci a nesúci, božský dar.
Desať dní pokánia –
Desať dní medzi Roš ha-šana a Jom kipur nazývame dni pokánia. V tejto vážnej dobe medzi dvoma vysokými biblickými sviatkami sa dbá vo zvýšenej miere na starostlivosť plnenia príkazov, predlžuje sa čas venovaný dennému štúdiu Tóry, hovoria sa ranné ospravedlňujúce modlitby slichot, prosby za odpustenie, mnohí majú vo zvyku sa postiť. Ľudia vyhľadávajú priateľov aj nepriateľov a snažia sa ich odprosiť za všetko, čo im v uplynulom roku spravili zlého a tak dochádza k všeobecnému zmiereniu. Talmud na mnohých miestach hovorí o veľkosti tých, ktorí vedeli odpúšťať. Naopak človek, ktorého úprimne prosia o odpustenie a prosbu neprijme, je chápaný ako veľký hriešnik.
Tieto dni, ktoré začínajú sviatkom Roš ha-šana, slúžia najmä na rozjímanie a zastavenie sa. Stará tradícia hovorí, že od tejto chvíle až do konca Jom kipuru je otvorená nebeská kniha. V nej sú zaznamenané dobré a zlé činy každého človeka. Dni zastavenia slúžia nielen na spätné rozvažovanie, ale zároveň na prípravu na božské určenie budúceho údelu (pozri nižšie Jom kipur). Táto myšlienka spojenia minulosti a budúcnosti nachádza výraz v guľatom pečive (chala), ktoré sa viaže k židovskej novoročnej slávnosti. Symbolizuje rytmus roku ako kolobehu.
Posledný, teda desiaty deň z dní rozjímania, keď začínajú novoročné slávností, je jedným z najväčších sviatkov v židovstve: Jom Kipur.
Jom kipur – Deň zmierenia –
Jom kipur je najvyšší židovský sviatok. Uzatvára obdobie desiatich dní pokánia – tradícia učí, že „na Roš ha-šana zapísané, na Jom kipur spečatené“.
Jom kipur nie je považovaný za sviatok alebo za deň veselia, v žiadnom prípade si židia na Jom kipur neprajú „chag sameach“ – veselý sviatok – je to skôr deň sebaspytovania, strávený v modlitbách a pôste.
Pôst prvorodených
Pôst, ktorý držia prvorodení v predvečer sviatku Pesach
Počítanie omeru –
Sedemtýždenné obdobie medzi sviatkami Pesach a Šavu'ot.
Šavuot – Sviatok týždňov –
Niekedy nazývaný aj „letnice“, sviatok obdržania Tóry na hore Sinaj.
Sukot – Sviatok stánkov –
Sviatok žatvy, pripomenutie prebývania na púšti. Jeden z veselých sviatkov, ktorý zároveň symbolizuje koniec vegetačného obdobia roku a nástup zimy. Obdobie sviatku Sukot uzatvára sviatočné obdobie, v ktorom sa nesie celý mesiac tišri.
Chanuka – Sviatok svetiel
Príbeh Chanuky je zaznamenaný v Prvej a Druhej knihe Machabejcov. Tieto knihy nie sú súčasťou Tanachu, ale sú to deuterokanonické knihy (nie sú súčasťou pôvodného kánonu). Zázrak posväteného oleja, ktorý zázračne horel osem dní je prvýkrát opísaný v Talmude.
Purim – Sviatok losov
Najveselší zo židovských sviatkov. Purim pripomína udalosti, ktoré sú zaznamenané v Knihe Ester. Oslavuje sa čítaním biblickej knihy Ester, počas ktorého celá obec spustí rámus pri akejkoľvek zmienke mena Haman; divadelným predstavením príbehu Ester (eventuálne iného veselého príbehu, v jidiš tzv. Purim špil); obdarúvaním chudobných a posielaním darčekov mišloach manot (tj. darčeky jedla alebo pitia) a karnevalom. Zvyk pitia „ad de-lo jada“ (po aramejsky kým nebude vedieť) súvisí s ďalšou povinnosťou – opiť sa tak, aby dotyčný nerozoznal rozdiel medzi prekliatym Hamanom a požehnaným Mordechajom.
Menšie sviatky
Cez tieto sviatky je povolená väčšina prác, ktoré sú cez normálny sviatok zakázané. Pripomínajú väčšinou radostné udalosti, avšak nie sú prikázané Tórou, teda nemajú špecifickú liturgiu. Väčšina týchto sviatkov je ustanovená až v talmudických dobách.
Tu bi-švat – 15. deň mesiaca švatu – Nový rok stromov –
Pripomína začiatok vegetačného cyklu v Izraeli.
Lag ba-omer – 33. deň Omeru –
Pripomína smrť rabiho Šim'ona bar Jochaja, ktorý si neprial, aby jeho úmrtný deň bol dňom smútku, podľa inej tradície pripomína zastavenie rímskeho prenasledovania za povstania Bar Kochba.
15. av –
Tento deň sa oslavuje ako „sviatok lásky“ – podľa tradície bolo totiž v tento deň povolené Benjamínovcom vziať si manželky z iných kmeňov a tak zachrániť budúcnosť kmeňa (Sudcóv, 21. kapitola).
Tiš'a be-av – 9. av –
Najsmutnejší deň židovskej histórie, výročie zničenia oboch jeruzalemských Chrámov a ďalších tragických udalostí
Pôst 10. tevetu –
Pripomenutie začiatku obliehania Jeruzalema
Pôst 17. tamuzu
Pripomenutie prelomenia jeruzalemských hradieb
Pôst Gedaljov
Pripomenutie zavraždenia miestodržiteľa Gedalju
Jom ha-šoa – Deň spomienky na holokaust a hrdinstvo –
Deň obetí holokaustu, ustanovený na výročie začiatku povstania vo varšavskom gete.
Jom ha-zikaron –
Deň spomienok na vojakov a ľudí padlých za Izrael.
Jom ha-acmaut – Deň nezávislosti –
Deň vyhlásenia nezávislosti novodobého štátu Izrael
Jom Jerušalajim – Deň Jeruzalema –
Výročie zjednotenia Jeruzalema za šesťdňovej vojny v roku 1967.
Zvolenský hrad (nový)
Zvolenský hrad (-normovaný názov) alebo Zvolenský zámok je hrad (zámok) nachádzajúci sa v centre Zvolena. Je to národná kultúrna pamiatka.
Poloha
Nachádza sa na vyvýšenej terase na južnom konci Námestia SNP. Popri západných a severných hradbách vedú cestné komunikácie, na juhu železničná trať.
Prístup
K hradu je možné dostať sa buď pešo alebo autom po ceste, ktorá vedie od námestia k hlavnej bráne, ktorá sa nachádza na severovýchodnom rohu vonkajšieho opevnenia. Pri ceste je aj parkovisko, ďalšie je za hotelom Poľana. Pri zámku je zastávka mestskej hromadnej dopravy Poľana. Okolo celého zámku vedú chodníky, pri ktorých sú osadené lavičky.
Dejiny
Pôvodné sídlo moci sa nachádzalo nad sútokom Slatiny a Hrona na strmom brale v hrade z 12. storočia, dnes známeho ako Pustý hrad. Jeho neprístupnosť však mala za následok, že sa kráľ Ľudovít I. rozhodol postaviť v rokoch 1360 - 1382 hrad nový a to podľa vzoru talianskych mestských kastelov. Zámok bol obnovený na prelome 15. a 16. storočia, keď bol jeho majiteľom J. Thurzo. V roku 1548 sa pristúpilo k renesančnej úprave, keď bolo dobudované ďalšie poschodie, nárožné veže a došlo k posunutiu delového bastiónu. Na vtedajšej prestavbe sa podieľali talianski majstri. Neskoršie stavebné zásahy v podstate nezmenili tvár hradu. Najzávažnejšia prestavba sa týkala zbarokizovania kaplnky v roku 1784 a obnova dvorany, do ktorej preniesli drevený maľovaný strop z roku 1712. Pamiatková obnova sa uskutočnila v polovici 20. storočia.
náhľad|Vitráž v Bratislavskom PKO zobrazujúca Zvolenský zámok Za stavbu Zvolenského zámku sa zaslúžil najmä kráľ Ľudovít I. z Anjou, ktorý ho staval ako gotický poľovnícky zámok. Vo svojej podobe bol dokončený v roku 1382, keď sa stal dejiskom zásnub jeho dcéry Márie so Žigmundom Luxemburským. Pri histórii zámku netreba zabúdať ani na Jána Jiskru z Brandýsa, ktorý sa v 15. storočí stal jedným z najmocnejších vojvodcov v Uhorsku a zámok bol jedným z jeho sídiel od roku 1440 do roku 1462. Zámok často navštevoval aj kráľ Matej Korvín so svojou manželkou Beatrix, ktorá už neskôr ako vdova využívala zámok ako sídlo od roku 1490. Okolo roku 1500 bolo Thurzovcami vystavané vonkajšie opevnenie spolu so štyrmi okrúhlymi baštami a vstupnou bránou a v polovici 16. storočia v dôsledku nátlaku Turkov bolo pristavené ďalšie poschodie so strieľňami a nárožnými arkierovými vežičkami. Okolo roku 1590 bol potom pristavený aj delostrelecký bastion. Zámok prešiel postupne viacerými stavebnými úpravami, pričom tá renesančná mu v podstate zostala dodnes. Pre jeho historické, umelecké a architektonické hodnoty bol v minulosti vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku a v 60. rokoch 20. storočia zrekonštruovaný (projekt K. Chudomelka, Stavoprojekt Bratislava, 1964; realizácia 1969). Dnes sa v ňom nachádza Slovenská národná galéria, ktorá tu vystavuje svoje expozície.
Exteriér
náhľad|Pohľad na hrad z juho-východnej strany Hrad postavili na mieste staršej cirkevnej stavby, archeologicky zistenej na dnešnom nádvorí pri komplexnej pamiatkovej obnove v 60-tych rokoch. Koncepciu nového poľovníckeho zámku ovplyvnila talianska mestská architektúra šľachtických palácov. Hradný, pôvodne neopevnený palác, vybudovali na štvorkrídlovom pôdoryse s dvoma vežami, včlenenými do pôdorysu stavby. Okolo nádvoria obiehala pavlač na kamenných konzolách a priestor medzi dvojicou veží sprístupňovala kamenná arkáda. Dôležitou súčasťou hradu bola poschodová reprezentačná kaplnka, v ktorej bola umiestnená aj kráľovská empora. Smerom do mesta bol rad reprezentačných miestností s mohutnou rytierskou sálou, ktorej steny pokryli freskami a prestropili ju náročne konštruovaným dreveným trámovým stropom. Architektonicky výnimočne v našich pomeroch riešili aj fasády objektu so zvýraznením reprezentačného krídla, ktoré osvetlili oknami s kamennými krížovými prútmi. Architektúra Zvolenského zámku bola vyvrcholením umeleckých snáh 14. storočia, poplatná zjemnenému vkusu Anjouovcov, ktorí na stavbu povolali skúsených európskych staviteľov a kamenárov.
Interiér
V klenutom priechode zámku sa zachovali gotické sedílie s kružbami a pôvodné fresky. Z reprezentačných priestorov osobité miesto zaberá kaplnka s architektonickými prvkami začínajúcej sa neskorej gotiky, ďalej rytierska sieň a miestnosti zaklenuté na stredný stĺp. Impozantná je aj mladšia baroková hala z 18. storočia s dreveným maľovaným kazetovým stropom rozdeleným na 78 polí, v ktorých sú symbolické obrazy rímskych kráľov a habsburských cisárov usporiadáné chronologicky a končiace sa obrazom Karola VI.
Súčasnosť
náhľad|Nádvorie s hradnou studňou náhľad|Vzdušný pohľad z južnej strany alt=Poloha Zvolenského zámku v meste|náhľad|Poloha Zvolenského zámku v rámci mesta V súčasnosti využíva priestory zámku Slovenská národná galéria pre svoju trvalú expozíciu. Výstava s názvom Lapidárium gotického umenia, nainštalovaná na prízemí, zhromažďuje architektonické fragmenty a kamenné články zámku, ako aj zámockej kaplnky zo 14. storočia, transfery nástenných malieb z bývalej zvolenskej fary z polovice 15. storočia. Sú tu inštalované kópie a faksimilné odliatky diel viacerých najvýznamnejších drevorezieb Majstra Pavla z Levoče. V expozícii Staré európske umenie na prvom poschodí sú prezentované výberové kolekcie maliarskych škôl - talianskej, francúzskej, flámskej, holandskej a nemeckej proveniencie zo 16. - 18. storočia. Na druhom poschodí sa nachádza expozícia Lesníckeho a drevárskeho múzea vo Zvolene s názvom Z histórie Zvolena. Okrem toho sa tu pravidelne konajú ďalšie výstavy. V zámockej kaplnke na východnej strane nádvoria sa konávajú rímskokatolícke, gréckokatolícke a pravoslávne bohoslužby, ale aj koncerty a sobáše. Ako sobášna sieň slúži aj rytierska sieň v severozápadnej časti nádvoria. Okrem toho sa tu konáva aj privítanie detí do života a odovzdávanie ocenení za darcovstvo krvi. V kráľovskej a stĺpovej sieni a v severozápadnej bašte sa konávajú rôzne kultúrne a spoločenské podujatia.
Na nádvorí zámku je možné tiež navštíviť espresso a čajovňu.
Rodolfo Neri Vela
Rodolfo Neri Vela (* 19. február 1952, Chilpancingo, Guerrero, Mexiko) je mexický kozmonaut, ktorý sa vďaka šesťdennému letu v raketopláne USA stal 195. človekom vo vesmíre.
Mladosť a výcvik
V roku 1975 absolvoval mexickú univerzitu Universidad de Mexico v odbore strojárstvo a elektrotechnika, potom pokračoval v štúdiách na University of Essex vo Veľkej Británii, tu v odbore telekomunikácií. Školu ukončil v roku 1976, vo Veľkej Británii zostal a pokračoval vo svojom vzdelávaní na University of Birmingham, odbory elektromagnetizmus a radiácia. Doktorát získal roku 1979, vo veku 27 rokov. Vrátil sa do Mexika na Universidad de Mexico a venoval sa tu vedeckej práci. Odtiaľ odišiel na Institut of Electrical Research, Mexico a nakoniec odišiel znova do Európy. Tu zostal ako vedecký pracovník u ESA, ESTEC (''), Noorwijk v Holandsku. V roku 1983 bol zaradený do výcvikového strediska astronautov NASA a po dvoch rokoch letel do kozmu.
Let do vesmíru
S raketoplánom Atlantis v novembri 1985 letela sedemčlenná posádka v zložení: Brewster Shaw, Bryan O'Connor, Sherwood Spring, Mary Cleaveová, Jerry Ross, Charles Walker a Rodolfo Neri Vela ako elektrotechnik. Počas letu vypustili tri telekomunikačné družice (jedna z nich bola mexická) a bezpečne pristáli na leteckej základni Edwards v Kalifornii. Let bol katalogizovaný v COSPAR 1985-109a.
Jaidhof
Jaidhof je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Krems-vidiek.
Žije tu 1 163 obyvateľov (31. 3. 2009).
Daniel Schneidermann
thumb|right|Daniel Schneidermann Daniel Schneidermann (* 5. apríl 1958, Paríž) je francúzsky novinár a autor.
Pomán (department)
Na severe hraničí s departmentmi Andalgalá a Belén, na východe s departmentom Ambato, na juhovýchode s departmentom Capayán a na západe s provinciou La Rioja.
Hlavné mesto departmentu je Saujil.
Arzberg
Arzberg môže byť:
miesto v Nemecku:
miesto v Rakúsku:
Meditácie o prvej filozofii
Meditácie o prvej filozofii (s podtitulom V ktorých sa dokazuje existencia Boha a nesmrteľnosti duše) je filozofické dielo, ktorého autorom je René Descartes. Publikované bolo v roku 1641 v latinčine. Do francúzštiny bolo preložené v roku 1647 pod titulom Méditations Metaphysiques. Pôvodný latinský názov je Meditationes de prima philosophia, in qua Dei existentia et animæ immortalitas demonstratur.
Dielo je zložené zo šiestich meditácií, v ktorých Descartes najprv zavrhne vieru v čokoľvek, čo nie je absolútne isté a potom sa pokúša určiť to, čoho poznanie je isté. Meditácie sú napísané tak, akoby ich Descartes písal šesť dní - každá meditácia sa odvoláva na predchádzajúcu ako na včerajšiu. Descartes ich však v skutočnosti písal niekoľko rokov.
Externé odkazy
'', éd. de Amstelodami, ex typographia Blavania, 1685 (Vicifons)
Meliatikum
Meliatikum je tektonická jednotka Západných Karpát. Je sutúrou po uzavretí Meliatskeho oceánu. Horninové súbory budujúce meliatikum tvoria viacero celkov príkrovového charakteru .náhľad|vľavo|Meliatsky profil Ich časť vystupuje v tektonických oknách pri pod príkrovmi silicika a turnaika v Slovenskom krase a označovaná je ako meliatska jednotka, no ďalšie sa nachádzajú aj v Maďarsku a Rakúsku, jaklovská jednotka a príkrov Bôrky, ktoré sú považované za súčasť meliatika len v širšom zmysle, ležia v gemerskom pásme.
Obsahom meliatika je najmä triasovo-jurský akrečný oceanický komplex.
NGC 7544
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,1.
Meliatikum
Názov Meliatikum je odvodený podľa výskytu blízko obce Meliata v rožňavskom okrese. Jedná sa hlavne o odkryv pri Meliatskom mlyne v záreze riečky Muráň (tzv. Meliatsky profil). Termín sa používa od roku 1973, kedy H. Kozur a R. Mock vyčlenili meliatsku sériu ako osobitnú jednotku s vývojom odlišným od gemerika, ku ktorému bola pôvodne priraďovaná. Rekonštrukcia pôvodnej pozície jednotky je v dôsledku deštrukcie sedimentárnych sekvencií komplikovaná.
Tektonická stavba
Názory na členenie meliatika nie sú jednotné. Niektorí autori vyčleňujú v meliatiku dve jednotky - príkrov Bôrky, ktorý prekonal vysokotlakovú metamorfózu a meliatsku jednotku, ktorej časti prekonali slabú alebo zanedbateľnú premenu. Iní delia príkrov Bôrky na dve časti, z ktorej jednu priraďujú k meliatskej jednotke. Niektorí príkrov Bôrky pričleňujú ku gemeriku. Ďalší vyčleňujú navyše aj samostatnú jaklovskú jednotku (slabo metamorfované horniny subdukčnej melanže) a ofiolitovú formáciu údolia Bodvy.
Do štruktúry príkrovu boli inkorporované okrem súčastí, ktoré sú vývojovo spojené s Meliatskym oceánom aj staršie formácie, ktoré sú označované ako spodný komplex nemeliatskeho pôvodu. Tvoria ho fylonitizované amfibolity a ruly v blízkosti obce Rudník; premenené permské klastické sedimenty, miestami s pyroklastikami a bázickými metapyroklastikami v Nižnoslanskej depresii a Slovenskom krase (oblasť Jasova, Hačavy a Medzeva).
Bertrimont
Bertrimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castelsarrasin (obvod)
Castelsarrasin je obvod v departemente Tarn-et-Garonne a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 103 obcí.
Doubs (rieka)
Doubs je rieka tečúca na území Švajčiarska (Neuchâtel, Jura) a Francúzska (Franche-Comté, Burgundsko).
Pramení v pohorí Švajčiarska Jura, na dlhšom úseku tvorí hranicu medzi Francúzskom a Švajčiarskom a nakoniec ústi do Saône. Celková dĺžka toku je. Plocha povodia meria.
Majstrovstvá sveta v plážovom futbale 2015
Základné skupiny
Prvú fázu turnaja odohralo 16 účastníkov v štyroch štvorčlenných skupinách, z ktorých prví dvaja postúpili do štvrťfinále. Mužstvá na tretích a štvrtých miestach v súťaži skončili.
Televízne vysielanie
Priame prenosy a záznamy zo zápasov vysiela športový kanál Eurosport.
Marimont-lès-Bénestroff
Marimont-lès-Bénestroff je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7545
NGC 7545 je galaxia v súhvezdí Žeriav, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Japons
Japons je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Horn.
Žije tu obyvateľov.
Suchý potok (prítok Jasenského potoka)
Suchý potok je potok na Horehroní, v severozápadnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Jasenského potoka, meria 5,9 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Ďumbierske Tatry, na juhovýchodnom svahu Ráztockej hole (1 565,3 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 315 m n. m. Tečie juhovýchodným smerom dolinou Tokáreň, zľava priberá prítok zo západného svahu Ráztockých poľán (1 335,8 m n. m.), sprava spod Ráztockej hole a opäť zľava z juhozápadného svahu Ráztockých poľán. Následne pokračuje Suchou dolinou, tu priberá ďalší ľavostranný prítok spod Ráztockých poľán, vytvára štyri prudké ohyby koryta a sprava priberá prítok spod Panského sedla. Ďalej tečie východným smerom, priberá pravostranný prítok spod Čierneho dielu (1 146,1 m n. m.), dva ľavostranné prítoky (najprv z Medveďovej, potom z oblasti Nad Suchou) a napokon ešte aj pravostranný prítok z lokality Na hrb. Na krátkom úseku tečie juhovýchodným smerom a na okraji Horehronského podolia (podcelok Lopejská kotlina) ústi severne od obce Jasenie, pri horárni Predsuchá, v nadmorskej výške okolo 537 m n. m. do Jasenského potoka.
Polmesiac
Polmesiac môže byť:
Santa María
Santa Maria môže byť:
Augustín Morávek
Augustín Morávek (* 15. júl 1901, Trnava – † marec 1975, Kanada) bol slovenský politik a vedúci Ústredného hospodárskeho úradu, ktorý presadzoval protižidovské opatrenia a v rokoch 1940 – 1942 riadil proces arizácie a likvidácie židovských podnikov na Slovensku. Vo vojne odsúdený avšak väzeniu sa vyhol útekom pravdepodobne do zahraničia.
Životopis
Augustín Morávek bol nedoštudovaný právnik, bývalý člen čechoslovakisticky orientovanej Živnostenskej strany. Narodil sa v roku 1901 do úradníckej rodiny v Trnave. Do školy chodil v Krupine a Banskej Štiavnici. V roku 1939 bol tajomníkom bratislavských živnostenských spoločenstiev a grémií. Tie ho v septembri 1939 poverili vykonaním dvojmesačnej cesty po Nemecku a Maďarsku s cieľom preskúmať riešenie židovskej otázky. Výsledkom cesty bola 150-stranová porovnávacia štúdia, ktorá obsahovala aj návrhy ďalšieho postupu pri riešení tejto otázky na Slovensku. Štúdiu následne rozposlal všetkým vedúcim funkcionárom strany a štátu. Zostala však bez všeobecnej odozvy. Jediný, kto zareagoval, bol predseda vlády Vojtech Tuka, ktorý si Morávka pozval na osobný pohovor a dal si vysvetliť jeho plány. V januári 1940 absolvoval ďalší pohovor s Dr. Izidorom Kosom. Morávek sa následne zúčastnil na pripomienkovaní prvého arizačného zákona. Pôvodný návrh zákona pripravený Ministerstvom vnútra nezodpovedal Morávkovým radikálnym predstavám. Tuka ho opätovne prijal a požiadal ho o spracovanie pripomienok, ktoré sa stali základom pre nový návrh, pričom bol poverený prípravou zákona v legislatívnom zbore a výboroch parlamentu. V rámci schvaľovacieho procesu bola presadená požiadavka nútenej arizácie, neprešla však ešte jeho snaha o súpis židovského majetku.
Tuka využil Morávkovu iniciatívu a už 31. januára 1940 a v snahe prevziať právomoci súvisiace s arizačným procesom z váhajúceho Ministerstva hospodárstva a Ministerstva vnútra vytvoril osobitný orgán – Hospodársku úradovňu predsedníctva vlády. Na čelo úradu bol dosadený Morávek. Z tejto pozície kritizoval nečinnosť iných orgánov, agresívne zasahoval do ich kompetencií a navrhoval rôzne „zlepšenia“ protižidovských opatrení.
K posilneniu Morávkových kompetencií došlo po salzburských rokovaniach (júl 1940) a následnej radikalizácii slovenskej politickej scény. Začiatkom septembra 1940 vykonal v sprievode nacistického poradcu Dietra Wislicenyho ďalšiu študijnú cestu o riešení židovskej otázky do Viedne a Prahy. Morávkov nový návrh riešenia predpokladal odobratie základných občianskych, ľudských a čiastočne aj náboženských práv, ako aj označenie Židov a ich izoláciu v getách. Predložil a realizoval požiadavku na vznik centralizovaného orgánu pre riešenie židovskej otázky – Ústredného hospodárskeho úradu (ÚHÚ). Po dosadení na čelo tohto úradu získal prakticky neobmedzené kompetencie v riadení arizačného procesu.