cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chránená krajinná oblasť Ponitrie
Aj keď je CHKO územne kompaktné, tvoria ho dve krajinársky odlišné časti. Severná časť sa rozprestiera na vulkanickom komplexe pohoria Vtáčnik. Okrem hustých bučín je zaujímavá bizarnými skalnými útvarmi. Najmohutnejšie bralá nachádzame v masíve Buchlova, Kláštorskej skale a najvyššom vrchu, ktorý dal meno celému pohoriu.
Južná časť CHKO v pohorí Tribeč je krajinársky odlišná a jej špecifikom sú početné skalky vyskytujúce sa najmä po okrajoch pohoria. Na niektorých stoja ruiny romantických hradov Gýmeš (Jelenec), Čierny hrad a Oponický hrad. O tom hrade sa našli svetoznáme knihy ktoré boli napísané ešte 11.storočí nášho letopočtu.
Hlavným predmetom ochrany CHKO Ponitrie sú súvislé lesné porasty a lokality s výskytom stepnej a lesostepnej flóry a fauny. Pekným príkladom je výslnná Zoborská lesostep.
Maisoncelle-Saint-Pierre
Maisoncelle-Saint-Pierre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prailles
Prailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amplitúda pravdepodobnosti
Amplitúda pravdepodobnosti je v kvantovej mechanike komplexné číslo priradené neurčitému alebo neznámemu procesu alebo veličine. Pravdepodobnosť, že daný proces nastane je definovaná ako štvorec absolútnej hodnoty amplitúdy pravdepodobnosti.
Amplitúdu pravdepodobnosti nie je možné priamo merať.
Amplitúda pravdepodobnosti pre polohu
Ak sa pod spomínaným určitým stavom myslí napríklad poloha častice v priestore, dostávame sa k najbežnejšiemu prípadu. Vtedy sa pod amplitúdou pravdepodobnosti pre nejakú časticu myslí komplexná funkcia (teda funkcia, ktorej hodnotami sú komplexné čísla) súradníc, označujeme ju vtedy \Psi(x,y,z). Názov amplitúda pravdepodobnosti potom vyplýva z toho, že druhá mocnina tohto \Psi má dôležitý fyzikálny význam, určuje pravdepodobnosť (resp. hustotu pravdepodobnosti). Konkrétne v našom prípade \Psi(x,y,z) ide o hustotu pravdepodobnosti výskytu skúmanej častice v danom bode priestoru so súradnicami (x,y,z). Platí teda
hviezdičkou sme tu označili komplexne združené číslo. Pre funkciu \Psi(x,y,z) sa často používa aj názov vlnová funkcia. Vyjadruje totiž všetku možnú informáciu o systéme - pravdepodobnosť nájdenia častice v ľubovoľnom bode priestoru.
Z toho, že skúmaná častica sa niekde v priestore určite nachádzať musí vyplýva, že ak si priestor rozdelíme na malé časti a sčítame pravdepodobnosti nájdenia častice v niektorej z týchto malých častí, musíme dostať jednotku (istú udalosť). Uvedenému sčítaniu matematicky zodpovedá integrál cez celý priestor \Omega a ten má byť rovný jednej. Platí teda
Toto sa nazýva normovacia podmienka pre vlnovú funkciu \Psi(x,y,z).
Vlnová funkcia \Psi(x,y,z) vystupuje v základnej rovnici kvantovej mechaniky, Schrödingerovej rovnici (tá plní v kvantovej mechanike presne tú istú úlohu ako Newtonova rovnica v bežnej mechanike zo strednej školy - hovorí o tom, ako sa systém vyvíja v čase).
Amplitúda pravdepodobnosti a princíp superpozície
Amplitúda pravdepodobnosti sa v kvantovej mechanike objavuje aj v inom kontexte, v súvislosti s princípom superpozície. Podľa neho sa kvantovomechanická sústava (napríklad elektrón v atóme) môže nachádzať v superpozícii dvoch alebo viacerých stavov. Ak uvažujeme superpozíciu stavov \Psi_1 a \Psi_2, potom platí
kde c_1 a c_2 sú nejaké (opäť komplexné) konštanty a tie nazývame amplitúdy pravdepodobnosti. Je to tak preto, lebo druhé mocniny ich absolútnych hodnôt majú opäť význam pravdepodobnosti. Napríklad teraz je |c_1|^2 pravdepodobnosť nájdenia sústavy v stave \Psi_1 a |c_2|^2 je pravdepodobnosť nájdenia sústavy v stave \Psi_2. Keďže sme si povedali, že náš systém sa teraz nachádza v superpozícii stavov \Psi_1 a \Psi_2, v žiadnom inom stave ho ani nájsť nemôžeme. Z toho vyplýva, že súčet oboch spomínaných pravdepodobností musí byť rovný jednej. Nakoniec teda zisťujeme, že čísla c_1 a c_2 nie sú úplne ľubovoľné, ale sú zviazané vzťahom (tzv. normovacou podmienkou)
Toto je obdoba integrálnej normovacej podmienky platnej pre vlnovú funkciu chápanú ako \Psi(x,y,z).
Joseph Alfidi
Joseph Alfidi (* 28. máj 1949† 2. február 2015) bol americký klavirista a dirigent.
Život
Narodil sa roku 1949 v meste Yonkers v americkom štáte New York do rodiny talianskeho pôvodu a hudbe sa venoval už od detstva. V troch rokoch začal hrať na niekoľko rôznych nástrojov. Vo svojich šiestich rokoch prvýkrát dirigoval Miamský symfonický orchester. V siedmich rokoch potom prvýkrát vystupoval v newyorskej Carnegie Hall a čoskoro vystúpil v televíznom programe, kde hral na štyri nástroje. V roku 1960 odišiel do Belgicka, kde hral pre kráľovnú Alžbetu. Neskôr sa však verejnému vystupovaniu prestal venovať a začal vyučovať hru na klavír na Kráľovskom konzervatóriu Liège. Zomrel po dlhej chorobe na začiatku roka 2015 v Bruseli.
Časticovo-vlnový dualizmus
Časticovo-vlnový dualizmus (iné názvy: korpuskulárno-vlnový dualizmus, vlnovo-časticový dualizmus) je vyjadrením skutočnosti, že hmota podľa kvantovej teórie vykazuje tak časticové ako aj vlnové vlastnosti. Prvotná formulácia tohto princípu bola publikovaná Louisom de Brogliem v roku 1924.
Formulácia princípu
Kvantová teória popisuje hmotu spôsobom, ktorý nerozlišuje medzi časticami a vlnami tak, ako ich poznáme v klasickej mechanike. V určitých situáciach ale môžu prevládnuť buď vlnové alebo časticové charakteristiky hmoty. Ako príklad môžeme uviesť elektróny, ktoré tradične opisujeme ako častice. Ak ale necháme elektróny rozptyľovať na periodických štruktúrach s dostatočne malými atomárnymi vzdialenosťami, začnú tieto vykazovať vlnové vlastnosti (pozri aj Davissonov Germerov experiment).
Hypotézu o časticovo-vlnovom dualizme formuloval prvý raz Louis de Broglie v roku 1924. Matematicky ju vyjadril tak, že každej častici pripísal vlnovú dĺžku s hodnotou pričom h je Planckova konštanta a p je hybnosť častice. Každej častici tak priradil vlnové vlastnosti. Naopak predchádzajúci vzorec umožňuje interpretovať spätne vlnenie ako časticu.
Osobitá
Osobitá môže byť:
Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox
Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox alebo EPR paradox je dôsledok kvantovej teórie: pokiaľ mali dva systémy niečo spoločné (interagovali spolu), potom meranie uskutočnené v jednom zo stavov vedie k okamžitej zmene stavu druhého systému a to dokonca i v prípade, že tieto systémy sú veľmi vzdialené.
Sivý vrch
Sivý vrch môže byť:
Maisoncelle-Tuilerie
Maisoncelle-Tuilerie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pressigny (Deux-Sèvres)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marest-sur-Matz
Marest-sur-Matz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
János Bán
náhľad|V roku [[2011 získal János Bán na Medzinárodnom filmovom festivale Art Film Fest v Trenčianskych Tepliciach cenu „Hercova misia“]] János Bán (* 4. október 1955, Győr, Maďarsko) je maďarský herec.
Pôvodne mal byť technikom. Vyštudoval chemickú priemyslovku a športoval. Po maturite sa rozhodol pre Vysokú školu dramatických umení v Budapešti (1975-1979). V rokoch po absolvovaní (1979-1983) pôsobil v oblastných divadlách v Pécsi, Győri a Szolnoku. Od roku 1983 je členom budapeštianskeho Divadla Józsefa Katonu.
Iveco Stralis
V roku 2007 boli na Stralise vykonané menšie zmeny v dizajne kabíny a prednej časti. Všetky modely Stralis sú vybavené prevodovkou EuroTronic, ktorá umožňuje automatický alebo poloautomatický režim radenia. V roku 2002 bol model Stralis prvým ťažkým nákladným automobilom, ktorý mal v štandardnej výbave automatickú prevodovku.
V roku 2012 bola uvedená nová verzia s názvom Stralis Hi-Way, ktorá spĺňa emisnú normu Euro 6. V roku 2016 debutovala nové verzia s názvom Stralis XP a v roku 2019 nahradil Stralis úplne nový model Iveco S-Way.
Motory
Všetky motory sú radové šesťvalcové so štyrmi ventilmi na valec.
Všetky motory sú vybavené výkonnou dekompresnou výfukovou brzdou, známou ako Iveco Turbobrake.
Atletika na Letných olympijských hrách 2008 – Beh na 10 000 m žien
Beh na 10 000 m žien bola jedna z 23 ženských atletických disciplín na Letných olympijských hrách 2008. Súťažilo sa na pekinskom národnom štadióne Kuo-ťia tchi-jü-čchang 15. augusta. Vyhrala Etiópčanka Tiruneš Dibabová v novom olympijskom rekorde (29:54,66 min).
Montbéliard
Montbéliard je mesto vo Francúzsku, v departemente Doubs v regióne Burgundsko-Franche-Comté. Je známe vďaka historickému zámku a automobilke Peugeot zamestnávajúcej viac ako 20 000 pracovníkov. Podľa údaja z roku 2007 má 26 392 obyvateľov.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Priaires
Priaires je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Úžitkový automobil
Úžitkový automobil alebo úžitkové vozidlo môže byť:
Mareuil-la-Motte
Mareuil-la-Motte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Prin-Deyrançon
Prin-Deyrançon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mareuil-sur-Ourcq
Mareuil-sur-Ourcq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Priehyba (sedlo v Kráľovohoľských Tatrách)
Priehyba je najnižšie položené sedlo v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier, približne v strede horstva. Vedie ním spevnená lesná cesta z Heľpianskeho podolia z Heľpy na Čierny Váh, a to Driečnou dolinou, Ráztoku a Ipolticou. Cesta nie je prístupná verejnej doprave.
Turistika
Sedlo je križovatkou žltej turistickej značky vedúcej z Heľpy a červenej (Cesta hrdinov SNP).
Hilbertov priestor
Hilbertovský priestor je vektorový priestor so skalárnym súčinom, ktorý je navyše úplný vzhľadom na metriku týmto skalárnym súčinom indukovanej.
Chránená krajinná oblasť Horná Orava
Chránená krajinná oblasť Horná Orava je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. Zasahuje do geomorfologických celkov Podbeskydská vrchovina, Podbeskydská brázda, Oravské Beskydy, Oravská kotlina a Oravská Magura a do okresov Dolný Kubín, Námestovo a Tvrdošín. Vyhlásená bola v roku 1979 a má rozlohu.
Nachádza sa v najsevernejšej časti Slovenska, veľkú časť zaberajú flyšové pohoria s flyšovými horninami hlavne magurského flyšu.
Rok vyhlásenia: 1979
Rok upresnenia hraníc a rozdelenia do štyroch zón: 2003
Výmera:
Zastúpenie druhov pozemkov:
Najvyšší bod: vrchol Babej hory nad morom
Najnižšie miesto: hladina Oravskej priehrady nad morom
Najstaršie chránené územie: Babia hora – rezervácia Kotlina pod Babou horou ustanovená v roku 1926
Najväčšia vodná plocha: Oravská priehrada
Najrozšírenejšia drevina: smrek
Najväčší strom: chránená Lipa v Lomnej na cintoríne – obvod kmeňa, výška
Rozdelenie do štyroch zón
Výmera (2,2 % z celkovej výmery) platí v nej najprísnejší 5. stupeň ochrany. Patria tam pôvodné smrekové pralesy Babej hory a Pilska a vysokohorské a horské biotopy nachádzajúce sa nad nimi a rašeliniská v lokalite Spálený Grúnik. Cieľom je ochrana bez priameho zásahu človeka. Územie slúži ako prírodné laboratórium pre vedeckovýskumné a náučné ciele. Je tam zakázané vykonávanie akejkoľvek hospodárskej činnosti. Pohyb je možný iba po existujúcich turistických a náučných chodníkoch.
Výmera (5,7 % z celkovej výmery). Platí tam 4. stupeň ochrany. Patria tam všetky významné lesné aj nelesné rašeliniská okrem Spáleného Grúnika, podhorský tok Jelešňa, časť Oravskej priehrady vrátane Vtáčieho ostrova. Je tam obmedzené vykonávanie hospodárskej činnosti za účelom zachovania, alebo zlepšenia stavu týchto biotopov - kosenie, odstraňovanie náletu drevín. Pohyb je možný iba po existujúcich turistických a náučných chodníkoch.
Výmera (25,2 % z celkovej výmery). Platí tam 3. stupeň ochrany. Predstavujú ochranné pásmo B zóny, alebo sú významné z hľadiska migrácie živočíchov a výskytu veľkých šeliem. Patria tam lesné komplexy Oravských Beskýd a časti Oravskej Magury, veľká časť ochranného lesného pásu Oravskej priehrady, rašeliniská v Suchohorských boroch a na Zimníkoch pri Trstenej, Slanický ostrov a ďalšie. Vy tejto zóne sa vykonáva lesohospodárska a poľnohospodárska činnosť na princípoch trvalej udržateľnosti.
Pochod dobrovoľníkov
Text napísal dramatik a básnik Chan Tchien (田漢; pchin-jin Tián Hàn) a hudbu skladateľ Er Nie (聶耳/聂耳; pchin-jin Niè Ĕr). Prvýkrát ju hrali v roku 1934 v Šanghaji.
Prissé-la-Charrière
Prissé-la-Charrière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Santa Maria degli Angeli
Santa Maria degli Angeli môže byť názvom kostola:
Alebo môže znamenať:
Škoda 1101
right|thumb|Škoda 1101
Škoda 1101 alebo Škoda Tudor bol osobný automobil, ktorý vyrábala automobilka Škoda (v tom čase pod názvom AZNP Mladá Boleslav) v rokoch 1945-1949. Spolu sa vyrobilo 81 140 kusov.
Názov Tudor v tomto prípade neznamená označenie druhu karosérie, ale typu vozidla, tým pádom existuje aj Tudor v modifikácii kabriolet. Škoda 1101 v modifikácii ako sanitka bol významný vývozný artikel vtedajšieho Česko-Slovenska, ale táto sanitka kvôli svojej malej dĺžke nebola na prevoz ležiacich pacientov vhodná.
Automobil nadviazal na typ Škoda Popular, vyrábaný pred vojnou. Vyrábal sa aj ako dodávka, kombi pod označením STW (ľudovo nazývaný "stejšn" alebo "stejšna") alebo roadster.
Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska
Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska je slovenská dvojdielna odborová encyklopédia, ktorá (podľa vlastnej charakteristiky, 1. diel, s. 5.) sprístupňuje „najdôležitejšie poznatky slovenskej etnografie a folkloristiky i príbuzných spoločenskovedných disciplín o ľudovej kultúre Slovenska“. Vyšla v roku 1995 vo vydavateľstve Veda. Vedúci redakčného kolektívu boli Ján Botík a Peter Slavkovský. Prvý zväzok obsahuje heslá A-O, druhý P-Ž.
Vznik
Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska začala vznikať v sedemdesiatych rokoch 20. storočia vo vtedajšom Národopisnоm ústavе SAV (od roku 1994 Ústav etnológie SAV). Autorom koncepcie bol Adam Pranda, neskôr vznikla samostatná pracovná skupina, ktorú viedol J. Botík a po jeho odchode na iné pracovisko P. Slavkovský, pod ktorého vedením bol projekt úspešne ukončený. Na tvorbe sa celkom podielalo 142 autorov. Na konci každého dielu je zoznam autorov a nimi vytvorených hesiel.
Heslá sú rozdelené do piatich tématických oblastí (1. diel, s. 6.) :
Na konci 2. dielu je umiestnený rozsiahly register, ktorý umožňuje nájsť pojmy, ktoré nie sú spracované v samostatných heslách, ale v rámci iných.
Z recenzií
Pripomienky v recenzii uverejnenej v časopise Slavica Slovaca sa týkali skôr formálneho spracovania.
V inej recenzii autor uviedol: „Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska je dielo, ktoré ako podobné slovníkové a encyklopedické diela, je trvalý zdroj informácií ako pre vedecké bádanie, tak aj pre kultúrne spoločenské využite. Jej význam pre rozvoj slovenského národopisu je v tom, že podáva komplexný obraz o súčasnom stave poznania slovenskej ľudovej kultúry, z ktorého možno vyvodzovať rozhodnutia o ďalších bádateľských zámeroch od teoretického výskumu po výskumne-dokumentačnú činnosť v teréne.“
HK ŠKP Banská Bystrica
HK ŠKP Banská Bystrica je slovenský hádzanársky klub žien, ktorý sídli v Banskej Bystrici. Vznikol v roku 1972 ako jeden z odielov TJ Tesla Banská Bystrica. Je majstrom Slovenska z roku 1999, 2-násobným finalistom Slovenského pohára a 2-násobným medailistom slovensko-českej interligy. Družstvo zaznamenalo najväčší úspech v európskych súťažiach, keď sa v sezóne 1997/98 prebojovalo do finále Pohára EHF. Od roku 2013 družstvo žien nevyvíja aktívnu činnosť.
História
Prvé začiatky hádzanej v Banskej Bystrici sa datujú do 50-tych rokov, kedy hádzanú začali hrávať v klube Lokomotíva Banská Bystrica, v tom čase iba v mužskej kategórii. Ženská zložka pribudla v roku 1966, no v rovnakom období mužská zložka zanikla. Po 3 rokoch prišlo k stagnácii aj u žien a následnému prerušeniu hádzanárskej aktivity v tomto oddiele.
Pod názvom HK ŠKP Banská Bystrica sa v roku 2002 prihlásilo do 1. ligy, ktorú aj vyhralo a postúpilo zároveň do slovensko-českej interligy. Už v prvej sezóne skončilo vo WHIL strieborné a o niečo neskôr sa stalo aj vicemajstrom Slovenska. Až do roku 2007 patrilo medzi popredné interligové družstvá. Následne však kvôli finančným problémom z WHIL v priebehu súťaže odstúpilo. Návrat do súťaží sa podaril až v roku 2011, keď sa družstvo žien prihlásilo do 2. ligy, z ktorej hneď v prvej sezóne postúpilo do 1. ligy. V nej skončilo na 2. mieste za juniorským družstvom Michaloviec a malo právo postúpiť do WHIL. To ale kvôli ekonomickým dovôdom odmietlo a zotrvalo v 1. lige.
Úspechy
Najvyššia slovenská súťaž:
Interliga:
Slovenský pohár:
Dom umenia Piešťany
náhľad|Hlavné schodisko Domu umenia počas fanfár 65. ročníka [[Music festival Piešťany|Music festivalu Piešťany.]] náhľad|Koncert [[Slovenská filharmónia|Slovenskej filharmónie a Slovenského filharmonického zboru v hlavnej sále Domu umenia.]] Dom umenia Piešťany je kultúrne a spoločenské stredisko v Piešťanoch. Dom umenia (Nábrežie Ivana Krasku) je prvá mimobratislavská účelová stavba divadla po druhej svetovej vojne, realizovaná v rokoch 1974 – 1979 (v užívaní od r. 1980) podľa projektu architekta Ferdinanda Milučkého. Autor, ako sa sám vyjadril, zužitkoval "inšpiračné podnety z našej historickej aj ľudovej architektúry" a vytvoril dielo, ktoré je príkladom jednoty exteriéru a interiéru.
Architektúra
Dom umenia v kúpeľnom meste Piešťany je najväčším architektonickým dielom Ferdinanda Milučkého. Architektonická idea sa začala rodiť už v roku 1958 v súťaži kde prvú cenu získal kolektív Š. Ďurkovič, F. Milučký a V. Ružek. O desať rokov neskôr sa dostal F. Milučký k definitívnemu projektu. Teraz už nie na pôvodnom mieste v centre mesta, ale na okraji starého piešťanského parku blízko Váhu, ako osamotený ostro rezaný solitér. Tunajšia scenéria architektovmu naturelu veľmi konvenovala: malebne roztrúsené prastaré topole a za nimi zrkadliaca sa hladina Váhu. Ani stopy po znečisťujúcom pôsobení – iba parkovými úpravami esteticky kultivovaná príroda a čistá vodná hladina. Tu stojí expresívne komponovaná stavba, kde sa princíp abstraktnej jednoduchosti utvrdzuje výraznou formou (často z režného betónu), alebo mnohonásobným opakovaním (rastrové a lamelové pohľady). Dielo, ktoré dôkladne po novom prepracúva každú konvenčnú súvislosť:
To sú osvedčené metódy moderny (plus tradičné spájanie interiéru s exteriérom), ktoré budujú konzistentný obraz abstraktného artefaktu vloženého do výtvarne čistého prostredia. Mohutné povrazisko dáva stavbe jemnú dojmovú labilitu. Pripomína lodnú nadstavbu a opäť evokuje klasický modernistický motív zaoceánskeho parníka.
Hmotové a dipozičné riešenie
Do budovy nás privádza široké schodisko z voľného nástupného priestranstva s plastikou E. Venkova – výborným dynamickým kontrapunktom k stavbe. Dom je tvorený dvoma bočnými stenami, na vstupnej strane mierne vyhnutými. Na hlavnom priečelí dominuje zošikmený kubus nad vstupom, ktorý svojim tvarom pripomína lomenice dreveníc, hoci je z holého betónu.
Tu ale aj na budove slovenského veľvyslanectva v Ríme, ktorého autorom je Jozef Chovanec, nachádzame najmä princíp najzákladnejší, mnohokrát opakovaný – dominanciu pozdĺžnej steny. Stena vychádza do exteriéru aby potvrdila svoj význam. Aj interiéry sú priestormi medzi dvoma plochami prenikajúce sa navzájom veľkými otvormi alebo úzkymi štrbinami. Rumelkovo červený roštový strop preniká od podhľadu markízy cez vestibul a šatňový priestor až do podhľadov v hlavnej sále.
Odkazy na význam materiálov a tvarov sú udržiavané v abstraktnej rovine. Týka sa to aj farebnosti. Výraznú červenú a modrú na podklade prevažujúcej sivej alebo krémovej cíti milučký ako ozvenu farebnosti v slovenskom ľudovom staviteľstve.
Javisko a hlavná sála pre 630 ľudí s lóžou pre telesne postihnutých (ktorí majú samotný bezbariérový prístup) sú určené predovšetkým pre koncertnú produkciu Slovenskej filharmónie. Usporadúvajú sa tu aj divadelné predstavenia a podobne. Pred stavbou je foyer s priehľadom cez celozasklenú stenu do priestoru pred hlavným vstupom. V arkierovo vysunutej hmote smerom k Váhu je umiestnený bufet. Prízemie obsahuje malú výstavnú sieň, trochu pošmúrnu pod tieniacim vstupným schodiskom – a malú sálu pre 80 divákov. Do zadnej fasády sú orientované šatne účinkujúcich a príslušné vybavenie zázemia. Karteziánska dispozičná skladba korešponduje s tvarovou čistotou a jasnosťou celkového výrazu stavby.
''Napokon vždy aj proti mojej vôli dochádzam k jednoduchosti. Belosť a kolorit ľudovej architektúry som sa snažil preložiť do modernej betónovej stavby. Som posadnutý jednoduchosťou, hranami, presnosťou... Môj otec robil s kovom, stal sa klampiarom a jasom mu pomáhal. Pohyboval som sa po strechách kostolov, boli to prudké šikmé strechy, kde sa človeku formovala nielen optika, ale aj charakter. Myslím, že tam som nadobudol odvahu. Nikdy nezabudnem ako otec dbal aby boli miesta, kde sa stretli jednotlivé plochy absolútne presné, rovné. Svet som začal vnímať cez tabuľu plechu. Dnes si uvedomujem, že tam sa pre mňa stala dominantnou stena. Stenu chápem tak, že musí vyústiť do hrany a tú hranu musí byť v priestore cítiť. Preto mám všetky domy s vytiahnutými stenami. Bohužiaľ výtvarná syntéza z dielami vtedy nežiaducich umelcov, sa tu z politických dôvodov nepodarila.'' F. Milučký vlastnými slovami
Súčasnosť
Dom umenia v súčasnosti organizuje koncerty počas sezóny a je jedným z hlavných spoluusporiadateľov medzinárodného Piešťanského festivalu, ktorý prebieha každoročne počas letných mesiacov už od roku 1955. Dom umenia Piešťany je však nielen dejiskom koncertného života, ale aj ďalších rozmanitých kultúrno-spoločenských aktivít: divadla, filmu, televíznych show, kongresov, výstav a pod. Okrem toho je mnohonásobne overeným ideálnym priestorom na organizovanie pracovných sústredení umeleckých telies (Mládežnícky orchester Gustava Mahlera, Bundesjugendorchester – SRN), majstrovských kurzov pre veľký počet účastníkov a rôznych kongresov a sympózií. Vybavenie modernou divadelnou technikou, svetelným parkom, kvalitným koncertným krídlom i koncertným organom, veľkým javiskom i hľadiskom, baletnou sálou, modernými šatňami a najmä odborným a nadšeným personálom dodáva Domu umenia všetky predpoklady na úspešné prevádzkovanie tohto kultúrno-spoločenského centra. Pobyt v ňom – krátko- či dlhodobo – čoskoro presvedčí všetkých užívateľov i návštevníkov o kvalite prostredia, okolia i poskytovaných služieb.
V roku 2014 prešiel Dom umenia do vlastníctva Umeleckého súboru Lúčnica, predtým bol tiež súčasťou Slovenskej filharmónie. V roku 2019 požiadala skupina architektov a aktivistov z hnutia Čierne diery o zapísanie Domu umenia medzi národné kultúrne pamiatky Slovenskej republiky. V roku 2020 Pamiatková komisia schválila podnet, takže už nič nebráni zápisu Domu umenia medzi národné kultúrne pamiatky.
Margny-aux-Cerises
Margny-aux-Cerises je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Günther Rall
Günther Rall (* 10. marec 1918, Gaggenau – † 4. október 2009, Bad Reichenhall) bol nemecký stíhací pilot, ktorý sa so svojimi 275 zostrelmi stal tretím najúspešnejším stíhacím esom Luftwaffe počas druhej svetovej vojny.
Životopis
Günther Rall sa narodil 10. marca 1918 v Gaggenau, malom meste v pohorí Schwarzwald. Keď mal tri roky, sa jeho otec, ktorý bol obchodník, odsťahoval aj s celou rodinou do Stuttgartu. Tu získal mladý Günther základné vzdelanie a vyštudoval aj strednú školu. Potom bol na základe všeobecnej brannej povinnosti odvelený do armády. Všeobecná branná povinnosť platila v celom Nemecku až do roku 1936. Rall bol najprv pridelený k 8. pešiemu pluku, avšak čoskoro bol vybraný do dôstojníckeho kurzu. Vzhľadom k svojim schopnostiam, ktorými vynikal medzi svojimi kolegami, získal súhlas nadriadených a bol povýšený do dôstojníckej hodnosti. U pozemného vojska slúžil až do roku 1938. V auguste 1938 sa rozhodol pre kariéru v Luftwaffe. Bol vybraný ako kandidát na pilota stíhacieho letectva a počas jedného roka absolvoval v Neubibergu neďaleko Mníchova celý výcvikový program. Po dokončení pokročilého výcviku v roku 1939 bol prevelený k Stíhacej eskadre 52 (Jagdgeschwader 52, JG 52).
Prvého bojového nasadenia sa zúčastnil na jar roku 1940 nad Francúzskom. Dňa 12. mája 1940 dosiahol svoj prvý zostrel, keď zostrelil Curtiss H75-C1 patriaci Stíhacej skupine II/5 La Fayette (Groupe de Chasse II/5 La Fayette). Toto vzdušné víťazstvo však Günthera stálo závažné poškodenie jeho vlastného Messerschmittu Bf 109E.
V lete 1940, počas bitky o Britániu, utrpela Jagdgeschwader 52 vážne straty. Počas dvoch týždňov jednotka stratila svojho veliteľa a prišla o technické a pomocné zázemie. Zabití boli taktiež traja ďalší vyšší dôstojníci. Nevyhnutne museli nasledovať personálne posuny, ktoré zasiahli aj Günthera Ralla. Dňa 25. júla 1940 nahradil poručíka Lothara Ehrlicha zostreleného nad kanálom La Manche na pozícii veliteľa 8. letky skupiny. Koncom roku 1940 bola JG 52 premiestnená na balkánsky front, kde bola poverená úlohou chrániť ťažobné polia v rumunskej Ploješti. Kvôli povinnosti držať hotovosť na zemi nedochádzalo v tom čase k obzvlášť intenzívnemu bojovému lietaniu. Až keď na východnom fronte začali vojenské operácie, bolo vrchné veliteľstvo nacistickej Luftwaffe nútené aktivovať túto jednotku a presunúť ju do južnej časti sovietsko-nemeckého frontu. Letka, ktorej Rall velil, bola presunutá na polostrov Krym. Odtiaľto operovala a zúčastňovala sa leteckých operácií nad riekou Don. Rall sa vtedy mohol pýšiť zostrelením 35 nepriateľských lietadiel. Dňa 28. novembra 1941, keď nad Rostovom dosiahol ďalšie víťazstvá, urobil základnú chybu – nevenoval pozornosť priestoru za sebou. Medzitým sa ďalší sovietsky stíhač, strážiaci na čísle práve zostreleného kolegu, dostal Rallovi za chvost a vypálil na jeho Bf 109 dlhú dávku. Rall tento incident neskôr popísali v rozhovore:
thumb|left|Günther Rall (druhý zľava) s kamarátmi po dosiahnutí 200. vzdušného víťazstva, Ukrajina, august 1943 thumb|right|Günther Rall po dosiahnutí 250. vzdušného víťazstva, november 1943
„''Letel som medzi Taganrogom a Rostovom. V tých dňoch boli silné mrazy. Teplota klesala až na mínus 40. Popoludní som odštartoval na jednu z misií, ktorým sme hovorili Sweepy (lety, pri ktorých stíhači lietali nad určité územie a vyhľadávali vzdušné či pozemné ciele, na ktoré potom útočili), pri ktorých sme sa chceli vo vzduchu stretnúť s nejakými Rusmi. Keď sme štartovali, už sa stmievalo. Viedol som súboj s ruským pilotom a v plameňoch ho poslal k zemi. Bolo už úplné šero a viditeľnosť bola mizerná. Prestal som byť ostražitý a nejaký Rus sa mi dostal za chvost. Náboje z jeho zbraní zničili môj motor, a pretože to bolo už za frontovou líniou, otočil som sa a snažil sa dosiahnuť nemeckej línie. V tých miestach neprechádzala v tom čase frontová línia, no napriek tomu som neďaleko zazrel skupinu tankov. Letel som ďalej na západ a chystal som sa na núdzové pristátie. Všimol som si, že miesto, ktoré som si vybral pre pristátie, pretína v smere letu malý kaňon. Ešte ku všetkému som pristál príliš veľkou rýchlosťou... Lietadlo sa tvrdo dotklo zeme, ale okamžite znova odskočilo do vzduchu. Preskočil som malý kaňon a potlačil páku riadenia. Pristál som na brucho a na druhej strane havaroval. Posledné, na čo si pamätám, bola stena predo mnou, ktorá sa na mňa rútila, hrozný rámus a potom som omdlel. Zvyšok príbehu poznám z rozprávania pilota, ktorý so mnou letel na čísle. Krúžil nado mnou a čakal, čo sa bude diať. Pri havárii sa odtrhli krídla i motor. Vďaka bohu, pretože aspoň nevznikol požiar. Bezvládne som visel vo vraku, ale našťastie bol neďaleko nemecký tank. Posádka vyskočila von a vytiahla ma z kabíny. Bol som v bezvedomí a vôbec si nepamätám, ako som sa dostal von. Prebral som sa neskoro v noci vo vypálenej škole v Taganrogu. Bola to akási stanica prvej pomoci, kde nemali ani potrebné zdravotnícke vybavenie...''“
thumb|left|Günther Rall ako generál a inšpektor letectva v roku 1974
Po uzdravení, za ktoré vďačil svojej mimoriadne silnej vôli a odhodlaniu k návratu, sa v auguste 1942 vrátil k aktívnemu bojovému lietaniu. Počas bojovej činnosti nad Kaukazom zostrelil celkovo 26 sovietskych lietadiel. Bol menovaný veliteľom 8. letky a po zostrelení 65. nepriateľského lietadla bol vyznamenaný Železným krížom. O sedem týždňov neskôr dosiahol jubilejné 100. víťazstvo. Ako uznanie za jeho bojové zásluhy a mimoriadnu odvahu ho Hitler osobne vyznamenal dubovými ratolesťami. Medzi aprílom 1943 a marcom 1944 Rall velil 3. letke JG 52. Zvláštny význam malo jeho stošestnáste víťazstvo, ktoré dosiahol 20. apríla 1943. Bolo to aj zároveň 500. víťazstvo celej skupiny, navyše ohlásené na deň Hitlerových narodenín. Ku svojmu prekvapeniu sa Rall stal stredobodom pozornosti nemeckých novinárov. Nikdy sa nestotožňoval s nacistickým režimom Tretej ríše. Plnil si však svoje povinnosti pilota a dôstojníka ako najlepšie mohol - bola vojna. Letné mesiace roku 1943 priniesli Rallovi ďalšie úspechy. V júli dosiahol celkovo 22 vzdušných víťazstiev a v auguste 33 víťazstiev. Dňa 29. augusta 1943 ohlásil ako tretí pilot Luftwaffe zostrelenie dvestého nepriateľského lietadla, a to v 555 bojových letoch. Za tento úspech získal 12. septembra 1943 ku svojmu Železnému krížu meče. Dňa 28. novembra 1943 zaznamenal svoje 250. vzdušné víťazstvo. Nasledovali gratulácie, kvety a slávnostné vence s ozdobenými číslicami. Pochopiteľne nebola by to patričná oslava, keby sa obišla bez hlučného večierku, na ktorom nesmeli chýbať novinári a slávnostné pripíjanie v kruhu kolegov.
V apríli 1944 sa major Rall vrátil z východného frontu a bol prevelený k obrane Ríše. Počas jedného z prvých letov nad západnou Európou bol 12. mája 1944 jeho Messerschmitt Bf 109G zostrelený Američanom, ktorý letel na stroji P-47 Thunderbolt. Začiatkom marca 1945 Rall prevzal velenie zvyšku jednotky JG 300. Celá Luftwaffe v tom čase už nebola významnou útočnou silou.
Günthera Ralla po vojne vypočúvala britská tajná služba. V roku 1956 vstúpil do obnoveného západonemeckého letectva. Lietal ešte na strojoch F-84 Thunderjet a F-104 Starfighter. Dosiahol generálsku hodnosť a stal sa inšpektorom letectva. Do dôchodku odišiel v roku 1975. Zomrel 4. októbra 2009 vo veku 91 rokov.
Pugny
Pugny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Puihardy
Puihardy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bozón
V časticovej fyzike tvoria bozóny jednu z dvoch základných skupín subatomárnych častíc. Druhou skupinou sú fermióny. Bozóny charakterizuje ich príslušnosť k Bose-Einsteinovmu rozdeleniu. Táto skupina zahŕňa fotóny a gluóny, Z bozón, W bozóny a tiež Higgsov bozón.
Puihardy
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bozón
Slovo bozón je odvodené od mena indického fyzika – Satyendra Nath Bose.
Vlastnosti bozónov
Vlastnosti bozónov sú v kontraste s vlastnosťami fermiónov, ktoré sa správajú podľa Fermi-Diracovho rozdelenia, keď sa viac fermiónov nemôže nachádzať v rovnakom kvantovom stave.
Keďže sa bozóny s rovnakou energiou môžu nachádzať na rovnakom mieste v priestore, tak tieto častice zväčša sprostredkujú prenos síl, pričom fermióny zvyčajne tvoria hmotu.
Rozlišujeme elementárne bozóny ako napr. fotóny a zložené ako mezóny.
Všetky bozóny majú celočíselný spin, zatiaľ čo spin fermiónov je poločíselný, čo zodpovedá teórii spinového rozdelenia, ktorá hovorí, že častice s celočíselnou hodnotou spinu sú bozóny a častice so spinom v hodnote n.1/2 (poločíselný spin) sú fermióny.
Hypotetický gravitón (G) nie je zahrnutý v štandardnom modeli a doposiaľ nebol experimentálne pozorovaný, zatiaľ čo kalibračné bozóny a Higgsov bozón áno.
Zložené bozóny sú dôležité pre supravodivosť a iné využitia Bose-Einsteinových kondenzátov.
Definícia a základné vlastnosti
Podľa definície sú bozóny časticami zodpovedajúcimi Bose-Einsteinovmu rozdeleniu: ak sa vymenia dva bozóny, vlnová funkcia systému zostane nezmenená. Fermióny, na druhej strane, zodpovedajú Fermi-Diracovmu rozdeleniu a  Pauliho vylučovaciemu princípu: dva fermióny nemôžu existovať v rovnakom kvantovom stave, čo spôsobuje tuhosť alebo pevnosť hmoty tvorenej nimi. Preto sa často označujú za zložky hmoty, pričom bozóny predstavujú častice, ktoré sprostredkujú interakcie, alebo ako zložky radiácie (žiarenia).
Vlastnosti laserov, maserov, supratekutého hélia-4 a Bose-Einsteinových kondenzátov sú dôsledkami rozdelenia (štatistiky) bozónov. Ďalším dôsledkom je spektrum fotónov plynu v termálnom ekvilibriu, čoho príkladom je žiarenie absolútne tmavého telesa. Iným príkladom je tiež nepriehľadné infračervené žiarenie, pozorované dnes ako reliktové žiarenie. Interakcie medzi elementárnymi časticami sa nazývajú základné interakcie. Výsledkom základných interakcií medzi bozónmi a časticami hmoty sú všetky známe sily.
Všetky známe elementárne alebo zložené častice sú buď bozóny alebo fermióny, v závislosti od hodnoty spinu. Čo je v rámci nerelativistickej kvantovej mechaniky čisto empirické pozorovanie.
Elementárne bozóny
Pozorované elementárne bozóny patria všetky medzi kalibračné bozóny: fotóny, W a Z bozóny a gluóny.
Ďalej štandardný model predpokladá Higgsov bozón, prostredníctvom ktorého ostatné častice nadobúdajú hmotnosť pomocou Higgsovho mechanizmu.
A ako posledný bozón mnoho teórií kvantovej gravitácie predpokladá ako sprostredkujúcu časticu gravitácie tzv. gravitón. Bozón so spinom 2.
Komutatívnosť
Komutatívnosť (komutativita), najmä v algebre je vlastnosť, ktorá platí pre binárnu operáciu, hovoriaca o nezávislosti poradia operandov. Niektoré operácie násobenia v matematike túto vlastnosť nemajú. Potom sa nazývajú nekomutatívne. Matematicky:
pre každé x a y z množiny S.
Komutatívnymi sú napríklad operácia sčítania a násobenia na reálnych číslach. Odčítanie na reálnych číslach ani delenie na reálnych číslach bez nuly však nie sú komutatívne.
Margny-lès-Compiègne
Margny-lès-Compiègne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
André Brink
André Philippus Brink (* 29. máj 1935, Vrede, Južná Afrika† 6. február 2015) bol juhoafrický spisovateľ píšuci v angličtine a afrikánčine, profesor angličtiny na univerzite v Kapskom meste.
Hlavnou témou jeho diel je apartheid. Bol niekoľkokrát nominovaný na Man Booker Prize. V slovenčine vyšli jeho diela: An Instant in the Wind (Chvíľa vo vetre, Smena 1985), A Dry White Season (Biele obdobie sucha, Odeon, 1985).
Pietro Tenerani
Pietro Tenerini (* 11. november 1789, Torano, Taliansko – † 14. december 1869, Rím) bol taliansky sochár.
Margny-sur-Matz
Margny-sur-Matz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Interferencia (vlny)
thumb|Interferencia Interferencia alebo interferenčný jav alebo interferencia vlnenia  je vo fyzike skladanie (superpozícia) niekoľkých koherentných vlnení rovnakého druhu do jedného výsledného vlnenia.
V pružnom prostredí sa môže súčasne šíriť vlnenie od viacerých zdrojov. Môžeme to pozorovať na pokojnej hladine jazera, ak na ňu hodíme dva kamienky. Od miesta dopadu každého z nich sa budú šíriť a prechádzať cez seba kružnice vlnoplôch. V miestach, v ktorých vlnenia prechádzajú jedno cez druhé vzniká otázka, aká bude výchylka daného bodu prostredia. S podobným problémom sme sa už stretli pri skladaní kmitov. Ukázali sme, že výsledné kmitanie je vektorovým súčtom jednotlivých čiastočných kmitov. Princíp superpozície, ktorý sme využívali pri skladaní kmitov, platí aj pri skladaní vlnení. Vlnenie od jedného zdroja prechádza určitým priestorom tak, ako by iná, v tom istom priestore sa šíriaca vlna, vôbec neexistovala. V oblasti, kde sa vlnenia prekrývajú, bude podľa princípu superpozície výsledné vlnenie vektorovým súčtom jednotlivých vlnení. Teda výchylka určitého elementu prostredia bude vektorovým súčtom výchyliek, ktoré by daný element mal mať od každého z vlnení. Môže nastať zväčšenie, zmenšenie alebo dokonca aj zrušenie výchylky v danom mieste. Takéto prejavy prekrývania sa vlnení nazývame interferenčné javy. Interferenčné javy môžeme pozorovať iba v prípade, že interferujúce vlnenia sú koherentné.
V optike sa používaju ako koherentné zdroje hlavne lasery. Ak je fázový rozdiel dvoch koherentných vlnení v určitom bode 2\pi\, alebo iný párny násobok \pi\, nastáva interferenčné zosilnenie. Ak fázový rozdiel je nepárny násobok \pi\, nastáva interferenčné zoslabenie. interferenčný obrazec – svetelný obrazec zachytený na tienidle, ktorý vznikol ako dôsledok interferencie svetelných vĺn; zvyčajne sa skladá zo svetlých a tmavých plošiek, alebo prúžkov.
Marolles (Oise)
Marolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reffannes
Reffannes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chránená krajinná oblasť Cerová vrchovina
Chránená krajinná oblasť Cerová vrchovina je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. Založená bola v roku 1989 a má rozlohu.
Poloha
CHKO Cerová vrchovina leží na juhu Slovenska pri hraniciach s Maďarskom. Rozkladá sa na území geomorfologického celku Cerová vrchovina v okresoch Lučenec a Rimavská Sobota. Zo západu do nej zasahuje Ipeľská kotlina a z východu Rimavská kotlina. Čo sa týka pohorí, zo západu je ohraničená Krupinskou planinou, zo severozápadu Javorím a zo severu Stolickými vrchmi.
Malware
Malware (iné názvy: malvér, škodlivý softvér  , zlomyseľný softvér ; angl. malware - zloženie slov malicious "zlovoľný", "zlomyseľný" a software "softvér") je zlomyseľný kód či softvér, ktorý obyčajne poškodí alebo zablokuje, zmocní sa alebo odcudzí informácie z počítačového systému. Vo všeobecnosti sem patrí: vírus, červ, trójsky kôň, logická bomba, rootkit, bootkit, metóda tajných vstupov (backdoor), špionážny softvér (spyware, špionážny program), vydieračský softvér (ransomware) a reklamný softvér (adware). Patrí medzi badware.
Chránená krajinná oblasť Cerová vrchovina
Poloha
Územie zahŕňa v rámci Matransko-slanskej oblasti veľkú časť oddielu Hajnáčska vrchovina, juhovýchodný výbežok oddielu Fiľakovská brázda a strednú časť oddielu Petrovská vrchovina.
Geológia a pohorie Cerová vrchovina
Pohorie Cerovej vrchoviny patrí medzi najmladšie pohoria na Slovensku. Toto pohorie sa v pliocéne a najstaršom pleistocéne vyklenulo do klenby. Vykleňovaním sa rozlámalo a vznikli zlomy, do ktorých sa dostala bazaltová láva a tak vznikol pestrý sopečný reliéf. V postvulkanickom období nastala inverzia reliéfu, ktorej vznik sa spája s výlevom lávových prúdov do starých dolín. Časom sa lávové prúdy zdvihli a erodovali a tým vznikli vrcholové časti a pôvodné chrbty dolín. Najrozšírenejším horninovým typom v CHKO Cerová vrchovina sú pieskovce, ktoré sa usadili v spodnom miocéne z mladotreťohorného mora.
Malware
Malware sa do počítača v dnešnej dobe dostáva zvyčajne cez Internet, hlavne pri prezeraní škodlivých stránok s nie dobre zabezpečeným systémom.
Nasledovná kategorizácia je len jednou z mnohých používaných (keďže určitý malware sa dá zaradiť často do viacerých kategórií naraz):
Klasické počítačové vírusy
Počítačový vírus je program, ktorý dokáže rozmnožovať sám seba pridávaním svojho kódu do iných programov. Pre svoje rozširovanie teda podobne ako biologický vírus potrebuje hostiteľa – iný program. Z toho vyplýva, že do počítača sa môže dostať jedine tak, že spustíme nainfikovaný program. Spolu so spustením nainfikovaného programu sa aktivuje vírus v operačnej pamäti, a potom napadne i ďalšie súbory v počítači.
Špeciálnym druhom vírusov boli v minulosti tzv. boot vírusy, ktoré namiesto bežných programov napádali miesto na nosiči dát, z ktorého sa dá zaviesť operačný systém. Najčastejšie sa prenášal pri zabudnutí diskety v disketovej jednotke pri zapínaní počítača. V dnešnej dobe už tento druh vírusov prakticky vymizol.
Ďalším špeciálnym druhom vírusov sú makro vírusy, rozšírené najmä v prostredí kancelárskeho balíka MS Office (Word, Excel, PowerPoint, Outlook…), prípadne aj v iných, menej rozšírených programoch. Do softvéru bola pridaná možnosť vytvárať „makrá“ – malé programy zahrnuté v dokumentoch, ktoré mali pôvodne slúžiť na automatizáciu často vykonávaných krokov. Jazyk tvorby makier však umožňuje zahrnúť do nich aj potenciálne nebezpečné operácie ako napr. zápis na disk. Otvorením dokumentu, ktorý obsahuje makro vírus, sa telo vírusu najčastejšie skopíruje do šablóny „normal“, z ktorej sa vytvárajú všetky nové dokumenty. Každý nový dokument, ktorý potom vytvoríte, je napadnutý makro vírusom. Našťastie novšie balíky Office na prítomnosť makra upozorňujú a ich dôveryhodnosť sa dá zabezpečiť napríklad digitálnym podpisom, pomocou ktorého sa dá zistiť, kto makro vytvoril.
Podobným druhom sú i vírusy napísané pomocou skriptovacích jazykov, ako je jazyk VBScript alebo WSH (Windows Scripting Host). VBScript bol podobne ako makrá pridaný do kancelárskeho balíka Office. Jazyk WSH bol zasa vytvorený na uľahčenie práce správcom systémov Windows.
Účinky nákazy počítača vírusom (alebo inými druhmi malvéru, ako sú trójske kone, červy atď.) sú rozličné – od vypísania "vtipných" textov až po zničenie dát uložených na diskoch alebo ich odoslanie záškodníkovi prostredníctvom Internetu – podľa toho, čo autor vírusu v ňom implementuje.
Internetové červy
V pôvodnom význame je červ tá časť vírusu, ktorá je zodpovedná za jeho šírenie. Kým klasickým súborovým vírusom trvalo mesiace až roky, kým sa rozšírili, internetovým červom na to stačí niekoľko dní až niekoľko minút. Kým súborový vírus potrebuje našu pomoc, aby sa dostal z jedného počítača na druhý pomocou diskety, CD alebo iného nosiča, internetový červ sa dokáže rozšíriť i sám pomocou počítačovej siete. Funguje tak, že sa skúša pripojiť na každý možný počítač v počítačovej sieti a na svoj prenos využiť slabé miesto zle zabezpečeného počítača (predovšetkým vďaka chybám v operačnom systéme Microsoft Windows). Na tomto počítači sa červ aktivuje a znovu sa skúša šíriť do ďalších počítačov. Počet nakazených počítačov teda stúpa lavínovite.
Trójske kone
Šíreniu sa dá zabrániť dobrým zabezpečením počítačovej siete, pretože napadnutiu vnútornej siete z internetu dnes už dokážeme brániť. Najzraniteľnejšia je sieť z vnútra. Túto skutočnosť využíva ďalší typ malwaru, trójsky kôň. Trójsky kôň (pomenovanie podľa trójskeho koňa z Homérovho diela Iliada) je škodlivý kód pribalený k zdanlivo neškodnému softwéru. Nachádzajú sa najmä v niektorých pochybnejších programoch ako sú napr. programy na výmenu dát cez tzv. peer-to-peer siete (cez ktoré sa dá okrem iného nelegálne sťahovať hudba, filmy a programy). Trójske kone môžu mať najrôznejšie účinky (môžu i priamo ohroziť počítač podobne ako vírusy vykonaním škodlivej akcie).