cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam medicínskych článkov/D
di
Diabetes mellitus · Diabetes mellitus (MKCH-10) · Diagnóza · Dialyzát · Dialýza (medicína) · Didiploid · Dietylamid kyseliny lysergovej · Dificilita · Digitálny voyeurizmus · Dimetyltryptamín · Dionýz Blaškovič · Dirofilarióza · Diseminovaná intravaskulárna koagulopatia · Disociatívna porucha · Dispenzarizácia · Disulfiram · Divertikul · Divertikulitída · Divertikulóza · Divertikuly tenkého čreva
dl
Dlaň · Dlhé väzy chrbtice
do
DOB · Doc Holliday · Dojčenie · Doktor veterinárneho lekárstva · Doktor všeobecného lekárstva · Dopamínergný systém · Doping · Dormancia · Dorolológia · Dospelosť · Downov syndróm
du
Dubowitzov syndróm · Ductus lactiferus · Dula (pôrodníctvo) · Duplikatúra tráviacich ústrojov · Dupuytrenova kontraktúra · Durman obyčajný · Dusenie (nedýchanie) · Dušan Brucháč · Dušan Čajka · Dušan Makovický · Dušan Meško · Duševná porucha · Duševná zaostalosť · Duševná zaostalosť – mentálna retardácia (MKCH-10) · Duševné poruchy a poruchy správania (MKCH-10) · Duševné postihnutie
Guernsey
Guernsey (po, po , teda „správna oblasť bailiffa/bailliho Guernsey“) je závislé územie Spojeného kráľovstva v Normanských ostrovoch.
Zoznam medicínskych článkov/D
dy
Dysgrafia · Dyslexia · Dysmorfofóbia · Dyspnoe · Dyspraxia · Dystrofia
dý
Dýchacia sústava · Dýchací plyn · Dýchanie
Guernsey
Iné projekty
.
Železničná trať Častolovice – Solnice
Železničná trať Častolovice – Solnice (v cestovnom poriadku pre cestujúcich označená číslom 022) je jednokoľajová regionálna trať. Slúži najmä ako napojenie okresného mesta Rychnov nad Kněžnou.
Dejiny
Dráhu vlastnila spoločnosť Rychnovsko-solnická místní dráha od sprevádzkovania trate 26. októbra 1893 až do svojho zoštátnenia 1. januára 1949. Linka bude elektrifikovaná do konca roku 2020.
Čo vypovedajú staré cestovné poriadky
V roku 1900 boli podľa vtedajšieho cestovného poriadku v prevádzke tieto stanice: Častolovice, Častolovice z, Rychnov n Kn., Solnice
KLM Cityhopper
thumb|Sídlo spoločnosti KLM Cityhopper thumb|[[Fokker 100 na letisku v Bruseli v Belgicku]] KLM Cityhopper je regionálna dcérska spoločnosť KLM Royal Dutch Airlines, patriaca pod leteckú holdingovú spoločnosť Air France-KLM. Letecká spoločnosť KLM využíva Cityhopper na kratších linkách v rámci Európy. KLM so svojou dcérskou spoločnosťou zdieľa ICAO aj IATA kód. Cityhopper lieta do 44 destinácií, čo sa však môže líšiť vzhľadom na ročné obdobie.
História
Letecká spoločnosť bola založená 1. apríla 1991, kedy začala aj svoju činnosť. KLM Cityhopper sa vytvorila zlúčením KLM Cityhopper a Netherlines. Ako súčasť reštrukturalizačných plánov sa v novembri 2002 spoločnosť zlúčila s regionálnou spoločnosťou KLM UK pod spoločným názvom KLM Cityhopper.
Súčasná flotila
Flotila KLM Cityhopper pozostáva z nasledujúcich lietadiel (stav z decembera 2013):
V júli 2013 spoločnosť oznámila dohodu o prenájme šiestich nových lietadiel Embraer 190 od spoločnosti BOC Aviation. Na druhej strane zredukuje do apríla 2014 svoju flotilu až o 7 lietadiel Fokker 70.
Extenzia (geológia)
náhľad|Vznik stavby striedania vyzdvihnutých a poklesnutých blokov, typický prejav rozťahovania kôry (na obrázku znázornený smer rozťahovania červenými šípkami). Extenzná tektonika skrátene extenzia alebo rifting je súbor geologických deformačných procesov charakteristický predlžovaním a stenčovaním zemskej kôry alebo litosféry. Obvykle je tiež spojený so vznikom poklesových zlomov, vzďaľovaním tektonických platní a ťahom, ku ktorému dochádza na ich styku. Je významným činiteľom ovplyvňujúcim vznik sedimentačných panví alebo rozpad zhrubnutej zemskej kôry.
Štýly deformácie
Typy vznikajúcich štruktúr a ich geometria sú závislé na veľkosti prítomného natiahnutia (predĺženia). Predĺženie sa väčšinou vyjadruje pomocou veličiny \beta, označovanej ako beta faktor alebo faktor vytiahnutia (stretch) :
t_{0} je počiatočná hrúbka kôry a t_{1} je konečná hrúbka kôry po deformácii.
Deformácia extenziou sa v zemskej kôre v krehkých-pripovrchových podmienkach môže realizovať :
V oblastiach s relatívne nízkeho kôrového vytiahnutia, sú dominantnými štruktúrami prudko až mierne uklonené poklesové zlomy, so súvisiacimi halfgrabenmi a naklonenými blokmi.
V oblastiach s vysokým kôrovým vytiahnutím, môžu byť extenzné (poklesové) zlomy natoľko posunuté a zrotované, že dosiahnú veľmi nízky sklon, ktorý im neumožňuje ďalšiu aktivitu. Toto má za následok vznik nových zlomov. Veľké posuny môžu spôsobiť zblíženie syntektonických sedimentov (metamorfózou nepostihnutých) a premenených hornín spodnej a strednej kôry, teda hornín ktoré boli vystavené vysokým tlakom a teplotám. Štruktúry, v ktorých sú prítomné dva takéto horninovo veľmi odlišné bloky sa označujú ako zóny odlepenia (angl. detachment faults). Niekedy sú takéto oblasti odlepenia zvrásnené, pričom premenené horniny vystupujú v jadrách antiklinál. Typické sú napríklad pre metamorfné kôrové komplexy.
Samostatným štýlom extenznej deformácie sa vyznačujú pasívne okraje, ktoré vznikli nad zoslabnutou vrstvou zemskej kôry. V oblastiach pasívnych okrajov dochádza k vzniku veľkých listrických (oblúkovitých) zlomov uklonených smerom k oceánu. Na niektorých okrajoch kontinentov ako napr. v delte rieky Niger, boli zaznamenané aj opačne (ku kontinentu) uklonené zlomy, ktoré vytvárajú rôzne veľké grabenové panvy antitické k regionálnym listrickým zlomom.
Kontinentálne rifty a divergentné okraje
Rifty sú lineárne zóny kôrovej extenzie. Tvoria zóny s jedným alebo komplexom poklesových zlomov a samostatnými poklesávajúcimi blokmi. Zlomy v jednotlivých segmentoch riftu majú rovnakú polaritu (napr. smer sklonu) čo má za následok, že rifty vlastne tvorí súbor niektoľkých halfgrabenov. Vznik riftov spôsobuje obvkykle vyklenutie astenoféry avšak celkové procesy sa môžu v dôsledku odlišností v regionálnej stavbe oblastí. Zatiaľ čo rifty, ktorých šírka sa pohybuje rádovo v stovkách kilometrov väčšinou vznikli v oblasti hrubej a chladnej litosféry (Bajkalská riftová zóna, Východoafrická priekopová prepadlina alebo Rýnsky graben), niekoľko tisíc kilometrov široké riftové oblasti (napr. Basin and range v USA, alebo Egejské more) sú miestami s tenkou a prehriatou kôrou.
Pokračovanie riftogenézy môže mať za následok vznik aktívneho rozpínania oceánskeho dna so stredooceánskym chrbtom a oceánskou kôrou. Vznikajú tak divergentné okraje platní.
Gravitačný rozpad zón so zhrubnutou kôrou
Oblasti so zhrubnutou kôrou, hlavne tie, ktoré vznikajú pri orogenéze sa zvyknu rozpadať do strán. Takýto rozpad môže prebiehať dokonca aj vtedy, keď stále prebieha kontinentálna kolízia. Po skončení kolízie v kôre existuje nerovnováha, vysoké tlaky a ťiaž veľkého objemu hornín v nadloží pôsobí na preťažené a nepevné podložie. Dochádza k takzvanému gravitačnému kolapsu, často za vzniku veľkých extenzných zlomov, napr. metamorfný kôrový komplex. Známa je napríklad extenzia tohto typu, ktorá prebehla v devóne, kedy nasledovala priamo po kaledónskom vrásnení v oblasti východného Grónska a západného Nórska.
Zaoblúkové panvy
Zaoblúkové panvy vznikajú v oblasti za subdukčnými zónami (na nadložnej platni) v dôsledku ústupu oceánskej priekopy v smere od nadložnej platne. Extenzia v tejto oblasti je rovnobežná s ostrovným oblúkom.
Pasívny okraj
Pasívne okraje sú zoslabnuté miesta zemskej kôry, často ohraničené nedostatočne pevnými horninami (bridlice, evapority), ktoré po zaťažení môžu slúžiť ako šmykové plochy extenzných zlomov. K podobným procesom dochádza aj v sedimentárnych klinoch, kedy je extenzia v spodnej časti horninových telies spojená s rozpadom vyrovnávaná kompresiou vo vrchnej časti.
Digital hardcore
Digital hardcore je hudobný žáner s prvkami hardcore punku a rôznymi formami elektronickej hudby a techna. Vyvíjal sa v Nemecku počas skorých 90-tych rokov a často obsahuje sociologické alebo ľavicové extrémistické témy.
Charakteristika
Hudba Digital hardcore je typická vysokým a drsným tempom, ktoré kombinuje rýchlosť, hmotnosť a subkultúru hardcore punku a riot grrrlu s elektronickou hudbou ako je hardcore techno, jungle a industriálny rock.
Použitie elektrických gitár je zachované a je skombinované so samplermi, syntetizátormi a bicími automatmi. Kým použitie gitár a elektronických nástrojov je požadované, tradičné basové gitary a bicie sú voliteľné. Vokály sú často kričané a tiež často viacerými členmi skupiny. Typické sú politické texty, ľavicové extrémistické alebo anarchistické ideály.
Krka (Chorvátsko)
Krka je rieka v Chorvátsku. Pramení v pohorí Dinara, na svahoch najvyššej chorvátskej hory Sinjal a ústi do Jadranského mora pri Šibeniku.
Priebeh toku
Pramení neďaleko mesta Knin, pod najvyšším vrcholom Chorvátska Sinjal (tiež Dinara). Počas celého toku vytvára množstvo vodopádov a kaskád, vďaka ktorým patrí medzi najvyhľadávanejšie rieky v krajine. Ústi do Jadranu pri Šibeniku.
Prítoky
Hlavné prítoky sú Butišnica, Krčić, Čikola a Guduča.
Osídlenie
Krka preteká mestami Knin, Skradin a Šibenik.
Ochrana prírody
Na strednom toku rieky je medzi mestami Knin a Skradin zriadený Národný park Krka. Bol založený na rozlohe v roku 1985. Najväčšou atrakciou parku je sústava vodných kaskád.
Jakub mladší
thumb|200px|Svätý Jakub mladší, socha v kostole v [[Portugalsko|Portugalsku]] Svätý Jakub mladší alebo Jakub Alfeov (Alfejov) alebo Jakub Menší, syn Alfe(j)ov, apoštol, je biblická postava.
Podľa Biblie je jeden z Dvanástich apoštolov Ježiša Krista, mučeník. Jakub mladší bol Alfeovým synom. Často býva stotožňovaný s Jakubom, ktorého matka stála na Kalvárii pod krížom, na ktorom zomieral Ježiš Kristus. Taktiež sa stotožňuje s Jakubom, „Pánovým bratom“, ktorý videl vzkrieseného Krista. Jakub Alfeov sa v kresťanstve pokladá za prvého jeruzalemského biskupa. Taktiež sa považuje za autora ''Listu sv. Jakuba'', jednej z častí Nového zákona.
Tradičným ikonografickým atribútom sv. Jakuba Alfeovho je valchársky kyjak, ktorým mal byť zavraždený po tom, ako ho židovská veľrada odsúdila v roku 62 na smrť ukameňovaním.
V Anglicku je sv. Jakubovi Alfeovmu zasvätených 26 kostolov, často spoločne so sv. Filipom.
Bourlon
Bourlon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľká Chochuľa
Veľká Chochuľa je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne južne od Ružomberka. Je najvyšší vrch západnej časti Ďumbierskych Tatier, leží v hlavnom hrebeni a poskytuje ďaleký kruhový rozhľad.
Opis
Veľká Chochuľa dominuje hlavnému hrebeňu Prašivej, v najzápadnejšej časti pohoria. Západne sa nachádza Skorušová a Fedorka, juhozápadným smerom susedí v hrebeni ležiaca Malá Chochuľa  a Prašivá , juhovýchodným Chabenec , východným Ráztocká  a Ondrejská hoľa , Košarisko  a Skalka  a severným Banášov bok , Čierny vrch  a Tlstá. Hrebeňom vedie hranica povodia Váhu a Hrona; severozápadne orientované svahy odvodňujú prítoky Revúcej, voda z južne orientovaných odteká Sopotnicou do Hrona. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP z Donovál na Chopok, na ktorú sa v jeho blízkosti pripája chodník z Brusna. Celý masív Veľkej Chochule a Prašivej je dobre viditeľný z Donovál, Liptovskej Lúžnej a časti Horehronia.
Výhľady
Hrebeň i vrchol Veľkej Chochule je hôľnatý a vďaka polohe a nadmorskej výške umožňuje výborný kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru, Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.
Nestrašovice
Nestrašovice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 71 obyvateľov, z toho 37 mužov a 34 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 43,4 roka, ženy 40,7 roka).
César Chesneau Dumarsais
César Chesneau Dumarsais [dümarse] (* 17. júl 1676, Marseille, Francúzsko – † 11. jún 1756, Paríž) bol francúzsky gramatik a filozof.
Písal články o gramatike pre Encyklopédiu alebo racionálny slovník vied, umení a remesiel.
Bludovice (Nový Jičín)
Bludovice (, katastrálne územie Bludovice u Nového Jičína) sú jednou z miestnych častí Nového Jičína.
História
thumb|left|Katastrálne územie Nového Jičína Prvá písomná zmienka o Bludoviciach je z roku 1302. V miestnej časti sa nachádza Kaplnka sv. Michala, ktorá bola postavená v roku 1861 novojičínským staviteľom Tomášom Chytil podľa plánov Ferdinanda Neuserra zo Salzburgu.
Calatrava (sopka)
Calatrava je menšie vulkanické pole nachádzajúce sa v centrálnej časti Španielska neďaleko mesta Ciudad Real. Pole sa rozprestiera na ploche cez a pozostáva z viac ako 300 troskových kužeľov maarov a lávových dómov prevažne bazaltového zloženia. Vek poslednej aktivity sa datuje na stredný holocén Volcán Columba – 3600 pred Kr. (± 500 rokov). Ešte v 18. storočí boli v oblasti Sierra de Venezuela aktívne fumaroly.
Canal Grande
thumb|Canal Grande v noci thumb|Canal Grande na leteckej snímke mesta thumb|Canal Grande Canal Grande je hlavnou dopravnou tepnou Benátok. Je najhlbším z benátskych kanálov a je to bývalé koryto rieky Brenty. Napriek dĺžke viac ako 4 km ho preklenujú len tri mosty: Ponte degli Scalzi, Ponte di Rialto, Ponte dell'Accademia.
Cesta po Canal Grande
Kanál má tvar písmena S a pretína mesto od hlavnej železničnej stanice na severozápade k Punta della Salute v juhozápadnom výbežku Benátok. Tri mosty ktoré vedú ponad kanál, sú pri stanici, pri obrazovej galérii a v strednej časti most Rialto, najlepšie vidieť z vaporetta alebo aj vodného autobusu.
Pamiatky
thumb|Canal Grande a kostol [[Santa Maria della Salute]] Zlatý dom (taliansky Ca' d'Oro) pochádza z 15. storočia a patrí k najobdivovanejším palácom pri kanále. Je príkladom obdivuhodnej benátskej gotiky a v súčasnosti je v ňom verejnosti prístupná galéria.
Palazzo Dario je renesančná budova s rôznofarebnou mramorovou fasádou.
Kostol Santa Maria della Salute leží na juhovýchodnom konci kanálu Grande a bol dostavaný v roku 1682 v barokovom štýle, ako pamiatka na ústup epidémie moru. Každý rok 21. novembra je cez Canal Grande vytvorený most z člnov, po ktorom prichádzajú do kostola pútnici na slávnosť.
Popri Canale Grande leží veľa zaujímavých pamiatok a budov, napríklad Fondaco dei Turchi z 13. storočia, Ca' Guistinian z 15. storočia alebo Ca' Da Mosto z 13. storočia.
Mustang
Mustang môže byť:
Sklerotóm
Sklerotóm je časť somitu, priľahlá k chorda dorsalis a neurálnej trubici. Je vývojovým základom osovej kostry - stavcov, rebier, ich spojení, väziva pri kostiach a v priestoroch medzi svalmi.
Pôvodom je z mezenchýmu a počas vývoja obklopuje chordu dorsalis a neurálnu trubicu. Materiál pred chordou je základom stavcového tela, materiál na bokoch a vzadu vytvorí neskôr stavcový oblúk a jeho výbežky. Samotný stavec vzniká spojením častí priľahlých sklerotómov, takže diferencovaný stavec je posunutý o polovicu pôvodného somitu kaudálne.
Teplá (prítok Hrona)
thumb|Teplá v Sklenych Tepliciach Teplá je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria a je tokom III. rádu.
V údolí potoka sa nachádza niekoľko chránených lokalít: na ľavom brehu Kamenný jarok, Wilckensove stromy, Bralce, na pravom brehu Kapitulské bralá a Szabóova skala. Na dolnom toku sa od hlavného koryta oddeľuje sprava vedľajšie rameno, ktoré tečie na sever popri obci Lehôtka pod Brehmi a ústi do Hrona v nadmorskej výške cca
Prameň: v Štiavnických vrchoch na severozápadnom svahu vrchu Brezový hrad (na ňom stojí Žakýlsky hrad) v nadmorskej výške okolo
Geomorfologické celky: 1.Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, časti Štiavnická brázda a Vyhnianska brázda, 2.Žiarska kotlina
Prítoky: sprava Čamporová, Vydričný potok, prítok z oblasti Maselnej, zľava spod kóty, z lokality Rebriny, Kozí potok, prítok spod Širokého vrchu, z Kamennej doliny, spod samoty Pri Novom kríži, prítok od Štepnice, z oblasti Janova, spod kóty , z oblasti Bralca a z oblasti Farskej hory
Ústie: do Hrona na severnom okraji obce Hliník nad Hronom v nadmorskej výške okolo
Cesta I. triedy 76 (Slovensko)
Cesta I. triedy 76 (I/76) je cesta I. triedy na Slovensku, ktorá spája Štúrovo a Hronský Beňadik. Jej celková dĺžka je 74,406 km.
História
Cesta bola pôvodne kategorizovaná ako II/510. Neskôr došlo k úprave povrchu a rozšíreniu cesty a bola prekategorizovaná na I/76. Voľné číslo potom dostala cesta Most pri Bratislave-Galanta, ktorá bola pôvodne len cestou III. triedy.
Nitriansky kraj
V novozámockom okrese sa I/76 začína križovatkou s I/63 v Štúrove, pokračuje ďalej križovatkou s II/564, v Náne je križovatka s III/1519, v Kameníne sa križuje s III/1521 a križovatkou s III/1522 pokračuje do okresu Levice.
V levickom okrese I/76 začína križovatkou s III/1570 v Hronovciach, v Želiezovciach sa križuje s III/1563, III/1584 a III/1565. Pri obci Šarovce sa nachádza križovatka s cestou I/75, nasledujú križovatky s III/1573, III/1574, III/1575 a II/580 a I/51 v Kalnej nad Hronom. Ďalej sa I/76 križuje s III/1626, III/1586 v Malých Kozmálovciach, v Tlmačoch s II/564 a III/1585 a pokračuje do okresu Žarnovica.
Banskobystrický kraj
V banskobystrickom kraji sa I/76 začína križovatkou s III/2521 v Hronskom Beňadiku, na výjazde Hronský Beňadik sa napája R1, ktorá je tam v peáži s I/65.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žehňa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žehňa v okrese Prešov.
Ford Mustang
Ford Mustang je športový automobil, ktorý od roku 1965 vyrába americká automobilka Ford Motor Company. Pôvodne používal platformu druhej generácie automobilu Ford Falcon. Uvedený bol dňa 17. apríla 1964, pričom model Mustang 1965 bol najúspešnejším modelom od čias modelu Ford model A. Ford Mustang mal počas rokov viacero zmien a dnes sa vyrába už jeho šiesta generácia.
Ford Mustang vytvoril triedu zvanú pony car, ktorá je známa automobilmi s dlhou kapotou a krátkym zadným vekom kufra. Jeho konkurentmi sú Chevrolet Camaro, Pontiac Firebird, AMC Javelin, rovnako ako Chryslerom upravený Plymouth Barracuda a prvá generácia Dodge Challenger. Ford Mustang tiež inšpiroval viacero automobilov ako napríklad Toyota Celica či Ford Capri.
Dermatóm
Dermatóm môže byť:
Medailové poradie na Letných olympijských hrách 2008
right|300px|Olympijská vlajka Na Letných olympijských hrách v roku 2008 získalo aspoň jednu medailu 87 výprav.
An-Nadžaf
An-Nadžaf alebo Nadžaf môže byť:
Daniela Kuffelová
Daniela Kuffelová (* 12. november 1965, Trnava) je slovenská herečka. Členka Divadla Andreja Bagara v Nitre od roku 1988. Má jedného syna Michaela,ktorý sa tiež venuje herectvu.
Patrí medzi výrazné a univerzálne divadelné a dabingové herečky na Slovensku. Po skončení hudobno-dramatického odboru na Brnianskom konzervatóriu v roku 1985 sa jej prvým profesionálnym divadelným pôsobiskom stal Martin. Tu počas troch vydarených sezón vytvorila v Divadle Slovenského národného povstania približne dvadsiatku postáv. Z nich spomeňme aspoň Adinu v Dotykoch a spojeniach, v inscenácii, s ktorou Divadlo SNP Martin získalo viacero ocenení na európskych divadelných festivaloch. V roku 1988 jej angažmán ponúkli v Nitre.
Herečkou Nitrianskeho Divadla Andreja Bagara je dodnes. Ako sama uviedla v jednom rozhovore najlepšie sa cíti, keď hrá v komédiách.
Dabingu sa Daniela Kuffelová naplno venuje druhé desaťročie. Jej prvým seriálom bola Anna zo Zeleného domu. Získala ocenenie Zlatá slučka za dabing v seriáli Krehké vzťahy.
Pavol Fabian
MVDr. Pavol Fabian (* 16. január 1956, Bratislava) je slovenský prozaik, zverolekár, cestovateľ. Píše romány, cestopisy a poviedky. Okrem písania kníh publikuje články na webe.
Cahus
Cahus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nová Ves pod Pleší
Nová Ves pod Pleší je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 980 obyvateľov, z toho 480 mužov a 500 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,8 roka (muži 36,0 roka, ženy 37,5 roka).
Istebný potok
Istebný potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 5,2 km a je tokom III. rádu.
Preteká severnou časťou Štiavnických vrchov, pramení v podcelku Hodrušská hornatina na západnom svahu Pliešky (795,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 640 m n. m., západne od obce Močiar. Tečie viac-menej severoseverozápadným smerom, zľava priberá prítok spod Holého vrchu (755,5 m n. m.) a spod Konického vrchu (693,9 m n. m.) a na dolnom toku sa stáča na sever. Preteká Šášovským Podhradím, priberá pravostranný prítok z Husárovej doliny a priamo pod Šášovským hradom (na pravom brehu) ústi v nadmorskej výške 252 m n. m. do Hrona.
Somit
náhľad|Somity ľudského embrya (veľkosť embrya – 2,11 mm) Somit alebo prvosegment je segment pôvodne paraaxiálnej mezodermy na oboch stranách chorda dorsalis, ktorý je základom stavcov a medzistavcových platničiek chrbtice.
Somity sa začínajú vytvárať postupne koncom 3. týždňa vnútromaternicového vývoja (u človeka), smerom od hlavového konca embrya distálne (nadol). Koncom 5. týždňa vývoja má embryo 42 - 44 párov somitov: 4 záhlavné (okcipitálne) 8 krčných, 12 hrudných, 5 bedrových, 5 krížových a 8-10 kostrčných. V ďalších fázach vývoja posledných 5 - 7 kostrčných somitov zaniká, rovnako i prvý okcipitálny.
Každý somit sa postupne rozdelí na tri časti:
Okrem toho dochádza k rozdeleniu sklerotómu na hornú a dolnú časť - tie sa vyvíjajú tak, že výsledkom je posun vznikajúceho stavca o pol pôvodného segmentu. Vďaka tomu sa myotóm a z neho vznikajúce svaly upínajú na dva susediace stavce a umožňujú tak ich vzájomný pohyb. U niektorých rýb vzniká posun splynutím hornej a dolnej časti susediacich sklerotómov; u ostatných stavovcov sa horná polovica sklerotómu zväčšuje a mení na stavcové telo, pričom zatlačuje a posúva dolnú časť vyššieho sklerotómu - tá sa mení na medzistavcovú platničku. Výsledkom je rovnako posun o pol segmentu.
Drahňov
Drahňov je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Španielske národné futbalové mužstvo
Španielske národné futbalové mužstvo (Španielsky: Selección de fútbol de España) je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Španielsko v medzinárodných futbalových zápasoch a je riadené federáciou Royal Spanish Football Federation, ktorá je riadiacim orgánom Futbalu vo Španielsku. V súčasnosti je hlavným trénerom Luis Enrique. Mužstvo je známe tiež ako La Roja, La Furia Roja, La Furia Española alebo jednoducho La Furia. Španielsko sa stalo členom FIFA v roku 1904, aj keď Španielska futbalová federácia vznikla až v roku 1909. Španielske národné futbalové mužstvo debutovalo v roku 1920. Odvtedy sa zúčastnilo na trinástich z devätnástich Majstrovstiev sveta vo futbale, a deviatich z štrnástich Majstrovstiev Európy vo futbale. Španielsko je držiteľom 73 titulov z medzinárodných zápasov mládežníckych a seniorských tímov.
Drahňov
Dejiny
Obec pravdepodobne existovala pred 13. storočím (prvá písomná zmienka je z roku 1262) a podľa ďalších poznatkov jevstvovala od veľkomoravského obdobia.
Španielske národné futbalové mužstvo
Španielsko je šampiónom Majstrovstiev sveta vo futbale a Majstrovstiev Európy vo futbale, pričom vyhralo Majstrovstvá sveta vo futbale 2010. Španielske národné futbalové mužstvo je v súčasnosti na 2. mieste v rebríčku Elo Ratings a na 1. mieste v rebríčku FIFA. Mužstvo takisto vyhralo Majstrovstvá Európy vo futbale 2008, čím sa stalo prvým národným tímom s tromi víťazstvami po sebe buď v príslušných kontinentálnych majstrovstvách alebo v Majstrovstvách sveta. Španielsko je v súčasnosti držiteľom rekordu s 29 vyhranými zápasmi. Tento výkon dokázalo od Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 do konania Pohára konfederácií FIFA 2013. Tieto výsledky viedli mnohých komentátorov, expertov a bývalých hráčov k tvrdeniu, že Španielske mužstvo patrí medzi najlepšie mužstvá na svete. som čaravňak
Drahňov
Dejiny
Kostol Panny Márie je potvrdený v roku 1335. Od roku 1606 existovala v obci kalvínska farnosť.
Španielske národné futbalové mužstvo
Medzi novembrom 2006 a júnom 2009 neprehralo Španielsko rekordných 35 po sebe idúcich zápasov. Tento rekord ukončila až prehra s USA v zápase Pohára konfederácií.
Drahňov
Dejiny
K obci patrili vodné mlyny a brod cez rieku Laborec. Na prelome 16. a 17. storočia patril Drahnov medzi malé mestečká Zemplínskej župy.
Obyvatelia obce boli zdanení od: v rokoch 1567 8,5, 1582 9, 1610 4 a 1635 1,25 porty.
Španielske národné futbalové mužstvo
Štadión
left|thumb|Štadión [[Estadio Santiago Bernabéu, na ktorom sa zvyčajne hrávajú medzinárodné zápasy Španielska]] Španielsko nemá národný štadión, avšak hlavné kvalifikačné zápasy sú zvyčajne hrané na štadióne Estadio Santiago Bernabéu v Madride. Medzi ostatné použité veľké štadióny partí Estadio Vicente Calderón, ktorý je tiež v Madride a štadión Estadio de Mestalla vo Valencii. Španielsko ešte nikdy neprehralo v zápasoch konajúcich sa na štadióne Calderón. Aj niektoré medzinárodné priateľské zápasy sú hrané na týchto štadiónoch, a tiež na štadióne Estadio Ramón Sánches-Pizjuán v Seville. Ostatné priateľské zápasy proti menej známym tímom sú hrané na provinčných štadiónoch. Medzi nich patria štadión Estadio Municipal de Riazor v meste La Coruña, štadión Estadio Nueva Condomina v meste Murcia, štadión Estadio Carlos Belmonte v meste Albacete a štadión Estadio Romano v meste Mérida. Občas sú zápasy hrané aj mimo pevniny Španielska; finálový zápas kvalifikácie na Majstrovstvá Európy vo futbale 2008 proti Severnému Írsku sa hral na štadióne Estadio Gran Canaria v meste Las Palmes na Kanárskych ostrovoch.
Majstrovstvá sveta vo futbale
náhľad|Španielsko vo finále Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Michal Sýkora (politik)
Michal Sýkora (* 5. apríl 1953, Štrba) je dlhoročným starostom obce Štrba, dlhoročným predsedom Združenia miest a obcí Slovenska (ZMOS) a poslancom zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja.
Michal Sýkora je ženatý a má dve dcéry.
Komunálna politika
V komunálnych voľbách v roku 2018 sa stal starostom Štrby po desiatykrát, čo je rekord na Slovensku. V týchto voľbách nemal protikandidáta. Podľa vlastných slov začal v komunálnej sfére robiť ako športovec, nie straník. Vtedy mal 23 rokov. Ako 28-ročný sa stal starostom Štrby.
Bournonville
Bournonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žiar nad Hronom (okres)
Okres sa nachádza v regióne Tekov. Do roku 1996 patrili pod okres aj súčasné okresy Žarnovica a Banská Štiavnica.
Mestá
Kremnica·Žiar nad Hronom
Obce
Bartošova Lehôtka·Bzenica·Dolná Trnávka·Dolná Ves·Dolná Ždaňa·Hliník nad Hronom·Horná Ves·Horná Ždaňa·Hronská Dúbrava·Ihráč·Janova Lehota·Jastrabá·Kopernica·Kosorín·Krahule·Kremnické Bane·Kunešov·Ladomerská Vieska·Lehôtka pod Brehmi·Lovča·Lovčica-Trubín·Lúčky·Lutila·Nevoľné·Pitelová·Prestavlky·Prochot·Repište·Sklené Teplice·Slaská·Stará Kremnička·Trnavá Hora·Vyhne
Paul Tillich
Paul Johannes Tillich (* 20. augusta 1886, Starzeddel, Brandenbursko, Nemecko – † 22. október 1965, Chicago), teológ a filozof, ktorého diskusie o Bohu a viere osvetľovali a spájali oblasti tradičného kresťanstva a modernej kultúry. Niektoré z jeho kníh, najmä The Courage to Be (1952) a Dynamics of Faith (1957), oslovili široké publikum, ktoré sa zvyčajne nezaoberalo náboženskými záležitosťami. Trojzväzková Systematická teológia (1951–63) bola vyvrcholením jeho prísneho skúmania viera.
Detstvo
Narodil sa v malom priemyselnom mestečku Starzeddel ako syn evanjelického farára, neskôr superintendenta v dištrikte Schönfliess-Neumark vo východnom Brandenbursku. Mestečko malo stredoveký ráz. Bolo obohnané hradbami okolo starej gotickej katedrály a vstupovalo sa doň bránou, nad ktorou stála veža. Spravované bolo zo stredovekej mestskej radnice. Toto všetko vyvolávalo pocit malého, chráneného a sebestačného sveta. Okolie mesta obklopovala krásna príroda, ku ktorej mal Tillich po celý život blízko. Z obdivu k nej bol neskôr už len krôčik k romantizmu, ktorý sa v ňom umocňoval čítaním poézie Goetheho, Hölderlina, Novalisa, Nietzscheho, Rilkeho a iných vnímaných vo svetle vlastných zážitkov z detstva. Poézia ho oslovovala počas celého života.
Vzťah k prírode vychádza u Tillicha z jeho luteránskej tradície, ktorá na rozdiel od reformovanej tradície v učení o extra calvinisticum, čo znamená, že konečné nie je schopné prijať nekonečné. Dôsledkom tohto reformovaného učenia je, že dve prirodzenosti u Krista ostávajú oddelené. Naproti tomu luteránska tradícia – intra lutheranum – prijíma, že konečné je schopné prijať nekonečné, z čoho vyplýva, že v Kristovi vzájomne prebývajú dve prirodzenosti. To znamená, že prítomnosť nekonečného v každom konečnom je teologicky potvrdená, inak povedané, mystika prírody je možná.
Ako som už uviedol, Tillich vyrástol v meste, v ktorom každý kameň bol svedkom stáročnej histórie. Nečudo, že sa jeho romantizmus prejavuje aj vo vzťahu k minulosti. Nie však v rovine poznania, ale ako živá realita, v ktorej sa minulosť podieľa na prítomnosti. Táto črta jeho myslenia sa ešte umocnila po príchode do USA, kde pociťoval nedostatok historického vedomia v tamojšej kultúre. Hoci Američania poznali históriu, nikdy sa nestala súčasťou ich existencie. Osudom Európy je, že každá generácia zakúša veľkosť a tragédiu historickej existencie, naproti čomu americká história začala so stratou ako bremena tak i bohatstva histórie, aj preto myslí prevažne v pojmoch budúcnosti. Tillich otvorene pripúšťa, že vzťah k romantizmu mal vplyv na jeho neskorší teologický vývoj, čo sformuloval v učení o participácii prírody na páde a vykúpení. Bez vplyvu romantizmu by nebolo ani myšlienky teonómie v minulosti či budúcnosti. Z detstva si najmä vďaka starému gotickému kostolu odnáša aj zážitok „svätého“, na ktorom buduje svoje teologické a religionistické dielo. Knihu Rudolfa Otta Posvátno číta vo svetle skúseností z detstva. Stala sa jedným z diel, ktoré hlboko poznačili jeho myslenie vo filozofii náboženstva, kde vychádza zo skúsenosti svätého a prechádza k myšlienke Boha. Jeho pochopenie mystického, sakramentálneho a estetického má svoje korene v „idei svätého“. Vo svojej autobiografii na to Tillich spomína: – Keď som prvýkrát čítal Ottovu knihu Posvátno, okamžite som jej porozumel vo svetle skúseností z detstva a prevzal som ju do svojho myslenia ako konštitutívny prvok. Určovala moju metódu vo filozofii náboženstva, kde som začal so skúsenosťami svätého a prešiel k idei Boha a nie naopak. Spolu s Rudolfom Ottom tak dosiahol významný prínos v hnutí liturgickej obnovy a prehodnotení kresťanského i nekresťanského mysticizmu. Okrem silných zážitkov z detstva, z vidieckeho prostredia Tillicha na druhej strane poznačila návšteva Berlína – veľkého mesta, ktoré ho inšpirovalo a kde neskôr žil.
Po celý život sa vracal k tomu, že sa narodil v 19. storočí, a tento fakt hlboko zasiahol do jeho myslenia. Udalosti, ktoré na neho vplývali, ho posúvali do hraničných situácií. Sám o sebe hovoril, že žije na hranici medzi dvoma temperamentmi: rýnskym, ktorý zdedil po matke, a pruským, ktorý zdedil po otcovi. Pritom obaja rodičia boli silnými osobnosťami. Otec ako konzervatívny a autoritatívny človek vychovával svojho syna k úcte voči tradícii. Dalo sa s ním polemizovať len jeho systémom proti jeho systému. Keďže bol vzdelaný vo filozofii, mladý Paul viedol s ním dlhé filozofické rozhovory, ktoré patrili k jeho najkrajším chvíľam. Z nich si odnáša imúnnosť voči každému systému a vzťah k autonómii. Spôsob, akým bojuje proti každému heteronómnemu systému, neskôr vyjadril v učení o protestantskom princípe. Naproti tomu matka ho povzbudzovala k slobodnejšiemu, otvorenejšiemu mysleniu, k čomu inklinovala synova vynaliezavá povaha. Štrnásťročnému Paulovi nesmierne imponovalo, keď sa rodina v roku 1900 presťahovala z vidieka do Berlína, kde bol otec povolaný do významnej cirkevnej funkcie. Táto radosť z veľkomesta Tillicha sprevádzala po celý život.
Štúdium
Študoval na gymnáziu, kde sa so záľubou venoval latinčine a gréčtine, ale aj filozofii a histórii. Ešte počas gymnaziálnych rokov navštevoval súkromné hodiny filozofie, kde sa dôverne oboznámil s Kantom, Fichtom, Schleiermacherom, Heglom a Schellingom, pričom Schelling sa mu stal predmetom ďalšieho štúdia. Záľuba vo filozofii, najmä vplyv Kanta a Hegla, tak sprevádzajú Tillicha celou teologickou dráhou a konečnú podobou našli v jeho Systematickej teológii. Humanistické vzdelanie, ktoré nadobudol, bolo dobrou prípravou na akademickú dráhu. Po maturite v roku 1904 sa Tillich zapísal na univerzity v Berlíne, Tübingene a Halle. Študentský život v tom čase mal veľmi individualistický charakter. Neexistovali internáty, takže študenti bývali na priváte, a spoločenských aktivít sa našlo málo. Náboženský život bol oddelený od cirkevného, preto nejestvovala ani funkcia študentského kaplána. Medzi študentmi a profesormi bol veľký odstup. Na pozadí tejto reality členstvo v bratstve s kresťanskými princípmi bolo pre Tillicha šťastnou a významnou životnou skúsenosťou.
Štúdium ukončil v roku 1911 doktorátom z filozofie na univerzite v Breslau a v roku 1912 licenciátom z teológie na univerzite v Halle. Doktorská práca z filozofie a licenciát z teológie  pojednávali o Schellingovej filozofii náboženstva. Táto orientácia ho skôr smerovala k filozofii ako k teológii. Napriek tomu sa však cítil byť viac teológom, ako filozofom. V jeho duchovnom živote totiž vždy viac dominovali existenciálne otázky o tom, čo sa nás bezpodmienečne týka, a existenciálne odpovede kresťanskej zvesti.
V roku 1912 bol Paul Tillich ordinovaný v evanjelickej a. v. cirkvi. Tillich sa v teológii cítil byť najviac zaviazaný svojmu učiteľovi, systematickému teológovi Martinovi Kählerovi, ktorý vedel efektívnym spôsobom sprostredkovať svoje poznatky študentom. Od neho prijal i jeho interpretáciu ospravedlnenia, ktorá sa vzťahuje aj na naše myslenie, na naše pochybovanie v otázkach viery. Pochopil, že každý dogmatizmus vo svetle Kählerovej interpretácie ospravedlnenia je intelektuálnou formou farizejstva. Vo filozofii bol zaviazaný Fritzovi Medicusovi, ktorý ho uviedol do Schellingovej filozofie určujúcej smer a charakter Tillichovho filozofického myslenia.
Vojenský kaplán a roky po vojne
Po vypuknutí prvej svetovej vojny sa Paul Tillich dobrovoľne prihlásil do armády ako vojenský kaplán, pôsobil tak od septembra 1914 do septembra 1918. Jeho entuziazmus pre toto poslanie však vyprchal už počas prvých týždňov.
Počas vojnových rokov sa jeho pozornosť upriamovala okrem umenia aj na politickú oblasť, najmä na socializmus. Po niekoľkých mesiacoch služby vojenského kaplána pochopil, že vojna bude trvať dlho a zruinuje celú Európu. Vysnívaná jednota národa sa mu javila ako ilúzia. Navyše v tejto situácii cirkev stála na strane vládnucich skupín. Tillich však vždy prechovával sympatie voči sociálnemu zápasu a cítil, že je potrebné zaujať otvorený postoj k sociálnej otázke. Stal sa preto vášnivým obhajcom náboženského socializmu. Jeho sympatia k sociálnym problémom mala pôvod v zvesti izraelských prorokov proti nespravodlivosti a v Ježišových slovách proti boháčom. Biblické citáty vzťahujúce sa k týmto miestam poznal naspamäť už ako dieťa. Nezdieľal však všetky predstavy hnutia socialistov alebo všetkých jeho predstaviteľov. Tak sa ocitol na hranici medzi idealizmom a marxizmom vo filozofii a v praktickom živote medzi luteranizmom a socializmom. Hoci sa angažoval v socialistickom hnutí, nikdy sa nestal členom žiadnej politickej strany. O socializme napísal v roku 1933 i knihu The Socialist Decision. Revolučné myšlienky na jednej strane a romantizmus na druhej strane sprevádzali jeho myslenie po celý život. Po skončení prvej svetovej vojny si Tillich uvedomil, že akademická sloboda a individualizmus študentov mali zhubný vplyv na politický vývoj a situáciu v Nemecku. Ocenil preto, že popri zázemí v rodine mu členstvo v bratstve dáva možnosť žiť v komunite, ktorá poskytuje priateľstvo, duchovné zdieľanie sa, možnosť prežívať radosť zo života i diskutovať na dôležité aktuálne témy. Bez tejto skúsenosti by asi ťažko chápal zmysel a poslanie cirkvi tak, ako ho chápal.
Eva Borušovičová
Eva Borušovičová (* 5. január 1970, Levice) je slovenská scenáristka, režisérka a spisovateľka.
Paul Tillich
Vojenský kaplán a roky po vojne
Vojna a skúsenosti vojenského kaplána dominantným spôsobom ovplyvnili Tillichov ďalší vývoj. Jeho záujem sa rozširuje o oblasť umenia a politiky. Vojnové roky, ktoré niesol ťažko, mu totiž umožnili vyskúšať si v praxi akademické poznatky, a on zisťuje, že s tradičnou rečou teológie ďaleko nezájde – zažil tak „zemetrasenie“ svojho duchovného sveta. Tento zážitok bol pre neho natoľko silný, že neskôr dal svojej prvej zbierke kázní názov The Shaking of the Foundations (Otriasanie základov). Uprostred vojnového pekla sa utieka ku štúdiu umenia. S hlbokým záujmom študuje všetko o maliarstve. Nemá k tomu ďaleko, jeho manželka sa venovala umeniu, zvlášť maľbe. Jeho myseľ je plná umenia. Nie náhodou preto po skončení vojny jeho prvá cesta vedie do Kaiser Friedrich Museum v Berlíne, kde ho hlboko oslovil Botticelliho obraz Madony. Vtedy sa mu „otvoril zmysel pre to, čo maliarstvo môže zjaviť – novú dimenziu bytia“. Umenie hlboko ovplyvnilo neskoršie Tillichovo myslenie v rôznych smeroch. Jeho filozofické a teologické kategórie majú korene v jeho reflexii, skúsenosti a interpretácii umenia. V tomto čase už premýšľa o teológii kultúry, tu vznikajú prvé pracovné tézy, ktoré neskôr rozvíja. Jeho teológia zostáva po celý čas otvorená súdobej kultúre, s ktorou komunikuje.
Eva Borušovičová
Štúdium a začiatky
Do roku 1998 študovala na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave, najprv na Katedre filmovej a televíznej dramaturgie a scenáristiky (1988/1993), po absolvovaní magisterského stupňa pokračovala na Katedre filmovej a televíznej réžie (1993/1998). V rokoch 2004 až 2008 absolvovala na VŠMU doktorandské štúdium v odbore Filmová a televízna réžia. Už počas štúdia pracovala v Slovenskej televízii ako scenárista a dramaturg detských programov ako napríklad Od Kuka do Kuka.
100 percentne čistá láska
Študenti VŠMU – Vladimír Adásek, Eva Borušovičová, Vladimír Struhár sa pokúsili v rámci vtedajších skromných produkčných možností debutovať i v celovečernom hranom filme poviedkovým filmom 100 percentne čistá láska. Podľa vzoru poviedkového filmu Iba deň, ktorého jednotlivé poviedky boli spojené hudbou a hudobnými nástrojmi vzniklo spojenie troch stredometrážnych poviedok – Neha, Vášeň, Túžba, ktoré zachytávajú rôzne fázy a podoby lásky. K jednej scenáristke sa pridali dvaja režiséri. V tom čase sa v škole končilo scenármi, pretože vôbec neboli peniaze na filmy. Spojením troch autorov sa podarilo vytvoriť dlhometrážnu snímku, ktorá však nedostala šancu. Film sa vôbec nedostal do kinodistribúcie, uviedla ho iba televízia. Nedosiahlo veľký úspech, ale je možné, že film vznikol možno v nesprávnej dobe.
Paul Tillich
Akademická kariéra
Na radu ministra školstva Karla Beckera prijal miesto profesora teológie na univerzite v Marburgu. Tu sa stretáva s vplyvom neoortodoxie, ktorá z teologického myslenia vylúčila kultúrne problémy aj sociálne a politické diskusie. Odmietla teológov, ako bol Adolf von Harnack, Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher, E. Troeltsch a R. Otto. Oproti skúsenostiam z Berlína to bola pre Tillicha veľká zmena. A práve pod vplyvom týchto okolností začína písať Systematickú teológiu, ktorej prvý zväzok vyšiel knižne až v roku 1951.
Eva Borušovičová
Celovečerná režijná tvorba
Eva Borušovičová nakrútila tri samostatné celovečerné filmy: Vadí nevadí, Amálka, ja sa zbláznim! a Modré z neba.
Modré z neba
Celovečerný hraný debut Evy Borušovičovej je poeticky ladená tragikomédia. Na okraji mesta, v osamelom staršom dome s veľkou záhradou, žijú tri ženy, troch generácii – dcéra /Slávka Halčáková/, matka /Emília Vášáryová/ a babička /Zita Kabátová/. Denne sa potýkajú s bežnými problémami ich spolužitia. Napriek tomu, že sa snažia pomáhať si a porozumieť jedna druhej, vzájomne si ubližujú. Ich vzťahy medzi sebou navyše komplikujú muži. Modré z neba zaujal predovšetkým citlivým ženským pohľadom na všedné, smutné i smiešne v našom živote. Na filme spolupracovala s módnou návrhárkou Leou Fekete (s ktorou sa následne stretli aj pri Borušovičovej ďalšom filme Amálka, ja sa zbláznim!) Ide o jeden z mála „ženských“ slovenských filmov, zameraných čisto na ženské predstaviteľky a ich životné osudy a problémy. Film mal premiéru 17.07.1997 na MFF Karlove Vary.
Paul Tillich
Akademická kariéra
Krátky pobyt na univerzite v Marburgu zanechal na Tillichovi silný vplyv. Tu sa stretol s existencializmom. Bol na to pripravený dôverným poznaním Schellingovej filozofie, Kierkegaarda a filozofie života. Hoci prednášal filozofiu, vnútorne sa cítil byť viac teológom ako filozofom. V tom čase pôsobil v Marburgu ako profesor filozofie Martin Heidegger a filozofia existencializmu tam mala dominujúce postavenie. Tillich vzdoroval existencializmu, no napokon ho akceptoval ako nový spôsob myslenia. Ďalším dôležitým vplyvom na jeho teologický vývoj bolo objavenie Kierkegaarda. Okrem akademického roku 1924/1925, v ktorom prednášal teológiu v Marburgu, 20. a 30. roky strávil prednášaním filozofie na univerzitách v Drážďanoch, Lipsku a vo Frankfurte nad Mohanom.
Myotóm
Myotóm je časť somitu medzi dermatómom a sklerotómom, z ktorého sa počas vnútromaternicového vývinu vytvára takmer všetko priečne pruhované svalstvo trupu, pričom časť buniek sa presúva i do základov končatín.
Paul Tillich
Akademická kariéra
V roku 1925 bol pozvaný do Drážďan a krátko na to i do Lipska. Drážďany ako mesto vizuálneho umenia, maliarstva, architektúry, tanca a opery ho inšpirovalo a kultúrne dianie nielen pozorne sledoval, ale sa ho i zúčastňoval. Láska a obdiv k tancu mu zostala počas celého života. V roku 1929 prijal pozvanie za profesora filozofie do Frankfurtu nad Mohanom na najmodernejšiu a najliberálnejšiu univerzitu v Nemecku, ktorá nemala teologickú fakultu. Jeho prednášky z tohto obdobia sa pohybujú na hranici teológie a filozofie. Tieto jeho verejné vystúpenia mu prinášali problémy zo strany silnejúceho nacistického hnutia už pred rokom 1933. Jeho angažovanie v hnutí národného socializmu – prejavy, články a postoje – ho stáli kreslo na frankfurtskej univerzite. Krátko po tom, ako sa Hitler ujal funkcie nemeckého kancelára, Tillicha pozbavili profesúry.
Eva Borušovičová
Vadí nevadí
Druhý celovečerný film Evy Borušovičovej. Na scenári spolupracovala so svojou sestrou. Ide o úplne iný žáner, ako v prípade prvého filmu. Tentoraz Borušovičová nakrútila akčnú komédiu o mladých ľuďoch v meste. Film rozpráva o tom čo všetko sa stane, keď sa dvojica dovtedy neznámych ľudí zapletie do problémov, v ktorých ide o život. Dej filmu sa odohráva počas jedného víkendu v Bratislave a jej okolí. Film u kritikov nedosiahol veľmi kladné ohlasy.
Paul Tillich
Emigrácia do USA
Na pozvanie svojho priateľa Reinholda Niebhura z Union Theological Seminary odišiel Paul Tillich s rodinou na jeseň 1933 do USA. Tak sa pohybuje na hranici dvoch svetov: starého európskeho kontinentu a nového amerického, presnejšie Spojených štátov amerických. Nový život v novom prostredí začínal vo veku 47 rokov s minimálnymi znalosťami angličtiny. Na Union Theological Seminary mu však s ňou a s administratívnymi záležitosťami pomáhali kolegovia i študenti, na čo nikdy nezabudol a jeho priateľstvá z tohto obdobia pretrvávali aj po odchode do dôchodku. Začínal ako hosťujúci profesor, neskôr bol docentom a napokon riadnym profesorom. Spoločenský život v Spojených štátov amerických bol opakom extrémneho individualizmu v Nemecku. Úzke kontakty medzi profesormi, zamestnancami, študentmi, stretnutia na bohoslužbách a spoločenských udalostiach, ale aj s rodinami kolegov, to bolo pre Tillicha nové poznanie, ktoré nezažil počas akademického pôsobenia v Nemecku. Na Union Theological Seminary pôsobil 18 rokov, ktoré pre neho znamenali predovšetkým tvrdú prácu, často na úkor spoločenských relaxačných aktivít. Tu mu z jeho postavenia vyplývala i povinnosť kázať a viesť biblické zamyslenia, čo tiež bola pre neho nová, doteraz nepoznaná skúsenosť.
Eva Borušovičová
Amálka, ja sa zbláznim!
Film Amálka, ja sa zbláznim by sa dal zaradiť do kategórie rodinných filmov. Borušovičová na ňom pracovala v spolupráci so Slovenskou televíziou a scenár napísala jej spolužiačka z VŠMU – Barbora Kardošová. Hlavným hrdinom je dvanásťročný chlapec, ktorého staršia sestra sa vydá a on sa cez túto skutočnosť nedokáže preniesť. Film má poetickú atmosféru. Vo filme Borušovičová kombinuje českých a slovenských hercov, hlavnými predstaviteľmi sú predovšetkým deti. Film sa aj uvádzal s podtitulom „detský krvák“.
Jánošík – Pravdivá história
Scenár k dlho realizovanému filmu Jánošík – Pravdivá história (2009), ktorý režírovala poľská režisérka Agnieszka Holland, písala Eva Borušovičová už v rámci svojho štúdia na VŠMU. Niekoľko rokov len študovala archívne dokumenty a záznamy. Jánošík nakoniec vznikol ako veľkovýpravný film v koprodukcii s Poľskom a Českom v réžii Agniezsky Holland a jej dcéry Kasie Adamik. „Podľa mňa je v spracovaní Evy Borušovičovej Jánošík univerzálny hrdina. Jeho zápas – je to zápas s osudom, existenciálna dimenzia sa mi zdá pochopiteľná pre všetkých. Dúfam, že aj zahraniční diváci, ktorí nepoznajú túto legendu, môžu ten film so záujmom sledovať,“ uviedla v online rozhovore s čitateľmi Pravda.sk samotná Agnieszka Holland. Eva Borušovičová o Jánošíkovi povedala: „Mal zbrane a predsa nevraždil, mučili ho a predsa nezradil, zomrel keď mal 25 rokov a predsa stihol milovať a stal sa legendou. A čo vlastne chcel on sám? Ako si predstavoval svoj život a prečo si vybral práve túto cestu? O tom je náš film.“ Zaujímavosťou je, že od začiatku nakrúcania až po poslednú klapku prešlo skoro 7 rokov, čo z Jánošíka robí najdlhšie vyrábaný slovenský film. Herci hrali po niekoľkoročnej prestávke v pôvodných kostýmoch a pokračovalo sa tam, kde sa skončilo, bez opakovania.
Paul Tillich
Emigrácia do USA
Tillich je jeden z mála teológov, ktorý sledoval dianie v hlbinnej psychológii a viedol s ňou intenzívny dialóg. Osobne ho zaujímal vzťah medzi teologickým a psychoterapeutickým chápaním človeka, ale aj medzi náboženstvom a zdravím. Bol presvedčený, že je nemožné vypracovať kresťanské učenie o človeku bez použitia poznatkov z hlbinnej psychológie. Politika zostala dôležitou témou Tillichovej teológie počas celého života. Viac ako 15 rokov predsedal Spoločnosti pre emigrantov zo strednej Európy, teda organizácie emigrantov pre emigrantov, z ktorých prevažnú väčšinu tvorili Židia. Táto práca mu poskytla hlboký ponor do ľudskej úzkosti a biedy, spoznal aj veľkosť odvahy a silu zbožnosti, ktorá je za normálnych okolností zahalená súkromím. Aj táto skúsenosť, s ktorou sa stretol v emigrácii, mu bola počas akademického života v Nemecku vzdialená.