cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Auriac (Aude)
Auriac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
NGC 4630
NGC 4630 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 2. februára 1786.
Udržateľnosť
Zmena bohatstva, populácie a technológie
Jeden z pokusov o matematické vyjadrenie vplyvu človeka bol vyvinutý v 70. rokoch 20. storočia a nazýva sa vzorec I = PAT [89]. Táto formulácia sa pokúša vysvetliť ľudskú spotrebu pomocou troch zložiek: počtu obyvateľov, úrovne spotreby (ktorú označuje ako "bohatstvo", hoci použitie je odlišné) a vplyvu na jednotku využitia zdrojov (ktorý sa označuje ako "technológia", pretože tento vplyv závisí od použitej technológie). Rovnica je vyjadrená:
Pak Kun-hje
Pak Kun-hje (hangul: 박근혜, Hanča: 朴 槿 惠, anglický prepis: Park Geun-hye; * 2. február 1952, Tägu, Kórejská republika) je kórejská politička, v rokoch 20132017 prezidentka Južnej Kórey.
Bejt Rubinstein
thumb|Bejt Rubinstein
Bejt Rubinstein je mrakodrap v Tel Avive, na rohu ulíc Menachema Begina a Abrahama Lincolna.
Meria je 102 metrov a má 28 poschodí. Postavený bol v rokoch 1998 – 1999 architektom Arjem Freibergerom ako presklená budova.
Udržateľnosť
Zmena bohatstva, populácie a technológie
I = P × A × T
NGC 4630
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Pak Kun-hje
Od 9. decembra 2016 jej bol pozastavený výkon mandátu pre podozrenie z korupcie, zneužitia moci a porušenia volebného zákona. Jej právomoci dočasne prevzal premiér Hwang kjo-an. Dňa 10. marca 2017 bolo jej zosadenie potvrdené juhokórejským ústavným súdom, čím sa jej pôsobenie vo funkcii prezidentky skončilo. 6. apríla 2018 bola za zneužitie právomoci, vydieranie a korupciu odsúdená na 24 rokov odňatia slobody a pokutu 18 miliárd wonov (16,79 miliónov dolárov).
Reims-la-Brûlée
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bejt Rubinstein
Jeho podlahová plocha je 62 tisíc štvorcových metrov, z ktorých 34 tisíc sú kancelárie a obchody. Na streche má umiestnenú desaťmetrovú anténu.
Udržateľnosť
Zmena bohatstva, populácie a technológie
Kde: I = vplyv na životné prostredie, P = populácia, A = bohatstvo, T = technológia[89].
Stratégie na dosiahnutie udržateľnosti možno vo všeobecnosti rozdeliť do troch kategórií. Väčšina vlád a medzinárodných organizácií, ktorých cieľom je dosiahnuť udržateľnosť, využíva všetky tri prístupy, hoci sa môžu rozchádzať v názore, ktorý z nich si zaslúži prioritu.
Hojnosť: Mnohí sa domnievajú, že udržateľnosť nemožno dosiahnuť bez zníženia spotreby. Táto teória je najvýraznejšie zastúpená v myšlienke ustáleného stavu ekonomiky, čo znamená ekonomiku bez rastu. Medzi metódy v tejto kategórii patrí okrem iného postupné vyradenie ľahkých plastových tašiek, podpora cyklistiky a zvyšovanie energetickej účinnosti. Napríklad podľa správy "Plasty a klíma" môžu emisie skleníkových plynov z výroby plastov do roku 2050 predstavovať až 15 % zostávajúceho uhlíkového rozpočtu Zeme a do roku 2100 viac ako 50 %, ak nepočítame vplyv na fytoplanktón [90][91]. V správe sa uvádza, že pre riešenie tohto problému bude nevyhnutné znížiť spotrebu [92]. V roku 2020 vedecký výskum, ktorý zverejnilo Svetové ekonomické fórum, určil, že najväčšou hrozbou pre udržateľnosť je bohatstvo [93].
Obyvateľstvo: Iní si myslia, že najúčinnejším prostriedkom na dosiahnutie udržateľnosti je kontrola populácie, napríklad zlepšením prístupu ku kontrole pôrodnosti a vzdelaniu (najmä vzdelaniu dievčat)[94]. Je známe, že miera pôrodnosti klesá s rastúcou prosperitou a od roku 1980 celosvetovo klesá[ 95].
Technológie: Ďalší zastávajú názor, že najsľubnejšou cestou k udržateľnosti sú nové technológie. Túto teóriu možno považovať za formu technologického optimizmu. Jednou z populárnych taktík v tejto kategórii je prechod na obnoviteľné zdroje energie.[95][96] Ďalšie metódy na dosiahnutie udržateľnosti, ktoré sa spájajú s touto teóriou, sú klimatické inžinierstvo (geo - inžinierstvo), genetické inžinierstvo (GMO, geneticky modifikovaný organizmus), oddelenie.
Podniky
Tri dimenzie udržateľnosti slúžia ako spoločný základ pre mnohé normy udržateľnosti a certifikačné systémy, najmä v potravinárskom priemysle.Medzi normy, ktoré sa dnes výslovne odvolávajú na trojitý základ, patria Rainforest Alliance, Fairtrade, UTZ Certified a GLOBALG.A.P.[99][100] Normy udržateľnosti sa používajú v globálnych dodávateľských reťazcoch v rôznych sektoroch a odvetviach, ako je poľnohospodárstvo, ťažba, lesníctvo a rybolov. Na základe noriem ITC sa najčastejšie vzťahujú na poľnohospodárske výrobky, po ktorých nasledujú spracované potraviny [101][102].
Udržateľné podnikateľské postupy integrujú ekologické záujmy so sociálnymi a ekonomickými (t. j. trojitá spodná línia)[103][104] Myšlienka udržateľnosti ako podnikateľskej príležitosti viedla k vytvoreniu organizácií, ako je Konzorcium pre udržateľnosť Spoločnosti pre organizačné vzdelávanie,[105] Inštitút pre udržateľné podnikanie [106] a Svetová rada pre udržateľný rozvoj [107].
Koncept "zakotvenej udržateľnosti" je definovaný ako "začlenenie environmentálnej, zdravotnej a sociálnej hodnoty do hlavného predmetu podnikania bez kompromisu v cene alebo kvalite - inými slovami, bez sociálnej alebo ekologickej prémie." [109] Zakotvená udržateľnosť ponúka najmenej sedem rôznych príležitostí na vytváranie hodnoty podniku: lepšie riadenie rizík, vyššiu efektívnosť prostredníctvom zníženia množstva odpadu a využívania zdrojov, lepšiu diferenciáciu výrobkov, vstup na nové trhy, posilnenie značky a reputácie, väčšiu príležitosť ovplyvniť priemyselné normy a väčšiu príležitosť na radikálne inovácie [110].
Certifikáty
Uplatňovanie sociálnej udržateľnosti si vyžaduje, aby sa zainteresované strany zaoberali ľudskými a pracovnými právami, prevenciou obchodovania s ľuďmi a inými rizikami v oblasti ľudských práv[115]. tieto otázky by sa mali zohľadniť pri výrobe a obstarávaní rôznych komodít na celom svete. V mnohých priemyselných odvetviach fungujú organizácie, ktoré pomáhajú overovať sociálnu udržateľnosť výrobkov a služieb: [116] Príkladom takýchto organizácií a iniciatív sú Equator Principles (finančný priemysel), Fair Wear Foundation (odevný priemysel) a Electronics Industry Citizenship Coalition. K dispozícii sú aj zdroje na overovanie životného cyklu výrobkov a na úrovni výrobcov alebo predajcov [115].
Investície
Pri spoločensky zodpovednom investovaní (SRI) sa často zohľadňujú rôzne aspekty sociálnej udržateľnosti. Medzi kritériá sociálnej udržateľnosti, ktoré bežne používajú fondy a indexy SRI na hodnotenie verejne obchodovaných spoločností, patria: komunita, rozmanitosť, vzťahy so zamestnancami, ľudské práva, bezpečnosť výrobkov, podávanie správ a štruktúra riadenia[117][118].
Základná škola (Považská Bystrica, Slovenských partizánov 1133/53)
Základná škola Slovenských partizánov v Považskej Bystrici vznikla 1. apríla 1976, kedy bolo otvorených 8 tried prvého stupňa. Od septembra už škola fungovala ako plnoorganizovaná. V súčasnosti je to jedna z najväčších škôl Trenčianskeho kraja. Vytvára podmienky na vzdelávanie detí s intelektovým nadaním (program APROGEN), ale ponúka aj starostlivosť špeciálneho pedagóga a sociálneho pracovníka, ktorí pomáhajú zvládať vyučovací proces deťom so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami i tým zo sociálne znevýhodneného prostredia. Popri vyučovacom procese škola ponúka širokú škálu záujmových krúžkov.
Udržateľnosť
Vedecká komunita
V roku 1992 vedci napísali prvé varovanie svetových vedcov ľudstvu, ktoré sa začína: "Ľudia a príroda sú na kolíznom kurze." Podpísalo ho približne 1 700 popredných svetových vedcov vrátane väčšiny laureátov Nobelovej ceny za prírodné vedy. V liste sa spomínajú vážne škody na atmosfére, oceánoch, ekosystémoch, produktivite pôdy a ďalších oblastiach. Varuje ľudstvo, že život na Zemi, ako ho poznáme, sa môže stať nemožným, a ak chce ľudstvo zabrániť škodám, je potrebné prijať niektoré kroky: lepšie využívanie zdrojov, upustenie od fosílnych palív, stabilizácia ľudskej populácie, odstránenie chudoby a ďalšie [119].
Auriac (Aude)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 34 obyvateľov (2009).
Základná škola (Považská Bystrica, Slovenských partizánov 1133/53)
Tradície školy
Imatrikulácia prvákov, školská akadémia, deň športu, vydávanie školského časopisu Päťka, lyžiarsky výcvik pre žiakov siedmeho ročníka, pobyt v škole v prírode, pravidelné návštevy knižnice žiakmi prvého stupňa, tvorivé dielne, tematické dni a mnohé ďalšie akcie sú dôkazom, že škola nežije len vyučovaním, ale vytvára podmienky pre všestranný rozvoj osobnosti svojich žiakov.
Auriac (Aude)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Udržateľnosť
Vedecká komunita
V roku 2017 vedci napísali druhé varovanie ľudstvu. V tomto varovaní vedci spomínajú niektoré pozitívne trendy, ako napríklad spomalenie odlesňovania, ale napriek tomu tvrdia, že okrem úbytku ozónovej vrstvy sa žiadnemu z problémov uvedených v prvom varovaní nedostalo adekvátnej reakcie. Vedci vyzvali na zníženie spotreby fosílnych palív, mäsa a iných zdrojov a na stabilizáciu populácie. List podpísalo 15 364 vedcov zo 184 krajín, čím sa stal listom s najväčším počtom podpisov vedcov v histórii [120].
V novembri 2019 viac ako 11 000 vedcov zo 153 krajín zverejnilo list, v ktorom upozorňujú na vážne ohrozenie udržateľnosti v dôsledku zmeny klímy, ak nedôjde k veľkým zmenám v politike. Vedci vyhlásili "klimatický stav núdze" a vyzvali na zastavenie nadmernej spotreby, odklon od fosílnych palív, menšiu konzumáciu mäsa, stabilizáciu populácie a iné [121].
V roku 2021 vydal Program OSN pre životné prostredie správu, v ktorej opisuje tri hlavné environmentálne hrozby pre udržateľnosť: zmenu klímy, stratu biodiverzity a znečistenie. V správe sa uvádza, že od roku 2021 sa ľudstvu nedarí správne riešiť hlavné environmentálne výzvy. Pandémia COVID-19 je tiež spojená s environmentálnymi problémami vrátane zmeny klímy, odlesňovania a obchodu s voľne žijúcimi zvieratami [122].
Náboženské komunity
Ďalšie informácie: Náboženstvo a environmentalizmus
V kontexte kresťanstva pápež František v encyklike Laudato si' vyzval k boju proti klimatickým zmenám a ekologickej degradácii ako celku.[123][124] Tvrdil, že ľudstvo čelí vážnej ekologickej kríze a obvinil z nej konzumný spôsob života a nezodpovedný rozvoj. Encyklika je adresovaná "každému človeku žijúcemu na tejto planéte"[125].
Zdenka Braunerová
Zdenka alebo Zdeňka Braunerová, pokrstená ako Zdislava Rosalina Augusta (* 9. apríl 1858, Praha – † 23. máj 1934, Praha) bola významná česká maliarka konca 19. a začiatku 20. storočia, známa tiež ako autorka grafických úprav publikácií. Stala sa okrem iného aj patrónkou niekoľkých českých umelcov ako bol Antonín Chittussi, Vilém Mrštík, Julius Zeyer, Miloš Marten, Joža Uprka, František Bílek alebo Jan Zrzavý.
Život
Narodila sa do zámožnej rodiny ako posledná zo štvorice detí. Jej otcom bol významný advokát a poslanec ríšskej rady JUDr. František August Brauner, pochádzajúci z mlynárskeho rodu usadeného v Litomyšli. Záujem o maľovanie prejavovala Zdenka už od malička, kedy trávila dlhé hodiny vo svojej detskej izbe, kde sa len zriedka venovala inému koníčku ako maľovaniu. V maľovaní ju podporovala aj jej matka, Augusta, rodená Neumannová, ktorú Zdenka milovala a ktorá pochádzala zo starého šľachtického rodu a sama bola amatérskou maliarkou. Jej otcom bol významný a vynikajúci vedec, ktorý sa zaoberal chémiou a národným hospodárstvom.
Udržateľnosť
Náboženské komunity
Budhizmus obsahuje mnohé zásady spojené s udržateľnosťou."[126] Dalajláma neustále vyzýva na dôrazné opatrenia v oblasti klímy, zalesňovanie, zachovanie ekosystémov, zníženie spotreby mäsa. Vyhlásil, že ak niekedy vstúpi do nejakej politickej strany, bude to strana zelených, a ak by sa Budha teraz vrátil do nášho sveta: "Budha by bol zelený."[127][128] Predstavitelia budhizmu vydali osobitné vyhlásenie, v ktorom vyzývajú všetkých veriacich, aby bojovali proti klimatickým zmenám a ničeniu životného prostredia ako celku [129].
Zdenka Braunerová
Život
S významnými osobnosťami sa mohla Zdenka stretávať už od mala, pretože jej rodičia vo svojom dome hostili známych českých literátov a výtvarníkov. Tu sa zoznámila s osobnosťami, ako bol Josef Václav Sládek, ale aj rodinou Palackých, Náprstkových alebo Riegerových.
Keďže bol jej mimoriadny talent čoskoro zjavný, rodičia jej umožnili štúdium u slávnej Amalie Mánesovej. U nej Zdenka rozvíjala svoje zručností a aj sama Amália v nej videla nový talent, ktorý je potrebné rozširovať. Zdenku maľovanie tak očarilo, že mu venovala väčšinu voľného času, čo ale neskôr zavinilo neveľmi skvelý prospech v škole. Aj napriek tomu Zdenka pokračovala v štúdiách maliarstva, tentoraz na vyššej dievčenskej škole, kde bol jej učiteľom Soběslav (Hippolyt) Pinkas, ďalšia významná osobnosť tej doby.
Onedlho však Zdenka pripravila svojim rodičom nepríjemné prekvapenie: oznámila im, že jej nestačí maliarstvo len ako koníček, ale že sa mu chce venovať ako svojmu životnému povolaniu. Jej rozhodnutie bolo tak skalopevné, že ani aktívne prehováranie nepomohlo. Je vhodné však dodať, že sa nejaký čas rozhodovala medzi maliarstvom a spevom. Vplyv na toto rozhodnutie malo nepochybne aj jej významné štúdium u Antonína Chitussiho, do ktorého sa neskôr zamilovala. Obaja mali veľmi podobné záujmy – to práve Chittussi priviedol Zdenku ku krajinárstvu. Nakoniec táto láska dospela skoro až na sobáš, ktorý sa neuskutočnil zrejme kvôli rozhodnutiu Zdenky, ktorá chcela s Chittussim uskutočniť rovnocenný zväzok dvoch nezávislých umelcov, ktorí sa vzájomne inšpirujú. To si ale Chitussi nevedel predstaviť.
Udržateľnosť
Náboženské komunity
Udržateľnosť môže byť:
Zdenka Braunerová
Život
Ani ďalšia láska, tentoraz k Juliusovi Zeyerovi, o sedemnásť rokov staršiemu umelci, nemala príliš dlhého trvania. Rovnako ako nasledujúci vzťah k Vilémovi Mrštíkovi, ktorý sa rozpadol tesne pred svadbou.
Veľkou inšpiráciou pre Zdenku Braunerovú bola aj jej milovaná Paríž, kde v rokoch 1881 – 1893 trávila vždy časť roka. Významne ju inšpiroval aj jej budúci švagor, spisovateľ Élémir Bourges, ktorý ju zoznámil s niektorými skvostnými dielami Francúzska a predstavil ju niekoľko popredným francúzskym umelcom, ako bol Maurice Maeterlinck, Anatole France a iní velikáni. Získala ale aj iné úspechy: dostala šancu, ktorú samozrejme využila, na ženskej výstave v Champs Elysées a v roku 1890 v Salóne na Champs de Mars. Paríž sa jej stala druhým domovom a pobudla v nej v rokoch 1881 a 1885 – 1893, kedy navštevovala súkromnú akadémiu Collarossi, kde však nebola spokojná a vrátila sa do vlasti. Zdenku francúzske umenie mimoriadne zaujalo a inšpirovalo, ale aj napriek tomu mala stále v srdci vlastenectvo oboch rodičov. Odlúčená od domova prežívala lásku k vlasti o to silnejšie. To sa prejavilo aj v jej vystúpeniach v Paríži, kedy tancovala v českom kroji, spievala české národné piesne, čím sa snažila priblížiť českú kultúru a umenie. To sa do značnej miery podarilo, inšpirovala veľa francúzskych umelcov a nadviazala tam aj mnoho trvalých priateľstiev. náhľad|Hrob Zdenky Braunerovej na Vyšehradskom cintoríne Napríklad so slávnym sochárom Auguste Rodinom, ktorý na jej pozvanie v roku 1905 navštívil Čechy a Moravu. Svojou podporou česko-francúzskych kultúrnych vzťahov významne ovplyvnila českú kultúrnu scénu.
Braunerová tvorila často v Roztokách u Prahy kde mala ateliér v tzv. Braunerovej mlyne. Nadovšetko spoliehala na svojich priateľov, s ktorými trávila rada celé hodiny. Hlavne v posledných rokoch svojho života sa začala upínať na priateľov, v týchto rokoch aj na takých, akými bol napríklad Paul Claudel, francúzsky básnik a dramatik, ktorý pôsobil nejaký čas v Prahe ako konzul. Naučila ho chápať českú dušu a umenie a stala sa jeho inšpiráciou knihy Obrazy svatých z Čech. Mala veľmi rada aj moravské Slovácko, kam niekoľkokrát a s radosťou jazdila. Obdivovala a mala rada vidiecky a chudobný ľud, pozorovala ich tradície a videla v nich najväčší poklad národa. Dôležitým zdrojom informácií bol aj jej denník a skicáre, kam si zaznamenávala dôležité údaje, ktoré vylepšovala obrázkami.
Zdenka Braunerová zomrela 23. mája 1934 vo svojej rodnej a milovanej Prahe a je pochovaná medzi velikánmi na Vyšehradskom cintoríne.
Július Šupler
Július Šupler (* 27. október 1950, Poprad) je slovenský hokejový tréner, ktorý viedol slovenskú reprezentáciu v rokoch 1993-96 a 2006-08.
Zdenka Braunerová
Dielo
Jej dielo je veľmi rôznorodé. Najprv sa zaoberala maľbou, neskôr sa stala vyhlásenou grafičkou a občas sa venovala aj maliarskej výzdobe skla. Prakticky zakladateľský význam má ale práca Zdenky Braunerovej v oblasti knižnej grafiky a jej úsilie o starostlivé estetické vybavenie knihy. Vyvinula tu zvláštny vlastný ornamentálny jazyk, v ktorom využívala symbolov z rôznych kultúrnych oblastí, od ľudových kresieb ako z Česka, tak i Slovenska, až po orientálne motívy. Tiež spolupráca s ďalším umelcom Vilémom Mrštíkom vyniesla svoje plody. Zaslúžila sa s ním o zastavenie brutálnej asanácie starej Prahy, ktorej idylickú krásu zachytila ​​v rade grafických listov.
Július Šupler
Hráčska kariéra
S hokejom začínal v rodnom Poprade, neskôr pokračoval v Liptovskom Mikuláši (oba vo vtedajšej 1. slovenskej národnej hokejovej lige). V rokoch 1970 – 1972 bol hráčom Slovana Bratislava a 1972 – 1976 VSŽ Košice.
Zdenka Braunerová
Dielo
Svojim osobitým štýlom, neobvyklou energiou, všestrannosťou a hlbokým vzdelaním na seba upútala pozornosť viacerých umelcov svojej doby. Medzi nich patria napríklad František Bílek, Jan Zrzavý, Joža Úprka, ktorých často aj finančne podporovala. Svojím príkladom nezávislej samostatnej ženy-umelkyne inšpirovala niekoľko ženských umelkýň po celé desaťročia.
Július Šupler
Trénerske pôsobenie
Trénovať začal ako asistent v Poprade 1979-85, v rokoch 1985-87 bol hlavným trénerom tohto klubu. V sezóne 1988-89 vyhral s Liptovským Mikulášom 1.SNHL. V sezóne 1991/92 získal s Duklou Trenčín česko-slovenský titul. V roku 1993 bol vymenovaný za prvého trénera slovenskej reprezentácie. Pod jeho vedením sa Slovensko prebojovalo do najvyššej kategórie Majstrovstiev sveta v hokeji v najkratšom možnom čase, keď v roku 1994 vyhralo C-kategóriu a o rok neskôr B-kategóriu MS. Cenným úspechom bolo i 6. miesto na olympijskej premiére v Lillehammeri 1994. Po Majstrovstvách sveta vo Viedni v roku 1996, kde Slovensko pri prvej účasti medzi elitou obsadilo 10. miesto, mu nebola predĺžená zmluva.
V rokoch 1996-2006 viedol rôzne kluby - Portlandom (WHL - spolutréner), Slovanom Bratislava a HK Riga 2000 (Lotyšsko).
1998-99 Sparta Praha hlavný trenér
1999-2001 Dukla Trenčín hlavný tréner
2001-02 Slovensko U20, Dukla Trenčín hlavný tréner
2002-03 Slovan Bratislava hlavný tréner
2003-04 Lokomotiv Jaroslavl, Dynamo Minsk
2004- 2006 Hk Riga 2000 hlavný tréner
4. júla 2006 bol opätovne vymenovaný za trénera národnej reprezentácie. Za asistentov si vybral Zdena Cígera a Miroslava Miklošoviča (Cígera nahradil v júni 2007 Peter Oremus).
Na MS 2007 obsadila slovenská reprezentácia 6. miesto, keď podľahla vo štvrťfinále Švédsku.
MS 2008
Pred svetovým šampionátom v Kanade jeho pozvánku z rôznych príčin odmietlo 14 hráčov. V jeho nominácii bolo napokon 5 hráčov z NHL (z toho jediný útočník Marcel Hossa). Na šampionáte reprezentovali prevažne hráči z európskych súťaží a traja hráči zo slovenskej extraligy (nenominoval však žiadneho z finalistov play-off poslednej sezóny). Mužstvo nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. V zápasoch o udržanie zdolalo Slovinsko 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch) a obsadilo 13. miesto. Najproduktívnejším hráčom sa stal obranca Ľubomír Višňovský.
Vedenie SZĽH 4. júna 2008 rozhodlo, že 30. júna Šupler pri reprezentácii končí. Jeho nástupcom sa stal Ján Filc.
KHL
V KHL trénoval Dinamo Riga (2008 – 2011) ,2011-12 CSKA Moskva hlavný tréner a Donbas Doneck (apríl 2012 – október 2013).
Aeromonas
Sú to gramnegatívne baktérie. Majú paličkovitý tvar a vyskytujú sa bežne v okolitom prostredí, niekedy aj ako súčasť črevnej mikroflóry človeka. Najmä u osôb s oslabenou imunitou môžu spôsobiť infekcie kože, hnačky alebo meningitídu.
František Knezl
František Knezl (* 7. september 1908, Nitra - † 12. október 1960, Bratislava) bol robotník, funkcionár KSČ a verejný činiteľ.
Životopis
Vyučil sa za stolára v Nitre, študoval na Medzinárodnej leninskej škole v Moskve. Do roku 1945 pracoval ako robotník na rozličných miestach, neskôr pôsobil v straníckych funkciách, vo verejnej správe, v roku 1951-1953 bol riaditeľom národného podniku Smrečina Banská Bystrica.
Bol príslušník ženijných jednotiek medzinárodných brigád v Španielsku (1936-1939) a 1. tankovej brigády československého vojska vo Veľkej Británii (1943-1945). Poslanec NZ a SNR. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Majstrovstvá Európy v softbale žien 2005
Majstrovstvá Európy v softbale žien 2005 boli v poradí 14. Majstrovstvá Európy v softbale žien, ktoré organizuje Európska softbalová federácia (ESF). Konali sa v Prahe, v Česku od 1.6. augusta 2005, za účasti 20 tímov rozdelených do 2 výkonnostných skupín. Talianky získali ôsmykrát titul, z toho siedmy v rade. Prekvapujúco skončil nováčik A skupinyGrécko, ktorý sa dostalo až do finále.
Nováčikom turnaja bolo iba Maďarsko. Česko hostilo tretie ženské ME, predtým to bolo v rokoch 1997 a 2001, tiež v Prahe.
František de Paula Knobloch
Životopis
Zvonolejár, bol činný v prvých desaťročiach 19. stor. Zvony dodával aj na územie dnešného Maďarska.
Nové Dvory (okres Litoměřice)
Nové Dvory sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 410 obyvateľov, z toho 205 mužov a 205 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 40,7 roka, ženy 42,1 roka).
Štefan I.
Štefan I. môže byť:
Hertz
Hertz je:
Alois Mrštík
Alois Mrštík (* 14. október 1861, Jimramov – † 24. február 1925, Brno) bol český spisovateľ a dramatik.
Život a tvorba
náhľad|Rodný dom Najstarší z bratskej štvorice jimramovských rodákov sa narodil v rodine miestneho obuvníka 14. októbra 1861. Otec sa snažil dať všetkým synom náležité vzdelanie, a preto sa s celou rodinou presťahoval do Ostrovačic, odkiaľ bolo bližšie do brnianskych škôl. Alois vyštudoval reálku a učiteľský ústav. Učiteľskú prax začal na Slovensku, čoskoro sa však vrátil na Moravu, kde pôsobil ako podučitel. Učil v Lískovci, Rakviciach, Hrušovanoch, Těšanoch a od roku 1889 bol správcom jednotriedky v Divákoch. V roku 1901 sa tu oženil s Mariou Bezděkovou z Kobylí a brat Vilém tu kúpil domček. Alois zomrel vo veku 64 rokov na následky týfusovej epidémie, ktorá v Divákoch vypukla v dôsledku používania kontaminovanej vody z obecnej studne.
Jeho literárna prvotinou bola zbierka čŕt a poviedok Dobré duše z roku 1893. Vrchol jeho diela predstavuje dráma Maryša, vzniknuté v spolupráci s bratom Vilémom. Jej námet si Alois priviezol z Těšan a pôvodne zamýšľal spracovať ho ako román, ale Vilém ho presvedčil o dráme. Bratská spolupráca sa osvedčila, a tak spoločnými silami vznikla aj knižka Bavlnkovy ženy a jiné povídky z roku 1897. Z dlhodobého pobytu v Divákoch na pomedzí Slovácka a Hané čerpá Aloisové najväčšie deväťzväzkové dielo Rok na vsi – Kronika moravské dědiny. Desaťročná práca bola zavŕšená opäť bratskou spoluprácou, keď sa na konečnom znení znovu podieľal aj brat Vilém. Vzhľadom na rozsah látky autor opustil tradičnú románovú kompozíciu a pomocou rozprávača učiteľa ide o voľný tok rozprávania v kronikárskej postupnosti.
2656 Evenkia
2656 Evenkia je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 25. apríla 1979.
Alois Mrštík
Život a tvorba
Alois Mrštík zomrel v brnianskej nemocnici 24. februára 1925. Jeho život a dielo pripomína aj poštová známka z roku 1961. Obaja bratia povýšili úroveň moravskej literárnej tvorby na porovnateľnú európsku úroveň.
NGC 4631
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9.
501 Urhixidur
501 Urhixidur je planétka v hlavnom páse planétok.
Axat
Axat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 656 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katedrála svätého Kríža (Orléans)
thumb|Katedrála svätého Kríža Katedrála svätého Kríža (fr. Cathédrale Sainte-Croix) je gotická katedrála v Orléans. V roku 1862 bola zapísaná na zoznam národných pamiatok.
Katedrála bola postavená na prelome 13. a 14. storočia a potom sa dočkala ešte radu prestavieb. Vitráže katedrály zobrazujú príbeh svätej Jany z Arku, ktorá mesto slávne oslobodila od anglickej nadvlády.
Remicourt (Marne)
Remicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4632
NGC 4632 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Oléac-Dessus
Oléac-Dessus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Na Čihadle
Prírodná rezervácia Na Čihadle je chránené územie reprezentujúce relatívne mladé rozvodnicové vrchovisko, nachádzajúce sa v strednej časti Jizerských hôr o rozlohe 4,35 ha v nadmorskej výške Pomenovaná bola podľa vtáčieho čihadla, ktoré sa v oblasti nachádzalo. Vyhlásená bola v roku 1960 a je súčasťou CHKO Jizerské Hory (vyhlásená v roku 1967). Vrchovisko je tvorené predovšetkým bezlesím vrchoviskového typu s objemom 80 000 m3, maximálnou hrúbkou 350 cm a veľkým počtom rašelinových jazierok a tôní.
Oléac-Dessus
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na Čihadle
Fauna aj flóra rezervácie sú typické pre vrchoviská Jizerských hôr. Sú tu zastúpené všetky významnejšie typy vrchoviskových spoločenstiev. Najvýznamnejší zástupcovia fauny sú blatnica močiarna (Scheuchzeria palustris), ktorá je radená medzi druhy kriticky ohrozené, ďalej ostrica barinná (Carex Limosa) a andromédka sivolistá (Andromeda polifolia). Fauna je významná vďaka trifobiontnym druhom bezstavovcov a ornitofaune zastúpenej predovšetkým tetrovom hoľniakom a červenákom karmínovým. Oblasť prírodnej rezervácie je zároveň súčasťou Natura 2000. Konkrétne sa jedná o vtáčiu oblasť CZ0511008 Jizerské hory a európsky významnú lokalitu CZ0510412 Jizerské smrčiny.
Germanicus
Nero Claudius Germanicus (* 24. máj 15 pred Kr. – † 10. október 19, Antiochia) bol rímsky vojvodca, preslávený svojimi vojenskými výpravami do Germánie. Je známy pod prezývkou Germanicus, ktorú dostal v roku 9 na počesť svojho otca, ktorý dosiahol v Germánii taktiež mnoho významných víťazstiev.
Život
Germanicovými rodičmi bol Nero Claudius Drusus, syn Augustovej manželky Livie Drusilly, a Antonie mladšej, dcéry Marca Antonia a Augustovej sestry Octavie mladšej. Jeho bratom bol neskorší cisár Claudius. Potom, čo ho jeho strýko Tiberius adoptoval, znelo jeho celé meno Gaius Iulius Caesar Germanicus. Jeho manželkou sa stala Agrippina staršia, Augustova vnučka, ktorá mu porodila deväť detí, vrátane Gaia, neskoršieho cisára Caligulu, a Agrippiny mladšej, manželky cisára Claudia a matky Nera.
Na Čihadle
Lokalita
Prírodná rezervácia sa nachádza v centrálnej časti Jizerských hôr na severovýchodnom úpätí masívu Černej hory, inak nazývanom Sněžné věžičky, pri Štolpišskej ceste. v nadmorskej výške Celková rozloha prírodnej rezervácie je 4,35 ha Ochranné pásmo sa rozkladá na západnom okraji rezervácie na dolnom úbočí Snežných vežičiek a východná časť sa nachádza pri Štolpišskej ceste, ktorá je jednou z hlavných turistických ciest tejto časti hôr. Zasahuje do nadmorskej výšky thumb|PR Na Čihadle Prírodná rezervácia sa rozkladá v katastrálnom území mesta Hejnice v okrese Liberec v Libereckom kraji.
Germanicus
Život
Germanicus sa medzi Rimanmi tešil značnej popularite, jeho víťazstvá sa nadšene oslavovali. Priazeň mu prejavoval tiež Augustus, jeho prastrýko a dedo jeho manželky, ktorý po istú dobu zvažoval, že Germanica ustanoví svojim nástupcom. Augustus sa po naliehavom presviedčaní zo strany svojej manželky Livie Drusilly nakoniec rozhodol pre Tiberia, svojho nevlastného syna z Drusillinho prvého manželstva. Súčasne ale Tiberia prinútil, aby adoptoval Germanica a menoval ho svojím nástupcom na úkor vlastného syna.náhľad|Germanicus, mramorová socha v Lateránskom múzeu v Ríme
Na Čihadle
Dejiny
Náhorná planina, na ktorej leží vrchovisko Na Čihadle, bola až do stredoveku človekom takmer nedotknutá. Jediní ľudia, ktorí sa tu pohybovali, boli vtáčnici, hľadači vzácnych kovov a uhliari. K osídľovaniu dochádzalo predovšetkým v podhorí.
Germanicus
Život
Germanicus bol niekoľkokrát poverený velením vojsk počas ťaženia v Panónii a Dalmácii a neskôr sa spolu s Tiberiom podieľal na potlačení vzbury panónskych légií. Tacitus ho označil za výnimočného vojaka a rodeného vodcu, veľmi obľúbeného v radoch prostých legionárov. V roku 12 bol zvolený za konzula, keď predtým celkovo päťkrát zastával úrad quaestora.
Po Augustovej smrti určil senát Germanica za veliteľa vojsk v Germánii. Už krátko po Germanicovom príchode k rieke Rýn sa legionári vzbúrili proti neobľúbenému Tiberiovi a za cisára prevolali Germanica. On sa však rozhodol rešpektovať Augustovu voľbu a následným vyjednávaním s mnohými ústupkami vzbúrené vojsko upokojil. Tiberiova nedôvera ku Germanicovi aj napriek tomu ešte vzrástla.
Na Čihadle
Dejiny
Od 16. storočia vlastnil Frýdlantské panstvo rod Redernovcov. Tí podporovali vznik nových baníckych osád, lesných sklárskych hút a osád s textilnou výrobou. Významnou baníckou osadou, pre ťažbu cínu, bolo Nové Mestečko, dnes poznáme ako Nové Město pod Smrkem. Lesné sklárske huty vznikali vo vyšších polohách. K najznámejším určite patria osady Bedřichov, Mšeno, Hute a Rejdice. thumb|left|PR Na Čihadle
Tervel
Tervel bol bulharský chán pravdepodobne v rokoch 701–718, nemanželský syn chána Asparucha.
Podpora cisárovi Justiniánovi
Chronológia jeho vládnutia je nejasná, po prvýkrát sa spomína v byzantských zdrojoch z roku 704, kedy sa na neho obrátil zosadený cisár Justinián II. so žiadosťou o pomoc. V roku 705 Tervelova armáda o sile 15 000 jazdcov pomohla Justiniánovi II. opätovne získať trón, za žo Tervel získal mnohé dary, vrátane titulu kaisar (lat. caesar), z čoho vznikol neskorší titul cár, a olovenú pečať s nápisom Matka Božia, pomôž cézarovi Tervelovi. Bulharsko tiež získalo územné ústupky v regióne Zagora v Trácku, cez ktorú viedli dôležité obchodné cesty. Tervel sa mal tiež oženiť s Justiniánovou dcérou Anastasiou, ale nevieme či sa tak stalo.
Na Čihadle
Dejiny
S veľkým ekonomickým rozvojom oblasti dochádzalo aj k veľkému osídľovaniu a k zintenzívneniu ťažby dreva. Ťažby neboli ušetrené už ani vysoké partie hôr, aj cez to, že kvôli strmým a kamenistým svahom, boli horšie dostupné. Kmene boli do údolia splavené po Smědej a Štolpichu. V roku 1776 zaviedol lesný úrad vykonávanie holých sečí, čo na prelome 18. a 19. storočia spôsobilo takmer celkové vymiznutie staršieho porastu z centrálnej časti hôr.
Tervel
Konflikt v Malej Ázii
V roku 711 si Justinián opäť vyžiadal od Tervela vojenskú podporu proti vzbúrencom v Malej Ázii, ale dostal len malý kontingent 3 000 mužov. Justiniána v boji proti Filippikovi zajali a popravili.
Chronologický nesúlad
Podľa niektorých chronológií Tervel umrel v roku 715, podľa byzantského kronikára Teofana Spovedníka sa však zúčastnil reštaurácie zosadeného cisára Anastasia II., ktorý nahradil Filippika v roku 718 alebo 719.
Na Čihadle
Dejiny
V 80. rokoch 20. storočia zasiahla Jizerské hory veľká imisná ekologická katastrofa. Acidifikácia spoločne so škodcami a s intenzívnym rúbaním úplne zmenila charakter hôr. Vznikli rozsiahle holiny a súčasne sa zmenil charakter klímy a hydrického systému. K pozitívnym zmenám v hospodárení na území Jizerských hôr došlo až v 90. rokoch 20. storočia. V roku 1991 bol vypracovaný plán starostlivosti pre prírodnú rezerváciu Na Čihadle, ktorý už obsahoval cieľ ochrany rašeliniska.
Tervel
Chronologický nesúlad
Ak Tervel žil tak dlho, musel to byť on, kto uzavrel v roku 716 opätovnú dohodu s byzantským cisárom Teodosiom III. ktorá upevnila hranice medzi Bulharskom a Byzantskou ríšou, potvrdila príslušnosť Zagory k Bulharsku ako aj každoročnú platbu tribútu Bulharom. Chán Tervel nazval toto spolužitie Byzantskej ríše a Bulharska vzájomnou výhodnou spoluprácou. Musel to byť tiež on, kto bránil Konštantínopol pred nájazdmi Arabov, ktorí sa ho v rokoch 717–718 druhýkrát pokúšali dobyť.
Na Čihadle
Prírodné podmienky
Geologické podložie je tvorené horninami Krkonošsko-jizerského žulového plutónu. Konkrétne sa jedná o výrazne porfyrickú, stredne zrnitú žulu až granodiorit. Sú to horniny ťažko rozložiteľné a chudobné na látky pre výživu rastlín. V nadloží je rozšírené ložisko rašeliny.
Germanicus
Život
V roku 14 zahájil Germanicus svoje ťaženie na územie pravobrežnej Germánie, ktorého cieľom bolo pomstiť porážku Varových légií Arminia v Teutoburskom lese v roku 9. O rok neskôr podnikol veľkú výpravu proti Chattom. Potom prenikol za rieku Emžu a navštívil miesto, kde sa konala bitka v Teutoburskom lese, v ktorej boli zmasakrované tri rímske légie. Dvoch z troch orlov (symbol légie) ukoristených v bitke sa mu podarilo v ďalších rokoch získať späť. Na spiatočnej ceste k Rýnu bolo jeho vojsko v dôsledku zúrivých germánskych útokov a nepriaznivému počasiu takmer zničené. V roku 16 postúpil Germanicus až k rieke Vezere, kde na konci leta zviedol na pláni Idistaviso víťaznú bitku s Arminiom. Pred príchodom zimy ešte stihol poraziť Germánov v bitke na vale Angrivarov (germánsky kmeň).
Na Čihadle
Prírodné podmienky
Oblasť prírodnej rezervácie je charakteristická chudobným horninovým podložím, málo členitým reliéfom a chladnou humídnou klímou. Tieto podmienky významne ovplyvňujú jej pôdne pomery. Vyskytuje sa tu rašelinisková pôda vrchovisková, zrašelinovatelé gleje a podzoly.
Klimatické podmienky sú zásadne ovplyvnené vlhkým oceánskym prúdením od severu až severozápadu. Výrazná kondenzácia zrážok zaisťuje bohatú zrážkovú činnosť. Priemerný ročný úhrn zrážok je 1 500 až 1 600 mm. Mierne južné svahy a náhorné plošiny spôsobujú, že podnebie je vlhké a chladné s vyrovnaným chodom zrážok a teplôt. Priemerná ročná teplota záujmovej oblasti je menej ako 4°C. Priemerná januárová teplota je pod -5°C a v júli okolo 13°C. thumb|left|PR Na Čihadle
Prírodná rezervácia leží na hlavnom európskom rozvodí, ktoré je tu tvorené povodím Čierneho potoka (na severe) a potoka Jedlové (na juhu). Ide o rozvodie medzi Baltským a Severným morom. Obidva toky tu pramenia. Vrchovisko Na Čihadle je charakteristické výskytom rašelinových jazierok (blänkov). Niektoré z nich patria k najväčším v Jizerských horách.
Flóra
Rezervácia je charakteristická vegetáciou Hercýnsko-sudetského typu. Rastie tu väčšina významných rastlín, tvoriacich významné vrchoviskové spoločenstvá. Najvýznamnejším a dominujúcim spoločenstvom rašeliniska je nelesné vrchovisko. V malej miere sú v rezervácii zastúpené aj spoločenstvá podmáčaných, rašelinových smrečín a jedľosmrekových bučín. Porast je tu zakrpatený a väčšinou veľmi poškodený. Prirodzený kosodrevinový porast tu úplne chýba. Fragment vitálnejších stromov sa nachádza iba v okolí vyhliadkovej veže.
Kvôli nízkemu obsahu živín v pôde i vode, kyslému a podmáčenému prostrediu, kolísaniu teplôt spôsobeným prehriatím povrchu v letnom období a krátkemu vegetačnému obdobiu na jar, ktoré je spôsobené značným podchladením rašeliniska, je kvetena rezervácie relatívne chudobná.
Typická lesná kvetena sa tu objavuje len vo zvyškoch rašelinovej smrečiny a v ochrannom pásme rezervácie. Medzi druhy hojne sa vyskytujúce môžeme radiť metlušku krivoľakú (Avenella flexuosa) a brusnicu čučoriedkovú (Vaccinium myrtillus), ktorú okrem iného môžeme nájsť aj v balvanitých svahoch ochranného pásma. Ďalšími zástupcami lesnej kveteny sú sedmokvietok európsky (Trientalis europaea), papraď rozložená (Dryopteris dilatata), kyslička obyčajná (Oxalis acetosella), lipkavec skalný (Galium saxatile), podbelica alpínska (Homogyne alpina) a chvostník jedľový (Huperzia selago).
Rašelinisková kvetena je pre PR najtypickejšia a zaberá väčšinu plochy vrchoviska. Dominantným druhom je tu páperec trsnatý (Trichophorum cespitosum), ktorý v tunajších podmienkach nepôsobí negatívne, vďaka dostatočnému zavodneniu oblasti. Vytvára tu spoločenstvá s páperníkmi (Eriophorum sp.). Ďalej sa tu nachádzajú spoločenstvá rašeliníka (Sphagnum recurvum) s páperníkom pošvatým (Eriophorum vaginatum). Spoločenstvá s páperníkom sa nachádzajú predovšetkým v relatívne suchších častiach rašeliniska. thumb|PR Na Čihadle Na rašelinisku sa darí mäsožravým rastlinám, pretože nedostatok dusíka, fosforu, síry a ďalších významných látok sú schopné dopĺňať z drobného hmyzu. Ich zástupcom Na Čihadle je rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia).
V rašelinových jazierkach sa vyskytujú páperník úzkolistý (Eriophorum angustifolium), ostrica málokvetá (Carex pauciflora) a blatnica močiarna (Scheuchzeria palustris). Ostrica málokvetá (C. pauciflora) sa tu vyskytuje pomerne málo. blatnica močiarna (Scheuchzeria palustris) je druh radiaci sa medzi kriticky ohrozené avšak na tejto lokalite má najväčší výskyt z celých Jizerských hôr. Ďalšími druhmi, ktoré tu nie sú tak výrazne rozšírené sú vres obyčajný (Calluna vulgaris), brusnica barinná (Vaccinium uliginosum), šucha čierna (Empetrum nigrum) a kľukva močiarna (Oxycoccus palustris). Druhy objavujúce sa v menšej miere na okrajoch vrchoviska sú páperník pošvatý (Eriophorum vaginatum) a čermeľ lúčny (Melampyrum pratense). Zástupcovia stromov sú borovica horská (Pinus mungo) a breza previsnutá (Betula pendula) a to predovšetkým vďaka oploteniu PR, ktoré bráni prístupu divokej zveri.
V oblasti prameniska a prechodného rašeliniska sa vyskytuje sitina rozložitá (Juncus effusu), sitina niťolistá (Juncus filiformis), fialka močiarna (Viola palustris), ostrica zobáčikatá (Carex rostrata), ostrica ježatá (Carex echinata), ostrica čierna (Carex nigra), ostrica sivastá (Carex canescens).
Porast na území PR je skôr mladina bez súšovej nadúrovne. Rastie tu predovšetkým smrek obyčajný (Picea abies), smrek pichľavý (Picea pungens), v malej miere je zastúpená aj kosodrevina neznámeho pôvodu, breza karpatská (Betula carpatica) a jarabina vtáčia (Sorbus aucuparia).
Germanicus
Život
Avšak ani tieto úspechy, ani Germanicovo presvedčenie, že Arminius a jeho spojenci sú už na pokraji zrútenia, nedokázali pohnúť s Tiberiovým rozhodnutím upustiť od ďalších podľa jeho názoru príliš nákladných a vyčerpávajúcich vojenských ťažení, ktoré nezaručovali konečné víťazstvo. Germanicus bol odvolaný a v roku 17 oslávil v Ríme triumf. Tento dátum sa pokladá za okamih, keď Rimania s definitívnou platnosťou rezignovali vytvoriť z Germánie svoju provinciu. Tamojšie barbarské kmene si teda uchovali slobodu vybojovanú v roku 9.
Germanicus bol v tom istom roku, keď oslávil v Ríme svoj triumf, na 199. hrách v Olympii ovenčený olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom). Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Germanicovi na počesť jeho olympiského víťazstva zhotovili sochu a umiestnili ju v Olympii. Podstavec tejto sochy s nápisom IvO 221 (IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) sa našiel východne od Diovho chrámu.
Na Čihadle
Fauna
PR je významná aj vďaka vzácnej faune bezstavovcov. Veľa druhov je tu viazaných na špecifické podmienky vrchoviska, na rozdiel od stavovcov. Tí skôr vyhľadávajú trvalé bezlesné plochy, ktorých je v horných polohách Jizerských hôr málo. Najvzácnejšia zo stavovcov je tu ornitofauna. Ornitofauna je tu reprezentovaná predovšetkým tetrovom hoľniakom (Lyrurus tetrix) a červenákom karmínovým (Carpodacus erythrinus). Z bezstavovcov sú tu významné skupiny pavúkov, vážok, motýľov, potočníkov, rovnokrídlovcov a chrobákov bystruškovitých.
Germanicus
Život
Tiberius potom Germanica poslal na východ, kde v roku 18 porazil kappadockého kráľa a jeho krajinu premenil na rímsku provinciu.
Na Čihadle
Fauna
Z pavúkov (Araneae) sa tu nachádza 33 druhov. Vyskytujú sa tu počas celého vegetačného obdobia. Na jar prevládajú vrchoviskové strehúne. S ​​najznámejším druhom strehúň Arctosa alpigena Lampert, ktorý je na území Česka vzácny až veľmi vzácny. Podľa červeného zoznamu patrí do kategórie zraniteľných. V letnom období prevažujú pradiarkovité (Theridiidae), plachtárkovité a pavučenky (Linyphiidae), čeľustnatkovité (Tetragnathidae) a v neposlednom rade tiež križiaci (Aranidae). Po strehúňovi vrchoviskovom sú najvýznamnejšie pavúky vrchoviska plachtárka (Centromerus pabulator), plachtárka (Lepthyphantes mughi), strehúň (Pardosa sordidata), strehúň (Pardosa sphagnicola) a pavučenka (Silometopus elegans).
Na vrchovisku sa vyskytuje 15 druhov vážok (Odonata) a väčšina z nich parí medzi významné rašelinné druhy. Päť z nich je zaradených do červeného zoznamu ohrozených druhov. Patrí sem ligotavka (Somatochlora alpestris), šidielko (Coenagrion hastulatum), šidielko (Ischnura pumilio), šidlo (Aeshna juncea), vážka rašelinisková (Leucorrhinia dubia). thumb|left|PR Na Čihadle Výskyt motýľov na rašeliniskách Jizerských hôr je pomerne chudobný, a to z dôvodu menšieho zastúpenie živných rastlín húseníc typických rašeliniskových motýľov. Aj tak sa tu motýle nachádzajú. Na Čihadle je zastúpený sivkavec červenoškvrnný (Apamea rubrirena), obaľovač najmenší (Epinotia nanana), piadivka rakytová (Hydriomena furcata), blyštek horský (Incurvaria vetulella), ohniváčik zlatobyľový (Lycaena virgaureae), potočníkovec hôrny (Micropterix aureatella), obaľovač bielobodý (Phiaris bipunctana), pamora čučoriedková (Polia hepatica), zelenáčik trnkový (Rhagades pruni), piadivka škvrnitá (Rheumaptera subhastata) a mnoho ďalších.
Germanicus
Život
Germanicova krajne podozrivá smrť za značne nejasných okolností však vážne otriasla Tiberiovou autoritou, čo prispelo k cisárovej vzrastajúcej paranoji a tým k vytvoreniu atmosféry strachu a nedôvery v Ríme.
Na Čihadle
Fauna
Významným potočníkom rašeliniska je Hydropsyche tenuis, ktorý podľa červeného zoznamu patrí medzi ohrozené druhy. Koníkovité sú tu zastúpené druhmi koník fialovohoný (Chrysochraon dispar), koník zelený (Omocetus viridulus), koník hnedý (Chorthippus brunneus) a koník dlhotykadlový (Chortipus parallelus). Bystruškovité chrobáky, sú charakteristické pre rozsiahlejšie rašeliniská Jizerských hôr. Na Čihadle môžeme nájsť napríklad druhy Agonum ericeti, Patrobus assimilis, Pterostichus rhaeticus a Trechus amlicollis.
Tervel
Chronologický nesúlad
Treba však uviesť aj to, že Teofan na inom mieste uvádza meno buharského chána, ktorý uzatvoril zmluvu v roku 716 ako Kormesios, čo je Tervelov neskorší následník Kormesij.
Na Čihadle
Ochrana
Predmetom ochrany PR Na Čihadle je ochrana porastov, kveteny a krajinných útvarov. Dlhodobým cieľom ochrany porastu oblasti je obnoviť prirodzene diferencovaný smrekový porast s vtrúsením brezy karpatskej a jarabiny. Lesný porast je tu významným prvkom, ktorý zmierňuje vysychanie rašeliniska. Iba ak, dôjde k dlhodobému zlyhaniu podsadby, je možné vysadiť brezu karpatskú, jarabinu a geneticky vhodnú kosodrevinu. K výsadbe sa neodporúča borovica lesná a breza previsnutá, ktoré by pri svojom rozšírení mali silne deštruktívny vplyv na rašelinisko. Mohlo by dôjsť až k jeho zániku. Prí väčšom výskyte týchto drevín by bolo nutné pristúpiť k eliminácii výrezom. Porast rašeliniska je oplotený z dôvodov zachovania jeho funkčnosti na dobu minimálne desiatich rokov. Odstránená by mala byť lokálne primiešaná kosodrevina neznámeho pôvodu.
Časť PR tvorená bezlesím by mala zotrvať bez akýchkoľvek pestovateľských zásahov. Ochranné pásmo bolo v minulosti takmer vyťažené. Pre jeho významnú funkciu, kedy chráni vrchoviská pred nepriaznivými poveternostnými vplyvmi, je nutné ho obnoviť. Do porastu bolo vysadených veľké množstvo brezy a jarabiny. Z dôvodu výskytu divokej zveri bolo nutné oplotiť väčšinu oblasti ochranného pásma.
Kyselina mliečna
Kyselina 2-hydroxypropánová alebo kyselina mliečna je ľahko rozpustná, bezfarebná, kryštály tvoriaca kyselina s racionálnym chemickým vzorcom CH3–CHOH–COOH. Vzniká mliečnym kvasením cukrov, napr. v mlieku, syroch, kysnutej kapuste. Konjugovaná zásada kyseliny mliečnej sa nazýva mliečnan alebo laktát. Využíva sa väčšinou ako opticky neaktívna forma. Pravotočivá L - forma vzniká pri telesnej práci vo svaloch. Používa sa v pekárstve, pivovarníctve, na prípravu limonád a pri zafarbovaní a zušľachťovaní textílií (pohmat, lesk). Používa sa aj pre svoje antiseptické vlastnosti v mastiach, ústnych vodách a ako prostriedok na ošetrovanie vlasov.
Na Čihadle
Ochrana
Pre ochranu PR pred návštevníkmi bol vybudovaný povalový chodník s rozhľadňou. Rezervácia nie je inou cestou prístupná.
Morské národy
thumb|Reliéf faraóna Merenptaha drtiaceho morských nájazdníkov, [[Medinet Habu]]
Termínom Morské národy je označovaný voľný zväz morských nájazdníkov, ktorí sa objavili vo východnom Stredomorí okolo roku 1200 pred Kr., spôsobili tu nepokoje a rozvrátili niektoré národy. Obzvlášť významný je ich pokus usadiť sa v Egypte na konci 19. dynastie a začiatku 20. dynastie, kedy boli odvrátení faraónom Ramesseom III. Ich presná historická totožnosť nebola dodnes spoľahlivo objasnená.
Kauza morských národov je súčasťou pohybov etník okolo r. 1200 pred Kr. podobnou sťahovaniu národov v Európe v závere antiky. Do tohto kontextu spadá aj trójska vojna, ktorá nemusela byť len epizódou, mohla mať aj významnejšiu úlohu (snáď aj verbovanie spojencov zo vzdialených teritórií).
Názov morské národy je odvodeninou zo starej egyptčiny, v ktorej ich nazýva faraón Merenptah "cudzie zeme (alebo národy) z mora" na svojej stéle v Karnaku. Niektorí odborníci považujú morské národy zodpovedné za zánik ríše Chetitov, civilizácie na Cypre a Ugaritu. Časť sa údajne usadila na stredomorskom pobreží ako Filištínci a v Malej Ázii ako Frýgovia a Lýdovia.
Ďalšie morské národy spomínané na Merenptahovom nápise sú:
Hotel Kráľa Davida
thumb|Hotel Kráľa Davida Hotel Kráľa Davida je päťhviezdičkový hotel v Jeruzaleme v Izraeli. Bol postavený z miestneho ružového pieskovca zámožným egyptsko-židovským bankárom Ezrom Moserim, a slávnostne otvorený v roku 1931. Nachádza sa v rovnomennej ulici v centre Jeruzalema a ponúka výhľad na Staré Mesto a horu Sion. Je súčasťou siete luxusných izraelských hotelov Dan Hotels.
V júli 1946, teda ešte za čias britskej mandátnej Palestíny, bolo južné krídlo hotela zničené pri bombovom útoku revizionisticko-sionistickej vojenskej skupiny Irgun. V hoteli vtedy sídlili orgány britskej mandátnej správy, vrátane vojenského veliteľstva a oddelenia kriminálneho vyšetrovania (CID). Pri výbuchu, ktorý bol odvetným opatrením za britskú protižidovskú politiku, zahynulo 91 ľudí, vrátane 17 Židov.
Ján Juraj Knobloch
Ján Juraj Knobloch (* 1672, Döbern - † 18. november 1755, Banská Bystrica) bol slovenský zvonolejár.
Jeho syn Ján Juraj Knobloch (? - 1768).