cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2. hokejová liga (Slovensko) 2020/2021
Hrací model
I. časť - ZÁKLADNÁ (ZČ) a) Základnej časti sk. A (7 družstiev): každý s každým 1x doma, 1x vonku (14 kôl / 12 zápasov). b) Základnej časti sk. B (8 družstiev): každý s každým 1x doma, 1x vonku (14 kôl / 14 zápasov). Družstvo umiestnené po základnej časti v sk. B na 8. mieste končí sezónu v 2LS.
II. časť - NADSTAVBOVÁ (NČ) a) Nadstavbovej časti Celoslovenská (sk. A + sk. B) Do tejto časti postupujú družstvá umiestnené v skupine A po ZČ na 1. až 3. mieste a družstvá umiestnené v skupine B po ZČ na 1. až 3. mieste. V Nadstavbovej časti Celoslovenská odohrajú zápasy systémom 1x doma,1x vonku o nasadenie do Play-Off. Družstvá z oboch skupín obdržia bonifikáciu 3,2 a 1 bod za umiestnenie v sk. A a sk. B po ZČ (1. m. - 3 b., 2. m. - 2 b., 3. m. - 1b). b) Nadstavbovej časti Regionálna (sk. A a sk. B) Družstvá umiestnené v sk. A po ZČ na 4. až 7. mieste odohrajú v Nadstavbovej časti Regionálna sk. A medzi sebou 1x doma, 1x vonku zápasy o postup do play off. Družstvá umiestnené v sk. B po ZČ na 4. až 7. mieste odohrajú v Nadstavbovej časti Regionálna sk. B medzi sebou 1x doma, 1x vonku zápasy o postup do play off. Družstvá v Nadstavbovej časti Regionálna sk. A aj B obdržia bonifikáciu 3, 2, 1 a 0 bodov za umiestnenie v sk. A a sk. B po ZČ (4.m.-3 b., 5.m.-2 b.,6.m.-1b.,7.m.-0b.) Družstvo umiestnené po ukončení regionálnej Nadstavbovej časti sk. A na 1. mieste postupuje do Play-Off. Družstvo umiestnené po ukončení regionálnej Nadstavbovej časti sk. B na 1. mieste postupuje do Play-Off. Tieto družstvá budú nasadené do Play-Off ako 7. a 8. družstvo, pričom pre určenie poradia 7. a 8. rozhodujú nasledovné kritériá: 1. vyššie umiestnenie družstva v tabuľke sk. A po ZČ (1.-7.), alebo družstva v upravenej tabuľke sk. B po ZČ (1.-7. po odpočítaní bodov a skóre s družstvom na 8. m.), 2. vyšší bodový zisk družstva v tabuľke sk. A po ZČ (1.-7.), alebo družstva v upravenej tabuľke sk. B po ZČ (1.-7. po odpočítaní bodov a skóre s družstvom na 8. m.), 3. vyšší gólový rozdiel družstva v tabuľke sk. A po ZČ (1.-7.), alebo družstva v upravenej tabuľke sk. B po ZČ (1.-7. po odpočítaní bodov a skóre s družstvom na 8. m.), 4. vyšší počet strelených gólov družstva v tabuľke sk. A po ZČ (1.-7.), alebo družstva v upravenej tabuľke sk. B po ZČ (1.-7. po odpočítaní bodov a skóre s družstvom na 8. m.)
III. ČASŤ – PLAY-OFF ŠTVRŤFINÁLE (QF): Družstvá umiestnené po Nadstavbovej časti celoslovenská (A+B) na 1. až 6. mieste a postupujúce družstvá umiestnené po Nadstavbovej časti regionálna na 1. miestach v sk. A a sk. B, (nasadené ako 7. a 8.) odohrajú zápasy Play-Off 1.-8., 2.-7., 3.-6., 4.-5. = 5 kôl na 3 víťazné zápasy (začína sa u vyššie postaveného družstva) SEMIFINÁLE (SF): Postupujúce družstvá zo QF odohrajú SF systémom 1.-4., 2.-3., = 5 kôl na 3 víťazné zápasy (začína sa u vyššie postaveného družstva) O 3. miesto (O 3 m.): Porazené družstvá z PlayOff SF odohrajú zápasy O 3. m. systémom P1.-P2. = 5 kôl na víťazné zápasy (začína sa u vyššie postaveného družstva po NČ) Finále 2LS (celoslovenská) - Víťazné družstvá z PlayOff SF odohrajú zápasy Finále systémom V1.-V2. na = 5 kôl na 3 víťazné zápasy (začína sa u vyššie postaveného družstva po NČ) Postup z 2LS 2020/2021 Víťaz 2LS 2020/2021 postupuje priamo do 1. ligy seniorov (Slovenskej hokejovej ligy) 2021/2022
Zostup z 2LS 2020/2021 Z 2LS 2020/2021 sa nezostupuje.
Kritériá pre určenie postupu a zostupu v prípade predčasného ukončenia súťaže stanovuje osobitná smernica.
V tejto sezóne nemá 2. hokejová liga žiadne zahraničné mužstvo.
III. časť - Play-off Celoslovenská (sk. A + B)
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)
Brassac (Tarn)
Brassac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Brassac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Brassac má 1 396 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Martigné-Ferchaud
Martigné-Ferchaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Motor s valcami do H
thumb|right|24-valcový [[lietadlový motor s valcami do H Napier Sabre]] Motor s valcami do H je typ štvorvalcového alebo štvorradového dvojhriadeľového piestového spaľovacieho motora, ktorého priečny rez je v tvare písmena H. Motor má dva rovnobežné kľukové hriadele, ktoré sú vzájomne prepojené.
Briatexte
Briatexte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Briatexte má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Briatexte má 1900 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Maure-de-Bretagne
Maure-de-Bretagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dobrí chlapci mixtape vol. 1
Dobrí chlapci mixtape vol. 1 je mixtape slovenskej hip-hopovej skupiny Moja Reč, ktorý vyšiel v auguste 2006 (niekde sa uvádza 15. ako dátum vydania, niekde 18.) pod českým vydavateľstvom Neighbor Beats. Prvé informácie o nahrávaní mixtapu sa objavili ešte v máji, kedy medzi hosťami mal byť aj Zverina, ktorý sa nakoniec na mixtape neobjavil. Ako hostia sa na mixtape predstavili Mário, Vec, Idea, Frogstar a Lyny. O produkcie sa postarali D-Tonate, DJ Fatte, Ramon, Jozef Engerer, Vec a DJ Jazzy. Skladby "Ty nikdy" a "Intro" sa objavili na mixtape českého rappera Ideu v iných verziách. Skladba "Sekáčik na ľad" sa objavila na výberovke "Nejbr Hip Hop mix vol. 1". Mixtape sa stretol s pozitívnymi odozvami fanúšikov aj hudobných kritikov v recenziach.
Umiestnenie v rebríčkoch
(štatistiky z prvého týždňa predaja nie sú dostupné, preto skutočná pozícia môže byť vyššia)
Alex Borsteinová
Životopis
Jej otec pochádza z Atlanty v Georgii a jej babka prežila holokaust a vyrástla v Budapešti, v Maďarsku. Borsteinová má dvoch starších bratov a je židovka.
Vyštudovala Štátnu univerzitu v San Franciscu, kde študovala rétoriku.
Kariéra
Borsteinová trénovala improvizáciu v ACME Comedy Theatre, kde sa stretla so svojím spisovateľským partnerom a budúcim manželom Jacksonom Douglasom. Krátko potom, ako začali spolupracovať na animovanom seriáli Casper a Pinky a Brain.
Účinkovala v niekoľkých komediálnych filmoch ako Killers (2010), Dinner for Schmucks (2010), Ted (2012), ParaNorman (2012), A Million Ways to Die in the West (2014) alebo The Angry Birds Movie (2016).
V roku 2017 začala hrať rolu Susie Myerson v historickom komediálnom seriáli The Marvelous Mrs. Maisel, za ktorú získala pozitívne ohlasy kritikov a získala dve ceny Primetime Emmy za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe v komediálnom seriáli.
Osobný život
Borsteinová sa zosobášila s Jacksonom Douglasom v roku 1999. Douglas podal žiadosť o rozvod v októbri 2014, oficiálne rozvedení sú od roku 2017. S Douglasom majú syna narodeného v septembri 2008 a dcéru narodenú v októbri 2012.
Maxent
Maxent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menoikeus
Menoikeus (starogr. Μενοικεύς – Menoikeus, ) môže byť v gréckej mytológii::
Brousse
Brousse môže byť:
Brousse (Tarn)
Brousse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Brousse má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Pekelná třída a ďábelský víkend
Pekelná třída a ďábelský víkend (doslova: Pekelná trieda a diabolský víkend) je kniha pre deti od Vojtěcha Steklača. Kniha vyšla v češtine v roku 2007.
Obsah
Kniha rozpráva o tom, ako Palhounová s Teckertovou pozvú Boříka, jeho kamarátov Čendu, Mirka a Aleša a veľkú časť celej ich triedy vrátane neobľúbeného bifľoša Bohouska na víkend do penziónu Irma, ktorý vlastní otec Teckertovej. Má to však jeden háčik. Všetci pozvaní musia predstierať, že sú o desať rokov starší (teda dospelí). Borik a Mirek chcú byť spočiatku doktori (jeden práv a druhý medicíny), ale po porade so Slaby (ktorá sa stala veštkyňou), sa rozhodnú že Mirek bude profesionálny hráč golfu a Bořík detektív. Po príchode ich čaká šok, keď zistia že príde aj triedny bifľoš Bohoušek, a to ako gróf. Potom sa opisujú zábavy cez víkend vrátane vyvrcholenia, keď Borík zistí (ako súkromný detektív), že Bohousek nie je gróf.
Pozemný hokej na Ázijských hrách 2018
Pozemný hokej na Ázijských hrách 2018 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2018. Konal sa v Jakarte, v Indonézii v dňoch od 19. augusta1. septembra 2018, za účasti 11 mužských a 10 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1958 a toto bolo jeho 16. vydanie. Zápasy sa odohrali na 2 ihriskách štadióna Gelora Bung Karno Hockey Field s kapacitou 818 divákov, ktorý je súčasťou športového komplexu Gelora Bung Karno Sports Complex. V mužskej kategórii zvíťazilo premiérovo 🇯🇵, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇲🇾. U žien získalo titul rovnako 🇯🇵, keď vo finále vyhralo nad 🇮🇳.
Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných turnajov na hokejový turnaj Letných olympijských hier 2020, ktorý hostí Tokio. Z oboch kategórií sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo.
Kvalifikácia
Poznámky:
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k decembru 2017.
Konečné poradie
Poznámka: Kedže sa Japonsko ako organizátor LOH 2020 stali víťazom turnajov, nepostupujú na olympiádu v poradí ďalšie tímy, ale zvyšuje sa počet miesteniek o 1 naviac vo svetovej kvalifikácii.
Mecé
Mecé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sortes sanctorum
Pôvodne mal podľa odborných názorov výraz označovať (najmä) veštenie s pomocou Svätého písma. Veštbou bola prvá stať resp. verš v náhodne otvorenej knihe (tzv. sortes biblicae alebo sortes evangelicae). Išlo o kresťanské prispôsobenie pohanskej vešteckej praxe homericae (veštenie z diel Homéra), virgilianae (veštenie z diel Vergília) a prenestinae. Hoci cirkevní otcovia veštenie neschvaľovali, raná cirkev bola voči týmto praktikám pomerne tolerantná. Problémom veštenie nebolo najmä ak sa používalo v kontexte bez pastoračného alebo teologického poškodenia. Keďže úplné rukopisy Biblie boli v stredoveku menej obvyklé, najčastejšie sa k vešteniu používali Kniha Žalmov, prorocké knihy a evanjeliá.
Veľký západný teológ svätý Augustín túto prax neschvaľoval, avšak uznal, že aj on načúvaním hlasu otvoril List Rimanom, čo viedlo k jeho obráteniu (Confessiones 8,12). Istú podobnú skúsenosť zaznamenal aj Tomáš z Celana v životoch Františka z Assisi. Známy je aj prípad z Byzantskej ríše, kde cisár Herakleios na ťažení proti Peržanom použil veštenie na to, aby zistil, kde bude vhodné s vojskom prezimovať. Praktika bola bežne používaná aj v stredoveku a pokračuje dodnes.
Prvýkrát sa termín spomínal na galskom cirkevnom koncile v piatom storočí a následne sa opakoval počas celého latinského stredoveku. Predmet daného termínu bol viackrát odsúdený (napr. Decretum Gelasianum a viaceré synody). Podľa teórie Williama E. Klingshirna však nešlo o synonymum vyššie spomínaného veštenia (t.j. sortes biblicae), ako tvrdili novovekí a moderní učenci (od čias Charla Du Cange), ale malo ísť o konkrétny text Liber qui appellatur Sortes apostolorum nazývaný pred 13. storočím Sortes sanctorum. Následkom správnosti tejto hypotézy by zanikli dôkazy o tom, že raná cirkev odsúdila veštenie typu sortes biblicae.
Britské národné inline hokejové družstvo mužov
Britské národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím mužov, ktorý reprezentuje Spojené kráľovstvo v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Britského zväzu inline hokeja (GBIH) a tiež Britskej asociácie inline hokeja (BIPHA). Družstvo sa prvýkrát predstavilo na majstrovstvách sveta IIHF v roku 1998 a od roku 2002 sa na nich predstavuje pravidelne. Najlepším výsledkom národného tímu je postup a následné 8. miesto v elitnej divízii na svetovom šampionáte v roku 2012, ktoré potom zopakovalo aj o 2 roky neskôr. Na majstrovstvách sveta FIRS sa prvýkrát predstavilo už v roku 1995 a jeho najlepší výsledok, ktoré dosiahlo na tomto turnaji, je 8. miesto.
Britské družstvo sa tiež zúčastnilo jedného turnaja majstrovstiev Európy, na ktorom obsadilo 5. miesto.
Imre Turchányi
JUDr. Imre Turchányi (* 22. február 1889, Nitrianske Rudno – † 5. september 1955, Budapešť) bol maďarský právnik a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska a vojnového Maďarska.
Právnické vzdelanie dosiahol na univerzite v Bratislave a v Budapešti. Od roku 1918 sa venoval advokátskej kariére v Nových Zámkoch. V období vzniku Česko-Slovenska sa výrazne angažoval proti postupu čs. armády pri obsadzovaní územia Slovenska. Za toto svoje angažovanie bol vojenským súdom odsúdený na trest smrti, ktorý mu bol na základe amnestie odpustený. Politicky sa angažoval v Krajinskej kresťansko-socialistickej strane. Po parlamentných voľbách v roku 1935 svoju stranu zastupoval v hornej komore Národného zhromaždenia. Zasadal v rozpočtovom, imunitnom, zahraničnom a ústavnoprávnom výbore senátu. Mandát stratil v závere roku 1938 v súvislosti so zmenami hraníc Česko-Slovenska po Viedenskej arbitráži. Po roku 1938 zasadal v maďarskom parlamente. Po II. svetovej vojne sa usadil v Maďarsku a venoval sa prekladateľstvu.
Lopušný kanál
Lopušný kanál je kanál v regióne Podunajsko, na území obce Zemianska Olča v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do Komárňanského kanála. Má dĺžku. Rád toku IV.
Začiatok
Začína sa v v poľnohospodárskom extraviláne obce Zemianska Olča pri ceste oddeľujúcej pole Lúky pri kanáli a pole Stredná občianska pustatina v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Začiatok kanála je neďaleko od obecnej hranice medzi obcami Zemianska Olča a Okoličná na Ostrove cca 400 m juhozápadne od hospodárskeho dvora Horné Lúky, ktorý leží už na území obce Okoličná na Ostrove na okraji poľa Lopušné.
Opis toku
Lopušný kanál tečie od začiatku cez extravilán Zemianskej Olče juhozápadným smerom v priamke až do svojho ústia bez jedinej zmeny smeru, tečie popri  Kolárovskej ceste, v  ústi do vodného toku  Komárňanský kanál ako jeho ľavostranný prítok.
Lopušný kanál patrí do okresu Komárno v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Podunajská nížina v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Nemá prítoky.
Pôvod názvu
Prvý element dvojslovného názvu Lopušný kanál má pôvod v názve poľa Lopušné, ktoré je vzdialené cca 800 m severovýchodne od začiatku kanála už na území susednej obce Okoličná na Ostrove (zo severnej strany poľa Lopušné susedí pole Lopušná pustatina). Z toponyma Lopušné, po rozšírení o formant -ný a po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom umelý vodný tok so spevnenými aspoň bokmi bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Lopušný kanál ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov poľa Lopušné bol motivovaný charakteristickým výskytom priestoru porasteného lopušinou, rastlinou s veľkými listami rastúcou na vlhkých miestach Arcium lappa . Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1979. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Lopušný kanál je jedinečným hydronymom (november 2022).
Plontana
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Veľký Lipník a mesta Podolínec. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Veľká Lesná a Haligovce, severne leží Veľký Lipník, severovýchodne Stráňany, juhovýchodne Vyšné Ružbachy a južne mesto Podolínec a Toporec.
Opis
Plontana leží v hlavnom hrebeni medzi Toporeckým sedlom a Veterným vrchom. Západne sa nachádza Riňava, Kýčera a Rígeľ , severným smerom Kobylia hlava , Šľachovky  a Kvasník , východným Veterný vrch, Grúň  a Suchá hora  a južným Veľká Kýčera , Zbojnícky stôl , Skalka  a Špičiak. Severné svahy hrebeňa odvodňuje potok Šoltysa do Lipníka v povodí Dunajca, voda z východných odteká Zálažným potokom a z južných Krížnym potokom v povodí rieky Poprad. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no východným úbočím vedie chodník z Vyšných Ružbách.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no východným aj južným úbočím vrchol traverzuje dvojica trás:
Pravidlo Bohorodičky
Pravidlo Bohorodičky je modlitebné pravidlo podobné modlitbe ruženca. Jeho súčasná podoba siaha k pravoslávnemu svätcovi Serafimovi Sarovskému.
Jadrom tohto pravidla je modlitba Raduj sa, Bohorodička... opakovaná po desiatkoch, ktorých je spolu 15. Teda spolu pravidlo obsahuje 150 modlitieb Raduj sa, Bohorodička... Jednotlivé desiatky môžu obsahovať aj pripomenutie niektorých dôležitých udalostí zo života Bohorodičky.
Serafim Zvezdinský podáva nasledovnú štruktúru tohto pravidla:
Diane Lanová
Diane Lanová (* 22. január 1965, New York, New York, USA) je americká herečka a producentka. Za svoj herecký výkon vo filme Unfaithful získala niekoľko ocenení a tiež nominácie na Academy Awards či Zlatý glóbus v kategórii najlepšia herečka.
La Valette-du-Var (mesto)
La Valette-du-Var je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Diane Lanová
Detstvo a mladosť
Narodila sa v New Yorku. Jej matka, Colleen Leigh Farringtonová, bola speváčkou v nočnom klube a jej otec, Burton Eugene Lane, bol manhattanským učiteľom drámy.
Kariéra
Profesionálne začala hrať v divadle ako šesťročná v La MaMa Experimental Theatre Club v New Yorku, kde sa predstavila v inscenácii Medea. Keď mala 12 rokov, hrala v inscenácii Višňový sad s Meryl Streepovou a Irene Worth. Za jej divadelné počiny v detskom veku ju Laurencea Oliviera nazval „novou Grace Kellyovou“.
La Valette-du-Var (mesto)
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Diane Lanová
Kariéra
Po boku hercov Liev Schreiber, Viggo Mortensen a Anna Paquinová hrala v romantickej dráme A Walk on the Moon z roku 1999. Získala uznanie od filmových kritikov a tiež nomináciu na cenu Independent Spirit Award za najlepšiu ženskú rolu.
V roku 2002 si zahrala v dramatickom filme Unfaithful, ktorý režíroval Adrian Lyne. Hrala ženu v domácnosti, ktorá má milostný pomer so záhadným obchodníkom kníh. Tento film obsahoval niekoľko sexuálnych scén. Za svoj výkon si vyslúžila rozsiahlu pochvalu. Okrem toho, že vyhrala cenu National Society of Film Critics Award pre najlepšiu herečku a cenu newyorských filmových kritikov, získala aj nomináciu na Academy Awards, Zlatý glóbus, či SAG. Veľa filmových kritikov označilo jej výkon za najlepší v jej doterajšej filmovej kariére.
V roku 2005 prijala rolu matky vo filme Fierce People, po boku Adriena Brodyho a Bena Afflecka hrala v životopisnej dráme Hollywoodland z roku 2006 a s Johnom Malkovichom si zahrala v dojímavom príbehu Secretariat z roku 2010.
V roku 2013 hrala matku Supermana vo filme Man of Steel. Svoju rolu si zopakovala aj vo filmoch Batman vs. Superman: Dawn of Justice (2016) a Justice League (2017).
V trileri Serenity účinkovala po boku Matthewa McConaugheya. S Kevinom Costnerom hrá v trileri Let Him Go, ktorý by mal mať premiéru 6. novembra 2020.
Súkromný život
náhľad|Diane Lanová s jej druhým manželom Joshom Brolinom V roku 1984 sa v Paríži zoznámila s hercom Christopherom Lambertom v roku 1984. Nejaký čas spolu chodili, ale rozišli sa. Znovu sa stretli o dva roky neskôr v Ríme pri nakrútcaní filmu Priceless Beauty, a opäť spolu začali chodiť. Zosobášili a v októbri 1988 v Santa Fe v Novom Mexiku. Majú spolu dcéru Eleanor Jasmine Lambertovú, ktorá sa narodila 5. septembra 1993. V roku 1994 boli rozvedení.
V júli 2003 sa zoznámila s hercom Johnom Brolinom a vzali sa 15. augusta 2004. Ich manželstvo bolo bezdetné a Lanová a Brolin podali žiadosť o rozvod vo februári 2013. Ich rozvod bol ukončený 2. decembra 2013.
Charita
Je zapojená do niekoľkých charitatívnych organizácií, vrátane Heifer International, ktorá sa zameriava na hladomor vo svete a organizácie Hollywood for Artists for Peace and Justice, ktorá podporuje humanitárnu pomoc na Haiti. Nerada spomína svoje charitatívne aktivity, pretože si myslí, že by to malo byť niečo anonymné, pretože veľa ľudí zo seba rado robí lepších ľudí prostredníctvom charitatívnych organizácií čo sa jej nepáči.
22. augusta 2014 bola ocenená za spoluprácu so spoločnosťou Heifer International na treťom ročníku galavečera Beyond Hunger: A Place at the Table v Montage Beverly Hills.
Médréac
Médréac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stratené dievča
Stratené dievča je americký psychologický film, ktorý je natočený podľa knižnej predlohy,ktorú napísal Gillian Flynn a film, režíroval David Fincher. Film mal premiéru 26. septembra 2014.
Sima (speváčka)
Simona Hégerová, umeleckým menom Sima (* 30. apríl 1996, Trnava) je slovenská speváčka, označovaná aj ako raperka. Osobne o sebe tvrdí, že nie je raperkou, skôr rapujúcou speváčkou. Je známa zo speváckej šou Hlas Česko Slovenska, preslávila sa však až v roku 2015 vďaka projektu Podzemgang. Vydala štyri štúdiové albumy, dve EP a viac než 50 videoklipov.
Životopis
Simona Hégerová sa narodila a vyrastala v Trnave. V deviatich rokoch začala navštevovať základnú umeleckú školu, kde sa začala venovať spevu. Študovala na Strednej priemyselnej škole dopravnej v Trnave.
V trinástich rokoch vystupovala v Mini Talent Show vysielanej na STV, kde sa dostala medzi najlepších dvanásť účastníkov.
V roku 2012 sa v šestnástich rokoch zúčastnila prvej série speváckej súťaže Hlas Česko Slovenska, českej a slovenskej verzie formátu The Voice. Spievala pieseň „Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)“ od Pixie Lott a získala súhlas troch zo štyroch porotcov. Postúpila do finálovej dvadsaťštvorky a pripojila sa k tímu Dary Rolins. Zo súťaže bola vyradená v deň svojich sedemnástich narodenín.
Trojuholníkový motor
thumb|right|18-valcový trojuholníkový motor Napier thumb|right|Animovaná schéma trojuholníkového motora Trojuholníkový motor je trojvalcový alebo trojradový, trojhriadeľový dvojpiestový spaľovací motor s protibežnými piestami. . Priečny rez motora má tvar trojuholníka, pričom cez jeho vrcholy prechádzajú kolmo na rovinu rezu osi kľukových hriadeľov, strany trojuholníka tvoria valce (rady valcov) a v každom z nich sú 2 piesty (spolu 6). Ak je motor len trojvalcový, patrí zároveň do skupiny plochých motorov.
Sima (speváčka)
Životopis
Neskôr sa stretla so súčasným partnerom Tomášom Gajlíkom, známym pod pseudonymom Gajlo, ktorý je zároveň jej producentom a manažérom. Do povedomia sa dostala vďaka projektu Podzemgang, kedy spolupracovala s Egom na úspešnom duete „On je len kamarát“.
8. decembra 2017 vyšiel jej debutový album Femina, ktorý sa dostal na druhé miesto v rebríčku najpredávanejších albumov na Slovensku.
V roku 2020 vyšlo EP OMG, ktoré získalo ocenenie EP roka v Ruka Hore Awards. Ďalší rok nasledovalo EP Story.
20. novembra 2022 vyšiel štvrtý štúdiový album Masterpiece. Ako jej prvý album dosiahol vrchol rebríčka najpredávanejších albumov na Slovensku.
Nominácie a ocenenia
SOWA Social Awards Slovakia Ceny SOZA Hudobné ceny rádia Europa 2
Meillac
Meillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Copa América 2024
Copa América 2024 bude 48. ročníkom Copa América, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONMEBOL. Turnaj sa bude konať v USA a spoluorganizuje ho CONCACAF. Spojené štáty budú turnaj hostiť po druhýkrát, naposledy ho hostili v roku 2016.
Obhajcom titulu bude 🇦🇷.
Externé odkazy
https://copaamerica.com/en/
Broze
Broze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Broze má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Broze má 104 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ťažký potok
Ťažký potok je tatranský potok bystrinného charakteru, preteká územím okresu Poprad v katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Je to ľavostranný prítok Bielej vody, s dĺžkou 1,8 km, v povodí Dunajca.
Geomorfologická kategorizácia polohy Ťažkého potoka: geomorfologická oblasť Fatransko-tatranská oblasť; geomorfologický celok Tatry; geomorfologický podcelok Východné Tatry. Hydrologické poradie Ťažkého potoka: 3-01-01-001.
Opis toku
Ťažký potok vyteká zo Zmrzlého plesa vo výške v hornom juhozápadnom kotle Ťažkej doliny, jednej zo schodových terás Bielovodskej doliny, severovýchodným smerom; preteká vysokohorským skalnatým terénom a trávnatou lúkou, ktorá je postupne zahustená ostrovčekmi kosodreviny; zhruba v polovičnej vzdialenosti medzi Zmrzlým plesom a Ťažkým plesom sa rozteká do troch ramien; ráztoka je skrytá v ostrovčekoch kosodreviny; Ťažký potok svojim západným ramenom priberá jediný svoj stály a to ľavostranný prítok zo Spádovej dolinky, pred vtokom do Ťažkého plesa preteká horným pásmom súvislého kosodrevinového porastu; tromi ramenami vteká do Ťažkého plesa vo výške  v dolnej časti Ťažkej doliny; vyteká z Ťažkého plesa východným smerom a spadá jazernou stenou (dolinovým prahom) malebným Ťažkým vodopádom v postupne hustnúcom zmiešanom poraste kosodreviny a límb a tým opúšťa Ťažkú dolinu;  ďalej preteká horným pásmom lesa v Bielovodskej doline, kde sa oblúkom stáča na sever a vo výške  ústi do Bielej vody.
V minulosti, kým nebol vytýčený a zabezpečený reťazami a zásekmi v skalnej platni praktickejší priamy výstup na Rysy z Doliny Rybieho potoka okolo Morského oka, poľskí turisti často chodili cez Bielovodskú dolinu, cez Ťažkú dolinu popri Ťažkom potoku do sedla Váha a ďalej na Rysy, na Vysokú alebo do Mengusovskej doliny.
Ťažký potok preteká z krajinárskeho aspektu jednou z najhodnotnejších oblastí Vysokých Tatier, ktorá bola doteraz ochránená od ľudských zásahov a teda ľudskou činnosťou nezmenená; predstavuje obraz pôvodných geologických útvarov so zachovanými pôvodnými biologickými spoločenstvami v priestore niekdajšieho zaľadnenia. Aj v súčasnosti je pre turistickú verejnosť okolie Ťažkého potoka neprístupné; jeho okolím ako i celou Ťažkou dolinou nevedie turistický značený chodník. S horským vodcom možno dolinu navštíviť chodníkom popri Ťažkom potoku.
Pôvod názvu
Názov Ťažký potok vznikol prenesením charakteristickej zložky názvu doliny Ťažká dolina, v priestore ktorej potok pramení a väčšinu svojho toku i preteká; s prenesením názvu bol súbežne utvorený dvojslovný názov vodného toku. Prvou zložkou názvu je prídavné meno utvorené z prenesenej charakteristickej zložky názvu doliny ťažký vo význame patriaci Ťažkej doline, prameniaci a pretekajúci Ťažkou dolinou a druhou zložkou názvu je všeobecné podstatné meno potok označujúce menší prirodzený vodný tok.
Názov Ťažká dolina vznikol ako názov s významom náročný, vyžadujúci nadštandardné úsilie, namáhavý na prístup do doliny, spôsobený nevyhnutnosťou prekonať vysokú a strmú jazernú stenu pri vstupe do Ťažkej doliny.
Pred štandardizáciou názvu Ťažký potok, čiže pred rokom 2007, sa popri názve Ťažký potok používal aj názov Český potok.
Mellé
Mellé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vallauris
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov mesta je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Maďarské národné inline hokejové družstvo mužov
Maďarské národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím Maďarska, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Maďarského zväzu ľadového hokeja (MJSZ). Družstvo sa prvýkrát predstavilo na majstrovstvách sveta IIHF v roku 2000 a odvtedy sa na ňom predstavuje pravidelne. Najlepším výsledkom národného družstva je 9. miesto na svetovom šampionáte v rokoch 2001, 2002 a 2005.
Melesse
Melesse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Przewodów
Przewodów je poľská dedina v gmine Dołhobyczów v Powiate hrubieszowskom v Lubelskom vojvodstve. Podľa celoštátneho sčítania ľudu, domov a bytov (marec 2011) tu žilo 530 obyvateľov a bola druhou najväčšou obcou v gmine Dołhobyczów.
Poloha
Dedina leží asi 7 km od poľsko-ukrajinskej hranice, východne od mesta Tomaszów Lubelski.
Dejiny
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1403, kedy bola dedina súčasťou farnosti Rzeplin.
V roku 1880 bolo v dedine 120 domov a 682 obyvateľov, z toho niekoľko desiatok katolíkov. Pri sčítaní ľudu z roku 1921 (vtedy bol Przewodów súčasťou sokalského okresu Ľvovského vojvodstva) tu bolo 140 domov a 737 obyvateľov, z toho 34 Židov a 658 Ukrajincov.
15. novembra 2022 dopadla na okraj obce raketa, ktorá usmrtila dvoch pracovníkom miestnej poľnohospodárskej firmy. Podľa predbežných zistení sa jednalo o ukrajinskú protilietadlovú raketu, ktorá minula cieľ.
Mernel
Mernel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Burlats
Burlats je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Mernel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Burlats
Poloha
Burlats má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Mernel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Burlats
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Závozská vrchovina
Závozská vrchovina je geomorfologický podcelok Krupinskej planiny. Najvyšší vrch podcelku i celej planiny je Kopaný závoz s výškou
Vymedzenie
Podcelok zaberá severnú, najvyššiu časť Krupinskej planiny. Severovýchodným smerom leží Javorie s podcelkami Javorianska hornatina a Lomnianska vrchovina, zo severozápadu územie ohraničuje Pliešovská kotlina. Na západe sa Závozskej vrchoviny krátkym úsekom dotýkajú Štiavnické vrchy podcelkom Skalka a južným smerom pokračuje planina podcelkami Bzovícka pahorkatina a Dačolomská planina.
Doprava
Územie je vo východnej časti, približne po cestu II/527 (Zvolen – Veľký Krtíš), nedostupné. Je súčasťou VVP Lešť a vjazdy na toto územie sú najmä počas výcviku zatarasené, príp. strážené. Západným okrajom vedie významný severo-južný koridor E 77 (Krakov – Budapešť) v trase cesty I/66. V jej blízkosti vedie i železničná trať Zvolen – Čata.
Turizmus
Východná časť Závozskej vrchoviny je turisticky neprístupná, no atraktívny je len úzky pás územia na západnom okraji v blízkosti údolia Krupinice, kde sa nachádza národná prírodná rezervácia Mäsiarsky bok.
Veľká potopa
Veľká potopa môže byť:
Pix
Pix môže byť:
Sió
Sió alebo kanál Sió je vodný kanál a rieka v Zadunajsku v Maďarsku. Dĺžka kanálu Sió je 120,8 km. Vodný tok dnes zabezpečuje reguláciu vodnej hladiny Balatonu a vytvára spojenie medzi Balatonom a systémom vodných ciest Európy.
Poloha
Sió odbočuje z jazera Balaton v prístave mesta Siófok, potom pokračuje v dĺžke 120,8 km na juhozápadnom okraji Mezőföldu, a nakoniec dosahuje Dunaj severne od Szekszárdu, pri lese Gemenc, z toho 1497,1 na riečnom kilometri. Klesanie kanálu je v priemere 14,5 cm na kilometer, šírka sa pohybuje od 20 do 30 metrov a hĺbka od 0 do 8,8 metra. Rýchlosť vody môže byť 0,5–4 km/h, v závislosti od odtoku Siófoku a prehradzujúceho účinku Dunaja.
Rieka Sárvíz sa vlieva do Sió pri Sióagárde a rieka Kapos pri Tolnanémedi.
Hladina vody nie je rovnomerná. Značné množstvo vody v jej hornom toku je možné len vtedy, keď je plavidlo v Siófoku otvorené a voda sa vypúšťa z jazera Balaton. Jeho dolný tok závisí najmä od vodného toku rieky Kapos.
História
S výstavbou kanálu Sió k rieke Kapos, niekoľko kilometrov juhovýchodne od jazera, začali už Rimania, jeho účelom bolo odvádzať povrchovú vodu zhromaždenú v povodí. Cisár Galérius v roku 292 začal s vyklčovaním obrovských lesov a vyhĺbil predchodcu Sió, ktorý spájal Balaton s Dunajom a dal postaviť plavebnú komoru.
Starší bádatelia uvádzali, že Sió v Balatone už za čias Rimanov umelo odvodňovalo vodu z jazera pomocou stavidla. Árpád Virág vyvrátil existenciu rímskeho splavu prehodnotením všetkých možných historických prameňov a archeologických výsledkov, čím dokázal, že Sió sa na vodnej doprave Balatonu prirodzene podieľalo iba v minulom tisícročí, až do postavenia plavebnej komory v Siófoku. Zmeny vo vodnej hladine jazera Balaton sa počas histórie pohybovali v pomerne širokých medziach. V druhej polovici 18. storočia sa začali prvé kroky k využívaniu jazera a jeho okolia na poľnohospodárstvo a lodnú dopravu. Za vlády Márie Terézie Sámuel Krieger, kartograf a komorný inžinier, ktorému vďačíme za prvú presnú mapu Balatonu, navrhol čiastočné odvodnenie jazera a jeho močiarov. Jeho plán sa dotkol nielen jazera, ale vytvoril aj prepojenie medzi regulačnými prácami riek Sárvíz, Sió a Kapos. stred|náhľad|792x792bod|Mapa Balatonu od [[Sámuel Krieger|Sámuela Kriegera je prvá mapa, ktorá realisticky a podrobne zobrazila jazero v roku 1776]] V rokoch 1821 až 1835 bolo Sió regulované verejnými vlastníkmi od Ozory po Kapos, v dôsledku čoho hladina Balatonu klesla asi o 1 meter. V roku 1862 sa začali nové regulačné práce pod vedením kráľovského komisára grófa Františka Zičiho, vtedy sa pokračovalo v kanalizácii Sió od Ozory až po Balaton, násyp blokujúci odtok jazera bol 23. októbra 1863 demontovaný. , a v dôsledku toho bola hladina Balatonu na najnižšej pozorovanej hladine v decembri 1862, klesla o 0,95 metra a vysušilo sa približne 90 000 hektárov pôdy.
Od polovice 19. storočia ponúkalo jazero Balaton opäť nové, dovtedy neuvažované výhody cestovateľom, ktorí navštívili jeho brehy, a ich spoluobčanom, ktorí si chceli oddýchnuť. Na jazere sa pomaly rozbehla lodná doprava a v roku 1861 sa na južnom brehu objavila dvojica koľajníc južnej železnice.
Dve silné advokačné skupiny, železničná spoločnosť a vlastníci, sa potom spojili. Regulácia hladiny vody v Balatone sa pre nich stala životne dôležitou otázkou.
Prvá murovaná plavebná komora na kanáli Sió bola postavená v roku 1891. Prvá expanzia kanála začala v roku 1908 a bola dokončená v roku 1936. Výstavbou plavebnej komory v Siófoku sa spor stal aj trvalým. Kedy a koľko vody treba vypustiť a či sú rozmery stavidla (a v tejto súvislosti aj Sió) vyhovujúce potrebám. Okrem poľnohospodárskych a dopravných záujmov sa čoskoro objavili aj potreby cestovného ruchu. V roku 1893 vypočítal Jenő Cholnoky na základe presných meraní hydrografického odboru Vodárenského riaditeľstva priemernú hĺbku jazera na 3 metre. V 10. rokoch 20. storočia geológ Lajos Lóczy, „vedec Balatonu“, napísal o nepravidelnostiach a anomáliách riadenia stavidiel: „Počas veľkého poklesu v roku 1866 púšť- podobné javy sa objavili na piesočnatých oblastiach južného pobrežia; brehy boli suché, škrípal na nich pohyblivý piesok.“ V roku 1879 sa však jazero zaplavilo natoľko, že zmarilo nádeje na stavidlá, že voda zaliala brehy s výškou 1*93 m. Pod vodou bolo v Siófoku, Balatonfüred plážové mólo a promenáda.
Po druhej svetovej vojne, 22. septembra 1947, keď bolo dokončené nové rozšírenie koryta Sió, došlo k regulácii hladiny. 10. apríla 1947 bola najvyššia hladina Balatonu 155 centimetrov, čo o dva roky neskôr, 2. novembra 1949, už len 22 centimetrov. Od otvorenia kanála Sió pre spojenie s Dunajom sa odborníci na vodu domnievajú, že hladinu Balatonu možno udržať v rovnováhe. Vyskytli sa však príklady kolísania 243 centimetrov medzi obdobiami najvyššej a najnižšej hladiny vody.
V roku 2020 sa okrem renovácie vodnej kanalizácie Siófok a rybárskej plavebnej komory začala výstavba novej korytovej priehradovej komory plánovanej pre Balatonkiliti. Cieľom dvoch projektov je rekonštrukcia kanála a v dlhodobom horizonte prispôsobenie vodného hospodárstva Balatonu drasticky zmeneným poveternostným podmienkam spôsobeným klimatickými zmenami.
Tri chotáre (vrch vo Vtáčniku)
Tri chotáre je vrch v pohorí Vtáčnik. Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, nad obcou Prochot, približne juhovýchodne od Novák.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží na rozhraní Banskobystrického a Trenčianskeho kraja a okresov Žiar nad Hronom a Prievidza. Zasahuje na katastrálne územie mesta Handlová a obcí Prochot a Podhradie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a vedie ním okraj Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie.
Opis
Tri chotáre pokrýva zmiešaný les a jeho nevýrazným vrcholom prechádza hrebeňovka z Handlovej na Vtáčnik. Južne susedí Veľká Homôľka, východne leží Veľká Kršľa a Skalka , severne vrch Hrebienky  a západne Kuní vrch. Východná časť hrebeňa patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádza Barina a Prochotský potok. Severozápadnú časť masívu odvodňuje Lehotský potok do rieky Nitra. Najbližšími sídlami sú na juhovýchode ležiaca obec Prochot, na juhu situovaný Kľak a severným smerom ležiace Podhradie.
Výhľady
Vrchol Troch chotárov pokrýva zmiešaný les, poskytujúci len málo miest na rozhľad. Malé lokality čistín a priesekov umožňujú obmedzený výhľad na okolité vrchy pohoria. Západným smerom je možné vidieť Hornonitriansku kotlinu a Strážovské vrchy, na východom horizonte sú pri vhodných podmienkach viditeľné Štiavnické vrchy, Javorie, Kremnické vrchy, Poľana a časť Veľkej Fatry.
Prístup
Vrcholom vedie značkovaná Ponitrianska magistrála, spájajúca Handlovú a vrch Vtáčnik, na ktorú sa na vrchole Troch chotárov a v blízkom okolí pripája viacero chodníkov z okolitých obcí.
Busque
Busque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Busque má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Efrém Sýrsky
Svätý Efrém Sýrsky (iné mená pozri nižšie; * okolo 306, Nisibis† 9. jún 373, Edessa) bol sýrsky básnik (hymnograf), teológ a učiteľ cirkvi, autor početných dogmatických a exegetických spisov. Býva označovaný za najväčšieho zo sýrskych cirkevných otcov a prvého veľkého sýrskeho básnika. Podľa niektorých názorov najväčší teologický patristický básnik či najväčší básnik sýrskej literatúry vôbec. Ako reprezentant aramejsko-mezopotámskeho archaického kresťanstva nezaťaženého gréckymi vplyvmi postavil biblicko-semitskú tradíciu a jej symboly do protikladu kresťanstva ovplyvneného gréckou filozofiou. Jeho dielo bolo preložené do mnohých jazykov a výrazne ovplyvnilo východnú a byzantskú literatúru (napr. Romana Melóda). Jeho výroky sú taktiež súčasťou zbierok apofthegmata tón hagión paterón a Filokalia. Bol veľkým ctiteľom Panny Márie.
Benedikt XV. ho v roku 1920 prehlásil za učiteľa cirkvi. Niektoré jeho hymny prešli do liturgie západnej i východnej Cirkvi.
Pramene
Prvé biografické zmienky o Efrémovi boli dielom gréckych cirkevných historikov ako Palladios, Sozomenus, Theodoret, Epifanios. Účelom raných gréckych životopisov bolo dodať sýrskemu asketikovi legitimitu a vážnosť z pohľadu byzantskej ortodoxnej cirkvi založenej na vlastnej tradícii. Dosiahli to napríklad (zrejme) fiktívnym spojením s Bazilom Veľkým, otcom byzantského mníšstva a s kláštornými základmi v Egypte. Počas návštevy Bazila Veľkého mal údajne podľa legendy zázračne prehovoriť po grécky. Zvýrazňovali jeho úlohu apologétu proti heretikom a zvýrazňovali náhľad naňho ako na otca sýrskeho monasticizmu. Isté údaje o jeho živote poskytujú aj jeho vlastné Nisibiské piesne. Jakub zo Serúgu (5.6. storočie) o ňom napísal metrickú homíliu (mémrá). Ide o historicky a kultúrne presné vyobrazenie avšak plné nespoľahlivých informácií.
Životopis
náhľad|[[Miniatúra (maliarstvo)|Miniatúra zobrazujúca Efréma Sýrskeho z ruského rukopisu slovanského prekladu Efrémových homilií a Jána Klimaka, 16. storočie, Ruská štátna knižnica, Moskva]] Narodil sa okolo roku 306 v mezopotámskom meste Nisibis alebo v jeho okolí. Podľa sýrskeho životopisu bol jeho otec pohanský kňaz, podľa iných (aj) ním podaných informácií je však pravdepodobné, že obaja jeho rodičia boli kresťania. Už v ranom detstve sa mu dostalo kresťanskej výchovy. Väčšinu života strávil v rodnom meste, kde pôsobil ako diakon. Veľký vplyv naňho mal nisibiský biskup Jakub, ktorému pomáhal a spolu s ktorým založil v Nisibis teologickú školu. Podľa niektorých názorov sa možno spolu s Jakubom zúčastnil na Prvom nicejskom koncile, iné zdroje to skôr vylučujú. Počas episkopátov Babua, Vologésa a Abraháma pôsobil na škole ako hlavný vyučujúci. Vplyv naňho mali aj miestni askéti, tzv. synovia Zmluvy. Šlo o predstaviteľov sýrskeho predmonastického asketizmu. Odmietol akýkoľvek vyšší úrad v cirkvi a vysväteniu za biskupa podľa legendy unikol predstieraním šialenstva. Po tom, čo Nisibis po smrti Juliána v roku 363 obsadili Peržania, odišiel spolu s ďalšími kresťanmi do Edessy.
V Edesse založil teologickú školu na ktorej pod jeho vedením študovali viacerí významní východní teológovia. Nie je známe či ovládal gréčtinu, no určite poznal grécku filozofiu. Podľa sporných hagiografických diel mal istý čas pobudnúť aj medzi mníchmi v Egypte, kde mal bojovať proti arianizmu. Mal taktiež navštíviť svätého Bazila Veľkého v Cézarey. Obe udalosti sú však veľmi neisté. (pozri aj kapitolu Pramene)
I napriek tomu, že uznával pustovnícky život, sám tento spôsob viery nepraktizoval. Viedol prísny asketický spôsob života, žil v telesnej zdržanlivosti a sebazapieraní, ale v mestskom prostredí. Askézu spájal s apoštolským pôsobením a pastoračnou činnosťou. Po tom, čo v Edesse v roku 372 vypukol hladomor, mal Efrém pôsobiť ako organizátor pomoci obyvateľom mesta. Podľa Edesskej kroniky a väčšiny zdrojov zomrel v roku 373 v Edesse. Rímske martyrológium uvádza rok 378 a spomína sa aj rok 379.
Dielo
náhľad|Moderná rumunská [[ikona svätého Efréma Sýrskeho]] Efrémova spisovateľská činnosť bola obrovská. Podľa Sozoména napísal viac ako tisíc diel a vytvoril tri milióny veršov, existenciu viac ako tisícich Efrémových diel spomína aj patriarcha Fótius. Jeho dielo sa zachovalo v mnohých jazykoch, sám avšak určite písal v sýrčine. Priamo zo sýrčiny možno už za jeho života alebo krátko po smrti vznikli arménske preklady. Z gréckeho prekladu bolo jeho dielo preložené do latinčiny, staroslovienčiny a ruštiny. Existujú aj preklady v gruzínčine, koptčine, arabčine. V 21. storočí boli vydané aj dva české preklady - Hymny o ráji (Pavel Mervart, 2019) a Velikonoční hymny (Pavel Mervart, 2020).
Hymny a mémre
Väčšina Efrémovho diela bola písaná vo veršovanej podobe ako madráše alebo mémre (metrické homílie). K štvor- až sedemsylabickým madrášom sa často zachovali aj tóny (kálá), boli spievané ženskými chórmi. Mémre zase neraz obsahovali dialógy. Niektoré chválospevy sú akrostatické, t.j. každá strofa začína písmenom abecedy. Časť z nich má dogmatický charakter alebo pojednávajú o liturgii a askéze. Stali sa ústrednými bodmi východosýrskych a západosýrskych liturgických tradícií a ovplyvnili všetky aspekty sýrskeho cirkevného života. Medzi hymny patria napríklad:
Metrické homílie:
Próza, reči a listy
Dogmatické diela. Sú napísané ako próza, Efrém v nich kritizuje gnostické náuky Máního (manicheizmus), Markióna (markionizmus) a Bardaiṣána. Zdôrazňuje v nich slobodnú vôľu človeka a oboznamuje s teologickou argumentáciou ktorá je založená na gréckej filozofii.
náhľad|Časť krídla pravdepodobne z [[Triptych|triptychu (zobrazený traja svätci: Efrém Sýrsky a Ján Damaský) pravdepodobne z Konštantínopola, 14. storočie, dnes Kláštor svätej Kataríny na Sinaji]]
Exegetické diela
Napísal niekoľko komentárov k Starému a Novému zákonu. Zo starozákonných kníh sa venoval knihám Genezis, Exodus a Jób. Komentáre ku knihám Rút, Esdráš, Nehemiáš, Ester, knihe Žalmov, knihe Prísloví, k Piesni piesní a ku Knihe Sirachovcovej sa stratili. Významným je jeho komentár k Taciánovmu Diatessaronu (zlúčeným evanjeliám), ktorý nám poskytuje informácie o Efrémovom učení, o cirkvi a Kristovi. Zachovaný je len v arménčine. Okrem dnes uznaných kánonických textov uznával aj niektoré apokryfy ako Tretí list Korinťanom. Svoju exegézu tvoril v duchu antiochijskej školy, blízka mu však bola aj židokresťanská exegéza. Sám zároveň vystupoval aj proti judaizmu. Argumentačne sa opieral sa najmä o Bibliu, jeho úvahy boli výsledkom meditácie. Nepoužíva teologické pojmy, ale skôr symboly a metafory. V Písme pripúšťa len málo mesiášskych pasáží v doslovnom zmysle, oveľa viac je prorockých statí o Kristovi. Je možné, že väčšina jeho komentárov bola napísaná pre kresťanskú školu na ktorej pôsobil. V učení dialektiky oproti svojim protivníkom zaostával, svoju teologickú náuku príliš neprehĺbil a štýlom či terminológiou bola vhodná skôr pre potreby bežných veriacich, než pre teológov.
Myšlienky
Hoci sa vyhýbal akejkoľvek systematizácii svojho diela, jeho myšlienky sú koherentné. Dejiny a príroda (kjána) tvoria podľa Efréma osnovu a základ reality. V centre všetkého je Ježiš Kristus, vtelené „Slovo Najvyššieho“, ktoré hrá na „troch harfách“ - t.j. Starom zákone, Novom zákone (dejiny) a prírode. Boh a jeho stvorenie je zakorenené v dialektickom tajomstve vtelenia Syna, čo otvára dvere analogickej skúsenosti s Bohom. Príroda je podľa neho plná náznakov Božej prítomnosti. Pri vytváraní sveta Boh zámerne predstavil ľudstvu nielen príklady krásy a poriadku, ale aj symboly, ktoré bohato odkazujú na identitu ich tvorcu.