cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chrám svätého Atanáza (Peruštica)
Dejiny
Koncom 18. storočia bola budova chrámu spoločne s areálom Monastiera svätých Teodora a Tirona vypálená kărdžalijcami. Chrám sa nachádzal v čase osmanskej nadvlády na okraji mesta a bol napadaný nájazdníkmi pomerne často, okrem kărdžalijcov, predovšetkým ustinskými Turkami, čo bol v polovici 19. storočia jeden z dôvodov pre výstavbu nového chrámu v centrálnej časti Peruštice, ktorým sa stal Chrám svätého Michala archanjela.
V druhej polovici 19. storočia bol chrám svätého Atanáza reštaurovaný a 26. októbra 1867 bol po obnove opätovne vysvätený.
Budova chrámu bola napokon reštaurovaná v období po oslobodení Bulharska a nejaký čas aj s areálom fungovala ako prvá stacionárna nemocnica na území Peruštice.
V súčasnosti budova slúži ako funkčný pravoslávny chrám.
Charakteristika
Ide o starší z dvoch pravoslávnych chrámov ležiaci v meste Peruštica.
Typovo ide o jednoloďovú baziliku bez predsiene s apsidou a neklenutou sedlovou strechou. Pri južnej fasáde sa nachádza prístavba, postavená pravdepodobne pri obnove chrámu v 60. rokoch 18. storočia. V chrámovom dvore sa nachádza zvonica so zvonom, ktorá bola postavená v priebehu bulharského národného obrodenia. Zvon odliali pazardžickí zvonárski majstri bratia Veleganovovi.
Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie
Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie môže byť:
Kontrola kvality
Kontrola kvality alebo staršie kontrola akosti môže byť:
Švajčiarska superliga 2018/2019
Švajčiarska superliga 2018/2019 bol 122. ročník najvyššej švajčiarskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Young Boys, nováčikom súťaže bol Xamax. Sezóna začala 21. júla 2018 a skončila 25. mája 2019.
Young Boys získal 13. titul v klubovej histórii a to už osem kôl pred koncom súťaže. Do Ligy majstrov UEFA 2019/2020 sa spolu s ním kvalifikoval aj Basel. Do Európskej ligy UEFA 2019/2020 sa kvalifikovali Lugano, Thun a Luzern. Do 2. ligy zostúpil Grasshoppers Zürich.
Tabuľka
zdroj: weltfussball.at Pravidlá pre určenie poradia v tabuľke: 1) počet bodov; 2) rozdiel gólov vo všetkých zápasoch; 3) vyšší počet strelených gólov vo všetkých zápasoch. # - pozícia; Z - zápasy; V - výhry; R - remízy; P - prehry; G - skóre; +/- - rozdiel skóre; B - body; z - zostup
Bejzbal na Panamerických hrách 1963
Bejzbal na Panamerických hrách 1963 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1963. Konal sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 21. apríla do 1. mája 1963, za účasti 5 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 4. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estádio Municipal de Beisebol Mie Niši s kapacitou 2 500 divákov. Štadión sa nachádza v časti Bom Retiro a bol postavený v roku 1958 pri príležitosti 50. výročia japonského prisťahovalectva. Turnaj sa hral dvojkolovým systémom každý s každým.
Titul získala druhýkrát 🇨🇺, ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred 🇺🇸 a 🇲🇽. V poslednom zápase turnaja zvíťazila nad 🇻🇪 výsledkom. Tím USA tvorili univerzitní hráči a armádni príslušníci United States Air Force.
Gene Vincent
Vincent Eugene Craddock (* 11. február 1935, Norfolk, Virgínia, USA† 12. október 1971, Newhall, Kalifornia, USA), známy ako Gene Vincent, bol americký hudobník, ktorý bol priekopníkom štýlov rock and roll a rockabilly. Jeho Top-10 hit z roku 1956, „Be-Bop-a-Lula“, je považovaný za jeden z prvých vzorov žánru rockabilly. Gene Vincent bol uvedený do Rokenrolovej sieni slávy ako aj do Sieni slávy hudobníkov Rockabilly. Niekedy býva tento spevák označovaný prezývkou The Screaming End.
Začiatky
Gene Vincent sa narodil 11. februára 1935 v Norfolku vo Virgínii. Jeho rodičmi boli Mary Louise a Ezekiah Jackson Craddockovci. Jeho hudobné vplyvy zahŕňali country, rhythm and blues a gospel. Jeho obľúbenou skladbou bola Beethovenova Egmontova predohra. Svoj prvý skutočný záujem o hudbu prejavil, keď jeho rodina žila v Munden Point (teraz Virginia Beach), neďaleko hranice so Severnou Karolínou, kde mala jeho rodina vidiecky obchod. Prvú gitaru dostal ako darček od kamaráta v dvanástich rokoch.
Vincentov otec sa dobrovoľníkom v americkej pobrežnej stráži a hliadkoval v amerických pobrežných vodách, aby počas druhej svetovej vojny dokázali chrániť spojeneckú lodnú dopravu pred nemeckými ponorkami. Vincentova matka pracovala v Munden Pointe v obchode so zmiešaným tovarom. Jeho rodičia presťahovali rodinu do Norfolku, kde bola veľká námorná základňa. Tam si otvorili obchod so zmiešaným tovarom a prevádzkovali krajčírstvo pre námorníkov.
Vincent zo školy odišiel v roku 1952, keď mal sedemnásť rokov a narukoval do námorníctva Spojených štátov amerických. Keďže bol na vstup do služby primladý, museli jeho rodičia podpísať súhlas s jeho nástupom. Absolvoval výcvikový tábor a ako člen posádky sa pripojil k flotile. Ďalej sa zúčastnil dvojtýždňového výcviku na opravárenskej lodi USS Amphion. Aj keď sa priamo bojov nezúčastnil patril k jednotke, ktorá bola nasadená do kórejskej vojny. Z kórejských vôd sa vrátil na palube bojovej lode USS Wisconsin.
Vincent pôvodne svoju kariéru plánoval ako vojak u námorných síl. V roku 1955 si kúpil motorku Triumph. V júli 1955 počas pobytu v Norfolku utrpel pri autonehode komplikovanú zlomeninu nohy. Hrozila mu amputácia, ktorú odmietol. Nohu sa mu podarilo zachrániť, no po zvyšok života mával bolesti, kríval a mal na nohe oceľové puzdro. Podľa väčšiny správ, bola nehoda spôsobená opitým vodičom, no sú verzia podľa ktorých Vincent tiež často jazdil pod vplyvom alkoholu.po rokoch v niektorých jeho hudobných biografiách nie je žiadna zmienka o autonehode, ale tvrdí sa, že jeho zranenie bolo spôsobené ranou spôsobenou v boji v Kórei.. Po nehode strávil čas v námornej nemocnici v Portsmouthe a krátko nato bol z námorníctva prepustený.
Začiatok hudobnej kariéry
Craddock sa zapojil do miestnej hudobnej scény v Norfolku. Zmenil si meno na „Gene Vincent“ a založil rockabillyovú skupinu Gene Vincent and His Blue Caps (termín Modré baretky termín používal v súvislosti s americkým námorníctvom). V skupine s ním hral na rytmickú gitaru Willie Williams (koncom roka 1956 ho nahradil Paul Peek), na basu hral Jack Neal, Dickie Harrell hral na bicie a Cliff Gallup na sólovú gitaru. Spolupracoval aj s ďalším začínajúcim hudobníkom Jayom Chevalierom z Rapides Parish v Louisiane. Vincent and His Blue Caps si čoskoro získali reputáciu hraním v rôznych country baroch v Norfolku. Vyhrali talentovú súťaž, ktorú organizoval miestny rádiový DJ, „Sheriff Tex“ Davis, ktorý sa neskôr stal Vincentovým manažérom.
Najväčšie hity
V roku 1956 Gene Vincent napísal skladbu „Be-Bop-a-Lula“, s ktorou ho prirovnávali k Elvisovi Presleyovi a ktorú časopis Rolling Stone neskôr zaradil na 103. miesto v svojho zoznamu „500 najlepších piesní všetkých čias“. DJ z miestneho rádia, „Sheriff Tex“ Davis, zariadil výrobu demonahrávok, čím Vincentovi pomohol zabezpečiť zmluvu s vydavateľstvom Capitol Records. Podpísal vydavateľskú zmluvu s Billom Lowerym z Lowery Group, ktorým patrili hudobné vydavateľstvá v Atlante v štáte Georgia. Nahrávka „Be-Bop-a-Lula“ na Vincentovom prvom albume pôvodne nebola. Vybral ju producent Capitol Ken Nelson ako B-stranu jeho prvého singla „Woman Love“. Pred vydaním singlu Lowery vytlačil propagačné kópie „Be-Bop-a-Lula“ a poslal ich do rádií po celej krajine. V čase, keď Capitol vydal singel, „Be-Bop-a-Lula“ si už získal pozornosť rádiových DJov a verejnosti. Pieseň prevzali a hrali ďalšie americké rádiá (popularitou prekonala pôvodnú singlovú A skladbu) a stala sa hitom. Dostala sa až na 7. miesto a strávila 20 týždňov v rebríčku Billboardu. V Cash Box chart sa dostala na 5. miesto a celkovo bola v tomto rebríčku 17 týždňov. Táto nahrávka zbezpečila Vincentovi kariéru rock-and-rollovej hviezdy.
Odkaz
Britský spevák, skladateľ a herec Ian Dury vzdal Genemu Vincentovi hold piesňou z roku 1976 „Sweet Gene Vincent“. Americký hudobník, neo-rockabilly spevák Robert Gordon vzdal Vincentovi hold piesňou „The Catman“ na svojom LP „Rock Billy Boogie“. Francúzsky rokenrolový hudobník Eddy Mitchell mu vzdal hold piesňou z roku 1979 „Good Bye Gene Vincent“. Rockabilly kapela Stray Cats tiež vzdala hold Vincentovi spolu s Eddie Cochranom vo svojom singli „Gene and Eddie“.
Diskografia
Zoznam bez reedícií albumov.
Chrám svätého Atanáza
Chrám svätého Atanáza môže byť:
Bell P-59 Airacomet
Bell P-59 Airacomet bolo prvé americké prúdové lietadlo. Bol výsledkom prísne tajného projektu, ktorý zverejnený až v roku 1943 (potom, čo lietadlo uskutočnilo sto letov).
Vernoux-en-Vivarais
Vernoux-en-Vivarais môže byť:
Bell P-59 Airacomet
Ešte predtým, ako sa Airacomet vôbec dostal na rysovaciu dosku, európske programy vývoja prúdových lietadiel už boli naplno rozbehnuté. Nemcom sa už počas druhej svetovej vojny podarilo zaviesť do služby Messerschmitt Me 262 a Arado Ar 234. Briti mali operačne spôsobilý Gloster Meteor, ktorý sa však už nestihol zapojiť do leteckých súbojov s Me 262. V Tichomorí lietali Japonci s Nakadžma Kikka, ktorého pohon zabezpečoval prvý japonský prúdový motor Išikawadžima Ne-20.
Vznik a vývoj
thumb|Power Jets W.1 – motor lietadla P-59 thumb|P-59A s vrtuľovým P-63 v pozadí
Začiatok vývoja P-59 siaha ku dňu 28. augusta 1941, kedy bol Lawrence Bell, prezident spoločnosti Bell Aircraft, pozvaný na konferenciu do Washingtonu D.C. Zavolal ho tam generál Henry "Hap" Arnold, veliaci generál vzdušných síl USA, ktorý s ním chcel prediskutovať možnosť skonštruovania prúdového stíhacieho lietadla. Malo ísť o jednomiestnu stíhačku, ktorej pohon by zabezpečoval prúdový motor General-A-1. Motor A-1 bola americká verzia britského prúdového motora Power Jets W.1, ktorý vyvinul Frank Whittle. Generál Arnold dostal plány na tento motor od Veľkej Británie v apríli 1941, keď sa tam zúčastnil letovej ukážky lietadla Gloster E.28/39. Na skonštruovanie nového stroja bola vybraná práve spoločnosť Bell Aircraft z toho dôvodu, že bola v porovnaní s inými firmami menej vyťažená výrobou lietadiel. Zavážila tiež malá vzdialenosť od General Electric a fakt, že Bell často prichádzal s pokročilými návrhmi nových lietadiel. Larry Bell ponuku prijal a 30. septembra 1941 bola podpísaná zmluva. Bellovi inžinieri pracovať na novom lietadle, ktoré dostalo interné pomenovanie Model 27.
Konštrukcia lietadla Airacomet nebola príliš revolučná, jedinú radikálnu zmenu oproti vtedajším lietadlám predstavoval prúdový pohon. P-59 mala overený trojbodový podvozok, na ktorý mala firma Bell zaregistrovanú ochrannú známku. Lietadlo bolo strednoplošník s rovným samonosným krídlom a pomerne malou geometrickou štíhlosťou. Malo tiež konvenčné chvostové plochy a samonosný nitovaný trup. Kabína pilota bola pretlaková a zahrievaná vzduchom z motorov.
Projekt vývoja novej dvojmotorovej stíhačky americké letectvo označovalo XP-59. Konštrukčný návrh tohto stroja bol schválený 9. januára 1942 a stavba troch prototypov XP-59A sa začala v marci 1942. Program si vyžadoval absolútne utajenie, a preto boli inžinieri z Bellu presunutí do bývalej automobilky Pierce-Arrow v centre Buffala. Výroba bola neskôr presunutá do druhého poschodia tejto trojpodlažnej budovy, kde boli neotvárateľné okná so zatretými sklami. Okolie budovy bolo strážené 24 hodín denne. Prvý prototyp XP-59A bol pripravený na dodanie 10. septembra 1942. Aby mohlo byť lietadlo vytiahnuté z budovy, museli robotníci vyraziť do steny tehlovej budovy veľkú dieru, cez ktorú stroj dostali von. Prototyp bol poháňaný dvoma prúdovými motormi s radiálnym kompresorom General Electric I-A, každý s ťahom 5,5 kN. XP-59A svoj prvý let absolvoval 1. októbra 1942 a riadil ho Robert Stanley, hlavný testovací pilot Bellu. Hneď prvá letová skúška odhalila množstvo problémov. Tým hlavným bolo, že XP-59A mal tendenciu vychyľovať sa z kurzu. K ďalším patrila slabá odozva motora a nedostatočná bočná stabilita počas otáčania.
Dňa 26. marca 1943 bolo objednaných trinásť predprodukčných YP-59A, ktoré sa od X-ka odlišovali posuvnou strechou výkonnejším pohonom. Prvé dve YP-59A boli dodané v júni 1943, ale aj napriek lepším motorom dosahovali len o /h vyššiu rýchlosť.
Tretí YP-59A bol dodaný Royal Air Force (RAF) výmenou za prvý produkčný Gloster Meteor I. Britskí piloti zistili, že výkon YP-59A je v porovnaní s Meteorom nedostačujúci. Airacomet letel vo Farnborough iba jedenásťkrát a začiatkom roku 1945 bol vrátený do Spojených štátov.
Hoci letové výkony YP-59A neboli príliš oslnivé, stroju sa podarilo dosiahnuť jeden neoficiálny rekord, keď vyletelo do výšky. Prvé YP-59A boli poháňané motormi GE A-1 s ťahom 5,5 kN a zvyšné motormi I-16 (J31-GE-3) s ťahom 7,3 kN. Pohon neskorších sériovo vyrábaných modelov P-59B-1-BE poháňali motory J31-GE-5 s ťahom 8,9 kN.
Dňa 11. marca 1944 bola podpísaná zmluva na výrobu 100 lietadiel P-59A-BE, pričom sa plánovalo neskôr objednať ďalších 250 kusov. Táto prvá produkčná verzia mala skrátené krídlo, všetky riadiace plochy pokryté kovom a zosilnený trup. Chvost bol prepracovaný, pričom pribudol dolný kýl. Zmluva však bola predčasne zrušená a letectvo nakoniec získalo iba päťdesiat lietadiel. Prvých 20 strojov bolo vo verzii P-59A-BE a 30 kusov vo verzii P-59B-1-BE. Béčko sa od prvého variantu líšilo len prídavnými palivovými nádržami (s objemom 250 litrov), ktoré sa nachádzali pod krídlami.
S lietadlami P-59 bolo vykonaných niekoľko simulovaných vzdušných súbojov proti stíhačkám s piestovým motorom P-38 Lightning, P-47 Thunderbolt a v marci 1945 aj proti ukoristenej Micubiši Zero. Zistilo sa, že dokonca aj tieto klasické lietadlá druhej svetovej vojny stíhačku P-59 prevyšovali a tá nemala oproti nim žiadnu výhodu.
Neskôr sa od Bellu požadovalo, aby vyrobil verziu XP-59B, ktorá by bola poháňaná jediným prúdovým motorom, pričom vzduch by bol privádzaný cez vstupy v koreňoch krídla. Firma Bell však ponuku odmietla a návrh prevzala spoločnosť Lockheed, ktorá vyvinula P-80 Shooting Star.
Používatelia
thumb|XP-59A Spojené kráľovstvo Spojené štáty
Špecifikácie (P-59B)
thumb|Predný pohľad na P-59B a jeho kanóny thumb|Bell P-59A
Výkony
Maximálna rýchlosť: /h
Slovenský týždenník
Slovenský týždenník bolo periodikum, ktoré vychádzalo na Slovensku na začiatku 20. storočia.
Periodikum malo podnázov Orgán Slovenskej roľníckej jednoty, neskôr Slovenskej národnej a roľníckej strany, potom Republikánskej strany zemedelského a maloroľníckeho ľudu. Uverejňoval aj romány na pokračovanie.
Periodicita
Týždenník vychádzal od 4. júla 1903.
Grigor Narekaci
Svätý Grigor Narekaci  (iné mená: Gregor Narecký,  Gregor z Nareku ; ; * medzi 940951 † 1003 alebo 1110  ) bol arménsky básnik a filozof, považovaný za „najväčšieho lyrického básnika stredovekej a hlavnú osobnosť arménskej literatúry 10. storočia“ a najväčšiu osobnosť arménskej literatúry.
Život
Informácií o živote Grigora je málo, sporný je už dátum narodenia. Tradične je uvádzaný rok 951, pravdepodobnejší je však interval 940951. Celkovo je o jeho živote známe iba málo.
Grigor získal vzdelanie v kláštori v Nareku pri jazere Van, spolu so svojim bratom. Opátom kláštora bol jeho strýko Anania Narekaci. Tu pôsobil väčšinu svojho života ako kňaz a učiteľ. Bol vášnivý čitateľ, poznal diela gréckej (napr. Irenej z Lyonu, kapadócki otcovia, Ján Zlatoústy, Evagrius Ponticus, Pseudo-Dionýzios Areopagita), sýrskej (Efraim) a arménskej teológie a mystiky a rovnako aj gréckej filozofie (Platón, Aristoteles, novoplatonizmus).
Zomrel 7. októbra 1003 (tradičný dátum) alebo v roku 1010.
Dielo
Grigor Narekaci napísal viacero diel, rané patria medzi menej známe. Z exegetických je to komentár k Piesni piesní, kde využíva alegorickú interpretáciu lásky medzi ženíchom (Kristus) a nevestou (cirkev), odlišnú od Gregora Nysského. Ako autor cirkevnej hymnografie vytvoril chválospevy (tagh) na rôzne sviatky.
Celkovo vytvoril (podľa súčasných poznatkov) 15 diel.
Kniha nárekov
Kniha nárekov je vrcholné dielo Grigora, vzniklo „na prianie jeho spolubratov v kláštore v Nareku s úmyslom, aby slúžilo aj po autorovej smrti všetkým kresťanským nárokom ako univerzálna príručka ľútosti a pokánia.“ Predstavuje „najvyššie vyjadrenie arménskej mystickej poézie“.
Kniha nárekov je napísané v grabare, členená na 95 kapitol a obsahuje vyše 10 000 veršov. Zachovalo a viac ako 200 rukopisov (najstarší z roku 1172), po prvýkrát vyšla v tlačenej podobe v roku 1673 v Marseille.
Vplyv
Prezývali ho „Pindaros Arménska“. Vo svojej tvorbe „prekonal meravosť, jednotvárnosť a viazanosť na liturgiu a zaviedol do nej tvárne folklórne prvky a jazykové neologizmy.“
V Arménskej apoštolskej cirkvi považovaný za svätca, jeho sviatok je 27. februára.
Mimoarménsky vplyv Grigora na teológiu či cirkev je slabý (podobne ako ostatných arménskych Otcov). Dňa 12. apríla 2015 (100. výročie arménskej genocídy) ho pápež František zaradil medzi učiteľov Cirkvi.
Adela Noriega
Adela Noriega, celým menom Adela Amalia Noriega Méndez, (* 24. október 1969, Mexiko, Mexiko) je mexická televízna a filmová herečka.
Bussy-en-Othe
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grampozitívna baktéria
Grampozitívna baktéria [písané s malým g] (iné názvy: Gram-pozitívna baktéria [písané s veľkým G], gram-pozitívna baktéria [písané s malým g] , G+ baktéria, G+ baktéria) je baktéria, ktorá po Gramovom farbení zostane zafarbená nafialovo. Bunková stena takejto baktérie sa pri Gramovom farbení farbí kryštálovou fialovou farbou a na rozdiel od gramnegatívnych baktérií si vďaka svojej hrubej vrstve peptidoglykánu uchováva fialovú farbu aj po odfarbení.
Okrem farbenia bunková stena ovplyvňuje aj citlivosť bunky na dané antibiotikum. Aj keď je bunková stena hrubšia, je viac citlivá na antibiotiká, a to aj kvôli tomu, že grampozitívnym baktériám chýba vonkajšia membrána.
Zloženie bunkovej steny
Peptidoglykán je základný polymér bunkovej steny, ktorý sa skladá z aminosacharidov (N-acetylglukozoamín, kyselina N-acetylmurámová), aminokyselín (tetrapeptid, D/L alanín, kyselina G-glutámová, L-lyzín), techiových kyselín a lipotechiových kyselín (zložené z lipidov a zvyšku peptidoglykánu). Lipidy bunková stena obsahuje 0 – 2 % lipidov, čo je v porovnaní s G- baktériami malé množstvo a polysacharidy (35 – 65 %).
Zástupcovia
Zástupcovia grampozitívnych baktérií sú:
Poznámka (*): Taxón Firmicutes pôvodne (t.j. na konci 20. storočia) zahŕňal úplne všetky grampozitívne baktérie okrem archebaktérií. Na začiatku 21. storočia bola definícia taxónu (kmeňa) Firmicutes zmenená na fylogenetickú, preto z tohto kmeňa vypadli aktinobaktérie a naopak doň boli presunuté gramnegatívne taxóny Negativicutes a mykoplazmy; takto definované Firmicutes sú uvedené vo vyššie uvedenom prehľade ako "kmeň Firmicutes". Najnovšie však (napr. podľa GTDB) bol tento fylogeneticky definovaný kmeň Firmicutes rozdelený na viacero menších kmeňov, konkrétne na kmene Firmicutes [v najužšom zmysle], Firmicutes A, Firmicutes B, Firmicutes C, Firmicutes D, Firmicutes E, Firmicutes F, Firmicutes G, Firmicutes H, DTU030, SLNR01, DUMJ01 a SpSt-956.
Vysoká škola Danubius
Škola má 3 fakulty:
Bussières (Yonne)
Bussières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dreux
Dreux je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Žít jednou spolu
Žít jednou spolu je krátky optimistický román z 1. svetovej vojny, ktorý napísala česká spisovateľka Jarmila Loukotková v roku 1988. Je to príbeh o láske s kriminálnou zápletkou.
Dej
Hospodár ovdovel. Na statku s ním zostali dve dcéry a paholok. Mŕtvu ženu všetci ľutovali, pretože umrela po ťažkej chorobe, ale všetci si vydýchli, pretože bola tvrdá a krutá. Zvlášť na staršiu dcéru, pretože tušila, že medzi ňou a paholkom vznikne láska.
Paholok si s ním chce rozumne prehovoriť, ale ho nájde mŕtveho. Zľakne sa, pretože s ním mal niekoľkokrát nepríjemné výstupy, vina by určite padla na neho, preto utečie preč videný niekoľkými ľudmi. Od tej doby paholka nikto nevidel.
Ubehlo sedem rokov a medzitým prišla vojna.
Vdova zomrela a na svete zostal len jej chlapček. Chlapca si vzala hospodárova rodina.
Zrzka sa konečne vydala a keď jej dcéra ochorela, priznala celú pravdu.
Vypátrali tiež vraha mäsiara z Vŕšku. Bol ním jeho brat a zabil ho z majetkových dôvodov.
Jedného dňa hospodár a jeho dve dcéry začuli krik a podľa postavy poznali ich strateného paholka. Zbehol z vojny a vojaci sa ho snažili chytiť, ale na statku paholok našiel úkryt.
Boli zase spolu.
Nataša Novotná
Nataša Novotná (* 29. október 1977, Opava) je česká tanečníčka, choreografka, lektorka, spoluzakladateľka súboru 420PEOPLE a zakladateľka Kyliánovho nadačného fondu v Prahe.
Štúdium
Detstvo prežila na Morave v obci Dobroslavice. Absolvovala Janáčkovo konzervatórium v Ostrave.
Zahraničný angažmán
Spolupracovala s poprednými svetovými choreografmi, napr. J. Kyliánom, O. Naharinom, W. Forsythom, M. Ekom, C. Pite, M. Tancard a ďalšími.
Od roku 2007 pracuje nezávisle, venuje sa súčasnému tancu, spolupracovala ako tanečníčka s poprednými svetovými scénami a choreografmi, napr. Tero Saarinen Company vo Fínsku, Korzo Theater v Holandsku, ďalej napr. so sólistom talianskej La Scaly Robertom Bollom alebo s londýnskym Sadler's Wells v predstavení so Sylvie Guillem.
420PEOPLE
náhľad|Phrasing the Pain (Nataša Novotná, 2014), choreografia: Ann van der Broek, foto Pavel Hejný náhľad|Celebrating Kylian, Den Haag 2017 (zľava: Jiří Kylián, Markéta Perroud, Nataša Novotná, [[Jiří Lábus, Ondřej Vinklát)]] Spolu s bývalým kolegom z NDT Václavom Kunešom a manažérom Ondrejom Kotrčom založila v roku 2007 súbor súčasného tanca 420PEOPLE, ktorého bola do roku 2016 výkonnou riaditeľkou. Názov súboru evokuje český pôvod – 420 je telefónne predčíslie pre Česko.
Súbor vystupuje pravidelne aj v zahraničí (napr. Francúzsko, Španielsko, Nemecko, Mexiko, Holandsko, Fínsko, Nórsko, Japonsko, Spojené kráľovstvo, a i.) a tiež na českých scénach (napr. Národné divadlo v Prahe, Národné divadlo moravskoslezské).
Súbor organizuje účasť významných zahraničných umelcov na akciách v Česku – zúčastnili sa napr. Ohad Naharin, Abou Lagraa, Jo Stromgren, Ann Van den Broek, Sidi Larbi Cherkaoui a ďalšie.
Kyliánov nadačný fond v Prahe
Po dekáde pôsobenia za súbor 420PEOPLE, založila v roku 2017 Kyliánov nadačný fond v Prahe.
Pohybový jazyk Gaga a ďalšia činnosť
Ako pedagogička vyučuje na tanečných konzervatóriách, AMU v Prahe a v súboroch v Česku a v zahraničí. Je lektorkou tanečného Štúdia Novej scény, ktoré ponúka lekcie súčasného i klasického tanca, od roku 2017 vyučuje pohybový jazyk Gaga, vyvinutý svetoznámym choreografom Ohadom Naharinom. Angažuje sa v iniciatívach na podporu českého súčasného tanca a je členkou správnej rady profesijnej organizácie Vízia tanca.
Ernest Danko
Ernest Danko (🇭🇺; * 1852, Rimavská Sobota – † ?) bol rómsky primáš.
Narodil sa v rodine primáša Jozefa Danka (?1878). V 70. rokoch 19. storočia viedol kúpeľný orchester v Starom Smokovci a po otcovej smrti prevzal kapelu v Rimavskej Sobote. Krátky čas pôsobil v Budapešti a do roku 1893 v Košiciach, pričom so svojím orchestrom vystupoval aj v zahraničí (Nemecko, Paríž, Londýn, Brusel, Maroko).
Bussy-le-Repos (Yonne)
Bussy-le-Repos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Écluzelles
Écluzelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bussy-le-Repos (Yonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Écluzelles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bussy-le-Repos (Yonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2019 sa na Slovensku uskutočnili v sobotu 25. mája 2019. V poradí dvanáste voľby do Európskeho parlamentu, zároveň štvrté na Slovensku, sa uskutočnili v EÚ v rámci celoeurópskych volieb do Európskeho parlamentu od 23. mája do 26. mája 2019.
Novozvolený Európsky parlament bude mať 705 kresiel, pričom Slovensko v ňom obsadí 14 mandátov, o jeden viac ako v predošlom volebnom období. Parlament medzi rokmi 20142019 mal 751 kresiel, počet mandátov sa znížil kvôli vystúpeniu Spojeného kráľovstva z Európskej únie, ktoré je plánované na 29. marca 2019.
Predchádzajúce voľby, obhajoby mandátov
Prechádzajúce voľby do Európskeho parlamentu sa na Slovensku konali 24. mája 2014. Volebná účasť dosiahla 13,05 %. Vo voľbách uspeli nasledujúce subjekty a kandidáti:
V priebehu volebného obdobia došlo ku dvom zmenám v politickej príslušnosti europoslancov, spôsobeným faktickým rozpadom strany SDKÚ-DS. Ivan Štefanec prestúpil do KDH, ktoré tak navýšilo počet mandátov na 3, zatiaľ čo Eduard Kukan z SDKÚ-DS vystúpil a zostal v EP pôsobiť ako na národnej úrovni nezávislý poslanec a na európskej úrovni naďalej člen Európskej ľudovej strany.
Vo voľbách do EP v roku 2019 sa rozhodli už nekandidovať Eduard Kukan či Richard Sulík. Taktiež Jana Žitňanská ohlásila, že opätovne kandidovať nebude a chce sa sústrediť na svoje aktivity na Slovensku.
Strany
Vo voľbách kandiduje 31 strán a koalícií. Vyžrebované poradie strán:
Lídri a členovia kandidátok
Pre zoznam všetkých kandidujúcich strán s kompletnými kandidátnymi listinami, pozrite Zoznam kandidačných listín pre voľby do EP na Slovensku v roku 2019.
Lídrov a členov kandidátok zatiaľ ohlásilo niekoľko strán:
Prieskumy verejnej mienky
Žiaden relevantný prieskum verejnej mienky sa na Slovensku až do marca 2019 v súvislosti s nadchádzajúcimi voľbami neuskutočnil. Na základe dát z decembra 2018 celoeurópsky predpovedný model Poll of Polls odhaduje, že voľby na Slovensku vyhrá frakcia Socialistov a demokratov (v zastúpení SMER-SD, ktorá získa 4 mandáty), oslabí Európska ľudová strana, ktorá by mala miesto terajších 6 získať iba 2 mandáty (1 KDH a 1 MOST-HÍD). Posilní Skupina európskych konzervatívcov a reformistov, ktorá by mala získať 4 mandáty (2 SaS a 2 OĽaNO). Zisk 1 mandátu predpokladá aj pre strany SME RODINA, SNS, ĽSNS (všetky zatiaľ bez príslušnosti k frakciám) a PS (frakcia ALDE).
Podľa marcového prieskumu Focusu by zvíťazil SMER-SD, získal by zrejme tri kreslá. Predpovedanie zisku mandátov je však vzhľadom na percentuálnu blízkosť jednotlivým politických strán a koalícií veľmi otázne, o zisku jedného či dvoch kresiel pre viacero strán môže rozhodnúť aj veľmi malý počet hlasov.
Volebný potenciál strán
Na prelome apríla a mája 2019 sa konal aj výskum zameraný na volebný potenciál strán. Meranie formou volebného potenciálu ukazuje, koľko percent hlasov by daný politický subjekt mohol v súčasnosti získať, ak by sa k nemu priklonili všetci ľudia, ktorí jeho voľbu reálne zvažujú a nevylučujú účasť vo voľbách. Takže do aktuálneho volebného potenciálu strany vstupujú len ľudia, ktorí potvrdia, že reálne a vážne zvažujú voľbu danej strany. Preto súčet volebných potenciálov nie je sto percent, ale viac, nakoľko voliči môžu reálne zvažovať voľbu viacerých strán. Podľa daného prieskumu by sa do parlamentu dostalo až 10 strán, avšak reálne percentuálne zisky budú s určitosťou nižšie, nakoľko súčet volebných potenciálov dosiahol len u zvolených strán takmer 120 %.
Droue-sur-Drouette
Droue-sur-Drouette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Predvolebné debaty
thumb|300px|Výsledky volieb na úrovni obcí.
Droue-sur-Drouette
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Výsledky volieb
Hoci sa volebné miestnosti na Slovensku uzavreli v sobotu 25. mája 2019 o 22:00, volebné výsledky boli oznámené až v nedeľu o 23:00, kedy boli uzavreté volebné miestnosti vo všetkých členských krajinách EÚ. Napriek moratóriu na výsledky však rôzne spravodajské portály už v sobotu v noci zverejňovali neoficiálne výsledky volieb, kde sa na prvých troch miestach umiestňovali vždy strany SMER-SD, ĽSNS a koalícia PS-SPOLU.
Droue-sur-Drouette
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Výsledky volieb
Víťazom sa stala koalícia strán Progresívne Slovensko a SPOLU – občianska demokracia, ktorá získala 20,11 % hlasov. Do parlamentu sa dostalo ďalších päť strán – SMER-SD, ĽSNS, KDH, SaS a OĽaNO. Ostatné strany boli pod volebným kvórom 5 %, prepadlo 26,92 % platných hlasov. Volebná účasť dosiahla 22,74%.
Droue-sur-Drouette
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Zvolení poslanci
PS – ALDE
Továreň na kyselinu sírovú v Cajle
Zánik
Jej prevádzka bola ukončená v roku 1882, keď v dôsledku technologického pokroku klesla cena kyseliny sírovej na svetovom trhu a fabriku sa už neoplatilo prevádzkovať. Na jej mieste boli postavené administratívne budovy riaditeľstva antimónových baní, ktoré boli v prvej polovici 20. storočia prerobené na ženské oddelenie psychiatrickej nemocnice.
Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019
Zvolení poslanci
Smer – S&D
KDH – EPP
SaS – AECR
OĽaNO – AECR/EPP
Mandát Miriam Lexmann
Vďaka kontroverznej novelizácii volebného zákona (zákon č. 180/2014 Z. z. o podmienkach výkonu volebného práva) schválenej v skrátenom legislatívnom konaní v súvislosti s Brexitom sa doň dostalo matematicky nesprávne kritérium, na čo upozorňoval už v marci volebný geograf Daniel Kerekes. V zmysle § 220a ods. 1 volebného zákona, zvolená europoslankyňa za KDH, Miriam Lexmann, môže nastúpiť do funkcie až po odchode Spojeného kráľovstva z EÚ. Mandát bol podľa zákona až do právnej účinnosti Brexitu odobratý strane, ktorá mala najnižší zvyšok po delení. Tým nastala paradoxná situácia, že úspešnejšie KDH s 9,69 % má v súčasnej dobe zaistený iba jeden mandát, zatiaľ čo slabšie SaS s 9,62 % dva mandáty.
KDH sa kvôli brexitovej situácii vo veci Lexmannovej mandátu obrátilo na Ústavný súd s návrhom na začatie konania o ústavnosti a zákonnosti volieb. O takom návrhu Ústavný súd rozhoduje v pléne zloženom zo všetkých sudcov, avšak na Ústavnom súde momentálne pôsobia iba 7 sudcovia z celkového počtu 13 sudcov. Keďže Ústavný súd sa neuzniesol nadpolovičnou väčšinou hlasov všetkých sudcov (t. j. za návrh rozhodnutia muselo hlasovať aspoň 7 sudcov), návrh bol zamietnutý, čím sa potvrdila ústavnosť a zákonnosť výsledkov eurovolieb.
Kopaný závoz
Kopaný závoz je najvyšší vrch Krupinskej planiny. Nachádza sa približne severovýchodne od Senohradu.
Poloha
Nachádza sa na severnom okraji Krupinskej planiny, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Závozská vrchovina. Leží asi 3 km severovýchodne od obce Senohrad na území vojenského výcvikového priestoru Lešť, v katastrálnom území Lažteky, v okrese Zvolen. Z tohto dôvodu je verejnosti bežne neprístupný a na jeho vrchol nevedie značkovaný turistický chodník. Veľká časť vrchu je pokrytá lesom. Svahy vrchu odvodňujú prítoky rieky Krupinica, smerujúcej do Ipľa.
Prístup
Vrch je verejnosti neprístupný, no lesom naň vedie chodník z obce Senohrad. Z čiastočne odlesneného vrcholu sú ďaleké výhľady najmä južným smerom, no veľmi dobre je pozorovateľné i Sitno či Javorie.
DOBRÁ VOĽBA (DV)
DOBRÁ VOĽBA (DV) (v rokoch 20222023: DOBRÁ VOĽBA a Umiernení, v rokoch 20192022: DOBRÁ VOĽBA) je politická strana na Slovensku. Ciele strany boli oficiálne ohlásené na tlačovej konferencii 19. septembra 2019.
Vznik strany
V auguste 2019 Tomáš Drucker oznámil zámer založiť novú politickú stranu. Ešte pred oznámením, že strana sa bude volať Dobrá voľba, reagoval Robert Fico: „''On jednoducho na to nemá. To je typický kaviarenský, liberálny politik...''“ Drucker reagoval, že požiadavka, aby ostal Tibor Gašpar vo svojej pozícii, existovala a demonštroval ju verejne aj Fico.
12. septembra 2019 odovzdali na ministerstve vnútra takmer 30 000 podpisov od občanov a podali žiadosť o registráciu politickej strany Dobrá voľba. Ďalšou mediálne známou členkou novovznikajúcej strany sa stala ešte v septembri 2019 rektorka Akadémie Policajného zboru Lucia Kurilovská a Tomáš Kuča, riaditeľ tlačového a informačného odboru Úradu vlády. Na stránke strany sú vo februári 2020 ďalej uvedení :
Spolupráca s Alojzom Hlinom
15. decembra 2021 mal predseda strany Tomáš Drucker tlačovú konferenciu s bývalým predsedom KDH Alojzom Hlinom s názvom „Vianočná dohoda – Spájame sily“, kde oznámili spoluprácu a zmenu názvu strany na Dobrá voľba a umiernení.
Preferencie
Podľa prieskumu Agentúry AKO zverejnenom 6. septembra 2019 má strana potenciál 23,8 % a volebný výsledok by údajne dosiahla 7,4 %. Strana dosiahnutý úspech v prieskumoch považovala za povzbudenie do ďalšej práce.
19. septembra bol zverejnený prieskum agentúry FOCUS, kde „Dobrá voľba“ získala len 2,1 %. Strana bližšie nekomentovala ,čo mohlo spôsobiť tak prudký pokles. Podľa metodiky FOCUS-u nebolo možné určiť 95%-ný interval spoľahlivosti.
Andrej Danko (hrnčiar)
Andrej Danko (* 15. február 1919, Pozdišovce† 18. apríl 1972, Košice) bol slovenský hrnčiar a ľudový umelec.
Život
Narodil sa v Pozdišovciach ako jeden zo štyroch synov v rodine robotníka Jána Danka (* 1882† 1967) a jeho manželky Anny, rod. Hudákovej (* 1886† 1956). Ľudovú školu vychodil v rodnej obci, ktorá bola známa hrnčiarskou tradíciou už od 15. storočia (pozri bližšie pozdišovská keramika). 17. marca 1947 do Pozdišoviec prišla výtvarná pedagogička, keramikárka a sochárka Júlia Horová-Kováčiková, ktorá „organizovala pre pozdišovských hrnčiarov 10-dňový odborný kurz, počas ktorého hrnčiari okrem teoretickej časti vytáčali a vypaľovali nové navrhované vzory“. Cieľom bolo inovovať a prispôsobiť hrnčiarsku produkciu potrebám meniaceho sa životného štýlu modernej, industrializujúcej sa spoločnosti.
Danko bol jedným z účastníkov tohto kurzu. Zatiaľ čo v rokoch 19351949 pracoval ako samostatný hrnčiar, od roku 1949 bol už členom tzv. výrobného družstva Združená výroba Michalovce, závod Pozdišovce.
Oženil sa s ľudovou maliarkou keramiky Annou Rusnačkovou (* 1927), s ktorou mal dve dcéry a syna.
Tvorba
Biografický lexikón Slovenska (2004) a Slovenský biografický slovník (1986) charakterizujú jeho tvorbu nasledovne:
Popri keramike vytváral drobné úžitkové predmety figurálneho charakteru. Svoje diela vystavoval na domácich i zahraničných výstavách.
Butteaux
Butteaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Écrosnes
Écrosnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stereo (album)
Stereo je deviaty štúdiový album slovenskej speváčky Dary Rolins, ktorý vyšiel 4. novembera 2011 prostredníctvom vydavateľstva EMI. Nahrávka obsahuje 16 skladieb, z toho jedna bonusová „Chyť mě (jestli na to máš)“, ktorá už predtým vyšla na štúdiovom albume „Epilog“ skupiny PSH.
Na tomto albume s Darou spolupracovala rada známych osobností českej, slovenskej, ale i zahraničnej hudobnej scény. O produkciu sa rovným dielom postarali Mark „Substance“ Davies, gitarista a producent britskej kapely Kosheen a Jan Kleník, ktorého poznáme ako mozok jednej z najoriginálnejších českých elektronických skupín Ohm Square alebo soft-elektronického projektu Skleník. Medzi ďalšími spolupracovníkmi sú Tomi Popovič, Dj Trafik, Jana Kirschner, Marián Čekovský, Helena Zeťová a Dan Bárta. Väčšinu zo 16 skladieb otextovala Dara sama. Takisto je i autorom alebo spoluautorom takmer všetkých skladieb.
Na albume sa nachádzajú dve coververzie - „Help Me“ (1974) kanadskej hudobníčky Joni Mitchell a „Eye in the Sky“ (1982) britského projektu The Alan Parsons Project.
Ako „teaser" k albumu vyšlo ešte pred vydaním albumu Stereo EP Mono s podobným vizuálom. Na EP sa objavili bonusy, ktoré neboli nikde inde dostať. Album Stereo vyšiel vo forme knižného bookletu s exkluzívnymi fotografiami.
Z albumu bolo vydaných päť singlov a natočené štyri videoklipy. Ako pilotný singel vyšla skladba „Naskoč a leť“. Nasledoval singel „Nebo peklo raj“, ktorý sa stal najúspešnejším z albumu, „Fóbia“, „Ďaleko mi neuleť“, a „Stále dokola“.
Ľudovít Benický
Ľudovít Benický alebo Ľudovít Beniczky (maď. Beniczky Lajos) môže byť:
Žiť a nechať zomrieť
Žiť a nechať zomrieť je v poradí ôsmy film o Jamesovi Bondovi z roku 1973, adaptácia druhého románu spisovateľa Iana Fleminga o tejto postave z roku 1954.
Náhrada za Conneryho
Návrat Seana Conneryho do oficiálnej série v Diamanty sú večné bol jednorazový a hneď po premiére sa Broccoli a Saltzman pustili do hľadania úctyhodnej náhrady. Rozhodli sa, že skúsia ďalšieho Jamesa Bonda nájsť v armádnych službách. EON Productions podali do niekoľkých armádnych časopisov inzerát: „Ste 007?“ Tento nápad stroskotal na odpore britského hereckého spoločenstva Equity. Do roku 1972 uvažovali producenti napríklad o Julianovi Gloverovi, neskoršom zloduchovi z Len pre tvoje oči. Roger Moore mal šancu na rolu Bonda už v V tajnej službe Jej veličenstva, ale v tom čase bola jeho postava Šimona Templára zo seriálu The Saint príliš populárna, aby mohol 007 dôveryhodne zahrať.
Dej
James Bond v New Yorku vyšetruje smrť niekoľkých britských agentov a stopy ho privedú ku gangu priekupníkov drog. Objaví spojitosť medzi pánom Veľkým a Dr. Kanangom, majiteľom ostrova San Monique. Jeho pomocníčkou proti Kanangovi a kultu woodoo sa stáva krásna Solitaire.
Zaujímavosti
Sedemdesiate roky, kedy ôsma bondovka vznikla, boli tiež dobou blaxploitation, kedy sa silne presadzovala afroamerická kultúra. Vplyv na Žiť a nechať zomrieť je evidentný. Je to tiež prvá bondovka, kde sa vyskytuje fiktívna krajina a kde chýba postava Q (ten je v Dr. No, aj keď ho nehral Desmond Llewelyn a je tu uvedené pravé meno Q, major Boothroyd).
Detská pornografia
Detská pornografia je podľa slovenského trestného práva „zobrazenie skutočnej alebo predstieranej súlože, iného spôsobu pohlavného styku alebo iného obdobného sexuálneho styku s dieťaťom [osobou mladšou ako 18 rokov ] alebo osobou vyzerajúcou ako dieťa alebo zobrazenie obnažených častí tela dieťaťa alebo osoby vyzerajúcej ako dieťa smerujúce k vyvolaniu sexuálneho uspokojenia inej osoby“. Vo väčšine štátov sveta (vrátane Slovenska ) je výroba, rozširovanie alebo prechovávanie detskej pornografie pokladané za trestný čin.
Esoteric: The Holy Grail
Esoteric: The Holy Grail je názov hudobného projektu a štúdiového albumu s relaxačnou hudbou, ktorý nahral Vašo Patejdl. Na CD ho v roku 1993 pre švajčiarsky hudobný trh vydalo vydavateľstvo Esoteric.
Pleso (Tatry a Nízke Tatry)
Plesá (najmä pre oblasť Tatier aj tatranské plesá) sú jazerá ľadovcového pôvodu v Tatrách (t. j. Vysokých a Západných Tatrách) a Nízkych Tatrách. Sú to takmer všetky prirodzené jazerá v uvedených pohoriach. Podrobnejšie o definícii pozri nižšie.
Na poľskej strane Tatier sú plesá najväčšie a najhlbšie. Na slovenskej strane je ich najviac. Majú nerozlučné miesto v tradičnom ľudovom folklóre, názvosloví, v literatúre, výtvarníctve i vo vede.
Význam slova pleso
Slovo pleso má viacero významov – pozri pleso. V Poľsku sa horské (tatranské a krkonošské) jazerá, a teda aj tatranské plesá, tradične volajú staw, pričom ale slovo staw inak znamená primárne (malú či veľkú) oblasť plytkej (umelo či prirodzene) zahatenej vody (najčastejšie rybník). náhľad|Vznik plesa náhľad|Morské oko náhľad|Wielki Staw Polski náhľad|Czarny Staw pod Rysami náhľad|Veľké Hincovo pleso náhľad|Štrbské pleso náhľad|Czarny Staw Gąsienicowy náhľad|Popradské pleso náhľad|Nižné Temnosmrečinské pleso náhľad|Vyšné Bielovodské Žabie pleso náhľad|Zadni Staw Polski náhľad|Vyšné Temnosmrečinské pleso náhľad|Nižné Terianske pleso
Legendy a skutočnosť
V dávnej minulosti obyvatelia podtatranského kraja všetky plesá vo Vysokých Tatrách volali „morské oká“. Verili, že sú bezodné a sú spojené kanálmi s morom. Predstavy o bezodnosti pochádzali pravdepodobne z rozprávania nemeckých kolonistov, ale ich zástancami boli na poľskej strane predovšetkým gorali z Podhalia, ktorým všetko neznáme a nevysvetliteľné pripadalo mysteriózne. Názov najväčšieho poľského Morského oka, pochádzal, paradoxne, od poľských vzdelancov, turistov 19. storočia, lebo gorali ho pôvodne nazývali Rybím plesom (Rybi Staw, Rybie Jezioro). Verili, že v ňom žijú veľké morské ryby, ktoré chytajú ovce. Na slovenskej strane za bezodné opovažovali Nižné Temnosmrečinské pleso, ktoré sa ani hĺbkou ani veľkosťou nevyrovná Morskému oku. Dnes však vieme, že má úctyhodnú hĺbku.
Koľko ich je?
Údaje o počte tatranských jazier sú neúplné a nepresné. Niektoré postupne zanikajú, a preto sa výskumníci nezhodli na spoločnom kritériu. Odhaduje sa, že v súčasnosti je v celých Tatrách (t. j. bez Nízkych Tatier) od 121 do 189 plies. Najviac ich je vo Vysokých Tatrách, na slovenskej strane asi 100 s celkovou rozlohou vodnej plochy asi. Na poľskej strane okolo 40. Oveľa menej ich je v Západných Tatrách (20). Najväčšie z nich je Veľké Roháčske pleso v Roháčskej doline s rozlohou. V Belianskych Tatrách nie sú plesá. Celkový vodný objem tatranských polies je asi 50 miliónov m³, z toho len jedna pätina je v jazerách na slovenskej strane. Voda v nich nie je ľadovcového pôvodu. Už dávno ju nahradila zrážková voda.
Podoby vzniku jazier
Len vo Vysokých Tatrách bolo 21 samostatných ľadovcov. Najväčší a najdlhší tiekol Bielovodskou dolinou. Bol dlhý, hrubý takmer 300 metrov a zaberal plochu asi. Na južnej strane Vysokých Tatier bolo 12 ľadovcov, z nich bol mengusovský  dlhý a studenovodský vyše.
Karové plesá
Ľadovce vymodelovali kotlovitý tvar, zvaný kar, v ktorom po ústupe zostali jazerá. Brehy týchto jazier sú strmé, spravidla tvorené ľadovými stenami. Typické karové jazerá sú Veľké Hincovo pleso, Ťažké pleso, Zamrznuté pleso, Krivánske Zelené pleso, Nižné Bielovodské Žabie pleso a Vyšné Bielovodské Žabie pleso, Morské oko, Czarny Staw pod Rysami, Czarny Staw Gąsienicowy. Skalné karové jazerá sú hlboké a ležia vo výškach na juhu, na severe.
Morénové plesá
Morénové plesá vznikli zo zanikajúcich ľadovcov, v priehlbinách, v ktorých sa zadržala odtekajúca voda. Ľadovce do nižších polôh naniesli valy kamenia a hliny, tzv. morény, ktoré vytvorili prirodzené hrádze. Morénové jazerá ležia v nižších polohách, na severe okolo 1500 metrov, na juhu medzi 1100 a 1800 metrov.
Morénové je napríklad Popradské pleso, Zelené pleso, Jamské pleso. Na severe Toporowy Staw Wyżni a Toporowy Staw Niżni. V porovnaní s karovými jazerami sú plytšie, majú nízke brehy a prístupnejšie okolie. Menšie plesá, napríklad na poľskej strane Dwoisty Staw Gąsienicowy alebo Anusine Oczko, vyplňujú skalné dutiny, majú často zmiešanú genézu. Možno tu vidieť krasové jazierka napríklad Cichy Staw, Mokra Jama, záplavové jazierka, napríklad Rybie Stawki  vytvorené okolo Rybiego Potoku. Niektoré boli vybudované umelo. Napríklad Nové Štrbské pleso, Nowe Morskie Oko a iné.
Do dvoch morí
Tatranské plesá sú zásobované povrchovými vodami zo snehu, dažďa, niektoré napájajú podzemné žriedla. Stav vody v plesách je spravidla ustálený, výška hladiny kolíše v rozpätí niekoľkých desiatok centimetrov. Najviac vody je počas jarného topenia snehu a po silných lejakoch. Vysoký úhrn zrážok, nízky výpar a členitosť reliéfu, spôsobujú vysoký odtok. Podľa doterajších výskumov sa odhaduje na 50 litrov za sekundu z km². Väčšinu vody zachytávajú najmä Vysoké Tatry, ktoré spomaľujú ich odtok. Voda v nich sa zhromažďuje v sutinových kužeľoch a porastoch kosodreviny. Voda má plytký obeh a preto je slabo mineralizovaná.
Vodu z celých Tatier (slovenských aj poľských), a teda aj z jazier odvádza 40 potokov, ktoré sa za hranicou pohoria zlievajú do štyroch riek. Hlavnou zbernou riekou je Váh. Ich severné svahy odvodňujú prítoky Oravy. Z vysokotatranskej časti patrí do úmoria Čierneho mora povodie Bieleho Váhu a povodie Kôprovského potoka. Prevažná časť Vysokých Tatier a Belianske Tatry patria do baltského úmoria. Väčšina ich tokov vytvára rieku Poprad, len severnú stranu odvodňuje Białka s Javorinkou priamo do Dunajca.
Všetky vody nachádzajúce v poľskom Tatranskom národnom parku patria do povodia Baltského mora. Z poľských Tatier tečie do mora viac ako tucet tokov, ktoré odvodňuje Biały Dunajec a Czarny Dunajec, ktoré sú prítokmi Dunajca najväčšieho karpatského prítoku Visly. Cez Oravsko-nowotargskú kotlinu prechádza európske rozvodie oddeľujúce úmorie Baltského mora od úmoria Čierneho mora. Po silných dažďoch hladiny tokov rýchlo stúpajú a menia sa na rýchle, dravé rieky. Ich hladiny klesajú v júni a minimálne sú vo februári a v marci.