cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panamerické majstrovstvá v softbale žien 2013
Panamerické majstrovstvá v softbale žien 2013 boli v poradí 8. Panamerické majstrovstvá v softbale žien, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA). Konali sa v meste Guaynabo, v Portoriku od 10.18. augusta 2013, za účasti 16 tímov. Na turnaji sa pôvodne mali predstaviť aj družstvá Britských Panenských ostrovov a Salvádoru. Zápasy sa hrali v 3 dejiskách: Estadio Evelio Rivera, Donna Terry (s kapacitou 2 000 divákov) a Polideportivo Pedro López Santos (s kapacitou 800 divákov). Titul obhájili Američanky, pre ktoré to bolo už ôsme prvenstvo.
Tieto panamerické majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia na Holandsku. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších tímov. Taktiež boli kvalifikáciou na softbalový turnaj na Panamerických hrách 2015 v Toronte a tiež Stredoamerické a karibské hry 2015 vo Veracruz.
Zoznam športových článkov/Z
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 223 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
za
Zac Rinaldo · Zack Fleishman · Zagłębie Sosnowiec (ľadový hokej) · Zach Bogosian · Zach Hyman · Zach Parise · Zachar Olexandrovič Jefimenko · Zaistená cesta · Zali Steggallová · Zambijské národné futbalové mužstvo · Zambijské národné futsalové družstvo mužov · Zanzibarské národné futbalové mužstvo · Zarina Dijasová
zá
Západná konferencia (NHL) · Západoafrická futbalová únia · Západoázijská futbalová federácia · Zápas storočia (box) · Zápas storočia (šach) · Zápasenie (šport) · Zápisový lístok · Závesné lietanie · Závesný klzák
zd
Zdeněk Kutlák · Zdeněk Mlynář (cyklista) · Zdeněk Štybar · Zdeněk Tikal · Zdeněk Zlámal · Zdenko Filípek · Zdeno Cíger · Zdeno Chára · Zdeno Štrba
ze
Zeki Amdouni · Zersenay Tadese
zi
Zico · Zimbabwianske národné futbalové mužstvo · Zimbabwianske národné futsalové družstvo mužov · Zimná univerziáda 2015 · Zimné deaflympijské hry 2011 · Zimné olympijské hry · Zimné olympijské hry 1924 · Zimné olympijské hry 1928 · Zimné olympijské hry 1932 · Zimné olympijské hry 1936 · Zimné olympijské hry 1948 · Zimné olympijské hry 1964 · Zimné olympijské hry 1968 · Zimné olympijské hry 1972 · Zimné olympijské hry 1976 · Zimné olympijské hry 1980 · Zimné olympijské hry 1984 · Zimné olympijské hry 1988 · Zimné olympijské hry 1992 · Zimné olympijské hry 1994 · Zimné olympijské hry 1998 · Zimné olympijské hry 2002 · Zimné olympijské hry 2006 · Zimné olympijské hry 2010 · Zimné olympijské hry 2014 · Zimné olympijské hry 2018 · Zimné olympijské hry 2022 · Zimné olympijské hry 2026 · Zimné olympijské hry mládeže · Zimné paralympijské hry 2014 · Zimné paralympijské hry 2018 · Zimné paralympijské hry 2022 · Zimné plávanie · Zimní stadion Za Lužánkami · Zimný štadión Banská Bystrica · Zimný štadión mesta Poprad · Zimný štadión Ondreja Nepelu · Zimný štadión Pavla Demitru · Zimný štadión Piešťany · Zimný štadión Vladimíra Dzurillu · Zimný štadión Zvolen · Zimný triatlon · Zina Garrisonová · Zinedine Zidane · Zinetula Chajdarovič Biľaletdinov · Zinho · Zito
zm
Zmiešané bojové umenia
Saint-Maurice (Bas-Rhin)
Saint-Maurice je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam športových článkov/Z
zs
ZSC Zürich Lions · Zsolt Hornyák · Zsolt Kalmár
Saint-Maurice (Bas-Rhin)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam športových článkov/Z
zu
Zuzana Hagarová · Zuzana Kučová · Zuzana Malíková · Zuzana Ondrášková · Zuzana Rehák-Štefečeková · Zuzana Stromková · Zuzana Tomasová · Zuzana Tomčíková · Zuzana Žirková
zv
ZV Handball McDonald´s Wiener Neustadt · Zverovka
zy
Zygmunt Klemensiewicz
TVA
náhľad|Sídlo na Vyšehradskej 4 v Bratislave
TVA je prvá reklamná súkromná televízia, ktorá na Slovensku vysiela od 5. mája 2003. Taktikou televízie je princíp inteligentnej reklamy – symbióza publicistiky, reportážnej a umeleckej kamery.
TVA vychádza z modelu obchodných televízií v Spojených štátoch amerických, Kanade a Austrálii. Od začiatku svojej existencie sa TVA profilovala na prezentáciu tovaru a služieb. Systém vysielania je 24 hodinové vysielanie pozostávajúce z 3 hodinových komponovaných blokov rotujúcich 8-krát denne a 56-krát týždenne. Programová štruktúra sa skladá z 9 tematických okruhov, prezentácie v rozsahu 3 – 10 min a štandardné reklamné spoty.
Abilene
Abilene je mesto v USA v štáte Texas. Leží cca 200 km západne od Dallasu, v Taylor County a Jones County, na západe stredného Texasu. Je hlavným mestom Abilene Metropolitan Statistical Area, ktorá mala v roku 2010 160 245 obyvateľov, a administratívnym centrom Taylor County. Na západe mesta sa nachádza letecká vojenská základňa Dyess Air Force Base.
Abilene je centrom ťažby ropy a zemného plynu, priemyslu potravinárskeho, elektronického a lodného. V meste sú tri privátne univerzity. Napriek svojej veľkosti je mesto v úrovni vzdelávania na sedemnástom mieste v USA. Každoročne sa tu koná festival West Texas Fair & Rodeo.
Polesská štátna radiačno-ekologická rezervácia
thumb|Mapa oblasti
Polesská štátna radiačno-ekologická rezervácia je prírodná rezervácia v Bielorusku, zriadená na území ktoré bolo najviac zasiahnuté rádioaktívnym spadom z jadrovej elektrárne Černobyľ po jej havárii. Rezervácia susedí s ukrajinskou zónou, ktorá bola vytvorená z rovnakého dôvodu.
História
Dva roky po černobyľskej havárii bola bieloruská časť černobyľskej zóny rozšírená o ďalšie, vysoko kontaminované územie. V Bielorusku následne vznikla uzavretá prírodná rezervácia o rozlohe. Rezervácia bola založená 18. augusta 1988 a jej oficiálny názov znie Polesská štátná radiačno-ekologická rezervácia (PSRER). Vykonávajú sa v nej rôzne opatrenia, aby sa minimalizoval prenos rádioaktívnych látok mimo rezerváciu a tiež tu prebieha výskum a štúdium ionizujúceho žiarenia a jeho vplyv na faunu a flóru. V roku 1993 bola rozšírená o ďalších na celkových, po čom sa stala najväčším bieloruským územím chrániacim prírodu a jednou z najväčších rezervácií v celej Európe.
Vznik rezervácie
Rezervácia vznikla v najviac postihnutých oblastiach pri obciach Brahin, Naroŭlja a Chojniki v Homeľskej oblasti. Pred haváriou tu bývalo viac ako 22 tisíc obyvateľov v 96 obciach. Správa PSRER sa nachádza v meste Chojniki, zamestnáva viac ako 700 ľudí a ročné náklady na správu sa pohybujú okolo 4 miliónov dolárov (2,95 miliónov eur).
Hlavné ciele
Hlavným cieľom PSRER je chrániť verejnosť pred nepriaznivými účinkami ionizujúceho žiarenia zamoreného priestoru. Zamestnanci, vedci a biológovia majú preto za cieľ vykonávať na území rezervácie tieto hlavné činnosti:
Fauna a flóra
Správa PSRER uvádza, že tu žije približne 7 druhov plazov, 11 druhov obojživelníkov, 46 druhov cicavcov, 213 druhov vtákov a 25 druhov rýb. Z tohto celkového množstva je viac ako 70 druhov vzácnych a sú uvedené v bieloruskej, alebo svetovej červenej knihe ohrozených druhov a sú teda chránené medzinárodnými dohodami. Vyskytujú sa tu napríklad medvede, líšky, jazveci, kone Przewalského, slimáky, bizóni, bociany čierne, korytnačky bahenné, orly skalné a tiež orly morské. Je tu tiež zaznamenaných cez 1 250 druhov rastlín, z ktorých 18 je vzácnych.
Salamandrovité
Táto veľká čeľaď severnej pologule zahrnuje mnoho rodov, druhov a poddruhov.
Vzhľad
Tieto živočíchy majú typický vzhľad chvostnatých obojživelníkov. Pozemné druhy (po slovensky spravidla nazývané salamandra - pozri nižšie) majú guľatý chvost (napr. druhy z rodu Salamandra), kým druhy, ktoré niekoľko mesiacov roka trávia vo vode (po slovensky spravidla nazývané mlok - pozri nižšie), majú po stranách sploštenú chvostovú plutvu (napr. druhy z rodu Triturus). Koža môže byť drsná aj hladká, nikdy však nie je slizká. Mloky majú pľúca.
Podčeľade
Čeľaď sa v závislosti od autora v súčasnosti obyčajne delí buď na podčeľade Salamandrinae, Salamandrininae a Pleurodelinae, alebo sa delí na podčeľade Salamandrinae a Molginae (vrátane rodu Salamandrina)
Slovenské rodové mená
1. Slovenské rodové meno všetkých rodov z podčeľade Pleurodelinae (resp. v inom systéme: z podčeľade Molginae okrem rodu Salamandrina) - ale novšie okrem rodov Pleurodeles a Taricha a niekedy aj okrem rodu Tylototriton - znie mlok. Slovenský názov mlok pravdepodobne vyplýva z toho, že uvedené rody (vrátane Pleurodeles, Taricha a Tylototriton) sa v dávnejšej minulosti často klasifikovali ako jeden rod, ktorý sa latinsky nazýval Triturus (v najširšom zmysle) alebo Molge. Dnešný rod Triturus (po slovensky mlok) je oveľa menší než v minulosti (pozri Triturus).
2. Rod Taricha sa staršie po slovensky volal mlok, novšie sa volá taricha.
3. Slovenské meno všetkých ostatných rodov čeľade, t.j. rodov z podčeľadí Salamandrinae a Salamandrininae (resp. v inom systéme: z podčeľade Salamandrinae a rodu Salamandrina) plus prípadne aj z rodov Tylototriton a Pleurodeles, znie salamandra (skôr staršie aj salamander ).
Pozor na zámenu s češtinou, pretože mlok v češtine = salamandra v slovenčine a čolek v češtine = mlok v slovenčine.
Nantský edikt
thumb|Listina Nantského ediktu Nantský edikt (podľa mesta Nantes) bol výnos francúzskeho kráľa Henricha IV. z roku 1598, ktorý zaručil francúzskym hugenotom (protestantom) náboženskú slobodu a občiansku rovnosť. V roku 1685 ho zrušil kráľ Ľudovít XIV.
Salamandrovité
Slovenské rodové mená
Zdroje k tejto podkapitole:
Druhy na Slovensku
Na Slovensku sa z tejto čeľade vyskytujú druhy :
Český červený králik
thumb|Český červený králik Český červený králik je české národné plemeno králika, ktoré vyšľachtil pred rokom 1940 Theodor Svoboda z Modřan. Uznané bolo v roku 1959.
Patrí medzi menšie plemená, váži 2,50-3,20 kg. Farba srsti je sýto svietivo žltočervená. V Česku je oficiálne registrovaných asi 150 chovných zvierat.
Dolní Brusnice
Dolní Brusnice je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 367 obyvateľov, z toho 187 mužov a 180 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 37,8 roka, ženy 38,1 roka).
4045 Lowengrub
4045 Lowengrub je planétka s priemerom 76 km, ktorú objavil Indiana University 9. septembra 1953.
Konverzia meny
Konverzia meny alebo menová konverzia môže byť:
Marián Lapšanský
Marián Lapšanský (* 21. august 1947, Tisovec) je slovenský hudobník, klavirista.
Hru na klavíri študoval na bratislavskom konzervatóriu (1962 – 68) a na AMU v Prahe (1968– 1973). V rokoch 1995 – 78 sólista Štátnej filharmónie Košice, od roku 1978 je sólistom Slovenskej filharmónie. Od roku 1983 spolupracuje tiež s P. Toperczerom v klavírnom duu. Od roku 1987 je pedagógom (od r. 1997 profesorom) na VŠMU v Bratislave.
Predkambrium
Predkambrium (iné názvy: prekambrium, predprvohory, pravek Zeme, prahory (v širšom zmysle); zriedkavo: progonozoikum, kryptozoikum (po slovensky aj doba [alebo obdobie] skrytého života ), archeozoikum; staršie: azoikum, proterozoikum, archaikum, archea, prahory, primér) je voľné označenie pre celé obdobie v geologickom vývoji Zeme od jej vzniku (4570 miliónov rokov pred Kr.) resp. vzniku zemskej kôry (4400 miliónov rokov) po začiatok kambria (teda prvohôr – 542 miliónov rokov). Ide o najdlhšie obdobie v histórii Zeme, počas ktorého sa vyvinul jadrá všetkých dnešných kontinentov. Chronostratigraficky je chápané ako prvý z dvoch eontermov.
Marián Lapšanský
Od roku 2004 zastáva funkciu generálneho riaditeľa Slovenskej filharmónie.
Predkambrium
Geochronologické členenie
Rané obdobie Zeme sa končí približne vznikom pevnej zemskej kôry. Nasledujúcu vývojovú etapu označujeme ako predkambrium. Začína sa asi pred 4 mld. rokov, v čase, keď teplota zemského povrchu klesla pod 100 °C a vodné pary sa mohli vyzrážať na vodu. Predkambrium sa skončilo približne pred 590 mil. rokmi, a trvalo približne 4000 mil. rokov, čo je asi šesťkrát viac ako celé vývojové obdobie Zeme pred touto érou aj po nej – inak povedané zaberá viac ako tri štvrtiny celej histórie Zeme. V tomto období vznikali nielen prvé kontinenty, ale aj jednobunkové organizmy, rastlinný a živočíšny svet.
Je viacero periodizácií predkambria. Podľa chronostratigrafickej tabuľky Medzinárodnej komisie pre stratigrafiu sa delí na:
Horotvorné epochy
Stanovenie veku hornín rádiometrickou metódou umožňuje deliť predkambrium na základe geologických fenoménov, hlavne podľa horotvorných cyklov v zemskej kôre. Rozlišujeme 7 veľkých celosvetových horotvorných epoch (Tektogenéz):
Rané vývojové štádia Zeme, oceánov a atmosféry
Stav a tvárnosť pevnej Zeme v predkambriu určovali tektonické sily pochádzajúce z pohybov zemskej kôry a procesy mechanického, čiastočne aj chemického zvetrávania. Tam, kde sa zemská kôra trhala, vznikali ochladením vytekajúcej žeravej magmy (láva) mohutné horninové masívy – magmatické horniny (vulkanity). Súčasne s nimi však vznikali horniny aj usadzovaním. Tieto rané sedimenty obsahovali predovšetkým železné rudy (magnetit), pyroxény (gr. pyros = oheň a xenos = cudzí) a bazalt. To dokazuje, že vznikli usadzovaním zvetraných magmatických hornín. Spolu s nimi sa chemickými procesmi tvorili aj kremité sedimenty. Neskôr sa vyskytli droby – tmavosivé pieskovcové uloženiny, zložené prevažne z kremeňa, živcov a z úlomkov iných nestabilných hornín spojených ílovitou zložkou.
Vulkanické a sedimentárne horniny sa ako súčasť zemskej kôry v pri orogenéze mohli dostať do podmienok s vysokým tlakom a teplotou, čo spôsobilo zmeny ich kryštalickej stavby. Tento proces nazývame metamorfóza, alebo premena hornín. Jej produktom sú metamorfované horniny – metamorfity, označované aj ako kryštalické bridlice. Metamorfity vznikali aj vtedy, keď žeravá magma prenikala tenkou zemskou kôrou a svojou vysokou teplotou menila horniny okolo seba. V tomto prípade hovoríme o kontaktnej metamorfóze. Ak magma tuhla vo veľkých hĺbkach zemskej kôry (za vysokého tlaku), vznikli hlbinné horniny alebo plutonity. Sú to horniny, ktoré mali dostatok času na kryštalizáciu a majú preto pomerne veľké kryštály (do niekoľkých cm). V predkambriu vznikli mnohé granity (lat. granum = zrno) čiže žuly. Mladá zemská kôra sa teda skladala z vulkanitov, plutonitov, sedimentov a z metamorfovaných hornín.
Atmosféra obsahovala vysoký podiel kyseliny uhličitej, preto bola voči pôvodným horninám veľmi agresívna. Množstvá produktov jej pôsobenia, často rozpustných vo vode, odnášali vodné toky do morí. Tam neutralizovali rozpustené kyseliny, dôsledok vulkanizmu z druhej polovice archaika. Tak sa moria stali veľkými zbernými panvami roztokov chloridov.
Vplyvom rozličných procesov stúpla po čase v atmosfére koncentrácia dusíka a kyslíka. Tieto plyny sa rozpúšťali aj v morskej vode a menili ju na chloridkarbonátovú. Z nej sa potom mohli vyzrážať zlúčeniny nového typu: prvé uhličitanové horniny a iné chemogénne sedimenty (železné kremičitany ako jaspility alebo itabirity).
Sedimentárne panvy, ktoré vznikali v tomto období, sa postupne zaplňovali sedimentmi a súčasne aj produktami vulkanizmu, ktorý často asociuje s vývojom paniev. Hlboké priekopové prepadliny, vyplnené masami hornín, sa zo žeravotekutého zemského plášťa dvíhali a vrásnili, čím vznikali nové pohoria. Tie sa ešte pred rifejom (posledný útvar proterozoika) spájali a vytvárali nové kratogény.
Už v staršom proterozoiku vstupuje do procesu tvárnenia pevnej zeme nová sila, ľadovce. Napríklad v Severnej a Južnej Amerike či v južnej Afrike rozdrvili ľadovcové splazy horninu na íl až piesok, či jemný štrk alebo na okrúhliaky, z ktorých vznikali akumulácie materiálu – morény.
Vznikajú prvé kontinenty
Na začiatku predkambria pokryla žeravotekutý zemský plášť stuhnutá zemská kôra, ktorá však nebola stabilná. Miestami poklesla, pričom v zemskej kôre vznikali depresie, ktoré označujeme ako geosynkilály. Iné oblasti sa vplyvom síl vznikajúcich pohybom hustej kvapaliny vrásnili a dvíhali – zemská kôra vytvárala vrasové pohoria. Tieto procesy nazývame tektogenéza (lat. tegere = kryť, pokrývať, gr. genesis = vznik, vývoj) alebo diastrofizmus (staršie pomenovanie).
Vznikajúce panvy a vrasové pohoria sa v plytkých častiach zemskej kôry trhali a drobili, pričom tekutý materiál zemského plášťa prenikla na týchto miestach na povrch a jeho tuhnutím opäť vznikla nová kôra. V oblastiach vrasových pohorí sa sformovali relatívne stabilné kryhy, ktoré tvorili jadrá neskorších kontinentov. ďalšími horotvornými pohybmi sa k nim ukladali nové pevné vrstvy. Tieto kontinentálne kryhy alebo štíty sa nazývajú kratogény. Z mnohých kratogénov vzniknutých v predkambriu môžeme podľa zachovaných zvyškov skúmať Kanadský štít, známy aj ako Laurentia, Baltsko-rusky štít, nazývaný aj Fennosarmatia, rozprestierajúci sa takmer na celú Škandináviu a siahajúci až po Ural, štít Angara na východnej Sibíri, štít Sinia v Číne. Na južnej pologuli je to obrovský štít Gondwana, ktorý sa skladal z neskorších kontinentov a subkontinentov Južnej Ameriky, Afriky, Austrálie a Antarktídy.
Charakteristika
Obdobie predkambria sa často označuje aj ako kryptozoikum, „obdobie skrytého života organizmov”. Skutočnosť, že na začiatku prvohôr bol živočíšny svet už široko rozvinutý, viedla k záveru, že život na Zemi vznikol už predtým. Starší názor, že predkambrium bolo obdobím bez života (odtiaľ niekdajšie označenie azoikum, čo značí bez života), sa ukázal nesprávnym.
thumb|Dnešný obraz Zeme asi po 4,7 miliárd rokov od jej vzniku ako planéty|150px Pred približne štyrmi miliardami rokov sa začala vytvárať štruktúra jednotlivých obalov Zeme. Zemská kôra postupne tuhla a odovzdávala väčšinu plynov do prvotnej atmosféry. Prebiehali mohutné sopečné výbuchy, z trhlín v zemskej kôre sa vylievali prúdy žeravej lávy. Horúcu krehkú zemskú kôru bombardovalo množstvo meteoritov. V atmosfére nebol kyslík a na povrch dopadalo smrtiace ultrafialové žiarenie. Zemský povrch bol preto zatiaľ neobývateľný.
Geologický vývoj
Zhruba od začiatku archaika od stredného archaika začal povrch Zeme chladnúť. Prvé horniny ruly a gabrá, ktoré sa zachovali do dnešných čias v nepremenenej forme sú však staršie. Pochádzajú z hadaika a majú vek asi 4,03 – 3,95 miliardy rokov. Zemská kôra v podobe ako ju poznáme dnes sa začala formovať vo období medzi stredným archaikom a vrchným archaikom. Vznikli prvé kratogény (štíty a tabule alebo platformy) – pevné časti kontinentálnej zemskej kôry a ukončila sa i diferenciácia oceánskej kôry.
Paleogeografia
Najväčším celkom súše tej doby bol kanadský štít, ktorý zahŕňal veľkú časť dnešnej Kanady, polostrov Labrador, Grónsko a dnes oddelené súostrovie Hebríd v severnom Škótsku. Kanadský štít spolu so severoamerickou platformou dnes prevažnú časť severoamerickej tektonickej platne. Druhým významným celkom bol baltský štít niekedy tiež označovaný fennoskandia, ktorý tvorí dnešné územie Švédska a Fínska a polostrov Kola. Spolu s ukrajinským štítom (tzv. kataraichom), ruskou tabuľou a enklávami hercýnskych pohorí, ako je armorický masív (Normandia a Bretagne) a český masív, tvorí najstaršie časti dnešnej Európy.
V austrálskom štíte sa okrem starých formácií nachádza aj súbor Adelaide, v ktorom sa nachádza významné nálezisko najstarší makrofosílií ediakara. Posledný, antarktický štít, je z väčšej časti pokrytý ľadom.
Klíma
Koncom prekambria (pred približne 850 – 600 milión rokmi) došlo ku sérii obrovských zaľadnení, ktoré pokrývali takmer celú (ak nie úplne celú) Zem. Stopy vtedajšieho zaľadnenia našli geológovia aj v horninách, ktoré sa tvorili v oblastiach, ktoré sa vtedy nachádzali blízko rovníka. Tieto údaje viedli k vytvoreniu teórie prekambrického zaľadnenia (Varangersko-sturtské zaľadnenie) nazývanej „Zem, snehová guľa“ (angl. Snowball Earth). Teória tiež vysvetľuje, že rýchly rozvoj života na prelome prekambria a prvohôr (tvz. „kambrická explózia“) súvisel s ústupom zaľadnenia. Po ťažkom prežívaní organizmov v chladných podmienkach sa po oteplení začali organizmy rýchlo vyvíjať a zapĺňať nové ekologické niky (v ktorých bola konkurencia zo začiatku menšia). Zlepšené podmienky tiež prispeli ku vzniku komplexných mnohobunkových organizmov.
Vznik a vývoj života
Medzi najstaršie skameneliny fotosyntetizujúcich organizmov patria Stromatolity, ich vek sa odhaduje na 3,5 až 2,8 miliárd rokov. Tieto zvláštne útvary sú tvorené množstvom vrstiev z vápenca, medzi ktorými sú tenké organické vrstvy. Drobné čiastočky vápenca sa zachytávajú na lepkavom slize, ktorý vytvárajú organizmy pripomínajúce veľmi jednoduché sinice. Stromatolity majú guľovitý alebo bochníkovitý tvar a môžu dosahovať veľkosť až niekoľko metrov. Vyskytujú sa v živej podobe dodnes. Darí sa im v plytkých a teplých vodách rovnako ako v minulosti.
Pred 2,5 miliardami rokov sa atmosféra natoľko ochladila, že po prvý raz klesli teploty pod bod mrazu, čo umožnilo tvorbu ľadu. Atmosféra bola však ešte buď bez kyslíka, alebo na kyslík iba veľmi chudobná. Na celej Zemi sa vytvárali veľké, plytké okrajové moria, v ktorých prebiehal búrlivý vývoj cyanobaktérií (siníc), jednoduchých mikroorganizmov, ktoré pri asimilácií uvoľňujú kyslík. V dôsledku zvyšujúcej sa tvorby ozónu vo vyšších vrstvách atmosféry sa postupne budovala ochrana pred životunebezpečným ultrafialovým žiarením Slnka. Hustota a tlak v atmosfére zodpovedali dnešným pomerom. Chemické zloženie sa však líšilo od dnešného. Obsah kyslíka v ovzduší predstavoval iba asi 1% dnešnej hodnoty, zato kysličníka uhličitého bolo oveľa viac.
Pred 1,5 miliardami rokov sa vyvinuli prvé eukaryotické organizmy, ktorých bunky majú jadro oddelené od cytoplazmy membránou. Tým sa líšia od vývojovo starších prokaryotických organizmov, ku ktorým patria sinice a baktérie, ktorých jadro nie je oddelené od cytoplazmy membránou. Predstavujú teda vyšší stupeň organizácie bunky. Spočiatku sú to len jednobunkové organizmy, ale stavba ich bunky je základom všetkých mnohobunkových organizmov. náhľad|vpravo|[[Charnia masoni, pravdepodobne predchodca koralov, zatiaľ ešte bez pevnej schránky]] Asi pred miliardou rokov pôvodne vysoký obsah oxidu uhličitého v atmosfére poklesol približne na dnešnú úroveň. Na viacerých miestach Zeme sa objavili kremité ihlice. Patrili pravdepodobne prvým zástupcom kmeňa hubiek (Porifera). V horninách južnej Austrálie sa našlo veľa rozličných druhov mikroorganizmov starých asi 900 miliónov rokov. Mnohé z nich mali už pravé bunkové jadro. Pred 800 miliónmi rokov sa vyvíjali prvé jednoduché pŕhlivce (Cnidaria). Najstaršie odtlačky pochádzajú z oblastí Severnej Ameriky. V porovnaní s hubkami sú aj najjednoduchšie medúzy podstatne vyššie vyvinuté organizmy. Majú už tráviacu dutinu a niekoľko skupín buniek špecializovaných na určité funkcie, teda už pravé orgány. Hubky na rozdiel od pŕhlivcov nemajú ani telové orgány, ani tkanivové a nervové bunky a organizácia ich tela je na bunkovej úrovni.
Pŕhlivce (Cnidaria), tak ako koraly, patria ku kmeňu mechúrnikov (Coelenterata). Ich charakteristickým znakom boli zvláštne pŕhlivé bunky, ktoré mali rozložené po celom tele. Používali ich nielen na obranu, ale aj na usmrtenie koristi. Pŕhlivce žili pod morskou hladinou buď jednotlivo, alebo vytvárali kolónie. Rozmnožovali sa nepohlavne (pučaním) alebo pohlavne. Dochádzalo k striedaniu dvoch foriem: prisadnuto žijúcich polypov a voľne plávajúcich medúz. Niektoré skupiny pŕhlivcov mali jednu z foriem vyvinutú silnejšie, pri iných mohla niektorá forma chýbať. Doteraz poznáme iba odtlačky medúz primitívnych pŕhlivcov, ktoré žili už v prekambriu. Mali kotúčový tvar a pripomínali dáždnik. Nálezy boli zaradené do rodu Brooksella, triedy Protomedusae (pramedúzy).
Skameneliny prvých mnohobunkových živočíchov sa našli v 600 až 700 miliónov rokov starých horninách z ediakara v Austrálii. Zachovali sa tu odtlačky ich mäkkých tiel. Tieto skamenené stopy nám pripomínajú mechúrniky, článkonožce a červy. Rody Spriggina a Dickinsonia sa ponášali na obrúčkavce.
Vratislav II.
Vratislav II. (* okolo 1033 – † 14. január 1092) bol olomoucké údelné knieža a české knieža (v r. 10611085), od r. 1085 prvý český kráľ z rodu Přemyslovcov, syn kniežaťa Břetislava I. a Judity zo Schweinfurtu.
Moravský údelník
V mladosti dostal Břetislavov druhorodený syn údel v Olomouci, ktorý spravoval v r. 10541056. Onedlho nato musel spolu s matkou utiecť pred bratom Spytihněvom do Uhorska na dvor kráľa Ondreja I.; v r. 1058 sa mohol vrátiť späť. Po predčasnej Spytihněvovej smrti v r. 1061 usadol na český kniežací stolec.
České knieža
Vratislav veľmi dbal na rozvoji hospodárskeho a cirkevného života v krajine. V r. 1063 zriadil olomoucké biskupstvo a v nasledujúcom roku povolal späť do sázavského kláštora slovanských mníchov. Po smrti pražského biskupa v r. 1067, obsadil úrad svojím kaplánom, Nemcom Lancom. V r. 1068 sa však proti tomu postavili jeho bratia spolu s niektorými veľmožmi a vynútili si vymenovanie Jaromíra za biskupa.
right|thumb|Denár Vratislava II. Ďalšie obdobie jeho panovanie bolo poznačené blízkymi vzťahmi s cisárom Henrichom IV. Približne od roku 1075 mu poskytoval v jeho sporoch s pápežskou kúriou a v bojoch s nemeckými kniežatami neoceniteľné služby. České vojsko zasiahlo v cisárov prospech v nejednej bitke (napr. pri Hohenburgu v r. 1075). 12. mája 1082 porazil v bitke pri Mailbergu rakúskeho vojvodu Leopolda II. Dôsledkom jeho náklonnosti i ohromnej pomoci cisárovi bolo v roku 1085 ocenenie, o ktoré usilovali už Vratislavovi predchodcovia.
Prvý český kráľ
15. júna 1085 mohučský arcibiskup Egilbert v Svätovítskom chráme na Pražskom hrade korunoval Vratislava za historicky prvého českého kráľa. Spolu s ním bola za českú kráľovnú korunovaná i jeho tretia manželka Svatava. Kráľovská hodnosť však ešte nebola dedičná, bola udelená iba samotnému Vratislavovi. Súčasne s korunováciou za českého kráľa mu bol udelený i titul poľského kráľa. Touto korunováciou došlo k uvoľneniu väzieb medzi českým štátom a rímskonemeckou ríšou. Za Vratislava prestali Čechy odvádzať starý ročný poplatok, miesto neho prijali záväzok vyslať 300 jazdcov na rímsku cisársku korunovačnú jazdu.
Posledné roky Vratislavovho panovania sa niesli v znamení narastajúcich sporov v přemyslovskom rode. Po smrti svojho brata Ota zveril jeho údel svojmu najstaršiemu synovi z tretieho manželstva Boleslavovi. Proti tomuto rozhodnutiu protestoval ďalší Vratislavov brat Konrád, ktorý sa zasadzoval za nástupnícke práva Otových detí. Vratislav bol nútený spory riešiť dokonca na bojovom poli. Vpadol na Moravu a v r. 1091 obliehal Brno. Následkom narastajúcich problémom (o. i. v kráľovom vojsku vypukla vzbura) bol nútený podľa starešníckeho princípu určiť za svojho nástupcu na kniežacom stolci brata Konráda.
Vratislav zomrel na následky zranenia, ktoré utrpel pri páde z koňa na poľovačke. Podľa svojho priania bol pochovaný na cintoríne na Vyšehrade.
Rodinné pomery
Vratislav bol trikrát ženatý; štyria z jeho synov usadli na kniežací stolec, žiaden sa však nestal českým kráľom.
Prvou manželkou bola bližšie neznáma Mária (*?, † asi [1056]), ktorá zomrela pri predčasnom pôrode.
Tretí raz sa oženil so Svatavou (* 1041/1044 alebo 1046/1048, † 1. september 1126), dcérou poľského kniežaťa Kazimíra I. a Dobronegy Kyjevskej. Z tohto manželstva vzišlo päť detí:
Bukit Daun
Bukit Daun je názov komplexu dvoch stratovulkánov (Bukit Daun a Gedang), nachádzajúcich sa v riedko obývanej oblasti na juhozápade ostrova Sumatra. Masív stratovulkánu Gedang je silne rozrušený kalderou s priemerom 3 km. Vrchol Bukit Daun je ukončený 600 m širokým kráterom, v rámci ktorého sa nachádza jazero. V historickej dobe nie sú žiadne záznamy o erupciách, jediným prejavom aktivity sú fumaroly nachádzajúce sa na svahoch sopky.
Albert Marth
Albert Marth (* 5. máj 1828, Kołobrzeg, Poľsko – † 5. august 1897, Heidelberg, Nemecko) bol nemecký astronóm.
Životopis
Marth študoval teológiu na Berlínskej univerzite, no jeho záujem o matematiku a astronómiu ho viedol k tomu, že začal študovať astronómiu u Christiana Petersa v Königsbergu. V roku 1853 prijal pozvanie Georga Bishopa, bohatého obchodníka a mecenáša zaujímajúceho sa o astronómiu, do Londýna, kde sa stal asistentom Johna Russela Hinda a v roku 1854 prevzal jeho funkciu na tamojšom observatóriu.
1. marca 1854 objavil malú planétku 29 Amphitrite.
Od roku 1862 pracoval ako asistent Viliama Lassela na Malte, kde urobil najviac svojich astronomických objavov. Neskôr pracoval v Markree Observatory v Írsku. Posledné roky života strávil v Nemecku, kde v roku 1897 v Heidelbergu zomrel na rakovinu.
Na jeho počesť sú pomenované krátery na Mesiaci (Marth) aj na Marse (Marth).
Leopold Lahola
Leopold Lahola (vl. menom Leopold Arje Friedmann, hebr. אריה להולה – Arje Lahola) (* 30. január 1918, Prešov – † 12. január 1968, Bratislava) bol slovenský dramatik, prozaik, scenárista a filmový režisér, jeden z priekopníkov izraelskej kinematografie.
Životopis
Hoci detstvo prežil na Orave, vzdelanie získaval na gymnáziu a neskôr na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Taktiež chodil na súkromné hodiny k významnému slovenskému maliarovi Jánovi Mudrochovi. Jeho vzdelávanie prekazila druhá svetová vojna, počas ktorej musel pre svoj židovský pôvod štúdium ukončiť. Aktívne sa zúčastnil bojov ako vojak, neskôr bol internovaný v pracovnom tábore v Novákoch, počas Slovenského národného povstania bojoval pri Telgárte, kde bol ranený, a do konca vojny pôsobil už len ako vojnový spravodajca a redaktor.
Pre ideologicky motivovanú kampaň, rozpútanú kvôli existencialistickému podložiu hry Atentát, v roku 1949 odišiel do Izraela. Neskôr zakotvil v NSR, kde režíroval a písal scenáre, divadelné a televízne hry. V politicky uvoľnených 60. rokoch navštívil vlasť, no v roku 1968 nečakane zomrel.
Tvorba
Už počas stredoškolských štúdií preložil výber z novohebrejskej poézie. Ešte pod vlastným menom sa venoval písaniu a prekladaniu poézie, neskôr prešiel k písaniu a inscenovaniu divadelných hier. Od roku 1945 používal pseudonym Lahola. Koncom 40. rokov patril k renomovaným dramatikom. Scenáristicky sa podieľal na viacerých filmoch. V 60. rokoch mohol u nás znovu publikovať, natočil nový film Sladký čas Kalimagdory podľa utopického románu Jana Weissa Spáč ve zvěrokruhu. Tesne po jeho dokončení v Bratislave zomrel na v poradí tretí srdcový infarkt. Leopold Lahola sa venoval aj písaniu prózy, ktorá vyšla v roku 1968 pod názvom Posledná vec podľa rovnomennej poviedky v tomto výbere.
Kateryna Volodymyrivna Bondarenková
Kateryna Volodymyrivna Bondarenková (, ; * 8. august 1986, Kryvyj Rih, Ukrajina) je súčasná ukrajinská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 3 turnaje vo štvorhre. Jej staršia sestra Aľona je tiež profesionálna tenistka.
4046 Swain
4046 Swain je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Indiana University 7. októbra 1953.
Saint-Brice (Mayenne)
Saint-Brice je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Denis Papin
Denis Papin (* 22. august 1647, Blois, Francúzsko – † 26. august 1713, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol francúzsky matematik, fyzik a vynálezca.
Po zrušení nantského ediktu sa ako protestant nemohol vrátiť do Francúzska.
Odišiel preto na pozvanie landgrófa Karla Hessenského do Marburgu, kde pobudol v rokoch 1688 – 1704. Prednášal tam fyziku a pracoval na zdokonalení svojho čerpadla. Potom ako upadol do nemilosti, odišiel opäť do Anglicka. Tam sa síce ešte istý čas venoval vynálezom, ale po niekoľkých rokoch zomrel chudobný.
Okrem tlakového (Papinovho) hrnca opísal aj princíp nízkotlakového parného stroja (1690), odstredivé čerpadlo (1698). Roku 1698 postavil prvé parné čerpadlo na rieke Fulde, ďalšie zostavil v roku 1706 v Anglicku. Na jeho myšlienky nadviazali Thomas Savery a Thomas Newcomen konštrukciou prvých atmosférických parných strojov.
Papinov ponorný čln (1690 – 1692)
Papin postavil dve ponorky. Prvú dokončil i testoval, no jeho sponzor krátko nato stratil o projekt záujem – druha loď nebola preto nikdy dokončená. Na vyrovnanie vonkajšieho tlaku vody a vnútorného tlaku vzduchu v ponorke použil vzdušnú pumpu – pomocou riadeného vtoku a výtoku vody do lode tak ovládal jej ponor. Na povrchu sa ponorný čln pohyboval pomocou plachiet, pod vodou za pomoci vesiel. Navrhol tiež bližšie nešpecifikované „otvory“, cez ktoré mohol operátor rôznymi spôsobmi poškodiť nepriateľskú loď.
Old Firehand (postava)
Old Firehand je pôvodom Nemec, mohutného vzrastu a má veľmi dobré strelecké schopnosti. Je priateľom náčelníka kmeňa Apačov Winnetua, s ktorým kedysi súperil o lásku dievčaťa Ribanny z kmeňa Assinibonov. Ta mu dala pred Vinnetuom prednosť a stala sa jeho ženou. Neskôr bola Ribanna zavraždená bielym zločineckým náčelníkom indiánskeho kmeňa Ponkov Parranohom, čo oboch mužov spojilo ku spoločnej pomste.
Už ako starší muž sa zoznamuje s Old Shatterhandom a s jeho pomocou je pomsta Parranohovi dokončená. V boji je síce Old Firehand ťažko zranený, ale Ponkovia sú rozprášení a Parranoh zabitý. Neskôr sa Old Firehand stretne s Old Shatterhandom ešte raz na ceste k Striebornému jazeru.
Old Firehand vo filme
Filmové osudy Old Firehanda sa od knižných dosť odlišujú. Vo filme Poklad na Striebornom jazere vôbec nevystupuje. Namiesto toho bol pre neho vymyslený úplne nový príbeh, ktorý v roku 1966 nakrútil nemecký režisér Alfred Vohrer pod názvom Old Firehand (po nemecky Winnetou und sein Freund Old Firehand), v ktorom ešte žije Winnetouova sestra Nšo-či. V tomto filme hrá Old Firehanda kanadský herec Rod Cameron.
Saint-Nabor
Saint-Nabor je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zuzana Smatanová
Zuzana Smatanová (* 14. jún 1984, Súľov-Hradná) je slovenská speváčka-skladateľka. Spieva po slovensky a po anglicky. Svoje piesne si sama skladá, ale o výhradnom autorstve niektorých jej textov sa viedli spory.
V roku 1998 ju prijali na Pedagogickú a sociálnu akadémiu do Turčianskych Teplíc, kde získala pedagogické minimum, ale viac ako učiteľské povolanie ju tam lákala hudba. Učila sa hrať na klavír a flautu, hrá na gitaru. Po skončení školy sa prihlásila na autorskú súťaž Coca-Cola Popstar v Bratislave, ktorú vyhrala a následne nahrala svoj debutový album Entirely Good. O dva roky neskôr nahrala druhý album Svet mi stúpil na nohu. Od roku 2003 sa neustále venuje hudbe. V roku 2007 absolvovala svoje prvé koncertné turné "Nokia Music Tour" v rámci Slovenska. V tom istom roku vydala album s výlučne slovenskými textami Tabletky odvahy. Neskôr vydala dvojalbum Gemini, ku ktorému absolvovala turné s názvom Gemini JOJ Tour. Po vydaní albumu Dvere absolvovala šnúru akustických koncertov s názvom "U vás doma". V roku 2013 vyšiel v dvoch edíciách výberový album Momenty, ktorý mapuje prvú dekádu Zuzaninej kariéry. V roku 2018 vydala po sedemročnej odmlke dvojalbum Echo. Zuzana je držiteľkou šiestich Zlatých slávikov či mnohých ďalších ocenení.
LP
Štúdiové:
Koncertné:
Dolní Dvůr
Dolní Dvůr je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 251 obyvateľov, z toho 131 mužov a 120 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 40,1 roka, ženy 38,5 roka).
Matej Tasler
Matej Tasler (* 30. december 1905, Nimnica † 14. júl 1975, Banská Bystrica) bol slovenský evanjelický kňaz, spisovateľ a prekladateľ.
Pseudonym: Michal Traver
Životopis
Študoval na Teologickej vysokej škole ev. a. v. cirkvi na Slovensku v Bratislave (1926-1930). Kaplán v Trenčíne, farár v Malých Stankovciach, Nových Zámkoch a v Brezne (1938-1970). Zakladateľ cirkevných spolkov, po celý život sa usiloval o ekumenické zblíženie cirkví. Počas Slovenského štátu, aj v 50. rokoch prenasledovaný. Publikovať nemohol od roku 1948 až do jeho smrti. Napriek tomu bol sústavne literárne činný. Veľká časť jeho rozsiahlej tvorby ostala len v rukopise. Autor divadelných hier, básní, piesní (náboženských i svetských) a poviedok. Zo Zpěvníka poslovenčil 30 piesní. Publikoval v náboženských časopisoch a novinách. V rukopise zanechal vlastný životopis. Z hebrejčiny preložil Proroka Ozeáša. V roku 1918 založil ev. skauting na Slovensku a bol jeho náčelníkom. Počas SNP sa evanjelická fara stala strediskom stretnutí duchovných a svetských bojovníkov proti fašizmu. Bol členom dychovky v Podbrezovej a Salónneho orchestra v Brezne. Štátna a cirkevná správa ho prinútila k odchodu do dôchodku 31.10.1970.
Dielo
Divadelné hry: Próza:
Piesne: Básne (v rukopise): Náboženská literatúra (v rukopise):
Elektrický potenciál
Elektrický potenciál je skalárna fyzikálna veličina, ktorá popisuje potenciálnu energiu jednotkového elektrického náboja v nemennom elektrickom poli. Ide teda o potenciál elektrického poľa, tzn. množstvo práce potrebné na prenesenie jednotkového elektrického náboja zo vzťažného bodu, ktorému je prisúdený nulový potenciál, do daného miesta. Za miesto s nulovým potenciálom (vztažný bod) sa obvykle berie buď nekonečne vzdialený bod (bežné u iných potenciálov, u elektriny obvykle iba v teoretických úlohách), alebo povrch Zeme.
Výpočet
Keďže elektrický potenciál vyjadruje elektrostatickú potenciálnu energiu na jednotku náboja, je možné ho vyjadriť ako
kde Ep je elektrostatická potenciálna energia nabitého telesa a Q je jeho náboj.
Amarillo
Amarillo je mesto v Potter County a Randall County v USA. Podľa sčítania ľudu z roku 2010 malo 117 063 obyvateľov a spolu s prímestskými časťami takmer 250 000 obyvateľov.
Mesto je známe aj ako The Yellow Rose of Texas (žltá ruža Texasu), keďže názov mesta pochádza zo španielskeho slova pre žltú farbu. Má aj názov Rotor City, USA, pretože je tu montážny závod hybridného lietadla V-22 Osprey. Dostupnosť železnice smerom na Fort Worth a Denver prispela k rozvoju mesta ako centra obchodu s dobytkom v 19. storočí. V meste sa nachádza jedna z najväčších baliarní mäsa v Spojených štátoch. Významným zamestnávateľom je aj firma Pantex. Najvýznamnejšími atrakciami sú ranče Cadillac Ranch a Big Texan Steak Ranch v blízkosti diaľnice Interstate 40.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Rudolf Biermann
Rudolf Biermann (* 20. apríl 1958, Trenčín ) je slovenský filmový producent, pôsobiaci na Slovensku i v Česku.
Kaba (sopka)
Kaba je menší stratovulkanický komplex, pozostávajúci z dvoch stratovulkánov (Kaba a Hitam), nachádzajúci sa v juhozápadnej časti ostrova Sumatra. Vrchol komplexu je trojicou prekrývajúcich sa kráterov, z ktorých najväčší je najjužnejšie umiestnený. V 20. storočí bolo zaznamenaných niekoľko menších erupcií, posledná v auguste roku 2000.
Rudolf Biermann
Je majiteľom filmových spoločností Charlie’s a In Film Praha. Pôsobil ako generálny manažér Medzinárodného filmového festivalu v Karlových Varoch. Ako nezávislý producent sa podieľal napr. na filmoch režiséra Martina Šulíka (Všetko čo mám rád, Záhrada, Orbis Pictus), Dušana Rapoša (Fontána pre Zuzanu 2), Miroslava Balajku (...ani smrt nebere), Z. Tyca (UŽ), Mateja Mináča (Všichni moji blizcí).
Ocenenia
2000 - Krištáľové krídlo v kategórii divadlo a audiovizuálne umenie
No One Lives Forever 2: A Spy In H.A.R.M.’s Way
No One Lives Forever 2: A Spy In H.A.R.M.'s Way (skrátene NOLF 2) je počítačová hra, priame pokračovanie titulu The Operative: No One Lives Forever, vydaného v roku 2000. Titul bol vyvinutý spoločnosťou Monolith Productions a vydaný spoločnosťou Sierra po prvýkrát 30. septembra 2002.
Príťažlivosť
Príťažlivosť môže byť:
Congregatio Jesu
náhľad|Sestra Bernadeta CJ pri práci v Exercičnom dome v Piešťanoch. 2002 Congregatio Jesu (skratka CJ), pred rokom 2003 Inštitút preblahoslavenej Panny Márie (Institutum Beatae Mariae Virginis, skratka IBMV), ľudovo anglické panny, je ženská rehoľná spoločnosť, ktorú založila Angličanka Mary Wardová v Nizozemsku (dnešné Holandsko), v meste Saint-Omer v roku 1609. Meno dostali od ľudí, ktorí ju aj jej spoločníčky jednoducho nazývali „anglické panny“. Tento názov sa prijal aj na pomenovanie rádu. Spolu so sestrami z Loretta (tieto sestry zatiaľ na Slovensku nepôsobia) tvoria jedno rehoľné spoločenstvo.
4047 Chang’E
4047 Chang'E je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 8. októbra 1964.
Christopher Clavius
Christopher Clavius (* 25. marec 1538, Bamberg, Nemecko – † 6. február 1612, Rím, Taliansko) bol nemecký jezuitský matematik a astronóm, jeden z osemčlennej komisie pre reformu kalendára, ktorú vymenoval pápež Gregor XIII.
Je po ňom pomenovaný kráter na Mesiaci (Clavius)  a Claviov zákon.
Levie srdce (film)
Levie srdce (angl. Lionheart) je americký akčný film režiséra Sheldona Letticha z roku 1990 s Jeanom Claude Van Dammem v hlavnej úlohe.
Zápletka
Van Damme hrá Lyona Gaultiera, vojaka francúzskej cudzineckej légie nachádzajúcej sa v Djibouti v Severnej Afrike. Dezertuje potom, čo ho nechcú pustiť, aby šiel za svojim bratom, ktorý je v nemocnici po útoku gangstrov a utečie do Spojených štátov, pretože chce pomôcť bratovej rodine, ktorý medzitým zraneniam podľahol. Docestuje do New Yorku a potrebuje sa dostať do Kalifornie, kde bývajú. Na svojej ceste stretáva muža menom Joshua, ktorý za peniaze organizuje bojové zápasy. Ďalej ide s ním a stretáva Cynthiu, ktorá sa špecializuje na to isté. Rýchlo príde na to, že je to najlepší spôsob, ako zarobiť peniaze, ktoré potrebuje, tak bojuje v bojoch s holými rukami a bez pravidiel. Dostane sa do Los Angeles a vypátra, kde býva žena jeho mŕtveho brata. Tá je spočiatku spupná a odmieta od neho pomoc v akejkoľvek podobe, hoci ju očividne potrebuje. Lyon sa rozhodne bojovať, aby pomohol švagrinej a neteri a finančne ich podporuje prostredníctvom Joshuu, ktorý sa vydáva za úradníka z poisťovne a pravidelne im nosí šeky. Medzitým Lyona vypátra légia a pokúša sa ho zatknúť. Jemu sa to samozrejme nepáči, takže nasleduje súboj. Síce im ujde, ale so zlomeným rebrom. Krátko na to má náročný zápas s bojovníkom menom Atilla. Po intenzívnom zápase, z ktorého vyplýva, že Atilla vyhrá, Lyon sa vzoprie, pozbiera všetky svoje sily, aby ho porazil. Zápasu sa zúčastnia aj príslušníci légie a chcú ho zatknúť. Eskortujú ho späť do jeho bytu a dajú mu nejaký čas nato, aby sa umyl a pripravil na deportáciu do Severnej Afriky. Po emocionálnom rozlúčení Lyon s príslušníkmi légie v aute spomalia. Nechajú Lyona odísť, s rešpektom voči jeho vôli aj počas zápasu aj pri neustálom pomáhaní svojej švagrinej. Lyon sa vracia do bytu, kde sú všetci, švagriná, neter i Joshua prekvapení a vďační, že sa vrátil.
Automower
Automower je robotická kosačka spoločnosti Husquarna.
Saint-Calais-du-Désert
Saint-Calais-du-Désert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lieskovský potok
Lieskovský potok môže byť:
Nazca
Nazca môže byť:
Žiarsky potok
Žiarsky potok môže byť:
Predmet problému
Predmet problému je predmet poznania, ktorého dodatočným skúmaním sa prekoná problémová situácia a problém sa vyrieši.
Sverigetopplistan
Sverigetopplistan, predtým známa ako Topplistan a Hitlistan alebo pod inými názvami, je od októbra 2007 celoštátna švédska hitparáda, založená na predajnosti podľa informácií Grammofonleverantörernas förening. Od konca roku 2006 poskytuje hitparáda legálne sťahovanie hudby. Dňa 29. októbra 2010 sa hitparáda stala prvou na svete, ktorá obsahovala streaming.
Dilong
Dilong môže byť:
Potencialita
Potencialita (lat.) je v scholastike: možnosť hmoty niečím sa stať.
Juraj Andričík
PhDr. Juraj Andričík (* 28. apríl 1937, Bežovce† 29. január 2017, Košice ) bol slovenský básnik, prekladateľ a rozhlasový redaktor. Otec literárneho vedca, prekladateľa a vysokoškolského pedagóga Mariána Andričíka.
Absolvoval Vysokú školu ruského jazyka a literatúry v Prahe (19561960). Pracoval ako pedagóg na stredných školách v Sobranciach a Humennom. V rokoch 19781983 bol v slobodnom povolaní a venoval sa umeleckému prekladu. Potom, až do odchodu do dôchodku (2002), pracoval v Literárno-dramatickej redakcii Slovenského rozhlasu v Košiciach ako redaktor.
Je pochovaný na Verejnom cintoríne v Košiciach.
Preklady
Prekladal poéziu, prózu a odbornú literatúru z ruštiny, bieloruštiny, ukrajinčiny a poľštiny.
Husotvaré
Husotvaré (iné názvy: zúbkozobce ; staršie vrúbkatozobce, zastarano: vtáci vrubozubí ; lat. Anseriformes, Anatiformes) sú rad letcov. Medzi zúbkozobce patrí napríklad hus alebo kačica.
Charakteristika
Sú to stredne veľké až veľké vtáky so zhora splošteným zobákom, ktorý má na konci rohovinový „nechet“. Na okraji zobáka sú priečne rohovinové zúbky na cedenie vody a bahna. Nohy majú krátke s blanou medzi troma prstami. Majú hustú vrstvu páperia. Väčšinou žijú v pároch.
Sylvia Lacková
Začínala ako skriptka pri filmoch Priehrada (1950), Dúha nad Slovenskom (1952). Stala sa dlhoročnou spolupracovníčkou Paľa Bielika na filmoch Štyridsaťštyri (1957), Kapitán Dabač (1959), Jánošík 1-2 (1962-63), Majster kat (1966), Traja svedkovia (1968). Pracovala s rôznymi režisérmi (Vladimír Bahna, Jozef Medveď, Josef Mach, Dimitrij Plichta, Ľudovít Filan, Jozef Zachar...). V sedemdesiatych rokoch pracovala pre Československú televíziu Bratislava na filmoch Vida Horňáka, posledným kolibským filmom bola Trofej neznámeho strelca (1974). Po odchode z Koliby začala pracovať v Slovenskom filmovom ústave, kde významne prispela k spracovaniu a katalogizovaniu slovenskej filmovej tvorby. Venovala sa faktografickému výskumu historických materiálov a spravodajského filmu. Je autorkou faktografických publikácií Diafilm 1955-1981 (1985), Spravodajský film na Slovensku 1945-1955 (1987) a Spravodajský film na Slovensku 1956-1960 (1989). Spolu s Jurajom Lexmannom a Martinom Slivkom spolupracovala na publikácii Karol Plicka vo filmovej faktografii (1983).
Súkromný život
Jej otec bol železničiar - revízor a matka krajčírka. Prišla o mamu keď mala iba sedem rokov. Vychovával ju otec a jeho teta. Otcov strýko bol učiteľ hudby, takže malá Sylvia a jej bratranci hrávali na husle. Po piatich triedach ľudovej školy začala navštevovať gymnázium v Bratislave ukončené maturitou, kde sa učili nemčinu, latinčinu i cudziu reč. Sylvia si vybrala angličtinu. Súčasne chodila aj na konzervatórium. Už ako mladá chodievala do kina na americké a francúzske filmy s happyedami. V tom čase sa už premietali aj slovenské filmy, takže potreba čítať titulky sa týmto vytratila.