cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Technická analýza
Indikátory
Sú rôzne vzorce, ktorých výpočtom dostávame informácie najmä o tom, že je niektoré aktívum prekúpené (príliš rýchly vzrast ceny a tá preto, s veľkou pravdepodobnosťou, bude korigovaná smerom dole) alebo prepredané. Taktiež nám poskytujú informácie o tom, že cena zmenila/čoskoro pravdepodobne zmení smer a môže to byť začiatok nového silného trendu – vzrastu alebo poklesu. Technické indikátory je možné zobraziť graficky a majú väčšinou podobu krivky oscilujúcej okolo nulovej hodnoty. Medzi najpoužívanejšie indikátory v súčasnosti patria: Momentum, MACD (Moving average covergence divergence), RSI (Relative strength index), SSTO (Slow stochastic oscilator), ADX (Average directional index), CCI (Commodity channel index), W%R (Williams percentage range), Bollinger bands, A/D line (accumullation/distribution line), kombinácie kĺzavých priemerov atď.
Otázka, či technická analýza skutočne funguje alebo ide len o „šarlatánstvo“, sa v podstate rieši dodnes. Mnohí jej odporcovia (najmä zástancovia Fundamentálnej analýzy) tvrdia, že je to len skvelý spôsob, ako vysvetliť minulý vývoj cien, no dáva nejednoznačné (resp. mnohoznačné) závery pre ich budúci vývoj. Zástancovia technickej analýzy naopak, snáď ako najlepší príklad, často uvádzajú Larryho Williamsa, ktorý opakovane dokázal v priebehu jedného roka zarobiť viac ako 11000 %. Podarilo sa mu vyhrať súťaž, pri ktorej svoj počiatočný vklad 10 tisíc dolárov premenil na 1,1 milióna USD.
Tuamotu
Tuamotu je súostrovie (najmä atolov) vo Francúzskej Polynézii a najväčšie zoskupenie atolov na svete, zaberajúce územie o rozlohe západnej Európy.
Je obývané najmä Polynézanmi, hovoriacimi tuamotčinou s rôznymi regionálnymi dialektami. Ostrovy boli Tahiťanmi pôvodne nazývané Paumotus, čo znamená "podriadené ostrovy", ale po intervencii francúzskych autorít to zmenili na Tuamotus, čo znamená "odľahlé ostrovy".
Administratívne rozdelenie
Francúzska Polynézia je poloautonómne územie a zámorská správna korporácia Francúzska. Tuamotu sa v rámci piatich aministratícnych celkov Francúzskej Polynézie spája s Gambiérami.
Tuamotu má šesťnásť departementov (obcí): Anaa; Arutua; Fakarava; Fangatau; Hao; Hikueru; Makemo; Manihi; Napuka; Nukutavake; Puka-Puka; Rangiroa; Reao; Takaroa; Tatakoto; and Tureia.
Demografia
Podľa sčítania v roku 2007 má populácia Tuamotu (vrátane Gambiér) 18 317 obyvateľov (15 862 v roku 2002 a 8 100 v roku 1983). Z nich 769 žije v okruhu 400 km (215 námorných míľ) okolo atolov Mururoa a Fangataufa, kde v minulosti prebiehali atómové testy.
Všeobecne používaným jazykom (okrem francúzštiny ako oficiálneho úradného jazyka) je tuamotština s výnimkou atolu Puka-Puka, kde sa hovorí dialektom markézštiny. Na Gambiérach sa používa mangarevština.
Ekonomika
náhľad|Mapa oblasti Tuamotu náhľad|Pohľad na oblasť Tuamotu z vesmíru Prežitie ostrovných komunít je zväčša postavené na sebestačnom poľnohospodárstve a rybolove. Dodatočné príjmy sú najmä z produkcie čiernych (Tahitských) perál a prípravy kopry. Príjmy z turistiky sú len veľmi slabé, pretože infraštruktúra a organizácia je, na rozdiel od oblasti Spoločenských ostrovov, veľmi nízka. Na atoloch ako Rangiroa alebo Manihi sú vybudované certifikované centrá pre rekreačné a športové potápanie s výstrojou.
Geografia
Aj napriek rozsiahlej ploche, ktorú Tuoamotu zaberá, je celková plocha súše iba 885 km2. Klíma je horúca morská tropická bez výraznejších zmien ročných období. Celoročná priemerná teplota je 26°C. Prakticky vôbec sa na atoloch nevyskytujú rieky alebo sladkovodné jazerá. Zásoby pitnej vody sú získavané z dažďa, u väčších komunít aj odsoľovaním, ktoré je však energeticky veľmi náročné. Ročný zrážkový priemer je 1400 mm. Výrazné obdobie dažďov alebo sucha, ako to napríklad býva u vnútrozemských tropických krajín, sa prakticky nekoná, štatisticky najmenej zrážok však dopadne na zem v septembri a novembri.
Geologická stabilita oblasti je dobrá, už po stáročia neboli zaznamenané žiadne výraznejšie zemetrasenia alebo výbuchy sopiek.
Flóra a fauna
náhľad|Perlová farma na Tuamotu náhľad|Typické domy na Tuamotu Nedostatok pôdy koralových atolov neumožňuje rôznorodú vegetáciu. Najbežnejšou je kokosová palma, ktorá tvorí základ pre produkciu kopry a je teda aj dôležitým ekonomickým činiteľom. Poľnohospodárstvo slúži prakticky len pre sebestačnosť obyvateľstva. K najčastejšie pestovanej zelenine môžeme zaradiť yam, taro a chlebovník. Tropického ovocia sa pestuje široká škála. Pandánové listy sú používané k výrobe klobúkov, rohoží a pre konštrukciu striech obydlí, aj keď v poslednej dobe sa už na to častejšie využíva vlnitý plech.
Útesy sú naopak na rôznorodosť, najmä vodnej fauny a flóry, veľmi bohaté. Zo živočíchov nad hladinou je tu najmä vodné vtáctvo, hmyz a drobné plazy. na Tuamotu žije asi 57 druhov vtákov, ale približne pätina z nich je endemická. Trinásť druhov je ohrozených a jeden už vyhynul.
Geológia
Všetky atoly sú koralové nízke ostrovy, teda piesočnaté vyvýšeniny na povrchu koralového útesu. Juhozápadne od ostrova Palliser je Makatea, jeden z troch veľkých fosfátových kamenných ostrovov v Tichom oceáne. Ďalšie dva sú Banaba v Kiribati a Nauru. Gambiéry sú síce ako juhovýchodný koniec oblasti geograficky súčasťou Tuamotu, geologicky aj kultúrne sú však vzdialené.
Na severozápade súostrovia je kruhový atol Taiaro, ktorý je jedným z mála príkladov úplne uzavretej lagúny. Atol bol organizáciou UNESCO v roku 1977 prehlásený Biosférickou rezerváciou.
História
Dávna história súostrovia ostáva tajomstvom kvôli problematickosti archeológie a neexistencii písomných dokumentov z tejto oblasti. Archeologické nálezy naznačujú, že západné Tuamotu bolo osídlené od ostrovov Spoločnosti okolo roku 700. Na atoloch Rangiroa, Manihi a Mataiva sa našli zvyšky ceremoniálnych plošín (nazývaných marae) vytvorených z koralových blokov, ale ich presný vek nie je známy.
Prvým zdokumentovaným Európskym návštevníkom bol portugalský moreplavec Fernando Magalhaes, ktorý oblasť navštívil v rámci jeho objaviteľskej plavby okolo sveta v roku 1521 v službách španielskej Koruny. Po ňom nasledovali:
Ani jedna z týchto návštev nemala politické následky, ostrovy ostali naďalej pod vplyvom Polynézskej kráľovskej dynastie Pōmare z Tahiti.
Toto vládnutie narušili až prví kresťanskí misionári v 19. storočí. Následne začal prekvitať aj obchod s perlami, z ktorých Európski obchodníci spravili veľmi lukratívny tovar. Francúzsko prinútilo Tahitského kráľa Pōmare V. k abdikácii a obsadilo ostrovy bez nutnosti anexie.
Robert Louis Stevenson a Fanny Stevensonová cestovali medzi Paumotu na plachetnici Casco v roku 1888. Ich plavba bola opísaná v knihe In the South Seas (V južných moriach). Jack London napísal príbeh "The Seed of McCoy" na základe incidentu z roku 1900 keď s horiacou loďou Pyrenees bezpečne pristál na atole Mangareva. V príbehu ale London viedol loď ďalej Mangarevou cez Tuamotu až k atolu Fakarava.
Skupiny atolov
Súostrovie Tuamotu sa delí na sedem menších skupín ostrovov a atolov:
Súvisiace súostrovia zahŕňajú:
Venera-1
Venera-1 (Венера-1) bola prvá planetárna sonda vyslaná ľudstvom do vesmíru. Vyštartovala 12. februára 1961 o 00:34:36 UTC. Bola súčasťou projektu Venera. Dodatočne dostala označenie COSPAR 1961-003A. Sondu do vesmíru vyniesla raketa Molnija. Venera-1 neuspela, prestala vysielať ešte pred príletom k cieľovej planéte Venuši.
Výbava
thumb|left|Známka Venera 1 Venera 1 vážila 643,5 kg, mala valcovitý tvar s maximálnym priemerom 1,05 m s celkovou výškou 2,035 m. Bola natlakovaná na 1,2 atmosféry suchým dusíkom s vnútornou ventiláciou na rozvádzanie tepla. Dva solárne panely boli zložene z magnetického disku a nádob na striebro-zinkové batérie. 2-metrová parabolická sieťová anténa bola navrhnutá na prenášanie krátkovlnných signálov počas blízkozemskej časti misie. Polosmerné krížové antény umiestnené na solárnych paneloch zabezpečovali rutinnú telemetriu a diaľkovo ovládaný kontakt so Zemou počas misie pomocou kruhovo-polarizovaného decimetrového rádiového prstenca.
Sonda bola vybavená vedeckými prístrojmi vrátane magnetometra umiestneného na strane antény, dvoma iónovými pascami na meranie slnečného vetra, detektora mikrometeoritov, Geiger-Müllerovovým počítačom a sodíkovým scintilačným detektorom na meranie kozmickej radiácie. Telo sondy obsahovalo motor KDU-414 na korekcie kurzu. Kontrolu teploty zabezpečovali termálne uzávery.
Vypustenie
Sovietski vedci vypustili Veneru 1 v dvoch krokoch. Prvým bolo umiestnenie 7-tonového Sputnika 8 na zemskú parkovaciu orbitu s odpaľovacím zariadením Molnija. Z obežnej dráhy 229 × 282 km bola automatická medziplanetárna stanica vypustená smerom k Venuši s pomocou štyroch stupňových motorov. Toto bola prvá demonštrácia vysokej manévrovateľnosti pri vypustení z obežnej dráhy. 11D33 motor bol prvým stupňovo spaľovacím cyklickým raketovým motorom na svete a tiež prvým použitím prídavného motoru na tekuté palivo v beztiažovom stave na svete.
Prieskum
Boli vedené tri úspešné telemetrické komunikácie zamerané na zber dát o slnečnom vetre a kozmickom žiarení v blízkosti Zeme, v zemskej magnetosfére a 19. februára vo vzdialenosti 1 900 000 km. Po objavení slnečného vetra Lunou 2, Venera 1 overila prítomnosť rovnomerného rozloženia plazmy v hlbokom vesmíre. Ďalšie naplánované telemetrické spojenie o sedem dní neskôr zlyhalo. 19. a 20. mája preletela Venera 1 okolo Venuše vo vzdialenosti 100 000 km a vstúpila na heliocentrickú obežnú dráhu. S pomocou britského rádioteleskopu v Jodrell Bank mohol byť v júni zachytený slabý signál od Venery 1. Sovietski vedci boli presvedčení, že Venera 1 zlyhala z dôvodu prehriatia senzorov zameraných na Slnko.
Venera 1 bola dôležitým míľnikom v dizajne vesmírnych sond, bola prvou modernou planetárnou sondou. Počas väčšiny svojho letu sa stabilizovane otáčala. Bola prvou sondou, ktorá mala možnosť upravovania kurzu počas letu pomocou 3-osových stabilizátorov, ktoré boli fixované na Slnko a hviezdu Canopus. Ak by sa dostala k Venuši, zapojili by sa ďalšie stabilizátory fixované na Slnko a Zem, a prvýkrát by sa použila parabolická anténa na prenos dát.
Bouillac (Aveyron)
Bouillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 433 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Ondrejka
Martin Ondrejka môže byť:
Betschdorf
Betschdorf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3464 Owensby
3464 Owensby je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 16. januára 1983.
HBO
História
V roku 1965 Charles Dolan, priekopník šírenia televízneho signálu káblovým rozvodom, vyhral tender na stavbu káblového systému na dolnom Manhattane v New Yorku. Nový systém, nazvaný Sterling Manhattan Cable, bol prvým mestským podzemným káblovým systémom; Sterling sa rozhodol pre ich položenie pod ulice Manhattanu, pretože mrakodrapy blokovali vzduchom šírený signál. V tom čase vlastnila spoločnosť Time Life 20 percent Dolanovej firmy.
Dolan predstavil spoločnosti Time Life svoj nápad pod názvom „Green Channel“ (Zelený kanál), spočiatku so systémom satelitnej distribúcie signálu. Dolanovi sa podarilo spoločnosť presvedčiť, aby do neho investovali a krátko nato sa z Green Channel stalo HBO
8. novembra 1972 sa HBO prvýkrát predstavilo obyvateľom malého mestečka Wilkes-Barre v štáte Pensylvánia v USA. Vysielali vtedy hokejové majstrovstvá z New Yorku, po ktorom nasledoval film s Paulom Newmanom a Henrym Fondom „Sometimes a Great Nation“. Na konci roku malo HBO 365 predplatiteľov.
Spočiatku sa však spoločnosti veľmi nedarilo. Sterling Manhattan Cable bola pre nízky počet predplatiteľov (na Manhattan pripadalo cca 20 000) značne stratová. Dolanov mediálny partner Time Life postupne získal v spoločnosti 80-percentný podiel a prebral tak nad ňou kontrolu. Zmenil jej názov na Manhattan Cable Television a v marci 1973 prevzal kontrolu aj nad samotným HBO. Gerard Levin nahradil Dolana vo funkcii prezidenta a výkonného riaditeľa. V septembri 1973 Time Life skompletizoval svoje platené služby.
V roku 1983 mal na HBO premiéru prvý film, ktorý bol platený a vyrobený špeciálne pre HBO - „Príbeh Terryho Foxa“. V tom istom roku mala premiéru aj prvá detská show vysielaná na HBO – „Fraggle Rock“.
V januári 1986 sa HBO stalo prvou satelitnou sieťou, ktorá zakódovala neautorizované sledovanie pomocou systému Videocipher II a v roku 1993 prvou sieťou, ktorá prenášala signál digitálne.
V apríli 1986 sa HBO stalo obeťou rušenia vysielaného signálu počas vysielania filmu „the Falcon and Snowman“ mužom, čo sám seba nazýval „kapitán Polnoc“. Tento muž bol za toto neskôr chytený a odsúdený.
Koncom osemdesiatych rokov uviedla spoločnosť nový kanál menom Festival. Vysielal klasické filmy, aktuálne filmové hity ako aj filmy a dokumenty z produkcie HBO. Festival bol cielený ako rodinný kanál - vysielané neboli filmy s nízkou kvalitou a tie, ktoré boli označené ako r-rated (pre dospelých), boli odvysielané až po úprave. Aj preto bola cena za tento kanál nižšia než za HBO & Cinemax. O kanál však nebol zo strany distribútorov veľký záujem a tak o rok neskôr zanikol.
V roku 1999 sa HBO stalo prvou národnou televíznou sieťou, ktorá vysielala svoj kanál vo vysokom rozlíšení.
Pôvodne bolo HBO časťou Time Inc.. V roku 1989 sa však spoločnosť Time Inc. zlúčila s Warner Communications, a stala sa súčasťou skupiny Time Warner. Tá je dodnes „materskou“ spoločnosťou, pod ktorú HBO patrí.
Súčasnosť
HBO je čisto predplatiteľským filmovým kanálom a nevysiela žiadne reklamy. Vybudovalo si veľmi dobrú povesť poskytovaním vysoko kvalitných a originálnych programov. V súčasnosti vysielanie HBO prijíma zhruba jedna tretina domácností v USA.
HBO nevysiela počas dňa žiadne R-rated alebo TV-MA (filmy pre zrelých divákov, 17 rokov a starších, necenzurované) filmy. Ostatné programy HBO sa toho nedržia, s výnimkou HBO Family, ktoré filmy označené ako R-rated nevysiela vôbec.
HBO má svoje dcérske spoločnosti aj v iných krajinách, kde vysielajú v jazyku danej krajiny alebo s titulkami. Ide o Latinskú Ameriku, Maďarsko, Česko a Slovensko, Rumunsko, Poľsko, Slovinsko, Chorvátsko, Srbsko, Bulharsko a Južnú Áziu (Bangladéš, India a Pakistan). HBO plánuje rozšíriť svoje vysielanie aj na kľúčové trhy v Európe (Francúzsku, Španielsku, Nemecku, Taliansku a Turecku) a v Japonsku. Prvým štátom mimo Severnej Ameriky, kde HBO vysielalo, sa stalo v roku 1991 Maďarsko.
HBO úspešne zahájilo vysielanie alebo investovalo do kanálov platenej televízie v Strednej a Južnej Amerike, v Ázii, Singapure, Thajsku a naďalej sa rozširuje.
HBO na Slovensku
Aktuálna ponuka HBO, ktorá momentálne činí priemerne 1 500 titulov, je vždy dostupná v online požičovni HBO GO. Službu HBO GO si je možné od jesene 2017 predplatiť priamo bez nutnosti mať účet HBO založený u operátora. Vybrané tituly sú v HBO Go dostupné v mnohých prípadoch niekoľko dní pred premiérou na HBO. Aplikácia HBO Go bola dostupná pre väčšinu smart televízií, telefónov a tabletov. Všetky tituly boli vysielané buď v originálnom jazyku s českými titulkami alebo s českým dabingom, od februára 2021 je k dispozícii aj slovenský dabing. 5. októbra 2021 podalo HBO vyhlásenie, v ktorom okrem iného hovorí aj o spustení služby HBO Max na slovenskom trhu. Od 8. marca je HBO Max dostupný na Slovensku.
Originálna tvorba z produkcie HBO
Od roku 1977 HBO produkuje množstvo vlastných filmov, show a seriálov, z ktorých mnohé sú obsahovo považované za kontraverzné a venujú sa témam, ktoré sú na iných kanáloch tabu.
Časť programov z produkcie HBO bolo prevzatých a vysielaných na iných kanáloch (mimo skupiny HBO), v lokálnych televíziách; veľké množstvo z nich je prístupných na DVD či Blu-ray diskoch. Hlavne úspešnejšie seriály ako Sex v meste, Sopranovci a Odpočívaj v pokoji sú vysielané na nekáblových sieťach. Niekoľkým sériám natočili nové, alternatívne „čisté“ scény, ktoré mohli byť odvysielané lokálnymi televíziami.
Niektoré z najlepších a z najznámejších HBO seriálov sú:
Kanály
HBO – vysiela populárne filmy, televízne svetové premiéry, originálne filmy z produkcie HBO a seriály z produkcie HBO.
HBO 2 – sekundárny kanál uvádza viac filmov, seriálov a originálnej produkcie, rovnako ako filmy pre dospelých (nie nutne erotické, ale obsahujúce napríklad veľa násilia) počas dňa. V rokoch 1998 až 2001 bolo známe ako HBO Plus. Po zániku HBO Comedy v roku 2016 sa preorientovalo hlavne na rodinnú tvorbu a čiastočne ho tak nahradilo.
HBO 3 - Pôvodne kanál dostupný iba v Holandsku bol zameraný na akčné filmy a trilery. V roku 2016 začala stanica vysielať globálne a nahradila HBO Comedy. Zameriava sa len na seriály.
HBO Family – filmy a seriály zamerané na mladšie publikum, známe ako filmy pre celú rodinu. Neuvádza žiadne filmy označované ako R-rated. Tento kanál je jediný, čo má vlastnú web stránku. Všetky ostatné sú viazané na hlavnú stránku HBO.
HBO Hits - kanál dostupný iba v Ázii, zameraný na Hollywoodsku produkciu. Vznikol v roku 1994. Je dostupný takmer vo všetkých krajinách juhovýchodnej a severovýchodnej Ázie.
HBO Latino – kanál dostupný iba v USA, verzia pre španielsky hovoriacich divákov. Vysiela filmy a seriály dabované v španielčine.
HBO Plus - kanál dostupný iba v Latinskej Amerike, zameraný na Hollywoodsku produkciu.
HBO Signature – kvalitné filmy, originálne HBO seriály a programy zamerané špeciálne na ženy, ktoré sú cieľovou skupinou tohto kanálu. Do roku 1998 tiež známe ako HBO 3.
HBO HD - Súbežné vysielanie hlavného HBO vo formáte High Definition.
HBO Digital On Demand - divák si môže sám vybrať z ponuky filmových titulov na televíznej obrazovke a sledovať čo chce a kedy chce. Tituly sa neustále menia.
HBO MAX - HBO portál, ktorý umožňuje predplatiteľom sledovať stovky hodín filmových blockbusterov, aktuálnych i starších HBO seriálov priamo cez internet. Tak ako pri HBO Digital On Demand má divák možnosť výberu zo širokej ponuky.
CINEMAX
Rodina kanálov CINEMAX odštartovala svoje vysielanie 1. augusta 1980. Išlo o prémiové filmové kanály a táto rodina bola od Home Box Office odpoveďou pre podobne zameranú, platenú službu s názvom The Movie Channel. Na rozdiel od HBO si od svojho uvedenia udržiaval 24-hodinový vysielací harmonogram. Neskôr sa rodina kanálov rozrástla a aj keď to často vyzerá tak, že s kanálmi HBO súperí, stále patri pod spoločnosť Home Box Office.
CINEMAX 2 - Obdoba hlavného Cinemaxu ponúka vo väčšine krajín, kde vysiela takmer totožný program so Cinemaxom, len o 24 hodín oneskorený. Vo väčšine krajín bol nahradený MoreMaxom.
MoreMax - Vysiela od roku 1991, ale okrem tvorby prevzatej z programu Cinemax vysiela tiež zahraničné, nezávislé a artové filmy.
5StarMax - Vysiela od roku 2001. Ponúka hlavne moderné, kultové filmy, nadčasové klasiky a oceňované filmy. Ako jediný program z rodiny nevysiela erotický obsah. Spolu s ním začal v rovnakom dátume vysielaž aj OuterMax.
ActionMax - Ponúka akčné trháky, ale tiež westerny a vojnové filmy. Vysiela od roku 1998, kedy nahradil kanál známy ako Cinemax 3.
Cinemax Spanish - Dostupný je len na území USA a podobne, ako HBO Latino vysiela španielsky dabované hollywoodske filmy a seriály.
MovieMax - Zameraný je hlavne na mladých od 18 do 35 rokov, no pôvodne bol formátovaný ako rodinný kanál. Nahradil kanál WMax, ktorý vysielal od 17. mája 2001 a bol zameraný výlučne na tvorbu pre ženy.
ThrillerMax - Vysiela od roku 1998. V programovej ponuke má zaradené najmä horory, mysteriózne filmy a trilery.
HBO v Česku a Slovensku
HBO zahájilo svoje vysielanie v Česku 18. novembra 1994 o 17:30 prvým dielom animovaného seriálu pre deti Psie mestečko. Na Slovensku začalo vysielať 1. apríla 1997.
Na začiatku HBO vysielalo iba 6,5 hodiny denne. Od 1. októbra 1997 sa vysielacia schéma rozšírila na 18 hodín denne a 1. októbra 1998 začal kanál vysielať nepretržite. HBO do svojho programu zaradilo výber filmov, ktoré vo veľkej väčšine neboli zaradené do programu žiadnej inej televíznej stanice v Česku ani Slovensku. Mesačne ide o 26 premiérových filmov, ktoré boli nedávno v kinách, na videokazetách, či DVD. DO programovej skladby HBO sa však radia aj filmy, ktoré neprešli kolobehom kino-video a majú svoju televíznu premiéru. Jednotlivé programy HBO sa po celý mesiac opakujú v rôznych časoch a dňoch. Výhodou tohto kanálu je jeho prepojenie s významnými svetovými spoločnosťami pôsobiacimi v oblasti zábavného a filmového priemyslu: Home Box Office, Disney Enterprises a Sony Pictures Entertainment. Pod týmito spoločnosťami možno nájsť tri najsilnejšie hollywoodske štúdiá: Warner Bros., Disney a Columbia/Tristar. Okrem produkcie týchto exkluzívnych partnerov, HBO prináša filmy spoločností Universal, Dreamworks, MGM, Paramount, 20th Century Fox a ďalších nezávislých producentov a distribútorov.
Programová skladba HBO okrem celovečerných filmov zahŕňa filmový magazín – Cinema, Cinema, Cinema, portréty filmových celebrít, dokumenty z natáčania filmov a koncerty hviezd svetovej hudby. HBO takisto kupuje práva na vysielanie prestížnych udalostí zo sveta filmu a zábavy – udeľovanie Oscarov či Európskych filmových cien. Väčšina originálnej produkcie patrí medzi veľmi cenené a populárne projekty. V našom regióne vyrába HBO v spoločnosti s produkčnou firmou Total HelpArt T.H.A. zábavnú stand-up comedy Na stojáka.
Okrem širokej ponuky prevzatých programov HBO preniklo do povedomia širokej verejnosti aj ako producent. Filmy, seriály, dokumenty a ďalšia tvorba z dielne HBO pravidelne získava rôzne prestížne ocenenia, medzi ktoré patria Zlatý glóbus, ceny Emmy za televíznu tvorbu i najprestížnejšie ceny Oscara.
Popri HBO prevádzkuje spoločnosť HBO Česká republika (rovnako to platí aj na Slovensku) ďalšie filmové kanály, ktorými sú HBO 2, HBO Comedy, Cinemax, Cinemax 2. Do rodiny HBO patrí aj Česká programová spoločnosť, ktorá prevádzkuje vysielanie dokumentárneho kanálu Spektrum.
HBO 2 – zameraný na hollywoodske a kasové trháky pre najširšie publikum, seriály z originálnej produkcie HBO, koncerty hviezd a živé prenosy, ktoré už boli odvysielané na HBO.
HBO Comedy (ukončené) – menej seriózne filmy a show známe prevzaté z originálnej produkcie HBO. R-rated filmy počas dňa, ale iba v noci vysielané prevzaté programy špeciálne pre dospelých. Tento kanál nie je distribuovaný spoločnosťou DirecTV. Svoje vysielanie ukončilo 21. marca 2016, kedy bolo nahradené kanálom HBO 3.
HBO 3 - Vysiela od 21. marca 2016. Zameriava sa len na seriály.
Cinemax – ponúka celosvetové klasické a kultové filmy, snímky ocenené na svetových festivaloch a hity, ktoré sú prvýkrát uvedené na televíznej obrazovke. Vysiela 18 hodín vo všedné dni a 24 hodín cez víkend, bez reklám, v češtine alebo s titulkami.
Cinemax 2 - rozširuje Cinemax
Spektrum – vysiela dokumenty najlepších svetových tvorcov v programových blokoch: príroda, veda, štýl, dejiny, cestovanie, armáda. Vysiela nepretržite v českom jazyku alebo s titulkami.
Kenneth Carlsen
Kenneth Carlsen (* 17. apríl 1973, Kodaň, Dánsko) je bývalý dánsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre.
Eurythemis
Eurythemis alebo Eurytemis (starogr. Εὐρύθεμις – Eurythemis) môže byť v gréckej mytológii:
Mužská štvorhra na Movistar Open 2004
Mužská štvohra na Movistar Open 2004 sa hrala ako súčasť Movistar Open 2004 od 9. do 16. februára 2004. Titul získali Argentínčania Juan Ignacio Chela a Gastón Gaudio, ktorí vo finále porazili ekvádorsko-argentínsky pár Nicolás Lapentti, Martin Rodriguez 7-6(2) 7-6(3). Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Zapadna Morava
Zapadna Morava ( - doslova: "Západná Morava") je rieka v juhozápadnom Srbsku. Rieka dlhá je s Južnou Moravou zdrojnicou Velikej Moravy a odvodňuje územie s rozlohou.
Priebeh toku
Rieka vzniká sútokom zdrojníc Golijska Moravica a Đetinja pri meste Požega a tečie východným smerom. V meste Kraljevo priberá svoj najväčší prítok Ibar a pokračuje k mestu Stalać, kde sútokom s Južnou Moravou zaniká.
Daniel Paulini
Daniel Paulini (*  Prievidza  †  1623, Oravský Podzámok) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ a filozof.
Životopis
Pochádzal z rodiny považsko-bystrického seniora. Základné vzdelanie získal v Považskej Bystrici (1601-1603), Bytči (1608) a Spišskej Novej Vsi. Študoval vo Wittenbergu (od roku 1614). Učiteľ v Bytči a Banskej Bystrici, rektor školy v Bánovciach (1616), dvorný kazateľ vdovy Thurzovej na Oravskom Podzámku. Vo Wittenbergu autor niekoľkých dišpút o matafyzických teologických otázkach.
Zoznam letísk v Česku
Zoznam letísk v Česku.
Ľutovský Drieňovec
Ľutovský Drieňovec je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Podlužany, Ľutov, Timoradza v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 260,04 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Výskyt veľkého množstva xerotermnej vegetácie (na južných svahoch Vysokej a Drieňovca) so vzácnymi druhmi rastlín aj živočíchov. Z lesných spoločenstiev sú na hrebeňoch zastúpené bučiny, miestami aj voľné dúbravy.''
Detská križiacka výprava
Detská križiacka výprava (1212) bola jedna z križiackych výprav.
Jej údajní iniciátori tvrdili, že nevinné deti (ktoré boli vo veku 8 – 12 rokov) pre svoju mravnú čistotu (nezaťažené hriechmi) môžu v boji proti neveriacim dosiahnuť väčšie úspechy ako ozbrojené vojská. Kým výpravu francúzskych mladých ľudí sa podarilo zastaviť ešte v Marseille, dostali sa „vojská“ (asi 7 000 detí – iné pramene 12 000) z rýnsko-lotrinskej oblasti v auguste až do Janova. Keďže si nemohli dovoliť plavbu na lodi, niektorí sa vrátili domov, niektorí išli do južného Talianska a ostatných lodiarski špekulanti (ktorí mali zabezpečiť ich prevoz) predali do otroctva do Egypta alebo severného Francúzska
Podrobnosti
Roku 1212 sa vo Francúzsku a Nemecku zhromaždili skupiny detí a vydali sa do Svätej zeme. Ich cieľom bolo oslobodenie Jeruzalema spod vlády moslimov. Iba nemnohé, ak vôbec nejaké z neorganizovaných húfov mladých roľníkov, ktorí sa roku 1212 vydali do Svätej zeme, dosiahli cieľ. Myšlienka dobyť Jeruzalem však v tých časoch pútala predstavivosť chudobných ľudí inšpirovaných náboženským zanietením. Istý kronikár opísal to, čo neskôr získalo označenie detská križiacka výprava, ako „zázračnú záležitosť… o niečom podobnom svet nikdy nepočul“.
O osude mladých križiakov kolovali divé príbehy. Niektorí vraj doputovali do Marseille, kde im bezohľadní obchodníci ponúkli bezplatnú prepravu na Východ. Vyplávalo sedem veľkých lodí; dve stroskotali a zvyšných päť doplávalo do Alexandrie, kde deti predali do otroctva – svoje dni dožili na kalifovom dvore v Bagdade.
Tieto udalosti mali svoje pozadie v predchádzajúcej histórii križiackych výprav a v ľudovej zbožnosti doby. Roku 1187 dobyl Saladin Jeruzalem a napriek úsiliu Richarda Levie srdce zaznamenala tretia križiacka výprava len malý pokrok v oslobodzovaní Svätej zeme. Výsledkom štvrtej križiackej výpravy roku 1204 bolo vyplienenie kresťanského mesta Konštantinopola, a nie boj s moslimami. Príčinou týchto neúspechov bolo údajne bohatstvo a márnivosť kniežat, ktoré tieto výpravy viedli. Naopak, chudobní ľudia, najmä deti, sa považovali za čistých. Podpora myšlienky križiackych výprav nestratila na intenzite: roku 1212 kázalo pápežstvo o výpravách proti moslimom v Španielsku a heretickým katarom v južnom Francúzsku. Toto spojenie križiackeho nadšenia a myšlienky, že chudobní sú Bohom vyvolení ľudia, inšpirovalo križiacku výpravu detí.
Detská križiacka výprava mala dve dejstvá. Vo Francúzsku mladý pastier Štefan z Cloyes v Île-de-France podal chlieb chudobnému pútnikovi a uzrel v ňom Krista. Ako odmenu za štedrosť dal pútnik Štefanovi listy pre kráľa Filipa II. Okolo Štefana sa zhromaždili tisícky pastierov a vydali sa do Saint-Denis pri Paríži, kde sa podľa tradície odohrávali zázraky. Možno v tejto horúčkovitej atmosfére dúfali, že kráľ povedie novú križiacku výpravu. Panovník však pastierom nariadil, aby sa vrátili domov.
Nemeckú časť detskej križiackej výpravy viedol mladý Mikuláš z Kolína, ktorý sa cítil byť poverený Bohom, aby zhromaždil ľudí a spoločne dobyli Jeruzalem. Formovali sa skupiny mladých ľudí, niektoré deti nemali viac ako šesť rokov. Mali veľmi chudobnú výstroj a nemali na vojenskú výpravu ani zbrane, ani kone. Väčšinou to boli prostí nádenníci podnietení vierou a nádejou na dobrodružstvo, na únik z jednotvárneho života na vidieku. Ich rodičia boli zdesení: kto bude pomáhať pri žatve a starať sa o domáce zvieratá? Znepokojení boli aj niektorí duchovní: križiacke výpravy vyhlasoval pápež, ale tieto húfy konali samostatne. Mikuláš previedol svojich stúpencov južným Nemeckom do Talianska. Prechod Álp v jednom z najteplejších liet tých čias bol vyčerpávajúci; križiacka výprava sa začala rozpadávať, keď niektorí pochopili, že ich cieľ je nedosiahnuteľný, a pre ďalších bol zas pochod príliš namáhavý. Niekoľko tisíc stúpencov zostalo s Mikulášom a vie sa, že 25. augusta 1212 dorazili do Janova. Nie je jasné, čo sa stalo ďalej. Niektorí vari odplávali na Východ, ale väčšina sa roztratila, mnohí sa vrátili na sever a stali sa terčom posmechu pre svoju zjavnú nerozvážnosť.
Dementia (anime)
Dementia je v oblasti mangy a anime druh alebo žáner. Dementické anime bývajú psychologicky náročné a často i depresívne. Najznámejším Dementickým anime je Šinsejki Evangelion. Režisér tohto anime seriálu Hideaki Anno mal za následky podieľania sa na ňom štvorročnú depresiu.
Maizières (Haute-Marne)
Maizières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Henrich I. (Luxembursko)
Henrich I. Luxemburský, nem. Heinrich von Luxemburg, franc. Henri de Luxembourg (* 16. apríl 1955, Betzdorf, Luxembursko) je luxemburský veľkovojvoda. Je šiestym luxemburským panovníkom z Nasavsko-weilburskej dynastie. Jeho plný titul znie "J.V. veľkovojvoda z Luxemburgu, vojvoda z Nasavy, princ Bourbonsko-parmský, knieža zo Saynu, Königsteinu, Katzenelnbogenu a Diezu, kastelán z Hammersteinu, slobodný pán z Mahlbergu, Wiesbadenu, Idsteinu, Merenbergu, Limburgu a Eppsteinu".
Smradľavý vrch
Smradľavý vrch je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Timoradza v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1954 na rozlohe 30,7747 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Územie sa nachádza severne od obce Timoradza, medzi dolinkami Kostola a Kadvanová na juho-západnej časti bočného hrebienka. Bolo zriadené na ochranu fytogeograficky významného druhu - škumpy vlasatej, predstavujúcej treťohorný relikt.''
Budapešť
Prírodné podmienky
Dunaj, ktorý preteká mestom od severu na juh v dĺžke, vytvára niekoľko ostrovov; najvýznamnejšie z nich sú Margitin ostrov (Margit sziget) a Čepelský ostrov (Csepel sziget). Priemerný prietok dosahuje /s. Rieka rozdeľuje mesto na dve časti s výrazne odlišným krajinným rázom. Zatiaľ čo ľavý pešťský breh je rovinatý, pravý breh je značne kopcovitý – Budínske vrchy (Budai hegység) dosahujú na území mesta výšku (János hegy); najnižším miestom je hladina Dunaja. Centrum mesta leží v nadmorskej výške. V Budínských vrchoch sa nachádza niekoľko turisticky prístupných jaskýň (Pálvölgy barlang, Mátyás barlang). Hlavným prírodným bohatstvom mesta sú početné termálne pramene, vďaka ktorým je Budapešť najväčším kúpeľným mestom sveta. Podnebie je stredoeurópske, mierne kontinentálne. Priemerná januárová teplota je -2 °C, v júli zase 22 °C; ročný úhrn zrážok sa pohybuje okolo.
Územné členenie
Budapešť sa skladá z 23 obvodov (kerület) – samosprávnych mestských častí. Sú označované rímskymi číslicami a tieto sú aj vo verejnosti bežne zaužívané, keďže nie každý z obvodov má svoje vlastné meno.
Obvody I – XX boli vytvorené v roku 1950, kedy pri vytvorení Veľkej Budapešti bolo k metropole pričlenených 7 priľahlých miest a 16 obcí. Počet obyvateľstva vzrástol z 1,05 milióna na 1,6 miliónov, čo zaradilo mesto na vtedajšiu siedmu priečku vo veľkosti európskych metropol. V roku 1992 sa od obvodu XX odčlenil nový obvod XXIII v juhovýchodnej časti mesta.
Etnické zloženie obyvateľstva (2001)
a iní
Dejiny mesta
náhľad|vľavo|Pozostatky rímskeho mesta Aquincum
Rímske obdobie
Už v 1. stor. pred Kr. pri prameňoch na úpätí Gellértovho vrchu sídlili Kelti. Okolo roku 89 založili Rimania severne od dnešného centra osadu Aquincum. Na ochranu tunajšieho prechodu cez Dunaj zriadili aj na opačnom (peštianskom) brehu opevnenie Contra Aquincum (blízko dnešného Námestia 15. marca). V Aquincu bola umiestnená vojenská posádka a roku 106 sa stalo hlavným mestom provincie Pannonia Inferior. Vo svojej dobe išlo o dosť veľké sídlo; počet obyvateľov sa odhaduje na 20 000. Úpadok Rímskej ríše a obdobie sťahovania národov znamenali tiež vyľudnenie Aquinca. V Panónii sa vystriedali Huni, Ostrogóti, Longobardi, Avari, Slovania/Starí Slováci (v 9. stor. súčasť Nitrianskeho kniežatstva a Veľkej Moravy) a nakoniec začiatkom 10. stor. sa tu usadili Starí Maďari.
Stredoveké mesto
náhľad|Budín - hlavné mesto [[Uhorsko|Uhorska v korvínovskej dobe]] Keď sa začiatkom 10. storočia v Panónii usadili Starí Maďari, stal sa jedným z ich oporných bodov Budín (neskôr Starý Budín, po maďarsky Óbuda, po nemecky Alt-Ofen) na pravom brehu Dunaja v tesnom južnom susedstve niekdajšieho Aquinca. Pôvod názvov sa vykladá rôzne – buď z mena Arpádovho mladšieho brata Búdu alebo zo slovanského výrazu znamenajúceho budova, príbytok. V neskorších dobách bol Budín jedným zo sídiel uhorských panovníkov (vedľa Ostrihomu (Esztergom) a Stoličného Belehradu (Székesfehérvár)). Počas povstania proti christianizácii a proti nemaďarskému kráľovi Petrovi Orseolovi bol v roku 1046 na kopci pri Budíne zabitý čanádsky biskup Gerard (po maďarsky Gellért). Gerardov vrch (Gellérthegy) nesie dodnes jeho meno. náhľad|Korunovačné klenoty v madarskom parlamente Na ľavom brehu sa Pešť po prvýkrát spomína v roku 1148; samotné osídlenie však je určite už slovanského pôvodu, ako o tom svedčí meno („pec, peč“) – pre vápenné pece. Ešte v stredoveku sa týmto názvom označoval aj Budín, z čoho pochádza jeho nemecký názov Ofen (pec).
Rozvoj mesta v roku 1242 narušil mongolský vpád do Uhorska, ktorý spustošil celú stredovýchodnú Európu. Uhorský kráľ Belo IV. následne prikázal stavať po celej krajine pevné kamenné hrady. Jedna z takýchto silných pevností vyrástla na vysokom kopci južne od (Starého) Budína, dnešnom Hradnom vrchu (Várhegy). Od roku 1261 tu až do 16. storočia sídlili uhorskí králi. Okolo nového hradu sa čoskoro rozrástlo mesto, ktoré prevzalo názov Budín od staršieho sídla v severnom susedstve.
Obdobie rozkvetu
náhľad|vľavo|Socha Mateja Korvína na hradnom nádvorí Budín aj Pešť rozkvitali najmä za vlády Žigmunda Luxemburského (zriadenie univerzity 1395) a Mateja Korvína (prvá kníhtlačiareň 1473). Prevažne na budínskom hrade sídlili aj v rokoch 1490 až 1526 českí králi Vladislav II. a Ľudovít. Za vlády Jagelovcov malo budapeštianske trojmestie okolo 25 – 30 000 obyvateľov a patrilo spolu s Prahou, Viedňou a Krakovom k najväčším sídlam strednej Európy. Mesto bolo dôležitým strediskom obchodu s dobytkom a vínom.
Turecká nadvláda
náhľad|Hrobka tureckého derviša Güla Babu Po víťazstve v bitke pri Moháči v roku 1526 Turci čoskoro ovládli veľkú časť Uhorska. Budín sa od roku 1541 na jeden a pol storočia z metropoly uhorského štátu stal provinčným mestom – sídlom budínskeho pašalíka. Hlavným mestom Uhorska sa stala Bratislava. Mnohé kostoly boli zmenené na mešity alebo zbúraných, veľký počet nemeckých a maďarských mešťanov odišiel. Namiesto nich sa v Budíne a okolí hojne usadzovali Srbi, Arménci a Gréci. Najviac Srbov žilo v štvrti Taban, južne od hradu. Dodnes srbskú minulosť v Budapešti, Szentendre a inde v okolí pripomína mnoho pravoslávnych kostolov alebo miestne názvy začínajúce na Rác (Rác je staré maďarské označenie Srbov). Aj po Turkoch stále možno nájsť stopy – moslimským pútnickým miestom je dodnes mauzóleum derviša a básnika Güla Babu (Gül Baba Türbe) zo 40. rokov 16. storočia v štvrti Rózsadomb severne od hradu. Mnohé dodnes fungujúce kúpele pochádzajú ešte z časov tureckého panstva.
Pod habsburskou vládou
náhľad|vľavo|Oslobodenie Budína od Turkov(1686) Až v roku 1686 Budín po ťažkom šesťtýždňovom obliehaní dobylo habsburské vojsko. Mesto sa z vojen čoskoro spamätalo a opäť začalo rásť. náhľad|Metro v Budapešti Ku koncu 18. storočia mali tri mestá dohromady vyše 40 000 obyvateľov, ale stále nezískali väčší medzinárodný význam. Až v roku 1703 sa Budín aj Pešť stali slobodnými kráľovskými mestami. Roku 1777 sem bola premiestnená Trnavská univerzita a roku 1783/4 z Bratislavy centrálne uhorské úrady Uhorská miestodržiteľská rada a Uhorská komora. V prvej polovici 19. storočia sa mesto stalo sídlom silnejúceho maďarského národného obrodenia (vznik Maďarskej akadémie vied, Maďarského národného múzea), ale súčasne sa tu aktivizovalo aj národné hnutie Slovákov (založený Spolok milovníkov reči a literatúry slovenskej) a Srbov (založená Matica srbská). V roku 1848 sa Pešť a Budín stali hlavným mestom Uhorska namiesto Bratislavy. V 60-tych rokoch sa Budapešť stala aj centrom vydávania periodickej tlače v Uhorsku. Vychádzali tu aj významné slovenské noviny ako Pešťbudínske vedomosti (1861 – 1870), Bobulove Slovenské noviny (1868 – 1875), vládne Slovenské noviny (1886 – 1918), Hodžov Slovenský týždenník (1900 – 1915) a rôzne slovenské časopisy. náhľad|Budín a Pešť v roku 1850 Na modernizácii Pešti a Budína mal veľkú zásluhu gróf Štefan Sečéni, napríklad inicioval postavenie prvého (reťazového) mosta cez Dunaj, ktorý dnes nesie jeho meno. Za maďarskej revolúcie v rokoch 1848/1849 boli tri mestá nakrátko zjednotené, ale po potlačení povstania bolo toto nariadenie odvolané, ba čo viac, na Gellértovom vrchu vyrástla mohutná citadela, ktorej delá mali zastrašiť vzdorujúcich Maďarov. O to väčšie bolo nadšenie, s akým bola čoskoro po rakúsko-uhorskom vyrovnaní roku 1867 zbúraná. Teraz, keď bola uznaná existencia maďarského štátu, už nič nebránilo zjednoteniu miest. Pešť, Budín a Starý Budín boli zlúčené 1. januára 1873.
Expandujúca metropola
Najmä Pešť sa rýchlo premenila na európske veľkomesto súperiace s Viedňou. Vyrástli široké bulváre a predmestia so zelenými parkmi. Veľkorysá výstavba vyvrcholila v roku 1896 oslavami tisíceho výročia maďarského „zaujatia vlasti“. Počet obyvateľov Pešti počas 19. storočia vzrástol dvadsaťnásobne. Okrem Maďarov tvorili značnú časť obyvateľstva Nemci a Židia, veľký bol aj príliv Slovákov a príslušníkov iných národností z celej krajiny. Na konci 19. storočia tvorili Slováci podľa oficiálnych údajov až vyše 100 000 obyvateľov, čím bola Budapešť paradoxne najväčším „slovenským“ mestom v Rakúsko-Uhorsku, vrátane Slovenska.
Medzivojnové obdobie
Porážka v prvej svetovej vojne a rozpad Rakúsko-Uhorska znamenali ťažký otras (v roku 1919 sa dokonca moci v krajine nakrátko chopili komunisti – Maďarská republika rád). Rozpadom Uhorska vznikli nástupnícke štáty: Slovensko (spolu s Podkarpatskou Rusou spoluvytvárajúca časť nového Česko-Slovenska), Chorvátsko (v rámci Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov), územné časti Sedmohradsko a Vojvodina sa stali súčasťou Rumunska, resp. Kráľovstva Napriek tomu však rozvoj Budapešti pokračoval. Pribúdali rozsiahle predmestia bežných obytných domov; objavila sa aj hodnotná urbanistické riešenie, ako Wekerleho sídlisko (Wekerle Telep) z 20. rokov. V roku 1930 prekročil počet obyvateľov hranicu jedného milióna.
Druhá svetová vojna
náhľad|vľavo|Prenasledovanie Židov počas nemeckej okupácie Maďarska 1944 – 1945 Druhá svetová vojna v meste zanechala obrovské škody. Aj napriek úsiliu, ktoré na ich záchranu vyvinul švédsky diplomat Raoul Wallenberg, bola väčšina tunajších Židov odvlečená do vyhladzovacích táborov. V roku 1944 ustupujúca nemecká armáda vyhodila do povetria všetky mosty cez Dunaj a nasledujúcich 6 mesiacov sa zúrivo bránila na pravom brehu. Najmä Hradná štvrť bola delostreleckou paľbou takmer zrovnaná so zemou. Počas niekoľkých rokov po oslobodení boli najhoršie rany zahojené. náhľad|Po vojne znovupostavený Alžbetin most z roku 1965
Za komunistickej vlády
V roku 1950 bolo zavedené dodnes platné správne členenie mesta. Na jeseň 1956 sa práve Budapešť stala centrom revolúcie, ktorá sa pokúsila o odstránenie komunistickej moci. Ľudové povstanie bolo krvavo potlačené sovietskymi tankmi. Konsolidovaný režim Jánosa Kádára od 60. rokov podnikol určité liberálne ústupky, kvôli ktorým si vyslúžil prezývku „gulášový socializmus“. V polovici 80. rokov dosiahla Budapešť najväčší počet obyvateľov (2,1 milióna); od tej doby sa toto číslo pomaly znižuje. V súčasnosti tu žije takmer 1,7 milióna obyvateľov. Komunistickú éru definitívne ukončili slobodné voľby 1990.
Historické pamiatky
náhľad|vľavo|Budova Parlamentu v noci
Országház (Parlament)
Budova maďarského parlamentu bola postavená v rokoch 1885 až 1902 podľa plánov architekta Imricha Steindla. Svojou veľkosťou vyjadrovali silu Uhorského kráľovstva a veľmi pripomínali budovy britského parlamentu. Návštevníka zaujmú najmä neogotické vežičky, ktoré svojou štíhlosťou a krásou pripomínajú gotické prvky britského parlamentu. O monumentálnosti stavby svedčí aj fakt, že v budovách parlamentu je 691 miestností a skoro 20 kilometrov schodísk. Na stavbe budov maďarského parlamentu sa podieľali aj slovenskí murári a majstri, hlavne z Liptova.
Bazilika svätého Štefana
náhľad|Bazilika sv. Štefana Szent István Bazilika – je najväčším rímskokatolíckym chrámom v Budapešti. Nachádza sa v peštianskej časti Lipótváros a jej obrovskú monumentálnu kupolu vidieť z veľkej diaľky. Je vysoká 96 metrov, čo má aj svoj historický význam. Pripomína milénium príchodu maďarských kmeňov do Podunajska v roku 896. Chrám bol postavený v rokoch 1851 až 1905. Do chrámu sa zmestí až 8500 návštevníkov.
Námestie hrdinov
náhľad|vľavo|Námestie hrdinov, detail Je to obrovské námestie, ktoré je známe najmä Pamätníkom milénia. Tento pomník pripomína milénium príchodu Maďarov do Karpatskej kotliny. Jadrom pamätníka je 36 metrov vysoký stĺp, na vrchole ktorého stojí postava archanjela Gabriela, ktorý sa podľa legendy v sne zjavil uhorskému kráľovi Štefanovi a ponúkol mu kráľovskú korunu.Vedľa piedestálu sedí na koni vojvodca Arpád a sedem kmeňových náčelníkov, ktorí priviedli staré maďarské kmene do novej vlasti. V polkruhovej kolonáde sa nachádzajú významné postavy maďarskej histórie na čele s uhorským kráľom Štefanom. Námestie sa stalo miestom, kde sa stretávajú maďarskí nacionalisti.
Múzeum výtvarného umenia
Je to neoklasicistická budova, ktorá sa nachádza na Námestí hrdinov oproti Palácu umenia. V múzeu sa nachádzajú historicky cenné zbierky od egyptského umenia až po umenie dvadsiateho storočia. Návštevník môže vidieť aj diela talianskych, španielskych, nemeckých či holandských majstrov. Za pozornosť stoja najmä majstrovské diela španielskeho barokového maliara El Greca, ale aj skvosty francúzskych impresionistov (Cézan, Monet, Renoir,...)
Vajdahunyad
Táto stavba sa nachádza v známom mestskom parku (Városliget), ktorý sa rozkladá na ploche 101 hektárov. Začal sa budovať v 19. storočí a sprístupnený verejnosti bol v roku 1896 pri oslavách milénia. Hrad Vajdahunyad (napodobnenina historickej stavby zo sedmohradského mesta Hunedoara) bol pôvodne postavený ako kulisa pri mileniárnych oslavách a až neskôr bol prestavaný do trvalej podoby. V budove sídli Maďarské poľnohospodárske múzeum.
Maďarské národné múzeum (Magyar Nemzeti Múzeum)
Neoklasicistická stavba s korintskými stĺpmi, ktorá sa nachádza na tzv. Malom bulvári. V budove sa nachádzajú kráľovské korunovačné klenoty a iné exponáty, ktoré sa týkajú histórie Karpatskej kotliny. Mnohé pamiatky pochádzajú z územia dnešného Slovenska.
Citadela
Postavili ju Habsburgovci po porážke uhorskej revolúcie 1848/1849. Je to strategický bod nad celou Budapešťou. Počas druhej svetovej vojny sa tu odohrávali tvrdé boje medzi nemeckou a sovietskou armádou. Víťazstvo sovietskej armády nad Nemcami pripomína Pamätník oslobodenia, ktorý vidieť zo všetkých strán mesta. Obyvatelia ho však vnímajú ako symbol sovietskej okupácie.
Chrám kráľa Mateja
Nachádza sa na budínskej strane Dunaja na Hradnom vrchu. Chrám sa elegantne vypína nad historickou časťou mesta a je dôležitým orientačným bodom v Budíne. Pôvodný chrám bol postavený v 13. storočí, počas tureckej okupácie bol prestavaný na mešitu a počas oslobodzovacích bojov na konci 18. storočia bol vážne poškodený. Po oslobodení mesta od Turkov sa stal opäť rímskokatolíckym chrámom a bol prestavaný v barokovom štýle. V roku 1867 tu bol korunovaný František Jozef I. za uhorského kráľa. V rokoch 1873 až 1896 sa uskutočnila jeho rozsiahla rekonštrukcia do novogotickej podoby. V interiéri chrámu sa nachádza krásna Loretánska kaplnka so sochou Panny Márie z červeného mramora. Na východnej strane je vchod do krypty a múzea, kde môžeme uvidieť skvosty stredovekého sakrálneho umenia z územia Uhorska (relikvie, monštrancie, obrazy, rúcha,...). Pred chrámom si môžeme všimnúť morový stĺp, ktorý je spomienkou na morovú epidémiu z 18. storočia.
Aquincum
Pamiatka na časy Rímskeho impéria, miesto obrovského množstva archeologických nálezov rímskeho akvaduktu, amfiteátra aj obytných domov. Ruiny rímskych stavieb zostali dlho nepovšimnuté. Až v tridsiatych rokoch 19. storočia sa začalo s ich reštaurovaním. náhľad|vľavo|[[Štefan Sečéni|Sečéniho kúpele (Széchenyi fürdő)]]
Vidám park
Jedna z najpopulárnejších atrakcií Budapešti. Ide o staromódny park, ktorý má charakter púťovej zábavy. Nájsť tu možno klasické kolotoče, čertovo koleso, elektrické autíčka, strelnice a iné klasické púťové zábavy a atrakcie. Neďaleko parku sa nachádza známa zoologická záhrada s pôvabným secesným vchodom a ešte známejšie kúpele Szechényi.
Do Budapešti
Vlakom sa možno dostať do Budapešti na niekoľko staníc. Najdôležitejšími sú Nyugati pályaudvar (Západná železničná stanica) a Keleti pályaudvar (Východná železničná stanica), ktoré sa nachádzajú priamo v centre mesta. náhľad|vľavo|[[Keleti pályaudvar - Východná železničná stanica]] Vlaky prichádzajúce od juhu obsluhuje Déli pályaudvar (Južná železničná stanica). Ďalšou možnosťou je príchod autobusom. Hlavná autobusová stanica je pri stanici metra Stadionok.
Autom sa možno dostať do Budapešti priamo po diaľnici. Všetky diaľnice do Budapešti M1, M2, M3 a M7 podliehajú povinnosti zakúpiť si diaľničnú nálepku. Okružná diaľnica okolo celého mesta M0 je čiastočne vybudovaná, a jej ďalšia výstavba sa plánuje, je čiastočne spoplatnená. Rýchlosť mestských úsekov diaľnic je obmedzená na /hod.
Dopravná špička v Budapešti je značným problémom. Najmä ranné špičky počas pracovného týždňa alebo piatkové poobedňajšie zápchy na výpadovkách sú časté.