cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slivka (veľký rod)
Wen et al. 2008
Podľa štúdie z roku 2008: rod Prunus:
Poznámka: Jednotlivé názvy odkazujú (s výnimkou položky Prunus s.s.) na systém podľa Rehdera 1940. To znamená nasledujúce: "Prunus s.s." zodpovedá v systéme GRIN sekciám Prunus, Prunocerasus a Armeniaca. "Amygdalus" zodpovedá v systéme GRIN Amygdalus a Emplectoladus a niektoým druhom z Penarmeniaca. "Cerasus" zodpovedá v systéme GRIN časti Cerasus (bez Maddenie). "Microcerasus" zodpovedá v systéme GRIN Microcerasus a niektorým druhom z Penarmeniaca.
Kurtto et al. 2009
Podľa databázy Euro+Med (2009) sa rod Prunus (vrátane toho, čo je inde Amygdalus, Armeniaca, Cerasus, Druparia, Laurocerasus,	Microcerasus, Padellus, Padus, Persica, Tubopadus a pod.) delí priamo na jednotlivé druhy (t.j. bez podčeľadí a/alebo sekcií).
Gilani et al. 2011
Podľa štúdie z roku 2011: rod Prunus:
Poznámky: Jednotlivé názvy odkazujú na systém podľa Rehder 1940
Shi et al. 2013
Podľa štúdie z roku 2013 : rod Prunus:
Labuť
Labuť môže byť:
Hove
Hove je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Hove má približne 8,199 obyvateľov (2010).
Slovenský dopravný pas
Slovenský dopravný pas je systém vzájomnej akceptácie elektronických peňaženiek zapojených autobusových dopravcov, ktorý umožňuje platbu jednou dopravnou kartou u všetkých zapojených dopravcov a tiež uznávanie študentských zliav. Organizátorom projektu je Zväz autobusovej dopravy. Projekt v súčasnosti zahŕňa dvadsaťjeden dopravcov po celom Slovensku.
Merný elektrický odpor
Merný elektrický odpor ρ alebo rezistivita alebo špecifický elektrický odpor je fyzikálna veličina, vyjadrujúca elektrický odpor vodiča dĺžky 1 m o priereze 1 m².
Dagmar Dianová
Dagmar „Didiana“ Dianová (* 1977, Bratislava) je slovenská rozhlasová a televízna moderátorka.
Merný elektrický odpor
Merný elektrický odpor je materiálová konštanta, charakterizujúca elektrickú vodivosť látky. Čím väčší je merný elektrický odpor, tým menšia je vodivosť danej látky.
Dagmar Dianová
Vyštudovala Hotelovú akadémiu odbor Hotelový manažment. V tejto oblasti však nikdy nepôsobila a hneď po maturite začala pracovať vo Fun rádiu.
Okrem práce v rádiu, kde získala potrebné moderátorské skúsenosti, pracovala aj v televízii. Vo verejnoprávnej televízii moderovala populárnu reláciu pre mládež Zóna D, hitparádu najúspešnejších albumov Top 20 Slovensko, reláciu o novinkách v kinách a na videokazetách Film a video, telefonickú súťaž Maxihra a live vysielanie Fun o piatej. V roku 2005 dostala ponuku z TV JOJ moderovať televíznu súťaž VyVolení, neskôr reláciu o celebritách Mojito a tanečnú súťaž Hviezdy na ľade. Moderovala tiež magazín Zdravo a naplno na STV 3.
Merný elektrický odpor
Výpočet
kde R je elektrický odpor vodiča [Ω], S je obsah kolmého prierezu [m²] a l je dĺžka vodiča [m].
Závislosť merného elektrického odporu na teplote určuje vzťah:
kde ρ0 je počiatočný merný odpor, Δt je rozdiel teplôt a α je teplotný súčiniteľ elektrického odporu.
Betton
Betton je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Merný elektrický odpor
Využitie
Pokiaľ poznáme dĺžku (l), prierez (S) a merný elektrický odpor vodiča z homogénneho materiálu (ρ), jeho odpor vypočítame zo vzťahu:
Hodnoty
Kovy dosahujú hodnoty rádovo 10−8 Ω·m, polovodiče 10−6 Ω·m a izolanty 1010–1016 Ω·m
Hulshout
Hulshout je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Hulshout má približne 9,864 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Hulshout pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Alanyaspor
Alanyaspor Kulübü je turecký futbalový klub, ktorý sa nachádza v meste Alanya. Klub pôsobí v najvyššej tureckej lige Süper Lig. Klub vznikol v roku 1948 a svoje domáce zápasy hrá na štadióne Kırbıyık Holding Stadium s kapacitou 10 842.
História klubu
Klub Alanyaspor založil v roku 1948 doktor Ali Nazım Köseoğlu a skupina mladých ľudí. V sezóne 1984/85, vznikom tureckej 3. ligy, bol Alanyaspor zaradený do nej. Pre Alanyu to znamenalo významný míľnik, pretože získala svoj prvý futbalový tím hrajúci v profesionálnych ligách.
Prvýkrát do Süper Lig postúpil v sezóne 2015/16 cez baráž kde zdolal vo finále Adamu Demirspor po penaltovom rozstrele a postúpil premiérovo do najvyššej tureckej súťaže.
Káder mužstva
Súčasná zostava:
Alanyaspor v európskych súťažiach
zdroj: kassiesa.net
Billé
Billé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bléruais
Bléruais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Konečné riešenie
Konečné riešenie môže byť:
Politický systém Izraela
Politický systém Izraela je svojou štruktúrou parlamentná zastupiteľská demokratická republika s pluralitným politickým systémom. Nemá písanú ústavu, politický systém štátu Izrael a jeho hlavné princípy sú ukotvené v jedenástich Základných zákonoch. Hlavou štátu je prezident, ktorý je volený parlamentom na 7 rokov. Plní však iba reprezentatívne funkcie. Zákonodarným orgánom je jednokomorový parlament- Kneset, do ktorého je na 4 roky volených 120 poslancov. Výkonná moc je v rukách vlády, na čele ktorej stojí premiér. Volebné obdobie vlády môže byť skrátené v prípade, že Kneset odvolá premiéra alebo vláde nevysloví dôveru. Ministrovia vlády sú zodpovední premiérovi a Knesetu. Vládu, jej finančnú politiku a financie jednotlivých strán kontroluje Štátny kontrolór. Súdny systém je nezávislý od výkonnej a zákonodarnej moci.
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
Kostol je pôvodne gotický, prvá zmienka o ňom pochádza už zo 14. storočia.
Politický systém Izraela
Zákonodárna zložka
vľavo|náhľad|200x200bod| Budova Knesetu
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
V rokoch 1737 - 1738 prešiel úplnou barokovou prestavbou, ktorú financoval Josef Jan Maxmilián Kinský. Po tejto prestavbe je kostol vo svojom dnešnom vzhľade. Po požiari v roku 1796 bol zrenovovaný aj interiér kostola. Klenba bola v tomto roku dostavaná Josefom Leopoldom Šternberkom.
Politický systém Izraela
Kneset
Kneset ( hebrejsky : כנסת, "zhromaždenie") je izraelský jednokomorový parlament. Jeho 120 členov je volených na štvorročné volebné obdobie v pomernom volebnom systéme, ako je uzákonené v Základnom zákone Kneset. Zákonodarný zbor Kneset schvaľuje zákony, dohliada vládnym aktivitám a je splnomocnený zvoliť či odvolať prezidenta alebo štátneho kontrolóra.
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
Súbor týchto sakrálnych pamiatok tvorí významnú dominantu obce.
Politický systém Izraela
Kneset
Po voľbách v roku 2006 sa v Knesete nachádza 5 väčších politických strán: Kadima, Strana práce, Sas, Likud a Jisra'el bejtejnu, každá s viac ako desiatimi kreslami. Avšak iba raz mala jedna strana vládnu väčšinu 61 kresiel, a to strana Ma'arach medzi rokmi 1968 a 1969. Od svojho vzniku v roku 1948 sú izraelskej vlády koaličné. Od roku 2006 je v Knesete reprezentovaných celkom 12 politických strán v rámci celého politického spektra.
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
Kostol je jednoloďová budova s valenou klenbou s lunetami. Kostol je vyzdobený freskami z roku 1898. Je obdĺžnikového tvaru s pravoúhlym presbytáriom, s obdĺžnymi priestormi oratória a sakristie po stranách.
Trúbiaci kameň
Trúbiaci kameň je andezitový blok v chotári obce Sucháň, o veľkosti cca 3,5 m po dĺžke, 2,5 m vo šírke a 1 m po výške, v ktorej sú vytvorené dva otvory, vysekané číslice (1794 resp. 1194, s dvojbodkou nad číslicou 9) a vysekaná mapka terénu. Po fúknutí do horného otvoru vychádza z druhého otvoru zvuk, ktorý sa rozlieha po širokom okolí. Mohutné zatrúbenie z kameňa sa rozlieha stovky metrov ďaleko. Zatiaľ nie je jasné, či otvory v kameni sú dielom prírody, alebo ľudskej ruky.
Politický systém Izraela
Volebný systém
Izraelské volebné právo sa zakladá na Základnom zákone Knesetu a volebným zákonom z roku 1969.
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
Oltár kostola pochádza z roku 1882 a je vyrobený v neorenesančnom slohu. Na oltári sa nachádza obraz znázorňujúci Povýšenie svätého Kríža z roku 1809 od A. Bayera. Zvyšok interiéru kostola, vrátane vybavenia je predovšetkým v barokovom slohu. Bočné oltáre pochádzajú približne z roku 1740. Nachádzajú sa na nich novodobé sochy českých patrónov ako aj obrazy svätej Anny a svätej Barbory z obdobia okolo roku 1760. Socha panny Márie bola do kostola premiestnená z Dobešova a je z obdobia neskorej gptiky zo 16. storočia. Maliarska výzdoba klenieb pochádza z konca 19. storočia, predstavuje legendu o nájdení svätého kríža a je dielom kutnohorského maliara Jana Vysekala.
Politický systém Izraela
Volebný systém
120 členov Knessetu je volených na štvorročné volebné obdobie v tajnom hlasovaní, ale je možné, aby Kneset vyvolal predčasné voľby alebo sa sám rozpustil. Na prepočet odovzdaných hlasov na mandáty je používaný pomerný systém za využitie tzv. D'Hondtovej metódy. Pri voľbách si voliteľ môže vyberať zo strán, ale nemôže ovplyvniť preferenčnými hlasmi poradie jednotlivých kandidátov. Volebné právo majú osoby staršie ako 18 rokov. Volebné miestnosti sa nachádzajú po celom Izraeli. Je dodržiavaný systém pomerných straníckych kandidátnych listín, ktorý je zdedený z volieb do Národného zhromaždenia jišuv či z volieb do sionistických kongresov. Tento volebný systém veľmi komplikuje akejkoľvek strane získať v Knesete väčšinu a tak sú izraelskej vlády vždy koaličnúé. Premiéra vyberá prezident, ako predsedu strany, ktorá má najväčšie predpoklady pre zostavenie vlády. Po vybraní prezidentom má premiér 45 dní na zostavenie vlády. Zoznam členov vlády potom musí odsúhlasiť Kneset.
Kostol Povýšenia svätého Kríža (Černovice)
Dejiny a charakteristika
Zvonica kostola stojí samostatně. Zvonicu postavil už pred rokom 1660 Martin Jindřich Paradis. V roku 1857 ju zničil požiar a následne bola renovovaná. Na veži sú vyobrazené dva erby a to erb Martina Jindřicha Paradisa a erb rodiny Schönburgových. Tri zvony nachádzajúce sa vo zvonici sú z roku 1926. Súčasný hodinový stroj vrátane ciferníkov pochádza z roku 1941.
Politický systém Izraela
Volebný systém
Pri pokuse o volebnú reformu bolo Izralcům umožnené vo voľbách v roku 1996 priamo voliť premiéra. Tento spôsob voľby však bol následne zrušený a pristúpilo sa späť k zavedenému volebnému systému.
Trúbiaci kameň
Zaujímavosťou je nielen jeho schopnosť trúbiť, ale aj číslice a obrazec vyrytý na jeho povrchu. Miestna povesť hovorí, že kameň a jeho schopnosť trúbiť, využívali turecké vojská v 16. a 17. storočí na zvukovú signalizáciu. Podľa nej sú trúbiace otvory vysekané ľudskou rukou, rovnako ako štvorčíslie na severozápadnej stene – 1194 s dvojbodku nad deviatkou. Vzhľadom na rozdiel prvých dvoch číslic ho možno prečítať aj ako 1794.
Obrazec môže byť mapou, pretože sa nápadne zhoduje s okolitou krajinou. Číslice môžu znamenať číslovanie kameňa v bývalej signalizačnej sústave, ak tu v minulosti nejaká existovala, alebo letopočet. Ani jedna z číslic nezaznamenáva v dejinách okolia žiadnu významnú historickú udalosť. No po prepočte na islamský letopočet, ktorý sa počíta od roku 622 nášho letopočtu to vychádza rok 1572. To je rok, kedy vojská Osmanskej ríše v tomto kraji boli. Navyše, dve bodky nad deviatkou sa používajú v Tureckom číselníku.
Pavel Pavlavič Latuška
Pavel Pavlavič Latuška (* 10. február 1973, Minsk, Bielorusko) je bieloruský politik a diplomat. V rokoch 2009 až 2012 bol ministrom kultúry.
Pôdohospodárstvo v Spojených štátoch
Pôdohospodárstvo v Spojených štátoch patrí objemom svojej produkcie k najväčším národným pôdohospodárskym odvetviam na svete, pričom z hľadiska zahraničného obchodu sa vyznačuje aktívnou obchodnou bilanciou.
Pavel Pavlavič Latuška
Po prezidentských voľbách v roku 2020 sa stal jedným z lídrov bieloruskej opozície.
Politický systém Izraela
Súdny systém
Súdna zložka je nezávislá zložka vo vláde, ktorá zahŕňa sekulárne a náboženské súdy. Súdny systém zahŕňa tri stupne súdov.
Pavel Pavlavič Latuška
Život
Vyštudoval právo na Bieloruskej štátnej univerzite.
V rokoch 2002 až 2008 bol veľvyslancom Bieloruska v Poľsku. Potom bol do roku 2012 ministrom kultúry. Nato bol opäť menovaný veľvyslancom, tentoraz vo Francúzsku, od roku 2013 v Španielsku a Portugalsku. V tejto funkcii slúžil do januára 2019.
Politický systém Izraela
Súdy
Izrael v decembri 1985 informoval OSN, že už nebude uznávať Medzinárodný súdny dvor.
Pavel Pavlavič Latuška
Život
V marci toho istého roku bol menovaný riaditeľom divadla Janka Kupala v Minsku. Keď po prezidentských voľbách v roku 2020 odsúdil policajnú brutalitu voči demonštrantom, z divadla ho vyhodili. Zo solidarity s ním potom z divadla odišli aj niektorí herci.
Politický systém Izraela
Náboženské súdy
Niektoré otázky rodinného práva (manželstvo a najmä rozvod) spadajú pod jurizdikciu náboženských súdov. Štát pre potreby náboženských komunít udržiava a podporuje rabínske súdy, súdy Šaría a kánonické súdy. Všetci sudcovia sú štátnymi úradníkmi a požaduje sa po nich, aby presadzovali všeobecné právo. Vrchný súd slúži ako odvolací všetkých inštancii náboženských súdov. Židovské náboženské autority sú pod kontrolou kancelárie premiéra a vrchného rabína. Tieto súdy majú právomoci iba v piatich oblastiach: kašrut, šabat, židovský pohreb, náboženské otázky (najmä rozvod ) a židovských imigrantov. Okrem určovania manželského stavu môžu všetky ostatné náboženské otázky zastúpiť aj civilné súdy.
Pavel Pavlavič Latuška
Život
V Bielorusku býva Latuška spomínaný ako kandidát opozície na nového prezidenta. Kvôli rastúcemu tlaku na opozíciu však Bielorusko opustil a býval v Nemecku aj v Česku, kde sa dvakrát stretol s ministrom zahraničia a podpredsedom ČSSD Tomášem Petříčkom. Latuška uviedol, že je naštvaný na českého premiéra Andreja Babiša za to, že sa kvôli jeho odmietavému postoju neuskutočnila poľskými predstaviteľmi navrhnutá schôdzka bieloruskej opozície s premiérmi Poľska, Maďarska, Česka a Slovenska počas summitu Vyšehradskej štvorky v septembri 2020 v poľskom Lubline.
Politický systém Izraela
Náboženské súdy
Ďalšie veľké náboženstvá v Izraeli, ako je Islam a kresťanstvo sú dohliadanie ich vlastnými inštitúciami náboženských zákonov. Tieto súdy majú podobnú jurizdikciu nad svojimi následníkmi, hoci moslimské náboženské súdy majú viac kontroly nad rodinnými záležitosťami.
Politické podmienky
Bývalá premiérka Golda Meirová žartovala, že "v Izraeli sú tri milióny premiérov. "Kvôli pomernému volebnému systému totiž existuje veľké množstvo politických strán, z ktorých mnohé majú špecializovaný program, ktorý sa zameriava na špecifické záujmy svojich voličov. Zvyčajná rovnováha medzi najväčšími stranami znamená, že menšie strany môžu mať nepomerne veľký vplyv vzhľadom na ich reálnu veľkosť. Keďže sú často práve malé strany jazýčkom na váhach, dokážu tejto svojej vlastnosti využiť a presadiť tak svoje vlastné kľúčové záujmy.
V izraelskej politike dominujú sionistické strany, ktoré sa tradične radia do troch skupín, pričom prvé dve skupiny sú najväčšie: robotnícky sionizmus (vo farbách sociálnych demokracií ), revizionistický sionizmus (ktorý zdieľa niektoré rysy s tórou a konzervatívcami z iných štátov) a náboženský sionizmus ( hoci existuje veľa neortodoxných sionistických náboženských strán, rovnako ako antisionistických izraelských arabských strán).
Členstvo v medzinárodných organizáciách
BSEC (pozorovateľ), RE (pozorovateľ), CERN (pozorovateľ), EBOR, ECE, FAO, IADB, MAAE, IBRD, ICAO, ICC, MKSOZ, IDA, IFAD, IFC, ILO, MMF, IMO, Inmarsat, Intelsat, Interpol, MOV, IOM, ISO, ITU, OAS (pozorovateľ), OPCW, OBSE (partner), SRS, OSN, UNCTAD, UNESCO, UNHCR, UNIDO, UPU, WCO, WHO, WIPO, WMO, WToO, WTrO.
Ulica Martina Granca
Ulica Martina Granca je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Dúbravka. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Boisgervilly
Boisgervilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kamenný most v Novoveskej Hute
Kamenný most v Novoveskej Hute je barokový most z roku 1740, ktorý sa nachádza v Novoveskej Hute, mestskej časti mesta Spišská Nová Ves. Ide o dvojklenbový, 17 metrov dlhý most cez potok Holubnica s rovnakým rozpätím segmentových oblúkov je postavený z lomového kameňa a pieskovca. Most je postavený na vonkajších pilieroch s dodatočne prístavnými trojuholníkovými podperami, siahajúce až do výšky klenieb. Na stredovom pilieri sa nachádza ľadolam. Podobne riešená dispozícia dvojklenbového mosta je cez rieku Hnilec v Gelnici. Prípadne jednoklenbový kamenný most v Dobšinej. V roku 1985 bol most vyhlásený ako druh technickej pamiatky za národnú kultúrnu pamiatku Slovenskej republiky. Most bol v minulosti viackrát rekonštruovaný. Najväčšie dve rekonštrukcie prebehli v rozmedzí rokov 20142015 a 20162017, kedy bol most staticky upevnený spolu so spevnením koryta potoka a domurovaním kamenného zábradlia. Po skončení rekonštrukčných prác bola na most osadená informačná tabuľa. Most dodnes slúži ako cestný objekt.
Mafia: Definitive Edition
Príbeh
Dej v každej jednej kapitole je veľmi podobný originálu z roku 2002.
Hrateľnosť
Mafia: Definitive Edition je koncipovaná ako úplny remake originálnej hry, postavená od základov, ktorá však zachováva pôvodné misie, postavy a príbeh, ktorý aj rozširuje. Všetky filmové scény boli odznova nakrútené a nadabované. Rovnako ako v pôvodnej verzii z roku 2002, hráči ovládajú Tommyho Angela počas kampane pre jedného hráča. Pohybovať sa dá chôdzou alebo automobilom či motorkou. Remake používa rovnaký herný engine ako Mafia III, vylepšený svetelný model a krycí systém, ktorý pôvodná hra neobsahovala.
Vývoj
Mafia: Definitive Edition bola oznámená 13. mája 2020 ako súčasť Mafia: Trilogy – remake Mafia I, remaster Mafia II a re-release Mafia III. Na vývoji sa podieľalo viac ako 200 ľudí z Prahy a Brna a mnohých ďalších z Brightonu a Novata. Uvedenie na trh bolo pôvodne naplánované na 28. augusta 2020, ale z dôvodu pandémie COVID-19 bolo odložené na 25. septembra.
Plnú jazykovú podporu dostali len jazyky, ktoré boli plne podporované aj v pôvodnej hre, a teda: angličtina, čeština, francúzština, taliančina, nemčina, ruština a španielčina.
Vývojári sa ďalej zamerali na napodobňovanie štýlu amerických miest v 20. a 30. rokoch 20. storočia, aby obohatili atmosféru a estetiku Lost Heaven a jednotlivých jeho štvrtí; niektoré štvrte boli tiež premenované (Hoboken – Holbrook). Úpravy v topografii mapy viedli k zmene rozloženia jednotlivých ulíc, ktoré boli vykonané pre príjemnejšiu jazdu a podľa tímu mali za následok viac možností výhľadu na samotné mesto. Špecializovaný systém mapovania dát bol použitý na identifikáciu často používaných ciest na obmedzenie jazdy po tých istých trasách. To sa prejavilo napríklad premiestnením Sialeriho baru a pretekárskeho okruhu.
Jozef Medveď (minister)
Prof. Ing. Jozef Medveď, Ph.D. (* 16. september 1950, Bacúch, Česko-Slovensko) je slovenský politik a vysokoškolský pedagóg, v rokoch 2009-2010 minister životného prostredia Slovenska. Je členom politickej strany SMER - sociálna demokracia.
Život a kariéra
Študoval na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, odbor financie. V rokoch 1977 - 1979 tu pôsobil ako odborný asistent na Katedre financií. V období 1980 - 1995 na VŠE FESCR a Ekonomickej fakulte UMB pokračoval v pedagogickej kariére (odborný asistent, docent, vo funkciách tajomník fakulty). V rokoch 1985-1990 pôsobil vo funkcii prodekana Fakulty ekonomiky služieb a cestovného ruchu na Vysokej škole ekonomickej v Banskej Bystrici, v rokoch 1990-1993 bol jej dekanom. V roku 1993 absolvoval študijný a pracovný pobyt vo Švajčiarsku.
V období rokov 1994-1995 pôsobil vo funkcii predsedu predstavenstva "Carpatia Consulta Banská Bystrica, a.s.". Je prorektorom na banskobystrickej pobočke českej súkromnej vysokej školy Bankovní institut vysoká škola. V minulosti pôsobil aj ako dekan Fakulty financií Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
29. októbra 2009 bol menovaný do funkcie ministra životného prostredia. Premiér Róbert Fico z tohoto rezortu odvolal nominanta za Slovenskú národnú stranu Viliama Turského. Aj keď toto kreslo náležalo na základe koaličnej zmluvy práve SNS, predseda vlády doň menoval Medveďa ako nominanta strany SMER - sociálna demokracia. K 30. júnu 2010 bolo celé ministerstvo nakoniec zrušené; jeho agendu prevzalo ministerstvo poľnohospodárstva, životného prostredia a regionálneho rozvoja.
V súčasnosti je prorektor pre Slovensko, Bankovní institut Vysoká škola, zahraničná vysoká škola, Banská Bystrica, člen predstavenstva BIVŠ, a.s. Praha, predseda predstavenstva Burzy cenných papierov v Bratislave.
Kvalifikácia
Ďalšie vzdelanie
V roku 1993 absolvoval 4-týždňový intenzívny seminár na Bazilejskej univerzite vo Švajčiarsku (Basler Intensivseminar für marktorientierte Unternehmensführung).
V roku 2002 všeobecné štúdium súdneho inžinierstva na Ústav súdneho inžinierstva Žilinskej univerzity v Žiline.
Pedagogická činnosť
V rámci pedagogickej činnosti gestoroval a zabezpečoval výučbu v predmetoch: Financie a mena, Finančná propedeutika, Financie nevýrobných odvetví služieb, Financie cestovného ruchu, Investičné spoločnosti a investičné fondy, Bankovníctvo, Bankový manažment a marketing, Finančný a bankový marketing, Medzinárodné financie, Peniaze a peňažné teórie a v ostatnom období vybrané problémy Bankovníctva, Verejné financie špeciálne semináre z financií. Vedie diplomové práce a metodické semináre v rámci Katedry bankovníctva a poisťovníctva a Katedry financií a účtovníctva pre metodické spracovanie kvalifikačných prác v oblasti financií.
Úspešne vyškolil desiatich a v súčasnosti vedie ôsmich doktorandov. Od roku 1995 bol garantom a spolugarantom odboru a špecializačného študijného programu v rámci študijného odboru Financie. Od augusta 2005 je spolugarantom študijného odboru Finance magisterského štúdia v rámci BIVŠ Praha, zahraničná vysoká škola, SR.
Vedecko-výskumná činnosť
Orientoval sa predovšetkým na rozpracovanie teoretických princípov financovania cestovného ruchu a širokej sféry služieb, predovšetkým v oblasti financovania nevýrobných odvetví – financovania školstva, kultúry, zdravotníctva a telesnej kultúry, ďalej na problematiku uplatňovania finančných nástrojov podpory malých a stredných podnikov v období prechodu na trhovú ekonomiku. Koncom deväťdesiatych rokov a začiatkom tohto desaťročia pracoval v oblasti teórie na problematike rozvoja bankového systému a súčasne v oblasti teórie mikroekonomických otázok verejných financií a verejných financií v širšom zmysle slova. Počas vedeckej a výskumnej činnosti spolupracoval s Wirtschaftsuniversität Wien v Rakúsku, Universität Basel vo Švajčiarsku a Univerzity USM, Hattiesburg, Mississippi. Participoval aj na výskumnom programe TEMPUS, predovšetkým v otázkach prejavu tieňovej ekonomiky.
Členstvo v domácich a medzinárodných mimovládnych orgánoch a organizáciách, redakčných radách
Je alebo bol členom vedeckých rád univerzít a fakúlt Ekonomickej univerzity v Bratislave, Masarykovej univerzity v Brne, Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici a Technickej univerzity v Košiciach. Bol členom habilitačnej komisie Národohospodárskej fakulty Ekonomickej univerzity v Bratislave. Je člen nezávislého ekonomického fóra – Hospodársky klub (od 1994) a člen akademickej rady BIVŠ Praha (od 2005)
Člen redakčných rád Finansowanie dzialalności przedsiebiorstw (Wyzsza szkola bankowa, Chorzow), Finance and Management Review (BIVŠ Praha) a Socioekonomické a humanitní studie (BIVŠ Praha), Acta facultatis aerari publici (UMB, BB), Acta aeraci publici (UMB, BB).
Členstvá v dozorných radách
Pôsobil ako člen dozorných rád viacerých podnikov a spoločnsotí: Slovenská sporiteľňa, a.s. (1998 – 2001), Spoločnosť pre poistenie exportných úverov (predchodca EXIMBANKY; 1992 – 1996), Slovenské aerolínie, a.s. Bratislava (2003 – 2006), Energo BB, a.s., Vanys, a.s. (1999 – 2009).
Javorinka (vrch v Levočských vrchoch, 1166 m)
Javorinka je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad obcou Kolačkov, približne južne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Kolačkov a Jakubany. Najbližším sídlom sú na východnom úpätí ležiace Jakubany, severne leží Nová Ľubovňa a Kolačkov a západne Lomnička.
Opis
Javorinka leží v rázsoche, vybiehajúcej z Čiernej hory severným smerom na Predné hory. Východne sa nachádza Vysoká, Hromovec , Kýčery , Siminy ( a Kuligura , južne Magurič , Zámčisko , Čiernohuzec , Šípková hora , Repisko , Čierna hora a Ihla , západným smerom Rysová , Kamenná hora , Macková  a Kotník  a severným Predné hory , Sihla  a Borsučinky . Oblasť je súčasťou povodia rieky Poprad, kde vodu z východných svahov odvádza potok Jakubianka a zo západných jej prítok Kolačkovský potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na úbočí bez vegetácie však možno pozorovať okolité vrcholy Levočských vrchov, no tiež Ľubovniansku vrchovinu, Spišsko-šarišské medzihorie, Čergov, Nízke a Vysoké Tatry, Oravské Beskydy a severne aj mnohé vrchy na území južného Poľska.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami z blízkych obcí Jakubany a Kolačkov.
Boistrudan
Boistrudan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Momčilo Babić
Momčilo Babić (* 20. október 1952, Peć, Juhoslávia) je doktor lekárskych vied a profesor na Lekárskej fakulte Belehradskej univerzity, diplomat a veľvyslanec Srbskej republiky v Ruskej federacii.
Životopis
Vzdelanie získal v Belehrade, kde vyštudoval lekársku fakultu. Magisterský titul získal v Moskve ako štipendista Svetovej zdravotníckej organizácie na Medzinárodnej fakulte verejného zdravotníctva. Špecializáciu ukončil v odbore sociálne lekárstvo na lekárskej fakulte v Belehrade, kde vo veku 34 rokov získal doktorát a o dva roky neskôr sa stal na tejto fakulte vedeckým pracovníkom. Od roku 2000 je riadnym profesorom na Univerzite v Belehrade. Od roku 2013 bol riaditeľom Republikového fondu zdravotného poistenia.
Študijné pobyty a prednášky vo svete: Center for disease control and prevention – Atlanta (Georgia), Johns Hopkins University – Baltimore (Maryland), National Institute of Health – Bethesda (Maryland); Georgetown University – Washington (District of Columbia), Karolinska institute – Štokholm, London School of Hygiene & Tropical Medicine – Londýn, Semashko Institute – Moskva (celkovo študijné pobyty v týchto inštitúciách v trvaní približne 2 rokov).
Bol riaditeľom sektora pre rozvoj Klinického centra Srbska a mestským tajomníkom pre zdravotníctvo v Zastupiteľstve mesta Belehrad, kde inicioval projekt „Belehrad – zdravé mesto“. V rokoch 1992 až 2001 bol riaditeľom Klinicko-nemocničného centra „KBC Bežanijska kosa“. Bol tiež námestníkom ministra zdravotníctva Srbskej republiky a predsedom Univerzitnej rady v Belehrade.
Prof. Dr. Momčilo Babić je autorom viac ako 250 vedeckých a odborných prác publikovaných v zahraničných a domácich časopisoch a na kongresoch, ako aj 24 lekárskych kníh vrátane monografií „Medicinski leksikon“ a „Scrining u medicini“. V spolupráci s Rush University v Chicagu vydal dve knihy, ktorých je hlavným autorom a editorom: „New Challenges in Health Care“ a „Modern Health Care Glossary“. Je autorom mnohých článkov z oblasti sociálneho lekárstva a manažmentu zdravia, ktoré prednáša na Lekárskej fakulte v Belehrade. Inicioval a koncipoval predmet „Moderná nemocnica“ akreditovaný pre 2. ročník pregraduálneho štúdia ako výberový predmet, ktorý vyučuje na Lekárskej fakulte.
Bol členom redakčnej rady najstaršieho lekárskeho časopisu Srpski arhiv za celokupno lekarstvo a členom predsedníctva Srbskej lekárskej asociácie. Je zodpovedným riešiteľom projektu „Medical Encyclopedia“, prvého vydania v srbskom jazyku, na ktorom sa zúčastňuje viac ako 250 významných lekárov a profesorov medicíny. Je prezidentom Lekárskeho akademického fóra, združenia lekárov akademickej proveniencie so sídlom v Belehrade. V roku 2012 bol Prvým európskym domom v Srbsku a Európskym hnutím vyhlásený za „Naj-Európana pre rok 2011“, pre oblasť programov a projektov, za projekt „Zdravotná politika v Srbsku do roku 2020“.
Profesor Babić bol veľvyslancom Srbska na Slovensku. Usilovne pracoval na zlepšení dvojstranných vzťahov a spolupráce medzi týmito dvoma krajinami a národmi. Jeho výrok „Po Srboch milujem najviac Slovákov, sme bratské národy a zostaneme nimi navždy“ zarezonoval v slovenskej verejnosti, ktorej sa pri príležitosti Dňa ústavy Srbskej republiky v roku 2020 prihovoril po slovensky s odkazmi priateľstva a bratstva.
Zahraničné vyznamenania
okraj|30x30pixelů|alt= Slovensko
Thompson
Thompson môže byť:
IPod touch
iPod touch je multimediálny prehrávač od spoločnosti Apple z rodiny prehrávačov iPod. Okrem prehrávania hudby a videa disponuje Wi-Fi pripojením na Internet, ako prehliadač používa mobilnú verziu Safari. Keďže používa operačný systém iOS, možno na ňom hrať hry a používať ďalšie programy pre tento systém. Hry a aplikácie sa nakupujú cez App Store.
Prvá generácia sa predáva od roku 2007, druhá generácia od roku 2008, tretia od roku 2009, štvrtá od roku 2010 a piata od roku 2012 a šiesta od roku 2015. iPod touch je často prezentovaný ako iPhone bez možnosti volania, ale iPod je v skutočnosti najpoužívanejší ako herná konzola. Oproti ostatným herným konzolám má výhodu v cene hier, ktorá sa pohybuje okolo dvoch až troch eur za hru v internetovom obchode s aplikáciami App Store.
iPod touch je v súčasnosti jediným produktom v produktovej rade iPodov spoločnosti Apple, ktorý nasleduje po prerušení podpory pre iPod nano a iPod shuffle 27. júla 2017. Po tomto kroku, spoločnosť Apple aktualizovala uložisko a ceny za iPod touch s 32 a 128 GB. Druhá novšia aktualizácia prišla v roku 2019 kde pribudla pamäť 256 GB a funkcie ako AR a Skupinový FaceTime.
Modely
Ku máju 2019 existuje sedem typov do teraz vyrobených zariadení iPod touch.
Černovice (zámok)
Černovický zámok je budova zámku a v súčasnosti sídlo diagnostického ústavu sociálnej starostlivosti nachádzajúca sa na okraji mesta Černovice v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Dejiny a charakteristika
Zámok bol pôvodne postavený bratmi Paradisovými v roku 1640 na mieste bývalého mlyna. Tento zámok bol s otvorenou terasou smerom na východ, čo je severné krídlo súčasného zámku. V roku 1716 zámok zdedil Karel Josef Voračický z Páběnic. K zámku patrilo panstvo pozostávajúce zo záhrady, pivovaru v Černoviciach, mestečka Černovíc, 14 dedín a 8 dvorcov. V roku 1721 panstvo kúpil gróf František Karel Kinský. V období pod správou KInských bol zámok rozšírený. V roku 1760 syn Františka Karla Kinského, Josef Jan Kinský predal panstvo grófovi Františkovi Adamovi Šternberkovi. V roku 1803 bolo panstvo opäť predané, tentoraz grófovi Vincencovi Zessnerovi zo Spitzenbergu. Vincenc Zessner v roku 1814 zámok opäť o niečo rozšíril.
V roku 1823 zámok získal gróf Jindřich Eduard Schönburg, ktorý urobil v roku 1841 velkú klasicistnú prestavbu. Prestavbou zámok získal svoju dnešnú podobu. Okolie zámku bolo parkovo upravené.
V roku 1873 odkúpil černovické panstvo Antonín Veith, ktorý Černovice predal v roku 1881 grófke Amálii Reichenbach-Lessonitzovej. V roku 1912 panstvo zdedil rod Löwenstein-Wertheim-Freudenbergových, ktorí ho vlastnili až do roku 1945.
Zámok sa nachádza na južnom okraji mesta, prístupný je po Dobešovskej ulici, ktorá k nemu vedie z Mariánskeho námestia.
Občianska vojna v Líbyi
Krátko po tom sa špekulovalo o tom, že plukovník Kaddáfí opustil krajinu. Ten však 22. februára vystúpil v televízii a vyhlásil, že vodcom revolúcie, ktorú vedie už dlhšie ako 40 rokov, zostane. Vyzval tiež svojich priaznivcov k verejnej podpore, deň na to sa ich však zišlo len asi 150. 28. februára poskytol západným médiám rozhovor, v ktorom odmietol rezignáciu, pretože nevykonáva žiadnu oficiálnu funkciu a posťažoval si na to, že ho západné krajiny opustili a nerozumejú politickému systému Líbye. Tiež sa vyjadril v tom zmysle, že všetci jeho ľudia ho "milujú" a zomreli by, len aby ho ochránili.
Bonnemain
Bonnemain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Občianska vojna v Líbyi
S výraznou leteckou podporou začali povstalci pomerne rýchlo preberať kontrolu nad krajinou a v auguste už Kaddáfímu zostalo len niekoľko miest na západe Líbye. Predovšetkým hlavné mesto Tripolis, o ktorý sa mali viesť najťažšie boje, pretože Kaddáfí sa nemienil vzdať a oprieť sa mohol minimálne o svoju elitnú prezidentskú gardu, ktorú tvorilo 3 000 dobre vyzbrojených a vycvičených mužov. Podľa správ z miesta boli v uliciach hlavného mesta Kaddáfím najatí žoldnieri z cudzích krajín, najmä subsaharskej Afriky, ktorí strieľali aj po tých, čo sa len snažili pomôcť zraneným. To viedlo k viacerým prípadom brutálnych represií zo strany povstalcov voči obyčajnému černošskému obyvateľstvu krajiny.
Bonnemain
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Občianska vojna v Líbyi
Zdroj
Libia - ليبيا
Bonnemain
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radim Uzel
MUDr. Radim Uzel, CSc. (* 27. marec 1940, Ostrava – † 2. máj 2022, Praha) bol český sexuológ a popularizátor sexuológie, gynekológ, riaditeľ Spoločnosti pre plánovanie rodiny a sexuálnu výchovu a vysokoškolský pedagóg. Publikoval množstvo populárnych článkov v tlači, bol autorom publicistických relácií v rozhlase.
Životopis
Po maturite nastúpil na Lekársku fakultu Masarykovej univerzity v Brne. Pracoval na gynekologicko-pôrodníckom oddelení OÚNZ v Ústí nad Orlicí, potom na II. gynekologickej klinike v Brne, neskôr ako kúpeľný lekár vo Františkových Lázňach, ďalej bol krajským ordinárom v Ostravě. Po nežnej revolúcii pracoval v pražskom Ústave pre starostlivosť o matku a dieťa. Stál pri zrode politickej strany Nezávislá erotická iniciatíva (NEI), za ktorú bol členom Zastupiteľstva hl. m. Prahy. Bol externým učiteľom 2. lekárskej fakulty Karlovej univerzity v Prahe.
Thompson (Manitoba)
Thompson je mesto v kanadskej provincii Manitoba. Nachádza sa na Burntwood River. V roku 2021 malo 13 035 obyvateľov.
Dejiny
Thompson bol naplánovaný v roku 1956 spoločnosťou International Nickel Company of Canada, je jednou z najväčších plánovaných komunít v Kanade. Výstavba sa začala v roku 1957. Mesto sa volá podľa John F. Thompsona, predsedu predstavenstva firmy. Výstavba mesta bola dokončená v roku 1961 spolu s kombinovaným komplexom na ťažbu, tavenie a rafináciu, prvým na západnej pologuli. Na hliníkovom priemysle je mesto doteraz závislé. Počas 60. rokov pri raste ťažby počet obyvateľov dosiahol 20 000 aj keď mesto bolo plánované pre 8 až 12 tisíc. Už v 70. rokoch začala ťažba spomaľovať.
Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 13 035 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 13 678. V roku 2021 cca 10 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 25 slovenský a nikto československý.
Doprava
Mesto bolo napojené na železnicu Canadian National Railway z The Pas do Churchillu na Hudsonovom zálive. Na sever od mesta je Thomspon Municipal Airport.
Ekonomika
Mesto je centrom obchodu a služieb, ale má problém pritiahnuť sekundárny priemysel.
Sün-c’
Sün-c’ môže byť:
Lake Winnipegosis
Lake Winnipegosis je jazero na v kanadskej provincii Manitoba, 11. najväčšie v Kanade.
Opis
Nadmorská výška jazera je metrov. Maximálna hĺbka 12 alebo 254 metrov. Jazero má rozlohu 5 374 km².
Jazero odvodňuje 49 825 km2 západnej Manitoby a východného Saskatchewanu, hlavne z pohoria Manitoba Escarpment. Malé prítoky sú na západnej strane, voda odteká juhovýchodným smerom do Lake Manitoba.
Dejiny
V minulosti bolo jazerou súčasťou ľadovcového jazera Lake Agassiz. Európanmi bolo objavené v roku 1739, keď ho objavil francúzsky obchodník La Vérendrye. Názov jazera v jazyko Cree odkazuje na jeho blatistú vodu, prípona -osis znamená malé.
Využitie
Jazero bolo využívané ako trasa pre kanoe pre North West Company. V súčasnosti sa vyžíva na komerčný rybolov.
Chisarska kotlovina
Chisarska kotlovina (, doslova Chisarská kotlina),    uvádzaná aj pod názvom Chisarska dolina (, doslova Chisarská dolina) je geomorfologická jednotka v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Polohopis
Chisarská kotlina leží v južnom úpätí  východnej čati pohoria Săštinska Sredna gora. Ide o prechodnú oblasť medzi týmto pohorím a Hornotráckou nížinou.
Zo všetkých svetových strán okrem juhu je obklopená svahmi tohto pohoria. Zo západu a z východu to sú nižšie pahorky v južnom úpätí pohoria, na severe už ide o vyššie časti pohoria s masívom vrchu Karasivrija, ktorého vrchol leží v nadmorskej výške. Na juhu pozvolna prechádza do Hornotráckej nížiny.
Rozloha a nadmorská výška
Kotlina je malá, jej rozloha je len niečo okolo 20 km². Stredná nadmorská výška v kotline je približne.
Vznik
Kotlina vznikla v období raného terciéru, kedy došlo k prepadu rozsiahleho masívu, ktorý sa nachádzal medzi Srednou gorou a Rodopami. Vyformovala sa v priestore severnej zlomovej línie tohto prepadu a s najväčšou pravdepodobnosťou tvorila dno jazera.
Geografia
Geológia
Podložie kotliny je tvorené granitovými, granito-rulovými a kryštalickými bridlicami rozličných druhov a zloženia. Nad samotnym telesom sa nachádzajú vrstvy aluviálnych a diluviálnych usadenín. Skaly nad úrovňou zemského povrchu sú zvyčajne tvorené z veľkej časti rulou. Pôdy sú rozdielne v severnej a južnej časti kotliny. V severnej časti je podložie kotliny blízko povrchu, pôda je prevažne kamenito-piesčitá, silno priepustná s veľmi tenkou vrstvou humusu, zatiaľ čo v južnej časti je humusová vrstva pomerne silná a pôda je úrodná.
Klíma
Kotlina je chránená pred studenými severnými vetrami masívmi Srednej gory a Starej planiny. Podnebie je mierne kontinentálne, charakterizované miernými zimami (priemerná teplota v januári je 2 °C) a dlhými teplými  (ale nie horúcimi) letami. Teploty sa počas letných mesiacov držia zvyčajne medzi 25 °C30 °C a aj keď sa v tomto období vyskytujú aj horúce dni, kedy teplota často prevyšuje 35 °C, býva takýchto dní len málo. Ani letné, ani zimné obdobie sa tak nevyznačujú veľkým výskytom rekordných teplôt, ktoré bývajú skôr konštantné.
Na zrážky nie je kotlina veľmi bohatá, najdaždivejší mesiac je zvyčajne máj. Najslabšie sú na zrážky zimné mesiace, snehová pokrývka sa priemerne vyskytuje len 15 dní v roku. Klimatický jav charakteristický pre Chisarskú kotlinu je takmer úplná absencia mĺh. Mlhy sa vyskytujú len okolo 1012 dní v roku a aj vtedy trvajú len veľmi krátko.
Osídlenie
Osídlenie kotliny bolo spojené s existenciou termálnych minerálnych prameňov, ktoré sa v nej nachádzajú a ktoré boli priamou príčinou osídlenia tejto lokality. Z tohto dôvodu sa na území kotliny vystriedalo v priebehu dejín množstvo civilizačných kultúr, ktoré v kotline zanechali bohaté kultúrne dedičstvo. Kotlina tak bola osídlená už v období neolitu, neskôr na mieste vznikla trácka osada, ktorú založil kmeň Besov a ktorá bola po tom, čo región padol pod nadvládu rímskej ríše rozšírená a neskôr z nej vzniklo mesto s názvom Diocletianopolis. Diocletianopolis zanikol začiatkom 7. storočia, ale lokalita bola neskôr osídlená slovanskými osadníkmi. Potom čo sa región stal súčasťou Osmanskej ríše tu vznikla turecká osada pod názvom Chisar. Po oslobodení Bulharska sa Chisar začal rozvíjať a postupom času z neho vzniklo dôležité kúpeľné centrum, ktoré si svoj význam zachovalo do súčasnosti.
Hospodárstvo
Najvýznamnejším prvkom hospodárstva v Chisarskej kotline je kúpeľníctvo a odvetvia spojené s kúpeľnou turistikou, ako napríklad hoteliérstvo, alebo gastronómia. Mesto Chisaria vedené, ako sídlo so štatútom kúpeľného rezortu národného významu.
Rozšírené je aj poľnohospodárstvo, predovšetkým vinohradníctvo, ovocinárstvo a chov hospodárskych zvierat a to najmä oviec a hovädzieho dobytka. Významný je aj potravinársky priemysel v meste Chisaria, konkrétne výroba nealkoholických nápojov, ako aj stáčanie a balenie lokálnej minerálnej vody.
Majstrovstvá EAFF vo futbale 2019
Majstrovstvá EAFF vo futbale 2019 bol ôsmym ročníkom Majstrovstiev EAFF vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Východoázijskej futbalovej federácie (EAFF). Finálový turnaj sa hral v Južnej Kórei.
Víťazom turnaja sa stala domáca Južná Kórea.
Tímy
Všetkých desať tímov federácie sa zúčastnilo na turnaji. Tímy boli rozdelení do troch predkôl. Víťaz prvého a druhého kola postupovali o kolo vyššie.
Prvé predkolo
Víťaz predkola sa kvalifikoval do druhého predkola. Do druhé kola postúpilo Mongolsko.
Druhé predkolo
Víťaz predkola sa kvalifikoval do finálového kola. Do finálového kola postúpil Hongkong.
Finálové kolo
Víťazom celého turnaja sa stal Kórejská republika.
Konečné riešenie židovskej otázky
Rozkazy týkajúce sa vykonávania konečného riešenia židovskej otázky sa nezachovali v písomnej forme. Existujú iba fragmentárne dôkazy, ako napríklad list Göringa Heydrichovi z júla 1941 s poverením na riadenie „konečného riešenia“. Zápisnica zo stretnutia vysokých predstaviteľov nacistického Nemecka 20. januára 1942 na konferencii vo Wannsee o "konečnom riešení" sa našla až v roku 1947 v archívoch jedného z ríšskych ministerstiev. Stalo sa tak však až po Norimberskom procese, kde teda dokumenty nemohli byť použité ako dôkaz.
Už od leta 1941 realizovali masové popravy civilného obyvateľstva podrobených oblastí západnej časti Sovietského zväzu, predovšetkým (ale nie výlučne židov) jednotky Einsatzgruppen. Podľa odhadov im padlo za obeť asi 700 000 až 1,4 milióna ľudí. Masové vyvražďovanie Židov v plynových komorách začalo začiatkom roku 1942. Zavraždených bolo celkovo 6,8 miliónov Židov (medzi ktorými sú zarátané obete hladu a chorôb v segregovaných getách, obete masových popráv jednotkami Einsatzgruppen ako aj obete vraždenia v koncentračných táboroch). náhľad|Oficiálne poverenie [[Hermann Göring|H. Göringa z júla 1941 pre Reinharda Heydricha na riadenie „konečného riešenia“ židovskej otázky.]] Operácia Reinhard (tiež operácia Reinhardt, nemecky Aktion Reinhardt alebo Einsatz Reinhardt), ktorá začala v marci 1942 bol nacistický plán vyvraždiť Židov žijúcich v poľskom Generálnom gouvernemente. Väčšina bádateľov sa domnieva, že akcia bola pomenovaná po hlavnom koordinátorovi tzv. konečného riešenia Reinhardovi Heydrichovi. V rámci tohto plánu boli zriadené tri vyhladzovacie tábory - Belžec, Sobibor a Treblinka. Počas približne jedného a pol roka, keď tieto tábory fungovali, v nich nacisti zavraždili viac ako 1,5 miliónov Židov a niektorých ďalších etník. Operácia Reinhard začala v marci 1942 a skončila v decembri roku 1943. Vrchol operácie v počte zabitých ľudí nastal v posledných troch mesiacoch roka 1942. Metódy vraždenia v týchto táboroch boli neustále zdokonaľované. V Belzec a potom aj v Sobibore boli vybudované plynové komory s kapacitou 1 200 ľudí, neskôr bola kapacita navýšená na 3 000 a plynová komora v Treblinke mala kapacitu 4 000 ľudí, ktorí mohli byť zavraždení naraz. Vo všetkých menovaných táboroch nacisti kapacitu plynových komôr neustále zvyšovali. V Belzec zavržadili nacisti takmer za 10 mesiacov 434 508 Židov, 1500 Poliakov a bližšie neznámy počet Rómov, v Sobibore trvalo vyvraždenie 152 000 ľudí 18 mesiacov. V Treblinke zavraždili nacisti za rok celkovo 780 000 ľudí. Celkový počet obetí Akcie Reinhard, ktorú historik Stefan Lehnstaedt nazýva "jadrom holokaustu" je 1,36 miliónov ľudí. Ďalšie milión obetí nacistického hromadného vraždenia bol v celkovo najväčšom nacistickom vyhladzovacom tábore v Auschwitz-Birekenau, z toho 960 000 židovských mužov, žien a detí.
Likvidáciu Židov na dobytých východných územiach uskutočňovali popravou strelnými zbraňami jednotky Einsatzgruppen, ktorým padlo za obeť asi 1,5 miliónov židovských obyvateľov Poľska, Ukrajiny (masaker v Kamjanici-Podiľskom - jún 1941, Babyn Jar - september - október 1941), pobaltských štátov (hromadné popravy v Kalevi-Liiva v období 1941-1943).
Hannam tägjo
Hannam tägjo (písmom hangul: 한남대교 - hannam tägjo; do roku 1984 aj Most rieky Han č. 3) je most v hlavnom meste Kórejskej republiky, Soule. Je súčasťou AH1 - najdlhšej diaľnice v Ázii.
V júli 2009 bolo pri moste otvorené ako súčasť mostu Rainbow Café. Je to asi 20 metrov vysoká kaviareň ktorá slúži aj ako panoramatická vyhliadková veža.
Mešita (Chisaria)
Mešita v Chisarii je budova mešity s minaretom     z druhej polovice 15. storočia nachádzajúca sa v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Iné názvy
Budova je známa aj ako Historická mešita, alebo Mešita Chadžiho Murada a v niektorých zdrojoch je spomínaná tiež pod názvom Mešita Chadžiho Mechmeda.
Lokalita
Budova leží v centrálnej časti mesta Chisaria pri západnom pevnostnom múre antického mesta Diocletianopolis.
Dejiny
Po tom čo sa stalo územie dnešného Bulharska v roku 1364 súčasťou Osmanskej ríše, územie dnešného mesta Chisaria a okolie boli rozhodnutím osmanského sultána darované rumelskému berlejbejovi, pašovi Šachbedinovi. Mešita aj s minaretom boli postavené v roku 1464, ale v tom čase už bola osada, ktorá sa na mieste nachádzala, v štádiu úpadku ku ktorému došlo po smrti pašu Šachbedin v roku 1455. Miesto sa postupom času vyprázdnilo a zpustlo a bez obyvateľstva ostalo až do prelomu 17. a 18. storočia, kedy na mieste vznikla malá turecká osada, ktorej stavby boli postavené na ruinách bývalého antického mesta ako aj neskoršej stredovekej osady.
Mešita sa následne využívala až do roku 1878, kedy bola budova mešity, s výnimkou minaretu v priebehu rusko-tureckej osloboditeľskej vojny spolu s okolitými stavbami do základov vypálená a zbúraná. O niečo neskôr bola budova obnovená.