cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Morne-à-l’Eau
Obyvateľstvo
Morne-à-l'Eau má 17057 obyvateľov (2009).
Caban
Caban môže byť:
Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1944.
náhľad|Herečka Lee Grant bola nominovaná päťkrát, nevyhrala ani raz Dva Zlaté glóbusy získalo celkom päť herečiek – Karen Black, Ruth Gordon, Angela Lansburyová, Agnes Moorehead a Meryl Streepová. Maureen Stapleton získala päť nominácií a z toho vyhrala raz. Na 33. ročníku udeľovania Glóbusov mal film Nashville v tejto kategórii štyri nominácie. Ani jedna z herečiek však nomináciu nepremenila na cenu.
19611970
Herečka Patricia Neal získala za film Hud Oscara, ale v kategórii Najlepšia herečka v hlavnej úlohe.
20012010
Herečka Kate Winslet získala za film Predčítač Oscara, ale v kategórii Najlepšia herečka v hlavnej úlohe.
Poznámky
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje herečky, ktoré cenu získali (zvýraznené sú tučne a na prvom mieste), a taktiež tie, ktoré boli na ňu nominované. Ďalej sú uvedené postavy, ktoré stvárnili a filmy, za ktoré boli ocenené/nominované. Ak má film distribučný názov, je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelkyňa bola nominovaná na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získala. V rokoch 1944 až 1949; a v rokoch 1954 až 1956 neexistovali nominácie, ale len víťazky.
Slovenská spoločnosť pre medzinárodné právo pri Slovenskej akadémii vied
náhľad|Sídlo na Klemensovej 19 v Bratislave
SSMP má viacerých významných členov: Peter Tomka, predseda Medzinárodného súdneho dvora, Ján Klučka, bývalý sudca Súdneho dvora Európskej únie a Ústavného súdu Slovenskej republiky, ako aj profesori medzinárodného práva a príbuzných odborov Ján Azud, Viera Strážnická, Stanislav Mráz a Marek Šmid. Členmi sú aj viacerí praktici pôsobiaci v rámci slovenskej zahraničnej služby, ako aj pracovníci SAV a členovia Slovenskej advokátskej komory.
Orgánmi spoločnosti sú Valné zhromaždenie a Výbor, ktorý riadi bežnú činnosť SSMP.
Výbor SSMP
Výbor SSMP má desať členov. Zloženie výboru na roky 2021 - 2023 je nasledovné:
Daniel Caban
Daniel Caban bol slovenský evanjelický kňaz, ktorý zrejme pochádzal z Krupiny, alebo tu aspoň pôsobil začiatkom 17. storočia. O Cabanovom živote sa veľa nevie, informácie o ňom máme len v súvislosti s národnostným konfliktom v meste medzi Slovákmi (i Maďarmi) s Nemcami.
Kontext konfliktu
Minimálne od 14. storočia (Privilegium pro Slavis) dochádzalo vo viacerých slovenských mestách, respektíve v mestách po celom Uhorsku, k národnostným konfliktom s Nemcami. Tí mnohokrát odmietali vpustiť starousadlých Slovákov či Maďarov na vedúce mestské pozície a nedodržiavali starodávne zvyklosti o paritnom zastúpení prítomných národností vo vedení.
V Krupine mali podobný problém. Slováci sa tu spájali proti Nemcom s Maďarmi, nedokázali sa však dovolať svojich práv. V roku 1608 vydali v Uhorsku národnostný zákon, ktorý nakazoval rovnoprávne zastúpenie všetkých národností na úrovni miestnej správy. Krátko nato sa na sneme krupinskí Slováci sťažujú, že Nemci toto nariadenie nerešpektujú. Poriadok musel zriadiť až nádvorník (palatín) Juraj Turzo, ktorý bol známy podporovateľ Slovákov i protestantizmu.
Caban ako vodca povstania
Povstanie sa rozhorelo v roku 1614 počas voľby mestského farára. V meste vypuklo povstanie tamojších Slovákov, na ktorého čele stál údajne práve Caban. To nebolo úspešné a Nemci sa s ním kruto porátali.
Podľa niektorých názorov bol kňaz uškrtený Nemcami na výstrahu, podľa iných ho zaškrtili pri potýčkach v meste. Aspoň jedného ďalšieho povstalca popravili sťatím. Časť slovenských mešťanov z mesta buď vyhnali, alebo utiekla pred represáliami.
Cabanovu národnosť vieme vďaka nemeckým zápiskom. Tí ho v dokumentoch označujú ako "Windische prediger", teda slovenský kazateľ.
Ponsonnas
Ponsonnas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Moule
Le Moule je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Polohopis
Le Moule má rozlohu.
Obyvateľstvo
Le Moule má 21777 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Základy záhradníctva
Základy záhradníctva je vyučovací predmet stredných priemyselných škol v odbore záhradná a krajinná tvorba. Pod pojmom záhradníctvo sa rozumie niekoľko odvetví a to úžitkové záhradníctvo (zeleninárstvo, ovocinárstvo, vinohradníctvo) a okrasné záhradníctvo (kvetinárstvo a sadovníctvo).
Témy základov záhradníctva
Medzi témy základov záhradníctva patrí :
Ďalšie vyučovacie predmety
Medzi ďalšie vyučovacie predmety odboru záhradná a krajinná tvorba patrí dendrológia, záhradné stavby a urbanizmus.
Zlatý pohár CONCACAF 2007
Zlatý pohár CONCACAF 2007 bol 9. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 19. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj sa hral v USA od 6. do 24. júna 2007. Obhajcom titulu boli 🇺🇸.
Víťazom turnaja sa stali 🇺🇸, ktoré obhájili titul. Vo finále zdolali Mexiko 2:1.
Kvalifikované tímy
Na turnaji sa predstavilo 12 tímov. Guadeloupe zažili debut na tomto turnaji.
Angelika (rozlišovacia stránka)
Angelika môže byť:
Jungkook
Jungkook (vlastné meno: ; anglický prepis: Jeon Jeong-guk, * 1. september 1997, Pusan, Kórejská republika) je juhokórejský spevák, skladateľ piesní a tanečník. Je členom juhokórejskej chlapčenskej skupiny BTS, kde zastáva pozíciu hlavného vokalistu.
Detstvo a mladosť
Jungkook sa narodil 1. septembra 1997 v Pusane v Južnej Kórei. Jeho rodina pozostáva z rodičov a staršieho brata. Navštevoval Baekyang základnú a nižšiu strednú školu v Busane. Keď začal trénovať pre Big Hit Entertainment, prestúpil na nižšiu strednú školu Singu v Soule. Jungkook sa spočiatku túžil stať bedmintonovým hráčom, ale po tom, čo videl G-Dragon vystupovať v televízii s „Heartbreaker“, ovplyvnilo ho to do takej miery, že sa chcel stať spevákom.
V roku 2011 sa zúčastnil konkurzu do juhokórejskej talentovej šou Superstar K v juhokórejskom meste Tägu. Aj keď nebol vybraný, dostal ponuky na spoluprácu od siedmich zábavných spoločností. Nakoniec sa rozhodol začať trénovať v Big Hit Entertainment po tom, ako videl RM, v súčasnosti jeho kolegu zo skupiny a lídra BTS. V rámci prípravy na debut sa venoval zlepšovaniu tanečných schopností a počas leta 2012 odišiel do Los Angeles, kde absolvoval tanečný tréning od Movement Lifestyle. V roku 2017 ukončil štúdium na strednej škole múzických umení v Soule. V súčasnosti je zapísaný na Global Cyber University spolu s ostatnými členmi BTS, a to s RM, Suga, J-Hope, Jimin a V.
2013 – súčasnosť: BTS
Jungkook debutoval 13. júna 2013 ako člen BTS vydaním singla „No More Dream“ z debutového albumu 2 Cool 4 Skool. V rámci pôsobenia BTS naspieval dve sólové skladby; prvá skladba „Begin“ z albumu Wings z roku 2016, rozprávala jeho príbeh o presťahovaní sa do Soulu v mladom veku, aby sa mohol stať idolom a vyjadruje vďačnosť ostatným starším členom BTS za to, že sa o neho v tom čase starali. Druhá skladba s názvom „Euphoria“, bola vydaná spolu so sprievodným deväť minútovým krátkym filmom 5. apríla 2018 ako úvod do ďalšej časti série BTS„Love Yourself“. Celá štúdiová skladba bola zahrnutá do ich albumu Love Yourself: Answer, ktorý oficiálne vyšiel 24. augusta 2018.
Jungkook sa podieľal ako hlavný producent na dvoch spoločných piesňach: „Love is Not Over“ a „Magic Shop“.
Najnovší album BTS – MAP OF THE SOUL: 7, ktorý oficiálne vyšiel 21. februára 2020 obsahuje skladbu „My Time“, ktorú zložil a naspieval Jungkook a vyjadruje jeho emócie, ktoré cítil počas dospievania ako člen BTS od čias debutu. V súčasnosti ide už o jeho tretiu sólovú skladbu.
Pont-de-Chéruy (obec)
Pont-de-Chéruy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šarišská hradná cesta
náhľad|Hradný bedeker Šarišská hradná cesta je projekt, zameraný na propagáciu hradov a kaštieľov v regióne Šariš. Prepája hrady, hradiská, kúrie, kaštiele a mestské opevnenia v okolí Prešova, Lipian, Sabinova, Bardejova, Svidníka, Bardejova a Hanušoviec nad Topľou. Projekt zastrešuje Oblastná organizácia cestovného ruchu Región Šariš a jeho zámerom je podpora cestovného ruchu.
V roku 2019 vydala oblastná organizácia prvý hradný bedeker s názvom Hrady v okolí Prešova, v roku 2020 vydala druhý bedeker s názvom Kaštiele v okolí Prešova , v roku 2021 vydala tretí aktualizovaný a doplnený bedeker s názvom Hrady a kaštiele v okolí Prešova. V roku 2021 tiež spustila mobilnú aplikáciu, ktorú môžu turisti a návštevníci regiónu využívať ako interaktívneho sprievodcu po pamiatkách.
Do Šarišskej hradnej cesty je zaradených 17 hradov, 4 hradiská, 65 kaštieľov a kúrií, 3 mestské opevnenia.
Hradiská: Archeopark Hanušovce Nad Topľou, Lipany, Šarišské Sokolovce, Várhegy – Várheď
Hrady: Kamenica, Hanigovský (Nový hrad), Šariš, Kapušiansky, Soľnohrad (Zbojnícky), Šebeš, Lipovský, Bodoň, Medzianky, Zborov, Obišovský, Plaveč, Kysak (zaniknutý), Brezovička (zaniknutý), Brezovica (zaniknutý), Sokoľ (zaniknutý), Lipovec (zaniknutý)
Mestské opevnenia: Prešov, Bardejov, Sabinov
Kaštiele: Kaštieľ Brezovica, Baroková kúria Brezovica, Klasicistická kúria Brezovica, Renesančná kúria Brezovica, Renesančná kúria Brezovica (sýpka), Renesančný kaštieľ Brezovička, Kaštieľ Červenica pri Sabinove, Kaštieľ Hámoš Demjata, Kaštieľ Semsey Demjata, Kaštieľ Dubovica, Kaštieľ Fintice, Kaštieľ Fričovce, Kaštieľ Giraltovce, Gréckokatolícky biskupský palác (Prešov), Kaštieľ Haniska, Kúria Haniska, Kaštieľ Hanušovce nad Topľou, Šóšovský kaštieľ Hanušovce nad Topľou, Kaštieľ Hendrichovce, Kaštieľ Pechy Hermanovce, Kaštieľ Hertník, Kaštieľ Chmeľov, Kaštieľ Chminianska Nová Ves, Kaštieľ Jarovnice, Kúria Jarovnice, Kaštieľ Kendice, Kúria Koprivnica, Kúria Kračúnovce, Kaštieľ Krivany, Kaštieľ Kuková, Kaštieľ Kurima, Kaštieľ Lemešany (Chabžany), Kaštieľ Ličartovce, Kaštieľ Marhaň, Kaštieľ Nižná Šebastová, Kaštieľ Ostrovany, Kaštieľ Bornemisza Pečovská Nová Ves, Kaštieľ Kornheizer Pečovská Nová Ves, Kaštieľ Mariássy Pečovská Nová Ves, Kaštieľ Ringov Pečovská Nová Ves, Klasicistická kúria Pečovská Nová Ves, Kaštieľ Petrovany, Palác Klobušických (Prešov), Rákociho palác (Prešov), Kaštieľ Ražňany, Szirmayov palác (Prešov), Kaštieľ Radatice, Kaštieľ Dolný Raslavice, Kaštieľ Horný Raslavice, Kaštieľ Rožkovany, Kaštieľ Ruské Pekľany, Kaštieľ Svidník, Kaštieľ Svinia, Kaštieľ Šarišské Dravce, Kaštieľ Šarišské Michaľany, Kaštieľ Terňa, Kaštieľ Tulčík, Kaštieľ Uzovce, Kaštieľ Uzovský Šalgov, Rákociho kaštieľ Veľký Šariš (zaniknutý), Renesančný kaštieľ Záborské, Kaštieľ Zborov, Kaštieľ Želmanovce, Kaštieľ Žipov, Kaštieľ Župčany.
Blagoevgrad
Blagoevgrad môže byť:
Pont-en-Royans
Pont-en-Royans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Petit-Bourg
Petit-Bourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Pont-en-Royans
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Petit-Bourg
Polohopis
Petit-Bourg má rozlohu.
Pont-en-Royans
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petit-Bourg
Obyvateľstvo
Petit-Bourg má 22499 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ladislav Noskovič
'''Ing. Ladislav Noskovič''' (* 5. apríl 1980, Piešťany) je bývalý slovenský atlét a súčasný bobista, ktorý sa venoval šprintérskym tratiam – 60 m, 100 m, 200 m a 4x100 m.
Kariéra
Atletike sa začal venovať v roku 1993. Začínal v Piešťanoch v atletickom oddiely Družba Piešťany. Od roku 1997-2001 hosťoval za Český klub AC Moravská Slávia Brno. V roku 1999 nastúpil na základnú vojenskú službu v Dukle Banská Bystrica. Pod vedením pplk. Mgr. Jána Šaffu dosiahol najväčšie športové úspechy. Slovensko reprezentoval na Európskom pohári v rokoch 2000, 2001, 2002, 2003 a 2004. V roku 2000 splnil spoločne s Mariánom Vanderkom, Igorom Kováčom a Martinom Briňanským limit na olympijské hry v Sydney v štafete na 4x100 m v novom slovenskom rekorde 39,81 s. Na OH ich však nevyslali.
Atletické kluby
Družba Piešťany 1993-1999
AC Stavbár Nitra 1996 - hosťovanie
Lamezia Terme
Lamezia Terme je talianske mesto v regióne Kalábria, jej tretie najväčšie mesto.
Ladislav Noskovič
Atletické kluby
Dukla Banská Bystrica 1999-2010 / 2x Národný tímový šampión
Lamezia Terme
Poloha
Mesto vzniklo spojením dvoch samostatných miest, menšieho Sambiasa v severnej časti a väčšieho Nicastra, ktoré tvorí centrum Lamezia. Pôvodná Lamezia tvorí len nepatrnú časť v horách. Leží na pobreží Tyrhénskeho mora v zálive Sant'Eufemia Lamezia v prudkej Apeninskej zníženine, z čoho vyplýva, že časť mesta leží v horách a časť priamo pri mori.
Mesto pretína diaľnica A3 (Salerno – Reggio di Calabria). Vďaka lamezijskému letisku je bránou do Kalábrie pre veľa turistov. V časti Nicastro je zrúcanina hradu (pre turistov uzavretý), ktorý bol súčasťou „ochranného pásma“ (reťazec pevností a hradov v smere sever – juh).
Ladislav Noskovič
Atletické kluby
AK Spartak Dubnica nad Váhom 2010-2017 / 5x Národný tímový šampión
Lamezia Terme
Poloha
Obe časti mesta majú charakter starobylých sídiel, ktoré postupne prerastajú do jedného celku vďaka permanentnej výstavbe od šesťdesiatych rokov 20. storočia. Veľakrát veľmi necitlivo sú asanované starobylé uličky mesta v prospech novej, nijako architektonicky zaujímavej zástavby.
Ladislav Noskovič
Atletické kluby
AC Stavbár Nitra 2017-2020 / 4x Národný tímový šampión
Lamezia Terme
Poloha
Hlavná obchodná trieda vedie od železničnej stanice smerom do hôr a končí pri päte hradu Nicastro. Je pomerne rozsiahla, s radom obchodov a reštaurácii. Medzi významné pamiatky patria početné kostoly, stará radnica alebo divadlo. V časti Sambiase dosiaľ stojí množstvo palácov. Medzi obyvateľmi oboch častí mesta panuje značná rivalita. Za zmienku stojí aj časť mesta stará Lamezia, ktorá svojimi krivolakými uličkami stúpajúcimi do hôr tvorí neuveriteľné, až pitoreskné zákutia. Pre miestnych obyvateľov je to len stará Lamezia, ktorá je pre všedný život nepraktická, pre turistov je to však veľmi zaujímavý cieľ.
Ladislav Noskovič
Úspechy
Víťaz Európskeho pohára klubových šampiónov 2010 s AK Spartak Dubnica nad Váhom
Lamezia Terme
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Ladislav Noskovič
Úspechy
kategória 40+
rok 2020: 100m 11,38s, 200m 24,06s
Bobová kariéra
Bobovému športu sa začal venovať v roku 2010. V roku 2018 sa kvalifikoval v 4 boboch na zimné OH v Pchjongjangu ale opäť ostali doma.
Lecce
Lecce je talianske mesto v regióne Apúlia, hlavné mesto rovnomennej provincie.
Ladislav Noskovič
Hasičský šport
Ako profesionálny hasič bol šéftréner Slovenskej reprezentácie 2018 MS v hasičskom športe v Banskej Bystrici, kde pod jeho vedením získalo Slovensko titul Majstrov sveta v požiarnom útoku, a v roku 2019 v Ruskom Saratove boli 2hý. Ako športovec reprezentoval Slovensko na viacerých MS, ME hasičov (3x majster Európy, 6x majster sveta, 1x vicemajster sveta):
Lecce
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Ladislav Noskovič
Hasičský šport
World Police and Fire Games 2019, Chengdu, Čina:
Lecce
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Ladislav Noskovič
Hasičský šport
1.miesto v behu na 100 m, kat. 35-39-ročný, čas 11,22 s
1.miesto v behu na 200 m, kat. 35-39-ročný. čas 23,23 s
4.miesto v tlaku na lavičke do 83kg, kat. 35-39-ročný, 137,5kg
5.miesto v štafete na 4×100 m (mix), kat. 30-39-ročný
World Firefighters Games 2018, Chungju, Južná Kórea:
1.miesto v silovom trojboji do 90 kg: drep 190, tlak na lavičke 150, mŕtvy ťah 225, spolu 565 kg
1.miesto v behu na 100 m, čas 11,37 s, kat. 35-39-ročný
3.miesto v štafete na 4×100 m (mix), kat. 30-39-ročný
World Police and Fire Games 2017, Los Angeles, USA:
1.miesto v behu na 100 m, kat. 35-39-ročný, čas 11,60 s
2.miesto v behu na 200 m, kat. 35-39-ročný. čas 24,02 s
European Police and Fire Games 2016, Huelva, Španielsko:
1.miesto v behu na 100 m, kat. 35-39-ročný, čas 11,61 s
1.miesto v behu na 200 m, kat. 35-39-ročný, čas 23,76 s
1.miesto v drepe do 90 kg, výkon 180 kg
Italo-albánska gréckokatolícka cirkev
Italo-albánska gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Južné oblasti Talianska a Sicília boli počas dlhého obdobia pod gréckym vplyvom a vplyvom byzantskej tradície. Najskôr patrila táto oblasť pod Rímsky patriarchát, neskôr bola pričlenená pod Konštantínopolský patriarchát až sa v 11. storočí vrátila naspäť do Rímskeho patriarchátu. V obdobiach, keď oblasť patrila pod Rím, to znamenalo latinizáciu na tomto území.
V 15. storočí po príchode imigrantov z pravoslávneho južného Albánska tieto komunity dostali od rímskeho pápeža osobitného biskupa ale aj tak upadali. Pápežská bula Etsi Pastoralis z 18. storočia bola predpokladom pre uznanie ich rovnoprávnosti s latinskými veriacimi v 19. storočí.
V súčasnosti majú v Taliansku tri jurisdikčné jednotky – z toho sú dve rovnoprávne eparchie a jeden exarchátny monastier. Eparchia Lungro (v Kalábrii) má právomoc nad celým kontinentálnym Talianskom a Eparchia Piana degli Albanesi sa rozprestiera na celej Sicílii. Okrem týchto dvoch eparchií majú aj monastier Santa Maria di Grottaferrata (založený v roku 1004 neďaleko Ríma svätým Nílom), ktorý má od roku 1937 postavenie teritoriálneho opátstva.
Čierna pyramída
Čierna pyramída alebo '''Pyramída Amenemheta III. v Dahšúre alebo Lepsius LVIII''' je kráľovská hrobka, ktorá sa nachádza na starovekom pohrebisku neďaleko dediny Dahšúr v Egypte. Pyramídu postavil faraón 12. dynastie Amenemhet III. (približne 1853–1806/5 pred Kr.). Je prvou z jeho dvoch pyramíd, ktorú pre statickú poruchu nedostaval. V jednom zo šachtových hrobov pod severnou stenou pyramídy sa našiel pravdepodobne sekundárny hrob málo známeho panovníka 13. dynastie Aubreho Hora, ktorý je známy z Turínskeho kráľovského zoznamu.
Nadzemná časť
Nadzemná časť je postavená podobne ako ďalšie pyramídy 12. dynastie, tj. má jadro z nepálených tehál, výplňovú vrstvu a obklad z bieleho turského vápenca. Statická konštrukcia je odlišná – chýba výstuž jadra z kamenných rebier a tehly jadra sú kladené do vodorovných stupňov. Okrem toho steny kamenného obkladu pyramídy neboli rovné ale mali jemné vypuklé zakrivenie. V roku 1900 sa pri inšpekčných vykopávkach neďaleko východnej steny našiel pyramidión zo sivočiernej žuly, ktorý sa dnes nachádza v Egyptskom múzeu v Káhire.
Petit-Canal
Petit-Canal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Čierna pyramída
Podzemná časť
Vchod do kráľovej časti je z východu, z juhovýchodného nárožia v prvej vrstve základových blokov. Zo vstupného otvoru vedie schodisko, ktoré následne prechádza do chodby. Tá pokračuje stále na západ až sa v dvoch tretinách vzdialenosti medzi východným vchodom a severojužnou osou zlomí v predsieni na sever. Na ňu sa pripája ďalšia predsieň a chodba sa v nej láme na východ. Zároveň zo západu do nej ústi spojovacia chodba z častí kráľovien. Po polovičnej vzdialenosti vchodu a severojužnej osi sa chodba opäť lomí v ďalšej predsieni na sever a pokračuje až do jednej tretiny vzdialenosti medzi východozápadnou osou a severnou hranou pyramídy. Do tejto chodby ústia z oboch bokov vedľajšie komory a zo západu chodba z kráľovej hrobky, ktorá je pri zvislej osi pyramídy. Pravdepodobným úmyslom staviteľov bolo umiestniť hrobku do zvislej osi pyramídy pod jej vrchol, no nepodarilo sa im to. Pohrebná komora je orientovaná východozápadným smerom, má valenú klenbu, obklad z bieleho vápenca a nemá odľahčovaciu klenbu nad stropom. V komore sa nachádzal sarkofág z červenej žuly s podstavcom zdobeným nikami, podobný tomu, ktorý sa našiel v pyramíde Senusreta III. Veko bolo klenuté.
Vstup do časti kráľovien je zo západu, z juhozápadného nárožia, v rovnakej línii ako východný vstup. Podobne cesta hneď za vchodom klesá schodiskom a ústi do chodby, ktorá pokračuje ďalej na východ za polovicu vzdialenosti medzi severojužnou osou a západným vstupom. Do tejto chodby ústia zo severu dve pohrebné komory kráľovien cez zalomenú predsieň. Prvá (západná) patrila kráľovnej Chnemetneferhedžet Aat, ďalšia druhej kráľovnej s možným menom Neferuptah. Pri západných stenách komôr kráľovien sa nachádzal sarkofág. Oba boli z rovnakého materiálu ako kráľov a mali podobné stvárnenie. V priestoroch sa našli veci z pohrebných výbav kráľovien vrátane oboch skriniek pre konopy s jednou kanopou, a dokonca fragmenty ich telesných pozostatkov, podľa ktorých je dnes známe, že zomreli približne vo veku 35 a 25 rokov. Zdá sa, že kráľovné boli pochované neskôr ako Amenemhet III. Podľa mena nájdeného v údolnom chráme by mohol byť nasledujúci panovník Amenemhet IV. práve ten, kto zabezpečil pohreby kráľovien, alebo to mohla byť kráľovná Neferusobek, ktorá bola posledným vládcom 12. dynastie.
Archangelika
Archangelika môže byť:
Petit-Canal
Polohopis
Petit-Canal má rozlohu.
Čierna pyramída
Podzemná časť
Na začiatku a konci chodby sa na juh odkláňajú odbočky, ktoré vedú do „južného hrobu“. Tam sa obe spájajú a pokračujú na východ, až sa v poslednej šestine šírky pyramídy napájajú z juhu na kráľovu časť. V južnej stene západnej časti chodby je vytvorených niekoľko výklenkov. Pravdepodobne je to odkaz na podzemnú dispozíciu Necerichetovej (Džoserovej) Stupňovitej pyramídy v Sakkáre, ktorá má ešte spletitejší systém podzemných chodieb. Táto časť pravdepodobne slúžila podobnému účelu ako „južná hrobka“ Stupňovitej pyramídy. Vo východnej časti chodby pri zlome na sever sa nachádza šesť výklenkov – kaplniek asi pre kult panovníka.
Petit-Canal
Obyvateľstvo
Petit-Canal má 8107 obyvateľov (2009).
Čierna pyramída
Statická porucha
V 15. roku Amenemhetovej vlády bola nadzemná časť pyramídy dokončená ale hneď vzápätí sa začalo s výstavbou druhej pyramídy pri Hawáre. Objavili sa totiž znaky vážnej statickej poruchy v podzemných priestoroch. Stropy a obklady stien klesli na niektorých miestach až o 3 cm pod dlažbu. Váha hmoty nad priestormi začala ohýbať ostenia vstupov a roztláčať steny až tak, že sa na nich objavili dlhé praskliny. Pyramída patrí medzi najnižšie položené pyramídy v Egypte (33 m n. m.) a stojí na ílovci, ktorý neudržal hmotnosť nadzemnej časti. Spletité chodby a vysoká hladina podzemnej vody ešte viac rozrušili a oslabili nestabilné podložie. Robotníci zakryli steny užších miestností radom nepálených tehál a zaklenuli ich hlinenou klenbou. Stropy širších priestorov podopreli cédrovými piliermi. Išlo o statickú poruchu podobnú tej, ktorá sa udiala pred 800 rokmi prvému panovníkovi 4. dynastie Snofruovi. Musel opustiť Lomenú pyramídu a postaviť druhú náhradnú Červenú.
Petit-Canal
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Čierna pyramída
Pyramídový komplex
Pyramídový komplex má východozápadnú orientáciu, podobnú pyramídam stavaným po 3. dynastii. Pri východnej stene pyramídy kedysi stál neveľký jednoduchý zádušný chrám s pozdĺžnou obetnou sieňou, slnečným dvorom a osemnástimi žulovými osemstvolovými papyrovými stĺpmi. Okolo pyramídy a zádušného chrámu obiehali dva múry z nepálených tehál a bielo omietnuté. Múr vnútornej ohrady bol zdobený nikami. Pri severnom úpätí pyramídy sa našlo desať šachtových hrobov. V jednom bol nájdený pohreb princeznej Nebheteptichered. Ďalší z nich použil takmer neznámy panovník 13. dynastie Auibre Hor (I.), známy hlavne vďaka soche svojho ka, ktorá sa našla v hrobke a v súčasnosti je vystavená v Egyptskom múzeu v Káhire. Okrem sochy sa v hrobke našla aj záhadná drevená skrinka na kanopy s panovníckym menom Nimaatre. Tento fakt predstavuje pre odborníkov záhadu, pretože Nimaatre bolo trónne meno Amenemheta III. Niektorí egyptológovia sa preto domnievajú, že Auibre Hor bol Amenemhetov spoluvládca a nie panovník nasledujúcej dynastie. V pyramíde a jej najbližšom okolí sa našli časti spolu šiestich kráľovských pohrebov.
Existencia severnej kaplnky nie je potvrdená. Vzostupná cesta spájala zádušný chrám s údolným. Pri nej v hornej časti bolo zo severu pristavané sídlisko kňazov, ktorí v zádušnom chráme slúžili. V jeho ruinách sa našiel okrem iného model subštruktúry doposiaľ neznámej pyramídy z 13. dynastie. V južnej časti areálu boli objavené pochované pohrebné lode. Južne od vzostupnej cesty sa našli pozostatky hlinenej stavby podobnej palácu. Prítomnosť obydlia kňazov naznačuje, že pyramída nebola po presunutí miesta posledného odpočinku Amenemheta III. do hawárskej pyramídy úplne opustená. Amenemhetov dahšúrsky údolný chrám je prvým údolným chrámom pyramíd 12. dynastie, ktorý bol odkrytý a čiastočne vyčistený. Pozostával s dvoch otvorených dvorov obohnaných múrom. Na východnej vstupnej strane vytváral hrubším murivom bránu. Ňou sa prechádzalo k vzostupnej ceste a do vlastného areálu pyramídy. Medzi vonkajším múrom pyramídového komplexu a sídliskom kňazov stál objekt ktorý bol pravdepodobne najskôr dielňou a neskôr bol upravený pre potreby kultu kráľovien. To môže znamenať nález fragmentov Aatinych nepravých dverí, nájdených v jeho ruinách.
Po čase dohľad nad pyramídovým areálom zanikol. Miestni obyvatelia si začali stavať sýpky v rozpadajúcom sa údolnom chráme. V tomto období sa pravdepodobne začala deštrukcia aj nadzemná časť pyramídy a ostatku pyramídového komplexu. Približne po sto rokoch od konca 12. dynastie prebehli neveľké obnovovacie práce, pravdepodobne pri príležitosti pohrebu Auibreho Hora.
Výskum
V roku 1839 ju navštívil a zbežne opísal John Shea Perring a 1843 Karl Richard Lepsius, ktorí však na mieste neurobili žiadny hlbší prieskum. V rokoch 1894/5 Jacques de Morgan s Georgom Legrainom a Gustavom Jéquierom začali systematickejší výskum pyramídy a jej okolia. Bohužiaľ ostal nedokončený. V rozpätí rokov 1976–83 výprava Nemeckého archeologického ústavu v Káhire vedená Dieterom Arnoldom výskum dokončila.
Eland
Eland môže byť:
Pont-Évêque
Pont-Évêque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Theodore Sedgwick
Theodore Sedgwick je bývalý veľvyslanec Spojených štátov amerických na Slovensku.
Theodore Sedgwick vyštudoval osmanskú históriu na Harvard College. Pred menovaním do funkcie veľvyslanca pôsobil v rôznych komerčných aj nekomerčných organizáciách. Založil vydavateľstvo Pasha Publications a energetickú firmu Io Energy. Pracoval v radách viacerých spoločností ako: Inside Higher Ed, Atlantic Information Services, and Washington Business Information a charitatívnych organizácií ako Civil War Preservation Trust, Wetlands America Trust, Land Trust Alliance. Je tiež členom Chief Executives Organization, organizácie lídrov firiem.
Veľvyslanec Sedgwick je členom Pražskej Spoločnosti pre Medzinárodnú Spoluprácu, rešpektovanej organizácii venujúcej sa diplomatickej spolupráci v strednej a východnej Európe.
Pointe-à-Pitre
Pointe-à-Pitre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Polohopis
Pointe-à-Pitre má rozlohu.
Obyvateľstvo
Pointe-à-Pitre má 17017 obyvateľov (2009).
Pointe-Noire
Pointe-Noire môže byť:
Chorvátska ulica
Chorvátska ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Chorvátska.
Manfredonia
Manfredonia je talianske mesto v regióne Apúlia v provincii Foggia. Leží na polostrove Gargano, súčasťou jeho katastrálneho územia je Národný park Gargano.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Edurne Pasabanová
Edurne Pasabanová (* 1. august 1973, Tolosa, Španielsko) je španielska horolezkyňa. Je dvadsiatym piatym človekom, druhou ženou a prvou Španielkou, ktorej sa podarilo dobyť všetkých 14 osemtisícových vrcholov. Na všetky osemtisícovky vystúpila medzi rokmi 2001 a 2010, a to iba počas 8 rokov a 11 mesiacov.
Pointe-Noire (Guadeloupe)
Pointe-Noire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Polohopis
Pointe-Noire má rozlohu.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Pontcharra
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lynkeus (argonaut)
Lynkeus je v gréckej mytológii syn messénskeho kráľa Afarea a jeho manželky a nevlastnej sestry Arény.
Lynkeus mal taký ostrý zrak, že videl aj cez drevo, kameň a dokonca až do vnútra zeme. Jeho brat, Idas bol zase ohromný silák. Mnohé dobrodružstvá prežívali spoločne so svojimi bratrancami Kastorom a Polydeukom, ktorí boli známi ako Dioskúrovia.
Spolu sa zúčastnili lovu na kalydónskeho diviaka aj výpravy Argonautov do Kolchidy pre zlaté rúno. Poslednou spoločnou akciou bola krádež stáda dobytka v Arkádii, lenže pri delení lupu sa nepohodli, strhol sa medzi nimi boj, v ktorom všetci štyria zahynuli.
Porcieu-Amblagnieu
Porcieu-Amblagnieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Dolná ulica (Bratislava)
Dolná ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa dolnej polohy na úpätí Machnáča.
Jindřich Štyrský
Jindřich Štyrský (* 11. august 1899, Dolní Čermná u Kyšperka, dnešný Letohrad, Rakúsko-Uhorsko† 21. marec 1942, Praha Protektorát Čechy a Morava) bol český maliar, fotograf, grafik, výtvarník, básnik, predstaviteľ surrealizmu a teoretik.
Život
Narodil sa v Dolní Čermné, kde tiež prežil svoje detstvo. To ale v roku 1905 narušila smrť jeho nevlastnej sestry, s ktorou mali veľmi silný vzťah. Táto strata výrazne ovplyvnila jeho život a neskoršiu výtvarnú tvorbu.
Študoval na gymnáziu v Hradci Králové, potom na pražskej Akadémii výtvarných umení. Bol veľmi aktívny v umeleckom prostredí, od roku 1923 bol členom spolku Devětsil, v rokoch 1932–1942 členom Spolku výtvarných umelcov Mánes.
Jeho rané umelecké práce vznikli čiastočne pod vplyvom kubizmu, hlavným štýlom sa mu však neskôr stal surrealizmus. Behom letného pobytu v roku 1922 sa zoznámil s Máriou Čermínovou (1902–1980), ktorá neskôr začala používaľ pseudonym Toyen. Ako umelecká dvojica úzko spolupracovali. Spoločne sa aj stali členmi Devětsilu a v rokoch 1925–1928 žili v Paríži. Tam založili svoj vlastný smer, českú formu surrealizmus – artificializmus (prechod medzi poetizmom a surrealizmom/premostenie medzi realitou a abstrakciou). Po návrate do Prahy bol šéfom výpravy Osvobozeného divadla. Roku 1934 sa spolu s Toyen, Bohuslavem Broukem, Vítězslavem Nezvalem či Karlem Teigem stal spoluzakladateľom Skupiny surrealistov v ČSR v Prahe.
Na pozvanie parížskych surrealistov odcestovali v roku 1935 znovu do Paríža. Tam ale Štyrský vážne ochorel, pravdepodobne na rovnakú srdcovú chorobu ako jeho sestra. Z nej sa behom svojho pobytu zotavil len dočasne.
Dielo
Zaoberal sa fotografiou, kolážami, maliarstvom, grafikou, knižnou ilustráciou, poéziou, scénografiou.
Fotografická tvorba
Zaujímavé a cenené sú fotografické cykly z Prahy a Paríža:
Výber z týchto fotografií vyšiel posmrtne s básňami Jindřicha Heislera v roku 1941 – „Na jehlách těchto dní“ (počas vojny vyšlo v samizdate), v roku 1945 oficiálna tlačená verzia.
Začiatky tvorby
Štyrský sa začal fotografiou zaoberať vo svojom 21 roku života. Striktne však rozlišoval medzi snímkami pre vlastnú potrebu a umeleckými prácami. Ako prvý surrealistický fotograf zachytil v roku 1932 legendárnu ruinu zámku La Coste. Celkom päť jeho precízne vytvorených fotografií publikoval v Rozpravách Aventina. Z týchto fotografií je najviac cenený detail popraskaného múru obrasteného brečtanom – údajne je to najsugestívnejšia fotografia urobená na La Coste.
Muž s klapkami na očích a Žabí muž
V roku 1935 prvýkrát prezentoval svoje dielo na výstave Skupiny surrealistů v ČSR. Predstavil tam svoje dva rozsiahle súbory „Muž s klapkami na očích“ a „Žabí muž“, ktoré obsahovali celkom 73 fotografií. Už od začiatku bolo jeho dielo vnímané ako výrazný prínos surrealizmu modernej fotografii. Temer okamžite po vystavení svojich fotografií začal byť Štyrský porovnávaný s Eugenom Atgetom – obaja fotografovali púťové atrakcie a kolotoče, rovnako tak aj výklady obchodov, nielen kvôli vystavenému tovaru, ale aj odrazom z ulice.
Parížske popoludnie
Po týchto dvoch cykloch plánoval Štyrský ešte jeden, ktorý čiastočne realizoval behom svojho pobytu v Paríži v roku 1935. Tomuto cyklu dal neskôr názov Parížske popoludnie. Čo sa týka počtu fotografií bol výrazne menší, než dva predchádzajúce – Štyrský ho pravdepodobne nestihol kvôli chorobe dokončiť. Prácu mu tiež sťažil fakt, že v tej dobe vyšlo v Paríži hneď niekoľko samostatných fotografických publikácií a fotografické osvojenie Paríža pre neho tým pádom bolo zložitejšie. Tento cyklus by bolo možné označiť ako určitý záver jeho fotografického diela. Okrem postupov uplatnených v predchádzajúcich cykloch do jeho diel začal prenikať nový motív – funerálie, devastácia a erózia, ktoré nejčastejšie nachádzal v kaplnke cintorína alebo na náhrobkoch.
Karské kráľovstvo
Karské kráľovstvo alebo len Kars môže byť:
Jindřich Štyrský
Výtvarná činnosť
Začínal ako kubistický maliar s lyrickým zameraním, ale čoskoro prešiel k imaginatívnej tvorbe. Od pobytu v Paríži s Toyen jeho tvorba smerovala k surrealizmu, hlavným zdrojom jeho inšpirácie sa stali sny a ich precítenie – cyklus Kořeny.
Štyrský bol jedným z prvých európskych umelcov, ktorí sa zaoberali farebnou kolážou. Medzi jeho erotické fotokoláže patrí napríklad kniha so sprievodnými i textami „Emilie přichází ke mně ve snu“, 1933 (doslov Bohuslav Brouk).
Umelecký prínos
Štyrský nielenže vytvoril rozsiahle súbory pochádzajúce z rokov, kedy sa vlastná surrealistická fotografia len formovala, ale svoj príspevok do oblasti fotografie chápal programovo ako surrealistický.
Dôvody, prečo Jindřich Štyrský stále priťahuje pozornosť, na rozdiel od radu svojich generačných vrstovníkov, z ktorých sa stali len púhe dejinné príklady spojené s vlastnou dobou, sú mnohé. Jeho rôznosmerný odkaz zostal tak otvorený, že pôsobí až do dnešných dní. Upútava nielen šírkou svojich postupov, ale tiež životom, ktorý je často opradený legendami.
Jeho obraz „Cirkus Simonette“ bol dňa 23. apríla 2006 v aukcii predaný za 8,6 mil. Kč, čím bol prekonaný doterajší rekord ceny zaplatenej za české dielo. Do tej doby držal český aukčný rekord obraz Emila Fillu „Zlaté rybičky“, ktorý sa v roku 2000 predal za 7,3 milióna Kč. Rekord prekonal obraz Ivana Ivanoviča Šiškina „Pred zrkadlom“, ktorý si kúpil neznámy zberateľ v apríli 2006 za vyvolávaciu cenu 7,5 mil. korún.
Literárna činnosť
Jeho literárna činnosť úzko súvisí s výtvarnou prácou, svoje knihy ilustroval:
Galéria
náhľad|Výstava Štyrského obrazov v Aventinskej mansarde (1928)
Port-Louis
Port-Louis môže byť:
Hroboňova ulica
Hroboňova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Sama Bohdana Hroboňa (1820 - 1894).
Koreničova ulica
Koreničova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Karola Koreniča (1889 - 1959).
Mesalianizmus
Mesalianizmus (iné názvy: messalianizmus , massalianizmus , vyznávači: mesaliáni   , messaliáni , massaliáni   , messalianci , euchiti  , euchyti  , euthymisti , entuziasti , choreuti , horeuti , eufemiti  , adelphiáni alebo adelfiáni , lampetiáni , negatívne aj  sataniáni  ) bol kresťanský sektársky heretický prúd, ktorý vznikol asi pod vplyvom manicheizmu okolo roku 360. Rozšírený bol najmä v Sýrii a Mezopotámii. Šlo o žobravých mníchov, prevažne laikov, ktorí všetok, svoj čas trávili v mystickom rozjímaní, v modlitbách, trýznení tela a pustovníctve. Niekedy bývajú prirovnávaní k donatistickým fanatikom circumcellionom. Cirkev proti nim viackrát vystúpila, prvýkrát sa proti nim okolo roku 376 postavili antiochijský biskup Flavián a Epifanius zo Salamis, následne bolo ich učenie odsúdené aj na lokálnej synode v pamfýlijskom Sidé a celoplošne na Efezským koncilom v roku 431. V ďalšom období sa pôsobenie mesaliánov spomína na nestoriánskom území, kde pretrvali asi do 7. storočia.
Faustína Kowalská
Svätá Faustína, vlastným menom Maria Faustyna Kowalska, rod. Helena Kowalska (* 25. august 1905, Glogowiec - † 5. október 1938, Krakov) bola poľská rehoľná sestra Kongregácie sestier Matky Božej Milosrdenstva, svätica katolíckej cirkvi.
Mesalianizmus
Označenie mesalianizmus so starovekými mesaliánmi nezmizlo, ale bolo i v neskoršom období používané v byzantskej hereziologickej literatúre. S mesaliánstvom boli spájané hnutie paulikánov a neskôr bulharských bogomilov (napr. Útočný list od Euthymia z Peribleptu, či Dogmatická výzbroj (Panoplia dogmatiké) od Euthymia Zigabéna, v neskoršom anachronickom období mesaliánov spomína aj Michael Psellos). Doterajšie výskumy avšak nepotvrdzujú priamu kontinuitu mesaliánskej náuky do stredovekých heréz, hoci nesú spoločné znaky. Postoj voči mesaliánstvu v Byzantskej ríši bol u jednotlivých predstaviteľov cirkvi čiastočne odlišný. Veľký vplyv malo žobravé modlitebné hnutie na sýrsky monastický asketizmus, predstaviteľom smeru bol napr. sýrsky mních Makarios (Symeon, alebo pseudo-Makarios), s istými sympatiami sa voči hnutiu vyjadrili aj Gregor z Nyssy, či Eustatios zo Sebaste, odporcami zase boli vyššie spomínaní Ján Damascénsky, Euthymios Zigabénos, Epifanius zo Salamis či Efrém Sýrsky.
Faustína Kowalská
Zo života
Svätá Faustína sa narodila 25. augusta 1905 v malej dedine Glogowiec v Poľsku. Bola tretím dieťaťom z desiatich súrodencov. Keď mala sedem rokov po prvý raz v srdci začula zvláštne volanie. Až po čase pochopila, že Pán Boh chcel, aby sa stala rehoľnou sestrou. Do školy začala chodiť až ako dvanásťročná. Pri krste ste jej dali meno Helena. Keď mala takmer dvadsať rokov, vstúpila 1. augusta 1925 do „Kongregácie sestier našej Panej Milosrdenstva“. Členky tejto kongregácie sa venovali starostlivosti a výchove mladých problémových žien. Rok po vstupe do kláštora prijala rehoľný habit a meno „sestra Mária Faustína“.
V tridsiatich rokoch dvadsiateho storočia dostala sestra Faustína od Boha milosť a posolstvo, aby rozšírila vieru a úctu k Božiemu milosrdenstvu. Mala hlásať plán Božieho milosrdenstva a záchrany pre celý svet. Nebola to ľahká úloha. Jej celý život spočíval v napodobňovaní Kristovej obety – bol to život žitý pre iných. Podľa Božej požiadavky ochotne ponúkala samú seba utrpeniu v spoločenstve s Bohom, aby tak odčinila hriechy iných. V každodennom živote sa stávala ženou milosrdenstva, prinášajúcou radosť a pokoj iným. Písala o Božom milosrdenstve a povzbudzovala iných k viere v Neho, a tak pripravovala svet na jeho opätovný príchod. Osobitná zbožnosť k Nepoškvrnenej Márii a ku sviatostiam Eucharistie a zmierenia jej dala silu zniesť všetky jej trápenia, ktoré ponúkla Bohu za Cirkev a tých, ktorí to potrebovali. Osobitne sa modlila za veľkých hriešnikov a umierajúcich. Písala a trpela v tajnosti, iba jej duchovná nadriadená a pár zasvätených osôb vedelo, že niečo v jej živote má miesto niečo nezvyčajné a významné. Po jej smrti na tuberkulózu v roku 1938 boli dokonca aj jej najbližší spoločníci ohromení, keď zistili, aké mala táto pokorná a vždy veselá sestra obrovské utrpenie a zároveň hlboké mystické zážitky. Vzala si hlboko k srdcu Božie evanjelium, ktoré nariaďuje „byť milosrdným ako je milosrdný náš Nebeský Otec“, rovnako ako pokyny jej spovedníka, aby konala takým spôsobom, aby každý, kto s ňou príde do kontaktu, odchádzal plný radosti. Správa o milosrdenstve, ktorú prijala sestra Faustína, sa teraz šíri do celého sveta. Jej denník „Božie milosrdenstvo v mojej duši“ sa stal príručkou oddanosti Božiemu milosrdenstvu.
Port-Louis (Guadeloupe)
Port-Louis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Polohopis
Port-Louis má rozlohu.
Obyvateľstvo
Port-Louis má 5436 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
This Is Danko Jones
This Is Danko Jones je kompilácia najväčších hitov kanadského rockového tria Danko Jones. Album vyšiel 7. apríla 2009 a len v Kanade.
Saint-Claude (Guadeloupe)
Saint-Claude je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guadeloupe.
Prébois
Prébois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Saint-Claude (Guadeloupe)
Polohopis
Saint-Claude má rozlohu.
Prébois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Claude (Guadeloupe)
Obyvateľstvo
Saint-Claude má 10624 obyvateľov (2009).
Prébois
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Administratívne členenie Bulharska
náhľad|Bulharské oblasti
Prébois
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Administratívne členenie Bulharska
Administratívne členenie Bulharska je z hľadiska územnej správy dvojstupňové. Základnou jednotkou štátnej správy sú v Bulharsku okresy. Okresy spadajú pod oblasti, ktoré sú vyššími správnymi celkami. Pritom hlavné mesto Sofia je oblasťou s jediným okresom, ktorý je s touto oblasťou totožný. Názov oblasti sa zhoduje s názvom správneho strediska.
Sídla
Okresy sa delia na sídla, ktoré môžu mať vlastnú samosprávu.
Oblasti
V Bulharsku je 28 oblastí. Na štatistické účely sú totožné s NUTS 3.
NUTS
náhľad|Územné celky pre štatistické účely Územné celky pre štatistické účely vyšších kategórií (NUTS 2 a NUTS 1) nie sú územne správnymi jednotkami.
NUTS 2
Táto úroveň územných celkov pre štatistické účely sa v Bulharsku nazýva plánovacie rajóny a je ich definovaných šesť:
NUTS 1
V Bulharsku sa táto úroveň územných celkov na štatistické účel nazýva rajóny a sú tu dva:
Tabuľka
V nasledujúcej tabuľke figurujú všetky okresy s uvedením príslušných oblastí a vyšších štatistických celkov.
Saint-Claude (Guadeloupe)
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Saint-Claude
Saint-Claude môže byť:
Dušan Pašek ml.
Dušan Pašek ml. (* 18. január 1985, Bratislava – † 5. november 2021, Bratislava) bol slovenský hokejový útočník, syn Dušana Pašeka. Po skončení aktívnej hráčskej kariéry bol funkcionárom; naposledy bol generálnym riaditeľom a viceprezidentom klubu Bratislava Capitals.
Klubový hokej
Dušan Pašek ml. je odchovanom bratislavského hokeja. V seniorskom mužstve debutoval v sezóne 2003/2004, kedy nastúpil na 29 zápasov. V nasledujúcej sezóne 2004/2005 nastúpil na 18 zápasov a so Slovanom Bratislava sa tešil zo zisku majstrovského titulu. Od ročníka 2006/2007 bol hráčom Skalice, kde strávil 3 sezóny. Pred sezónou 2010/2011 sa dohodol na jednoročnej zmluve s opciou s mužstvom HC Košice a následne predĺžil zmluvu do roku 2013. V zápase proti Banskej Bystrici 23. novembra 2010 zaznamenal svoj prvý hetrik v extralige. Jeho výkony v tejto sezóne boli ovplyvnené zranením, keď kvôli zlomenine kľúčnej kosti chýbal na ľade dva mesiace. Vrátane play-off odohral 47 zápasov, v ktorých získal 19 bodov (13+6). Na konci sezóny sa tešil zo zisku svojho druhého majstrovského titulu. V nasledujúcej sezóne 2011/2012 odohral 71 zápasov so ziskom 43 bodov (16+27) a tešil sa zo striebornej medaily. V nasledujúcich dvoch sezónach v Košiciach sa tešil zo zisku striebra (2013) a zlata (2014). V sezóne 2013/2014 stihol pre zranenie odohrať iba 22 zápasov s bilanciou 7 gólov a 5 asistencií. V septembri 2014 predčasne ukončil svoje pôsobenie v Košiciach. Sezónu 2014/2015 odohral v extraligových Piešťanoch. Vrátane play-off nastúpil na 56 zápasov s bilanciou 21 gólov a 22 asistencií. Sezónu 2015/2016 začal v Banskej Bytrici, kde podpísal zmluvu na dva roky. Po šiestich odohraných zápasoch však odišiel na hosťovanie do Skalice, kde sa vrátil po vyše piatich rokoch. Odohral 40 zápasov, v ktorých získal 20 bodov za 6 gólov a 14 asistencií. Vo februári 2016 sa rozhodol ukončiť aktívnu kariéru kvôli dlhodobým zdravotným problémom.
Celkovo odohral v slovenskej extralige 657 zápasov s bilanciou 152 gólov a 168 asistencií. V roku 2018 sa vrátil ako hráč na ľad českého treťoligového klubu SHK Hodonín, ktorý trénoval Ivan Dornič Tu odohral tri zápasy s bilanciou 3 góly a 1 asistencia.
Reprezentácia
Slovensko reprezentoval v štyroch dueloch, v ktorých nebodoval.
Krakovská ulica (Bratislava)
Krakovská ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa mesta Krakov.
Krátka ulica (Bratislava)
Krátka ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa krátkej dĺžky.
Presles (Isère)
Presles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neuveriteľný Hulk
Neuveriteľný Hulk (v anglickom origináli The Incredible Hulk) je americký akčný film z roku 2008, ktorý natočil režisér Louis Leterrier podľa komiksovej predlohy o Hulkovi. V hlavnej úlohe Bruca Bannera, vedca, ktorý bol pri pokusoch ožiarený gama radiáciou a počas zlosti sa premení na veľké, zelené nebezpečné monštrum, sa predstavil Edward Norton. Jedná sa o druhý celovečerný film z filmovej série Marvel Cinematic Universe.
Obsadenie
Lou Ferrigno nadaboval niekoľko slov, ktoré povedal Hulk, a zároveň sa vo filme objavil aj v cameo úlohe (strážnika na univerzite). V cameo úlohe sa predstavili aj Stan Lee (muž z Milwaukee otrávený limonádou) a Robert Downey Jr. ako Tony Stark/Iron Man.
Mrkvovité
Mrkvovité alebo zelerovité (lat. Apiaceae alebo Daucaceae) alebo staršie okolíkaté (lat. Umbelliferae) je čeľaď dvojklíčnolistových rastlín z radu mrkvotvaré/zelerotvaré (Apiales).
Saint-François
Saint-François môže byť: