cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hajabusa
Hayabusa (po slovensky Sokol), predštartové označenie MUSES-C (Mu Space Engineering Satellite), bola japonská planetárna sonda organizácie JAXA, určená najmä na technologické previerky komponentov budúcich kozmických sond. Vedľajším cieľom tohto experimentu bol prieskum planétky 25143 Itokawa z bezprostrednej blízkosti, pristátie na jej povrchu, odber vzoriek prachu a ich dopravenie na Zem. Misia bola napriek mnohým ťažkostiam napokon úspešná.
Postavila ju firma NEC Toshiba Space Systems, Ltd. (NTSpace), Jokohama (Japonsko). Prevádzkoval ju Institute of Space and Astronautical Science (ISAS, od októbra 2003 súčasť organizácia JAXA), Sagamihara (Japonsko).
Konštrukcia a úlohy sondy
Trojosovo stabilizovaná sonda je tvaru štvorbokého hranolu vybavená dvoma trojdielnymi, po oboch stranách telesa sondy rovnobežne umiestnenými panelmi fotovoltaických batérií. Z technického hľadiska skúmala:
Sonda niesla iónový motor používajúci ako pracovnú látku xenón, ionizovaný mikrovlnným žiarením a urýchľovaný elektrostatickým poľom. Pre potreby autonómnej navigácie sonda niesla:
Okrem toho sonda vypúšťala špeciálne navádzacie ciele TM (Target Marker) tvaru disku s priemerom 10 cm s vysoko odrazivým povrchom. Na diskoch sú vyleptané mená 877 490 osôb. Na prieskum planétky z obežnej dráhy okolo nej niesla nasledujúce vedecké prístroje:
Pre prieskum okolia miesta pristátia niesla malého skákajúceho robota MINERVA. Odberné zariadenie vystrelením malého projektilu s hmotnosťou niekoľkých gramov rýchlosťou 300 m/s do povrchu asteroidu zvírilo drobný povrchový materiál (prach), ktorý je následne zhromaždený kužeľovitou násoskou. Odber vzoriek sa mal postupne uskutočniť na niekoľkých miestach asteroidu pri opakovaných pristátiach. Pre dopravu vzoriek na Zem bola sonda vybavená návratovým puzdrom s hmotnosťou 20 kg s padákovým systémom. Na hornej podstave sondy bola umiestnená pevná parabolická anténa pre spojenie so Zemou.
Predpokladané trvanie expedície bolo 4,5 roka.
Priebeh letu
Sonda bola vypustená z kozmodrómu Kagošima dňa 9. mája 2003 o 04:29:25 UTC na medziplanetárnu dráhu, ktorá bola priebežne menená ťahom palubného iónového motora. V máji 2003 však bolo vzhľadom na nestabilitu funkcie v priebehu testovania rozhodnuté nepoužívať iontový motor A.
Dňa 19. mája 2004 uskutočnila gravitačný manéver pri prelete okolo Zeme vo výške 3725 km. V priebehu preletu okolo Zeme boli urobené na kalibračné účely snímky Mesiaca a Zeme kamerou ONT-T.
V druhej polovici augusta 2005 bol palubný iónový motor podľa plánu vypnutý a s využitím korekčného motora na chemické palivo začala sonda uskutočňovať stretávací manéver s planétkou Itokawa. Vo vzdialenosti 20 km od cieľa zakotvila 12. septembra 2005. 3. októbra zlyhal druhý z troch silových zotrvačníkov na orientáciu a stabilizáciu sondy (prvý zlyhal ešte počas príletu). Orientáciu sondy tak prevzali trysky v kombinácii s posledným zotrvačníkom. Nácviky zostupu k povrchu planétky sa uskutočnili 4., 9. a 12. novembra 2005.
Prvý pokus o pristátie a odber vzoriek sonda urobila 19. novembra. Pristátie po dvoch poskokoch bolo síce úspešné a sonda zotrvala na povrchu planétky necelých 30 minút, skôr ako znova odštartovala, ale z technických príčin sa odber vzoriek neuskutočnil. Opakovaný pokus, zavŕšený pristátím 26. novembra o 22:07 UTC na dobu necelej minúty, bol zrejme úspešný. V priebehu štartu sondy z povrchu planétky však došlo k chybovému stavu, sonda stratila orientáciu a prešla do bezpečnostného módu. Telemetrická informácia o priebehu pokusu o oder vzoriek preto nebola na Zemi zachytená.
Odlet sondy od planétky bol naplánovaný na začiatok decembra 2005. 30. novembra však riadiace stredisko oznámilo, že sonde začalo unikať palivo z jednej z dvoch sád pomocných rakiet, druhá sada navyše pravdepodobne zamrzla. Bez oživenia týchto rakiet by bol návrat sondy na Zem nemožný. Sonde zároveň vypadávalo spojenie so Zemou, ako bola vinou zlyhávania stabilizačného systému nesprávne orientovaná. Hayabusa sa vzďaľovala od planétky pomalým tempom 5 km/h.
25. apríla 2007 bol napokon úspešne zapojený iontový motor a sonda zahájila návrat na Zem. V novembri 2009 však zlyhal ďalší z iontových motorov, čo šance na návrat sondy na Zem opäť znížilo. Skombinovaním neutralizéru iontového motoru A a iontového zdroja motoru B sa však podarilo vytvoriť funkčnú motorovú jednotku, čo umožnilo pokračovať v motorickom lete k Zemi. Po viacerých korekciách dráhy sa napokon sonda priblížila k Zemi. 13. júna 2010 došlo k oddeleniu návratového puzdra od služobnej časti sondy. Obe časti vstúpili do atmosféry. Služobná časť zhorela. Návratový modul dosadol na Zem 13. júna 2010 vo večerných hodinách v Austrálii. Posádka vrtuľníku ho objavila na predpokladanom mieste. Nasledujúceho dňa bola schránka vyzdvihnutá. V puzdre sa našli častice prachu, spočiatku však nebolo isté, či naozaj pochádzajú z planétky Itokawa, alebo ide o kontamináciu. Až 16. novembra 2010 agentúra JAXA zverejnila predbežnú správu o skúmaní približne 1500 častíc z kontajnera "A", ktorých rozmer väčšinou nepresahoval 10 µm. Morfologické skúmanie skenujúcím elektrónovým mikroskopom a predbežná chemická a mineralogická analýza (minerály olivín, pyroxén, plagioklas a troillit) dokázali, že sú mimozemského pôvodu a že pochádzajú evidentne z planétky (25143) Itokawa na základe porovnávania s jej diaľkovým prieskumom.
Nástupca
3. decembra 2014 z kozmodrómu Tanegašima učú sentá vzlietla raketa H-IIA 202 s kozmickou sondou Hayabusa 2. Hayabusa 2 má priletieť a vysadiť pristávací modul na planétku (1999 JU3) Ryugu v roku 2018. Sonda so vzorkami má pristáť na Zemi v roku 2020.
Strassen
Strassen môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižný Hrušov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižný Hrušov v okrese Vranov nad Topľou.
Olešnice (okres České Budějovice)
Olešnice je obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 779 obyvateľov, z toho 398 mužov a 381 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 40,1 roka, ženy 42,8 roka).
EPI
EPI môže byť:
Lenningen
Lenningen môže byť:
Brloh
Brloh môže byť:
Environmental Performance Index
Environmental Performance Index (skratka EPI, doslova Index environmentálnej výkonnosti) je spôsob hodnotenia štátov z hľadiska celkovej ohľaduplnosti voči životnému prostrediu. Tento index bol vyvinutý na Yale University, kde sa aj vyhodnocuje pre jednotlivé štáty.
V rokoch 1999 až 2005 sa používala iná metóda hodnotenia, ktorej výsledkom bol tzv. Index environmentálnej trvalej udržateľnosti (Environmental Sustainability Index, ESI). Prvé skúšobné hodnotenie podľa metódy EPI bolo v roku 2006.
Poradie pre rok 2008 bolo vyhlásené na Svetovom ekonomickom fóre v švajčiarskom Davose 23. januára 2008. Do hodnotenia bolo zahrnutých 49 štátov, celková známka môže dosiahnuť maximálne hodnotu 100, pričom bodové hodnotenie pozostáva z 25 kritérií rozdelených do niekoľkých kategórií.
Castelnaud-de-Gratecambe
Castelnaud-de-Gratecambe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bélapátfalviansky okres
thumb|Okres Bélapátfalva
Bélapátfalviansky okres je jedným zo siedmich okresov maďarskej župy Heveš. Jeho centrom je mesto Bélapátfalva.
Halvovský potok
Halvovský potok je prírodná rezervácia ev. č. 2045 severovýchodne od mesta Vsetín v okrese Vsetín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Územie rezervácie sa v celom rozsahu prekrýva s vtáčím územím Horní Vsacko.
Eschweiler
Eschweiler môže byť:
Kvantové previazanie
Kvantové previazanie je fyzikálny jav, ktorý nastáva, keď skupina častíc vznikne alebo spolu interaguje spôsobom, ktorý vylučuje, aby ich kvantové stavy boli popísané nezávisle. Existuje tak len kvantový stav celého systému.
Dôsledkom tohto javu je, že výsledky meraní fyzikálnych vlastností ako poloha, hybnosť, spin alebo polarizácia atď. kvantovo previazaných častíc sú korelované.
Najjednoduchším príkladom je rozdelenie páru dvoch častíc, ktorých usporiadanie vyžaduje, aby ich spiny boli opačné (napr. atóm vodíka) – pokiaľ sa po rozdelení zmeria, že prvá častica mala spin 1/2, druhá častica potom musí mať spin -1/2. Teda kvôli povahe meraní v kvantovej fyzike, zmeraním spinu prvej častice jej spin v momente nadobudne konkrétnu hodnotu, a v rovnakom okamihu ju nadobudne aj spin druhej častice, pretože ide o ten istý parameter systému (čo znie paradoxne a zdanlivo odporuje teórii relativity).
Bolo experimentálne dokázané, že tento kolaps kvantových stavov sa prenáša okamžite (nie rýchlosťou svetla alebo pomalšie). Nie je ale známe, ako by sa tento jav dal využiť na prenos informácie nadsvetelnou rýchlosťou, aj keď nové poznatky ukazujú, že to nemusí byť pravda. Kvantové previazanie sa považuje za jeden z kľúčových javov na zostrojenie kvantového počítača a využívajú ho niektoré plánované protokoly kvantovej kryptografie.
Na nepochopenom výklade kvantového previazania sa zakladajú mnohé príbehy sci-fi literatúry (napríklad Spektrum od Sergeja Lukjanenka) a praktiky alternatívnej medicíny (rozličné spôsoby, ktoré vraj telo zviažu s "duchovnou podstatou" a tým vyliečia).
Parasympatolytikum
Parasympatolytikum je liečivo, ktoré pôsobí proti účinku parasympatiku. Terapeutické využitie parasympatolytík je sťažené slabou orgánovou selektivitou. Napríklad atropín, používaný pri liečbe chronickej obštrukčnej bronchitídy, nevyvoláva len bronchodilatáciu, ale zvyčajne zrýchli pulz, rozšíri zreničky a spôsobí útlm hladkej svaloviny.
Filippos z Opuntu
Filippos z Opuntu (približne 400 pred Kr.) bol starogrécky filozof, matematik, astronóm a vydavateľ platónových „zákonov“. Bol členom Platónskej akadémia počas Platónovho života.
Ľuborča
Ľuborča môže byť:
Epikureizmus
Poznanie prírody, jej zákonov, i nimi riadených javov a zdôvodnenie, že nad všetkým vládnu zákony hmoty, malo oslobodiť človeka od strachu pred bohmi a pred smrťou a naučiť ho, že všetko závisí od jeho slobodnej vôle. Takto veda o prírode pripravuje v epikureizme základy materialistickej etiky, ktorá je hlavným obsahom epikurejskej filozofie.
Epikurova škola mala charakter spolku alebo akejsi náboženskej obce, v ktorej Epikurovi žiaci i s rodinami uvádzali do praxe katecheticky chápanú filozofiu svojho majstra. Po smrti Epikura vznikol okolo neho zvláštny kult a jeho filozofia sa začala šíriť ako umenie života. Epikureizmus prenikol ako prvý z gréckych filozofických smerov na územie Ríma a už koncom 2. stor. pred Kr. vznikli latinské epikurejské diela.
Lucie Šafářová
Lucie Šafářová (* 4. február 1987, Brno) je bývalá česká tenistka.
Do sveta profesionálneho tenisu vstúpila už ako pätnásťročná (2002), v roku 2005 získala svoj prvý tenisový titul - v Estorile. V súčasnosti má na konte už tri vyhrané turnaje okruhu WTA, v roku 2005 pridala ešte víťazstvo z Forest Hills a v roku 2006 vyhrala turnaj v Gold Coast.
Od roku 2005 je jej trénerom Jaroslav Bulant.
Pohár Federácie (FED Cup)
Lucie Šafářová sa zúčastnila 10 zápasov Pohára federácie za tím Česka s bilanciou 5-7 v dvojhre a 0-1 vo štvorhre.
Jágerský okres
thumb|Okres Egri
Castillonnès (obec)
Castillonnès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Planá (okres České Budějovice)
Planá je obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 269 obyvateľov, z toho 134 mužov a 135 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,5 roka (muži 39,0 roka, ženy 38,0 roka).
Michail Michajlovič Filippov
thumb|Michail Michajlovič Filippov Michail Michajlovič Filippov (* 1858 – † 1903) je ruský filozof vedy, predstaviteľ prírodovedného materializmu.
Filozofia života
Filozofia života je filozofický smer súčasnej filozofie, ktorý v spore s pozitivizmom a novokantovstvom utvára v poslednej tretine 19. storočia prvú ideovú formáciu poklasickej filozofie.
Filozofia života sa vyvíjala v 19. storočí a na prelome 19. a 20. storočia. Za jej zakladateľov sa považuje Arthur Schopenhauer a Friedrich Nietzsche. Filozofia života sa vyznačuje redukovaním pojmu reality na pojem života. Prameňom poznania života je podľa nej intuícia, inštinkt, zrenie, tvorivé myslenie. Medzi predstaviteľmi filozofie života dominujú: Henri Bergson, Wilhelm Dilthey, Georg Simmel, Spranger, Troeltsch, Blondel, Le Roy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nová Kelča
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nová Kelča v okrese Vranov nad Topľou.
Neritovité
Neritovité (lat. Neritidae) je čeľaď predožiabrých ulitníkov. Majú silnostennú ulitu so širokým ústím a s veľmi mohutným 1. závitom, ostatné závity sa rýchlo zmenšujú. Sú to prúdomilné druhy.
Na území Slovenska sa vyskytujú 3 druhy :
Filip, opát zoborský
Filip, opát zoborský bol opátom benediktínskeho kláštora na Zobore v Nitre, v ktorom sa spočiatku zdržiavali mních Svorad a mních Benedikt. S Filipom udržiaval kontakt biskup Maurus, ktorý je autorom Legendy o Svoradovi a Benediktovi.
Hézecques
Hézecques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Taxislužba
right|thumb|Taxík v New Yorku
Taxislužba je služba spočívajúca v preprave taxíkom (nazývaným aj taxi, autotaxi). Taxík je operatívne alebo kvázioperatívne prenajímaný (najčastejšie osobný) automobil, často s taxametrom, ktorý zákazníka/predmet odvezie po trase určovanej zákazníkom.
Prepravu je možné začať kdekoľvek, prípadne na označených alebo na neoznačených stanovištiach, prípadne je možné využiť možnosť dohodnúť si telefonicky individuálne miesto nástupu. Taxislužba patrí medzi najrýchlejšie spôsoby osobnej dopravy. Jej nevýhodou je však spravidla vyššia cena oproti iným druhom dopravy.
Lučenec (vrch)
Lučenec je vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne východne od Martina, v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra.
Mikve
Mikve alebo mikva je v judaizme rituálny kúpeľ. Slúži na očisťovanie od rituálnej nečistoty. V mikve sa očisťujú hlavne ženy po menšturácii a pôrode (pozri nida).
Ponorenie do rituálneho kúpeľa je tiež nevyhnutnou súčasťou konverzie na judaizmus.
Lučenec (vrch)
Popis
Lučenec leží mimo hlavného hrebeňa medzi Kantorskou dolinou na severe a Sklabinskou dolinou na juhu. Dolinami prúdia potoky, odvodňujúce masív; severné časti hrebeňa odvádzajú vodu Kantorským potokom do Váhu, južné Sklabinským potokom do Turca. Západným smerom susedí Tlstý diel, južným Tisové a Lysec , východne sa v hlavnom hrebeni nachádza Jarabiná  a Vyšná Lipová  a severnými susedmi sú Prieložnica  a Katova skala. Juhozápadné časti vrchu majú formu horských lúk.
Výhľady
Poloha vrchu na okraji pohoria a nesúvislý porast na vrchole umožňujú dobrý výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry. Veľmi dobre viditeľná je tiež veľká časť Turčianskej kotliny a pohoria Žiar. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať tiež.
Prístup
Vrch je prístupný po značke zo Sklabine a odbočením na  značku v Sklabinskej doline. Chodník začína na rázcestí Medzi mníchmi a cez vrchol Lučenca vytvára okruh, končiaci v doline na rázcestí Na jame, kde sa pripája na modrú značku.
Filozofická hermeneutika
Filozofická hermeneutika je filozofický smer 20. storočia, ktorý nadväzuje na predchádzajúci vývin hermeneutiky, chápanej ako umenie zvestovať, tlmočiť a vykladať (z gr. HERMÉNEUS = herold, tlmočník, vykladač). Dnes je problémom hermeneutiky výklad, vysvetlenie a pochopenie textov, náuk, udalostí, faktov atď. Hermeneutická problematika dostala rozhodujúce impulzy od teológie, presnejšie od jej problémov výkladu (exegézy) Písma (Biblia).
Hedonizmus
Hedonizmus (po grécky hedone – rozkoš) je filozofický smer, etické učenie, podľa ktorého je dobro to, čo ľuďom poskytuje rozkoš alebo ich zbavuje utrpenia. Podľa tohto učenia je ľudské konanie motivované výlučne snahou získať slasť a vyhnúť sa strasti. Prax je motivovaná príjemnosťou alebo nepríjemnosťou.
Uspokojenie zmyslových afektov, sklonov, inštinktov má povahu slasti. Slasť určuje hodnotu konania. Mravne dobré je to, čo prináša slasť. Zmysel praxe spočíva v realizovaní kalkulu slasti a strasti.
Rozum podľa hedonizmu slúži tomuto kalkulu slasti a strasti – má ho optimalizovať.
Úlohou etiky je podávať pravidlá, ktoré v zmysle pozitívneho kalkulu slasti a strasti umožňujú čo možno najslastiplnejší život.
Filozofický hedonizmus
Hedonizmus ako filozofický smer založil v antike Aristippos z Kyrény.
Kresťanský hedonizmus
Kresťanský hedonizmus je kresťanská doktrína, učená najmä v kruhoch protestantských cirkví, obzvlášť vo vyznávajúcich kalvinizmus. Pomenovanie vytvoril reformovaný, baptistický teológ John Piper v knihe Desiring God, ktorú vydal v roku 1986.
Kresťanský hedonizmus anachronicky opisuje teológia Jonathana Edwardsa, a John Piper zhrňuje toto učenie slovami, „Boh je v nás najviac oslávený, keď sme najviac potešení a nasýtení [ v angličtine, v origináli iba "satisfied" ] v ňom".
Niektorí kresťania však kritizujú Piperove pomenovanie tohoto učenia, pretože hedonizmus ako taký, uprednostňuje slasť/šťastie pred Bohom, a to je proti prvému z Desiatich Božích prikázaní: „Nebudeš mať iných bohov okrem mňa!" Piper na to odpovedá v knihe Desiring God, že "Kresťanským hedonizmom, my nemyslíme, že naše šťastie je najväčšie dobro."
Eduard Petiška
Eduard Petiška (* 14. máj 1924, Praha – † 6. jún 1987, Mariánské Lázně) bol český spisovateľ, básnik, dramatik a prekladateľ. Venoval sa hlavne tvorbe pre deti a mládež. Jeho knihy boli preložené do niekoľko desiatok jazykov.
Jeho syn Martin je tiež spisovateľ. Používa umelecké meno Eduard Martin.
Ceratosaury
Ceratosaury (lat. Ceratosauria) je skupina dravých dinosaurov, ktoré boli úspešné koncom jury a počas kriedy, najmä na kontinentoch južnej pologule. Najstaršie ceratosaury však žili už koncom triasu alebo začiatkom jury. O prvotných ceratosauroch vieme veľmi málo, poznáme len rod Sarcosaurus spred 200 miliónov rokov, ktorý je však zle doložený. Najstarším dobre známym ceratosaurom je vlastne až samotný Ceratosaurus spred 150 miliónov rokov.
Znaky
Zástupcovia skupiny Ceratosauria sa, na rozdiel od tetanurov (Tetanurae), rozvíjali menej, a tak vyspelé ceratosaury pôsobili v porovnaní s tetanurmi primitívne. Bolo to najmä pre primitívne štvorprsté predné končatiny, či niektoré iné znaky na kostre.
Systematika
Ceratosauria je jedna z troch hlavných podskupín teropodov (Theropoda), pričom jej sesterské skupiny sú Tetanurae a Coelophysoidea. Do Ceratosauria bola v minulosti radená aj celá skupina Coelophysoidea.
Zjednodušený systém ceratosaurov vyzerá takto (stav okolo roku 2006):
Ceratosauria:
Coelophysis
Coelophysis bol 3 až dlhý dravý dinosaurus zo skupiny Coelophysoidea, ktorého poznáme z nespočetného množstva kompletných kostier. Tento ľahko stavaný dravec s dlhou, nízkou hlavou a pomerne dlhým krkom bol veľmi čiperný a rýchly, nesporne jeden z najrýchlejších zvierat svojej doby. V minulosti bol tento dinosaurus známy aj ako Rioarribasaurus. Žil pred približne 220 miliónmi rokov, nájdený v Arizone. Jediný druh je Coelophysis bauri.
Opis
Coelophysis bol bipédny (po dvoch nohách chodiaci) mäsožravec, dlhý približne a vážiaci okolo. Jeho potravou boli drobné plazy, ryby a bylinožravé dinosaury (napr. Revueltosaurus, Technosaurus). V žalúdku celofýzov boli nájdené aj kosti ich mláďat, čo ukazuje na občasný kanibalizmus pri nedostatku inej potravy. Mnohé znaky na kostre pripomínajú anatómiu vtákov. Kostra bola veľmi ľahko stavaná (duté a tenkostenné kosti, pevne zrastené krížové stavce, panvové kosti, kosti priehlavku a členok so zadnou časťou chodidla). Prednými končatinami, ktoré boli pomerne dlhé, mohol tento rýchly bežec korisť za behu uchopiť a následne zabiť ostrými pílovitými zuby.
Spôsob života
Coelophysis žil zvyčajne osamote a počas križovania krajiny lovil rôzne malé živočíchy. Keď však nastali obdobia sucha, počas ktorých vyschla väčšina potokov a riek, zdržiaval sa v blízkosti vyschýnajúcich korýt mohutnejších tokov, kde mal najväčšiu šancu, že niečo uloví. Niekedy sa takto zhromaždili aj stovky, ba tisíce zástupcov tohto rodu, ktoré keď už nemali čo žrať, zabíjali sa navzájom. Najprv prišli na rad mláďatá, potom staré, zranené a choré jedince, čo bol jediný možný spôsob prežitia podľa možnosti čo najväčšieho množstva rozmnožovania schopných jedincov. Kanibalizmus týchto tvorov sa za prajných podmienok zrejme nevyskytoval.
Dôkazy katastrofy
Paleontológovia našli dôkazy o lokálnej katastrofe, ktorá zahubila tisíce zástupcov rodu Coelophysis a ktorej priebeh približne zrekonštruovali. Jedného dňa, niekedy pred 220 mil.r., zrejme počas vrcholiaceho obdobia sucha, prudký lejak spôsobil prívalovú vlnu, ktorá sa veľkou rýchlosťou rútila skoro prázdnymi korytami riek a brala so sebou všetko čo jej prišlo do cesty. Na to doplatili aj celofýzy, ktoré na scenár tohto typu neboli pripravené a voda ich zmietla. Utopila ich a ich zdochliny zakryla ihneď po smrti (možno i pred ňou) vrstvou bahna. Vďaka nej telá celofýzov skameneli a dnes máme k dispozícii obrovské množstvo kompletných kostier dinosaurov tohto rodu. V niektorých kostrách sa zachovali aj kostry mláďat, ktoré ešte neboli strávené. Vzhľadom na umiestnenie kostričiek mláďat je zrejmé, že nemohlo ísť o mláďatá tesne pred pôrodom, ako sa niekedy uvádza.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamenná Poruba (okres Vranov nad Topľou)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamenná Poruba v okrese Vranov nad Topľou.
Füzesabonský okres
thumb|Okres Füzesabony
Füzesabonský okres je jedným zo siedmich okresov maďarskej župy Heveš. Jeho centrom je mesto Füzesabony.
Sídla
V okrese sa nachádza celkom 16 miest a obcí.
Isadore Singer
Isadore Manuel Singer (* 3. máj 1924, Detroit, Michigan, USA – † 11. február 2021)  bol americký matematik a emeritný profesor matematiky na Massachusettskom technologickom inštitúte.
Bol známy predovšetkým vďaka práci v diferenciálnej geometrii a diferenciálnej topológii a vďaka tzv. Atiyahovej-Singerovej vete o indexoch, ktorú objavil spoločne s Michaelom Atiyahom, a ktorá znamenala objav nových súvislostí medzi geometriou, topológiou, matematickou analýzou a teoretickou fyzikou.
V roku 2004 dostal spoločne s Atiyahom Abelovu cenu.
Hylozoizmus
Hylozoizmus (z 🇬🇷 = látka a 🇬🇷 = život) je filozofický smer - učenie, podľa ktorého je život, a teda aj citlivosť vlastná všetkým veciam v prírode. Termín hylozoizmus bol po prvý raz zavedený v 17. storočí.
Berežská župa
Berežská župa alebo Berehovská župa môže byť:
Ell
Ell je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Redange v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Ell má 1125 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 2.00% bolo v Ell nezamestanosť nižšia o 4.97 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Asociácia umelcov revolučného Ruska
Združenie, umelecky a ideovo nadväzujúce na Združenie peredvižnikov (Товарищество передвижных художественных выставок) vzniklo v roku 1922 a vo svojej činnosti si dalo za cieľ „umelecko-dokumentárne zachytenie najväčších okamihov histórie v jej revolučnom duchu“.
Príslušníci asociácie svojou tvorbou vniesli významný vklad k vytváraniu sovietskeho realistického maliarstva. Hlavné témy ich diel - industrializácia krajiny, výstavba nových miest, budovateľské úspechy mladej sovietskej republiky, hrdinstvo pri obrane vlasti, nový život - presne odrážali spoločenské a historické pohyby krajiny po Októbrovej revolúcii.
Impulzom k vzniku združenia bola záverečná reč umelca P. A. Radimova, posledného čelného predstaviteľa peredvižnikov na umeleckej výstave konanej v roku 1922 v Moskve. V prejave nazvanom „Reflexie života v umení“ poukázal na meniace sa spoločenské podmienky a s tým súvisiacu povinnosť umelcov reagovať na ne. Odozvou tejto výzvy bol vznik združenia, ktorého čelným predstaviteľom ktorého sa stal sám Radimov.
Asociácia umelcov revolučného Ruska, ktorá svoju činnosť ukončila v roku 1932, sa stala predvojom neskoršieho centrálneho Zväzu výtvarných umelcov ZSSR (Союз художников СССР).
Ugočská župa
Ugočská župa alebo Ugoča môže byť:
Ratkovce
Ratkovce sú obec na Slovensku v okrese Hlohovec.
V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1843.
Poloha
Obec Ratkovce sa nachádza v okrese Hlohovec a spadá do Trnavského kraja. V blízkosti obce sú mestá Hlohovec (cca. 10 km), Trnava (cca. 15 km) a Piešťany (cca. 18 km). Zo susedných dedín sú to Žlkovce, smerom na západ Pečeňady, Veľké Kostoľany, Jaslovské Bohunice a z južnej strany sú to Červeník a Trakovice.
Katastrálne územie
Ratkovský chotár má chotárne časti s ľudovým pomenovaním: smerom od dediny na západ Humná, Briežky, Konopnice, Kliny, Nádovky, Predné pole, Prostredné pole, Zadné pole a Hoštácke, smerom od dediny na východ Záhrady, Pažite, Nemecké, Hoperské, Horné lúky, Hájske, Zábisterčie, Hájiček, Pri mlyne, Háj – pole a Háj – stromový porast.
Polovica chotára leží na západ a má hromadný názov „Pole“, časť na východ má názov „Lúky“. Cez dolnú časť chotára tečie potok Dudváh. Od doliny Manivier, sa tiahne k Dudváhu odvodňovací kanál. Neďaleko od chotárnej medze Žlkovce – Ratkovce sa zachoval na pravom brehu Dudváhu mlyn na spodnú vodu.
Dejiny
Územie dnešných Ratkoviec je bývalé neolitické sídlisko s volútovou kultúrou a moravsko-slovenskou maľovanou kultúrou, eneolitické s kanelovanou keramikou, starobronzové s maďarovskou kultúrou ako aj neskoro laténske. Neskôr je to rímsko-barbarské pohrebisko a slovanské pohrebisko z čias Veľkej Moravy. Potvrdzujú to dôkazy nájdené v Ratkovciach v chotárnej časti Nádovky – pod cintorínom, ako aj na cintoríne a v Hliníku. V uvedených lokalitách bol vzkonaný archeologický výskum v rokoch 1947 a 1948. Archeologické pamiatky sú uložené v Slovenskom múzeu v Bratislave a v Okresnom múzeu v Hlohovci.
Prvý raz sa obec Ratkovce spomína v písomných listinách z roku 1388 ako Ratkolch, kde sa uvádza ako príslušenstvo Čachtického hradu. Najprv patrí pod majetok hradu, neskoršie sa obec stala cirkevným majetkom trnavskej fary, potom kapituly. Na vysvetlenie ľudový ústny záznam - ten spomína: „Istý poddaný menom Ratko zachránil svojmu pánovi život s nasadením vlastného života. Za odmenu dostal územie dnešných Ratkoviec, postavil si dom a založil si rodinu. K tomu všetkému mal vraj Ratko rád ovce, z čoho ľudový odkaz predpokladá dnešné pomenovanie – Ratkovce.“
V čase tureckých vpádov sa okolie obce Ratkovce nachádzalo v strede trojuholníka Leopoldov - Veľké Kostoľany – Malženice  o ktorom je známe, že sa tu zdržiavali turecké vojská. O prítomnosti Turkov svedčia náhodne vykopané pozostatky – kostry ľudí a koňov, ktoré sa našli pri „Božej muke“ v Ratkovciach.
Popri vpádoch nepriateľských hôrd narúšali pokojný život obyvateľov obce epidémie, povodne a požiare. V rokoch 1581 a 1585 spustošili obec mor a onemocnenia, v rokoch 1678 zúril týfus a v roku 1710 zasa mor. Hladomor zničil obec v roku 1514 a 1610. Cholera postihla obec v roku 1831 a 1866. Z požiarov ten najväčší, trikrát v roku sa opakujúci, zaznamenali v obci v roku 1860, po ktorom neostalo takmer jediného obytného domu. Cholera vyčínala v Ratkovciach aj v roku 1862, kedy zaznamenali najväčšie obete na životoch. Povodeň na Váhu v roku 1813 zaplavila celé okolie, siahala až po Ratkovce, kde hlavne v dolnej časti chotárov narobila veľké škody. Z novšej histórie najväčšou pohromou bol požiar dňa 15. augusta 1904. Popolom ľahlo 19 domov a 3 veľké stodoly.
20. storočie
Na bojiskách prvej svetovej vojny padlo 20 Ratkovčanov. Počas 1. svetovej vojny bol zaznamenaný nedostatok mužských pracovných síl, nedostatočné obrábanie polí, neúroda a časté rekvirácie, čo spôsobilo všeobecný nedostatok potravín a v dôsledku toho aj veľkú drahotu.
V predmníchovskej republike v dôsledku svetovej hospodárskej krízy sa prejavovala veľká nezamestnanosť. Nedostatok pracovných príležitostí, kto dostal prácu pracoval obyčajne iba u miestnych roľníkov ako poľnohospodársky robotník za bežnú mzdu 7 – 8 korún denne. Štátnych a verejných zamestnancov bolo málo. Pribúdalo síce tých, čo navštevujú meštiansku školu v Leopoldove, no po jej ukončení sa dostanli iba tí najšťastnejší do učňovského pomeru k výučbe remesla. Na pokračovanie v štúdiu v ďalších školách nemali dostatok finančných prostriedkov. Po roku 1939 ojedinelé pracovné príležitosti znemožňovala dochádzka do vzdialenejšieho zamestnania pre nevhodné komunikačné spojenie“.
Žlkovce a Ratkovce boli vo veľkonočnom týždni roku 1945 svedkom presunu nemeckých vojsk smerom na západ. Krátky boj o obec trval 2. apríla do večerných hodín. V neskorých večerných hodinách dňa 2. apríla 1945 vojaci maršala Malinovského oslobodili obce.
V roku 1948 boli zlúčené školy a v roku 1960 športové jednoty obcí Ratkovce a Žlkovce. 1. januára 1974 došlo k zlúčeniu obce Ratkovce a Žlkovce v jednu politickú obec pod názvom Žlkovce. Neskôr v roku 1991 sa obce opäť rozdelili, a tak je obec Ratkovce samostatnou obcou.
Vývoj školstva
V období nepovinnej školskej dochádzky chodili deti z tunajších obcí do školy v Malženiciach, kde sa učilo iba čítať a písať. Prvé vyučovanie v Ratkovciach začalo v súkromnom dome obyvateľky obce, ktorá učila deti iba čítať. Prvým učiteľom bol Fiala, ktorý učil už čítať, písať, čiastočne počty v slovenskom jazyku. Druhá trieda bola zriadená v školskom roku 1933/34.
Roudné
Roudné je obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 034 obyvateľov, z toho 523 mužov a 511 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,7 roka (muži 35,2 roka, ženy 36,2 roka).
Ratkovce
Hospodárstvo
Hlavným zamestnaním prevažnej väčšiny obyvateľstva bolo poľnohospodárstvo. Pôda chotárov patrila i patrí medzi najlepšie na Trnavskej rovine. Podnebie je mierne a priemerné ročné teploty sú napr.: od roku 1938 do roku 1967 sa pohybovali od 7,3 °C do 10,2 °C. Vodné zrážky v tom istom období sa pohybovali od 394 mm do 816 mm za rok. Výhodné klimatické podmienky umožňujú pestovať všetky druhy obilnín, cukrovú repu, zemiaky, kukuricu, ako i viacročné krmoviny.
JRD (dnešné Poľnohospodárske družstvo) v Ratkovciach bolo vytvorené dňa 3. septembra 1957. Z hospodárskych zvierat sa choval predovšetkým hovädzí dobytok, ošípané a kone. Okrem uvedených zvierat bolo sústredené osivo a krmivo v predpísanom množstve. Na JRD v Ratkovciach sa sústreďovali na 1 hektár tieto množstvá: 150 kg ďateliny, 1700 kg silážnych plodín, 70 kg jadrových krmív a 500 kg slamy. Obrábanie väčších plôch si žiadalo aj modernizáciu práce, a tak sa prvý obilný kombajn na poliach „udomácňuje“ na JRD v Ratkovciach v roku 1961.
Háromsecká župa
Háromsecká župa môže byť:
Caubeyres
Caubeyres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Filit
Filit alebo FILIT (akronym pre Filozofická hypertextová encyklopédia) je slovenská hypertextová encyklopédia, ktorá vznikla na báze programu Credit, spolu s ďalšími dokumentmi a programami pre počítačovú podporu štúdia a výskumu v oblasti filozofie.
FILIT je prvá slovenská filozofická encyklopédia vôbec. Do jej vzniku roku 1990 existovali v slovenčine iba preložené filozofické slovníky. Ako nositelia autorských práv sú na hlavnej stránke encyklopédie uvedení filozof Jozef Piaček a informatik a bývalý pedagóg na Univerzite Komenského Miloš Kravčík.
Pokračovaním Filitu je online Pomocný slovník filozofa (PSF), ktorého autorom je J. Piaček.
Aqua (budova)
Aqua je názov mrakodrapu stojaceho v Chicagu v štáte Illinois. Výstavba prebiehala v rokoch 2007 – 2009. Má 87 poschodí, z toho 5 podzemných a na výšku meria. Budovu navrhla architektka Jeanne Gang. Budova má dizajn vlniacej sa vody, ktorý získala pomocou rôzne tvarovaných stropných dosiek. Na presahujúcich častiach sa nachádzajú balkóny presahujúce až o. V budove sa nachádzajú byty, hotel a z malej časti tiež kancelárske a obchodné priestory.
Čická župa
Čická župa môže byť:
Aqua (budova)
Mrakodrap je najvyššou budovou v USA, ktorú navrhla architektka. V Emporis Skyscraper Award 2009 získala 1. prvé miesto.
Zoznam planétok 59001 – 59250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Filmológia
Filmológia alebo filmová veda je umenovedná a kulturologická disciplína, ktorá skúma film, filmové umenie a kinematografiu.
Gyöngyösský okres
Sídla
V okrese sa nachádza celkom 25 miest a obcí.
Cniut
Cniut (hebr. צניעות) je v judaizme cudnosť. Označuje sa tak kategória náboženských predpisov, ktoré regulujú medziľudské kontakty všeobecne, ale predovšetkým medzi opačnými pohlaviami.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ondavské Matiašovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ondavské Matiašovce v okrese Vranov nad Topľou.
Udvarheľská župa
Udvarheľská župa môže byť:
Hinges
Hinges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Objektívny idealizmus
Objektívny idealizmus je filozofický smer - jeden zo základných druhov idealizmu. Objektívny idealizmus zastáva stanovisko, že duch resp. ideálne je prvotné a hmota druhotná, odvodená alebo nejako závislá od ducha/ideálneho. Základom všetkého, čo existuje, je podľa objektívneho idealizmu objektívne, transcendentné vedomie, absolútny duch, svetový rozum a pod.
Ľuboslav
Ľuboslav je novšie slovanské meno podobné menu Ľubomír či Miroslav, čo znamená oslavujúci ľúbosť alebo ľúbiaci slávu. Blízke je mu české meno Liboslav a domácky voláme všetkých Ľuboslavov Ľubo, Ľuboš alebo Slavo. Meniny na Slovensku má 20. septembra.
Tri príbehy (House)
Tri príbehy (anglicky: Three Stories) je dvadsiata prvá epizóda z prvej série seriálu Dr. House. David Shore za túto epizódu získal cenu Emmy (2005) za najlepší scenár. V roku 2006 táto epizóda získala Humanitas Prize v 60-minútovej kategórii. Prvýkrát ju odvysielala FOX Broadcasting Company 17. mája 2005.
Dej
House súhlasí, že bude mať prednášku na tému diagnostika za Dr. Rileyho, namiesto dvoch hodín v ambulancii. Na ceste z Cuddyovej kancelárie stretne svoju bývalú priateľku Stacy Warnerovú, ktorá ho požiada, aby liečil jej manžela. House odmietne.
Houseova prednáška sa skladá z troch príbehov troch ľudí. Každého z nich bolí noha. Študentom House napovedal, že jeden z pacientov bude po dvoch hodinách vyhodený z nemocnice kvôli simulácii choroby, a že ďalší bude blízko smrti. Jeden zo zmienených troch príbehov je sám House. To sa ale všetci dozvedia až na konci epizódy.
Prvý pacient je farmár, ktorý opravoval plot. Na nohe má pohryznutie od zvieraťa. Vyzerá ako hadie, ale nakoniec sa ukáže, že bol pohryzený psom. Farmár dostane protetickú nohu a nového psa.
Druhým pacientom je mladá volejbalistka. Prvá diagnóza ukazuje na zápal šľachy a na liečbu reaguje dobre. Ako ďalší symptóm sa prejaví choroba štítnej žľazy. Pri ďalšom vyšetrení je nájdený zhubný nádor v stehennej kosti. Nakoniec je podrobená amputácii.
Tretí pacient je pôvodne v Houseovom rozprávaní stvárnený Carmen Electra, ale neskôr ju kvôli objektívnosti zmení na normálneho muža v strednom veku. Pri vyšetrení sa dostane do agónie, ošetrujúcemu lekárovi vezme injekciu s upokojujúcim liekom (Demerol) a sám si ho vstriekne.
Študenti sa domnievajú, že je závislý od drog. House by mu odobral moč, ale narkoman močí krv. Jedna zo študentiek spomenie obličkové kamene. Až na ďalšie a ďalšie otázky odpovedá Cameronová, ktorá príde na prednášku a vraví, že to je nekróza svalu. Tú si určí sám pacient po troch dňoch, keď mu nebola stanovená diagnóza. Hrozí mu amputácia nohy. Bolesť vzniká od trombu v cieve nohy, ktorý spôsobil svalový infarkt. Týmto pacientom je sám House. Popisuje chorobu, ktorú prežil. Zásadne odmieta amputáciu. Jeho ošetrujúca lekárka je Cuddyová. House si vynúti by-pass, ktorým by prekrvil upchaté miesto. Tento zákrok však do tela vyplavil umierajúce bunky. Po operácii prežíva nesmierne bolesti. Od lekárov chce viac morfia. Sám si diagnostikuje zlyhanie srdca a skoro na minútu upadá do klinickej smrti. Necháva si chemicky navodiť kómu, aby prečkal tú najhoršiu bolesť. Počas toho ako je v kóme Stacy Warnerová rozhodne, že mu bude mŕtvy sval operatívne odstránený.
Potom čo opustí prednášku volá Stacy a vraví, že jej manžela ošetrí.
Hatvanský okres
thumb|Okres Hatvan
Hatvanský okres je jedným zo siedmich okresov maďarskej župy Heveš.. Jeho centrom je mesto Hatvan.
Sídla
V okrese sa nachádza celkom 13 miest a obcí.
Konzul (staroveký Rím)
Konzul bol v čase rímskej republiky najvyšší občiansky a vojenský úradník. Boli volení na jeden rok a v úrade boli stále dvaja. Pôvodne boli volení len z radov patricijov, neskôr (od roku 367 pred Kr.) i z radov plebejcov. V období Rímskej republiky musel konzul dovŕšiť vek aspoň 42 rokov. Bolo možné zastávať úrad konzula aj opakovane (Gaius Marius ho zastával 6-krát, z toho 5-krát za sebou; cisár Augustus až 13-krát).
Ak konzul zomrel v úrade (čo bolo bežné, hlavne pri konzuloch, ktorí sa zúčastňovali bitiek ako velitelia), bol zvolený ďalší konzul. Obaja konzuli mali nedeliteľné právomoci a jeden konzul mohol zasiahnuť proti rozhodnutiu druhého konzula (ius intercessionis).
Konzuli mali administratívne funkcie (v dobe mieru riadili štát), boli najvyššími vojenskými veliteľmi, zvolávali ľudové zhromaždenia a predkladali na nich návrhy zákonov, boli najvyššími súdnymi úradníkmi – neobčanov mohli trestať priamo (aj na trest smrti), občanov mohli súdiť, ale v prípade trestu smrti mali občania právo odvolať sa k ľudovému zhromaždeniu (ius provocationis). Takisto mali silné náboženské funkcie – vykonávali obete, mali právo sledovať nebeské znamenia a vôľu bohov (ius sacrorum).
Úrad konzulov pretrval až do zániku Rímskej ríše, ale ich moc bola obmedzená. Zoznamy konzulov sa zachovali na nápisoch (fasti consulares) a v dielach rôznych autorov.
Demokratická únia
Demokratická únia, skratka DÚ, bola politická strana pôsobiaca na Slovensku v marci 1995 až auguste 2000.
Demokratická únia vznikla 25. marca 1995 zlúčením pôvodnej Demokratickej únie Slovenska a Národno-demokratickej strany (NDS) (odštiepenci zo SNS). Zanikla koncom augusta 2000 zlúčením so Slovenskou demokratickou a kresťanskou úniou.
Vzťah k dnešnej Demokratickej únii Slovenska
Dvaja členovia zaniknutej strany - Ján Budaj a Juraj Švec - potom 26. septembra 2000 založili Liberálnodemokratickú úniu (LDÚ), ktorá sa neskôr premenovala na „Demokratickú úniu Slovenska“ (skratka DÚ).
Politici Demokratickej únie
Články o politikoch Demokratickej únie sú uvedené v kategórii Politici DÚ (1995).
Novotomizmus
Neotomizmus = novotomizmus je filozofický smer súčasnej filozofie, súčasná etapa tomizmu. Neotomizmus je najvplyvnejší smer súčasnej kresťanskej filozofie a jadro neoscholastiky počnúc protireformáciou, najmä však od čias cirkevného oficiálneho obnovenia filozofie Tomáša Akvinského pápežom Levom XIII. (Enzyklika Aeterni Patris, 1879). Neotomizmus sa snaží budovať systém kresťanskej filozofie. Najintenzívnejšie sa rozvíja vo Francúzsku a Belgicku, je však zastúpený takmer vo všetkých krajinách. Najvýznamnejšie centrum štúdia neotomizmu je Institut supérieur de philosophie na univerzite v Louvain (Belgicko), ktorý 1882 založil kardinál Désiré Mercier. Najznámejším predstaviteľom súčasného neotomizmu je J. Maritain. Okrem neho E. Gilson a Sertillanges.
Neotomizmus sa zaobera hlavne metafyzikou (učenie o akte a potencii: pasívna potencia znamená reálne obmedzenie aktu; súcno je aktom tak-bytia; dianie je prechodom od potencie k aktu), filozofiou prírody (hylemorfizmus: hyle sa má k forme ako potencia k aktu; usporiadanie súcna podľa plnosti bytia: mŕtve telesá, rastliny, živočíchy, človek), duchom (funkciou poznávania a chcenia), Bohom (existencia všetkých vecí závisí od slobodnej vôle Boha, konečné bytie sa zameriava na Boha ako plnosť bytia), etikou (blaho človeka možno dosiahnuť jedine priradením sa k číremu a dokonalému bytiu).
Ermsdorf
Ermsdorf je byvalá luxemburská obec, ktorá sa nachádzala v kantóne Diekirch v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny
Od 1 januára 2012, byvalé obce Ermsdorf a Medernach tvoria obec Vallée de l'Ernz.
Obyvateľstvo
Ermsdorf má 1018 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 5.49% bola v Ermsdorf nezamestanosť nižšia o 1.48 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
William Thurston
William Paul Thurston (* 30. október 1946, Washington D.C., USA – † 21. august 2012, Rochester, New York,), známy aj ako Bill Thurston, bol americký matematik a profesor matematiky a informatiky na Cornellovej univerzite.
Je známy ako priekopník v oblasti nízkorozmernej topológie. V roku 1982 dostal Fieldsovu medailu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petkovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petkovce v okrese Vranov nad Topľou.
Empirizmus
Empirizmus je filozofický smer - učenie, ktoré za zdroj poznatkov pokladá jedine skúsenosť (empíriu). Empirizmus sa snaží celé poznanie zdôvodniť skúsenosťou alebo na základe skúsenosti. Empirizmus je filozoficko-gnozeologické stanovisko, podľa ktorého pôvod, obsah, forma a kritériá všetkého poznania, princípy ľudského konania a mravnosti pochádzajú zo skúsenosti.
Hlavný problém tohto učenia sa formuluje v podobe otázky, ako možno od vedenia o jednotlivých faktoch dospieť k všeobecnému, teoretickému vedeniu. Prostriedkom, ako dospieť od empírie k teórii, od vedenia o jednotlivom k všeobecnému poznaniu, je indukcia. Predstavitelia empirizmu od F. Bacona po J. St. Milla predpokladali, že vedecké poznanie sa zakladá na odhaľovaní kauzálnych vzťahov, ku ktorým vedci musia dospievať induktívnym spôsobom. V európskej filozofii sa s empirizmom stretávame najmä na pôde anglickej filozofie.
Etymologický výklad termínu "Empirizmus" je dvojaký. Jeho pôvod je v starogréckom slove εμπειρισμός a jeho latinský preklad je experientia. Podoba slova teda nesie stopy klasickej gréčtiny i románskych jazykov. Empirický - podávajúci dôkaz na základe fyzickej skúsenosti, odvodený od praktického experimentu, v opozícii s teoretickou analýzou.
Filozofický výklad
thumb|[[John Locke, zakladateľ britského emiprizmu]] Termín "empirický" sa v starom Grécku používal na označenie ľudí praktikujúcich medicínu, ktorí odmietali súdobé dogmatické teórie, miesto spoľahlivého, vlastného pozorovania javu. Teória empirizmu bola prvýkrát formulovaná Johnom Lockem v sedemnástom storočí. Locke tvrdil, že v okamihu narodenia je ľudská myseľ tabula rasa ("čistá doska"; formulované Lockem ako "biely papier") na ktorom iba skúsenosť necháva stopy. Empirizmus odmieta apriórne súdy bez vzťahu ku konkrétnej skúsenosti.
To však neznamená, že získavame skúsenosti automaticky. Skôr na základe empirického myslenia je pred dedukciou uprednostnený výsledok na základe individuálnej zmyslovej skúsenosti. Z historického hľadiska je empirizmus v priamom kontraste s filozofiou racionalizmu, ktorý presadzuje racionálne poznanie bez ohľadu na zmyslovú skúsenosť. Tento kontrast je dnes vzhľadom na silné zjednodušenie výrazu veľmi komplikovaný, pretože väčšina európskych racionalistov (Descartes, Leibniz a Spinoza) schvaľovala empirickú "vedeckú metódu". Locke zato prijíma fakt, že k niektorým poznaniam (napr. k poznaniu existencie Boha) môže dôjsť na základe intuície a samostatnej úvahy.
Medzi filozofov bežne spájaných s empirizmom patria tiež Aristoteles, Tomáš Akvinský, Francis Bacon, Thomas Hobbes, John Locke, David Hume a John Stuart Mill.
Vedecký výklad
Hlavný koncept vedy a vedeckej metódy je, že všetky poznatky musia byť empirické, alebo založené na empírii, čo je závislé od zmyslového pozorovania. Je to diferencované z hľadiska filozofického použitia empirizmu, použitia prídavného mena "empirický", či príslovky "empiricky". Empirický je užívané rovnako v spojení s prírodnými ako aj so sociálnymi vedami. Odkazuje na použitie pracovných hypotéz, ktoré sú preveriteľné na základe použitia zmyslového pozorovania, experimentu. V tomto zmysle slova sú vedecké stanoviská subjektívne a len derivované z našich experimentov a pozorovaní.
V druhom slova zmysle "empirický" vo vede má synonymum "experimentálny". V tomto zmysle, je empirický výsledok experimentálne pozorovanie. Termín polo-empirický je niekedy užívaný na označenie teoretických metód, ktoré tvoria základné princípy na základe vedeckých zákonov a predošlých empirických výsledkov zavádzajúcich teoretický model v bádaní.
Rané formy empirizmu
Rané formy empirizmu zahŕňajú epistemologické práce Buddhy, Aristotela, Alhazena, Avicenna, Averroa, Tomáša Akvinského, Rogera Bacona a ďalších.
Prví empirici v západnej filozofii boli pravdepodobne sofisti (5. storočie pred Kr.), ktorí odmietli racionalistické špekulácie o prírode a svete ich predchodcov skúmajúcich len "relatívne konkrétne pojmy ako človek a spoločnosť". Platón tvrdí v Protagorovom dialógu, že Sofisti boli boli mierne neempiricky orientovaní. Rešpektuje ich sémantiku, zdanie netendenčného bádania a jadro ich argumentov. Sofisti sa odklonili od skeptických argumentov, užitím príkladu a teda získali reálny pohľad a pozorovanie iných subjektov za účelom dosiahnutia čistoty pojmu.
Caubon-Saint-Sauveur
Caubon-Saint-Sauveur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Empirizmus
Rané formy empirizmu
Generácia po Aristotelovi, rovnako Stoici aj Epikureisti, formulovali taktiež výrazne empiristické vysvetlenia o formulovaní myšlienok. Stoici predpokladali Lockeho dve tisíc rokov skôr hlásajúc, že ľudská myseľ je len čistá doska, ktorá je postupne zaplňovaná myšlienkami cestou vnemov zmyslov. Zastávali ale názor, že isté "vžité dojmy" môžu byť prezentované všeobecne ako apriórne. Epikureisti si držali zatiaľ najsilnejší empirický aposteriózny pohľad. Vnímali mentálne pojatie len ako pamäťový obraz, kópiu predošlej zmyslovej skúsenosti a pocity ako nezameniteľný spôsob evidencie týchto skúseností. Vypracovali komplexnú úvahu o spôsobe produkcie zmyslových dojmov objektu a vysvetlili chybu vo vnímaní ako prerušenie príčinného toku v procese vnímania. Tieto myšlienky schválili tiež skeptici, z časti Sextus Empiricus, prvý umiernený skeptik.
Caubon-Saint-Sauveur
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Empirizmus
Rané formy empirizmu
Spomedzi stredovekej scholastiky, Tomáš Akvinský tvrdí, že existencia Boha môže byť overiteľná zmyslovým pozorovaním. Používa Aristotelovu myšlienku "aktívneho intelektu", ktorá je interpretovaná ako schopnosť abstraktne a všeobecne uvažovať z čiastočne empirických informácií.
Caubon-Saint-Sauveur
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.