cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam astronomických článkov/S
s
S Andromedae – S Canis Minoris – S Carinae – S Cassiopeiae – S Centauri – S Cephei – S Coronae Borealis – S Gruis – S Herculis – S Serpentis
sa
Sabik – Sadachbia – Sadalmelik – Sadalsuud – Sadr – Sagittaridy – Sagittarius A* – Saiph – Sally Ridová – Samuel Mikovíni – Sao (mesiac) – Sargas – Sarin – Saros – Satelitná galaxia – Saturn – Saturn (hmlovina) – Saul Joseph Adelman
sc
Sceptrum – Scott S. Sheppard
se
Search for Extra-Terrestrial Intelligence – Seeligerova veta – Segin – Seginus – Selenocentrická dráha – Selenografia – Selenografické súradnice – Selenológia – Semion Jakovlevič Braude – Septembrové Perzeidy – Sergej Danilovič Čornyj – Sergej Ivanovič Beľavskij – Sergej Nikolajevič Blažko – Setebos (mesiac) – Seth Ward – SETI@home – Severná koruna – Severná miestna superprázdnota – Severná mucha – Severná polárna sekvencia – Severná pologuľa – Severné Delta Aquaridy – Severné Iota Aquaridy – Severné Tauridy – Severný polárny kruh – Severská skupina – Sextans A – Sextant (merací prístroj) – Sextant (súhvezdie) – Sextant (trpasličia galaxia) – Seyfertova galaxia
sé
Sédži Ueda
sf
Sférická astronómia
sg
SGR 0501+4516 – SGR 1900+14
sh
Sh2-301 – Sh2-307 – Sham – Shaula – Sheliak – Sheratan – Sherburne Wesley Burnham
sch
Scheat – Schedar – Schelte John Bus – Schmidtov teleskop – Schwarzschildov polomer – Schwarzschildova metrika
si
Siarnaq (mesiac) – Siderická obežná doba – Siderický deň – Siderický rok – Siderolit (železokamenný meteorit) – Sidgwickova metóda odhadu jasnosti kométy – Sieť (súhvezdie) – Sigma Capricornidy – Sigma Centauri – Sigma Hydridy – Sigma Orionis – Sigma Scorpii – Sigma Sculptoris – Silvester II. – SIMBAD – Simeis 147 – Simon Marius – Simon Newcomb – Simplikios – Sinopa (mesiac) – Sinus Meridiani – Situla
sí
Sírius
sk
Skat (hviezda) – Skathi (mesiac) – SkCUBE – Skleníkový efekt – Sklon dráhy – Sklon ekliptiky – Sklon osi rotácie – Skoll (mesiac) – Skupina Alinda – Skupina Amor – Skupina Apollo – Skupina Aten – Skupina galaxií – Skupina Hilda – Sky Atlas 2000.0 – Sky Crane (kozmonautika) – Sky Map – SkytechX
sm
SMART-1 – Smithsonian Astrophysical Observatory Star Catalog – Smog
sn
SN 1006 – SN 1054 – SN 1181 – SN 1572 – SN 1604 – SN 185 – SN 1987A – SN 2006gy
so
Sob (súhvezdie) – Sochár (galaxia) – Sochár (skupina galaxií) – Sochár (súhvezdie) – Sochár (trpasličia galaxia) – Sojourner – Sol (Mars) – Solar and Heliospheric Observatory – Solar Keymark – Solar Orbiter – Solárna elektráreň – Solárny článok z teluridu kademnatého – Solárny komín – Solárny panel – Solárny systém (zariadenie) – Solsticiálny kolúr – Sombrérová galaxia – Somnath Bharadwaj – Sopečné pohorie – Sopečný kráter – Sopka – South Pole-Aitken – Sova (súhvezdie) – Sovet po kosmosu – Sovia hmlovina – Sovietsky mesačný program
sp
Spacewatch – Spektr-R – Spektr-RG – Spektrálna klasifikácia – Spektrálny typ – Spektroskopická dvojhviezda – Spika – Spikula (Slnko) – Spirit – Spitzerov vesmírny ďalekohľad – Spln – Sponde (mesiac) – Sputnik 1 – Sputnik 2 – Sputnik 3 – Sputnik 7
ss
SS 433 – SS Cephei – SS Cygni
st
Stardust – Staroegyptská astronómia – Stavový vektor – Stáčanie priamky apsíd – Stelárna astronómia – Stelárna štatistika – Stellarium – Stephano (mesiac) – Stephen Hawking – Stephen Synnott – STEREO (satelity) – Sternwarte Bochum – Stolový vrch (súhvezdie) – Strata hmoty hviezdy – Stratigrafia Marsu – Stratopauza – Stratosféra – Strážca úrody – Stredná anomália – Strelec (súhvezdie) – Strelec (trpasličia eliptická galaxia) – Stria (astronómia) – Struve 2398 – STS-34 – Student Nitric Oxide Explorer – Stvorenie – Styx (mesiac)
su
SU Cygni – SU Tauri – Sualocin – Submillimeter Wave Astronomy Satellite – Subra – Subrahmanyan Chandrasekhar – Subtropické pásmo – Suhail – SuitSat – Sulafat – Sumerská astronómia – Supergalaktický rovník – Superkopa galaxií – Supermasívna čierna diera – Supernova – Supernova impostor – Surtur (mesiac) – Surveyor 1 – Surveyor 3 – Suttungr (mesiac)
sú
Súhvezdie – Súhvezdie Chemická pec – Súhvezdie Kyvadlové hodiny – Súhvezdie Ľalia – Súhvezdie Maliarsky podstavec – Súhvezdie Oktant Hadleyho – Súhvezdie Osa – Súhvezdie Sochárska dielňa – Súhvezdie Sochárske rydlo – Súhvezdie Štít Sobieskeho – Súhvezdie Veľký trojuholník – Súmrak – Sústava astronomických konštánt
sv
SV Ursae Majoris – Svetelná hodina – Svetelná krivka – Svetelná minúta – Svetelná sekunda – Svetelný deň – Svetelný mesiac – Svetelný rok – Svetelný týždeň – Svetový čas – Svietivosť (astronómia) – Svietivosť Slnka
sw
Swift Gamma-Ray Burst Mission
sy
Sycorax (mesiac) – Sylvain Julien Victor Arend – Synodická obežná doba – Synodický obeh – Syrma – Syrtis Major Planum
sz
SZ Crateris
Pingpongová diplomacia
Pingpongová alebo trojuholníková diplomacia označuje proces normalizácie vzťahov medzi Čínou a USA v 70. rokoch 20. storočia. Hlavnými tvorcami tejto politiky sú najmä, poradca pre otázky národnej bezpečnosti amerického prezidenta Richarda Nixona, Henry Kissinger a prvý premiér Čínskej ľudovej republiky, Čou En-laj. Ich pingpongová diplomacia zmenila bipolárne usporiadanie sveta a otvorila dvere novej spolupráci.
Vzťah Číny a USA pred 70. rokmi 20. storočia
Po 2. svetovej vojne sa vzťahy medzi Sovietskym zväzom a USA ocitli na bode mrazu, vytvorila sa tzv. Železná opona. Striedali sa medzi nimi obdobia napätia a pokoja.
Čínski predstavitelia v 40. rokoch prejavili záujem o ekonomickú podporu zo strany USA. Avšak po založení Čínskej ľudovej republiky v roku 1949, kedy sa do vedenia dostali komunisti, a následnom vypuknutí Kórejskej vojny, začína zo strany USA politika izolácie Číny. Počas 50. rokov Čína a USA súperili o vplyv na Kórejskom polostrove. Ďalším konfliktom medzi týmito dvoma krajinami bola vojna vo Vietname, kde Čína podporovala komunistický režim Severného Vietnamu.
Počas Kultúrnej revolúcie, ktorú začal Mao Ce-tung v roku 1966, boli všetci americkí veľvyslanci odvolaný z Číny.
Hoci po založení ČĽR bola medzi Čínou a ZSSR podpísaná Zmluva o priateľstve, spojenectve a vzájomnej pomoci, nezhody na seba nenechali dlho čakať. Čínskym vodcom sa nepáčila Chruščovova kritika Stalina, bezpečnostné roztržky spôsobené vpádom do Československa alebo ekonomická nerovnosť týchto dvoch štátov. Tieto roztržky následne prispeli k otepľovaniu vzťahov medzi USA a Čínou. Diplomatické vzťahy medzi Čínou a USA boli viac ako 20 rokov na bode mrazu.
Nixonova doktrína
Nazývaná aj Doktrína z Guamu. Vznikla 25. júla 1969 na tlačovej konferencii v Guame, opäť bola rozpracované vo februári 1970. Touto doktrínou sa riadila zahraničná politika amerického prezidenta Richarda Nixona. Doktrína prichádza s troma bodmi, ktoré udržujú americkú angažovanosť v norme:
Stolnotenisový turnaj v Nagoji v Japonsku
Od 28. marca do 7. apríla 1971 sa v japonskom meste Nagoja konal 31. Svetový šampionát v stolnom tenise. Bola to prvá medzinárodná športová udalosť, ktorej sa Čína zúčastnila od konca Kultúrnej revolúcie. Čínski úradníci videli túto udalosť ako možnosť zlepšenia vzťahov s okolitými štátmi. Čínski premiér Čou En-laj prišiel so sloganom, ktorý sa často spája s touto udalosťou „Najskôr priateľstvo, až potom súťaž“.
Stretnutie na diplomatickej úrovni medzi Čínou a USA bolo nemožné. Mao Ce-tung sa obával zosadenia ľavicovými radikálmi za priamy kontakt s USA. Na druhej strane Richard Nixon by za priame nadviazanie kontaktu s Čínou bol obvinený republikánskym právom zo zrady. Preto prvý krok medzi týmito dvoma krajinami nebol sprostredkovaný politikmi, ale stolnotenisovými hráčmi.
Jeden z amerických hráčov omylom zablúdil do autobusu čínskych hráčov. Vďaka tomu bola pozvánka do Pekingu na stolnotenisový turnaj rozšírená aj na reprezentantov USA. 10. apríla 1971 prichádza 11 amerických hráčov, spolu s ich manželkami a novinármi do Číny. Na oplátku boli pozvaní čínski stolnotenisoví hráči do USA. Bola to prvá oficiálna americká delegácia v Číne od prevzatia moci Mao Ce-tungom v roku 1949. Osobne premiér Čou En-laj zostavil itinerár americkej delegácie a privítal ich vrelým prejavom. Dokonca 14. apríla 1971, bolo pre nich sprístupnené Zakázané mesto, ktoré bolo zatvorené od začiatku Kultúrnej revolúcie. V ten istý deň americký prezident Richard Nixon zrušil obchodné embargo voči Číne. Následne na to Čína zrušila svoje obchodné embargo voči USA.
Tajná návšteva Henryho Kissingera v Číne
Krátko na to zaslal čínsky premiér Čou En-laj prostredníctvo Pakistanu správu Nixonovi, v ktorej stálo, že ak sa majú čínsko-americké vzťahy zlepšiť musia sa vodcovia oboch krajín stretnúť. Nixon však najskôr poslal svojho poradcu, Henryho Kissingera, aby pripravil všetko potrebné na jeho návštevu v Číne. Nixon chcel, aby sa toto stretnutie medzi Kissingerom a čínskymi politickými vodcami konalo v Pakistane, pretože Nixon chcel byť prvým štátnikom, ktorý navštívi Čínu. Tento plán bol však zmarený čínskou stranou, ktorá 8. decembra 1970 poslala USA správu, v ktorej bolo pozvanie do Pekingu pre amerického splnomocnenca, aby dohodol podrobnosti Nixonovej návštevy. Týmto splnomocnencom sa stal Henry Kissinger. Všetky správy z čínskej strany do Washingtonu išli prostredníctvom tajných kanálov cez Rumunsko a Pakistan. Správy boli adresované výhradne Nixonovi, neobsahovali žiadne oslovenia a boli písané rukou.
1. júla 1971 začína Henry Kissinger svoju cestu po Ázii, navštívil Vietnam, Thajsko, Indiu a Pakistan. S Pakistanom bola dohodnutá Kissingerova tajná cesta do Pekingu. Ako krytie tejto cesty boli využité Kissingerove žalúdočné problémy, z ktorých sa mal akože zotaviť na horskom sídle pakistanského prezidenta. Do Pekingu potom tajne odišiel pakistanským lietadlom 9. júla 1971, sprievod na letisko mu robí pakistanský minister zahraničných veci. Kissingerov sprievod do Číny tvorí Winston Lord, John Holdidge, Dick Smyser, dvaja ochrankári a štyria čínski diplomati.
Počas tejto cesty sa Kissinger stretol s premiérom Čou En-lajom. Okrem dohodnutia detailov Nixonovej návštevy, Kissinger ubezpečil Čou En-laja, že USA sa nesnaží vytvoriť spojenectvo s iným štátov proti záujmom Číny. Čou En-laj zase požadoval vojenské stiahnutie USA z juhovýchodnej Ázie. Najdôležitejším bodom ich rokovaní boli otázky týkajúce sa Taiwanu. USA muselo sľúbiť zredukovanie počtu vojakov v krajine, neuznanie nezávislosti Taiwanu a tiež, že USA sa postará o to, aby Taiwan nepodnikol kroky proti pevninskej Číne. Okrem pakistanského komunikačného kanálu bol vytvorený nový, ktorý viedol cez Paríž.
Návšteva Richarda Nixona v Číne
Vo februári 1972 následne navštívil Čínu americký prezident Richard Nixon, kde sa stretol s Mao Ce-tungom a Čou En-lajom. Tým sa končí 25 ročná separácia medzi tými dvoma mocnosťami.
Hneď po príchode Nixona do hlavného mesta Číny, Mao požiadal o stretnutie, na tomto stretnutí bol tiež prítomný Henry Kissinger a jeho asistent Winston Lord. Počas týždňa, ktorý Nixon strávil v Číne sa s Maom stretol len raz, kvôli Maovmu zlému zdravotnému stavu. Avšak s Čou En-lajom absolvoval niekoľko stretnutí, spolu navštívili Veľký čínsky múr, Šanghaj a Chang-čou. Výsledkom tejto návštevy bolo Šanghajské komuniké, spísané Henry Kissingerom a Čou En-lajom 28. februára 1972. Dokument, ktorý zhŕňa zahraničnú politiku a zámery oboch štátov. Tento dokument sa stal základom čínsko-amerických bilaterálnych vzťahov. Zakladá sa na 4 bodoch:
Pokiaľ sa jedná o politický status Taiwanu, USA uznáva politiku jednej Číny. Hoci USA prisľúbilo úplne vojenské stiahnutie sa z Taiwanu, stále udržiavalo kontakt s čínskou vládou na Taiwane, až do roku 1979, kedy Čína a USA nadväzujú plné diplomatické vzťahy. USA tiež sťahuje námietky voči účasti ČĽR v OSN. Čínsko-americké vzťahy boli v 80. rokoch 20. storočia riadené spoločným partnerstvom voči ZSSR.
Zhrnutie
Pingpongová diplomacia vyústila do otvorenia vzťahov medzi USA a Čínou. Zároveň viedla k zrušeniu amerického embarga voči Číne. Toto embargo bolo zrušené 10. júna 1971.
Počas návštevy amerického prezidenta Richarda Nixona a jeho poradcu Henryho Kissingra vo februári 1972 bolo vydané Šanghajské komuniké, v ktorom bola podpísaná spolupráca na normalizácii vzťahov medzi oboma štátmi. USA tiež uznalo, že Taiwan je súčasťou Číny, a tiež USA nebude zasahovať do problémov medzi týmito štátmi.
ŠKBD Spišská Nová Ves
Športový klub basketbalu dievčat Spišská Nová Ves, skrátene bežne používané v podobe ŠKBD Spišská Nová Ves, je slovenský ženský basketbalový klub pôsobiaci v meste Spišská Nová Ves. Jeho najväčším doterajším úspechom je zisk bronzových medailí v sezóne extraligy 2012/13. V sezóne 2020/21 pôsobil v Basketbalovej extralige žien.
Rama
Rama môže byť:
Lubomír Beneš
Lubomír Beneš (* 7. november 1935, Praha† 12. september 1995, Roztoky) bol český animátor, režisér a autor, tvorca animovaného seriálu Pat & Mat o dvoch majstroch.
Životopis
Vyrastal v Hloubětíně na predmestí Prahy. Ako dieťa bol umelecky nadaný a jeho rodičia mu platili súkromného učiteľa kreslenia.
Po maturite išiel na vojnu a po nej v orku 1957 uspel v konkurze Krátkého filmu Praha kam nastúpil ako elév. Čoskoro sa stal súčasťou slávneho štúdia Bratři v triku. V tom čase, v 60. rokoch, ho zaujímala animátorská avantgarda a koncept tzv. kresleného zvuku - kvôli tomu spolupracoval aj s Normanom McLarenom a bol členom umeleckej "kinietickej" skupiny Syntéza.
V roku 1967 začal spolupracovať s Jiřím Trnkom. Pod jeho vedením natočil svoj prvý animovaný film Homo (1967). Roku 1969 sa zúčastnil Bienále mladých tvorcov v Paríži. V roku 1974 natočil svoj prvý bábkový film: Račte prominout. Za dva roky vznikol film Kuťáci, kde sa prvý raz objavili bábkové postavičky dvoch iniciatívnych nešikov, ktoré sa neskôr tak preslávili. Beneš napísal námet, scenár a film režíroval. Len výtvarný návrh postavičiek bol z pera Vladimíra Jiránka. Bábková groteska mala mimoriadny úspech a skoro vznikol nápad na pokračovanie v podobe večerníčkového seriálu. Jeho názov bol najprv A je to!, ale časom sa presadil názov Pat a Mat. Seriál uspel i v zahraničí a do roku 1994 Beneš natočil 29 častí. Po Benešovej smrti ďalšie časti seriálu ž točil jeho syn Marek. Od roku 1990 seriál vznikal v produkcii súkromného štúdia AiF, ktoré Beneš založil s Vladimírom Jiránkom. Okrem Pata a Mata bol jeho najúspešnejším večerníčkom seriál Jája a Pája (1987 - 1996), ktorý režíroval a bol i autorem námetu.
Zaujímavosťou je, že sa objavil v rannom filme Jana Svěráka Ropáci (1988), kde stvárnil roli jednoho z výskumníkov.
Ocenenia
Jeho filmy získali niekoľko ocenení v zahraničí i doma. Epizoda Kráľ Škriatok získala množstvo ocenení, vrátane Silver Carnation na filmovom festivale v Sitges, striebro v Medzinárodnom filmovom festivale v Odese a Silver Mikeldi v Bilbau. Epizóda Gramofón (česky : Gramofon) zo seriálu ... A je to! získala cenu za najlepší film pre deti na 6. festivale v portugalskom meste Espinho. Epizóda Nerovný súboj získala hlavnú cenu na Filmovom festivale vo Vancouveri. Vďaka epizóde S úsmevom získal hlavnú cenu, Zlatého tanečníka, v Huesca.
Vláknica Patouillardova
Vláknica Patouillardova (Inocybe erubescens) je prudko jedovatá huba z čeľade Crepidotaceae.
Opis
Klobúk je 59 cm široký, za mladi vajcovitý, potom kužeľovito zvonkovitý, napokon plochý, v strede so zreteľným hrboľom, za mladi biely, na otlačených miestach červenajúci, neskôr krémový až okrovočervenkastý, miestami olivový, v dospelosti takmer celý červenohnedastý, hodvábne vláknitý a lúčovito rozpukaný. Lupene sú až 8 mm široké, husté, pri hlúbiku zúbkom vykrojené, najprv biele, neskôr olivovo hnedasté a napokon hnedočervené. Hlúbik je valcovitý, až 12 cm dlhý a 11,5 cm hrubý, dolu zhrubnutý, plný, najprv celý biely, neskôr červenoškvrnitý, napokon celý červenohnedastý. Na lome sa vláknito strapká. Dužina je biela, na reze miestami červenie, má nevýraznú chuť a sladkú vôňu po ovocí. Výtrusy sú vajcovito elipsoidné, hladké, bledookrové, 914 × 58 μm veľké. Výtrusný prach je hnedý.
Praktický význam
Vláknica Patouillardova je prudko jedovatá huba. Ako smrteľná dávka sa uvádza 45 dkg húb (vážené v čerstvom stave). Otrava sa prejaví už o štvrť alebo o pol hodiny nevoľnosťou, studeným potom a vylučovaním veľkého množstva slín, zimnicou, potom zvracaním, bolestivými hnačkami a kŕčmi. Medzi ďalšie príznaky patrí porucha srdcovej činnosti, dýchavičnosť, celková slabosť, neistá chôdza až závraty a poruchy zraku, pritom tieto nepríjemné pocity prebiehajú pri plnom vedomí. Pri ťažkej otrave môže nastať smrť už o niekoľko minút buď zastavením srdcovej činnosti, alebo zadusením v kŕčoch. Miernejšie otravy trvajú asi 12 hodín a rovnako dlho aj zotavenie. Niekoľko dní sa ešte aj potom u pacienta prejavuje nechutenstvo, strata slín, slabosť, bolesti hlavy a bolestivé pocity na koži.
Možnosť zámeny
Najčastejšie sa zamieňa s jedlou a chutnou čírovnicou májovou, od ktorej sa odlišuje okrem farby klobúka najmä lupeňmi, ktoré sú najprv belavé, neskôr olivovohnedasté a napokon hnedočervené.
Zvonovec
Zvonovec môže byť:
Argentínska konfederácia
Argentínska konfederácia bola konfederáciou provincii bývalých Spojených provincií Río de la Plata, ktorá existovala medzi rokmi 1835 a 1852, ktorú riadil z pozície guvernéra provincie Buenos Aires Juan Manuel de Rosas. Tieto provincie vytvorili konfederáciu suverénnych štátov, ktoré delegovali niektoré právomoci (napríklad zahraničnú politiku) na guvernéra jednej z provincii (spravidla Buenos Aires). Zároveň je to jedno z oficiálnych mien Argentínskej republiky, ktoré upravuje článok 35 Ústavy argentínskeho národa spolu s pomenovaním Argentínska republika a Spojené provincie Río de la Plata.
Ratifikácia tzv. Federálneho paktu provinciami Buenos Aires, Entre Ríos, Santa Fe a Corrientes dňa 4. januára 1831, ku ktorému sa v nasledujúcich rokoch pridali aj ďalšie provincie, sa považuje za začiatok obdobia prechodu, ktorý bol dokončený návratom Juana Manuela de Rosasa k vláde nad provinciou Buenos Aires v roku 1835. Zvrat nastal po bitke pri Caseros (1852), v ktorej prehrala konfederácia na čele s Rosasom so spojenými vojenskými silami niektorých provincii konfederácie, ktoré mali podporu Brazílie a časti Uruguaja. V roku 1852 tak secesiou (odtrhnutím od existujúceho štátu) vznikol Štát Buenos Aires. Tento sa postupne dostal do vojny so zvyškom konfederácie, ktorá vyvrcholila v bitke pri meste Pavón (1861), kde drvivo vyhral Štát Buenos Aires. Triumf Buenos Aires znamenal koniec konfederácie, národné zjednotenie na úkor federálnych provinčných samospráv a vládu liberálnej elity z Buenos Aires na základe ústavy z roku 1853 na celom území nového štátu.
Administratíva Juana Manuela de Rosasa
Májová revolúcia znamenala začiatok argentínskej vojny za nezávislosť a krajina bola premenovaná na Spojené provincie Río de la Plata. Moderná Bolívia a Paraguaj boli stratené počas následných konfliktov a stali sa novými nezávislými štátmi. Uruguaj bol napadnutý a anektovaný Brazíliou v roku 1816, až pokým miestni povstalci známi ako Tridsaťtri Orientálcov (Treinta y Tres Orientales) viedli povstanie za návrat daného územia späť pod Spojené provincie. Tým začala vojna s Brazíliou, ktorá skončila ratifikáciou Dohody z Montevidea v roku 1828, ktorá vytvorila z Uruguaja nový nezávislý štát.
Keď sa argentínske jednotky vrátili z tejto vojny späť do Buenos Aires, ich veliteľ Juan Lavalle viedol vojenský prevrat proti guvernérovi Buenos Aires Manuelovi Dorregovi. Tento bol popravený a začalo sa ťaženie proti všetkým federalistom, ktoré podporoval José María Paz v provincii Córdoba, ktorý konal obdobné ťaženie ako Lavalle. Voči tejto situácii zorganizoval odpor Juan Manuel de Rosas, ktorý bol úspešný a donútil Lavalla vzdať sa vlády a obnoviť parlament. Paz zorganizoval v roku 1830 Unitárnu ligu, do ktorej sa pripojilo deväť západných a severných provincii krajiny. Rosas podpísal v roku 1831 tzv. Federálny pakt (Pacto Federal), do ktorého sa pridali okrem Buenos Aires aj provincie Santa Fe a Entre Ríos. Všetky unitárne provincie boli porazené a pripojili sa k paktu, čím vznikla Argentínska konfederácia. Rosas formálne zostal guvernérom najvýznamnejšej provincie Buenos Aires. No iba na krátko.
Avšak následne Rosas opustil Buenos Aires a viedol prvé tzv. ťaženie do púšte na juhu, aby potlačil banditov pochádzajúcich z domorodých obyvateľov danej oblasti. Ťaženie bolo kombináciou vojenských akcii a vyjednávaní a dosiahlo odstránenie problému s banditami na niekoľko rokov. Napriek svojej neprítomnosti, mal Rosas stále silný politický vplyv v Buenos Aires. Jeho manželka Encarnación Ezcurra bola zodpovedná za udržiavanie dobrých vzťahov s obyvateľmi mesta. 11. októbra sa po meste rozšírili oznámenia o súdnom procese proti tzv. reštaurátorovi zákonov. Novinami to však bolo nesprávne pochopené, keď to prezentovali ako súdny proces voči samotnému Rosasovi, ktorý mal takýto titul. Toto podnietilo veľké množstvo gaučov a chudobných ľudí k revolúcii, teda demonštráciám pred bránami parlamentu. Tu chválili Rosasa a požadovali rezignáciu guvernéra Juana Ramóna Balcarceho. Jednotky, ktoré boli zorganizované na boj s demonštrantami sa vzbúrili a pripojili k demonštrantom. Parlament sa tak nakoniec vzdal súdneho procesu a o mesiac neskôr odvolal Balcarceho a vymenil ho za Juana Josého Viamonteho. Z dôvodu sociálnych nepokojov stále veľa ľudí verilo, že iba Rosas dokáže zaistiť poriadok. Vražda guvernéra provincie La Rioja Facundo Quiroga iba zvýšila túto vieru. Z tohto dôvodu parlament vymenoval Rosasa za guvernéra v roku 1835.
Rosas však prekonal všetky tieto hrozby. Peruánsko-bolivíjska konfederácia bola porazená Čile a prestala existovať. Domingo Cullen bol porazený a zastrelený, podobne aj ostatní vzbúrenci vrátane rančerov z Chascomús. Argentínsky diplomat Manuel Moreno smeroval protesty britských obchodníkov z Buenos Aires, ktorí boli negatívne ovplyvnení blokádou. To sa pridalo k ostatným francúzskym pochybnostiam o udržiavaní konfliktu o ktorom spočiatku očakávali, že bude trvať iba veľmi krátko. Francúzsko tak pristúpilo na podpis Dohody Mackau-Arana a zrušilo námornú blokádu. Lavalle tak stratil francúzsku podporu, no snažil sa v konflikte pokračovať. Buenos Aires však neobsadil, naopak musel ustúpiť bez jedinej bitky a utiekol na sever. Bol však prenasledovaný Oribem, ktorý bol zodpovedný za argentínske jednotky. Následne zomrel za doposiaľ nevyjasnených okolností. náhľad|Mapa z roku 1846, ktorá zobrazuje územie konfederácie ako aj iné štáty regiónu. Napriek porážke Francúzov zostával Uruguaj stále hrozbou. Manuel Oribe však tvrdil, že je stále právoplatným prezidentom Uruguaja, sústavne prebiehala uruguajská občianska vojna, kde bojovali stúpenci Oribeho proti stúpencom Riveru. Rosas v konflikte podporoval Oribeho, Uruguaj tak bol stále vo vojnovom stave s Argentínou. Oribe začal obliehať Montevideo. Británia a Francúzsko sa spojili s Riverom, zajali argentínsku flotilu a začali novú námornú blokádu Buenos Aires. Do oblasti prišiel Giuseppe Garibaldi, ktorý spolu s talianskymi vojakmi zabezpečili rieku Uruguaj. Ďalšia expedícia sa pokúsia zaistiť rieku Paraná tým, že sa dostala až do Paraguaja a späť. Argentínska armáda však odolávala invázii tejto rieky na niekoľkých miestach, no nedokázala nakoniec útočníkov zastaviť. Rozhodujúca bola bitka pri Vuelta de Obligado, kde síce Argentína prehrala, no škody na britských a francúzskych lodiach boli také veľké, že obe krajiny nakoniec rezignovali a zrušili blokádu. Guvernér provincie Entre Ríos Justo José de Urquiza podporoval Rosasa až kým to bolo možné. Avšak farmári z jeho provincie mali rozvíjajúcu sa ekonomiku a chceli mať aj miestne dane, aby mohli priamo obchodovať s inými krajinami. Avšak výhradné právo na zahraničný obchod mal prístav Buenos Aires. Provincia Entre Ríos tak požiadala o federalizáciu národného príjmu, ktorý bol vytvorený exportom. Zároveň vyzvala národné zhromaždenie, aby prijalo ústavu, ako bolo pred tým stanovené v tzv. Federálnom pakte. Urquiza urobil vyhlásenie, ktorým obnovil práva provincie Entre Ríos na obchod a začal vyjednávať s inými krajinami namiesto delegovania takýchto právomoci na Buenos Aires. Rosas mu tak vyhlásil vojnu, avšak Urquiza porazil Rosasa v bitke pri Caseros (3. február 1852) a prinútil ho odísť do exilu.
Jozef Szabó
Jozef Szabó môže byť:
Basketbalová extraliga žien 2019/20
Basketbalová extraliga žien v sezóne 2019/20 bol 28. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkovalo 6 družstiev, o dve menej ako v minulej sezóny. Titul obhájilo družstvo MBK Ružomberok. Sezóna bola ukončená predčasne ešte počas základnej časti pre pandémiu koronavírusu, poradie v tabuľke v čase prerušenia súťaže 11. marca 2020 bolo vyhlásené za celkové poradie ročníka. Na druhom mieste sa umiestnili Piešťanské Čajky, na treťom Young Angels Košice.
Systém súťaže
náhľad|250px|Lavička [[Piešťanské Čajky|Piešťanských Čajok počas posledného zápasu predčasne ukončenej sezóny 7. marca 2020 v Diplomat aréne proti Young Angels Košice.]] Systém súťaže sa oproti predchádzajúcej sezóne z dôvodu zníženia počtu zmenil. Po odohraní základnej časti, ktorá sa hrala štvorkolovo, mala nasledovať vyraďovacia časť. Po rozšírení pandémie koronavírusu sa pôvodne sa mala základná časť nedohrať po 19. kole a malo nasledovať semifinále. Nakoniec bola súťaž 11. marca 2020 predčasne úplne ukončená po nedokončenom 19. kole. Všetky družstvá získali právo nastúpiť do novej sezóny extraligy 2020/21.
Účastníci
Tímy BAM Poprad a BKM Junior UKF Nitra sa do súťaže neprihlásili.
Májovka
Májovka môže byť:
Čírovnica májová
Súbor:Gatunek jadalny.svg Čírovnica májová (iné názvy: čírovka májová, májovka  ; lat. Calocybe gambosa alebo staršie Tricholoma gambosa) je jedlá huba z čeľade čírovkovitých (Tricholomataceae).
Opis
Plodnice čírovnice májovej bývajú dosť premenlivo sfarbené. Klobúk je 612 cm široký, za mladi zvoncovito alebo kuželovito klenutý, neskôr plochý, belavý až krémový, v dospelosti často okrovožltkastý až žltohnedastý, hladký holý. Lupene sú 59 mm široké, husté, belavé žltkasté, svetlookrové, ale aj sivasté, pri hlúbiku najčastejšie zúbkom vykrojené. Hlúbik je 49 cm dlhý, 1,54 cm hrubý, najprv  takmer bruškatý, nejskôr valcovitý, plný, hladký, belavý až krémový, pri báze býva niekedy bledookrový. Biela mäsitá a šťavnatá dužina má charakteristickú chuť i vôňu po múke. Výtrusy sú vajcovité alebo krátko elipsoidné, hladké, bezfarebné, 57 × 34,5 μm veľké. Výtrusný prach je biely.
Výskyt
Plodnice vyrastajú nástupom jari, za priaznivého počasia už koncom apríla, najviac však v máji, v hojných skupinách alebo čarokruhoch na trávnatých miestach (lúky, pasienky, medze, záhrady, okraje ciest a lesov) v nížinách a podhorskom pásme, vo vyšších horských polohách (napr. v Bielanských Tatrách ) až v prvých letných mesiacoch (v júni a júli ). U nás je miestami veľmi rozšírená, niekde však celkom chýba.
Praktický význam
Je to veľmi chutná huba, ktorú možno rozmanitým spôsobom zúžitkovať, sušiť aj konzervovať.
Možnosť zámeny
Možnosť zámeny s inou hubou vzhľadom na skorý výskyt nie je veľká. Z jedovatých húb sa na čírovnicu májovú podobajú mladé plodnice smrteľne jedovatej hodvábnice veľkej, ktoré májú neskôr lupene ružové a žltkastočervené, ale mladé plodnice majú biele. Dužina hodvábnice veľkej má tiež pomerne príjemnú múčnu chuť. Neskúsení hubári si niekedy namiesto čírovnice májovej nazbierajú aj mladé plodnice prudko jedovatej vláknice Patouillardovej, ktorá niekedy vyrastie už na jar v parkoch alebo listnatých lesoch (na rozdiel od čírovnice však nemá múčnu chuť). Preto je nebezpečné zbierať plodnice húb, ktoré nepoznáme úplne spoľahlivo vo všetkých štádiách vývoja.
Lotéria v Česko-Slovensku
náhľad|Žreb Československej štátnej lotérie z roku 1957 Lotéria je druh hry, pri ktorej vyhráva majiteľ žrebu, ktorého číslo alebo čísla bolo vytiahnuté z osudia. Lotérie môžu byť vecné alebo peňažné a pasívne a aktívne. Lotérie v Česko-Slovensku existovali vo všetkých týchto formách. V roku 1957 vznikla Československá štátna lotéria, po tom čo nahradila triednu lotériu. Množstvo možnosti stávkovať sa ešte zvýšilo po roku 1989.
Rozdiel medzi pasívnou a aktívnou lotériou
Pri pasívnej lotérii si hráč len kúpi žreb. Na žrebe je už vopred vytlačené číslo. Losovanie prebieha tak, že sa podľa vopred určeného kľúča žrebuje, ktorý los vyhráva. Zvyčajne sa určí číslo žrebu, ktorý dostane hlavnú výhru a podobne. Ďalšie ceny získavajú žreby, ktorých čísla končia určitou kombináciou čísiel a podobne. V pasívnej lotérii je výška hlavnej a ostatných výhier pevne stanovená vopred. Pri aktívnej lotérii si volí hráč podľa svojho vlastného uváženia čísla, ktoré háda a ktoré sú potom ťahané z pevne daného počtu čísel z osudia. Tipovanie sa zvyčajne vykonáva pomocou tipovacieho formulára (stávkovacieho tiketu), na ktorom hráč predpokladané čísla zakrúžkuje alebo inak označí (napr. elektronicky). V praxi sa vyskytujú aj hracie systémy, ktoré oba základné typy určitým spôsobom kombinujú.
História
Prvým typom bola lotéria koncipovaná ako dobrovoľná štátna daň. Táto tzv. štátna lotéria bol organizovaná jediným oprávneným subjektom zastupujúcim štát na celom území krajiny. Anglická kráľovná Alžbeta I. svoju vypísala už v roku 1566, aby zaobstarala peniaze na opravu prístavov. Lotéria ako zdroj štátnych financií bola presadzovaná v Taliansku, Holandsku, Belgicku a Nemecku. Druhým typom je lotéria čisto komerčná, organizovaná súkromníkmi. Stávkovanie o peniaze sa snažia prezentovať ako hru a zábavu stávkové kancelárie. Tipos dokonca tvrdí, že „Stávkovanie je jednou z najobľúbenejších a najstarších foriem zábavy“.
Československá triedna lotéria 1919
Po rozpade Rakúsko-Uhorska a vzniku Československa v roku 1918 prevzal nový štát aj starú lotériu, aby neboli ukrátení majitelia žrebov, ani štát. Nariadenie ministra financií Aloisa Rašína na základe zákona 94/1913 zrušilo v Československu obľúbenú takzvanú malú číselnú lotériu (lotynka) a od júla 1919 mohla byť prevádzkovaná iba dobročinná a triedna lotéria. Lotynka sa zmenila na takzvanú Československú triednu lotériu s prvým ťahom uskutočneným 22. júla 1919.
Na celom území vydávanie, predávanie a žrebovanie riadilo Riaditeľstvo štátnych lotérií v Prahe, ktorého riaditeľom bol J. Kolbaba a ktoré patrilo priamo pod Rašína. Tzv. Holandská alebo „triedna“ lotéria sa vyznačovala sériou ťahov, inak nazývanými aj triedy (odtiaľ názov triedna lotéria), s vopred fixne stanovenou cenou za lotériový lístok, ako aj nemenným množstvom možných výhier, pričom hodnota výhry stúpala s jednotlivými triedami.
V roku 1919 bol stanovený počet celých žrebov na 60 000. Žreby boli rozvrhnuté do tried, podobne ako to bolo počas monarchie v Lotynke. Štvrtinky žrebu boli označené ako A, B, C a D, osminky sa označovali malými písmenami. Obchodníci na predajných miestach museli viesť predajnú knihu, knihu čísiel a knihu zákazníkov. Výhodou Československej triednej lotérie bolo, že všetky výhry boli vyplácané v hotovosti a bez poplatkov. V rakúskej lotérii bola dvadsaťpercentná zrážka z celkovej výhry. Predavači žrebov boli v Československu za predaj odmenení, preto museli výhru uhradiť sami (do sumy dvoch tisíc korún) celú a bez zrážok priamo na predajných miestach. Ak predajňa nemala dostatok peňažných prostriedkov po potvrdení úradnou pečiatkou si mohol majiteľ vyzdvihnúť výhru priamo na riaditeľstve lotérie. Najprv bolo vždy z prvého osudia vyžrebované základné číslo, ktoré určovalo výherné žreby končiace práve týmto číslom. Potom ťahom z druhého osudia určili, ktoré žreby vyhrávajú vyššiu sumu.
BAM Poprad
Basketbalová akadémia mládeže Poprad, často v tvare so skratkou BAM Poprad, je slovenský ženský basketbalový klub, ktorý sídli v meste Poprad. Bol založený v roku 1947 ako súčasť Obchodnej akadémie v Poprade. Najväčšie úspechy vo federálnej ére dosiahol klub pod značkou Lokomotíva Štart Poprad v 80. rokoch 20. storočia, kedy bol súčasťou najvyššej súťaže žien. V samostatnej slovenskej ére patrí klub k pravidelným účastníkom slovenskej extraligy. Jeho najväčším úspechom je zisk troch bronzových medailí v extralige v rokoch 2004-2006 a dve druhé miesta v Slovenskom pohári.
Lotéria v Česko-Slovensku
Československá triedna lotéria 1919
Lotéria bola úspešná v Česko-Slovensku od jej vzniku. Už v prvom roku jej existencie, 1919 zisk pre štát predstavoval dva milióny korún a ten sa ďalej zvyšoval. V roku 1922 v 6. kole, vydali už 170-tisíc žrebov. Pri 7. kole zvýšili cenu lósu z 200 na 240 korún a emisiu na 190-tisíc. Celý náklad sa úplne vypredal a zvýšená cena ostala zachovaná až do 13. kola lotérie. V roku 1922 triedna lotéria vytvorila až 2,1 percenta z celkových príjmov v štátnej pokladnici. Najväčší zisk mala triedna lotéria v rokoch 1926 a 1927. V tom období vydávali 240-tisíc žrebov, pričom celý los stál 400 korún. Čistý zisk z jednej lotérie v tomto období bol väčší ako 20 miliónov korún. Podľa predajnosti žrebov sa dá odhadnúť aj celková životná úroveň. Keď sa ľudia mali lepšie, kupovali viac žrebov. Od polovice roku 1930 sa cena celého žrebu zvýšila na 600 korún a zároveň bol vydaný menší počet žrebov (sto tisíc kusov). Predajcovia mali stanovenú fixnú odmenu a to 72-korún za celý žreb. Česko-Slovensko bolo postihnuté v rokoch 1929 až 1933 dopadom veľkej hospodárskej krízy. To bol dôvod, prečo sa vedenie lotérie rozhodlo vydať menší počet žrebov, čo sa najviac prejavilo v 26. kole lotérie.
BAM Poprad
Klubové farby sú fialová, ružová a biela. Svoje domáce zápasy hrá BAM Poprad v Aréne Poprad s kapacitou 2 360 divákov.
Lotéria v Česko-Slovensku
Československá triedna lotéria 1919
Po odchode riaditeľa J. Kolbabu, ho v roku 1934 nahradil riaditeľ Krátky, ktorého v roku 1938 vystriedal riaditeľ Něměček. Po rozpade Česko-Slovenska a v priebehu vojny bolo dovolené prevádzkovať len dobročinné, triedne a lósy žrebovateľných pôžičiek. Československá triedna lotéria však pretrvala až do 50. rokov 20. storočia. V roku 1953 sa situácia zmenila a povolenými sa stali iba lotérie vecné.
BAM Poprad
Historické názvy
Zdroj:
Lotéria v Česko-Slovensku
Československá štátna lotéria 1953 až súčasnosť
V roku 1957 vznikla Československá štátna lotéria a znovu sa začalo hrať o peniaze. Myšlienka zaviesť v Československu novú štátnu lotériu počala byť realizovaná v januári 1957. Tlačou losov bola poverená Štátna tlačiareň cenín v Prahe. Prvé žreby boli predávané obyvateľstvu od 20. marca 1957. Pozri dole Kolá Československej štátnej lotérie.
BAM Poprad
Dejiny
V sezóne 2010/11 a 2011/12 získal klub dvakrát druhé miesto v Slovenskom pohári.
Lotéria v Česko-Slovensku
Československá štátna lotéria 1953 až súčasnosť
Koncom roka 1968 sa udiali zmeny v hernom systéme lotérie, keď bol pripravený návrh dohody o spoločnom postupe štátnej sporiteľne pri organizovaní predaja žrebov štátnej lotérie s platnosťou od 1. januára 1969. V roku 1970 sa uskutočnilo zlosovanie 100. lotérie v hoteli Montana v Špindlerovom mlyne a v tom istom roku boli zavedené takzvané žreby s kupónom a veľká vianočná lotéria.
BAM Poprad
Umiestnenie v jednotlivých sezónach
Zdroj:
Lotéria v Česko-Slovensku
Československá štátna lotéria 1953 až súčasnosť
Neskôr sa dostali lotérie aj do televízie a postupne vznikli hry SAZKA, ŠPORTKA (stávky na športové podujatia) a číselná hra MATES.
BAM Poprad
Umiestnenie v jednotlivých sezónach
Legenda: ZČ – základná časť, červené podfarbenie – zostup, zelené podfarbenie – postup, fialové podfarbenie – reorganizácia, zmena skupiny či súťaže
Lotéria v Česko-Slovensku
Peňažná lotéria v Česku
Peňažná lotéria je hra, v ktorej hráč vsadí určitú finančnú čiastku a snaží sa uhádnuť čísla, ktoré budú vytiahnuté z osudia. Počet čísiel v osudí a počet ťahaných čísel je pevne daný. V Česku sa najstaršia a najpopulárnejšia lotéria nazýva Sportka. Ide o tipovanie 6 čísiel zo 49.
Po vylosovaní čísel sa podľa dopredu určeného pravidla stanoví výška výhry alebo výhier. Pri aktívnej lotérii sa podľa počtu uhádnutých čísiel stanoví výhra ako určitý pomer z celkovej vsadenej sumy.
V Česku sú to tieto lotérie: Sportka, Korunka, Šťastných desať, Keno a Euromilóny.
V Česku bola najvyššia výhra dosiahnutá v máji 2015 v hre Eurojackpot, kedy tipujúci z Pardubického kraja vyhral 2,466 miliardy korún.
Peňažné lotérie na Slovensku (niektoré)
Aktívnou peňažnou lotériou s rovnakými pravidlami ako česká Sportka (tipovanie 6 čísiel zo 49) na Slovensku Loto. U nás existuje aj Loto 5 z 35.
Podobne ako v Česku na Slovensku existujú lotérie Keno a Euromilóny a na rozdiel od Česka Zlatá baňa (cena stieracieho žrebu: 3,00 €, najvyššia výhra: 50 000 €) a Prasa v žite.
Na Slovensku existujú tri bločkové lotérie. Prvá je štátna Národná bločková lotéria, druhou je súkromná, fungujúca na internetovej doméne blockovaloteria.sk a tretia blockomat.sk.
Pravdepodobnosť výhry
Šancu na výhru v lotérii ovplyvňuje niekoľko faktorov: celkový počet možných čísiel, počet ťahaných čísel, či je dôležité aj poradie ťahaných čísel a či sa čísla po ťahu vracajú späť do osudia.
V lotérii 6 zo 49 (v Česku Sportka / na Slovensku Loto) je v osudí 49 čísel, ťahá sa 6 čísel a ich poradie nie je dôležité. Pravdepodobnosť hlavnej výhry je približne 1 ku 14 miliónom (presne 1:13 983 816). Ak hráč bude hrať raz týždenne, pričom vsadí jeden stĺpec (6 čísiel), potom môže výhru očakávať priemerne raz za každých 13 983 816 týždňov (asi 269 000 rokov).
Pravdepodobnosť a veľkosť výhry je určená pravidlami, ktoré určuje organizátor. (Napríklad Tipos ) Lotérie majú veľa formátov. Výhrou môže byť napríklad pevne stanovená suma v hotovosti alebo v tovare. V tomto formáte hrozí organizátorovi riziko, že sa predá nedostatočný počet žrebov. Častejšie celkový cenový fond tvorí pevné percento z tržieb. Často je to žrebovanie „50–50“, kde organizátori sľubujú, že cena bude predstavovať 50% výnosov za žreby.
Lotérie a gamblerstvo
V niektorých štátoch sú hazardné hry úplne zakázané, vo väčšine štátov sú pravidlá prevádzkovania hazardných hier upravené zákonom a ich prevádzkovateľ musí mať príslušnú licenciu.
Vo Francúzsku bola lotéria v roku 1836 zakázaná ako nástroj zbedačovania ľudí. V Albánsku neexistuje štátna lotéria. V jednej z najchudobnejších krajín Európy vlastnia lotériu a kasína súkromné podniky.
Na Slovensku je hranie hazardných hier zakázané do 18 rokov veku. Legálne hazardné hry prevádzkujú kasína a stávkové kancelárie. Vzhľadom na riziko vzniku gamblerstva, proti ktorému vznikli aj petície proti hazardu bol na Slovensku zriadený Register vylúčených osôb. Takéto osoby nemajú povolený vstup do herní a kasín avšak môžu stávkovať v lotériách. Je povinnosťou prevádzkovateľa v zmysle zákona na internete upozorňovať že, „Hazardné hry predstavujú riziko vysokých finančných strát.“ Nadmerné hranie prináša so sebou možné zdravotné riziká.
Kolá Československej štátnej lotérie
náhľad|Československá lotéria z roku 1960 Prvé verejné zlosovania Československej štátnej lotérie prebehlo v pondelok 10. júna 1957 v sále Závodného klubu spojárov v Prahe na Vinohradoch.
Prehľad jednotlivých emisií
Herný plán výhier: 16 prémií po 50 000 Kčs, 16 výhier po 20 000 Kčs, 32 výhier po 10 000 Kčs, 128 výhier po 5 000 Kčs, 160 výhier po 2 000 Kčs, 800 výhier po 1 000 Kčs, 1 600 výhier po 500 Kčs, 16 000 výhier po 50 Kčs, 320 000 výhier po 10 Kčs
Číslo emisie - dátum žrebovania - miesto žrebovania - spoluorganizátor
Zmena vzhľadu losov - namiesto vyobrazenia spoluorganizátorov podniku sú na čelnej strane losov podobizne slávnych osobností Československých dejín. Zmena herného plánu výhier: 1 prémia 300 000 Kčs, 3 hlavné výhry po 100 000 Kčs, 6 hlavných výhier po 50 000 Kčs, 12 hlavných výhier po 20 000 Kčs, 12 hlavných výhier po 10 000 Kčs, 60 hlavných výhier po 5 000 Kčs, 240 výhier po 1 000 Kčs, 12 000 výhier po 100 Kčs, 12 000 výhier po 100 Kčs, 12 000 výhier po 50 Kčs, 240 000 výhier po 10 Kčs
náhľad|Československá štátna lotéria v roku 1992 náhľad|Štátna lotéria v roku 1993 Podľa rozhodnutia ministerstva financií čj. 153/20 736/1990 bola vedením Československé štátne lotérie poverená Správa Československé štátne lotérie, 106 00 Praha 10, Ostružinová 3/2936.
Zmena vzhľadu prednej časti - vyobrazenie živočíchov, bol znížený náklad na 800 000 kusov žrebov. Zmena herného plánu výhier: 1 prémia 1 000 000 Kčs, 2 výhry po 100 000 Kčs, 4 výhry po 50 000 Kčs, 8 výhier po 10 000 Kčs, 16 výhier po 5 000 Kčs, 80 výhier po 1 000 Kčs, 3200 výhier po 100 Kčs, 8 000 výhier po 50 Kčs, 32 000 výhier po 20 Kčs, 160 000 výhier po 10 Kčs celkom 203 311 výhier za 4 600 000 Kčs. Veľkosť losov: 120 × 70 mm.
V roku 1992 bolo ukončené vydávanie Československej štátnej lotérie.
Dvaja na jedného
Dvaja na jedného môže byť:
Hodvábnica veľká
Opis
Mäsitá plodnica hodvábnice veľkej má 515 cm, niekedy až 20 cm široký klobúk, spočiatku polguľovitý až zvonkovito kužeľovitý s podvihnutým okrajom, neskôr plocho klenutý, v strede niekedy s tupým hrboľom. Za mladi je belavý až sivookrový, v dospelosti sivohnedastý, hladký, holý, jemne vrastene vláknitý, hodvábne lesklý, nehygrofánny. Lupene sú 815 mm široké, riedke, pri hlúbiku vykrojené, najprv belavé, nesôr krémové, potom žltkastolososovoružové a v starobe mäsovočervenkasté. Hlúbik je 515 cm dlhý, 13 cm hrubý, valcovitý, na spodu často kyjačikovito rozšírený, pevný, v dospelosti dutý, na vrchole oinovatený, poniže jemne vláknitý, belavý až krémovožltkastý. Dužina je pevná, belavá, lesklá a nemenlivá, za mladi vonia a chutí ako čerstvo zomletá múka, v starobe však dosť nepríjemne. Výtrusy sú nepravidelné, šesťhranné, hladké, bledožltkastoružové, s jednou veľkou tukovou kvapkou, 911 × 89 μm veľké. Výtrusný prach je mäsovočervenkastý.
Výskyt
Plodnice hodvábnice veľkej vyrastajú od začiatku júla, zriedkavo už od konca mája, až do septembra v teplejších a svetlých listnatých lesoch, najmä v dubinách, aj mimo lesa, napr. na hrádzach rybníkov a v stromoradiach. Hodvábnica veľká je teplomilný druh, preto sa nevyskytuje v chladnejších a horských oblastiach. Nerastie ani na kyslejších pôdach.
Praktický význam
Je to prudko jedovatá huba, ktorá môže za určitých okolností zapríčiniť aj smrteľné otravy. Po požití tejto huby sa otrava prejaví po 2 až 4 hodinách zvracaním a hnačkami. Tento stav môže pretrvávať aj niekoľko dní, pričom postihnutý stratí veľa tekutín.
Možnosť zámeny
Neskúsení hubári si plodnice hodvábnice veľkej mýlia i s jedlými hubami, a to najmä s hodvábnicou jarnou, s čírovnicou májovou, so strmuľkou inovaťovou alebo niekedy aj s machovkou obyčajnou.
Skladobná rovina jazyka
Jednou zo základných vlastností jazyka ako dorozumievacieho systému je schopnosť skladania slov do viet a viet do textov. Toto skladanie sa realizuje prostredníctvom spájania slov pomocou špecifických jazykových prostriedkov a pravidiel, ktoré vytvárajú syntaktickú rovinu jazyka. Jazykovedná disciplína, ktorá sa zaoberá spájaním slov do viet, sa nazýva syntax(skladba). Spájaním viet do textov sa zaoberá textová syntax. Základnými jednotkami, ktoré tieto jazykovedné disciplíny skúmajú, sú vetný člen, syntagma (sklad), veta, súvetie, polovetná konštrukcia a text.
Vetný člen
Je také slovo vo vete, ktoré vstupuje do syntaktického vzťahu s iným slovom (slovami) vo vete a vytvára s ním syntagmu. Kedže syntagma vo vete je významovou gramatickou jednotkou, tvoria ju len plnovýznamové slovné druhy. Neplnovýznamové slovné druhy ako predložky, spojky a častice nemôžu byť vetným členom, lebo nemajú vetnočlenskú platnosť, majú však význam pre celkový zmysel vety.
Glyoxál
Fyzikálne vlastnosti
Pri teplote nižšej, ako 15 °C má vzhľad bielej kryštalickej látky, v kvapalnom skupenstve je žltý a v plynnom zelený. Horí fialovým plameňom. Vrie pri teplote vyššej, než 50,4 °C. Molekula je planárna, medzi uhlíkmi je väzba s dĺžkou 0,147 nm, väzba C=O má dĺžku 0,120 nm a C-H 0,109 nm.
Chemické vlastnosti
left|náhľad|Hydratované formy glyoxálu vo vodnom roztoku V bežne dostupnom 40 % vodnom roztoku sa vyskytuje predovšetkým v podobe troch hydratovaných foriem: monoméru, diméru a triméru (obrázok). V koncentrovanom roztoku je najčastejšou formou trimér. V zmesi s alkoholmi pri kyslej katalýze tvorí širokú škálu rôznych acetálov a poloacetálov, s primárnymi amínmi tvorí diimíny. Kontrolovanou oxidáciou vzniká najprv kyselina glyoxylová a v druhom kroku kyselina šťaveľová.
Výroba
Komerčne je glyoxál dostupný vo forme 40 % vodného roztoku a vyrába sa dvoma priemyselnými cestami. Prvou je tzv. Laporte proces - oxidácia plynného etylénglykolu v prítomnosti katalyzátorov s obsahom medi alebo striebra. Reakcia prebieha pri teplotách 400-600 °C s výťažkami 70-80 %. Hlavným znečisťujúcim vedľajším produktom je formaldehyd, ktorého separácia je spravidla veľmi komplikovaná. 400px
Druhou je oxidácia acetaldehydu rôznymi činidlami, buďto kyselinou dusičnou (podľa Ljubowina 1942), alebo oxidom seleničitým (podľa Zumbrunna). Oxidácia s kyselinou dusičnou má výťažky maximálne 70 %, s oxidom seleničitým až 84 %.
400px
Iné spôsoby prípravy sú oxidácia eténu s atmosférickým kyslíkom na paládiovom katalyzátore, oxidáciou acetylénu alebo benzénu s ozónom za prítomnosti dimetylsulfidu (obrázok), redukčnou ozonolýzou niektorých zlúčenín, napríklad hexa-1,3-diénu a podobne. Tieto metódy však nie sú implementované v priemysle.
Použitie
V reakcii s močovinou vzniká 4,5-dihydroxy-2-imidazolidinón (DHEU), ktorý sa spolu so svojimi derivátmi (napríklad dimetylol-derivátmi - DMDHEU) tvorí základ živíc, ktoré sa používajú na hydrofóbne ošetrovanie umelých aj prírodných vláken a tkanív (obrázok).
400px
Bezpečnosť
Glyoxál má pomerne nízku toxicitu, jeho LD50 pri orálnom podaní potkanom súc 3300 mg/kg. Môže spôsobovať alergické kožné reakcie a má podráždenie slizníc pri vdýchnutí. Je podozrivý z genetického poškodenia, pretože jeden z testov (Amesov test) na mutagenitu je s glyoxálom pozitívny.