cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Enqvist
Thomas Enqvist (* 13. marec 1974, Štokholm, Švédsko) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 19 turnajov ATP v dvojhre.
Bust
Bust je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3489 Lottie
3489 Lottie je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil K. Herkenhoff, G. Ojakangas 10. januára 1983.
Camauro
náhľad|Pápež [[Benedikt XVI. v camauru]]
Asopos
Asopos môže byť:
Camauro
Camauro je pokrývka hlavy pápežov. Slovo pochádza z latinského camelaucum, alebo gréckeho kamelauchion a znamená: čiapka z ťavej kože. Pôvodne sa vyrábalo z ťavej srsti. Postupne sa z neho stala červená zamatová čiapka s hustým kožúškom vnútri a bielym lemom.
Historický vývoj
Do pápežského šatníka patrí od 12. storočia, ale až do roku 1464 bolo camauro používané tiež kardinálmi, avšak bez hermelínového lemovania. Od roku 1464 sa camauro stalo výlučne pápežským odevom a kardináli dostali namiesto neho od pápeža šarlátový biret. Vo veľkonočnom období používali pápeži camauro bielej farby. Camauro bolo používané prakticky nepretržite až do roku 1963. Naposledy ho použil ešte Ján XXIII., ktorý v ňom bol, ako aj celá rada jeho predchodcov, aj pochovaný. Tradícia používania camaura bola oživená pri generálnej audiencii 21. a 28. decembra 2005, kedy ho začal používať Benedikt XVI.; a to jednak z praktických dôvodov (pretože bola zima) a tiež, ako sa niektorí domnievajú, zo symbolických dôvodov. U camaura pre pápeža Benedikta XVI. bol na výrobu použitý červený aksamiet s bielym lemovaním.
Symbolický význam
Symbolizuje univerzálny učiteľský úrad (na základe daru vyučovať; ). Obdobou camaura na symbolickej úrovni sú pokrývky akademických univerzitných hodnostárov, ktoré sa používajú pri promóciách a iných akademických obradoch. Svoj pôvod odvodzuje v akademickom prostredí z praktickej potreby, kedy sa snažili stredovekí vzdelanci, ktorí nosili na hlave tonzúru, chrániť pri písaní teologicko-filozofických spisov prechladnutie hlavy a akademické solideo nebolo dostačujúcou tepelnou ochranou.
Príklady pápežov v camauru a s mozetou
Použitie svetskými predstaviteľmi
Vzhľadom k tomu, že v stredoveku camauro patrilo k bežnej výbave vzdelancov, používali ho i svetskí predstavitelia, ako to možno vidieť u dóžat benátskej alebo janovskej republiky. V týchto prípadoch camauro slúžilo ako podklad pre Dóžovu korunu. Jedná sa o camauro iného typu než je camauro pápežské.
Príklady svetských camaur
We Can Do It
We Can Do It je v poradí tretí album slovenskej skupiny Exil z roku 1997. Vyšiel 18. júna 1997.
Album obsahuje 12 skladieb, a taktiež populárny singel „We Can Do It“ ktorý mal úspech aj Japonsku či Singapure, kde aj vyšiel na výberových CD firmy EMI ešte pred vydaním albumu. Domáce nasadenie tejto skladby bolo taktiež úspešné, ku skladbe vyšiel aj videoklip ktorý bol prvýkrát spracovaný pomocou počítačovej grafiky. Album obsahoval aj ďalšie populárne skladby ako „Coy Chico“ alebo remake skladby „Moderní děvče“ od skupiny Kabát. Predaj albumu dosahoval takmer 3 700 kopií.
Mussey-sur-Marne
Mussey-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polymér
Polymér je látka pozostávajúca z monomérov. Polyméry vznikajú polymerizáciou, polykondenzáciou alebo polyadíciou.
Niekedy sa za polyméry označovali výhradne makromolekulové látky zložené z molekúl so všeobecným vzorcom Xn (kde X značí štruktúrnu jednotku, ktorá sa v molekule n-krát opakuje). Dnes sa bežne hovorí o polyméroch tiež pri bielkovinách (proteínoch) a nukleových kyselinách, pretože ich molekuly obsahujú veľký počet vzájomne si podobných, na sebe napojených štruktúrnych jednotiek.
Polyméry, uvedené v predchádzajúcich príkladoch, majú priame, nerozvetvené reťazce. Jednoduchým príkladom polyméru s rozvetveným reťazcom je prírodný kaučuk, ktorého monomérnou jednotkou je uhľovodík izoprén.
Polymérne látky nemusia vytvárať len lineárne reťazce. Medzi jednotlivými reťazcami monomérnych jednotiek môžu vznikať vzájomné chemické väzby, vytvárajúce plošnú alebo aj priestorovú štruktúru molekúl polymérov.
Polyméry môžu tiež vznikať zo zmesi dvoch alebo viac monomérov. Vtedy hovoríme o kopolymerácii a vzniknutú látku označujeme ako kopolymér. Vzniknuté molekuly sa môžu vyznačovať pravidelným alebo nepravidelným striedaním monomérnych jednotiek. V tomto zmysle môžeme aj bielkoviny (proteíny) a nukleové kyseliny považovať za kopolyméry.
Sústava (geomorfológia)
Sústava alebo systém je jednotka najvyššej úrovne v hierarchickom geomorfologickom členení povrchu Zeme v podobe, v akej sa toto členenie obvykle uplatňuje na Slovensku. Podradenou jednotkou je podsústava.
Canary Wharf
náhľad|right|280px|Canary Wharf, ako ho vidieť z lávky na [[Tower Bridge.]] náhľad|280px|[[Millenium Dome, v pozadí Canary Wharf.]] 280px|thumb|Pohľad na Canary Wharf z [[Bromley-by-Bow.]] 280px|thumb|Stanica metra [[Canary Wharf (stanica metra)|Canary Wharf.]]
Canary Wharf, spadajúce do mestského obvodu Tower Hamlets, je veľké finančné centrum v Londýne, ležiace na Isle of Dogs (slov.: Ostrov psov), v bývalých londýnskych dokoch (Docklands).
Canary Wharf je novodobý následník londýnskeho City. Nachádzajú sa na ňom tri najvyššie budovy Veľkej Británie: One Canada Square (, môžeme sa tiež stretnúť s názvom Veža Canary Wharf); 8 Canada Square a 25 Canada Square.
História
Canary Wharf bolo pôvodne sídlom mnohých skladov s tovarom, ktoré slúžili na potreby neďalekých dokov. Prvá zmienka o Ostrove psov, na ktorom sa Canary Wharf nachádza (aj keď Ostrov psov je v skutočnosti polostrov) je na mape z roku 1588; odkiaľ toto meno v skutočnosti pochádza však nie je známe. Špekuluje sa, že meno pochádza z doby, kedy Juraj VIII. polostrov používal ako výbeh pre svojich psov. V 60. rokoch 20. storočia však prístavy začali upadať.
V roku 1981 sa vláda Margaret Thatcherovej rozhodla revitalizovať londýnskych dokov a založila London Docklands Development Corporation (LDDC). Hlavným cieľom tejto spoločnosti bolo vybudovať tu infraštruktúru pre ľahký priemysel. Najväčšiu plochu v tom čase vlastnili filmové štúdia Limehouse studios.
Sústava (geomorfológia)
Systém zaberá rozsiahlu oblasť, ktorej horniny sa dostali na povrch v jednom geologickom období. Je to najvyššia geomorfologická jednotka a odpovedá základnej štruktúrno-tektonickej jednotke.
Príklady: Alpsko-himalájska sústava, Hercýnska sústava.
Canary Wharf
Začiatky výstavby
V roku 1984 bol Michael von Clem, riaditeľ investičnej banky Credit Suisse First Boston, na návšteve dokov, keď hľadal pre svojho klienta vhodné miesto na výstavbu novej továrne na spracovanie potravín. V tom čase už vedel, že londýnske bankové City je preplnené a trocha zastarané na zavádzanie nových bankových systémov - pri návšteve dokov zistil, že Ostrov psov by mohol byť vhodným miestom pre ďalšiu výstavbu.
Spojil sa so svojim konkurentom z Morgan Stanley, ktorý podporil jeho názor, že v budúcnosti bude potrebný veľký projekt so stavbami pre veľké množstvo ľudí. Zhodli sa tiež na tom, že pre prepojenie so zvyškom mesta bude treba vybudovať novú linku londýnskeho metra. Po krátkom čase zverejnili svoje plány, ale po výmene vedenia v oboch bankových domoch sa na tieto plány skoro zabudlo, zvlášť po zrušení plánu a na výstavbu novej linky metra.
Projekt na výstavbu nového finančného centra však kúpila kanadská spoločnosť Olympia and York, ktorá sa rozhodla ho realizovať. Výstavba Canary Wharf začala v roku 1988, prvá fáza projektu bola dokončená roku 1992. Spoločnosť Olympia & York sa zaviazala, že uhradí polovicu nákladov na predĺženie linky metra Jubilee Line.
Zrútenie trhov s nehnuteľnosťami
Zrútenie trhov s nehnuteľnosťami prišlo náhle v roku 1990. Zmizol dopyt po nových priestoroch a vďaka platobnej neschopnosti spoločnosti Olympia & York sa nezačalo ani s výstavbou novej linky metra. Výstavba sa zastavila a budovy prešli pod nútenú správu. Správcovia vypli všetko osvetlenie na nepoužívaných poschodiach 1 Canada Square, čím sa naskytol zaujímavý pohľad na z polovice viditeľne prázdne budovy na londýnskom obzore.
1 Canada Square so svojou hornou polovicou v temnotách stála ako symbol katastrofy, ktorá postihla nielen Canary Wharf, ale aj celý britský trh s nehnuteľnosťami.
Záchrana
V decembri 1995 sa medzinárodné spoločenstvo založené okrem iného bývalými vlastníkmi Olympia & York, rozhodlo odkúpiť celý projekt. V tom čase v Canary Wharf pracovalo približne 13 000 ľudí a viac než polovica kancelárií bola stále prázdna.
Zrejme ozajstná záchrana prišla až s obnovením výstavby linky metra Jubilee Line, ktorú si presadila britská vláda (okrem iného i preto, že niekoľko sto metrov severne od Canary Wharf je ďalší londýnsky symbol, ktorý leží priamo na nultom poludníku a asi kilometer od observatória v Greenwichi, hala Millennium Dome). Odvtedy už začalo byť Canary Wharf vnímané ako skutočná alternatíva k tradičným kanceláriám v centre Londýna. Do súčasnosti sa celý plán výstavby uskutočnil a na Canary Wharf je už dokonca málo miest na stavbu ďalšich budov. Počas dňa tu pracuje asi 70 000 ľudí (rok 2005) a Canary Wharf Company sa stala najväčším britským obchodníkom s nehnuteľnosťami.
Súčasnosť
Na Canary Wharf majú svoje zastúpenia nielen bankové domy, ako napr. Bank of America, Barclays, Citigroup, HSBC, Lehman Brothers, Morgan Stanley, ale v najnovšej dobe sa tu sťahujú aj mediálne spoločnosti, ako napr. noviny The Telegraph, The Independent, agentúra Reuters a noviny Daily Mirror. Zrejme vďaka mnohým ľuďom, pracujúcim tu cez deň, vzniklo aj mnoho obchodov.
Dopravné spojenie
Z Canary Wharf vedie do centra mesta linka metra Jubilee Line, otvorená v roku 1999, so stanicou rovnakého mena Canary Wharf a linka Docklands Light Railway (DLR), otvoreného v roku 1991. Najbližšie stanice DLR:
Spolková krajina
Spolková krajina (po nemecky Bundesland, plurál Bundesländer) môže byť:
Olaf Pedersen
Olaf Pedersen (* 8. apríl 1920, Egtved (Dánsko) – † 3. december 1997, Aarhus) bol dánsky historik vedy. Zameriaval sa najmä na dejiny fyziky a astronómie.
Navštevoval strednú školu v Koldingu a univerzitu v Kodani, kde študoval teoretickú fyziku (predovšetkým teóriu relativity). V roku 1944, rok po skončení školy, získal miesto učiteľa fyziky na strednej škole v Randers. Neskôr začal študovať filozofiu a dejiny vedy na univerzitách v Kodani a Paríži. Od roku 1956 prednášal fyziku na Univerzite v Aarhuse, kde zostal až do konca svojho života.
Na univerzite vytvoril oddelenie dejín vedy a v roku 1963 tam získal profesorský titul. S pomocou Pedera Therkelsena založil múzeum, ktoré má vo svojich zbierkach okrem starých prístrojov aj množstvo originálnych starých vedeckých diel a faksimile.
Od roku 1970 pôsobil ako pokladník Oddelenia pre dejiny vedy pri Medzinárodnej únii dejín a filozofie vedy (International Union of History and Philosophy of Science) a v rokoch 1981 až 1985 zastával funkciu viceprezidenta únie. Od roku 1985 do 1989 bol prezidentom Medzinárodnej akadémie dejín vedy (Académie Internationale d'Histoire des Sciences). V rokoch 1982 až 1985 bol prezidentom Komisie pre dejiny astronómie Medzinárodnej astronomickej únie (History of Astronomy Commission of International Astronomical Union). Pracoval aj pre UNESCO a bol členom viacerých ďalších spoločností a inštitúcií, medzi ktoré patrili Dánska kráľovská akadémia a Kráľovská astronomická spoločnosť. Okrem týchto aktivít sa spolupodieľal na projekte zameranom na výskum dejín univerzitného vzdelávania v Európe. Bol tiež editorom časopisu Centaurus, ktorý pod jeho vedením získal medzinárodné uznanie.
Tom Clancy
Život
Narodil sa v Baltimore v štáte Maryland. Navštevoval Loyola Blakefield v Towsone, kde maturoval v roku 1965. Promoval v roku 1969 na Loyola College v Baltimore v odbore anglická literatúra. Túžil slúžiť v armáde, no neprešiel požadovaným testom zraku ROTC. Než začal písať viedol nezávislú poisťovaciu agentúru.
V roku 1993 sa pripojil k skupine investorov a kúpili Baltimore Orioles od Eliho Jacobsa. V roku 1998 dosiahol dohodu o kúpe Minnesota Vikings, avšak musel sa jej vzdať kvôli výdavkom spojeným s rozvodom.
Dňa 26. júna 1999 sa oženil s novinárkou Alexandou Marie Llewellyn, sesternicou Colina Powella, ktorý ich zoznámil.
V 2008 kúpil francúzsky tvorca hier, spoločnosť Ubisoft, práva používať Clancyho meno v súvislosti s hrami a podobnými produktami, ako filmy alebo knihy.
Bibliografia
Romány Hon na ponorku (The Hunt for Red October), Vysoká hra patriotov (Patriot Games), Jasné nebezpečenstvo (Clear and Present Danger) a Najhoršie obavy (The Sum of All Fears) boli sfilmované. Clancyho najznámejšiu postavu, Jacka Ryana, si zahrali herci Alec Baldwin, Ben Affleck a Harrison Ford, ďalšiu z jeho postáv, Johna Clarka, napr. Willem Dafoe alebo Liev Schreiber. Prvý román zo série Operačné centrum (Op-Center) bol vydaný v 1995 ako miniséria televízie NBS s rovnomenným názvom s Harrym Hamlinom v hlavnej úlohe. Aj keď miniséria nepokračovala, Clancy napísal niekoľko pokračovaní úspešného románu, aj keď s pôvodným románom mali spoločný iba názov a hlavné postavy.
V románe Tigrie zuby (The Feath of the Tiger) Clancy ako hlavné postavy predstavil syna Jacka Ryana, Jacka Ryana (Jr.), a jeho dvoch synovcov.
Clancy napísal niekoľko kníh literatúry faktu o rôznych častiach ozbrojených síl Spojených štátov (zoznam literatúry faktu nižšie v článku). Niekoľko ďalších iných autorov vyšlo pod Clancyho menom, ďalej rozvíjajúc príbehy Clancyho diel:
Juraj Peucker
Juraj Peucker (* Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz, rektor, pedagóg.
Životopis
Banskobystrická evanjelická a.v. cirkev ho podporovala počas štúdií v Nemecku (1685-1686). Riaditeľ evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici, vykonával funkciu rektora, prorektora aj učiteľa (od 7. augusta 1686). Na príkaz kráľovskej komisie boli evanjelickej cirkvi v Banskej Bystrici odobraté kostoly a školy; kňazi aj rektor školy sa museli odsťahovať z mesta (26. júna 1688), škola bola umiestnená za bránami mesta, kvôli zlým podmienkam v Banskej Bystrici, chorobe a nezhodám s predstaviteľmi cirkevnej obce sa úradu rektora vzdal (1688).
Pohoda (album)
Pohoda je v poradí štvrtý album slovenskej skupiny Exil z roku 1998. Vyšiel 5. septembra 1998.
Skupina Hilda
Skupina Hilda je skupina planétok obiehajúcich okolo Slnka vo vzdialenosti zodpovedajúcej komensurabilite 2:3 s Jupiterom. Ich stredná vzdialenosť od Slnka sa nachádza v rozmedzí od 3,7 až 4,2 AU, sklon dráhy k ekliptike nepresahuje 20˚ a excentricita 0,07. Okrem Trójanov je to jediná skupina, keď komensurabilita s Jupiterom vedie k vytvoreniu stabilnej skupiny planétok namiesto Kirkwoodových medzier, v ktorých sú dráhy objektov nestabilné.
Tieto planétky sa označujú ako skupina, nie ako rodina, pretože veľmi pravdepodobne nevznikli rozpadom jedného materského telesa. Na základe spektrálneho prieskumu ide o veľmi heterogénnu skupinu planétok s rôznorodým mineralogickým zložením. Skupina vznikla dynamicky, pôsobením rezonančých gravitačných síl Jupitera.
Pohoda (album)
Album obsahuje 11 skladieb, vyšiel vo vydavateľstve Musica a bol pokrstený Paľom Hammelom. Obsahoval populárne single ako „Pohoda“, „Sen“, „Mám malý stan“, „Parohy“ ako aj pokračovanie skladby „Kamarát“, „Cest la vie“, či spievaný remake „ZRPŠ (Pri poslednom litri vína)“.
3388 Tsanghinchi
3388 Tsanghinchi je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 21. decembra 1981.
Nessos
Nessos (Nessos) môže byť:
Ilia Vladimirovič Nikulin
Ilia Vladimirovič Nikulin (* 12. marec 1982) je ruský hokejový obranca. Meria 187 cm a váži 92 kg (2006).
Klubový hokej
Od sezóny 2005/06 hráva v klube ruskej hokejovej superligy Ak Bars Kazaň.
Reprezentácia
Tréner Vladimir Krikunov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Súčasťou ruskej reprezentácie bol aj o rok neskôr na domácom šampionáte. Má aj dve zlaté medaily z MS 2008 a MS 2009 a striebro z šampionátu v Nemecku. Nosí číslo dresu 5.
Cháron (mesiac)
right|thumb|Pluto a Cháron right|thumb|Pluto, Cháron a dva malé satelity
Objav mesiaca
Cháron objavil 22. júna 1978 americký astronóm James Christy, pracujúci v tom čase na Americkom námornom observatóriu (U. S. Naval Observatory, USNO) vo Washingtone, DC, pri podrobnej prehliadke zväčšených snímok Pluta a jeho okolia, ktoré boli vyhotovené v priebehu niekoľkých predchádzajúcich mesiacov. Všimol si pritom slabú „hviezdu“, ktorá sa periodicky na snímkach objavovala a premiestňovala sa. Z toho usúdil, že môže ísť o dovtedy neznámeho spoločníka Pluta. Najstaršie snímky, na ktorých bolo toto teleso pri systematickom prehľadávaní archívu snímok zachytené, boli vyhotovené 29. apríla 1965, ale vtedy to uniklo pozornosti.
Teleso dostalo provizórne označenie S/1978 P 1. Po potvrdení jeho existencie objaviteľ pre neho navrhol meno Cháron, ktoré bolo schválené Medzinárodnou astronomickou úniou (IAU) v roku 1985. Okrem toho nesie tiež definitívne označenie Pluto I; význam tohto označenia sa zvýšil v roku 2005, keď boli objavené ďalšie dva mesiace Pluta (Hydra (S/2005 P 1) a Nix (S/2005 P 2)).
Opis mesiaca
Cháronov priemer je podľa sondy New Horizons a vďaka tejto svojej veľkosti sa sformoval do takmer guľového tvaru. Jeho povrch s rozlohou je pravdepodobne pokrytý vodným ľadom, na rozdiel od Pluta, pokrytého inoväťou tuhého dusíka.
Rotácia Chárona okolo vlastnej osi je viazaná, podobne ako rotácia nášho Mesiaca a jej perióda teda zodpovedá perióde obehu mesiaca okolo spoločného ťažiska sústavy Pluto–Cháron, t. j. približne 6,4 dňa. Spôsobilo to dlhodobé pôsobenie slapových síl, ktoré spomalilo rotáciu obidvoch telies, takže obe vykazujú vzájomnú viazanú rotáciu (tzv. stacionárnu rotáciu). Ukazoval by preto pozorovateľovi na planéte stále rovnakú stranu, ale tiež obyvateľ Cháronu by videl stále iba jednu pologuľu Pluta. Dynamika sústavy tejto dvojplanéty umožnila veľmi presne určiť jej súhrnnú hmotnosť. Hmotnosti jednotlivých telies, Pluta a Chárona, bolo možné presnejšie určiť až na základe rozboru pohybu dvoch nových malých mesiacov Pluta.
Priemer Chárona bol najskôr odhadovaný z jeho pravdepodobného albeda, ale v období od roku 1985 do roku 1990, keď sa Zem nachádzala v rovine obehu Chárona okolo Pluta, dochádzalo k pravidelným vzájomným zákrytom obidvoch telies pozorovateľným zo Zeme, čo veľmi zlepšilo znalosť rozmerov obidvoch telies. V tom čase sa podľa rôznych meraní odhadoval priemer Chárona v rozmedzí od 1 182 do. Dňa 11. júla 2005 došlo k zákrytu slabej hviezdy C313.2 hviezdnej veľkosti 14m v súhvezdí Hada (Serpens Cauda) Cháronom. Tento jav bol pozorovateľný z Južnej Ameriky, kam boli vyslané za týmto účelom tri expedície, ktoré využili celkom osem rôznych ďalekohľadov na piatich observatóriách. Výsledkom bolo výrazné spresnenie hodnoty priemeru na 1 212±. Až sonda New Horizons stanovila priemer na. Okrem toho sa na základe porovnania výsledkov medzi observatóriami zdá, že na jednom mieste povrchu Chárona sa môže nachádzať depresia s hĺbkou až. Sledovanie priebehu začiatku a konca zákrytu neodhalilo merateľnú prítomnosť atmosféry; vzhľadom na citlivosť prístrojov možno odvodiť, že tlak atmosféry pri povrchu tohto mesiaca neprevyšuje 11 mPa.
Hmotnosť Chárona je približne osmina hmotnosti Pluta. Pri dobrej znalosti veľkosti Chárona bolo možné vypočítať aj jeho priemernú hustotu, ktorá je 1,63 g/cm3. Je teda asi o 20 % nižšia, ako priemerná hustota Pluta. Z toho vyplýva, že teleso mesiaca je tvorené z 55±5 % kremičitanových hornín a 45±5 % ľadu (zmrznutej vody a iných tekutých látok). Je teda typickým predstaviteľom transneptúnskych telies.
Sonda New Horizons objavila na povrchu systém priepastí väčších ako Veľký kaňon na Zemi.
Vznik Chárona
Kruhová dráha Chárona okolo ťažiska sústavy dvojplanétky naznačuje možnosť, že je zachyteným telesom, veľmi nepravdepodobnú. Počítačové simulácie, ktoré publikoval v roku 2005 Robin Camp, ukazujú na reálnu možnosť, že Cháron vznikol ako dôsledok zrážky Pluta pred 4,5 miliardami rokov s väčším telesom z Kuiperovho pásu. Trosky, vyvrhnuté z povrchu Pluta pri samovražednom dopade toho telesa sa spolu s jeho pozostatkami stali materiálom, z ktorého potom akréciou vznikol Cháron. Chybou na kráse tejto teórie je, že podľa nej by mal Cháron obsahovať menej tekutých zložiek ako Pluto, ale porovnanie stredných hustôt obidvoch telies vedie k opačnému záveru. Preto sa veľa astronómov prikláňa k druhej teórii, podľa ktorej v priebehu záchytu Chárona Plutom došlo k ich dotykovej kolízii, pričom energia zrážky spôsobila ich čiastočné ochudobnenie o tekuté látky, ale nebola dostatočná na to, aby ich rozbila na drobné úlomky.
Kozmický prieskum
Cháron bol dodnes preskúmaný jedinou vesmírnou sondou New Horizons, ktorá bola vypustená 19. januára 2006 a ktorá sa k Plutu a Cháronu priblížila 14. júla 2015.
Kobylince
Nachádza sa v katastrálnom území Hradec a Malá Lehôtka (časť mesta Prievidza) obce Prievidza v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 (IV. stupeň) na rozlohe 2,5100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana pozoruhodnej, vedecky významnej geologickej lokality produktívneho hnedouhoľného súvrstvia, zachovanú v prirodzenom prostredí funkčného biokoridoru a refúgia, ktoré je nevyhnutné chrániť z ekologického, náučného a vedeckovýskumného hľadiska.
Akantódy
náhľad|Diplacanthus longispinus. Museum für Naturkunde, Berlín náhľad Akantódy (iné názvy: tŕňoplutvovce, tŕňoplutvé , tŕňoplutvé ryby , praryby ; lat. Acanthodii) sú vymretá trieda rýb.
Tieto ryby dorastali do veľkosti 10 – 30 cm, mali heterocerknú plutvu. Ich pancier bol redukovaný až na niekoľko dosiek na hlave a prsiach. Na tele mali kostené šupiny a mali zachovanú chordu. Lebka bola trojbázická - vysoká s úzkou prepážkou medzi veľkými očnicami. Mali veľa kožných plutiev. Na prednom okraji kožných plutiev mali kožný tŕň. Ich bočná čiara mala otvory medzi šupinami.
Rusi
Rusi (staršie: Rusovia, Veľkorusi; po rusky: русские, великоруссы) sú východoslovanský národ žijúci najmä na území Ruska dorozumievajúci sa ruským jazykom a píšuci azbukou. Početné menšiny Rusov žijú aj v bývalých štátoch Sovietskeho zväzu – na Ukrajine, v Bielorusku, Kazachstane, Estónsku, Litve, Lotyšsku, Moldavsku, Kirgizsku a Uzbekistane.
Antropologický pôvod ruského národa predstavuje rôzne typy veľkej európskej rasy, ktoré spája spoločná história, kultúra a pôvod.
Pôvod a domovina
Prvé zmienky o Rusoch pochádzajú z Povesti dávnych liet napísanej v 12. storočí na základe prvého letopisu z 11. storočia. V jej úvodnej časti sa hovorí o slovanských kmeňoch, ktoré sa viažu k Rusom.
Pôvod názvu národa
Názov národa pochádza z názvu stredovekých predkov Rusov, Ukrajincov a Bielorusov – podľa názoru autora Povesti dávnych liet národa varjagského (škandinávskeho). O etnickom pôvode prvých nositeľov tohto názvu sa vedú spory. Existujú tri skupiny národov, kam historici zaraďujú Rusov:
Pôvod názvu krajiny
Slovo ruský (starorusky: русьскыи) je utvorené od slova rus (po rusky: русь) prebratého od východných Slovanov. Týmto slovom nazývali východoslovanský štát Kyjevskú Rus – niekedy však aj Kyjevská zem – (po rusky: Киевская земля), aby ju rozlíšili od Novgorodskej zeme a Rostovsko-suzdaľského kniežatstva. V byzantských kronikách sa okrem základu slova s „u“ (russ-) spomína aj základ s písmenom „o“ (Rhos, R(h)os). Z tohto variantu pochádza aj konečný názov krajiny – Rusko.
Etymológia slova rus nie je dodnes vyriešená, a jej vysvetlenie má korene v mnohých verziách:
13. storočie – 20. storočie
náhľad|right|Rusi vítajúci Varjagov V 13. storočí sa v dôsledku zmiešania sa východoslovanských kmeňových zväzov vytvoril staroruský národ. Jeho upevneniu zabránil rozpad Kyjevskej Rusi na feudálne kniežatstvá. Zjednotením kniežatstiev do niekoľkých štátov (Moskovské veľkokniežatstvo, Litovské veľkokniežatstvo, Poľsko-litovský štát) bol založený základ jeho ďalšieho rozpadu na tri súčasné národy – Rusov, Ukrajincov a Bielorusov. Hlavnú úlohu vo formovaní ruského národa mali potomkovia kmeňov severovýchodnej Rusi – Ilmenskí Slovania, Kriviči, Viatiči – a iní. V dôsledku slabo rozvitých migračných procesov v stredoveku ostatné kmene Starej Rusi zostali do veľkej miery nerozvinuté.
V 15. storočí Rusi začali osídľovať stepi v oblasti Povolžia a severného Kaukazu a v 16. storočí Sibír (kozáci). V procese osídľovania týchto oblastí boli asimilované ugro-fínske kmene žijúce na území Východoeurópskej nížiny. Na základe tohto faktu (asimilácie), niektorí poľskí historici (napr. Franciszek Henryk Duchiński) usudzovali, že Rusi vôbec nepatria k Slovanom. Táto teória má však od samého začiatku politické a nie vedecké základy. Napriek tomu má nasledovníkov. Súvislosť medzi jednotlivými etnosami Starej Rusi a vplyv samotného národa Rusov, Ukrajincov a Bielorusov na túto teóriu je diskutabilný a v súčasnosti spolitizovaný.
Ešte na prelome 19. – 20. storočia Rusi poznali trojaké rozdelenie etnografických skupín (Veľkorusi, Malorusi, Bielorusi). Ako štvrtá skupina sa niekedy zvykli uvádzať Rusíni. Už v tejto dobe však historici rozoznávali dostatočné odlišnosti medzi týmito troma etnografickými skupinami na to, aby ich mohli označiť za osobitné národy. V dôsledku ďalšieho prehlbovania rozdielov a národného obrodenia Ukrajincov a Bielorusov sa tieto dva národy prestali označovať pojmom „Rusi“ (po rusky: Русские). Odvtedy sa pojem sa používal iba v spojitosti s Rusmi.
V súčasnosti sa obyčajne termínom „Veľkorusi“ – hovoriac o období do Októbrovej revolúcie – zvykne označovať obyvateľstvo dorevolučného Ruska (do roku 1917).
20. storočie – 21. storočie
V 20. storočí ruský národ prežíval jedno z najťažších období svojej histórie. V dôsledku vypuknutia Občianskej vojny (1918 – 1922) a následnom nastolení vlády komunistickej strany tesne po skončení prvej svetovej vojny Rusko opustilo mnoho obyvateľov. Rusi, ale aj ďalšie národy európskej časti ZSSR, boli v tomto období veľmi často využívaní ako mobilná pracovná sila a vysielaní do všetkých kútov krajiny, keďže boli podstatne ochotnejší pracovať aj mimo svojej zväzovej republiky. Mnoho Rusov zahynulo v období druhej svetovej vojny počas bojov na východnom fronte v rokoch 1941 – 1945, kde zahynulo vyše 5 756 000 vojakov ruskej národnosti. Veľké množstvo etnických Rusov zahynulo aj v okupovaných oblastiach, kde nacistické okupačné sily zaobchádzali s civilným obyvateľstvom obzvlášť kruto.
V 90. rokoch 20. storočia bolo ruské obyvateľstvo často diskriminované, a to nielen na území bývalých republík ZSSR (Pobaltie, Azerbajdžan, Uzbekistan, Kazachstan), ale aj v samotnom Rusku (Čečensko, Adygejsko, Jakutsko).
Narcy (Haute-Marne)
Narcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Okolnosť
Okolnosť môže byť:
Hiketaón
Hiketaón (Hiketaón) môže byť v gréckej mytológii:
Anton Tomko
S hokejom začal v rodnom Prešove, kde odohral podstatnú časť svojej kariéry. Sezónu 1981/82 odohral v neďalekých Košiciach. Potom sa opäť vrátil do Prešova kde pôsobil až do sezóny 1983/84. Po sezóne odišiel do slovinského tímu HK Triglav Kranj. Tam ukončil svoju hráčsku kariéru a začal kariéru trénerskú. Kranj viedol štyri roky. Po skončení angažmánu v Slovinsku sa vrátil do Prešova, kde pôsobil ako mládežnícky tréner aj ako tréner seniorov. Neskôr prestúpil do Žiliny kde bol asistentom Milana Hovorku aj Jána Šterbáka, s ktorým v sezóne 2005/06 získal titul. Po zisku titulu prešli spolu do tímu HC Košice. V sezóne 2008/09 sa stal hlavným trénerom tohto tímu a v tej istej sezóne s ním získal aj titul Majstra Slovenska. V septembri 2009 odstúpil z postu hlavného trénera HC Košice a v decembri toho istého roka sa stal hlavným trénerom Žiliny.
Reprezentácia
Bol reprezentantom Československa do 18 aj 20 rokov.
Comprégnac
Comprégnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 231 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Melanippos
Melanippos (Melanippos, ) môže byť v gréckej mytológii:
Buswiller
Buswiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pododroda
Pododroda (subvarietas) je taxón, ktorý je nižší než odroda a vyšší než tvar.
3490 Solc
3490 Solc je planétka s priemerom, ktorú objavil Antonín Mrkos 20. septembra 1984.
Chips Keswick
Sir John Chippendale Lindley Keswick (* 2. február 1943, Londýn, Anglicko) je anglický bankár a zároveň členom The Keswick family, ktorí kontrolujú Jardine Matheson, založený Williamom Jardineom. V júni 2013 sa stal riaditeľom londýnskeho klubu Arsenal.
Život
Je súčasťou dynastie biznismanov. Jeho otcom bol Sir William Keswick a matkou Mary Lindley. Navštevoval Eton College na University of Aix-Marseilles.
Kariéra
Jeho starší brat Henry Keswick a mladší Simon Keswick sú riaditelia Jardine Matheson.
Jaguar XJ220
Jaguar XJ220 je superšportový automobil britskej automobilky Jaguar Cars vyrábaný v spolupráci s firmou TWR od roku 1992 do roku 1994. Model XJ220, poháňaný motorom uloženým uprostred, bol s maximálnou rýchlosťou necelých 350 km/h najrýchlejším sériovo vyrábaným automobilom sveta do roku 1994, kedy ho prekonal McLaren F1. Za dva roky výroby vzniklo 281 exemplárov. XJ220 nesúvisí s ostatnými modelmi rady XJ, aj keď má rovnaký názov.
Koncept
right|thumb|Jaguar XJ220 zo zadného trojštvrťového pohľadu Počiatok vývoja modelu XJ220 bol rok 1984, kedy s iniciatívy hlavného inžiniera Jima Randla vznikla štúdia vozidla, ktoré malo byť konkurenciou športových vozidiel ako Ferrari F40, 288 GTO alebo Porsche 959. Aj napriek tomu, že sa neuvažovalo o sériovej výrobe, práce na štúdii ďalej pokračovali.
V roku 1988 sa na British International Motor Show v Birminghame prvýkrát predstavil koncept XJ220 vybavený vidlicovým dvanásťvalcom, známym z pretekárskeho modely XJR-9 alebo luxusného kupé XJS. Objem valcov motora vzrástol z pôvodných 5,3 na 6,2 litra, a s rozvodom DOHC a 48 ventilmi (4 ventily na valec) dával výkon 368 kW (500 koní). Koncept dostal pohon všetkých kolies vyvinutý britskou firmou FF Development, ľahký rúrkový rám z hliníka a rovnako hliníkové časti karosérie. Dizajn vozidla navrhol Keith Helfet. Okrem úctyhodných proporcií vozidla boli charakteristické dohora vyklápacie dvere, plne zakrytý podvozok kvôli zlepšeniu aerodynamiky a bohaté zasklené plochy.
Ani po predstavení konceptu sa stále nepočítalo s jeho uvedením do výroby, ale aj napriek tomu dosiahol u verejnosti veľký úspech. Kvôli týmto okolnostiam sa automobilka rozhodla v roku 1989 pre výrobu série 220 vozidiel, pričom maximálny počet vyrobených vozidiel nemal presiahnuť počet 350.
Končitá (prírodná pamiatka)
Končitá je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kamenec pod Vtáčnikom v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1973 a naposledy novelizované v roku 1975 na 28,7600 ha.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana geomorfologických hodnôt javu typického pre pohorie Vtáčnik, estetických hodnôt tejto mimoriadne pôsobivej skalnej skupiny, ktorá zatiaľ nebola narušená ťažbou surovín. Je to objekt s náučným významom, estetický prvok krajiny.''
Parikalpita
Parikalpita (sans. परिकल्पित) je klamnosť myšlienok.
Movistar Open 2007
Movistar Open 2007 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 29. do 5. februára 2007  na otvorených antukových dvorcoch v čilskom meste Viña del Mar. Titul v dvojhre získal Peruánec Luis Horna, ktorý vo finále porazil Čiľana Massúa. Bol to jeho druhý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Čiľan Paul Capdeville a Španiel Óscar Hernández, ktorí vo finále porazili španielsky pár Albert Montañés, Rubén Ramírez Hidalgo. Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇵🇪 Luis Horna vs. 🇨🇱 Nicolás Massú 7-5 6-3
Štvorhra mužov
🇨🇱 Paul Capdeville / 🇪🇸 Óscar Hernández vs. 🇪🇸 Albert Montañés / 🇪🇸 Rubén Ramírez Hidalgo 4-6 6-4 10-6
Okraj
Okraj môže byť:
Thomas Rhodin
Thomas Rhodin (* 8. apríl 1971, Karlstad, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový reprezentant.
Klubový hokej
Thomas Rhodin bol obranca. Je 181 cm vysoký a váži 91 kg (údaj z roku 2005). Vrcholový hokej hral od sezóny 1989/1990, keď začal hrať za klub Färjestad BK Karlstad v švédskej hokejovej Elitserien. V sezónach 1997 - 2000 hral v nemeckej lige za Berlin Polar Bears, sezóny 2000-2003 strávil znovu vo Färjestade a sezóny 2003 - 2005 strávil vo Švajčiarsku v kluboch Fribourg-Gotteron a Servette Geneve.
Reprezentácia
Thomas Rhodin reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil v ôsmich zápasoch. S 30 streleckými pokusmi bol najčastejšie strieľajúcim hráčom Švédska. Nosí reprezentačný dres číslo 23.
3443 Leetsungdao
3443 Leetsungdao je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 26. septembra 1979.
Jean-Michel Nicollier
Jean-Michel Nicollier prezývaný Francúz (po chorv. Francuz; * 1. júl 1966, Vesoul, Francúzsko – † v noci z 20. novembra na 21. novembra 1991, Ovčara, blízko Vukovaru, Chorvátsko) bol francúzsky dobrovoľník, ktorý slúžil v chorvátskej armáde počas Vojny v Chorvátsku.
Životopis
náhľad|Hangár na farme Ovčara Jean-Michel Nicollier sa narodil 1. júla 1966 vo francúzskom meste Vesoul. Koncom augusta 1991 vstúpil do služieb HOSu v Mejaškom Sele v obci Barilović blízko Dugej Resy. S HOSom neskôr dobrovoľne odišiel brániť chorvátske záujmy do mesta Vukovar.
Bojoval vo Vukovarskej bitke, kde mu 9. novembra 1991 granát zranil nohu. Transportovali ho do nemocnice. Po páde Vukovaru a vstupu JNA do nemocnice ho spolu s ďalšími ranenými, chorými, lekárskym personálom a civilmi odviezli na farmu Ovčara. Tam ho spolu s ostatnými v noci z 20. novembra na 21. novembra 1991 zabili. Dragutin Berghofer-Beli, jeden zo siedmych, ktorí masakru na farme Ovčara prežili, videl ako ho četníci, podobne ako aj Sinišu Glavaševića, brutálne zbili. Následne ho jeden z četníkov, Spasoje Petković, prezývaný „Štuka“, popravil strelou do hlavy. Dodnes sa nenašli jeho telesné pozostatky. Pár hodín pred smrťou poskytol v nemocnici krátky rozhovor francúzskej reportérke Agnese Vahramianovej, kde sa okrem iného zmienil:
Krosná
thumb|Ukážka tkania plátna na tradičných drevených krosnách. Krosná alebo tkáčske krosná (v slangu alebo historicky: stav, tkáčsky stav) sú mechanický stroj slúžiaci na výrobu tkanín. Môže byť ručný alebo mechanický, najčastejšie z dreva.
Comps-la-Grand-Ville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Krosná
Tento nástroj bol v minulosti jediným nástrojom na výrobu textílií a používa sa dodnes, hoci už len ojedinele. V súčasnosti krosná nahradili tkáčske stroje.
Comps-la-Grand-Ville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 526 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vilfredo Pareto
Vilfredo Frederico Damaso Pareto (* 15. júl 1848 – † 19. august 1923) bol taliansky ekonóm, sociológ, filozof a politológ, profesor na univerzite v Lausanne. Býva často považovaný za Karla Marxa fašizmu.
Prepracoval a rozviedol matematickú teóriu rovnováhy Leona Walrasa a formuloval teóriu volebných aktov (analýza indiferenčných kriviek), novšiu obmenu teórie medzného zisku. Jeho teória elity, ktorá sa stala súčasťou ideológie talianskeho fašizmu, mala objasniť stálosť rozdelenia dôchodkov.
Zaujímal sa o distribúciu príjmov, sformuloval princíp, ktorý dostal meno "Paretov princíp" známy aj ako zákon 80-20. Tento zákon hovorí o tom, že 80 % majetku štátu je v rukách 20-tich percent populácie. Na základe tohto princípu sa snažil dokázať, že rozdelenie príjmov nie je náhodné.
Hlásal teóriu ,,cirkulácie elít" podľa ktorej je politický proces, ktorý je súčasťou dejín, neustálym vymieňaním elít pri moci. K moci sa dostávajú tí, ktorí sú práve najspôsobilejší tj. vládnuca menšina sa stále obmieňa novou vládnucou menšinou, skladajúcou sa z odvrhnutých členov vládnucej elity a novej elity z radov ovládaných. Elita musí mať výsadné postavenie aj ohodnotenie.
Rozlišuje viac druhov elít, za najdôležitejšiu elitu považuje politickú elitu, ktorú ďalej rozdeľuje na elitu typu líšky (prefíkané, presvedčivé, rozumné typy) a elitu typu leva, ktorá vládne silou a útlakom. Elita typu líšky má schopnosti potrebné na úspešné ovládanie más, elita typu leva zase dáva pocit stability a súnáležitosti s vodcami – systémom.
Spoločnosť je podľa Pareta v ekvilibriu, a všetky procesy, ktoré v spoločnosti prebiehajú sa snažia toto ekvilibrium udržať. Preto sa elity vymieňajú napríklad vtedy, keď sú pri moci elity typu líšky a už priveľmi špekulovali, tak sa na ich miesto dostanú elity typu leva, ktoré svojím konzervativizmom stabilizujú situáciu. Keď je však situácia stabilná a nemenná už dlhý čas, ľud začne byť nespokojný a k moci sa dostanú elity typu líšky, aby priniesli zmeny.
Hierarchizácia spoločnosti je podľa Pareta prirodzená, každý jedinec má nejaké dané vlastnosti, vďaka ktorým sa ľudia od seba odlišujú a sú schopní dosahovať iné postavenie v spoločnosti. Na tomto základe došiel k indexácii postavení v rôznych oblastiach na základe meradla úspechu, a tí, ktorí dosiahnu najvyšší index, sa stávajú elitou.
Jeho sociológia je svojráznou symbiózou mechanistických a psychologistických prvkov. Spoločnosť je pluralistický systém vytvorený z ľudských molekúl, ktoré sú spojené zložitými vzájomnými vzťahmi. Položil základy ekonómie blahobytu.
3389 Sinzot
3389 Sinzot je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Henri Debehogne 25. februára 1984.
Melanippos (syn Priama)
Melanippos (Melanippos, ) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Hippodamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. Homér jeho meno uvádza v ôsmom speve Iliady, keď umiera rukou achájskeho hrdinu Teukra (nie je však bezpochyby isté, že sa tu jedná o syna Priama, lebo Homér ho bližšie nešpecifikuje).
Landererov palác
right|thumb|Landererov palác v roku 1890 Landererov palác bol palác, ktorý stál na Šafárikovom námestí v Bratislave približne od roku 1760. Vlastnil ho prvý bratislavský kníhtlačiar. Palác bol v roku 1857 prestavaný na ženijné kasárne a počas leteckého útoku v roku 1944 na rafinériu Apollo bol ťažko poškodený a neskôr zbúraný.
V 60. rokoch 20. storočia bola na tomto mieste, kde sa dnes nachádza park, postavená reštaurácia a kaviareň Kazačok a vznikla tam aj fontána s Marínou. Bola postavená konečná zastávka autobusov a trolejbusov. Po revolúcii sa tu začala plánovať výstavba kancelárskeho komplexu, ktorá nebola zrealizovaná kvôli petícii, ktorú zorganizovali obyvatelia.
Juraj Ďurčo
Juraj Ďurčo (* 16. júl 1977, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej
Je odchovancom Duklou Trenčín, kde odohral niekoľko úspešných sezón. Neskôr pôsobil v Česku, Taliansku, nižších zámorských súťažiach a Anglicku. Pred ročníkom 2005/06 sa vrátil do Dukly Trenčín. V priebehu nasledujúcej sezóny (november 2006) s ním však klub rozviazal zmluvu, keď angažoval českého beka Františka Bombica. Ďurčo následne uzavrel kontrakt s nórskym mužstvom I.H.K. Sparta.
Štatistika na MS juniorov
(štatistické údaje v článku sú z 18. marca 2007)
Butten
Butten je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Košútova jaskyňa
Košútova jaskyňa je prírodná pamiatka v správe príspevkovej organizácie Správa slovenských jaskýň.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Nitrianske Rudno v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a naposledy novelizované v roku 2009. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Jaskyňa je prístupná návštevníkom za účelom zotavenia a poznávania jej prírodných a historických hodnôt.
Historické župy na Slovensku
thumb|Župy na území Slovenska po roku 1882 Tento článok sa zaoberá vývojom komitátov, stolíc a žúp na území Slovenska.
Moderné názvoslovie
V slovenskej historiografii existuje dvojitá terminológia ohľadom tejto problematiky:
Chata pod Borišovom
Chata pod Borišovom je horská chata pod vrchom Borišov vo Veľkej Fatre. Zariadenie s celoročnou prevádzkou sa nachádza v sedle medzi Borišovom a Ploskou v centrálnej časti pohoria. Od 1. októbra 2021 je chatárom Michal Brun.
Historické župy na Slovensku
Moderné názvoslovie
Prechod od komitátov k stoliciam prebehol v každej župe v inom čase.
Chata pod Borišovom
Ubytovanie
Chata ponúka ubytovanie pre 20 ľudí v 4. izbách v podkroví. Nocovať je možné vo vlastnom spacáku, no dá sa priplatiť za bielizeň. V prípade nedostatku miesta je možnosť núdzovo prespať na karimatke alebo v spacáku aj na dlážke v jedálni.
Historické župy na Slovensku
Členenie žúp
Jednotlivé stolice (župy) sa na Slovensku od 15. stor. do roku 1922 (s prestávkami v druhej polovici 19. stor.) ďalej členili na tzv. slúžnovské okresy (zvyčajne štyri).
Chata pod Borišovom
Suveníry
Na chate je možné zakúpiť tričko s motívom chaty, pohľadnice, ktoré sa tu dajú opečiatkovať na pamiatku. K dispozícii je kronika, kde možno zanechať svoj odkaz.
Historické župy na Slovensku
Komitáty (10. – 13./14. stor.)
Pozri aj:Komitát
Chata pod Borišovom
Turistika
Borišovská chata slúži vďaka odľahlosti ako cieľ vysokohorských túr, no i východisko pre výstupy na hlavný hrebeň a vrchy Borišov, Ploská, Ostredok či Krížna.
Anthology
Anthology je slovenská hudobná skupina pochádzajúca z Nižnej. Založil ju gitarista Marián Gonda a ex-basák Ján Kičín. Hudba Anthology sa zvykne zaraďovať medzi symfonický a power metal.
Historické župy na Slovensku
Komitáty (10. – 13./14. stor.)
Komitáty v Uhorsku
Anthology
Biografia
Kapela bola založená v roku 2008 gitaristom Mariánom Gondom a ex-basgitaristom Jánom Kičínom. V roku 2011 vyšiel prvý album s názvom "Exitus", ktorý pomohol zviditeľniť meno kapely na domácej scéne. Zvýšil sa počet koncertov, medzi ktoré patril aj festival Terchovský Budzogáň kde Anthology predskakovali kapelám Olympic and Desmod.
Historické župy na Slovensku
Komitáty (10. – 13./14. stor.)
začali vznikať postupne pravdepodobne od konca 10. storočia za vlády Gejzu a/alebo prvého uhorského kráľa – Štefana I. (1000 – 1038).
Na Slovensku okolo roku 1000 pravdepodobne už existovali tieto komitáty:
Anthology
Biografia
Koncom roka 2016 kapela vydala tretí štúdiový album s názvom "Angel's Revenge", ktorý sa nesie v duchu symfonického metalu s agresívnejšími prvkami. Na albume spolupracoval death metalový vokalista z Anglicka, Connor Sanders.
Historické župy na Slovensku
Stolice (13./14. storočie – 1849)
Pozri aj:stolica
V 13. storočí postupne moc kráľov upadla a kráľovské komitáty sa postupne začali meniť na šľachtické stolice. Premena komitátov na stolice prebiehala na Slovensku takto:
Hranice stolíc sa ustálili v 15. storočí. Na Slovensku existovalo od 14. stor. do roku 1802 (s výnimkou 1785 – 1790) týchto 21 stolíc:
V r. 1802 bol Malohont definitívne (pretým v r. 1786 – 1790 počas tzv. jozefínskych reforiem cisára Jozefa II.) odčlenený od Hontianskej stolice (od ktorej ho však delilo územie Novohradskej stolice) a zlúčený spolu s Gemerskou stolicou do Gemersko-Malohontskej stolice.
Okrem stolíc mali v Uhorsku špeciálny štatút aj niektoré mestá či provincie. Na Slovensku to boli v novoveku najmä:
Jozefínska reforma (1785 – 1790)
Hranice stolíc a ich funkcia boli značne zmenení v rámci tzv. jozefínskych reforiem v roku 1785 (zmena šlachtických stolíc na moderné štátne stolice), no už roku 1790 uhorská šľachta Viedeň donútila k návratu k systému spred roka 1785.
Župy (1849 – 1945)
Pozri aj: Župa (Uhorsko po roku 1849)
Prvé provizórium (1849 – 1850)
Boli zachované hranice bývalých stolíc
Druhé, tzv. Geringerovo, provizórium (13. 9. 1850 – 18. 1. 1853)
Na Slovensku sa Nitrianska župa nahradila Hornonitrianskou a Dolnonitrianskou župou a spojila sa Abovská a Turnianska župa. K Dolnonitrianskej župe pribudli ešte Bánovský slúžnovský okres od Trenčianskej stolice a Osliansky slúžnovský okres od Tekova. Časti Komárňanskej, Ostrihomskej a Rábskej župy na ľavom brehu Dunaja boli spojené do Komárňanskej župy (aj spolu s komárňanským predmostím na pravom brehu Dunaja).
Tzv. definitívum (1853 – 1860)
Oravská a Turčianska župa boli spojené do Oravsko-tučianskej župy. Inak došlo len k malým zmenám.
Prechodné obdobie (1860 – 1867)
Postupný návrat k stavu z roku 1848.
Zmodernizované staré stolice (1867 – 1918)
Hranice žúp boli opäť zmenené na stav z r. 1848, aj keď drobné zmeny v priebehu hraníc zostali zachované.
Pôvodný počet slúžnovských okresov v každej župe (4) sa upravil podľa potrieb každej župy a ich hranice sa stanovili tak, aby sa čo najviac stali rýchlo dostupnými obyvateľom v ich rozsahu.
Nasledujúca tabuľka ukazuje župy na území Slovenska v rokoch 1884 – 1918:
Od konca 19. storočia navyše v Uhorsku existovali municipiálne mestá, ktoré boli viac-menej na úrovni žúp. Na Slovensku to boli tieto štyri mestá:
Česko-Slovensko (1918 – 1922)
Po vzniku Česko-Slovenska župy na území Slovenska a Podkarpatskej Rusi zostali v nezmenenom tvare a z veľkej časti s nezmenenými funkciami. Výnimku tvorili župy na južnom Slovensku – Rábska, Ostrihomská s Komárňanská – ktoré boli zlúčené do Komárňanskej župy, pretože z veľkej časti ležali v Maďarsku a župa Užská na východe, ktorej slovenská časť bola roku 1919 spojená so Zemplínskou župou (zvyšok Užskej župy ostal v Podkarpatskej Rusi). V súvislosti s hraničným sporom s Poľskom došlo aj k menším úpravám hraníc Oravy a Spiša.
Pôdorysňa
Pôdorysňa je priemetňa pri premietaní na dve priemetne, ktorá sa spravidla znázorňuje vo vodrovnej polohe.