cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boeing B-52 Stratofortress
B-52C
Najviditeľnejším rozdielom B-52C od predchádzajúcej verzie bolo namontovanie externej palivovej nádrže s objemom 11365 litra pod každé krídlo lietadla. Povrch bombardérov B-52C mal prirodzenú kovovú úpravu, pričom brucho lietadla bolo pokryté vrstvou bielej farby, aby odrážalo záblesk jadrového výbuchu. Tento náter bol neskôr spätne aplikovaný aj na stroje B-52B. Okrem toho boli okienka B-52C vybavené závesmi, ktoré mali blokovať oslnenie z nukleárnej explózie. B-52C mohli niesť termonukleárne bomby alebo konvenčnú výzbroj s hmotnosťou do. Modernizáciou prešiel i systém riadenia streľby, ktorý sa konečne ukázal byť funkčný a efektívny. Prvá B-52C zišla z linky továrne v Seattli v júni 1956 a do konca tohto roku získalo americké letectvo všetkých 35 kusov tejto produkčnej verzie.
B-52D
69 bombardérov B-52D bolo takmer identických s verziou B-52C, táto verzia bola však produktom továrne v meste Wichita.
B-52E
B-52E bol navonok podobný variantu B-52D, líšil sa však novou avionikou. Koncom päťdesiatych rokov 20. storočia sa sovietska protivzdušná obrana zlepšila natoľko, že výškové bombardovanie nieslo so sebou riziko príliš vysokých strát. Došlo preto k zmene zaužívanej taktiky a bombardéry boli vybavené novými zariadeniami, umožňujúcimi vykonávať lety v nízkych letových hladinách. V lietadlách tak pribudol navigačný a bombardovací systém AN/ASQ-38, navigačný a bombardovací rádiolokátor AN/ASB-4 a dopplerovský indikátor výšky AN/APN-89. B-52E absolvoval svoj prvý let 17. októbra 1957 a celkovo bolo v tejto verzii vyrobených 100 kusov.
B-52F
B-52F sa od verzie “E” odlišoval novými motormi J57-43W, ktoré mali suchý ťah 49,8 kN. Lietadlá boli vyrábané v rokoch 1958 až 1959 a celkovo ich zišlo z linky 89 kusov.
B-52G
B-52G mal radu konštrukčných vylepšení, ktorými sa výrazne odlišoval od predchádzajúcich verzií. Konštruktérom Boeingu sa podarilo prerobiť krídla lietadla a umiestniť do nich palivové nádrže, čím sa zvýšil objem paliva vo vnútorných nádržiach na 176 507 litrov. Zároveň bol objem externých nádrží na koncoch krídel znížený na 2650 litrov a celková kapacita paliva sa dostala na 181 808 litrov.
Na draku bolo tiež uskutočnených niekoľko vylepšení, čo viedlo k zníženiu hmotnosti prázdneho lietadla o niekoľko ton. Strelec bol presunutý zo streleckej veže dopredu do kokpitu, kde sa pridal ku zvyšku posádky. Kanóny ovládal na diaľku prostredníctvom TV spojenia a systému riadenia streľby AN/ASG-15. Presunutie strelca vpred sa nakoniec neukázalo ako najšťastnejšie riešenie. Potvrdilo sa, že je efektívnejšie mať človeka v streleckej veži osobne, aby mohol dohliadnuť na najzraniteľnejšiu pozíciu, tzv. “šiestu hodinu”.
V kokpite bolo zrealizovaných tiež niekoľko vylepšení, k jedným z najdôležitejších patrilo nepochybne lepšie ovládanie klimatizácie. Slabinou predchádzajúcich modelov bol totiž stav, kedy bolo posádke vo vrchnej časti kabíny horúco, zatiaľ čo posádka v spodnej časti trpela chladom.
Nos lietadla bol o niečo predĺžený, zatiaľ čo zvislá chvostová plocha bola skrátená o, takže rozdiel medzi B-52G a predchádzajúcimi verziami bol zjavný na prvý pohľad. Počet spojlerov na každom krídle sa zvýšil zo šesť na sedem a krídelká boli úplne odstránené, zrejme kvôli zníženiu hmotnosti.
B-52G bol variant, vyrábaný v najväčších množstvách a celkovo sa ich vyprodukovalo 193 kusov. Dodávky pre americké letectvo prebiehali v rokoch 1958 až 1961.
B-52H
Posledný variant B-52H, ktorý je zaradený v USAF dodnes, je poháňaný výkonnejšími motormi TF33-3 s ťahom 75,6 kN. Hoci spočiatku trpeli nové TF33 viacerými nedostatkami, i tak predstavovali v porovnaní so staršími J57 veľké zlepšenie. Potom, ako boli v roku 1960 tieto nedostatky odstránené, poskytli TF33 bombardérom oveľa väčší maximálny ťah a eliminovali nadmernú hlučnosť svojich predchodcov. Zároveň boli oveľa úspornejšie ako J57, čo predĺžilo dolet B-52H o 20%.
Lietadlo je vybavené novou streleckou vežou so šesťhlavňovým kanónom GE M61 Vulcan kalibru a systémom riadenia paľby ASG-21. Kanón má kadenciu 6000 rán za minútu a palebný priemer 1242 nábojov. Pre zvýšenie vlastnej ochrany nesie navyše B-52H pod každým krídlom výmetnicu klamných cieľov AN/ALE-25, ktoré môžu byť odpálené ručne posádkou alebo automaticky obranným systémom.
Okrem konvenčných neriadených bômb, ktoré môžu byť zavesené pod krídlami i v bombovnici, nesie B-52H taktiež riadenú muníciu. Sú to bomby JDAM s GPS navádzaním, kĺzavé bomby AGM-154 JSOW a riadené strely s plochou dráhou letu AGM-158 JASSM. V súčasnosti však B-52H môže niesť len 12 kusov riadenej munície, zavesenej pod krídlami. Túto slabinu by mal odstrániť modernizačný program 1760 Internal Weapons Bay Upgrade (IWBU), v rámci ktorého budú lietadlá schopné niesť ďalších 8 kusov tejto modernej výzbroje vnútri, v bombovnici. Súčasťou modernizácie by mala byť aj integrácia riadených striel ADM-160 MALD, ktoré plnia funkciu klamných cieľov.
Produkcia 102 lietadiel B-52H prebiehala v rokoch 1961 až 1962.
Studená vojna
thumb|right|Schéma letov v rámci operácie Chrome Dome thumb|right|Boeing B-52D Stratofortress zhadzuje bomby nad Vietnamom Koncom 50. a začiatkom 60. rokov 20. storočia udržiavalo USA nepretržite vo vzduchu 12 strategických bombardérov, vyzbrojených jadrovými bombami (B28, B36 a B53). Odôvodnením bola obava z potenciálneho prekvapivého útoku Sovietskeho zväzu, ktorý by mohol zničiť veľkú časť amerického strategického letectva na zemi ešte pred tým, než by sa dostalo do vzduchu. Preto začal Pentagón s týmito odstrašujúcimi letmi, ktoré boli známe pod rôznymi krycími menami, ako Head Start, Round Robin a Chrome Dome. Spočiatku absolvovali bombardéry dva lety nad územím Grónska, neskôr okolo celej Kanady. Ďalšia trasa mierila na východ cez Španielsko do Stredozemného mora, a posledná hlavná trasa prechádza z Aljašky cez Pacifik smerom k Japonsku. Lety boli ukončené až v roku 1968, keď jeden z bombardérov B-52, nesúci 4 atómové bomby, havaroval pri dánskej základni Thule. Lietadlo sa zrútilo v zátoke North Star (Grónsko), v dôsledku čoho došlo k výbuchu konvenčných výbušnín a následne k rádioaktívnemu zamoreniu.
Vojna vo Vietname
Prvý nálet bombardérov B-52 sa konal 18. júna 1965 v oblasti južného Vietnamu. Cieľom bolo útočisko Vietcongu, ukryté hlboko v džungli. Výsledok tejto misie bol rozporuplný, keďže dva bombardéry sa zrazili ešte počas letu k cieľu a havarovali v Tichom oceáne. Navyše účinok bombardovania nemohol byť presne vyhodnotený, pretože oblasť bola pod kontrolou Vietkongu. Hoci používanie strojov B-52 bolo médiami značne kritizované, velitelia pozemných jednotiek boli ohromení potenciálom týchto lietadiel. Hlavným dôvodom bol fakt, že predchádzajúce pokusy použiť taktické alebo stíhacie bombardéry k narušeniu koncentrácie nepriateľských vojsk zlyhali. Paradoxne boli stroje B-52 vo Vietname najefektívnejšie využité v roli taktickej podpory pozemných jednotiek.
Neskôr začali B-52 uskutočňovať nálety aj proti cieľom v severnom Vietname. Bombardéry lietali zo základní v Thajsku a na tichomorských ostrovoch, ako je Guam. Primárnymi cieľmi Američanov na severe boli mestá Hanoi a Haiphong. Od júna 1965 do augusta 1973 absolvovali tieto bombardéry 124532 letov, pri ktorých bombardovali vytýčené ciele. Počas tohto obdobia stratilo americké letectvo celkovo 31 strojov B-52, z čoho 18 bolo zostrelených nepriateľom nad Severným Vietnamom a 13 havarovalo kvôli technickým problémom.
Operácia Púštna búrka
Do vzdušných útokov počas vojny v Perzskom zálive sa zapojilo i 107 bombardérov B-52, ktoré vykonali celkovo 1624 letov. Počas týchto náletov zhodili 72000 ton bômb, čo predstavuje 38% z celkového množstva bômb zhodených americkými vzdušnými silami v priebehu tejto vojny.
Vojna v Afganistane
Koncom roku 2001 zhodilo 10 bombardérov B-52 tretinu všetkých bômb použitých v Afganistane. Väčšinou niesli tieto lietadlá 12 riadených bômb typu JDAM, ktoré v 90% prípadov dopadali najďalej od požadovaného cieľa. Navyše, bombardovanie väčšinou prebehlo do 10 minút od okamihu, kedy pozemné jednotky zažiadali o vzdušnú podporu.
Používatelia
USA
Špecifikácie (B-52H)
right|alt=|300px|Orthographically projected diagram of the B-52H thumb|right|B-52H-BW Stratofortress z Barksdaleovej leteckej základne v Louisiane na [[Letisko Sliač|leteckej základni Sliač počas leteckých dní SIAF 2012. Ide o prvú návštevu tohto typu lietadla na Slovensku]]
Platinová platňa
thumb|Platinová platňa Jimi Hendrix: Band of Gypsys Platinová platňa je ocenenie, ktoré udeľuje hudobné vydavateľstvo svojmu interpretovi za úspešný predaj jeho diel.
Termín platinová platňa vznikol v roku 1968 kvôli albumu In-A-Gadda-Da-Vida od americkej skupiny Iron Butterfly.
Ács
Ács je malé mesto v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Komárom.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov .
Ernst Felix Immanuel Hoppe-Seyler
Ernst Felix Immanuel Hoppe-Seyler (* 26. december 1825, Freyburg, Nemecko – † 10. august 1895, Wasserburg) bol nemecký fyziológ a chemik.
Karlov
Karlov môže byť:
Kolesár
Kolesár môže byť:
Kolesár alebo Kolesárová môže byť:
Sýrčina
Sýrčina alebo východná aramejčina je jazyk sýrskych Aramejcov s veľmi bohatou literárnou tradíciou (5. stor. - 17. stor.). Patrí do skupiny semitských jazykov.
Sýrčina je neskorá forma aramejčiny s centrom rozšírenia okolo mesta Edessa. Bol to jazyk Ježiša a prvotných kresťanov v Jeruzaleme. Obsahoval silné akkadské, hebrejské, perzské a grécke vplyvy. Sýrska abeceda patri do severosemitskej skupiny písiem. Sklada sa z 22 spoluhlásiek. Najstaršia forma je estrangelo, od roku 600 sa začína u východných Sýrčanov používať nestoriánske písmo a okolo roku 700 u západných písmo serto.
Spolu s asýrčinou sú jazykom orientálnych kresťanských cirkví.
Kundratice (okres Žďár nad Sázavou)
Kundratice je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 185 obyvateľov, z toho 95 mužov a 90 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 37,8 roka, ženy 43,2 roka).
Mornant (kantón)
Mornant je francúzsky kantón v obvode Lyon v departemente Rhône v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 13 obcí.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Liptovský Mikuláš
thumb|Okres Liptovský Mikuláš
V okrese Liptovský Mikuláš sa nachádza 207 kultúrnych pamiatok. Nasleduje zoznam jednotlivých zoznamoch pamiatok podľa obcí.
Jászdózsa
Jászdózsa je obec v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Jászberény.
Má rozlohu 4286 ha a žije tu 2216 obyvateľov (2007).
Slow Food
náhľad|Logo Slow Food v reštaurácii v Grécku Hnutie Slow Food založil Carlo Petrini v Taliansku ako protiklad na globalizovaný fast food.
Cieľom hnutia je naučiť vážiť si kultúry stolu, chrániť a vychutnávať miestne produkty, ktoré by mohli byť odsúdené na zánik na úkor rýchlo sa rozvíjajúcej kuchyne Fast Food. Hnutie presadzuje miestne produkty, domáce odrody plodín a upozorňuje na dávno zabudnuté recepty. Hnutie sa globálne rozšírilo a v súčasnosti disponuje viac ako 100 000 členmi v 132 krajinách.
Ctislav Doseděl
Ctislav Doseděl (* 14. august 1970, Přerov, Česko) je bývalý český profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre.
Teória prekladu
Teória prekladu prekladu je jazykovedná disciplína zaoberajúca sa systémovým štúdiom prekladu. Jej úlohou je modelovanie prekladateľského procesu a textu. Teória prekladu zahrnuje v sebe všetky aspekty semiologického prístupu k textu, pretože jej skúmaný objekt je znak a jeho transformácie. Popri aspekte logicko-syntaktickom, šemantickom je to aj zložka pragmatická. Jednotlivé aspekty potom reprezentujú príslušné disciplíny v synchrónnej a diachrónnej perspektíve výskumu.
Arrasando
Arrasando je siedmy album mexickej speváčky Thalíe. Bol vydaný 25. apríla 2000 v Severnej Amerike. Stal sa hitovým albumom Thalíe. Získal nomináciu na 2. ročník Latin Grammy v kategórii Najlepší ženský album. Novšia verzia bola vydaná v roku 2005, s bonusovými stopami. Znovuvydaná edícia obsahuje „Arrasando [Versión Banda]“, „Entre el Mar y una Estrella [Pablo Flores Club Mix]“ a „Entre el Mar y una Estrella/Arrasando“.
Majstrovstvá Afriky v netballe 2014
Majstrovstvá Afriky v netballe 2014 boli v poradí 4. Majstrovstvá Afriky v netballe žien, ktoré organizuje Africká netballová konfederácia (CANA). Konali sa od 14.19. septembra 2014 v Gaborone, v Botswane, za účasti 6 tímov. Pôvodne sa mala na šampionáte predstaviť aj družstvo 🇱🇸, neskôr, už po vyžrebovaní turnaja, aj družstvo 🇰🇪 a 🇹🇿. Titul získala Uganda, ktorá vyhrala všetky svoje zápasy.
Tieto majstrovstá tiež slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Austrálii. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Tohto turnaja sa nezúčastnili 🇿🇦 (víťaz Majstrovstiev Afriky 2013) a 🇲🇼, ktoré si zabezbečili účasť na MS 2015 priamo na základe umiestnenia vo svetovom rebríčku.
Účastníci
Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k augustu 2014.
Vieques
náhľad|Mapa Portorika so zvýrazneným ostrovom Vieques Vieques (často nazývaný aj „Isla Nena“) je ostrov v Karibiku patriaci k Portoriku. Nachádza sa východne od Veľkého ostrova (šp.„Isla Grande“, ). Názov ostrova pochádza z pôvodného indiánskeho mena Bieke, ktoré stále prežíva v povedomí obyvateľov. Zo severu obmýva ostrov Atlantický oceán. Na južnej sa nachádzajú prekrásne panenské pláže Karibiku.
Poloha
Ostrov sa nachádza medzi Atlantickým oceánom a Karibským morom asi 10 km východne od Portorika. Severne od ostrova Vieques sa nachádza ostrov Culebra, ktorý takisto patrí k Portoriku. Na východ sa nachádzajú Americké Panenské ostrovy, Britské Panenské ostrovy a ďalej celé Malé Antily.
náhľad|Pláž Navio
Pláže
Ostrov má množstvo nádherných pláží, medzi ktorými si každý nájde svoju obľúbenú.
Thonne-la-Long
Thonne-la-Long je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Igny (Haute-Saône)
Igny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tvashtar
thumb|Animácie erupcie vulkánu Tvashtar, zachytený sondou New Horizons v roku 2007 Tvashtar je označenie aktívneho vulkanického regiónu na jupiterovom mesiaci Io. Vulkán pomenovaný podľa hinduistického boha Tvastara leží blízko severného pólu mesiaca.
Prieskum
left|thumb|Dve snímky zo sondy Galileo v priebehu troch mesiacov, ukazujúce pohybujúce sa oblasti lávových prúdov.
Sonda New Horizons
Erupciu Tvashtaru vyfotografovala 26. februára 2007 sonda New Horizons pri prelete okolo Jupitera na ceste k Plutu. Sonda objavila enormné 290 km vysoké výtrysky z vulkánu, a zatiaľ nevysvetlenú vláknitú štruktúru zreteľne viditelnú v slnečnom svetle.
Potápka červenokrká
Potápka červenokrká (lat. Podiceps grisegena) je potápka z čeľade potápkovitých. Obýva močiare, rybníky a plytké jazerá holarktídy. Na východnom Slovensku zahniezdila prvýkrát v roku 1985, na západnom Slovensku v roku 1992. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov potápka červenokrká patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia klesá, európska populácia stúpa.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 5 - 20, zimujúcich jedincov 0 - 15. Druh je fluktuujúci. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 VU:B1 - zraniteľný. V roku 2001 VU - zraniteľný. V roku 2014 EN* D - silne ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Ochrana
Pre vzácnosť je chránená zákonom, spoločenská hodnota je 2300 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).
Herná konzola
right|thumb|16-bitová herná konzola Sega Genesis/Mega Drive
Herná konzola alebo hracia konzola je elektronické zariadenie fungujúce na princípe počítača, ktoré je primárne určené na hranie hier, ktorým sa v tomto prípade hovorí videohry (v užšom zmysle). Ako zobrazovacie zariadenie väčšinou slúži televízor, niekedy monitor počítača. Konzoly možno rozdeliť na:
Najnovšie konzoly umožňujú okrem hrania hier aj napríklad sledovanie filmov vo formáte DVD, Video-CD alebo Blu-Ray, prehrávanie audio CD alebo pripojenie na Internet. Niektoré konzoly, ako napríklad PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox a Xbox 360 môžu slúžiť aj ako plnohodnotný počítač, pretože je na ne možné nainštalovať špeciálnu verziu operačného systému (najčastejšie na jadre Linuxu).
Dejiny hracích konzol
História herných konzol siaha až od začiatku 70. rokov 20. storočia.
{| cellspacing=10
1. generácia
Prvé herné systémy (1972 – 1977)
2. generácia
Rané 8-bitové systémy (1979 – 1984)
3. generácia
8-bitové systémy (1985 – 1990)
4. generácia
16-bitové systémy (1989 – 1995) Prenosné:
5. generácia
32-bitové/64-bitové systémy' (1993 – 1999)''
Prenosné:
6. generácia
Odstupujúce systémy (1998 – 2006)
Prenosné:
7. generácia
Odstupujúce systémy, tzv. „old-gen“ ''(2005 - 2013)"
Prenosné:
8. generácia
Aktuálne konzoly (2013 – súčasnosť)
Prenosné:
Potápka chochlatá
Potápka chochlatá alebo potápka chocholatá (lat. Podiceps cristatus) je potápka z čeľade potápkovitých. Žije v palearktickej, etiópskej, orientálne a austrálskej oblasti. Obýva vodné plochy s otvorenou hladinou a s porastom trstiny. Na Slovensku hniezdi najmä v južnej časti a šíri sa. Najsevernejšie hniezdi na Oravskej priehrade. Hniezdenie bolo dokázané alebo pravdepodobné v 35,8 % mapovacích kvadrátov. Je to sťahovavý i zimujúci druh, zimovanie bolo zistené v 18,90 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov potápka chochlatá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej svetovej populácie nie je jasný, v Európe mierne klesá.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 500 - 1 000, zimujúcich jedincov 100 - 500. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala vykazovali mierny nárast o 20 do 50%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 5001000 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) bol stabilný. Dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) bol stúpajúci. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov bola stabilná. Veľkosť územia na ktorom hniezdila z pohľadu dlhodobého trendu bola stúpajúca. V roku 2014 LC - menej dotknutý.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 5001000 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20082018) bol stabilný. Dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) bol stúpajúci. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov bola stabilná. Veľkosť územia na ktorom hniezdila z pohľadu dlhodobého trendu bola stúpajúca.
Kolesárová
Kolesárová môže byť:
Tracker
Tracker môže byť:
Cult Movies
Cult Movies (sl. Kultové filmy) je kniha, ktorú v roku 1981 vydal americký filmový kritik a športový novinár Danny Peary. Kniha obsahuje sériu autorových esejí zaoberajúcich sa úvahami o 100 najreprezentatívneších príkladoch fenoménu kultových filmov. Filmy sú prezentované v abecednom poradí, každá kapitola obsahuje stručný príbeh vzťahujúci sa k popisovanému dielu, jeho výrobe, detailom pri jeho uvádzaní do kín a súhrnným výberom reakcií dobových kritík.
Vlajka Ukrajiny
thumb|Vlajka [[Ukrajina|Ukrajiny]] thumb|Rozmery ukrajinskej vlajky thumb|Symbolika ukrajinskej vlajky (nebo a polia) thumb|Vlajka Ukrajiny v meste [[Dnipro (bývalý Dnepropetrovsk)]]
Cult Movies
V predslove autor knihy podotýka, že „z tisícok nakrútených filmov iba extrémne malé množstvo vyvolalo prudkú vášeň u návštevníkov kín dlhšiu dobu od ich prvého uvedenia“. Kultové filmy sú Pearym definované ako „špeciálne filmy, ktoré sa z nejakých dôvodov zachovali v srdciach častí návštevníkov kín, zotrvali v ich vedomí a sú nimi nadšení“. Dodáva, že typické hollywoodske produkty nikdy nedospejú k statusu kultových filmov kým všetci diváci vnímajú tieto priemerné diela vo viacerých alebo menších rovnakých smeroch bez reálnej zhody v jeho kvalite. Kultové filmy sa rodia v kontroverziách argumentov o ich kvalite, téme a iných aspektoch. Kultoví fanúšikovia veria že sú uprostred hŕstky požehnaných, ktorí objavili v detailoch niečo, čo čo priemerní návštevníci kina a kritika nepostrehli, niečo, čo robí film výnimočným.
Po prvom vydaní vyšli doplnené reedície tohto diela, najnovšia v roku 1998 od vydavateľstva Gramercy Books (ISBN 0-517-20185-2). Po prvom dieli boli publikované ďalšie dve časti tejto knihy s názvami Cult Movies 2 (1983, Dell, ISBN 0-440-51632-3) a Cult Movies 3 (1988, Fireside, ISBN 0-671-64810-1), v každej z nich je 50 kapitol o ďalších kultových filmoch.
Vlajka Ukrajiny
Dejiny
Dnešné hlavné mesto Ukrajiny, Kyjev, bolo v rokoch 882 až 1169 hlavným mestom najstaršieho východoslovanského štátu Rus, ktorý historici neskôr nazvali Kyjevská Rus. Po jej rozpade na niekoľko nezávislých kniežatstiev (1132) bol Kyjev dobytý v roku 1240 počas mongolského vpádu do Európy. Od konca 14. storočia bola krajina rozdelená medzi Poľsko a Litvu. Po pokuse o vytvorenie nezávislého štátu v rokoch 1648 – 1654 bolo územie dnešnej Ukrajiny postupne pripojené k Rusku. Od konca 18. storočia do začiatku 20. storočia sa Ukrajina ocitla pod vládou dvoch impérií – Ruskej ríše a habsburskej monarchie. V roku 1848 sa začali používať modro-žlté vlajky so žltým levom v skoku, ktoré boli inšpirované starým haličským znakom (pozri Haličsko-volynské kniežatstvo). V krátkom čase však bol lev odstránený a používala sa iba modro-žltá, vodorovná bikolóra, podobná súčasnej vlajke. Po prvej ruskej revolúcii v roku 1905 sa vlajka rozšírila po celej Ukrajine.
Po februárovej revolúcii v Rusku bola 17. marca 1917 založená Centrálna rada Ukrajiny. Odvtedy sa v Kyjeve začali na štátnej úrovni objavovať modro-žlté vlajky. Centrálna rada začala od Dočasnej vlády Ruska požadovať autonómiu a v júni 1917 ju aj vyhlásila. Po boľševickej revolúcii vyhlásila 20. novembra širšiu autonómiu ukrajinských území od Ruska a 22. januára 1918 protisovietsku Ukrajinskú ľudovú republiku, ktorá používala modro-žltú vlajku. V tom období tiež na časti ukrajinského územia vznikla prosovietska Ukrajinská ľudová republika sovietov a niekoľko ďalších nezávislých subjektov. Ukrajinská ľudová republika sovietov používala (zdroje informácií sú však sporné) pravdepodobne červený list so žlto-modrou bikolórou v kantóne. Po občianskej vojne sa 8. februára 1918 chopili moci sovietske oddiely. Centrálna rada však podpísala separátny mier s Nemeckom a 18. februára začala nemecká a rakúsko-uhorská armáda obsadzovať Ukrajinu, kde bola 29. apríla nastolená bábková vláda (Ukrajinský štát) s hajtmanom Pavlom Skoropadským. Vlajkou bola opäť modro-žltá bikolóra. Ukrajinský štát existoval do 14. decembra. Dňa 1. novembra 1918 vyhlásila počas rozpadu Rakúsko-Uhorska nezávislosť Západoukrajinská ľudová republika, ktorá 13. novembra schválila modro-žltú vlajku a existovala do 18. júla 1919, kedy Poľsko dokázalo obsadiť väčšinu jej územia.
Dňa 10. marca 1919 bol vyhlásená nezávislá Ukrajinská socialistická sovietska republika (USSR). Od 14. marca bola prijatím konečného znenia prvej Ústavy Ukrajinskej SSR zavedená vlajka podľa vzoru Ruskej socialistickej federatívnej sovietskej republiky. Tvoril ju červený list so zlatou skratkou USSR v azbuke (УССР) v ľavom hornom rohu so zlatým okrajom. Dňa 30. decembra 1922 spojením Ruskej SFSR, Ukrajinskej SSR, Bieloruskej SSR a Zakaukazskej SFSR vznikol Sovietsky zväz. V súvislosti so vznikom ZSSR bola 15. januára 1923 prvýkrát potvrdená a zverejnená podoba štátnej vlajky Ukrajinskej SSR opísaná v ústave z roku 1919. Všeukrajinský ústredný výkonný výbor a Rada ľudových komisárov Ukrajinskej SSR vydali 6. júla 1927 uznesenie „O zabezpečení rovnoprávnosti jazykov a rozvoji ukrajinskej kultúry“, v ktorom sa odporúčalo používať ukrajinský jazyk aj v symboloch Ukrajinskej SSR. Ústava prijatá 15. mája 1929 oficiálne zaviedla tieto zmeny. Skratka УССР sa vo vlajke zmenila na У.С.Р.Р., ktorá zodpovedala názvu republiky v ukrajinčine, a zmizol okolo nej zlatý okraj. Ústava z 30. januára 1937 zmenila okrem iného názov republiky na Ukrajinskú sovietsku socialistickú republiku aj podobu vlajky. Iniciály v ľavom hornom rohu sa zmenili na УРСР a pribudol pod ne zlatý kosák a kladivo, symboly komunistickej moci.
Počas druhej svetovej vojny bola Ukrajina okupovaná nacistickým Nemeckom. V roku 1945 sa zakladajúcimi krajinami Organizácie Spojených národov (OSN) stali aj ZSSR, Bieloruská SSR a Ukrajinská SSR. Keďže ich vlajky boli navzájom a od vlajok ostatných sovietskych republík takmer na nerozoznanie, rozhodlo sa o ich zmene. Dňa 21. novembra 1949 bol prijatý výnos Prezídia Najvyššieho sovietu Ukrajinskej SSR „O štátnej vlajke Ukrajinskej SSR“ a 5. júla 1950 bol schválený zákonom. Ukrajina ako jedna z prvých zaviedla vlajku podľa vzoru, ktorý neskôr prevzali aj ostatné sovietske republiky. Išlo o vlajku, ktorá pozostávala z dvoch vodorovných pruhov, červeného a modrého, v pomere 2:1. Na červenom pruhu bol pri žrdi zlatý kosák a kladivo a nad ním zlato lemovaná červená päťramenná hviezda ako na štátnej vlajke ZSSR. Pomer strán vlajky bol 1:2. Hoci bola Ukrajina vtedy súčasťou Sovietskeho zväzu, jej vlajka sa bežne používala aj na medzinárodnej scéne. Spoločne s vlajkou Bieloruska boli ako jediné z vlajok vtedajších zväzových republík vyvesené pred budovou OSN v New Yorku.
Výnosom Prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR bol 19. augusta 1955 schválený „Predpis o štátnej vlajke ZSSR“, v ktorom bola okrem iného aj presne opísaná kresba kosáku a kladiva, čo sa implementovalo aj do vlajok všetkých zväzových republík. Ústava Ukrajinskej SSR z roku 1978 ponechala vlajku nezmenenú. Počas sovietskej éry sa vlastníctvo modro-žltej vlajky považovalo za trestný čin a jej objavenie na verejných miestach bola mimoriadna udalosť. Bezpečnostné služby vynakladali maximálne úsilie na identifikáciu a potrestanie „protisovietskych živlov“. Vlastenci boli za takéto činy odsúdení na dva roky väzenia. V 50. až 80. rokoch KGB pravidelne informovala o vyvesovaní modro-žltej vlajky na rôznych miestach Ukrajiny. Dňa 8. septembra 1989 bolo v Kyjeve založené Národné hnutie Ukrajiny za prestavbu „Ruch“, ktorého symbolom sa stala svetlomodro-žltá vlajka. V dňoch 13. až 15. septembra 1990 kyjevský soviet povolil používanie modro-žltých vlajok spolu s doterajšou vlajkou Ukrajinskej SSR.
Chlapčenská štvorhra na Wimbledone 2007
Nasadenie
V zozname sú nasadené páry. V zátvorke je kolo, v ktorom vypadli.
Dominic Howard
Dominic James Howard, skrátene len Dom Howard (* 7. december 1977, Stockport, Anglicko) je bubeník britskej alternatívne rockovej skupiny Muse.
Život
Dominicova prvá kapela na škole sa volala „Carnage Mayhem“. Neskôr sa Dom zoznámil s vtedy štrnásťročným Matthewom Bellamym, ktorý hral na gitaru. Keďže časom z Carnage Mayhem odišiel druhý gitarista, dostal Matt šancu stať sa súčasťou Dominicovyej kapely. Počas ďalších dvoch rokov sa však skupina postupne rozpadávala, až zostali spolu len Dominic a Matthew. Našťastie sa vtedy zoznámili s Chrisom Wolstenholmom, ktorý vtedy hral na bicie v kapele Fixed Penalty. Keď ho Dom s Mattom požiadali, aby hral na basovú gitaru, spočiatku odmietal, ale časom sa nechal prehovoriť a tým vznikla skupina Muse v dnešnom zložení.
V roku 2004 postihla Dominicovu rodinu tragédia, keď krátko po koncerte na festivale na Glastonbury dostal jeho otec William, ktorý sa prišiel na synovo vystúpenie pozrieť, infarkt a následne zomrel. S psychickou podporou rodiny a kapely sa Dom zotavil a Muse mohli pokračovať v ich vtedajšom turné.
Štýl
Dominicov štýl je inšpirovaný slávnymi bubeníkmi, ako sú Nick Mason z kapely Pink Floyd, Roger Taylor zo skupiny Queen, Tré Cool z Green Day a v neposlednom rade tiež Dave Grohl, ktorý bubnoval v Nirvane. Medzi svojich obľúbených interpretov radí Dominic širokú škálu mien, od Jimiho Hedrixa cez Queen a Led Zeppelin až po The Smashing Pumpkins.
Nástroje
Dom má uzavretý špeciálny kontrakt s japonskou firmou Tama, ktorá mu dodáva bicie súpravy. Tých vlastní veľa, avšak väčšinu z nich Dominic zničil počas koncertov. V poslednej dobe na mnohých vystúpeniach hrá na špeciálne priehľadné bubny z radu Starclassic Mirage s akrylovými korpusmi, ktoré umocňujú silu basov. Medzi jeho najznámejšie súpravy patria:
Nagyhegyes
Nagyhegyes je obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Hajdúszoboszló.
Má rozlohu 13276 ha a žije tu 2721 obyvateľov (2007).
Exces
Exces môže byť:
Silická planina
náhľad|Silická planina náhľad|Stará studňa na Silickej planine Silická planina je geomorfologický podcelok a najväčšia z planín Slovenského krasu. Má rozlohu asi 150 km² a rozprestiera sa v jeho centrálnej, resp. južnej časti po hranicu s Maďarskom.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Slovenský kras → Silická planina *** Podcelok zaberá centrálnu a juhozápadnú časť Slovenského krasu a v rámci krajinného celku ho na severozápade vymedzuje údolie Slanej a na východe Jablonovské sedlo. Medzi nimi leží na severnom okraji Rožňavská kotlina, severozápadným smerom nadväzuje Plešivská planina a krátkym úsekom i Rimavská kotlina (podcelok Juhoslovenskej kotliny). Juhozápadným smerom susedí Bodvianska pahorkatina a jej podcelok Gemerská pahorkatina, južný okraj vymedzuje hranica s Maďarskom. Východným smerom pokračuje Slovenský kras podcelkami Dolný vrch, Turnianska kotlina a Horný vrch.
Charakteristika
Jej povrch tvorí náhorná vápencová plošina. V severnej časti dosahuje výšku do (Malý vrch), v južnej okolo  Územie planiny je zo západu veľmi ostro ohraničené kaňonom Slanej, z juhu Rimavskou kotlinou, zo severu ohraničenie tvoria strmé stráne, ktoré oddeľujú planinu od Rožňavskej kotliny a od východnejšie situovaných planín je Silická planina geomorfologicky oddelená depresiou (sedlom) Sorošky resp. západným uzáverom Turnianskej kotliny. Od planiny Dolného vrchu ju oddeľuje výrazný zlom - rozhranie na povrch vystupujúcich werfénskych hornín (bridlice spodného triasu) a wettersteinských vápencov v oblasti vyvieračky Studňa pri hradnom buku.
Silická planina má vytvorené prakticky všetky formy typicky krasového a sčasti i fluviokrasového reliéfu. Výškové rozdiely medzi jednotlivými planinami sú značné, celkový výškový rozdiel ich plošín činí v priemere od 80 – 100 m.
Geológia
Na geologickej stavbe územia a jeho bezprostredného okolia sa v zmysle teraz uznávaného názoru podieľa päť základných paleoalpínskych tektonických jednotiek a to:
V zmysle geomorfologického členenia územie patrí do oblasti Slovenského rudohoria, ktorá je  súčasťou Vnútorných Západných Karpát. Tvorí ho celok Slovenského krasu. Tento predstavuje svojráznu geomorfologickú jednotku. Priraďujeme ju k planinovému typu krasu, ktorý charakterizuje vysoko položené náhorné plošiny lemované strmými stráňami.
Pôvodne jednotný plochý povrch je dnes pôsobením vodných tokov rozčlenený na podcelky: Jelšavský kras, Koniarska planina, Plešivská planina, Silická planina so Silickými úbočami, Horný vrch s Borčianskou brázdou, Zádielska planina, Jasovská planina, Dolný vrch a Turnianska kotlina.
Významným prvkom osobitného krasového geosystému je krasový reliéf, ktorý vznikol vzájomným pôsobením hydrosféry na litosféru a vyznačuje sa množstvom špecifických vlastností, vyplývajúcich z osobitného morfogenetického procesu. Jeho výsledkom sú osobitné súbory povrchových a podzemných foriem (exokras a endokras). Krasové formy sú formy, pri vzniku ktorých je rozhodujúci korozívny proces, teda vznikli rozpúšťaním vápenca vodou. Na území poznáme: škrapy, krasové jamy, bogazy, úvaly, krasové priehlbne, krasové jamy a kopy. Miestami napr. pri Kečove vytvárajú rozsiahlejšie škrapové polia. Škrapy predstavujú drobné krasové formy najmä na stráňach krasových jám a priehlbní, na krasových chrbtoch a kopách. Krasové jamy sú uzavreté duté formy vo vápenci vytvorené rozpúšťacou činnosťou vody za vhodných podmienok. Úvaly predstavujú formy, ktoré vznikajú spájaním krasových jám. Krasové priehlbne predstavujú nepravidelné depresie väčšej rozlohy. Plošiny planín sú okrem negatívnych foriem rozčlenené aj krasovými chrbtami a kopami, ktoré prevažne predstavujú zvyšky pôvodne zarovnanej úrovne stredohorského povrchu.
Fluviokrasové formy vznikli v dôsledku sutinového omývania, pri ktorom sa do určitej miery uplatňoval aj korozívny proces. Typickými tiesňavami v Slovenskom krase sú Zádielska tiesňava a Hájska tiesňava. Územie pretínajú dve typické kaňonovité doliny a to kaňon rieky Slanej a kaňon Štítnika. Na styku rozpustných krasových s nerozpustnými nekrasovými horninami vznikli okrajové krasové formy. Predstavujú ich okrajové krasové jamy, okrajové polia, okrajové slepé úvaliny a slepé periglaciálne doliny. Neodmysliteľnou súčasťou krasového fenoménu Slovenského krasu sú jaskyne a priepasti. Rozoznávame viacej morfologických typov jaskýň. Sú to jaskyne horizontálne, vertikálne (priepasti) a jaskynné dutiny.
Teória hospodárskeho rastu
Teória hospodárskeho rastu je teória zaoberajúca sa dlhodobými tendenciami vývoja ekonomiky a jeho tempami. Jej začiatky možno nájsť už v učení A. Smitha a T. R. Malthusa.
Pofis 1032
40. let československé poštovní známky je československá poštová známka z roku 1958.
Neuville-sur-Saône (kantón)
Neuville-sur-Saône je francúzsky kantón v obvode Lyon v departemente Rhône v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 15 obcí.
Flash-OFDM
Flash-OFDM (skratka z "Fast Low-latency Access with Seamless Handoff - Orthogonal Frequency Division Multiplexing") je jeden z variantov mobilného širokopásmového internetového prístupu. Prvá plošná komerčná prevádzka siete Flash-OFDM bola spustená na Slovensku v októbri 2005, firmou T-Mobile. Technológia OFDM je univerzálna prenosová technika, ktorá sa datuje do 60. rokov minulého storočia. Musela si však počkať na realizáciu 40 rokov, pretože v čase jej uvedenia neboli k dispozícii lacné elektronické obvody.
Bezdrôtová technológia prenosu dát FLASH-OFDM pracuje na Slovensku v pásme 450 MHz, ktoré bolo predtým využívané pre technológiu NMT. Na tejto frekvencii má bezdrôtový signál dobré podmienky na šírenie cez prekážky, ako sú terénne nerovnosti, budovy, steny a podobne. Technológia navyše umožňuje komunikáciu aj pri nízkej úrovni signálu, rovnomernú deľbu prenosovej rýchlosti medzi užívateľmi ako aj uplatňovanie systému priorít.
Prenosové rýchlosti v praxi dosahujú pri optimálnych podmienkach pre jedného používateľa až 5,3 Mb/s (download) / 1,8 Mb/s (upload), v závislosti od intenzity a kvality signálu v mieste pripojenia a od počtu užívateľov v danej lokalite. Nová technológia zároveň zaručuje veľmi nízku latenciu (prenosové oneskorenie) do 50 milisekúnd, čo ju výrazne odlišuje od technológií GPRS a EDGE, u ktorých je tento parameter na úrovni približne 300 - 400 milisekúnd. Vďaka nízkej latencii je služba vhodná nielen na prenos hlasu prostredníctvom internetu ale aj na hranie hier online a pod.
Lavičky
Lavičky sú obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 477 obyvateľov, z toho 254 mužov a 223 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,3 roka (muži 34,9 roka, ženy 37,8 roka).
APL (planétka)
132524 APL, skôr známa pod predbežným označením 2002 JF56 je planétka z hlavného pásu planétok. Objekt má priemer zhruba 2,3 kilometra.
New Horizons
Okolo planétky vo vzdialenosti 101 867 km preletela 13. júna 2006 v 04:05 UTC sonda New Horizons na svojej ceste k Plutu. Pri spektrálnom prieskumu objektu sondou bolo zistené, že planétka patrí do skupiny S (kamenné).
AMC
AMC je americká káblová televízia. AMC vysiela od 1. októbra 1984, do roku 2002 pod názvom "American Movie Classics", od 2002 len AMC, kvôli zmene zamerania cieľovej skupiny. Stanica vysiela hlavne filmy a pôvodnú tvorbu.
Téby (Bojócia)
Téby alebo Thébai (,, alebo ), dnes Thiva, bolo mesto v strednom  starovekom Grécku.
V mykénskej dobe tu stál hrad (Kadmeia). Od 7. stor. pred Kr. vedúca úloha v spolku boiótskych miest, v 4. stor. pred Kr. na čele boja proti hegemónii Sparty, ktorú r. 371 porazili v bitke pri Leuktre. Spolu s Aténami, Megarou a Korintom sa pokúsili o odpor proti Macedónii, 338 pred Kr. porazené, 334 pred Kr. zbúrané Alexandrom Veľkým. Obnovené 316 pred Kr. diadochom Kassandrom.
Zahrotenosť
Zahrotenosť môže byť:
Desktopové vyhľadávanie
Desktopové vyhľadávanie (angl. desktop search) je činnosť/súhrnné označenie vyhľadávacích nástrojov, ktoré prehľadávajú používateľove vlastné súbory, na rozdiel od vyhľadávania na Internete. Tieto nástroje sú navrhnuté pre vyhľadávanie informácií na používateľovom PC, vrátane histórie prehliadača, emailových archívov, textových dokumentov, zvukových súborov, obrázkov a videa.
Jednou z hlavných výhod programov pre desktopové vyhľadávanie je to, že výsledky hľadania sú dostupné v priebehu niekoľko sekúnd od zadania dotazu.
Technológie
Desktopové vyhľadávacie stroje budujú a udržujú indexové databázy pre dosiahnutie primeranej výkonnosti pri prehľadávaní viacerých gigabajtov údajov. Indexovanie sa väčšinou vykonáva keď počítač nie je zaťažený a väčšina vyhľadávacích aplikácií sa dokáže, aby šetrili elektrickú energiu, pozastaviť ak prenosný počítač beží na batérie. Počas indexovania súborov, desktopový vyhľadávací nastroj zbiera tri druhy informácií o súboroch:
Škótska škola
Škótska škola je smer škótskej filozofie, ktorý sa v Škótsku šíril v 18. a 19. storočí.
Gádoros
Gádoros je veľká obec v Maďarsku v Békešskej župe v okrese Orosháza.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Amazon
Amazon môže byť:
Lenka Gahérová
Lenka Gahérová (* 31. mája 1966) je slovenská spisovateľka z Prievidze. Matka dvoch detí.
Thonne-le-Thil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Proclaimers
The Proclaimers je škótska hudobná dvojica, ktorú tvoria bratia (dvojičky) Charlie a Craig Reid (* 5. marec 1962). Dvojica je známa predovšetkým pre skladby ako „I’m Gonna Be (500 Miles)“, „Sunshine on Leith“, „I’m On My Way“ a „Letter from America“, a tiež pre svoj škótsky prízvuk vo svojich skladbách. Dodnes vydala dvojica jedenásť štúdiových albumov, tri kompilácia a jedno DVD.
The Proclaimers sa hlásia k svojmu škótskému pôvodu a otvorene podporujú Škótsku národnú stranu. Spolupracujú tiež s organizáciou Reprieve, ktorá pomáha obetiam justičných omylov.
Olli Rahnasto
Olli Rahnasto (* 28. december 1965, Seinajoki, Fínsko) je bývalý fínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP vo štvorhre.
The Proclaimers
Kariéra
Charlie a Craig Reid sú fanúšikmi Hibernian Football Club a pieseň „Sunshine on Leith" sa stala obľúbenou skladbou tohto klubu a hráva sa na každom domácom zápase. Bratia sú tiež známymi podporovateľmi Škótskej nezávislosti a počas svojho života boli aktivistami Škótskej národnej strany, vyjadrujúci svoje názory na turné po Británii v marci 2007. Mnohé z ich skladieb vyjadrujú ich politické názory, ako napr „Letter from America“ a „Cap in Hand“.
"I'm Gonna Be (500 Miles)" sa stala Škóskou „hymnou“ a hráva sa na národných futbalových zápasoch a na rôznych tradičných Škótskych podujatiach v celom svete. V marci 2007 nahrali novú verziu skladby "I'm Gonna Be (500 Miles)" s televíznymi komediálnymi postavami Andy Pipkin (herec Matt Lucas) a Brian Potter (Peter Kay) pre charitu Comic Relief. Táto nová verzia skladby sa dostala na prvé miesto v Britskom rebríčku singlov.
Unsere Mütter, unsere Väter
Naše matky, naši otcovia (nemecký názov: Unsere Mütter, unsere Väter) je nemecká trilógia o druhej svetovej vojne. V Nemecku dosiahla sledovanosť okolo 20 miliónov divákov a (podľa týždenníka The Economist) vyvolala veľkú verejnú diskusiu ohľadom druhej svetovej vojny v Nemecku. Kým nemeckí kritici chválili výborné dielo, zástupcovia poľských veteránov boli zdesení niektorými súčasťami tejto fikcie.
Delfínovec
Delfínovec je slovenský názov rodov Platanista, Lipotes, Inia a Pontoporia. Slovenský názov vyplýva z toho, že ide o recentné rody z dnes už neexistujúcej spoločnej čeľade delfínovcovité (Platanistidae) v širšom zmysle.
Verejné právo
Verejné právo je časť právneho poriadku európskeho kontinentálneho právneho systému zameraná na ochranu verejných vecí, ako sú verejné inštitúcie, verejný poriadok. Opak súkromného práva. V USA a podobne má pojem verejné právo („public law“) do istej miery iný význam.
Patrí sem ústavné právo, trestné právo a správne právo, napr. na Slovensku aj pracovné právo (len sčasti) a finančné právo.
Normy, ktoré sem patria, sú založené na princípe nadriadenosti a podriadenosti, sú formulované ako príkazy a zákazy, všetky spory rieši súd.
Delenie práva na súkromné a verejné pochádza zo starovekého Ríma.
Tát
Tát je mesto v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Esztergom.
Má rozlohu 1178 ha a žije tu 5493 obyvateľov (2007).
Rillieux-la-Pape (kantón)
Rillieux-la-Pape je francúzsky kantón v obvode Lyon v departemente Rhône v regióne Rhône-Alpes. Tvoria ho 3 obce.
Filombrotos zo Sparty
Filombrotos (Filombrotos) je považovaný za jedného z najslávnejších atlétov starovekého Grécka.
Filombrotos zo Sparty sa zapísal do dejín ako prvý atlét, ktorý zvíťazil v Olympii na troch po sebe idúcich hrách v rokoch 676, 672 a 668 pred Kr., a to v päťboji, v tej najnáročnejšej disciplíne. Záznam o jeho trojnásobnom olympijskom víťazstve v päťboji je uvedený v zozname olympijských víťazov od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
V Olympii sa päťboj (pentathlon) zaviedol na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj pozostával zo skoku do diaľky, behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol päťboj veľmi obľúbený. Päťbojár pre nich stelesňoval vyváženosť a všestrannosť, ktorých spojenie sa volalo harmónia. Potvrdzuje to i výrok takého kritického muža, akým bol Aristoteles: „Päťbojári sú najkrajší chlapi Hellady."
Súkromné právo
Súkromné právo alebo civilné právo je časť právneho poriadku, ktorá v európskom kontinentálnom právnom systéme tradične zahŕňa:
Opakom je verejné právo. Delenie práva na súkromné a verejné pochádza zo starovekého Ríma.
Pojem sa často zamieňa s občianskym právom, pretože tvorí jeho najpodstatnejšiu časť.
Lísek
Lísek je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 369 obyvateľov, z toho 187 mužov a 182 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 39,7 roka, ženy 39,4 roka).
Súkromné právo
V širšom zmysle súkromné právo zahŕňa aj časti verejného práva slúžiace na presadenie nárokov vyplývajúce pre konkrétne osoby zo vzťahov upravených vyššie uvedenými právnymi oblasťami, teda najmä procesné právo.
Normy, ktoré tu patria, sú - na rozdiel od verejného práva - založené na princípe rovnosti a nezávislosti, sú formulované ako dovolenia, charakterizuje ich zmluvný princíp a spory sa riešia z iniciatívy zainteresovaných osôb.
Zásady súkromného práva
Zásady súkromného práva predstavujú zásady, na základe ktorých je súkromné právo (ako časť právneho systému) vybudované.
Ares (boh)
thumb|Socha Area, villa Hadriana, Tivoli Ares alebo Arés (kmeň pri skloňovaní Are-; gr. Άρης - Ares/iný prepis:Arés), resp. zriedkavo Árés alebo Áres je starogrécky boh vojny a vojnového vraždenia. U Rimanov mu zodpovedá Mars. Ares je syn Dia a Héry. Podporoval Tróju a bojoval s Heraklom. Bol všeobecne nenávidený, hašterivý, krutý a bol rušiteľom zákona a poriadku.
Zeus ho neznášal pre jeho krvilačnosť. Obľuboval bitky a zabíjanie. Vznášal sa medzi bojovníkmi v žiaracej zbroji s prilbicou a veľkým štítom a rozsieval skazu. Jeho pomocníkmi boli bohovia Deimos (des), Fobos (hrôza), Eris (Areova sestra, bohyňa sváru) a bohyňa Enyo, rozsievajúca záhubu. Legendy o Areovi tvrdili, že počas bitiek obchádzal ženy bojujúcich vojakov a obšťastňoval sa s nimi.
Menová reforma v Česko-Slovensku v roku 1953
Menová reforma v Česko-Slovensku v roku 1953 alebo Česko-slovenská menová reforma v roku 1953 (dobový, aj oficiálny, názov znel peňažná reforma) bola menová reforma uskutočnená v roku 1953 v Česko-Slovensku.
Štát sa ňou snažil vysporiadať s dovtedajším prídelovým systémom (reforma ho zrušila), zamedziť čiernemu trhu a znížiť pomer kúpyschopného dopytu voči nízkej povojnovej ponuke spotrebných tovarov (a odstrániť z toho vyplývajúce tendencie k vysokej inflácii).
Podstata reformy
Z technického hľadiska sa urobili nasledujúce kroky :
Štyri dni po reforme bolo vymenené 49,1 miliardy starých korún za 1,4 miliardy nových (teda priemerne v pomere 35:1, pričom zmena cien bola približne 10:1 až 5:1).
Ceny
Nové jednotné štátne maloobchodné ceny boli (po prepočte 5:1) asi dvojnásobne vyššie než dovtedajšie ceny na voľnom trhu, ale boli nižšie ako dovtedajšie ceny na voľnom trhu (v prípade potravín asi o 31 % a v prípade priemyselného tovaru o 37 %). Jednotné ceny výrobkov, ktoré neboli na prídel, sa znížili v priemere o 7 %. Vzhľadom na to, že ľudia do reformy nakupovali najmä za viazané ceny, celková cenová hladina spotrebného tovaru sa reformou spočiatku veľmi zvýšila, ale následne bola počas nasledujúcich mesiacov štátom znížená troma štátnymi zníženiami maloobchodných cien. Celkový výsledok týchto úprav cien bol taký, že po prechodnom poklese spotreby už v roku 1954 osobná spotreba dosiahla najvyššiu úroveň od roku 1945.
Niektoré maloobchodné ceny pred a po peňažnej reforme:
Prameň: Statistická ročenka ČSR 1958.'' (čísla (peniaze) sú uvedené v Kčs)