cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iránske národné futsalové družstvo mužov
Vrcholné podujatia
Jeho najväčším úspechom je 12-násobné víťazstvo na majstrovstvách Ázie, ktoré dosiahol pri 15 účastiach. Jeho séria 7 víťazstiev v rade v rokoch 1999 až 2005 z neho urobila najúspešnejšie ázijské futsalové družstvo. Na posledných kontinentálnych majstrovstvách vďaka semifinálovej prehre s organizátorom turnajaThajskom skončil až na 3. priečke. V rokoch 2001 a 2003 Irán organizoval kontinentálne majstrovstvá. Až do roku 2004 na nich neprehral ani jedno stretnutie. Okrem prehry na šampionáte 2005, kde ale tiež získal titul, prehral už iba 2 semifinálové stretnutia na šampionátoch 2006 a 2012 a skončil v nich zhodne na bronzovej priečke.
Na majstrovstvá sveta FIFA sa dokázalo kvalifikovať 7-krát, a prvý úspech zaznamenal hneď na svojich prvých MS, keď sa dostal do semifinále turnaja a nakoniec skončil na 4. mieste. Na MS 2012 postúpilo družstvo do osemfinále turnaja, v ktorom ho prekvapujúco porazil nováčik z Kolumbie. V roku 2016 na turnaji v Kolumbii dosiahlo svoj najväčší úspech, keď v zápase o 3. miesto zvíťazilo nad 🇵🇹 a získalo prvú medailu pre niektorý z ázijských družstiev. Vo vylučovacích zápasoch vyradilo 🇧🇷 i 🇵🇾.
Družstvo sa v roku 2007 a 2012 zúčastnilo majstrovstiev Západnej Ázie, na ktorých dvakrát zvíťazilo. V roku 2009 zvíťazil aj v Pohári konfederácií, ktorý sa konal v Líbyi. 5 víťazstiev si pripísal aj na Ázijských halových hrách, keď 28 zápasoch neprehral ani raz, jedinú remízu si pripísal vo finálovom súboji halového ázijského turnaja v roku 2009 s tímom Thajska.
Ostatné turnaje
náhľad|Iránske družstvo v priateľskom zápase s [[Brazílske národné futsalové družstvo mužov|Brazíliou v roku 2009]]
Rovečné
Rovečné je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 639 obyvateľov, z toho 322 mužov a 317 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,1 roka (muži 41,4 roka, ženy 46,8 roka).
Rodenticíd
Rodenticídy sú chemické prostriedky (pesticídy) na hubenie škodlivých hlodavcov. Patria sem prípravky vo forme otrávených návnad (požerové jedy), prípravky používané na fumigáciu (plynovanie) nôr a prázdnych budov (fumiganty – inhalačné jedy) a prípravky, používané na otrávenie povrchov (kontaktné jedy).
Účinné látky
→ Rodenticídna látka
Použitie a metódy nasadenia
Rodenticídy sa aplikujú predovšetkým ako požerové jedy (v otrávených nástrahách), inhalačné jedy (plynovacie prostriedky, fumiganty) a kontaktné jedy (buď ako kontaktné prášky, gély a peny, ulpievajúce na srsti hlodavca a prijaté perorálne pri čistení srsti, alebo zriedka "pravé" kontaktné jedy, vstrebávané kožou). Metóda ich nasadenia a výberu účinných látok a aplikačných foriem závisí od cieľového hlodavca, prostredia a cieľu deratizácie. Pri hubení komenzálnych hlodavcov (potkany a myši) sa používajú najčastejšie antikoagulačné rodenticídy vo forme požerových nástrah, niekedy kombinované s kontaktnými preparátmi.
Ako aditíva sa používajú hlavne výstražné farbivá (na optické odlíšenie nástrahy od potravín a krmív, obvykle sýto modrá, červená alebo zelená farba), konzervanty a antioxidanty na predĺženie trvanlivosti priemyselne vyrábaných nástrah, nízke koncentrácie fungicídov a insekticídov na zabránenie napadnutia nástrahového materiálu plesňami a hmyzom, horko chutiace výstražné latky (napr. denatónium benzoát) a hydrofóbne (vodu a vlhkosť odpudzujúce) látky, ako parafín alebo polyméry. Ako atraktanty sa často pridávajú cukor, rastlinné oleje alebo tuky (kukuricový, slnečnicový olej, kokosový tuk), živočíšne produkty (rybia a mäsokostná múčka), aromatické látky (napríklad vanilín, škorica, aníz, čokoládová aróma, mleté orechy, sušené mlieko atď.) a iné. Správna voľba či zloženie nástrahy je pri deratizácii rovnako dôležitá ako voľba účinnej látky.
Alternatívy k rodenticídom
Potrebu deratizácie s použitím rodenticídov je možné znížiť pokiaľ sa riziko migrácie a hniezdenia komenzálnych hlodavcov a ich biológia zohľadnia už pri stavbe budov; dôležité je konštrukciu a stavebné materiály voliť tak, aby maximálne sťažovali migráciu a hniezdenie hlodavcov a neposkytovať im ľahko prístupné zdroje potravy a vody. Tieto úpravy ťažšie spĺňajú dlhodobo svoj účel, pokiaľ sú realizovné v už existujúcej zástavbe s výskytom hlodavcov a pre nich výhodných podmienok. Ale aj staršie stavby sa dajú od hlodavcov obvykle pomerne dobre „odizolovať“, čo však vyžaduje investíciu do týchto stavebných úprav. V poľnohospodárstve možno škody spôsobené hlodavcami znížiť opatreniami ako každoročnou veľkoplošnou rotáciou plodín (t. j. nezasievanie obilnín a iných zdrojov potravy pre hrabošovité opakovane v nasledujúcich rokoch na tie isté polia), udržovaním vetrolamov a iných porastov stromov, ktoré poskytujú vhodné podmienky pre život prirodzených nepriatelov hlodavcov (dravé vtáky, malé dravce), hlbokou orbou a cieleným ohniskovým nasadením rodenticídov do nôr predtým, než dôjde ku kalamitnému premnoženiu hlodavcov. Jednotlivé zvieratá, či malé populácie možno vyhubiť nasadením pascí, pričom by maly byť použité pasce, okamžite usmrcujúce hlodavce (teda úderové, nie lepidlové, kde zviera obvykle trpí mnoho hodín až dní, kým zahynie) a v dostatočnom počte (odporúča sa naraz nastražiť počet pascí, ktorý aspoň dvoj- až trojnásobne prekračuje počet hlodavcov); použitie pascí, ktoré chytajú hlodavce za živa je prípustné len pokiaľ sú pasce často (denne, alebo viackrát denne) kontrolované a chytené hlodavce okamžite usmrtené humánnym spôsobom (u hlodavcov do 500 g telesnej hmotnosti sa odporúča rýchle zadusenie oxidom uhličitým alebo dusíkom z bomby, prípadne zlomenie väzov, pokiaľ je to možné bez rizika pre človeka). Účinnosť pascí s rastúcou veľkosťou a rozsahom populácie hlodavcov klesá, stredne veľké a veľké populácie nie je obvykle možné vyhubiť nasadením pascí. Domáce zvieratá, ako mačka a pes dokážu chytiť a usmrtiť jednotlivé hlodavce; obzvlášť niektoré rasy psov sú celkom úspešné v love potkanov. Pri rozsiahlejších populáciách ale obyčajne platí, čo aj pri použití pascí. V minulosti a aj niekedy v súčasnosti ľudia používali na hubenie potkanov nástrahy bez jedov, ktoré však hlodavce napriek tomu usmrtili, ako napríklad zmes obilného šrotu, cukru a pálenej sadry, ktorá po požití v žalúdku hlodavca stuhne; smrť spôsobená touto zmesou však zahŕňa obvykle dlhú a bolestivú agóniu, ktorá sa napríklad pri otrave antikoagulantmi nedostavuje.
SAP Open 2009
SAP Open 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 9. do 15. februára 2009  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v kalifornskom San José. Titul v dvojhre získal Čech Radek Štěpánek, ktorý vo finále porazil Američana Fisha. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Nemec Tommy Haas a Čech Radek Štěpánek, ktorí vo finále porazili indicko-fínsky pár Rohan Bopanna, Jarkko Nieminen. Pre Štěpánka to bol 13. a pre Haasa prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇨🇿 Radek Štěpánek vs. 🇺🇸 Mardy Fish 3-6 6-4 6-2
Štvorhra mužov
🇩🇪 Tommy Haas / 🇨🇿 Radek Štěpánek vs. 🇮🇳 Rohan Bopanna / 🇫🇮 Jarkko Nieminen 6-2 6-3
Jantošovič
Jantošovič je priezvisko, pozri Jantošovič (priezvisko), napr.:
Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 2013
Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 2013 boli v poradí 12. Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste Xalapa, v štáte Veracruz, v Mexiku od 21.28. septembra 2013, za účasti 10 tímov. Mexiko bolo hostiteľom amerického šampionátu žien druhýkrát, predtým to bolo v roku 2003 v Culiacáne. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio USBI s kapacitou 2 674 divákov, ktorý je domovským stánkom basketbalového klubu Halcones UV Xalapa. Titul získali Kubánky, ktoré vo finále zdolali družstvo Kanady a vybojovali si tak štvrté panamerické prvenstvo. Obhajca titulu z Brazílie skončil bronzový.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Turecku. Kvalifikovali sa na ne (popri priamo postupujúcim 🇺🇸, ktoré sa kvalifikovali ako olympijský víťaz) 3 najlepšie družstvá.
Nasadenie do výkonnostných košov
Žrebovanie majstrovstiev prebehlo 12. augusta 2013 podľa výkonnostných dvojíc nasledovne: Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej žien 1981
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej žien 1981 boli v poradí 2. majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej žien, ktoré organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v 18-tich dánskych mestách: Østbirk, Gråsten, Tarm, Søndersø, Vergen, Ringe, Holstebro, Nørre Snede, Hirtshals, Odder, Assentoft, Kjellerup, Skive, Nykøbing, Taars, Norresinden, Viborg a Randers, v dňoch od 28. novembra6. decembra 1981, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Česko-Slovenska a Rakúska. Na turnaji zvíťazilo.
Tiszasas
Tiszasas je obec v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Kunszentmárton.
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej žien 1981
Tento turnaj slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 1982, ktoré organizovalo Maďarsko. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev.
Tiszasas
Má rozlohu 2879 ha a žije tu 1100 obyvateľov (2007).
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej žien 1981
Konečné poradie
Pozn: Posledné 2 družstvá museli hrať kvalifikáciu o ME B kategórie 1983.
Rovnokrídlovce
Rovnokrídlovce (lat. Orthoptera; iné slovenské a latinské názvy pozri nižšie) je rad hmyzu. V súčasnosti sa spravidla chápe ako rad ortopteroidného hmyzu (Polyneoptera) zahŕňajúci len kobylky (vrátane svrčkov) a koníky (v takom prípade sa po latinsky volá aj Saltatoria). V minulosti však bol často (nie vždy) chápaný inak než dnes - podrobnosti pozri nižšie v kapitole Systematika.
Názvy
Slovenské názvy tohto taxónu sú:
Vedecké (latinské) názvy tohto taxónu sú:
Rovnokrídlovce
V minulosti (v polovici 19. storočia) sa názvom rovnokrídlovce ("rovnokrydlovce", "rovnokdrydlenci") označoval taxón Hemiptera (dnešný názov: polokrídlovce). Tento názov bol výslovne ekvivalent názvu Hemiptera, nie názvu Homoptera (Homoptera mali vtedy iný názov). O Hemiptera pozri článok polokrídlovce.
Opis (pre rovnokrídlovce chápané ako kobylky a koníky)
Je to malý i veľký hmyz s valcovitým až mierne laterálne splošteným telom.
Zadné nohy sú silné, skákavé, len u odvodených hrabavých foriem môže byť ich skákacia funkcia potlačená.
Na výrazne hypognátnej hlave sú silné hryzavé ústne ústroje a nitkovité, alebo štíhle vretenovité tykadlá. Tykadlá sú tenké, až vlasovité, zložené z veľkého počtu kratučkých článkov. Samice majú znášadlo, ktoré je nápadné hlavne u kobyliek. Stridulačný aparát samcov je alárny, vzácne redukovaný.
Vývin je paurometabolia s 5 – 6 instarmi. Na svete žije asi 15 200 druhov, u nás 120.
Orthoptera
Taxón Orthoptera je v literatúre v závislosti od autora (a roku písania textu) definovaný rôznymi spôsobmi. Celkovo sa najčastejšie vyskytujú nasledujúce definície taxónu Orthoptera (tu zoradené od najširšej po najužšiu):
Dnes sa najčastejšie vyskytujú definície g) alebo h) (hore sú podčiarknuté); definíciu h) prvýkrát použil Handlirsch v roku 1903, existuje teda až od 20. storočia, zatiaľ čo definícia g) existuje pravdepodobne až od začiatku 21. storočia. Definície a), b), d) sa vyskytovali najmä v 19. a prvej polovici 20. storočia (ale napr. definícia d) sa občas vyskytuje dodnes). Definícia c) je z 20. storočia (odvodená od pôvodnej definície d)). Definície e) a f) sú občasné definície z 20. storočia. Definícia ch) je zo 70. rokov 20. storočia.
Saltatoria
Taxón Saltatoria môže mať minimálne tieto tri rôzne definície:
Súčasný najčastejší systém
rad [ alebo: skupina] rovnokrídlovce (Orthoptera/ Saltatoria; synonymá pozri v úvode tohto článku ) [t. j. Orthoptera podľa vyššie uvedenej definície h)]:           Do 90. rokov 20. storočia nebolo isté, či sú takto definované Orthoptera monofyletický taxón. V súčasnosti sa už o tom prakticky nepochybuje.
Starší systém
rad rovnokrídlovce (Orthoptera) v najširšom zmysle [t.j. Orthoptera podľa vyššie uvedenej definície a)]:
Poznámky:
NGC 24
NGC 24 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. októbra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 5858
NGC 5858 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 14. mája 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Villers-le-Sec (Meuse)
Villers-le-Sec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Korch
RNDr. Ján Korch (* 21. júl 1919, Bardejov – † 30. apríl 1995, Bratislava) bol slovenský pedagóg a matematik.
Narodil sa 21. júla 1919 v Bardejove. V rokoch 1934– 1938 bol zamestnaný ako robotník. V rokoch 1938– 1942 absolvoval učiteľskú akadémiu v Michalovciach. Po jej skončení pôsobil v rokoch 1942– 1944 ako učiteľ na ľudových školách v Ťahyni a Slavkovciach. V rokoch 1947– 1949 bol učiteľom na meštianskej škole v Michalovciach. Od roku 1949 do r. 1960 pôsobil ako profesor stredných škôl v Sobranciach a Michalovciach. Medzitým v rokoch 1951– 1956 absolvoval diaľkové štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a získal aprobáciu v odbore učiteľstvo matematiky a deskriptívnej geometrie pre stredné všeobecnovzdelávacie a odborné školy. Od r. 1960 vyučoval na Strednej priemyselnej škole stavebnej v Bratislave, kde zotrval až do svojho odchodu do dôchodku r. 1983. V r. 1984 na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave získal titul RNDr. RNDr. Ján Korch bol rozhľadený a uznávaný stredoškolský profesor, ktorý sa počas svojho pôsobenia na Strednej priemyselnej škole stavebnej venoval hlavne deskriptívnej geometrii a technickému kresleniu. Bol dlhoročným fakultným učiteľom Prírodovedeckej a Matematicko-fyzikálnej fakulty UK a niekoľko rokov pôsobil na týchto fakultách aj ako externý učiteľ. V uvedených predmetoch bol činný aj publikačne: je spoluautorom učebnice Deskriptívna geometrie pre I. ročník stredných priemyselných škôl stavebných, spoluautorom zbierky Riešené úlohy z matematiky a geometrie pre SVŠ a SOŠ a autorom zbierky Predlohy pre deskriptívnu geometriu. Svoje metodické skúsenosti po mnoho rokov využíval ako člen redakčnej rady časopisu Matematika a fyzika v škole. V jednote slovenských matematikov a fyzikov bol členom výboru pobočky v Bratislave a od r. 1969 členom ústredného výboru. Zomrel 30. apríla 1995 v Bratislave.
La Voivre (Haute-Saône)
La Voivre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bola
thumb|Lov s bolou
Bola (občas nazývaná ako bolas alebo bolaso) je vrhacia zbraň používaná hlavne k lovu zvierat. Skladá sa z dvoch závaží spojených lanom. Drží sa buď za stred lana spojovacích závaží, alebo za jedno z nich. Pred použitím treba bolu roztočiť, a vo vhodnej chvíli pustiť. Po vypustení sa závažie otáča na opačných stranách od stredu rotácie, a letí smerom k terču. Po zasiahnutí terča sa závažia boli omotajú okolo koristi, ktorá je týmto zákrokom znehybnená.
Rozšírenie
Bola je najčastejšie spájaná s juhoamerickými pastiermi, bola však používaná aj v Patagónii a Číne.
Celles (Cantal)
Celles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 25
NGC 25 je galaxia v súhvezdí Fénix, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. októbra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Sokratovská škola
Sokratovské školy sú školy antickej filozofie, ktorých predstaviteľov spájala Sokratova filozofia. Išlo o tieto školy:
Terst
Terst je prístavné mesto vo východnom Taliansku pri Jadranskom mori, v kraji Furlansko (🇮🇹), nachádzajúce sa neďaleko hraníc so Slovinskom. Leží na pobreží Benátskeho zálivu.
NGC 5859
NGC 5859 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1788.
Kunágota
Kunágota je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Má rozlohu 6396 ha a žije tu 2809 obyvateľov (2007).
Rozsochy
Rozsochy sú obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 692 obyvateľov, z toho 353 mužov a 339 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 40,7 roka, ženy 41,5 roka).
Axiomatická teória
Axiomatická teória je teória vybudovaná axiomatickou metódou.
Tekrúr
Tekrúr bola ríša na dolnom toku rieky Senegal v 9. až 15. storočí.
NGC 26
NGC 26 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 14. septembra 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Klasov
Klasov (maď. Kalász) je obec na Slovensku v okrese Nitra v Nitrianskom kraji.
Poloha a prírodné pomery
Klasov leží v strednej časti Žitavskej pahorkatiny v doline Babindolského potoka. Chotár obce (jeho rozloha je viac ako 12 km²), ležiaci v nadmorskej výške 160 - 194 m, má pahorkatinný až mierne zvlnený odlesnený terén, ktorý tvoria mladotreťohorné íly, piesky a štrky.
Chotár obce susedí na severozápade s chotárom Babindolu, na severe s Veľkými Chyndicami, na severovýchode s Novou Vsou nad Žitavou, na juhozápade s Golianovom a na juhu s katastrom mesta Vráble, od ktorého je vzdialený približne päť kilometrov.
História
V chotári obce archeologický prieskum objavil halštatské sídlo, ktoré je dôkazom najstaršieho osídlenia tunajšej lokality.
Klasov je pomerne starou obcou o čom svedčí fakt, že v písomných prameňoch sa, pod názvom Qualiz, spomína už v roku 1156. V písomnostiach z neskorších čias nachádzame obec pod ďalšími menami - v roku 1232 ako Kalaz, 1398 Nagy Kalaz, 1401 Kis Kalaz, 1552 ako Puszta Kalaz. Od roku 1898 sa obec spomína ako Kalász a tento názov sa medzi miestnymi obyvateľmi zachoval dodnes.
Obec mala v priebehu dejín niekoľkých zemepánov. V 14. storočí sa nimi stali Forgáčovci, v 17. storočí, po skončení tureckých nájazdov, pripadla rodu Fánczyovcov. V prvej polovici 19. storočia tunajšie majetky kúpil barón Jozef Edmund Weisz. S príchodom tohto rodu začalo obdobie rozvoja obce.
V období medzi rokmi 1939 - 1945 v ramci viedenskej arbitráže bola okupovaná Maďarskom. 28. marca 1945 obec oslobodila Sovietska armáda. Po usporiadaní povojnových pomerov nastal prudký rozvoj obce, ktorý sa prejavil napr. elektrifikáciou (v r. 1952), výstavbou verejnoprospešných budov, ciest a pod.
Obec si do dnešných dní zachovala poľnohospodársky ráz s rozsiahlymi vinohradmi v jej chotári.
Kultúrne a historické pamätihodnosti
Bezpochyby najvýznamnejšou pamiatkou obce je rímskokatolícky Kostol Mena Panny Márie, postavený v roku 1750 v barokovom slohu ako fília vrábeľskej farnosti. V roku 1828 bol klasicisticky prestavaný a v polovici 20. storočia doplnený bočnými kaplnkami. Kostol je jednoloďová stavba so segmentovým zakončením presbytéria a do štítového priečelia vstavanou vežou. Pod kostolom sa rozprestiera rodová krypta Weiszovcov.
Najvýznamnejšou svetskou stavbou v obci je neogotický kaštieľ, ktorý dal v roku 1866 postaviť barón Pavol Weisz, najvýznamnejší predstaviteľ rodu. Dnes je v ňom umiestnený domov sociálnych služieb. V parku pri kaštieli stojí kúria z prelomu 19. a 20. storočia. Pôvodne plnila hlavnú obytnú funkciu, po postavení kaštieľa sa stala sídlom správcu veľkostatku. Dnes je súčasťou sociálneho ústavu.
Ďalšou významnou stavbou je niekdajší panský dom veľkostatkára Mórica Wilda (2. pol. 19. stor.). V roku 1908 bol dom odpredaný za účelom zriadenia notariátu, neskôr obecného úradu. V istom období dočasne plnil funkciu školy. Dnes je v budove zriadená Izba ľudových tradícií.
Celoux
Celoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 27
NGC 27 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. augusta 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 5860
NGC 5860 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 17. apríla 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Ivan Korec
Štúdium
Po maturite na jedenásťročnej strednej škole v Partizánskom (r.1960), študoval v rokoch 19601965 matematiku a fyziku, od 3. ročníka špecializáciu matematická analýza na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Práca
Od ukončenia štúdia v roku 1965 až do roku 1987 pracoval na katedre algebry a teórie čísel Prírodovedeckej (od r. 1980 Matematicko-fyzikálnej) fakulty Univerzity Komenského ako asistent, interný ašpirant (19671970), odborný asistent (19701981) a docent (19811987).
Titul RNDr. získal roku 1967, vedeckú hodnosť CSc. v r. 1972, doktora fyzikálno-matematických vied získal r. 1988. Profesorom v odbore algebra a teória čísel sa stal r. 1993. V r. 19871998 pracoval v Matematickom ústave SAV v Bratislave ako vedecký pracovník, od r. 1988 až do smrti ako vedúci vedecký pracovník.
Vedecká činnosť
Vo svojej pedagogickej a vedeckej kariére sa okrem dôkladnej prípravy na plnenie pedagogických úloh, v ktorých nové prednášky z najnovších oblastí považoval za výzvu a skúšobný kameň svojich schopností, sa aj vo vedeckej činnosti zaujímal o zložité a náročné problémy, ktoré neraz dlhší čas vzdorovali úsiliu popredných matematikov o riešenie. Vyučoval niektoré disciplíny algebry, matematickú logiku, matematické základy informatiky. Aj po prechode na Matematický ústav SAV ako externý pracovník Matematicko-fyzikálnej fakulty UK viedol špeciálne prednášky z matematickej logiky a informatiky.
Svojou vedeckou produkciou výrazne pozdvihol prínos Slovenska do svetovej matematickej tvorby a obohatil štyri významné oblasti modernej matematiky: všeobecnú algebru, teóriu čísel, matematickú logiku a informatiku.
Tvorba
Publikoval 73 vedeckých prác, väčšinu v popredných svetových časopisoch, 9 publikácií knižného typu, vyše 40 odborných, popularizačných a informatívnych prác. Okrem originality v riešení komplikovaných problémov je pre jeho dielo charakteristickou črtou hlboké teoretické zovšeobecňovanie niektorých elementárnych teórií na úrovni najnovších výdobytkov fundamentálnych matematických disciplín.
Do tejto sféry patrí napr. teória zovšeobecnených Pascalových trojuholníkov, ktorej venoval značnú pozornosť v poslednom období svojho života, ako hraničná teória všeobecnej algebry, informatiky a matematickej logiky. Svetový ohlas jeho vedeckého diela dokumentovali mnohé pozvania na zahraničné prednáškové pobyty (Nemecko – Berlín, Jena, Rusko – Moskva, Novosibirsk, Fínsko – Turku, Francúzsko – Clermont-Ferrand, Paríž a i.).
V začiatkoch svojej vedeckej kariéry absolvoval študijný 6-mesačný semester v Banachovom centre vo Varšave. V r. 1970 získal 1. cenu v Súťaži mladých matematikov.
V 70. rokoch venoval veľa času a energie aktivitám v rámci matematickej olympiády a študentskej vedeckej a odbornej činnosti. Bol členom ÚV matematickej olympiády a Slovenskej matematickej spoločnosti. Čestný člen JSMF.
Karmanový systém
Karmanový systém je náboženský prúd, ktorý unikajúcno chápe ako transcendentný kozmický zákon, ktorému podliehajú ľudia i bohovia, všetko súcno.
Lambrey
Lambrey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villers-lès-Mangiennes
Villers-lès-Mangiennes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 28
NGC 28 je galaxia v súhvezdí Fénix, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. októbra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Salelologa
Salelologa je mesto na ostrove Savai’i v Samoe. Nachádza sa na juhovýchode ostrova. Patrí pod volebný obvod Fa'asalele'aga I, ktorý je súčasťou okresu Fa’asaleleaga. Je hlavnou vstupnou bránou na ostrov Savai’i, keďže tu kotví najviac trajektov z ostrova Upolu. Mesto tiež slúži ako centrum pre nakupovanie, trh, politické záležitosti, remeslá a umenie. Mesto Salelologa sa skladá z viacerých dedinských častí.
Geografia
Dedina sa nachádza na juhovýchodnom pobreží ostrova Savai’i. Na sever od dediny sa nachádza dedina Salelevalu.
Mesto
Mesto sa skladá z jednej hlavnej nákupnej a priemyselnej ulice. Mestský trh, ktorý je takmer najväčší v celej Samoe, sa nachádza pri pobrežnom móle. Trh je otvorený šesť dní v týždni, od pondelka do soboty. V nedeľu je vždy takmer všetko zatvorené, až na niektoré malé obchodíky.
Tiež sa tu nachádzajú veľkoobchody, supermarkety, čerpacie stanice, pekárne, hotely, penzióny, ale aj ekonomické a občianske spoločnosti, ako napríklad banky, zmenárne, či prístup na internet.
Verejná knižnica
V meste, veľmi blízko trhu na nachádza Verejná knižnica Savai’i. Ide o jedinú pobočku Národnej knižnice Samoa.
Doprava
Okrem ľudí, ktorí tu bývajú sa tu pohybuje veľa návštevníkov a ľudí, ktorí tu prichádzajú obchodovať alebo nakupovať.
Trajektová doprava
Mestský prístav je najväčší a najfrekventovanejší prístav na ostrove. Z prístavu premávajú trajekty, ale aj osobné lode a lode špecializované na prevoz ľudí. Trajekty, ktoré často prevážajú aj autobusy a autá sú riadené vládou štátu a prevážajú sedem dní v týždni približne každé dve hodiny. Cesta medzi tzv. „kontaktnými“ mestami (Salelologa - Savai’i, Mulifanua - Upolu) trvá približne 90 minút. Pri prechode je možné pozorovať ostrovy v prielive Apolima, a to ostrov Manono, Apolima a neobývaný ostrov Nu’ulopa.
Letecká doprava
Asi 10 minút južne od mesta sa nachádza letecká dráha - letisko Maota. Je to asi najväčšie letisko ostrova Savai’i. Väčšina letov sa uskutočňuje medzi letiskom Faleolo, ale existujú spoje aj s ostatnými letiskami.
Miestna doprava
V meste sú k dispozícií autobusové linky, taxíky a prenájom automobilov. Autobusové linky väčšinou prechádzajú hlavnou ulicou a sú načasované tak, aby kompenzovali s odchodmi lietadiel a trajektov. V meste ale neexistujú „autobusové zástavky“. Ľudia proste zastavia na okraji cesty a gestom alebo signálom upozornia vodiča autobusu, aby zastavil.
Pozri aj
Zoznam samojských miest, obcí
2,5G
2.5G je štandard bezdrôtovej telefónnej technológie mobilného telefónu, na pol ceste medzi 2G a 3G štandardmi. Pojem "dva a poltá generácia" sa používa na opísanie systému 2G, ktorý je rozšírený o dátovú komunikáciu používajúcu prepínanie paketov.
Pojmy "2G" a "3G" sú oficiálne, zato "2,5G" nie je. Začal sa používať na účely marketingu, ale je možné sa s ním stretnúť aj v odbornej literatúre. Poskytuje čiastočnú podporu 3G (používa prepínanie paketov) a môže používať niektorú z existujúcich 2G infraštruktúr v GSM a CDMA sieťach.
Sociálna teória
Sociálna teória je logicky usporiadaný výsledok poznávania nejakej stránky sociálneho života.
2,5G
Všeobecne známou technológiou 2,5G je GPRS. Niektoré protokoly, ako napr. EDGE pre GSM a CDMA2000 1x-RTT pre CDMA sa síce oficiálne zaraďujú do služieb "3G" (pretože majú prenosovú rýchlosť väčšiu ako 144 kbit/sekundu), ale v praxi sa väčšina z nich považuje za služby 2,5G (občas sa v spojitosti s EDGE stretnete s označením 2,75G), a to pretože sú niekoľkokrát pomalšie ako služby 3G.
V praxi teda existujú dve siete - hlasová GSM a dátová GPRS. To je rozdiel oproti sieťam tretej generácie (3G), v ktorých existuje jediná sieť používaná pre prenos hlasu i dát.
Antifos
Antifos ( - Antifos) môže byť v gréckej mytológii:
Rožná
Rožná je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 769 obyvateľov, z toho 400 mužov a 369 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 37,7 roka, ženy 40,6 roka).
Gelasius II.
Gelasius II., vlastným menom Giovanni Caetani (* okolo 1060, Gaeta, Taliansko – † 29. január 1119 Cluny, Francúzsko), bol pápež od 24. januára 1118 až do svojej smrti.
V roku 1118 cisár Henrich V. dobyl Rím. Pápež pred ním utiekol do Gaety. Henrich vymenoval arcibiskupa z Bragy za vzdoropápeža s menom Gregor VIII. Po odjazde cisára sa Gelasius vrátil späť do Ríma. Fragipaniovci na neho začali opäť útočiť a tak utiekol do Francúzska, kde onedlho zomrel.
Mladosť
Jeho otec bol Coniolo, obchodník v meste Gaetano (odtiaľ Kajetán). Meno matky nepoznáme. Ján (Giovanni) sa narodil niekedy medzi rokmi 1060 - 1064. V mladosti bol prijatý do kláštornej školy v Monte Casine na odporúčanie opát Desideria. Tu vynikal svojím nadaním a pamäťou. Tu napísal životopisy sv. Erazma, sv. Anatólie a sv. Caesarea.
Konkláve a pontifikát
Po smrti Paschala mal Ján Kajetán asi 60 rokov. Na prianie kardinálov bol povolaný do Ríma a ubytoval sa v dome pri kostole Panny Márie (kostol sv. Sebastiana) v meste Pallaro. V tomto kostole sa zišli kardináli na konkláve a 24. januára 1118 bol Ján jednohlasne zvolený. Voľbu však neakceptoval, ale kardináli trvali na svojom a dali mu meno Gelasius II. Voľba bola tajná, ale vplyvný rod Frangipane sa o konkláve dozvedel a vrazil s ozbrojeným ľudom do chrámu. Zmocnili sa nového pápeža a začali ho surovo biť a kopať, až tiekla krv. Vyviedli ho von ťahajúc za vlasy. Censius Frangipane dal pápeža spútať reťazami a uvrhol ho do svojho väzenia. Rod Frangipane bol ešte nedávno dlho opora pápežstva. Keď sa dozvedel rímsky ľud, povstal proti rodu Frangipane. Na čelo sa postavil prefekt Peter, hoci sám nebol predtým prívržencom pápeža. Prišiel pred pevnosť, ktorá patrila roku Frangipane a dožadovali sa aby im bol vydaný pápež. Cenzius keď videl, že je v obkľúčení, padol k nohám Jána a prosil ho o zmilovanie. Keď mu Ján odpustil, Cencius ho vydal zástupu. Gelasius so slzami v očiach ďakoval davu a pobral sa do Lateránskeho paláca.
Burdinus sa usadil v svätopeterskom chráme, a cisár sa vydal do južného Talianska pokoriť pápežových stúpencov. Dopočul sa ale, že proti nemu sa chystajú Normani, preto cúvol, nechal Burdina v Ríme a odišiel do Lombardie. Gelasius exkomunikoval v meste Kapua 7. apríla 1119 Burdina aj cisára a chystal sa do Ríma. Prišiel tam prezlečený za chudobného pútnika, a skryl sa v dome Stefana Ocdonea pri brehu rieky Tiber. Počas oktávy na sv. Petra a Pavla 1119 Gelasius doprevádzaný Stefanom Normanom sa 21. júna odvážil vstúpiť do mesta, a do chrámu sv. Praxedy odslúžiť sv. omšu, na pozvanie kardinála Desideria. Počas sv. omše prišli do kostola rozzúrení Franfipaniovci a hádzali kamene k oltáru. Pápež odišiel od oltára, vysadol na koňa a ušiel s krucifixom (klerikáli majú len kríž) do kostola sv. Pavla. V kostole zatiaľ došlo ku krvavým stretom, s obeťami na oboch stranách. Stefan Norman - Frangipanov strýko vyzval všetkých na ukončenie bojov nakoľko pápež je už aj tak preč, a okrem toho sú všetci Rimania a príbuzní. Censius a Lev Frangipanovci, synovia Donny Belly, Stefanovej sestry si dali povedať a odišli zo znesväteného chrámu. Všetci hľadali pápeža, priatelia i nepriatelia. Našli ho skrčeného v brázde na poli pri kostole sv. Pavla. Niekoľko dedinčanov nariekalo nad ním. Na druhý deň zhromaždil svojich verných priateľov a povedal: "Keď nemôžeme v tomto meste žiť, poďme do iného. Utečme zo Sodomy, z tohoto krvavého Babylonu. Príde doba, verte mi, kedy sa všetci, alebo komu Boh dá, vrátime, a nastanú lepšie časy". A pápež odišiel do Francúzska. Ustanovil Petra z Portu svojím vikárom, kardinála Huga legárom v Beneveru, Petra potvrdil za prefekta. Stefano Norman bol vymenovaný za praporčíka rímskej Cirkvi. So šiestimi kardinálmi odplával 2. septembra 1119 do Pisy. Tam posvätil dóm na arcibiskupstvo. 10. septembra vysvätil kostol sv. Vavrinca a Syra v Janove a 23. septembra pristál v Marseille. Francúzske kniežatá a biskupi ho privítali v Maguelone, Montpellieri a Avignone. Divili sa že nie „mohamedáni, ale kresťania prenasledujú pápeža v jeho vlasti ako divú zver“. Na nový rok 1120 prebýval pápež vo Valencii, odtiaľ odišiel do Vienne, kde usporiadal synodu. 14. januára ho vítali v Lyone. Koncom januára sa nechal odviesť do kláštora v Cluny. Tam prijal všetky sviatosti, rozlúčil sa s priateľmi. 29.januára 1119 zomrel, a bol pochovaný v opátskom chráme. Pontifikát trval rok a 5 dní.
Počas svojho pôsobenia vydal Gelasius mnoho aktov, týkajúcich sa riadenia Cirkvi. Medzi nimi bolo i dovolenie zo 7. novembra 1118 kňazovi Norbertovi, aby smel slobodne kázať ako ľudový misionár. Svoje buly ukončoval Gelasius slovami "Ja, Gelasius, biskup katolíckej Cirkvi, znamením (signum) svojej ruky: Boh na svojom svätom mieste."
Sjælland (ostrov)
náhľad|Poloha ostrova. Sjælland je s rozlohou 7 031,3 km² najväčší ostrov Baltského mora a Dánska. S 2 208 348 obyvateľmi (1. január 2013) je zároveň aj najľudnatejším dánskym ostrovom. Leží medzi Baltským morom a Kattegatom, od Švédska je oddelený Öresundom a od ostrova Fyn Veľkým Beltom.
Geografia
Na severovýchode ostrova leží dánske hlavné mesto - Kodaň, ktoré čiastočne leží aj na priľahlom ostrove Amager. Z administratívneho hľadiska je ostrov rozdelený medzi dva dánske regióny: Sjælland a Hovedstaden.
Najvyšší prirodzený bod ostrova je Kobanke. Gyldenløves Høj je síce vyšší, ale prirodzene dosahuje výšku len
Významné mestá
Na ostrove Sjælland sa okrem Kodane nachádza viacero väčších miest:
Johnny Got His Gun (film)
Dej
Joe Bonham (Bottoms), mladý americký vojak zranený delostreleckým granátom v Prvej svetovej vojne, je hospitalizovaný v nemocnici. Je po štvornásobnej amputácii, avšak prišiel aj o oči, uši, ústa a nos. Je pri vedomí a je schopný uvažovať, no je väzňom vo vlastnom tele. Realita sa mu prelína s fantáziou a Joe spomína na svoju rodinu a priateľku (Kathy Fields). Vytvorí si určitý druh puta s mladou nemocničnou ošetrovateľkou, ktorá intenzívne vníma jeho nepríjemnú situáciu.
Vo filme sa Joe snaží povedať lekárom pomocou Morzeovky, aby ho armáda uložila do sklenenej rakvy a demonštrovala ním hrôzy vojny v zvrátenej šou, alebo aby ho zabila. Nakoniec si však uvedomí, že armáda mu nesplní žiadne prianie, naopak si želá, aby zostal v stave žijúcej mŕtvoly.
Vyvrcholením filmu je scéna, kedy sa ošetrovateľka pokúša o Joeovu eutanáziu stlačením dýchacej trubice, ale jej nadriadený ju zastaví predtým, než Joe podľahne. Toto sa však nestane v románe. Film končí Joeovým slabým skandovaním „Pomôžte mi (Help me)“.
Obsadenie
Timothy Bottoms	... Joe Bonham Kathy Fields 	... Kareen Marsha Hunt	... Joe's Mother Jason Robards	... Joe's Father Donald Sutherland	... Christ Charles McGraw	... Mike Burkeman Sandy Brown Wyeth	... Lucky Don 'Red' Barry	... Jody Simmons
O filme
Film je veľmi dobre známy svojím farebným rozlišovaním medzi Joevou fantáziou a realitou, kde čiernobiele scény patria do reality nemocnice a farebné zábery sú použité pri jeho snoch a spomienkach. Scény, v ktorých Joe sníva (sny sú spôsobené podávanými liekmi), napríklad rozhovor so svojím mŕtvym otcom, alebo Ježišom sú natočené farebne, ale veľmi jemne. Joeove spomienky sú vyvedené v jasnejších a živších farbách, napríklad rybačka, alebo posledná noc s Kareen. Vo filme nikdy nie je ukázaná Joeova tvár a jeho chýbajúce končatiny sú prikryté nemocničnými plachtami.
Ocenenie
Film bol uvedený v roku 1971 aj na Medzinárodnom filmovom festivale v Cannes, kde vyhral Grand Prix Spécial du Jury a cenu FIPRESCI.
Popkultúra
V roku 1988 natočila americká thrashmetalová skupina Metallica svoj prvý videoklip k skladbe "One", v ktorom sú použité scény z filmu. Videoklip sa začal premietať na hudobnej stanici MTV v januári 1989.
DJ Shadow použil hovorené slovo z filmu v prvej polovici skladby "What Does Your Soul Look Like?".
NGC 5861
NGC 5861 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Cézens
Cézens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ábádán
Ábádán (perz. Ábádán), alebo po slovensky aj Abadan, je prístavné mesto na juhozápade Iránu, ležiace na rieke Šatt al-Arab,  od ústia do Perzského zálivu. Je administratívnym centrom provincie Chúzistán. V roku 2005 malo 415 139 obyvateľov.
Dejiny
Mesto bolo založené v 8. storočí nášho letopočtu. Na začiatku 20. storočia po vzostupe významu ropy a objaveniu jej veľkých nálezísk jeho význam značne stúpol a Abadan zaznamenal rýchly rozvoj. Počas vojnového konfliku s Irakom v rokoch 1980 – 1988 bolo mesto značne poškodené.
Daniel Bursch
Daniel Wheeler Bursch (* 25. júl 1957 Bristol, Pensylvánia, Spojené štáty), je americký astronaut, ktorý absolvoval štyri lety na obežnú dráhu Zeme a pol roka pracoval na vesmírnej stanici ISS. Bol v poradí 299. človek vo vesmíre a v kozme strávil celkom 226 dní. V roku 2002 dvakrát v skafandri vystúpil mimo stanicu (tzv. výstup EVA). Používa prezývku Dan.
Životopis
Stredoškolské štúdium zakončil na Vestal Senior High School v roku 1975 a nastúpil do armády, na vojenskú školu US Naval Academy. Odbor fyziky absolvoval roku 1979, potom pokračoval na rovnakej škole postgraduálnym štúdiom, ktoré ukončil v roku 1991. Okrem toho v roku 1984 absolvoval školu a výcvik testovacích vojenských pilotov, keď už predtým pôsobil aj ako letec bombardovacích lietadiel. Potom pôsobil v armáde ako inštruktážny pilot na základni Patuxent River. V roku 1987 sa stal operačným dôstojníkom letectva a 17. januára 1990 sa zapojil do NASA. Absolvoval potrebný výcvik v Houstone a v rokoch 1993 až 2002 bol štyrikrát vo vesmíre. Je ženatý a má niekoľko detí.
Lety do vesmíru
Prvýkrát letel v septembri 1993, keď mu bolo 36 rokov, v raketopláne Discovery. Išlo o misiu STS-51, posádka bola päť-členná a počas 10 denného letu vypustili dve družice, telekomunikačnú ACTS, vedeckú Astro-SPAS. Štart aj pristátie boli z kozmodrómu na myse Canaveral, Florida. Misia bola katalogizovaná v COSPAR pod označením 1993-058A.
Ďalšie lety absolvoval v raketopláne Endeavour. Už rok po prvom svojom lete štartoval z mysu Canaveral na obežnú dráhu Zeme znovu, tentokrát išlo o misiu STS-68, katalogizovanú v COSPAR 1994-062A so šesťčlennou posádkou. Jedenásť-denný program bol zameraný na ekológiu Zeme. Pristátie bolo na kalifornskej základni Edwards v Mohavskej púšti.
Tretíkrát letel s raketoplánom na jar roku 1996. Išlo o misiu STS-77 (COSPAR 1996-032A) so šesťčlennou medzinárodnou posádkou, ktorá odštartovala z kozmodrómu mysu Canaveral na Floride. Na palube mali vedecké laboratórium Spacelab a počas misie vypustili na obežnú dráhu satelit Spartan 207-IAE, ktorý neskôr zas zachytili a odviezli späť na Zem. Potom vypustili ďalší satelit Pamso-STU, ktorý na obežnej dráhe zostal. Pristáli po 10 dňoch letu na Floride.
Lety v skratke:
Hádzaná na Letných olympijských hrách 1972
Hádzaná na Letných olympijských hrách 1972 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1972, ktorý sa konal v mestách Mníchov, Augsburg, Böblingen, Göppingen a Ulm, v Západnom Nemecku v dňoch od 30. augusta10. septembra 1972, za účasti 16 mužských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1936 a toto bolo jeho 2. vydanie, opäť iba v mužskej kategórii. Oproti prvému turnaju v roku 1936 sa na ňom nezúčastnili iba družstvá Rakúska a Švajčiarska. Zápasy sa hrali až v piatich dejiskách: Sporthalle Augsburg, Donauhalle Ulm, Hohenstaufenhalle Göppingen, Sportshalle Böblingen a Olympiahalle, v ktorom sa odohrali zápasy nadstavbovej časti a play-off.
Družstvo získalo olympijský titul po finálovom víťazstve nad.
Alfred Redl
Alfred Redl (* 14. marec 1864, Ľvov, Halič, Rakúske cisárstvo dnes Ukrajina – † 25. máj 1913, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko dnes Rakúsko) bol plukovník rakúsko-uhorskej armády a veliteľ generálneho štábu VIII. zboru (Praha) a špión. Vo svojej predošlej kariére pracoval zväčša v riadiacej pozícii rakúsko-uhorskej vojenskej spravodajskej služby Evidenzbureau. Kvôli jeho homosexualite bol vydierateľný, čo využila ruská tajná služba, ktorá ho naverbovala ako špióna. Tým, že mal prístup k takmer všetkým tajným armádnym dokumentom sa stal najdôležitejším špiónom cárskeho Ruska. Ku koncu kariéry poskytoval tajné dokumenty aj talianskej a francúzskej tajnej službe. Spáchal samovraždu.
Roky mladosti
Alfred Redl sa narodil v roku 1864 v meste Ľvov, vtedajšom hlavnom meste rakúskej provincie (korunnej krajiny) Halič. Jeho rodičia boli Franz a Mathilde Redl. Alfredov otec začal najprv kariéru dôstojníka, ale ako 31 ročný musel armádu opustiť, keďže nedokázal zložiť k svadbe potrebnú svadobnú kauciu. Následne sa mu podarilo získať adekvátne zamestnanie v c. k. Carl Ludwig Bahn, v ktorej časom postúpil na pozíciu vrchného inšpektora železníc. Deti Franza Redla boli úspešné. Dvaja z jeho synov sa stali dôstojníkmi, jeden architekt, ďalší právnik. Obidve dcéry sa stali učiteľkami. Aj skutočnosť, že deti vyrastali trojjazyčne – poľsky, rusínsky a nemecky; zohrala v Alfredovej kariére rozhodujúci význam. Ako 15-ročný nastúpil na c. k. Školu pre kadetov Karthaus, ktorá sa nachádzala na predmestí Brna. Existuje domnienka, že tento čisto mužský svet v kombinácii s dominantnou výchovou jeho matky jeho homoerotické sklony ešte viac stupňoval. Pokiaľ by sa jeho orientácia a tieto sklony dostali na verejnosť bol by zo štátnej správy prepustený, čakalo by ho súdne konanie a spoločensky by bol odpísaný. V roku 1883 v Karthaus-e skončil ako kadet – dôstojnícky nástupca s vyznamenaním. Po štvorročnom nasadení v pozemnej pechote 9. regimentu v Ľvove ho dôstojnícky zbor uznal ako vhodného na povýšenie do dôstojníckej hodnosti poručíka. S nadpriemerne dobrým posudkom od nadriadeného sa so stovkami iných uchádzačov, uchádzal o miesto výcviku na c. a k. Vojenskej škole pre dôstojníkov generálneho štábu. Nielen to, že výberové konanie ako absolvent obyčajnej školy pre kadetov zvládol pozitívne, ale aj to že v roku 1894 s 25 ďalšími dôstojníkmi úspešne ukončil svedčí o jeho mimoriadnych schopnostiach. Hlavne v technických predmetoch dosahoval nadpriemerné výsledky. Pred povolaním ku generálnemu štábu sa musel liečiť na syfilitické ochorenie.
Dôstojník generálneho štábu
Po skončení vojenskej školy pracoval Alfred Redl do roku 1895 v Eisenbahnbureau podliehajúcej vojnovému ministerstvu c. a k., na pracovisku ktoré sa venovalo hlavne plánovaniu transportov a presunu. K tejto práci patrilo takisto skúmanie železničných tratí možného nepriateľa. Hlavne v Rusku, kde v tom čase podliehali mapy tajnosti a trasy mnohých železničných tratí sa dali určiť len priamym osobným scestovaním. Po tomto krátkom pracovnom nasadení neskôr viac rokov pracoval v štáboch podzemných vojsk najprv v Budapešti a následne – už ako kapitán – v meste svôjho pôvodu, Ľvove. V roku 1899 bol na príkaz šéfa generálneho štábu Friedricha von Beck-Rzikowského poslaný na jazykový kurz do Ruska. V meste Kasan získal vedomosti, ktoré podmienili jeho pracovné využitie (od roku 1900) v „ruskej skupine“ v Evidenzbureau vo Viedni. Evidenzbuero sústreďovala armádne relevantné hlásenia z rôznych zdrojov, ktoré boli denne predkladané šéfovi generálneho štábu a jedenkrát týždenne (do roku 1913 rukopisne) vtedajšiemu cisárovi Františkovi Jozefovi I. Pracovalo na tom 20 dôstojníkov, čo predstavovalo len zlomok personálu v porovnaní s nemeckým či ruským generálnym štábom. Deficit personálu a finančných prostriedkov bol podmienený hlavne skutočnosťou, že Evidenzbureau podliehalo ministerstvu zahraničných vecí, na ktorého financovaní sa podieľalo Uhorsko, ktoré spoločným inštitúciám poskytovalo finančné prostriedky v minimálnej výške. Alfred Redl sa rýchlo vyšvihol. Po niekoľkých mesiacoch ho zaradili do výzvedného oddelenia, ktoré pracovalo na informačno-spravodajskom monitorovaní všetkých zahraničných štátov. V roku 1905 ho povýšili do hodnosti major a v roku 1907 sa stal vedúcim výzvedného oddelenia. Následne po niekoľkých mesiacoch sa stal zástupcom šéfa Evidenzbuereau, čím sa stal jedným z najbližších dôverníkov šéfa generálneho štábu. Po povýšení do hodnosti plukovníka v máji 1912 bol 18. októbra toho istého roku prevelený do Prahy, na pozíciu šéfa Generálneho štábu VIII. armádneho zboru. VIII. armádny zbor v Prahe komandoval bývalý šéf Evidenzbureau generál Arthur Giesl von Gieslingena.
Naverbovanie ruskou Ochrankou
Okolo prelomu storočí Ruská ríša postavila vojenskú špionáž na nové základy. Zahraničná špionáž podliehala ruskej štátnej polícii Ochranka, ktorá prevádzkovala kancelárie v Moskve, Petrohrade a vtedajšej ruskej Varšave. Ochranka úzko pracovala s „Oddelením pre výzvednú činnosť“ cárskeho generálneho štábu. Rakúsko podliehalo oddeleniu Ochranky vo Varšave, v ktorom pracovalo 50 osôb a 150 rezervistov. Šéfom výzvednej služby bol plukovník Nikolaj Stepanovič Batjuschin, ktorý v roku 1901 do Viedne poslal perfektne nemecky hovoriaceho „dovolenkára“ z Pobaltia menom Pratt, s úlohou naverbovať podľa možnosti čo najvyššie postaveného konfidenta z viedenského Evidenzbuereau. Pri skúmaní súkromného života týchto dôstojníkov s cieľom nájsť slabé miesta, našiel v roku 1903 kapitána Redla, ktorý v tom čase udržoval homosexuálny kontakt s poručíkom Meterlingom z Dragúnskeho regimentu č. 3. Pratt napísal Redlovi nasledovný list:
Redl na stretnutie prišiel a na spolupráci s „Ochrankou“ súhlasil. Najprv sa oňho staral osobne ruský vojenský atašé Baron de Roop. Cisár František Jozef I. podobnú činnosť svojim atašé v iných krajinách výslovne zakázal. Potom ako de Roop musel krajinu kvôli špionáži opustiť, prevzal starostlivosť o Alfreda Redla de Roopov nástupca plukovník Mitrofan Martušenko v roku 1906, ktorý bol neskôr vykázaný z toho istého dôvodu. Tento o Redlovi v októbri 1907 napísal nasledovné hodnotenie:
Vďaka vysokým sumám od Rusov viedol Redl život, ktorý si mohla dovoliť len aristokracia. Zásadne sa zabával len v lokáloch na vysokej úrovni a kúpil si dva drahé automobily. Značnú časť peňazí využil na financovanie homosexuálnej lásky, čím sa stal ešte vydierateľnejším. Aby optimalizoval svoje príjmy, začal predávať podklady aj talianskej a francúzskej tajnej službe, čím dosiahol ročný príjem vo výške 50.000 korún (lístok na električku vo Viedni stál v roku 1913 19 halierov). Redl podklady nedodával často, ale keď nejaké dodal boli rozsiahle a vysoko relevantné.