cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Something Good
„Something Good“ je skladba anglickej elektronickej skupiny Utah Saints z roku 1992. Prvýkrát sa objavila na sedemskladbovom EP Something Good, neskôr už na debutovom albume Utah Saints. „Something Good“ je agresívna house skladba, ktorá obsahuje vokálne prvky zo skladby „Cloudbusting“ od Kate Bush. Ako singel dosiahol 4. miesto v rebríčku UK Singles Chart a tiež 7. miesto v Hot Dance Club Play.
V roku 2008 bola skladba remixovaná a vydaná pod názvom „Something Good '08“. Vokály Kate Bush boli nahrané speváčkou Davinou Perrerou. Táto verzia bola vydaná dňa 17. marca 2008.
Saint-Didier-en-Velay
Saint-Didier-en-Velay môže byť:
Drumsound & Bassline Smith
Drumsound & Bassline Smith je britská elektronická produkčná skupina z mesta Derby, ktorej členmi sú Andrew Wright, Benjamin Wiggett (Drumsound) a Simon 'Bassline' Smith. Skupina má svoje hudobné vydavateľstvo s názvom Technique Recordings.
V roku 2004 vydali svoj prvý album s názvom Nature of the Beast, z ktorého boli vydané single „Crossfire (Danger)“, „Planet Mars“, „The End“ a „Thinman“.
Trojica tiež vydala singel „Close“ dňa 21. augusta 2011, ktorý dosiahol 49. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
V roku 2012 spolupracovali so skupinou Utah Saints na ich skladbe „What Can You Do for Me“, ktorá dosiahla 28. miesto v UK Singles Chart. V marci 2012 vyhrala skupina Drumsound & Bassline Smith ceny Best Track a Best Video za nahrávku „Close“ počas udeľovania cien Official Drum & Bass Awards.
Retournac
Retournac môže byť:
Losí test
right|thumb|Značka upozorňujúca na nebezpečenstvo stretu s losom v americkom národnom parku Gros Morne right|thumb|Scéma losieho testu Losí test je test zistenia správania vozidla pri prudkom vyhýbacom manévri pred nečakanou prekážkou.
Dejiny
Vo Švédsku sa tento test používa už celé desaťročia. Najčastejšou prekážkou tu býva los mokraďový. Kolízia s týmto párnokopytníkom má pre posádku automobilu vo väčšine prípadov tragické následky.
Názov testu je tak odvodený práve od losa európskeho. V USA je losí test nazývaný elk test (sl. wapiti test) podľa jeleňa wapiti.
Držiteľom rekordu v kategórií osobných automobilov je Citroën Xantia Activa V6 s rýchlosťou 85 km/h.
Aj dnes sa stane, že losím testom niektoré automobily neprejdú, napr. Citroën Nemo, Renault Kangoo, Toyota Hilux a ďalšie. Zaujímavosťou môže byť, že Trabant, ktorý je oveľa starší a často tiež zosmiešňovaný automobil, týmto testom prešiel.
Metodika merania
Skúška sa vykonáva na suchej vozovke. Dopravné kužeľe sú postavené podľa obrázku a nahradzujú prekážku. Vozidlo sa vyhýba prekážke plne zaťažené. Vozidlo sa rozbehne proti kuželom, prudko sa im vyhne a vracia sa do svojho pruhu. Skúška sa opakuje vo vyššej rýchlosti. Rýchlosť sa zvyšuje dovtedy, pokým automobil nezhodí krajné kužeľe. To sa obvykle stane pri rýchlosti 80 až 100 km/h.
Martin Ďurinda
PharmDr. Martin „Maťo“ Ďurinda (* 8. november 1961, Bratislava), je slovenský spevák, gitarista, skladateľ a textár slovenskej hardrockovej skupiny Tublatanka.
Životopis
V mladosti mal Martin Ďurinda ambície stať sa hokejovým hráčom. Je samoukom v hre na gitaru a klavír. Spievať ho učila jeho mama, Margita Ďurindová, ktorá bola hlasovou pedagogičkou na vysokej škole.
V rokoch 19771980 bol členom popovej skupiny Nervy (Marián Greksa – basgitara, spev; J. Bodlák – gitara, spev; Martin Ďurinda – gitara, spev; Ján Fabrický – bicie; Andrej Šeban – gitara, klávesové nástroje, spev).
Stará nórčina
Stará nórčina je severogermánsky jazyk, ktorý patril do západnej vetvy staroseverčiny, predchodca nórčiny.
Nórčina sa však postupom časom viac odklonila od staronórčiny, na základe dlhodobého a zreteľného vplyvu dánčiny, a i nemčiny. Gramatika dnešnej nórčiny je iná, zjednodušená.
Za jazyk najviac podobný starej nórčine sa dá považovať islandčina, jazyk, ktorý za dobu svojej existencie prešiel len minimálnymi zmenami a i gramatika sa zachovala.
Mordor
Mordor je krajina vo fiktívnom svete anglického spisovateľa J. R. R. Tolkiena. Mordor, čiže Čierna zem, sa nachádza v južnej časti severovýchodného cípu Stredozeme. Tento pustý kraj je známy predovšetkým ako panstvo Temného pána Saurona. Táto krajina sa nachádza na východ od rieky Anduin, tzv. Veľkej rieky, a leží tam sopka Orodruin, známa aj ako Hora osudu, ktorá bola cieľom Spoločenstva prsteňa (neskôr iba Froda a Sama), v snahe zničiť Prsteň moci.
Krajina Mordor je najviac popísaná v treťom dieli Tolkienovej trilógie Pán prsteňov - Návrat kráľa. Mordor je v nej popisovaný, predovšetkým pri putovaní hlavného hrdinu románu, Froda Bublíka. O histórii Čiernej zeme v druhom a treťom veku možno čítať aj v knihe Silmarillion. Ďalšie zmienky o Mordore sú v Tolkienovej knihe Nedokončené príbehy.
Izák Abrahamides
náhľad|Abrahám Hrochotzky Izák 1600, Zvolen. Izák Abrahamides (pseudonymy: Hrochotius, Hrochotský, z Hrochoti, Abrahamffy; * 1557, Hrochoť – † 30. august 1621, Bojnice) bol slovenský náboženský spisovateľ, popredný predstaviteľ slovenskej reformácie, od roku 1610 evanjelický superintendant, pedagóg a organizátor slovenského protestantského školstva.
Životopis
V Prahe dosiahol majstrovstva slobodných umení a získal titul magistra a v roku 1582 študoval ešte v Lipsku. V roku 1595 bol vo Wittenbergu vysvätený za kňaza.
Bol vychovávateľom vo Viedni, rektorom evanjelickej školy vo Zvolene, mestským notárom v Kremnici, učil na slovenských školách.
Pôsobil ako evanjelický farár vo Zvolene (1595-1607), potom v Bojniciach (1607-1621).
V roku 1610 sa stal jedným z prvých troch slovenských superintendentov (zvolený bol na žilinskej synode pre Tekovskú, Nitriansku a Bratislavskú župu). Zomrel v Bojniciach, kde pevne hájil záujmy reformácie a slovenského národného života v čase, keď sa iba začínal prebúdzať.
Tvorba
Jeho literárna činnosť bola úplne v službách evanjelickej cirkvi. V zahraničí sa preslávil ako autor historických a filozofických pojednaní písaných v latinčine začiatkom 17. storočia, ktoré podpisoval väčšinou ako „Hrochotius“. Písal tiež pohrebné kázne (napr. za palatínom Jurajom VII. Thurzom) a venoval sa tiež prekladom.
Níreďházsky okres
Níreďházsky okres (maď. Nyíregyházi járás) je okres v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg v Maďarsku. Od roku 2013 je mesto Níreďháza hlavným mestom župy a zároveň aj okresným mestom.
Sídla a ľudia
Od roku 2013 je okres tvorený štyrmi mestami a jedenástich dedinami. (V tabuľke je počet obyvateľov v januári 2013.)
V januári 2013 žilo v okrese 166 684 ľudí. Obyvatelia sú zamestnaní hlavne v poľnohospodárstve a v živočíšnej výrobe.
Okrem toho v mestách pracujú hlavne v rôznych službách. Napriek tomu je tu vysoká nezamestnanosť.
Pavol Hochschorner
náhľad|Pavol a Peter Hochschornerovci na LOH 2012
Pavol Hochschorner (* 7. september 1979, Bratislava) je slovenský vodný slalomár, trojnásobný olympijský víťaz a majster sveta vo vodnom slalome. V disciplíne C2 súťaží spolu so svojou dvojičkou Petrom Hochschornerom. Obaja sú (ako prví na svete v tejto disciplíne) trojnásobní olympijskými víťazi.
Scanderbeg
Gjergj Kastrioti (* asi 6. máj 1405, Dibër, Albánsko – † 17. január 1468, Lezhë) známy pod menom Skanderbeg (alb. Skënderbeu) je albánsky národný hrdina a symbol Albánskeho národného obrodenia. Jeho erb (čierny dvojhlavý orol na červenom pozadí) je v súčasnosti štátnym znakom Albánska. Skanderbeg sa považuje za hrdinu Albánska. Viedol ozbrojený odpor proti Osmanskej ríši, pri ktorej zahynul aj sultán Murad.
Životopis
Narodil sa ako najmladší syn v šľachtickej rodine Kastriotovcov, pánov Stredného Albánska. Roku 1409 sa jeho otec Gjon Kastrioti stal vazalom osmanského sultána, musel platiť tribút a poslať synov ako rukojemníkov. Keď mal Skanderbeg 18 rokov, bol aj on poslaný na dvor sultána Murada II. ako rukojemník. Po roku 1430 začal Skanderbeg bojovať za sultána a konvertoval na islam. Po 7 rokoch bojovania sa stal guvernérom mesta Krujë. Jeho otec zomrel ako aj Skanderbegovi starší bratia a albánsky ľud vyzval Skanderbega o návrat domov.
Boj proti Turkom
Skanderbeg uvidel príležitosť roku 1443 v bitke pri meste Niš, kedy bojoval na strane tureckého sultána proti Uhrom, ktorých viedol Ján Huňady. Skanderbeg dezertoval spolu s ďalšími 300 albánskymi vojakmi bojujúcimi za sultána a odišiel na svoj hrad do Krujë. Skanderbeg tu zavrhol islam, konvertoval späť na kresťanstvo a dostal podporu albánskeho ľudu a zorganizoval odboj voči Turkom. Začal stavať opevnenia a pohyblivú obrannú armádu, využívajúcu horský terén Albánska. V lete roku 1444 prišla turecká odpoveď vo forme vyše 25-tisícového vojska pod vedením tureckého generála. Skanderbeg sa proti nim postavil s 7-tisícovou pechotou a s 8-tisícovým jazdectvom. Časť jazdectva bola ukrytá v lese za tureckými zadnými líniami. Po danom signále zaútočili a turecká armáda bola rozprášená a vyše 8-tisíc tureckých vojakov bolo zabitých, pričom Albánci utrpeli len malé straty. Skanderbegove víťazstvo obletelo celú Európu, keďže to bola jedna z mála bitiek, ktorú Turci dovtedy prehrali.
Obliehanie hradu Krujë
Turecký sultán sa načas vzdal úmyslu dobyť Albánsko a vydal sa dobyť Konštantínopol, ktorý padol roku 1453. Hoci Skanderbeg obliehanie Krujë prerazil a odohnal Turkov, situácia v Albánsku bola zlá. Turci za sebou zanechali len spáleniská a preto bola v Albánsku slabá úroda a vypukol hladomor v krajine. Skanderbeg požiadal o finančnú pomoc Svätú Stolicu, no tá sa tiež zmietala v ťažkostiach a preto mohla poskytnúť len malú sumu. Stav v Albánsku sa veľmi zhoršil a Skanderbega začali opúšťať šľachtici, ktorí prechádzali na stranu Turkov s vidinou bohatstva.
Pápežské uznania
Kastrioti si ako bojovník proti Turkom vyslúžil uznania, ale aj materiálnu a finančnú podporu od viacerých pápežov. Patrili k nim Mikuláš V., Kalixt III. aj Pius II., ktorý ho nazval Kresťanský Gideon. Pápež Pavol II. mu udelil titul Kristov šampión (lat. Athleta Christi).
Program (počítačový)
Synonymom, respektíve príbuzným pojmom počítačového programu je (počítačová) aplikácia, „ktorá označuje obvykle komplexnejší súhrn často i niekoľkých programov, ktoré plnia úlohy danej oblasti“.
Počítačový program je osobitným predmetom autorskoprávnej ochrany. Je chránený podobne ako literárne dielo. Právne normy poskytujú viaceré legálne definície pojmu, pre územie Slovenska je relevantný § 87 slovenského Autorského zákona (pozri nižšie).
Všeobecne a medzinárodná právna úprava
Počítačový program býva v súčasnosti za predpokladu splnenia právom definovaných podmienok (typicky kreatívna duševná činnosť) chránený autorskoprávnou ochranou. V 70. a 80. rokoch 20. storočia však o charaktere možnej duševnoprávnej ochrany prebiehala diskusia, pričom až medzinárodná právna úprava (čl. 10 TRIPS, čl. 4 Zmluvy WIPO o autorskom práve) ustálila názor, že ochrana sa neposkytne v oblasti patentov a že nejde o osobitné právo duševného vlastníctva, ale naopak že program predstavuje dielo chránené podobne ako literárne diela podľa čl. 2 Bernského dohovoru. Patentové právo môže následne chrániť prístroje používajúce softvér alebo vynálezy s ním súvisiace. Medzinárodná právna úprava termín počítačový program neupravuje a otázku ponecháva na štáty. Modelové ustanovenia o ochrane počítačových programov, prijatých medzinárodnou organizáciou WIPO v roku 1978 počítačový program definujú (časť 1 písm. i) ako: „sadu inštrukcií, ktoré, pokiaľ sú zaznamenané na strojovo čitateľnom médiu, sú schopné prístroju umožniť spracovanie informácií v zmysle vyjadrovať alebo vykonávať určité funkcie alebo úlohy alebo dosahovať určitých výsledkov“. Ako počítačový program sa zároveň rozumie aj prípravný koncepčný materiál.
V európskom práve smernica o právnej ochrane počítačových programov (2009/24/ES) pre svoje účely definuje počítačový program ako ''„programy v akejkoľvek forme vrátane tých, ktoré sú včlenené do technického vybavenia počítača (hardvéru). Tento pojem zahŕňa aj prípravnú koncepčnú prácu vedúcu k vyvinutiu počítačového programu pod podmienkou, že na základe jej povahy bude možné v neskoršom štádiu vytvoriť počítačový program.“'' (bod 7).
Slovensko
V slovenskom právnom poriadku (k dňu 7. 4. 2023) definuje počítačový program z. č. 185/2015 Z.z. Autorský zákon (ďalej aj „AZ“), podľa ktorého (§ 87) ide o „súbor príkazov a inštrukcií vyjadrených v akejkoľvek forme použitých priamo alebo nepriamo v počítači alebo v podobnom technickom zariadení“.
Počítačový program definuje slovenský Autorský zákon v súlade s medzinárodnou úpravou a európskou právnou úpravou (pozri vyššie) chránené v obdobnom režime ako autorské diela (presnejšie literárne diela či v terminológii slovenského AZ iné slovesné dielo). Autorskoprávna ochrana sa priznáva len tým počítačovým programom, ktoré sú výsledkom tvorivej duševnej činnosti autora (zvyčajne programátora). V porovnaní s inými dielami nemusí ísť o „jedinečný“ výsledok tvorivej duševnej činnosti autora (porov. §3 AZ).
Ako počítačový program zároveň Autorský zákon vníma súbor príkazov a inštrukcií napísaných alebo vyjadrených v zdrojovom kóde alebo v strojovom kóde. Chránená je však zároveň aj súvisiaca dokumentácia (materiál použitý na jeho vytvorenie). Program tak nemusí byť vyjadrený iba v binárnom alebo textovom kóde, môže ísť napríklad o algoritmus opísaný v knihe.
Obdobne ako pri iných autorských dielach, aj počítačovému programu je ochrana poskytovaná iba ako konkrétnemu prevedeniu (vyjadreniu) myšlienky, nie ako myšlienke či funkcie samotnej. Vyčerpanie distribučného práva k počítačovému programu upravuje slovenská právna úprava samostatne (§ 88 AZ) Všeobecná právna úprava princípu vyčerpania distribučného práva sa nachádza v § 22 ods. 2 AZ, pričom sa od § 88 AZ líši už len tým, že vyčerpanie viaže na prevod užívacieho práva. Autor počítačového programu požíva osobnostné i majetkové práva. Autorský zákon pozná viaceré výnimky a obmedzenia majetkových práv autora k počítačovému programu (§89 AZ). Od počítačového programu odlišným predmetom právnej ochrany je grafické užívateľské rozhranie. Odlišným termínom je tiež širší termín softvér.
Bretfeldovský palác
Dejiny
Pôvodne to bol barokový meštiansky dom. Ten bol v roku 1765 prestavaný (asi J. J. Wirchom) pre Josefa, grófa z Bretfeldu-Chlumčanského. Gróf Bretfeld z paláca urobil významné spoločenské stredisko, miesto konania plesov a koncertov. Medzi hostí patrili okrem iných Wolfgang Amadeus Mozart, alebo Giacomo Casanova. Reliéf sv. Mikuláša na priečelí a plastiky na schodisku sú dielom Ignáca Františka Platzera.
Zoznam slovenských článkov/C
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 57 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ca
Cabadov jarok · Cabaj-Čápor · Cabov · Cakov · Carl Franz Anton Ritter von Schreibers
ce
Cejkov (okres Trebišov) · Celestín Anton Radványi · Cena Jána Hollého · Centrum vedecko-technických informácií Slovenskej republiky · Centrum výcviku Lešť · Cernina · Cerová (okres Senica) · Cerovo (okres Krupina) · Cesta III. triedy 1015 (Slovensko) · Cesta III. triedy 1020 (Slovensko) · Cesta III. triedy 3390 (Slovensko) · Cesta III. triedy 3391 (Slovensko) · Cesta III. triedy 3400 (Slovensko) · Cesta III. triedy 3410 (Slovensko) · Cestice
cé
Cézar Toman
ci
Cigeľ · Cigeľka (obec) · Cigla · Cimenná · Cinobaňa · Cividalský evanjeliár
cí
Cífer
co
Codex diplomaticus et epistolaris Slovaciae: Slovenský diplomatár · Confessio Heptapolitana · Confessio Pentapolitana · Confessio Scepusiana
cs
Csaba Horváth (slovenský futbalista) · Csaba Szücs (1987) · Csaba Török (matematik) · Csongor Kassai
ct
Ctiboh Zoch · Ctibor Filčík · Ctibor Greguš · Ctibor Ján Handzo · Ctibor Kovač · Ctibor Matulay · Ctibor Štítnický
cu
Cudzinci v reprezentácii Slovenska
cy
Cyprián Majerník · Cyril a Metod · Cyril A. Hromník · Cyril Bystrík Janík · Cyril Daxner · Cyril Dudáš · Cyril Gabriel Zaymus · Cyril Gallay · Cyril Horváth · Cyril Kutlík · Cyril Palaj · Cyril Zálešák · Cyril Zoch
Polyanilín
náhľad|Štruktúrny vzorec polyanilínu Polyanilín (ďalej PANI) je π- konjugovaný organický polymér. Je to zároveň najstarší známy vodivý polymér.
Karol Adamiš
Karol Adamiš (* 29. november 1813, Vrbovce – † 2. november 1849, Horné Zelenice) bol slovenský spisovateľ, publicista a evanjelický kňaz.
Polyanilín
Vlastnosti
Môže byť pripravený pre rôzne špecifické aplikácie, ako napríklad v dobíjacích batériách, biosenzoroch alebo antikoróznych povlakoch. Jeho vodivosť a ďalšie charakteristiky veľmi závisia od experimentálnych podmienok, pri ktorých bol pripravený, ako sú teplota, pH roztoku, alebo od koncentrácie anilínu v roztoku. PANI existuje vo viacerých formách, ktoré sa navzájom odlišujú chemickými a fyzikálnymi vlastnosťami.
Karol Adamiš
Životopis
Narodil sa v rodine učiteľa Pavla Adamiša a jeho manželky Veroniky, rodenej Vrchovskej. Vzdelanie získaval v Modre, Bratislave a vo Viedni. Pôsobil ako evanjelický farár v Bukovci a od roku 1840 v Horných Zeleniciach. V rokoch 1832 – 1835 bol členom bratislavskej Spoločnosti česko-slovanskej, počas pobytu v Bukovci dostal od Ľudovíta Štúra pochvalu za prácu medzi ľuďmi a bohatú slovanskú knižnicu.
Polyanilín
Modifikácie polyanilínu
Vo všeobecnosti sa vyskytuje v troch formách, nazvaných permigranilín, leukoemeraldín a emeraldín. Produktom elektrochemickej polymerizácie anilínu z kyslého elektrolytu je zelený emeraldín. Ten môže byť jednoducho prevedený ďalšou oxidáciou na úplne oxidovanú tmavomodrú permigranilínovú soľ, ktorá zase môže byť prevedená pomocou alkalickej bázy na tmavofialový permigranilín. Emeraldínová soľ tiež môže byť redukovaná na transparentný leukoemeraldín, alebo pomocou alkalickej bázy prevedená na nevodivý modrý emeraldín.
Karol Adamiš
Tvorba
Vo svojej tvorbe sa zameriaval najmä na písanie náboženskej literatúry, no bol tiež publicistom, ktorý vystupoval proti Jozefovi Miloslavovi Hurbanovi a sympatizoval s maďarským revolučným hnutím, čím sa definitívne rozišiel so Štúrovcami.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Legnava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Legnava v okrese Stará Ľubovňa.
Sedlec (okres Praha-východ)
Sedlec je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 264 obyvateľov, z toho 136 mužov a 128 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 36,0 roka, ženy 37,4 roka).
Čeľustnatce
thumb|[[Enyalioides azulae]] Čeľustnatce (iné názvy: čeľusťovce , čeľustnaté , čeľustn(at)é stavovce , čeľusťovité stavovce ; lat. Gnathostomata) je v najčastejšom ponímaní veľký taxón (obyčajne nadtrieda) stavovcov. Je opakom taxónu bezčeľustnatce, čiže zahŕňa stavovce s vyvinutými čeľusťami.
Čeľustnatce (podľa vyššie uvedenej definície) okrem štvornožcov sa tradične označujú aj ako čeľustn(at)é ryby , ryby (lat. Pisces) alebo plutvovce (lat. Pisces).
Rôzne významy pojmu čeľustnatce (Gnathostomata)
a) V širšom zmysle čeľustnatce ( resp. vyššie uvedené slov. synonymá ; lat. Gnathostamata alebo [od roku 2020] Pan-Gnathostomata ) zahŕňajú aj ostrakodermy a (prípadne) konodonty, čiže zahŕňajú aj celé bezčeľustnatce okrem kruhoústnic v užšom zmysle (teda okrem mihúl a sliznatiek). Dôvod pre takéto použitie je ten, že takto definovaný taxón (pravdepodobne) vývojovo tvorí prirodzenú skupinu.
b) V užšom zmysle sú čeľustnatce ( resp. vyššie uvedené slov. synonymá ; lat. Gnathostomata alebo [od roku 2020] Apo-Gnathostomata ) všetky stavovce okrem bezčeľustnacov - toto je definícia uvedená hore v úvode tohto článku a je to najčastejšia definícia čeľustnatcov.
c) V najužšom (zriedkavom) zmysle sú čeľustnatce ( resp. vyššie uvedené slov. synonymá ; lat. Gnathostomata) iný názov taxónu Eugnathostomata. Eugnathostomata sú definované ako korunové čeľustnatce v užšom zmysle, čiže sú to čeľustnatce v užšom zmysle (=Apo-Gnathostomata) okrem taxónu plakodermy (Placodermi); inými slovami je to teda súhrnné označenie pre tradičné taxóny drsnokožce, akantódy, kostnaté ryby a štvornožce.
Systematika čeľustnatcov v užšom zmysle (t.j. podľa definície b)
Z vývojového hľadiska patria do bezčeľustnatcov, ale tradične sa zaraďujú oddelene.
Čeľustnatce pozostávajú z nasledujúcich taxónov: †plakodermy, drsnokožce, †akantódy, kostnaté ryby a štvornožce (=najmä obojživelníky, plazy, vtáky a cicavce). Podrobnosti systému pozri v článkoch stavovce a štvornožce.
Tradične sa čeľustnatce delia na:
Miroslav Pinc
Miroslav Pinc (* 5. júl 1949, Obořiště† 4. apríl 2000, Praha) bol významný český ilustrátor kníh z oblasti botaniky resp. dendrológie.
Počas svojho života publikoval svoje perokresby vo viac než dvoch stovkách kníh. V roku 1981 bola Ing. Pincovi udelená Výročná nakladateľská cena Státního zemědělského nakladatelství za ilustráciu knihy Karel Hieke – Pokojové rostliny.
Dielo
Medzi jeho prvé práce patrí Sadovnická dendrologie od autorov Ing. Václava Hurycha a Ing. Ernesta Mikuláša. Z ďalších českých titulov možno menovať napr.:
Prusko (brandenbursko-pruská monarchia)
Prusko (, ; iné názvy: najmä do konca 18. stor.: Brandenbursko-Prusko/brandenbursko-pruský štát/brandenbursko-pruská monarchia, od 18. stor.: Pruské kráľovstvo (v širšom zmysle) resp. oficiálne Kráľovsko-pruské štáty, od roku 1918: Slobodný štát Prusko) bol štát, ktorý sa nachádzal primárne v dnešnom severnom Nemecku a v dnešnom Poľsku, vznikol zjednotením Brandenburského kurfirstva s Pruským vojvodstvom a existoval od 17.storočia do roku 1945/47 (z toho od roku 1871 ako súčasť Nemeckej ríše).
Historicky sa označenie Prusko na celý štát používalo až od roku 1701 resp. až od polovice 18. storočia, v súčasnej literatúre sa však používa už pre obdobie od vzniku štátu (1618) alebo od polovice 17. storočia. Okrem tohto použitia výrazu Prusko na označenie celého štátu existuje ešte Prusko v užšom zmysle, ktoré tvorilo len jedno z území tohto štátu – k tomu pozri Prusko (historické územie).
Význam Pruska je v tom, že v 19. storočí bolo najväčším nemeckým štátom a v roku 1871 sa stalo zjednotiteľom celého Nemecka (vznik Nemeckého cisárstva).
Obyvateľ sa volá Prus, pejoratívne: Prušiak, zastarano: Prajz , Prušák.
Dejiny
V nasledujúcom texte, ak nie je uvedené inak, výraz Prusko označuje celý brandenbursko-pruský štát.
Prusko vzniklo tým, že v roku 1618 brandenburský kurfirst z rodu Hohenzollernovcov zdedil Pruské vojvodstvo (porov. Prusko (historické územie)). Dejiny Pruska sú teda pokračovaním dejín Brandenburska od roku 1618. Budovaniu zjednoteného brandenbursko-pruského štátu sa ako prvý venoval kurfirst Fridrich Wilhelm (16401688), ktorý zaviedol absolutizmus, centralizoval štátnu správu a vybudoval stálu armádu. Získal napríklad Zadné Pomoransko a Magdebursko (v roku 1648). Jeho nástupca Fridrich III. získal kráľovský titul pre územie dovtedajšieho Pruského vojvodstva (vzniklo teda Pruské kráľovstvo); získal ho síce len pre to, čo sa neskôr nazývalo Východné Prusko, ale neskôr a najmä v súčasnej literatúre sa výraz Pruské kráľovstvo začal v širšom zmysle používať aj na označenie celého Pruska.
Prvým delením Poľska získalo Prusko od roku 1773 Západné Prusko, druhým delením Poľska získalo Prusko od roku 1793 tzv. Južné Prusko (dnešné stredné Poľsko) a tretím delením Poľska získalo od roku 1795 tzv. Nové Východné Prusko (územie východne od Východného Pruska). Deleniami Poľska sa teda územia Pruska zdvojnásobilo. Koncom 18. stor. bolo Prusko modernizované, stavali sa mestá, kanalizácie, podporovala sa ťažba uhlia a priemysel v Sliezsku.
Po porážke vo vojnách s Napoleonom v rokoch 18061807 (prvá prusko-francúzska vojna) Prusko stratilo niektoré územia (napr. Južné Prusko a Nové Východné Prusko a najmä všetky územia západne od Labe), bolo obsadené francúzskym vojskom a pruské vládnuce kruhy boli donútené zaviesť občianske reformy. V roku 1813 sa začala národnooslobodzovacia vojna Pruska proti francúzskej nadvláde.
Po celoeurópskej porážke Napoleona a Viedenskom kongrese (1815) Prusko získalo naspäť Poznansko (časť bývalého Južného Pruska) a väčšinu svojho územia na západ od Labe spred roku 1806 a okrem toho získalo severné Sasko, ďalšiu časť Pomoranska, Vesfálsko a Porýnie južne od Vestfálska.
V 19. storočí bolo Prusko súčasťou Nemeckého spolku (18151866, ale bez Západného a Východného Pruska), Nemeckého colného spolku (18341919) а Severonemeckého spolku (18671870). V prípade Nemeckého colného spolku a Severonemeckého spolku bolo Prusko hlavným iniciátorom ich vzniku. Vytvorenie Nemeckého colného spolku položilo základ na postupné ovládnutie celého Nemecka Pruskom.
Po porážke revolúcie v roku 1848, ktorá sa usilovala o zjednotenie Nemecka na demokratickom princípe, začal pruský predseda vlády Otto von Bismarck (18621890) v roku 1862 pracovať na násilnom zjednocovaní Nemecka. V roku 1864 získalo Prusko tzv. nemecko-dánskou vojnou Šlezvicko a Holštajnsko. V roku 1866 získalo Prusko vojnou s Rakúskom Hannoversko, Hessenské kurfirstvo, Nasavsko a Frankfurt nad Mohanom. Porážkou Rakúska a získaním vyššie uvedených území sa Prusko stalo najsilnejším nemeckým štátom. V rámci príprav na zjednotenie Nemecka Prusko v roku 1867 založilo Severonemecký spolok (pozri vyššie). Po porážke Francúzska v prusko-francúzskej vojne (18701871) bolo v roku 1871 vytvorené Nemecké cisárstvo (Nemecká ríša), pričom nemeckým cisárom sa stal pruský kráľ Viliam I. Z dôvodu veľkosti územia Pruska, počtu jeho obyvateľov a jeho hospodárskej sily malo Prusko, ako jedna z krajín Nemeckej ríše, v Nemeckej ríši vedúce postavenie; hodnosť nemeckého cisára sa spájala s úradom pruského kráľa a úrad ríšskeho kancelára s úradom pruského predsedu vlády. V nasledujúcom období sa v Prusku stále viac presadzoval militarizmus a expanzionistická politika, čo napokon bolo jednou z príčin prvej svetovej vojny (19141918).
Po porážke Nemeckej ríše v prvej svetovej vojne muselo Prusko odstúpiť územia Poľsku (väčšinu Západného Pruska a Poznanska, časť Sliezska), Eupen-Malmedy Belgicku, časť Šlezvicka Dánsku, Hlučínsko Česko-Slovensku; Gdansk, Oblasť Memelu a Územie Sárska sa dostali pod špeciálnu správu. Zároveň boli v roku 1918 boli Hohenzollernovci zvrhnutí a Prusko (naďalej súčasť Nemeckej ríše) prestalo byť monarchiou. Dostalo nový názov Slobodný štát Prusko. Do roku 1932 v ňom vládli prevažne sociálnodemokratické vlády, potom sa moci v Prusku ujali nacisti a Prusko už existovalo len formálne, pretože fakticky v ňom vládla ríšska vláda. Územia získané Nemeckom počas druhej svetovej vojny (aj tie, ktoré v minulosti patrili Prusku) boli len zriedkavo pričlenené k Prusku (ako napr. územie južne od Východného Pruska), väčšinou boli do Nemecka začlenené ako samostatné ríšske župy a podobne.
Po skončení druhej svetovej vojny Prusko de facto prestalo existovať už v roku 1945, de iure bolo zrušené Spojencami vo februári 1947. V roku 1945 bolo pruské územie rozdelené medzi dnešné Nemecko, Poľsko, Československo, Bielorusko, Rusko a Litvu.
Georg Gaál
Georg Gaál alebo Georg von Gaal (* 21. apríl 1783, Bratislava – † 8. november 1855, Viedeň, Rakúsko) bol uhorský spisovateľ, prekladateľ a folklorista.
Pracoval ako hlavný knihovník a galerista Mikuláša Esterháziho vo Viedni. Podľa publikácie Illustrieter Führer durch Pozsony (Pressburg), Sigmund Steiner's 1907 v literatúre objavil svet maďarskej rozprávky.
Murter
Murter môže byť:
Bitka pri Petrovaradíne
Bitka pri Petrovaradíne 5. augusta 1716 bola prvá veľká bitka medzi Habsburgovcami a Osmanskou ríšou v 18. storočí. Princ Eugen Savojský v bitke prekvapil a rozprášil podstatne silnejšiu armádu veľkovezíra Damada Aliho, čím odrazil ofenzívu tureckých vojsk proti významnej pevnosti Petrovaradín a zároveň si uvoľnil ruky pre dobytie Temešváru, ako aj pre likvidáciu tureckých jednotiek z Temšského Banátu.
Predohra
Vojna, ktorá vypukla medzi Osmanskou ríšou a rakúskymi Habsburgovcami v roku 1716, bola iba vyvrcholením napätia na oboch stranách. Habsurgovci do nej vstupovali ako ochrancovia Benátskej republiky a ich cieľom bolo vytlačiť Turkov z Balkánu a Peloponézu. Turci išli do boja s cieľom pomstiť sa za urážku, ktorej sa im dostalo v podobe habsburského ultimáta nariaďujúceho vrátiť Benátkam územia dobyté v posledných rokoch, pričom v rámci odplaty tiež chceli získať späť územia stratené po ťažkých porážkach pri Viedni a Zente.
Bitka
Prvým cieľom tureckých vojsk bolo mesto Petrovaradín, ktoré bolo v tom čase kľúčovou pevnosťou a zásobovacou základňou habsburských vojsk na dolnom toku Dunaja. Damad Ali priviedol svoju armádu k Petrovaradínu 2. augusta 1716 a rozvinul sa na juhovýchod od mesta. Obsadil návršie nad mestom a tam sa opevnil. Jeho krídla sa pritom opierali o Dunaj. Ak by ho chcel Eugen, ktorého vojsko sa nachádzalo na druhom brehu rieky, napadnúť, musel by sa pohybovať s armádou pozdĺž rieky, prekročiť ju a potom postupovať úzkym údolím proti silným obranným pozíciám podstatne silnejšieho nepriateľa. Ak by ho pravda Turci neprepadli už pri prechode rieky, kedy by bolo jeho vojsko obzvlášť zraniteľné.
Eugen sa však rozhodol pre riskantný manéver, ktorý sa celkom priečil vtedajším poriadkom. V noci na 5. augusta so svojim vojskom v tichosti prekročil rozvodnený Dunaj priamo pod hlavnými tureckými pozíciami a skoro ráno zaútočil na prekvapeného nepriateľa. Turci sa však čoskoro skonsolidovali a jednu chvíľu situácia vyzerala tak, že by ich protiútok na stred a pravé krídlo rakúskej armády mohol bitku zvrátiť. Nakoniec ale podpora delostrelectva z pevnosti Petrovaradín, ku ktorej pechota ustúpila, ako aj včasný protiútok ťažkého jazdectva, ktoré si princ prezieravo nechal v zálohe, situáciu vyriešili. Eugenovo ľavé krídlo zatiaľ rýchlo postupovalo vpred. Boli dobyté turecké delostrelecké batérie a ich nová obsluha spustila paľbu na tylo a stred nepriateľskej zostavy. Turecká armáda sa vzápätí dala na útek. Ten sa ale mnohým nepodaril, pretože cez rozbité pravé krídlo tureckých vojsk se do tyla utekajúcej armády dostalo rakúske jazdectvo. Damad Ali bol smrteľne ranený, keď sa pokúšal na čele svojej osobnej gardy o protiútok (zrejme išlo o formu samovraždy, keďže situácia bola už beznádejná), zomrel krátko po bitke. Posledné ohnisko tureckého odporu bolo zlikvidované zhruba na poludnie. Keďže Damad Ali nechal tesne pred svojim samovražedným útokom popraviť všetkých dovtedajších zajatcov, čakal rovnaký krutý osud aj zajatých Turkov.
Následky bitky
Likvidácia tureckej armády uvolnila Eugenovi Savojskému ruky pre ďalšie akcie. Nakoniec sa ale nerozhodol pre plánovanú výpravu na Belehrad, keďže by podľa neho nebolo na dobytie mesta dosť času, ale tiahol radšej k Temešváru, ktorý ľahko dobyl. Turci tak stratili Temšský Banát a rozhodujúce stretnutie vojny sa odložilo na nasledujúci rok.
Rýchlostná cesta M19 (Maďarsko)
Rýchlostná cesta M19 je rýchlostná cesta v Maďarsku, ktorá spája severnú časť mesta Győr s M1.
Cesta je vybudovaná len v polovičnom profile a plní funkciu diaľničného privádzača. Maximálna povolená rýchlosť je tu obmedzená na 90 až 110 km za hodinu.
Vákuová pumpa (erotická pomôcka)
Vákuová pumpa pre mužov ako erotická pomôcka, je zariadenie, ktoré sa skladá z podtlakového valca a odsávacieho zariadenia. Najbežnejšie modely majú akrylátový (väčšinou priehľadný) dutý valec, s tesniacou manžetou. Spojovacou hadičkou je pripojený odsávací balónik, ktorého stláčaním dochádza k znižovaniu tlaku vo vnútri valca. Valec sa nasadzuje na penis až k jeho koreňu s použitím lubrikačného gélu. Výrobcovia odporúčajú odstrániť ochlpenie pri koreni penisu, aby pumpa lepšie tesnila. Pri znížení atmosférického tlaku v okolí penisu dôjde automaticky k zvýšeniu tlaku v penise a tým aj k výraznejšiemu plneniu toporivých teliesok.
Vákuové pumpy sa môžu používať pri poruchách erekcie, ale používajú ich aj zdraví muži. Profesionálne vákuové pumpy majú podstatne vyšší výkon a sú používané súčasne so silnými erekčnými krúžkami. Po dosiahnutí erekcie sa pri koreni umiestni erekčný krúžok, ktorý udrží erekciu a umožní kopuláciu. Intenzívne stiahnutie je nutné konzultovať s lekárom a dodržať tlakové a časové pravidlá.
Montfaucon (Lot)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vákuová pumpa (erotická pomôcka)
Lepšie vybavené vákuové pumpy majú výkonnejšie pákové vývevy, často vybavené tlakomermi. Niektoré modely sú vybavené aj integrovanými vibrátormi. Majú rôzne tesniace manžety, rôzne tvary a farby.
Montfaucon (Lot)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vákuová pumpa (erotická pomôcka)
Výrobcovia uvádzajú, že vákuové pumpy zväčšujú penis. Teoreticky je to možné, pretože zvýšeným plnením toporivých teliesok sa zväčšuje aj ich objem, avšak lekári a sexuológovia tento fakt výrazne nepotvrdzujú a niektorí dokonca vyvracajú.
Iné projekty
Penis enlargement
Schleiermacher
Schleiermacher je priezvisko, napr.:
Estrée-Cauchy
Estrée-Cauchy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lesnica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lesnica v okrese Stará Ľubovňa.
Samsung Galaxy Ch@t
Samsung Galaxy Ch@t je mobilný telefón vyrábaný spoločnosťou Samsung, ktorý využíva operačný systém Android. Na trh sa dostal v máji 2012. Telefón má dotykový displej a hardvérovú QWERTY klávesnicu.
Korporátny dizajn
Korporátny dizajn (iné názvy: korporatívny/korporačný dizajn, jednotný vizuálny štýl, corporate design; ak ide o podnik, tak aj: podnikový dizajn, firemný dizajn; po anglicky corporate design) je súbor jednotlivých prvkov vizuálnej prezentácie subjektu (napríklad podniku, neziskovej organizácie, regiónu, podujatia ). Prostredníctvom špecifík charakteristických pre daný subjekt umožňuje odlíšiť ho od konkurencie a/alebo podieľať sa významnou mierou na budovaní jeho imidžu. Spolu s korporátnou komunikáciou (corporate communication), korporátnou kultúrou (corporate culture) a produktom je súčasťou korporátnej identity (corporate identity).
Korporátny dizajn podniku
Vizuálny štýl pomáha podniku pri presadení v prípadoch, keď je trh určitým typom tovaru s porovnateľnou kvalitou presýtený natoľko, že zákazník stráca schopnosť rozhodovať sa pre ten-ktorý produkt. Pri tvorbe dizajnu je nutné odrážať podnikové ciele, zohľadňovať tie priority a hodnotovo-ideové zásady, ktoré odzrkadľuje jej korporátna identita, rovnako ako nadväzovať na kultúru firmy. Z tohto dôvodu musí formovaniu vizuálneho štýlu firmy predchádzať jej korporátna identita. Na vzniku korporátneho dizajnu sa podieľa marketingový manažér, grafik a zadávateľ.
Dizajn manuál
Jednotný vizuálny štýl sa tvorí prostredníctvom dizajn manuálu. Dizajn manuál definujeme ako explicitne stanovené pravidlá vizuálnej prezentácie a vizuálnej komunikácie, ktoré sa prejavujú tak vo vnútri spoločnosti, ako aj navonok. Určuje vlastnú korporátnu identitu v najviditeľnejšej forme, preto jej spravidla predchádza vybudovanie pre spoločnosť typickej filozofie a spôsobu vystupovania. Okrem stručného opisu postupov na vizuálnu prezentáciu firmy obsahuje dizajn manuál aj detailne spracovaný návod na tvorbu všetkých prvkov korporátneho dizajnu. Nachádzajú sa v ňom riešenia postupov zhotovovania podnikových identifikátorov (napr. znaky, logá, farby, typy písma), korešpondencie (hlavičkové papiere, obálky, vizitky, pozvánky, faktúry a i.), nosičov obchodných informácií (web, poznámkové bloky, prospekty, obaly výrobkov, reklamné predmety atď.), špeciálnych nosičov (podnikové budovy a priestory, pracovné odevy a pod.), ako aj nepriamych nosičov (napr. dopravné prostriedky alebo smerové tabule). Uvedený súbor pravidiel vizuálnej prezentácie dnes už nie je charakteristický len pre väčšie podniky so zložitou štruktúrou a širokou paletou tovarov či služieb ponúkaných spotrebiteľovi, ale aj pre ich menších konkurentov, ktorí sa prostredníctvom vlastného korporátneho dizajnu snažia na trhu presadiť.
Résigny
Résigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Résigny má 171 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Divočina plukovníka Boba
Divočina plukovníka Boba je  rozľahlé chránené územie v juhozápadnom rohu Olympijského národného lesa v americkom štáte Washington. Svoje meno nesie po rečníkovi z 19. storočia Robertovi Greenovi Ingersollovi a nachádza sa asi 25 kilometrov východne od Quinaultského jazera. Zatiaľ čo nadmorská výška sa tu v rôznych častiach pomerne líši, druhou najvyššou horou je Hora plukovníka Boba s 1 371 metrami nad morom. Divočinu pokrýva dažďový prales mierneho pásma, ktorého ročný úhrn zrážok dosahuje 3 810 milimetrov.
Jablonové
Jablonové môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Litmanová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Litmanová v okrese Stará Ľubovňa.
Beck, Bogert & Appice (album)
Beck, Bogert & Appice je debutový a jediný štúdiový album hard rockovej trojice Beck, Bogert & Appice. Nahrali ho v roku 1973 pod Epic Records. Najznámejšou skladbou z tohoto albumu, ktorá bola vydaná aj ako singel, bola coververzia skladby Stevieho Wondera „Superstition“.
LP verzia
(Epic – KE 32140, Vinyl, LP, Album, 1. vydanie. USA)
Autorstvo
Poznámka: Potrebné informácie sú uvedené v zozname skladieb
Lezhë (mesto)
Lezhë alebo Lezha (🇹🇷, ) je mesto v severozápadnom Albánsku. Počet obyvateľov bol v roku 2004 odhadom 17 000.
Mesto bolo postavené ako spojnica regiónov Albánska. Mestom prechádza dôležitá cesta Tirana - Shkodër, hlavná železničná trať a nachádza sa tu priemysel spracovania medi. Preteká ním rieka Drin.
Pri Lezhë sa tiež nachádza letovisko Shëngjin. Aj keď je centrum mesta výstavné, predmestie a okolie je úbohé, miestami sa vyskytujú i slumy.
Evanjelický kňaz
Evanjelický kňaz je duchovný niektorej z evanjelických cirkví.
Na rozdiel od rímskokatolíckych kňazov, evanjelický kňaz (farár) môže mať rodinu, celibát je dobrovoľný a to narozdiel od gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi aj po ordinácii. Študovať evanjelickú teológiu môže aj žena a v niektorých evanjelických cirkvách tiež môže byť ordinovaná za kňaza. Niektorí vyštudovaní kňazi nevolia tradičnú rolu farára, ale učia na školách a pod.
Zoznam vládcov Nemecka
Toto je zoznam vládcov Nemecka.
8. storočie – 843
pozri Zoznam vládcov Franskej ríše, pozri aj Zoznam monarchov Francúzska
843 – 1871
Na území Nemecka existovalo veľmi veľa fakticky nezávislých štátov, ako príklady pozri:
Paralelne existovala tzv. Východofranská ríša, z ktorej vzniklo Nemecké kráľovstvo, a zároveň od roku 962 existovala tzv. (nemecká) Rímska ríša, neskôr Svätá rímska ríša, ešte neskôr Svätá rímska ríša nemeckého národa, pozri:
1871 – 1918 : Nemecké cisárstvo
Cisári (Hohenzollernovci)
Kancelári:
1918 – 1945: Nemecká republika (Weimarská republika) a Tretia ríša
Prezidenti: Vodca: Prezident: Kancelári:
Nemecká demokratická republika
Pozri Zoznam vládcov Nemeckej demokratickej republiky
Nemecká spolková republika
Kancelári:
Stredná priemyselná škola dopravná (Trnava, Študentská 23)
Stredná priemyselná škola dopravná je stredná odborná škola sídliaca na Študentskej ulici v Trnave. Ponúka niekoľko študijných odborov zamerania v doprave a telekomunikáciách v dennom štúdiu ukončenom maturitnou skúškou, ale i v externom štúdiu. Taktiež ponúka rekvalifikačné akreditované kurzy a Jazykovú školu.
História
Základy dnešnej Strednej priemyselnej školy dopravnej v Trnave boli položené už v roku 1959 na bývalej Strednej ekonomickej škole, ktorá sídlila na vtedajšej Gottwaldovej ulici. Tam bol popri ekonomických odboroch od 1. septembra 1959 otvorený aj odbor Prevádzka a ekonomika železničnej dopravy. Tento odbor sa úspešne rozvíjal na Strednej ekonomickej škole až do 31. augusta 1962. V tomto čase ukončil svoje pôsobenie na Strednej ekonomickej škole a bol premiestnený na SPŠ strojnícku.
Vo vývoji Strednej priemyselnej školy dopravnej prišlo k určitému pokroku, pretože okrem presunu na Strednú priemyselnú školu strojnícku sa od 1. septembra 1962 sa vyučovali dopravné odbory: Odbor železničná doprava a preprava pokračoval ďalej bez zmien. Pre zefektívnenie vyučovania bola zriadená dopravná sála, laboratóriá a dielne, kde si študenti mohli svoje teoretické znalosti prakticky overovať.
Stredná priemyselná škola dopravná začala výučbu 1. septembra 1983 na terajšej Študentskej ulici v budove, ktorá pôvodne patrila Strednej ekonomickej školy na ktorej Stredná priemyselná škola dopravná začínala. Vytvorilo sa 8 tried prvých ročníkov, 7 tried druhých ročníkov, 6 tried tretích ročníkov a 5 tried štvrtých ročníkov čo tvorilo 739 študentov. V tomto období mala škola veľmi dobré obojstranné styky so školami Stredná priemyselná škola dopravná Zvolen, Stredná priemyselná škola dopravná Košice, Stredná priemyselná škola dopravná Plzeň a Stredná priemyselná škola dopravná Břeclav, s ktorými mala podobné študijné odbory.
Časom škola rozvíjala patronátnu činnosť so štátnymi podnikmi, ako boli Česko-slovenské štátne dráhy, Železničné opravovne a strojárne Trnava, Česko-slovenská štátna automobilová doprava a ďalšie. V týchto podnikoch absolventi rozvíjali svoje nadobudnuté teoretické vedomosti v praxi.
S rozširovaním Strednej priemyselnej školy dopravnej vznikla i požiadavka na zvýšenie počtu tried. Priestory mala vyriešiť prístavba novej budovy. V roku 1987 bola ukončená jej prvá etapa. Priestory však naďalej neboli postačujúce počtu študentov. V školskom roku 1985 mala škola 31 tried s 930-timi študentmi. Vedenie školy sa preto rozhodlo pre alternatívne riešenie a dvanásť tried umiestnilo mimo hlavnú budovu. V rokoch 1983 až 1985 bolo šesť tried najprv umiestnených v Základnej škole Špačince a v rokoch 1985 až 1992 na Základnej škole v Hrnčiarovciach. Na Strednom odbornom učilišti energetickom v Trnave bolo šesť tried umiestnených počas celého uvedeného obdobia. V roku 1992 bola ukončená druhá etapa výstavby tried v areáli školy. Dokončením tejto výstavby sa vyriešili všetky priestorové problémy a škola má v súčasnosti k dispozícii dvadsaťosem tried, ktoré plne vyhovujú kapacite prijímaných študentov.
Štúdium
V súčasnosti poskytuje najkomplexnejšiu ponuku štvorročných denných študijných odborov v dopravnom ekonomickom aj technickom zameraní:
Školiace stredisko PSA Peugeot Citroën
V rámci medzinárodnej spolupráce a projektu budovania nového závodu PSA Peugeot Citroën Slovakia bola Stredná priemyselná škola dopravná vybraná ako budúce školiace pracovisko pre vyškolenie 3500 pracovníkov nového závodu v 249 profesiách v priebehu rokov 2004 až 2007. Za týmto účelom boli poskytnuté firme PSA Peugeot so súhlasom zriaďovateľa technologické priestory v rozsahu. Francúzska strana poskytla technické vybavenie, ktoré bude slúžiť jednak na školenie pracovníkov, ale od roku 2007 sa stane majetkom TSK Trnava a teda bude slúžiť na skvalitnenie odborného vzdelávania, najmä v odbore technika a prevádzka v doprave. Na škole je vybudované moderné školiace centrum, ktoré v budúcnosti vytvorí podstatne kvalitnejšiu vzdelávaciu základňu pre žiakov príslušného odboru.
V priebehu školského roka sa spustila prevádzka v kampuse povolaní a dňa 12. mája 2005 bola podpísaná Medzinárodná rámcová dohoda a dohoda medzi Strednou priemyselnou školou dopravnou a PSA Peugeot Citroën Trnava. Škola získala materiálové vybavenie, ktoré podstatne zlepšuje odbornú úroveň vyučovania.
Z hľadiska vybavenia odborných laboratórií najmä v oblasti elektrotechniky škola obnovuje technologickú základňu novými prístrojmi, aby bolo možné plniť náročné vzdelávacie úlohy. Plán výstavby v súlade s finančným dotáciami zriaďovateľa bol úspešne ukončený a v súčasnosti sa v plnej miere využíva. Týmto riešením Trnavský Samosprávny Kraj v Trnave vytvára dobré materiálne podmienky pre kvalitu vyučovacieho procesu na škole.
Tiszavasvársky okres
thumb|Poloha okresu
Tiszavasvársky okres je okres v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg v Maďarsku. Okresným mestom je od roku 2013 mesto Tiszavasvári.
Popis
Rozloha okresu je 381,61 km². Nadmorská výška územia okresu je zhruba 92 m. Nachádza sa v nížine rieky Tisa v západnej časti župy v severovýchodnej časti Maďarska. Severnú hranicu okresu tvorí rieka Tisa. Na rieke je malá priehrada s vodnou elektrárňou. Od rieky Tisa vedie smerom na juh vodný kanál Keleti-főcsatorna.
Doprava
Okresom od západu k východu prechádza hlavná cesta č. 36. V blízkosti južnej hranice okresu potom vedie diaľnica M3. Územím okresu tiež prechádza železničná trať z Polgáru do Níreďházy.
Sídla a ľudia
V januári 2013 v tomto okrese žilo spolu 27 306 ľudí. Obyvatelia sa zaoberajú predovšetkým poľnohospodárstvom (ovocie, kukurica) a chovom dobytka. V okrese je vysoká nezamestnanosť.
Struhařov (okres Praha-východ)
Struhařov je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 677 obyvateľov, z toho 342 mužov a 335 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 38,1 roka, ženy 40,2 roka).
Živánska veža
thumb|Živánska veža Živánska veža je zrúcanina stredovekej strážnej veže na západnom Slovensku v okrese Zlaté Moravce pri obci Jedľové Kostoľany.
Vznikla zrejme v druhej polovici 14. storočia a patrila panstvu hradu Hrušov. Strážila významnú obchodnú cestu údolím rieky Žitavy. Zanikla po roku 1708, kedy bol zničený hrad Hrušov. Pôvodne mala niekoľko poschodí, do dneška sa zachovalo torzo severozápadnej steny do výšky druhého poschodia.
Philip Johnson
thumb|[[Puerta de Europa v Madride]] Philip Cortelyou Johnson (* 8. júl 1906, Cleveland, Ohio – † 25. január 2005, New Canaan) bol americký architekt, prvý laureát Pritzkerovej ceny.
Vítkovo kvarteto
Vítkovo kvarteto je česká bigbítová skupina, ktorá vystupuje od začiatku 80. rokov 20. storočia. Počas celej svojej existencie hrá prakticky nezmenený repertoár. Najväčším hitom skupiny je pieseň Pražskej démon.