cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tahoe
Geografia
Tahoe je druhým najhlbším jazerom v USA s maximálnou hĺbkou 501 metrov, čím sa zaradilo za jazero Crater Lake v Oregone, ktoré je hlboké 594 metrov. Tahoe je takisto 16. najhlbším jazerom na svete, a 5. najhlbšie v priemernej hĺbke. Jazero Tahoe je dlhé približne a široké  pričom breh má dĺžku  a plocha má. Približne dve tretiny plochy jazera patria Kalifornii. Južnému pobrežiu dominuje mesto South Lake Tahoe, ktoré susedí s mestom Stateline, kým mesto Tahoe City sa nachádza na severozápadnom pobreží jazera Tahoe.
Dreamland
Dreamland je debutový album talianskeho elektronického DJa a producenta Roberta Milesa. V Európe bol vydaný dňa 7. jún 1996, kde sa stal veľkým hitom, a bol vydaný takisto aj v USA a to asi o mesiac neskôr spolu s novou skladbou spievanou Mariou Naylerovou s názvom „One & One“. Koncom roku 1996 Robert Miles vydal v Nemecku novú verziu albumu Dreamland s názvom Dreamland – The Winter Edition. V súčasnosti sa zdá, že verzia albumu Dreamland, ktorá obsahuje skladbu „One & One“ (kde „One & One“ nasleduje po skladbe „In My Dreams“ a po nej nasleduje skladba „Princess of Light“) je najpopulárnejšia a bežná verzia.
Originálne vydanie
Všetky skladby napísal Roberto Concina (Robert Miles) pokiaľ nie je uvedené inak.
Lussagnet
Lussagnet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allos
Allos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Allos má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Allos má 715 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pamätihodnosti z čias panovania cisára Žigmunda
Pamätihodnosti z čias panovania cisára Žigmunda je kronika vlády Žigmunda Luxemburského uhorského a českého kráľa a rímskeho cisára, napísaná Žigmundovým dvoranom a mohučským obchodníkom Eberhardom Windeckem. V slovenskom preklade vyšiel prvý diel kroniky (do roku 1424) v roku 2023.
Obsah
Hoci autor v kronike opisuje najmä Žigmundove činy a vyzdvihuje jeho služby pre ríšu a kresťanstvo, ako aj niektoré významné dejinné udalosti tej doby (napr. bitku pri Azincourte), kronika je písaná v prvej osobe a autor zachytáva aj svoj život, vlastný blízky a priateľský vzťah ku kráľovi a presadzovanie vlastnej agendy na Žigmundovom dvore. Časová os kroniky nie je zachovaná, kronikár preskakuje udalosti a celé roky, aby sa k nim neskôr vrátil. Niektorým dôležitým udalostiam venuje len pár riadkov, naopak pri iných doslova cituje listy a dokumenty, prípadne vypočítava dary odovzdané pri stretnutiach. Popri dôležitých dejinných míľnikoch zachytáva aj anekdotické udalosti zo života v stredoveku.
Slovensko
Eberhard Windecke spomína Slovensko vo viacerých súvislostiach. Sám prežil niekoľko rokov v Bratislave, hoci zrovna tento pobyt v kronike kvôli väzeniu a dlžobám zahmlieva.
Kostnický koncil a boj Žigmunda s husitmi
Windecke sa ako súčasť sprievodu kráľa Žigmunda zúčastnil Kostnického koncilu ako, aj prvej križiackej výpravy proti husitom. V kronike zastáva jednoznačne protihusitské stanovisko v súlade s politikou Žigmunda a husitov démonizuje. Českú šľachtu obviňuje zo zrady a tolerovania kacírstva. Ako príčinu nezdaru prvej krížovej výpravy a Žigmundovho odchodu od Prahy uvádza intervenciu českých pánov u Žigmunda, víťaznú bitku na Vítkove husitov ani len nespomína (hoci neskoršie bitky popisuje).
Zaujímavosti zo Žigmundovho života
Windecke opisuje získavanie financií pre kráľa, riešenie medzinárodných sporov (napríklad medzi Poľskom, Litvou a Rádom nemeckých rytierov, cestu do Londýna a neúspešné sprostredkovanie mieru medzi Anglickom a Francúzskom počas storočnej vojny), úklady o Žigmundov život (pokusy o otrávenie, zastrelenie), ako aj Innsbruckú aféru z roku 1413, kde Žigmunda obvinili zo znásilnenia dcéry mešťana.
Sainte-Anne (Doubs)
Sainte-Anne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Sainte-Anne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne má 27 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Sainte-Anne (Gers)
Sainte-Anne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Sainte-Anne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne má 113 obyvateľov (2009).
Luxey
Luxey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainte-Anne (Loir-et-Cher)
Poloha
Sainte-Anne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Magescq
Magescq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
John W. Henry
John William Henry II (* 13. september 1949, Quincy, Illinois, USA) je americký podnikateľ a obchodný poradca, ktorý založil investično-obchodnú spoločnosť John W. Henry & Company. Je tiež vlastníkom bejzbalového tímu Boston Red Sox a futbalového tímu Liverpool FC.
Spoločne s Johnom Wernerom založil v roku 2002 spoločnosť New England Sport Venture (dnes Fenway Sports Group). Spoločnosť vlastní bejzbalový tím Boston Red Sox a futbalový tím Liverpool FC, Pittsburgh Penguins a má tiež podiel v Boston Bruins.
Ľubomír Stanček
Prof. ThDr. Dr. Ľubomír Stanček PhD. (* 19. august 1955, Kamenná Poruba – † 12. júl 2018, Nitra ) bol slovenský rímskokatolícky kňaz – vincentín, univerzitný profesor a slovenský spisovateľ.
Vzdelanie
V roku 1979 na Rímskokatolíckej Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte získal Vysvedčenie o pedagogickej spôsobilosti vyučovania náboženskej výchovy na základných a stredných školách. V roku 1993 po skončení štúdia na Univerzite Komenského v Bratislave, získal titul „magister“ (Mgr.) a na Katolíckej univerzite v Lubline získal „magistra teologii“ (ThMgr.), tiež „diploma licentiae“ (ThLic.) z pastorálnej teológie. V štúdiách pokračoval a o dva roky neskôr získal na tých istých univerzitách titul „doktor nauk teologicznych“ (ThDr.) a na Slovensku titul doctoris (Dr.). Titul „philosophiae doctor“ (PhD.) získal na Univerzite Komenského v roku 1998, kde bol o rok neskôr menovaný za docenta pre odbor katolícka teológia (doc.). V roku 2004 bol vymenovaný prezidentom Rudolfom Schusterom za vysokoškolského profesora v odbore katolícka teológia.
Dielo (výber)
Napísal viac ako sto kníh rôzneho žánru: romány, homílie a vedecké. Tiež píše vedecké, umelecké, odborné monografie a práce; rôzne príspevky na zahraničných i domácich konferenciách; zborníkov, skrípt, učebných textov a iných odborných prekladov, prác a dokumentov v rôznych publikáciách, napr.: Katolícke noviny, Duchovný pastier, Denník mladých, Slovo zo srdca, Apoštol Božieho Milosrdenstva.
Hypoxantín-guanín fosforibozyltransferáza
náhľad| Tetramer ľudskej HGPRT Hypoxantín-guanín fosforibozyltransferáza (HGPRT) je enzým zodpovedný za recykláciu hypoxantínu a guanínu tak, aby mohli byť znovu využité pre syntézu nukleových kyselín (najmä RNA). Katalyzuje prenos fosforibozylpyrofosfátu (PRPP) v nasledujúcich reakciách, pričom ako vedľajší produkt vzniká pyrofosfát (PPi):
Vznikajúci inozínmonofosfát (IMP) a guanozínmonofosfát (GMP) môžu byť sériou ďalších reakcií premenené na purínové nukleozidtrifosfáty (NTP), ktoré môžu byť použité na syntézu nukleových kyselín. Význam HGPRT ukazuje i skutočnosť, že porucha nedostatku tohto enzýmu spôsobuje ochorenie zvané Leschov-Nyhanov syndróm. U osôb trpiacich týmto ochorením dochádza k patologickému hromadeniu niektorých purínov v tele.
Špecifická úloha HGPRT v organizme je využívaná aj v laboratórnej praxi. Pri príprave tzv. hybridómov má spravidla jedna z materských bunkových línií vnesenú poruchu v tomto enzýme (je tazvane HGPRT negatívna, teda HGPRT-). Pri následnej selekcii v HAT médiu bunky s týmto nedostatkom umierajú, čo umožňuje izoláciu čistej hybridómovej línie.
Elland Road
Je trinástym najväčším futbalovým štadiónom v Anglicku a druhým najväčším mimo Premier League.
Elland Road hostilo v roku 1996 zápasy futbalových Majstrovstiev Európy. V polovici osemdesiatych rokov bol štadión využívaný rugby league klubom Hunslet Hawks. V roku 2015 štadión hostil dva zápasy Majstrovstiev sveta v ragby. Okrem športových akcií sa tu odohrávajú aj rôzne hudobné koncerty, menovite tu hrali kapely Queen, U2, Happy Mondays alebo Kaiser Chiefs.
Sainte-Anne-d’Auray
Sainte-Anne-d'Auray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Sainte-Anne-d'Auray má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne-d'Auray má 2347 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Výchova a vzdelávanie národnostných menšín je podľa ministerstva školstva zabezpečovaná v predškolských zariadeniach, základných školách, stredných školách, špeciálnych školách a školských zariadeniach s vyučovacím jazykom alebo vyučovaním jazyka národnostných menšín. Do roku 1989 si z národnostných menšín uplatnila možnosť vzdelávať sa v materinskom jazyku maďarská a ukrajinská národnostná menšina. Po roku 1989 aj nemecká, rusínska a rómska národnostná menšina. Reálne môžeme nájsť na všetkých stupňoch vzdelávania ako vyučovací len maďarský jazyk a s výnimkou vysokých škôl aj ukrajinský jazyk. Na Slovensku neexistuje samostatný menšinový školský systém. Národnostné školy sú súčasťou celoslovenskej siete a vzťahujú sa na ne ústredné nariadenia ministerstva. Pracujú na základe totožných učebných osnov a hodinových dotácií.
Maillères
Maillères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Maillas
Maillas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
História
Slováci boli až do roku 1918 národnostnou menšinou v Uhorsku a od Rakúsko-uhorského vyrovnania v roku 1867 čelili silnej národnostnej asimilácii. Vznikom československej republiky sa situácia radikálne zmenila. Slováci sa stali štátotvorným národom a zvyšné národnosti menšinou. Po prvýkrát museli Slováci definovať vlastnú národnostnú politiku v školstve. Maďarské školy boli sčasti zrušené, alebo bol ich vyučovací jazyk zmenený na slovenský.
Maillères
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maillas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
História
Prvý zákon, ktorý sa zaoberal vzdelávaním menšín v ich materinskom jazyku, prijalo pražské Národné zhromaždenie 3. apríla 1919. Zákon však na území Slovenska nikdy nenadobudol platnosť. O zachovaní maďarských škôl rozhodoval Referát školstva a národnej osvety Ministerstva s plnou mocou pre správnu Slovenska.
Ostrogótske umenie
náhľad|Ostrogótske spony ([[fibula|fibuly) v tvare orla, zdobená technikou cloisonné (priehradkový email), cca. 5. storočie, Metropolitan Museum of Art, New York]] Ostrogótske umenie bolo jedným z najranejších prúdov predrománskeho výtvarného umenia. Ako národné umenie germánskeho Ostrogótov bolo spojené predovšetkým s existenciou Ostrogótskeho kráľovstva na území dnešného Talianska, kde sa kmeň usadil v roku 488. Hlavným centrom jeho rozvoja bola Ravenna, bývalé hlavné sídlo rímskych cisárov. Vrchol dosiahlo za vlády kráľa Theodoricha, ktorý financoval rozsiahlu výstavbu a opravu stavieb.
Ostrogótske umenie predstavovalo transformáciu neskoroantického a ranokresťanského umenia na ranostredoveké umenie. V dôsledku historického vývoja umenie Ostrogótov menilo svoj charakter. Z pôvodne pohanského barbarského umenia neskôr vznikol osobitný umelecký štýl prijímajúci početné prvky z kresťanského, a najmä byzantského umenia. Na rozdiel od ortodoxného byzantského umenia, sa však umenie prevažne ariánskych Ostrogótov vyznačovalo čiastočne odlišnou ikonografiou.
Historický a umelecký vývoj
náhľad|Politická mapa Európy v roku 500 Góti založili svoju ríšu na čiernomorskom pobreží a prenikali ďalej na Krym. V roku 375 boli podrobení Hunmi. Po smrti Atilu v roku 453 sa Ostrogóti (časť pôvodného kmeňa) usadili v Panónii. V roku 486 poveril východorímsky (byzantský) cisár Zénón kmeňového vodcu Theodoricha Veľkého ťažením proti Odoakerovi do Itálie. Theodorich Odoakera v roku 493 porazil a následne sám vládol v Itálii až do svojej smrti v roku 526. Ostrogótska ríša zahŕňala Sicíliu, Dalmáciu, Panóniu a Noricum.
Umelecká produkcia Ostrogótov pred osídlením Itálie je málo známa. Väčšinou sa sústreďovala na výrobu šperkov alebo spôn. Je ťažké povedať, že sa niekedy vyvinul osobitý štýl ostrogótskeho umenia. Umenie. ako to bolo v prípade ostatných migrujúcich barbarských kmeňov, pozostávalo z úžitkových predmetov a šperkov. Po príchode Ostrogótov do Itálie sa naďalej vyrábali, ako napríklad nájdené šperky v hrobke v Domagnano v San Maríne, asi 70 km južne od Ravenny. Ornamentálne a zoomorfné motívy vypĺňajú povrchy fibúl, spôn alebo náušníc.
K zásadnému posunu v ostrogótskom umení došlo vďaka dvom faktorom. Prvým bolo osídlenie Ostogótov v Itálii, kde bolo možné vidieť snahy nadviazať na antický odkaz vďaka množstvu antických a ranokresťanských stavieb a iných foriem umenia. Druhým faktorom bola výchova ostrogótskeho kráľa Theodoricha na byzantskom dvore v Konštantínopole, ktorý neudržiaval umelecké tradície Ostrogótov ale obracal sa na antickú či ranokresťanskú umeleckú tradíciu.
Architektúra
vľavo|náhľad|[[Mozaika Theodorichovho paláca (palatium) v Bazilike Sant'Apollinare Nuovo, 6. storočie, Ravenna, Taliansko]] Kvôli krátkej existencie Ostrogótskeho kráľovstva je stavebná činnosť spojená najmä s vládou Theodoricha Veľkého a jeho dcéry Amalaswinthy. Architektúra čiastočne nadväzuje na rímsku a ranokresťanskú tradíciu. Po ovládnutí Itálie sa Theodorich usídlil v bývalom hlavnom meste Západorímskej ríše, pravdepodobne obsadil východnú stranu mesta neďaleko komplexu cisárskeho paláca. Centrom Ostrogótskej ríše sa od roku 493 stala Ravenna. Theodorich a Amalaswintha financujú rozsiahle opravy rímskych verejných budov, ale aj výstavbu nových palácov, verejných budov či ariánskych chrámov pod vplyvom byzantskej architektúry.
Jediným dochovaným dokladom Theodorichovho paláca (palatium) je horná časť mozaiky na južnej stene v Bazilike Sant'Apollinare Nuovo. Palác je vyobrazený trojitým členitým portikom vyčnievajúcim z kolonádovej fasády. Každý oblúk pôvodne obsahoval postavy pod visiacimi vavrínovými korunamiTheodorich uprostred a po bokoch jeho manželka, členovia rodiny a dvora. Po Justiniánovom znovuzískaní Itálie boli portréty nahradené závesmi. Historici umenia predpokladali, že Bazilika Sant'Apollinare Nuovo bola súčasťou palácového komplexu ako kráľovská kaplnka. Niektorí odborníci však mylne identifikujú Theodorichov palác s palácom exarchu (dnes ruiny tzv. brány Chalké ) neďaleko Baziliky Sant'Apollinare Nuovo. Podľa väčšiny historikov umenia sa však Theodorichov palác pravdepodobne nachádzal na juhovýchode od Baziliky Sant'Apollinare Nuovo. Písomné pramene spomínajú ďalšie paláce v Pavii, Verone a Monze z ktorých sa nič nezachovalo. Menšie paláce alebo vily boli postavené v Palazzolo a Galeate, niekoľko kilometrov severne od Ravenny. V Ríme Theodorich uskutočnil niekoľko renovácii cisárskeho paláca na Palatíne, Aureliánske hradby, Pomepejovo divadlo, akvadukty a iné verejné stavby na Fóre či Palatíne. Niektoré drobné práce sa uskutočnili na obnovu Kolosea alebo Circus Maximus. Niekoľko tehlových škridiel s Theodorichovou značkou sa našli v pätnástich rôznych kostoloch a na niekoľkých verejných budovách v Ríme. V Abano neďaleko Padovy bol opravený kúpeľný komplex a palác a vo viacerých mestách boli opravené mestské hradby.
náhľad|[[Theodorichovo mauzóleum, 6. storočie, Ravenna, Taliansko]] Theodorichovo mauzóleum pravdepodobne postavené okolo roku 526 ako hrobka ostrogótského kráľa Theodoricha Veľkého pred mestskými hradbami na gótskom pohrebisku. Spája v sebe germánske a rímske prvky. Mauzóleum na rozdiel od iných ranokresťanských budov v Ravenne bolo postavené zo starostlivo opracovaných kamenných blokov privezených z Istrie bez malty, ale spojenými železnými svorkami. Mauzóleum je centrálna stavba, ktorá pozostáva z dvoch častí. Nižšia časť v úrovni terénu má dekagonálny pôdorys so slepými arkádami a kruhovým nedokončeným horným poschodím. Uprostred nižšej časti sa nachádza oválny porfýrový sarkofág, do ktorého bol Theodorich Veľký uložený po smrti. Prízemie bolo krížového tvaru a klenuté, pričom horné poschodie bolo kruhové a zakončené monolitickou kupolou s hmotnosťou viac ako 233 ton. Kupola je obklopená dvanástimi výbežkami, na ktorých sú napísané mená apoštolov. Jedinou ozdobou je jednoduchá rímsa s dekórom. Po Justiniánovom edikte, ktorý odsúdil ariánstvo v roku 561 boli Theodorichové pozostatky odstránené. Mauzóleum sa zmenilo na kresťanskú modlitebňu.
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
História
Začiatkom 90. rokoch sa začalo výraznejšie aktivizovať rusínske hnutie, ktoré si za svoj cieľ stanovilo obnovu rusínskeho národnostného školstva. To sa im napokon podarilo presadiť a 27. januára 1995 bola slávnostne v Bratislave deklarovaná kodifikácia rusínskeho jazyka.
Ostrogótske umenie
Architektúra
vľavo|náhľad|[[Baptistérium ariánov, 6. storočie, Ravenna, Taliansko]] Agnellus spomína sedem ariánskych kostolov v Ravenne, neďalekej Cézarey a v Classe. Prevažná časť ariánskych chrámov bola postavená vo východnej časti Ravenny. Výnimkou bol chrámu, ktorý pravdepodobne postavila Amalaswintha v staršej časti Ravenny. Ďalšie chrámy sa nachádzali severovýchodne a juhovýchodne za hradbami mesta, ako napríklad Chrám San Eusebio, ktorý dal postaviť ariánsky biskup Unimundus v roku 513 alebo archeologické nálezisko (2 km južne od Baziliky Sant'Apollinare v Classe) veľkej baziliky známej ako Ca'Bianca z konca 5. alebo začiatku 6. storočia. Pravdepodobne prvým chrámom bol Dom ariánov (dnes San Spirito) súčasť biskupského komplexu, ktorý zahŕňal baptistérium a biskupský palác. Jedná sa o širokú a pozdĺžnu baziliku východorímskeho (byzantského) typu, ako napríklad Monastier Studios alebo Chrám Panny Márie v Blachernách z 5. storočia v Konštantínopole. Apsida je zvonku polygonálna a vo vnútri polkruhová. Steny sú postavené z opätovne použitých tehál rôznych veľkostí. Loď je od bočných lodí oddelená stĺporadím, spočívajúcimi na siedmich stĺpoch na každej strane, zakončené byzantskými hlavicami. V apside a ani na vnútorných stenách sa nenachádza žiadna výzdoba nie je isté či vôbec nejaká existovala. Portál bol možno súčasťou dnes už neexistujúceho átria, ktoré sa rozprestieralo pred Baptistériom ariánov. Baptistérium je oktogonálne baptistérium zo 6. storočia, ktoré sa podobá na o niečo staršie Baptistérium ortodoxných. Dal ho postaviť ostrogótsky kráľ Theodorich Veľký medzi koncom 5. storočia a začiatkom 6. storočia súčasne s Bazilikou Sant'Apollinare Nuovo. Baptistérium je postavené z tehál so štyrmi s vyčnievajúcimi apsidami. Exteriér je rozdelený na dve časti. Horná časť je zakončená tehlovou kupolou a na každej strane s polkruhovým oblúkom. Vnútorné steny sú dnes murované, hoci archeologický prieskum preukázal, že pôvodne boli obložené sadrou, mramorom a mozaikou. Veľká stredová mozaika v kupole zobrazuje Kristov krst Jánom Krstiteľom v rieke Jordán. Ikonografia mozaík je kvalitná a dôležitá v tom, že ilustruje svätú Trojicu, trochu neočakávaný prvok v umení ariánskej stavby, pretože svätá Trojica nebola v prijatá v učení arianizmu. Po zvrhnutí arianizmu, ako herézy v roku 561 sa stalo oratóriom Panny Márie. Na juhu sa nachádzal ariánsky biskupský palác známy neskôr ako Domus Drocdonis. Agnellus uvádza, že na druhom poschodí bolo malé oratórium zasvätené svätému Apolinárovi rovnako ako Arcibiskupská kaplnka v tzv. ortodoxnom biskupskom paláci neďaleko Baptistéria ortodoxných.
Sainte-Anne-Saint-Priest
Sainte-Anne-Saint-Priest je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Podiel národnostných menšín na obyvateľstve
V súčasnosti je podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 každý piaty občan, žijúci na Slovensku, príslušníkom národnostnej menšiny. Pritom však treba mať na pamäti, že reálny podiel rómskej národnostnej menšiny je podstatne vyšší. Občania národnostných menšín majú právo na vzdelávanie vo svojom materinskom jazyku. Reálne si ho však uplatňuje adekvátne k svojmu podielu na celkovej populácii len maďarská, ukrajinská, rusínska a nemecká národnostná menšina. V prípade českej národnostnej menšiny ide o dôsledok blízkosti českého a slovenského jazyka. K rómskej národnostnej menšine je vo vzdelávacej politike dominantný odlišný prístup, ktorý je zameraný viac na sociálnu inklúziu so zachovaním kultúrnej identity. Dôležitým faktorom je aj to, že rómskej národnostnej menšine chýba adekvátna politická reprezentácia, ktorá by presadzovala národnostné požiadavky Rómov. Na Slovensku existuje len jedna škola s vyučovacím jazykom slovenským a rómskym a to je osemročné súkromné gymnázium Z.J. Mallu v Kremnici.
Sainte-Anne-Saint-Priest
Poloha
Sainte-Anne-Saint-Priest má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Podiel národnostných menšín na obyvateľstve
zdroj
Ostrogótske umenie
Architektúra
Theodorich a jeho nástupcovia neboli jediní, ktorí počas existencie Ostrogótskeho kráľovstva podporovali výstavbu a opravu chrámov. Aktívnymi patrónmi boli rímski biskupi, ako napríklad Symachus. Podporil výstavbu niekoľký nových chrámov, ale aj opravu starších chrámov v podobe pridaní oratórií či kaplniek ako napríklad k Chrámom svätého Petra alebo svätého Pavla v Ríme. Ostatní biskupi v Itálli finančne podporovali podobné projekty, ako napríklad Sabinus, biskup z Canosy v Apúlii, ktorý od roku 514 až do svojej smrti v roku 566 postavil nové baptistérium vedľa starej katedrály, nový katedrálny komplex a tetrakonchálny Chrám San Leucio (pôvodne zasvätený svätému Kozmovi a Damiánovi).
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Školy podľa vyučovacieho jazyka v škol. roku 2011/2012
Na všetkých stupňoch vzdelávacieho systému (okrem VŠ) sa z jazykov národnostných menšín sa v praxi uplatňuje ako vyučovací len maďarský a ukrajinský jazyk. Na úrovní stredných odborných škôl je podiel menšinových národnostných škôl nižší. Ďaleko najvyšší podiel národnostných škôl má maďarská menšina. Dôvodom je veľký podiel na obyvateľstve, silná politická reprezentácia, ako aj historický kontext, podľa ktorého bolo až do roku 1918 školstvo na území Slovenska maďarské, alebo silno maďarizované. zdroj
Sainte-Anne-Saint-Priest
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Školy podľa vyučovacieho jazyka v škol. roku 2011/2012
Ak sa pozrieme na stredné školstvo podľa zriaďovateľa školy, zistíme, že národnostné školy zriaďuje rovnako štát, súkromníci, ako aj cirkev bez výraznejšej preferencie.
Ostrogótske umenie
Mozaika
náhľad|Pohľad na hlavnú loď [[Bazilika Sant'Apollinare Nuovo|Baziliky Sant'Apollinare Nuovo, 6. storočie, Ravenna, Taliansko]] Produkcia mozaikovej výzdoby neupadla a ešte počas vlády Theodoricha vznikali miestnymi remeselníkmi mozaiky, čo potvrdzuje kontinuitu umeleckej tradície. Ikonografické plány sa pomerne málo zaoberajú udalosťami Starého a Nového zákona, v mnohom nesú prvotné prvky ranokresťanskej symboliky.
Maillas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ostrogótske umenie
Mozaika
Pozoruhodné sú mozaiky v Bazilike Sant'Apollinare Nuovo, ktorá bola hlavným ariánskym chrámom Theodorichovej Ravenny. Výzdoba chrámu ma silné spojenie s Rímom vďaka podobnému ikonografickému plánu mozaík v Bazilike Panny Márie Väčšej. Avšak Theodorich nikdy nepožiadal pápeža, aby poslal vyškolených mozaikárov do Ravenny. Tamojšia výzdoba vznikala v dvoch etapách: prvej ostrogótskej a druhej byzantskej. Preto boli po dobytí Ravenny niektoré pôvodne ariánske vyobrazenia pozmenené. Každá stena má tri pásy. Najnižší pás nad stĺpmi zobrazuje procesie mučeníkov a panien. Na jednej strane panny kráčajúce spolu s troma kráľmi k trónu, na ktorom je Panna Mária s dieťaťom. Na strane druhej mučeníci vedený svätým Martinom od Theodorichovho paláca k trónu, na ktorom sedí Ježiš Kristus. Oblúky Theodorichovho paláca predtým obsahovali postavy pod visiacimi vavrínovými korunamiTheodorich uprostred a po bokoch jeho manželka, členovia rodiny a dvora. Po Justiniánovom znovuzískaní Itálie boli portréty odstránené a nahradené závesmi. Zachovali sa iba nepatrné fragmenty rúk postáv na stĺpoch mozaiky paláca. Stredný pás zobrazuje prorokov alebo apoštolov, ktorí svojou podobou majú pripomínať stojace stĺpy nad svätostánkom (tzv. aron ha-kodeš) v synagóge v Dure Európos. Horný pás zobrazuje 26 vyobrazení kristologického cyklu (zázračné uzdravenia chorých) v neznemenej podobe z Theodorichovej doby. Kristus je tu na jednej mozaike zobrazený bez brady v protiklade s východným typom zobrazovania (zarastený sýrsky typ). Na druhej strane sa nachádzajú pašiové výjavy, ktoré však nezobrazujú typické bolestivé scény ale po Judášovej zrade prechádzajú k Zmŕtvychvstaniu. Agnellus spomína procesiový námet v apside rovnako ako na stenách hlavnej lodi. Pôvodná mozaika sa nezachovala. V apside pod oknami sa nachádza už len kamenný nápis „Kráľ Theodorich postavil tento chrám od základov v mene nášho Pána Ježiša Krista.“
vľavo|náhľad|Mozaika Kristov krst v rieke [[Jordán, 6. storočie, Baptistérium ariánov, Ravenna, Taliansko]] Baptistérium ariánov je pravdepodobne zmenšenou verziou Baptistéria ortodoxných z polovice 5. storočia. Archeologický prieskum odhalil početné fragmenty štukovej alebo mozaikovej výzdoby. Zachovaná kupolová mozaika rovnako nadväzuje na ikonografický plán ortodoxného baptistéria. Veľká stredová mozaika v kupole zobrazuje Kristov krst Jánom Krstiteľom v rieke Jordán. Nad Kristovou hlavou je holubica. Ikonografia mozaík je kvalitná a dôležitá v tom, že ilustruje svätú Trojicu, trochu neočakávaný prvok v umení ariánskej stavby, pretože svätá Trojica nebola v prijatá v učení arianizmu. Stredovú mozaiku obkolesuje procesia dvanástich apoštolov v dvoch smeroch. Farba ich odevov je biela tunika a pálium s dvoma tmavými okrajmi (clavus/clavi). V rukách držia koruny tzv. neprekonateľnú korunu víťazstva (immarcescibilis gloriae corona). Apoštol Peter a Pavol majú rozdielne svätožiary oproti ostatným apoštolom. To môže naznačovať, že mozaika bola vyrobená v dvoch rôznych obdobiach alebo dvoma remeselníckymi dielňami. V mieste stretnutia apoštola a Petra a Pavla sa nachádza prázdny trón (hetimasia). Prázdny trón pravdepodobne odkazuje na Kristov druhý príchod.
Mozaika tzv. Justiniánovho portrétu je portrét muža ako cisára s nápisom Justinián. Agnellus spomína, že portréty arcibiskupa a cisára Justiniána boli nájdené na vnútornej vstupnej stene chrámu zdobenej zlatou mozaikou. V 16. storočí niekoľko autorov uvádza portréty Justiniána I., Theodory a tretej osoby, ktorá je rôzne identifikovaná. Zvyšné mozaikové portréty sa nezachovali. V 19. storočí bola mozaika zreštaurovaná do súčasnej podoby. Napriek Agnellusovým a neskorším potvrdeniam šlo o Justiniána. Niektorí odborníci navrhujú, že pôvodne zobrazovala Theodoricha a neskôr počas byzantskej nadvlády bola mozaika upravená. Domnienku potvrdzuje aj odlišnosť s portrétom cisára Justiniána na mozaike v Bazilike San Vitale. Zachoval sa iba jeden portrét Theodoricha na medailóne Senigallia, aj keď od Agnellusa vieme, že v Ravenne a inde existovalo niekoľko ďalších vyobrazení. Tvár na mozaike nevyzerá ako na medailóne Senigallia, je však veľmi pravdepodobné, že oficiálne portréty by mohli mať rôzny vzhľad podľa kontextu.
Archeologické vykopávky v predpokladom mieste Theodorichovho paláca odhalili fragmenty podlahových mozaík s mytologickými námetmi, ako napríklad Bellerofontes premáha Chiméru. Počas byzantskej nadvlády boli náhradné geometrickými motívmi. K významným mozaikám ostrogótskej éry pod silným vplyvom Byzancie patrí mozaika v apside Bazilike Kozmu a Damián v Ríme. Výzdoba apsidy je najskorším dochovaným príkladom ikonografického typu, ktorý sa nachádza v niekoľkých ďalších ranostredovekých chrámoch v Ríme. Kristus je vyobrazený uprostred zostupujúci z neba a po stranách sa nachádzajú apoštoli Peter a Pavol, ktorí predstavujú mučeníkov svätého Kozmu a Damiána. Úplne vľavo je zobrazený donátor pápež Félix IV. s modelom kostola a vpravo je svätý Teodor. Podobnosť štýlov a techník mozaík medzi Rímom a Ravennou naznačuje silné umelecké väzby.
Sochárstvo
náhľad|Busta kráľovnej Amalswinthy alebo cisárovnej Ariadny, [[6. storočie, Kapitolské múzeá, Rím]] Kým architektúra, mozaika a kovoremeselné či zlatnícke práce kvitli v najoriginálnejších formách, sochárstvo bolo v tomto období v Európe viac-menej na ústupe. V rámci barbarského umenia sa navyše pred príchodom barbarov na Západ prakticky nevyskytovalo. Medzi barbarskými kmeňmi usadenými na území Západorímskej ríše boli Ostrogóti jedinou skupinou, ktorá prijala myšlienku reliéfov a sôch z kameňa alebo bronzu v životnej veľkosti. Kým inde v kresťanskom svete sochárska výroba v 5. a 6. storočí klesá, Theodorich a jeho nástupcovia však sochárstvo oživujú v snahe prezentovať svoju moc.
Písomne pramene spomínajú niekoľko sôch Theodoricha. Najpozoruhodnejšia bola jeho bronzová jazdecká socha, ktorá stála pred jeho kráľovským palácom v Ravenne. Podľa Jordana východrímsky (byzantský) cisár Zenón nariadil, aby bola socha Theodoricha umiestnená na námestí Augustaion v Konštantínopole. Neskôr mohla byť prenesená do Ravenny, odkiaľ ju po dobytí Longobardského kráľovstva odniesol Karol Veľký a umiestni ju pred svoj palác v Aachene.
Prokopios spomína niekoľko Theodorichových sôch v Ríme. Izidor zo Sevilly poznamenáva, že kráľovi bola vyrobená pozlátená bronzová socha, ako pocta za prácu pri obnove mestských hradieb. Základňa pravdepodobnej sochy bola nájdená pri rímskom Koloseu. Prokopius ďalej spomína ďalšiu sochu na fóre v Neapole.
V Theodorichovom mauzóleu sa nachádza porfýrový sarkofág v tvare vani, kde boli uložené ostatky Theodoricha Veľkého. Sarkofág má dva basreliéfy levích hláv a krúžkov, ktoré majú asociovať kruhy používané pri kotvení lodí. Neobsahuje ďalšie žiadne insígnie, nápisy alebo kresťanské symboly a jeho umelecká realizácia zďaleka nedosiahla úroveň niektorých prežívajúcich sarkofágov 6. storočia. Na vlyse mauzólea sa nachádza reliéf tzv. motív klieští, ktorý je prevzatý z kovoremeselných či zlatníckych prác. K ďalšiemu sochárskemu prejavu patrí znovu použitie antických stĺpov (spolia) v rímskych chrámoch alebo produkcia hlavíc stĺpov miestnymi remeselníkmi v Ravenne. Výroba zaznamenala odklon od klasických rádov a smerovala k byzantskej hlavici, hoci niektoré z nich mohli predstavovať hybrid korintských a byzantských hlavíc.
vľavo|náhľad|Slonovinový konzulárny diptych Orestes (konzul Rufius Gennadius Probus Orestes), 6. storočie, [[Victoria and Albert Museum, Londýn]] Sochárska produkcia pokračovala u Theodorichových nástupcov, jeho dcéry Amalaswinthy a jej syna Athalaricha. Silno poškodená mramorová busta mladého muža s korunou bola nájdená vo Forlì. Ďalšie tri mramorové busty žien s okrúhlou tvárou s diadémom sú datované spravidla do 6. storočia. Napriek tomu, že ich niektorí historici označujú za cisárovnú Ariadnu, väčšina kunsthistorikov predpokladá, že sa jedná práve o Amalaswinthu. Odkazujú pritom na skutočnosť, že ide o jediné diadémové busty z Ríma, v ktorom vtedy vládla kráľovná ako Regentka. To vyvoláva otázky prečo by sa toľko búst cisárovnej Ariadny nachádzalo práve v Ríme a žiadna v Konštantínopole. Nie je jasné či existovali nejaké sochy ostrogótskeho kráľa Theodahada, keďže v navrhovaných ústupkoch cisárovi Justiniánovi sa nachádzal záväzok, že nebude stavať žiadne svoje sochy, pokiaľ nebudú umiestnené vedľa sôch cisára.
Úžitkové umenie
náhľad|Spona (fibula) v tvare orla z hrobky [[Domagnano, zdobená technikou cloisonné (priehradkový email), cca. rok 500, Germanisches Nationalmuseum, Nürnberg]] Pod úžitkové umenie spadá široká škála predmetov dennej, či príležitostnej potreby, ktorá sa často prekrýva s inými formami umenia. Ostrogóti boli prvým barbarským kmeňom, ktorý sa usadil v západnej Európe a rovnako prvým, ktorý vytvoril snahy o spojenie neskoroantických, ranokresťanských či gótskych prvkov. Boli tiež priekopníkmi v prispôsobovaní zoomorfných motívov kresťanskému obsahu. Byzantský vplyv na šperky bol viditeľný v technike filigriánu. Ostrogóti sa starali o zdokonalenie zlatníckych prác na svojom území. Theodorich napodobňoval razenie cisárskych mincí ako je napríklad solidus, kde je zobrazený v plášti a v rukách drží zemeguľu. Na minciach sú ostrogótski králi zobrazení z profilu alebo podľa vzoru Justiniána znázorňujúceho vládcu v čelnej póze. Theodorichové vyobrazenie sa nachádzalo aj na kameách.
Maillas
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ostrogótske umenie
Kovoremeselné a zlatnícke práce
Vysokú kvalitu a hodnotu malo ostrogótske umenie v oblasti zlatníckych prác. Majstrovským dielom je podklad v hrobke Domagnano v San Maríne z prvej polovice 6. storočia. Panciere boli posiate bohatými zlatými ozdobami a ich kovové štíty doštičkami z drahých kovov. Niekedy je almandínová tzv. mozaika tak jemná, že zlaté kontúry vytvárajú drôtenú sieť, ako napríklad zlaté predmety z múzea v Ravenne, ktoré pravdepodobne zdobili Theodorichov pancier. Objavuje sa rovnaký geometrický ornament ako na vlyse korunnej rímsy Theodorichovho mauzólea. Táto emailová technika bola pravdepodobne byzantského pôvodu, len tavená farebná sklenená hmota bola nahradená almandínmi a tyrkysmi rezanými za studena. Náplecníky a medaily sa podobali tým aké nosili rímski legionári. Pri prieskume ostrogótskeho pohrebiska pri Nocera Umbry neďaleko Assisi sa našli bohato zdobené zbrane. V hroboch žien a detí sa často nachádzajú nože zdobený almandínmy a zlatým filigriánom.
Národnostné školstvo v Slovenskej republike
Školy podľa vyučovacieho jazyka v škol. roku 2011/2012
zdroj
Právne prostredie, ktoré v súčasnosti upravuje vzdelávanie národnostných menšín
Podľa tzv. školského zákona majú deti a žiaci, patriace k národnostným menšinám zabezpečenú výchovu a vzdelávanie:
Školy národnostných menšín majú právo používať učebnice a učebné texty v jazyku národnostných menšín. Vzdelanie dosiahnuté na národnostných školách je podľa zákona rovnocenné so vzdelaním na školách s vyučovacím jazykom slovenským.
Zákon hovorí aj to, že súčasťou výchovy a vzdelávania v základných a stredných školách s iným vyučovacím jazykom, ako je štátny jazyk, je aj povinný vyučovací predmet slovenský jazyk a literatúra v rozsahu vyučovania potrebného na jeho osvojenie.
Školský zákon taktiež upravuje používanie geografických názvov v učebniciach a pracovných zošitoch. Tie názvy, ktoré sú vžité a zaužívané v jazyku národnostnej menšiny, sa uvádzajú dvojjazyčne. Najskôr v jazyku národnostnej menšiny a následne v zátvorke alebo za lomkou v štátnom jazyku. Kartografické diela sa uvádzajú v štátnom jazyku.
Pedagogická dokumentácia, ako aj doklady o získanom vzdelaní sa vedú dvojjazyčne.
V prípade, že sa na škole vzdeláva len v jazyku národnostných menšín, v názve školy je uvedený aj vyučovací jazyk školy. Druh a typ školy sa uvádza dvojjazyčne. Sídlo školy sa uvádza v slovenskom jazyku. Ak je sídlom školy obec, v ktorej tvoria príslušníci národnostnej menšiny najmenej 20 % obyvateľstva, uvedie sa sídlo aj v jazyku národnostnej menšiny.
Poradným orgánom ministra školstva pri plnení úloh v oblasti národnostného školstva je Rada pre národnostné školstvo.
Politická diskusia
V čase prijímania školského zákona, kládla vláda Roberta Fica veľký dôraz na to, aby príslušníci národnostných menšín ovládali aj štátny jazyk a dokázali sa tak ľahšie uplatniť na trhu práce. Rezort školstva vtedy patril Slovenskej národnej strane, ktorá dávala obzvlášť veľký politický akcent na ochranu a rozvoj slovenského jazyka. Zákon vyvolal kritiku najmä u maďarských politikov a viacerých maďarských národnostných organizácií, ktoré protestovali proti znižovaniu počtu hodín výučby materinského jazyka. Vláda Ivety Radičovej školský zákon novelizovala, ale novela sa netýkala výučby materinského jazyka národnostných menšín, napriek tomu, že súčasťou vlády bola aj strana Most-Híd. Najvýraznejšou zmenou bola povinná výučba anglického jazyka ako cudzieho jazyka. Most-Híd mal napokon pred voľbami v roku 2012 vo svojom programe požiadavku zmenu metodiky vyučovania slovenského jazyku na národnostných školách tak, aby sa v prvom rade dosiahla dostatočná konverzačná schopnosť príslušníkov národnostných menšín.
Problém segregácie rómskej menšiny v školstve je, že sa realizuje prostredníctvom špeciálnych škôl, primárne určených pre mentálne alebo fyzicky postihnuté deti. Podľa štúdie Rómskeho vzdelávacieho fondu je až 60 % žiakov v špeciálnych školách rómskeho pôvodu a v špeciálnych triedach na bežných školách je to dokonca 86 %. Tieto čísla nezodpovedajú podielu rómskej národnostnej menšiny na obyvateľstve. Problém vzdelávania reflektuje aj dokument Stratégia SR pre integráciu Rómov do roku 2020, ktorý bol prijatý v januári 2012.
Vládne koncepcie a stratégie vzdelávania národnostných menšín
Súčasný stav vo výchove a vzdelávaní rómskych detí a mládeže (2003 a 2006) sú správami ministerstva školstva, ktoré poskytujú informácie o riešení špecifických podmienok výchovy a vzdelávania rómskych žiakov a žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia.
Ministerstvo školstva SR a Štátny pedagogický ústav vypracovali v roku 2003 materiál na prípravu pedagógov vyučujúcich v rómskom jazyku s názvom Dočasné vyrovnávacie opatrenia s cieľom pripraviť dostatočný počet pedagógov vyučujúcich v rómskom jazyku.
V súvislosti so vstupom do EÚ schválila vláda v roku 2005 Koncepciu migračnej politiky SR a uložila príslušným ministrom rozpracovať koncepciu na podmienky príslušných rezortov. Ministerstvo školstva tak vypracovalo Koncepciu migračnej politiky v podmienkach rezortu školstva.
Prvým komplexne spracovaným dokumentom pre oblasť výchovy a vzdelávania národnostných menšín je Koncepcia výchovy a vzdelávania národnostných menšín schválená vládou SR v roku 2007.
V roku 2008 vláda schválila Koncepciu výchovy a vzdelávania rómskych detí a žiakov vrátane rozvoja stredoškolského a vysokoškolského vzdelávania.
Najkomplexnejšie z týchto dokumentov pôsobí Koncepcia výchovy a vzdelávania národnostných menšín. Tá kladie dôraz na rozvoj troch základných oblastí: zmena obsahu vzdelávania, zvýšenie kvality vzdelávania a zlepšenie materiálno-technického zabezpečenia.
Výchova a vzdelávanie by sa pritom mali riadiť určitými zásadami, medzi ktoré patria: rovnosť šancí na vzdelanie a uplatnenie na trhu, rozvoj národnostnej identity, multikultúrne vzdelávanie, integráciu učebného obsahu, samostatné rozhodovanie vedenia školy, koordinácia ďalšieho vzdelávania pedagógov.
Prijatie takejto podoby koncepcie kritizoval napríklad Zväz maďarských pedagógov na Slovensku. Poukazoval na prioritné postavenie vyučovacieho predmetu slovenský jazyk a literatúra na národnostných školách. Zväz taktiež očakával posilnenie národnostného školstva v organizačnej štruktúre ministerstva školstva a Štátneho pedagogického ústavu, či posilnenie vzdelávania pedagógov na národnostných školách v špecifických predmetoch.
Vysoké školstvo
• Vzdelávanie o rómskej kultúre a jazyku umožňuje Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre, kde od apríla 1990 existuje Ústav romologických štúdií.
Predsednik
Predsednik je vrch s nadmorskou výškou cca 803 m n. m. nachádzajúci sa v pohorí Crnoljeva v Srbsku, približne 28 km juhozápadne od mesta Priština.
Mano (Landes)
Mano je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Servant of the Mind
Servant of the Mind je ôsmy štúdiový album dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Vyšiel 3. decembra 2021.
Tvorbu a nahrávanie albumu ovplyvnila pandémia ochorenia COVID-19 a lockdowny. Poulsen, Jon a Kaspar Boye Larsen nahrávali svoje party v Ribe s producentom Jacobom Hansenom, zatiaľ čo Caggiano pracoval na diaľku z New Yorku. Najprv 2. júna skupina vydala letný dvojsingel „Wait a Minute My Girl“ / „Dagen Før“ a potom na jeseň single „Shotgun Blues“ a „Becoming“.
Mant
Mant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Avenger
Avenger (v preklade: pomstiteľ) môže byť:
Valerián Franc
Doc. PaedDr. Valerián Franc, CSc. (* 1. august 1963, Banská Bystrica) je slovenský entomológ, arachnológ a univerzitný pedagóg. Zameriava sa na rozšírenie, ekológiu, ohrozenie, ochranu a využitie vybraných skupín článkonožcov v biomonitoringu.
Mant
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Valerián Franc
V roku 1987 absolvoval magisterské štúdium v dvojodbore biológia-matematika na bývalej Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, na ktorej následne do roku 1989 pôsobil ako asistent a v roku 1989 získal titul doktora pedagogiky. V roku 1992 získal vedeckú hodnosť kandidáta vied v odbore entomológia na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave s dizertačnou prácou Myrmekofilné chrobáky Slovenska so zvláštnym zreteľom k ich ohrozeniu a perspektívam ochrany. V roku 2010 bol habilitovaný na docenta na Fakulte prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.
Mant
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Valerián Franc
Od roku 1981 je členom Slovenskej entomologickej spoločnosti a od roku 2001 členom Slovenskej zoologickej spoločnosti.
Mant
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainte-Anne-sur-Brivet
Sainte-Anne-sur-Brivet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays de la Loire.
Poloha
Sainte-Anne-sur-Brivet má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne-sur-Brivet má 2 525 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Crnoljeva
Crnoljeva je pohorie v Srbsku, nachádzajúce sa v jeho centrálnej časti, približne 30 km juhozápadne od mesta Priština. Najvyššími vrchmi pohoria sú Gradina a Topila.
Ephraim Longworth
Ephraim Longworth (*2. októbra 1887 – † 7. januára 1968) bol anglický futbalista, ktorý hral za Liverpool na začiatku dvadsiateho storočia. Bol jedným z najväčších hráčov Liverpoolu a bol vôbec prvým kapitánom anglickej reprezentácie, ktorý hral za Liverpool.
Život a hráčska kariéra
Longworth sa objavil 371-krát v červenom drese a strelil za Liverpool 5 gólov. Svoju aktívnu hráčsku kariéru ukončil až keď mal 40 rokov.
Počas svojho pôsobenia na Anfield Longworth vyhral ligové tituly v sezónach 1921/22 a 1922/23. Taktiež nastúpil na finále FA Cupu 1-0 v roku 1914, keď porazil Burnley pred zrakom vládnucého kráľa Juraja V.
Longworthov posledný zápas prišiel 17,5 roka po jeho debute za klub, keď 21. apríla 1928 prehral na štadioné St Andrews nad Birminghamom 2:0 Po odchode do futbalového dôchodku v roku 1928 Longworth zostal v Liverpoole ako tréner. Ephraim zomrel v roku 1968 a je považovaný za legendu Liverpoolu. V roku 2006 sa Longworth vo fanúšikovskej ankete s názvom „100 hráčov, ktorí šokli The Kop“ umiestnil na 72. mieste.
Sainte-Anne-sur-Gervonde
Sainte-Anne-sur-Gervonde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Sainte-Anne-sur-Gervonde má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne-sur-Gervonde má 584 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Sainte-Anne-sur-Vilaine
Sainte-Anne-sur-Vilaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Sainte-Anne-sur-Vilaine má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Anne-sur-Vilaine má 992 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vzduchové chladenie
Vzduchové chladenie je spôsob chladenia, pri ktorom je chladiacim médiom vzduch:
Kvapalinové chladenie
Kvapalinové chladenie je spôsob chladenia, pri ktorom je chladiacim médiom kvapalina:
Der Judenstaat
náhľad|Titulný list prvého vydania. Der Judenstaat : Versuch einer modernen Lösung der Judenfrage (v preklade z nem. „Štát Židov“ resp. „Židovský štát : Pokus o moderné riešenie židovskej otázky“) je brožúra napísaná rakúsko-uhorským novinárom židovského pôvodu Theodorom Herzlom a vydaná 14. februára 1896 vo Viedni. Herzl v knihe analyzoval postavenie Židov žijúcich v Európe. Konštatoval, že zatiaľ čo mnohí majetnejší Židia sú vystavení hnevu más obyvateľstva, chudobní Židia žijú v biede a zúfalstve a židovská stredná trieda, remeselníci a živnostníci, sa často stretáva s nedôverou a nepriateľskými výrokmi ako „nekupujte od Židov“. Predpokladal, že k úpadku protižidovských nálad v spoločnosti nedôjde a preto ako jediné východisko pre Židov, ak sa chcú vyhnúť antisemitizmu, našiel založenie si vlastného štátu (pozri Židovský štát). Podľa jeho neskorších vyjadrení, Dreyfusova aféra ho presvedčila o nevyhnutnosti tohto riešenia.