cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paolo Nespoli
Paolo Angelo Nespoli (* 6. apríl 1954, Miláno, Taliansko) bol pôvodne výsadkár talianskej armády, od augusta 1998 je astronautom oddielu ESA. V roku 2007 absolvoval krátkodobý kozmický let v raketopláne Discovery na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V decembri 2010 absolvoval zhruba polročný kozmický let na ISS ako člen Expedícií 26 a 27, s návratom na Zem 24. mája 2011.
Mladosť
Paolo Nespoli pochádza z Milána, po absolvovaní lýcea nastúpil na vojenskú výsadkársku školu v Pise. Získal kvalifikáciu inštruktora-výsadkára, slúžil v talianskych výsadkových jednotkách, v rokoch 19821984 v Libanone. Roku 1985 sa vrátil k štúdiu na Polytechnickej univerzite v New Yorku, pričom armádu opustil v hodnosti majora až o dva roky neskôr. Roku 1988 sa stal bakalárom, o rok neskôr magistrom v obore leteckého a kozmického strojárenstva a ďalší rok sa stal inžinierom na univerzite vo Florencii.
Astronaut
Roku 1989 sa dostal medzi desať finalistov 2. náboru Talianskej kozmickej agentúry (ASI), ale astronautom sa nestal. V júli 1998 bol v 3. nábore ASI vybraný do oddielu astronautov ESA, v auguste 1998 začal s ďalšími členmi oddielu ESA výcvik na funkciu letového špecialistu v Johnsonovom vesmírnom stredisku v Houstone.
V júni 2006 bol zaradený do posádky letu STS-120. Miesto v raketopláne získal na základe dohôd medzi NASA a ASI o stavbe troch viacúčelových modulov Talianmi pre NASA. Do vesmíru raketoplán Discovery odštartoval 23. októbra 2007. Hlavným cieľom letu STS-120 bolo vynesenie modulu Harmony a jeho pripojenie k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Pristátie prebehlo 7. novembra 2007 po 15 dňoch, 2 hodinách a 24 minútach pobytu astronautov v kozme.
V novembri 2008 bolo oznámené Nespoliho vymenovanie za palubného inžiniera záložnej posádky Expedície 24 (štart v máji 2010) a hlavnej posádky Expedície 26 so štartom v novembri 2010. V októbri 2009 NASA jeho zaradenie do Expedície 26 potvrdila. Štart sa kvôli poškodeniu kozmickej lode pri preprave ešte na Zemi musel odložiť a napokon sa uskutočnil 15. decembra 2010. Na tejto misii strávil Nespoli necelých 160 dní, počas ktorých mal prezývku „MagISStra“. Názov je zložený zo slov magistra (učiteľka) a ISS. Jeho pobyt vo vesmíre bol definitívne ukončený bezpečným dosadnutím pristávacieho modulu Sojuzu v Kazachstane 24. mája 2011 o 2:27 UTC.
NGC 4393
NGC 4393 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Mužská štvorhra na Qatar ExxonMobil Open 1996
Mužská štvohra na Qatar ExxonMobil Open 1996 sa hrala ako súčasť Qatar ExxonMobil Open 1996 od 1. do 8. januára 1996. Titul získali Mark Knowles z Bahám a Kanaďan Daniel Nestor, ktorí vo finále porazil holandský pár Jacco Eltingh, Paul Haarhuis 7-6 6-3. Pre Knowlesa to bol piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Nestora tretí.
Maignelay-Montigny (kantón)
Maignelay-Montigny je francúzsky kantón v obvode Clermont v departemente Oise v regióne Pikardia. Skladá sa z 20 obcí.
Kandúmáfusi
Kandúmáfusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
en:Kandoomaafushi
Brno-Líšeň
Brno-Líšeň je mestská časť na východe štatutárneho mesta Brna. Pod názvom Líšeň tiež katastrálne územie a do 1. apríla 1944 samostatné mestečko.
Mestská časť má rozlohu 1571 ha, je tu evidovaných 122 ulíc a 3 683 adries.
Juvanzé
Juvanzé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Litterae transversa
Litterae transversa je spôsob písania listín na výšku papiera. Pôvodne bývali v karolínskom a ranogotickom období listiny písané na výšku - Litterae transversa. S príchodom kurzívy sa začínajú písať listiny na šírku - Litterae recte.
Juvanzé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 30 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Najdúch
Najdúch môže byť:
Heuchin
Heuchin môže byť:
Kurdčina
Kurdčina je jazyk zo západnej skupiny iránskej vetvy. Hovoria ním Kurdi v Turecku, Iráne, Iraku a Sýrie, čiže v tzv. Kurdistane.
V Iraku je kurdčina úradný jazyk, v Sýrii je zakázané v nej zverejňovať dokumenty, v Turecku je jej používanie povolené (ale až od roku 2002), v Iráne je povolené ju používať, ale zakázané ju vyučovať v školách.
100 Hekate
100 Hekate je planétka s priemerom 91 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 11. júla 1868.
Bazillac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lucas Cranach mladší
Lucas Cranach mladší (* 4. október 1515, Wittenberg, Nemecko – † 25. január 1586, tamtiež) bol nemecký renesančný maliar, syn Lucasa Cranacha staršieho.
Wachau
Wachau je rozľahlé údolie v Dolnom Rakúsku, ktorého jadro tvorí rieka Dunaj. Počiatky jeho osídlenia siahajú do prehistorických čias. V súčasnej dobe je celá oblasť jedným z najnavštevovanejších turistických miest v Rakúsku.
Lucas Cranach mladší
Spolu so starším bratom Hansom sa vyučil a pracoval v otcovej maliarskej dielni. Po Hansovej smrti 1537 prevzal vedenie dielne a od roku 1544, alebo 1550 aj ostatn otcov majetok vo Wittenbergu. Roku 1541 sa oženil s Barborou, dcérou saského kancelára Brückea, a mal s ňou štyri deti. Po jej smrti sa v roku 1551 oženil druhýkrát s Magdalénou, dcérou dvorného lekára Schurffa a neterou Melanchthona, s ktorou mal päť detí. Podobne ako jeho otec bol i on opakovane radným a v roku 1565 mešťanostom mesta Wittenbergu, kde patril medzi najzámožnejších mešťanov a kde tiež zomrel.
Pretože otec mal na syna veľký vplyv a okrem toho obaja maľovali rôzne žánre, je rozlíšenie autorstva u rady obrazov neisté.
Wachau
Vďaka svojej mimoriadnej hodnote bolo celé údolie Wachau v roku 2000 zapísané na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Vlajka Pitcairnovych ostrovov
right|thumb|250px|Vlajka Pitcairnovych ostrovov
Vlajka Pitcairnovych ostrovov – používa sa britská modrá služobná vlajka (Blue Ensign) s pitcairnským znakom z roku 1969 vo vlajúcej časti.
NGC 4394
NGC 4394 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
Kanduoih-giri
thumb|Ostrov Kanduoih-giri pri pohľade z lietadla Kanduoih-giri je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Correggio (mesto)
thumb|Correggio Correggio je mesto v provincii Reggio Emilia v talianskom regióne Emilia-Romagna. Žije tu približne 25 000 obyvateľov, rozloha mesta je 77 km².
Osídlenie tu existovalo už za čias Rímskej ríše, neskôr oblasť obývali Longobardi. V stredoveku a na začiatku novoveku bolo Correggio centrom mestského štátu, ktorý sa v roku 1659 stal súčasťou Modenského vojvodstva.
Železničná stanica Zvolen osobná stanica
Železničná stanica Zvolen osobná stanica (Zvolen os. st.), tiež známe aj ako Zvolen hlavná stanica, je najdôležitejšou železničnou stanicou mesta Zvolen a zároveň je aj dôležitý železničný uzol v rámci Slovenska. Železničná stanica je najväčšia v celom Banskobystrickom kraji. Výpravná budova je dimenzovaná na maximálnu dennú frekvenciu 16 000 cestujúcich.
Poloha
Hlavná osobná stanica sa nachádza juhozápadne od centra mesta na severnom brehu rieky Slatina a je prístupná od ulice T. G. Masaryka, v blízkosti parku Inžiniera Štefana Višňovského.
Názov
Pôvodná hlavná železničná stanica bola situovaná južnejšie od centra mesta a zámku Zvolen. Po vybudovaní aktuálnej hlavnej osobnej železničnej stanice „Zvolen osobná stanica“, došlo k zmene názvu pôvodnej hlavnej železničnej stanice na „Zvolen nákladná stanica“. Vo Zvolene sa nachádza aj tretia železničná stanica s názvom „Zvolen mesto“. Táto sa nachádza na jednokoľajnej trati vedúcej zo Zvolena do Vrútok (trať 171).
Prvé koľaje
náhľad|Pôvodná hlavná stanica, dnes Nákladná stanica Zvolen, v roku 1915 Začiatkom 60. rokov 19. storočia začala spotreba uhlia v Uhorsku výrazne rásť. V máji 1861 bola založená Svätoštefanská uhoľná spoločnosť, ktorá sa snažila ťažiť uhoľné zásoby šalgotarjanského uhoľného poľa. Na zabezpečenie dopravy vyťaženého uhlia z tohto revíru rozhodlo valné zhromaždenie tejto spoločnosti v roku 1861 o výstavbe železnice Lučenec – Fiľakovo – Salgótarián – Pázstó – Hatvan – Aszód – Isaszeg – Pešť a požiadalo o koncesiu na túto železnicu. 19. januára 1863 bola novovzniknutej Pešťsko-lučenecko-banskobystrickej železničnej a uhoľnej spoločnosti Satoštofan udelená koncesia, ktorá spolok zaväzovala do roku 1866 postaviť železnicu v úseku Pešť – Lučenec a pokračovať v trati v r. Úsek Lučenec – Banská Bystrica do roku 1870.
Nová stanica
Súčasná osobná stanica sa začala budovať v roku 1952 na mieste pôvodnej zastávky Zvolen - Hrad. Práce na novej osobnej stanici boli ukončené v roku 1963, pričom do prevádzky bola uvedená už počas výstavby (r. 1959), čím sa výrazne odbremenila pôvodná hlavná železničná stanica vo Zvolene.
Pre cestujúcich sa stanica otvorila 29.08.1959.
Súčasnosť
Zvolen železničná stanica momentálne slúži ako hlavný železničný bod na prepojenie južnej trasy (Bratislava a Košice), ale aj ako regionálny bod na rôzne smery, ako sú Šahy (Čata), Levice (Nové Zámky), Banská Bystrica (Žilina), Banská Štiavnica, Vrútky alebo Lučenec. Pre väčšinu vnútroštátnych vlakových liniek je stanica koncovou alebo východzou stanicou. Kategória REX od roku 2022 špeciálne premáva medzi Zvolenom a Banskou Bystricou na urýchlenie prepravy medzi dvoma mestami.
Iné typy
Iné typy vlakov, ktoré dnes prechádzajú stanicou sú:
Ďalšie stanice
Vo Zvolene sú v prevádzke ešte ďalšie tri železničné stanice:
ŽOS Zvolen
Súčasťou železničného uzla Zvolen sú aj železničné dielne, ktoré dnes fungujú ako samostatná výrobno-opravárenská spoločnosť koľajových vozidiel ŽOS Zvolen.
Pancierový vlak Hurban
V blízkosti stanice sa nachádza replika Pancierového vlaku Hurban, ktorý bol jeden z improvizovaných pancierových vlakov, ktorý sa aktívne zapojil do bojov v Slovenskom národnom povstaní počas Druhej svetovej vojny. Vlak vyrobili pracovníci zvolenských železničných dielní začiatkom októbra 1944. Bol druhým z troch povstaleckých pancierových vlakov. Bol pancierovaný obyčajným kotlovým plechom. Ostré skúšobné streľby uskutočnené v trati Zvolen – Krupina. Bola vytvorená ako filmová rekvizita pre film Deň, ktorý neumrie z roku 1974. Oproti originálnemu tanku sa líši vežami – namiesto veží tanku LT-35 má replika väčšie veže s dlhším kanónom, ktoré pochádzajú z tanku T-34/85.
Nástupištia
V stanici sa nachádzajú 4 nástupištia (+1a). Nástupište 1 a 1a je prístupné z hlavnej budovy stanice a z oboch podchodov, nástupištia 2 - 4 sú ostrovné a prístupné pomocou oboch podchodov.
Každé nástupište má 1 výťah, ktorý slúži na bezbariérový prístup. Nástupište 1a rozširuje nástupište 1. Spolu slúžia na vypravovanie špeciálne dlhých vlakových spojov, ako sú napr. kategórie R.
Modernizácia
náhľad|Rekonštrukcia stanice v lete roku 2020 (nástupište č.2 - východná strana) náhľad|Rekonštrukcia stanice v lete roku 2020 (nástupište č.2) - západná strana Rekonštrukcia stanice do dnešnej podoby začala v roku 2019 a ukončená bola v roku 2022. Rekonštrukcia stanice zahŕňala modernizáciu samotnej budovy Hlavnej osobnej železničnej stanice vo Zvolene, ktorej súčasťou je aj inštalácia kamerového systému a nových výťahov na každom z nástupíšť, ktoré by mali zabezpečiť bezbariérový presun imobilných cestujúcich v celom priestore železničnej stanice. Súčasťou prerábky bolo aj prerobenie samotných nástupíšť. Taktiež prebehla výmena koľají v blízkosti stanice. Došlo tiež k úprave a doplneniu existujúceho internetového pripojenia, k rozšíreniu a prekládke informačného zariadenia HaVIS (hlasové a vizuálne informácie o vlakoch), k vybudovaniu nového elektronického zabezpečovacieho systému a elektrickej požiarnej signalizácie.
Zároveň mesto Zvolen zrekonštruovalo od roku 2020 do roku 2022 priestor a park nachádzajúci sa pred samotnou osobnou stanicou, čo zmenilo dispozičné prepojenie infraštruktúry pre chodcov na hlavnú autobusovú stanicu, ale aj nástupište mestskej hromadnej dopravy. Pribudli aj nové parkovacie miesta pre motorové vozidlá, ale aj stojiská na bicykle cestujúcich a návštevníkov mesta. Minerálny prameň v blízkosti stanice bol taktiež zrekonštruovaný (odvedením minerálnych vôd).
Od roku 2022 prebieha výstavba nového moderného strediska technicko-hygienickej údržby vlakov, ktoré má tiež vzniknúť aj v Nových Zámkoch, Košiciach a Humennom. Má sa nachádzať v blízkosti budovy Hlavnej osobnej železničnej stanice vo Zvolene. Podľa ZSSK konkrétne mestá boli zvolené na základe dislokácie nových a modernizovaných vozidiel. V strediskách THÚ bude možné umývať vozidlá aj pri mínusových teplotách. Zároveň sa ich vybudovaním zvýši komfort pre zamestnancov ZSSK, ktorí tieto činnosti už roky vykonávajú v improvizovaných podmienkach, často pod holým nebom. Všetky služby moderných stredísk THÚ budú zamestnanci ZSSK poskytovať aj ostatným dopravcom, ktorí využívajú slovenské koľaje.
Dôležitosť stanice
náhľad|Pohľad na bočný vchod do staničnej haly Železničná trať napojila Zvolen na sieť Uhorských železníc už 18. júna 1871, kedy bol sprevádzkovaný úsek Lučenec – Zvolen. Dôležitá dopravná križovatka bola predurčená na výstavbu železničného depa, ktoré poskytovalo zázemie technike. Súčasná stanica bola vybudovaná na mieste pôvodnej zastávky Zvolen hrad v rokoch 19521963. Výpravná budova bola odovzdaná do užívania 29. augusta 1959.
Zvolen je svojou polohou na križovatke významných ciest prirodzeným dopravným uzlom s nadregionálnym významom. Križujú sa tu významné trate z Nových Zámkov, z Košíc, a Vrútok, ktoré dopĺňajú trate z Čaty a Diviak. Vo Zvolene sa oddeľujú trate rýchlikov, ktoré premávajú po stredoslovenskej (od B. Bystrice po Margecany) a juhoslovenskej transverzále medzi Bratislavou a Košicami. Stanica je stanicou I. kategórie.
Trate a doprava
Vlastníkom stanice sú Železnice Slovenskej republiky (ŽSR); osobnú vlakovú dopravu prevádzkuje Železničná spoločnosť Slovensko (ZSSK).
Služby
náhľad|Pamätná tabuľa padlým, r. 2021
V blízkosti stanice
náhľad|Minerálny prameň na predstaničnom námestí, r. 2022
Les Andelys (kantón)
Les Andelys je francúzsky kantón v obvode Les Andelys v departemente Eure v regióne hornej Normandii. Skladá sa z 20 obcí.
Örebro
Örebro môže byť:
Frank Rijkaard
Franklin Edmundo Rijkaard (* 30. september 1962, Amsterdam) je holandský futbalový tréner a bývalý stredopoliar. Rijkaard hrával za kluby Ajax Amsterdam, Real Zaragoza a AC Miláno, Holandsko reprezentoval 73 krát. Od roku 2003 do mája 2008 bol trénerom katalánskeho klubu FC Barcelona. Jeho matka je Holanďanka a jeho otec je Afro-Surinamčan.
Od júla 2009 je trénerom tureckého klubu Galatasaray Istanbul.
NGC 4396
NGC 4396 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 20. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Sébastien de Chaunac
Sébastien de Chaunac (* 7. október 1977, Nevers, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista.
Kapitán Dabač
Kapitán Dabač je psychologická vojnová dráma režiséra Paľa Bielika z roku 1959. Film vznikol podľa Bielikovho scenára, ktorý napísal na základe poviedky Vladimíra Mináča z roku 1955. Snímka zachytáva osudy dôstojníka slovenskej armády počas druhej svetovej vojny, od bojov slovenskej armády na východnom fronte, cez vypuknutie Slovenského národného povstania, až po perzekúcie slovenského obyvateľstva. Vo filme sa podarilo skĺbiť vojenský výpravný veľkofilm a komorný psychologický príbeh.
Charakteristika hrdinu
Prvýkrát sa v slovenskej kinematografii objavuje existenciálne rozorvaná individualita, ktorá sa odmieta stať súčasťou kolektívneho konania a nestotožňuje ani s jednou stranou konfliktu. Revolta Dabača, ktorý sa síce zapojí do protifašistického odboja, ale zároveň pochybuje o zmysle partizánskej činnosti, narúša stereotypné predstavy o ušľachtilom boji v mene ideálu. Vďaka tejto koncepcii sa vo filme prekrýva akákoľvek schematickosť a ideologická proklamácia.
V postave Dabača je badateľná aj inšpirácia jánošíkovskou tematikou, o čom svedčí už samotná hodnosť kapitána. Prítomný je aj prvok zrady udavača Slanca, pomsta za smrť manželky, silná scéna v krčme, ako aj záverečná naháňačka.
Dej filmu
Dôstojník slovenskej armády Vladimír Dabač je na fronte ľahko zranený a dostáva dovolenku. Po návrate domov však odhalí neveru svojej manželky Nadi a vracia sa na ukrajinské bojisko. Začína piť, búriť sa, spochybňovať autority a prestáva poslúchať rozkazy. Vojna mu zničila vzťah, preto ju začne nenávidieť a so svojou jednotkou sa obráti proti spojencom Slovenského štátu, teda Wehrmachtu. Za tento čin je odsúdený na smrť, ale podarí sa mu uniknúť. Stane sa kapitánom povstaleckej armády a zasahuje do bojov, ktoré vedie práve začínajúce povstanie. Dominantný je Dabačov individualizmus, prieči sa totiž aj rozkazom, ktoré prichádzajú z Londýna a boj vedie podľa vlastného uváženia. Začína spolupracovať s partizánskym veliteľom Garajom, ktorý je zamilovaný do lekárničky Nadi, taktiež členky odboja. Dabač začína ešte viac piť, svojím správaním dokonca ohrozuje aj okolie a neodvratne smeruje do záhuby. Pri kopaní zákopov stretáva svoju manželku, aj bývalého veliteľa Gustáva Slanca. Dabač je pri bojoch zranený a v dome Bôrikovcov sa oňho stará lekárnička aj manželka, ktorej stále nedokáže odpustiť. Medzitým sa Dabač dozvedá, že povstalecká armáda sa rozpadla a Garaj sa ho snaží naverbovať do partizánskeho oddielu. Príslušníci hlinkovej gardy a nemecký dôstojník SS hľadajú Garaja a v dedine organizujú vypočúvanie. Dabač sa dáva na útek so samopalom a odchádza do lesa, ale nepridáva sa na stranu partizánov a bojuje na vlastnú päsť. Vracia sa k manželke Nadi, s ktorou strávi noc. Slanec medzitým opäť prebehol k Nemcom a snaží sa vypátrať Dabača, dokonca mučí a zabije jeho manželku. V dedine začínajú perzekúcie a popravujú všetkých, ktorí nejakým spôsobom kolaborovali s nepriateľom. Veliteľ partizánov Garaj je taktiež chytený a mučený. Skupinka partizánov sa snaží oslobodiť zajatcov a začína sa veľký boj. Dabač v poslednej chvíli oslobodzuje Naďu, ktorá skončí v objatí Garaja, a sám pri jej záchrane zomiera.
Ohlasy
Film mal veľký divácky úspech a v kinách ho videlo až 2 milióny divákov.
Idaia (dcéra Dardana)
Idaia alebo Ídaia (starogr. Ἰδαία – Idaia/iný prepis Ídaia, ) je v gréckej mytológii dcéra kráľa Dardana, druhá manželka tráckeho kráľa Finea.
Trácky kráľ Fineus sa najprv oženil s Kleopatrou, dcérou boha severného vetra Borea, ktorá mu porodila dvoch synov Pléxippa a Pandióna. S Kleopatrou sa neskôr rozišiel a oženil sa s rovnako krásnou, ale zlou Idaiou, dcérou dardanského kráľa Dardana. (Podľa Hesioda sa Fineus potom stal otcom dvoch synov Thynia a Mariandyna, ale text neuvádza meno matky) Fineus dostal od bohov dar vešteckého umenia, ktorý však často zneužíval a preto bol potrestaný slepotou.
Druhá manželka nenávidela jeho deti z prvého manželstva a preto ich lživo obvinila, že ony nesú vinu na tom treste. Uveril jej a dal ich uvrhnúť do tmavého žalára. Bohovia ho následne potrestali neutíchajúcim hladom a keď si sadol za stôl prileteli hrozné Harpye, napoly ženy, napoly vtáky, jedlo mu zožrali a čo zostalo znečistili svojimi výkalmi. Fineus bol nakoniec už len kosť a koža. Na svojej ceste za zlatým rúnom sa však onedlho v Trákii zastavili Argonauti, ktorí mali vo svojej posádke aj okrídlených Kleopatriných bratov Kalaida a Zéta a tí sa nad ním zľutovali, keďže podľahol len intrigám svojej ženy, pomohli mu. Najprv oslobodili jeho deti a následne zahnali Harpye do nenávratna.
Svetelný lúč
náhľad|vpravo|Prírodný lúč svetla v jaskynnej komore Majlis al Jinn náhľad|vpravo|Laser Svetelný lúč je lúč, ktorý patrí svetelnej vlne (alebo hovorovo aj relatívne úzky zväzok lúčov, napr. pri reflektoroch a podobne). Používa sa na modelovanie šírenia svetla cez optickú sústavu.
Let It Out
Let It Out je štvrtý štúdiový album nemeckej krautrockovej skupiny Kraan. Je to prvý album na ktorom sa podieľal ich nový klávesista Ingo Bischof.
Zoznam skladieb
Všetky skladby zložila skupina Kraan.
Écury-le-Repos
Écury-le-Repos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kanifinolu
Kanifinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Écury-le-Repos
Historie
Écury-le-Repos bylo dějištěm dvou velkých bitev: bitvy u Fère-Champenoise (1814) a První bitvy na Marně (1914).
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kanuhurá (Káfu)
Kanuhurá je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Vlajka Samoy
right|thumb|250px|Vlajka Samoy
Vlajka Samoy je červená s modrým obdĺžnikom v ľavom hornom rohu, v ktorom je päť bielych nerovnako veľkých päťramenných hviezd, zoradených do tvaru súhvezdia Južného kríža (pripomienka vlajky novozélandskej, pretože Samoa bola v rokoch 1920 – 1962 novozélandským poručníckym územím).
Červená farba znamená statočnosť, biela čistotu, modrá slobodu.
Vlajka bola zavedená už roku 1948, ale do roku 1949 mala v modrom rohu iba štyri hviezdy.
2244 Tesla
2244 Tesla je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Milorad B. Protić 22. októbra 1952.
Medzera
Medzera môže byť:
Eric Idle
Eric Idle (* 29. marec 1943, South Shields, Spojené kráľovstvo) je anglický komik, herec, spisovateľ a spevák. Bol členom surreálnej komediálnej skupiny Monty Python, členom skupiny The Rutles, parodujúcej známu britskú kapelu The Beatles a autorom Brodwayského muzikálu Spamalot.
Životopis
Narodil sa v meste South Shields. Jeho otec, Ernest Idle, slúžiaci počas 2. svetovej vojny v Royal Air Force, zomrel dva roky po jeho narodení. Jeho matka, Nora Baron, ktorá musela pracovať na plný úväzok, mala s výchovou malého Erica problémy, a tak ho ako 7-ročného dala do internátnej školy. Z nudy začal tvrdo študovať a dostal sa na University of Cambridge.
V roku 1969 sa spojil s ďalšími členmi Monty Python a spoločne vytvorili a účinkovali v skečovej komediálnej šou Monty Python’s Flying Circus.
NGC 4397
NGC 4397 je trojhviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1877.
Rudolf Hažlinský
Rudolf Hažlinský (Hazslinszky de Hazslin) (* 4. december 1869, Prešov – † 19. september 1914, Rožňava) bol slovenský pedagóg a historik.
Jeho otec bol Tomáš Hažlinský a matka Frederika rod. Jermyová.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Prešove, históriu a archívnictvo na univerzite v Budapešti, 1894 PhDr. Prof. gymnázia v Prešove, v Békescsabe, Banskej Bystrici, Rimavskej Sobote, Rožňave. Venoval sa najmä starším uhorským dejinám, prispieval do odborných časopisov a miestnej tlače.
Štefan Luby (právnik)
Prof. JUDr. Štefan Luby, DrSc. (* 5. január 1910, Liptovský Hrádok – † 10. október 1976, Bratislava) bol slovenský právnik, akademik ČSAV a SAV; rozpracoval teóriu právnej zodpovednosti. náhľad|Pamätná tabuľa na Štefana Lubyho v Liptovskom Hrádku
Životopis
Profesor Štefan Luby ako pedagóg napísal niekoľko učebníc a učebných textov z odboru občianskeho a rodinného práva. Profesor Karol Plank o ňom napísal: „''Ako vysokoškolský učiteľ fascinoval svojich poslucháčov vždy dokonalým prednesom, logickou stavbou prednášky a prístupnými argumentmi. Profesor Luby patril však k tým vysokoškolským učiteľom, ktorí považovali za svoju prvoradú povinnosť poskytnúť študentom výklad prednášanej matérie aj vo forme písomných učebných pomôcok. Počas svojho dlhoročného pôsobenia na vysokých školách pripravil pre študentov celkom 20 učebných textov vo forme učebníc, skrípt a iných učebných pomôcok. Všetky jeho učebnice a učebné pomôcky vynikajú jasnou dikciou, logickou stavbou a pre študentov potrebnou stručnosťou. Patria medzi najlepšie diela, ktoré sa vytvorili na Právnickej fakulte Univerzity Komenského“. (Plank, K.: Akademik Štefan Luby, veľký československý civilista, šesťdesiatročný, Právnické štúdie, XVII, 4 ; Akademik Štefan Luby šesťdesiatročný, Bratislava, Vydavateľstvo SAV 1969, s. 674)''.
V publikačnej a pedagogickej činnosti možno Štefana Lubyho hodnotiť aj ako právneho historika a zakladateľa právnej komparatistiky na Slovensku. Jeho práce s porovnávacím charakterom o cudzích právnych poriadkoch, inštitúciách a názoroch sú veľmi rozsiahle. Pri žiadnom civilistickom výskume nezabudol popri historickom aspekte aj na porovnávací aspekt. Podľa profesora Lubyho treba rozlišovať teoretickú, pedagogickú a praktickú komparatistiku. Prvá podporuje rozvoj teórie, druhá, pedagogická, čerpá z teoretickej a dopĺňa ju pre osobitné didaktické ciele a tretia, v rámci praktického porovnávania, sleduje získanie poznatkov, ktoré pomáhajú riešiť rozličné právnopolitické ciele v legislatíve, kodifikačnej činnosti, pri unifikačných prácach a pod. Trvalý komparatistický aspekt v jeho diele je podmienený aj historickou povahou vývoja práva na Slovensku.
V roku 1968 dosiahol hodnosť akademika ČSAV a SAV.
Ocenenia
V roku 2005 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam.
Obrubovanec
Obrubovanec je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Sihla, približne južne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veporských vrchov, na hranici geomorfologických podcelkov Balocké vrchy a Sihlianska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Čierny Balog a Sihla. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované obce Sihla, Drábsko a Lom nad Rimavicou, severovýchodne sa nachádza Čierny Balog a severozápadne Osrblie. Hrebeňom vedie hranica Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Opis
Obrubovanec leží v centrálnej časti Veporských vrchov, v hlavnom hrebeni medzi Tlstým javorom a Zákľukami. Severne sa nachádza vrch Baba, Ludkov vrch a Salašíky , východne leží Krížne , Nad Skalicou , Tlstý javor , Dlhý grúň , Sedmák  a Drahová , južne Čierťaž , Skalka , Žabec  a Pätina  a západne Záhorská skala , Široký grúň , Zákľuky  a Gazdov. Oblasť patrí do povodia rieky Hron; voda z južných svahov odteká Kamenistým potokom do Čierneho Hrona, severozápadné svahy odvodňuje potok Vydrovo a severovýchodné jeho prítok Obrubovanský potok. Vrchol traverzuje červeno značená turistická Rudná magistrála. Na svahoch sú rozsiahle poľany, využívané na pasenie dobytka a oviec.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych horských lúk je však možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Nízke Tatry a Poľanu.
Juzanvigny
Juzanvigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 123 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bazordan
Bazordan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vyšehradské sedlo
Vyšehradské sedlo je horské sedlo v pohorí Žiar. Leží nad Jasenovom, približne západne od Turčianskych Teplíc.
Poloha
Nachádza sa v hlavnom hrebeni pohoria a oddeľuje jeho geomorfologické podcelky Sokol na severe a Vyšehrad na juhu. Vystupuje medzi vrchom Vyšehrad a Páleným vrchom. Západné svahy odvodňuje Vyšehradný potok do rieky Nitra, vodu z východných svahov odvádzajú prítoky Jasenice do Turca.
Sedlo leží na území Žilinského kraja, okresu Turčianske Teplice a na území obce Jasenovo. V sedle a jeho okolí sa nachádzajú zväčša lúky a pasienky a najbližšími sídlami sú západným smerom situované Vyšehradné a Nitrianske Pravno, východne leží Jasenovo a Rudno.
Prístup
Sedlom prechádza významná cestná spojnica Hornej Nitry s Turcom, cesta II/519 z Nitrianskeho Pravna do Jasenova. Taktiež ním prechádza červeno-značkovaná turistická Cesta hrdinov SNP (súčasť E8). Zo sedla vedie náučný chodník k archeologickej lokalite Vyšehrad.
Jean Théodore Lacordaire
Jean Théodore Lacordaire (* 1. február 1801, Châtillon-sur-Seine, Francúzsko – † 19. júl 1870, Liège, Belgicko) bol belgický entomológ francúzskeho pôvodu, ktorý je známy hlavne ako autor popisu mnohých druhov hmyzu z územia južnej Ameriky.
Životopis
Narodil sa vo Francúzsku roku 1801. Napriek tomu, že sa zaujímal o štúdium prírodných vied, poslala ho jeho rodina študovať právo vo francúzskom Dijone.
Lacordaire cestoval ako obchodný zástupca v rokoch 1824 až 1832 po pampách v okolí Buenos Aires v Argentíne s cieľom študovať miestnu faunu. Potom cestoval do Uruguaja a neskôr do Brazílie do provincie Rio de Janeiro a Minas Gerais. Ďalšie jeho cesty boli do Santiaga na území Čile, ďalej cez Montevideo do Uruguaja. V roku 1830 sa vrátil späť do Francúzska. V ďalších rokoch navštívil Cayenne na území Francúzskej Guyany. Po svojom návrate do Francúzska sa začal venovať popisom hmyzu, ktorý nazbieral na svojich cestách. V roku 1830 mu Georges Cuvier navrhol aby prišiel do Paríža. Tu sa stretáva s Latreillom, Audouinom a Dumérilom, spoločne s ktorými sa zúčastnil v roku 1832 založenia Francúzskej entomologickej spoločnosti (= Société Entomologique de France) v Paríži. V roku 1835 sa stal profesorom zoológie na univerzite v Liège kde pôsobil až do svojej smrti. V roku 1837 sa stal i profesorom porovnávacej anatómie.
Vďaka svojim mnohým prácam, ktoré počas svojho života napísal hlavne zo systematiky chrobákov, mu vytvorili povesť jedného z najlepších odborníkov sveta na túto problematiku v svojej dobe.
Pavilly
Pavilly môže byť:
Patmos
Patmos je malý grécky ostrov v Egejskom mori. Je jedným z najsevernejších Dodekanézskych ostrovov. Má 3 044 obyvateľov a rozkladá sa na ploche 34.05 km2. Historické centrum (Chorá) s monastierom sv. Jána a jaskyne Apokalypsy sú od roku 1999 zapísané na zozname lokalít Svetového dedičstva UNESCO. Zomrel tu apoštol Ján približne okolo roku 85 po Kr. náhľad|vľavo|Jaskyňa Apokalypsy zapísaná na zozname UNESCO
Štefan Havlík
Štefan Havlík (* 6. február 1914, Podbranč2. december 1997, Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz.
101 Helena
101 Helena je planétka s priemerom 68 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 15. augusta 1868.
Štefan Havlík
Životopis
Ev. kaplán, neskôr kňaz v Degeši, dnes Rastislavice a v Betliari. Príslušník Slovenskej armády na Ukrajine, pridelený k pešiemu pluku 101 Zaisťovacej divízie v mestečku Jelsk, odtiaľ preložený s divíziou do Talianska, potom na Slovensko. Člen RONV v Dobšinej. Počas SNP uvoľnený pre prácu v civilnom živote.
Po maturite v Skalici študoval v Bratislave, v Montpellier vo Francúzsku a v Ženeve. Do odbojovej činnosti bol zapojený od roku 1940. V tom čase bol Slovenským štátom stíhaný za zločin zrady štátneho tajomstva pretože pomáhal utečencom z Čiech a SLovenska. Od roku 1942 bol evanjelickým farárom v Betliari. Od začiatku až do konca roku 1943 bol v činnej vojenskej službe na Ukrajine, v Bielorusku a v Taliansku. Na Ukrajine sa spriatelil s kapitánom Jánom Nálepkom. Spolu sa pričinil o zblíženie našich vojakov s tamojším obyvateľstvom, ale aj o zblíženie s ukrajinskými, a neskôr, s bieloruskými partizánmi. V tom istom duchu pokračoval aj v Taliansku. Keď už bol doma, prišli za ním začiatkom mája 1944 dvaja partizáni v uniformách slovenskej armády. Žiadali ho, aby im bol nápomocný pri získavaní mladých ľudí do partizánskych jednotiek. Dohodli sa na spôsobe, ako sa každý preukáže, keď sa bude hlásiť u partizánov. Každý mal dostať od p. Havlíka lístok s fingovaným textom i podpisom. Len ten, kto sa preukáže takýmto lístkom mal poskytovať záruku, že je spoľahlivý. Po vyhlásení mobilizácie, začiatkom septembra 1944, šiel peši cez Revúcu a Tisovec, a tiež vlakom do Banskej Bystrice a hlásil sa tam na veliteľstve pozemného vojska v uniforme, ktorú mal doma po návrate z Talianska. Na vojenskom veliteľstve v Banskej Bystrici boli oboznámení s jeho činnosťou, a tak ho z armády uvoľnili pre politicko-organizačnú prácu v civilnom živote.
Keď sa v Betliari založil Revolučný národný výbor, stal sa p. Havlík jeho tajomníkom. V polovici septembra bol kooptovaný za člena Revolučného okresného národného výboru v Dobšinej. Pribudli mu tým ďalšie povinnosti pri zabezpečovaní obrany Slanskej doliny proti útoku z Rožňavy. Po obsadení Betliara Nemcami ho vyšetrovali v Rožňave. O jeho činnosti mali Nemci podrobné správy, ktoré im dodala špiónka, pohybujúca sa počas SNP v Betliari. Takto sa mu „odvďačila“ za to, že jej zachránil život, keď ju mala zlikvidovať hliadka, vyslaná z Banskej Bystrice, kde vedeli o jej činnosti. Prialo mu aj šťastie, keď došlo k zmene vyšetrovateľa. Stal sa ním nemecký dôstojník, ktorý predtým slúžil vo Francúzsku. Keď tento zistil, že p. Havlík hovorí dobre po francúzsky, začal s ním aj on hovoriť touto rečou a neskôr ho pustil z väzby.
Po oslobodení ho Slovenská národná rada so sídlom v Košiciach menovala za vládneho splnomocnenca pre Rožňavu. Čo v tom čase znamenalo, že bol najvyšším predstaviteľom mesta. V tejto funkcii, v súčinnosti s ďalšími spolupracovníkmi, sa mu podarilo mesto konsolidovať a odovzdať ho v septembri 1945 novovytvorenej správnej komisii, na čele s jej predsedom Jánom Miklóšikom, školským inšpektorom, rodákom z Betliara. Vedľa funkcie vládneho zmocnenca, učil tiež na gymnáziu niektoré predmety, pretože slovenských profesorov bol nedostatok. Bol tiež správcom kaštieľa v Betliari. Až do roku 1952 bol evanjelickým farárom v Betliari. Bol nositeľom viacerých vyznamenaní. Z nich najviac si cenil to, ktoré mu osobne odovzdal minister národnej obrany, generál Ludvík Svoboda.
V roku 1945 bol poverený ochranou historických a umeleckých pamiatok v Rožňave a okolí. Z titulu svojej funkcie mal na starosti ochranu zbierok hradu Krásna Hôrka a mauzólea v Krásnohorskom Podhradí, ako aj Baníckeho múzea v Rožňave. Jeho úlohou bolo podávať správy o stave jemu zverených objektov a ich zbierok, starať sa o spravovaný majetok a sebestačnosť finančného hospodárenia.
Na dôchodku žil v Banskej Bystrici, kde aj zomrel.
Gasfinolu
Gasfinolu môže byť ostrov:
Kaňúr
Kaňúr môže byť:
Pleurón (mytológia)
Pleurón je v gréckej mytológii syn aitólskeho kráľa Aitóla a jeho manželky Pronoy.
Pleurón so svojim bratom Kalydónom založili v Aitólii mestá, ktoré pomenovali po nich. Manželkou Pleuróna sa stala Xanthippé, dcéra Dóra a porodila mu syna Agénora a dcéry Steropu, Stratoniku a Laofontu.
Pleurón bol v Sparte uctievaný ako héros, pretože ho považovali za predka Lédy, manželky spartského kráľa Tyndarea.
Zoznam chránených území v okrese Vranov nad Topľou
Toto je zoznam chránených území v okrese Vranov nad Topľou aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Vranov nad Topľou.
NGC 4398
NGC 4398 je hviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. apríla 1865.
Kudafinolu (Káfu)
Kudafinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Vlajka Tokelau
right|thumb|250px|Oficiálna vlajka Tokelau (vlajka Nového Zélandu)
Vlajka Tokelau - na tomto nesamosprávnom zámorskom území Nového Zélandu, sa oficiálne používa vlajka Nového Zélandu.
Obyvateľmi ostrova je tu často používaná alternatívna a neoficiálna vlajka. Je veľmi pravdepodobné že ak Tokelau získa nezávislosť, tak táto nová vlajka bude vlajkou úradnou a oficiálnou. Zatiaľ čo referendum o osamostatnení v roku 2006 neuspelo (bolo podporované, ale nie s dostatočnou väčšinou), ďalšie je naplánované na november 2007.
Tri hviezdy v neoficiálnej vlajke reprezentujú tri atoly ktoré tvoria ostrovy Tokelau.
Ján Hebler
Ján Hebler (* Slovensko) bol hudobník, hudobný skladateľ.
Životopis
Hudobník a hudobný skladateľ pravdepodobne z Krupiny, neskôr pôsobil aj v Banskej Bystrici.
Écury-sur-Coole
Écury-sur-Coole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
2246 Bowell
2246 Bowell je planétka s priemerom 52 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 14. decembra 1979.
Pavilly (kantón)
Pavilly je francúzsky kantón v obvode Rouen v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa z 22 obcí.
Zoznam piesní Ivana Horvátha
Zoznam
pozn.: pieseň - interpret - (autor hudby / autor textu piesne)
Väinö Myllyrinne
Väinö Myllyrinne (* 27. február 1909, Helsinki – † 28. apríl 1963, Järvenpää) bol najvyšší človek v Európe a od roku 1940 druhý najvyšší na svete (po Donovi Koehlerovi).
Myllyrinneho výška
Výška Väinöa Myllyrinneho sa líši podľa zdrojov od 246 až do 251,4 cm. Myllyrinne sám uvádzal výšku 247 cm, najčastejšie sa uvádza 248 cm. Vážil cez 170 kg. Rástol ešte vo svojich 40 rokoch.
Myllyrinne sa zrejme stal aj najvyšším vojakom všetkých čias, keď v roku 1929 narukoval do armády s výškou asi 220 cm.
Príčinou Myllyrinneho rastu bolo ochorenie gigantizmus. Zaujímavé je, že jeho matka Anna Maria Keränen pochádzala zo severofínskej obce Peltamo, z ktorej pochádzali aj dvaja ďalší fínski obri: Daniel Cajanus a Lauri Moilanen.
Životopis
Väinö Myllyrinne sa narodil 27. februára 1909 v Helsinkách ako druhé dieťa v rodine policajta, mal osem súrodencov (z ktorých dvaja zomreli pred svojimi prvými narodeninami). Otec pochádzal z provincie Satakunta, matka z Kainuu.
Hérimoncourt
Hérimoncourt môže byť:
Väinö Myllyrinne
Životopis
Po vojne Myllyrinne vystúpil ešte niekoľkokrát vo Švédsku, ale do Spojeného kráľovstva už pre zhoršujúce sa zdravie neodišiel. Trpel rozpadom kĺbov, čo mu sťažovalo pohyb. Navyše ochorel aj na cukrovku. Od roku 1946 žil v Järvenpää. Venoval sa tu asi desať rokov chovu sliepok. Na sklonku svojho života žil s rodinou jeho brata. Zomrel 28. apríla 1963 v Järvenpää, kde je aj pochovaný.
Kurdistan
thumb|Oblasť obývaná Kurdmi v roku 1992 thumb|Oblasť obývaná Kurdmi v roku 2002
Kurdistan alebo Kurdistán je:
Kurdistan je zaostalé poľnohospodárske územie. Prevláda tu polokočovné pastierstvo. Pestujú sa obilniny, strukoviny, zemiaky, zelenina, ovocie a tabak. Na druhej strane je tu výrazné nerastné bohatstvo - ťaží sa ropa, stavebné suroviny a rudy neželezných kovov.
V Iraku majú Kurdi od roku 1974 (fakticky až od Vojny v zálive) autonómiu. V roku 1992 sa uskutočnili prvé voľby do miestneho kurdského parlamentu. V Turecku sa od roku 1985 kurdská ľavica snaží vytvoriť samostatný Kurdistan a tento proces sprevádzajú ozbrojené nepokoje. Z dôvodu splnenia podmienok na vstup Turecka do EÚ sa v posledných rokoch situácia - inak všestranne utláčaných - Kurdov zmenila k lepšiemu.
Pierre Laval
Pierre Etienne Laval (* 28. jún 1883, Châteldon, Francúzsko – † 15. október 1945, Fresnes) bol francúzsky advokát a politik.
Bol štyrikrát premiérom v dobách Tretej republiky. Po nemeckej invázii v roku 1940 sa stal členom vlády vichystického Francúzska a tiež premiérom. Po oslobodení Francúzska v roku 1945 bol zatknutý, odsúdený na trest smrti za vlastizradu a popravený zastrelením.
Girávaru
Girávaru môže byť ostrov:
NGC 4399
NGC 4399 je hviezdna asociácia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. apríla 1850.
Lucerna (rod)
náhľad|Stonka, kvety a plody lucerny siatej (Medicago sativa).
Ruud Gullit
Ruud Gullit (* 1. september 1962, Amsterdam, Holandsko) je holandský futbalový tréner a bývalý hráč surinamského pôvodu.
Lucerna (rod)
Lucerna (Medicago) je rod rastlín z čeľade bôbovité (Fabaceae).
Ruud Gullit
Aktívne sa angažoval v hnutí proti rasizmu a keď v roku 1987 získal Zlatú loptu venoval ju Nelsonovi Mandelovi. Pelé ho roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov.
Lucerna (rod)
Druhy rodu lucerna sa pestujú sa ako kultúrne rastliny (krmoviny). Na území dnešného Iránu ju pestovali už pred 2500 rokmi. Existuje asi 100 druhov lucerny.
Ruud Gullit
Bol súčasťou víťazného holandského mužstva, ktoré vyhralo Majstrovstvá Európy vo futbale 1988 a bol tiež členom mužstva na Majstrovstvách sveta v 1990. Získal ocenenie Európsky futbalista roka v 1987 a ocenenie Hráč roka World Soccer v rokoch 1987 a 1989. Bol veľmi univerzálny futbalista, schopný hrať na rôznych pozíciach. Naposledy bol trénerom klubu Los Angeles Galaxy v Major League Soccer.
Lucerna (rod)
Druhy
Druhy rodu lucerna vyskytujúce sa na Slovensku sú:
Oceánska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2013
Oceánska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2013 bola oceánska kontinentálna kvalifikácia na 13. Majstrovstvá sveta 2013 v softbale mužov, ktorú organizovala Oceánska softbalová konfederácia (OSC). Konala sa v Canberre, v Austrálii od 6.7. decembra 2011, za účasti 3 tímov. Nový Zéland ako organizátor MS 2013 mal postup zabezpečený. Kvalifikáciu vyhrala favorizovaná domáca Austrália a z druhého miesta postúpila na MS aj Samoa.
Výsledky
Play-off sa nehralo.
ReCAPTCHA
reCAPTCHA je projekt implementácie systému CAPTCHA pre pomoc pri digitalizácii kníh. V prvom kroku reCAPTCHA vezme slovo zo skupiny naskenovaných slov, ktoré OCR nedokáže rozpoznať. Neskôr ho predloží človeku na rozpoznanie (podobným spôsobom ako CAPTCHA).
Ako to pracuje
Na overenie toho, či človek rozpoznal slová správne, sa zobrazujú naraz dve slová. Jedno slovo je známe a druhé pochádza zo skupiny nerozpoznaných slov. Ak užívatelia vložia jedno slovo správne, je predpoklad, že aj druhé slovo by malo byť vložené správne. Užívateľovi nie je známe, ktoré z dvoch zobrazených slov je známe a ktoré nie. Napriek tomuto opatreniu je ešte každé slovo overené viackrát, aby sa tým potvrdila jeho správnosť.
Nevýhody
Najväčšou nevýhodou je, že kým CAPTCHA testy sa vykonávajú lokálne, reCAPTCHA testy si vyžadujú prenos dát z centrálneho servera projektu reCAPTCHA, ktorý je jediným zdrojom nerozpoznaných slov. Projekt reCAPTCHA poskytuje zásuvné moduly ako voľne dostupnú službu pre registrovaných užívateľov. Výnimkou sú iba veľké organizácie, ktoré vyžadujú prenosy veľkého objemu dát alebo špeciálne služby - tieto musia za službu platiť.
Zoznam chránených území v okrese Bytča
Toto je zoznam chránených území v okrese Bytča aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Bytča.
Josef Vašíček
Josef Vašíček (* 12. september 1980, Havlíčkův Brod – † 7. september 2011, Jaroslavľ, Rusko ) bol český reprezentant v ľadovom hokeji. Zomrel pri leteckej havárii pri Jaroslavli spolu s ďalšími 43 ľudmi, keď letel s tímom Jaroslavľu do Minsku na prvý zápas KHL v ročníku 2011/2012.
Klubový hokej
Josef Vašíček bol útočník. Bol 193 cm vysoký a vážil 91 kg (údaj z roku 2005). Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za HC Slavia Praha v českej hokejovej extralige. V sezóne 2005/06 hral za Carolina Hurricanes. V sezóne 2007/2008 hral za New York Islanders. Nosil dres číslo 63. Od sezóny 2008/2009 hral v KHL za klub Lokomotiv Jaroslavľ. V sezóne 2010/2011 vyhral kanadské bodovanie play-off KHL.
15. decembra 2011 bol uvedený do Siene slávy českého hokeja.
V roku 2012 bola po ňom pomenovaná ulica v pražských Dolních Chabrech.
La Chaise
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 35 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menemachos
Menemachos môže byť:
Sevak
Sevak môže byť:
SEVAK sú Severoslovenské vodárne a kanalizácie
Élise-Daucourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
103 Hera
103 Hera je planétka s priemerom 94 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 7. septembra 1868.
NGC 4400
NGC 4400 je hviezdna asociácia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. apríla 1850.
Chovanec
Chovanec môže byť:
2247 Hiroshima
2247 Hiroshima je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Kudahurá (Káfu)
Kudahurá je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Marco van Basten
Marco van Basten, vlastným menom Marcel van Basten, niekde nesprávne uvádzaný ako Marco Van Basten, (* 31. október, 1964, Utrecht, Holandsko) je holandský futbalový tréner. Ako hráč hrával za kluby Ajax a AC Miláno v 80. a 90. rokoch. Je považovaný za jedného z najlepších útočníkov v histórii futbalu, strelil 276 gólov, ale jeho kariéra bola skrátená kvôli zraneniu.
Trikrát získal Zlatú loptu pre najlepšieho futbalistu Európy, v rokoch 1988, 1989 a 1992, a v roku 1992 aj cenu Futbalista roka FIFA.
Pelé ho roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov.
Hérimoncourt (kantón)
Hérimoncourt je francúzsky kantón v obvode Montbéliard v departemente Doubs v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 15 obcí.
František Chovanec
František Chovanec môže byť:
Nestervarka
Nestervarka je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 2479 obyvateľov.
Lankanfinolu
Lankanfinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Prohibícia
thumb|350px|Severské obchody majú priečinkový alebo samoobslužný systém predaja. Na snímke švédsky Systembolaget s priečinkovým systémom, zákazník si vyberie tovar z katalógu v predajni a pri priečinku ho obslúžia. Prohibícia (lat. prohibitio - zakazovať) je (štátny) zákaz výroby, dovozu a/alebo predaja nejakého výrobku, spravidla alkoholu, drogy a podobných látok.
Prohibícia sa spája najmä s absolútnym zákazom výroby, distribúcie a predaja alkoholických nápojov. V rokoch 1914-1933 bola postupne uplatnená v USA, severských štátoch a v Rusku, väčšina štátov však od nej odstúpila. Aj v súčasnosti je uplatnená v niektorých amerických okresoch /counties/.
Pozri aj
Prohibition
104 Klymene
104 Klymene je planétka s priemerom 127 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 13. septembra 1868.
Bazus-Aure
Bazus-Aure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Margaréta, grófka zo Snowdonu
Margaréta, grófka zo Snowdonu, narodená ako Margaret Rose z Yorku (* 21. august 1930, Glamis, Spojené kráľovstvo - † 9. február 2002, Londýn), bola britská princezná, mladšia sestra kráľovnej Alžbety II.
Detstvo a mladosť
Narodila sa na hrade Glamis v Škótsku princovi Albertovi, vojvodovi z Yorku a jeho manželke Alžbete. Matka ju pôvodne chcela nazvať "Ann Margaret", no starému otcovi Jurajovi V. sa toto meno nepáčilo a premenoval ju na "Margaret Rose". Margaréta bola pokrstená v súkromnej kaplnke Buckinghamského paláca dňa 30. októbra 1930 arcibiskupom z Canterbury. Krstnými rodičmi boli princ Eduard z Walesu, princezná Ingrid Švédska, princezná Viktória, lady Rose Leveson-Gowerová a urodzený David Bowes-Lyon.