Katedrála_svätého_Martina_(Spišská_Kapitula)
Románska výstavba 12451273/1289
Podoba katedrály v prvej tretine 13. storočia ukazuje, že stavba kostola bola úzkom prepojení na Spišský hrad, kde súčasne prebiehala stavba opevnenia a románskeho paláca. Súčasne trojlodie pritom postavili len po priečnu loď (transept), za ktorým pokračovala východným smerom už len stredná loď. Vnútorný priestor pozostával z troch lodí s rôznou výškou, ale s rovnakou šírkou jednotlivých lodí, pričom stredná loď bola dvojnásobne vyššia. Každá loď mala dve klenbové polia (travé) a bola ukončená polkruhovou apsidou. Zaklenutie hlavnej a priečnej lode je viditeľné v zachovaných fragmentov pristených  rebier klenieb, ktoré boli tvorené farebne vystriedaným pieskovcom a travertínom. Rovnaký efekt bol použitý v prípade archivolt portálov a oblúčkových ríms. Západnému priečeliu dominujú dve románske veže (veže nesú pomenovanie Adam a Eva), priečelie bolo riešené tzv. westwerk. Bol to samostatný celok oddelený od lode, ktorý spájal podvežie a časť medzi vežami do jedného priestoru z vlastným prístupovým schodiskom. Členený bol horizontálnym zuborezom a oblúčkovým vlysom, veže majú zdvojené okná tzv. bifórium so stredným stĺpikom s kockovou a bobuľovitou hlavicou. Na miestach nároží veží boli vsadené šikmé oporné piliere v šírke lizén. Prízemie empory má masívne románske krížové klenby spočívajúce na bohato tvarovaných románskych stĺpoch. Medzi hlavné románske znaky patrí pôvodný západný chór, preklenutý šiestimi poľami krížovej rebrovej klenby zbiehajúcej sa pomocou nábežných štítkov na bohato vytvarované románske piliere. Stĺpové hlavice sú bohato zdobené bobuľovým a akantovým vzorom a poukazujú na taliansky vplyv a možného talianskeho autora baziliky. Z pôvodného južného portálu sa zachovala socha kamenného leva (Leo albus), ktorá bola súčasťou dolnej časti ostenia. náhľad|Západný románsky portál, ktorý bol obnovený v neorománskom štýle v 19. storočí. Nad prízemím je samotná empora s chórom. Nachádzala sa tu zrejme aj reprezentatívna sieň, vyššia ako hlavná loď, ktorú vybudovali, ako kaplnku pre potreby kráľovského rodu. Keď sa Koloman v roku 1226 stal vojvodom Slavónska, Chorvátska a Dalmácie, jeho podpora výstavbe veľkoryso riešeného chrámu oslabla, čo malo za následok nedostavanie južnej veže. V roku 1241 Tatári vypálili kostol, pričom najťažšie bol poškodený westwerk. Z rekonštrukciou sa začalo až 70. rokoch 13. storočia, keď prepošt kapituly Mutimír vo svojom testamente odkázal peniaze na túto opravu. Stavba románskej baziliky bola dokončená v roku 1273, keď bola postavená druhá veža. V rokoch 12881289 prerušil prácu vpád Kumánov, ktorí katedrálu vyplienili a tak bola rekonštrukcia ukončená koncom 13. storočia. V rámci tejto rekonštrukcie bola dostavaná južná veža, ktorá však po skúsenostiach s Tatármi a Kumánmi dostala na treťom poschodí dve štrbinové strieľne. Združene okna alebo bifórium nájdeme len na štvrtom poschodí (severná veža ich má aj na treťom poschodí). Rekonštrukcia sa týkala aj westwerku, ktorý už nebol obnovený do svojej pôvodnej podoby a pravdepodobne sa zmenilo aj jeho využitie. Neskôr bol prestavaný do podoby dnešnej empory. Z románskej stavby sa zachovala severná stena so vstupným portálom a úzkym oknom, a časť východného múra s románskym víťazným oblúkom. Západný portál sa skladá z troch pravouhlých ústupkov do ktorých sú vložené stĺpiky nesúce polkruhovú archivoltu, a je riešený vo forme plochého rizalitu s trojuholníkovým štítom a oblúčkovým vlysom. Západný románsky portál bol obnovený v neorománskom štýle v 19. storočí, kedy bola pridaná aj jeho neorománska edikula.