cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Manon Lescaut (opera)
Druhé dejstvo
Manon uchopí svoje klenoty a beží ku dverám. Sú zamknuté na Gerontov príkaz. Vojaci prichádzajú Manon zatknúť. Tej pri pokuse o útek vypadnú šperky a spadnú priamo ku Gerontovým nohám. Manon odvádzajú preč a Des Grieux je nesmie nasledovať.
(Intermezzo: Cesta do Le Havre)
Des Grieux sa všemožne snaží, aby Manon prepustili z väzenia, avšak bez úspechu. Odchádza preto do Le Havre.
Tretie dejstvo
Námestie neďaleko prístavu Le Havre
Manon sedí vo väznici spolu s ďalšími kurtizánami. Lescautovi sa podarí podplatiť stráže, aby Des Grieuxovi dovolili prehovoriť s Manon. Dozvedá sa, že ju majú deportovať do Louisiany. Pokúsia sa o útek, ten sa však nepodarí. Objavia sa stráže, ktoré odvádzajú skupinku žien, ktoré sa majú plaviť na tej istej lodi ako Manon.
Štvrté dejstvo
Pustatina neďaleko New Orleans
Milenci prechádzajú púšťou v nádeji, že narazia na britskú osadu. Dochádza im voda a Manon už je úplne vyčerpaná. Padá na zem a už nevládze ísť ďalej. Des Grieuxa znepokojuje Manonin stav a odchádza hľadať vodu. Manon si medzitým spomína na minulosť a narieka nad svojím osudom.
Des Grieux sa vracia, ale vodu sa mu nepodarilo nájsť. Manon sa s ním lúči a umiera v jeho náručí. Des Grieux premožený žiaľom bezvládne padá mŕtvej Manon do náruče.
Je to stále tak
Je to stále tak je názov štúdiového album slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 1987 vydalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus.
Partinello
Partinello je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laréole
Laréole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nimitz
Nimitz môže byť:
Pastricciola
Pastricciola je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Larra
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pastricciola
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Larra
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pastricciola
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Larra
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
23. motorizovaný prápor
23. motorizovaný prápor (skratka 23. mopr; číslo útvaru: 1104) bol motorizovaný prápor Síl pre špeciálne operácie Ozbrojených síl Slovenskej republiky (PS OS SR), ktorý vznikol 1. septembra 2015 a bol dislokovaný v posádke Trebišov (pozri kasárne kapitána Jána Nálepku). Veliteľom práporu je od 1. apríla 2018 podplukovník (pplk.) Ing. Jozef Molčan. Zanikol k 1. septembru 2021, keď na jeho plaforme vznikol 52. výsadkový prápor.
Dejiny
1. apríla 2018 sa v poradí tretím veliteľom práporu stal pplk. Ing. Jozef Molčan. 12.13. júna 2018 šesť motorizovaných družstiev z 1. a 2. motorizovanej roty práporu vykonalo „historicky prvé bojové streľby motorizovaných družstiev“ od svojho vzniku na Vojenskej strelnici Poruba pod Vihorlatom v katastrálnom území obce Poruba pod Vihorlatom.
K 1. septembru 2021 vznikol na platforme 23. motorizovaneho práporu 52. výsadkový prápor. 52.výsadkový prápor spadá do pôsobnosti Síl pre špeciálne operácie.
Insígnie
Nariadením ministra obrany SR č. 17/2018 o priznaní znaku vydaným 20. marca 2018 bol 23. motorizovanému práporu priznaný znak, ktorého opis je nasledovný:
Vojenská technika
Prápor používal stredné nákladné terénne automobily Tatra T-815 VVN 6x6 a 8x8, Praga V3S a AKTIS 4x4 a osobné terénne automobily UAZ 469 B a Land Rover Defender 110. Medzi zbrane, ktoré prápor používal patrili Samopal vzor 58, Univerzálny guľomet vzor 59 L, RPG-7 a Pištoľ vzor 82.
Sleep Is the Enemy
Sleep Is The Enemy je tretí štúdiový album kanadského rockového tria Danko Jones. Album vyšiel 17. februára 2006 v Európe, 21. februára v Kanade a 23. mája v USA. Skladba „She's Drugs“ bola obsiahnutá o švédskom upírskom filme Frostbiten. „Baby Hates Me“ bola úvodnou skladbou WWE Backlash.
Richard Erdöfy
PhDr. Richard Erdöfy bol bývalý novinár, šéfredaktor TASR.
Novinárska kariéra
Vyštudoval Katedru žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Po ukončení štúdia získal zamestnanie v Československej tlačovej kancelárii kde pracoval ako redaktor domácej aj zahraničnej redakcie.
V roku 1998 sa vrátil do TASR a do roku 2007 v nej pôsobil ako šéfredaktor. Okrem iného pôsobil aj v SME, Práca, Plus 1 deň či v agentúre SITA.
Pracoval ako zástupca šéfredaktora slovenskej edície časopisu Playboy. Od roku 2008 pracoval na portáli Aktualne.sk od roku 2015 bol jeho šéfredaktorom.
Zomrel 23. mája 2018.
Vladimír Medek
Ing. Vladimír Medek (* 11. máj 1940, Pardubice – † 2. september 2022) bol český ekonóm a prekladateľ z angličtiny, španielčiny a portugalčiny. Do širšieho povedomia verejnosti vstúpil (spolu s bratom Pavlom) prekladom sedemdielnej ságy Harry Potter od J. K. Rowlingovej.
Život a dielo
V roku 1962 absolvoval štúdium na VŠE v Prahe a od roku 1965 pracoval v sklárskom priemysle. Začiatkom 60. rokov pracovne býval na Kube a od roku 1991 v Španielsku. Od roku 1963 publikuje knižne, ale známym sa stal prevažne ako prekladateľ zo španielčiny a angličtiny. Preložil napríklad Sto rokov samoty a Dobrodružstvá Miguela Littína v Chile autora Gabriela García Márqueza, diela Maria Vargassa Llosa, či z angličtiny sci-fi román Roberta Sheckleyho Desátá oběť.
Ľubomír Gacko
Brigádny generál Ing. Ľubomír Gacko je slovenský generál.
Vojenské pôsobenie
Je absolventom Vojenskej akadémie v Brne a Kurzu vyšších dôstojníkov v Obrannej akadémii NATO v Taliansku. Pracoval v oblasti informačných systémov vrátane misie v Úrade národného vojenského predstaviteľa pri SHAPE v belgickom Monse. Od 9. decembra 2011 do 30. septembra 2015 bol veliteľom Základne stacionárnych komunikačných a informačných systémov Od mája 2015 bol zástupcom veliteľa Pozemných síl. V máji 2018 bol náčelníkom Štábu pre podporu operácií Generálneho štábu.
Larroque (Haute-Garonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peri
Peri je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Turzo
Turzo môže byť:
Petreto-Bicchisano (obec)
Petreto-Bicchisano je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Matt DeMatteo
Matthew „Matt“ DeMatteo je kanadský hudobný producent, textár, inžinier, hudobník a spevák. Od roku 2000 je vlastníkom a prezidentom Record High Productions Ltd v Toronte.
V mladosti navštevoval Humberside Collegiate Institute. Medzi rokmi 1990 a 1994 robil inžiniera v Reaction Studios a od roku 1995 do roku 2002 inžiniera, manažéra a producenta pre Presence Sound v Toronte.
Horizontálne súradnice
náhľad|Horizontále súradnice dané azimutom A (N - sever) a výškou h náhľad|Schéma Horizontálne súradnice sú súradnice, s ktorých pomocou sa určujú polohy nebeských telies na nebeskej sfére. Základnou rovinou horizontálnych súradníc je rovina horizontu a za východiskový bod sa považuje sever.
Z dôvodu pohybu Zeme vo vesmíre sa horizontálne súradnice každého telesa na nebeskej sfére pre každý časový okamih menia. Preto sa nepoužívajú vo hviezdnych mapách.
Rue du Chat-qui-Pêche
thumb|Rue du Chat-qui-Pêche Rue du Chat-qui-Pêche (doslova ulica mačky, ktorá loví ryby) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode v Latinskej štvrti. So svojou šírkou je všeobecne považovaná za najužšiu ulicu v Paríži, ale ulica Sentier des Merisiers v 12. obvode má iba.
Poloha
Ulica vedie od Seiny na nábreží Quai Saint-Michel a končí pri ulici Rue de la Huchette. Ulica je orientovaná zo severu na juh.
Dejiny
Ulica bola otvorená v roku 1540 a viedla priamo k rieke Seine. Najprv sa nazývala Rue des Étuves, neskôr Rue du Renard a Rue des Bouticles. Jej dnešný názov je odvodený od domového znamenia zobrazujúceho mačku chytajúcu ryby. V roku 1832 boli oba konce ulice opatrené mrežou, dnes už neexistujúcou.
Lasserre (Haute-Garonne)
Lasserre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gerdžika (most)
Most Gerdžika (, doslova Most Gerdžika), Mostăt na Gerdžika (, doslova Gerdžikin most), Mostăt pri Gerdžika (, doslova Most pri Gerdžike), alebo Novijat most (, doslova Nový most)  je most na rieke Marica, ktorý sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Názov
Most bol postavený s oficiálnym názvom Novijat most (, doslova Nový most). Názov Gerdžika získal v neskoršom období, pričom toto meno získal podľa legendárnej plovdivskej reštaurácie Gerdžika, ktorá sa nachádzala v štvrti Kăršijaka v blízkosti mostu na severnej strane rieky Marica. Reštauráciu otvoril 24. októbra 1936 Stojo Gerdžikov a v počiatkoch niesla názov Novijat most, práve podľa nového plovdivského mostu, než bola premenovaná na reštauráciu Gerdžika, podľa ktorej bol zase neskôr pomenovaný most.
Lokalita
Most Gerdžika sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv, pričom spája mestskú štvrť Maraša, ktorá leží v centrálnej časti mesta so štvrťou Kăršijaka v severnej časti mesta. Cez most prechádza bulvár Ruski.
Dejiny
Výstavba druhého mostu (prvým a jediným bol do tej doby starý turecký kamenný most s názvom Starijat most, teda Starý most), cez rieku Maricu v Plovdive sa začala plánovať už na začiatku 20. storočia. V dôsledku finančných problémov, ako aj snahy politikov o spolitizovanie celej témy, kedy prichádzali s rôznymi, niekedy až megalomanskými nápadmi, ako napríklad výstavba nie jedného, ale desiatich menších mostov, celý projekt stagnoval niekoľko desaťročí v teoretickej rovine.
Toto sa zmenilo po Čirpanskom zemetrasení v apríli 1928  ktoré malo v Plovdive a okolí katastrofálne následky  (len v samotnom meste bolo vážne poškodených viac ako 10 000 stavieb). Po zemetrasení bol založený špeciálny fond, do ktorého finančne prispeli stovky obyvateľov Bulharska, ľudia zo zahraničia ako aj bulharská vláda. Padlo rozhodnutie, že okrem opráv poškodených budov bude t tohoto fondu financovaná taktiež aj výstavba nového mostu cez rieku Marica. Na zhotovenie projektu bol zorganizovaný národný konkurz, v ktorom so svojim návrhom zvíťazil architekt Kamen Velkov. Proces výstavby dostala do správy spoločnosť Bulharský akcionársky spolok „Ciklop“)  (.
S výstavbou sa začalo 23. novembra  1930. Samotnú výstavbu sprevádzali ťažkosti. Krátky čas po postavení skeletu mostu, došlo k povodniam na Marici, pri ktorých bola podstatná časť novopostaveného skeletu zničená a následne ešte k štyrom menším povodniam. Len na odčerpávanie vody musela spoločnosť vynaložiť finančné prostriedky presahujúce sumu milión bulharských levov. Napriek týmto ťažkostiam napredovala výstavba rýchlo a most bol oficiálne dokončený už 31. mája 1931. Celková cena výstavby nakoniec dosiahla sumy 19 miliónov levov.
Charakteristika
Celková dĺžka mostu dosahuje 165 metrov, šírka potom 11,5 metra. V spodnej časti tvorí most cekovo päť oblúkov, pričom každy z nich dosahuje dĺžky 30 metrov.
Most sa vyznačoval charakteristickým vzhľadom a svojím špecifickým prevedením bol považovaný za stavbu s vysokou architektonicko-umeleckou hodnotou. Pôvodný vzhľad budovy sa však žiaľ podstatne zmenil v dôsledku neskorších rekonštrukcií a dnes už nedosahuje pôvodnej vysokej estetickej hodnoty.
Štatistický úrad Slovenskej republiky
náhľad|Peter Peťko náhľad|Sídlo Štatistického úradu SR na Lamačskej ceste 3/C v Bratislave Štatistický úrad Slovenskej republiky (Štatistický úrad SR) je ústredný orgán štátnej správy Slovenskej republiky správy pre oblasť štátnej štatistiky. Pôsobí od 1. januára 1993 ako samostatná inštitúcia. Za tridsať rokov existencie sa zaradil medzi najrešpektovanejšie a najdôveryhodnejšie inštitúcie v Slovenskej republike, čo potvrdzujú aj pravidelné prieskumy verejnej mienky.
Štatistický úrad zodpovedá za jej rozvoj, tvorbu a šírenie štátnej štatistiky. Štatistický úrad SR je výhradným kontaktným miestom pre štatistický orgán Európskej únie (Eurostat).
K špecifickým činnostiam Štatistického úradu SR patrí príprava spracovania a spracovanie výsledkov volieb, sčítanie obyvateľov, domov a bytov a správa registra právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci.
Na čele Štatistického úradu SR je predseda, ktorého na návrh vlády Slovenskej republiky vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky. Funkčné obdobie predsedu úradu je päť rokov. Od septembra 2022 na čele Štatistického úradu SR pôsobí Ing. Peter Peťko, MBA.
Štatistický úrad SR je samostatnou rozpočtovou organizáciou štátu, ktorá je svojimi príjmami a výdavkami napojená na štátny rozpočet Slovenskej republiky. Sídlom Štatistického úradu SR je Bratislava. Štatistický úrad SR má zriadených osem stálych pracovísk – v Bratislave, Trnave, Nitre, Trenčíne, Žiline, Banskej Bystrici, Košiciach a v Prešove.
V Bratislave sídli aj Inštitút informatiky a štatistiky (INFOSTAT), podriadená organizácia štatistického úradu. Poslaním inštitútu je vo verejnom zaujme napomáhať rozvoju štatistického systému Slovenskej republiky v oblasti štátnej štatistiky. Zabezpečuje vedecké, výskumné a odborné úlohy. Vykonáva analýzy a prognózy ekonomického  a sociálneho vývoja spoločnosti.
Postavenie úradu upravuje zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. Úrad plní úlohy podľa zákona č. 540/2001 Z. z. o štátnej štatistike v znení neskorších predpisov a úlohy stanovené ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi.
Štátna štatistika
vľavo|náhľad Štatistický úrad zverejňuje široké spektrum makroekonomických, podnikových, environmentálnych, sociálnych a demografických štatistík. Poskytuje kvalitné a objektívne štatistické informácie dotýkajúce sa všetkých oblastí každodenného života. Občanom, firmám, samosprávam či orgánom štátnej správy umožňuje opierať svoje rozhodnutia o dostupné, nezávislé a objektívne údaje.
Pre tento účel úrad ročne vytvorí desiatky publikácií obsahujúcich desaťtisíce čísiel, spracuje niekoľko stoviek štatistických produktov pre národné i medzinárodné organizácie a zverejní viac ako 1500 dátových kociek (DATAcube) určených pre širokú aj odbornú verejnosť.
Pri zbere, spracovaní a poskytovaní štatistických produktov úrad dôsledne dbá na dodržiavanie štatistickej dôvernosti a na dôveryhodnosť štatistických informácií. Činnosť úradu nie je viazaná na žiadnu politickú stranu či organizáciu.
Štatistický úrad vydáva aj recenzovaný vedecký časopis Slovenská štatistika a demografia.
Voľby
Štatistický úrad plní špecifické úlohy v oblasti prípravy spracovania a spracovania výsledkov volieb do Národnej rady Slovenskej republiky, do Európskeho parlamentu, volieb prezidenta Slovenskej republiky, ľudového hlasovania o odvolaní prezidenta, volieb do orgánov samosprávnych krajov, do orgánov samosprávy obcí a hlasovania v referende.
Zabezpečuje organizačné, personálne, programové a technické podmienky na spracovanie výsledkov volieb a referenda. Spolupracuje so Štátnou komisiou pre voľby a kontrolu financovania politických strán a Ministerstvom vnútra SR.
Štatistický úrad SR utvára na prípravu spracovania a spracovanie výsledkov volieb odborné sumarizačné útvary pre štátnu komisiu, okresné volebné komisie, okresnú volebnú komisiu pre voľbu poštou, volebné komisie samosprávnych krajov, obvodné volebné komisie.
Odborný sumarizačný útvar utvára Štatistický úrad SR aj pre miestne volebné komisie, ak zisťujú výsledky hlasovania za viac ako 50 volebných okrskov. Štatistický úrad SR po dohode s Ministerstvom vnútra SR vydáva metodiku spracovania výsledkov hlasovania. Detailné výsledky volieb a referend zverejňuje a zachováva na svojej webstránke volby.statistics.sk.
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov
náhľad|Sčítanie obyvateľov, domov a bytov logo|140x140bod Pravidelné sčítanie patrí medzi organizačne najnáročnejšie a najrozsiahlejšie štatistické zisťovania. Výsledky hrajú významnú úlohu nie len pre obyvateľov, ale aj pre samosprávy a celú štátnu správu. V roku 2011 prebehlo sčítanie obyvateľov, domov a bytov, v ktorom mohli občania prvýkrát využiť aj elektronickú formu. O desať rokov neskôr, v roku 2021, Štatistický úrad SR vykonal historicky prvé plne elektronické a integrované sčítanie v SR. Výsledky úrad zverejňuje na webstránke www.scitanie.sk.
Správa registra právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci
Register právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci (RPO) je informačným systémom verejnej správy, ktorého správcom je Štatistický úrad SR.
Celkovo sa v registri nachádza takmer 1000 000 platných záznamov o právnických osobách a fyzických osobách-podnikateľoch zo 140 zdrojových registrov a 1 304 obcí.
Program štátnych štatistických zisťovaní
Štatistický úrad SR v súčinnosti s inými orgánmi vykonávajúcimi štátnu štatistiku zostavuje program štátnych štatistických zisťovaní na trojročné obdobie.
Program štátnych štatistických zisťovaní sa zostavuje tak, aby sa vykonávali len také zisťovania, ktoré sú zo spoločenského hľadiska dôležité a potrebné, aby sa štátne štatistické zisťovania vykonávali hospodárne, bez duplicity a s účelným využitím administratívnych zdrojov údajov, a aby sa zabezpečilo získavanie údajov a informácií na kvalitnej a porovnateľnej úrovni.
Sférická sústava súradníc
náhľad|Bod vo sférickej sústave súradníc|alt= Sférická sústava súradníc (guľová sústava súradníc) je sústava súradníc v priestore, u ktorej jedna súradnica (označovaná r ) udáva vzdialenosť bodu od počiatku súradníc, druhá súradnica (označovaná  \varphi ) udáva uhol odklonu sprievodcu bodu od osi  x a tretia súradnica (označovaná \theta) Uhol medzi sprievodcom a osou  z.
Konverzia systému súradníc
Sférické súradnice bodu v konvencii ISO (t.j. pre fyziku: polomer r, sklon θ, azimut φ) je možné získať z karteziánskych súradníc (x, y, z) vzorcami
Naopak, karteziánske súradnice môžu byť získané zo sférických súradníc (polomer r, sklon θ, azimut φ), kde r ∈ [0, ∞), θ ∈ [0, π], φ ∈ [0, 2π)
V astronómii
náhľad|Sférické súradnice u [[Rovníková sústava súradníc|rovníkového súradnicové systému Zeme. α - Rektascenzia, δ - Deklinácia, za r sa považuje polomer nebeskej sféry, ♈︎ - smer jarného bodu]] V astronómii existuje séria sférických súradnicových systémov, ktoré merajú výškový uhol z rôznej základnej roviny. Tieto referenčné roviny sú obzor pozorovateľa, nebeský rovník (definovaný rotáciou Zeme), rovina ekliptiky (definovaná obežnou dráhou Zeme okolo Slnka), rovina zemského terminátoru (normála k okamžitému smeru k Slnku) a galaktický rovník (definovaný rotáciou Mliečnej cesty).
Koncentračný tábor Jasenovac
náhľad|vpravo|Pamätník na mieste bývalého tábora. thumb|250px Koncentračný tábor Jasenovac (po chorv. a srbsky: Logor Jasenovac; resp. Логор Јасеновац) bol vyhladzovací tábor postavený počas druhej svetovej vojny v Nezávislom štáte Chorvátsko režimom ustašovcov. Nachádzal sa asi juhovýchodne od Záhrebu na brehu rieky Sávy. Bol založený v auguste 1941 a zlikvidovaný v apríli 1945. Jasenovac bol miestom genocídy etnických Srbov, ktorých Paveličov fašistický režim považoval za nepriateľov. (Srbi sú prevažne pravoslávni kresťania, na rozdiel od Chorvátov, ktorí sú poväčšine katolíci.) Okrem nich bolo v tábore zavraždených množstvo politických odporcov režimu, Židov a Rómov. Počet obetí masových vrážd sa odhaduje v rozmedzí 500 000 až 700 000.
Jasenovac bol komplexom rozkladajúcim sa na ploche oboch brehoch rieky Sáva. Súčasťou komplexu boli aj priestory v obci Donja Gradina na druhom brehu Sávy, tábor pre deti v meste Sisak na severozápade a ženský tábor pri obci Stara Gradiška juhovýchodne od hlavného tábora.
Stavba komplexu tábora začala v auguste 1941 a trvala do februára 1942. Tábory Krapje a Bročica prestali fungovať už v novembri 1941. Tri ďalšie časti tábora fungovali až do konca vojny. Boli to:
Latoue
Latoue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016
Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016 bol tretím ročníkom svetového pohára v hokeji. Trval od 17. septembra do 1. októbra 2016. Zúčastnilo sa 8 mužstiev rozdelených do dvoch skupín. Hralo sa podľa pravidiel NHL. Víťazom Svetového pohára sa stala Kanada po výsledkoch 3:1 a 2:1 nad Výberom Európy. Kanada vyhrala všetkých 6 zápasov počas celej súťaže.
Rozhodcovia
NHL nominovala na Svetový pohár 7 hlavných a 7 čiarových rozhodcov.
Piana
Piana je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jana Plichtová
Prof. PhDr. Jana Plichtová, PhD. (* 10. jún 1950, Brno) je slovenská psychologička, vysokoškolská pedagogička a bývalá herečka.
Posádka (vojenstvo)
Posádka sú všetky jednotky ozbrojených síl, ktoré sú pridelené základni alebo určitému priestoru na obranu, rozvoj, prevádzkovanie a údržbu zariadení. Posádka môže byť umiestnená v určitej obci alebo aj mimo nej.
Jana Plichtová
Akademická kariéra
Na docentku sa habilitovala v roku 1998 a profesorkou bola menovaná v roku 2003.
Prax
Na Ústave aplikovanej psychológie sa zaoberá týmito oblasťami: „kognitívna psychológia, sociologická sociálna psychológia, kultúrna psychológia, psychológia menšín, sociálna neurověda, governance, participácia a verejná správa.“
Posádka (vojenstvo)
Na zabezpečenie riadneho chodu posádky sa vykonáva súhrn opatrení (posádková služba), ktoré majú za cieľ udržiavať vysokú vojenskú disciplínu, zabezpečiť nutné podmienky pre každodenný život a prípravu jednotiek a uskutočňovanie posádkových akcií. Stráženie priestoru posádky vykonáva strážna služba (posádková stráž). Orgánom zodpovedným za organizáciu a výkon posádkovej a strážnej služby v posádke je posádková správa, ktorej najvyšším funkcionárom je veliteľ posádky.
Príkladom posádky Ozbrojených síl Slovenskej republiky je posádka Trebišov, ktorú tvoria dva útvary (č. 1101 a 1104, resp. 21. zmiešaný mechanizovaný prápor a 23. motorizovaný prápor) dislokované v meste Trebišov, čo teda z Trebišova činí posádkové mesto.
Jana Plichtová
Prax
Na policajnú žiadosť vypracovala posudok na článok Tibora E. Rostasa „Klin Židov medzi Slovanmi“, ktorý vyšiel v máji 2017 na stránkach ZEM & VEK. Po podaní trestného oznámenia na autora článku sa prípadom zaoberal útvar NAKA pre extrémizmus. Okrem Plichtovej posudok spracoval aj historik a odborník na antisemitizmus Miloslav Szabó. Plichtová potvrdila Rostasov antisemitizmus a ten bol vo februári 2018 obvinený (a v októbri 2019 obžalovaný) okrem iného z hanobenia národa, rasy a presvedčenia. Okrem iného v posudku uviedla, že autor článku „''Vytvára falošný obraz, ako keby antisemitizmus bol hlavným programom národných buditeľov. Tí v skutočnosti presadzovali najmä svojbytnosť slovenského jazyka a prirodzené politické právo Slovákov na sebaurčenie.''“ Po vydaní znaleckého posudku sa stala terčom osočovania alternatívnymi webmi a v internetových diskusiách. Niektoré médiá ju označili za dôvod domovej prehliadky u Rostasa, ktorú pre použitie tzv. kukláčov vyhodnocovali ako policajnú brutalitu. V Rostasovom dome sa však podľa informácií polície nachádzalo 16 kusov strelných zbraní.
Plichtovej sa zastala jej fakulta.
Bibliografia
Je autorkou troch monografií :
V rokoch 1990 až 1993 publikovala v časopise Fórum vedy, „ktorý založila ako diskusný priestor pre otázky vednej politiky a obnovu samosprávnych akademických inštitúcií“.
Herecká kariéra
Hereckej kariére sa venovala od roku 1969 do roku 1985.
Stroboskopický efekt
náhľad|Princíp stroboskopického javu Stroboskopický efekt je ľudským okom falošne interpretovaný jav, ktorý vzniká pri rytmicky sa opakujúcom pohybe telesa, osvetľovanom pulzujúcim zdrojom svetla.
Pohybujúce sa alebo rotujúce predmety môžu pri pravidelne blikajúcom osvetlení pôsobiť ako statické, alebo ako pohybujúce sa iným smerom či rýchlosťou ako v skutočnosti. Na pracoviskách s rotačnými alebo pohyblivými nástrojmi (píly, brúsky a pod.) je preto nebezpečné používať svietidlá, spôsobujúce stroboskopický efekt ako primárny zdroj osvetlenia. Medzi takéto zdroje svetla patrí napr. žiarivka s klasickým predradníkom.
Pri žiarovkách sa stroboskopický efekt nevyskytuje (resp. je zanedbateľný) vďaka tepelnej zotrvačnosti rozžeraveného vlákna. Pri žiarivkách s elektronickým predradníkom je vďaka vysokej pracovnej frekvencii vplyv stroboskopického efektu tiež zanedbateľný.
Uplatnenie
Stroboskopický jav má využitie napríklad pri nastavovaní uhla predstihu zapaľovania zážihových motorov, alebo nastavovaní otáčok gramofónových diskov. Princíp takéhoto nastavovania spočíva v expozícii pravidelne blikajúceho svetla na točivý objekt tak, aby sa miesto, ktoré sa na objekte vopred vyznačilo, javilo ako nehybné - vtedy perióda otáčania objektu odpovedá frekvencii blikajúceho svetla.
Možné riziká
V prevádzke s točivými strojmi môže stroboskopický efekt navodiť mylný dojem, že sa určitý objekt nehýbe, čo môže viesť k úrazu obsluhujúcej osoby.
Fuji
Fuji môže byť:
Vojenská lékařská akademie Jana Evangelisty Purkyně v Hradci Králové
Vojenská lékařská akademie Jana Evangelisty Purkyně v Hradci Králové (VLA JEP) bola vojenská lekárska vysoká škola v Hradci Králové, v miestnej časti Nový Hradec Králové, existujúca medzi rokmi 19511958 a 19882004. Zanikla začiatkom 21. storočia s ostatnými českými vojenskými vysokými školami zlúčením do Univerzity obrany.
Dejiny
Vojenská lékařská akademie v Hradci Králové vznikla transformáciou královohradeckej pobočky Lekárskej fakulty Univerzity Karlovy v roku 1951. Zriadená bola na základe rozkazu prezidenta Klementa Gottwalda o organizácii vojenských škôl z 15. augusta 1951. Roku 1955 bola VLA premenována na Vojenskú lekársku akadémiu Jana Evangelisty Purkyně. V roku 1958 bola rozkazom prezidenta Antonína Novotného akadémia zrušená. V civilnej oblasti ju nahradila novo založená Lékařská fakulta UK, nástupníckym vojenským útvarom sa stal Vojenský lékařský výzkumný a doškolovací ústav Jana Evangelisty Purkyně, ktorý s fakultou úzko spolupracoval a v postgraduálnom štúdiu naďalej vzdelával vojenských lekárov, ktorí na fakulte vyštudovali. Tento systém fungoval 30 rokov. Rozkazom prezidenta Gustáva Husáka bol v roku 1988 ústav transformovaný do obnovenej Vojenskwj lékárskej akadémie Jana Evangelisty Purkyně.
Škola zanikla v roku 2004 zlúčením s Vojenskou akademiou v Brne a Vysokou vojenskou školou pozemného vojska vo Vyškově do novovzniknutej Univerzity obrany, sídliacom v brnianskom areáli bývalej Vojenskej akadémie. Bývalá VLA JEP sa stala základom Fakulty vojenského zdravotníctva, ktorá zostala v Hradci Králové.
Zelená míľa
Zelená míľa je americká mysteriózna dráma z roku 1999, natočená režisérom Frankom Darabontom podľa rovnomenného románu Stephena Kinga z roku 1996.
Príbeh začína v domove dôchodcov, kde 108 ročný Paul Edgecomb rozpráva priateľke svoj príbeh starý šesťdesiat rokov.
Film sa odohráva v časti väznice nazývanej posledná míľa, v ktorej sú sústredení väzni odsúdení na trest smrti (popravou na elektrickom kresle). „Blok E“, kde sa dej odohráva má zelenú podlahu, preto je prezývaný aj „zelená míľa“.
Dej filmu
Na zelenú míľu privážajú odsúdenca čiernej pleti zavalitého vzrastu, mentálne zaostalého a negramotného Johna Coffeyho, ktorý je odsúdený za znásilnenie a vraždu dvoch malých dievčat.
Na zelenej míli si dozorcovia Paul Edgecomb, Brutus Howell, Harry Terwilliger a Dean Stanton navzájom dobre rozumejú, až na Percyho Wetmora, ktorého by sa najradšej zbavili, pretože je konfliktný, extravagantný a s nikým si nerozumie, ale je „nedotknuteľný“ pretože jeho teta (manželka guvernéra) nad ním drží „ochrannú ruku“.
V čase, keď na zelenú míľu privážajú ďalšieho odsúdenca problematického Wiliama Whartona, ktorý zastrelil troch ľudí, vrátane tehotnej ženy, sa riaditeľ Hal Moores zdôverí Paulovi s tým, že jeho manželka má na mozgu nádor, jej stav sa zo dňa na deň zhoršuje a ani operácia by už nepomohla.
Šéf dozorcov Paul, ktorý v tom čase trpí silným zápalom močového mechúra, zisťuje, že John Coffey nie je len obyčajný zločinec, ale má aj zvláštne (nadprirodzené) liečiteľské schopnosti a dokáže vidieť (prostredníctvom dotyku) ľuďom do duše. Ten pomôže Paulovi s jeho problémom.
Paul sa začne zaujímať o Coffeyho prípad. Nemôže totiž uveriť tomu, že človek ako Coffey by bol schopný spáchať taký ohavný zločin, akého sa (údajne) dopustil.
Po poprave jedného z odsúdených „zatúži“ Percy Wetmor veliť ďalšej poprave s prísľubom, že keď mu to Paul umožní, zo zelenej míle odíde. Percyho poprava ale jeho zavinením nedopadne dobre, keď odsúdený zhorí zaživa. Percy Wetmor je nútený podať výpoveď.
Keď si Paul neskôr všimne ako John Coffey dokáže oživiť myš „jingles“, ktorá sa stala „obľúbeným členom“ zelenej míle (po tom, čo ju Percy Wetmor po niekoľkých pokusoch zabil), rozhodne sa Halovej žene pomôcť.
Pozve svojich kolegov na obed a presvedčí ich, aby mu pomohli s jeho plánom. Chce dostať Johna Coffeyho (bez toho, aby si to niekto všimol) do blízkosti Halovej ženy, pre ktorú je poslednou nádejou na uzdravenie.
Paulovi a jeho kolegom sa podarí dostať Johna Coffeyho do blízkosti Halovej ženy a Coffey aj jej pomôže a zbaví ju trápenia a bolesti, pričom z nej rovnako ako aj v ostatných prípadoch vyženie akúsi „negatívnu energiu“, ktorú nasaje do seba. No tentoraz na rozdiel od predchádzajúcich prípadov sa mu nepodarí vypustiť negatívnu energiu zo seba spôsobom, akoby z jeho úst vyletel roj včiel.
Po návrate na zelenú míľu sa podarí Coffeymu odovzdať negatívnu energiu Percymu Wetmorovi, ktorého práve Paulova partia prepustila zo samotky, kde ho zatvorili, aby im neprekazil ich už zrealizovaný plán.
Percy „obdarený“ negatívnou energiou v tranze zastrelí Wiliama Whartona, ktorý sa práve prebral (po tom, čo prestali účinkovať tabletky na spanie, ktorými ho dozorcovia uspali, aby im tiež nekazil ich plán) a slovne zaútočil na Percyho.
John Coffey prostredníctvom podania ruky podá Paulovi vysvetlenie okolo znásilnenia a vraždy malých dievčat, za ktoré bol Coffey odsúdený. Paul sa dozvedá pravdu, okrem iného aj to, že to bol práve Wiliam Wharton, kto znásilnil a zavraždil malé dievčatá.
Percy Wetmor nakoniec končí ako pacient v blázinci, práve v tom, kde mal urobiť kariéru po odchode zo zelenej míle.
Film vrcholí popravou Johna Coffeyho, pri ktorej sa nikto z dozorcov neubráni slzám.
Paul Edgecomb končí rozprávanie tým, ako sa po poprave Johna Coffeyho rozhodol on a Brutus Howell zo zelenej míle odísť, s odôvodnením, že po Coffeyho smrti by už vo svojej práci nemohli pokračovať. Po dorozprávaní svojho životného príbehu Paul zavedie svoju priateľku do chatrče neďaleko domova dôchodcov, aby jej ukázal myš „jingles“, ktorá rovnako on ešte stále žije, pretože ich John Coffey obdaril „dlhovekosťou“.
Externé odkazy
グリーンマイル
Koperník
Koperník môže byť:
Manažérsky tím
Manažérsky tím (angl. management team) môže byť:
Tešio
Tešio môže byť:
Kresťanská únia
Nezávislé fórum
Nezávislé fórum bolo na ministerstve vnútra zaregistrované 27. augusta 1998 a jediným predsedom strany počas jej pôsobenia bol Tomáš Černý. Cieľom strany bolo hlavne pomôcť kandidovať v komunálnych voľbách nezávislým kandidátom. Aktívna bola v Bratislave, kde viacerí jej kandidáti boli zvolení do miestnych zastupiteľstiev a do mestského zastupiteľstva. Výraznou predstaviteľkou tejto strany bola bývalá riaditeľka Slovenskej obchodnej inšpekcie a aktivistka v ochrane spotrebiteľov, Marta Černá.
Strana sa nezúčastňovala parlamentných volieb.
Transformácia NF na KÚ, voľby do EP 2019 a NR SR 2020
8. februára 2019 bola strana premenovaná (zaregistrovaná bola 27. augusta 1998), keď sa 7. januára 2019 zmenil štatutár a sídlo tejto strany a 8. februára 2019 došlo k premenovaniu na súčasný názov Kresťanská únia. Týmto pretvorením tohto subjektu došlo de facto ku vzniku novej strany, de iure však nie Tento krok ako trieštenie kresťanských síl a presadzovanie osobných ambícií Záborskej kritizoval predseda KDH, Alojz Hlina. Zakladatelia to tak spravili, aby sa mohli vyhnúť zbieraniu 10 000 podpisov na vznik novej politickej strany.
Vo voľbách do Európskeho parlamentu v máji 2019 kandidovali dvaja vtedajší europoslanci, líderkou kandidátky bola Anna Záborská, z druhého miesta kandidoval Branislav Škripek. Strana chcela v Európskom parlamente obhajovať ľudskú dôstojnosť, zamerať sa na rodinu, obhajovať slobodu vierovyznania a zamerať sa na bezpečnosť. Kresťanská únia získala 3,85 % hlasov a nezískala žiaden mandát.
Po voľbách sa diskutovalo o potrebe spájania kresťanských politických síl s KDH či KDŽP. Nakoniec ku spájaniu na jeseň 2019 nedošlo, keďže predseda Alojz Hlina ponúkol Kresťanskej únii len 2 miesta na kandidátke KDH. KÚ sa naopak zblížila s hnutím OĽANO, ktorého líder Igor Matovič spočiatku odídencov zo svojej strany, Branislava Škripeka a Richarda Vašečku, kritizoval a oni jeho tiež. Na kandidátnej listine OĽANO v parlamentných voľbách získala KÚ miest, pričom Záborská kandidovala zo 4. miesta. Rovnako to s OĽANO urobili strany NOVA a Zmena zdola, aby sa tak vyhli zvýšenej klauzule pre volebné koalície.
OĽANO spolu s KÚ ponúklo predvolebný postup aj KDH, ktorému ponúklo polovicu miest na kandidátke a po voľbách vlastný poslanecký klub. KDH túto ponuku odmietlo.
Volebné obdobie 20202024
Vo parlamentných voľbách vo februári 2020 sa kandidátka strany OĽANO-NOVA-KÚ-ZZ stala víťazom parlamentných volieb, keď získala 25,02 % hlasov. Na kandidátke bolo za poslancov zvolených 5 členov Kresťanskej únie.
Kritika
Kresťanská Únia je kritizovaná za svoje ultrakonzervatívne postoje a presadzovanie politického kresťanstva bez riešenia reálnych spoločenských problémov. Jej členovia v minulosti podporili zákony ako trest odňatia slobody na 5-12 rokov pre ženy, ktoré podstúpia umelé oplodnenie (zákon neprešiel). Anna Záborská už viac ako 20krát predložila zákon na sprísnenie interrupcií. KÚ sa z dôvodu viery vymedzuje aj voči niektorým bežným zdravotným vyšetreniam ako vyšetrenie spermií a je striktne proti umelým oplodneniam a tiež proti schváleniu používania potratovej pilulky na Slovensku a to aj v prípadoch kedy je potrat nutný zo zdravotných dôvodov ženy, alebo vážneho poškodenia plodu a to aj napriek tomu, že existuje široká odborná zhoda, že potratová pilulka by bola k ženskému telu výrazne šetrnejšia než dnes na Slovensku dostupné metódy. Členovia KÚ sú proti masturbácii, antikoncepcii, veria že pohlavný styk má byť len medzi manželmi a ejakulácia má byť vždy do pošvy inak je údajne traumatizujúca. Za prehnané komentovanie sexuálneho života dospelého ľudí šú častokrát kritizovaní.
Sú otvorene proti rovným právam pre homosexuálov a tiež presadzujú znemožnie tranzícií transrodovým osobám. Za svoje postoje voči homosexuálom si Anna Záborská od Inštitútu ľudských práv vyslúžila cenu homofób roka 2019 keď homosexuálov nazvala mimo iného nepriateľmi.
Voľby do Európskeho parlamentu
Výsledky volieb do Európskeho parlamentu, v ktorých sa zúčastnila strana KÚ:
Komunálne voľby
V tabuľke sú zahrnuté iba počty kandidátov výhradne za NF/KÚ.
Aeroklub Žilina
Aeroklub Žilina, skrátene AK Žilina, je dobrovoľným združením občanov, ktorí jeho prostredníctvom vykonávajú záujmovú leteckú a parašutistickú činnosť. Zároveň je priamym pokračovateľom všetkých ostatných foriem a organizačných usporiadaní športového letectva v žilinskom regióne, od začiatku športového lietania v roku 1934. Je jedným z aeroklubov zastrešovaných Slovenským národným aeroklubom generála Milana Rastislava Štefánika.
Začiatky lietania v Žiline
V roku 1930 sa v Žiline uskutočnilo poľné cvičenie pozorovacej letky vojenského letectva z Nitry. V pastvinách za obcou Bytčica boli počas cvičenia situované vojenské lietadlá typu Letov Š.10, Aero A.10 a Aero AP.32. Bolo to prvý raz, kedy mali ľudia z okolia Žiliny možnosť dostať sa do kontaktu s lietadlami. Táto udalosť sa stala popudom k vzniku leteckého modelárstva v Žiline, ktoré sa zaktivizovalo v roku 1933. Mnohí z leteckých modelárov sa neskôr stali letcami a stáli pri začiatkoch lietania v Žiline. Prvé prízemné lety na klzáku sa uskutočnili v roku 1934 na futbalovom ihrisku.
Vznik leteckej školy v Žiline
Neskoršie pokusy o lety sa presunuli na kopce s vyšším prevýšením, ktorými boli Veľký diel, Dúbravka nad Bytčicou a Dubeň. Prvý let z Dubňa uskutočnil žilinský inštruktor Štefan Pleško. Tento let trval 3 minúty a pristátie sa uskutočnilo pri obci Teplička nad Váhom. Ďalšie lety sa už v snahe o dosiahnutie vyšších výkonov vykonávali z vrchu Straník. Prvý let uskutočnil opäť Žilinčan Štefan Pleško. Ten si zároveň pripísal prvý oficiálne dosiahnutý výkonný let na Straníku v trvaní 25 minút a s pristátím v Tepličke nad Váhom. Let sa uskutočnil na klzáku Zlín Z-V. Vďaka tomu sa stal prvým Slovákom, ktorý získal výkonnostný stupeň „C“ v lietaní. Straník sa onedlho stal najvyhľadávanejším plachtárskym strediskom v celom Československu. Na základe toho tu vznikla Ústredná pilotná škola bezmotorového lietania Stránik, v ktorej v lete roku 1939 nastúpil na výcvik najúspešnejší slovenský pilot druhej svetovej vojny bojujúci na strane Spojencov v britskej RAF Otto Smik, kde svoj výcvik pravdepodobne aj dokončil. Koncom roka 1935 vydalo Ministerstvo národnej obrany rozhodnutie na prebudovanie vojenského cvičiska v Žiline, v časti Brezový Majer, na letisko. V roku 1936 sa na Straníku usporiadali prvé celoštátne plachtárske závody. Žilinským pilotom bolo pridelené lietadlo Praga E.114 Air Baby, na ktorom sa začalo s motorovou leteckou činnosťou a vykonával sa letecký výcvik.
Druhá svetová vojna
Na jeseň v roku 1939 boli všetci motoroví žiaci odvedený do armády, čím sa rozpadlo aj motorové lietanie v Žiline. Letisko Brezový Majer prešlo pod správu Slovenských vzdušných zbraní a civilní piloti zo Straníka k nemu viac nemali prístup. V Žiline bola dislokovaná pozorovacia letka, vybavená prieskumnými lietadlami Letov Š.328 a Focke-Wulf Fw 189. Letecká škola na Straníku pokračovala vo svojej činnosti a počas vojny ju prišiel osobne navštíviť aj prezident Jozef Tiso. Po okupácii Slovenskej republiky vojskami nacistického Nemecka v roku 1944 bolo letisko zabrané nemeckými vojakmi a na jar 1945 ho ustupujúce nemecké jednotky zničili.
Založenie Aeroklubu
Po skončení vojny bolo letisko obnovené veľmi rýchlo. Prevádzkyschopné sa stalo už začiatkom júna 1945. Následne bol v lete tohto roku založený Slovenský národný aeroklub v Žiline. Jeho predsedom sa stal Ing. Mzikář a prvé lietadla lietajúce v aeroklube boli americké Piper J-3 Cub zakúpené zo zbierok ako odpredávané prebytky Armádnych vzdušných síl USA. V roku 1950 bol Aeroklub Žilina reorganizovaný a premenovaný na Československý zväz ľudového letectva ROH – Celulóza Žilina. Rok nato sa stal súčasťou organizácie DOSLET. Táto organizácia bola o dva roky zrušená a až do rozdelenia Česko-Slovenska bol Aeroklub súčasťou novej organizácie, ktorou sa stal Zväz pre spoluprácu s armádou (Zväzarm), už pod názvom Krajský Aeroklub Zväzarmu Žilina. Vznik Zväzarmu znamenal obrovský rozvoj pre letectvo v Žiline vo všetkých jeho oblastiach a väčšina starých aeroklubových letcov sa stala jeho honorovanými zamestnancami. Už onedlho mal vďaka Zväzarmu Aeroklub Žilina k dispozícii 43 lietadiel, z čoho bolo 19 motorových lietadiel (letúnov) a 24 bezmotorových lietadiel (vetroňov). V 50-tych rokoch nadobudol Aeroklub moderné vetrone Zlín Z-25 Šohaj a Zlín Z-125 Šohaj 2, vďaka čomu bolo možné v Žiline začať výcvik ľahkej akrobacie. Práve na novom vetroni Šohaj 2 získal Vladimír Budík 5. júna 1953 odznak zlaté „C“ a stal sa jeho prvým držiteľom v Žiline, kedy prekonal ako jeden z mála vzdialenosť 300 km na vetroni. Samotný let trval 6 letových hodín a 11 minút. V roku 1953 sa stáva náčelníkom Krajského Aeroklubu Zväzarmu Žilina stíhací pilot kpt. Jozef Kubica. V roku 1956 ho vystriedal kpt. Mutňanský, za ktorého pôsobenia nastal v AK Žilina značný rozmach. Bola vybudovaná prístavba k hangáru, odstránená časť lesa, predstavujúca prekážku v dráhe, náčelník Mutňanský vytvoril z pilotov skupiny pre akrobatické lietanie a aeroklub nadobudol od Zväzarmu nové lietadlá, ktorými sa stali Aero C-3A, Zlín C-106, Zlín C-105 Trenér 2 (civilné značenie Z-126) a Zlín C-205 Bohatýr (civilné značenie Z-226B), Choceň K-63 Sokol (civilné označenie M-1A), Aero K-60 Brigadýr (civilné značenie L-60) a Avia K-65 Čáp. Dňa 12. apríla 1961 získal Aeroklub aj svoje prvé lietadlo Antonov An-2. Okrem toho pribudli do žilinskej flotily pribudli aj vrtuľníky. Boli to Aero HC-102 Heli Baby československej výroby, ako aj Mil Mi-1 sovietskej výroby.
Na novom letisku v Dolnom Hričove
thumb|Pohľad na [[Letisko Žilina z kokpitu vetroňa Let L-13 Blaník (OM-3703) Aeroklubu Žilina]]
Žilinské letisko v Brezovom Majeri začalo od druhej polovice 60-tych rokov spieť k postupnému zániku. Príčinou bola výstavba druhého teplárenského komína v osi vzletovej a pristávacej dráhy, ako aj snaha o rozširovanie sídliska Vlčince. Na základe toho bolo v roku 1966 vydané nariadenie Štátnej leteckej inšpekcie, ktorým bola zastavená letecká činnosť AK Žilina, vynímajúc vrtuľníkové lietanie. Dňa 26. apríla 1969 bola síce letecká činnosť obnovená v plnom rozsahu, ale vzhľadom na rozširujúce sa sídlisko začali byť vyvíjané plány na presun na nové letisko. Už v roku 1967 totiž začala výstavba letiskovej dráhy pri obci Dolný Hričov. Aeroklub Žilina sa na nové letisko presťahoval až v roku 1972. Dňa 4. mája 1972 uskutočnil predseda AK Žilina Vasil Kollár prvé pristátie na vzletovo-pristávacej dráhe nového Letiska Žilina s lietadlom Zlín Z-43 s registračnou značkou OK-DOQ. Na tomto letisku sídli Aeroklub až dodnes. Toto obdobie sa zároveň stalo ďalším obdobím modernizácie, kedy do Aeroklubu postupne prichádzali nové lietadlá, ktorými sa stali vetrone Letov LF-107 Luňák, Let LF-109 Pionýr, Orličan VT-16 Orlík a Orličan VT-116 Orlík II, legendárne dvojmiestne vetrone Let L-13 Blaník a Let L-23 Super Blaník a neskôr aj Orličan VSO-10C Gradient. Do flotily letúnov pribudli stroje Zlín Z-42 a Zlín Z-142, Zlín Z-43 a dvojmotorová Let L-200 Morava. Okrem toho aeroklub získal aj motorovú verziu lietadla L-13 Blaník, ktorým sa stal Let L-13SE Vivat. V 90-tych rokoch získal Aeroklub Žilina od leteckých závodov Moravan, a. s. modernizovanú verziu lietadla Zlín Z-43, ktorou sa stal Zlín Z-43M (OM-DOQ). Odvtedy vlastní Aeroklub Žilina jediný kus Zlínu Z-43M na svete. V dňoch 9. až 22. júna 2018 sa konali na Letisku Prievidza Plachtárske majstrovstvá Slovenska juniorov 2018. Aeroklub Žilina v nich reprezentoval pilot Milan Surovčík mladší, ktorý sa stal juniorským majstrom Slovenska roku 2018.
Rue de Vaugirard
thumb|Rue de Vaugirard Rue de Vaugirard je ulica v Paríži. Prechádza 6. a 15. obvodom. S dĺžkou je najdlhšou ulicou v Paríži. Je pomenovaná po bývalej obci pripojenej k Paríži.
Poloha
Ulica vedie od križovatky s Boulevard Saint-Michel a smeruje západným smerom po severnom okraji Luxemburských záhrad, odtiaľ sa stáča na juhozápad a pokračuje až na okraj mesta k Maršalským bulvárom Boulevard Lefebvre a Boulevard Victor oproti výstavisku Porte de Versailles.
Pianottoli-Caldarello
Pianottoli-Caldarello je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Rue de Vaugirard
Dejiny
Vaugirard je skomolenina z Val Gérard (Gérardove údolie). Gérard de Moret bol opát v Saint-Germain-des-Prés, ktorý prispel v 13. storočí k rozvoju miestnej dediny nazývanej jeho menom. Z pôvodného Valgérard cez Vaulgérard vzniklo dnešné Vaugirard.
Pianottoli-Caldarello
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rue de Vaugirard
Dejiny
V 16. storočí viedla od parížskych hradieb (pri dnešnej Rue Monsieur-le-Prince) cesta k obci Vaugirard. Táto cesta sama kopírovala starú rímsku cestu. Po pripojení okolitých obcí k Paríži v roku 1860 sa Vaugirard i s cestou stali súčasťou mesta. Počas Haussmannovej prestavby bola cesta predĺžená na východ kvôli napojeniu na Boulevard Saint-Michel, ale toto predĺženie nepredstavuje ani 1 % celkovej dĺžky ulice.
Významné stavby
thumb|Etalón metra na dome č. 3
Latour (Haute-Garonne)
Latour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.