cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rollz
Mathew Schofield (* 1986), viac známy ako Rollz je anglický drum and bassový producent aDJ z mesta Brighton.
NGC 2486
NGC 2486 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.3.
Zimka (priezvisko)
Zimka je slovenské priezvisko odvodené od slova zima. Najčastejšie je na Záhorí, najviac v Lopašove (okres Senica), Holíči a Senici.
Známi nositelia
Pozri v článku Zimka.
Montbert
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-André-les-Alpes
Saint-André-les-Alpes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-André-les-Alpes má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-André-les-Alpes má 930 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Montbert
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nemecký špic vlčí
thumb|Nemecký špic vlčí Nemecký špic vlčí (Wolfspitz, Keeshond) patrí do 5. Skupiny FCI – Špice a primitívne plemená, sekcia Európske špice, plemeno Nemecký špic, číslo platného štandardu FCI- 97.
Pôvod
Je to pomerne staré plemeno, psy tohto typu sa v minulosti v Európe využívali na stráženie dvorov, furmanských vozov a v Holandsku na stráženie lodí pri plavbe v kanáloch.
Počas 2. svetovej vojny došlo k oddeleniu chovu, kým na kontinente sa udržala pôvodná línia vlčieho špica, anglickí chovatelia realizovali svoju predstavu menšieho, kvadratickejšieho psa s bohatšou srsťou – keeshonda. Už dlhšiu dobu dochádza k prelínaniu oboch typov a pôvodný nemecký vlčí špic sa chová už len ojedinele v krajine pôvodu – Nemecku, alebo v Česku.
Vzhľad
Ide o dlhosrstého psa štvorcového formátu. Vlčí špic je najväčší zo všetkých špicov, podľa štandardu sa jeho výška pohybuje v rozpätí 45 –, pričom sa pri nezmenených proporciách pripúšťa výška až.
Povaha
Vlčí špic je mimoriadne ostražitý a pozorný. V jeho okolí sa neudeje nič o čom by nevedel. Voči cudzím ľuďom býva ostražitý, ale po zoznámení s nimi ich prijme za svojich. Je fixovaný na svojho pána a veľmi učenlivý. V štandarde sa taktiež píše, že u neho absentuje lovecký pud. Poznatok pochádza predovšetkým z minulosti, keď bol chovaný nemeckými poľovníkmi a rozširovaný medzi majiteľov zastrelených psov, ktoré pytliačili. Túto informáciu je však treba brať s rezervou, keďže sú dobrí strážcovia, majú tendenciu eliminovať hlodavcov a vtáctvo na zverenom teritóriu. Pri prechádzkach prírodou sa veľmi od pána nevzďaľuje a prípadnú stopu sleduje len krátko a hneď sa vráti.
Osrstenie
thumb|Nemecký špic vlčí Vďaka hustej srsti tvorenej krycou srsťou a podsadou miluje zimu a preto mu celoročný pobyt vonku nerobí problém. Srsť sa zásadne nestrihá, aj v letných horúčavách ho chráni pred prílišným teplom. Má samočistiacu schopnosť, preto jej údržba nie je náročná. Raz týždenne ju treba prečesať, najmä za ušami a bruchu, aby sa netvorili "žmolky". Zvýšenú pozornosť potrebuje jedine pri čistení od bodliačia a rôznych semien trávy, s ktorými si pes nevie sám poradiť.
Výcvik a použitie
Je ideálnym strážcom, jeho veľkosť už vzbudzuje rešpekt, pričom strava vyjde oveľa lacnejšie ako u veľkých plemien.
Keďže ide o veľmi aktívneho psa, s radosťou Vás bude nasledovať a spolupracovať s Vami. Je dosť temperamentný, preto s tým pri výchove treba počítať. Výcvik treba ukončiť v okamihu, keď to ešte psa baví. Vďaka svojej inteligencii si cviky pamätá už po málo opakovaniach a málokedy ich zabudne, aj keď sa už neprecvičujú.
Zdravotné predispozície
Vlčie špice patria medzi dlhovekejšie psy, bez problémov sa dožívajú 13 rokov a viac. Je to pomerne zdravé plemeno, nie sú známe žiadne typické ochorenia pre toto plemeno.
Externé odkazy
psíčkar.sk, vlčí špic
Vidly (Vrbno pod Pradědem)
Vidly sú malá dedina (osada) v okrese Bruntál, časť mesta Vrbno pod Pradědem, ležiace na hornom toku Strednej Opavy.
Stojí tu drevená kaplnka svätej Hedvigy. Nachádza sa tu niekoľko starých šácht po ťažbe železnej a medenej rudy. Niektoré dokonca takmer na vrchole Malého Deda. Z tejto šachty sa vyvážala veľmi kvalitná železná ruda (magnetit) do Nemecka. Doteraz sú tu viditeľné malé zvyšky drviča s vodným pohonom.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov Videl podľa sčítania alebo iných úradných záznamov : Vo Vidliach bolo k februáru 2015 evidovaných 20 adries. Pri sčítaní ľudu roku 2001 tu bolo napočítaných 12 domov, z toho 8 trvale obývaných.
Mnichov (Vrbno pod Pradědem)
História
Obec vznikla v údolí Černé Opavy a prvá písomná zmienka o nej pochádza z roku 1586. Vtedy tu bola skláreň a hámor. V 19. storočí sa obec ďalej rozrastala, obyvateľstvo bolo prevažne nemecky hovoriace. V rokoch 1850 až 1877 bola časťou obce i obec Železná. K roku 1930 boli časťou obce aj zaniknutý Josefský Hamr (Josefshammer), ďalej Dlhá Stráň (Langenberg) a zastávka (Stillstand).
V obci bol značne rozvinutý priemysel. Existovalo tu niekoľko píl. Napríklad píla R. Titza od roku 1875 a píla A. Titza od roku 1881, ktorá mala od roku 1912 elektráreň a od roku 1939 mlyn. K roku 1930 sa spomína strojáreň, výrobňa poľnohospodárskych a opravárenských strojov R. Mücka. Vedľa ďalšieho mlyna a bielidiel tu bola tiež huta na výrobu drôtu. Vápencový lom s vápenkou T. Neumanna sa spomína k roku 1908. Bol tu v roku 1848 aj pivovar s liehovarom vrchnostenskej správy Javorník, ktorý po roku 1900 zanikol. Ďalej tu boli ďalšie výrobne liehovín, lisovňa oleja, výroba drevenej vlny, rúr a trstinových rohoží. V Mnichove bol statok majiteľa Ertscholtini a od roku 1865 patril vrchnostenskej správe Javorník. Od roku 1870 tu bola obecná nemocnica a od roku 1892 pošta, ktorá po roku 1945 zanikla. K roku 1935 sa spomína konzum. V roku 1938 tu bola lesná správa Grohmann, v roku 1925 záložňa. V roku 1866 tu bola všeobecná škola, ktorá mala v roku 1900 tri triedy. V roku 1900 tu bol hasičský a v roku 1925 robotnícky a katolícky spolok. Vo vápencovom lome bola objavená malá krasová jaskyňa (dnes vchod zasypaný). V roku 1716 tu bol vybudovaný barokový kostol Navštívenia Panny Márie, ktorý bol neskôr novogoticky prestavaný. Severne od Mnichova sa nachádza zrúcanina Josefského hámra a pod mlynským vrchom zrúcanina mlyna. Po 1. svetovej vojne bol pri kostole vybudovaný pomník padlým.
Roku 1857 prišla do Mníchova ako ošetrovateľka Hortulana Weberová, ktorá tu založila liečebný ústav. Ten v roku 1878 zakúpili sestry kongregácie Milosrdných sestier svätého Karla Boromejského. V roku 1910 začali stavbu novej liečebnej budovy. Liečili sa tu srdcové vady a reumatizmus, najmä pomocou tzv. Kneippových metód. Pred 1. svetovou vojnou sa tu liečilo priemerne 600 ľudí.
V roku 1903 postihla obec ničivá povodeň. V rokoch 1937-38 boli budované severne a východne od obce pohraničné opevnenia (ľahké objekty vzor. 37). Obec bola v roku 1938 pripojená k Nemecku a 8. mája 1945 bola obsadená Červenou armádou. Po druhej svetovej vojne a opätovnom pripojení k Česko-Slovensku došlo k odsunu nemeckého obyvateľstva, do tej doby bola obec prakticky čisto nemecká. V dôsledku toho počet obyvateľov obce poklesol z predvojnových 2200 na 778 v roku 1946. Nemecký názov obce Einsiedel bol zmenený na Mnichov. Po vojne tiež zanikol liečebný ústav. Sestry tu však pracovali až do roku 1977. V roku 1960 bola obec pripojená k Vrbnu pod Pradědem, pod ktoré patrí dodnes.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov Mníchova podľa sčítania alebo iných úradných záznamov : V Mnichove bolo vo februári 2015 evidovaných 304 adries. Pri sčítaní ľudu roku 2001 tu bolo napočítaných 234 domov, z toho 187 trvale obývaných.
Bad Schwanberg
Bad Schwanberg je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola trhová obec Schwanberg spojená s obcami Garanas, Gressenberg a Hollenegg.
Fyzika
náhľad|[[Plazmová lampa]]
Fyzika (zo starogr. φυσικός (fysikos) = "prirodzený" a φύσις (fysis) = "príroda") je prírodná veda o transformáciách energie v časopriestore a o vlastnostiach jej foriem a prejavov, akými sú napríklad hmota, jej pohyb, náboj a tiež sila, ktorou hmota medzi sebou pôsobí. Predmetom fyziky je látka, pole a fyzikálne javy.
Vo všeobecnosti je úlohou fyziky analýza kauzálnej štruktúry prírody, smerujúca k pochopeniu ako sa svet a vesmír správa. Pojem 'vesmír' je definovaný ako všetko, čo fyzikálne existuje – celý časopriestor, všetky formy energie previazané s jeho štruktúrou, všetky základné prírodné konštanty a prírodné zákony zakódované do jeho štruktúry.
Fyzika je jednou z najstarších akademických disciplín pôsobiacich v ľudskej kultúre. Práva samostatnej vednej disciplíny získala počas vedeckej revolúcie v 16. storočí. Napriek tomu je v mnohých vedných oblastiach (napr. kvantová chémia alebo matematická fyzika) ťažké vymedziť hranice fyziky.
Fyzikálne zistenia často ústia do novej technológie a korešpondujú s ďalšími vedami, pričom najevidentnejšie je toto prepojenie s matematikou a filozofiou. Vývoj týchto disciplín fyziku tiež spätne ovplyvňuje.
Fyzici sa zaoberajú štúdiom správania a vlastností hmoty v najširšom zmysle slova – od subatomárnych častíc, z ktorých je všetko zložené (fyzika častíc), až po správanie sa vesmíru, ktoré nazývame kozmológia.
Fyziku z hľadiska historického rozdeľujeme na klasickú a modernú fyziku. Z hľadiska spôsobu štúdia prírodných javov potom na experimentálnu fyziku a teoretickú fyziku.
Napriek mnohým objavom v posledných štyroch storočiach, existuje rada nezodpovedaných otázok vo fyzike a veľa ďalších pohľadov k jej výskumu.
Albert Veľký
Fyzika je podľa Alberta Veľkého náuka o pohybe a jeho prvej príčine.
Aristoteles
Fyzika je podľa Aristotela časť teoretickej filozofie, ktorá skúma prírodu. Úlohou fyziky je uvádzanie jednotlivých javov pod také všeobecné pojmy a predstavy, ako je pojem nekonečnosti, priestoru, času a pohybu, ktoré možno poznať na základe skúmania podstaty vecí a na tomto základe pochopiť prirodzený beh sveta.
Teória a experiment
Miera rozlišovania medzi teóriou a experimentom je vo fyzike vyššia než vo väčšine ostatných vied. Teoretickí fyzici pracujú na formulácii konzistentných matematických modelov, ktoré sú v súlade s predchádzajúcimi experimentmi a predpovedajú nové experimentálne overiteľné výsledky, ktoré by za teóriou určených podmienok mali prejavovať te
Wolfgang Wilhelm von Falcko-Neuburgský
Wolfgang Wilhelm von Falcko-Neuburgský (* 4. november 1578, Neuburg an der Donau – † 20. marec 1653, Düsseldorf) bol neuburgským palatínom a vojvodom z Bergu a Jülichu.
Život
Bol najstarším synom falcgrófa a neuburgského vojvodu Filipa Ludwiga (1547 – 1614) a Anny Klévskej (1552 – 1632).
Wolfgang Wilhelm bol trikrát ženatý. Prvou manželkou bola bavorská princezná Magdaléna, s ktorou sa zosobášil v roku 1613. Porodila mu syna Filipa Viliama. Druhou manželkou bola od roku 1631 Katarína Alžbeta Zweibrückenská, dcéra zweibrückenského palatína Jána II., s ktorou mal dve deti – Ferdinanda Filipa a Eleonóru Františku. Poslednou manželkou bola kontesa Mária Františka, dcéra grófa Egona VIII., s ktorou sa zosobášili v roku 1651. Manželstvo bolo bezdetné.
Piazza San Marco
náhľad|Celkový pohľad na námestie zo západu. Vľavo a vpravo budovy [[Prokuratúra (Benátky)|Prokuratúry, v pozadí Bazilika svätého Marka a Kampanila]] Piazza San Marco alebo Námestie svätého Marka je námestie v Benátkach. Je náboženským, kultúrnym a spoločenským centrom mesta; svojho času bolo aj centrom správnym. Vďaka svojej elegancii, architektonickému súladu, kráse a výnimočnosti pamiatok je považované za „výstavný salón“ Benátok.
Na námestí s rozlohou viac ako štrnásťtisíc štvorcových metrov sú sústredené jedny z najvýznamnejších stavieb mesta. Bazilika svätého Marka, Dóžov palác (Palazzo ducale), zvonica svätého Marka, Knižnica Marciana, hodinová veža (Torre dell'Orologio) a susediace prístavné mólo s Piazettou San Marco s dvojicou charakteristických stĺpov, vytvárajú neopakovateľný a očarujúci kolorit tejto časti mesta.
Ako jediné námestie Benátok nesie označenie Piazza; všetky ostatné námestia (okrem námestia Piazzale Roma) sú označované Campo.
Pôvodne vzniklo v 9. storočí ako malé priestranstvo pred Bazilikou svätého Marka. Súčasná podoba sa zrodila v 16. storočí, kedy architekt a sochár Jacopo Sansovino navrhol jeho hlavné rysy.
Vzhľad námestia
Námestie sa skladá z dvoch urbanisticky a architektonicky spojených častí: vlastného Námestia svätého Marka a severne sa rozkladajúcej malej Piazzetta dei Leoncini, pomenovanej podľa dvoch sôch levov.
Vzduchová puška
Vzduchová puška (slangovo vzduchovka) je puška vystreľujúca guľové alebo tvarované strelivo prostredníctvom stlačeného vzduchu alebo iného plynu.
Schwarzau im Schwarzautal
Schwarzau im Schwarzautal je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Piazza San Marco
Vzhľad námestia
Severné ohraničenie Námestia svätého Marka tvoria dve stavby. Na východe je to renesančná hodinová veža (Torre dell'Orologio) z konca 15. storočia. Vežou sa cez prechod z lomených oblúkov prechádza do ulice známej ako Merceria. K hodinovej veži z ľavej strany prilieha rozľahlá trojposchodová stavba Starej prokuratúry (Procuratie Vecchie) z 12. storočia, typická svojimi početnými arkádami. Jej proťajškom - stavbou na južnom okraji námestia je budova Novej prokuratúry (Procuratie Nuove). Obe stavby boli pôvodne samostatné a k ich západným krídlam bol pristavaný malý kostol San Geminianus. V roku 1810, počas napoleonovej okupácie Talianska, bol kostol zbúraný a nahradený dvojposchodovou stavbou, neoklasicistickým tzv. Napoleonským krídlom (l'Ala Napoleonica), ktorý spojil obe budovy a tým sa priestor námestia uzavrel. Z Napoleonovho krídla sa vstupuje do Múzea Correr, mapujúceho históriu a umenie Benátok. Arkádová pasáž prechádzajúca všetkými troma budovami Prokuratúry a lemujúca plochu námestia, obsahuje malé obchody a kaviarne (najznámejšia je preslávená Caffe Florian z roku 1720 v budove Novej prokuratúry).
Schwarzau im Schwarzautal
Žije tu obyvateľov.
PT-76
PT-76 známy tiež pod označením Objekt 740 je sovietsky obojživelný tank, ktorý sa začal používať začiatkom 50. rokov a čoskoro sa stal štandardným prieskumným strojom Sovietskej armády ako aj vojsk ďalších krajín Varšavskej zlmuvy. Bol taktiež exportovaný do 25 spriatelených krajín. Označenie PT je skratka pre ruský výraz Plavajuščij tank (Плавающий Танк, plávajúci tank).
Piazza San Marco
Piazzetta San Marco
náhľad|Pohľad na Piazzettu San Marco zo severu. V pozadí ostrov [[San Giorgio Maggiore (ostrov)|San Giorgio Maggiore]]Z juhu sa k námestiu pripája malé námestíčko Piazzetta San Marco. Ešte v 16. storočí ho oživovali početné obchodíky s tovarom každodennej potreby. Až Jacopo Sansovino vytvoril slávnostný mestský priestor zodpovedajúci vážnosti mestskej republiky. Piazzettu z východnej strany ohraničuje západné priečelie Dóžovho paláca; zo západnej strany ju lemuje stavba známej Knižnice Marciana (Biblioteca Marciana)
PT-76
Vznik a vývoj
Rovnako ako v prípade AMX-13 bol tiež podvozok PT-76 využívaný pre množstvo účelov, ako na bojisku, tak i v tyle. Poslúžil ako základ pre obrnený transportér BTR-50 i pre bojové vozidlo pechoty BMP; bol použitý ako strojový spodok výsadkového protitankového samohybného dela ASU-85 i obávaného samohybného protivzdušného systému ZSU-23-4 s 23mm štvorkanónom; slúžil ako samohybné odpaľovacie zariadenie rakiet „zem-zem“ typu Frog 2 a 4 ako aj striel „zem-vzduch“ typu 2K12 Kub (SA-6 Gainful) a bol tiež základom 122mm SHD a množstva transportných vozidiel.
Modifikácie tankov PT-76 sa počas rokov obmedzovali len na hlavnú výzbroj. Všetky PT-76 Sovietskej armády a ďalších členov Varšavskej zmluvy boli dodatočne prezbrojené modernizovaným kanónom DT-56M, stabilizovaný v oboch rovinách a doplnený pohlcovačom spalín.
Vzduchová puška
Kaliber
Vzduchové pušky mávajú rôzny kaliber:
Piazza San Marco
Piazzetta San Marco
Na juhu piazetta prístavným mólom prechádza do otvoreného mora. Na móle stoja dva vysoké žulové stĺpy, ktoré od konca 12. storočia označovali hlavný vstup do Benátok, keď bolo mesto prístupné iba z mora. Obrovské stĺpy pochádzajú pravdepodobne z Orientu a začiatkom 12. storočia sa dostali do Benátok. Mali sa stať súčasťou Chrámu svätého Marka, ale pre svoju veľkosť ich nedokázali vztýčiť. Tak ostali vyše päťdesiat rokov ležať na mieste. Až v roku 1172 ich vztýčil architekt Nicolò Barattiero (o.i. bol architektom prvého, dreveného, Ponte di Rialto). Stĺpy na svojich hlaviciach nesú symboly oboch patrónov Benátok: vpravo postava svätca, kopijou zabíjajúceho draka, predstavuje svätého Teodora. Ide o prvého patróna Benátok, ktorý je však už takmer zabudnutý. Socha zobrazuje pravdepodobne starovekého pontského kráľa Mithridata VI., pričom zviera pod jeho nohami nie je drak, skôr krokodíl. Ľavý stĺp nesie sochu okrídleného leva, prednou labou pridržiavajúceho otvorenú knihu, symbolizujúceho patróna svätého Marka.
Vzduchová puška
Pozri aj
공기소총 Luftgevær
Piazza San Marco
Piazzetta San Marco
Zaujímavosťou je, že v minulosti bývalo medzi stĺpmi popravisko a preto dodnes poverčiví Benátčania odmietajú prejsť pomedzi ne aby na seba neprivolali nešťastie.
Mezőcsátsky obvod
Mezőcsátsky obvod je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku na juhu Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy. Jeho sídlom bolo šesťtisícové mesto Mezőcsát. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Sídla
V obvode sa nachádzalo celkom 8 obcí a 1 mesto:
Brilantný
Brilantný (fr.) môže byť:
Le Bourg-Saint-Léonard
Le Bourg-Saint-Léonard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Motorový chladič (kvapalinové chladenie)
thumb|Klasický automobilový chladič
Motorový chladič alebo aj chladič chladiacej kvapaliny je súčasť chladiaceho systému kvapalinového chladenia spaľovacích motorov s vnútorným spaľovaním. Používa sa hlavne v automobiloch, ale aj v lietadlách s piestovými motormi, rušňoch, motocykloch a ostatných podobných prípadoch. Motorový chladič je výmenník tepla typu kvapalina-vzduch. Chladič umožňuje čo najefektívnejšie ochladzovanie chladiacej kvapaliny vzduchom prúdiacim cez chladič. Výmena tepla prebieha v chladiacej mreži chladiča. Ochladená kvapalina sa vracia do bloku motora, kde sa zahreje a vracia sa späť do chladiča. Chladič býva najčastejšie vyrobený z hliníka. Súčasťou chladiča býva aj ventilátor, ktorý cez neho ženie vzduch.
Podobne konštruované chladiče sa používajú aj na chladenie motorového oleja (olejový chladič) a na medzichladenie stlačeného vzduchu (medzichladič), preto môže mať vozidlo aj niekoľko rôznych chladičov.
UBV
UBV môže byť:
Saint-Benoît (Alpes-de-Haute-Provence)
Saint-Benoît je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Benoît má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Benoît má 124 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 2487
NGC 2487 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.4.
Corgoň liga 2013/2014
Corgoň liga 2013/14 bol 21. ročník najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. Majstrovský titul obhajoval ŠK Slovan Bratislava a nováčikom ligy bol FK DAC 1904 Dunajská Streda, ktorý nahradil 1.FC Tatran Prešov. Súťaž začala v sobotu 13. júla.
Tabuľka
Dunajskej Strede bolo odrátaných 6 bodov za korupčnú aféru
Hetriky
Pozn.: Hviezdičkou je označený domáci tím.
Návštevnosť
1 Slovanu bol uložený trest 3 zápasov bez divákov za incident zo zápasu s MFK Ružomberok v 6. kole.
Virgilio Piñera
Virgilio Piñera (* 4. august 1912, Cárdenas, Kuba – † 18. október 1979, Havana, Kuba) bol kubánsky spisovateľ, esejista, básnik a dramatik. V jeho dielach možno nájsť najmä prvky existencializmu a absurdného divadla.
Život a dielo
Piñerov otec bol železničným inžinierom a matka učiteľkou. Piñera študoval na Havanskej univerzite, na ktorej však odmietol obhajovať svoju dizertačnú prácu s odôvodnením, že v komisii sedí „banda somárov“, čo mu neskôr spôsobilo ťažkosti zamestnať sa. Piñera bol síce členom literárnej skupiny Origenes, avšak jeho názory sa mnohokrát odlišovali od zväčša konzervatívnych názorov skupiny. Sám seba neradil k žiadnemu literárnemu, či filozofickému smeru.
V štyridsiatych rokoch napísal drámy Electra Garrigó, Jesus či Falsa alarma, ktoré pojednávajú o strachu a absurdite ľudskej existencie. Známy je hlavne zbierkou poviedok Cuentos fríos (1956), ktorá vyšla i v českom jazyku (Studené povídky, Julius Zirkus, 2005) a románom Pequeñas maniobras (1963), v ktorom sa hlavný protagonista snaží malými úskokmi vyhýbať akýmkoľvek konfliktom, nepríjemnostiam, rozhovorom, vzťahom s inými ľuďmi.
V päťdesiatych rokoch žil Piñera v Buenos Aires, kde sa zoznámil okrem iných aj s Jorgem Luisom Borgesom a poľským exulantom Witoldom Gombrowiczom. Prestížny časopis Sur uverejnil niektoré z Piñerových diel. Piñera sa vrátil na Kubu niekoľko mesiacov predtým, než Fidel Castro prebral nad ostrovom svoju moc. Piñera stál pri zrode literárneho časopisu Ciclón, v ktorom okrem iného uverejňoval diela Gidea, Freuda a de Sadea, a v ktorom sa taktiež snažil vyslobodiť homosexualitu z područia a zovretia dogiem. 11. októbra 1961 sa dostal za kontrarevolučné aktivity, keďže patril k odporcom režimu Fidela Castra a odmietal vstúpiť do strany, a za zločiny proti mravnosti do väzenia, nakoľko slobodne vyjadroval svoju mienku a neskrýval svoju homosexualitu. Po zvyšok svojho života bol vylúčený zo spoločenského života.
Piñeru nemožno hodnotiť len na základe jeho snahy k otvorenej diskusii o homosexualite. Jeho dielo predstavuje nielen prínos politický, ale hlavne literárny, filozofický a tvorivý.
Sebersdorf
Sebersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 1 406 obyvateľov (31. 12. 2010).
Aritmetika
Aritmetika je disciplína matematiky, ktorá sa zaoberá opisovaním vlastností základných matematických operácií s číslami. Často sa používa ako synonymum teórie čísel.
Bežne používané základné operácie sú sčítanie, odčítanie, násobenie a delenie, ale do aritmetiky patria samozrejme aj ďalšie operácie ako počítanie s percentami, mocninami a odmocninami, exponenciálnymi a logaritmickými funkciami. Poradie týchto operácií je dané dohodou.
Mihrimáh Sultán
Mihrimáh Sultán (-v osmanskej turečtine; مهر ماه سلطان) alebo Mihrimah Sultan (-v modernej turečtine) (* 21. marec 1522, Istanbul, Osmanská ríša – † 25. január 1578, Istanbul, Osmanská ríša) bola dcéra osmanského sultána Süleymana I. a Roksolany, dcéry pravoslávneho ukrajinského kňaza Gavrila Lisovského z Krymu.
Stála po boku svojej matky a vždy si ju zastala aj pred neprajníkmi, ako bola Mahidevran (Sultánová manželka a matka Princa Mustafu, ktorého nechal Sultán zavraždiť, pretože vyslovil že je viac ako sultán osobne)
Od mlada sa chcela vydať za osmanského vojaka Malkoucollu Baliibei od ktorého bola výrazne mladšia. S otcom precestovala Osmanskú ríšu. 26. novembra 1539 sa vo veku 17 rokov vydala v Istanbule za srbského vezíra z Dalmácie Rüstem-pašu, ktorý sa v roku 1544 stal veľkovezírom. Mala s ním 3 deti. Po matkinej smrti sa počas vlády svojho brata Selima II. a synovca Murada III. stala „Válide sultán“.
Mihrimah Sultan zomrela 25. januára 1578 v Istanbule. Jej hrob je v Süleymanovej mešite.
Extropy
Extropy: Journal of Transhumanist Solutions je časopis, ktorý vydáva Extropy Institute. Založili ho extropiáni Max More a T. O. Morrow ( vlastným menom Tom Bell ). Prvé číslo vyšlo pod názvom Extropy: Vaccine for the Future Shock. Toto číslo vyšlo s datovaním august / september 1988. Dohromady bolo publikovaných 17 čísiel. Jeho elektronická verzia sa nachádza na web stránke Extropy Institute.
Kisseus (syn Aigypta)
Kisseus (Kisseus) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Kisseus bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Kisseus si bral za manželku Anthéleiu, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Kryštalická bridlica
Kryštalická bridlica alebo bridlica je súhrnný názov pre skupinu metamorfovaných hornín, so zreteľnou bridličnatou textúrou, ktoré vznikli pri regionálnej metamorfóze. Podľa toho, z akých pôvodných hornín sa utvorili, rozlišujú sa parabridlice (vznikli premenou sedimentárnych hornín) a ortobridlice (premenou vyvretých hornín). Ku kryštalickým bridliciam patrí fylit, rula, svor, erlán, granulit, serpentinit, amfibolit a i.
V anglofónnej literatúre vhodný ekvivalent termínu kryštalická bridlica neexistuje. Metamorfované horniny označované ako bridlice (ang. schists) nie sú ekvivalntom, pretože pod týmto označením sú väčšinou chápané metamorfity stredného stupňa s vysokým obsahom sľúd, teda svory (angl. mica schist).
Otčenáš (priezvisko)
Otčenáš je slovenské priezvisko, odvodené od rovnomennej modlitby. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v obci Štrba (okres Poprad).
Známi nositelia
Pozri v článku Otčenáš (rozlišovacia stránka).
Clona
Clona môže byť:
Vaiaku
náhľad|Vládna budova Vaiaku je obec v Tuvalu na južnom pobreží na ostrove Fongafale v atole Funafuti.
V roku 2002 tu žilo 516 obyvateľov. Nachádzajú sa tu všetky administratívne budovy a jediný hotel v Tuvalu, Vaiaku Langi Hotel.
Egidova chata
Egidova chata, Egýdiova chata (podľa staršieho pravopisu), je dávno zaniknutá chata na brehu Zeleného plesa vo Vysokých Tatrách.
Z histórie
Dolina Bielej vody a Zeleného plesa boli oddávna cieľom turistických výletov už v polovici 16. storočia. Uhorský karpatský spolok v snahe ešte viac sprístupniť túto časť Vysokých Tatier a poskytnúť turistom servisné služby sa rozhodol postaviť v Predných Meďodoloch jednopriestorovú turistickú chatku (útulňu). Vyrástla na ľavom brehu potoka neďaleko betlianskeho košiara, asi v nadmorskej výške. Nazvali ju Egidova chata. Meno jej dal vtedajší predseda Uhorského karpatského spolku, veľkolomnický statkár Egid Berzevici. Chatu často navštevovali a neoprávnene užívali belianski pastieri. Preto ju v roku 1880 preniesli na severný breh Zeleného plesa. V roku 1883 vyhorela. Druhú Egidovú chatu postavili na tom istom mieste, ale tentoraz na južnom brehu jazera. Premiestnili ju po zlých skúsenostiach s mikroklímou. V roku 1883 ju dva požiare poškodili a potom spustla. Tretia, murovaná, s piatimi izbami (Fridrichova chata) vyrástla na severnom brehu plesa v roku 1897. Položila základy svojej nástupkyni neskoršej Chate pri Zelenom plese.
Rýchlostná cesta S2 (Rakúsko)
Rýchlostná cesta S2 je rýchlostná cesta v severnej časti Viedne. Spolu s diaľnicou A23 a rýchlostnou cestou S1 tvorí viedenský obchvat.
V prvotných plánoch bola S2 plánovaná ako diaľnica A24. Tá sa mala začať križovatkou Kaisermühlen a pokračovať severne po Aderklaa a tu sa napojiť na diaľnicu A21.
Kamerling
náhľad|Erb kardinála Farrella ako kamerlinga. Štít a heslo používa svoje osobné.
Kamerling alebo camerlengo je jedným z najvyšších hodnostárov pápežskej kúrie. V čase pápežskej sedisvakancie sa kamerling stáva hlavou rímskokatolíckej cirkvi i štátu Vatikán. Aktuálnym kamerlingom je od 14.2.2019 kardinál Kevin Joseph Farrell, prefekt Dikastéria pre laikov, rodinu a život. Pôvodne existoval aj zvláštny komorník kardinálskeho kolégia.
Právomoci
Po smrti pápeža camerlengo tradičným rituálom za pomoci strieborného kladivka overuje pápežovo úmrtie. Potom musí o jeho úmrtí upovedomiť kardinála štátneho sekretára a kardinála vikára. Vystavuje oficiálny pápežov úmrtný list a odoberie mu rybársky prsteň, ktorý je potom na zasadnutí kolégia kardinálov rozlámaný (teoreticky na toľko dielov, koľko je prítomných kardinálov). Bezprostredne po pápežovej smrti musí nechať zapečatiť pápežovu pracovňu aj jeho súkromné izby. Je tiež zodpovedný za organizáciu pápežovho pohrebu a za prípravu a priebeh nového konkláve. V čase sedisvakancie preberá vedenie cirkvi, ostatní členovia pápežskej kúrie okamihom pápežovho úmrtia (poprípade rezignácie) strácajú svoje funkcie.
Znak
Symbolom kamerlinga je červeno-zlatý pavilón – slnečník (umbraculum, padiglione), ktorý camerlengo v čase sedisvakancie spolu s kľúčmi svätého Petra podkladá nad svoj osobný znak. Tento znak býva razený tiež na reverze mincí, bolo tomu tak aj na vatikánskych eurominciach pri sedisvakancii roku 2005. Umbraculum spolu s kľúčmi bez štítu sa stáva znakom Svätej stolice.
História
Úrad pápežského komorníka bol ustanovený v 11. storočí k správe pápežského majetku. V čase pápežovej neprítomnosti v Ríme býval kamerling poverovaný zastupovaním pápeža. Pozícia regenta v dobe sedisvakancie v dnešnej podobe sa datuje od roku 1521. V 19. storočí boli pri reforme pápežskej kúrie obmedzené právomoci v čase pápežskej vlády, majetkovo-správne právomoci prešli na novo zriadené úrady.
Len dvaja kamerlingovia v histórii boli zvolení za pápeža, boli to Gioacchino Pecce – Lev XIII. v roku 1878 a Eugenio Pacelli – Pius XII. v roku 1939. Cencio Savelli – Honorius III. a Rinaldo Conti di Segni – Alexander IV. boli tiež kamerlingami, avšak v čase voľby pápeža už nie.
Pater noster
Pater noster (slov. náš otec) môže byť:
Beernem
Beernem je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 15 064 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 mesto Beernem pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Sainte-Croix-à-Lauze
Sainte-Croix-à-Lauze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Sainte-Croix-à-Lauze má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sainte-Croix-à-Lauze má 81 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Briliant
thumb|Briliant Briliant (z fr.) je druh výbrusu priehľadných drahokamov, najmä diamantov; v klenotníctve: diamantový šperk; v typografii: najmenší stupeň písma veľkosti troch bodov (asi 1,12 mm).
Le Cercueil
Le Cercueil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Seckau
Seckau je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Murtal.
Montoir-de-Bretagne (obec)
Montoir-de-Bretagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Volejbalová extraliga žien 2013/14
Volejbalová extraliga žien v sezóne 2013/14 bol 22. ročník extraligy volejbalistiek, najvyššej volejbalovej súťaže žien na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou volejbalovou federáciou. V extralige štartovalo 9 družstiev s tým, že tímy VK Slávia EU Bratislava a VK Doprastav Bratislava sa kvôli účinkovaniu v Stredoeurópskej lige pripojili až v 2. časti súťaže. Po odstúpení Žiaru nad Hronom boli oslovené aj ďalšie tímy, ktoré súťažili v preliminácii, ale ani jedno o účasť v extralige neprejavilo záujem. O odkúpenie licencie od Žiaru prejavila záujem Senica, ale extraligové tímy hlasovaním zamietli túto alternatívu. Svoj tretí titul získalo družstvo VK Doprastav Bratislava, ktoré v reprízovom finále minulých troch ročníkov súťaže zvíťazilo nad Sláviou EU Bratislava.
Systém súťaže
Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže rozdelili na 2 skupiny, o 1.4. a 5.9. miesto. Do skupiny o 1.4. miesto boli priamo nasadené tímy, ktoré hrali Stredoeurópsku ligu. V skupine o 5.9. miesto sa body zo základnej časti započítavali. Družstvá na 1. až 8. mieste postupovali do play-off. Štvrťfinále sa hralo na 2 víťazné zápasy; semifinále, finále a o 3. miesto na 3 víťazné zápasy a stretnutia o umiestnenie na 2 hrané zápasy. Zo súťaže nevypadol priamo nikto, družstvo na 9. mieste odohralo baráž s troma víťazmi regionálnych skupín 1. ligy.
Účastníci
Pozn: Družstvo MŠK Žiar nad Hronom, ktoré skončilo v minulej sezóne na 9. mieste a úspešne absolvovalo prelínaciu súťaž, sa do tejto sezóny extraligy neprihlásilo.
Play-off o 7. miesto
(na odvetu)
Play-off o 5. miesto
(na odvetu)
Prelínacia súťaž
Komárno sa v extralige zachránilo a v sezóne 2014/15 bude spolu s ním hrať aj víťaz 1. ligy ZápadSenica.
2 turnaje, v Komárne a Senici; 26. apríl4. máj 2014
Vítězslav Nezval
Vítězslav Nezval (* 26. máj 1900, Biskoupky† 6. apríl 1958, Praha) bol český básnik, spisovateľ, prekladateľ, spoluzakladateľ poetizmu, vedúca osobnosť českého surrealizmu, národný umelec v roku 1953 a držiteľ zlatej medaily Svetovej rady mieru.
Život
Narodil sa v rodine vidieckeho učiteľa v Biskoupkách pri Moravskom Krumlove. Neskôr sa presťahovali do dediny Šamíkovice, na ktoré často spomínal vo svojich dielach. Vyštudoval osemročné gymnázium, bol niekoľko mesiacov na vojne a potom študoval v Brne a Prahe. Ani jednu vysokú školu nedokončil. V roku 1922 sa začal sa angažovať v Devětsile, v roku 1924 vstúpil do KSČ. Stal sa v tejto dobe protagonistom českej avantgardnej scény.
Pracoval v redakcii „Masarykovho slovníku naučného“ vo funkcii tajomníka, neskôr sa venoval spisovateľskej tvorbe. Určitú dobu pôsobil ako dramaturg Osvobozeného divadla.
V rámci Devětsilu sa podieľal na založení poetizmu spolu s Karlom Teigem.
Veľmi ho ovplyvnili jeho cesty do ZSSR, Talianska, Grécka a Francúzska. Zoznámil sa s francúzskym surrealizmom, hlavne s André Bretonom. Pod jeho vplyvom založil v Československu v roku 1934 zoskupenie Skupina surrealistov v ČSR, ktorú v roku 1938 rozpustil kvôli ideologickým nezhodám s Teigem.
Bol aktívny v protifašistickom odboji. V roku 1944 bol krátko väznený.
Po Druhej svetovej vojne bol veľmi aktívny v KSČ, dosiahol viacero politických ocenení a pôct. Jeho tvorba v tomto období nedosiahla predvojnovú kvalitu. Snažil sa o budovateľskú poéziu a o včlenenie sa do prúdu socialistického realizmu.
Skonal na následky srdcového infarktu a šarlachu. Je pochovaný na Vyšehradskom cintoríne.
Poetizmus
Ďalej nadviazal na Edisonovskú tvorbu, ale viac sa priklonil k vyjadrovaniu sa k aktuálnym problémom (nezamestnanosť, hospodárska kríza). Tieto zbierky sú dôkazom, že aj poetizmus je schopný vyjadrovať sa k závažným problémom.
Surrealizmus
V tom istom období ako surrealistické diela anonymne vydal dielo, ktoré nemalo surrealistické prvky a možno povedať, že stojí mimo Nezvalovu tvorbu.
Okolo roku 1937 opustil Vítězslav Nezval myšlienky surrealizmu a posunul sa k poézii nadosobných hodnôt, toto bola samozrejme všeobecná tendencia.
Próza
Väčšinu svojej prózy vydal medzi rokmi 1929 a 1934, bola zameraná na sféru podvedomia a sna a naznačila Nezvalov posun od poetizmu k surrealizmu.
Cestopisy
V rokoch 1935 – 1938 vydal úvahové knihy, ktoré boli i akousi osobitou formou cestopisu:
Ostatné diela
Vydal tiež encyklopédiu moderných básnických smerov a niekoľko literárnych štúdií o českých autoroch: Jiří Wolker, Karel Čapek, Josef Čapek, Jaroslav Vrchlický, Petr Bezruč, Toyen (1938), atď.
Preložil niekoľko diel André Bretona (tvorcu a teoretika surrealizmu):
Piesne a zhudobnené dielo
Vítězslav Nezval tiež otextoval niekoľko piesní, komponoval aj melódie. Jeho piesne spievali Vlasta Burian, Hana Hegerová (Magnetová hora, Pocestný), piesne z divadelnej hry „Schovávaná na schodech“ spievali Helena Vondráčková či Laďka Kozderková s Milanom Drobným. Tiež zložil niekoľko budovateľských piesní (Všichni jsme mladí). Nezvalove básne sa občas zhudobňujú, prevažne folkovými hudobníkmi. Najväčším projektom zostáva dielo Jana Spáleného, ktorý v druhej polovici 70. rokov 20. stor. zhudobnil Edisona a Signál času (projekty vyšli na LP v roku 1978, resp. 1979, dohromady v reedícii na CD v roku 1997). Jitka Molavcová naspievala Rue de la gaité s melódiou Emila Františka Buriana. Štěpán Rak zhudobnil Nezvalove básne „Sloky o Praze“, „Píseň o vřesu“ a „Až“. Piesne natočila Lenka Filipová pre programy Československej televízie, na CD vyšli v roku 2004 ako bonus na reedíciu albumu „Částečné zatmění srdce“. Karel Plíhal na albume „Králící, ptáci a hvězdy“ (1996) spieva Nezvalovu „Píseň“. Petr Ulrych pre platňu skupiny Javory - Šumaři (2003) zhudobnil piesne „Žlutý list“, „Šumaři“ a „Prosinec“. Nezvalove básne zhudobnili aj títo amatérski muzikanti:
Kritika
Rôzne doby oceňovali na ňom iné diela. V 50. rokoch bol najvyššie cenený „Zpěv míru“. Počas normalizácie „Edison“. V súčasnosti sú najviac vážené „Sbohem a šáteček“ a „Absolutní hrobař“, pretože sú najviac kreatívne.
NGC 2488
NGC 2488 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.6.
Skalské rašeliniště
Skalské rašeliniště je prírodná rezervácia ev. č. 393 približne severne od obce Horní Město v okrese Bruntál. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je ochrana rašeliniska prechodného typu s prvkami vrchoviskovými, horskými a slatinnými.
Územie sa temer v celom rozsahu prekrýva s EVL Skalské rašeliniště
Svidnícke sedlo
Svidnícke sedlo je územie v severnej časti svidníckeho okresu v oblasti chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty, Laboreckej vrchoviny Nízkych Beskýd, pri štátnej hranici s Poľskom v nadmorskej výške od 450. Na jeho horizonte je Dukliansky priesmyk s nadmorskou výškou. Sedlo je ohraničené štátnou hranicou PR, Bielym kopcom (kóta ) územím katastra Vyšného Komárnika a Dolinou s kótou. Na jeho území vyviera Ladomírka s krátkym ľavostranným asi dlhým potokom a pravostranným asi  dlhým potokom, ktorý je v prvej tretine od spodnej časti rieky rozdvojený na dva menšie potôčiky. Je súvislé zalesnený bukom a smrekom s malými ostrovčekmi trávnatých porastov. Sedlo pretína hlavná cesta 73 spájajúca Svidník s Dukla.
Vo svidníckom sedle je Dukliansky pamätník s cintorínom pochovaných príslušníkov 1. česko-slovenského armádneho zboru v ZSSR, pamätník ženistom, ktorí odmínovali priestory Duklianskeho bojiska. Je tam pamätník vyznačujúci pamätné miesto kde zahynul generál Jaroslav Vedral-Sázavský, pozorovateľná veliteľa armádneho zboru, dnes betónová veža s vyhľadkovou plošinou a ďalšie monumenty pripomínajúce obdobie ťažkých bojov v čase karpatsko-duklianskej operácie.
Svidnícke sedlo bolo poznačené ľudskými útrapami i v období 1. svetovej vojny, kde vojaci 8. ruskej armády prekročili jeho územie a viedli v októbri 1914 až marci 1915 bojovú činnosť až v oblasti Svidníka. Svidníckym sedlom v priebehu stáročí pochodovali veľakrát vojenské ešalóny, ktoré tamojším obyvateľom prinášali ťažké utrpenia.
Seggauberg
Seggauberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Leibnitz.
Žije tu 977 obyvateľov (31. 12. 2010).
Brokovnica
náhľad|Brokovnica Mossberg Brokovnica je lovecká, športová a obranná (zriedkavo, ale stále častejšie aj vojenská a policajná) ručná strelná zbraň strieľajúca hromadnou (brokovou), jednotnou, alebo podkalibernou strelou. Má jednu alebo niekoľko hlavní s hladkým vývrtom (výnimočne s drážkovaným vývrtom pre presnejšiu streľbu z jednotnými strelami). Býva spravidla jednoranná, opakovacia alebo samonabíjacia, pri vojenskom určení aj automatická. V loveckej terminológii sa jednoranná brokovnica s jednou hlavňou nazýva jednuška, s dvomi hlavňami vedľa seba dvojka (ľudovo tiež "duplovka"), s dvomi hlavňami nad sebou broková kozlica, s tromi hlavňami usporiadanými do trojuholníku brokový troják.
Brokovnica má osobitný spôsob označenia kalibru. Kaliber neoznačuje priemer hlavne, ale počet olovených gulí rovnakého priemeru vyrobených z jednej anglickej libry olova (0,453 kg), ktoré prejdú posuvne vývrtom hlavne. Kaliber hlavne 4 potom zodpovedá priemeru vývrtu hlavne 26,5 mm, kaliber 8 priemeru 21,22mm, kaliber 10 priemeru 19,7 mm, kaliber 12 priemeru 18,5 mm, kaliber 16 priemeru 16,8 mm, kaliber 20 priemeru 15,6 mm, kaliber 24 priemeru 12,7 mm. Najrozšírenejší je kaliber 12, 16 a 20. Ostatné sú pomerne zriedkavé. Kaliber 4 majú napríklad československé vojenské signálne pištole.
Václav Havel
Václav Havel (* 5. október 1936, Praha, ČSR – † 18. december 2011, Hrádeček) bol český spisovateľ a dramatik, jeden z prvých hovorcov Charty 77, vedúca osobnosť politických zmien v novembri 1989, bývalý prezident Československej socialistickej republiky a Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky, posledný prezident Česko-Slovenska a prvý prezident Česka.
Životopis
thumb|[[Karol Sidon a Václav Havel]] Václav Havel sa narodil v Prahe v známej pražskej podnikateľsko-intelektuálskej rodine spätej s českým kultúrnym a politickým dianím 20. až 40. rokov. Jeho otec Václav M. Havel bol architekt, staviteľ a Rotarián. Jeho starý otec postavil pražský Palác Lucerna, jeho strýko založil Filmové štúdio Barrandov. Do svojich desiatich rokov žil čiastočne v dome, ktorý postavil jeho starý otec u Tišnova na Morave.
Po nástupe komunistov k moci v roku 1948 sa prvorepublikové aktivity rodičov stali dôvodom, prečo Havlovi nedovolili po skončení základnej školy ďalej riadne študovať. Preto nastúpil v roku 1951 do učebného odboru ako chemický laborant a večerne študoval gymnázium. Z kádrových dôvodov nebol prijatý na žiadnu vysokú školu humanitného zamerania, a preto dva roky študoval na ekonomickej fakulte Českého vysokého učení technického.
Po skončení základnej vojenskej služby (1957 – 1959) pracoval ako javiskový technik (najprv v Divadle ABC a od roku 1960 v Divadle Na zábradlí) a diaľkovo študoval dramaturgiu na divadelnej fakulte Akademie muzických umení (DAMU). Už od svojich dvadsiatich rokov Havel aktívne prispieval do literárnych časopisov „Květen“, „Tvář“ a „Sešity“. Neskôr začína „Divadlo Na Zábradlí“ uvádzať jeho alegorické hry zamerané proti súčasnej situácii v spoločnosti. V roku 1964 bola uvedená jeho prvá hra Zahradní slavnost. V roku 1964 sa Havel po osemročnej známosti oženil so svojou prvou ženou Olgou Šplíchalovou, ktorá ho sprevádzala ťažkými životnými skúškami.
Disident
Počas Pražskej jari pôsobil v Klube nezávislých spisovateľov a Klube angažovaných nestraníkov. S nástupom tzv. normalizácie, ktorá nasledovala po potlačení Pražskej jari v roku 1968 sovietskymi tankmi, musel opustiť divadlo. Sústavne vystupoval proti politickej represii. Po potlačení Pražskej jari Havel pokračoval v tvrdej kritike režimu. V tejto dobe nesmel vykonávať svoje povolanie a pracoval ako robotník v trutnovskom pivovare, súčasne písal do samizdatových ''„Lidových novin“. ''
V roku 1975 napísal otvorený list prezidentovi Gustávovi Husákovi a vyvrcholením tejto činnosti bolo publikovanie Charty 77 v januári roku 1977. Havel bol spoločne s Jiřím Hájkom a Janom Patočkom jedným z prvých troch hovorcov tejto občianskej iniciatívy, ktorá požadovala dodržiavanie základných práv a slobôd v Česko-Slovensku. V apríli 1978 sa stal spoluzakladateľom Výboru na obranu nespravodlivo stíhaných. Tieto politické aktivity mu priniesli 5 rokov vo väzení.
V druhej polovici 80. rokov bol Havel ešte dvakrát uväznený, naposledy v roku 1989. Bol spoluiniciátorom petície Niekoľko viet (Několik vět). V tej dobe už komunistickému režimu dochádzal dych. Petícia požadovala namiesto demokratizácie demokraciu aj s "pokojnými ľudovým zhromaždeniami" a ani Havel neveril, že masová nespokojnosť sa v krátkom čase prejaví v priamom strete so štátnou mocou.
Prezident
V novembri 1989 sa stal vedúcim predstaviteľom „Nežnej revolúcie“. Do čela následného občianskeho hnutia sa postavili študenti a umelci. Na stretnutí v „Činohernom klube“ 19. novembra bol Havel ustanovený za vodcu „Občanského fóra“ a ako jeho kandidát bol 29. decembra 1989 ešte komunistickým Federálnym zhromaždením zvolený po 40 rokoch za prvého česko-slovenského nekomunistického prezidenta, ktorého zvolili komunisti jednohlasne.
Druhýkrát bol zvolený za prezidenta po slobodných voľbách, 5. júla 1990. Počas jeho druhého funkčného obdobia však narastali rozpory medzi vtedajšou českou a slovenskou politickou reprezentáciou v názoroch na budúce usporiadanie. Hlboký rozkol vo Federálnom zhromaždení viedol k tomu, že Havel nezískal v júlových voľbách v roku 1992 dostatok hlasov. Hoci bol požiadaný, aby zotrval vo funkcii, než bude zvolený nový prezident, odstúpil 20. júla 1992 zo svojej funkcie a na niekoľko mesiacov sa z politického života stiahol. Dňa 26. januára 1993 zvolila Poslanecká snemovňa Václava Havla za prvého prezidenta Českej republiky.
Jeho blízkym spolupracovníkom bol Ivan Medek, ktorý sa stal vedúcim prezidentskej kancelárie.
Kontroverzie
náhľad|Spomienkový plagát na Národnom múzeu v Prahe na Václavskom námestí zostal na svojom mieste ešte niekoľko rokov po Havlovom úmrtí V druhej polovici svojho prezidentského obdobia skorigoval svoj doterajší prevažne pacifistický postoj a vyjadril niekoľkokrát podporu vojenským zásahom, najmä útoku NATO proti Juhoslávii a vojne USA proti Iraku.
V prezidentskom úrade bol vnímaný trochu kontroverzne. Jedným z jeho prvých krokov bola rozsiahla amnestia, pri ktorej boli prepustené dve tretiny kriminálnych väzňov (politickí väzni sa na slobodu dostali ešte pred jeho nástupom do funkcie).
Havlovu popularitu u širokej verejnosti znížil i sobáš s Dagmar Veškrnovou. Politickí oponenti, napr. Václav Klaus, Havlovi vytýkali príliš aktívne zasahovanie do bežnej politiky, predovšetkým aktívne zásahy do formovania vlády (najmä zostavenie úradníckej vlády v čele s Jozefom Tošovským v roku 1997), využívanie prezidentského veta a ďalších právomocí. Ďalším predmetom kritiky sa stalo zákulisné vedenie politiky, podpora tzv. stranám Hradu (KDU-ČSL, Unie svobody – Demokratická unie) alebo Havlova podpora občianskej spoločnosti.