cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Menestheus z Bargylie
Menestheus z kárskeho mesta Bargylia zvíťazil v Olympii na 137. hrách v behu na jedno stadion, v najstaršej olympijskej disciplíne, zavedenej už na prvých hrách, t. j. v roku 776 pred Kr.. Beh na jedno stadion sa na olympijských hrách vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Vlajka San Marína
thumb|Vlajka San Marína left|thumb|Vlajúca vlajka San Marína
Vlajka San Marína pochádza z roku 1797, kedy Napoleon Bonaparte obsadil Taliansko, ale nie San Marino. V tomto čase sa tu začali používať bielomodré kokardy, podľa farby štítu znaku a veží v ňom. Z kokárd sa časom vyvinuli bielomodré vlajky s vodorovne uloženými pruhmi bielej a bledomodrej farby v pomere 1:1.
Pokiaľ sa na vlajkách objavuje štátny znak, majú charakter štátnej vlaky; bez znaku platia za vlajky národné. Biela farba vlajky je symbolom mieru a farbou oblakov nad zemou a snehu na vrcholkoch Monte Titana. Modrá vyjadruje slobodu a nebo. Vlajka bola oficiálne zavedená 6. apríla 1862.
Komárov (Brno)
Komárov je jedno z 48 katastrálnych území štatutárneho mesta Brna, súčasť mestskej časti Brno-jih a do 16. apríla 1919 samostatná obec. Katastrálne územie má rozlohu 166,44 ha, je tu evidovaných 42 ulíc a 665 adries.
Orchies
Orchies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kováčovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kováčovce v okrese Veľký Krtíš.
Villevaudé
Villevaudé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Chapelle-Grésignac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na vŕšku (Bratislava)
Na vŕšku je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Spája severný koniec Kapitulskej s Klariskou ulicou.
Je to jedna z najstarších ulíc vnútorného mesta. Vznikla pri výstavbe kláštora cistercitiek v roku 1232. Pomenovanie sa však spomína až v 18. storočí. Pôvodne mala spoločné pomenovanie s Klariskou ulicou. Nachádzala sa tu ľadová jama v roku 1765, spomínajú sa mestské hradby v roku 1724 a tiež starý kúpeľ klarisiek, v roku 1774 studňa, v roku 1775 škola s učiteľom a domy s vlastnými humnami.
Novi Ecclesiastico-scholastici Annales evangelicorum augustanae et helveticae confessionis in Austriaca Monarchia
Novi Ecclesiastico-scholastici Annales evangelicorum augustanae et helveticae confessionis in Austriaca Monarchia (Nové cirkevno-školské ročenky evanjelikov augšburského a helvétskeho vyznania v rakúskej monarchii) boli latinské noviny, vychádzajúce na slovenskom území v rokoch 1783 až 1803.
Ich prvý zväzok vyšiel v januári 1783 a posledný v marci 1803. Na slovenskom knižnom trhu sa teda zjavili až na prelome 18. storočia, keď u nás vrcholí osvietenecké obdobie. Pre reč, v ktorej boli tlačené, ako aj pre celkové zameranie slúžiť príslušníkom všetkých národov bývajúcich v Habsburskej monarchii, zaraďujeme ich do skupiny tých latinských novín a časopisov, ktoré vychádzali na Slovensku počiatkom 18. storočia.
Pritom však nemožno o ich redaktorovi a prispievateľoch hovoriť ako o ľuďoch nacionálne vlažných, indiferentných. Opačne. Samuel Ambrózius, Samuel Tešedík a iní z nich, boli uvedomelými obrancami veleslavínskej češtiny a bibličtiny, ako aj poprednými predstaviteľmi slovenskej osvietenskej literatúry.
Prvý ročník tohto časopisu, ktorý mal štyri zväzky, bol vytlačený v Banskej Štiavnici, druhý roku 1794 v Banskej Bystrici, tretí v Banskej Štiavnici a štvrtý – posledný, z ktorého je známy len jediný zväzok (IX.) vyšiel v Banskej Bystrici tlačou Jána Štefániho roku 1803. V prvom roku to bol kvartálnik, v druhom vychádzal polročne a koncom tretieho dočasne zaniká.
V rokoch 17961802 časopis nevychádzal a znovu sa objavuje až roku 1803 pod zmeneným titulom: Annales evangelici privinciarum Domui austriacae haereditarium. (Ročenky evanjelikov bývajúcich v krajine rakúskeho panovníckeho domu). Len v tomto poslednom zväzku sa uvádzal ako ich vydavateľ Samuel Ambrózius – farár ev. cirkvi v Radvani, dištriktuálny notár a člen latinskej učenej spoločnosti v Jene. Pretože v predchádzajúcich zväzkoch nie je redaktor a vydavateľ nikde uvedený, usudzujeme len z tohto údaju, že Ambrosius redigoval aj predchádzajúce zväzky. Nie je to však celkom isté. Práve tam mohol byť ich redaktorom Ondrej Plachý, či iný banskobystrický, alebo banskoštiavnický kazateľ. Bol to čisto konfesionálny časopis, ktorý plnil aj funkciu úradného vestníka, ako aj Schematizmu tolerančného a osvietenského.
Latinský jazyk, v ktorom bol písaný, si vynútil zámer jeho tvorcov, ktorí v duchu osvieteneckej tolerancie a liberálnosti chceli ovplyvňovať všetkých evanjelikov Uhorska a Rakúska, no prinášali súčasne aj články určené katolíkom a uniátom. Internacionálna latinčina, ako reč vzdelancov ešte aj v období jozefínskych reforiem bola pre túto úlohu najprijateľnejšia. Pravda, v dobe panovania Leopolda II. a jeho nástupcov, do verejného a politického života monarchie preniká čoraz viacej nemčina, maďarčina a u nás bernolákovcami presadzovaná slovenčina. V časopise sa tiež, pravda ojedinelo, objavovali články vytlačené v nemčine a v slovenčine. Ich autorov však, pretože sú nepodpísaní, nepoznáme. Bol to časopis určený vzdelancom a preto boli aj jeho články náročnejšie a štýl zložitejší, ako tomu bolo pri Starých novinách literního umění určených aj ľudovým čitateľom.
Nové cirkevné a školské ročenky napriek svojej konfesionálnej orientácii prinášali články osvieteneckého charakteru, recenzie a kritiky majúce veľký význam pre vývoj slovenskej umeleckej a vedeckej spisby. Doteraz ešte nebol podľa zásluhy ocenený. Ambrósius sa aj v ňom snažil propagovať spoluprácu všetkých kresťanských cirkví, ako nasledovník tzv. cirkevného unionizmu. Bol odporcom protestantského konzervativizmu. Samuelovi Ambrósiusovi, ako reprezentantovi banskoštiavnickej učenej spoločnosti, ktorej orgánom časopis bol, išlo nielen o uplatnenie tolerančných zásad a jozefínskych reforiem, ale aj o povznesenie cirkevnej a svetskej spisby uhorských Slovákov, ale aj Čechov i Moravanov, o zachovanie „vypulérovanej češtiny“ zbavenej germanizmov, hungarizmov i slovakizmov. Ako vidieť aj z tohto, Bansko-štiavnická učená spoločnosť (Societas ex totius Monarchiae Austriacae viris erudititis coacta), založená slovenskými vzdelancami, odchovancami jenskej a hallskej univerzity, mala v celouhorskom meradle veľký význam.
Už začiatky časopisu boli veľmi sľubné, lebo sa naň prihlásilo pomerne veľa odoberateľov. Ambrosius a jeho spolupracovníci ich nádeje nesklamali. Deväť zväzkov Ambrosiho Ročeniek poskytuje aj dnes ozaj bohatý študijný materiál, nielen pre všeobecné dejiny, literárnu históriu, ale aj pre dejiny pedagogiky a jazykovedu. Ich dôkladné zhodnotenie je však ešte stále otázkou budúcnosti.
Aj keď sa od roku 1793 do roku 1803 menili jednotlivé rubriky časopisu, predsa niektoré z nich nachádzame v každom zväzku. Na prvom mieste tu bývali úradné oznamy, snemové uznesenia, zákony a nariadenia, týkajúce sa cirkevného života evanjelikov v rakúskej monarchii, ďalej prehľad o záverečných skúškach na ev. stredných školách, popis zriadenia dištriktov, seniorátov a jednotlivých zborov s menami farárov, učiteľov a rechtorov. Častejšie tu bývali aj nekrológy významných osobností. Najvýznamnejšou rubrikou časopisu sa stali Knižné recenzie, ktoré sa delili na odbor teologický, filozofický, historický, prírodovedný atď. Časopis prinášal aj prehľad domácich i zahraničných knižných noviniek z rozličných vedných oblastí, ale aj literárne kritiky a polemiky. Osobitnou významnou rubrikou bol Appendix (prídavok) s obsahom literárnym, kultúrno-historickým i s oznamami o kúpe a predaji vzácnych starých tlačí a pod.
Redakcia časopisu písala viac ráz o potrebe zavedenia domácej slovenskej reči na stredné školy v Hornom Uhorsku, čo sa aj roku 1803 aspoň čiastočne realizovalo založením katedry československého jazyka a literatúry na ev. lýceu v Bratislave.
Samuel Ambrósius vo svojom časopise uverejňoval aj príspevky jedného z najväčších pedagógov a ľudovýchovných pracovníkov osvieteneckej doby v Uhorsku – Samuela Tešedíka – pôsobiaceho vtedy na Sarvaši. Bol to skutočný priateľ poddaných roľníkov, ktorý sa snažil v rámci svojich obmedzených možností, zmeniť ich zlé sociálne postavenie, zvýšiť výnosy v poľnohospodárskej výrobe, hlavne lepším obrábaním pôdy a lepšou produktivitou práce. Tešedík nebol zástancom koristníckych záujmov vyšších spoločenských tried, ale nezmieriteľným nepriateľom feudálneho spoločenského poriadku a jeho predstaviteľov. Ambrósius hneď v prvom zväzku Ročeniek uverejňuje Dejiny prakticko-ekonomického ústavu Samuela Tešedíka na Sarvaši. Tu sa tiež podrobnejšie rozoberajú Tešedíkove poľnohospodárske a pedagogické diela. V ďalších zväzkoch časopisu sa potom tlačia články o možnostiach zakladania podobných ústavov v Uhorsku, píše sa o metodických pokynoch na vypracovanie učebníc pre poľnohospodárske školy, o odbornej literatúre používanej na sarvašskej poľnohospodárskej škole, pričom sa zdôrazňuje, že jednou z podmienok prijatia žiakov do tohto ústavu je aj dobrá znalosť nemeckého a slovenského jazyka.
Pre nás majú najväčší význam posledné rubriky časopisu Knižné recenzie a Prídavok. Nesú na sebe pečať Ambrósiusových redaktorských schopností, jeho rozsiahleho vzdelania a osvieteneckej tolerantnosti. Prvýkrát v Ambrósiusových Ročenkách dostali Slováci, pravda len v latinčine a miestami aj v nemčine a v bibličtine, časopis s bohatou a všestrannou kultúrnou rubrikou. Aj keď je tu najviac príspevkov o teologickej literatúre, predsa tu nájdeme informácie i recenzie diel básnických, prozaických, historických, filozofických, prírodovedných, národohospodárskych, populárno-zdravotníckych, temperamentné literárne polemiky i náročné štúdie, odvolávajúce sa na rozsiahlu odbornú literatúru, a to z pera mnohých autorov.
Už na prvý pohľad nás udivuje, aké množstvo domácej i zahraničnej literatúry časopis zaznamenáva, alebo recenzuje. Sú to diela latinské, maďarské, nemecké i slovenské, ktoré vychádzali v Prahe, v Pešti, vo Wittembergu, v Drážďanoch, v Rige, Frankfurte nad Mohanom, v Novom Sade atď. Redakcia to všetko mohla zvládnuť len za pomoci mnohých spolupracovníkov a dopisovateľov, ktorých mená však väčšinou nepoznáme. Boli to nielen Slováci, ale aj Maďari, Nemci a Česi. Už aj z toho, ako sa v časopise často uverejňujú úryvky z listov dopisovateľov, z podpísaných príspevkov a článkov, pri ktorých redaktor v úvode spomenul, že pochádzajú z pera dopisovateľa, môžeme usudzovať, že ich počet bol oveľa väčší, ako by sa nám to na prvý pohľad zdalo.
Veľkú pozornosť tvorcovia časopisu venovali spisovnému jazyku slovenských evanjelikov – bibličtine. Bola tu napr. vytlačená recenzia o bratislavskom vydaní Kralickej biblie a vyčerpávajúcim rozborom a s porovnávaním pôvodného textu s novým vydaním. Recenzenti českých knižných noviniek si všimli ich jazykovej čistoty a odchýliek od starobylej reči Kralickej biblie, ktoré zatracovali. Je to prejav uvedomelého boja časti slovenských vzdelancov proti prenikaniu domácej reči do spisovnej češtiny používanej v našich krajoch, ktorí v tom videli nebezpečné oslabovanie jazykovej a kultúrnej jednoty Čechov a Slovákov. Pravda, tento historicky nevyhnutný proces prenikanie slovenčiny do literatúry nemohli zastaviť.
Ambrósius, alebo niektorý z jeho najbližších spolupracovníkov /recenzia je nepodpísaná/, porovnáva napr. vydanie dvoch prekladov toho istého nemecké diela Dieterischienovho Unterweisung zur Glückseligkeit nad der Lehre Jesu (Návod k blaženosti z učenia Ježišovho, Berlín 1788), a to prekladu Strakovského, vydaného v Banskej Bystrici roku 1788 a Daniela Botzku, vydaného na Sarvaši roku 1790. Obom vyčíta vnášanie slovakizmov do textu, jazykové nepresnosti a omyly. Odmieta Botzkov argument, že slovakizoval vedome, pretože písal pre uhorských Slovákov a nie pre Čechov, pričom hovorí: „Žiadame všetkých, ktorí píšu po slovensky (rozumej v bibličtine), aby tak písali, aby aj sami Česi ich knihy mohli s úžitkom čítať“, čo sa môže stať len vtedy, keď budú dôsledne nasledovať spôsob písania Komenského, Veleslavína, Pelcla a iných.
V ročenkách vyšla aj recenzia diela Augustína Doležala (27. apríl 1737 – 23. apríl 1802) Pamětná celému světu Tragoedia anebožto Veršované vypsání žalostného Prvních Rodičú pádu… (Skalica 1791). Aj keď recenzent vyčítal autorovi jeho časté slovakizmy a hungarizmy, záverečné hodnotenie diela je priaznivé: „Kniha po stránke veršovej a rytmickej patrí u nás medzi najlepšie. Pre básnický pôvab a krásu možno ju zaradiť medzi najvyspelejšie...” znesie porovnanie aj so starými českými básnickými skladbami“. Recenzent chváli Doležala aj preto, že svojím dielom nechcel slúžiť vyšším spoločenským vrstvám, ale predovšetkým ľudu. Veď autor venoval „svoju knihu neučeným“. Na dôkaz autorových ľudovýchovných snáh a demokratického cítenia, uvádza úryvky z Doležalovej Predmluvy: „My umění literárnimu oddaní, máme všelijaké a síce příliš vysoké zábavky. Ale nevolní ku kancyonálúm a postylám přikování témeř žádne! Aby tedy i toto osožného přejinačeného měli, dle jejich žádostivé schopnosti, proto sme toto i příjemným veršovým psaním vymaloval“.
Augustín Doležal, ktorý bol tiež prispievateľom Ambrósiusových Ročeniek, patril medzi tých odchovancov nemeckých univerzít (Altdorf), ktorí sa intímne zoznámili s racionalistickou a s revolučnou francúzskou ideológiou a boli i nadšenými stúpencami reforiem Jozefa II. Preto sa aj stal členom banskobystrickej učenej spoločnosti (Societas slavica) a spolupracoval aj s redakciou Starých novín literního umění. Ani v tomto diele sa neutápal v teologickom mysticizme, nezatracoval životné radosti, nehlásil pesimizmus. Propagoval právo na osobnú slobodu, tvorivú prácu a náboženskú toleranciu. Doležal chcel prostredníctvom umeleckej literatúry vychovávať prostého slovenského čitateľa: „Naši Slováci v tomto jsou chudobní. Pravda sic, že i oni majú rozmanité Archy, v Magelloně, v Alexanderovi, Jiříkovi, Obru, Kryzeldě, Štyfrýdovi etc., ale jest to všecko tak jalové, že se tam s užasnutím a politováním, jak na rozum, tak i jazyk šlakem poražený dívati musíme“ – píše vo svojom predhovore k dielu. Ušľachtilá snaha nahradiť periférnu rytiersku literatúru pútavým a hodnotným čítaním, hlavne „nevoľnému ľudu osožným“, taká príznačná pre Tragoediu, vytvára z Doležala významného autora našej staršej literatúry.
Nové cirkevno-školské ročenky prinášali aj recenzie osvetových a zdravotníckych kníh, určených širokej verejnosti. Roku 1803 (IX. zv.) posudzujú napr. prvú knihu, ktorú vydal vlastným nákladom bratislavský Jur Palkovič: D. Krystofa Wilíma Hufelanda: Kunšt prodloužení života lidského. Propagujú tiež priekopnícke ľudovýchovné práce Jura Ribaya: Katechyzmus o zdraví pro obecní lid a školskou mládež z uherského jazyka na slovenský přeložený (Pešť 1795); Pravidlá Moresnosti aneb Zdvořilosti jako i Opatrnosti o zachování zdraví Mládeže (Pešť 1795). Recenzujú tiež školské učebnice písané v bibličtine napr. Jánovu Šulekovu: Latinskú gramatiku k dobrému slovenské mládeže (Banská Bystrica s.d.), i učebnicu zemepisu Ladislava Bartolomeidesa: Geograffia, aneb vypsání Okršleku zemského (B. Bystrica 1798).
V niektorých prípadoch tu uverejňované recenzie vzbudili prudké polemiky, svedčiace o dôkladnej znalosti témy zo strany kritikov. Pretože Slováci v tejto dobe ešte nemali výslovne literárne časopisy, redakcia bola prinútená otláčať aj knižné oznamy literatúry vychádzajúcej i mimo Uhorska s presným uvedením ceny a miesta, kde si možno knihu objednať. Takmer v každom zväzku bol oznam Hľadané knihy, v ktorom sa hlavne Jur Ribay obracal na čitateľov s prosbou, aby mu posielali staré vzácne tlače, prípadne, aby ho informovali, kde by si ich mohol kúpiť. Ribay zbieral tieto knihy ku svojim bibliografickým a literárnym prácam, z ktorých väčšina dodnes zostala v rukopisoch uložených hlavne v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti. Ide o diela veľkej hodnoty, ktorými sa Jur Ribay zaradil medzi významných predchodcov nášho najväčšieho bibliografa Ľudovíta V. Riznera.
Práci s dopisovateľmi venovala redakcia časopisu veľkú pozornosť. V druhom ročníku (r. 1794 zv. l) napr. v Oznamoch verejnosti žiadajú dopisovateľov o časté, vierohodné, štylisticky i gramaticky bezchybné príspevky. Podobné výzvy k verejnosti uverejňovali aj neskoršie. Redaktor aj tu chcel predchádzať príkladom a v časopise uverejňoval aj tlačové opravy. O tom, že mnohí čitatelia prijímali tento časopis so sympatiami, svedčí aj úryvok listu jedného z nich, ktorý redakcia uverejnila. Neznámy dopisovateľ ju chváli za uverejňovanie dobrých i náročných článkov, historických úvah i aktuálnych príspevkov o súčasnom živote v cirkvi a v škole. Vysoko si hodnotí najmä tu vychádzajúce literárne recenzie a kritiky.
Po vydaní deviateho – posledného zväzku – Nových cirkevno-školských ročeniek roku 1803 dochádza, podľa slov ich redaktora Samuela Ambrósiusa, k ich krátkemu prerušeniu, zapríčinenom „nepriaznivými pomermi“. Prerušenie sa však stalo trvalým. Latinčina sa postupne stráca z literárneho života Slovákov a dáva miesto aj v periodickej spisbe živej hovorovej reči. Pokusy o oživenie tohto dobrého latinského časopisu však boli. Napr. Banská superitendencia prostredníctvom Andreja Kubínyiho požiadala roku 1812 Mateja Holku ml. – slovenského osvieteneckého vzdelanca v Gemeri, aby jej poradil, či je potrebné obnoviť významné Ambrósiusove Ročenky. Pravda, nemáme bližších záznamov o tom, či Holko odporučil obnovenie tohto časopisu, alebo či bol sám ochotný pomáhať pri jeho vedení. Podľa všetkého sa tak nestalo.
Horní Heršpice
Horní Heršpice je jedno z 48 katastrálnych území štatutárneho mesta Brna, súčasť mestskej časti Brno-jih a do 16. apríla 1919 samostatná obec. Katastrálne územie má rozlohu 377,41 ha, je tu evidovaných 44 ulíc a 939 adries.
Kyriakos Ioannou
Kyriakos Ioannou (* 26. júl 1984, Limassol) je cyperský atlét, venujúci sa skoku do výšky.
Osaka 2007
Na MS v atletike 2007 skončil na treťom mieste výkonom 235 cm, čo je jeho osobný rekord. Keďže aj Donald Thomas a Jaroslav Rybakov skočili 235 cm, rozhodovalo o zlatej medaile počet pokusov na tejto výške. Donald Thomas na to potreboval jeden a Jaroslav Rybakov s Ioannouom dva. Medzi Ioannou a Rybakovom rozhodoval menší počet pokusov na výške 233 cm, a tam bol lepší Jaroslav Rybakov, ktorý túto výšku skočil na prvýkráť.
Valencia 2008
Na Halových majstrovstvách sveta 2008 skončil na treťom mieste výkonom 230 cm. Na prvého Stefana Holma strácal 6 cm a na Jaroslava Rybakova 4 cm.
Ors
Ors je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bárdošova ulica
Na Bárdošovej 33 mal do 30.04.2018 sídlo Vzdelávací a konzultačný inštitút v Bratislave. Ulica je obsluhovaná trolejbusovou dopravou.
Villiers-en-Bière
Villiers-en-Bière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohanská (národná prírodná rezervácia)
Pohanská je národná prírodná rezervácia v pohorí Malé Karpaty v podcelku Pezinské Karpaty v časti Plavecké predhorie severovýchodne od Plaveckého Podhradia. Je v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Plavecké Podhradie v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1980 na rozlohe, bez ochranného pásma. Rezervácia je súčasťou CHKO Malé Karpaty. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: Suchomilné a teplomilné rastlinné a živočíšne spoločenstvá na vápencoch, krasové javy a významné archeologické náleziská na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Zlievce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Zlievce v okrese Veľký Krtíš.
La Chapelle-Montabourlet
La Chapelle-Montabourlet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
12. návštevná expedícia (ISS)
12. návštevná expedícia (skrátene EP-12; ) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava amerického manažéra a podnikateľa Charlesa Simonyiho na stanici. Po jedenásťdennom pobyte na ISS a splnení plánovaného programu sa Simonyi vrátil na Zem.
Hlavná
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy
Miesto v Sojuze TMA-10 štartujúceho v apríli 2007 obsadil americký manažér a podnikateľ Charles Simonyi. Predbežný kontrakt podpísal Simonyi so spoločnosťou Space Adventures v apríli 2006. V lete prešiel lekárskymi prehliadkami, 8. augusta mu Hlavná lekárska komisia povolila výcvik a od 5. septembra 2006 sa pripravoval v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku. Podpísanie definitívnej dohody o lete na jar 2007 oznámil Roskosmos 20. septembra 2006, vzhľadom na svoje pracovné vyťaženie, nezdržiaval sa Simonyi vo Hviezdnom mestečku trvalo, ale iba v niekoľkých stážach.
Let
Oleg Kotov a Fiodor Jurčichin z Expedície 15 spolu so Simonyim odštartovali 7. apríla 2007 o 17:31 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-10; po dvoch dňoch samostatného letu sa 9. apríla o 19:11 UTC spojili so stanicou.
thumb|left|Charles Simonyi na palube [[Medzinárodná vesmírna stanica|ISS]] Po spojení sa kozmonauti privítali s posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali plánovanú činnosť. Simonyi sa venoval štúdiu vplyvu podmienok kozmického letu na bolestivosť svalov chrbta v experimente LBPE pre Európsku vesmírnu agentúru; odobral vzorky mikroflóry na stanici pre mikrobiologickú analýzu pre Roskosmos; pre maďarskú kozmickú agentúru Magyar Űrkutatási Iroda skúmal metódy radiačného tienenia s využitím merania dávok žiarenia dozimetrom "Pille" a konečne pre pre japonskú kozmickú agentúru JAXA skúmal jednak možnosti využitia vysokorozlišujúcej televíznej kamery HDVE v podmienkach kozmického letu a ďalej v experimente Matrix dlhodobý vplyv kozmickej radiácie na elektronické prvky vysokorozlišujúcich televíznych kamier. Ďalej uskutočnil rádioamatérske spojenia so strednými školami štátu Washington a Budapešti.
SOR B 7,5
SOR B 7,5 je model českého mestského midibusu (autobusu s dĺžou 7,5 m). Vyrábala ho spoločnosť SOR Libchavy v rokoch 1996 až 1997.
Je to dvojnápravový autobus, ktorý je určený pre mestskú premávku a prepravu cestujúcich na menej vyťažených linkách. Je odvodený z medzimestského modelu C 7,5. Priestorový rám vozidla je zvarený z oceľových profilov. Hnacia náprava je zadná, motor a mechanická prevodovka sú umiestnené v zadnej časti vozu. Midibus má v pravej bočnici dvoje výklopné dvere (prvé sú jednokrídlové, druhé dvojkrídlové). Oproti druhým dverám sa nachádza priestor pre kočík.
You Don’t Fool Me
„You Don’t Fool Me“ je skladba britskej rockovej skupiny Queen z jej pätnásteho štúdiového albumu Made in Heaven. Ako singel bola vydaná v roku 1996, ktorý obsahoval viacero remixov skladby. Skladba sa stala celosvetovým hitom, pričom dosiahol 1. miesto v rebríčkoch v Poľsku a Taliansku.
Pozadie
Skladba "You Don't Fool Me" bola jednou z posledných nahraných pre album Made in Heaven a vznikla tým najnezvyčajnejším spôsobom. Ako Brian May vysvetlil na svojej web stránke, David Richards, producent skupiny, viac či menej "ručne" vytvoril základný rámec skladby, vystavaný z nahrávok z obdobia krátko pred Mercuryho smrťou. Pred Richardsovou prácou nebolo vôbec možné o nejakej skladbe hovoriť, povedal May. Po tom, ako Richards skladbu upravil a zmixoval, prezentoval ju ostatným členom skupiny. Brian May, Roger Taylor a John Deacon už len pridali svoje nástroje a vokály. S prekvapením zistili, že vznikla hotová skladba, a to v podstate z ničoho. Štýl skladby je pripomienkou na album Hot Space z roku 1982.
Originálna verzia
Niektoré USA 12" propagačné single neboli v albumovej vezii.
Pozície v rebríčkoch
1 Remixy
Stromová ulica (Bratislava)
Stromová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nachádza sa v miestnej časti Kramáre. Tiahne sa od Pražskej po Limbovú, spolu s ňou tvorí hlavnú dopravnú tepnu Kramárov.
Na ulici sídli Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu.
Zmiešaná štvorhra na US Open 2009
Zmiešaná štvorhra na US Open 2009 sa hra ako súčasť US Open 2009 od 31. augusta do 13. septembra 2009.
Huaxiagnathus
Huaxiagnathus bol pomerne malý teropód z čeľade Compsognathidae, žijúci v období spodnej kriedy (asi pred 130 miliónmi rokov) na území dnešnej severovýchodnej Číny. Jediný druh je Huaxiagnathus orientalis.
Biebrzanský národný park
thumb|Mokrade na rieke Biebrza v národnom parku Biebrzanský národný park je národný park v Poľsku.
Nachádza sa v Podlaskom vojvodstve na severovýchode Poľska. Severovýchodná hranica parku je blízko Bieloruska. Parkom preteká rieka Biebrza.
Má rozlohu a je tak najväčším národným parkom Poľska.
Orsinval
Orsinval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villiers-Saint-Georges
Villiers-Saint-Georges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 1992
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 1992 boli 1. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 2.4. júna 1992 v Aracaju, v štáte Sergipe, v Brazílii, za účasti iba 4 tímov. Turnaj pozostával iba z jednej štvorčlennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým bez nasledovných zápasov play-off. Titul získala domáca 🇧🇷.
Nedbalova ulica (Bratislava)
Nedbalova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Tiahne sa od Uršulínskej po Laurinskú, križuje Klobučnícku. Nachádza sa v blízkosti Námestia SNP.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 1992
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 1992, ktoré organizoval Hongkong. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Nedbalova ulica (Bratislava)
V roku 1920 mala názov Hummelova ulica, resp. Hummelgasse alebo Hummel utca, bola pomenovaná podľa Jána Nepomuka Hummela (1778 – 1837), rakúskeho hudobného skladateľa a klaviristu, rodáka z Bratislavy. Od roku 1945 má súčasný názov, podľa Oskara Nedbala (1874 – 1930), českého dirigenta a hudobného skladateľa, prvého riaditeľa Slovenského národného divadla.
Pôvodne bola osídlená židovskými obyvateľmi, ktorí však ušli pred Turkami. V roku 1549 sa spomína synagóga, vodovod a uhorská kráľovská komora. Od roku 1525 bola ulica priebežne dláždená a boli tu schody, ktorými sa dalo vyjsť z vnútorného mesta za hradby.
Na ulici sa nachádzajú dve národné kultúrne pamiatky – hradbový múr, ktorý vznikol v 13. až 15. storočí a meštiansky dom na Nedbalovej 17 zo začiatku 19. storočia. Na ulici má sídlo Galéria Nedbalka, v ktorej sú vystavené exponáty moderného umenia.
Ostricourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grimaso
Michal Mikuš, známy najmä pod umeleckým menom Grimaso je slovenský hip-hopový producent známy najmä hudobnými produkciami pre bratislavskú skupinu H16, ktorej je členom. Takisto pôsobí aj ako DJ.
História
Prvýkrát výraznejšie zaujal v roku 2003, keď produkoval okrem iných aj skladbu "Byť či nebyť" od Majk Spirita (vtedy známy pod menom Dylema alebo Dilema). Tá sa stretla s pozitívnymi reakciami a niekoľko týždňov bola aj na vrchole hitparády portálu Hip-Hop.sk. V roku 2003 sa stal členom skupiny H16, ktorej na EP Jednašeska ftvojom klube z roku 2004 produkoval singel "Jednašeska ftvojom klube".
V roku 2005 a 2006 sa jeho produkcie objavili na albumoch interpretov ako sú napr. Moja Reč, Rytmus, Druhá Strana, Miky Mora, no najmä na albume Kvalitný materiál od H16, kde produkoval singel "Nech vidia" s hosťujúcim Rytmusom. Album získal platinovú platňu a Grimaso dostal množstvo ponúk na spolupráce najmä po mediálnom úspechu singla "Nech vidia". Koncom roka 2006 vystupoval na turné H16 a Rytmusa Nech Vidia tour ako DJ.
V roku 2007 s ním spolupracovala speváčka Misha na rádiovom singli "Spomalíme svet", kde sa ako hosť zúčastnil Opak zo skupiny AMO. Objavil sa tiež na mixtape Hra sa začína, kde produkoval 2 skladby (z toho jednu, kde H16 dissovala rappera Mikyho Moru, ktorý predtým dissoval Otecka (člena H16) v inej skladbe). Miky Mora potom nahral viacero diss skladieb, kde vulgárne nadával na členov H16. . V roku 2007 vydal pod EMI svoj prvý producentský album Kto dá viac, kde sa ako hostia predstavili H16 (sólovo), Opak, Supa, 2H+, Ego (zo skupiny Kontrafakt), Orion, DJ Lucco, Kaidžas, Bacil, Danosť, Misha, Zverina, Vec a iní. Grimaso v relácii "Co se děje" povedal, že z albumu sa predalo 2500 kópii.
Niekedy na konci roka 2007 a 2008 sa vytvorila formácia slovenských DJov Club Crushers, ktorej členom je aj DJ Grimaso. Grimaso sa objavil na Vecovom albume Funkčný veterán ako rapujúci hosť a v texte nepriamo narážal na skupinu ľudí okolo Mikyho Moru. Grimaso sa postaral o 8 produkcii na albume Čísla Nepustia od H16, ktorý sa okrem priaznivého predaja (zlatá platňa a okolo 5000 predaných kópii) stretol s prevažne kladnými reakciami od fanúšikov a hudobných kritikov. V júli spolu s DJom Tagerom vydal mixtape Who gives you more vol. 1, kde sa okrem iného nachádza aj exkluzívna skladba od Bone Thugs-N-Harmony do Grimasovej produkcie.
V roku 2009 začal pracovať na druhom producentskom albume Let the beat come true, na ktorom sa podieľali prevažne zahraniční umelci. Na single "Mám rád" od Zverinu a "Nehaj hudbu hrať" od Kaidžasa (oboje produkované Grimasom) boli nakrútené klipy.
Začiatkom roka 2010 sa jeho hudobné produkcie objavili aj na albume rappera Kaliho Pod maskou je pravda, na dvojdiskovom albume rappera Vladisa s názvom Generácia a albume Král vs Joker od Suverena. V roku 2010 sa stáva súčasťou projektu ESO, ktorý tvorí Majk Spirit, Suvereno a Grimaso.
V máji 2010 dokončil práce na albume Let the beat come true, kde sa ako hostia objavili Rytmus, H16, Suvereno, Hugo Toxxx, Dominika Mirgová, Evidence, Young De, S.A.S, Nironic, Meloe Melodic, Stephano Moses, Affiliated Soldierz, Rasco a iní.
Začiatkom roka produkoval speváčke Layle singel "Nestrácaj dych" s hosťujúcim Majkom Spiritom. K skladbe bol urobený aj videoklip, kde sa objavil aj Grimaso.
V roku 2012 produkoval skladby "Flow", "Splniť sen" a "Slečna nebezpečná" pre Bacila & Rakbyho na ich spoločný album Abnormal a skladbu "Peniaze" na album Svet nie je pre chudobných, ktorý vydal vladis 26. novembra 2012. Okrem toho v roku 2012 vypustil cez svoj youtube a soundcloud inštrumentálne skladby "Here we go again", "Headshot" alebo "Cesspool service", kde sa dali počuť výrazné vplyvy dubstepu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Muľa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Muľa v okrese Veľký Krtíš.
Alaska (trieda lodí)
Trieda Alaska bola jediná trieda bojových krížnikov Spojených štátov amerických. Vznik triedy bojových krížnikov Alaska spadá do začiatku štyridsiatich rokov minulého storočia, kedy sa USA obávali z nasadenia podobných typov Japonskom, k ničeniu konvojov USA. Vzhľadom na možnosti Japonska však bolo zrejmé, že stavba na japonskej strane neprebehne. I tak bolo rozhodnuté triedu Alaska postaviť. Bolo rozhodnuté postaviť všetky jednotky, ale začatá stavba bola len na troch jednotkách. Ďalšie tri neboli postavené, dokonca vzhľadom na priority, ktoré uprednostňovali iné druhy lodí (lietadlové, či torpédoborce) nebola ani len začatá stavba týchto jednotiek.
Plánovaných bolo postaviť šesť jednotiek:
Niektoré publikácie zaraďujú triedu Alaska medzi bojové lode.
Jednotky triedy Alaska mali výtlak 27 000 t. Konštrukčne vychádzali z triedy krížnikov Baltimore. Na rozdiel od bojových lodí nemala táto trieda viacvrstvové dno, mala len jedno kormidlo a hangár a katapulty uprostred lode (ako krížniky). Hlavné delostrelectvo malo kaliber, po troch hlavniach v troch vežiach. Pomocnú (sekundárnu) výzbroj tvorilo 12 diel kalibru.
Dassault Mirage F1
Dassault Mirage F1 je francúzske viacúčelové stíhacie lietadlo vyrábané spoločnosťou Dassault Aviation ako nasledovník strojov Mirage III. Mirage F1 bol zavedený do výzdbroje francúzskych vzdušných síl Armée de l'Air v roku 1974. Poháňa ho jeden prúdový motor SNECMA Atar s výkonom 69 kN. Ceľkovo bolo vyrobených vyše 720 kusov tohto typu.
Vznik a vývoj
Jednomiestne úderné stíhacie lietadlo Mirage F.1 vyvinula firma Dassault na vlastné náklady. Bol vyvinutý na bázy Mirage III, ktorý absolvoval prvý let 12. mája 1958. Jednalo sa o prvé európske lietadlo prekonávajúce rýchlosť Mach 2), s ktorým mala spoločnosť Dassault prvé úspechy. Potom prišiel model Mirage F1, ktorý predstavuje jeden z najúspešnejších projektov firmy - prekonal rekordné exporty firmy Dassault.
Prvý prototyp, poháňaný motorom SNEMCA Atar 09K, vzlietol po prvý raz 23. decembra 1966. Pri svojom štvrtom lete 7. januára 1967 lietadlo prekročilo rýchlosť 2 M. 18 mája 1967 bol však prototyp pri havárii zničený. Napriek tomu vývoj pokračoval a prvé sériové lietadlá boli zaradené do výzbroje 30. eskadry v Remeši. Vyrobené verzie predstavovali bojové lietadlo F.1A, prepadové stíhacie lietadlo F.1C a dvojmiestnu cvičnú verziu F.1B. Krídlo Mirage F.1, ktoré vychádzalo z klasického delta krídla firmy Dassault, umožňovalo vďaka štrbinám a klapkám štarty a pristátia na dráhe dlhej 500-800 m s priemernou operačnou hmotnosťou. Základnou úlohou Mirage F.1 bolo prepadové stíhanie za každého počasia a v celom spektre výšok. Pôvodné sériové verzie používali rovnaký zbraňový systém ako Mirage III. Značný počet lietadiel bol dodaný do zahraničia, najmä do krajín Stredného východu. Tieto lietadlá mali pri označení verzie pridané písmeno, napr. F.1 CK pre Kuvajt.
Až do zavedenia nového typu Mirage 2000 bol štandardným bojovým strojom francúzskeho letectva.
Konštrukcia
Trup je čiastočne odvodený od lietadla Mirage III, avšak je presnejšie a jemnejšie tvarovaný a má integrálne palivové nádrže. Krídlo má uhol šípovitosti nábežnej hrany 47,5°. Jeho rozmery nie sú v porovnaní s delta krídlom u Mirage III ani trojštvrtinové. Lietadlo vykazuje pri lete v nízkych výškach lepšie letové vlastnosti, čo sa prejavuje v ľahšej pilotáži a možnosti zamerať výzbroj s väčšou presnosťou. Účinné prostriedky na zvýšení vztlaku umožňujú výrazne znížiť pristávaciu rýchlosť, a preto aj potrebnú dĺžku vzletovej a pristávacej dráhy. Riešenie koncových plôch, rozmerných krídlových spojlerov, aileronov a aerodynamických bŕzd za príklopmi zdvojených kolies hlavného podvozku dáva lietadlu veľmi dobré manévrovacie schopnosti. V porovnaní so staršími Mirage III/5 má Mirage F1 dvojnásobný akčný rádius v malej výške a až trikrát dlhšiu vytrvalosť pri hliadkových letoch. Podľa údajov firmy Dassault, celkovo došlo až k 80% zlepšení manévrovacích schopností.
Špecifikácia (Dassault Mirage F.1A a F.1C)
right|275px
La Chapelle-Montmoreau
La Chapelle-Montmoreau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Obeckov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Obeckov v okrese Veľký Krtíš.
Letné olympijské hry 1964
'''XVIII. letné olympijské hry''' sa konali od 10. do 24. októbra 1964 v japonskom Tokiu.
Seppuku
Následkom seppuku boli stiahnuté všetky obvinenia voči dotyčnému samurajovi. Vzhľadom na to, že seppuku spôsobovala zranenia nezlúčiteľné so životom, dochádzalo následne aj k jeho úmrtiu.?
Collision Course
Collision Course je EP skupiny Linkin Park a repera Jay Z. Vydané bolo dňa 30. novembra 2004.
SQL injection
SQL injection je technika napadnutia databázovej vrstvy aplikácie, spočívajúca vo vsunutí (odtiaľ „injection“) kódu prostredníctvom neošetreného alebo nesprávne ošetreného vstupu a vykonaní vlastného SQL príkazu. Týka sa tak webových ako aj všetkých ostatných aplikácií pracujúcich s databázami. Zneužitie môže viesť k získaniu citlivých údajov, ako napr. prihlasovacie údaje, osobné údaje (čísla bankových účtov, rodné čísla...); pozmeneniu, doplneniu alebo odstráneniu údajov, prípadne aj k ovládnutiu celého serveru.
Magurská ulica (Bratislava)
Magurská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nachádza sa v miestnej časti Kramáre.
SQL injection
Popis jazyka SQL
SQL je skratka pre Structured Query Language, teda štrukturovaný jazyk používaný v databázach pre prácu s dátami. SQL príkazy sú používané pre vykonanie príkazov, ktoré menia databázu. Môžu napr. aktualizovať, získavať alebo pridávať dáta do databázy. Medzi rôzne databázové systémy patria: Oracle, Sybase, Microsoft SQL Server, Access, Ingres atď. Väčšina SQL príkazov sa skladá zo štandardných príkazov,  ,  ,  ,  ,   a  , ktoré môžu byť použité na každom z vyššie uvedených systémov.
Magurská ulica (Bratislava)
Tiahne sa od Stromovej, križuje Vlársku. Predtým sa volala Cesta k Železnej huti, bola na nej radová domová zástavba, ktorá bola v spodnej časti asanovaná v rokoch 1969-1985. Popri ulici tiekol potok, ktorý bol v spodnej časti zatrubnený a zvedený do kanalizácie v súvislosti s výstavbou ulice Stromová.
SQL injection
Zneužitie prihlasovacieho formulára
Pri vložení do zadaneMeno apostrofu ' vznikne SQL príkaz ktorý skončí chybou. Pokiaľ však je vložený do zadaneMeno SQL komentár spolu s apostrofom a účtom za ktorý chce byť útočník prihlásený („admin'--“) vznikne príkaz, ktorý neoveruje správnosť zadaného hesla a útočník sa môže týmto spôsobom napr. prihlásiť do systému bez toho, že by vedel heslo.
Podobný výsledok sa dá dosiahnuť použitím operátorov OR a AND zadaním za heslo „' OR 1=1--“:
Keďže 1=1 je pravda vždy tak môže útočník zadať akékoľvek heslo a vždy bude prihlásený do systému.
Ochrana na strane aplikácie
Priamočiary prístup, ako zabrániť SQL injection, je takzvané „escapovanie“ znakov, ktoré majú špeciálny význam v SQL. Napríklad každý výskyt apostrofu (') môže byť nahradený dvoma úvodzovkami pre vytvorenie valídneho reťazca. Napr. v php sa pre takéto escapovanie používa funkcia mysql_real_escape_string ešte pred odoslaním príkazu do databázy.
Príklad v jazyku Perl
=== Príklad v jazyku PHP a MySQLi ===
Takto môže vyzerať ošetrený kód proti sql injection útoku. Vstupné premenné sú ošetrené pomocou funkcie mysqli_real_escape_string(mysqli $mysqli, string $escapestr), ktorá pridá spätnú lomku znakom \x00, \r, \n, \, ',, a \x1a. Táto funkcia by mala byť použitá pri každom dopyte do databázy, avšak občas je zbytočná – napr. pri premennej ktorá ma dátový typ (int).
Príklad v jazyku PHP a Oracle
Existuje veľa ďalších rôznych funkcií v PHP pre ochranu proti SQLi špecifických pre rôzne databázy, napr. pg_escape_string pre PostgreSQL.
Bazilika Svätého hrobu
Dejiny
Po dobytí Jeruzalema križiakmi v roku 1099 bola bazilika zrekonštruovaná a prešla pod správu augustiniánov. Po roku 1187, kedy Jeruzalem ovládol sultán Saladin, získalo správu nad bazilikou spoločne niekoľko kresťanských cirkví. Zložitá situácia panovala i za tureckého panovania po roku 1517, kedy dochádzalo k mnohým sporom v bazilike.
Popis
thumb|upright=1.0|Náčrt pôdorysu (súčasný stav) so slovenským popisom Do baziliky sa vstupuje z južnej strany, schody vpravo vedú hore do bohato vyzdobenej kaplnky Ukrižovania nad skalou Golgoty. Priamym smerom sa nachádza kameň pomazania (XIII. zastavenie krížovej cesty). Vpravo od kameňa je chodba s rôznymi kaplnkami a výklenkami. Vľavo (západným smerom) je rotunda (Anastasis). Je to kruhová stavba so stĺporadím v dvoch poschodiach zaklenutá kopulou s lucernou. Uprostred rotundy stojí malá svätyňa, edikula, v ktorej je Ježišov hrob s predsieňou.
Východným smerom nadväzuje katolikon, stredoveká loď kostola z 11. storočia s ortodoxným ikonostasom. V jej strede je veľká kamenná nádoba, zvaná omfalos (pupok), ktorá je považovaná za stred sveta. Ešte ďalej na východ sa po stredovekých schodoch zostupuje do arménskeho kostola sv. Heleny, kde bol podľa legendy nájdený Ježišov kríž.
Agamovité
Agamovité je čeľaď leguánov. Veľa rodov z tejto čeľade sa po slovensky volá agama.
Sú to stredne veľké jaštery s veľkou guľatou hlavou a dlhým, nelámavým chvostom. Často sú pestro sfarbené alebo majú na tele rôzne rohovité výrastky, goliere alebo hrebene. Sú aktívne prevažne cez deň a dobre behajú, šplhajú alebo hrabú, živia sa hlavne hmyzom.
Agamy žijú v Afrike, Ázii, Austrálii aj juhovýchodnej Európe.
Villiers-sous-Grez
Villiers-sous-Grez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oudezeele
Oudezeele je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Opava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Opava v okrese Veľký Krtíš.
La Chapelle-Saint-Jean
La Chapelle-Saint-Jean je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podfuck
Podfuck je hardrockovo/punkrocková skupina založená v roku 2002 v Košiciach na Slovensku. Zakladajúcimi členmi sú Miroslav Terifaj a Michal Šmajda. Názov skupiny pochádza z rovnomenného filmu Podfuck. Skupina hrá v zložení Miroslav Terifaj (spev, vokály, gitara, harmonika), Alexander Albert (spev, vokály, basová gitara), Michal Šmajda (gitara) a Vladimír Palai (bicie, vokály).
História kapely
Samotný vznik a úplný počiatok kapely siaha do roku 2002. Založili ju bývalí spolužiaci Miroslav Terifaj a Michal Šmajda, ovplyvnení kapelami ako Green Day, The Offspring, blink-182, Inekafe. Za bicie nástroje (vtedy značky Amati) zasadol niekoľko mesiacov po vzniku kapely Marián Pillár. Marián Pillár taktiež natočil so skupinou prvý EP album Lost In My Soul. Zotrval v kapele skoro 5 rokov a jeho posledné vystúpenie sa konalo 31. marca 2007 v Irish pube v Banskej Bystrici, kde hral Podfuck s kapelou Problém z Martina.
Národný park Thayatal
Národný park Thayatal (doslova „Údolie Dyje“) je rakúsky národný park, ležiaci na hranici Dolného Rakúska a Česka. Jeho územie nadväzuje na český Národný park Podyjí. Výmera chráneného územia je a je najmenším národným parkom v Rakúsku.
Chráni sklanaté riečne údolia rieky Dyje v dĺžke. Územie z väčšiny pokrývajú lesy (až 90 %) ostatné plochy tvoria suché trávniky, vresoviská, lúky a vodné plochy.
Priamo v národnom parku leží obec Hardegg a turisticky atraktívny hrad Hardegg a zrúcanina hradu Kaja.
Podfuck
História kapely
V roku 2009 sa stáva manažérom kapely Atila Ceranko (bývalý manažér kapely Punkreas). Skupina absolvuje množstvo vystúpení v Česku a na Slovensku. V priebehu roku 2010 kapela hrá na najväčšom počte festivalov v svojej histórii (Topfest, Fajny fest, Siravafest, Revolution fest a mnohé iné) a končí spoluprácu s Atilom. Začiatkom tohto roka vydáva sólový singel s názvom „Cesta“, ktorý sa žánrovo odlišuje od bežnej tvorby skupiny. Je to rockovo založená pomalá skladba, ktorej hudbu zložil člen skupiny Podfuck Miroslav Terifaj, autorom textu je jeho spolužiak zo strednej školy Peter Harich (bývalý spevák košickej skupiny "Zephyr"). Nahratý, zmixovaný a "na surovo" spracovaný bol v štúdiu Lukáša Kreheľa.