cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam biologických článkov/M
mi
Microceratus - Microcleidus - Micropachycephalosaurus - Microraptor - Mieczysław Romuald Krzywicki - Mierne pásmo - Mihule - Mihuľa potiská - Mihuľa potočná - Mihuľa ukrajinská - Mihuľa Vladykovova - Michael Levitt - Michael Smith (chemik) - Michaela Musilová - Michaelisova konštanta - Michal Bučko - Michal Greisiger - Michal Massányi - Mikrobiológia - Mikrobiota krížolistá - Mikroevolúcia - Mikroflóra - Mikrofosília - Mikrofyziometria - Mikroglia - Mikrochimérizmus - Mikroorganizmus - Mikropaleontológia - Mikrosatelit - Mikroskop - Mikrospánok - Mikroteliesko - Mikrotubul - Mikuláš Jacquin - Mikuláš Valenčík - Milankovičov cyklus - Milešický prales - Miletínky (prírodná rezervácia) - Miletínská bažantnice - Milleretta - Millerov-Ureyho experiment - Miloslav Kudla - Miloš Anděra - Miltónia - Mimický sval - Mimikálna chobotnica - Mimochod - Mimotelové trávenie - Minerálna látka (výživa) - Minerálna výživa - Minmi - Miragaia (dinosaurus) - Mišpuľa - Mišpuľa obyčajná - Mišpuľka horská - Mitochondria - Mitochondriálna DNA - Mitochondriálna Eva - Mitóza - Mitsukurinidae
mí
Míchovec - Míšovské buky
ml
Mláďa - Mledzivo - Mliečnik chvojkový - Mlok bodkovaný - Mlok dunajský - Mlok horský - Mlok hrebenatý - Mlok karpatský - Mlynárik horský - Mlynárik repkový - Mlynárik východný - Mlynárik žeruchový - Mlynárikovité - Mlynárka dlhochvostá
mn
Mnohobunkový organizmus - Mnohopočetné vrodené exostózy - Mnohoštetinavce - Mnohozárodkovosť (zoológia) - Množivosť
mo
Moatvaré - Močenie - Močiar - Močiarkovité - Močiarnica mekotavá - Močiarnica tichá - Močiarnička tichá - Močová inkontinencia - Modlivka zelená - Modlivky - Modraňa - Modravec červenoboký - Modrá vlajka - Modráčik bahniskový - Modráčik krvavcový - Modráčik obyčajný - Modrica - Mohelnička - Moho spevavý - Moja - Mokraď (ekológia) - Molekulárna biológia - Molekulárna genetika - Molekulárne klonovanie - Molekulárne vzory asociované s patogénom - Molekulové modelovanie - Monoclonius - Monocyt - Monofág - Monogonontky - Monolophosaurus - Mononykus - Monoplacophorida - Monosacharid - Monotrematum - Mor (pestis) - Mora gama - Morča domáce - Morčatovité - Morfín - Morfologické vedy - Morfológia (biológia) - Morfológia a anatómia rýb - Morganove zákony - Morka - Morka domáca - Mornár dvojfarebný - Mornár krúžkovaný - Mornár listovitý - Mornár nosatý - Mornár olivový - Morona pruhovaná - Morotopithecus - Morské oko (národná prírodná rezervácia) - Morské vtáctvo - Morula - Morulovce - Moruša - Moruša čierna - Mosasauridae - Mosasaurus - Moses Harris - Moschops - Motolice - Motolicovce - Motýle - Motýle (kniha) - Motýle Slovenska. Oblasť Slovenského raja - Motýlové a housenky střední Evropy se zvláštním zřetelem k motýlům českým - Mozog
mr
Mravcovité - Mravčiarovité - Mravec horský - Mravec hôrny - Mrena škvrnitá - Mrenka nádherná - Mrenka olivová - Mrenka perleťová - Mrenka purpurová - Mrenka štvorpruhá - Mrežovka Archerova - Mrhatina - Mrkva obyčajná - Mrkvovité - Mrle - Mrlík voňavý - Mrož ľadový
mu
Muflón lesný - Mucha domáca - Muchár sivý - Muchárik bielokrký - Muchárik čiernohlavý - Muchárik malý - Mucholapka (rod) - Muchotrávka červená - Muchotrávka červenkastá - Muchotrávka hrubá - Muchotrávka končistá - Muchotrávka tigrovaná - Muchotrávka zelená - Muchovník - Mul (potomok kobyly) - Mulica (potomok somarice) - Mundžak červený - Mungo egyptský - Muraenosaurus - Murárik červenokrídly - Muriki južný - Muriki severný - Mus (rod) - Muscardinus - Muskarín - Mustela - Muškát krúžkovaný - Mutarotácia - Mutácia (genetika) - Muttaburrasaurus
my
Mydlica lekárska - Myelinizácia - Myelín - Mykofaktocín - Mykológia - Mykoplazma - Myoblast - Myocyt - Myofibrila - Myotóm - Myozín - Myrikovka - Myrikovka nemecká - Myrmecia - Myrmekochória - Myrmekológia - Myrta - Myš domová - Myš kopčiarka - Myšiak hôrny - Myšiak hrdzavochvostý - Myšiak hrdzavý - Myšiak severský - Myšiarka močiarna - Myšiarka ušatá - Myška drobná - Myšorodé - Myšovcotvaré - Myšovcovité - Myšovité - Myšovka horská - Myšovka stepná - Myxospóry - Myzostómy
Svetlovod
náhľad|tubusový svetlovod Svetlovod je technické zariadenie, ktoré vedie prirodzene denné svetlo do interiéru, kde nie je možnosť stavebne osadiť okná alebo je ich málo.
Svetlovody je vhodné používať na zlepšenie osvetlenia v miestach so zvýšenou požiadavkou na intenzitu a kvalitu svetlosti (napríklad v detských izbách, školách, pracoviskách a schodiskách). Výhodou je možnosť minimalizovať použitie umelého osvetlenia priestorov počas dňa.
Tubusový svetlovod
Tubusový svetlovod funguje na princípe odrazu svetla na zrkadlovom hladkom povrchu, čím sa dostáva až do interiéru. Svetlo je prirodzené, jemné, zabezpečuje videnie priestoru v skutočných farbách, nezmenené farbou žiaroviek.
Materiál a konštrukcia
Konštrukciu tvorí kupola, hliníkový tubus vedúci svetlo, ktorý je buď priamy alebo zalomený 30° kolenom, difúzor, tesnenia.
Vnútorná strana tubusu je buď ako kompaktný zrkadlový hliníkový materiál s odrazivosťou okolo 96% alebo to môže byť nanesená povrchová vrstva. V spodnej časti je umiestnený rozptyľovač svetla (difúzor), tvorený dvojitým sklom s tepelnoizolačnými vlastnosťami, ktorý rozptyľuje svetlo do priestoru na plochu okolo 25 m2. Na exteriérovej strane sa umiestňuje priehľadná kupola. Tvar kupoly sa volí polguľový, keďže pri takomto tvare v každej fáze dňa dopadá na určitú rovinu kupoly svetlo kolmo. Krytie riešené ako rovinná plocha vykazuje až 30% straty svietivosti. Kupoly sa vyrábajú z pevného akrylátu, odolného voči ultrafialovému žiareniu.
Samotný tvar svetlovodu poskytuje niekoľko variant – elipsa, štvorec, obdĺžnik.
Monsignor
Monsignor alebo monsignore (skr. Mons. alebo staršie Msgr. ) je čestný titul katolíckych cirkevných hodnostárov. Udeľuje ho Svätá stolica. Titul vyjadruje, že „osoba takto vyznamená patrí akoby k domácim priateľom pápežského dvora“.
Používanie titulu Monsignor sa riadi bodmi 2326 inštrukcie Ut sive sollicite „o odeve, tituloch a erboch kardinálov, biskupov a nižších prelátov“, ktorú vydal Štátny sekretariát Vatikánu 31. marca 1969. V predošlom roku, 28. marca 1968, pápež Pavol VI. vydal motu proprio Pontificalis Domus, ktorým reformoval pápežský dom, vrátane redukcie čestných titulov viažúcich sa na titul Monsignor, ktoré sa dovtedy udeľovali.
Pápež František sa koncom roka 2013 rozhodol obmedziť udeľovanie čestných titulov, na ktoré sa viaže oslovenie Monsignor: čestné tituly apoštolského protonotára a čestného preláta Jeho Svätosti sa už udeľovať nebudú a udeľovanie čestného titulu kaplána Jeho Svätosti obmedzil na hodných kňazov nad 65 rokov. Tým, ktorým bol titul už udelený, je ponechaný aj naďalej.
Nositelia titulu
Titulom Monsignor majú podľa inštrukcie Ut sive sollicite právo byť oslovovaný:
K titulu nositeľov z prvej a druhej skupiny sa môže pridať prídavné menu najdôstojnejší („reverendissimus“), k titulu nositeľov z tretej skupiny zas dôstojný („reverendus“).
Titul Monsignor sa pri nositeľoch z druhej skupiny viaže na funkciu, preto spolu s funkciou stráca nositeľ právo na tento titul, pričom pri nositeľoch z tretej skupiny ide o čestné tituly, ktoré sa na žiadnu funkciu neviažu.
Odev
Inštrukcia Ut sive sollicite a Biskupský ceremoniál definujú odev nižších prelátov (teda tých, ktorí nie sú biskupmi) takto:
Palárikovský park
Palárikovský park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Paríž (rieka)
thumb|200px|right|Parížske močiare pri obci Gbelce, pohľad na východ
Paríž je kanalizovaný vodný tok na južnom Slovensku, na Podunajskej nížine, preteká územím okresu Nové Zámky. Je to pravostranný prítok Hrona s dĺžkou, plochou povodia a priemerným prietokom v ústí /s. Je vodným tokom III. rádu.
Palárikovský park
Predmetom ochrany je: Ochrana historického parku v obci Palárikovo.
Paríž (rieka)
Paríž je umelo upraveným nížinným vodným tokom s prevažne vodohospodárskou funkciou (vodné nádrže, zavlažovacie kanály), ako aj významným krajinotvorným prvkom a biotopom vodnej flóry a fauny. Údolím Paríža viedla v dávnej geologickej dobe pradolina, v ktorej na úseku od dnešnej obce Dvory nad Žitavou k obci Strekov tiekla východným smerom Žitava.
Prameň
Pramení v Podunajskej pahorkatine, v podcelku Hronská pahorkatina, v časti Bešianska pahorkatina, severne od obce Kolta, v nadmorskej výške približne
Opis toku
Potom sa stáča a tečie juhojuhovýchodným smerom okrajom obce Rúbaň, zľava priberá potok Cegléd, na ktorom boli vybudované dva väčšie a jeden malý rybník. Následne preteká obcou Strekov, stáča sa viac na juhovýchod a preteká rozsiahlym močaristým územím s porastom tŕstia na oboch brehoch. Tu tečie chráneným územím Alúvium Paríža, potom popri obci Nová Vieska a následne vstupuje do NPR Parížske močiare, významného biotopu vodného vtáctva medzinárodného významu. Tu sa vetví na dve ramená (Bočný kanál), pričom sa obe stáčajú na východ a opätovne spájajú za obcou Gbelce a zároveň zľava priberá Svodínsky potok.
Na krátkom úseku potom tečie severovýchodným smerom, avšak vzápätí sa stáča na východ. Tečie v blízkosti obce Šarkan a osady Diva, sprava priberá krátky prítok pretekajúci obcou Ľubá a vteká do vodnej nádrže Kamenný most. Do nej sa zľava vlieva Krovina a Paríž sa potom stáča na juhovýchod. Preteká okrajom obce Kamenný Most, zľava priberá Kamenínsky kanál a následne ústi do Hrona.
Ústie
Paríž sa vlieva do Hrona východne od obce Kamenný Most v nadmorskej výške
Správne právo
Správne právo, administratívne právo alebo právo verejnej správy je osobitné odvetvie (mimoiných aj slovenského) verejného práva, ktoré zahŕňa verejnoprávne normy upravujúce organizáciu a činnosť verejnej správy, vrátane administratívnoprávnych vzťahov, ktoré vznikajú medzi správnymi orgánmi a fyzickými osobami, právnickými osobami a medzi správnymi orgánmi navzájom. Tieto vzťahy majú spravovací charakter a zakladajú sa na nerovnosti subjektov, pričom správny orgán je vždy nadriadeným subjektom vzťahu.
Predmetom správneho práva je verejná správa, ktorej základnými zložkami sú štátna správa, územná a záujmová samospráva a tzv. ostatná verejná správa, ktorú prevažne vykonávajú verejnoprávne korporácie.
Systém správneho práva
Správne právo sa podľa obsahu delí na normy všeobecné a osobitné: Ďalším delením je delenie na správne právo hmotné a procesné:
Pramene správneho práva
Prameňom správneho práva sú všeobecne záväzné právne predpisy, ktoré sú vydané štátnymi alebo štátom splnomocnenými orgánmi, a ktoré obsahujú aspoň jednu právnu normu správneho práva (správnu normu), ktorá upravuje vzťah výkonu verejnej správy (spravovacieho charakteru).
Na Slovensku sa rozlišujú tieto druhy prameňov správneho práva:
Kodifikácia
Špecifikom správneho práva je, že ako celok nie je kodifikované. Jeho nekodifikovateľnosť ovplyvňujú hlavne početnosť právnych noriem, početnosť, rôznorodosť a dynamika (časté zmeny) vzťahov obsiahnutých v administratívnoprávnych normách. V správnom práve hmotnom na rozdiel od hmotnoprávnych noriem ďalších základných právnych odvetví (napr. občianske a trestné právo hmotné) neexistuje unifikujúci zákon, tzv. kódex. Normy správneho práva hmotného sú preto obsiahnuté v desiatkach zákonov pre jednotlivé odvetvia verejnej správy. Zároveň tak tvoria čo do počtu a rozsahu aj najväčšiu časť slovenského práva. Príkladom rozsahu sú tieto zákony z jednotlivých oblastí verejnej správy:
Naproti tomu správne právo procesné je čiastočne kodifikované Správnym poriadkom – zákonom Národného zhromaždenia ČSR č. 71/1967 Zb. o správnom konaní.
3268 De Sanctis
3268 De Sanctis je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Henri Debehogne, G. DeSanctis 26. februára 1981.
Vorselaar
Vorselaar je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Základný súbor
Základný súbor alebo populácia je súbor zahŕňajúci všetky štatistické jednotky štatistického súboru.
Môže byť:
Ľubovoľná merateľná charakteristika základného súboru (napríklad priemer) sa nazýva parameter.
Ján Murgaš
Ján Murgaš (Murgasch, Murgács, Murgáč, Murgaschius) (* Háj) bol pedagóg, evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ.
Životopis
Študoval v Banskej Bystrici aj na iných školách, 16661668 na univerzite vo Wittenbergu. Roku 1668 evanjelický kňaz vo Fiľakove, 16681673 v Selciach, od 1676 rektor školy v Burgdorfe. Pri prenasledovaní protestantov bol prinútený odísť do exilu.
Autor dišpút o otázkach teológie a logiky.
Zoznam najväčších hitov v roku 1971 (USA)
Toto sú piesne, ktoré v jednotlivých týždňoch roku 1971 skončili v rebríčku Billboard Hot 100 na prvom mieste.
RT
náhľad|Logo RT RT (dlhý názov Russia Today) je viacjazyčná spravodajská televízna sieť so sídlom v Rusku prevádzkovaná, riadená a financovaná štátom vlastnenou spravodajskou agentúrou RIA Novosti. Bola spustená 10. októbra 2005.
Vysiela 24 hodín denne v angličtine, arabčine, ruštine, a španielčine a používa káblový, satelitný aj internetový prenos. V Spojených štátoch amerických je druhou najsledovanejšou zahraničnou spravodajskou stanicou po BBC News. Jej videá na YouTube videlo 2,9 miliárd ľudí (údaj k novembru 2019). Má sídlo v Moskve, štúdio vo Washingtone a pobočky v Los Angeles, Miami, Londýne, Paríži, indickom Dillí, argentínskom Buenos Aires, gruzínskom Cchinvali a izraelskom Tel Avive. Celosvetovo má okolo 2 000 zamestnancov.
Televízia RT, ktorej prevádzka je subvencovaná štátom. Niektoré jazykové verzie vysielajú na satelite v HD rozlíšení a v DD zvuku.
Rastúci rozpočet stanice je zdôvodnený vysielaním v nemeckom a francúzskom jazyku od roku 2015. V roku 2022 v nemeckom jazyku nemá RT legitímne vysielacie práva, pretože jej chýbajú potrebné povolenia pre vysielanie, ktorých vydanie nepožiadala. Ruská strana sa voči tomu ohradila a rozhodnutie chce napadnúť na súde.
2. marca 2022 bola RT zablokovaná v Európskej únii z dôvodu vysielania systematických dezinformácií o ruskej invázii na Ukrajinu.
Taktiež čelila kybernetickým útokom na ich web hackerskou skupinou "Anonymous" kvôli ruským útokom na Ukrajinu, pretože šíri dezinformačné manipulatívne správy z prostredia aktuálne prebiehajúceho vojenského aktu na Ukrajine.
Taulis
Taulis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Graffigny-Chemin
Graffigny-Chemin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mužská štvorhra na Movistar Open 1998
Mužská štvohra na Movistar Open 1998 sa hrala ako súčasť Movistar Open 1998 od 9. do 16. novembra 1998. Titul získali Argentínčania Mariano Hood a Sebastián Prieto, ktorí vo finále porazili taliansko-americký pár Massimo Bertolini, Devin Bowen 7-6 6-7 7-6. Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Province orientale
Province orientale (staršie aj: (province) Orientale ; doslova "Východná provincia") je najväčšia provincia Konžskej demokratickej republiky. Susedí s provinciami Équateur, Kasaï-Oriental, Maniema, Nord-Kivu a tiež s Ugandou, Južným Sudánom a Stredoafrickou republikou.
Administratívne členenie
Provincia sa delí na 1 mesto a 4 okresy :
3237 Victorplatt
3237 Victorplatt je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil J. Platt 25. septembra 1984.
Tuchan
Tuchan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 827 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kubáň
Kubáň môže byť:
Potok Chrenovka
Potok Chrenovka je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Nové Zámky, Bešeňov, Bánov a Dolný Ohaj v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1984 na rozlohe 25,8845 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana jedného z posledných neregulovaných vodných tokov v okrese Nové Zámky s fragmentami prirodzených porastov, ktorý je význačným biologickým objektom v poľnohospodárskej krajine.
Osobná asistencia
Osobná asistencia je forma pomoci, integrácie a začiatku nezávislého života pre ťažko zdravotne postihnutých (ŤZP).
Inštitút osobnej asistencie bol na Slovensku zavedený zákonom NR SR č. 195/1998 Z.z., na ktorý nadviazal aktuálny Zákon o sociálnej pomoci č. 448/2004 Z.z. Je určená na zmiernenie znevýhodnenia a na prekonanie prekážok k veciam osobnej potreby a k stavbám občianskeho vybavenia. Podporuje sa ňou nezávislosť občana s ťažkým zdravotným postihnutím, jeho pracovné, vzdelávacie, rodinné a občianske aktivity, ktoré smerujú k jeho spoločenskej integrácii. Občanovi s ŤZP sa s pomocou osobného asistenta umožňuje styk so spoločenským prostredím, sprístupnenie informácií a zabezpečenie nevyhnutných životných úkonov, alebo nevyhnutných prác v domácnosti.
Prostredníctvom osobnej asistencie sa občan s ŤZP môže stať plnohodnotne fungujúcim členom svojej rodiny, pracovného kolektívu, či inej formálnej a neformálnej skupiny, v rámci ktorej funguje.
Osobnú asistenciu je možné charakterizovať aj ako nástroj uplatňovania práva na sebaurčenie ako pre ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím, tak pre ľudí v ich prirodzenom sociálnom prostredí.
Východiskom osobnej asistencie je šanca na samostatnosť, nezávislosť a istotu občana s ŤZP v takom rozsahu, aký môže napodobniť iba málo iných foriem každodennej pomoci a zároveň kladie požiadavky aj na osobných asistentov.
3269 Vibert-Douglas
3269 Vibert-Douglas je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil S. J. Bus 6. marca 1981.
Škúlenie
Škúlenie môže byť:
Vosselaar
Vosselaar je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Vosselaar má približne 10,300 obyvateľov (2010).
Thrasymédes (mytológia)
náhľad|Thrasymédes prichádza na miesto obety so sekerou na pleci,, ilustrácia: John Flaxman (1755–1826) Thrasymédes alebo Thrasymédés alebo Thrasymedes je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nestora a jeho manželky Anaxibie. (alebo Eurydiky )
Pylský kráľ Nestor bol otcom synov, Thrasyméda, Stratia, Aréta, Echefróna, Antilocha, Persea a Peisistrata a dvoch dcér Peisidiky a Polykasty
Na rozdiel od svojho brata Antilocha, ktorý sa konca vojny nedožil, Thrasymédes sa do vlasti vrátil. Antilochos zahynul na trójskej pláni, keď vlastným telom zachytil oštep, ktorý hodil do ich otca Nestora etiópsky kráľ Memnón. Po pohrebnom žiarovom rituále, Achájci popol Antilocha zmiešali s Achilleovým a Patroklovým a uložili ho do spoločnej hrobky, nad ktorú navýšili vysokú mohylu z hliny, aby naveky hlásala ich slávu.
V Odysey potom Thrasymédes už vo svojej vlasti, spolu s otcom a s bratmi vykonáva obetný rituál na počesť bohyne Atény. Homér uvádza, že keď Télemachos hľadal svojho otca, ithackého kráľa Odysea, ktorý sa už dlho nevracal z trójskej vojny, odišiel do Pylu ku kráľovi Nestorovi, známeho svojou múdrosťou, aby sa s ním poradil, ako otca nájsť.
Nestor hosťa vrelo privítal a pri tejto príležitosti nechal obetovať bohyni Aténe jalovicu. Homér potom opisuje obetný rituál. Stratios a Echefrón chytili jalovicu za rohy a priviedli ju na miesto obety. Arétos priniesol vodu a jačmeň a Nestor začal vykonávať predpísaný obrad a odriekať príslušné modlitby. Keď potom Thrasymédes zrazil jalovicu ostrou bronzovou sekerou, Peisistratos jej prerezal hrdlo a Perseus podložil misu pod jej vytekajúcu tmavočervenú krv. Počas obety znel z hrdiel Nestorových dcér a manželiek jeho synov posvätný pokrik.
Metropolita
Metropolita alebo metropolitný biskup (z gr. μητροπολίτης) je dnes:
Júlske Alpy
Júlske Alpy (po slovinsky Julijske Alpe; po taliansky Alpi Giulie) je hraničné krasové pohorie Talianska a Slovinska, súčasť Südliche Kalkalpen.
Geografia
Júlske Alpy sú východoalpská skupina (Vzhodne Alpe) v Südliche Kalkalpen (Južne Apneniške Alpe). Z východu na západ merajú cca 50 km a od severu na juh dosahujú 15 km. Na severe susedia s pohorím Karavanke, na západe s Karnskými Alpami a na východe s Kaminskými Alpami.
Geomorfologicky sa členia na dve časti a to: Západné Júlske Alpy (v Taliansku) so skupinami Canninská, Montašská a Wischberská skupina a na Východné Júlske Alpy so skupinami Triglav, Škrlatica, Martuljka (Martuľka), Razor-Prisojnik a Jalovec-Mangart. Najvyšším vrcholom pohoria je zároveň najvyšší štít Slovinska - Triglav s nadmorskou výškou
Júlske Alpy sú súčasťou jediného národného parku v Slovinsku - Triglavský národný park (Triglavski narodni park).
Tvorené sú prevažne druhohornými vápencami.
Taurinya
Taurinya je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Burian
Burian:
Hlas kotolne
Hlas kotolne bol názov prvého porevolučného samizdatového periodika. Tento časopis vznikol na pôde Ústavu výpočtovej techniky vysokých škôl v Bratislave dňa 1. decembra 1989 a svojou programovou skepsou a spochybňovaním vtedajších idolov predstavoval zrejmý protipól ponovembrovej eufórie, v ktorej žila vtedajšia spoločnosť.
Vznik Hlasu kotolne bol priamou reakciou na udalosti revolučného roku 1989, kedy spoločnosť žila revolučným entuziazmom a nadšenými víziami budúcnosti. Skupina vtedajších tridsiatnikov, bývalých členov Divadla u Rolanda, však tieto príliš optimistické predstavy nezdieľala, prekážal im prílišný pátos a patetické reči, ktoré sa v tej dobe spolu s porevolučným entuziazmom šírili. Navyše začínalo byť zrejmé, že okolo niektorých vedúcich osobností revolúcie sa začína vytvárať akýsi kruh privilegovanosti a nimbus nedotknuteľnosti. Ako sa uvádzalo v redakčnom materiáli, „Hlas kotolne ... vznikol z neodbytného pocitu, že uverejňovať v oficiálnych novinách znamená pridať sa na čiusi stranu...“
Hlas kotolne počas celej svojej existencie vychádzal z predpokladu, že žiadne tabu by nemalo byť nedotknuteľné a každá hodnota musí vydržať skúšku spochybnením. K tomuto využíval mystifikáciu, paródiu a perzifláž. Aj v časoch tzv. Nežnej revolúcie, kedy vládlo presvedčenie, že „všetko sa už môže“, Hlas kotolne dôsledne napĺňal svoj program samizdatu. Redakcia odmietala inštitucionalizáciu a zoficiálnenie, ktoré by bolo podmienené zaregistrovaním periodika, časopis po celý čas svojej existencie vychádzal v prísnom utajení.
Rieka Žitava
Rieka Žitava je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Hlas kotolne
Prvé číslo vyšlo dňa 1. decembra 1989 s titulkou „Hlas kotolne, prvý závislý slovenský občasný denník“. Názov „Hlas kotolne“ parodoval fakt, že mnoho disidentov pracoval pred revolúciou v kotolniach, aby boli izolovaní od spoločnosti a nemohli šíriť svoje názory. ,,Prvým závislým“ ho tvorcovia nazvali s úmyslom parodovať porevolučné periodiká, ktoré sa po 17. novembri 1989 v snahe vyzerať novo a netendenčne demonštratívne hlásili k nezávislosti. A „občasným denníkom“ Hlas kotolne titulovali preto, že ani samotní redaktori nepredpokladali jeho pravidelné vychádzanie.
Rieka Žitava
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Michal nad Žitavou, Maňa a Kmeťovo v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1990 na rozlohe 1,8221 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Hlas kotolne
Spočiatku obsah Hlasu kotolne tvorili prevažne vyhlásenia Radových členov predsedníctva, manifesty Literárgrupy Máslostroj a aktuálne dystopie, ktoré písali zakladatelia Hlasu kotolne, neskôr sa tento okruh rozšíril o ďalších prispievateľov zo Slovenska (najmä zo súborov Divadla u Rolanda) aj z Česka. ) Prispievatelia svoje príspevky podpisovali bizarnými pseudonymami (Medzinárodný, Federálny, Arpád Izák, Jur Tesák-Mošovský, Psedonym, Karvaš Sarvaš, Alžbet Kumánsky, Gurky-murky, B-12, Emgeton a i.), šéfredaktor vystupoval pod psedonymom Kotolko Hlásny.
Rieka Žitava
Predmetom ochrany je: Ochrana starého toku rieky Žitavy s brehovými porastami ako cenného biologického a krajinárskeho prvku v intenzívne poľnohospodársky využívanej krajine, dôležitého z vedeckovýskumného, kultúrneho, náučného a ekologického hľadiska.
Hlas kotolne
V období od decembra 1989 do apríla 1992 vyšlo spolu 14 čísel. Prvé štyri čísla Hlasu kotolne boli tlačené na obyčajnej počítačovej tlačiarni – listingu (bol to najstarší druh ihličkových tlačiarní, tlačilo sa na tzv. ,,nekonečný papier“ s dierkami po boku), pričom náklad nepresiahol 10-20 kusov. Toto bolo limitované možnosťami tlače aj pôvodným zámerom vydávania samizdatu len pre vnútornú potrebu redakcie. Neskôr sa časopis rozmmnožoval pomocou cyklostylových blán, čo umožnilo zvýšiť náklad na 200 kusov. Posledné čísla už boli tlačené na ofsetovej tlačiarni.
Okrem tlačenej verzie Hlas kotolne sa uskutočnili aj dve televízne vystúpenia (v rámci relácie Obscéna). Hlas kotolne oficiálne zanikol v apríli 1992.
V roku 1992 sa časť redakcie pokúsila o znovuobnovu Hlasu kotolne ako elektronického média na sieti FIDO (predchodca internetu), tento návrat však nebol úspešný a Hlas kotolne opäť, tentoraz už definitívne zanikol.
Počas svojej existencie mal Hlas kotolne aj napriek svojmu programovému „undergroundovému“ zameraniu svoj dosah a odozvu, príspevky z neho preberali aj viaceré slovenské i české oficiálne periodiká (napr. Smena, Zmena, Dotyky ).
Externé odkazy
Nežná revolúCIA (ukážky z Hlasu kotolne)
3238 Timresovia
3238 Timresovia je planétka s priemerom 15 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 8. novembra 1975.
SI
SI (z fr. Système International (d'Unités)) je skratka pre Medzinárodnú sústavu jednotiek.
Medzinárodná sústava jednotiek zoskupuje najpoužívanejšie fyzikálne jednotky. Medzinárodne garantuje definície jednotiek a uchovanie etalónov Medzinárodný úrad pre miery a váhy v Sèvres vo Francúzsku. Na Slovensku je to Slovenský metrologický ústav. Jednotky, ktoré je možné na Slovensku používať, vrátane jednotiek SI, sú definované Vyhláškou Úradu pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR č. 173/2018 Z. z. o zákonných meracích jednotkách.
Základné jednotky
Základných jednotiek je sedem: sekunda, meter, kilogram, ampér, kelvin, mól a kandela. Definície týchto jednotiek sa postupom času menili, ich posledná aktualizácia prebehla v roku 2019.
Odvodené jednotky
Odvodené jednotky sa tvoria kombináciou základných jednotiek, kvôli dĺžke a zložitosti sa niektoré z nich označujú novým názvom. Medzi tieto patria napríklad coulomb, kilogram na meter kubický, meter štvorcový, meter kubický, meter za sekundu, newton, ohm, pascal, volt, watt, henry, farad, joule, weber, Ampér závit na meter, siemens, hertz, sievert a iné.
Predpony
Predpony slúžia na vyjadrenie násobkov alebo častí základných a odvodených jednotiek a na Slovensku sú rovnako definované vyhláškou č. 173/2018 Z. z.
Predpony ronna (R), quetta (Q), ronto (r) a quecto (q) boli schválené na 27. zasadnutí Generálnej konferencie pre váhy a miery (CGPM) vo Versailles 15.18. novembra 2022 a v slovenskej legislatíve nateraz (november 2022) nie sú zapracované.
Vedľajšie jednotky
Vedľajšie jednotky sú jednotky, ktoré úplne nezapadajú do sústavy SI, ale sú povolené pre svoju všeobecnú rozšírenosť a užitočnosť: hodina, minúta, stupeň Celzia, liter a ďalšie.
Grandchamp (Haute-Marne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tatári (etnikum)
náhľad|Rozmiestnenie tatárskeho osídlenia vo východnej Európe a Rusku Tatári sú:
Pojem sa začal v Európe používať od čias mongolských nájazdov (vtedy nazývaných „tatárske“) do Európy a Ázie v prvej polovici 13. storočia (na Slovensku 1241/42, pozri Mongolský vpád do Uhorska). V novoveku a do začiatku 20. storočia (často aj dnes) sa pojem Tatári používal rôzne voľne na označenie prakticky akýchkoľvek moslimov v Rusku a okolí, alebo pre kmene vo východnom Rusku a podobne.
Tatári v dnešnom Rusku
V roku 1992 v Tatársku žilo asi 1 765 000 etnických Tatárov. V Rusku žijú aj v Baškirsku, Marijskej republike, Mordviansku, Udmurtsku, Čuvašsku, Nižnonovgorodskej, Kirovskej a Penzianskej oblasti. Tatári si tiež hovoria niektorí obyvatelia Sibíri a Krymu (Krymskí Tatári - asi 272 000, obývajú hlavne Krymskú a Chersonskú oblasť na Ukrajine). Celkovo v Ruskej federácii roku 1992 žilo asi 5,52 miliónov Tatárov.
Tatári vo svete
Celkovo ich je na svete asi 6,71 milióna, žijú na Ukrajine, v Poľsku, Bulharsku, Číne, Kazachstane, Mongolsku, Rumunsku a Turecku.
Mužská štvorhra na Wimbledone 2007
Mužská štvorhra na Wimbledone 2007 sa hrala ako súčasť Wimbledonu 2007 od 27. júna do 8. júla. Súťaže sa zúčastnilo 64 párov, z toho 16 nasadených. Víťazmi sa stali Clément a Llodra, ktorí vo finále vyhrali nad obhajcami titulu, párom Bob Bryan, Mike Bryan 6:7, 6:3, 6:4, 6:4.
Hynek Žalčík
Hynek Žalčík (* 9. apríl 1949, Nový Jičín – † 8. február 2005) bol významný český hudobný producent a textár. Produkoval albumy skupín ako Flamengo, Framus Five, The Progress Organization a Barnodaj, Blue Effect, Energit, Marsyas, Jazz Q, C&K Vocal, Collegium musicum, Deža Ursinyho a mnoho ďalších, z ktorých mnohé patria k najvýznamnejším nahrávkam českej a slovenskej rockovej histórie.
<!-- (Wikipédia je encyklopédia, nie zborník citátov - navyše ich treba preložiť do slovenčiny, bez ohľadu na to, že Slováci s češtinou problém nemajú) ''... za Žalčíka mluvila jen a jen jeho práce. Od roku 1969 tak dlouho otravoval redaktory Supraphonu, aby Jaroslavu Hutkovi vydali písničkářské album, až v roce 1974 vyšlo Stůj, břízo zelená. Mezitím Hutku přesvědčil, že rezignace na vlastní písničky ve prospěch národních ze Sušilovy sbírky není zrada ani na národě, ani na charakteru. Dřív než Josef Kainar v roce 1971 zemřel, stačil Žalčík svými opakovanými nájezdy na Dobříš vymáčknout ze čtyřiapadesátiletého rozpolceného básníka a předsedy znormalizovaného spisovatelského svazu texty pro rocková alba Michala Prokopa a skupiny Framus Five (Město Er) a Vladimíra Mišíka a skupiny Flamengo (Kuře v hodinkách). S odstupem času je zřejmé, že Kainarovy texty zvýšily českému rocku laťku podobně vysoko, jako Dylanovy texty americkým rockerům. Ne náhodou některé skladby z Kuřete v hodinkách převzala skupina CaK Vocal na svůj albový debut Generace.''
Podobně novátorským počinem se jeví první album Deža Ursinyho, Provisorium''. Dodnes je mi záhadou, jaké nadšení i diplomacii Žalčík vynaložil, aby spolu přinutil hrát rockové hvězdy, které byly – byť o málo – starší než on a navíc zcela protichůdných povah. Nicméně bratislavští intelektuálové Ursiny a Jaro Filip přinesli pečlivou partituru, rytmický tandem mišíkovských samorostů Vladimír Kulhánek (baskytara) a Erno Šedivý (bicí) zareagoval „Co, vole, ukaž to sem“ a jelo se. Že se tuzemské skladby zpívaly výhradně anglicky byl další neuvěřitelný průlom do normalizačních zvyklostí. A jaksi mimochodem Provisorium díky až devatenáctiminutovým skladbám vlastně předjalo pozdější experimenty anglických Yes a Pink Floyd.''
Ve stejné době Žalčík produkoval skupině The Progress Organization album Barnodaj'', které brněnští muzikanti už nikdy nepřekonali. Podstatně pomohl kytaristovi Luboši Andrštovi a jeho desce se skupinou Energit. V roce 1977 už bylo vylisované výběrové album písničkářů ze společenství Šafránu, na pohled asi nejhezčí Žalčíkova práce. Nakonec v pochartovním policejním běsnění muselo jít všechno do šrotu, i obalová fotografie dvou dětí Vlasty Třešňáka. Ani potom Žalčík nehledal žádné zlaté střední cesty. Janu Spálenému vyprodukoval nezvalovského Edisona, Semaforu jubilejní výběrové trojalbum 1959-1969, Pavlu Koptovi editoval knižní výbor Abeceda.''" ) -->
Valmigère
Valmigère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Hynek Žalčík
Michal Prokop a Framus Five: Město ER
Josef Kainar bol považovaný za normalizačného, i keď výnimočného básnika, ktorý síce urobil mnoho sporných rozhodnutí a krokov, na druhej strane však vyrastal na džeze a blues a mal za sebou celý rad naozaj pôsobivých textov, ktorými otextoval americké džezové a bluesové originály. Podstatné však bolo, že Kainar bol členom KSČ, i keď bol trochu nepohodlný. Ale bola to možnosť, ako pretlačiť bigbít do Supraphonu.
Valmigère
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hynek Žalčík
Michal Prokop a Framus Five: Město ER
Titulná skladba plánovaného albumu bola zložená z niekoľkých hudobných fragmentov a hlavnú tému tvorila pieseň The Escape Over The World, ktorú Framus Five dovtedy hrávali na koncertoch s anglickým textom. Josef Kainar dostal od M. Prokopa pracovnú demo-nahrávku, na ktorej bol len klavír a vokálna linka. Podľa tejto nahrávky básnik vytvoril text, ktorému dal názov Město ER, a až následne začala kapela pracovať na aranžmáne skladby. Kompletný tvar Kainar počul až na premiére 23. septembra 1970 v Slovanskom dome.
Valmigère
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 21 obyvateľov (2009).
Hynek Žalčík
Progress Organization : Barnodaj
Medzi najvýznamnejšie albumy histórie česko-slovenského roku patrí debut brnianskej skupiny Progress Organization, ktorý bol natočený v roku 1971, v čase, kedy už skupina vlastne neexistovala. Hynek Žalčík jej debut presadil do edičného plánu Supraphonu ešte na začiatku jej kariéry, keď si mladú kapelu všimol pri jej koncerte v pražskom Rádiopaláci. Dlhé plánovacie termíny reálneho socializmu však spôsobili, že keď prišiel termín nahrávky, Progress Organization už bol minulosťou a jej členovia hrali v iných kapelách.
Ako textár bol narýchlo privolaný spevák Petr Ulrych, ktorý priamo v štúdiu pretextovával české pôvodné skladby s anglickými textami. Jeden text napísal aj sám producent Hynek Žalčík.
Ako konštatoval publicista Petr Gratias, došlo tak pozoruhodnému sociálnemu paradoxu, že vďaka cenzúre a politickému tlaku boli rockové skupiny nútené zdokonalovať sa vo vlastnej tvorbe, siahnuť po českých a slovenských textoch a odpútať sa od angloamerických vzorov. Koniec koncov aj v prípade debutu skupiny Progress Organization platí, že práve strana s českým textami dopadla oveľa lepšie než jej anglický protipól, dodnes je životaschopnejšia a výrazne prispela k nadčasovej pozícii platne Barnodaj.
Flamengo: Kuře v hodinkách
Kainar dodal v priebehu niekoľkých dní texty k prevažnej väčšine skladieb, len k poslednej sa už nedostal, pretože uprostred práce náhle zomrel. Ako sa nakoniec ukázalo, Žalčík bol nielen výborný producent, ale aj dobrý a pohotový textár. Keďže Kainar už poslednú pieseň otextovať nestihol, podujal sa na to sám a napísal text Stále dál v čistokrvnom kainarovskom duchu. Text sa ničím neodlišuje od zvyšku celého albumu, ale verne dodržiava jeho hľadačskú a pútnickú poetiku.
Dežo Ursiny: Provisorium
Názov Provisorium pripomínal neustálu premenlivosť hudby, ale aj čohokoľvek iné, čo malo spoločné s Dežom Ursinym. Ursiny dlho nevedel nájsť najoptimálnejšiu podobu svojich skladieb. Po rokoch skúšania síce na Beatovom festivale v Prahe zožal úspech, vzápätí však Ursiny v duchu svojich zvyklostí súbor rozpustil a zdalo sa, že z plánovaného nahrávania dlhohrajúcej platne opäť nič nebude.
Následne do hry vstúpil Hynek Žalčík a Ursinymu ponúkol použiť rytmiku Flamenga, ktoré práve v tom čase skončilo nahrávanie LP Kuře v hodinkách. Po jeho vypočutí Ursiny s návrhom súhlasil. Zo svojich bývalých spolupracovníkov si do pražského štúdia priviedol len hráča na klávesové nástroje Jara Filipa, zvyšok už tvorili muzikanti z Flamenga. Nahrávanie prebiehalo v nečakane pohodovej atmosfére a aj napriek tomu, že na tejto platni Ursiny spolupracuje s jednou z najtvrdších rytmík, výsledok je nečakane vzdušný a krehký. )
Josef Kainar: Obelisk
V časoch najtuhšej normalizácie sa producentovi Hynkovi Žalčíkovi podaril risk, keď v Supraphone presadil vydanie výberu českých blues, pod ktorými bol ako autor textov podpísaný Josef Kainar. Ako zámienku využil nedožité básnikovo jubileum, ktorý by sa práve v tom čase dožil šesťdesiatych rokov a album s Kainarovými textami mal byť jeho dôstojným pripomenutím.
Nebolo to však pritom až také jednoduché, pretože Kainar bol rozporuplnou postavou, ktorá nebola prijímaná jednoznačne ani komunistami, ale ani ľuďmi stojacimi v opozícii. Na jednej strane bol síce komunista a písal oslavné básne na Sovietsky zväz, na druhej strane vyrástol na džeze a bluese a preto ani amerikanizácia českého džezu a rocku mu nebola až tak veľmi cudzia. Sám navyše vynikajúco otextoval celý rad amerických džezových a bluesových skladieb (Diga Diga Do, Miss Otis lituje). No a Žalčíkov projekt ponúkal zaujímavý výber džezových, rockových a folkových piesní s Kainarovými textami.
To, že tento sampler vyšiel, bolo možné považovať za malý zázrak. Rok 1977 bol rokom Charty, kedy politické orgány boli podozrievavé a v pohotovosti. Žalčík sa však ukázal ako dobrý diplomat a zdatný obchodník, keď presvedčil zodpovedných funkcionárov, že pre vydanie piesní otextovaných komunistickým básnikom je vzhľadom na jeho blížiace sa životné jubileum ten správny čas.
Zázrakom v tomto prípade bola skutočnosť, že po rokoch sa na legálnom nosiči objavili piesne z tzv. trezorových platní Město ER a Kuře v hodinkách (na oboch platniach hrali hudobníci ako Erno Šedivý, Ivan Khunt alebo Káša Jahn, ktorí v sedemdesiatych rokoch emigrovali na Západ, čo bol dostatočný dôvod ich mená nepripomínať). Takže aj vydanie albumu bolo až do poslednej chvíle neisté a neustále ohrozované zákazmi.
Výber piesní a dramaturgia albumu boli urobené nesmierne citlivo a prepájanie už „zavedených“ spevákov a orchestrov (Jiří Suchý, Eva Olmerová, Orchester Gustava Broma) s rockovými a folkovými (Michal Prokop, Vladimír Mišík, Flamengo, Etc…) sa ukázalo ako veľmi životaschopné. Okrem toho sa ukázali rôzne prístupy a možnosti jednej formy blues. Hlavne však všetci zúčastnení sa mohli oprieť o vynikajúce texty Josefa Kainara (sám Kainar ako hudobník vedel do textov vniesť aj muzikantské metrum). Dodnes album predstavuje jedinečný projekt a komplexný pohľad na česky spievané blues. )
Occamova britva
Occamova britva (Viliam z Ockhamu) je princíp ekonómie myslenia, podľa ktorého sa súcna nemajú zmnožovať, ak to nie je nevyhnutné (Entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem). Z toho vyplýva, že podstaty sú zbytočné a iluzórne súcna, lebo vedenie sa vytvára len na základe skúsenosti a logiky.
Occamova britva sa dá interpretovať dvomi mierne odlišnými spôsobmi. Prvý sa dá opísať takto:
Užšie chápanie Occamovej britvy sa týka časti jednej teórie:
História
Korene toho, čo sa stalo známym ako Occamova britva, sa dajú vysledovať v prácach filozofov ako John Duns Scotus (1265 – 1308), Tomáš Akvinský (c. 1225 – 1274) a dokonca aj Aristoteles (384 – 322 pred Kr.) (Charlesworth 1956).
Termín Occamova britva sa po prvý raz objavil v roku 1852 v prácach Sira Williama Rowana Hamiltona (1805 – 1865), dávno po Occamovej smrti približne v roku 1349. Occam nevymyslel termín „britva“, takže jeho asociácia s ním môže byť daná frekvenciou a efektívnosťou, s akou ho využíval (Ariew 1976). A hoci formuloval princíp rozličnými spôsobmi, najpopulárnejšiu verziu „britvy“ nenapísal on, ale človek menom John Ponce z Corku v roku 1639 (Thorburn 1918).
Použitie vo vede
Occamova britva je jeden zo základných princípov či postupov, na ktorých úspešne stavia aj súčasná veda. Occamova britva rieši problém nekonečnej rozmanitosti teórií, ktoré vedú k rovnakým výsledkom.
Rúbaniansky park
Rúbaniansky park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Rúbaň v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1984 na rozlohe 5,7674 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana historického parku v obci Rúbaň.
Zoznam biologických článkov/O
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 219 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
o
O pôvode druhov
oá
Oáza
ob
Obdurodon - Obdurodon dicksoni - Obdurodon insignis - Obdurodon tharalkooschild - Obezita - Obchodovanie s emisiami - Obilniny - Oblička - Obličkovce - Obličkovec západný - Obojživelníky - Obrana (kynológia) - Obrnené dinosaury - Obrúčkavce - Obrúčkovce - Obydlie miškára v Komni - Obývateľná zóna - Obývateľnosť planéty
oc
Oceánske podnebie - Ocelot stromový - Ocelot veľký - Ocicat - Octavián Farský
3270 Dudley
3270 Dudley je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker, S. J. Bus 18. februára 1982.
Zoznam biologických článkov/O
oč
Očianka Rostkovova - Očianka stopkatá - Očkáň prstovkový
od
Oddelenie (taxonómia) - Odlesňovanie - Odonatológia - Odontoblast - Odpad - Odporúčaná denná dávka
och
Ochrana dravcov na Slovensku - Ochrana prírody - Ochrana životného prostredia - Ochranné pásmo vodárenského zdroja
ok
Okapia - Okazakiho fragment - Okáň hruškový - Okopanina - Okostica - Okrasná rastlina - Okrúhlovce - Októza - Okúň branzino - Okysľovanie (ekológia)
ol
Olaus Borrichius - Oldřich Marek - Oldřich Smetana - Olebečný sval - Olej (všeobecne) - Olejovky - Olgoj chorchoj - Oligodendroglia - Oligofág - Oligonukleotid - Oligopeptid - Oligosacharidy materského mlieka - Oliva (plod) - Oliva európska - Oliver Smithies - Olorotitan
oľ
Oľga Borisovna Lepešinská - Oľga Štepanovičová
om
Omega-oxidácia - Omeisaurus - Omnadren
on
Oncídium - Oncorhynchus - Ondatra (rod) - Ondatra pižmová - Ondrej Samuel - Ondrej Žucha - Onemovanie - Onkogén - Ontogenéza
op
Opaskovce - Operón - Ophiacodon - Ophiophagus - Opiát - Opičiar - Opisthocoelicaudia - Opisthorchis felineus - Opistognathidae - Opistokonty - Oplodie - Oplodnenie - Opolenec (prírodná rezervácia) - Oporný koreň - Oportunistická infekcia - Opuch - Opunciovité
or
Orangutan - Orangutan bornejský - Orangutan sumatriansky - Orculidae - Orech (rod) - Orech čierny pri Mudroňove - Orech kráľovský - Orechovité - Orelanín - Oreopitekovité - Orešnica - Orešnica perlavá - Organela - Organogenéza (embryogenéza) - Orgán (anatómia) - Orgován - Orgován obyčajný - Oriešok (plod) - Oriešok obyčajný - Orliak bielobruchý - Orliak bielohlavý - Orliak morský - Orlovec andský - Ornithodira - Ornithocheirus - Ornitholestes - Ornithomimosauria - Ornitín - Ornitológia - Ornitomímus - Ornitopody - Orodromeus - Orol bronzový (Aquila rapax) - Orol hrubozobý (Clanga clanga) - Orol klinochvostý - Orol kráľovský - Orol krikľavý - Orol malý - Orol maorský - Orol skalný - Orol stepný (Aquila nipalensis) - Orotidínmonofosfát - Orozomukoid - Ortopteroidný hmyz - Oryctolagus - Oryzeae
ou
Ouranosaurus
ov
Ovad hovädzí - Ovadovité - Ovca (Ovis) - Ovca domáca - Ovca hruborohá - Oviraptor - Oviraptoridae - Oviraptorosauria - Ovíjavá stonka - Ovocie - Ovos - Ovos siaty - Ovsienka striebristá - Ovulácia
ox
Oxid dusnatý - Oxidácia tukov - Oxyaniónová diera - Oxytocín
oz
Označenie obalu podľa materiálového zloženia - Ozónová diera
Stefan Liv
Stefan Daniel Patryk Liv (21. december 1980, Gdyňa, Poľsko - 7. september 2011, Letisko Tunošna, blízko Jaroslavľu, Rusko) narodený ako Patryk Śliż, bol švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Archelochos
Archelochos (Archelochos, ) je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano.
Stefan Liv
Kariéra
Liv bol dlhé roky brankárskou jednotkou tímu HV71 Jönköping. V roku 2000 (4. kolo) bol draftovaný klubom Detroit Red Wings. V zámorí odohral až sezónu 2006/07 za Grand Rapids Griffins. Po tom, ako sa nepresadil v NHL, sa vrátil z USA späť do Švédska a k zahraničnému angažmánu sa odhodlal až v roku 2010. Po sezóne 2010/2011, v ktorej žiaril v tíme Sibir Novosibirsk prestúpil do Lokomotivu. Medzi najväčšie úspechy Stefana Liva patrí aj niekoľko titulov majstra Švédska, dva bronzy a jedno striebro z MS či účasť v all-star zápase KHL.
Archelochos
Archelochos bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Archelocha a jeho bratov pre ich statočnosť v boji.
Stefan Liv
Reprezentácia
Zúčastnil sa mnohých MS, štartoval aj na dvoch olympiádach. V Turíne v roku 2006 bol súčasťou zlatého švédskeho výberu, rovnako ako neskôr pri zlatom úspechu na MS. Hrával s reprezentačným dresom číslo 15.
Archelochos
Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe podarilo Achájcom vylodiť a zaútočiť na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónon a hrdinom Achilleom sa Trójanom posilneným spojencami za pomoci bohov podarilo dobyť achájsku hradbu a ohroziť achájske lode na pobreží. Podľa Homérovej Iliady, Archelochos prevzal velenie jednej z piatich „divízií“ trójskej armády, spolu so svojim bratom Akamantom a Aineiom.
Jørn Utzon
Jørn Utzon (* 9. apríl 1918, Kodaň, Dánsko – † 29. november 2008, Kodaň) bol dánsky architekt.
Životopis
Pochádzal z jachtárskej rodiny. Jeho otec bol významným dizajnérom lodí a podľa jeho návrhov sa dodnes vyrábajú lode. Jorn sa cez navrhovanie lodí a sochárstvo nakoniec v rozhodol pre štúdium architektúry na Umelecko-priemyselnej škole v Kodani, kde študoval v rokoch 1937 – 42. Keď v roku 1942 ukončil štúdium, odišiel do neutrálneho Švédska, kde po dobu vojny pracoval v kancelárií Hakona Ahlberga. Po vojne sa vrátil späť do Fínska a v roku 1946 spolupracoval s Alvarom Altom, ktorý spoločne s Gunnarom Asplundom a F. L. Wrightom najviac ovplyvnili jeho tvorbu. Počas nasledujúcich rokov precestoval Maroko, Mexiko, Spojené štáty americké, Čínu, Japonsko, Indiu a Austráliu, pričom jeho návšteva nebola posledná.
V roku 1950 si v Kodani založil vlastný ateliér, kde realizoval svoje predstavy pokrokovej architektúry, inšpirované prírodou. Začal využívať nové materiály vhodné k vytváraniu špecifických charakteristík, ktoré aplikoval v mnohých návrhoch.
V roku 1957 sa prihlásil do súťaže na operu v austrálskom prístave Sydney. Zo všetkých 230 návrhov, z viac ako 30 krajín, bol vybraný jeho projekt. Vtedajšie média to popisovali ako „tri betónové klenby v tvare mušlí pokryté dlaždicami.“ Tie sa nakoniec stali Utzonovým vrcholným dielom a najviac fotografovaným objektom 20. storočia.