cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cyklotrón
Konštrukcia a princíp
Nabité častice sa injektujú do stredu vákuovej komory s malou počiatočnou rýchlosťou. Pod vplyvom magnetického poľa vytvoreného duantom sa častice začnú pohybovať po kruhovej trajektórii. V momente, keď sa častica nachádza v oblasti jedného z duantov, nie je ovplyvňovaná elektrickým poľom medzi duantmi (princíp Faradayovej klietky). Kruhová trajektória privádza nabitú časticu do priestoru medzi duanty, kde je pomocou zdroja vysokofrekvenčného striedavého napätia vytvorené elektrické pole o sile niekoľko 10 kV až 1000 kV, ktoré časticu urýchli. Následne častica prechádza druhým z duantov, ktorý ju privedie opäť po kruhovej dráhe (po urýchlení v priestore medzi duantmi sa polomer kruhovej dráhy zväčšil) do priestoru medzi duanty. V tomto priestore je opäť urýchľovaná elektickým poľom, ktoré sa za dobu letu častice duantom prepólovalo (v opačnom prípade by častica bola poľom spomaľovaná). Tento proces sa viackrát opakuje, až častica dosiahne požadovanú energiu. Kinetická energia takto urýchlenej častice môže po mnohých obehoch dosiahnuť hodnoty až 50 MeV.
Z popisu fungovania cyklotrónu je zrejmé, že magnetické pole vytvorené duantmi je využívané k vedeniu častíc po kruhovej trajektórii a neprispieva k ich urýchleniu. Magnetické pole je orientované kolmo na dráhu častíc (v obrázku to znamená kolmo na jeho rovinu) a vplyvom Lorentzovej sily tak spôsobuje zakrivenie dráhy nabitej častice. Táto trajektória je kruhová, jej polomer sa s rastúcou rýchlosťou častice zväčšuje. Pri zanedbaní relativistických efektov doba letu jedným duantom nezávisí na rýchlosti častice, vďaka čomu je urýchľovanie častice v priestore medzi duantmi možné pomocou striedavého zdroja napätia s konštantnou frekvenciou. Táto frekvencia sa nazýva aj cyklotrónovou frekvenciou a je daná vzťahom:
Grand Central Terminal
thumb|upright=1.3| Grand Central Terminal (interiér)
Grand Central Terminal (GCT) – (známy aj ako Grand Central Station alebo jednoducho Grand Central) je železničná stanica na Manhattane v New Yorku. Je to najväčšia stanica sveta s celkovým počtom 44 nástupíšť, ktoré sú rozdelené do dvoch poschodí a obidve sú pod zemou. Je to konečná stanica na 42. ulici (42nd Street) a Park Avenue v centre Manhattanu v New Yorku.
Pre monumentálny priestor a puntičkársky vypracované detaily bol Grand Central Terminal opísaný ako „najroztomilejšia stanica na svete“. V roku 2011 cestovateľský časopis Travel + Leisure označil GCT ako šiestu najnavštevovanejšiu turistickú atrakciu, s ročnou návštevnosťou približne 21,6 milióna návštevníkov.
História
Stanicu navrhol John B. Snook a bola otvorená v októbri 1871.
Pred postavením Grand Central Terminal stáli na tomto mieste dve budovy, ktoré slúžili ako železničné stanice. Grand Central bol postavený pre New York Central Railroad v čase najväčšieho rozkvetu amerických železníc, je to najväčšia stanica na svete podľa počtu nástupíšť: 44 nástupíšť a 67 koľají. Stanica je dvojposchodová, s nástupišťami v podzemí. Plánuje sa rozšírenie stanice na 75 koľají a 48 nástupíšť. Terminál sa rozkladá na ploche 48 akrov. Mnoho ľudí volá budovu "Grand Central Station". "Grand Central Station" je však názov neďalekej pošty, ako aj meno predchádzajúcej železničnej stanice a tiež stanice metra na rovnakom mieste. Od roku 1976 je stanica zapísaná do zoznamu amerických pamiatok ako National Historic Landmark. Po útokoch z 11. septembra visí zo stropu americká vlajka, ktorá dominuje celému priestoru. Za zmienku stoja aj staničné hodiny, ktoré sú symbolom Grand Central.
Cyklotrón
Konštrukcia a princíp
Kde Q je náboj častice, B je veľkosť magnetickej indukcie a m je hmotnosť nabitej častice.
Použitie cyklotrónu
Spočiatku bol cyklotrón najlepším zdrojom vysokoenergetických častíc pre experimenty v jadrovej a časticovej fyzike. V súčasnej dobe je použitie cyklotrónu pre základný výskum v tejto oblasti obmedzené z dôvodu nízkych výstupných energií urýchlených častíc. V medicíne sa cyklotróny používajú pri liečení rakoviny. Zväzky iónov urýchlené cyklotrónom môžu byť použité v protónovej terapii, kedy takéto zväzky prechádzajú ľudským telom, pričom ničia rakovinové tkanivá s minimálnym vplyvom na zdravé tkanivá.
Cyklotrón sa tiež používa na bombardovanie atómov zväzkami iónov, pričom vznikajú krátko žijúce izotopy (rádionuklidy) emitujúce pozitróny, ktoré sa dajú využiť pre pozitrónovú emisnú tomografiu (PET).
Nena
V roku 2002 znovu nahrala niektoré zo svojich starých hitov.
Laktoovovegetariánstvo
Laktoovovegetariánstvo alebo lakto-ovo vegetariánstvo je druh vegetariánstva. Obmedzuje príjem živočíšnych bielkovín, ale celkom ich nevylučuje. Takíto vegetariáni nejedia mäso, ale jedia vajcia aj mliečne výrobky (napríklad mlieko, syr, maslo alebo jogurt). Názov pochádza z latinčiny, kde lacto znamená mlieko a ovo vajce.
2814 Vieira
2814 Vieira je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Henri Debehogne 18. marca 1982.
Laktoovovegetariánstvo
Tento druh vegetariánstva je v Európe a Spojených štátoch najrozšírenejší. Preto keď sa hovorí o vegetariánstve vo všeobecnosti, myslí sa tým tento druh. V niektorých národoch je označenie vegetarián iba pre čiastočného vegetariána (napr. v japonskí vegetariáni bežne jedia ryby). Na druhej strane indickí vegetariáni bežne nejedia vajcia a tí, čo vajcia jedia, sú označovaní za nevegetariánov alebo eggetariánov (čo je výraz častejšie používaný pre ovo vegetariánov).
Niektorí lakto-ovo vegetariáni motivovaní etickými dôvodmi sa často vyhýbajú konzumácii oplodnených vajec alebo kaviáru, pretože ide o zabitie živého zárodku. Niektorí vegetariáni jedia iba vajcia z ekofariem. Kaviár ale nekonzumuje väčšina lakto-ovo vegetariánov z toho dôvodu, že pri jeho získaní je ryba zabitá.
V leteckej doprave je lakto-ovo vegetariánske jedlo známe ako VLML.
Juraj Kriváň
Životopis
V roku 1946 absolvoval Učiteľskú akadémiu v Banskej Bystrici. Roku 19461948 pôsobil ako učiteľ v Krahuliach, od 1950 inštruktor parašutizmu Sokola, od 1951 Dobrovoľného zväzu ľud. letectva, od 1952 Zväzu pre spoluprácu s armádou v Banskej Bystrici.
Bol organizátor parašutistického športu na Slovensku. Československý rekordér v zoskoku na cieľ, vo voľnom páde a v skupinovom zoskoku. Člen československého reprezentačného družstva v ktorom sa na MS v Moskve 1956 stal majstrom sveta, majster sveta v zoskoku zo 600 m na presnosť pristátia. Člen československého družstva, ktoré získalo na MS 1954 a 1958 striebornú medailu.
625 Xenia
625 Xenia je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil August Kopff 11. februára 1907.
Marková
Marková môže byť:
Taissy
Taissy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hippocampus
Hippocampus môže byť:
NGC 4753
NGC 4753 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1784.
Čching
Založenie Čchingu
Mandžuské armády začali rozsiahlu kampaň na dobytie Číny. Generál Wu San Shan (Vu, Wú Sānguì), veliteľ Mingskej armády, mal dve možnosti:
NGC 4753
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,9.
Čching
Založenie Čchingu
Vybral si druhú možnosť, teda zradil svoj vlastný kmeň.
Nasledujúce štyri desaťročia boli plné vojen. Napriek faktu, že za dynastiu Ming bojovalo 2 000 000 vojakov, zatiaľčo za Nurhačim ich stálo len 290 000, Mandžuovia vyhrávali. Bolo tomu tak preto, lebo dynastiu Ming v tom období postihla kríza. V roku 1683 sa Mandžuom podarilo zjednotiť všetky čínske kmene. Založili dynastiu Čching, pričom hlavným mestom sa stal Peking.
V roku 1661 dynastia Čching obsadila ostrov Taiwan.
Vzťahy medzi kmeňmi
Keď sa Mandžuom podarilo zjednotiť všetky čínske kmene do jednotnej krajiny Čching, Mandžuovia chceli donútiť aj ostatné kmene bývalého Mingu, aby sa prispôsobili ich doterajšej kultúre a zvykom. Iné kmene s tým nemali problém, keďže v Čchingu mali lepšie podmienky pre život.
Čchingské hospodárstvo sa rýchlo rozbehlo, najmä vďaka šíreniu amerických plodín cez Filipíny. Medzi rokmi 1700 až 1840 sa počet obyvateľov štvornásobne zvýšil (zo 100 miliónov na 414 miliónov). Čchingu sa darilo aj vďaka vzdelaným vládcom, ako boli
Dobývanie území
Po úspešnom ekonomickom a sociálnom vývoji začali obyvatelia Čchingu rozširovať hranice dynastie.
S týmito víťazstvami sa územie ríše dvojnásobne zväčšilo. V 18. storočí sa stali obyvatelia Kórey, Vietnamu a Nepálu daňovníkmi Čchingskej ríše. V tomto období dosiahla Čína svoju najväčšiu rozlohu v celých ľudských dejinách. (V porovnaní s dneškom sa jej územie zmenšilo: Mongolsko vyhlásilo nezávislosť v roku 1912 a Rusko získalo menšie oblasti vtedajšieho Čchingu.)
Zastavenie ekonomického a sociálneho vývoja
Do 18. storočia dosiahlo čínske hospodárstvo "ekonomický a sociálny strop". To znamená, že v Čchingu už neostala nevyužitá pôda, teda že sa Čína nemohla ďalej rozvíjať bez modernizácie. Počas 18. a zo začiatku 19. storočia bola Čína najvyvinutejšou krajinou na svete.
Zároveň v západnej Európe vypukli priemyselné revolúcie, vďaka ktorým bol Západ technicky, ekonomicky a vojensky silnejší ako akákoľvek iná civilizácia a výrazne predbehol predchádzajúci vývoj Čchingu.
Následky
Anglicko v roku 1699 v južnej Číne zriadilo svoju vlastnú pobočku, ktorá sa po sto rokoch stala centrom čínsko-západného obchodu.
Čching v tejto dobe razila oficiálne zahraničnú politiku s cieľom maximálne podporiť dovoz a obmedziť vývoz, avšak kantonskí úradníci z Kohongu nedodržiavali oficiálne stanovené colné tarify a mnohonásobne zvyšovali clá na prichádzajúci a odchádzajúci tovar a rozdiel si ponechávali ako úplatky.
Výrobky, ktoré odkúpili od Britov, predávali Číňania lacno, totižto ich marketingové pomery boli odlišné od európskych, avšak Briti po nejakom čase marketingovej spolupráce nemali Čchingu ako platiť. Novým platidlom sa stalo ópium, ktoré si Číňania rýchlo obľúbili. Podľa údajov sa do roku 1835 stalo 2 miliónov Číňanov závislých na morfíne.
Predohra vojny
Ópium ako platidlo bolo pre Britániu výhodné, avšak pre čínske hospodárstvo škodlivé. Preto v roku 1799 vydal cisár Ťia-Čching edikt v ktorom zakázal pestovanie maku v Číne i všetok dovoz ópia zo zahraničia. O to viac však vzrástol nelegálny obchod a pašovanie ópia.
V roku 1838 bol za cisárskeho komisára zvolený Lin Ce-sü, ktorý bojoval proti pašovaniu, predávaniu a užívaniu ópia. Jeho boj sa však začal až 10. marca roku 1839. Uväznil 2000 čínskych fajčiarov ópia, vyzval všetkých dodávateľov ópia, aby odovzdali všetok množstvo drogy, zničil 20 283 debien ópia v hodnote 2-3 miliónov libier (2 200 000 - 3 300 000 €), zatkol britského obchodníka Lancelota Denta (ktorého mal údajne v pláne popraviť, no napokon sa zastal Denta jeho kolega). Podporil aj rázne opatrenia, podľa ktorých mali byť cudzí dovozcovia potrestaní sťatím hlavy a čínski priekupníci uškrtením.
Priebeh vojny
12. júla 1839 britský kapitán Elliot narazil do lode čínskeho námorníka Lin Wej-sia, ktorý pri tragédii zahynul. Čchingská vláda žiadal Britov o vydanie vinníka Elliota, avšak Británia odmietla podstúpiť čínske podmienky, čo malo za následok zastavenie dodávania čínskych produktov a výrobkov Británii. 4. septembra 1839 sa kapitán Elliot dorazil do Čchingu. Jeho plánom bolo získať potraviny, vodu a výrobky násilne. Číňania sa bránili džunkami, no Briti i tak prerazili ich blokádu. Toto stretnutie sa často spomína ako bitka pri Kau-lune.
V roku 1840 sa odohrala bitka pri Čchuen-pi, pri ktorej Británia zvíťazila nad Čchingom za necelú hodinu. Ako odpoveď na tento stret dal komisár Lin Ce-sü zastaviť obchodovanie s Britániou, čo predovšetkým využili Američania, ktorí kúpili väčšinu čaju, pôvodne určený Britom.
Briti najprv dobyli ostrov Čou-šan neďaleko Šanghaja a 11. augusta 1840 zakotvili pred pevnosťami v Ta-ku. V tom čase sa k cisárovi dostal list s britskými požiadavkami, čo viedlo k odvolaniu komisára Lin ce-Sua, ktorý bol Pekingom obvinený z vyprovokovania konfliktu. Číňania potom ponúkli mierovú zmluvu, ktorá sa však Britom zdala neuspokojivá. Požadovali predovšetkým väčšiu vojnovú náhradu a otvorenie viac prístavov pre zahraničný obchod, a tak na jar roku 1841 boli obnovené vojnové operácie. V auguste priplávalo ďalších 36 lodí a v zime roku 1842 Briti ovládli Hongkong a zmocnili sa aj prístavu Ning-po. Ten sa Číňania síce na jar pokúsili dobyť späť, ale ich útok úplne stroskotal. 19. júna dobyli Briti aj Šanghaj a v auguste 1842 sa objavili pred bránami Nankingu. Až vtedy cisár pristúpil na ďalšie rokovania, ktoré viedli k ustanoveniu nových mierových zmlúv.
29. augusta 1842 bol na palube britskej radovej lode HMS Cornwallis uzavretý mier, tiež známy ako Nankinská zmluva, ktorá Angličanom dovolila otvoriť v Číne 5 prístavov a obsadenie Hongkongu.
Druhá ópiová vojna
náhľad|235x235bod|[[Druhá ópiová vojna, Briti v Pekingu v roku 1860 ]] Kvôli hospodárskym nezhodám v roku 1856 čínska vláda označila britské lode za pirátske. Čching zadržal britskú loď Arrow a odmietol posádku vydať Spojenému kráľovstvu. Mnohí práve túto udalosť považujú za začiatok Druhej ópiovej vojny. Do vojny sa zapojili aj Francúzi, ktorí podporovali Britov. Víťazmi sa stali Angličania. Vojna sa uzavrela Tiencinskou zmluvou, ktorá bola podpísaná v júni roku 1858. Táto zmluva donútila Číňanov otvoriť ďalšie prístavy na obchodovanie s európskymi obchodníkmi, odovzdať Hongkong do rúk Spojeného kráľovstva a všetky politické rozhodnutia a dokumenty písať v anglickom jazyku.
Tchajpchinské povstanie
V období ópiových vojen, medzi rokmi 1850 až 1864 v Dynastii Čching prebiehalo Tchajpchinské povstanie. Chung Siou-čchüan chcel vytvoriť spoločnosť, v ktorej by si boli všetci rovní, avšak ani čínska vláda, ani ľud jeho nápad nepodporili. Po jeho sklamaní začal v roku 1850 povstanie proti mandžuskej vláde. Po začatí povstania mal viac priaznicov, ktorí neboli spokojní s preľudnením krajiny, korupciou a so zanedbávaním čínskeho vodohospodárstva. Taktiež žiadali spravodlivé rozdelenie pôdy. Chung Siou-čchüanovi sa podarilo obsadiť aj nemalé územie vrátane Nankingu. Dynastia Čching však napokon povstanie potlačila s pomocou zahraničných mocností, ktoré si želali aby dynastia Čching panovala ďalej a zachovala sa tak platnosť doterajších zmlúv. Počas tohto povstania zahynulo 20 až 30 miliónov ľudí.
Iné povstania
Medzitým vypukli povstania v iných častiach dynastie. Pozdĺž Veľkého kanála v 50-tych rokoch povstalci organizovaní tajnými spoločnosťami vytvorili svoje vlastné malé štáty (1853 - 1868). V Jün-nane moslimskí povstalci vládli desaťročia nad rozsiahlymi oblasťami a založili si vlastný sultanát (1855 - 1873). Proti čínskej vláde sa vzbúrili ľudia z provincie Kuej-čou, napokon vyvolali vzburu aj Ujgurovia vo východnom Turkestane (1862 - 1873). Počas týchto nepokojov sa obyvateľstvo v Čchingu znížilo z 410 miliónov na 350 miliónov. Dynastia Čching zažila v 50. rokoch 19. storočia najťažšiu hospodársku krízu.
Dočasné posilnenie dynastie
Po ópiových vojnách a rôznych povstaniach sa Mandžuom za pomoci európskych mocností podarilo posilniť dynastiu. Po tom, ako Európania dosiahli čo chceli, pomohli Mandžuom posilniť ich postavenie v Čchingu. Nejednalo sa o dobrovoľnú pomoc, ale obchodovanie s madžuovskou vládou im vyhovovalo. Pád Čchingu by im hospodársky neprospel, preto bolo posilnenie dynastie pre Európu nevyhnutné.
Prvá čínsko-japonská vojna
V roku 1893 v Kórei, ktorá bola súčasťou Čchingu, vypuklo roľnícke povstanie. Japonci využili situáciu, napadli Čching a ako zámienku použili záchranu kórejského kráľa. Mandžuom sa toto konanie nepozdávalo, preto 1. augusta 1894 vypukla prvá čínsko-japonská vojna. Počas tejto vojny Čching ponížene prehral, totižto Japonsku sa podarilo obsadiť Kórejský polostrov, Liao-tung a väčšiu časť Taiwanu. Vo februári roku 1895 sa Číňania vzdali a v apríli sa podpísaním Šimonoseckej mierovej zmluvy vzdali Kórejského polostrova, Liao-tungu a aj Taiwanu. Európske veľmoci napokon kvôli zachovania mieru donútili Japonsko, aby Čchingu vrátilo Liao-tung.
Stodňová reforma
Straty Čchingu v prvej čínsko-japonskej vojne mali na dynastiu veľký dopad. Číňania boli s mandžuovskou vládou taktiež nespokojní. Cisár sa napokon rozhodol zaviesť Stodňovú reformu, ktorej cieľom bolo za sto dní zmeniť čínsky školský, zdravotnícky, hospodárksy, vojenský a vedecký systém. Systém chceli viac prispôsobiť Západnej Európe. Cisárov plán však zlyhal, čo malo za následok pomalý rozpad Čchingu.
Rozpad Čchingu
Číňania boli s mandžuovskou vládou čoraz viac nespokojní. Prehrali prvú čínsko-japonskú vojnu, počas ktorej stratili Taiwan a Kóreu. Čchingská vláda sa snažila reformovať systém v krajine, avšak krátko po smrti cisárovnej Cch'-si sa v roku 1911 v krajine spustili nepokoje, ktoré prerástli v Sinchajskú revolúciu, ktorej výsledkom bola v roku 1912 rezignácia posledného čchingského cisára Pchu-iho a vyhlásenia Čínskej republiky.
Laç
Laç alebo Laçi je mesto v Albánsku. Počet obyvateľov je okolo 17 000 a je hlavným mestom okresu Kurbin. Nachádza sa od Tirany a  od Jadranského mora.
Laç je známym pútnickým miestom. Pred druhou svetovou vojnou navštevovali ročne tisíce ľudí kláštor zasvätený Antonovi z Padovy.
V meste je futbalový klub KF Laçi.
Sost
Sost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
624 Hektor
624 Hektor je planétka zo skupiny tzv. Trójanov obiehajúcich Slnko v libračnom bode L4 planéty Jupiter. Objavil ju August Kopff 10. februára 1907.
Hektor obehne Slnko vo vzdialenosti asi 5,17 AU, čo je približne 774 miliónov kilometrov, za 11,76 roka. Rotačná perióda 6,92 hodín je odvodená z jeho svetelnej krivky. Ide o pomerne rýchlu rotáciu. Je to najväčšie teleso z Trójanov. Z variácií svetelnej krivky vyplýva, že objekt by mohol merať 300 × 150 km, a tvarom pravdepodobne pripomínať činku. Staršie predpoklady nevylučovali ani či blízku dvojplanétku. Tak ako väčšina Trójanov, aj Hektor je planétka typu D, a jeho spektrum vykazuje povrchovú vrstvu bohatú na uhlík.
V roku 2006 bol ďalekohľadom Keck II objavený mesiac tejto planétky, jediný známy mesiac Trójana. Má priemer 12 km a zatiaľ nedostal vlastné meno. Mesiac obehne planétku za tri dni v strednej vzdialenosti 600 km.
2815 Soma
2815 Soma je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 15. septembra 1982.
Zrubársky jarok
Zrubársky jarok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Hodonského potoka, meria 2,7 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, západojuhozápadne od kóty 376,3 m v nadmorskej výške približne 267 m n. m. Od prameňa tečie západným smerom, na krátkom úseku sa stáča na juhozápad, preteká okrajom prírodnej pamiatky Zrubárka a zľava priberá prítok spod Bachráčky (363,8 m n. m.). Opätovne tečie na západ, napája vodnú nádrž Jablonica a opúšťa územie CHKO Malé Karpaty, ktorým tiekol už od prameňa. Zároveň vstupuje do severovýchodného výbežku Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina, kde sa najprv stáča západojuhozápadným smerom, potom juhojuhozápadným smerom a juhovýchodne od obce Jablonica ústi v nadmorskej výške 218,0 m n. m. do Hodonského potoka.
1585 Broadway
Má 52 podlaží a výšku 209 metrov. Výstavba prebiehala v rokoch 1989 - 1990 podľa návrhu firiem Gwathmey Siegel & Associates a Emery Roth & Sons. Počas výstavby bol zamýšľaný ako sídlo pre firmu Solomon Equities. V dnešnej dobe tu sídli svetová finančná spoločnosť Morgan Stanley, ktorá budovu odkúpila v auguste 1993 za cenu 176 miliónov dolárov. Budova disponuje 120 770 m2 prevažne kancelárskych priestorov. V rokoch 1997 a 1998 bola budova ocenená cenami BOMA.
626 Notburga
626 Notburga je planétka s priemerom 104 km, ktorú objavil August Kopff 11. februára 1907.
Dubí
Dubí je mesto v severných Čechách v okrese Teplice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 8 072 obyvateľov, z toho 4 063 mužov a 4 009 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,4 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,7 roka). Mesto je v poslednom čase známe i vysokou koncentráciou prostitúcie v okolí E55 pri česko-nemeckých hraniciach.
KF Laçi
Klubi Futbollit Laçi je albánsky futbalový klub sídliaci v Laçi. Domovský štadión je "Laçi Stadium" (11 000 miest).
Založený v roku 1965, pod menom Industriali Laç, tím momentálne (sezóna 2006/07) hrá v albánskej druhej divízii.
Juan Carlos I.
Juan Carlos I. alebo Ján Karol I. (celým menom Juan Carlos Alfonso Víctor María de Borbón y Borbón-Dos Sicilias; * 5. január 1938, Rím, Taliansko) bol v rokoch 1975 – 2014 španielsky kráľ z rodu Bourbon-Anjou. 18. júna 2014 abdikoval v prospech svojho syna Filipa VI.
Detstvo
Narodil sa v Ríme, kam jeho starý otec Alfonz XIII. Španielsky odišiel do exilu po vyhlásení druhej Španielskej republiky. Jeho detstvo bolo riadené dohodami medzi jeho otcom a diktátorom Francom. V roku 1948 so súhlasom Franca prichádza z Talianska do Madridu na štúdiá. Študoval v San Sebastiáne a v roku 1954 ukončil štúdiá na San Isidorskom institúte v Madride. Potom nastúpil do armády na veliteľský tréning na vojenskú akadémiu v Zaragoze.
V roku 1957 strávil jeden rok v námorníckej škole v Pontevedra a ďalej v leteckej škole v San Javier v Murcii. Sídlil v paláci Zarzuela a staral sa o oficiálne záležitosti.
Nástup na trón
V roku 1947, za vlády Franca bola v Španielsku formálne obnovená monarchia, ale jej právoplatnému predstaviteľovi nebolo dovolené nastúpiť na trón. Roku 1969 bol však princ Ján Karol určený za Francovho posmrtného nástupcu a 22. novembra 1975, dva dni po smrti diktátora Franca, bol princ Ján Karol vyhlásený za kráľa podľa vôle Franca o nástupníctve po jeho smrti. Po nástupe na trón úspešne doviedol krajinu na cestu zmeny z diktatúry na parlamentnú monarchiu a demokraciu. Ako dedič kráľovskej rodiny z Neapola užíva titul kráľ Jeruzalemský. Ján Karol je potomkom britskej kráľovnej Viktórie, Ľudovíta XIV. Francúzskeho, rímsko-nemeckého cisára Karola V., talianskych kráľov, atď.
14. mája 1977, sa jeho otec, Ján Bourbonský gróf Barcelony, vzdal svojich dedičných práv, čím sa Ján Karol I. definitívne stal kráľom a jeho syn Filip, sa týmto na základe Pragmatickej sankcie z roku 1830, ktorá ustanovuje prerogatívum dedenia trónu mužským potomkom pred jeho staršími sestrami, stal následníkom trónu. Ján Karol I. na začiatku svojej vlády schválil novú Ústavu Španielska, ktorá zamedzuje kráľovi účasť v politickom živote, čím sa zo Španielska stala právne konštitučná monarchia západného typu, ale mu priznáva dedičný nárok na španielsky trón. Popri privilégiách, ktoré mu priznáva ústava a zákony, je jeho hlavnou úlohou strážiť jednotu a stabilitu krajiny a moderovať chod štátnych inštitúcií. Je hlavný veliteľom ozbrojených síl (po španielsky Capitán General de los Éjercitos) a predsedá celému radu inštitúcií (vedeckých, právnych, vzdelávacích) známych ako Las Reales Academias.
Jeden z najhorúcejších momentov jeho panovania bol 23. február 1981, kedy došlo k pokusu o násilný štátny prevrat, pričom pučisti počítali naisto s kráľovou podporou. V rozhodujúcom momente sa však kráľ objavil v televízii odetý v uniforme hlavného veliteľa ozbrojených síl, vyzval armádu k poslušnosti a postavil sa jednoznačne za demokratické ústavné princípy: Koruna, symbol jednoty a stability krajiny, nemôže za žiadnych okolností tolerovať konanie a činy osôb, ktoré sa pokúšajú násilným spôsobom prerušiť demokratizačný proces zakotvený ústavou, o ktorej rozhodol španielsky ľud vo všeľudovom hlasovaní.
Týmto počinom kráľ nielen že definitívne zmaril nádeje pučistov na úspech ale si získal srdcia aj tých Španielov, ktorí sa dovtedy stavali k monarchii odmietavo. Dokonca aj generálny tajomník Komunistickej strany Španielska deň po prevrate vyhlásil: „Dnes sme všetci monarchisti.“ Od tohto momentu zostalo postavenie Jána Karola I. ako panovníka neotrasilteľné a dodnes sa teší veľmi vysokej popularite, hoci sa sporadicky, najmä v Katalánsku, vyskytujú pokusy o návrat k republike.
Rodina a súkromný život
Ján Karol sa oženil v Aténách 14. mája 1962 s princeznou Sofiou Gréckou, dcérou kráľa Pavla. Aby sa mohla stať španielskou kráľovnou musela konvertovať z gréckej ortodoxnej viery na rímskokatolícku vieru. Majú dcéry Elenu a Kristínu, a syna Filipa.
Ján Karol a Sofia hovoria plynule niekoľkými jazykmi. Obidvaja hovoria španielsky, anglicky a francúzsky. Ján Karol tiež hovorí po taliansky, portugalsky a katalánsky. Sofia hovorí rodnou gréčtinou.
Ján Karol miluje lov na medvede. V roku 2004 bol v konflikte s aktivistami za životné prostredie pre zastrelenie 8 medveďov a jednej ťarchavej medvedice v Rumunsku. V auguste 2006 sa zúčastnil lovu na medvede v Rusku.
Boršč
náhľad|Boršč s kyslou smotanou náhľad|Ukrajinský boršč s cesnakovými šiškami (pampušky), kyslou smotanou a oškvarkami
Boršč je polievka z červenej repy a kapusty známa z kuchyne viacerých východo- a stredoeurópskych národov. Považovaná za ruské a ukrajinské  národné jedlo. Polievky podobné boršču sa varia aj v ďalších krajinách bývalého Sovietskeho zväzu, Poľsku (barszcz) a Bulharsku.
Základom boršča je vývar z kostí a mäsa (obvykle predného hovädzieho pre ruskú alebo ukrajinskú verziu boršču) a zmes osmaženej zeleniny (červená repa, kapusta, zemiaky, mrkva, cibuľa). Zelenina sa nakrája na rezance, osmaží sa na tuku a ľahko sa zahustí zápražkou, následne sa rozriedi vývarom, doplní sa varené mäso a polievka sa dochutí octom. Bohatší boršč sa doplňuje nakrájanou údeninou a podáva sa s kyslou smotanou.
Ukrajinský variant boršču kladie dôraz na sýto červenú farbu, repa sa preto pripravuje samostatne a ešte pred samotnou tepelnou úpravou sa zastriekne octom. Do zeleninovej zmesi sa pridáva petržlen a paradajkový pretlak. Odporúčaným tukom je bravčová masť, ktorá by mala prebrať farbu pretlaku - na hotovej polievke by mali plávať jantárovo zafarbené mastné oká. Vyškvarené kocky slaniny sa doplňujú aj do hotovej polievky.
Mužská dvojhra na Australian Open 2008
Mužská dvojhra na Australian Open 2008 sa hrala ako súčasť Australian Open 2008 od 14. januára do 27. januára 2008 v austrálskom Melbourne. Svoj prvý titul na Australian open a prvý grandslamový získal Novak Đoković. Vo finále si trojka turnajového pavúka poradila s nenasadeným Francúzom Jo-Wilfried Tsongom 4-6, 6-4, 6-3, 7-6(2).
Pavel Hrivnák
Pavel Hrivnák (* 9. október 1931, Malý Čepčín, okres Turčianske Teplice – † 3. február 1995) bol slovenský ekonóm a komunistický politik.
Boršč
V Štetíne sa boršč podáva aj ako nápoj k štetínskemu cestu.
Mužská dvojhra na Australian Open 2008
Nasadenie
Nižšie je zoznam nasadených hráčov.
Pavel Hrivnák
Životopis
V roku 1954 absolvoval Chemickú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej (dnes STU v Bratislave). V rokoch 1969 – 1970 bol riaditeľom Výskumného ústavu chemických vlákien vo Svite, neskôr bol v rokoch 1970 – 1974 riaditeľom národného podniku Chemlon v Humennom.
V rokoch 1974 – 1982 bol námestníkom ministra priemyslu a od 30. novembra 1982 do 12. októbra 1984 bol ministrom priemyslu vo vláde SSR vedenej Petrom Colotkom. Od 12. októbra 1984 zastával post predsedu Slovenskej plánovacej komisie v rovnakej vláde. Od 22. júna 1989 do 8. decembra 1989 bol predsedom slovenskej vlády.
Od 16. júna 1986 do 20. apríla 1988 bol podpredsedom federálnej česko-slovenskej vlády (ktorú viedol Lubomír Štrougal). V rekonštruovanej Štrougalovej vláde od 21. apríla 1988 do 12. októbra 1988 bol ministrom povereným riadením Federálneho cenového úradu.
V poslednej komunistickej vláde Ladislava Adamca bol od 12. októbra 1988 do 19. júna 1989 prvým podpredsedom vlády a neskôr, už ako predseda slovenskej vlády, do 10. decembra 1989 (do ustanovenia vlády národného porozumenia) podpredsedom vlády.
V rokoch 1971 – 1989 bol členom ÚV KSS, v roku 1989 členom predsedníctva ÚV KSS a kandidát predsedníctva ÚV KSČ. V rokoch 1986 – 1990 bol tiež poslancom SNR.
Po nežnej revolúcii bol v rokoch v rokoch 1993 – 1994 zástupcom firmy AIESEC v Kyjeve.
Marka (priezvisko)
Marka je priezvisko. Na Slovensku sa v neprechýlenej podobe vôbec nevyskytuje. V Česku sa v tejto podobe vyskytuje len v mestách Sokolov, Praha a Šternberk.
Známi nositelia
Pozri v článku Marka.
Ivan Križan
Ivan Križan (* 18. november 1891, Štrba – † 17. júl 1977, Bánovce nad Bebravou) bol slovenský evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár, historik a publicista.
Životopis
Pochádzal z učiteľskej rodiny. Študoval na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici, na evanjelickom lýceu v Kežmarku, teológiu v Bratislave, Šoproni a Erlangene. Po ordinácii kaplán v Sučanoch, neskôr farár v Lazoch pod Makytou, v Podlužanoch (1923), seniorálny referent SEM (Sdruženie evanjelickej mládeže), konsenior, pokladník generálnej podporovne, podpredseda Misijnej rady cikví v ČSR, administrátor Nitrianskeho seniorátu.
Aktívny na poli družstevníctva a včelárstva. Účastník protifašistického boja a SNP – väznený. Častý dopisovateľ cirkevných časopisoch, autor kázní, náboženskej práce a cestopisných reportáží (rkp.)
NGC 4754
NGC 4754 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Parker Lewis neprehráva
Parker Lewis neprehráva je komediálny televízny seriál USA natáčaný v rokoch 1990 - 1993 (3 série, 73 častí).
Zobrazuje bizarné príbehy troch stredoškolákov menom Parker Lewis, Mikey Randall a Jerry Steiner odohrávajúce sa spravidla v ich škole.
Phongovo tieňovanie
Phongovo tieňovanie (anglicky Phong shading) je súbor techník používaných v počítačovej grafike. Tieto techniky zahŕňajú predovšetkým model odrazu svetla z povrchu materiálu (Phongovo osvetlenie) a odhad farby pixelu založený na interpolácii normály povrchu (Phongova interpolácia, zvyčajne označovaná per-pixel).
Phongov osvetľovací model
Phongovo osvetlenie je empirický model. Uvažuje dva typy odrazu – difúzny a spekulárny. K ním je započítaná ambientná zložka, ktorá predstavuje rozptýlené svetlo a je v celej scéne konštantná.
Phongova interpolácia
Na rozdiel od Gouraudovho tieňovania, ktoré uvažuje konštantnú normálu pre celý polygón, poskytuje Phongov model lepšiu aproximáciu tým, že interpoluje normály medzi vrcholmi čím docieli hladké prechody medzi susednými pixelmi.
upright=2|center|thumb|Príklad Phongovej interpolácie
30P/Reinmuth
30P/Reinmuth je periodická kométa, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth.
627 Charis
627 Charis je planétka s priemerom 51 km, ktorú objavil August Kopff 4. marca 1907.
2816 Pien
2816 Pien je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 22. septembra 1982.
Talus-Saint-Prix
Talus-Saint-Prix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stará Bystrica
Stará Bystrica je obec na Slovensku v okrese Čadca.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti okresu, v údolí Bystrice na rozhraní Kysuckých Beskýd a Kysuckej vrchoviny v susedstve Novej Bystrice. Obec bola v októbri 1944 a apríli 1945 vypálená počas povstaleckých a oslobodzovacích bojov, nemeckými vojakmi. Zhorelo alebo bolo zničených celkom 150 domov.
Orloj
V rámci rekonštrukcie námestia bol v obci postavený jeden z najmladších orlojov na svete, dokončený v roku 2009. Jeho autorom je významný slovenský sochár Viliam Loviška.
Orloj sa nachádza pri bočnej stene kultúrneho domu. Celé dielo má tvar štylizovanej podoby Panny Márie sedembolestnej, patrónky Slovenska; je označovaný za najväčšiu drevenú sochu na Slovensku. Vonkajšiu výzdobu tvoria sochy historických osobností Slovenska: knieža Pribina, kráľ Svätopluk, Anton Bernolák, Ľudovít Štúr, Milan Rastislav Štefánik, Andrej Hlinka.
Každú hodinu sa objavujú figúrky svätých spojených so Slovenskom: Cyril, Metod, Svorad, Benedikt, Gorazd, Bystrík a Vojtech. Zvony orloja sú pomenované Svätý Juraj a Riečnická Madona; prvý odbíja čas, druhý doprevádza svätcov.
Astronomickou časť orloja tvorí astroláb ukazujúci znamenia zverokruhu, polohu Slnka a Mesiaca a mesačné fázy. Hodiny sú riadené počítačom podľa signálu DCF77.
Srdcom orloja je tzv. astroláb, teda ciferník s astronomickými údajmi. Práve astroláb robí zo Slovenského orloja v Starej Bystrici jediný a prvý orloj na Slovensku. Bez astrolábu nemôže byť orloj orlojom. Vzhľadom na to, že ide o zložitý astronomický a hodinársky mechanizmus, obec Stará Bystrica oslovila pražskú firmu SPEL, ktorá navrhla a zostrojila astroláb pre Slovenský orloj v Starej Bystrici. Astronomické údaje sú špeciálne navrhnuté pre zemepisnú polohu Starej Bystrice, nejde teda o kópiu iného orloja.
Vo vežičke orloja sú umiestnené dva zvony. Jeden zvon odbíja čas, druhý zvon vytvára zvukovú kulisu počas promenády apoštolov. Odbíjací zvon (cimbal) nesie názov sv. Juraj a text: Slovenský orloj Stará Bystrica R. P. 2009. Zvon dal odliať žilinský župan Juraj Blanár. Druhý zvon nesie názov Riečnická Madona a text: Na pamiatku zatopených obcí Riečnica a Harvelka dal odliať nitriansky biskup Viliam Judák.
Externé odkazy
Oficiálna stránka obce
Panelák
Panelák môže byť:
Golonka (priezvisko)
Golonka je poľské priezvisko. Slovo golonka po poľsky znamená údené kolienko. Na Slovensku je zriedkavé, vyskytuje sa v Bratislave a obci Podvysoká (okres Čadca).
Známi nositelia
Pozri v článku Golonka.
Lego Mindstorms NXT
Cieľom týchto stavebníc je použiť programovateľné NXT ako riadiacu jednotku robota alebo meracieho zariadenia. Pomocou senzorov a vytvoreného programu je možnosť riadiť reakcie robota alebo vykonávať automatické meranie, napríklad teploty a osvetlenia.
Programovateľná NXT kocka s Bluetooth a dobíjacou batériou. Umožňuje pripojiť rozličné senzory, interaktívne servomotory a iné technické časti LEGA.
Senzory slúžia k získavaniu údajov z okolia robota a môžu byť využité pri riadení robota. Získané hodnoty je možné uložiť, prípadne preniesť do počítača pre ich ďalšie spracovanie.
Riadiaca jednotka NXT
Obsahuje dva procesory:
Tri možnosti napájania:
Komunikácia s počítačom prebieha pomocou bluetooth alebo káblom cez USB.
Duchcov
Duchcov je mesto v Česku v okrese Teplice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 8 685 obyvateľov, z toho 4 285 mužov a 4 400 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,0 roka (muži 38,2 roka, ženy 41,7 roka).
Soublecause
Soublecause je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mužská štvorhra na Heineken Open 1989
Mužská štvohra na Heineken Open 1989 sa hrala ako súčasť Heineken Open 1989 od 9. do 16. januára 1989. Titul získali Novozélanďan Steve Guy a Japonec Šuzo Macuoka, ktorí vo finále porazil americký pár John Letts, Bruce Man 7-6 7-6.
Psycha (filozofia)
Psycha (iné názvy: psyché, psýché, psýcha, zastarano psyche) je zväčša vo filozofii pojmom pre dušu. Podľa Aristotela je psycha to, čo robí život v živej bytosti; život ako život. Podľa Homéra je to éterické telo existujúce v tele hrubom, hmotnom. Podľa C. G. Junga je to celok duševných vedomých i nevedomých pochodov.
Fenix (StarCraft)
Fenix je fiktívna postava zo sveta Starcraftu, ktorý vytvorila spoločnosť Blizzard Entertainment. Bojovník z kasty zélotov, obývajúci a obraňujúci Aiur, domovskú planétu Protossov.
Rešpektovaný ostatnými bojovníkmi i temnými templármi, hlavne Zeratulom, bojoval proti horde Zergov pri obrane planéty Aiur. Jeho čepele však v dôležitom momente prestali fungovať a po tom, čo sa armáda Protossov dostala k jeho dokaličenému telu, pretransformovali jeho vedomie do tzv. Dragoona, kybernetickej bojovej jednotky s útokom na diaľku. Fenix spoločne s Tassadarom bol v konflikte s vládnou kastou Protossov, no našiel aj spojencov v radoch temných templárov a ľudí (Terranov) pod vedením Jima Raynora.
Pri evakuácii obyvateľstva z planéty Aiur na Shakuras cez portál ostal Fenix spolu s Jimom Raynorom pri bráne, aby nedovolili Zergom dostať sa na Shakuras. Napriek ich odvahe sa niekoľko Zergov cez nich dostalo, ale svojim hrdinským činom spôsobili relatívny pokoj na Shakurase. Neskôr sa Fenix spolu s Raynorom dohodli s kráľovnou Zergov, Sarah Kerrigan (pod menom Queen of Blades) na spoločnom postupe proti novému nepriateľovi, United Earth Directorate. Po tom, čo bol Fenix vyslaný na planétu menom Moria, kde zabezpečil suroviny na tvorbu mocnej armády, Sarah ho začala považovať za prebytočného a napadla jeho sily. Fenix zomrel v boji. Na konci Brood War sa ho pokúsil iný hrdina Protossov, Artanis, pomstiť útokom na armádu Sarah Kerrigan, no jeho pokus bol neúspešný.
Characters of StarCraft
MPEG-1
MPEG-1 Parts
MPEG-1 pozostáva z niekoľkých štandardov známych pod pojmom "Part" (časť). Sú to:
História
Rozvoj videokonferenčných techník a štandardov ako H.261 koncom roka 1980, sformoval základ MPEG-1 štandardu v roku 1990. Moving Picture Experts Group (MPEG) zistili ako uložiť komprimované video na CD-ROM, čo vyústilo do vývoja MPEG-1 štandardu.
MPEG-1 video
V súčasnosti je MPEG-1 jedným s najkompatibilnejšich formátov rodiny MPEG; prehrateľný takmer vo všetkých VCD/DVD prehrávačoch.
Jedna nevýhoda MPEG-1 je, že podporuje iba progresívne skenovanie. Tento nedostatok pomohol rýchlemu vývoju pokročilejšieho MPEG-2.
Viktor Križan
Životopis
Študoval na gymnáziu v Nitre, na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, ktorú ukončil v roku 1951. Pracovník Štátneho zdravotníckeho ústavu v Bratislave a Zvolene, vedúci odboru KNV v Banskej Bystrici (19521953), vedúci Krajskej hygienickej stanice v Banskej Bystrici (19531955), od roku 1956 hlavný hygienik a vedúci zdravotného odboru NV Bratislavy. Absolvoval študijné pobyty, získal atestáciu z organizácie zdravotníctva a ako jeden z prvých na Slovensku z hygieny a epidemiológie. Venoval sa boju proti niektorým infekčným chorobám a budovaniu detských jaslí, neskôr organizácii zdravotníctva a problémom životného prostredia. Autor účelových publikácií a zdravotnícko-osvetových článkov. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Nálet na Darwin
Nálet na Darwin, mesto na severnom pobreží Austrálie, bol jednou z námorných a leteckých operácií druhej svetovej vojny v Tichomorí. Uskutočnil sa 19. februára, 1942 a bol to dosiaľ najväčší útok zahraničnej mocnosti proti Austrálii a prvý z viac než 100 náletov v rokoch 1942-43.
Uskutočnil ho japonský zväz lietadlových lodí pod velením viceadmirála Čúiči Naguma v zložení: 4 lietadlové lode Akagi, Kaga, Hirjú, Sorjú, bojové lode Kirišima, Hiei, ťažké krížniky Tone, Čikuma, ľahký krížnik Abukuma a torpédoborce Tanikaze, Isokaze, Hamakaze, Urakaze, Kasumi, Arare, Kageró, Širanui a Akigumo. Proti tejto vojenskej sile mohlo byť nasadených okrem protilietadlových diel len 11 stíhačiek Curtiss P-40E 33. squadrony USAAF.
19. februára 1942 v 8:45 ráno odštartovalo pod velením fregatného kapitána Micua Fučidu viac než 188 lietadiel prvej vlny proti Darwinu. Druhá vlna tvorená 27 bombardérmi Micubiši G3M2 (Nell) z Ambonu a 27 bombardérov Micubiši G4M2 (Betty) z Kendari priletelo nad Darwin v priebehu dňa.
Okrem prístavného zariadenia, bolo zničených 11 lietadiel P-40, 6 bombardérov Lockheed Hudson, 1 bombardér B-24, 3 hydroplány PBY Catalina a 3 dopravné lietadlá C-45. V prístave bol potopený torpédoborec USS Peary, veľká transportná loď Meigs, hliadková loď HMAS Mavie a obchodné lode British Motorist, Kelat, Mauna Loa, Neptuna a Zealandia. Po nálete Spojenci základňu v Darwine opustili a presunuli sa do Brisbane, Freemantlu a do niekoľkých menších prístavov.
1
Rok 1 (rímskou číslicou I) bol prvý rok letopočtu po Kristovi, prvý rok 0. rokov 1. storočia.
34D/Gale
34D/Gale je periodická kométa, ktorú objavil Walter Frederick Gale.
44P/Reinmuth
44P/Reinmuth je periodická kométa, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth.
Vojtech Križan
Vojtech Križan (* 1. máj 1908, Rajec † 30. apríl 1975, Divinka) bol včelár.
Životopis
Študoval na Priemyselnej škole strojníckej v Košiciach, externe maturoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici (1934), absolvoval kurz učiteľov včelárstva v Liptovskom Hrádku (1934). Býval v obci Divinka, kde pracoval ako učiteľ a riaditeľ školy. Tu má aj pamätnú tabuľu. Včelársky odborník a zlepšovateľ najmä vo včelárskej a úľovej technike. Vymyslel a používal veľa technických inovatívnych riešení a pozdvihol včelárstvo, ako také, na európsku úroveň. Je autorom odborných kníh so včelárskou tématikou s názvom "VČELÁRSKA TECHNIKA" a "1000 OTÁZOK A ODPOVEDÍ ZO VČELÁRSTVA". Organizátor zväzovej činnosti včelárov. Prednášal na včelárskych sympóziách a prispieval do odborných časopisov. Nositeľ viacerých vyznamenaní. Na jeho technické riešenia sa chodili pozerať exkurzie včelárov aj zo západnej Európy, napr. aj zo Švajčiarska. Vo včelárskom skanzene v Kráľovej pri Senci je možné vidieť niektoré zo zachovaných exponátov.
NGC 4756
NGC 4756 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
2817 Perec
2817 Perec je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 17. októbra 1982.
629 Bernardina
629 Bernardina je planétka s priemerom 139 km, ktorú objavil August Kopff 7. marca 1907.
Kozmická sonda
náhľad|Sonda [[Genesis (sonda)|Genesis]] Kozmická sonda je umelé kozmické teleso bez ľudskej posádky vypustené k Mesiacu alebo na únikovú dráhu zo zemského gravitačného poľa. Úlohou týchto sond je buď výskum vlastností priestoru, ktorým prelietajú, alebo (väčšinou) telies slnečnej sústavy, ku ktorým letia. Prvé kozmické sondy boli vypustené na prelome 50. a 60. rokov dvadsiateho storočia. Počas histórie sa rozličné kozmické sondy priblížili zatiaľ ku všetkým ôsmim planétam slnečnej sústavy, dvom z piatich doposiaľ známych trpasličich planét, k množstvu mesiacov, asteroidov, komét a do istej miery aj k Slnku.
Do vesmíru sa sondy dostávajú za pomoci nosných rakiet, v minulosti aj raketoplánov. Väčšina kozmických sond sa po splnení svojich úloh nevracia na Zem. Zostávajú ako neriadené telesá naďalej putovať vesmírnym priestorom, alebo sú, častokrát úmyselne, zničené kolíziou s nejakým telesom. Údaje, ktoré nazbierajú, tak musia preniesť na domovskú planétu na diaľku prostredníctvom rádiového vysielania.
Svojou stavbou sa kozmické sondy do istej miery podobajú na umelé družice Zeme. Vzhľadom na to, že sa od Zeme mimoriadne vzďaľujú, však majú hlavne sondy letiace ďalej ako na Mesiac čiastočne autonómne riadenie, pretože signál riadiaceho strediska letí na ne príliš dlho na to, aby sa pokyny dali považovať za pokyny v reálnom čase. Takisto spojenie sondy so Zemou nemusí byť nepretržité.
Podľa cieľa
Podľa hlavného skúmaného objektu ich zvyčajne delíme na:
V najstaršej českej a slovenskej literatúre z 50. a 60. rokov 20. storočia boli kozmické sondy pod vplyvom ruských masmédií a technickej literatúry nazývané medziplanetárne automatické stanice; tento termín sa dnes už v odbornej literatúre nepoužíva.
Návrh, stavba a prevádzka
Väčšinu amerických kozmických sond prevádzkovalo Laboratórium prúdového pohonu (JPL) (ktoré samo niektoré z nich aj navrhlo a postavilo) resp. stredisko NASA Ames Research Center; v súčasnosti bývajú ich prevádzkovatelia špecializované laboratóriá popredných amerických univerzít v rámci kontraktov s NASA, pričom výrobu sond zabezpečujú rôzne priemyselné firmy.
V bývalom Sovietskom zväze väčšinu mesačných sond a prvých planetárnych sond vyvinula, postavila a prevádzkovala konštrukčná kancelária OKB-1 (teraz firma RKK Energija) hlavného konštruktéra balistických rakiet a kozmickej techniky S. P. Koroľova. Stavbu a čiastočne aj prevádzku neskorších planetárnych sond (od roku 1965) zabezpečovalo Vedecko-výrobné združenie S. A. Lavočkina, resp. výskumná časť tohto koncernu, Vedecko-výskumné stredisko G. N. Babakina. Neskôr koordináciu vedeckej náplne misií kozmických sond a riadenie ich letu preberal stále viac Ústav kozmických výskumov (IKI) AN SSSR.
Od konštrukcie po štart
Dokončená sonda putuje na kozmodróm, kde je vložená na vrchol rakety pod aerodynamický kryt. V minulosti sa niektoré sondy pripojili k urýchľovaciemu stupňu a potom sa vložili do nákladových priestorov raketoplánov. Komplex nosná raketa-sonda potom putuje na štartovací komplex, kde prebehnú záverečné previerky a čaká sa na vhodné štartovacie okno.
Po štarte raketa odhadzuje svoje stupne s výnimkou posledného. Sonda je spravidla pred letom k cieľu navedená na tzv. parkovaciu dráhu okolo Zeme. Ak prejde všetkými previerkami, posledný raketový stupeň sa vo vhodnom okamihu zažihne, udelí sonde druhú, prípadne tretiu únikovú rýchlosť a začína sa tak jej putovanie k cieľu. V prípade štartu z paluby raketoplánu posádka raketoplánu manipulačným ramenom vyložila sondu s jej urýchľovacím stupňom, vzdialila sa a urýchľovací stupeň naviedol sondu k jej cieľu.
Dráha
Kozmické sondy nemôžu k svojim cieľom letieť po priamkach. Ich preletové dráhy sú krivkami. V každom okamihu svojej trasy je sonda na obežnej dráhe okolo nejakého telesa. Po dosiahnutí druhej únikovej rýchlosti, ale nepresiahnutí tretej únikovej rýchlosti, sa stávajú obežnicami Slnka. Po presiahnutí tretej únikovej rýchlosti prechádzajú na obežnú dráhu okolo jadra Galaxie. Z obežnej dráhy okolo Slnka sa sonda vhodnými manévrami vie dostať na obežnú dráhu okolo iného telesa slnečnej sústavy. Z obežnej dráhy okolo jadra Galaxie ešte zatiaľ žiadna sonda neprešla na obežnú dráhu okolo telesa slnečnej sústavy. Takýto manéver by si vyžadoval oveľa viac paliva. Všetky sondy letiace treťou únikovou rýchlosťou preto skúmali svoje ciele len počas rýchlych preletov.
Kozmické sondy nemožno vyslať smerom, ktorým leží ich cieľ v čase štartu. Všetko v slnečnej sústave sa totiž pohybuje. Dráha sondy musí byť zvolená tak, aby smerovala do miesta, kde sa jej cieľ bude nachádzať v čase jej príletu. Niekedy je, zdanlivo paradoxne, sonda vyslaná bizarným smerom, napríklad sonda letiaca k Jupiteru po opustení zemskej orbity mieri dovnútra slnečnej sústavy. Deje sa tak z dôvodu gravitačných manévrov. Pri gravitačných manévroch sonda získava dodatočnú rýchlosť na úkor orbitálnej rýchlosti planéty, pri ktorej gravitačný manéver vykonáva. Cesta napríklad k Jupiteru tak môže byť rýchlejšia, keď sonda letí najprv vykonať gravitačné manévre pri Venuši a Zemi, ako keby letela k Jupiteru priamo.