cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pauline Metternichová
Význam
Napísala dve knihy pamätí, nemecky Gesehenes, geschehenes, erlebtes, knihu o svojom detstve (o i. o svojom starom otcovi, kancelárovi Metternichovi) a francúzsky Éclairs du passé, v ktorých spomína na francúzsky cisársky dvor. Obe vyšli posmrtne na začiatku 20. rokov 20. storočia.
Francúzsky štrukturalizmus
Francúzsky štrukturalizmus je významný smer alebo etapa vo vývine francúzskej filozofie 20. storočia po 2. svetovej vojne, ktorý vypracoval metodológiu opierajúcu sa o pojem štruktúry ako základnej danosti, z ktorej možno určiť všetky fenomény.
Za hlavných predstaviteľov francúzkeho štrukturalizmu a vlastne i štrukturalizmu vôbec sa pokladajú: Claude Lévi-Strauss, Jacques Marie Emile Lacan, Michel Paul Foucault, Louis Althusser.
Diferenciál (automobil)
Základné rozdelenie
Diferenciály sa rozdeľujú na tieto tri základné skupiny:
Samozverné sa ďalej delia na:
Nesamozverné sa ďalej delia na:
Otáčky a momenty na výstupe
Rozdelenie otáčok a momentov medzi výstupné hriadele sa deje na základe aktuálneho zaťaženia a konštrukcie diferenciálu. Rôzne zaťaženie výstupných hriadeľov môže byť spôsobené napríklad:
Funkcia jednoduchého diferenciálu
náhľad|Zjednodušená schéma diferenciálu. Jedno koleso (ľavé) sa neotáča. Na obrázku je schematicky nakreslený nesamosvorný kužeľový diferenciál s jedným satelitom bez uzávierky. Skladá sa z nasledovných častí:
Krútiaci moment privedený na unášač sa na čape satelitu prejaví priamo úmernou radiálnou silou. Satelit zaberá súčasne do dvoch ozubených kolies, pričom vzdialenosť od bodu záberu po os čapu satelitu je rovnaká. Preto sa radiálna sila ktorou pôsobí čap na satelit prejaví rovnako veľkými reakčnými silami s polovičnou veľkosťou prenašanými ozubeniami. Výstupný krútiaci moment na planétových kolesách vľavo aj vpravo je opäť priamo úmerný sile v ozubení a je teda rovnaký.
Vlastnosti jednoduchého diferenciálu
Z vyššie popísaného princípu práce vyplývajú nasledovné vlastnosti jednoduchého diferenciálu:
Z druhej menovanej vlastnosti vyplýva, že ak sa jedno koleso dostane na povrch (napríklad ľad) na ktorom je schopné preniesť iba malú časť krútiaceho moment na vozovku, rovnako sa zníži schopnosť prenosu momentu aj druhého kolesa ktoré môže byť na suchom povrchu. To vedie k spomaľovaniu kolesa na vhodnom povrchu a preklzovaniu resp. pretáčaniu kolesa na problemtickom povrchu, čo ešte viac zhorší situáciu.
Tento nedostatok jednoduchého diferenciálu je možné odstrániť konštrukčnými úpravami: umožnením zaradenia uzávierky, alebo zabezpečením zvernosti.
Symetrický čelný diferenciál s vonkajším ozubením
Pri tomto type oba planetové kolesá majú vonkajšie čelné ozubenie s rovnakými rozstupovými priemermi ozubenia a namiesto každého jedného satelitu (ako pri kužeľových) je umiestnený jeden pár satelitov, z ktorého každý zaberá do iného z planetových kolies a oba z páru satelitov (na určitej časti šírky svojho ozubenia) súčasne zaberajú navzájom do seba. Pár satelitov je potrebný preto, nakoľko os rotácie každého čelného satelitu je rovnobežne s hlavnou osou rotácie diferenciálu (pri kužeľových je os rotácie satelitu kolmo) a pomocu jedného satelitu by sa nedosiahlo opačného zmyslu otáčania sa planetových kolies diferenciálu pri rotácii satelitov okolo vlasnej osi (ako u kužeľových). Toto sa dá dosiahnuť len aspoň jedným párom satelitov, ale kvôli vyváženiu sa používajú aspoň dva páry, čiže 4 satelity (namiesto dvoch u kužeľových). Z tohoto vyplýva, že sú z konštrukčného hľadiska menej kompaktné ako kužeľové, ale vylučujú vznik axiálnych síl v ozubení, ktoré sú v kuželovom súkolesí vždy prítomné. Týmto sa znižujú aj požiadavky na presnosť pri montáži, nehovoriac o ich väčšej životnosti, nakoľko aj pri značnom opotrebení takéhoto diferenciálu (opotrebenie ozubenia, vznik axiálnej a radiálnej vôle) ešte je dlhú dobu schopný svojej funkcie, pričom kuželové nie, pretože už pri vzniku malej vôle v jeho súkolesí, sa pri zaťažení tieto kuželové kolesá od seba odtlačia vplyvom axiálnych síl. Tým sa tieto vôle prejavia ako vôle medzi ozubením a nakoľko ide o kuželové ozubenie (nesymetrické, nerovnomerné medzery zubov) môže viesť k hlučnosti až k zaseknutiu a poškodeniu ozubenia. Kvôli svojej malej kompaktnosti sa však čelné diferenciály využívajú menej často. Najviac boli využívané v nákladných automobiloch Tatra a teraz firmou Alfa Romeo (v podobe čiastočne samosvorného diferenciálu).
Symetrický čelný diferenciál s vnútornou klietkou satelitov
thumb|right|Čelný diferenciál s vnútornou klietkou satelitov Ide z hľadiska funkcie o podobný diferenciál než čelný s vonkajším ozubením, ale pri tomto type majú planetové kolesá vnútorné ozubenie a satelity (taktiež v pároch) sú umiestnené vo vnútri diferenciálu medzi planetovými kolesami na klietke satelitov. Tu unášací mechanizmus netvorí klasická vonkajšia, ale vnútorná klietka satelitov. Je to kvôli tomu, pretože tu by bola klasická klietka, ktorá je u ostatných diferenciáloch, konštrukčne neaplikovateľná (vo vnútri je obmedzený priestor). Táto skutočnosť je však jednou z jeho najväčších výhod, pretože nezaberá veľký priestor a je tiež schopná prenášať potrebný krútiaci moment. Pri ostatných diferenciáloch je vonkajšia klietka "zbytočne, ale pritom nutne predimenzovaná". Myslí sa tým to, že aj keď je reálne schopná preniesť ovaľa väčší krútiaci moment než si to daný diferenciál vyžaduje (2 až 5 x väčší) nemôže sa nadimenzovať na menšie rozmery, pretože to nedovoľujú rozmery ozubených kolies vo vnútri diferenciálu. Podľa vyššie uvedených skutočností takýto diferenciál vlastne spája obidve najväčšie výhody kužeľových a čelných diferencálov (kompaktnosť a vylúčenie axiálnych síl), nehovoriac o vnútornom zábere ozubenia satelitu do planetového kolesa (väčší prenos síl v ozubení) a preto je predpoklad, že v budúcnosti bude mať väčšie uplatnenie než čelné s vonkajší ozubením.
Samozverný diferenciál
Samozverný diferenciál je konštrukčne riešený tak, aby bolo možné vzájomné brzdenie vyrovnávacích pohybov vnútri diferenciálu s využitím trecích síl. Príkladom takého riešenia je zaradenie trecích spojok ktoré spájajú trecíe kotúče upevnené na výstupných hriadeľoch s trecími kotučmi spojenými s unášačom. Trecie spojky môžu byť zvierané predpätou pružinou, v tom prípade je trecia sila konštantná, alebo rozvieraním vnútorných pohyblivých súčastí diferenciálu, čo umožňuje aby bolo trenie závislé od aktuálneho zaťaženia diferenciálu. Toto brzdenie vytvára brzdný moment, ktorý sa odoberá z jedného výstupného hriadeľa a pripočítava k druhému výstupnému hriadeľu. Takto aj v prípade, že jedno koleso úplne prešmykuje, je možné na koleso na dobrom povrchu preniesť časť krútiaceho momentu a nepriaznivú situáciu prekonať.
Zvernosť diferenciálu
Veľkosť brzdného momentu, ktorý môže diferenciál vytvoriť je charakterizovaný zvernosťou. Označuje sa Z a udáva sa v percentách:
Diferenciál so zaradenou uzávierkou
náhľad|Uzavretý diferenciál, obe kolesá sa točia rovnakou rýchlosťou Uzávierka diferenciálu odoberá diferenciálu jeden stupeň voľnosti. Môže to byť riešené niekoľkými spôsobmi: zablokuje sa satelit (na obrázku zelený) v pevnej polohe oproti unášaču (modrý), spojí sa jedno planétové koleso s unášačom, alebo sa sa spoja obe planétové kolesá. Diferenciál potom predstavuje tuhý celok a ľavé aj pravé planétové koleso sa môžu otáčať iba rovnakými otáčkami. Tým sa zabezpečuje prenos krútiaceho momentu motora k obom nápravam (v prípade mezinápravového diferenciálu) alebo k obom kolesám poháňanej nápravy. Koleso so zníženou adhéziou sa síce ďalej pretáča, súčasne s ním však zaberá druhé koleso na tej istej náprave alebo aj druhá náprava.
Využitie diferenciálov
Klasické terénne automobily majú predný, zadný a mezinápravový diferenciál. Je totiž nutné nielen vyrovnávať otáčky kolies na jednotlivých nápravách, ale tiež zrovnávať rozdelenie hnacej sily medzi obidve nápravy.
Uzávierka diferenciálu sa aktivuje spínačom na prístrojovej doske, pákou prídavnej prevodovky alebo automaticky. Väčšinou sa sáma vypne pri dosiahnutí určitej rýchlosti, asi pri /h, aby nedošlo k poškodeniu rozvodov, prípadne havárii. Uzávierkou diferenciálu zadnej nápravy a medzinápravovým je vybavená väčšina off-roadov, uzavierateľný predný diferenciál majú až skutočné terénne automobily.
Komunistická strana
Komunistická strana je politická strana, ktorá propaguje komunizmus, a ktorej program spravidla vychádza z teórie marxizmu alebo marxizmu-leninizmu.
Mnohé takéto strany používajú termín komunistická aj vo svojom oficiálnom názve. Komunistické strany začali vznikať spravidla odštiepením zo sociálno-demokratických strán v rôznych krajinách sveta po vzniku komunistickej internacionály v Rusku v roku 1919 ale Komunistická strana Sovietskeho zväzu vznikla už roku 1903.
Ideovým východiskom komunistických strán je Manifest komunistickej strany od Karla Marxa a taktiež jeho dielo Kapitál. Cieľom komunistov je nastolenie komunizmu.
Najväčší vplyv dosiahli komunisti po druhej svetovej vojne, kedy sa stali de facto jedinými politickými stranami pri moci vo všetkých krajinách východnej Európy (vrátane Česko-Slovenska) a niektorých iných krajinách (tzv. "štátostrana"). V Česko-Slovensku bolo v roku 1989 okolo 11 % (1,7 milióna ľudí) obyvateľstva členmi KSČ a jej odnože KSS.
Zahraničné
Uvedené sú len historicky alebo v súčasnosti významné komunistické strany, úplný zoznam pozri Zoznam komunistických strán.
Slovenskí
Články o známych politikoch a členoch komunistických strán na Slovensku nájdete v kategórii Členovia KSČ/KSS, Politici KSS a Politici KSČ.
Anton Revický
Anton Revický (* 12. január 1713, Sátoraljaújhely, Maďarsko – † 15. december 1781, Budín) bol maďarský filozof, prírodovedec a pedagóg.
Životopis
Učil na jezuitských školách, prednášal na univerzite v Trnave. Od roku 1759 bol v Pešti predstaveným rehoľného domu, riaditeľom gymnázia a po rozpustení jezuitskej rehole duchovným (od roku 1773). Na konci života bol generálnym vojenským vikárom v Budíne. Na trnavskej univerzite, kde okrem svetských a cirkevných dejín prednášal logiku, metafyziku, fyziku a matematiku, patril spolu s J. Ivančičom a Andrejom Jaslinským k tým, čo začali vyučovať filozofiu po novom, na základe výsledkov moderných prírodných vied. Vo fyzike patril medzi tzv. neskorých karteziánov. Napísal knihu Elementa philosophiae naturalis. Prvá časť -- Všeobecná fyzika (1757) mala 323 strán, druhá –- Špeciálna fyzika (1758) 228 strán. Podľa Revického je pre fyziku typické praktické a evidentné poznávanie príčin a súvislostí medzi javmi, racionálne chápanie a prirodzený výklad prírodných javov. Základom fyziky je experiment. Revického výklad pojmov je viac kvalitatívny, iba v nevyhnutných prípadoch používa vzorce a elementárnu matematiku. Ako teológ často uprednostňoval Bibliu a cirkevné dogmy, dokonca aj pred vlastnými poznatkami. Kopernikovu heliocentrickú sústavu pokladal za možnú hypotézu.
SL2
História
Začala ako trojčlenná skupina, ktorej členmi boli Matt "Slipmatt" Nelson, John "Lime" Fernandez a rapový vokalista Jason "Jay-J" James.
Anton Revický
Životopis
Zomrel 15. decembra 1781 v Budíne.
SL2
História
Do mainstreamovej popularity sa dostala vďaka hitu „DJ's Take Control“, ktorý dosiahol 11. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart. V roku 1992 vydala skupina skladbu „On a Ragga Tip“ cez XL Recordings. Stala sa ich najväčším hitom, pričom sa udržala 11 týždňov v UK Singles Chart. Takisto vydali v roku 1992 hit „Way In My Brain“, po ktorom sa koncom roka 1993 rozpadla.
V roku 1997 sa skupina znovu obnovila vytvorením remixu skladby „On a Ragga Tip“. Hoci nevydali žiadny nový materiál, pokračujú ako DJi.
Mayor Island
Mayor Island (alebo Tuhua) je menší, len široký ostrov, nachádzajúci sa neďaleko pobrežia Severného ostrova v zálive Bay of Plenty. Ostrov je pozostatkom štítovej sopky, ktorá sa vyformovala pred 120 000 až 35 000 rokmi. Jeho vrchol tvorí kaldera s priemerom, ktorá vznikla v dvoch (alebo troch) vulkanických fázach, posledná končila pred cca 7 000 rokmi (± 200 rokov). Depozity tefry, vyvrhnuté počas formovania kaldery, pokrývajú povrch Severného ostrova vrstvou hrubou cez. V kaldere sa nachádza aj niekoľko lávových dómov a lávových prúdov z postkalderového štádia vulkanizmu.
Montboudif
Montboudif je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bodajk
Bodajk je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 2 898 ha a žije tu obyvateľov .
Znakový systém
Znakový systém je účelovo integrovaný súbor znakov. Znakové systémy majú slovníkový charakter, mohli by sme ich nazvať zásobárňou znakov. Osobnosť, spoločenstvo, ale aj celá kultúra disponuje množstvom znakov a podľa potreby ich používa. Znakové systémy majú dynamický charakter, ide o fungujúce systémy, spoločensky a historicky sa menia.
NGC 264
NGC 264 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. augusta 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Električková doprava v Usolie-Sibirskom
thumb|KTM-5 v Usolje-Sibirskoje thumb|Trať počas rekonštrukcie
Usolie-Sibirskoje, ruské mesto, obsluhuje električková doprava.
Električková doprava vo Volčansku (Sverdlovská oblasť)
náhľad|Mapa siete náhľad|KTM-19 vo Volčansku náhľad|KTM-5 vo Volčansku náhľad|Chátrajúca vozovňa
Volčansk, mesto v ruskej Sverdlovskej oblasti, obsluhuje električková doprava od 31. decembra 1951, kedy bol otvorený jej prvý úsek.
História
Električková doprava vo Volčansku bola začatá 31. decembra 1951. V tom čase ešte Volčansk nemal štatút mesta (získal ho v roku 1956), no žilo v ňom už 30 tisíc ľudí.
V minulosti malo mesto dve električkové linky: jednu do sverenej časti mesta (Lesnaja Volčanka) a druhú do uhoľnej bane číslo 5. Linka do uhoľnej bane bola zrušená v roku 1994, údajne z dôvodu pravidelného odcudzovania trolejového vedenia. Okrem toho bola prevádzkovaná aj medzimestská električková linka do Karpinska, ktorá fungovala od roku 1953 do 22. apríla 1965.
Popis trate
Vozovňa sa nachádza pri konečnej v južnej časti mesta. Ide o nízku tehlovú budovu, v ktorej sa nachádza státie pre dve električky a technické zázemie.
Električkové linky
V meste je prevádzkovaná jediná linka, na ktorú je vypravované jediné vozidlo. Cestovná doba z južnej do severnej časti mesta je približne 28 minút, v opačnom smere 24 minút. Odchody električky z južnej časti mesta sú o 7:05, 8:05, 9:05, 16:05, 17:05, 18:05, 19:05, 20:05 a 22:05. Zo severnej časti mesta električká odchádza vždy o 30 minút neskôr.
Do roku 2011 spoje jazdili každú hodinu od 6:05 do 23:05. Pred rokom 2004 spoje jazdili 14 hodín denne a to v 30 minútovom intervale. V minulosti však električky jazdili aj v 15 minútovom intervale (denná výprava boli 4 vozne).
Vozňový park
Vozňový park sa skladá z dvoch električiek typu KTM-5 (čísla 7 a 8, obe dlhodobo odstavené), jednej električky KTM-8KM (číslo 1), jednej typu UTM-2 "SPEKTR" (číslo 2, vozeň je dlhodobo odstavený) a električky KTM-19KT (číslo 3).
Okrem toho sa v depe nachádzajú vyradené električky typu KTM-1, MTV-82 a vyradená snežná frézy typu GS-4 (po vyradení frézy sneh z trate odhŕňa upravený traktor.
Villenauxe-la-Grande (kantón)
Villenauxe-la-Grande je francúzsky kantón v obvode Nogent-sur-Seine departemente Aube v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 7 obcí.
Josemaría Escrivá de Balaguer
Mladosť
Josemaría mal päť súrodencov: staršiu sestru Carmen (1899 – 1957), tri mladšie sestry, ktoré zomreli v mladom veku a najmladšieho brata Santiaga (1919 – 1994). Jeho rodičia Jose a Dolores dali svojim deťom hlbokú kresťanskú výchovu.
V roku 1915 zbankrotoval podnik Jose Escrivu a celá rodina sa musela presťahovať do Logroña. Ako dospievajúci chlapec v Logroñe Josemaría po prvýkrát pocítil svoje povolanie. Pohnutý pohľadom na stopy bosého mnícha v snehu pocítil, že Boh po ňom niečo žiada, ale nevedel presne čo. Myslel si, že ako kňaz by mohol objaviť a splniť toto Božie volanie. Preto začal študovať v seminári najprv v Logroñe a potom v Zaragoze.
Založenie Opus Dei
Po smrti svojho otca v roku 1924 sa Josemaría stal hlavou rodiny. Po vysvätení v roku 1925 začal slúžiť v dedinskej farnosti, potom sa presťahoval do Zaragozy. V roku 1927 mu jeho biskup dal povolenie k presťahovaniu do Madridu, aby mohol získať doktorát práv.
Dňa 2. októbra 1928, počas duchovných cvičení, otec Josemaría uvidel to, čo po ňom Boh žiadal: aby založil Opus Dei, cestu posväcovania sa v každodennej práci plnením bežných kresťanských povinností. Od tejto chvíle pracoval na naplnení tejto úlohy. Počas týchto prvých rokov Opus Dei taktiež študoval na univerzite v Madride a vyučoval, aby finančne podporoval svoju rodinu.
Keď v Španielsku začala občianska vojna, náboženské prenasledovanie donútilo Josemariu vykonávať kňazskú službu tajne a skrývať sa neustálymi presunmi z miesta na miesto. Nakoniec sa mu podarilo opustiť Madrid a po neľahkom úteku cez Pyreneje sa usadil v Burgose. Po skončení vojny v roku 1939 sa vrátil do Madridu, kde získal doktorát práv. V nasledujúcich rokoch dával veľa duchovných cvičení pre laikov, kňazov a duchovenstvo a pracoval pre Opus Dei.
Rozšírenie Opus Dei
V roku 1946 sa Josemaría usídlil v Ríme. Počas pobytu v Ríme získal doktorát teológie na Lateránskej univerzite a pápežom Piom XII. bol menovaný konzultantom dvoch vatikánskych kongregácií, čestným členom Pontifikálnej teologickej akadémie a čestným prelátom.
Často z Ríma cestoval do mnohých ako európskych, tak aj zámorských krajín, aby podnietil šírenie Opus Dei do týchto miest. V rokoch 1974 a 1975 podnikol dve dlhé cesty do krajín Latinskej Ameriky, kde sa stretol s mnohými ľuďmi, s ktorými hovoril o kresťanskom povolaní k svätosti.
Mons. Escriva zomrel v Ríme 26. júna 1975. Do tej doby sa Opus Dei rozšírilo do mnohých krajín.
Beatifikácia a kanonizácia
Po jeho smrti tisíce ľudí vrátane viac ako tretiny svetových biskupov poslalo do Ríma dopisy so žiadosťami, aby pápež začal proces jeho blahorečenia a kanonizácie.
Pápež Ján Pavol II. blahorečil Mons. Escrivu 17. mája 1992. O desať rokov neskôr, 6. októbra 2002, ho na Svätopeterskom námestí v Ríme pred veľkým zástupom svätorečil. Pri tejto príležitosti pápež povedal v homílii: „Pokračujte v jeho stopách a rozširujte v spoločnosti vedomie, že sme všetci povolaní k svätosti, bez rozdielu rasy, triedy, kultúry a veku.“
Cece (obec v Maďarsku)
Cece je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Sárbogárd.
2. január
Narodenia
thumb|upright|[[Jan Fischer (* 1951)]] thumb|upright|[[Cuba Gooding, Jr. (* 1968)]] thumb|upright|[[Mattias Norström (* 1972)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[George Biddell Airy († 1892)]] thumb|upright|[[Štefan Banič († 1941)]]
NGC 265
NGC 265 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. apríla 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Montcourt
Montcourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zväzok kandidáta tajnej spolupráce
Zväzok kandidáta tajnej spolupráce alebo spis kandidáta tajnej spolupráce je spis, ktorý zhromažďoval údaje previerkového charakteru na osobu, ktorá mala byť získaná ku spolupráci.
Photo Album
Photo Album je kompilačné DVD kanadskej rockovej skupiny Nickelback, skladajúce sa z videoklipov piesní skupiny. Na DVD boli umiestnené takmer všetky videoklipy skupiny z albumu The State až po album All The Right Reasons. Z tohto posledného albumu je na DVD len jeden videoklip z dôvodu, že DVD bolo vydané skôr ako album. DVD bolo vydané v roku 2005 vydavateľstvom Wal-Mart. Medzi videoklipmi na DVD je vynechaný videoklip piesne „Fly“ z albumu Curb, videoklip piesne „Old Enough“ z albumu The State a videoklip piesne „See You at the Show“ z albumu The Long Road.
Agen-Centre
Agen-Centre je francúzsky kantón v obvode Agen departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho časť mesta Agen.
Quai de la Corse
náhľad|Quai de la Corse
Quai de la Corse (Korzické nábrežie) je nábrežie v Paríži na brehu rieky Seiny. Nachádza sa v 4. obvode.
Poloha
Nábrežie vedie po severnom okraji ostrova Cité medzi mostami Arcole a Change. Uprostred nábrežia je ešte most Notre-Dame. Začína na križovatke s ulicou Rue d'Arcole, kde naň nadväzuje Quai aux Fleurs a končí pri Boulevard du Palais, odkiaľ pokračuje po prúde Quai de l’Horloge.
Dejiny
Nábrežie vzniklo na začiatku 19. storočia pod názvom Quai Napoléon. V roku 1816 bolo premenované na Quai de la Cité, v roku 1834 opäť na Quai Napoléon a v roku 1879 na Quai aux Fleurs podľa neďalekého kvetinového trhu. V roku 1929 získala západná polovica nábrežia svoj dnešný názov Quai de la Corse podľa ostrova Korzika.
Mužská štvorhra na Open 13 2002
Mužská štvohra na Open 13 2002 sa hrala ako súčasť Open 13 2002 od 11. do 18. februára 2002. Titul získali Francúzi Arnaud Clément a Nicolas Escudé, ktorí vo finále porazili francúzsko-bieloruský pár Julien Boutter, Max Mirnyj 6-4 6-3. Pre Clémenta to bol druhý a pre Escudého prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Josef Augusta
Josef Augusta môže byť:
Kolumbárium
Kolumbárium (lat.) môže byť:
Quai de Valmy
thumb|Hasičská stanica na nábreží
Quai de Valmy (nábrežie Valmy) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 10. obvode. Nábrežie je pomenované podľa francúzskeho mesta Valmy, pri ktorom sa 20. septembra 1792 odohrala bitka v ktorej Francúzsko porazilo Prusko.
Poloha
Nábrežie vedie pozdĺž celého pravého, západného brehu kanálu Saint-Martin. Začína na križovatke s ulicou Rue du Faubourg-du-Temple, kde sa vodný kanál vynára z podzemia, a končí pri križovatke s ulicou Rue La Fayette. Vedie v smere z juhu na sever.
Montchamp (Cantal)
Montchamp je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Csákvár
Csákvár je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 11876 ha a žije tu 5274 obyvateľov (2007).
V Csákvári mal hrad rod Matúša Čáka Trenčianskeho.
Vila Hrozno
náhľad|Vila Hrozno náhľad|Vila Hrozno
Vila Hrozno je vila v Starom Meste v Bratislave na ulici Stará Vinárska 18. Autorom návrhu je architektonická kancelária Závodný AA v zložení Ľubomír Závodný, Dalibor Michalák a Peter Vodrážka. Projekt bol dokončený v roku 2003 a stavba sa realizovala v rokoch 2005 – 2006. Rozloha objektu je.
Agen-Nord
Agen-Nord je francúzsky kantón v obvode Agen departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvoria ho 4 obce.
Vila Hrozno
Vila prezývaná Hrozno je zasadená do svahovitého terénu nad bratislavským hradným kopcom (najbližšie je Pomník padlým v 1. svetovej vojne na Murmannovej výšine, Slavín, a Bôrik, ku ktorému Stará Vinárska smeruje). Architektonická forma a interiéry vily sa odvíjajú od topografie územia, jeho členitosti, orientácie i miestnych regulatívov. Základné hmotové stvárnenie predstavuje kríženie dvoch základných hmôt. Trojpodlažný kubus, orientovaný pozdĺžnou osou v smere kolmom na Starú vinársku ulicu a naň kolmý dvojpodlažný terasovitý objekt, rovnobežný so Starou vinárskou ulicou. Toto hmotové riešenie vychádza z danosti prostredia, keď hmota rovnobežná s ulicou má evokovať pôvodné terasovité riešenie záhrady, nachádzajúcej sa na parcele. Naopak, trojpodlažná hmota ukončená penthausom, je orientovaná do ulice a má byť jasným vyjadrením vstupu novodobej architektúry do pôvodného prostredia.
Dispozičné a prevádzkové riešenie má vplyv aj na tektoniku objektu. Silnými momentmi, ktoré riešenie objektu ovplyvnili, boli prominentný výhľad a vzťah k svetovým stranám. Celosklená uličná fasáda spája dve obývacie izby nad sebou, ktoré sú jadrom domu. V jednej dominuje kozub, v druhej plazmový televízor. Minimálne sú využívané plastické prvky na jednotlivých fasádach. Výnimkou je len kruhové alebo skôr segmentové ukončenie trojpodlažnej kolmej hmoty na ulicu na južnej fasáde objektu z mezanínu, ktorý prepája priestory obývačky a herne na I. a II. nadzemnom podlaží domu, čím zvyšujú výnimočnosť týchto priestorov navonok a zároveň obohacujú relatívne „asketickú“ hmotu rodinného domu. Na prvom poschodí sa nachádza obývacia izba, kuchyňa s terasou, manželská suita a v krídle oproti fitnes so saunou. Kúpeľňa patriaca k manželskej spálni má výhľad ako obývačka. Dispozičným ukončením je pracovňa s knižnicou a televízna miestnosť o poschodie vyššie. Minimalistický interiér vo farebnom spektre bielej, sivej a hnedej sa chápe ako integrálna súčasť architektúry. Materiálové riešenie podobne ako hlavný urbanistický a architektonický koncept dôsledne vychádza z miestnych podmienok, pričom využíva tri základné materiály – hladkú bielu omietku ako základný jednotiaci stavebný materiál, obkladový kameň a napokon drevo, ktoré je využívané ako obklad v medziokenných pilieroch a posuvných lamelách zasklených stien. Dom bez primárnej exhibície ponúka kvalitný obytný priestor obalený v architektúre, ktorej hodnoty sa tak rýchlo nespotrebujú.
Jakob Thomasius
Jakob Thomasius (* 27. august 1622, Lipsko, Nemecko – † 9. september 1684, tamže) bol nemecký filozof, profesor na Lipskej univerzite, otec Christiana Thomasia, učiteľ filozofie G. W. Leibniza.
KV-85
Vývoj a konštrukcia
Tank bol postavený na základe tanku KV-1. Odlišoval sa novou vežou a kanónom D-5T kalibru. Tank bol odpoveďou na nové tanky Tiger a Panther, pretože s kanónom raže už nebolo možné ničiť nemecké tanky. KV-85 bol zaradený do služby 8. augusta 1943, sériovo sa vyrábal až do septembra.
Vozidlo bolo vyvinuté na jar 1943 Kirovskom závode v Čeľabinsku. Vznikli dva prototypy. Oba prototypy mali podvozok z KV-1S a niesli rovnakú vežu, aká bola použitá v prototype tanku IS-1. Rozdiel bol v kanóne. Prvý prototyp niesol kanón S-31 (označený ako Objekt 238) a druhý D-5T (označený ako Objekt 239). Obidva kanóny boli raže a boli vyvíjané pre tank IS-1. Veža sa vyznačovala konvenčnými hranatými tvarmi, pancierovanie čela bolo vhodne sklonené. Jednotlivé pancierové pláty boli zvárané. Uprostred prednej časti korby sa nachádzal priestor vodiča. Napravo od neho v čelnom pancieri bol pevne uložený guľomet DT kalibru, ktorý obsluhoval vodič. Vďaka tomu sa zmenšil počet členov posádky na 4 členov. K pohonu slúžil vznetový motor V-2K s výkonom 600 hp. Motor bol vybavený s novou prevodovkou s vyššou spoľahlivosťou. Podvozok pozostával na každej strane z napínacieho kolesa vpredu, šiestich odľahčených dvojitých pojazdových kolies s vnútorným tlmením, hnacieho kolesa vzadu a troch napínacích kladiek. Pojazdové kolesá boli individuálne odpružené torznými tyčami. Vo veži bol lafetovaný kanón D-5T kalibru spolu s koaxiálnym guľometom DT kalibru. Druhý guľomet rovnakého typu bol lafetovaný v strieľni v zadnej časti veže. K zamiereniu kanóna slúžil teleskopický zameriavač, vo veži bol inštalovaný pozorovací periskop. Na oboch stranách veže boli otvory, umožňujúce streľbu do strán z osobných zbraní posádky. Vezená zásoba munície činila 70 granátov. Rovnako ako v prípade IS-1, tak aj výroba tankov KV-85 bola rýchlo zastavená v prospech tankov T-34/85 a IS-2. Celkom bolo vyrobeno 148 tankov typu KV-85.
Tank mal viaceré modifikácie:
Bojové nasadenie
Väčšina tankov KV-85 bola nasadená ako súčasť ťažkých tankových plukov, či ťažkých plukov samohybných diel bojujúcich na južnej vetve 4. ukrajinského frontu. Tanky sa väčšinou podieľali na dobývaní Krymu a neskôr celej Ukrajiny. Pri bojoch o Krym mali nad nemeckými tankmi prevahu, ale na Ukrajine, kde sa stretli s Tigrami a Panthermi, prevahu strácali a výsledok vzájomného stretnutia závisel na skúsenostiach posádky a spôsobu nasadenia tankov.
Penthilos (syn Periklymena)
Antický autor Pausanias uvádza, že Penthilos, bol syn messénskeho vládcu Periklymena a vnuk Nélea. Penthilos sa o vládu v Messénii musel deliť so synmi Nestora, Peisistratom a s Antilochom. Jeho syn Bóros a potomkovia Peisistrata a Antilocha vládli potom v Messénii, až kým ich neohrozili Dóri, vedení Heraklovcami, ktorí napadli mykénsky Peloponéz.
Z Messénie potom odišli do Atén, kde založili významné aristokratické rodiny Paiónovcov a Alkménovcov.
NGC 266
NGC 266 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Električková doprava v Tule
náhľad|Mapa siete z roku 1944 náhľad|Vozovňa náhľad|Vstup do vozovne v zime... náhľad|...a v lete V ruskom meste Tula je od konca 19. storočia v prevádzke električková doprava. V roku 2005 tu jazdilo na 95 km tratí 12 električkových liniek, sieť sa tak radí k tým väčším. Prevádzkovateľom je podnik MUP Tulgorelektrotrans (rusky МУП Тулгорэлектротранс).
Kroniky Amberu
Kroniky Amberu je kultové dielo fantasy literatúry. Napísal ho americký spisovateľ Roger Zelazny, držiteľ troch ocenení Nebula a šiestich ocenení Hugo. Pozostáva z desiatich dielov pod názvom „Kroniky Amberu“ plus viacerých doplňujúcich poviedok pod inými názvami.
Amber je fantastický príbeh o tom, že skutočné hranice sú tie v našich mysliach a že ten, ktorý pochopil, môže ľahko prekĺznuť pomedzi štrbiny v ľudskom vnímaní.
Hoci jeho knihy, v tom obobí hlavne na poli sci-fi, už od začiatku prinášali chvály od mnohých kritikov, za vrcholné dielo Rogerovej umeleckej snahy, ktoré ho najviac preslávilo a vynieslo mu nehynúcu lásku fanúšikov po celom svete, sa považuje až desaťdielna fantasy séria Kroniky Amberu.
Časti Kroník Amberu
Kroniky sa delia na dve časti: prvú tvorí pentalógia vedená Corwinom a druhú pentalógia vedená Merlinom (Corwinov syn). Po tom, čo Roger dopísal posledný diel Amberu, uvedomil si niektoré trhliny, ktoré si v príbehu predtým nevšimol, a rozhodol sa napísať rad „objasňovacích“ poviedok. Tie vyšli v českom vydavateľstve Straky na vrbě pod názvom Chodba zrcadel (podľa jednej z poviedok - The Hall of Mirrors).
Jednotlivé diela:
Poviedky
Všetky poviedky, okrem prvej, sa odohrábajú až po Princovi Chaosu. Prológ k Tromfom Osudu časovo stojí medzi I. a II. sériou Kroník.
Poviedky, zahrnuté v zbierke Chodba Zrcadel (Banshies, prekl. Dana Zíbová), rovnako ako aj Kroniky Amberu, vyšli v češtine vo vydavateľstve Classic a Straky na vrbě teraz dokonca načali nové vydanie od prvého dielu - takže všetci neznalci angličtiny, hor' sa do obchodov! Kto chce, cestu si nájde.
Šablóna
Šablóna je vo fantasy ságe Amber záhadný labyrint nakreslený na skale, od ktorého sa vyvíjajú všetky svety.
Vytvorený bol majstrom Dworkinom na počiatku sveta, keď majster Dworkin emigroval z Dvorov Chaosu.
Előszállás
Előszállás je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Dunaújváros.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Josef Augusta (paleontológ)
Josef Augusta (* 17. marec 1903, Boskovice – † 4. február 1968, Praha) bol významný český paleontológ a autor populárno-vedeckých kníh pre mládež a pre dospelých.
Životopis
Narodil sa v juhomoravskom meste Boskovice v rodine daňového úradníka. Po absolvovaní klasického gymnázia v rodnom meste vyštudoval v rokoch 1921 až 1925 prírodné vedy na Masarykovej univerzite v Brne (štúdium zakončil doktorátom), na ktorej zotrval až do roku 1931 v roli asistenta geologického ústavu. Od roku 1933 pôsobil na prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde pôsobil najprv ako docent, od roku 1939 ako profesor a v rokoch ako 1957 – 1959 dekan.
Vo svojej vedeckej práci sa Josef Augusta sprvu zaoberal permskou flórou a štúdiom prvohorných obojživelníkov a rýb. Čoskoro sa však stal významným popularizátorom najmä v oblasti paleontológie, ale aj stratigrafie a geológie. Medzinárodný ohlas dosiahol najmä rekonštrukciami pravekej flóry a fauny v spolupráci s akademickým maliarom Zdeňkom Burianom. Svoje vedecké dielo publikoval v mnohých českých aj zahraničných odborných časopisoch.
Je autorom stodvadsiatich vedeckých publikácií a celej rady populárno náučných kníh pre mládež aj pre dospelých. Podieľal sa aj ako vedecký poradca na slávnom filme režiséra Karla Zemana Cesta do pravěku z roku 1955.
Agen-Nord-Est
Agen-Nord-Est je francúzsky kantón v obvode Agen departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvoria ho 3 obce.
Georg Rhaeticus
Georg Joachim von Lauchen Rhaeticus (* 16. február 1514, Feldkirch, Rakúsko – † 4. december 1574, Košice) bol rakúsky matematik a astronóm.
Meno
Narodil sa ako Georg Iserin. Do veku 14 rokov ho vzdelával otec, mestský lekár vo Feldkirchu. V roku 1528 jeho otca odsúdili za bosoráctvo a popravili ho. Súčasťou rozsudku bol aj zákaz používať priezvisko Iserin, preto sa Georgova matka, pôvodom Talianka, vrátila k svojmu dievčenskému menu Thomasina de Porris a jej syn začal používať meno Georg Joachim de Porris. „Porris“ znamená v taliančine „pór“ a navyše sa Georg necítil byť Talianom, a tak neskôr uprednostnil germanizovanú podobu tohto mena znejúcu „von Lauchen“. Ešte neskôr k tomu pripojil meno Rhaeticus (podľa rímskeho pomenovania jeho rodnej provincie - Rhaetia).
Štúdium
Rhaeticus začal po smrti otca študovať na latinskej škole vo Feldkirchu, pričom ho štedro podporoval Achilles Gasser, otcov nástupca na poste mestského lekára. V roku 1528 odišiel študovať do Zürichu na Frauenmuensterschule, kde zotrval do roku 1531. Matematiku a astronómiu študoval od roku 1532 na univerzite vo Wittenbergu, kde v roku 1535 získal titul magistra.
Práca
Po získaní magisterského titul zostal na svojej alma mater prednášať matematiku, vyučoval konkrétne aritmetiku a geometriu. O dva roky neskôr podnikol Rhaeticus študijnú cestu. V októbri 1538 sa vybral do Norimbergu za Johannom Schönerom, ktorý vydával knihy vrátane diel, ktoré už 60 rokov predtým chcel publikovať Regiomontanus. Ako Rhaetickus pokračoval v ceste, v Ingolstadte navštívil Petra Apiana a v Tübingene Joachima Cameraria.
V roku 1539 odišiel do Fromborku ku Kopernikovi, kde strávil dva roky. Potom sa do Wittenbergu vrátil, ale ako kopernikovec tu upadol do nemilosti a musel z univerzity odísť. Po pobyte v Norimbergu, Krakove a údajne aj v Moldavsku prežil posledné roky života v Košiciach. Na mladého Georga veľmi zapôsobil prvý Kopernikov náčrt heliocentrickej sústavy (Comentariolus, 1530), preto sa vydal za jeho autorom. Vo Fromborku sa dôkladne zoznámil s myšlienkami veľkého Poliaka. Ako prvý informoval svet o Kopernikovom systéme vo forme listu J. Schonerovi (Narratio de libris revolutionum Copernici, 1540). Na jeho naliehanie Kopernik dopracoval svoje hlavné dielo a Rhaeticus sa podstatným spôsobom zaslúžil o vydanie Obehov nebeských sfér ( 1543). Až do svojej smrti vlastnil Kopernikov rukopis. V Krakove konal astronomické pozorovania, venoval sa matematike i mineralógii. V posledných rokoch sa živil iba astrológiou a medicínou. Zomrel v Košiciach, podľa niektorých prameňov 4. decembra 1574, podľa iných 4. decembra 1576.
Gaia
Gaia môže byť:
GAIA môže byť aj:
Montgreleix
Montgreleix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dominique Fernandez
Dominique Fernandez (* 25. august 1929, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) je francúzsky spisovateľ a akademik.
Životopis
Ako spisovateľ napísal radu kníh a získal niekoľko ocenení. Je členom francúzskej akadémie (Académie française). V roku 1961 sa oženil s Dianou Jacquin de Margerie a majú spolu dve deti. V roku 1971 sa rozviedli. Od 70. rokov sa hlási k homosexualite.
Lingvistický štrukturalizmus
Lingvistický štrukturalizmus je súhrn lingvistických teórií a výskumných metód prvej polovice 20. stor. v Európe a v USA, vychádzajúcich okrem iného z pozitivizmu, neopozitivizmu. Rozkvet lingvistického štrukturalizmu spadá do obdobia od konca 20. rokov do polovice 50. rokov 20. storočia.
NGC 268
NGC 268 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. novembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Lajoskomárom
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Mstislav Vladimirovič
Mstislav Vladimirovič, prezývaný tiež Mstislav Chrabrý (* pravdepodobne 983 – † 1036), knieža Tmutrakanského kniežatstva (990/1010 - 1036) a Černigovského kniežatstva (1024 - 1036), syn Vladimíra I. Veľkého a jeho manželky Adely.
Život
Pravdepodobne sa narodil v roku 983 o niečo neskôr ako Sviatoslav Vladimirovič a Jaroslav I. Múdry. Mstislav Vladimirovič umrel počas poľovačky v roku 1036.
Tmutrakanské knieža (990/1010 - 1036)
Priebeh Mstislavovej víťaznej vojny opisuje vo svojej kronike letopisec Nikon a je zaznamenaná aj v neskoršom vydaní Slova o pluku Igorovom. Na počesť víťazsktva vo vojne knieža postavilo kamenný chrám, ktorého základy sa našli pri archeologických vykopávkach v meste Tmutrakan.
V roku 1024 Mstislav začal bojovať proti svojmu bratovi Jaroslavovi I.. O rok skôr (1023), keď sa kyjevský panovník snažil zmierniť mäťež v Rostovsko-suzdaľskom kniežatstve, Mstislav sa dostal až ku Kyjevu, mesto si však nedokázal podmaniť. Namiesto chúťok na tieto oblasti preto obsadil územie a podmanil si obyvateľstvo okolo Černigova. Lenčo sa konflikty v Rostovsko-suzdaľskom kniežatstve u Jaroslavovi I. podarilo uhasiť, pobral sa do Novgorodu pozbierať armádu proti svojmu bratovi Mstislavovi, ktorému v bitke v roku 1024, bohužiaľ, podľahol a bol nútený utekad spať do Novgorodu. Mstislav sa však prejavil ako gentleman a poslal k Jaroslavovi I. poslov, aby mu oznámili, že sa pokojne môže vrátiť do Kyjeva a vládnuť tam ako najvyšší panovník Kyjevskej Rusi po pravú stranu rieky Dneper. Ten mu však neveril a do Kyjeva miesto seba poslal svojich námestníkov, ktorí v ňom vládli dovtedy, kým sa bratia nestretli pred bránami Kyjeva, kde obaja podpísali mierovú zmluvu. Jaroslav I. získal Kyjev a pravú stranu Dnepra a jeho brat Mstislav Vladimirovič vládol na strane opačnej Černigovu a Perejaslavu.
Černigovské knieža (1024 - 1036)
Počas panovania kniežaťa v Černigovskom kniežatstve si panovník robil zálusk na územie Jasov okolo ústia rieky Kura, kam v roku 1029 vtrhol spoločne s kmeňom Alanov. V roku 1031 sa jeho vojská objavili pri Kaspickom mori, napadli mesto Baku a vylodili sa v oblasti Arran, v ktorom práve umrel miestny panovník Feld. Novým panovníkom oblasti sa stal jeho syn Musa, avšak druhý syn za výdatnej podpory širvanšacha dúfal v nádejný zisk čerstvo obsadeného trónu. Mstislav však so svojím vojskom začal podporovať Musu a jeho brata poslal do mesta Bajlakany. V tejto situácii malo Mstislavovo vojsko voľnú cestu cez Arménsko do Byzantskej ríše. Mstislav sa na základe podpory Musu v boji proti jeho bratovi o trón spoločne s jeho spojencom - alanským kniežaťom - nádejal na zisk územia v ústí rieky Kura, no situácia sa v roku 1032 značne zmenila. Musa sa oženil s dcérou širvanšacha a stal sa tak Mstislavovým spojencom. Emir Derbenta Mansur sa k tomuto zväzu pridal tiež. Ten však bol v nepriateľskom vťahu voči cárovi Sarirovi Bucht-Šize, ktorému dal jeho dcéru za ženu. Vojsko Sarircov, ktoré tradične podporovalo tmutrakansko-alanský zväz sa teraz ocitlo v nepriateľskom obkľúčení a bolo postupne napádané derbentčanmi a Lezgíncami. Tých sa v roku 1033 spojené ruské-alanské vojská pokúšali poraziť, no neboli úspešní.
Deti
Podľa Ľubeckého letopisu bola jeho ženou Anastázia, s ktorou mal dve deti:
Montdoré
Montdoré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Agen-Ouest
Agen-Ouest je francúzsky kantón v obvode Agen departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvoria ho 2 obce.
Obecná škola (film)
Obecná škola je česko-slovenský film režiséra Jana Svěráka, natočený v roku 1991 podľa scenára Zdeňka Svěráka. Film sa stal populárny u kritikov i fanúšikov a bol dokonca nominovaný na Oscara za najlepší zahraničný film. V snímke je zachytené krátke euforické obdobie po 2. svetovej vojne a mnoho menej či viac úsmevných historiek detí, ktoré navštevujú chlapčenskú školu.
Tuchyňa
Tuchyňa je obec na Slovensku v okrese Ilava.
Dejiny
Na území dnešnej obce Tuchyňa bolo sídlisko lužickej kultúry z doby hallštattskej, púchovské sídlisko zo zlomu letopočtu. Obec sa spomína od roku 1243 ako Tuhine, doložená je z roku 1259 ako Thuhene, z roku 1409 ako Tuchina, z roku 1439 ako Twchyna, maďarsky Tuchina, Tohány.
Patrila panstvu Vršatec, ktoré tu malo majer, časť zemanov Tuchyňských. V roku 1598 mala 12+32 domov, v roku 1720 mala 29 daňovníkov, v roku 1784 mala Panská Tuchyňa 59 domov a 373 obyvateľov, v roku 1828 mala 59 domov a 438 obyvateľov, Zemepanská Tuchyňa mala 11 domov, 10 rodín a 38 obyvateľov, v roku 1828 mala 8 domov a 92 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom a ovocinárstvom. V roku 1901 založili potravné družstvo. V roku 1919 založili ovocný pestovateľský liehovar.
Zábreh majetok sa spomína v roku 1259, patril hradu Trenčín.
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol sv. Joachima a Anny.
Songhajská ríša
náhľad|Mapa ríše v 16 stor. Songhajská ríša (iné názvy: Songhaj, Songojská ríša , Gao ) bol štát v severozápadnej Afrike od 6./7./10. storočia do začiatku 17. storočia, resp. čiastočne až do roku 1901. Niekedy sa o Songhajskej ríši v užšom zmysle (s dôrazom na slovo ríša) hovorí len vo vzťahu k obdobiu, keď tento štát dosiahol svoj vrchol, čo je zhruba obdobie v rokoch 1460 - 1591.
Začiatky Songhajskej ríše siahajú až do 6. stor. po Kr., keď v oblasti severného oblúka rieky Niger príslušníci černošského kmeňa Songhajcov (=Songojov) ovládli dôležité spojenia vedúce cez Saharskú púšť a založili obchodné centrá Timbuktu a Gao. V 10. stor. štát prechodne dobyla susedná ríša Ghana. V roku 1009/10 songhajský kráľ konvertoval na islam; niekedy v tomto období sa tiež hlavným mestom stalo mesto Gao. V 13. a 14. stor. bolo songhajské územie s prestávkami niekoľkokrát buď pod nadvládou ríše Mali alebo jej priamou súčasťou. Okolo roku 1400 už nadvláda Mali definitívne skončila a následne songhajský vládca Ali Ber Soni (=sonni Ali Bér, Sonni Alí; 1463/1464/1468 - 1492/1493), využijúc úpadok Mali, získal pre svoj kmeň veľkú časť územia ríše Mali a Songhajská ríša začala expandovať. Vrcholným obdobím Songhajskej ríše bolo panovanie Mohameda Turého (=Muhammada Turého) nazývaného aj Veľký (1493 - 1528), ktorý územie štátu rozšíril na východ k pohoriu Air a k Čadskému jazeru, čiže ovládol takmer celú západnú Saharu. Songhajská ríša kontrolovala všetky obchodné spojenia vedúce od Guinejského zálivu cez saharské oázy do oblasti Stredozemného mora. Mohamed Turé vytvoril dobre organizovaný centralistický štát, ktorý držalo pohromade stále vojsko. Príjmy štátu zabezpečoval obchod so slonovinou, zlatom, soľou (zo Sahary) a otrokmi, pestovala sa ryža a proso, choval sa dobytok. Kráľ podporoval umenie, remeslá, vedu, kultúru a najmä školstvo - za jeho vlády patrila vyššia škola v Timbuktu k najlepším v celom islamskom svete.
Obdobie prosperity ríše netrvalo dlho, pretože v roku 1591 sa mesta Timbuktu zmocnili Maročania; Maročania porazili Songhajskú ríšu, pretože bojovali s mušketami, čo boli moderné zbrane, ktorými songhajské vojsko nedisponovalo. V marockých službách bojovali aj španielski conquistadori (dobyli mestá Gao a Timbuktu), ale hlavný cieľ - zlatonosné bane na juhu sa im nepodarilo dobyť. Songhajskí králi sa po porážke stiahli do regiónu Dendi na juhu a odtiaľ ďalej vládli, pričom ale v historiografii sa tento malý južný štát vzniknutý v roku 1591 zvykne skôr uvádzať pod názvom Kráľovstvo Dendi. Toto Kráľovstvo Dendi (teda neskorá Songhajská ríša) síce existovalo až do dobytia Francúzmi v roku 1901, ale fakticky od polovice 17. storočia išlo už len o rozlične rozhádaný a rozpadajúci sa útvar. Na severe Maročania po čase o dobyté územie stratili záujem a (primárne okolo roku 1670) odišli; na nimi opustenom území vzniklo viacero viacero štátov.
Emil Brunner
Emil Brunner (* 23. december 1889, Winterthur, Švajčiarsko – † 6. apríl 1966, Zürich) bol švajčiarsky teológ, predstaviteľ dialektickej teológie orientovaný na kresťanskú antropológiu. Zaoberal sa aj filozofiou náboženstva.
Človeka zobrazil ako rozporuplnú, duchovne-náboženskú a súčasne telesnú a pudmi ovládanú bytosť, ktorá stratila spojenie s Bohom. Rozpor medzi daným stavom človeka a jeho vedomím možnosti pravého bytia sa prejavuje úzkosťou, strachom, túžbou, pochybnosťami, zúfalstvom, zlým svedomím. Avšak aj v tejto rozporuplnosti je stále miestom nadväzovania zjavenia (Anknůpfungspunkt der Offenbarung), ktoré ho vo viere vedie k pravému bytiu v slobode zodpovednosti.
Brunner bol ovplyvnený B. Pascalom, S. Kierkegaardom a filozofiou existencie.
7. december
Narodenia
thumb|upright|[[Pavol Hammel (* 1948)]] thumb|upright|[[Iveta Radičová (* 1956)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Ján Palárik († 1870)]] thumb|upright|[[Élie Ducommun († 1906)]]
Tautológia (tradičná logika)
Tautológia je definícia, v ktorej sa v definiense jednoducho inými slovami opakuje to, čo sa myslí v definiende.
Je to teda chyba v definícii alebo dôkaze, keď sa nejaký pojem definuje sám sebou alebo sa nejaký jav prehlasuje priamo alebo nepriamo za príčinu aj následok zároveň, takže definícia alebo dôkaz „kruhom“. „Vedecká“ teória založená na takomto reťazci príčin a následkov môže vyzerať impozantne.
Príklad tautologickej definície pojmu pridaná hodnota: Pridaná hodnota je hodnota, ktorá sa pridáva.
Iné príklady sa dajú uviesť z TK premiéra Eduarda Hegera, ktorými sa dostal až za hranicu Tautológie:
Zliechov
Zliechov je obec na Slovensku v okrese Ilava. K obci patrí aj osada Košecké Rovné.
Poloha
Obec sa rozkladá v Zliechovskej hornatine, v centrálnej časti Strážovských vrchov, v kotline na západom úpätí vrchu Strážov. Na východnom okraji obce sa nachádza Zliechovský močiar, ktorý odvodňuje južne smerujúci prítok Jaseniny. Potok, pretekajúci obcou sa stáča západným smerom a napája Podhradský potok. Zliechov sa nachádza v chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a je prístupný zo západu (z Košece), severu (z Čičmian) i juhu (z Nitrianskeho Rudna). Od Ilavy je vzdialený.