cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žltá SY
Žltá SY (iné názvy pozri v infoboxe) je syntetické oranžové farbivo, ktoré sa používa na dofarbovanie nápojov a mliečnych výrobkov. Pri použití ako aditívum v potravinách môže vyvolať alergiu. Označuje sa kódom E110.
Chemicky je táto látka odvodená od azofarbiva Sudan I, ktoré je preukázane karcinogénne. Sudan I sa môže vyskytovať ako nečistota v žltej SY a môže spôsobovať vedľajšie účinky, medzi ktoré patrí detská hyperaktivita a problémy s astmou.
Tomus ad Flavianum
Tomus ad Flavianum (iné názvy: Epistola ad Flavianum, Epistola dogmatica ad Flavianum, Tomus Leonis alebo podľa prvých slov Lectis dilectionis tuae ) je oficiálny list pápeža Leva I. Veľkého konštantínopolskému arcibiskupovi Flavianovi z roku 449. Výrazne ovplyvnil kristologické formulácie Chalcedónskeho koncilu, ktorý odsúdil monofyzitizmus. Katolíckou cirkvou býva list považovaný za prvé neomylné pápežské rozhodnutie ex cathedra.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2005
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2005 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v dňoch od 13.18. júna 2005 v Pittsburghu, v Spojených štátoch, za účasti rekordných 16 mužských tímov. Prvýkrát sa sa hralo v dvoch divíziách. Nováčikmi turnaja bolo 5 družstiev: Grécko, India, Kajmanie ostrovy, Portugalsko a Spojené kráľovstvo. Svoj štvtý titul získala 🇨🇦, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇸🇰.
Tomus ad Flavianum
Historický kontext
náhľad|Apoštol Peter a pápež Lev I. Veľký (freska v kostole v talianskom meste Mottola) Po Efezskom koncile (431), ktorý odsúdil nestorianizmus ako herézu, ktorá údajne prehnane zdôrazňovala ľudskú prirodzenosť (φύσις [fýsis]) Ježiša Krista, začal na kresťanskom, grécky hovoriacom, Východe prevažovať monofyzitizmus – teologická náuka, ktorá tvrdila, že Ježiš Kristus mal v podstate len jednu, a to božskú, prirodzenosť. Najvýraznejším predstaviteľom monofyzitizmu bol konštantínopolský archimandrita Eutyches.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2005
Súčasťou MS mužov bol v Pittsburghu aj Svetový pohár žien, ktorého sa zúčastnilo 8 tímov, okrem troch kanadských klubových a troch amerických regionálnych výberov aj reprezentácie 🇸🇰 a 🇨🇭.
Tomus ad Flavianum
Historický kontext
Cisár Theodosius II. zvolal v roku 449 do Efezu koncil, ktorý mal monofyzitizmus prijať ako dogmu. Koncilu predsedal alexandrijský patriarcha Dioskoros I., vplyvný zástanca monofyzitizmu. Rímsky pápež Lev I. sa rozhodol formou oficiálneho listu, adresovaného konštantínopolskému arcibiskupovi Flavianovi, presvedčiť koncil o správnosti náuky o dvoch prirodzenostiach, božskej a ľudskej, v Ježišovi Kristovi. Situácia sa však natoľko vyhrotila (v prospech monofyzitizmu), že Tomus ad Flavianum nesmel byť na koncile ani verejne prečítaný. Z tohto dôvodu a tiež vzhľadom na násilnosti, ktoré sprevádzali tento efezský snem, odmietol Lev I. uznať jeho závery a označil ho ako „Latrocinium“ Ephesinum („lupičská synoda“ v Efeze).
Levov Tomus ad Flavianum bol verejne prečítaný až na Chalcedónskom koncile v roku 451, kde sa stretol s veľkým uznaním. Konciloví otcovia po jeho vypočutí údajne zvolali: „Petrus per Leonem locutus est!“ (Peter prehovoril (ústami) Leva!)
Obsah
Tomus ad Flavianum obsahuje 205 veršov. Panuje zhoda v tom, že ide o jedno z Levových obsahovo najoriginálnejších diel. Nie je však jasné, do akej miery sa na ňom podieľal aj Levov blízky spolupracovník Prosper z Aquitánie.
Pápež Lev I., vychádzajúc z Apoštolského vyznania viery, vysvetľuje v tomto svojom liste, že Ježiš Kristus má dve prirodzenosti, božskú i ľudskú. No obe sú však v jednej a tej istej osobe Ježiša Krista. Rozvíja pri tom aj myšlienkový koncept communicatio idiomatum („zdieľanie vlastností“): „Práve kvôli tejto jednote osoby vo vzťahu ku každej z týchto dvoch prirodzeností môžeme povedať: Syn človeka zostúpil z neba,... a Boží Syn bol ukrižovaný a pochovaný“ (Drobner, 2004).
Tomus obsahuje aj myšlienku Augustína z Hippa o uponížení sa (condescendentia) božskej prirodzenosti a povýšení ľudskej prirodzenosti v Ježišovi Kristovi ako Vtelenom Božom Slove.
Dědkovo
Dědkovo je prírodná pamiatka ev. č. 5652 medzi obcami Lhota u Olešnice v okrese Blansko a Bolešín v okrese Žďár nad Sázavou.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie biotopu a populácie črievičníka papučkového a populácie ďalších druhov organizmov, vyskytujúcich sa v podraste lesného spoločenstva, typy biotopov a druhy, pre ktoré bola iným právnym predpisom vyhlásená EVL Dědkovo a ktoré sa nachádzajú na území prírodnej pamiatky.
Boeing Insitu RQ-21 Blackjack
RQ-21 Blackjack je malý taktický bezposádkový vzdušný systém, ktorý bol vyvinutý špeciálne pre americké námorníctvo a námornú pechotu. Je to spravodajský systém, ktorý je určený na zber a poskytovanie taktických informácií veliteľom USN a USMC. Lietadlá systému sú prispôsobené na operácie z paluby vojenských lodí. Za vývojom a výrobou tohto systému stojí americká firma Insitu (dcérska spoločnosť Boeing Defense, Space & Security).
Vznik a vývoj
V júli 2010 získala spoločnosť Insitu zmluvu na vývoj a výrobu malého taktického bezposádkového vzdušného systému, z ktorého vzišiel RQ-21A Blackjack. V súťaži porazila Insitu ďalšie tri konkurenčné návrhy: Letové testy dronov systému RQ-21A Blackjack sa začali 28. júla 2012. V januári 2014 bola spustená malosériový výroba a už o tri mesiace bol prvý systém nasadený v Afganistane. Plná sériová výroba sa rozbehla v októbri 2016.
Konštrukcia
thumb|Zachytávanie RQ-21A pri návrate na palubu lode Každý RQ-21 Blackjack pozostáva z 5 lietadiel a 2 pozemných systémov. Lietadlá môžu operovať v dosahu od pozemnej riadiacej stanice. RQ-21 Blackjack majú modulárnu architektúru, čím sa skracuje čas ich prípravy pred vzletom. Samotný dron má dĺžku a rozpätie krídel.
RQ-21 Blackjack je vybavený motorom s elektronickým riadením vstrekovania paliva s výkonom 8 koní, ktorý poháňa dvojlistovú vrtuľu. Výrobca uvádza letovú vytrvalosť 16 hodín, niektoré zdroje však hovoria, že stroj vydrží vo vzduchu až 24 hodín. Maximálna rýchlosť letu dronu je /h, väčšinou však letí cestovnou rýchlosťou /h. S užitočným zaťažením dokáže dron lietať vo výške viac ako.
Lietadlá sú uspôsobené na operovanie z paluby lode, pričom vzlet zabezpečuje katapultovacie zariadenie a pristátie sa realizuje pomocou špeciálneho záchytného zariadenia.
Nasadenie
V apríli 2014 bola prvá verzia systému RQ-21 Blackjack Block 1 nasadená v Afganistane, kde plnila misie zamerané na signálne spravodajstvo. Počas tohto nasadenia uskutočnili tieto stroje 120 letov zahŕňajúcich takmer 1000 letových hodín.
Požívatelia
Holandsko Kanada Poľsko USA
Jozef Kerák
Jozef Kerák (* 22. december 1891, Veľké Rovné† 28. jún 1945, tamtiež) bol slovenský drotár a insitný umelec.
Jozef Kerák pochádzal z roľníckej rodiny, jeho otec Jozef (* 1857), pochádzal z obce Petrovice a priženil sa do Veľkého Rovného (1882), keď sa oženil s Annou Martinikovou. Celý život cestoval po Slovensku i zahraničí (Švajčiarsko, Nemecko) na tzv. „hauzírky“, t.j. chodenie drotárov z domu do domu, kde opravovali drôtovaním najmä keramické nádoby.
Tvorba
Medzi jeho najznámejšie diela patria pletené drôtené diela Drotár a džarek (učeň drotára), Princezná, Tiger, Kohút, Jeleň, Papagáje a Krokodí. Jeho tvorba je vystavená najmä v rámci expozície Považského múzea na Budatínskom zámku.
Tvoril fantzijné plastiky z drôtu, kde sa prejavoval jeho svojbytný pohľad na rozprávkové bytosti a aj drotárov. Jeho zručnosť a poznanie materiálu mu umožňovali tvoriť priesvitné figúry, ktoré pripomínajú jemnú perokresbu v priestore.
Jozef Kerák bol najvýznamnejší predstaviteľ drotárstva v súdobom naivnom umení.
Dedo
Dedo je český film režisérskeho tria Mejla Basel, Marta Santovjáková Gerlíková a Jiří Novotný. Natočený bol v roku 2016 podľa scenára Marty Santovjákovej Gerlíkovej a Mejlu (Milana) Basela. V snímke je vykreslený prázdninový pobyt pražských súrodencov na chalupe u deda, bývajúceho na lazoch Valašska.
Dej
Príbeh sa odohráva na samote deda (František Segrado), ku ktorému cestujú na prázdniny vnúčatá (Anička Čtvrtníčková a Jáchym Dimov). Deti z Prahy, zvyknuté na zaužívané stereotypy, s obavami z neznáma vystupujú z vlaku, netušiac, čo ich v najbližších dňoch čaká. Rázovité Valašsko však od prvých momentov deti očarí prostredím a úprimnosťou miestnych ľudí, s ktorými sa ihneď skamarátia. Hoci sa sprvu šokovaní zabavením tabletu a telefónu obávajú nudy, čoskoro sa presvedčia o opaku. Aj vďaka nálezu dopisov prababičky z obdobia 1. svetovej vojny začínajú rozumieť zvykom a tradíciám a uvedomujú si, že žiť sa dá aj bez internetu.
Baza (rod)
Baza (Sambucus) je rod vyšších dvojklíčnolistových rastlín patriaci do čeľade pižmovkovité (Adoxaceae). Zahŕňa asi 40 druhov drevín a bylín, rozšírených najmä v miernom pásme a subtrópoch. U nás rastú tri druhy. Niektoré druhy a kultivary bazy sú pestované ako okrasné dreviny.
Opis
Bazy sú opadavé kríky, stromy alebo aj trváce byliny so sperenými listami. Koreňový systém je bohato rozvetvený a plytký. Listy sú na okraji pílkovité, s palistmi alebo s nektáriami vzniknutými premenou palistov. Vetvy sú hrubé, s nápadnými lenticelami a hrubou dreňou. Kvetenstvá sú koncové metliny alebo ploché vrcholíky. Kvety sú pravidelné, drobné, väčšinou päťpočetné, biele, zelenkavé alebo žltkasté. Listene aj korunné lístky sú zrastené. Tyčiniek je päť, sú naakumulované pri báze koruny a vyčnievajú von. Semenník obsahuje 3 až 5 komôrok, v každej je jedno vajíčko. Plodom je dužinatá, najčastejšie čierna alebo červená kôstkovica pripomínajúca bobuľu a obsahujúce 3 až 5 semien.
Rozšírenie
Rod zahŕňa asi 40 druhov rozšírených v miernom a subtropickom pásme oboch pologulí a v niektorých horských oblastiach trópov. Nie je zastúpený v subsaharskej Afrike. Na Slovensku je zastúpený troma pôvodnými druhmi: baza čierna (Sambucus nigra), baza chabzdová (S. ebulus) a baza červená (S. racemosa). Okrem týchto troch druhov rastie v Európe ešte baza sibírska (S. sibirica), rozšírená v strednom a východnom Rusku.
Zástupcovia
Ako baza sa niekedy ľudovo označuje aj orgován obyčajný (Syringa vulgaris), ktorý však s bazou nie je nijaký príbuzný (patrí do radu hluchavkotvarých).
Využitie
Ako okrasné dreviny sú u nás najčastejšie pestované rôzne kultivary bazy čiernej, líšiace sa predovšetkým tvarom a sfarbením listov a celkovým nárastom.
Baza čierna je využívaná v ľudovom liečiteľstve a plody sú rôznym spôsobom spracovávané na šťavy, džemy a pod.
Mlýnský potok a Uhlířky
Mlýnský potok a Uhlířky je prírodná pamiatka ev. č. 917 neďaleko obce Račín v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 548 - 604 metrov. Oblasť spravuje AOPK Havlíčkův Brod.
Ochrana
Predmetom ochrany je meandrující tok Losenického potoka, nálezisko vlhkomilnej flóry a fauny.
Saint-Ilpize
Saint-Ilpize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Hostien
Saint-Hostien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Saint-Ilpize
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Hostien
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Ilpize
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Hostien
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baza (Granada)
Baza je mesto nachádzajúce sa v autonómnom spoločenstve Andalúzia, v provincii Granada, v Španielsku. V roku 2013 tu žilo 21 258 obyvateľov.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Saint-Jean-d’Aubrigoux
Saint-Jean-d’Aubrigoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vlčí kámen (prírodná pamiatka)
Vlčí kámen je prírodná pamiatka ev. č. 1277. Nachádza sa v susedstve pomníka posledného vlka zastreleného na Vysočine, na západnom úbočí kopca Sólo v Žďárskych vrchoch, neďaleko obce Lísek v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 750-766 metrov. Oblasť spravuje AOPK Havlíčkův Brod.
Ochrana
Predmetom ochrany je zvyšok starého bukového porastu.
Saint-Jean-de-Nay
Saint-Jean-de-Nay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Športovec roka (Česko-Slovensko)
Športovec roka bolo ocenenie udeľované každoročne najlepším športovcom Česko-Slovenska v rokoch 1959 až 1992 Klubom športových novinárov. Prvým víťazom sa stal vodný slalomár Vladimír Jirásek. Od roku 1961 sa ocenenie udeľovalo aj najlepším športovým tímom. Prvým oceneným tímom bola československá hokejová reprezentácia. Po rozdelení Česko-Slovenska v roku 1993 bolo ocenenie naďalej udeľované v oboch nástupníckych krajinách ako Sportovec roku v Česku a Športovec roka na Slovensku.
Individuálne ocenenie bolo zvyčajne udeľované jednému športovcovi, ale v dvoch prípadoch ho získali dvaja ľudia – Eva Romanová a Pavel Roman (krasokorčuliarsky pár) v roku 1962 a bratia Jindřich a Jan Pospíšilovci (hráči bicyklebalu) v roku 1979. Cenu celkom získalo 28 rôznych športovcov v 23 športových disciplínach, z čoho bolo 22 mužov a 6 žien. Gymnastka Věra Čáslavská cenu získala štyrikrát, čo je najviac zo všetkých ocenených športovcov. Je tiež jediná, kto ju dokázal získať tri roky po sebe (v rokoch 1966 až 1968). Viac ako raz bolo ocenených šesť športovcov.
Tímovú cenu získali kolektívy z 12 športových disciplín, pričom všetky okrem jedného boli národné reprezentácie. Iba raz boli oceneným tímom hráči športového klubu, a síce hádzanári Dukly Praha v roku 1963. Najúspešnejšie boli hokejové mužstvá, ktoré cenu získali šesťkrát. Hokejový brankár Josef Mikoláš a bežkyňa na lyžiach Květa Jeriová boli jedinými športovcami, ktorí vyhrali individuálnu aj tímovú cenu (Mikoláš ako člen československej hokejovej reprezentácie na majstrovstvách sveta v roku 1961 a Jeriová ako členka štafety na zimných olympijských hrách v roku 1984). Mužské kolektívy ocenenie získali 20 krát a ženské 3 krát. Obhájiť víťazstvo nasledujúceho roku sa podarilo iba dvom tímom: hokejovej reprezentácii v rokoch 1968 a 1969 a mužskej štafete v behu na lyžiach v rokoch 1988 a 1989. V rokoch 1970 až 1977 a roku 1979 nebola tímová cena udelená.
Marek Kuboš
Marek Kuboš (* 10. jún 1970) je slovenský dokumentarista.
Do slovenskej dokumentárnej tvorby sa zaradil svojimi dielami už počas štúdia na filmovej fakulte VŠMU v 90. rokoch. Na filmovú fakultu sa dostal po absolvovaní Vysokej školy dopravy a spojov, čo bol pravdepodobne dôvod, prečo sa jeho filmy výrazne líšili od diel mladších spolužiakov a tým ponúkajú pomerne vyspelý pohľad. Napriek tomu, že jeho tvorba zahŕňa iba niekoľko filmov, jej význam pre slovenský dokument je značný. Rozmanitosť nielen vo výbere tém je jedným z charakteristických znakov diel tohto autora, rovnako ako snaha vytvoriť spoločensky angažovanú výpoveď. Ďalším veľmi dôležitým znakom je vplyv jeho pedagóga Dušana Hanáka, ktorý, ako sám Kuboš priznáva, je pre neho dokumentaristickým vzorom. Tento vplyv možno badať už v jeho prvom filme Cesta fotografa, ktorý sa nápadne ponáša na Hanákov dokument Obrazy starého sveta (1972). Kuboš tvrdí: ''„Dušan Hanák je pre mňa ideálny pedagóg, ktorý ma – ako skúsený vodca poznajúci úskalia filmovej tvorby – priviedol k filmovému vnímaniu čo najkratšou cestou a ukázal mi, ako robiť filmy. Bez neho by som zrejme doteraz blúdil niekde na polceste. Ak existuje filmové tretie oko, tak mi ho pomohol otvoriť práve Dušan Hanák a som mu za to nesmierne vďačný.“''
Charakteristika tvorby
V doterajšej tvorbe Mareka Kuboša možno zaznamenať tri rozličné prístupy a témy, ktoré spracováva. V Ceste fotografa je to príbeh jedného človeka a jeho pohľad na svet dôchodcov žijúcich na oravských grúňoch, vo filme Žel. st. 2 tr. Kraľovany s humorom a nadhľadom zobrazuje slovenské prostredie a kolorit železničnej stanice. Za vrchol jeho tvorby by sa dali považovať filmy vyjadrujúce ostrú kritiku spoločensko-politickej situácie na Slovensku v druhej polovici 90. rokov Hlas 98 a Taká malá propaganda. Za zdroj svojej inšpirácie Kuboš považuje „Ľudí, ich svety, ich uhly pohľadov na okolie“.
Kuboš je typ autora, ktorý priamo na mieste nakrúcania len minimálne zasahuje do prehovorov svojich postáv. Samozrejme, volí spôsob, akým bude predkamerová realita spracovaná, no do nakrúteného materiálu zasahuje predovšetkým postprodukčne prostredníctvom strihu, zvolenej hudby, zvukov a pod. Práve postprodukčné spracovanie jeho filmov vyjadruje špecifický rukopis autora. Tento veľmi výrazný prvok je možné spozorovať v každom z jeho filmov, bez ohľadu na rozličnosť zachytávaných tém.
Cesta Fotografa
Krátkometrážny dokumentárny film Cesta fotografa zachytáva fotografa Jara Sýkoru pri výrobe cyklu portrétov obyvateľov oravských grúňov s názvom Ľudský príbeh. Jaromír Sýkora sa fotografovaniu ľudí na Orave venuje už niekoľko rokov a má s nimi vybudovaný vzťah. Vo filme sa s ním kamera vydáva do osamotených chalúp v oravských obciach, kde žijú objekty jeho pozorovania. Sú to starí prostí ľudia dožívajúci na svojom kuse zeme, ktorá pre nich znamená slobodu. ''„Týmto ľuďom sa do starobinca veru nechce ísť. Pre nich táto drevená chalupa a toto malé pole je všetko.“'' Na to, že sú pozorovaní, si už zvykli a pred kamerou sa správajú veľmi prirodzene. Film nám dáva možnosť pozorovať ich v prostredí im vlastnom. Kubošov film zároveň prináša portrét samotného fotografa a jeho práce ako poslania. Sýkorova zanietenosť pre pozorovanie týchto osôb je vyjadrená aj jeho komentárom a opisom svojej práce. Nie je fascinovaný chudobou či bezmocnosťou, najviac ho zaujíma čas a jeho vplyv na človeka.
Žel. st. 2 tr. Kraľovany
Film ''Žel. st. 2 tr. Kraľovany'' predstavuje inú tému ako autorova prvotina. Na rozdiel od nostalgického a smutného náboja sa tu stretávame s diametrálne odlišným ponímaním skutočnosti, v ktorej panuje humor a nadsádzka. Film sa sústreďuje na prostredie železničnej stanice Kraľovany a zobrazuje jej zamestnancov a cestujúcich návštevníkov. Je plný komických momentov navodených vážnymi až suchými opismi práce výpravcov, signalistu, elektromontéra a iných pracovníkov stanice. Komika je však predovšetkým podnietená strihom, ktorý Kuboš veľmi systematicky premyslel. Využíva tu humorné titulky, „grafické“ pomôcky, ako zábery z kníh a železničných príručiek, animáciu, ale aj vtipne dosadený dvojhlasný komentár.
Hlas 98
Hlas 98 je sled simulovaných telefonátov vytvorených deň pred voľbami roku 1998. Kuboš sa rozhodol obvolať svojich známych a priateľov s falošnou zámienkou ovplyvniť priebeh volieb. Snažil sa ľudí nahovoriť, aby vo voľbách dali svoj hlas HZDS. Pocit strachu sa snažil vyvolať tým, že o ľuďoch, ktorým volal, vedel veľa. Boli to predsa jeho známi a známi jeho priateľov. Kuboš v tomto smere použil veľmi funkčné zbrane. Či už išlo o podplácanie, prísľub kariérneho rastu, alebo naopak pohrozenie, boli to metódy ľuďom veľmi známe z predchádzajúceho režimu. Rozhovory vo filme sú taktickým spôsobom nastrihané tak, aby vyjadrili nastávajúci obrat v spoločnosti. Telefonát je teda základnou významovou rovinou filmu. Vizuálna stránka pozostáva zo záberov imitujúcich skrytú kameru a z predvolebných šotov HZDS, veľmi kontrastných s obsahom telefonátu. Napriek veľkému významu filmu boli časy, v ktorých vznikol, ešte stále dosť komplikované na to, aby bol adekvátne prijatý. Katedra dokumentárnej tvorby sa totiž po odpremietaní filmu rozhodla toto dielo zakázať.
Taká malá propaganda
V nasledujúcom a zatiaľ poslednom Kubošovom diele Taká malá propaganda (2001) sa stretávame s podobnou témou, akú malo dielo predchádzajúce. Film odzrkadľuje tendenčnosť verejnoprávnej televízie za vlády Vladimíra Mečiara. Zachytáva výpoveď bývalého redaktora Jozefa Brezovského, ktorý v STV v tom čase pôsobil a bol autorom relácií vytvorených, ako sám hovorí, preto, „aby občania vedeli, koho majú voliť“. Noviny STV boli vtedy obohatené o rôzne prídavné propagačné relácie. Dokument odhaľuje spravodajstvo bez morálnych či etických hraníc, využívané na agitáciu slovenských občanov. Film vznikol za podpory Nadácie otvorenej spoločnosti, Sorosovho centra súčasného umenia a za finančnej podpory Štátneho fondu kultúry Pro Slovakia. Dokument Taká malá propaganda bol uvedený na filmových festivaloch v Prahe, Jihlave či Budapešti a prvýkrát bol odvysielaný v Slovenskej televízii v roku 2003 v rámci diskusnej relácie Pod lampou. Toto dielo vykresľuje tvár televízie, keď sa priama manipulácia s divákom považovala zo strany vedenia za vec správnu a nevyhnutnú v rámci vtedajších záujmov vlády.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1981
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1981 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 27. marca do 5. apríla 1981 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti dovtedy rekordných 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Austrálie a Sovietskeho zväzu. Svoj druhý titul získalo, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z 🇳🇱. Bronzový získal svoju prvú medailu.
Sidney Samson
Sidney Samson (* 2. október 1981) je holandský DJ a dance hudobník. Ako DJ začal v 13 rokoch so zameraním na hip-hop pred tým ako v roku 1999 začal vážne pracovať ako DJ so zameraním na house.
V roku 2009 vydal úspešný singel „Riverside“, ktorý dosiahol 1. miesto v rebríčku Dutch Top 40, 4. miesto v rebríčku ARIA Charts, 1. miesto v rebríčku Irish Singles Chart a 2. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Vo februári 2010 vydal singel „Shut Up and Let It Go“.
Mrvenička
náhľad|Príprava mrveničky náhľad|Strúhanka nastrúhaná na dlhšie kúsky Mrvenička (iné názvy: domáca tarhoňa, strúhanka, strúhanička; narečovo rajbanička ) je cestovina pripravená z hrubej múky a vajec, ktorá sa po zamiesení strúha alebo krája nadrobno a nechá vyschnúť alebo sa priamo strúha do vriacej vody. Suché kúsky majú veľkosť približne od 2 mm do 1 cm podľa dierok strúhadla. Používa sa ako zahustenie polievky.
Sladká mrvenička
náhľad|Slivkový koláč so sladkou mrveničkou na vrchu (Sladká) mrvenička sa používa ako posýpka koláčov. Pripravuje sa z múky, cukru a masla prípadne žĺtku. Používa sa hrubá alebo polohrubá múka v pomere 1:1:1 (múka, cukor, maslo), prípadne až dvojnásobné množstvo múky ak je pridaný žĺtok. Typický recept je slivkový koláč posypaný mrveničkou.
Chrám svätých Cyrila a Metoda (Jakoruda)
Chrám svätých Cyrila a Metoda je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Jakoruda v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.
Charakteristika
Chrám bol postavený v roku 1912 svojpomocne obyvateľmi Jakorudy, pričom bol napodobený obrodenecký štýl. Takisto ikony v chráme sú z väčšej časti darmi miestnych obyvateľov. V chrámovom dvore sa nachádza kašna s údajne liečivou vodou. V zvonici sa nachádzajú dva zvony, ktoré boli zhotovené plovdivskými majstrami bratmi Veleganovými v roku 1928.
Saint-Jean-Lachalm
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Přemysl Oráč
Přemysl Oráč  je mýtický zakladateľ dynastie Přemyslovcov, pôvodnej českej vládnucej dynastie, z rodu Stadicov.
O Přemyslovi
Povesť o kňažnej Libuši a Přemyslovi Oráčovi zachytil kronikár Kosmas na počiatku 12. storočia. Podľa neho boli muži nespokojní s vládou kňažnej Libuše a chceli za vládcu muža.
''„Aj, vyberte ze středu svého posly, nechť jdou na stranu severní, děla kněžna Libuše, za horami oněmi je říčka nevelká Bílina zvaná. Na jejím břehu viděti jest vesnici, jež Stadice slove. Za vsí se úhor nachází - dvanáct kročejů zšíři, dvanáct kročejů zdéli… Ten budoucí kníže váš oře se dvěma voly. Je-li vám libo, vezměte koně, řízu, plášť a přehozy a jděte tomu muži vzkaz vyřídit ode mne i lidu a přiveďte sobě knížete a mně manžela. Muž ten má jméno Přemysl. Jeho potomstvo bude vládnout této zemi na věky věkův…''
Hell and Silence
Hell and Silence je extended play od lasvegaskej indie rockovej hudobnej skupiny Imagine Dragons, ktoré bolo vydané v roku 2010 a nahrané v Battle Born Studios. Všetky piesne napísali Imagine Dragons a sami si ich aj produkovali. Toto EP čiastočne mixoval aj Mark Needham, ktorý bol nominovaný na cenu Grammy.
Přemysl Oráč
O Přemyslovi
''Pak byli určeni poslové, aby tomu muži vyřídili Libušin vzkaz. Když kněžna viděla, že cestu neznajíce zaváhali, pravila: Neváhejte, jen jděte bez starosti a následujte mého koně. On vás povede cestou pravou i zpět dovede, neboť cestu tuto již nejednou šlapal… Lichá se šíří pověst o tom, že paní sama po soumraku cestu tu sama konávala a zpět se za úsvitu vracívala.“''
Přemysl bol povolaný na kniežací stolec a oženil sa s Libušou. V Stadiciach dnes túto udalosť pripomína Kráľovské pole s pomníkom Přemysla Oráča z roku 1841. Kniežací pár mal podľa tradície troch synov: Nezamysla, Radobýla a Lidomíra.
thumb|Pomník Přemysla Oráča v Stadiciach
Ideológia
Ako zakladateľovi vládnucej dynastie prináležala v Čechách Přemyslovi veľká úcta. Na znak svojho pôvodu si českí vládcovia pri menovaní a korunovácii obúvali jeho údajné črievice a na rameno dávali jeho „mošnu“. Často bol zobrazovaný a najstaršie vyobrazenie povesti sa zachovalo v znojemskej rotunde sv. Kataríny z 1. polovice 12. storočia. Od tejto tradície sa odchýlil iba kráľ Václav I., ktorý sa hanbil za jeho sedliacky pôvod.
Sedem mýtických následníkov Přemysla Oráča
Hostivítovým synom mal byť prvý historicky doložený Přemyslovec Bořivoj I., (aj keď aj on sám je zrejme len vybájenou postavou). Jeho potomkovia síce českej zemi nevládli na veky vekov, posledný z rodu Václav III. bol zavraždený v roku 1306, ale ženskou vetvou pokračovala rodová línia i v ďalších dynastiách, ako Luxemburgovci, Jagelovci, Habsburgovci a Habsbursko-lotrinská dynastia.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2003
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2003 boli v poradí 5. majstrovstvá sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v dňoch od 8.14. júna 2003 v Sierre, v kantóne Valais, vo Švajčiarsku, za účasti 12 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli 4 družstvá: Lotyšsko, Mexiko, Pakistan a Taliansko. Zápasy sa hrali v aréne Patinoire de Graben, ktorá má kapacitu 4 500 divákov. Titul obhájila 🇨🇦, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇨🇿.
Stretnutie o 11. miesto
Stretnutie medzi Lotyšskom a Mexikom bolo zrušené, nakoľko Mexiko bolo diskvalifikované a jeho zápasy základnej skupiny skontumované.
Konečné poradie
Pozn.: Mexiku skontumovali všetky výsledky, pretože nemal dostatočný počet hráčov.
Saint-Jeures
Saint-Jeures je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žltuška žltá
Rozšírenie
Rastie takmer v celej Európe, na východe zasahuje až do Turecka a na Kaukaz, za Uralom na západnej Sibíri až k Altaji. Vyskytuje sa tiež na severozápade Afriky. Je to rastlina vlhkomilná, rastie na slatinných lúkach, pozdĺž vodných tokov a nádrží, priekop a po okrajoch vlhkých lužných lesov, nie však na trvale zamokrenej pôde. Uprednostňuje na humus bohatú pôdu v polotieni.
Rozširuje sa plazivými podzemkami do priľahlého okolia a na väčšie vzdialenosti nažkami, ktoré sú nielen roznášané vetrom, ale dokážu aj plávať po vode.
Opis
Je to rastlina vytrvalá, z ktorej plazivého podzemku vyrastá priama, pozdĺžne ryhovaná mäkká byľ, ktorá sa až navrchu rozvetvuje. Býva pri vhodných pôdnych podmienkach vysoká 1 až. Striedavo vyrastajúce zložené listy so stopkou 2 až dlhou majú trojuholníkovitý prierez, sú dlhé 10 až  a široké 5 až  a smerom hore sa zmenšujú. Bývajú dva až trikrát sperené, zložené sú z klinovitých alebo vajcovitých lístkov veľkých až 4 ×, na koncoch bývajú 2 až 3zubé, zhora sú modro zelené, zospodu šedavé. Variabilita listov je medzi jednotlivými rastlinami veľmi veľká. Byľ aj listy sú striebristé.
Jednotlivé, mierne voňajúce kvety sírovej farby na stopkách dlhých 5 až sú zostavené do zväzočkov a tieto do priamych, vrcholičnatých súkvetí. Jednotlivé vzpriamené kvety majú okvetie skladajúce sa len zo 4 rozostúpených, úzko vajcovitých, zelenavo belavých kališných lístkov ktoré rýchlo opadávajú. Z kvetu vystupuje niekoľko nápadných tyčiniek s dlhými žltými nitkami a vzpriamenými podlhovastými peľnicami a asi 10 voľných pestikov s trojhrannými bliznami. Puzdra peľníc so zrelým peľom, ktorý nie je nijako chránený pred nepriazňou počasia, sa otvárajú len za slnečného počasia a pred dažďom sa opäť zavárajú. Kvet ponúka nektár, opeľovanie prevažne zaisťuje hmyz a len čiastočne vietor, v kvetoch môže dochádzať aj k samoopeľovaniu vlastným peľom. Kvitne od júna do augusta.
V minulosti bol koreň používaný k výrobe žltého farbiva pre farbenie vlny, dnes sa žltuška žltá začína presadzovať do parkov a záhrad ako rastlina ozdobná kvetom. Obsahuje tiež mnohé alkaloidy, napr. berberine.
Saint-Julien-Chapteuil (obec)
Saint-Julien-Chapteuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mathieu de Dombasle
Mathieu de Dombasle (* 26. február 1777, Nancy, Francúzsko – † 27. december 1843, Nancy)  bol francúzsky agronóm, priekopník moderného poľnohospodárstva. V roku 1822 založil Vysokú školu poľnohospodársku v Roville. Vynašiel nový typ pluhu. Bol členom Francúzskej akadémie.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2001
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2001 bol v poradí 4. turnaj majstrovstiev sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konal sa v dňoch od 7.10. júna 2001 v Toronte, v Kanade, za účasti 8 mužských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Bermúd. Svetový šampionát hostila prvýkrát kolíska tohoto športuKanada. Zápasy sa hrali v aréne Herb Carnegie Centennial Center s kapacitou 1 000 divákov. Svoj druhý titul získala domáca 🇨🇦, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇨🇿.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 10. do 23. apríla 1983 v Kuala Lumpur, v Malajzii, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali na štadióne Tun Abdul Razak Stadium. Nováčikom turnaja bolo až 5 družstiev: Anglicko, Nový Zéland, Škótsko, USA a Wales. Svoj tretí titul získalo 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇦. Strieborná Kanada i bronzová 🇦🇺 získali svoju prvú medailu.
Saint-Julien-d’Ance
Saint-Julien-d’Ance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Letné olympijské hry 1984, ktoré hostilo Los Angeles. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev.
Saint-Julien-d’Ance
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983
Turnaja sa prvýkrát zúčastnili všetky najsilnejšie družstvá, vrátane tých, ktoré sa do roku 1979 zúčastňovali iba majstrovstiev sveta pod hlavičkou IFWHA (Medzinárodná federácia ženských hokejových asociácií). Súbežne s hlavným turnajom MS sa v Malajzii organizoval aj tzv. Interkontinentálny pohár, ktorý predstavoval kvalifikáciu na nasledujúci turnaj MS v roku 1986. Družstvá boli nasadené na základe svetového rebríčka FIH.
Saint-Julien-d’Ance
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hof (mesto)
Hof je mesto v Nemecku, ležiace asi 100 km severovýchodne od Norimbergu a 15 km západne od českých hraníc na rieke Sále. Žije tu okolo 45 tisíc obyvateľov.
Mesto bolo súčasťou historickej krajiny Fojtsko a markgrófstva Brandenburg-Bayreuth, od roku 1810 patrí k Bavorsku. V meste je rozvinutý potravinársky priemysel: pivovary, výroba údenín, ktoré predávajú na uliciach krojovaní párkari (Wärschtlamo). Nad mestom sa vypína rozhľadňa Bismarckturm z roku 1921. Funguje tu divadlo, zoologická záhrada a mestský park Theresienstein, neďaleko mesta leží letisko Plauen-Hof. Každoročne v októbri sa v meste koná medzinárodný filmový festival.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2013
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2013 bola kvalifikácia, ktorú organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Zúčastnilo sa jej 7 štátov, ktoré bojovali o 1 miesto na záverečný turnaj. Pôvodne sa malo zúčastniť družstvo Ukrajiny. Prebiehala od 5.9. septembra 2012.
Stretnutie o 5 - 7. miesto
Zápas Rakúsko - Holandsko (6:3) sa započítajú zo skupiny
Saint-Julien-des-Chazes
Saint-Julien-des-Chazes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätých Cyrila a Metoda
Chrám svätých Cyrila a Metoda môže byť:
v Česku:
v Bulharsku:
Saint-Julien-du-Pinet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iveta Sabová
Zúčastnila sa viacerých klavírnych súťaží a ako sólistka účinkovala so Štátnou filharmóniou Košice a Štátnym komorným orchestrom Žilina. Vystúpila na rôznych interpretačných súťažiach doma, ale i v zahraničí (napr. Internationaler Mozartwettbewerb v Salzburgu, Internationaler LOUIS SPOHR Wettbewerb vo Weimare, Medzinárodná tribúna mladých interpretov v rámci BHS).
Jakoruda
Jakoruda (🇧🇬) je mesto v juhozápadnom Bulharsku, ktoré sa nachádza v Blagoevgradskej oblasti. Je centrom rovnomenného okresu.
Geografia
Jakoruda je malé horské mesto v severovýchodnej časti Blagoevgradskej oblasti. Leží vo vysokej nadmorskej výške medzi pohoriami Rila a Rodopy na hornom toku rieky Mesta.
História mesta
Okolie mesta bolo osídlené už v dávnych dobách čomu napovedajú aj zvyšky bývalej rímskej cesty ktorá spájala Plovdiv a dolinu Marice s jednou z najdôležitejších rímskych ciest (Via Egnatia). Meno Jakoruda je prvýkrát spomenuté v poverovacej listine sultána Bajazída I., ktorou menoval veľkého vezíra Gaazi Kara Mustafu správcom a vládcom celej oblasti pohoria Rila, kam sa rátala aj Jakoruda. Najväčší rozmach a prisťahovaleckú vlnu mesto zažilo počas bulharského národného obrodenia na začiatku 19. storočia. Väčšina obyvateľov mesta sa v tej dobe venovala chovu dobytka a výrobe dechtu. Veľký počet obyvateľov Jakorudy sa zúčastnilo Aprílového povstania ako aj iných udalostí národnooslobodzovacieho boja. Mesto ostalo pod tureckou správou aj po oslobodení Bulharska a slobodu získalo až na začiatku Prvej balkánskej vojny v roku 1912.
Pamiatky
Jakoruda je jeden z východzích bodov do pohoria Rila a začína sa tu niekoľko turistických trás. V blízkosti sú napríklad Jakorudské jazerá.
MFK Detva
MFK Detva (celým názvom: Mestský futbalový klub Detva) je slovenský futbalový klub, ktorý sídli v meste Detva. Založený bol v roku 1936 pod názvom ŠK Detva.
Svoje domáce zápasy odohráva na mestskom štadióne Detva s kapacitou 5 000 divákov.
Historické názvy
Zdroj:
Súťaže v jednotlivých sezónach
Zdroj:
Antifates
Antifates alebo Antifatés (starogr. Aντιφάτης – Antifates/iný prepis Antifatés, ) môže byť v gréckej mytológii:
Saint-Julien-Molhesabate
Saint-Julien-Molhesabate je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
It's Time (EP)
It's Time je extended play od americkej indie rockovej skupiny Imagine Dragons, ktoré bolo vydané dňa 12. marca 2011. Bolo nahrané v Štúdiu X v Palms Hotel and Casino počas jesene 2010. Všetky piesne napísali Imagine Dragons a mixoval je Mark Needham, ktorý bol nominovaný na cenu Grammy.
Saint-Just-Malmont
Saint-Just-Malmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
SLOVENSKÝ VODOHOSPODÁRSKY PODNIK
SLOVENSKÝ VODOHOSPODÁRSKY PODNIK, štátny podnik (skrátene SVP, štátny podnik) je správca vodných tokov a povodí na Slovensku. Patrí medzi strategicky dôležité štátne podniky s upraveným spôsobom hospodárenia, pretože má v správe i majetok, ktorý podľa Ústavy SR (čl. 4) je vo výhradnom vlastníctve štátu. Zabezpečuje starostlivosť o vodné toky a na nich vybudovaný hmotný investičný majetok, stará sa o kvantitu a kvalitu povrchových a podzemných vôd. Časť činností Slovenského vodohospodárskeho podniku má charakter výkonov vo verejnom záujme – je to predovšetkým protipovodňová ochrana a vytváranie plavebných podmienok.
Hlavné úlohy
Hlavnými úlohami podniku sú:
Pôsobnosť
SVP má celoštátnu pôsobnosť. Prostredníctvom štyroch odštepných závodov: OZ Banská Bystrica, OZ Bratislava, OZ Košice a OZ Piešťany, zriadených na báze prirodzených povodí (odštepné závody – t. j. bývalé samostatné štátne podniky Povodie Dunaja, Povodie Váhu, Povodie Hrona a Povodie Bodrogu a Hornádu) spravuje vodné toky v dĺžke 33 673 km, 295 vodných nádrží, 3 158 km ochranných hrádzí a kanálovú sieť v dĺžke 1 605 km. Celková plocha povodí je 49 034 km2.
Správu tokov a riadenie vodohospodárskych činností realizuje SVP v rámci prirodzených povodí, čo umožňuje väčšiu pružnosť pri riadení záchranných a zabezpečovacích prác počas povodní. Tento model, ktorý uplatňuje SR už cca 50 rokov, sa aj v súčasnosti potvrdzuje ako optimálny, a preto ho pre členské krajiny odporúča zaviesť aj Európska únia.
Keďže Slovensko leží na rozvodnici Čierneho a Baltického mora a svojimi prírodnými danosťami vytvára tzv. hydrologickú strechu Európy, po ktorej väčšina vody z atmosférických zrážok z územia našej krajiny odteká, uvedomujúc si zároveň nerovnomerný výskyt vody v čase a priestore, jednou z dôležitých priorít SVP je zadržiavať vodu v krajine, akumulovať ju v čase prebytku pre obdobie jej nedostatku. Túto prioritu umocňujú prognózy nastupujúcich globálnych zmien klímy.
Slovenský vodohospodársky podnik vie a chce vo vodnom hospodárstve nášho štátu pôsobiť ako racionálny hospodár, zodpovedný, spoločenský prospešný a potrebný správca nenahraditeľného prírodného bohatstva vôd Slovenska.
Dejiny
SVP bol založený na uspokojovanie verejnoprospešných záujmov splynutím štátnych podnikov Povodie Dunaja Bratislava, Povodie Váhu Piešťany, Povodie Hrona Banská Bystrica, Povodie Bodrogu a Hornádu Košice na základe rozhodnutia Ministerstva pôdohospodárstva SR č. 3554/1996-100 zo dňa 19. decembra 1996 s účinnosťou od 1. 7. 1997. Sídlo podnikového riaditeľstva SVP, š. p. sa nachádza na strednom Slovensku, v historickom meste Banská Štiavnica. Zakladateľská pôsobnosť prešla v od 1. mája v roku 2003 z Ministerstva pôdohospodárstva do pôsobnosti Ministerstva životného prostredia SR. (Zakladacia listina).
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2012
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2012 boli v poradí 12. majstrovstvá Ázie vo futsale. Bolo to najvyššie ázijské podujatie vo futsale, ktoré organizovala Ázijská futbalová konfederácia (AFC) v roku 2012. Konalo sa od 25. mája do 1. júna 2012 v Dubaji v Spojených arabských emirátoch, za účasti 16 tímov. Víťazom sa po druhýkrát stalo 🇯🇵. Obhajca titulu, 🇮🇷, skončil na 3. mieste.
Tieto majstrovstvá Ázie boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta FIFA 2012, ktoré sa uskutočnili v Thajsku. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Nasadenie do skupín
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku FIFA k 2. januáru 2012.
Uhol pohľadu
Uhol pohľadu môže byť:
Saint-Just-près-Brioude
Saint-Just-près-Brioude je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Loire, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 1999
Majstrovstvá sveta v hokejbale 1999 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v dňoch od 24.27. júna 1999 vo Zvolene, na Slovensku, za účasti 7 mužských tímov. Družstvo 🇺🇸 účasť odrieklo. Slovensko bolo organizátorom svetového šampionátu druhýkrát, prvý turnaj hostilo v roku 1996, v Bratislave. Dejiskom zápasov bol Zimný štadión Zvolen. Titul získalo domáce 🇸🇰, ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad 🇨🇦.
Love4Tennis
Love4Tennis je medzinárodná tenisová akadémia, zameraná na celoročnú prípravu profesionálnych hráčov. V roku 2006 ju v Bratislave založil Erik Csarnakovics. Akadémia disponuje 6 tenisovými kurtami (4 s antukovým povrchom a 2 s tvrdým povrchom), hotelom, reštauráciou a regeneračným centrom.
Tréningová metóda akadémie je založená na hráčovom pochopení svojho herného systému a perfekcionalizmu v tréningovej príprave. Pôsobením týchto dvoch faktorov sú potom hráči schopní hrať svoj potencionálne najlepší tenis.
V Love4Tennis vyrástli, alebo sa celoročne pripravujú, mnohí Davis Cupoví a Fed Cupoví hráči, ako sú Lukáš Lacko, Miloslav Mečíř ml., Norbert Gomboš, Kristína Kučová, Jarmila Gajdošová, Iľja Marčenko a Danylo Kalenichenko.
Pecval
Pecval môže byť:
Aristeas z Megalopolisu
Aristeas bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr. Od starovekých autorov sa o gréckom sochárovi Aristeovi nezachovala správa. V rokoch 1876 až 1881 boli ale počas vykopávok v Olympii objavené tri fragmenty podstavca zo svetlošedého vápenca s nápisom (v hornej časti veľmi poškodený), ktorý hlásal, že sochu (alebo možno súsošie) venovali (zrejme ako votívny dar Diovi Olympskému) obyvatelia Megalopolisu, autorom diela bol Aristeas syn Nikandra z Megalopolisu. Znalci nápis podľa typu písma datujú do 2. storočia pred Kr.
Sandford Fleming
Sir Sandford Fleming (* 7. január 1827, Kirkcaldy, Spojené kráľovstvo† 22. júl 1915, Halifax, Kanada) bol kanadský inžinier a vynálezca škótskeho pôvodu. Najviac sa preslávil zavedením svetového štandardného času a presadením časových zón. K jeho prácam patrí tiež prvá kanadská známka. Bol veľmi plodný v oblasti kartografie.
Životopis
Narodil sa v meste Kirkcaldy v Škótsku. V roku 1845 (vo veku 17 rokov) emigroval so svojím starším bratom Davidom do Ontária (vtedy nazývaného Upper Canada). Postupne prešli Quebec, Montreal, Kingston až sa nakoniec usídlili v Peterborough u svojich príbuzných.
V roku 1874 navrhol v Írsku jednotný dvadsaťštyrihodinový denný čas pre celý svet. Z jeho popudu v roku 1929 všetky významné krajiny prijali časové pásma.
V roku 1880 prestal s mapovaním. Podieľal sa neúnavne na realizácii káblového telegrafu spájajúceho všetky britské krajiny.
Vlhovité
Vlhovité sú stredne veľké vtáky z radu vrabcotvaré. Celkom 33 druhov obýva oblasti Starého sveta od Afriky cez Európu a Áziu až do Austrálie. Na Slovensku žije len vlha obyčajná (Oriolus oriolus).
Sandford Fleming
Životopis
V roku 1901 bol odmenený britskou kráľovnou Viktóriou a obdarený rytierskym titulom. Zomrel v roku 1915, pochovaný bol na Beechwood Cemetery.
Vlhovité
Fylogenéza
Vlhovité vtáky vznikli pôvodne v austrálsko-novoguinejskej oblasti, odkiaľ sa najprv rozšírili do Ázie a potom do Afriky a na súostrovie Filipíny, odkiaľ opakovane kolonizovali Áziu a ostrovy Indonézie. Zaujímavé je, že nekolonizovali ostrovy Tichého oceánu a indonézske druhy kolonizovali svoju oblasť rozšírenia len nedávno - zdá sa, že sú druhy tejto čeľade minimálne adaptované k ostrovnému životu.
Sandford Fleming
Životopis
Je známy v celom svete. V Kanade v Ontáriu, v Toronte a inde bolo po ňom pomenovaných mnoho škôl.
Vlhovité
Fylogenéza
== Systematika == vlhovité (Oriolidae):
Antifates (kráľ Laistrygonov)
Antifates alebo Antifatés (starogr. Ἀντιφάτης – Antifates/iný prepis Antifatés, ) je v gréckej mytológii kráľ Laistrygonov, národa obrov a ľudožrútov.
Keď sa itacký kráľ Odyseus vracal domov z trójskej vojny, čakalo ho dlhé strastiplné putovanie po mori. Na svojej ceste sa dostal aj na ostrov boha vetrov Aiola, ktorý mu daroval mech s vetrami a volne ponechal priaznivý západný vietor Zefyros, ktorý ho mal doviesť až na Ithaku. Posádka Odyseovej lode však mech otvorila v domnení že je v ňom nejaký poklad, načo sa rozpútala strašná búrka a zahnala ich späť k ostrovu vládcu vetrov. Márne prosil Odyseus o odpustenie, druhú šancu nedostal a hneď pri najbližšej ceste po mori zablúdil do neznámych končín mora a dostal sa k ostrovu, kde žili Laistrygoni.
Laistrygoni boli národom obrov ľudožrútov, ktorých kráľom bol Antifates. Napriek všetkej opatrnosti Odysea Laistrygoni jeho lode zasypali krupobitím balvanov a zničili mu všetky okrem jednej zakotvenej pri vysokej skale. Námorníkov potom pochytali a pripravovali si z nich hostinu.
Odyseovi sa s hŕstkou svojich druhov nakoniec podarilo naskočiť na palubu lode a veslovali, čo im sily stačili. Tak sa zachránila jediná loď s malým zvyškom Odyseových ľudí, ktorí si vydýchli až ďaleko na otvorenom mori a ďakovali za svoju záchranu.
Hry o život (trilógia)
Hry o život (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je románová trilógia pre mládež, ktorú napísala americká spisovateľka Suzanne Collinsová. Prvý diel Hier o život bol vydaný v septembri 2008 v nakladateľstve Scholastic a predstavil šestnásťročnú hrdinku Katniss Everdeenovú, žijúcu v postapokalyptickom svete, ktorému vládne mocné Sídlo (Kapitol). Hry o život (doslova Hry hladu) je každoročne usporiadaná reality show, v ktorej v priamom televíznom prenose na život a na smrť bojujú náhodne vybraní chlapci a dievčatá zo všetkých dvanástich krajov podriadených Sídlu. Druhý diel  Skúška ohňom (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) vyšiel v roku 2009 a v auguste 2010 záverečný diel Drozdajka  (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿).