cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Atoms for Peace
História
V marci 2013 bubeník Red Hot Chili Peppers, Chad Smith, potvrdil účasť Fleaho a perkusionistu Chili Peppers, Maura Refoscona, na turné Atoms for Peace. Turné s trvaním od júla do novembra 2013 má viac ako 20 zastávok po celom svete. Prípravy jedenásteho štúdiového albume Chili Peppers tak budú musieť odložiť.
Názov
Názov dostala skupina až vo februári 2010. Na pútačoch v LA bola označená ako "??????" a na oficiálnych pútačoch festivalu Coachella Valley Music and Arts Festival v roku 2010 ako "Thom Yorke????". Na oficiálnej internetovej stránke ju nazývali jednoducho "Thom Yorke". Keď Yorke na stránke Radiohead ohlásil na apríl 2010 americké turné, oficiálne skupinu nazval "Atoms for Peace". V marci 2010 na Twitteri napísal "Rozhodli sme sa, že sa budeme volať Atoms for Peace. Dúfam, že sa vám názov páči..".
Skupina nesie názov prejavu amerického prezidenta Dwighta D. Eisenhowera z roku 1953 a piesne z Yorkovho debutového albumu, The Eraser. Na oficiálnej stránke nájdete pod názvom skupiny vetu "Nerth Nuclerek? Na Vynnav". V kornčine to znamená Atómová energia? Ďakujem, neprosím. Ide o slogan z loga, známeho pod názvom Smiling Sun, ktorý sa objavil v 49 jazykoch, vrátane kornčiny.
Palajčina
Palajčina je vymretý chetitsko-luvijský jazyk používaný v prvej polovici 2. tisícročia pred Kr. v Malej Ázii. Písala sa klinovým písmom, vymrela v 13. stor. pred Kr.
Výškov
Výškov je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 502 obyvateľov, z toho 253 mužov a 249 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 35,8 roka, ženy 38,9 roka).
559 Nanon
559 Nanon je planétka s priemerom 79 km, ktorú objavil M. F. Wolf 8. marca 1905.
Mat (rieka)
Mat alebo Mati je rieka v severnom Albánsku na území krajov Dibrë a Lezhë. Je 115 km dlhá. Povodie má rozlohu 2 441 km².
Priebeh toku
Pramení v pohorí Čermenika v okrese Mat v kraji Dibrë. Na hornom toku preteká dnom úzkej tiesňavy, potom dolinou s početnými rozšírenými a na dolnom toku močiarnatou prímorskou nížinou. Ústi do Drinského zálivu Jadranského mora medzi mestami Lezhë a Laç.
Priemerný ročný prietok v ústí je 103 m³/s
Využitie
Po rieke sa splavuje drevo. Pri dedine Ulza sa nachádza hydroelektráreň a priehrada (Liqeni i Ulzës). Nižšie po toku sa nachádza ešte menšia priehrada (Liqeni i Shkopetit).
Kváder (rozlišovacia stránka)
Kváder môže byť:
Červený trpaslík (seriál)
Červený trpaslík je britský televízny sci-fi seriál. Počas svojho vysielania medzi rokmi 1988 a 1999 sa stal kultovým. Prvé vysielanie na BBC2 prebehlo 15. februára 1988. Na slovenských televíznych okruhoch sa seriál nikdy nevysielal a ani nemá slovenský preklad. Slovenskí diváci mohli seriál sledovať v českom jazyku na Českej televízii.
Úvodný príbeh
Únik radiácie zabije celú posádku ťažobnej lode Červený trpaslík. Nehodu prežije len jeden ľudský člen posádky, a to opravár automatov na kuraciu polievku Dave Lister. Po uplynutí troch miliónov rokov v umelom spánku Dave Lister zistí, že je posledným žijúcim človekom vo vesmíre.
Aby sa od samoty nezbláznil, palubný počítač Holly mu oživuje bývalého spolupracovníka Arnolda J. Rimmera do formy posmrtného hologramu. Rimmer bol pred katastrofou ťažobnej lode priamym Listerovým nadriadeným. Svojím počínaním nesie zodpovednosť za zlyhanie techniky na lodi a teda aj za katastrofu na nej a za následnú smrť celej posádky. Rimmer je ale aj napriek tomu podľa palubného počítača tým najvhodnejším objektom na udržanie Listera v stave príčetnosti. Počítač si ako kritérium vhodnosti určil celkový počet slov, ktoré spolu Rimmer a Lister pred katastrofou prehovorili, bolo ich cez 14 miliónov. A to bez ohľadu na to, že polovica z nich bola nadávka „smeg off“ (niečo ako bozaj ma, vyser si) a druhá polovica, keď za frázu „smeg off“ Rimmer dával Listera do hlásenia.
Posledný, kto začína spolu s nimi cestu vesmírom späť ku vzdialenej Zemi, je posledný potomok druhu Felis Sapiens (tvor vyvinutý z mačky domácej - podobne ako sa človek vyvinul z opice), známy ako Kocúr. Je to posledný z potomkov Listerovej mačky Frankensteina, ktorú Dave prepašoval na palubu do svojej kajuty. Lister je z pašovania odhalený v momente, keď svoju fotografiu s mačkou posiela neuvážene vyvolať do laboratória na lodi. Mačka mu ale v podstate zachraňuje život. Lister je totižto za trest uväznený do hibernačnej komory, kde zhubné účinky radiácie nemôžu mať na ľudské telo žiaden negatívny vplyv. Radiačná katastrofa je totižto naviazaná na konkrétny čas a keďže hibernačným poľom čas neprenikne, tak radiácia nemôže zasiahnuť ani Listera.
Obsadenie
Herci a postavy:
Scenár
Réžia
Epizódy
Séria 01:
Séria 02:
Séria 03:
Séria 04:
Séria 05:
Séria 07:
Séria 08:
Séria 09:
Séria 10:
Séria 11:
Séria 12:
Comus
Comus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 36 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trachykarp konopný
thumb|Plody Trachykarp konopný (Trachycarpus fortunei) je palma z čeľade arekovité (Arecaceae). Je aj najčastejšie pestovaným zástupcom rodu Trachykarp, ktorý zahrňuje 9 druhov pochádzajúcich prevažne z Číny a je najsevernejšie rastúcou palmou na svete. Pod názvom "Trachycarpus wagnerianus" sa pestuje jeho forma, ktorá nie je známa z prírody.
Výzor
Trachykarp konopný dorastá do výšky 6-12 m, niekedy 15 m. Má štíhly kmeň s priemerom 20 - 25 cm, ktorý sa smerom nahor rozširuje a je obalený jemnými, šedými alebo hnedými vláknami, ktoré v staršom veku odpadávajú. Vejárovité, svetlozelené až tmavozelené listy dlhé 140-190 cm, s priemerom 90 cm, sú na spodnej strane strieborné. Na konci lístočkov sú ostne. Niektoré rastliny majú listy (vrátane lístočkov) rovné, iné ohnuté. Listy rastú súmerne a vytvárajú kompaktnú, 2,5 - 3 m širokú korunu. Jedince, ktoré rastú v horších podmienkach, môžu mať menšiu, kompaktnejšiu korunu a vzrast.
Letné olympijské hry 1928
náhľad|Olympijský štadión 1928 Letné olympijské hry 1928, oficiálne známe ako '''IX. olympijské hry''' bola medzinárodná športová udalosť, ktorá sa konala v roku 1928 v Amsterdame, v Holandsku. Amsterdam sa uchádzal v rokoch 1920 a 1924, ale musel ustúpiť pre vojnové obete a preto sa konali v Antverpách a Paríži. Jediným kandidátom pre Letné olympijské hry 1928 bolo americké Los Angeles, kde sa konali Letné olympijské hry 1932.
Trachykarp konopný
Rozšírenie a použitie
Palma konopná pochádza z teplých a subtropických hornatých oblastí Ázie zahrňajúc juhovýchod Číny, Taiwan a Chusanské ostrovy. Bola kultivovaná po stáročia v Číne a Japonsku pre svoje vlákna používané na výrobu lán, vriec a iných výrobkov, kde je dôležitá pevnosť.
Letné olympijské hry 1928
Výber hostiteľského mesta
Amsterdam navrhovali ako hostiteľské mesto Letných olympijských hier 1912, ešte pred tým, než bol založený Holandský olympijský výbor. V roku 1916 boli olympijské hry zrušené kvôli prvej svetovej vojne. V roku 1919 Holandský olympijský výbor opustil návrh na olympijské hry v Amsterdame, a tak sa konali v Antverpách v Belgicku ako hostiteľské mesto pre Letné olympijské hry 1920. Paríž bol vybratý za hostiteľské mesto pre Letné olympijské hry 1924, s tým, že Letné olympijské hry 1928 bude organizovať Amsterdam. Toto rozhodnutie podporované Holandským olympijským výborom, bolo vyhlásené Medzinárodným olympijským výborom dňa 2. júna 1921. Toto rozhodnutie bolo spochybnené Američanmi, ale ich pridelenie olympijských hier leta 1928 do Los Angeles a znovu v roku 1923. Los Angeles bolo nakoniec vybrané ako hostiteľské mesto Letných olympijských hier 1932.
Trachykarp konopný
Rozšírenie a použitie
Do Európy bola privezená v roku 1830 nemeckým lekárom Filipom Franz von Sieboldom.
São José do Rio Preto
São José do Rio Preto je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte São Paulo. Je to najväčšie mesto severnej časti štátu. Bolo založené v roku 1852.
Miestni mesto nazývajú Rio Preto, je to centrum mezoregiónu s 1 569 220 obyvateľmi na ploche 29 387 km². Mikroregión São José do Rio Preto má 763 534 obyvateľov.
Hospodárstvo
Z 5 565 obcí v Brazílii, Sao Jose do Rio Preto zaujíma 18. miesto v rebríčku najperspektívnejších miest, podľa prieskumu verejnej mienky vykonaného nadáciou Getúlio Vargas.
Infraštruktúra
Mesto má 8 nemocníc s 161 lôžkami. Ďalej 36 štátnych škôl a 52 súkromných. V meste sa nachádzajú tri štátne univerzity a viacero súkromných. Mesto má množstvo športovísk, 24 futbalových ihrísk, štadión s kapacitou 6 000 divákov.
Mesto disponuje letiskom Prof. Eribelto Manoel Reino Airport". São Paulo je vzdialené 450 km a spája ho s ním diaľnica SP-310, s hlavným mestom Brazíliou BR-153 „Rodovia Transbrasiliana“.
Navigácia (informatika)
Navigovanie (iné názvy: navigácia, prehliadanie, prezeranie; po angl. browsing alebo navigation) je využívanie hypertextových väzieb pre pohyb medzi časťami jedného hypertextového dokumentu, medzi rôznym hypertextovými dokumentmi atď. Cestu, po ktorej sa zasa možno vracať, si pamätajú prehliadače.
Gymnázium Michala Miloslava Hodžu
Gymnázium Michala Miloslava Hodžu je gymnázium v Liptovskom Mikuláši na Hodžovej ulici.
Hmotové a dispozičné riešenie
Gymnázium M. M. Hodžu je jednou z architektonicky najvýraznejších budov v Liptovskom Mikuláši. Pôvodne dvojkrídlová budova, v súčasnosti po novodobej prístavbe trojkrídlová budova, je na severnej strane kompozične dotvorená mohutnou vežou. Hlavná časť budovy – stredné krídlo, tak ako aj nová prístavba sú mohutné dvojtraktové budovy s chodbami do ulice a učebňami do dvora. Týmto riešením budova vytvára tiché priestory určené na výučbu, zatiaľ čo rušnejšie komunikačné priestory sú obrátené k takisto rušnej ulici. Severné krídlo tvorí telocvičňa v prízemí (malá gymnastická, pôvodne jedáleň) a veľká telocvičňa nad ňou, určená na spoločenské športy. Obe krídla stoja na vysokej kamennej podmurovke. Novodobé južné krídlo budovy sa snaží farebnosťou nadviazať na pôvodnú budovu. Pôsobí však oveľa ľahším dojmom, keďže mohutné murované múry pôvodnej budovy sú tu nahradené ľahším presklenným skeletom. Celkovo pôsobia novo.
Vplyvy na dielo
Prvé gymnázium v Liptovskej stolici dokončili až v roku vzniku prvej ČSR (1918) a dali mu meno M. M. Hodžu, ale začali ho stavať ešte za Rakúsko-Uhorska v rokoch 1914 – 1916 podľa návrhu maďarských architektov Zoltána Bálinta a Lajosa Jámbora. Hoci sa jeho architektúra mala priblížiť ornamentikou fasád miestnemu folklóru, bola skôr variantom budapeštianskej secesie s jej záľubou v tehlových rámovaniach a ornamentoch, ktoré tu sú tvorené červenými tehlami na bielom podklade budovy. So strechou, pôvodne zelenej farby tak tvorili tri farby maďarskej trikolóry.
V tvorbe Zoltána Bálinta a Lajosa Jámbora sa nepopierateľne prejavuje vplyv Edmunda Lechnera. Treba priznať, že Lechner pôsobil takým silným dojmom na umelecké myslenie a spôsob tvorby, že poznačil celkový charakter doby. Smerodajná zásada tohto hnutia spočívala v integrovaní ľudovej tvorby a historických koreňov do modernej architektúry. Lajos Jámbor Zoltánom Bálintom a bol architektom, ktorý nadväzoval na tento umelecký program.
Zálužice
Zálužice je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 71 obyvateľov, z toho 36 mužov a 35 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,7 roka (muži 39,6 roka, ženy 47,9 roka).
Dryburgh Suspension Bridge
Dryburgh Suspension Bridge (mosty z r. 1817 a 1818 sa nazývali Dryburgh Abbey Bridge) je visutý most pri kláštore pri škótskom meste Dryburgh.
Prvý most, ktorý stál pri Dryburgh Abbey bol postavený v roku 1817. Táto železná lávka bola druhým skonštruovaným zaveseným mostom v dejinách (prvý bol King's Meadows Bridge). Výstavba mosta bola započatá 13. apríla 1817 a ukončená 1. augusta toho roku. Počas existencie lávky bolo hlavné dlhé rozpätie najdlhším mostným rozpätím v Európe. Lávka bola počas prudkých vetrov 15. januára 1818 zničená.
Ešte toho roku bola na jeho mieste postavená nová rovnako dlhá visutá reťazová lávka. Lávka bola široká. Druhá lávka bola zničená v roku 1838. Na jej mieste bola v roku 1872 postavená dnešná lávka.
Matej Kováč (kňaz)
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, filozofiu v Pešti, teológiu v Pešti a v Banskej Bystrici, ThDr. Študijný dozorca a pedagóg na seminári, 1820 biskupský tajomník, 1824 farár, 1832 riaditeľ gymnázia, 1840 kanonik a riaditeľ seminára v Banskej Bystrici. Roku 1847 zastupoval kapitulu na uhorskom stavovskom sneme v Bratislave. Z rukopisných pozostalosti vydali jeho kázne (Poklady kazateľské 1849-1851, 1852-1853), v rukopise zanechal poznámky k histórii banskobystrickej fary.
560 Delila
560 Delila je planétka s priemerom 41 km, ktorú objavil M. F. Wolf 13. marca 1905.
Množina čísel
Množina čísel je množina, ktorej prvky sú čísla, napr. postupnosť čísel.
Mangaka
Mangaka (🇯🇵) je japonské slovo označujúce karikaturistu alebo komiksového tvorcu, teda autora mangy. Niektorí umelci študujú roky na umeleckej univerzite alebo sa stanú učňom skúsenejšieho mangaku predtým, než vstúpia do sveta mangy ako profesionálni mangakovia.
Pozri aj
Manga
Pyrrhovo víťazstvo
thumb|Pyrrhos, kráľ Epiru Pyrrhovo víťazstvo je slovné spojenie, ktoré vyjadruje formálne víťazstvo alebo úspech, ktoré v skutočnosti vo svojich dôsledkoch žiadnym víťazstvom alebo úspechom nie je. Pôvodne vzišlo z vojenstva, ale rýchlo sa stalo všeobecne používanou frázou vo všetkých oblastiach, v ktorých sa súťaží alebo nejako hodnotí úspech. Všeobecne označuje predovšetkým víťazstvo, ktoré je príliš tesné a príliš draho zaplatené. Rovnako ako víťazstvo, ku ktorému došlo omylom, alebo bol ľahko získaný cieľ buď bezcenný, alebo priniesol víťazovi namiesto zisku hlavne straty.
Pôvod frázy a jej pomenovanie odkazuje na Pyrrha, kráľa z Epiru, vynikajúceho starovekého bojovníka a jedného z veľkých nepriateľov Rímskej republiky. Fráza naráža na poznámku, ktorou údajne odbil dôstojníkov, ktorí mu po bitke pri Ascule (279 pred Kr.) zablahoželali k víťazstvu: „Ešte jedno takéto víťazstvo a vrátim sa do Epiru bez vojakov.“ Išlo o triezve zhodnotenie celej situácie - nepriateľa síce donútil k ústupu a spôsobil mu ťažké straty, ale jeho armádu nezničil a jeho vlastné elitné jednotky a dôstojnícky zbor vyšli z bitky výrazne zničené. Keďže Rimania mali väčšie možnosti doplniť svoje rady, jeho pozícia sa vlastne zhoršila.
Saint-Quentin-les-Marais
Saint-Quentin-les-Marais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obchodná akadémia (Poprad, Murgašova 94)
Obchodná akadémia Poprad je verejná stredná odborná škola nachádzajúca sa na Murgašovej ul. 94 v Poprade. Zriaďovateľom školy je Prešovský samosprávny kraj.
História školy
Škola vznikla v meste Kežmarok, odkiaľ ju neskôr presťahovali do neďalekého Popradu. 5. septembra 1939 bola slávnostne otvorená ŠSOŠ Poprad, prvá stredná škola vyššieho typu v meste Poprad. Škola bola prvý školský rok 1939/1940 umiestnená v priestoroch terajšieho Obvodného úradu Poprad a neskôr bola premiestnená do dnešného sídla Katolíckej univerzity. Do dnešnej budovy sa škola sťahovala v roku 1950. Budovu dal postaviť veľkopodnikateľ Tomáš Baťa.
Súčasnosť školy
V roku 1995 bol zavedený odbor obchodná akadémia, ktorý pripravuje študentov dodnes. V roku 2012 pridala škola do svojej ponuky nový študijný odbor služby v cestovnom ruchu. V decembri 2019 si slávnostným galavečerom pripomenula 80. výročie založenia. Počas roka 2019 zároveň prešla väčšou rekonštrukciou, ktorej cieľom bolo zníženie energetickej náročnosti vďaka zatepleniu fasády, strechy, stropu suterénu a s tým súvisiacimi stavebnými úpravami. V školskom roku 2021/22 študuje v 12 triedach celkovo 343 študentov.
Partnerská škola
Už od roku 1949 je partnerskou školou Obchodnej akadémie Poprad Obchodná akadémia T. Baťu Zlín. Kolektívy pedagogických zamestnancov sa pravidelne stretávajú raz ročne v Poprade a na výmenu ďalší rok v Zlíne.
Lávka
thumb|Lávka [[BP Pedestrian Bridge cez cestu v Millennium Parku v Chicagu]] thumb|Lávka v [[Jemene v oblasti Shaharah v provincii 'Amran]] Lávka je ľahký most či mostík. Zvyčajne sa tak označujú krátke aj dlhé mosty určené len pre peších alebo cyklistov, prípadne len pre prevedenie inžinierskych sietí (napríklad potrubia).
Lávky môžu prekonávať vodný tok, priekopu, roklinu, železnicu alebo cestu, ale tiež môžu viesť po strane skalnej steny alebo stavby a umožňovať tak priechod alebo prístup.
Ivan Alexander
náhľad|Ivan Alexander
Ivan Alexander alebo Ján Alexander (po bulharsky Иван Александър – † 17. február 1371) bol v rokoch 1331/1332 až 1371 bulharský cár.
Lovečského despotu vyhlásili za panovníka v roku 1331, potom ako bol z krajiny vyhnaný cár Ivan Stefan.
Prvé desaťročie vlády cára Ivana Alexandra, pokrvného príbuzného svojho predchodcu cára Ivana Šišmana sa nieslo v znamení bojov proti Byzantskej ríši. Dobyl niekoľko pevností v Trácku a Rodopách. V lete roku 1332 bulharská armáda vyhrala bitku pri meste Rusokastro (na juhu krajiny) a byzantský panovník Vasilev bol prinútený podpísať mierovú zmluvu.
Vzťahy medzi Byzanciou a Bulharskom neboli dobré a Bulharsko sa zamiešalo do občianskej vojny v Byzancii v rokoch 1341–1347. Aj vzťahy so Srbskom sa zhoršili.
Cár Ivan Alexander za svojej vlády takmer stratil územie Dobrudžského regiónu, keď si neudržal podporu miestnej šľachty a despoti na juhozápade krajiny bojovali medzi sebou. Opakované bitky s Byzantíncami vyprázdňovali štátnu pokladnicu a ničili ekonomiku krajiny. V tom čase sa vo Vidine sa konala korunovácia. Ivan Sracimir, prvorodený syn Ivana Alexandra, bol korunovaný za cára.
Postup Osmanskej ríše
Tento stav využila Osmanská ríša a začala expanziu na Balkán. V roku 1352 dobyli pevnosť Cimpe a obsadzovali juhovýchodnú časť krajiny. Cár Ivan Alexander bol proti týmto nájazdom úplne bezmocný a nebol schopný postaviť proti Turkom vhodnú armádu.
O dva roky neskôr Turci pokračovali v postupe. V bojoch padol druhý syn Ivana Alexandra, Michail Asen. Od roku 1354 boli boje medzi Bulharmi a Turkami častejšie. Cár sa beznádejne snažil odvrátiť nebezpečenstvo diplomaciou a vstupom do krátkodobých zväzov so susednými krajinami.
V roku 1355 sa syn byzantského panovníka Andronik V. Paleolog oženil s dcérou cára Ivana Alexandra – Keracou. V zápisnici zo svadby čítame: „Táto svadba bude výhodná pre kresťanov: Bulharov a Byzantíncov a nešťastím pre Turkov: pohanov.“ Zväz medzi týmito dvoma kresťanskými štátmi však nebol taký silný, aby odvrátil vojská sultána Murada.
V roku 1364 Turci napadli Byzantskú ríšu. Tá ich nátlak nevydržala a utrpela porážku. Teraz Turkom stálo v ceste do strednej Európy už iba Bulharsko. Bulharský cár nemohol proti dobre vyzbrojenej osmanskej armáde postaviť žiadnu armádu a panovníci zo susedných kresťanských krajín cárovi odmietli pomoc, takže Murad obsadil takmer celú oblasť Trácka.
Mierová zmluva, ktorú cár podpísal iba spomalila turecký postup. Ivan Alexander sa ešte snažil spolu s Byzantíncami bojovať a získať späť pevnosti pri Čiernom mori.
Neskôr bola krajina napadnutá aj z druhej strany – uhorský kráľ obsadil oblasť severozápadného Bulharska. V tejto situácii cára Ivana Alexandra na začiatku roku 1371 umrel.
Kultúra
Cár Ivan Alexander dal postaviť viaceré kostoly a kláštory, vrátane vzdelávacieho centra vo Velikom Tărnove. Z tohto obdobia sa zachovali rukopisy Londýnske evanjelium a Vatikánsky prepis kroniky kláštorov.
Sacoué
Sacoué je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zbrašín
Zbrašín je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 319 obyvateľov, z toho 165 mužov a 154 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 41,6 roka, ženy 43,3 roka).
Gustav Stresemann
Gustav Stresemann (* 10. máj 1878, Berlín, Nemecko – † 3. október 1929, tamže) bol nemecký liberálny politik a štátnik, bol kancelárom a ministrom zahraničia Nemecka v období Weimarskej republiky. V roku 1926 mu bola udelená Nobelova cena za mier.
Ján Kuric
Ján Kuric je členom skupín Ventil RG a Vidiek, má za sebou aj jeden sólový projekt, album Cigánsky plač, ktorý nahral spolu s rómskou speváčkou Věrou Bílou.
Osobný život
Manželkou Jána Kurica je podnikateľka v oblasti reklamy, akad. mal. Simona Bubánová – Tauchmannová. Majú dcéru Lujzu.
2736 Ops
2736 Ops je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 23. júla 1979.
Pliesko pod Kostolíkom
Pliesko pod Kostolíkom leží na dne ľavého západného odvetvia Batizovskej doliny vo Vysokých Tatrách. Jeho názov vyplýva z malých rozmerov plesa a jeho polohy pod Kostolíkom. Nachádza sa v nadmorskej výške približne. Nebolo dôkladne premerané. Má podlhovastý tvar. K jazierku nevedie turistický chodník.
561 Ingwelde
561 Ingwelde je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil M. F. Wolf 26. marca 1905.
Vincent Kováč
Vincent Kováč (* 25. január 1915, Hronský Beňadik – † 25. október 1968, Brno) bol slovenský politik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Leviciach. Roku 19371938 úradník v Banskej Bystrici a na viacerých miestach Slovenska. Príslušník regionalistického smeru Republikánskej strany poľnohosp. a maloroľníckeho ľudu, člen DS (19451948). Prispieval do agrárnej a sociálno-demokratickej tlače, do časpoisu Rašelinár. Roku 19461948 bol poslanec SNR.
Cutomu Nihei
Cutomu Nihei (jap. 弐瓶 勉 Nihei Tsutomu, * 1971) je japonský mangaka, ktorému sa podarilo uspieť aj v USA.
Práce
(ブラム!) Debutová manga a zároveň jeho najúspešnejšia práca. BLAME! má 10 dielov. Je to o osamelej postave menom Killy, ktorá putuje zdanlivo nekonečnými chodbami štruktúry a hľadá človeka, ktorý by mal čistý Terminálový gén, ktorý umožňuje prístup do virtuálneho priestoru nazývaný Net Sphere. Počas svojho putovania stretne vedkyňu Cibo, ktorá sa k nemu pridá a pomôže mu s jeho pátraním. Atmosféra je tu veľmi temná, až depresívna.
(ノイズ) Noise je manga, ktorá sa odohráva chronologicky ešte pred BLAME!-om. Táto manga bola však vydaná až po prvých dieloch BLAME!.
Kratšia paródia na mangu BLAME!, kde sú všetky postavy zasadené do nezvyklej role študentov a učiteľov.
(バイオメガ) Zjavne sa celý príbeh odohráva v rovnakom svete ako BLAME!. Avšak tento projekt je zrušený.
Príbeh sa zjavne odohráva v rovnakom svete ako BLAME! nejaký čas po skončení série BLAME!
Tsutomu dostal ponuku od C.B. Cabulski, aby spravil nejaký príbeh z prostredia X-Menov a ako fanúšik postavy Wolverine skočil hneď po tejto šanci a vytvoril tuto plne farebnú mangu pre Marvel.
Jaroslav Ježek
Jaroslav Ježek môže byť:
Matica (matematika)
Matica je určitá množina čísel alebo iných matematických objektov (tzv. prvkov matice) usporiadaných do pravidelných riadkov a stĺpcov (prípadne aj ich viacrozmerných ekvivalentov) a vyznačujúcich sa tým, že každý výpočtový úkon vykonávaný s maticou sa týka každého prvku tvoriaceho maticu.
Najčastejšie sa možno stretnúť s dvojrozmernou maticou. Ak treba zdôrazniť, že má m riadkov a n stĺpcov, hovorí sa o matici typu m krát n. Ak treba zdôrazniť, že objekty v tejto tabuľke pochádzajú z množiny A hovorí sa o matici nad množinou A. Príkladom matice typu 2 krát 5 nad množinou celých čísel môže byť Prvky matice A zvyčajne označujeme ako a_{ij}, pričom i je číslo riadku a j stĺpca.
Matice sú obzvlášť dôležité v lineárnej algebre kde reprezentujú lineárne zobrazenia a slúžia k efektívnemu zápisu lineárnych rovníc. Pomocou matíc nad množinou \{0,1\} sa reprezentujú konečné binárne relácie.
Operácie s maticami
Ak prvky dvoch matíc pochádzajú z vhodnej algebraickej štruktúry a ak sú splnené obmedzujúce podmienky týkajúce sa typu matíc, možno s maticami vykonávať rôzne operácie. Pre operáciu s maticami však neplatia všetky pravidlá platné pri počítaní s číslami, preto sa treba riadiť definíciami, ktoré maticové operácie určujú. Napríklad nie je jedno, v akom poradí sa násobia matice.
Sčítavanie matíc
Sčítavanie matíc môže prebiehať len vtedy, ak tieto dve matice majú rovnaký rozmer. Sčítavajú sa čísla na rovnakých pozíciách. Napríklad:
Skalárne násobenie
Každý prvok v matici A sa vynásobí číslom c. Napríklad:
Násobenie matíc
Násobenie môže prebiehať len vtedy, ak je počet stĺpcov ľavej matice rovnaký ako počet riadkov pravej matice. Ak A je m-krát-n matica a B je n-krát-r matica, tak ich maticový produkt AB má rozmery m-krát-r (m počet riadkov (ako v prvej matici) -krát- r počet stĺpcov (ako v druhej matici)). Výsledná hodnota na pozícií [i,j] je:
pre každé i a j.
Napríklad:
Pričom nie je jedno, v akom poradí sa to vykonáva, napríklad:
Dokonca ani rozmer matíc nemusí byť rovnaký pri vymenenom poradí. Aj v prípade, že oba súčiny majú rovnaké rozmery, môžeme dostať rôzne výsledky.
Vidíme teda, že násobenie matíc nie je komutatívne. Násobenie matíc je však asociatívne, Pre sčitovanie a násobenie matíc platí distributívnosť, teda (pre ľubovoľné matice takých rozmerov, že uvedené súčiny existujú).
Riadková ekvivalencia a stupňovitý tvar
Matice A a B sú riadkovo ekvivalentné vtedy (označujeme A \approx B), ak jedna vznikla z druhej konečným počtom nasledujúcich operácií nazývaných elementárne riadkové operácie:
\approx je reláciou ekvivalencie. Analogicky môžeme definovať aj stĺpcovú ekvivalenciu a elementárnu stĺpcovú operáciu.
Vedúcim prvkom riadku sa nazýva prvý nenulový prvok daného riadku.
Matica A je v stupňovitom tvare ak platí: Ak navyše platí, že: tak sa A nazýva redukovaná stupňovitá matica.
Každá matica je riadkovo ekvivalentná s práve jednou redukovanou stupňovitou maticou.
Hodnosť matice
Hodnosť matice je počet lineárne nezávislých riadkov matice. Hodnosť matice sa rovná maximálnemu počtu lineárne nezávislých riadkov matice. To je ekvivalentné s počtom nenulových riadkov matice v stupňovitom tvare (špeciálne redukovanom stupňovitom tvare).
Umelé kozmické teleso
Umelé kozmické telesá sú dopravované na obežnú dráhu spravidla nosnými raketami, v minulosti aj kozmickými raketoplánmi. Za kozmické teleso sa podľa definície prijatej medzinárodným výborom pre kozmický výskum COSPAR pokladá taký hmotný objekt, ktorý vykoná okolo Zeme najmenej jeden úplný obeh, alebo zotrvá v kozmickom priestore najmenej 90 minút. Vzhľadom na to, že hranice kozmického priestoru neboli dosiaľ právne stanovené, je táto definícia do značnej miery vágna. Pre účely registrácie svetových rekordov súvisiacich s kozmonautikou stanovila Medzinárodná letecká federácia FAI ako hranicu medzi atmosférou a kozmickým priestorom výšku nad geoidom.
História
Prvým umelým kozmickým telesom bola družica Sputnik 1, vypustená z kozmodrómu Bajkonur 4. októbra 1957. Prvým československým umelým kozmickým telesom bola družica Magion 1, vypustená sovietskou nosnou raketou 24. októbra 1978.
Označovanie umelých kozmických telies
Pre systematické označovanie umelých kozmických telies zaviedol COSPAR v roku 1957 tzv. medzinárodné označenie, pozostávajúce z roku vypustenia tohto telesa na obežnú dráhu a malého písmena gréckej abecedy; v prípade vyčerpania všetkých písmen potom kombináciou dvoch písmen. Telesá, vypustené jednou nosnou raketou sa odlišovali číselným indexom. Sputnik 1 mal v tomto systéme označenie 1957α2, posledný stupeň rakety, ktorá ho vyniesla, potom 1957α1. Vzhľadom na problémy s počítačovým spracovaním týchto údajov v tej dobe, bol od roku 1963 systém označovania zmenený; teraz pozostáva z roku vypustenia, pomlčky, poradového čísla úspešného štartu v danom kalendárnom roku, doplnených veľkým písmenom (alebo kombináciou dvoch a viac písmen) anglickej abecedy (s výnimkou písmen I a O), odlišujúcich jednotlivé telesá vypustené jedinou nosnou raketou. Pritom prvé písmeno (A) alebo podľa potreby viac písmen zo začiatku abecedy je vyhradených pre funkčné kozmické objekty, ďalšie pre nefunkčné objekty, najskôr pre posledné stupne nosnej rakety, ktorá funkčné teleso (telesá) vyniesla do kozmického priestoru, ďalšie potom pre tzv. kozmický odpad. Napr. kozmická stanica ISS má medzinárodné označenie 1998-067A; ide teda o funkčný objekt vypustený pri 67. úspešnom štarte v roku 1998.
Okrem toho kozmické veliteľstvo amerických ozbrojených síl prideľuje v momente jednoznačnej identifikácie umelého kozmického telesa (funkčného alebo nefunkčného) a presného určenia jeho dráhy v kozmickom priestore poradové katalogové číslo, ktorého maximálna hodnota tak do určitej miery zodpovedá počtu registrovaných umelých kozmických telies.
Počty registrovaných kozmických telies
(stav k 4. 5. 2009)
Podmienky pre umelé kozmické telesá
Podmienky v kozmickom priestore sú značne odlišné od podmienok na Zemi a v porovnaní s nimi sú veľmi nehostinné. Ak má umelé kozmické teleso plniť svoje funkcie, musí byť skonštruované tak, aby odolávalo
Návod
Návod je vyjadrenie pravidla ako dosiahnuť požadovaný cieľ. Dôležité sú návody na konanie.
562 Salome
562 Salome je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil M. F. Wolf 3. apríla 1905.
Conilhac-Corbières
Conilhac-Corbières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 853 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frei Paul Otto
Frei Paul Otto (* 31. máj 1925, Siegmar – † 9. marec 2015, Warmbronn) bol nemecký architekt a teoretik. Jeho obrovské vedomosti a skúsenosti s ľahkou konštrukciou, lanovou sieťou, priečkovou škrupinou a inými ťahom namáhanými konštrukciami spravili z neho jedného z najvýznamnejších architektov 20. storočia. Hneď vedľa vladimíra Šuchova, Richarda Buckminstera Fullera a Santiaga Calatrava patril k predstaviteľom biomorfnej architektúry
Začiatky
Jeho meno „Frei“ si vzal s matkinej rodnej strany a zároveň v ňom ukázal svoje celoživotné krédo. Ottovi rodičia boli členmi nemeckej sochárskej dielne. Pôvodne chcel, tak ako jeho otec a starý otec sochárom a kamenárom. Na obchodnej škole, kde študoval sa po prvýkrát stretol s teóriami plachtenia a výrobou plachetnicových modelov. Pri neskoršom získaní ocenenia plachetnice začal prehlbovať svoje vedomosti nad stavbou ľahkej konštrukcie a napnutej rámovej membrány. V roku 1943 nastupuje začína štúdium architektúry na Vysokej škole Technickej v Berlíne v Šarlotinom paláci Berlin-Charlottenburg. Nanešťastie ešte v tom istom roku kedy nastúpil na štúdium, bol povolaný do posledných rokoch 2. svetovej vojny ako bojový pilot v nemeckej Luftwaffe.
Študijné roky
Počas vojny je zostrelený a padol do francúzskeho zajatia. Tam v pozícii vojnového zajatca, podložil svoj talent a tvorbu viacerými nízko nákladovými stavbami. Vytvoril ich na princípe ľahkej oceľovej konštrukcie. Jednou z jeho inšpirácii bola aj Katedrála v Chartres a jej kamenný princíp stavby, ktorú mal každý deň pred očami. Prvé menšie úspechy ho posilnili natoľko, že sa v roku 1948 opäť vracia na štúdium na Technickú Univerzitu do Berlína. Napriek svojim svojvoľným názorom, bol v roku 1950 vybraný ako štipendista z fakulty a na pol roka mohol odcestovať v rámci štúdií do Spojených štátov amerických. Počas štúdií na americkom kontinente sa učí od popredných architektov a spoznáva ich tvorbu a stavby. Napr. Erik Mendelsohn, Ludwig Mies van der Rohe, Richard Neutra, Frank Lloyd Wright a Fred Severud. S týchto stretnutí vniklo celoživotné priateľstvo s Ludwigom Mies van der Rohe. O čosi neskôr bol pozvaný samotným Ludwigom ako statik pri stavbe novej národnej galérii v západnom Berlíne, kde prehodnocovali štyri hlavné stĺpy zmeniť na dva po každej strane jedným. V roku 1954 sa objavuje jeho dizertačná práca pod názvom Das hängende Dach, v preklade zavesená strecha. V nej po prvý raz zobrazil stavebnú techniku plošnej zavesenej konštrukcie namáhanej ťahom.
Praktik, zakladateľ a vizionár
Stanovými stavbami na spolkovej záhradkárskej výstave v roku 1955 a 1957 si v praxi vyskúšal svoje nové postupy a princípy. Predovšetkým tzv. Tancujúcu fontánu v Kolíne (1957) v podobe guľatej tanečnej plochy z betónu na voľnom priestranstve, preklenutom plachtovou strechou v tvare hviezdy a s okrasným jazierkom, ktoré vyvolali rozruch. V Berlíne časti Zehlendorf začína v roku 1952 svoju prvú väčšiu stavbu, svoj vlastný ateliér a v roku 1957 zakladá založil Vývojové stredisko pre rozvoj ľahkých konštrukcií v Berlíne. Od roku 1958 je pozvaný ako hosť na legendárnu vysokú školu pre Konštrukčnú tvorbu v Ulme, kde vedie a dozerá na viaceré projekty. Na Technickej Univerzite v Berlíne zakladá v roku 1961 skupinu bádateľov „Biológia a stavanie“, ktorí mali skúmať mnohotvarové biomorfné konštrukcie stebiel vápnitých rias, pavúčej siete, mydlových bublín, pretože príroda dosahuje svojej účinnosti vždy a ak je to možné s najmenším množstvom použitého materiálu. Tieto výskumy sa stali dôležitým impulzom Ottových vlastných štruktúr a konštrukcií. Otto Frei zakladá neskôr v roku 1964 ústav na Technickej Univerzite v Stuttgarte zameraný na ľahké plošné konštrukcie. Vlastná budova inštitútu v Štuttgardu-Vaihingene, postavená v rokoch 19671968, bola prestavbou experimentálneho modelu, vytvoreného pre nemecký pavilón na svetovej výstave Expo 1967 v Montreale. Na biologicky tvarovaných projektoch spolupracoval s biológom a antropológom J. G. Helmeckom. Na princípe ľahkého tvarovania a organiky vytvoril v roku 1960 solitárnu zvonicu na kostole v Berlíne – Schonow, inšpirovaný kostrou a morskými riasami. V roku 1969 sa stal vedúcim výskumu na 64 veľkorozponových konštrukciách v nemeckom výskumnom stredisku, ktoré sám založil.
Strešná konštrukcia
Najslávnejší sa stal Otto vďaka ľahkým strešným konštrukciám. Optimálnu formu a tvar strechy vytvoril Otto na základe experimentov s drôtenými modelmi. Modeli však vytváral aj na princípe spájania mydlových bublín a ich obalových plôch, ktoré tvorili navzájom dokonalé prepojenia. Tieto princípy však boli len základom pre jeho vízie. Pomenoval pojmy ako škrupina a lanová, resp. sieťová konštrukcia. Presunul princíp formovania organiky na lanové konštrukcie tým, že ich konce pevne zafixoval a plášť sa v priebehu medzi pevnými koncami organicky vytvaroval. Na týchto princípoch a procesoch tvarovania postavil priečkovú škrupinu z dlhých drevených latiek nad multifunkčnou halou v Mannheime, ktorá sa ihneď stala svetovým unikátom. Príťažlivosť a počítačová simulácia dokázali vytvoriť tieto ľahké a visuté formy architektúry.
S de:Günter Behnisch sa stal partnerom a spolupracoval od roku 1968 až do 1972 na legendárnom zastrešení hlavného športového štadióna na Olympiáde v Mníchove. Zvolená strešná konštrukcia sa síce zakladala a vyhotovovala podľa návrhov, no po nečakaných ťažkostiach sa musel sám obrátiť na dodávateľa nápadov. Architektonický časopis „Häuser“, domy v roku 2003 vybral túto stavbu k najdôležitejším nemeckého národa všetkých dôb. Jednako padla aj Ottova strešná konštrukcia kvôli obavám statika z masívnych konštrukcií. Omnoho viac sa zodpovedajúca ľahkosti a takmer neviditeľnosti je vzdušná konštrukcia veľkého vtáka vo voliére Mníchovskej zoologickej záhrady Hellabrunn. Toto zariadenie sa stalo symbolom zoologickej záhrady s pominuteľnosťou na krásne materiály. Ilustroval ním tiež aj turné Pink Floydu v roku 1977, vo forme obrovských preklopených štítov.
Vízie Otta pre budúcnosť
Ako on sám vraví, mnohé z jeho stavieb a hmotových hľadaní tvaru sú vytvorené na základe práce kolektívu a vzájomnej komunikácie, dokonca aj s obyvateľmi danej oblasti. Cíti sa predovšetkým ako dodávateľ nápadov a inšpirátor pre prispôsobenie sa ľahkému životnému prostrediu a budovaniu v ňom samotnom. Ako vraví sám: „málo som toho postavil, ja mám iba veľkú fantáziu.“ Otto Paul je dokonca ešte aj dnes činný vo svojom ateliéry „Warmbronn“ na Leonbergu spoločne so svojou ženou Ingrig a dcérou Kristínou Kanstinger. Od roku 1970 realizoval Otto so svojim žiakom de:Mahmud Bodo architektonický ateliér v Bradatche a stanovú strešnú konštrukciu v islamskom prostredí. Jeho dnešná rada, či podpora v oblasti ľahkej konštrukcie je v celosvetovej kancelárii architektov vysoko vyhľadávaná a cenená.
Tvorba
1955: Bundesgartenschau Kassel, Vierpunktsegel ako hudobný pavilón
1963: Svätý Lukáš-kostol v Brémy-Grolland s Karsten Schrock
1967: Nemecký pavilón pre svetovú výstavu v Montreal (odbúrané)
1968: pohyblivé zastrešenie na Stiftsruine Bad Hersfeld
1971: Bonhoeffer obecné centrum v Brémy-Huchting s Karsten Schrock
1972: Olympiáda v Mníchove (lanová sieť-strechy)
1975: Multifunkčná hala v Mannheim
1980: Vták-voliéra nad 5000 štvorcovými metrami v zoologickej záhrade Hellabrunn
1985: Tuwaiq Palace v Riade, Saudská Arábia; Úrady a centrá kultúry
1988: Výrobný pavilón pre nábytkársku firmu Wilkhahn
2000: Spolupráca na japonskom pavilóne pre EXPO 2000 v Hannoveri
2000: Spolupráca na veľkom projekte Stuttgart 21, štutgartská hlavná stanica
2000: 24m oválny stan v L, konštrukcia viacvrstvovej membrány
Vyznamenania
1967: Berlínska umelecká cena za architektúru
1974: „Thomas Jefferson Medal v Architecture“ z nadácie univerzity vo Viginii Thomasa Jeffersona
1990: Čestný doktorát na Universität Essen
1990: Honda cena / Tokio (dotovaný s 120.000 DM)
1996: Veľká cena Nemcov architektonicko-inžinierske spoločenstvo
1996/97: Wolfova cena za architektúru
1998: Aga Khan cena za architektúru
2000: Čestný občan mesta Leonberg
2000: Osobitná cena VII. Medzinárodný bienále pre architektúru za jeho životné dielo
2003: Olympiáda – najdôležitejšie nemecké stavebné dielo všetkých dôb po ankete architektonického časopisu Domy
2005: Royal Gold Medal z »Royal insitute of British Architects« (RIBA) za jeho životné dielo
2005: Čestný doktorát na fakulte architektúry TU Mníchov, kvôli jeho mimoriadnej službe v oblasti ľahkého a ekologického staviteľstva
2006: Udeľovanie spolku kríža 1. triedy od predsedu vlády vidieka Badensko-Württembergsko, Gunther Oettinger
2006: Praemium Imperiale „Nobelova cena umenia“ v odbore architektúry
2737 Kotka
2737 Kotka je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 22. februára 1938.
Jednoprvková množina
Jednoprvková množina je množina, ktorá má jeden prvok.
Sorocaba
Sorocaba je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte São Paulo.
V posledných 12 rokoch mesto prešlo rozsiahlou urbanizáciou, výraznými zlepšeniami fungovania mesta, ako aj dopravnej infraštruktúry.
Cyklistika
Mesto má okolo 100 km samostatných cyklistických chodníkov, ktoré kopírujú všetky hlavné ulice mesta. Plány do budúcnosti počítajú so Sorocabou ako mestom s najväčšou sieťou cyklistických chodníkov v Latinskej Amerike.
Mesto implementuje systém prevádzky cyklistiky podobný mestám ako Paríž a Barcelona. Sorocaba je po Rio de Janeire druhým najväčším cyklistickým mestom v Brazílii.
Ekonomika
Mesto pociťuje príliv investícií a patrí medzi 30 najväčších miest krajiny. Mesto má výborne vybavený priemyselný park s viac ako 1 600 spoločnosťami. Mesto vyrába najviac automobilových súčiastok a má najväčší farmaceutický priemysel v celej Brazílii.
Saint-Quentin-sur-Coole
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Výhrevnosť
Výhrevnosť je veličina udávajúca aké množstvo tepla sa uvoľní spálením jednotkového množstva látky alebo zmesi. Výhrevnosť patrí medzi základné fyzikálne parametre palív.
Saint-Quentin-sur-Coole
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Výhrevnosť
Jednotkou výhrevnosti je podiel energie a množstva. Podľa druhu posudzovanej zmesi môže byť výhrevnosť udávaná v:
Výhrevnosť sa zväčša určuje pomocou kalorimetra.
Saint-Quentin-sur-Coole
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Výhrevnosť
Horná a dolná výhrevnosť paliva
Horná výhrevnosť - Hs (iné názvy: hrubá výhrevnosť, spaľovacie teplo, nevhodne: spalné teplo; iná značka: Qv) je výhrevnosť ktorá zahŕňa uvoľnenú energiu z paliva pri spaľovaní v adiabatických podmienkach pri tlaku 101,325 kPa za predpokladu, že sa výsledné produkty spaľovania ochladia na teplotu, akú mali pred spálením a voda obsiahnutá v spalinách je v kvapalnom stave.
Dolná výhrevnosť - Hi (iné názvy: čistá výhrevnosť, výhrevnosť v užšom zmysle; iná značka: Qn) je výhrevnosť ktorá zahŕňa uvoľnenú energiu z paliva pri spaľovaní v adiabatických podmienkach pri tlaku 101,325 kPa za predpokladu, že sa výsledné produkty spaľovania ochladia na teplotu, akú mali pred spálením ale vodná para obsiahnutá v spalinách je v plynnom stave.
Dolná výhrevnosť je teda znížená o energiu potrebnú na odparenie vody, ktorá je produktom spaľovania. Táto energia (výparné teplo vody) má hodnotu 2,5 MJ na každý kilogram vody v spalinách.
Spaľovanie v reálnych technických aplikáciách prebieha vždy za vysokých teplôt, s výstupnými produktmi v plynnej fáze. Ak technické zariadenie nie je vybavené kondenzačným systémom, rozdiel energií medzi dolnou a hornou výhrevnosťou zostáva v odchádzajúcich spalinách. Preto má pri porovnávaní palív väčší význam dolná výhrevnosť. Rozdiel vo výhrevnostiach môže byť významý (aj viac ako 10 %) v závislosti od množstva vodíka v palive.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1997
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1997 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 17.19. januára 1997 v Liévine, v departmente Pas-de-Calais, vo Francúzsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa ôsmykrát za sebou stali hokejisti 🇩🇪. Bronzové Dánsko získalo svoju prvú medailu na ME. Posledné 2 družstvá zostúpili v roku 1999 do II. divízie ME.
Výhrevnosť
Výhrevnosť zmesi
Pre posudzovanie objemových výkonov tepelných strojov, nie je podstatná výhrevnosť použitého paliva, ale výhrevnosť pracovnej zmesi. Výhrevnosť zmesi je možné určiť zo vzťahu:
Hz =     pre λ <1
Benzín
thumb|Benzín
Benzín je kvapalná zmes prchavých uhľovodíkov (hlavne alkánov, cykloalkánov, aromatických uhľovodíkov a alkénov) oddelená z ropy a ďalších prídavných látok (najčastejšie benzén a izooktán), ktoré zlepšujú jeho vlastnosti ako paliva. Zvyčajný počet atómov uhlíka v jednotlivých molekulách uhľovodíkov tvoriacich základ zmesi je medzi 5 až 12.
Benzín sa používa ako palivo pre väčšinu zážihových motorov. Najčastejšie sa vyrába frakčnou destiláciou z ropy.
Základné vlastnosti
V tabuľke sú uvedené hodnoty typické pre konkrétne zloženie benzínu. Pri inom zložení sa môžu hodnoty odlišovať.
Odparivosť a frakčné zloženie
Tieto vlastnosti vyjadruje destilačná krivka – závislosť odpareného podielu paliva od teploty.
Výparné teplo
Výparné teplo benzínu závisí od teploty bodu varu a od hustoty. Pohybuje sa v rozsahu 315 – 335 kJ.kg-1. Benzín s vyšším výparným teplom viac ochladzuje nasávanú zmes, čím umožní lepšie naplnenie valcov motora.
Odolnosť proti detonačnému spaľovaniu
Túto vlastnosť benzínu popisuje oktánové číslo. Čím je hodnota čísla vyššia, tým je možné benzín použiť pre motory s vyšším kompresným pomerom (vyšší výkon, vyššia účinnosť). Oktánové číslo závisí od zložiek paliva. Najmenšiu odolnosť proti detonáciám majú alkány, najväčšiu aromatické uhľovodíky. Odolnosť palív možno zvýšiť: Oktánové čísla niektorých benzínov predávaných na Slovensku:
Prísady
Do benzínov sa pridávajú v malom množstve prídavné látky, tzv. aditíva, ktoré zlepšujú ich vlastnosti, alebo plnia inú funkciu.
Antidetonačné prísady
Do polovice 80. rokov 20. storočia boli obvykle do benzínov pridávané na tento účel zlúčeniny olova ako napríklad tetraetyl olova alebo tetrametyl olova, ktoré boli schopné zvýšiť oktánové číslo až o 10 jednotiek. S používaním zlúčenín olova sa úplne prestalo po preukázaní jeho toxického vplyvu na živé organizmy.
V súčasnosti sú takzvané bezolovnaté benzíny zložené zo zmesi vysokooktánových zložiek uhľovodíkov s vysokým podielom aromátov a izoparafínov. Dobrý účinok má aj používanie éterov a alkoholov.
Batizovské oká
Batizovské oká  je súbor niekoľkých maličkých plies na najvyššej severovýchodnej terase Batizovskej doliny, na tzv. Vyšnej batizovskej rovni vo Vysokých Tatrách. Nachádzajú sa v nadmorskej výške asi.
Batizovské oká patria medzi najvyššie položené zberače vody vo Vysokých Tatrách. Okrem nich, v takmer rovnakej výške v Malej Studenej doline, sústreďuje vody Baranie pliesko. Najvyšším zberačom vody v Tatrách je Modré pleso v Malej Studenej doline.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|Batizovské oká – pohľad z [[Gerlachovský štít|Gerlachovského štítu.]]
Whistle
„Whistle“ je skladba amerického rappera Flo Ridu, z jeho štvrtého štúdiového albumu Wild Ones z roku 2012. Bola vydaná dňa 24. apríla 2012 ako tretí singel z albumu. Skladbu napísali Flo Rida, David Glass, Marcus Killian, Justin Franks, Breyan Isaac a Antonio Mobley, kým produkciu mali v rukách DJ Frank E a Glass.
„Whistle“ je gitarou vedená hip-hopová skladba s pískajúcou melódiou. Od jej vydania získala zmiešané a pozitívne recenzie od kritikov. V jej prospech je popový zvuk, čím sa stala ďalším potencionálnym hitom s jej "chytľavým" hákom. Avšak niekoľko kritikov dalo skladbe zmiešané recenzie kvôli textu, ktorý nazvali "najjemnejšou skladbou všetkých čias".
Súvisiace hudobné video skladby režíroval Marc Klasfeld a bolo vydané dňa 24. mája 2012. Bolo filmované v Acapulcu v Mexiku.
Zostava
zostava pochádza z poznámok albumu Wild Ones.