cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fentonovo činidlo
Biologický význam
Fentonova reakcia má význam v biológii, pretože vedie k tvorbe voľných radikálov pomocou chemických látok, ktoré sú bežne prítomné in vivo v bunkách. Ióny prechodných kovov, napríklad železa a medi, môžu darovať alebo prijať voľné elektróny v intracelulárnych reakciách a tým prispieť k tvorbe či prípadne vychytávaniu voľných radikálov. Superoxidové ióny a prechodné kovy pôsobia synergicky a spôsobujú tvorbu voľných radikálov. Kvôli tomu, aj keď klinický význam nie je stále presne známy, je to jeden z dôvodov, prečo sa pacientom s infekciami neodporúča brať doplnky stravy so železom. Medzi ďalšie dôvody patria infekcie sprostredkované železom.
Železo sa v tele často vyskytuje vo viazanej podobe, napríklad v podobe hemu alebo iných proteínov, napríklad feritínu. Feritín viaže nereaktívne Fe3+ a tak pomáha predchádzať poškodeniu buniek Fentonovou reakciou.
Použitie
Fentonovo činidlo sa používa na čistenie odpadových vôd.
Fentonovo činidlo možno použiť v rôznych chemických procesoch, ktoré vyžadujú hydroxylový ión alebo oxidujú niektoré zlúčeniny.
Fentonovo činidlo sa používa v organickej syntéze na hydroxyláciu arénov pomocou radikálovej substitúcie, napríklad pri premene benzénu na fenol:
Príkladom hydroxylácie je i oxidácia kyseliny barbiturovej na aloxán. Ďalším použitím sú coupling reakcie alkánov. Príkladom je dimerizácia terc-butanolu pomocou Fentonovho činidla a kyseliny sírovej, čím vzniká 2,5-dimetyl-2,5-hexándiol.
Fentonovo činidlo sa bežne používa i v environmentálnych vedách na čistenie vody a remediáciu pôdy. Mnohé nebezpečné odpadné vody sa podarilo účinne očistiť pomocou Fentonovho činidla.
Ašot II.
Ašot II. (iné tvary mena pozri pod Ašot) môže byť:
Glejovka (Pezinok)
Na čísle 1 sa nachádza bývalý pavlačový dom, ktorého ruiny sú prestavané na obydlia obyvateľov rómskej osady.
Na čísle 1/A od roku 2018 stojí komunitné centrum.
Na čísle 10/A sa nachádza Vinárstvo Matyšák.
Na čísle 13, často uvádzanom ako číslo 1, sa nachádza areál bývalej Koveny.
Na čísle 15, ktoré sa nachádza v grinavskej časti, sídlia spoločnosti Brenntag Slovakia s r. o. a Ecorec Slovensko s r. o.
Revel (Isère)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Powiat opolski (Lubelské vojvodstvo)
Powiat opolski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve. Jeho správnym sídlom je mesto Opole Lubelskie, má rozlohu a žije tu  62 508 obyvateľov (30. jún 2008).
Mycobacterium tuberculosis
Mycobacterium tuberculosis (slovenské názvy: mykobaktéria tuberkulózy, mykobaktérium tuberkulózy , tuberkulózna mykobaktéria , tuberkulózna baktéria , baktéria tuberkulózy , Kochov bacil ) je druh patogénnej baktérie z čeľade Mycobacteriaceae a najčastejšia príčina tuberkulózy.
Prvýkrát ju objavil Robert Koch v roku 1882. Mycobacterium tuberculosis má na svojich bunkách nezvyčajný voskový povrch. Dôvodom je najmä prítomnosť kyseliny mykolovej. Tento povrch robí bunky nepriepustné pre Gramovo farbenie. Namiesto Gramovho farbenia sa pre identifikáciu pod mikroskopom používa test na acidorezistenciu. M. tuberculosis je aeróbny organizmus, ktorý vyžaduje vysoký príjem kyslíka. Primárne je patogénom dýchacej sústavy u cicavcov, kde infikuje pľúca. Najčastejšie metódu na diagnostiku tuberkulózy sú kožný test (Mantoux), test na acidorezistenciu, kultivácia a polymerázová reťazová reakcia.
Genóm M. tuberculosis bol sekvenovaný v roku 1998.
Dôkazy o výskyte M. tuberculosis sa našli v ľudských pozostatkoch z obdobia 7000 rokov pred Kr. (východné Stredomorie) aj u egyptských múmií z 3000 až 2400 pred Kr.
Urpín (vrch)
Urpín (po maďarsky: Urpin ) je vrch v Slovenskom stredohorí v celku Zvolenská kotlina v podcelku Bystrická vrchovina. Urpín sa nachádza v katastrálnom území mesta Banská Bystrica. Z východnej strany susedí s časťou Uhlisko, zo severu s centrom mesta a zo západu s Radvaňou. Na východnej strane kopca je banskobystrická Kalvária zo 17. storočia. Úbočím Urpína tečie Hron a vedie železničná trať Zvolen – Vrútky. Na tejto trati je pod Urpínom zastávka Banská Bystrica-mesto, tzv. Malá stanica.
V jeseni 2014 bol otvorený náučný chodník s dĺžkou a štrnástimi informačnými tabuľami. Ďalšie etapy počítajú s vytvorením vyhliadky a úpravou a obnovou serpentín až na vrchol. Investovať by sa malo spolu 82 tisíc €. Náučný chodník vedie od malej stanice po serpentínach hore, okolo vrcholu Urpína, okolo Urpínskej lesostepi a po 13 zastaveniach končí na Uhlisku.
Revel-Tourdan
Revel-Tourdan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Citroën DS4
náhľad|Citroën DS 4 HDi 165, zadná časť Citroën DS4 je automobil nižšej strednej triedy, ktorý vyrába francúzska automobilka Citroën od roku 2010 až po súčasnosť. Vyrába sa len v prevedení hatchback. Popri modeli C4 predstavuje jeho drahšiu a luxusnejšiu verziu. .
DS4 bol v poradí 2. modelom najnovšej prémiovej a luxusnej rady DS (Different Spirit alebo Distinctive Series) vytvorenej Citroënom, ktorá má stáť po boku hlavnej línie áut. Základom modelu DS4 je Citroën C4 2. generácie, ale s dramatickejším štýlom, chrómovaním a dizajnom použitým v interiéri aj exteriéri. Cieľom je oslovovať extravagantnejších zákazníkov bažiacich po štýle.
Bezpečnosť
Euro NCAP 2011 Bonusové ocenenie za službu Citroen Localized Emergency Call
2. liga hádzanárok 2018/19
2. liga hádzanárok v sezóne 2018/19 bol 26. ročník 2. ligy hádzanárok, tretej najvyššej hádzanárskej súťaže žien na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom hádzanej. V súťaži účinkovalo, rovnako ako v minulej sezóne, 6 družstiev. Súťaž vyhralo družstvo nováčika z TJ Záhoran Senica, ktoré tak malo právo štartovať v nasledujúcej sezóne v 1. lige.
Systém súťaže
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 10 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do druhej najvyššej súťaže. Keďže 2. liga je najnižšou ženskou súťažou, žiadne družstvo z nej nezostúpilo.
Účastníci
Poznámka: Družstvá SPORT CLUB Senec a HK 013 Revúca, ktoré skončili v minulej sezóne na 4., resp. 5. mieste, sa do tejto sezóny neprihlásili.
ATT Investments
ATT Investments je cyklistický cestný pretekársky tím pre jazdcov do 23 rokov, ktorý podporuje a rozvíja mladých jazdcov. Sídli v Česku. Bol založený v roku 2011 a niekoľko rokov fungoval ako domáci tím, než bol v roku 2020 povýšený na medzinárodnú úroveň UCI Continental. Hlavným sponzorom tímu je ATT Investments.
Levočská vrchovina
Levočská vrchovina je geomorfologický podcelok Levočských vrchov. Najvyšším bodom je vrch Rysová s výškou
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vonkajšie Západné Karpaty → Podhôľno-magurská oblasť → Levočské vrchy → Levočská vrchovina *** Podcelok zaberá severozápadnú časť pohoria a vytvára pás územia medzi Starou Ľubovňou a Kežmarkom. Na severozápade Levočská vrchovina hraničí so Spišskou Magurou a jej podcelkom Veterný vrch, západný okraj lemuje Popradská kotlina, patriaca Podtatranskej kotline. Južným a juhovýchodným smerom pokračujú Levočské vrchy podcelkami Levočské planiny a Levočská vysočina a na severe leží Spišsko-šarišské medzihorie s podcelkami Jakubianska brázda a Ľubovnianska kotlina.
Turizmus
Do roku 2011 bol v Levočských vrchoch Vojenský výcvikový priestor, preto bol pohyb ľudí v takmer celom pohorí značne obmedzený. Levočská vrchovina bola najvýraznejšie zasiahnutá v južnej časti, severná časť bola voľne prístupná. Práve v okolí Starej Ľubovne vedie najviac značených chodníkov.
Reventin-Vaugris
Reventin-Vaugris je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lurdská jaskyňa (Hlboká cesta, Bratislava)
náhľad|Lurdská jaskyňa Lurdská jaskyňa na Hlbokej ceste sa nachádza pár desiatok metrov od Kalvárie. Bola pôvodne kameňolomom, z ktorého bol ťažený kameň na mnohé miesta a stavby v blízkom a vzdialenom okolí. V roku 1892 grófka Gabriela Szapáry za pomoci bratislavským veriacich dala upraviť kameňolom a do výklenku jaskyne umiestniť sochu Panny Márie Lurdskej. Túto prvú sochu zakúpili a pre jaskyňu darovali dievčatá a robotníčky z bratislavskej textilnej továrne. Lurdská jaskyňa bola posvätená 15. septembra 1892. Za krátky čas sa stala obľúbeným miestom modlitieb kresťanov.
Pôvodná sadrová socha Panny Márie bola v roku 1946 nahradená novou, vytesanou z bieleho carrarského mramoru. Posvätená bola 1. mája 1946 biskupom Dr. Michalom Buzalkom. Novú sochu, presne podľa pôvodnej predlohy, vytesal z mramoru slovenský akademický sochár František Gibala.
Počas dlhej histórie Lurdskej jaskyne veriaci z vďaky i ako prejav úcty a mnohých prosieb k Panne Márii umiestnili na priľahlé steny areálu vyše 4 000 pamätných ďakovných tabuliek.
Misijný kríž
V roku 1946 sa konali celobratislavské misie od 28. marca do 7. apríla. Viedli ich dvaja kňazi z františkánskeho a dominikánskeho rádu.
V roku 1997 sa konali Misie na Kalvárii. Ľudové misie u bratov dominikánov viedli redemptoristi.
V roku 2017 sa konali týždeň trvajúce misie – Ľudové misie vo svetle Fatimy. Začali sa piatok svätou omšou a privítaním misionárov. Boli ukončené 13. októbra 2017 na deň stého výročia, posledného zjavenia, ktoré sa konalo vo Fatime. Konal sa sviečkový sprievod, procesia svetla a požehnanie misijného kríža. Misie viedli bratia redemptoristi spolu s laickími misionármi zo spoločenstiev Calvary a Rieka Života. Počas misií robila TV LUX záznamy svätých omší a misijných príhovorov. Následne odvysielala misijné príhovory vo svojom programe.
Sakrálne stavby pri Lurdskej jaskyni
Na polceste medzi Kalváriou a kostolom Panny Márie Snežnej sa nachádza Pieta s krížom z júna 1814. Pieta sa nachádza na ulici Na Kalvárii a vedľa Podhorského ulici. V roku 2014 dalo pietu zrekonštruovať Občianske združenie Petra v spolupráci s Farským úradom Panny Márie Snežnej Na Kalvárii. Slávnostne požehnanie Piety sa uskutočnilo 22. októbra 2014, požehnal ju Mons. Mario Giordana. Po slávnostnom požehnaní nasledovala ďakovná omša, ktorá sa konala v kostole Panny Márie Snežnej.
Neďaleko Lurdskej jaskyne sa na Kalvárskom vrchu nachádza Kalvária, pôvodné zastavenia kalvárie zo 17. storočia boli cielene zdevastované a zničené za komunistického režimu budovaním Pražskej ulice.
Junction
Junction môže byť:
Brestová ulica
Brestová ulica môže byť:
Surrey (Britská Kolumbia)
Surrey je mesto v kanadskej provincii Britská Kolumbia. V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 517 887 obyvateľov. Od roku 2011 to bolo navýšenie o 10,6%. Rozlohou je najväčším mestom metropolitnej oblasti Metro Vancouver, obyvateľstvom druhé najväčšie provinčné mesto po Vancouveri. V meste sa nachádza viac ako 200 parkov, vďaka čomu je známe ako „mesto parkov“ (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿). Je sídlom dvoch univerzitných kampusov.
Poloha
Mesto je jednou z 21 obcí metropolitnej oblasti Metro Vancouver. Leží na juh od rieky Fraser a zdieľa hranicu so Spojenými štátmi. Nachádza sa na tradičnej pôde pôvodných obyvateľov Sališ, vrátane národov q̓ic̓əy̓ (Katzie), q̓ʷɑ:n̓ƛ̓ən̓ (Kwantlen) a Semiahma.
Mesto má 6 komunít :
Dejiny
Surrey bolo ako ako obec založené v roku 1879. Pôvodné obyvateľstvo bolo z veľkej časti zdecimované európskymi chorobami. Názov Surrey vytvoril Angličan H. J. Brewer, ktorému krajina za riekou Fraser pripomínala anglické grófstvo Surrey.
Veľký rozmach mesto zažilo v 80. a 90. rokoch 20. storočia, keď sa doň prisťahovali ľudia z rôznych miest Kanady i celého sveta, hlavne z Ázie. Odhady z roku 2013 predpovedajú, že mesto za 10 až 12 rokov predbehne Vancouver a stane sa mestom s najväčším počtom obyvateľov v provincii Britská Kolumbia.
Citroën C-Zero
Citroën C-Zero je elektromobil vyrábaný automobilkou Citroën. Elektromobil bol vyvinutý v spolupráci s Mitsubishi Motors Corporation, je takmer identický s automobilmi Peugeot iOn a Mitsubishi i-MiEV.
Opis
Na rozdiel od predchádzajúcich elektromobilov je C-Zero navrhnutý od základu ako elektromobil. Automobil je konštrukčne zhodný s automobilmi Peugeot iOn a Mitsubishi i-MiEV. Líši sa detailmi, ako napríklad tuhosťou pruženia, úrovňou výbavy (Mitsubishi ponúka 7" LCD multimediálny systém, Citroen len Bluetooth rádio), softvérovými rozdielmi a samozrejme maskou a logom automobilky.
C-Zero ponúka možnosť nabíjania v domácich podmienkach, pričom dĺžka nabíjania závisí od pripojenia, pri sieti 240 V to je 16 A - 6 hodín, 13 A - 7 hodín alebo 10 A - 9 hodín. Okrem toho je možné nabíjať aj rýchlonabíjačkou v sieti 380 V, nabíjanie trvá približne 30 minút na dosiahnutie 80% kapacity batérie. Batéria je typu Li-Ion. Priemerná spotreba je 13.5 kWh/100 kilometrov. Oficiálna maximálna rýchlosť je stanovená na 129 km/h. Automobil dosahuje priemerný dojazd 130 až 150 kilometrov, ktorý závisí od štýlu jazdy a podmienok.
Ašot I. (kuropalat)
Svätý Ašot I. ( alebo ; * pred 786† 29. január 826 /829 /830, Doliskana ) bol gruzínsky vojvodca (eristav) a vládca Tao-Klardžetsku, ktorému vládol ako vazal Byzantskej ríše s titulom kuropalat. Pochádzal z rodu Bagrationovcov. Gruzínskou pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý a jeho liturgická spomienka pripadá na 29. januára. Zahraničnou historiografiou býva niekedy zvaný aj ako DidiVeľký. Tento prívlastok však býva priznávaný aj jeho menovcovi Ašotovi I., ktorý ako kráľ vládol v Arménsku.
Citroën C-Zero
Predchodcovia
Prvým elektromobilom od Citroënu bol dodávkový automobil TUB Electro v roku 1941. V roku 1987 predstavil úžitkové verzie C15 a C25. Prvým sériovým osobným automobilom bol v roku 1993 AX Electric s vylepšenou technológiou vodou chladených batérií. Túto koncepciu prevzali aj modely Saxo Electric a 106 Electric.
Ašot I. (kuropalat)
Život
Ašot bol synom gruzínskeho vojvodcu Adarnesa I., ktorý vlastnil pôdu v Erušeti, no jeho vzdialenejší pôvod je nejasný. Podľa arménskeho historika Vardana Veľkého mal byť potomkom Vasaka z rodu arménskych Bagratovcov, podľa iného prameňa (Smbat Davitis-dze) bol potomkom Guarama I., iberského vládcu zo 6. storočia. Za rodný kraj Bagrationovcov býva tiež považovaný kraj Speri. Ašot bol pôvodne (786809) vojvodcom (eristav) v Kartli, pričom jeho postavenie bolo uznané arabským kalifom, ktorému poskytol pomoc proti vzbúrenému emírovi Isma'ilovi z Tiflísu (dnešné Tbilisi). Postupne, snažiac sa oslobodiť ich obyvateľstvo od arabského jarma, rozšíril svoju moc do centrálnych oblastí Gruzínska. Sídlom Ašotovej moci bolo Bardavi (Partav, dnešný Azerbajdžan), Tbilisi a regióny okolo nich. V prvej polovici 9. storočia bojoval proti Arabom, ktorí sa snažili rozšíriť svoju moc na Kaukaze. Po porážke sa presídlil do Tao-Klardžetska a uznal byzantskú nadvládu. Byzantský cisár Lev V. Ašotovi udelil titul kuropalata a podporil Ašotove snahy o založenie nového panstva so sídlom v Artanudži. Postupne sa Ašotove domény rozšírili na celý juhozápad Gruzínska. Podľa prameňov mal ovládať kraj od „od Klardžetska po Ksani“. Časť území pritom získal kúpou a časť vybojoval. Na svojom území mal podporovať činnosť cirkvi, obdarovával kláštory a založil kláštor Opiza. Počas bojov bol zradcami zavraždený v kostole v Doliskane, kde hľadal útočisko. Po Ašotovej smrti sa gruzínske dŕžavy rozdelili medzi jeho deti, Adarnase II. získal Tao-Klardžetsko, Bagrat I. Karliu a Ibériu a tretí syn Guaram Džavachetiu a niektoré ďalšie menšie časti krajiny.
Sylabár
Sylabár alebo zriedkavejšie sylabárium ( = šlabikár) môže byť:
Golierovka slamomilná
left Golierovka slamomilná (Stropharia rugosoannulata) je jedlá huba z čeľade golierovkovité (Strophariaceae).
Klobúk je široký 5 až 15 cm, najprv zvonovitý, neskôr sa vyrovnáva. Lupene sú biele a neskôr tmavnú. Hlúbik je vysoký do 18 cm a hrubý 1 až 3 cm. Prsteň je hrubý.
Dá sa jednoducho pestovať v záhrade na substráte zo slamy alebo dreva. Nevyžaduje čistý alebo sterilný substrát a prítomnosť baktérií v substráte má priaznivý účinok na jej rast.
Ašot I. (arménsky kráľ)
Ašot I. Bagratuni (pred korunováciou ako „predsedajúce knieža“ Ašot V.; niekedy Ašut ; * 9. storočie † 890, Gugark) bol arménsky kráľ v rokoch 884/885890, zakladateľ nezávislého arménskeho štátu a dynastie Bagratovcov. Ašotovo kráľovstvo zaberalo veľkú časť území v oblasti historického Veľkého Arménska a aj časť dnešného juhovýchodného Gruzínska. V zahraničnej historiografii býva niekedy nazývaný aj ako „Veľký“ (arm. Mec). Tento prívlastok býva niekedy priznávaný aj jeho menovcovi Ašotovi I., ktorý vládol ako byzantský vazal, kuropalat v Gruzínsku.
Život
Ašot bol druhým synom arménskeho kniežaťa Smbata VIII. Vyznávača. V roku 855 nahradil svojho otca na čele arménskych vojsk ako veliteľ (sparapet). Spolu so svojím bratom Abasom stabilizoval situáciu v Arménsku, ktoré bolo po potlačení vzbury Arménov v polovici 9. storočia výrazne oslabené. Obnovil moc Bagratovcov a prostredníctvom dynastických svadieb a vojen rozšíril svoje panstvo na úkor ostatných arménskych šľachticov (nachararov) a arabských emírov v Arménsku (napr. Kajsovcov). vľavo|náhľad|Mapa arménskych historických krajín po roku 884/885 Vďaka proarabskej politike získal Ašot v roku 858 titul knieža kniežat (batrík al-batárika) a po víťazstve nad arabským emirom Džahháfom ibn Sawádom, sa stal aj suzerénom nad arabskými panstvami v Arménsku. Stal sa tak po abbásovskom kalifovi druhou najvplyvnejšou osobou na Kaukaze a túto pozíciu potvrdil v roku 879, keď porazil arabov zjednotených pod vedením arabského guvernéra v Arménsku, Muhammada ibn Chálida.
Ašotovo kráľovstvo aj napriek jeho úspechom nebolo centralizovaným štátom, ale skôr voľne organizovanou úniou, „feudálnou konfederáciou“, kde správa vecí by bola založená na spolupráci funkčne paralelných úradov v každom regióne. Miestni šľachtici si preto zachovávali výraznú autonómiu a výsady. Nina Garsoïanová preto upozorňuje, že čestné tituly, ktoré boli Ašotovi udelené kráľovstvu v skutočnosti príliš moci nedodali a boli v podstate prekladom staršieho titulu arménskych kniežat išchán išchánas. Ašot naďalej uznával nadvládu abbásovských kalifov, no zároveň si uvedomoval aj stále rastúcu silu Byzantskej ríše v oblasti. Tvrdo trestal arménske kniežatá, ktoré sa prikláňali na stranu Byzancie, no zároveň s Konštantínopolom viedol diplomatické rokovania. V náboženskej sfére viedla Arménska cirkev dialóg s Konštantínopolom, kde sa stal v tomto období patriarchom Fótios. Koncil v Širakawane v roku 862 sa však skončil z hľadiska cirkevnej únie s pochalcedónskymi kresťanmi neúspechom. V roku 884 (885 ) Ašot prijal kráľovský titul a nechal sa katolikom Jurajom II. korunovať korunou, ktorú mu poslali Arabi. Byzantínci Ašotovu mocenskú pozíciu uznali udelením titulu archón ton archóntos. Naďalej však platil tribút Arabom. Arménskym kráľom sa po Ašotovej smrti stal Smbat I.
Rives (Isère)
Rives je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slabičné abecedné písmo
Slabičné/slabikové/sylabické/sylabografické abecedné písmo alebo slabičné/slabikové/sylabické/sylabografické alfabetické písmo alebo slabičná/slabiková/sylabická/sylabografická abeceda môže byť:
Ty Dolla Sign
Tyrone William Griffin Jr. (* 13. apríl 1985, Los Angeles, Kalifornia, USA), známy pod umeleckým menom Ty Dolla Sign (štylizované ako Ty Dolla $ign alebo Ty$), je americký spevák,   skladateľ, reper a hudobný producent.
Levočské planiny
Levočské planiny sú geomorfologický podcelok Levočských vrchov. Najvyšším bodom je vrch Javorinka s výškou
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vonkajšie Západné Karpaty → Podhôľno-magurská oblasť → Levočské vrchy → Levočské planiny *** Podcelok zaberá južnú časť pohoria a vytvára pás územia medzi Kežmarkom a Vyšným Slavkovom. Na severe pokračujú Levočské vrchy podcelkami Levočská vysočina a Levočská vrchovina, západným smerom leží Popradská kotlina, patriaca Podtatranskej kotline. Južný okraj vymedzuje Hornádska kotlina s podcelkami Hornádske podolie, Medvedie chrbty a Podhradská kotlina. Východným smerom nadväzuje Branisko s podcelkom Smrekovica a Bachureň a severovýchodne leží Spišsko-šarišské medzihorie s podcelkom Šarišské podolie.
Chránené územia
V tejto časti pohoria leží prírodná rezervácia Bišar.
Turizmus
Južná časť Levočských vrchov patrí medzi turisticky najviac navštevovanú časť pohoria. Je tu vybudovaných viacero turistických trás.
Galovianske háje
Galovianske háje sú geomorfologickou časťou Liptovskej kotliny. Zaberajú územie na juh od Liptovskej Mary, juhozápadne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis
Územie sa nachádza v západnej polovici Podtatranskej kotliny, rovnako tak v západnej časti podcelku Liptovská kotlina. Severný okraj kopíruje breh Liptovskej Mary a čiastočne aj vyrovnávacej nádrže Bešeňová a nachádzajú sa tu obce Galovany, Gôtovany, Malatíny a okrajovo i Vlachy. Severnú hranicu vymedzujú Liptovské nivy, západným, južným aj východným smerom nadväzuje Ľubeľská pahorkatina, obe geomorfologické časti Liptovskej kotliny.
Ochrana územia
Južnou časťou Galovianskych hájov vedie ochranné pásmo Národného parku Nízke Tatry, ktoré zaberá najmä východnú časť tohto územia. Maloplošné, osobitne chránené lokality sa v tejto časti Liptovskej kotliny nevyskytujú.
Turizmus
Táto časť Liptovskej kotliny patrí medzi pokojnejšie a menej navštevované oblasti. Južné pobrežie Liptovskej Mary je využívané najmä milovníkmi rekreačného rybolovu a v lokalite Dechtáre je v blízkosti tradičnej reštaurácie malý prístav. Vzhľadom na odľahlosť územia od horských oblastí tu nie sú značené chodníky a jedinú výnimku tvorí červeno značený chodník, vedúci od železničnej zastávky Vlachy cez Archeopark Havránok na Liptovský hrad.
Roche (Isère)
Roche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2024
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2024 (IIHF) budú 87. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji. K rozhodnutiu o konaní MS v hokeji 2024 v Česku prišlo 24. mája 2019 na kongrese IIHF v Bratislave.
Poprsie
Poprsie môže byť:
Fukóza
Fukóza je hexózový deoxycukor. Nachádza sa v N-naviazaných glykánoch na cicavčích, hmyzích a rastlinných povrchoch buniek. Fukóza je základná podjednotka polysacharidu z morských rias, fukoidanu.
Dva štruktúrne znaky odlišujú fukózu od ostatných hexóz prítomných u cicavcov: chýbajúca hydroxylová skupina na C6 pozícii, ktorá z fukózy robí deoxycukor, a jej L -konfigurácia. L -Fukóza je ekvivalentná 6-deoxy- L -galaktóze.
Fukóza sa štiepi z polymérov obsahujúcich fukózu pôsobením enzýmu známeho ako α-fukozidáza, ktorý sa nachádza v lyzozómoch.
Protilátky
Predpokladá sa, že α(1→3) naviazané fukózy sú sacharidovým antigénom alergie spôsobenej IgE.
V glykánových štruktúrach obsahujúcich fukózu, teda fukozylovaných glykánoch, existuje fukóza ako koncová modifikácia alebo ako napojovací bod pre ostatné cukry. V ľudských N-naviazaných glykánoch tvorí fukóza najčastejšie α(1,6) väzbu na redukujúci uhlík β-N-acetylglukózamínu. Fukóza viazaná na neredukujúce konce α(1,2) galaktózy však tvorí H antigén, podštruktúru antigénov krvných skupín A a B.
Bolo preukázané, že fukozylácia protilátok znižuje viazanie na Fc receptor NK buniek, čím sa znižuje bunková cytotoxicita závislá na protilátkach. Afukozylované monoklonálne protilátky (protilátky bez fukózových jednotiek) boli teda dizajnované na podporu imunitného systému proti rakovinovým bunkám, a to tak, že sú produkované v bunkách, ktoré nadostatočne exprimujú enzým na fukozyláciu (FUT8), čím sa zvyšuje zabíjanie buniek in vivo.
Rochetoirin
Rochetoirin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hláskové písmo
Hláskové písmo môže byť (zoradené od najužšieho významu po najširší):
Ašot IV.
Ašot IV. (iné tvary mena pozri pod Ašot) môže byť:
Horné jazero
Vodstvo
Jazero má množstvo prítokov, odtok zabezpečuje len Rieka svätej Márie, ktorá napája Hurónske jazero. Voda v jazere je čistá a veľmi studená, v strede jazera má pri hladine i v lete len 4 °C. Jazero je bohaté na ryby.
Severné brehy tvoria vysoké útesy a skaly, južné naopak nízke a piesočnaté. Pereje na Rieke svätej Márie obchádza vybudovaný kanál, ktorý umožňuje plavbu lodí medzi jazerami. Okrem turizmu sa využíva i na prepravu železnej rudy, uhlia, obilia a pod.
Osídlenie pobrežia
Na brehoch sa nachádzajú mestá a prístavy:
Gucci Mane
Radric Delantic Davis (* 12. február 1980, Bessemer, Alabama, Spojené štáty), známy pod umeleckým menom Gucci Mane, je americký reper. Od vydania svojho debutového albumu Trap House v roku 2005, vydal 12 štúdiových albumov a viac ako 70 mixtapov. V roku 2007 založil vlastné vydavateľstvo 1017 Records. Stal sa priekopníkom hip-hopového podžánru trap music, po boku ďalších reperov z Atlanty, T.I. a Young Jeezy.
Diskografia
Spolupráce
Fonetické písmo (len zvuky)
Fonetické písmo (iné názvy: čisto fonetické písmo, hláskové písmo, fonografické písmo, fonografia, fonémické písmo, fonematické písmo, abecedné písmo, alfabetické písmo, abeceda) je písmo, ktorého znaky znamenajú len zvuky (a teda neznamenajú napr. slová, ani pojmy, ani slová alebo zvuky).
Patrí sem:
Thor (film)
Obsadenie
V ďalších úlohách sa predstavili aj Joseph Gatt, Joshua Cox a Douglas Tait ako traja Mrazivý obri. V cameo úlohách sa objavili: Stan Lee a J. Michael Straczynski obaja ako šoféri pick-upa, Jeremy Renner ako agent Clint Barton / Hawkeye a Samuel L. Jackson ako Nick Fury.
Roissard
Roissard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Romagnieu
Romagnieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Habera
Habera môže byť:
Peter Mihoč
Mgr. Peter Mihoč (* 26. december 1978, Vranov nad Topľou) je slovenský evanjelický kňaz a biskup Východného dištriktu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku.
Životopis
Kaplánsku službu vykonával v Bardejove, neskôr pôsobil ako zborový farár v Liptovskom Hrádku – Dovalove. Od roku 2009 pôsobil ako tajomník predchádzajúceho biskupa Východného dištriktu Slavomíra Sabola.
V roku 2019 bol vo voľbách zvolený z troch kandidátov za nového biskupa Východného dištriktu. Inštalovaný na šesťročné obdobie do úradu bol vo februári 2020 v Evanjelickom chráme Božom Svätej Trojice v Prešove.
Fonémické abecedné písmo
Fonémické/fonematické abecedné písmo alebo fonémické/fonematické alfabetické písmo alebo fonémická/fonematická abeceda môže byť:
Hradiště (Doupovské hory)
Hradiště  je najvyšší vrh Doupovských hôr. Nachádza sa v strede Vojenského obvodu Hradiště v okrese Karlovy Vary, asi sedem kilometrov severovýchodne od obce Bražec. Hora je vzhľadom na svoju polohu vo vojenskom obvode verejnosti neprístupná.
Vrch erózneho pôvodu je tvorený nefelinickým analcimitom a má tvar pretiahlej kopy s plochým povrchom a menšími skalnatými výstupkami na svahoch, ktoré vznikli vypreparovaním lávových prúdov. V minulosti bol považovaný za okrajovú časť treťohornej kaldery stratovulkánu. Na vrchole sa dochovali terénne pozostatky hradu Hradiště založeného pravdepodobne v 13. storočí.
A Mari Usque Ad Mare
náhľad|Motto na kanadskom znaku z roku 1921 A Mari Usque Ad Mare je národné motto Kanady a znamená Od mora k moru. Fráza pocháza z latinského prekladu Žalmu 72:8 v Biblii :
Dejiny
George Monro Grant prvý krát použil frázu na reprezentáciu Kanady. Bol sekretárom Sanforda Fleminga, presbyteriánskeho ministra, ktorý ho používal vo svojich kázňach. Jeho pravnuk, Michael Ignatieff tvrdí, že Grant frázu použil pri národobudovateľských snahách počas stavby Canadian Pacific Railway.
Pope bol členom štvorčlennej komisie zvolanej federálnou vládou, aby zmenila dizajn štátneho znaku (ostatní členovia boli Thomas Mulvey, A. G. Doughty a generálmajor W. G. Gwatkin. Pôvodný dizajn motto neobsahoval. Generálmajor W. G. Gwatkin navrhol "In memoriam in spem" ("v pamäti, v nádeji") ako motto, ale Popeov návrh získal väčšiu podporu. Návrh dizajnu bol schválený vládnou vyhláškou (order in council) 21. apríla 1921 a kráľovskou Juraja VI. 21. novembra 1921.
Použitie
Motto sa používa viacerými vládnymi inštitúciami a predstaviteľmi, ako súčasť kanadského štátneho znaku, na označenie autority. Je tiež súčasťou bankoviek kanadského dolára všetkých nominálnych hodnôt a obalu kanadského pasu. Samostatne je uvedené na všetkých vyhláseniach federálnej vlády.
Navrhované zmeny
Traja z premiérov kanadských teritórií urgovali zmenu motta, chceli, aby sa lepšie hodilo na geografickú veľkosť kanadského teritória, Kanada má pobrežia Severného ľadového, Atlantického a Pacifického oceánu. Medzi dva návrhy na zmenu motta patrili: A mari ad mare ad mare (od mora k moru k moru ) a A mari usque ad maria (od mora k moriam). Predĺžená verzia motta ("From Sea to Sea to Sea") je používaná v prejavoch a v písaní o Kanade, reprezentujúc inkluzivitu severných obyvateľov a zvyšujúcu sa dôležitosť artických oblastí pre politickú a ekonomickú budúcnosť Kanady. Prieskum verejnej mienky pre Canwest Global ukázal, že podpora zmeny motta prevyšuje hlasy za zanechanie pôvodného v pomere tri ku jednej, jedna tretina z oslovených zostala neutrálnych.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025 (IIHF) budú 88. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji. Rozhodnutie o konaní MS v hokeji vo Švédsku bolo uskutočnené v roku 2018 na polročnom kongrese IIHF na Malte. Oficiálne oznámenie a zaradenie spoluhostiteľa ako Dánsko padlo 24. mája 2019 v Bratislave. Bližšie miesta samotných stretnutí budú v dohľadnej dobe upresnené.
Kvalifikované tímy
** = Automaticky ako hostiteľ
Erijské jazero
Erijské jazero je najjužnejšie zo sústavy piatich Veľkých kanadských jazier, nachádzajúcich sa v Severnej Amerike na hranici Kanady a USA.
Fonografické písmo
Fonografické písmo (iné názvy: fonografia, fonetické písmo, fonetické abecedné/alfabetické písmo, fonetická abeceda, fonémické písmo, fonematické písmo ) môže byť písmo, v ktorom znak reprezentuje len jednotlivú (aj keď nie nevyhnutne každú) hlásku, pozri hláskové písmo (znak pre hlásku)
Ašot II. (arménsky kráľ)
'''Ašot II. Železný''' (* 9. stor.† 929) bol tretí kráľ stredovekého Arménskeho kráľovstva z dynastie Bagratovcov. Vládol v rokoch 914929, pričom jeho vláda bola poznačená bojmi s azerbajdžanskými Sadžiovcami. Pre svoju statočnosť a odvahu dostal v historiografii prezývku JerkatŽelezný. Podľa byzantských prameňov bol Ašot II. natoľko silný, že dokázal holými rukami ohnúť železnú tyč.
Fonografické písmo
Fonografické písmo (iné názvy: fonografia, fonetické písmo, fonémické písmo, fonematické písmo) môže byť aj písmo, ktoré vyjadruje len zvuky, pozri fonetické písmo (len zvuky)
Erijské jazero
Vodstvo
Hlavný prítok vody zabezpečuje Rieka svätej Kláry, ktorú napája Hurónske jazero a odtok vody prebieha riekou Niagara. Mohutná rieka napája Ontárijské jazero a vytvára sčasti vodnú cestu pre lodnú dopravu. Rieka Niagara je známa hlavne mohutnými Niagarskými vodopádmi, ktoré lode obchádzajú Wellandským kanálom, ktorý je súčasťou Prieplavu svätého Vavrinca – vodnej cesty umožňujúcej námorným lodiam plaviť sa z Atlantického oceánu až do Horného jazera. Voda v jazere je veľmi znečistená a z veľkej časti bez života. Pobrežie jazera je skalnaté, ťažko prístupné a v jazere sa nachádza množstvo ostrovov.
Ašot II. (arménsky kráľ)
Život
Ašot II. bol synom Smbata I. a vnukom Ašota I., zakladateľa dynastie Bagratovcov a stredovekého Arménskeho kráľovstva. V roku 896 bol zajatý a následne aj prepustený sádžiovským emirom Afšínom z Azerbajdžanu. Afšínov nástupca Júsuf, ktorý ako kalifov zástupca (ostikan) vystupoval v Arménsku, Ašotovi udelil titul išchán išchánas („knieža kniežat“) Arménska. Po umučení Smbata I. v Dvine v roku 914 bol Ašot korunovaný kráľom Arménska. Ašot následne začal proti Júsufovi bojovať v partizánskej vojne a posilňovať svoje pozície. Znovu získal moc nad severným Arménskom a bitky sa rýchlo rozšírili zo severných oblastí na západ a juh. Ašotovo postavenie uznal aj byzantský cisár, ktorý mu počas jeho návštevy v Konštantínopole v roku 914 udelil titul archóna archónov (gr. archón ton archóntos) a vojenskú podporu. Cisár Ašota zároveň označil čestným titulom „syn mučeníka“. V náboženskej sfére sa počas Ašotovej ranej vlády viedli rozhovory medzi Konštantínopolom, kde bol patriarchom Nikolaos I. Mystikos a arménskym katolikom Ján VI. Historik. V Arménsku sa medzitým Ašotova situácia výrazne zhoršila po tom, čo bol azerbajdžanským vládcom Júsufom za arménskeho vládcu vymenovaný Ašotov bratranec a menovec Ašot Šapuhjan (aj Ašot Sparapet), na ktorého stranu sa postavilo viacero domácich veľmožov. Situáciu sa Ašotovi podarilo vyriešiť až v roku 922 po štvorročných bojoch. Krátko na to, čo bol Ašot uznaný aj Arabmi a bol mu udelený titul kráľa kráľov (šahanšáh), sa však zhoršili Ašotove vzťahy s Byzanciou. Do Arménska bol dokonca v roku 922 vyslaný s vojskom Ióannes Kurkuas a titul archóna archónov bol Byzanciou udelený Vaspurakanu, rivalskému arménskemu kráľovstvu. Ióannes síce dokázal dobyť niekoľko arménskych miest, no starobylý Dvin ovládaný Arabmi dobyť nedokázal. V roku 923 zvíťazil Ašot nad Arabmi v bitke pri jazere Sevan. Kráľom po Ašotovi II. sa stal Ašotov brat Abas (niekedy Abbás).
Erijské jazero
Osídlenie pobrežia
Na brehoch sa nachádzajú mestá a prístavy:
Samuel de Champlain
Samuel de Champlain (* asi 1567, Brouage, Francúzsko – † 25. december 1635, Quebec, Kanada) bol francúzsky geograf, kartograf, diplomat a cestovateľ, ktorý preskúmal priľahlé oblasti Severnej Ameriky. Založil mesto Quebec v roku 1608 a bol jeho starostom až do svojej smrti. Je nazývaný Otec Nového Francúzska, ktorého prvým guvernérom bol od roku 1627 do roku 1635.
Fonografické písmo
Fonetické písmo alebo fonetické abecedné/alfabetické písmo alebo fonetická abeceda môže byť aj:
Samuel de Champlain
Začiatky
thumb|left|Socha Samuela de Champlaina na námestí v Quebecu Champlain sa už v mladosti plavil po mori a v roku 1598 do Ameriky pod španielskou vlajkou. Po návrate spísal správu a odovzdal ju francúzskemu kráľovi Henrichovi IV. Správa obsahovala 60 máp a kráľ žasol nad kartografickými schopnosťami tohto mladého muža. Champlain získal titul kráľovského kartografa s malou osobnou rentou. Po dvoch rokoch sa vydal v roku 1603 na čele novej výpravy do Ameriky. Výprava smerovala rovnakou cestou akou plával Jacques Cartier a dostala sa k dedine Hochelaga. Dedina však bola prázdna, jej obyvatelia utiekli pred útočnými Irokézmi. Výprava tu stretla kočujúcich Indiánov s ktorými zamenili kožušiny a vrátili sa späť do Francúzska. V tom istom roku preskúmal Champlain oblasť okolo Rieky svätého Vavrinca. Do týchto končín ho prilákal sľúbený monopol na obchod s kožušinami a po roku sa vrátil. Poslal do tejto oblasti dve lode, ktorým velil Sieur de Monts, a na ktorých bolo 79 cestujúcich z Francúzska. De Monts mal od francúzskeho dvora nariadenie založiť v Kanade obchodnú spoločnosť a kolóniu zvanú Akádia. Aby sa vyhli krutej zime v nížine sv. Vavrinca, rozhodli sa Francúzi prezimovať južnejšie, na ostrovčeku pri vjazde do zálivu Bay of Fundy. Ukázalo sa to ako katastrofálne rozhodnutie, pretože na celom ostrove nebola žiadna pitná voda a na piesčitej pôde sa nedali pestovať žiadne plodiny. Muži umierali na skorbut, do tej doby neznámu nemoc, a čoskoro pochopili, že musí byť zapríčinená jednotvárnou stravou – údené mäso, solené ryby, ovsené vločky a sucháre – typickou stravou vtedajších kolonistov. Zima toho roku nastala veľmi skoro a kolonisti vyrúbali stromy, ktoré by ich ochránili pred vetrom, aby mali čím kúriť. Okolité more bolo plné ľadovcov, takže lode nemohli odplávať a boli na ostrove uväznené až do jari.
Fonografické písmo
Fonografické písmo (iné názvy: fonografia, fonémické písmo, fonematické písmo) môže byť aj pravé hláskové písmo (aj prípadne vrátane rozšíreného abecedného písma)
Samuel de Champlain
Začiatky
Champlain sa v roku 1604 vydal do Nového Francúzska znovu a pôsobil tu ako sprievodca Pierra du Guast, sieura de Monts, ktorý mal za úlohu usídliť v Novom Francúzsku sto kolonistov. Hoci bolo veľmi lákavé vrátiť sa znovu do Francúzska, Champlain a osadníci, ktorí zimu prežili, naložili všetok ostávajúci majetok na lode a preplávali na druhú stranu zálivu. Tam, na západnom pobreží ostrova Nové Škótsko, založili osadu Port Royal, dnešný Annapolis. Malý prístav sa stal centrom prvej stálej francúzskej kolónie v Amerike. Obchodníci s kožušinami a ostatným tovarom postupne zakladali obchodné stanice po celej Akádii, ktorá sa čoskoro prestierala na polovici dnešnej provincie Nové Škótsko a v časti New Brunswicku. Obchodné stanice, ktoré posielali do Francúzska tisíce bobrích, vydrích a losích kožušín, lákali do Nového sveta ďalších a ďalších kolonistov.
Fonografické písmo
Fonémické písmo alebo fonematické písmo môže byť aj pravé hláskové písmo, ktoré verne vyjadruje fonologické alternácie, alebo v ktorom reprezentovaná fonológia takmer nemá alternácie, pozri pod pravé hláskové písmo
Samuel de Champlain
Založenie Quebecu
Po zime sa výprava plavila po východnom pobreží Severnej Ameriky a celé toto pobrežie zmapovala. V roku 1607 sa vrátila do Francúzska. Za rok vyrazil Champlain do Nového Francúzska znovu a tentoraz mal nad výpravou plné velenie (zodpovedal sa Sieuru de Monts vo Francúzsku). 3. júla 1608 bola otvorená obchodná stanica, ktorá sa nachádzala blízko hurónskej dediny Stadacon, táto stanica dostala meno Quebec. Už od začiatku sa Champlain snažil nadviazať dobré vzťahy s Indiánmi. Čoskoro sa mu podarilo spriateliť s kmeňmi Hurónov a Algonkinov, ktoré žili v tejto oblasti. Indiáni sa často opakovane vydávali do Quebecu a obchodovali s Francúzmi. Ešte na konci roku 1608 vypravil Champlain svoj lode do Francúzska (boli plné kožušín) a sám tu zostal ešte s ďalšími 28 mužmi. Na jar v roku 1609 prišli ku Quebecu bojovníci Hurónov a požiadali Champlaina o pomoc proti Irokézom. Champlain súhlasil a v lete toho istého roku sa s dvoma svojimi mužmi vydal s Indiánmi na cestu. Výprava sa dostala do miest, kde dnes leží Lake Champlain a stretla sa tu s Irokézmi. Bolo dohovorené, že boj bude začatý na druhý deň. Hneď za svitania boli obe armády pripravené na boj. Champlain, ktorý bol na čele Indiánov, vypálil zo svojej muškety. Po tomto výstrele zostali na mieste dvaja mŕtvi indiánski náčelníci. Irokézi sa ľakli, ale po chvíli chceli zaútočiť. V tom vystrelili zo svojich muškiet i dvaja zvyšní Francúzi a Irokézi sa dali na útek. I keď táto udalosť upevnila priateľstvo medzi Hurónmi a Francúzmi, z neskoršieho pohľadu sa ukázalo, že išlo o veľkú strategickú chybu. Irokézi boli v tejto oblasti dominujúcou silou, ktorá dokázala postaviť do boja 10 000 mužov.
Irokézi na túto udalosť nezabudli a neustále napadali francúzske osady. V 18. storočí sa spojili s Britmi a hrali dôležitú úlohu pri páde Nového Francúzska. Champlain sa v roku 1610 vrátil do Francúzska, ale ešte predtým prehovoril Algonkinov aby do svojho tábora prijali jedného Francúza. Keď sa na jar v roku 1611 vrátil, vyprával mu tento Francúz o jazerách, ktoré sú viac na západe. Champlain chcel čo najskôr uskutočniť výpravu, ktorá by mala za cieľ ich preskúmať. Ale Siuer de Monts prišiel o monopol a z Francúzska sa hrnuli obchodníci, ktorí chceli čo najrýchlejšie zbohatnúť a vrátiť sa späť do Francúzska. Čoskoro prišlo medzi Indiánmi a Francúzmi k mnohým konfliktom a Champlain sa veľmi snažil, aby nevypukla vojna. Nakoniec sa vrátil do Francúzska a požiadal kráľa o udelenie monopolu. V roku 1613 sa vrátil do Nového Francúzska ako jeho guvernér, ale všetci Huróni už kraj okolo Rieky svätého Vavrinca opustili. Champlainovo úsilie vyšlo nazmar.
Písmenovo-zvukové písmo
Písmenovo-zvukové písmo môže byť:
Samuel de Champlain
Hľadania severozápadnej cesty a osídľovaním Nouvelle France
Keď sa Champlain vrátil do Nového Francúzska, stretol sa s mužom menom Nicholas Vigneau. Ten tvrdil, že našiel cestu do Číny. Champlain sa ihneď vydal na prieskumné cesty, ktoré uskutočnil v roku 1613 a 1615. Cieľom naďalej zostávalo nájdenie cesty vnútrozemím až k pobrežiu Čínskeho mora. Po dramatickej plavbe na rieke Ottawa sa od tamojších Indiánov dozvedel, že Vigneau klamal. Po výprave sa Champlain snažil so svojimi indiánskymi spojencami poraziť Irokézov, ale táto snaha nebola úspešná. Okolo roku 1620 vyslal Champlain Francúza Étienna Brula, aby preskúmal oblasť na západ od Hurónskeho jazera. Brulovi sa expedícia podarila a zmapoval tamojšiu oblasť (išlo o územie dnešných provincií Ontário a Quebec). thumb|left|Baie des Chaleurs a [[Záliv svätého Vavrinca – časť Champlainovej mapy z roku 1612]] Samotný Champlain sa venoval správe Quebecu. Aj keď obchod s kožušinami rozkvital, v Quebecu nežil stále takmer nikto. Obchodníci sa tu zdržali len krátky čas a vrátili sa do Francúzska. V celom Novom Francúzsku žilo stále iba osemdesiat osôb, vrátane katolíckych misionárov. Champlain robil všetko preto, aby mohol splniť osídľovacie požiadavky francúzskej koruny. Už od roku 1615 posielal do oblasti Akádie a Quebecu jezuitov a františkánov, aby medzi Indiánmi konečne začal šíriť kresťanstvo. V správach ktoré posielal do vlasti bájil o úrodnej krajine, o celkovom blahobyte – roľníkom sľuboval oveľa lepšie podmienky ako v rodnom Francúzsku. Jeho zámerom bolo prilákať do Nového Francúzska čo najviac ľudí. Vo Francúzsku existovala určitá skupina obyvateľov, ktorá možnosť odsťahovania z Francúzska nadšene uvítala. Išlo o hugenotov a tým, ako aj protestantom, boli brány Nouvelle France nadobro zatvorené.
Počet obyvateľov cez všetky jeho snahy stále stagnoval a Francúzsko si nemohlo robiť nárok na preskúmané oblasti a osídlené územia Kanady. Kardinál Richelieu, francúzsky minister, roku 1627 založil obchodnú spoločnosť Nové Francúzsko (nazývaná aj „Spoločnosť stovky partnerov“), ktorá mala dobytie a osídlenia Kanady urýchliť. Ako návnadu ponúkala francúzska koruna záujemcom obrovské pozemky s podmienkou, že ich majitelia ich vyčistia, založia na nich plantáže a zabezpečia ich obrábanie. Týmto pozemkom sa hovorilo seigneurie a ich majiteľ sa nazýval seigneur. V dnešnej provincii New Brunswick existovalo 24 takých lén. Francúzom sa však do Akádie príliš nechcelo, kým im majitelia statkov nedovolili, aby okrem obrábania pôdy mohli tiež obchodovať, s cieľom získať veľký profit, s kožušinami a prevádzkovať výnosný rybolov. Pritom títo noví roľníci, habitants, zostávali poddanými seigneurom, ktorí v novej krajine vládli ako feudálne kniežatá.
Anglicko-francúzska vojna
thumb|Champlainov podpis v testamente z roku 1635 V roku 1627 vypukla vojna medzi Anglickom a Francúzskom. Francúzi vyslali do Quebecu flotilu s kolonistami a zásobami. Počas plavby napadol francúzsku flotilu David Kirke, pirát v anglických službách. Quebec sa musel vzdať, ale v roku 1632 sa navrátil Francúzsku. Champlain sa snažil z Quebecu vybudovať mesto, ktoré by sa stalo šíriteľom francúzskej civilizácie. Roku 1634 sa s Champlainovým požehnaním vydal na prieskumnú plavbu Jean Nicolet. Bol presvedčený, že našiel prejazd do Číny, čo sa mu nepodarilo, preskúmal však veľkú časť územia okolo amerických jazier a Francúzsko si mohlo toto územie nárokovať. Počas výpravy zomrel otec Nového Francúzska – Samuel de Champlain.
Champlain sa výrazne zasadil o rozvoj Nového Francúzska a vďaka nemu sa francúzska civilizácia zachovala v údolí sv. Vavrinca dodnes. Po roku 1635 sa Nové Francúzsko prestávalo vyvíjať a rozrastať. Hlavným problémom Francúzov stále bolo nízke zaľudnenie územia Nového Francúzska. Okolo roku 1660 žilo v Novom Francúzsku len tritisíc ľudí. Francúzi totiž nepozerali na Nové Francúzsko ako na krajinu, kde sa dá začať nový život (tak ako Briti), ale ako na územie, kde sa dá rýchlo zbohatnúť. Po zbohatnutí sa väčšina Francúzov vrátila domov. Tí ktorí zostali, museli znášať tuhé zimy, tvrdú drinu, choroby, nepriateľských Indiánov ako aj zemetrasenie. Nové Francúzsko bola stále závislé na dodávkach z Európy, ktoré boli neisté. Roku 1663 hrozilo, že sa rozpadne.
Zasiahol kráľ Ľudovít XIV., ktorý dal kolónii status kráľovskej provincie, poslal tam pluk vycvičených vojakov a vymenoval zvláštneho dôstojníka, intendanta, ktorý mal dohliadať na vnútorné záležitosti provincie. Týmito krokmi sa Nové Francúzsko stabilizovalo. Prvým intendantom bol Jean Baptiste Talon. Nariadil výstavbu pevnôstok, ktoré mali chrániť francúzske územie pred Irokézmi. Podporoval aj remeslá, ako stavbu lodí či tkáčstvo. Aby prilákal do Nového Francúzska nových obyvateľov, sľúbil manželským párom, ktoré sa odsťahujú do Nového Francúzska a budú mať viac ako dvanásť detí, štyridsať hektárov pôdy.
Segmentálne abecedné písmo
Segmentálne abecedné písmo alebo segmentálne alfabetické písmo alebo segmentálna abeceda môže byť:
Captain America: Prvý Avenger
Captain America: Prvý Avenger (v origináli Captain America: The First Avenger) je americký akčný film z roku 2011, ktorý natočil režisér Joe Johnston podľa komiksov o Captain America. V hlavnej roli mladého Steva Rogersa, ktorý sa počas druhej svetovej vojny stane vďaka experimentu supervojakom a symbolom, Kapitánom Amerika, sa predstavil Chris Evans, ktorý si postavu neskôr zopakoval aj v nadväzujúcich filmoch a pokračovaniach. Jedná sa o piaty celovečerný film filmovej série Marvel Cinematic Universe.
Obsadenie
Vo vedľajšej roli sa predstavil aj Samuel L. Jackson ako Nick Fury. V cameo roli sa vo filme objavil aj Stan Lee ako vojenský generál.
Ašot III.
Ašot III. (iné tvary mena pozri pod Ašot) môže byť:
Hláskové písmo (znak pre hlásku)
Hláskové písmo (iné názvy: fonetické písmo, fonetické abecedné písmo, fonetické alfabetické písmo, fonetická abeceda, fonografické písmo, fonografia, fonémické písmo, fonematické písmo, abecedné písmo, alfabetické písmo, abeceda, segmentálne písmo, segmentálne abecedné písmo, segmentálne alfabetické písmo, segmentálna abeceda, písmenovo-zvukové písmo) je písmo, v ktorom znak (graféma) reprezentuje len jednotlivú (aj keď nie nevyhnutne každú) hlásku, teda buď spoluhláskové písmo alebo pravé hláskové písmo.