cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam článkov slnečnej sústavy/4
44
44 Nysa - 440 Theodora - 4400 Bagryana - 4401 Aditi - 4402 Tsunemori - 4403 Kuniharu - 4404 Enirac - 4405 Otava - 4406 Mahler - 4407 Taihaku - 4408 Zlatá Koruna - 4409 Kissling - 441 Bathilde - 4410 Kamuimintara - 4411 Kochibunkyo - 4412 Chephren - 4413 Mycerinos - 4414 Sesostris - 4415 Echnaton - 4416 Ramses - 4417 Lecar - 4418 Fredfranklin - 4419 Allancook - 442 Eichsfeldia - 4420 Alandreev - 4421 Kayor - 4422 Jarre - 4423 Golden - 4424 Arkhipova - 4425 Bilk - 4426 Roerich - 4427 Burnashev - 4428 Khotinok - 4429 Chinmoy - 443 Photographica - 4430 Govorukhin - 4431 Holeungholee - 4432 McGraw-Hill - 4433 Goldstone - 4434 Nikulin - 4435 Holt - 4436 Ortizmoreno - 4437 Yaroshenko - 4438 Sykes - 4439 Muroto - 444 Gyptis - 4440 Tchantches - 4441 Toshie - 4442 Garcia - 4443 1985 RD4 - 4444 Escher - 4445 Jimstratton - 4446 Carolyn - 4447 Kirov - 4448 Phildavis - 4449 Sobinov - 445 Edna - 4450 Pan - 4451 Grieve - 4452 Ullacharles - 4453 Bornholm - 4454 Kumiko - 4455 Ruriko - 4456 Mawson - 4457 van Gogh - 4458 Oizumi - 4459 Nusamaibashi - 446 Aeternitas - 4460 Bihoro - 4461 Sayama - 4462 Vaughan - 4463 Marschwarzschild - 4464 Vulcano - 4465 Rodita - 4466 Abai - 4467 Kaidanovskij - 4468 Pogrebetskij - 4469 Utting - 447 Valentine - 4470 Sergeev-Censkij - 4471 Graculus - 4472 Navashin - 4473 Sears - 4474 Proust - 4475 Voitkevich - 4476 Bernstein - 4477 Kelley - 4478 Blanco - 4479 Charlieparker - 448 Natalie - 4480 Nikitibotania - 4481 Herbelin - 4482 Frerebasile - 4483 Petofi - 4484 Sif - 4485 Radonezhskij - 4486 Mithra - 4487 Pocahontas - 4488 Tokitada - 4489 1988 AK - 449 Hamburga - 4490 Bambery - 4491 Otaru - 4492 Debussy - 4493 1988 TG1 - 4494 Marimo - 4495 1988 VS - 4496 Kamimachi - 4497 Taguchi - 4498 Shinkoyama - 4499 Davidallen - 44P/Reinmuth
45
45 Eugenia - 450 Brigitta - 4500 Pascal - 4501 Eurypylos - 4502 Elizabethann - 4503 Cleobulus - 4504 Jenkinson - 4505 Okamura - 4506 Hendrie - 4507 Petercollins - 4508 Takatsuki - 4509 Gorbatskij - 451 Patientia - 4510 Shawna - 4511 Rembrandt - 4512 Sinuhe - 4513 Louvre - 4514 Vilen - 4515 Khrennikov - 4516 Pugovkin - 4517 Ralpharvey - 4518 Raikin - 4519 Voronezh - 452 Hamiltonia - 4520 Dovzhenko - 4521 Akimov - 4522 Britastra - 4523 MIT - 4524 Barklajdetolli - 4525 Johnbauer - 4526 Konko - 4527 Schoenberg - 4528 Berg - 4529 Webern - 453 Tea - 4530 Smoluchowski - 4531 Asaro - 4532 Copland - 4533 Orth - 4534 Rimskij-Korsakov - 4535 Adamcarolla - 4536 Drewpinsky - 4537 Valgrirasp - 4538 Vishyanand - 4539 Miyagino - 454 Mathesis - 4540 Oriani - 4541 Mizuno - 4542 Mossotti - 4543 Phoinix - 4544 Xanthus - 4545 Primolevi - 4546 Franck - 4547 Massachusetts - 4548 Wielen - 4549 Burkhardt - 455 Bruchsalia - 4550 Royclarke - 4551 Cochran - 4552 Nabelek - 4553 Doncampbell - 4554 Fanynka - 4555 Josefapérez - 4556 Gumilyov - 4557 Mika - 4558 Janesick - 4559 Strauss - 456 Abnoba - 4560 Klyuchevskij - 4561 Lemeshev - 4562 Poleungkuk - 4563 Kahnia - 4564 Clayton - 4565 Grossman - 4566 Chaokuangpiu - 4567 Bečvář - 4568 Menkaure - 4569 Baerbel - 457 Alleghenia - 4570 Runcorn - 4571 Grumiaux - 4572 Brage - 4573 Piešťany - 4574 Yoshinaka - 4575 Broman - 4576 Yanotoyohiko - 4577 Chikako - 4578 Kurashiki - 4579 Puccini - 458 Hercynia - 4580 Child - 4581 Asclepius - 4582 Hank - 4583 Lugo - 4584 Akan - 4585 Ainonai - 4586 Gunvor - 4587 Rees - 4588 Wislicenus - 4589 McDowell - 459 Signe - 4590 Dimashchegolev - 4591 Bryantsev - 4592 Alkissia - 4593 Reipurth - 4594 Dashkova - 4595 Prinz - 4596 1981 QB - 4597 Consolmagno - 4598 Coradini - 4599 Rowan - 45P/Honda-Mrkos-Pajdušáková
46
46 Hestia - 460 Scania - 4600 Meadows - 4601 Ludkewycz - 4602 Heudier - 4603 Bertaud - 4604 Stekarstrom - 4605 Nikitin - 4606 Saheki - 4607 Seilandfarm - 4608 Wodehouse - 4609 Pizarro - 461 Saskia - 4610 Kajov - 4611 Vulkaneifel - 4612 Greenstein - 4613 Mamoru - 4614 Masamura - 4615 Zinner - 4616 Batalov - 4617 Zadunaisky - 4618 Shakhovskoj - 4619 Polyakhova - 462 Eriphyla - 4620 Bickley - 4621 Tambov - 4622 Solovjova - 4623 Obraztsova - 4624 Stefani - 4625 Shchedrin - 4626 Plisetskaya - 4627 Pinomogavero - 4628 Laplace - 4629 Walford - 463 Lola - 4630 Chaonis - 4631 Yabu - 4632 Udagawa - 4633 Marinbica - 4634 Shibuya - 4635 Rimbaud - 4636 Chile - 4637 Odorico - 4638 Estens - 4639 Minox - 464 Megaira - 4640 Hara - 4641 Ayako - 4642 Murchie - 4643 Cisneros - 4644 Oumu - 4645 Tentaikojo - 4646 Kwee - 4647 Syuji - 4648 Tirion - 4649 Sumoto - 465 Alekto - 4650 Mori - 4651 Wongkwancheng - 4652 Iannini - 4653 Tommaso - 4654 Gorʹkavyj - 4655 Marjoriika - 4656 Huchra - 4657 Lopez - 4658 Gavrilov - 4659 Roddenberry - 466 Tisiphone - 4660 Nereus - 4661 Yebes - 4662 1984 HL - 4663 1984 SM1 - 4664 Hanner - 4665 Muinonen - 4666 Dietz - 4667 Robbiesh - 4668 1987 DX5 - 4669 Hoder - 467 Laura - 4670 Yoshinogawa - 4671 Drtikol - 4672 Takuboku - 4673 Bortle - 4674 Pauling - 4675 Ohboke - 4676 Uedaseiji - 4677 Hiroshi - 4678 Ninian - 4679 Sybil - 468 Lina - 4680 Lohrmann - 4681 Ermak - 4682 Bykov - 4683 Veratar - 4684 Bendjoya - 4685 Karetnikov - 4686 Maisica - 4687 Brunsandrej - 4688 1980 WF - 4689 Donn - 469 Argentina - 4690 Strasbourg - 4691 Toyen - 4692 SIMBAD - 4693 Drummond - 4694 Festou - 4695 1985 RU3 - 4696 Arpigny - 4697 Novara - 4698 Jizera - 4699 Sootan - 46P/Wirtanen
47
47 Aglaja - 470 Kilia - 4700 Carusi - 4701 Milani - 4702 Berounka - 4703 Kagoshima - 4704 Sheena - 4705 Secchi - 4706 Dennisreuter - 4707 Khryses - 4708 Polydoros - 4709 Ennomos - 471 Papagena - 4710 Wade - 4711 Kathy - 4712 Iwaizumi - 4713 Steel - 4714 Toyohiro - 4715 1989 TS1 - 4716 Urey - 4717 Kaneko - 47171 Lempo - 4718 Araki - 4719 Burnaby - 472 Roma - 4720 Tottori - 4721 Atahualpa - 4722 Agelaos - 4723 Wolfgangmattig - 4724 Brocken - 4725 Milone - 4726 Federer - 4727 Ravel - 4728 Lyapidevskij - 4729 Mikhailmilʹ - 473 Nolli - 4730 Xingmingzhou - 4731 Monicagrady - 4732 Froeschle - 4733 ORO - 4734 Rameau - 4735 Gary - 4736 Johnwood - 4737 Kiladze - 4738 1985 RZ4 - 4739 Tomahrens - 474 Prudentia - 4740 Veniamina - 4741 Leskov - 4742 Caliumi - 4743 Kikuchi - 4744 1988 RF5 - 4745 Nancymarie - 4746 Doi - 4747 Jujo - 4748 Tokiwagozen - 4749 1989 WE1 - 475 Ocllo - 4750 Mukai - 4751 Alicemanning - 4752 Myron - 4753 Phidias - 4754 Panthoos - 4755 Nicky - 4756 Asaramas - 4757 Liselotte - 4758 Hermitage - 4759 Åretta - 476 Hedwig - 4760 Jia-xiang - 4761 Urrutia - 4762 Dobrynya - 4763 Ride - 4764 Joneberhart - 4765 Wasserburg - 4766 Malin - 4767 Sutoku - 4768 Hartley - 4769 Castalia - 477 Italia - 4770 Lane - 4771 Hayashi - 4772 1989 VM - 4773 Hayakawa - 4774 Hobetsu - 4775 Hansen - 4776 Luyi - 4777 Aksenov - 4778 Fuss - 4779 Whitley - 478 Tergeste - 4780 Polina - 4781 Sládkovič - 4782 Gembloux - 4783 Wasson - 4784 1984 DF1 - 4785 Petrov - 4786 Tatianina - 4787 Shulʹzhenko - 4788 Simpson - 4789 Sprattia - 479 Caprera - 4790 Petrpravec - 4791 Iphidamas - 4792 Lykaon - 4793 1988 RR4 - 4794 Bogard - 4795 Kihara - 4796 Lewis - 4797 Ako - 4798 Mercator - 4799 Hirasawa - 47P/Ashbrook-Jackson
48
48 Doris - 480 Hansa - 4800 1989 TG17 - 4801 Ohre - 4802 Khatchaturian - 4803 Birkle - 4804 Pasteur - 4805 Asteropaios - 4806 Miho - 4807 Noboru - 4808 Ballaero - 4809 Robertball - 481 Emita - 4810 Ruslanova - 4811 Semashko - 4812 Hakuhou - 4813 Terebizh - 4814 Casacci - 4815 Anders - 4816 Connelly - 4817 1984 DC1 - 4818 Elgar - 4819 Gifford - 482 Petrina - 4820 Fay - 4821 Bianucci - 4822 Karge - 4823 Libenice - 4824 Stradonice - 4825 Ventura - 4826 Wilhelms - 4827 Dares - 4828 Misenus - 4829 Sergestus - 483 Seppina - 4830 1988 RG4 - 4831 Baldwin - 4832 Palinurus - 4833 Meges - 4834 Thoas - 4835 1989 BQ - 4836 Medon - 4837 Bickerton - 4838 Billmclaughlin - 4839 Daisetsuzan - 484 Pittsburghia - 4840 Otaynang - 4841 Manjiro - 4842 Atsushi - 4843 Megantic - 4844 Matsuyama - 4845 Tsubetsu - 4846 Tuthmosis - 4847 Amenhotep - 4848 Tutenchamun - 4849 Ardenne - 485 Genua - 4850 Palestrina - 4851 Vodopʹyanova - 4852 Pamjones - 4853 Marielukac - 4854 Edscott - 4855 Tenpyou - 4856 Seaborg - 4857 Altgamia - 4858 Vorobjov - 4859 Fraknoi - 486 Cremona - 4860 Gubbio - 4861 Nemirovskij - 4862 Loke - 4863 Yasutani - 4864 1988 RA5 - 4865 Sor - 4866 Badillo - 4867 Polites - 4868 Knushevia - 4869 Piotrovsky - 486958 Arrokoth - 487 Venetia - 4870 Shcherbanʹ - 4871 Riverside - 4872 Grieg - 4873 Fukaya - 4874 Burke - 4875 Ingalls - 4876 Strabo - 4877 Humboldt - 4878 1968 OF - 4879 Zykina - 488 Kreusa - 4880 Tovstonogov - 4881 1975 XJ - 4882 Divari - 4883 Korolirina - 4884 Bragaria - 4885 Grange - 4886 Kojima - 4887 Takihiroi - 4888 Doreen - 4889 Praetorius - 489 Comacina - 4890 Shikanosima - 4891 Blaga - 4892 Chrispollas - 4893 Seitter - 4894 Ask - 4895 Embla - 4896 Tomoegozen - 4897 Tomhamilton - 4898 Nishiizumi - 4899 Candace - 48P/Johnson
49
49 Pales - 490 Veritas - 4900 Maymelou - 4901 1988 VJ - 4902 Thessandrus - 4903 Ichikawa - 4904 Makio - 4905 Hiromi - 4906 Seneferu - 4907 Zoser - 4908 Ward - 4909 Couteau - 491 Carina - 4910 Kawasato - 4911 Rosenzweig - 4912 Emilhaury - 4913 1965 SO - 4914 Pardina - 4915 Solzhenitsyn - 4916 Brumberg - 4917 Yurilvovia - 4918 Rostropovich - 4919 Vishnevskaya - 492 Gismonda - 4920 Gromov - 4921 Volonte - 4922 Leshin - 4923 Clarke - 4924 Hiltner - 4925 Zhoushan - 4926 Smoktunovskij - 4927 O’Connell - 4928 Vermeer - 4929 Yamatai - 493 Griseldis - 4930 Rephiltim - 4931 Tomsk - 4932 Texstapa - 4933 1984 EN1 - 4934 Rhoneranger - 4935 Maslachkova - 4936 Butakov - 4937 1986 CL1 - 4938 1986 CQ1 - 4939 1986 QL1 - 494 Virtus - 4940 Polenov - 4941 Yahagi - 4942 1987 DU6 - 4943 Lac d’Orient - 4944 Kozlovskij - 4945 Ikenozenni - 4946 Askalaphus - 4947 Ninkasi - 4948 Hideonishimura - 4949 Akasofu - 495 Eulalia - 4950 House - 4951 Iwamoto - 4952 Kibeshigemaro - 4953 1990 MU - 4954 Eric - 4955 Gold - 4956 Noymer - 4957 Brucemurray - 4958 Wellnitz - 4959 Niinoama - 496 Gryphia - 4960 Mayo - 4961 Timherder - 4962 Vecherka - 4963 Kanroku - 4964 Kourovka - 4965 Takeda - 4966 Edolsen - 4967 Glia - 4968 Suzamur - 4969 Lawrence - 497 Iva - 4970 Druyan - 4971 Hoshinohiroba - 4972 Pachelbel - 4973 Showa - 4974 Elford - 4975 Dohmoto - 4976 Choukyongchol - 4977 Rauthgundis - 4978 Seitz - 4979 Otawara - 498 Tokio - 4980 Magomaev - 4981 Sinyavskaya - 4982 Bartini - 4983 Schroeteria - 4984 Patrickmiller - 4985 Fitzsimmons - 4986 Osipovia - 4987 Flamsteed - 4988 Chushuho - 4989 Joegoldstein - 499 Venusia - 4990 Trombka - 4991 Hansuess - 4992 Kalman - 4993 Cossard - 4994 Kisala - 4995 Griffin - 4996 Veisberg - 4997 Ksana - 4998 Kabashima - 4999 MPC - 49998 2000 AA13 - 49999 2000 AW14 - 49P/Arend-Rigaux
4p
4P/Faye
Hlavný poddôstojník Ozbrojených síl Slovenskej republiky
Hlavný poddôstojník Ozbrojených síl Slovenskej republiky (HPoD OS SR) je vojenská fukcia v Ozbrojených silách Slovenskej republiky. „Zodpovedá za celý poddôstojnícky zbor a mužstvo, ktorý je chrbtovou kosťou ozbrojených síl a spolupodieľa sa na vytváraní predpisov k výcviku“. Podľa kpt. Milana Vargu, hovorcu Ozbrojených síl hlavný poddôstojník OS SR „slúži ako poradca a konzultant náčelníka generálneho štábu z radov starších predstaviteľov zboru poddôstojníkov a mužstva“. Súčasný hlavným poddôstojníkom je od 1. októbra 2019 štábny nadrotmajster Marcel Kaniak.
Dejiny
Funkciu zaviedol jedným z prvých vo svojej funkcii vtedajší náčelník Generálneho štábu gen. Ľubomír Bulík. Odvtedy bola funkcia hlavného poddôstojníka zavedená vo všetkých útvaroch veľkosťou od prápora vyššie. Štbn nadrtm Richard Fabricius medzi svoje tri priority zaradil „Výcvik, výcvik a ešte raz výcvik. To sú moje tri hlavné priority na nadchádzajúce obdobie“. Vo svojej funkcii pôsobil aj v Afganistane. Po skončení fukncie odišiel do NATO školy v Oberamergau kde bude veliť trom poddôstojníckym kurzom.
Vlajka Guadeloupe
right|thumb|220px|Oficiálna vlaka Guadeloupe (vlajka Francúzska)
Používa sa aj vlajka – logo regiónu, ktorá je však neoficiálna – je to vlajka, ktorá má len lokálny a turistický charakter. Na bielom liste vlajky je umiestnené logo, kde je štylizované žlté slnko a modrý vták, na modro zelenom podklade. Pod logom je nápis REGION GUADELOUPE podčiarknutý žltým prúžkom.
Nezávislá Ľudová únia pre zrovnoprávnenie Guadeloupe navrhovala štátnu vlajku veľmi podobnú vlajke Surinamu.
D. Garanvölgy
D. Garanvölgy bol slovenský lekár-hematológ.
Životopis
Pôsobil ako primár hematologicko-transfuziologického oddelenia NsP KÚNZ v Banskej Bystrici v rokoch 1949 – 1951.
Sebečice
Sebečice je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 67 obyvateľov, z toho 41 mužov a 26 žien, pričom priemerný vek v obci bol 52,1 roka (muži 50,4 roka, ženy 54,7 roka).
Kopijivka (Tuľčynský rajón)
Kopijivka je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1297 obyvateľov.
Zoznam článkov slnečnej sústavy/T
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 48 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ta
Talassa (mesiac) - Tarqeq (mesiac) - Tarvos (mesiac) - Tau Aquaridy - Taygete (mesiac)
te
Telesto (mesiac) - Tempel 1 - Tenkovrstvový solárny článok - Teória veľkého impaktu - Terestriálna planéta - Terminátor (slnečný) - Termosféra - Tetyda (mesiac)
té
Téba (mesiac)
th
Tharsis - Thelxinoe (mesiac) - THEMIS - Themisto (mesiac) - Theta Centauridy - Theta Ophiuchidy - Thomas Kenneth Mattingly - Thomas Patten Stafford - Thrymr (mesiac) - Thyone (mesiac)
tch
Tchien-wen-1
ti
Ti-n-Bider - Tindr (kráter) - Titan (mesiac) - Titánia (mesiac) - Titiovo-Bodeovo pravidlo - Titiusov-Bodeho rad
tu
Tunguská udalosť - Turínska stupnica
tú
Túlavá planéta
ty
Tyche (hypotetická planéta) - Tycho (kráter) - Tyrrhena Mons
Franz Marc
Život
Narodil sa 8. februára 1880 v Mníchove do rodiny Wilhelma Marca (ktorý bol profesionálnym krajinkárom). Jeho matka bola striktná kalvinistka. V roku 1900 začal Franz študovať na akadémii umení v Mníchove. Medzi jeho učiteľov patrili Gabriel von Hackl a Wilhelm von Diez.
V rokoch 1903 až 1906 žil v Paríži kde navštevoval múzeá a sledoval práce iných autorov. Nadviazal kontakty s inými umelcami ako boli Sarah Bernhardtová alebo Vincent van Gogh. V tomto období zažíval veľa búrlivých vzťahov, dlhoročný pomer s Anette von Eckardtovou, bol dvakrát ženatý raz s Mariou Franckovou a potom s Mariou Schnurovou.
V roku 1906 odcestoval z bratom za obchodom do Saloniki a na Athos a do iných miest v Grécku.
V roku 1910 nadviazal Franz priateľstvo z Augustom Mackem a spolu z ďalšími založili hnutie Der Blaue Reiter. Svoje práce predstavil na prvej výstave Der Blaue Reiter v Mníchove. Nemecký expresionizmus bol však následne vystavovaný v Kolíne, Berlíne, Frankfurte nad Mohanom a iných mestách.
V roku 1912 stretol Roberta Delaunaya ktorý bol futuristom. Silno zapôsobil na prácu Franza Marca. Ten začal následne tvoriť futuristické a kubistické práce, ktoré boli inšpirované prírodou.
Franz Marc povedal: Umenie nie je nič iné ako vyjadrenie nášho sna. Čím viac sa mu poddávame a dostávame sa bližšie do vnútornej pravdy vecí, tým je bližšie život vo sne, náš pravý život, ktorý pokladá otázky ale nie je vidieť.
Sare
Sare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2026 Cottrell
2026 Cottrell je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Indiana University 30. marca 1955.
The Stooges
The Stooges je americká rocková hudobná skupina založená v roku 1967. Bola hudobne aktívna do roku 1974, kedy zanikla. Od roku 2003 kapela vystupuje znovu. Tvorivou osobnosťou celej kapely je Iggy Pop.
V prvom období svojej existencie kapela vydala tri albumy, ďalšie album s názvom The Weirdness nasledovalo v roku 2007.
Začiatky
Detroitský rodák James Newell Osterberg si prešiel niekoľkými lokálnymi skupinami (z nich najznámejšia asi The Iguanas), než prišiel na to, že hrať klasické blues nie je nejak zvlášť progresívne a že je čas tu muziku uchopiť tak nejako inak. No a samotnému sa mu do toho tiež nechcelo, a tak k sebe pribral bratov Rona (gitara) a Scotta Ashetonových (bicie) a ako bonus aj basáka Dave Alexandera.
Písal sa rok 1967, kapela dostala názov The Stooges, Osterberg prijal umelecký pseudonym Iggy Pop a skupina začala koncertovať.
A že to boli koncerty veľmi netradičné. Bizarné pseudo-blues korenili páni mikrofónom snímaným vysávačom príp. mikrofónom umiestneným do pusteného mixéru. Korunu týmto pekelným vystúpeniam však dával spevák Iggy Pop, ktorý sa vyznačoval kotúľaním sa po črepinách, skákaním do davu či obľúbenou hrou „Hoď po mne, čo chceš a já si to na seba namažem". Jednoducho a dobre, bolo to šialené.
Práve živelné vystúpenia boli to, čo Stooges rýchlo získavalo popularitu a v roku 1968 s nimi a s hudobne spriaznenou kapelou MC5 uzavrela kontrakt spoločnosť Elektra.
Debutové album a Fun House
Debutová eponymná doska bola vydaná v roku 1969 a produkcie sa ujal John Cale, ale syrový garážový rock sa nestretol ako s komerčným úspechom, tak ani s pochvalou kritiky.
O rok neskôr sa v obchodoch zjavilo dielo druhé a nieslo názov Fun House, ale viedlo si snáď navlas rovnako ako jeho predchodca.
Stooges sa teda rozhodli reagovať a do kapely pribrali druhého gitaristu Jamesa Williamsona a pianistu Boba Sheffa, ktorý bol ale zavčas nahradený Scottom Thurstonom. To už ale kapelu opúšťa Alexander, ktorého nahradzuje najprv Zeke Zettner, ktorý však vzápätí uvoľňuje miesto pre Jamesa Reccu.
Kapela sa v tom čase nachádzala v ťažkom rozklade, lebo drogy tvorili podstatnú časť ich jedálničku a obzvlášť Iggy sa v spoločensky prijateľnom stave takmer nevyskytoval. Koncerty sa stali jednou veľkou lotériou o tom, či bude Pop schopný vôbec vyliezť na pódium a keď navyše aj niečo zaspieval a nepobil sa s polkou hľadiska, tak sa dalo hovoriť o malom zázraku. Logickým vyústením neschopnosti kapely plnohodnotne pracovať bol vyhadzov Stooges od Elektry, ktorý znamenal prerušenie ich fungovania.
Raw Power a rozpad
Iggy Pop sa v tom čase zoznámil s Davidom Bowiem, ktorý bol vtedy plne ponorený do svojho Ziggy Stardusta a obidve ikony sa rýchle skamarátili. Bowie presvedčil Popa k presunu do Británie, kde sa rozhodli reformovať The Stooges a preto so sebou vzali aj Williamsona. Ale nájsť k Iggymu vhodných spoluhráčov z rad anglických hudobníkov sa furt nejak nedarilo, a tak bolo do USA poslané pre bratov Ashetonovcov.
Kapela pod hlavičkou Iggy & The Stooges a pod producentským dohľadom Bowieho natočila brilantnú dosku Raw Power (1973), ale opakoval sa rovnaký problém, ako s prvými dvoma doskami tz. komerčný neúspech. Kapela síce začala koncertovať, ale v roku 1974 bol Iggy opäť úplne zničený heroínom, a tak to chlapci zabalili.
Iggy Pop sa 2 roky dával do kopy a potom za pomoci Bowieho a Williamsona odštartoval úspešnú sólovu kariéru, Ashetonovi založili vlastnú kapelu, ktorá však dlho nevydržala a Ron presídlil do kultovej americkej formácie Destroy All Monsters.
Dave Alexander zomrel v roku 1975 na zápal pečene.
Reunion
V roku 2003 natočil Iggy Pop album Skull Ring a obohatil ju o niektoré skladby na ktorých spolupracoval s bratmi Ashetonovými a reunion bol na svete. Po takmer 30 rokoch začali Stooges opäť koncertovať a v roku 2007 vydala kapela po 34 rokoch nové album s názvom The Weirdness.
Význam The Stooges
Rovnako ako mnoho svojich súčasníkov z americkej klubovej scény sa The Stooges v svojej dobe nestretli s masovou popularitou a s masívnym prísunom peňazí. Ale rovnako ako u iných tzv. proto-punkových kapiel u The Stooges platí, že svojou tvorbou predčili svoju dobu o niekoľko rokov a mnohí punkeri a nielen oni (napr. Kurt Cobain, Jack White z White Stripes) označujú ich tvorbu za celkom zásadný vplyv na svoje hudobné cítenie. Kritika, ktorá ich prvé dosky príliš nešetrila, ich na konci 70. rokov vynášala do nebies a Iggy Pop sa dočkal priezviska „Kmoter Punku" (niekedy tiež otec punku). Skrátka a dobre, The Stooges ovplyvnili hudobný vývoj nezanedbateľnou mierou a svojimi prvými tromi albumami sa zaradili medzi legendy.
Vlajka Spojených štátov
Vlajka Spojených štátov má trinásť vodorovných pruhov (sedem červených a šesť bielych) a modrý kanton (o šírke siedmich pruhov), v ktorom je umiestnených päťdesiat bielych päťramenných hviezd v deviatich radoch (striedavo po šiestich a piatich hviezdach).
Pruhy predstavujú trinásť pôvodných, zakladajúcich štátov severoamerickej Únie, hviezdy dnešný, resp. súčasný počet členských štátov. Táto zásada platí od roku 1818, ale prvá vlajka s hviezdami a pruhmi (Stars and Stripes) vznikla už v roku 1777, takže dnešná podoba (z roku 1960) je už 27. verzia. Podľa legendy vyložil jednotlivé prvky vlajky sám George Washington tak, že hviezdy sú zobraté z oblohy, červená farba z Anglicka a biele pruhy predstavujú odlúčenie od materskej zemi.
Prvá americká vlajka s trinástimi pruhmi, tzv. Grand Union Flag, Congress Flag alebo tiež Continental Colours, pochádzajúca z roku 1775, sa stala národnou vlajkou USA roku 1766; vtedy však bol v jej kantone ešte britský Union Jack. Kongresová vlajka bola síce nápadne podobná vlajke Britskej Východoindickej spoločnosti (v amerických vodách dobre známej), ale vznikla z britskej obchodnej vlajky (Red Ensign), na ktorú bolo pridaných šesť bielych pruhov.
Americká vlajka bola vzorom pre vlajku Portorika, Kuby, Libérie, Malajzie, Čile a Uruguaja. Vztyčuje sa vo všetkých amerických závislých územiach a ďalej spolu s vlajkou OSN a s vlajkou Tichomorských ostrovov USA, by mala viať na týchto ostrovoch.
Podobné vlajky
Vlajka Spojených štátov amerických s hviezdami a pruhmi bola aj vzorom pre vlajky Čile, Kuby, Libérie, Malajzie, Portorika, Uruguaja, Havaja a Toga.
<Gallery> Súbor:Flag of Chile.svg|Vlajka Čile Súbor:Flag of Cuba.svg|Vlajka Kuby Súbor:Flag of Liberia.svg|Vlajka Libérie Súbor:Flag of Malaysia.svg|Vlajka Malajzie Súbor:Flag of Puerto Rico.svg|Vlajka Portorika Súbor:Flag of Uruguay.svg|Vlajka Uruguaja Súbor:Flag of Hawaii.svg|Vlajka Havaja Súbor:Flag of Togo.svg|Vlajka Toga </Gallery>
Iggy Pop
Iggy Pop (* rod. James Newell Osterberg, Jr. 21. apríl, 1947, Muskegon, Michigan, USA) je americký punk rockový spevák a občasný herec.
Napriek tomu že mal len obmedzený komerčný úspech, Pop je považovaný za jedného z najväčších vzorov punk rocku a jeho príbuzných štýlov. Niekedy je tiež nazývaný ako „Kmotor Punku“ alebo „Rockový Leguán“, a je tiež známy svojou dynamikou na pódiu.
Pop bol spevákom kapely The Stooges z prelomu 60. a 70. rokov ktorá mala veľký vplyv na podobu hard rocku a začiatky punku (medzi fanúšikov Stooges patrili aj Ramones). The Stooges sa preslávili svojimi koncertmi na ktorých Pop skákal z pódia (týmto bol objavený tzv. „stage diving“), s hruďou pomazanou syrovým maslom a niekedy tiež arašidovým maslom alebo porezaný rozbitými fľašami. Mnoho neskorších spevákov tieto Popove kúsky imitovalo.
Aj keď už nebol tak divoký ako za čias Stooges, Pop bol striedavo úspešný ako sólový spevák 25 rokov. Medzi jeho najznámejšie pesničky patrí napríklad „Lust for Life“, „I'm Bored“ alebo „The Passenger“ (založená na básničke od Jima Morrisona).
Kariéra
V roku 1964 začína v skupine Iguanas ako bubeník (vyšiel 1 singel). Roku 1965 odchádza už ako spevák do detroitskej R&B skupiny The Prime Movers. V tom čase si dáva prezývku Iggy Pop. Až v roku 1967 zakladá legendárnu skupinu The Psychedelic Stooges (následne Iggy & The Stooges) a to v zložení Iggy Pop, Ron Asheton, Scott Asheton, Dave Alexander. Prvé album produkoval John Cale a viedlo si pomerne dobre. Nasleduje rok 1970 a personálne zmeny v kapele: v lete prichádzajú S. Mackay, B. Cheatham a J. Williamson, už po mesiaci však Cheatham kapelu opúšťa, spolu s D. Alexandrom. Novým členom je Z. Zettner, zavčas vystriedaný Reccou.
V nasledujúcom roku sa ale kapela rozpadá, keď jednou z príčin sú drogy (Iggy sa lieči na Floride). V 1972 dochádza k obnoveniu Stooges v zložení Iggy Pop, R. Asheton, S. Asheton, (J. Williamson), Scott Thurston. V tom čase používali názov Iggy Pop & The Stooges. Kapela sa ale po dvoch rokoch opäť rozpadá (1973 - J. Williamsona nahradil S. Thurston). V roku 1975 s Iggy opäť lieči a v tom čase mu pomáha jeho priateľ David Bowie a ich spolupráca je obojstranná, keď sa Pop objaví aj na Bowieho albume Low.
Veľmi cenený je album Idiot, ktorý sa obvykle označuje za prvú sólovú platňu. Roku 1979 sa v Iggyho koncertnej kapele objavujú o. i. Glen Matlock (ex - Sex Pistols), Jackie Clark (ex - Ike & Tina Turner) a S. Thurston. Na albume New Values (1979) sa podieľajú S. Thurston, S. Asheton, J. Williamson a Fred “Sonic” Smith. Album Soldier (1980) je veľmi cenený a medzi muzikantmi sa tu objavujú m.i. Barry Andrews zo skupiny XTC, D. Bowie, členovia skupiny Simple Minds - Ivan Král a G. Matlock.
V roku 1981 sa Iggy Pop presadzuje tanečným hitom Bang Bang. O rok neskôr spolupracuje s Chrisom Steinom na hudbe k filmu Rock´n´Rule a v roku 1985 účinkuje vo filme Sid and Nancy (o rok neskôr hrá aj vo filme Farba peňazí).
Album Instinct (1988) produkoval Bill Laswell a spolupracoval na ňom Steve Jones (ex - Sex Pistols). Stvárnil hlavnú úlohu vo filme Cry Baby (1990) a hrá tiež vo filme Hardware. Pomerne dobre si viedlo album Brick By Brick (1990) vrátane singlu Candy (duet s Kate Piersonovou so skupinou B-52´s).
Diskografia
náhľad|Iggy Pop na koncerte v roku 1979 náhľad|Iggy Pop na koncerte v roku 1987 náhľad|Iggy Pop na koncerte v roku 2006
Arconville
Arconville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 113 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sociálna komunikácia
Sociálna komunikácia je oznamovanie v skupine ľudí, zdieľanie sa (sharing, mutual sharing).
Billy-le-Grand
Billy-le-Grand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Matej Kristín
náhľad|Matej Kristín v drese [[HKM Zvolen počas sezóny 2010/11]] Matej Kristín (* 24. január 1990, Ilava) je slovenský hokejový brankár. Je odchovancom klubu MHK Dubnica nad Váhom.
Klubový hokej
Matej Kristín začínal s hokejom v Dubnici nad Váhom v klube HK Dubnica nad Váhom, rovnako ako jeho starší brat Miroslav Kristín. Z klubu HK Dubnica nad Váhom prestúpil do klubu HKM Zvolen pred ročníkom 2007/08 v ktorom chytal, ako jednotka v juniorskom tíme Zvolena. V tejto sezóne odchytal za Zvolen aj svoj premiérový zápas medzi mužmi. Práve počas tohto ročníka sa dostal aj na Majstrovstvá sveta do 18 rokov, kde nastúpil v troch stretnutiach. V novom ročníku chytal tiež ešte za juniorské mužstvo Zvolena, ale už si zachytal viac stretnutí v seniorskom hokeji. V sezóne odchytal 3 stretnutia v extralige za HKM Zvolen a 3 stretnutia v 1. hokejovej lige za klub HC 07 Detva. V novom ročníku odchytal v extralige desať stretnutí za HK Orange 20, ale sezónu dokončil v tíme HKM Zvolen, kde sa postavil do bránky v 11 stretnutiach v základnej časti a jednom v play-off. Aj v novom ročníku bol hráčom HKM Zvolen.
Pred ročníkom 2011/12 podpísal zmluvu s klubom HC Dukla Senica v 1. hokejovej lige. V jej drese sa stal jasnou jednotkou v mužstve, keď odchytal 37 zápasov v základnej časti a 7 v play-off. V tejto sezóne získal s klubom HC Dukla Senica prvoligové bronzové medaily.
Po jednej sezóne v 1. hokejovej lige podpísal zmluvu s klubom Dukla Trenčín. V jej drese odchytal celkovo 35 stretnutí, v ktorých mal 90,41 úspešnosť zákrokov a v priemere v nich inkasoval 2,94 gólu na zápas.
Od sezóny 2013/14 pôsobí vo Francúzsku. Zmluvu podpísal s klubom Lions Lyon HC v 2. najvyššej súťaži Division 1. Pre klub z Lyonu to bola úspešná sezóna, keď v lige získali titul a postúpili do najvyššej francúzskej ligy Ligue Magnus. V sezóne 2014/15, tak hrával v klube z Lyonu najvyššiu francúzsku ligu Ligue Magnus.
Pred sezónou 2015/16 podpísal zmluvu so slovenským klubom HC Mikron Nové Zámky, ktorý bol nováčik v 1. hokejovej lige SR. S klubom vyhral 1. hokejovú ligu čo znamenalo, že si klub vybojoval postup do extraligy. V extralige už, ale za klub HC Mikron Nové Zámky nechytal. Zmluvu podpísal s francúzskym klubom Briancon Alpes Provence Hockey Club.
Robert Franklyn Overmyer
Robert Franklyn Overmyer (* 14. júl 1936, Lorain, Ohio, USA – † 22. marec 1996) bol americký kozmonaut z programov MOL, Sojuz-Apollo a letov s raketoplánmi STS.
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole v roku 1958 absolvoval fyzikálnu fakultu na Baldwin-Wallace College. Potom vyštudoval už s titulom leteckého inžiniera námornú postgraduálnu školu (U.S. Naval Postgraduate School), ukončil ju v roku 1964. Od 30. júna 1966 sa stal členom USAF pre program MOL-2. Od 14. augusta 1969 bol preradený do NASA k americkým kozmonautom. Bol členom podpornej posádky medzinárodného programu Sojuz-Apollo. Potom sa preškolil na lety s raketoplánom. V čase štartu sa stal 112. kozmonautom Zeme. Bol ženatý a mal tri deti.
Lety do vesmíru
Po prvýkrát letel na raketopláne Columbia na jeseň roku 1982. Išlo o päťdennú misiu STS-5, počas ktorej posádka vypustila družice SBS-3 a Anik C3. Veliteľom bol Vance Brand, v štvorčlennej posádke boli tiež Dr. Joseph Allen a Dr. William Lenoir. Štartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral, pristáli na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii.
O tri roky neskôr bol v posádke siedmeho letu raketoplánu Challenger, misie STS-51-B. Hlavným a splneným cieľom bola aktivácia európskeho laboratória Spacelab 3. Posádku Challengeru tvorili veliteľ plk. Robert Overmyer, ďalej potom plk. Frederick Gregory, Dr. William Thornton, Dr. Norman Thagard, Dr. Don Lind, Dr. Lodewijk van den Berg a Dr. Taylor Wang. Na palube so sebou mali tiež niekoľko zvierat. Štart aj cieľ boli zhodné s predchádzajúcim letom.
Počas svojich dvoch letov strávil vo vesmíre 12 dní.
Po letoch
Rok po svojom druhom lete od NASA vo svojich 50 rokoch odišiel. Prešiel do firmy McDonnell Douglas Corp., Space Station Div. Tragicky zahynul pri havárii experimentálneho lietadla Cirrus VK-30 v Duluth o desať rokov neskôr.
2027 Shen Guo
2027 Shen Guo je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 9. novembra 1964.
Sirá
Sirá je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 123 obyvateľov, z toho 59 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 37,2 roka, ženy 42,3 roka).
Bodružal
Bodružal je obec na Slovensku v okrese Svidník.
Polohopis
Obec sa nachádza asi severovýchodne od mesta Svidník, pri ceste E 371 zo Svidníka na hraničný prechod Dukla – Poľsko na zemepisnej šírke 49º 21´15´´ a dĺžke 21º 42´26´´. V súčasnosti patrí do Svidníckeho obvodu v Prešovskom regióne. Leží na severovýchodnom Slovensku, od hraničného Duklianskeho priesmyku, pri štátnej hranici s Poľskom, Podkarpatským vojvodstvom a Krosnianskym okresom. Z cestnej komunikácie prvej kategórie Svidník – Dukliansky priesmyk z obce Krajná Poľana je vzdialená smerom na východ.
Bodružal leží v severovýchodnej časti Nízkych Beskýd juhozápadne (Laboreckej vrchoviny), na nive a priľahlých svahoch doliny potoka Bodružalík, v nadmorskej výške 390 –  Najvyšší Vovči verch sa nachádza juhozápadne od obce. Východne sa vypína vrch Hrun s výškou Severne od obce sa týči vrch Čerešňa s výškou  Územie obce je súčasťou chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty. Hraničné pásmo tohto územia je od ústia Bodružalíka do Ladomírky v Krajnej Poľane až po mokraď Košariská, smerom na Miroľu.
Reliéf potokmi rozbrázdeného priestoru je mierne členitý, skôr hornatý, a možno ho zaradiť medzi nižšie hornatiny. Bodružalský chotár je v jeho niektorých častiach ťažko dostupný a pokrývajú ho miestami súvislé listnaté zmiešané bukové, hrabové a brezové porasty.
Hnedá pôda obsahuje stredne minerálne až chudobné horniny. Patrí medzi pôdy piesočnato-hlinité, kde pôdotvorné horniny sú zastúpené niektorými druhmi rúl a pieskovcov. Pôdy sú prevažne plytké, často až kamenisté.
Viac ako 85 % ornej pôdy, lúk a pasienkov sa nachádza na ľavej strane Bodružalíka. Sklon svahov je orientovaný na východnú a severovýchodnú svetovú stranu.
Je v ňom menej plôch s menším sklonom, vhodným na poľnohospodárske obrábanie. Lesných plôch je viac a sú spretŕhané menšími plochami, často ostrovmi poľnohospodárskej pôdy, ktorých obrábanie na svahových plochách je zložité. Je tu mnoho lúk a pasienkov. Erózia pôdy je veľmi silná. Zaujímavosťou bodružalského chotára je jeho otvorenie zo severu, preto je ovocie na stromoch kvôli jarným mrazom (často aj v polovici mája) spravidla jedenkrát za päť rokov. Je tu dostatok drevnej hmoty.
Bodružal patrí k mierne chladnej horskej klíme. Priemerné januárové teploty sú −4 až −6 °C. Priemerné júlové teploty sú 16 – 17 °C. Snehová pokrývka tu trvá spravidla 80 – 100 dní. Priemerný ročný úhrn zrážok sa pohybuje od 650 – . Prevažná časť zrážok, 400 –, pripadá na vegetačné obdobie. Prevláda severný smer vetra.
náhľad|Pohľad na májový Bodružal
Vodné toky
Pramení juhovýchodne pod Kozím vrchom, v nadmorskej výške cca , na území CHKO Východné Karpaty. V údolí doliny Bodružalíka je súbežne napájaný prítokom z mokrade Košariská, ktorý má miestny názov Pod vysokou.
Najprv tečie na sever cez Bodružal, kde priberá 4 krátke ľavostranné prítoky z dolín s lokálnymi názvami Koprivne, Zegeľníci, Pelepče a Segiňa. Za obcou priberá prítok z Kotolnice a Kuriačnika. V obci Bodružal priberá na pravej strane riečku Príkrianku. Sútok je na zemepisnej šírke 49˚21′ 15″ a dĺžke 21˚42′ 26″. Z Čerešne priberá krátky pravostranný prítok, ktorý riečku zásobuje vodou v jarnom období a v čase dažďov.
Pred Krajnou Poľanou sa zľava vlieva do Ladomirky. Bodružalík je zásobovaný najmä dažďovou vodou a snehom. Najvyššiu hladinu dosahuje v jarných mesiacoch. Je to menej vodnatý potok s pomerne veľkými výkyvmi prietokov počas roka. Voda je v ňom veľmi čistá, o čom svedčí aj výskyt raka riečneho.
Erb a vlajka
V modrom štíte je strieborný kosák so zlatou rukoväťou a medzi zlaté misky strieborných váh je vsunutý zlatý snop. V hlave štítu je zlatý obrátený plamenný meč so striebornou rukoväťou.
Za základ erbu bola vzatá obecná pečiatka z roku 1887, na ktorej je vyobrazený snop s kosákom. Do erbu boli zakomponované výjavy z kostolnej barokovej maľby Posledného súdu so sv. Trojicou, anjelmi a prísediacimi apoštolmi. Na maľbe je situovaná figúra archanjela Michala vážiaceho duše. Preto nad zlatý snop boli vložené strieborné váhy so zlatými miskami. Do hlavy štítu bol tiež vložený obrátený plamenný meč, ktorým vyháňa hriešnikov. Meč a váhy sú atribúty, ktoré využíval pri svojej činnosti archanjel Michal.
Autorom erbu je Peter Zelizňák.
Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách modrej (2/9), žltej (2/9), bielej (1/9), žltej (2/9) a modrej (2/9). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Sčítanie 2011
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011
Názov
Vývin názvu obce
Dejiny
náhľad|vpravo|Budova obecného úradu, od roku 2018.Obec vznikla na konci 16. storočia ako nová osada panstva Makovica, kolonizáciou na valašskom práve. Na osídľovaní sa zúčastňovalo rusínske obyvateľstvo, ktoré ako privilegované okrem pasenia dobytka vykonávalo v uhorsko-poľskom pohraničí strážnu a kuriérsku službu. Ich povinnosťou bolo odovzdávať vrchnosti dvadsatinu zo svojej dobytkárskej produkcie. Boli vyznávačmi východného kresťanstva a neplatili cirkevný desiatok. Osada bola malá a o jej založenie a rozvoj sa usilovali z makovického hradného panstva a tiež dedičný richtár (šoltýs), ktorý z tejto pozície mal určité výhody. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a pracovali v lesoch. Začiatkom 17. storočia začali vyrábať šindle. Roku 1787 mal Bodružal 22 domov a 149 obyvateľov; 1828 – 22 domov a 181 obyvateľov, 1845 – 22 domov a 222 obyvateľov, 1921 – 35 domov a 167 obyvateľov, 1942 – 35 domov a 188 obyvateľov, 1960 – 30 domov a 154 obyvateľov, 1970 – 30 domov a 124 obyvateľov. V roku 1995 mal 29 domov a 77 obyvateľov, ktorí sa hlásili zo 70% slovenskej, z 23,5% rusínskej a z 4,9% k ukrajinskej národnosti.
Cez obec viedla historická cesta, Jozefínka, ktorá v 18. storočí spájala Šariš a Zemplín cez Dukliansky priesmyk s Haličou.
Obyvatelia zažili viacero presunov vojsk, ktoré niekedy len prešli okolo obce. Prvý známy je presun cisárskych vojsk užhorodskej posádky po ich kapitulácii 16.marca 1704 pod vedením kpt. Swetlika (v čase kurucko-labanských vojen, začiatkom 18. storočia). Posledným presunom v 18. storočí bol pochod jednotiek ruského zboru generála G. L. Ribindera v apríli-máji 1799. V máji 1800 sa ruskí vojaci pod vedením generalissima A. V. Suvorova vracali z talianskeho bojiska. V januári 1806 prechádzali údolím ruskí vojaci pod vedením M. I. Kutuzova, ktorí nastúpili spiatočnú cestu od Slavkova (na Morave) do Ruska. 17. júna 1849 ruská armáda prekročila so súhlasom Habsburgovcov Dukliansky priesmyk pod vedením generála poľného maršala Ivana Fjodoroviča Paskieviča. Pomocná ruská armáda sa zúčastnila na potlačení uhorských povstalcov a v auguste 1849 ich donútila ku kapitulácii. Najmenšie útrapy doľahli na obyvateľov obce počas letných vojenských ťažení a presunov. Kritické boli presuny v jesenných a zimných mesiacoch. Vlastníci makovického panstva, v tom čase rody Rákociovcov, Aspremontovcov a Erdödiovcov nepoznali zľutovanie pri zabezpečovaní vojenského trénu posúvajúcich sa armád. Sýpky a stodoly občanov spravidla boli miestnou šľachtou vydrancované bez milosti. vpravo|thumb|Údolie Prikrianky s chránennou krajinou oblasťou Východné Karpaty Ešte dnes sa možno stretnúť s technicky unikátnou stavbou – s klenutým kamenným mostíkom, ktorý je súčasťou dnešnej komunikácie, asi od mosta cez Bodružalík. Časť pôvodne zachovanej Jozefínky je vo vzdialenosti asi od obce smerom na Miroľu, keď sa na horizonte kopca "Rozdiľa" odbočí vpravo. Dnes je to nepoužívaná cesta so zabudnutou technickou pamiatkou.
V rokoch 1830 a 1831 vypukla cholera, pri ktorej zomrelo 52 obyvateľov. V polovici 19. storočia obec postihol hlad a vysťahovalectvo.
Začiatkom 20. storočia sa občanmi obce stali členovia Hibschmanovej rodiny, ktorí boli obchodníkmi a vyznávačmi židovského náboženstva. Zo 7 členov rodiny holokaust prežil len jediný, ktorý pred začiatkom vojny emigroval do USA.
V medzivojnovom období do začiatku druhej svetovej vojny sa veľa obyvateľov vysťahovalo do Ameriky. Viacerí z nich udržiavali so svojimi rodinami písomný kontakt a finančne ich podporovali. Po roku 1945 presídlilo niekoľko obyvateľov i do Sovietskeho zväzu.
Podľa matričného úradu uloženom v Štátnom oblastnom archíve v Prešove viac ako 200 rokov trvalo žijú v Bodružale rodiny Bokšová, Goldírová, Hrinková, Kocúrová a Zelizňáková.
Najstaršie dostupné informácie z matriky pochádzajú z roku 1823. Až do roku 1864 ju viedli v latinskom jazyku alebo ju písali azbukou, potom už len v predpísanom formáte v maďarskom jazyku. Rokom 1890 sa začínajú mená obyvateľov zapisovateľmi matriky pomaďarčovať. Vznikom Československa boli matriky vedené v nových formulároch a boli písané v slovenskom jazyku. vpravo|thumb|Vzadu na horizonte vrch Čerešňa Na Slovensku je málo obcí, ktoré boli v priebehu 20. storočia dvakrát postihnuté vojnovými operáciami. Vojnové útrapy zažila obec už počas prvej svetovej vojny. V októbri až novembri roku 1914 sa v extraviláne obce – juhovýchodne – na miestnom vrchu Horbok odohrali vojenské boje – „šturmy“. Ruské vojská pod velením generála Brusilova bojovali muž proti mužovi na bodáky s vojakmi Rakúsko-Uhorskej armády. V boji v chotári obce padlo 400 vojakov. Boli to počiatočné bojové operácie prvej svetovej vojny na území Slovenska. Vojaci Ruskej armády sa cestnou komunikáciou (Jozefínkou postavenou v čase panovania Jozefa II., 1780 – 1790) z Krajnej Poľany do Bukoviec usilovali dostať hlbšie do vnútrozemia Slovenska. Rakúsko-Uhorské vojska mali na tejto komunikácií obsadené výšiny, z ktorých kontrolovali prístupovú cestu. Pohyb ruských vojsk v tomto priestore bol zaznamenaný až do marca 1915. Obyvatelia obce prejavovali Rusom všeobecné sympatie. Vojaci na odplatu dávali deťom sladkosti a ďalšie potraviny, ktorými boli zásobovaní. V ďalšom období sa bojové operácie presunuli mimo územia Slovenska. Stopy po vojenských operáciách z prvej svetovej vojny sa tu nachádzajú do súčasnosti; nad cestou v smere do obce, v lesnom poraste na Horbku od mosta cez Bodružalík sú zákopy z tejto vojny. Ďalšie súvislé zákopy, ktoré boli vybudované aj pre stojacich strelcov, sú nad Seredním, v lesnom poraste, z ktorých bola kontrolovaná prístupová cesta údolím Bodružalíka. Systém takýchto zákopov (s násypom z vykopanej hliny) bol použitý na krytie vojenských rakúsko-uhorských jednotiek pred paľbou Ruskej armády. Zákopy sú vo vzdialenosti 300 –  vpravo od dnešnej komunikácie, asi od obce smerom na Miroľu. Na výstavbu zákopov boli zneužití miestni občania uhorskou štátnou mocou.
V čase druhej svetovej vojny, od septembra 1944, slovenskí vojaci, bývajúci v domoch s Bodružalčanmi, budovali vojenské opevnenia na Duklianskom priesmyku s cieľom zamedziť vstupu Červenej armády na pomoc SNP. Neskôr ich vystriedali nacistické nemecké vojská, ktoré boli rovnako ubytovaní v domoch miestnych občanov. Fašisti pred začatím Karpatsko-duklianskej operácie donútili mužov vo veku od 16 do 60 rokov na vrchu Čerešňa vybudovať vojenské opevnenie, z ktorého delostrelectvom palebne prehradili štátnu cestu Svidník – Krosno. Vojenská operácia sa bezprostredne dotkla i obyvateľov obce, ktorí boli nútení 12. októbra 1944 na viac ako šesť mesiacov opustiť svoje domovy. vpravo|thumb|V novembri 1944, skoro 3 týždne veliteľ 1. československého armádneho zboru, armádny generál Ludvík Svoboda, prebýval v obci Zaznamenané boli aj straty na životoch obyvateľov, ktorí vtedy včas obec neopustili. Bodružal bol sedem týždňov vo frontovom pásme a utrpel značné materiálne škody. (Od 6. októbra 1944, keď príslušníci prvého armádneho zboru vztýčili Česko-Slovenskú vlajku na Duklianskom priesmyku). Po oslobodení obce 29. novembra 1944 a skončení Karpatsko-duklianskej operácie, býval v dome Jozefa Zelizňáka na sútoku riečok Bodružalík a Prikrianky skoro 3 týždne veliteľ 1. československého armádneho zboru, armádny generál Ludvík Svoboda, budúci prezident Československa. Vojenské operácie prebiehali aj priamo v obci. Obyvatelia vracajúci sa z evakuácie pri moste cez Bodružalík museli na ceste obchádzať 4 zničené tanky príslušníkov 1. čs. armádneho zboru. Polia pred Bodružalíkom na vstupe do obce boli zamínované tak, že prechod nimi bol znemožnený. Bola to jediná spojnica vstupu pre vojenskú techniku do obce.
V roku 2006 pri predvolebnej kampani navštívil cerkov úradujúci predseda vlády Mikuláš Dzurinda.
V máji 2008 obec a cerkov svätého Mikuláša navštívil veľvyslanec USA na Slovensku Vincent Obsitnik a v októbri 2010 cerkov aj jeho nástupca Theodore Sedgwick.
Kultúra
Pôvodní pravoslávni obyvatelia obce pod vplyvom (Brest-Litovská únia, Užhorodská únia 1596 – 1648) sformovania tzv. uniatskej cirkvi, t. j. východnej kresťanskej cirkvi, boli podriadení rímskemu pápežovi. V polovici 17. storočia sa stali tzv. uniatmi (pravoslávnymi katolíkmi). Ako gréckokatolíci do konca 20. storočia používali pri bohoslužbách cirkevnú staroslovienčinu (nie latinčinu), dodržiavali liturgiu sv. Jána Zlatoústeho, pri prijímaní používali chlieb a víno, dodržiavali starý juliánsky kalendár, v dôsledku čoho napríklad narodenie Krista (Rizdvo) oslavovali 7. januára, t. j. o dva týždne neskôr ako podľa gregoriánskeho kalendára. K tomu sa viazali aj zaujímavé zvykoslovné prejavy a rituály.
Originálnymi a presvedčivými prejavmi duchovnej kultúry obyvateľov boli zvyky, obyčaje, piesne, rozprávky, legendy a príslovia, ktoré boli najviac využívané pri príležitosti Veľkonočných, Vianočných a Turíčnych sviatkov. Veľmi bohaté boli tiež rodinné zvyky a obrady pri narodení dieťaťa, pri tehotenstve, pôrode, vykonaní krstu, krstín, dojčení a podobných denných povinnostiach. V prvej polovici 20. storočia boli ešte tiež využívané vohľady, zásnuby a príprava na svadobný obrad. Pozoruhodné boli aj zvyky pri svadobnom obrade ako napríklad vstup nevesty do ženíchovho domu a obchádzanie okolo ohniska alebo stola. Od tejto chvíle patrila nevesta do nového domu, ktorý jej poskytol všestrannú ochranu. Dlho sa pestovali aj zvyky spojené s úmrtím. Skoro každá významná ľudská činnosť sa spájala s nejakou poverou. Preto v zimných mesiacoch boli páračky peria školou interpretácie povier, kde ženy zovšeobecňovali skúsenosti, ktoré nadobúdali počas svojho života. Páračiek sa zúčastňovali aj mládenci, ktorí boli pozornými poslucháčmi pestovania zvykoslovia. Význam povier ustúpil až v druhej polovici 20. storočia, kedy sa obec spájala so svetom cez rozhlasové a televízne prijímače a cestovaním za prácou mimo okres. Mnohé ženy sa vtedy vyznali v bylinkách a dokázali využívať ich liečivé účinky.
Do obce sa z Marmarošu priženil Peter Iľko, ktorý tu so svojou manželkou prežil svoj život. Do povedomia dedinčanov a širokého okolia sa zapísal ako rozprávkar. Bol obľúbený najmä u detí a dorastajúcej mládeže, ktorej veľakrát vyrozprával rozprávky, povestí a svoje zážitky zo zámorských ciest.
Sprostredkovateľom etnicko-kultúrnych tradícii obce je jazyk – nárečie, ktoré si napriek mnohým archaizmom a inonárodným (slovenským, poľským, maďarským, nemeckým a iným) vplyvom zachovalo svoj rusínsky charakter. Základným komunikačným prostriedkom v obci je naďalej rusínsko – lemkovské nárečie.
Pri Veľkonočných sviatkoch ženy a dievčatá batikovali kraslice (pysanky) špendlíkom s včelím voskom. Domáce batikovanie veľkonočných vajíčok je veľmi jednoduchá a stará technika, ktorej základom je nanášanie horúceho vosku na očistené vajíčko v určitých obrazoch a vzoroch. Vymaľované voskové vajíčko sa potom vyfarbilo v nádobe s farebným roztokom, v minulosti v cibuľových šupách. Mnohofarebnosť sa docielila tak, že vosk sa postupne nanášal podľa vzoru na zaschnutú farbu na vajíčku a farbil sa rôznymi farbami. Pri farbení vajíčka sa postupovalo vždy od najsvetlejších odtieňov k najtmavším. Vosk sa odstránil až po poslednom farbení.
Urbanizmus
Obec má rozptýlenú potočnú radovú zástavbu. V historickej zástavbe boli až do 90. rokov 19. storočia obydlia len na pravej strane Bodružalíka. Ľavostranné brehy sú vyvýšené a je z nich komplikovanejší prístup k vode. Preto museli byť kopané studne, s neistým výsledkom. Na ľavej strane bola len škola v blízkosti prítoku z Pelepčeho, cerkev a dom Hibschmanovej rodiny bol zasa v blízkosti prítoku potoka zo Segiňa.