cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Súostrovie Gulag
Dejiny ZSSR a Solženicynove prvé literárne úspechy
V roku 1964 Chruščova nahradí Leonid Brežnev, ktorý znova nastolí tvrdé pravidlá. Spisovatelia a publicisti, ktorí sa opovážili skritizovať komunistický systém, boli vyšetrovaní. Aj počas tohto obdobia však Solženicyn pracoval na trilógii, avšak v tajnosti. Keď sa o Solženicynovom plánovanom literárnom diele dozvedela KGB (sovietska tajná polícia), trilógia už bola napísaná a mala štyri kópie na rozličných miestach (jedna z nich bola dokonca prepašovaná do Francúzska v krabici od akvária). Solženicyn mal obrovské šťastie, totiž o písaní Súostrovia GULAG vedelo príliš veľa ľudí a nik ho nezažaloval (a udavačov bolo v tej dobe až-až). Ako povedal sám autor: „Stal sa malý zázrak.“
Rock for People
4. – 6. jún 2015 – Rock for People 2015 – Hradec Králové
(28 000 návštěvníků)
Súostrovie Gulag
Konečné vydanie trilógie
Štyri mesiace pred prvým vydaním knihy, v auguste roku 1973, KGB (sovietska tajná polícia) vypočúvala Jelizavetu Voraňanskaju, ktorá spolupracovala s Alexandrom Solženicynom na písaní Súostrovia GULAG. Tajná polícia ju sledovala a dostala sa k prvej kópií knihy. Jelizaveta Voraňanskaja mala rukopis spáliť v lese, lenže bolo jej ľúto sa ho zbaviť – a to sa jej stalo osudným. Po výsluchu doma spáchala samovraždu. Keď sa o tejto smutnej práce dozvedel Alexander Solženicyn, napísal predslov ku knihe a rozhodol sa, že ju čím skôr vydá.
Veľmi si želal, aby sa kniha po prvý raz vydala v Rusku, v jeho rodnej zemi, ale kvôli krutej cenzúre to nebolo možné. Prvýkrát vyšla vo Francúzsku, Paríži po rusky. Netrvalo dlho, a Súostrovie GULAG preložili aj do francúzštiny, nemčiny, či angličtiny. Po vydaní trilógie bol Solženicyn vyhostený zo Sovietskeho zväzu a do roku 1994 žil v emigrácii.
Rock for People
4. – 6. jún 2015 – Rock for People 2015 – Hradec Králové
Vystúpili: Faith No More, Limp Bizkit, Bastille, Julian Casablancas & The Voidz, Flux Pavilion Three Days Grace, Hollywood Undead, Asking Alexandria, Deathstars, We Are Harlot, Red Fang, Yellowcard, Northlane, Vojtěch Dyk & B-Side Band, David Koller, Vypsaná fiXa, Pipes and Pints, Sto zvířat.
Súostrovie Gulag
Dopad
Súostrovie Gulag, svedectvo o stalinských zverstvách, výrazne ovplyvnilo čitateľov mimo Sovietskeho zväzu opisom brutality sovietskeho režimu. Kniha dala nový impulz kritikom sovietskeho systému a mnohých sympatizantov prinútila prehodnotiť svoj postoj.
Rock for People
3. – 5. júl 2015 – Rock for People EUROPE – Plzeň
(12 000 návštevníkov)
Súostrovie Gulag
Vydanie v slovenčine
Prvý slovenský preklad vyšiel v roku 1974 vo Švajčiarsku.
Javornícka brázda
Javornícka brázda je geomorfologická časť podcelku Nízke Javorníky v pohorí Javorníky. Rozprestiera sa v strednej časti pohoria a zaberá pás od Púchova po Kysucké Nové Mesto.
Polohopis
Územie sa nachádza v strednej časti pohoria Javorníky a zaberá pás takmer po celej jeho dĺžke. Leží v severozápadnej časti podcelku Nízke Javorníky a lemuje jeho severný okraj od Dohnian v údolí Bielej vody, po údolie Kysuce pri Kysuckom Novom Meste. Medzi významné sídla v tejto oblasti patrí Dolná Mariková, Papradno, Štiavnik, Kolárovice, Veľké Rovné, Dlhé Pole a Nesluša. Javornícka brázda susedí najmä s geomorfologickými časťami Javorníkov, konkrétne na severe Lazianska vrchovina, Javornícka a Rakovská hornatina (všetko časti Vysokých Javorníkov), na východe Ochodnická vrchovina a Kysucká kotlina, na juhovýchode Rovnianska a Púchovská vrchovina, patriace podcelku Nízke Javorníky. Západný okraj susedí s Vršatským predhorím (časť Vršatských bradiel), Hladkými vrchmi (časť Kobylináča) a malou časťou i s podcelkom Kýčerská hornatina (všetko súčasti Bielych Karpát).
Centrálna časť Javorníkov patrí do povodia Váhu a práve prítoky tejto rieky odvodňujú toto rozsiahle územie. Medzi najvýznamnejšie patrí Biela voda, Marikovský potok, Papradnianka, Štiavnik, Petrovička, Rovnianka, Dlhopoľka a Neslušanka. Údoliami riek a potokov vedú cesty, obsluhujúce tu ležiace sídla, mnohé napojené na cestu II/507 (Púchov – Bytča – Žilina). Západným okrajom vedie cesta I/49 z Púchova na Moravu, z Bytče vedie rovnako na Moravu cesta I/10 a východným okrajom i cesta I/11 do Čadce. Medzi regionálne významné možno zaradiť aj cestu II/541 cez Veľké Rovné. Západným okrajom vedie dôležitá železničná trať Púchov – Horní Lideč, východným okrajom zasa trať Žilina – Ostrava.
Chránené územia
Táto časť pohoria leží na južnej hranici Chránenej krajinnej oblasti Kysuce. Do chránenej oblasti zasahuje malá časť centrálnej oblasti Javorníckej brázdy v okolí Veľkého Rovného a Kolárovíc. Osobitne chránené územia sa v tejto časti Javorníkov nenachádzajú.
Turizmus
Stredná časť Javorníkov je charakteristická brázdou s priečnymi údoliami, ktoré striedajú nevýrazné horské hrebene. Údolia sú pomerne husto osídlené a celá oblasť je typická lazmi. Z pohľadu turizmu ide o menej navštevovanú oblasť, ktorá slúži ako východisko výstupov na vyššie, vyliadkové vrchy. Okolie Veľkého Rovného a Dlhého Poľa je považované za kolísku drotárstva na Slovensku, ktoré tunajších majstrov preslávilo po celom svete.
Súostrovie Gulag
Vydanie v slovenčine
Nový preklad vyšiel v roku 1991 už revidovanou a doplnenou formou.
Rock for People
3. – 5. júl 2015 – Rock for People EUROPE – Plzeň
Vystúpili: Motörhead, Guano Apes, Parov Stelar, The Ting Tings, Modestep, Pete Doherty, Dead by April, Fink, Movits!, THePETEBOX, French Films, Gomad! & Monster, The Inspector Cluzo, Triggerfinger, De Staat, Gasmac Gilmore, Scarecrow, Bottled in England, BRNS, Joycut, No Metal in this Battle a ďalší.
3. – 5. júl 2016 – Rock for People 2016 – Hradec Králové
(30 000 návštevníkov)
Vystúpili: The Offspring, Bullet for My Valentine, Five Finger Death Punch, Skillet, Enter Shikari, Royal Republic, Anti-Flag a ďalší.
4. – 6. júl 2017 – Rock for People 2017 – Hradec Králové
(25 000 návštevníkov)
4. – 6. júl 2018 – Rock for People 2018 – Hradec Králové
Vystúpili: The Prodigy, Volbeat, The Kooks, Skillet, Rodriguez, Beatsteaks, Marmozets, In This Moment, Stick To Your Guns, Sick Puppies, Blossoms, Kontrust a ďalší.
Ostatné projekty
V roku 1998 sa stal Rock for People hlavným projektom agentúry Ameba Production a pod hlavičkou festivalu začali postupne vznikať dalšie festivaly a koncerty v rôznych kútoch Česka. Jedným z najstarších je festival Natruc Kolín, ktorý bol založený v roku 1998. V roku 2000 vznikol Řev Řevnice, v roku 2003 Ouvalskej Bigbít a o rok neskôr Kytlice MusicFestival. Pod záštitou Rock for People boli v roku 2006 položené základy Smržfestu Smržovka a posledným projektom sa stal festival v Litvínove nazývaný Music of Litvínov, ktorého prvý ročník sa uskutočnil v roku 2008. Počínajúc rokom 2003 sa konal prvý zimný hudobný festival v Česku, s názvom Zimní Rock for People. Ten bol v roku 2011 ukončený.
Panzoult
Panzoult je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maďarská národná strana
Maďarská národná strana (maď. Magyar Nemzeti Párt) bola politická strana maďarskej národnostnej menšiny na území Slovenska a Podkarpatskej Rusi v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Ustanovujúci snem strany sa konal 17. februára 1920 v Komárne. Ideovo strana nadväzovala na bývalú nezávislú gazdovskú stranu. Pôvodne vystupovala pod názvom Krajinská maďarská strana maloroľníkov, poľnohospodárov a živnostníkov. Prvým predsedom sa stal József Szent-Iványi. Strana si rýchlo vybudovala početnú členskú základňu, išlo najmä o strednú roľnícku vrstvu, ale aj väčších vlastníkov pôdy, ktorí určovali jej smerovanie. Jej politické smerovanie sa orientovalo najmä na národnostnú otázku maďarskej menšiny v Česko-Slovensku. Požadovala pre ňu samosprávu v kultúrnej, školskej, cirkevnej, jazykovej a administratívnej oblasti. Neskôr si osvojila aj požiadavku autonómie Slovenska. Rokovania o zjednotení strany s konkurenčnou maďarskou Krajinskou kresťansko-socialistickou stranou v polovici 20. rokov neviedli k úspechu. V roku 1925 strana prijala názov Maďarská národná strana. Novým predsedom sa stal József Törköly.
Volebné obdobie 1925 - 1929
V parlamentných voľbách v roku 1925 kandidovala spoločne so Spišskou nemeckou stranou, nemeckým Zväzom poľnohospodárov a Nemeckou živnostenskou stranou. Na území Slovenska koalícia sústredila 7,7 % hlasov a obsadila 5 mandátov v poslaneckej snemovni a 2 v senáte. Na území Podkarpatskej Rusi strana získala jeden poslanecký a jeden senátorský mandát. Poslancami sa stali Kálmán Füssy, János Holota, Gyula Koczor, Endre Korláth, Andor Nitsch (ZdP) a József Szentiványi. Za senátorov boli zvolení Ferencz Egry, János Richter a József Törköly. Spolupráca maďarských a nemeckých politikov sa v roku 1927 rozpadla a zástupcovia Maďarskej národnej strany a Spišskej nemeckej strany v poslaneckej snemovni si vytvorili vlastný klub. Senátori počas celého volebného obdobia zotrvali v spoločnom klube so svojimi nemeckými kolegami.
Volebné obdobie 1929 - 1935
Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1929 vytvorila Maďarská národná strana jednu kandidátku spoločne s Krajinskou kresťansko-socialistickou stranou a Spišskou nemeckou stranou. Poslancami sa stali 3 predstavitelia Maďarskej národnej strany: János Holota, József Szentiványi a József Törköly, ktorý bol v predchádzajúcom volebnom období senátorom. Zároveň obsadila 4 senátorské mandáty:  Kálmán Füssy, Endre Korláth, János Richter a Béla Szilassy. V dolnej komore parlamentu si poslanci Maďarskej národnej strany vytvorili poslanecký klub spolu so Spišskou nemeckou stranou (Andor Nitsch) a Nemeckou živnostenskou stranou. Poslanci zvolení za Krajinskú kresťansko-socialistickú stranu si vytvorili vlastný poslanecký klub. Situácia sa zmenila až v roku 1930, kedy sa oba kluby zlúčili. Senátori zvolení za Maďarskú národnú stranu si utvorili spoločný klub s nemeckými živnostníkmi, bez maďarských kresťanských socialistov, ktorí vstúpili do klubu nemeckých kresťanských socialistov. V roku 1930 sa utvoril jednotný klub senátorov Maďarskej národnej strany, Krajinskej kresťansko-socialistickej strany a Nemeckej živnostenskej strany. Po smrti senátora Jánosa Richtera sa senátorom stal Emmerich Varga zo Spišskej nemeckej strany.
Volebné obdobie 1935 - 1938
Aj v parlamentných voľbách v roku 1935 kandidovala Maďarská národná strana spoločne s maďarskými kresťanskými socialistami, Spišskými Nemcami. okrem nich boli na kandidátke zastúpení aj predstavitelia Jednoty Nemcov usadených na Slovensku a Podkarpatskej Rusi a Sudetonemeckého volebného bloku. Z 9 zvolených poslancov obsadila Maďarská národná strana 4 mandáty: János Holota, Andor Jaross, Endre Korláth a József Szentiványi. Z 5 senátorských mandátov strana získala dva: Kálmán Füssy a József Törköly. Po jeho abdikácii v roku 1937 sa senátoro opäť stal Béla Szilassy. V tomto volebnom období zástupcovia všetkých troch subjektov utvorili jednotné kluby v snemovni i senáte hneď na začiatku obdobia. Preto sa tento stav vznikom Zjednotenej maďarskej strany prakticky nijako nezmenil.
Turecký čaj
náhľad|Turecký čaj v typickej sklenenej šálke s malým porcelánovým tanierikom Turecký čaj je typ čaju, obľúbený najmä v Turecku, na severnom Cypre a v niektorých balkánskych krajinách.
Pestovanie
Turecký čaj sa pripravuje z drveného druhu čierneho čaju Rize, pestovaného v provincii Rize na južnom pobreží Čierneho mora. Táto oblasť na východnom pobreží má mierne podnebie s dostatkom zrážok a úrodnej pôdy.
V roku 2004 bolo v Turecku vyprodukovaných 205 500 ton čaju (6,4 % z celkovej svetovej produkcie). Ide teda o jeden z najväčších trhov na svete s čajom. Pre domácu spotrebu bolo použitých 120 000 ton a zvyšok bol určený na export. Navyše, Turecko malo v roku 2004 najvyššiu spotrebu čaju na osobu na svete – 2,5 kg, nasledovalo Spojené kráľovstvo (2,1 kg na osobu).
Príprava čaju
Turecký čaj je spravidla pripravený pomocou dvojitej kanvice s názvom "çaydanlık". V kanvici sa na spodnej časti nachádza voda, na vrchu v menšej kanvici suchý čaj, ktorý sa teplotou vody najprv zohreje a potom sa zaleje časťou teplej vody zo spodnej kanvice. Tak vznikne koncentrovaný hnedočervený čaj, ktorý sa ďalej riedi podľa chuti. Môžete vytvoriť silný čaj, nazývaný turecký koyu (znamená „tmavý“), tavsan kani (doslova „králičia krv“) tmavo hnedočevenej farby, alebo svetlý a „slabý“ acik. Čaj sa nalieva do malých porcelánových šálok tulipánovitého tvaru, pridáva sa s cukrom, niekedy aj s citrónom, ale vždy bez mlieka.
Parçay-sur-Vienne
Parçay-sur-Vienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Chanoz-Châtenay
Chanoz-Châtenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Chanoz-Châtenay má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
La Chapelle-du-Châtelard
La Chapelle-du-Châtelard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Chanoz-Châtenay
Obyvateľstvo
Chanoz-Châtenay má 688 obyvateľov (2009).
La Chapelle-du-Châtelard
Polohopis
La Chapelle-du-Châtelard má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Chanoz-Châtenay
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
La Chapelle-du-Châtelard
Obyvateľstvo
La Chapelle-du-Châtelard má 325 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Parçay-Meslay
Parçay-Meslay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Charix
Charix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Charix má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Charix má 300 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Paulmy
Paulmy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iván Fresneda
Iván Fresneda Corraliza (* 28. september 2004, Madrid, Španielsko) je španielsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v španielskom klube Real Valladolid CF.
Klubová kariéra
Fresneda sa narodil v Madride. Vyrastal v akadémii Realu Madrid, CD Leganés, Realu Valladolid.
Real Valladolid
V prvom tíme Realu Valladolid debutoval 5. januára 2022 v Copa del Rey pri prehre 0:3 s Realom Betis. V La Lige debutoval 9. septembra 2022 pri prehre 1:2 s Gironou.
Klubové
''K 7. júlu 2023''
2023 na Slovensku
Tento článok obsahuje výpis významných udalostí v roku 2023 na Slovensku.
Bytčický potok
Bytčický potok je potok na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Rajčanky s dĺžkou 3,8 km, je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v pahorkatinnom prostredí Žilinskej kotliny, medzi obcami Rosina a Lietavská Lúčka, v nadmorskej výške približne.
Opis toku
V pramennej oblasti tečie až po odkalovaciu nádrž na sever, potom sa stáča na severozápad a vteká do Bytčice. Preteká medzi ulicami Chalupkova a Pod Dielce na Hatalovu ulicu, popri Dlhej, okolo Hasičskej zbrojnice, na ulicu Štaffenovský dvor, okolo ZŠ s MŠ, ku železničnej trati Žilina – Rajec kde sa pri železničnom moste vlieva do Rajčanky v nadmorskej výške približne
Filoumenos z Filadelfie
Filoumenos alebo Filumenos bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 4. storočí.
Filumenos z lýdskej Filadelfie bol podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho pravdepodobne olympijský víťaz v niektorej úpolovej disciplíne na 287. hrách v roku 369. O jeho majstrovstve v boxe, zápasení a pankratiu nám podáva svedectvo aj epigrafický nález CIL 6, 10154 (Corpus Inscriptionum Latinarum - súbor starých latinských nápisov. Je to zachovaná dokumentácia verejných a súkromných nápisov z Rímskej ríše ), datovaný do rokov 367 až 375. Byzantský historik Panodóros z Alexandrie zaznamenal, že Filoumenos žil v dobe cisára Theodosia I., a že videl bronzovú sochu s nápisom (v trhline sochy) o jeho neobyčajnej sile.
Hry o život: Drozdajka (kniha)
Hry o život: Drozdajka (Mockingjay) je román pre mládež od spisovateľky Suzanne Collinsovej.
Je treťou knihou trilógie Hry o život. Odohráva sa v bližšie neurčenej budúcnosti, kedy sa na území terajších Spojených štátov rozprestiera fiktívny Panem, krajina tvorená vládnucou časťou – Sídlom a obvodmi. Príbeh je písaný z pohľadu hlavnej hrdinky, sedemnásťročnej Katniss.
Dej
Katniss je po úniku z arény dezorientovaná a závislá na liekoch. Každý deň má nočné mory a takmer všetkými je považovaná za blázna. Z dvanásteho kraja prežilo asi 800 ľudí vrátane Katnissinej najbližšej rodiny, na ktorých záchrane má najväčší podiel Gale. Všetci dostali občianstvo trinásteho kraja, sú v bezpečí a je o nich postarané. Rebeli sa snažia Katniss prehovoriť k spolupráci. Katniss sa potom stáva tzv. drozdajkou, ktorej úloha spočíva v zjednotení všetkých krajov v boji proti Sídlu. Má ale niekoľko podmienok, z ktorých jedna je imunita pre súťažiacich, ktorí zostali v aréne a boli zajatí (Peeta, Johanna, spoločne s Finnickovou priateľkou Annie, v prípade, že vojnu vyhrajú. Ako Drozdajka natáča so štábom, Galom a Finnickom tzv. proklamy, s ktorými sa potom Beetee nabúrava do televízneho vysielania Sídla.
Podtajchovský potok
Podtajchovský potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Vydrova, meria 5,3 km a je tokom V. rádu.
Hry o život: Drozdajka (kniha)
Dej
Prezident Snow na to reaguje využívaním Peetu proti Katniss takisto cez televíznu obrazovku. V jednom z rozhovorov varuje Peeta trinásty kraj pred zničením, za čo je kruto potrestaný. Prezidentka trinásteho kraja Coinová vyhlasuje celkovú evakuáciu a následne sa ukazuje, že Peetove slová boli pravdivé. Po skončení útoku sa štáb vydáva na povrch k natočeniu ďalšej proklamy, pričom sa ale Katniss a potom aj Finnick fyzicky a psychicky zrútia. Aby Drozdajka znova fungovala, je potrebné zachrániť Peetu. Gale a ďalší dobrovoľníci sa tajne vydávajú do Sídla, kde nakoniec úspešne zachránia všetkých zajatcov. Peeta dovedený do trinásteho obvodu sa však správa veľmi čudne. Nielenže Katniss nemá rád, dokonca ju chce zabiť. Vychádza tak najavo, že v Sídle bol podrobený procesu, v ktorom mu premenili všetky spomienky na Katniss. Tá zo zúfalstva vyráža do druhého kraje, posledného, ktorý ešte nie je ovládaný rebelmi. Ku koncu dobývania je Katniss postrelená, v trinástom je u nej diagnostikovaný prasknutý žlčník a pomliaždené rebrá. Práve v tu chvíľu sa ale chystá výprava priamo do Sídla. Katniss s Johannou majú zdravotné problémy, ale aj tak sa rozhodujú ísť na výcvik vojakov. Konečný test spôsobilosti k výprave Katniss úspešne absolvuje, Johanna ale skolabuje a je presunutá do nemocnice.
Po nejakej dobe je do Sídla vyslaný aj Peeta. Katniss zisťuje, že ju prezidentka Coinová vníma ako hrozbu a pravdepodobne chce, aby ju Peeta zabil. Ich jednotka mieri postupne do mesta, Peeta potom nevedomky zabije jedného z členov jednotky. Na ceste k prezidentskému palácu zomiera Finnick a niekoľko ďalších vojakov. Tesne pred cieľom sú nažive už iba Katniss, Peeta, Gale a dvaja členovia štábu. Pri paláci potom vybuchnú dve vlny bômb, ktoré zabijú jej sestru Prim, ktorá tu pomáhala ako zdravotníčka. Katniss je škaredo popálená a psychicky zničená. Starajú sa o ňu doktori z Sídla. Po stretnutí s Efiee, o ktorej si myslela, že bola popravená, ju čaká ďalšia „dobrá“ správa. Prezidentka Coinová Katniss povie, že osobne popraví prezidenta Snowa. Je zvolená aj schôdzka žijúcich víťazov Hier, na ktorej je so súhlasom väčšiny rozhodnuté o usporiadaní posledných symbolických 76. Hier o život s potomkami tých, ktorí mali najväčšiu moc.
Podtajchovský potok
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na východojuhovýchodnom svahu Zákľuk (1 011,5 m n. m.), v nadmorskej výške približne 880 m n. m.
Hry o život: Drozdajka (kniha)
Dej
Po krátkom rozhovore so Snowom v jeho domácom väzení Katniss prichádza na to, že Prim nezomrela kvôli nemu, ale kvôli prezidentke Coinovej, ktorá bomby poslala. V chvíli popravy, stojaca na terase pred Snowom a s lukom v ruke, si na to potom Katniss spomína. Jej šíp sa tak nezabodáva do srdce Snowa, ale Coinovej. Snow nakoniec zomrel buď udusením vlastnou krvou, alebo udupaním v dave.
Podtajchovský potok
Opis toku
Od prameňa tečie smerom na severovýchod, na hornom toku sa prudko stáča smerom na sever a zľava priberá Hlbokú. Odtiaľ pokračuje znovu severovýchodným smerom, zľava postupne priberá Kolesnú, prítok prameniaci východne od kóty 999 m, Pančíkovú, Féretku a stáča sa smerom na východ. Následne priberá opäť zľava dva krátke prítoky z juhozápadného svahu Ludkovho vrchu (893,6 m n. m.) a taktiež ľavostrannú Máličku a prechodne pokračuje severovýchodným smerom. Napokon ešte priberá ľavostrannú Zvarovu jamu, stáča sa definitívne na východ a v doline Vydrovo, juhozápadne od horárne pri vyústení Obrubovanskej doliny a zároveň juhozápadne od stredu obce Čierny Balog, ústi v nadmorskej výške cca 605 m n. m. do Vydrova.
Hry o život: Drozdajka (kniha)
Dej
Katnissin dlhý súdny proces pre ňu končí dobre vďaka psychiatrovi, ktorý ju opísal ako pomätenú. S Haymitchom sa vracajú do dvanásteho kraja. Gale dostáva prácu v druhom kraji a Katnissina matka v štvrtom zakladá nemocnicu. O niekoľko mesiacov neskôr prichádza späť aj Peeta. S Katniss sa opäť zbližujú a ona spoznáva, že je pre ňu ten pravý. O pätnásť rokov neskôr sa necháva prehovoriť k založeniu rodiny. Majú spolu dve deti.
Kýčerný potok (prítok Čierneho Hrona)
Kýčerný potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Čierneho Hrona, meria 4,5 km a je tokom IV. rádu
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severnom úbočí vrchu Kýčera , v nadmorskej výške približne 975 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie smerom na severozápad, zľava priberá krátky prítok prameniaci severovýchodne od kóty 1 020 m, sprava dva krátke prítoky z južného svahu Kýčerského grúňa (939 m n. m.) a znovu zľava prítoky Horná Strmá a Dolná Strmá. Následne sa stáča viac na SSZ, z ľavej strany priberá Snohy, z pravej strany prítok zo západného svahu Kýčerského grúňa a oblúkom sa stáča smerom na západ. Na dolnom toku ešte priberá krátky pravostranný prítok spod Kýčerského grúňa a tiež potok zvaný Tajšok zľava, esovito sa stáča a na južnom okraji Dobroče, juhovýchodne od stredu obce Čierny Balog, ústi v nadmorskej výške približne 579 m n. m. do Čierneho Hrona.
Silvia Shahzad
Mgr. Silvia Shahzad, rod. Petruchová (* 28. máj 1976, Nitrianske Pravno ) je slovenská politička a ekonómka. Vo volebnom období 20162020 bola poslankyňou Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OĽaNO. V máji 2021 oznámila vstup do strany Spolu.
Život a vzdelanie
Silvia Shazad bakalársky diplom získala na detašovanom pracovisku Ekonomickej univerzity v Prievidzi. Popri škole pracovala ako účtovníčka. Pracovala tiež vo Výrobnom družstve invalidov v Prievidzi v administratíve a personalistike. Zúčastnila sa Abilymbiády v Indii. V roku 2010 absolvovala Fakultu matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského a získala magisterský titul v odbore pravdepodobnosť a matematická štatistika.
Osobný život
V septembri 2016 sa vydala za Yasira Shahzada, žiadateľa o azyl v Nemecku, pôvodom z Pakistanu.
Rafał Majka
Rafał Majka (* 12. september 1989,Myslenice, Poľsko) je poľský profesionálny cyklista. Jazdí za nemecký tím Bora-Hansgrohe. Meria 173 cm a váži 58 kg. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí 5. (2016), 6. (2014) a 7. miesto (2013) na talianskej Grand tour Giro d’Italia, 3. miesto (2015) na španielskej Vuelte. Dvakrát (2014, 2016) pozbieral najviac bodov pre vrchársky dres na najprestížnejšej Tour de France. Má na konte aj bronzovú medailu z Olympijských hier v Riu 2016.
Umiestnenie na pretekoch Grand Tour
N = Nedokončil
Charnoz-sur-Ain
Charnoz-sur-Ain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Charnoz-sur-Ain má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Charnoz-sur-Ain má 909 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Château-Gaillard
Château-Gaillard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Château-Gaillard má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Château-Gaillard má 1760 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pernay
Pernay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obrubovanský potok
Obrubovanský potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Vydrova, meria 3,7 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na východnom svahu Obrubovanca (1 020,4 m n. m.), v nadmorskej výške cca 880 m n. m.
Opis toku
Od pramennej oblasti tečie potok smerom na sever, zľava priberá krátky prítok z východného svahu Obrubovanca, esovito sa stáča, sprava priberá krátky prítok spod Korytárskeho grúňa, zľava Palantovicu a Včelienovú a prechodne sa stáča smerom na SSV. Následne priberá ďalšie krátke prítoky: dva sprava spod Korytárskeho grúňa a tri zľava spod Obrubovanského grúňa (769 m n. m.). Na dolnom toku už nepriberá žiadne významné prítoky, tečie priamo na sever a v lokalite Pohnilá, v blízkosti horárne vo Vydrovskej doline, juhozápadne od centra obce Čierny Balog, sa v nadmorskej výške približne 593 m n. m. vlieva do Vydrova.
Châtenay (Ain)
Châtenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Perrusson
Perrusson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Châtenay (Ain)
Polohopis
Châtenay má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Châtenay má 338 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Perrusson
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rudolf Sikora
Prof. akad. mal. Rudolf Sikora (* 17. apríl 1946, Žilina) je slovenský maliar, kresliar, grafik, fotograf, sochár a bývalý vysokoškolský pedagóg. Je jednou z hlavných postáv súčasného konceptuálneho umenia na Slovensku, a jedným z najvýznamnejších postáv českého a slovenského výtvarného umenia 20. storočia. Počas normalizácie bol aktívny na neoficiálnej – alternatívnej umeleckej scéne. Pedagogicky pôsobil na viacerých vysokých školách, bol jedným z iniciátorov vzniku Verejnosti proti násiliu. V roku 2016 bol ocenený Pribinovým krížom I. triedy.
Mladosť a štúdium
Narodil sa 17. apríla 1946 v Žiline do rodiny matematika a úradníčky. Vyrastal na Spiši, neskôr sa s rodinou presťahoval naspäť do Žiliny, kde študoval na strednej všeobecno-vzdelávacej škole. V rokoch 19631969 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, dva roky paralelne študoval scénografiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Štúdium na VŠVÚ absolvoval pod vedením profesora Petra Matejku na Oddelení monumentálneho maliarstva a gobelínu.
Raná tvorba
Sikora vstúpil na výtvarnú scénu v politicky uvoľnenom období, koncom 60. rokov 20. storočia. Po absolovaní VŠVU debutoval v roku 1969 na vlastnej výstave Topografie v Galérii mladých na Mostovej ulici v Bratislave, kde vystavovali napríklad aj Július Koller či Juraj Meliš. V Topografiách Sikora zúžitkoval špecifický druh informácií ako topografické náčrty, mapy a plány, s ktorými pracoval počas štúdia. Už v tomto diele sa začal prejavovať jeho záujem o ekologické témy. Po auguste 1968 Galériu mladých zavreli a po prestavbe ju dostal pod správu Socialistický zväz mládeže.
70. roky
V lete roku 1977 sa stretol s českým spisovateľom a jedným z organizátorov Charty 77 Eugenom Brikciom, ktorý ho požiadal o podpis. Sikora ponuku odmietol, pretože sa nechcel vystaviť nutnosti emigrovať.
V roku 1979 sa Sikora s ďalšími výtvarníkmi zúčastnil generačnej výstavy v Ústave technickej kybernetiky Slovenskej akadémie vied. Výstava sa stala základom pre vznik umeleckej skupiny A-R, ktorej členom sa však Sikora nestal.
1. otvorený ateliér
Významnou aktivitou umeleckej scény bola výstava nazvaná ''1. otvorený ateliér'' 19. novembra 1970 v ateliéri v jeho dome na Tehelnej ulici č. 32 v Bratislave, ktorá predznamenala nástup silnej generácie tvorcov. Išlo o vedomý protestný prejav proti mocenským zásahom, ktorý vznikol ako spontánne podujatie z iniciatívy samotných výtvarníkov. Zúčastnilo sa ho 19 umelcov so zákazom verejne vystavovať: Milan Adamčiak, Peter Bartoš, Václav Cigler, Róbert Cyprich, Milan Dobeš, Igor Gazdík, Viliam Jakubík, Július Koller, Ivan Kříž-Vyrubiš, Vladimír Kordoš, Otis Laubert, Juraj Meliš, Alex Mlynárčik, Marián Mudroch, Jana Shejbalová-Želibská, Rudolf Sikora, Ivan Štěpán, Dezider Tóth a Miloš Urbásek. Vernisáže sa zúčastnil aj český teoretik umenia Jindřich Chalupecký.
Ateliér bol otvorený 19. novembra 1970 o 17.00, na druhý deň prišla Štátna bezpečnosť a Sikoru kvôli nepovolenému stretnutiu od rána vypočúvali. Zámienkou bola aj provokatívna inštalácia prázdnych konzerv s nápisom Atmosféra 1970 – nedýchateľné, ktorá však bola spoločným dielom Jakubíka, Kordoša a Murdocha.
Incidentom začalo postupné presúvanie umeleckých aktivít z verejných priestorov do súkromia ateliérov. Udalosť sa stala známou a konceptuálni autori sa na Tehelnej ulici v rámci neoficiálnej scény naďalej stretávali, čo viedlo k vzostupu konceptuálneho umenia na Slovensku. Sikoru tiež vylúčili z kandidátstva do Zväzu výtvarných umelcov, v období normalizácie dostal zákaz vystavovať a neustále ho vyšetrovali príslušníci ŠtB.
Sikorov bratislavský dom na Tehelnej ulici bol v roku 1975 zbúraný kvôli výstavbe nemocnice. Sikora s rodinou dostal od štátu náhradný byt, no výstavy v ňom už neorganizoval. V roku 1976 zorganizoval pri príležitosti ekologickej konferencie na Smolenickom zámku verejnú výstavu. Na konferencii predniesol príspevok o podiele umeleckej tvorby na formovaní ekologického myslenia. Naďalej sa podieľal na tvorbe oficiálne „závadnej tvorby“, napríklad na kolaboračnom albume Symposion III in memoriam Miloš Laky (1976).
Stavebný zákon
'''Zákon z 27. apríla 1976 o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) (iné názvy: Stavebný zákon, zákon č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku''') je zákon, ktorý právne vymedzuje základné úlohy a povinnosti účastníkov stavby.
Rudolf Sikora
80. roky
V roku 1983 bol Sikora spolu s ďalšími bývalými poslucháčmi Petra Matejku vylúčený z výstavy k Matejkovmu jubileu na pôde Slovenskej národnej galérie. Udialo sa tak z podnetu Ľubomíra Podušela, ktorý bol námestníkom riaditeľa SNG.
Stavebný zákon
Na stavebný zákon naväzovali vyhlášky č. 105/1981 Zb.(1981-1987), č. 5/1987 Zb. (1987-1990), č. 43/1990 Zb. (1990-1992) a zmenou stavebného zákona č. 262/1992 Zb. boli stanovené podmienky o dokumentácii stavieb. Tieto predpisy určovali náležitosti dokumentácie pre prípravu, schvaľovanie a realizáciu stavby. Uvádzajú základné pojmy, druhy dokumentácie, schvaľovanie prípravnej a projektovej dokumentácie, štátnu expedíciu, autorský dozor a záverečné technicko-ekonomické vyhodnotenie stavieb. Územné plánovanie určuje ciele a úlohy, podklady, druhy a obsah, obstarávanie, územné konanie a územné rokovanie. Stavebný poriadok obsahuje predpisy pre oprávnenie projektovej a inžinierskej činnosti, predpisy pre používanie výrobkov pre stavbu, povolovanie nových stavieb, žiadosti o stavebné povolenie, vytýčenie stavieb, užívanie a kolaudáciu, zmeny v užívaní, údržbe a odstraňovaní stavieb. Obsahuje tiež predpisy pre štátny stavebný dozor.
Rudolf Sikora
80. roky
V roku 1988 Sikora s mladými postmodernými autormi Gabrielom Hošovským, Martinom Knutom a Milošom Novákom založil umeleckú skupinu Syzýgia. Tvorba združenia smerovala k „redukcii expresívnych motívov, uplatňovaniu stratégií vyprádzňovania a sociálnej vyblednutosti so snahou o definovanie problémov súvisiacich s identitou.“ Skupinu postupne akceptovali oficiálne galérie a po novembri 1989 vystavovali najmä v Galérii M+ na Laurinskej ulici v Bratislave. Zoskupenie ukončilo svoju činnosť v roku 1990.
Sikora bol v roku 1988 prijatý do Zväzu slovenských výtvarných umelcov na príkaz predsedu a bývalého ministra kultúry Miroslava Válka.
Vznik Verejnosti proti násilu
Počas študentských demonštrácií 17. novembra 1989 bol doma a pracoval. 19. novembra sa na popud informácií o policajných zásahoch voči protestujúcim rozhodol zvolať niekoľkých priateľov do výstavnej siene Umeleckej besedy v Bratislave, kde mal vtedy výstavu. Po telefonáte s Miroslavom Cipárom, vtedajším predsedom mestskej organizácie zväzu umelcov sa najprv stretol s viacerými výtvarníkmi a ďalšími osobnosťami v ateliéri v Cipárovom byte, kde spoločne spísali kritické vyhlásenie. Následne zúčastnení pozvali ďalšie osobnosti do Umeleckej besedy, kde sa napokon stretlo približne 500 osôb. Takmer 400 z pozvaných napokon podpísalo aj pripravené verejné vyhlásenie z Cipárovho bytu. Po rôznych organizačných záležitostiach bolo vo večerných hodinách založené hnutie Verejnosť proti násiliu.
Sikora deklaroval ľútosť, že o vzniku VPN nedali hneď vedieť ľuďom v Prahe, čo mohlo zabrániť neskoršej nedôvere voči VPN zo strany Občianskeho fóra.
90. roky a súčasnosť
V porevolučných rokoch Sikora pracoval ako poradca prvých ponovembrových ministrov kultúry, Ladislava Chudíka a Ladislava Snopka. V apríli 1990 z ministerstva a z VPN odišiel, dôvodom bolo rozhodnutie venovať sa naplno výtvarnej tvorbe.
Od roku 1990 pôsobil ako profesor na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, kde učil až do roku 2004. V rokoch 2003 až 2011 prednášal na Fakulte umení Technickej univerzity v Košiciach. Externe vyučoval aj na Akadémii výtvarných umení (AVU) a Filmovej a televíznej fakulte Akadémie múzických umení (FAMU) v Prahe.
Súkromný život
Jeho manželkou a celoživotnou partnerkou bola historička umenia Eugénia Sikorová (19462019), pedagogicky pôsobila na Vysokej škole múzických umení, aj ako asistentka scénografa prof. Ladislava Vychodila).
V roku 2020 sa oženil druhý raz, zobral si novinárku Tinu Čornú (* 1965).
Rudolf Sikora má troch súrodencov, jeho bratom je historik PhDr. Stanislav Sikora, CSc. (* 1949).
Námety
Sikora sa už v 70. rokoch venoval ekologickým a kozmickým námetom. Ako jeden z prvých umelcov v Československu upozorňoval na ekologické ohrozenie sveta, ovplyvnil ho Eugen Gindl, ktorý mu odporúčal knihu Limity rastu Massachusettského technologického inštitútu z roku 1972. Tá obsahovala prognózy čerstvo vzniknutého Rímskeho klubu, s Gindlovou pomocou knihu získal v podobe poľského samizdatového prekladu. Svoju osobitú kozmologickú víziu oprel o vedecké poznatky z teórie vzniku a existencie vesmíru, pričom vytvoril originálnu umeleckú paralelu k vede.
Viacero svojich diel venoval ruskému revolučnému avantgardistovi Kazimirovi Malevičov i (Hrob pre Maleviča I-III (1996), Epitaf pre Maleviča (1998).
Žáner
Sikora sa od začiatku tvorby venoval konceptuálnemu umeniu; cykly Topografie (1969), Z mesta von (1970) Rezy civilizáciou (1972), Čas… priestor (19711974), Habitat (1975) a Pyramídy (19761977). V roku 1981 sa zúčastnil kolaboratívneho diela Senza titolo poštového umelca Petra Meluzina.
Koncom 70. a začiatkom 80. rokov sa Sikora začal venovať grafike, s využitím fotografických techník, ofsetu a serigrafie produkoval diela Čierna diera – Biela diera (1979), V súradniciach času a priestoru (1981), cykly Energie (19821985) a Antropický princíp (19851987). V sedemdesiatych rokoch sa zaoberal aj umením akcie, najmä v rámci kolektívnych aktivít v 1. otvorenom ateliéri.
Militia
Militia (z lat. milesvojak) môže byť v starovekom Ríme:
Sadovníctvo
Sadovníctvo je jeden z odborov záhradníckej činnosti, ktorý sa zaoberá plánovaním, projektovaním, zriaďovaním, údržbou plôch zelene a pestovaním rastlín. Cieľ, význam úlohy pestovania okrasných drevín z prvkov, ktoré sadovnícke dielo tvoria, majú najväčší význam rastliny, terén, voda, stavby a rozličné výtvarné doplnky. Dreviny sú spolu s ďalšími rastlinami, trávnikmi a kvetinami najdôležitejším prvkom sadovníckej kompozície. Z ich organickej podstaty vyplýva premenlivosť všetkých znakov v priebehu vývoja vplyvom cyklických zmien ročných období. Správny výber ovplyvňujú najmä ekologické podmienky, technické hospodárske a iné praktické funkcie výsadby, výtvarný zámer a estetické vlastnosti drevín a pestovateľské požiadavky zelene. Medzi vonkajšie znaky drevín a údržby zelene patrí veľkosť, tvar, textúra a farba.
Vysádzanie drevín
Dreviny vysádzame v skupinách podľa zastúpených drevín (rovnorodé, zmiešané, kombinácie stromov a krov), podľa vzdialenosti (zapojené, rozvoľnené, otvorené) a podľa zahustenia skupiny (skupiny v trávniku, aleje, zeleň pri diaľnici, živé ploty a steny a ďalšie).
Členenie zelene
Medzi hlavné ciele sadovníckej tvorby patrí starostlivosť o životné prostredie. Zeleň tvorí nevyhnutnú časť tohto prostredia. Delíme ju na:
Význam zelene
Zeleň má množstvo dôležitých významov:
Terénne a sadovnícke úpravy
Úspešné vykonávanie sadovníckych úprav závisí od dobrej organizácie práce, účelu využitia mechanických a dopravných prostriedkov, uplatnenie kvalifikovaných pracovníkov a od vhodného počtu pracovných síl. Dobrá organizácia práce spočíva v správne naplánovanom postupe vzhľadom na pôdne a klimatické podmienky.
Vlastný časový plán terénnych a sadovníckych úprav
Začína zistením hraníc (vytýčením základných bodov pre inžinierske siete), pokračuje prípravou staveniska (prípoje energií), vytýčením pozemku (klčovania porastov, ochrana zachovalej zelene), hrubou úpravou terénu (hrubá modelácia)a vytýčením a stavbou ciest, záhradných stavieb, a architektonických detailov. Postup pokračuje rozprestrením ornice (prípravy pôdy, jemná modulácia), vytýčením a vysadením drevín a kvetín, založením trávnikov a dokončovacími prácami (lavičky, kvetináče, ...). Posledným bodom je údržba.
Vytýčenie sadovníckych úprav
Vytyčovanie prevádzajú traja až štyria pracovníci. Musia poznať stabilizáciu bodov a priamky v teréne podľa vykonávacích výkresov. Drevenými kolíkmi označujeme stanovištia stromov, solitérne výsadby, body a vrcholy oblúkov a obrys línií. Tenkými kolíkmi sa označujú záhonové výsadby. Olovnicami sa označujú body pre výkopy jám.
Úpravy terénu
Terénnymi úpravami sa upravuje prírodný terén a povrch pozemku, do rôznych výškových úrovní. Rovinný terén sa upravuje, aby sa zbavil fádnosti a svahovitý z dôvodu zabránenia erózie v okolí domu a záhrady. Medzi základné úpravy terénu patrí:
Druhy a vlastnosti zemín a zemné práce pri sadovníckych prácach
Kvalitné a hospodárne uskutočnená realizácia terénnych úprav súvisí s druhom zeminy a poznaním ich vlastností. Zeminu rozdeľujeme na tieto základné druhy: Rozpojiteľnosť zemín pri terénnych úpravách a pri zriaďovaní zemných telies rozdeľujeme do siedmich tried podľa stupňa námahy potrebnej na rozpojenie, ktoré určí projektant na základe geologického prieskumu. Hmotnosť zemín zavisí od druhu vlhkosti a obsahu humusu v pôde. Je to dôležitá vlastnosť pri manipulácii. Nakyprenie zeminy - rozpojením sa horniny nakypria (zväčšia svoj objem). Po uložení zeminy do násypu a po spevnení dosiahnu len v niektorých prípadoch pôvodný objem. Prírastok objemu sa odhaduje na 2-7%. Pod zemné práce pri sadovníckych úpravách patria: Viac informácií nájdete v článku o zemných prácach v stavebníctve.
Úpravy povrchu pôd
Podľa sklonu vyrovnaných plôch rozlišujeme úpravu pláne (modelácia terénu do prirodzených tvarov s miernym stúpaním alebo klesaním v sklone max. 20%) a svahovanie (musí spĺňať požiadavky na zabezpečenie svahovitého terénu, ktoré sú ovplyvnené sklonom, mechanickými požiadavkami a geologickým podložím).
Pocé-sur-Cisse
Pocé-sur-Cisse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gamesfarm
Games Farm s.r.o. je jedným z najdlhšie pôsobiacich slovenských vývojárov počítačových a konzolových hier.
Spoločnosť funguje od roku 2004 so sídlom v Košiciach s viac ako 20 vydanými crossplatform titulmi. V súčasnosti sa zameriava na vývoj izometrických akčných RPG.
V minulosti spolupracovala s partnermi ako sú Activision, Ubisoft, JoWood, Destineer, bitComposer a pod.
V roku 2023 zamestnávala viac ako 50 zamestnancov.
Châtillon-en-Michaille
Châtillon-en-Michaille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Châtillon-en-Michaille má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Možnosť voľby
Možnosť voľby je slovenské občianske združenie, feministická mimovládna organizácia, ktorej proklamovaným cieľom je zachovať súčasný štandard reprodukčných práv žien na Slovensku (medzi ktoré združenie zaraďuje aj právnu úpravu interrupcií), spolupracovať na eliminácii násilia páchaného na ženách, upozorňovať na všetky formy diskriminácie žien a iniciovať ich nápravu a presadzovať princípy rodovej rovnosti a diverzity vo verejných politikách. Zasadzuje sa o dodržiavanie ľudských práv, hlavne žien a detí a bojuje proti diskriminácii žien.
Organizácia vznikla 26. apríla 2001 a sídli na Medenej ulici 101/5 v Bratislave – mestskej časti Staré Mesto. Od 7. decembra 2017 je predsedníčkou združenia politologička Adriana Mesochoritisová (* 1975).
Činnosť
V roku 2003 združenie kritizovalo postup pri pojednávaní podnetu KDH o súlade Interrupčného zákona s Ústavou na Ústavnom súde. KDH zastupoval vtedajší minister spravodlivosti (Daniel Lipšic) a KDH tiež z pozície predsedu NR SR (Pavol Hrušovský) určilo Miroslava Ábelovského ako zástupcu parlamentu. Oľga Pietruchová kritizovala aj fakt, že o ženskej téme ako je interrupcia bude rozhodovať najmä muži, okrem zastupiteľov dvoch strán bola z trinástich sudcov len jedna žena.
Predstaviteľky združenia oponovali poslaneckým návrhom na zúženie podmienok pre interrupcie v rokoch 2007 a 2020.
Predsedníčka Adriana Mesochoritisová je podpredsedníčka Výboru pre rodovú rovnosť Rady vlády Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť. Pri rokovaní v júni 2015 navrhla, aby Výbor pre rodovú rovnosť podporil výzvu na urýchlenie procesu ratifikácie a implementácie Istanbulského dohovoru. Výbor následne výzvu podporil.
V roku 2016 združenie spoluorganizovalo Vzdelávaciu kampaň „PRVÁ“. Cieľom kampane bolo „vzbudiť záujem študentov a študentiek, pedagogických profesií o významné ženské osobnosti slovenskej histórie, ktoré popri mužských postavách stále zostávajú v tieni“. V roku 2018 bolo súčasťou hromadnej pripomienky skupiny mimovládnych organizácií a niektorých členiek a členov Rady vlády SR pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť k Súhrnnej správe o stave rodovej rovnosti na Slovensku za rok 2017 predloženej na základe uznesenie vlády SR č. 337/2014 z 9. júla 2014.
Združenie podporilo iniciatívu Životné partnerstvo.
Združenie je partnerskou organizáciou Centra rodových štúdií Filozofickej fakulty Univerzity Komenského.
Financovanie
Súčasť finančných príjmov združenia predstavujú dotácie na podporu rodovej rovnosti, poskytované Ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky (MPSVR SR) v súlade s § 9a zákona č. 544/2010 Z. z. o dotáciách v pôsobnosti MPSVR SR v znení neskorších predpisov a dotácie na podporu ľudských práv, resp. na presadzovanie, podporu a ochranu ľudských práv a slobôd a na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie, poskytované Ministerstvom spravodlivosti Slovenskej republiky (MS SR) v súlade so zákonom č. 302/2016 Z. z. o o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky.
Podpora od MPSVR SR
Na rok 2020 združenie požiadalo o dotáciu vo výške 18 000 €, ktorej ale nebolo vyhovené „z dôvodu spoločensko sociálnej situácie a limitu finančných prostriedkov“. Podobne obstáli aj iné organizácie s podobným zameraním a ideovým vymedzením (Záujmové združenie žien Aspekt, Aliancia žien Slovenska a i.), zatiaľ čo podporu dostali Fórum života (8 200,00), Poradňa Alexis (4 700,00) a Únia materských centier (8 400,00), pričom prvé dve z nich boli charakterizované ako „prolife“ organizácie.
Pont-de-Ruan
Pont-de-Ruan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ports
Ports je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Châtillon-la-Palud
Châtillon-la-Palud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Châtillon-la-Palud má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Châtillon-la-Palud má 1546 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Preuilly-sur-Claise (obec)
Preuilly-sur-Claise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Châtillon-sur-Chalaronne (obec)
Châtillon-sur-Chalaronne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Châtillon-sur-Chalaronne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Châtillon-sur-Chalaronne má 4899 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Chavannes-sur-Reyssouze
Chavannes-sur-Reyssouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Chavannes-sur-Reyssouze má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Chavannes-sur-Reyssouze má 665 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pouzay
Pouzay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.