cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kačica chrapačka
Kačica chrapačka (iné názvy: chrapačka väčšia, kačica chrapľavá, chrapačka  ; lat. Spatula querquedula  , staršie Anas querquedula) je zúbkozobec z čeľade kačicovitých. Obýva otvorené oblasti Palearktídu s plytkými vodami. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kačica chrapačka patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, európska populácia klesla o 25% za obdobie troch generácií (19,5 rokov).
Hlas
Káčer sa ozýva trrrr, ako keď ihlou prejdeme po hrebeni. Tento typický hlas počuť počas toku a za letu. Samička vydáva krátke kvákanie, podobne ako kačica chrapka.
Výskyt a stav na Slovensku
Na Slovensku hniezdi, migruje a ojedinele aj zimuje.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 100 - 200, zimujúcich jedincov 0 - 30. Hniezdenie bolo dokázané na 4,9 % a pravdepodobné na 8,6 % mapovacích kvadrátov. Migrácia bola zistená na 33,1 % mapovacích kvadrátov. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala vykazovali mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:cd - menej ohrozený druh. V roku 2001 LR - menej ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 50100 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov (20072018) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (19802018) boli klesajúce. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola klesajúca.
Hniezdenie
Na svojich zimoviskách sú radi v skupinách. Na hniezdisku sú prísne teritoriálne. Energicky obhajujú pomerne rozsiahly revír. Počas toku vykonávajú rituálne pohyby čistenia sa a pitia. Káčer zakláňa hlavu dozadu tak, že sa temenom dotkne chrbta a zobák smeruje k oblohe. Toto sú pomerne nezvyčajné gestá pre zástupcov rodu Anas ale časté u potápavých kačíc (rody Aythya, Netta a Marmaronetta).
Začiatok hniezdenia je daný polohou. V južnejších oblastiach začína uprostred apríla, v severných regiónoch koncom mája. Hniezdia raz do roka na brehoch plytkých vôd.
Hniezdo je tvorené priehlbinou vystlanou trávou a páperím v hustej vegetácii neďaleko brehu. Samička kladie 8 až 11 béžových vajíčok, ktoré zahrieva 21 až 23 dní. Po 35 až 42 dňoch sú už mláďatá letuschopné.
Potrava
Potravu kačice chrapačky tvorí hmyz, kôrovce, mäkkýše, semienka a vodné rastliny. Uprednostňujú živočíšnu potravu. Zbierajú ju priamo z hladiny alebo tesne pod hladinou tak, že kývajú dookola s hlavou mierne ponorenou pod vodu a s vystretým krkom.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 920 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
BIS
BIS (Best in Show, po slovensky Najlepší na výstave) je titul udeľovaný psom na výstavách krásy. Pri výstavách viacerých plemien ide o najkrajšieho psa z pomedzi všetkých plemien. Pri výstavách jedného plemena sa tento titul nezvykne zadávať, resp. stáva sa ním automaticky držiteľ titulu BOB.
Veľká cena Bahrajnu 2014
Veľká cena Bahrajnu 2014 (2014 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 6. apríla 2014 na okruhu Bahrain International Circuit vo Sakhire v Bahrajne.
Okruh sa nachádza pri meste Sakhir, 30 km juhozápadne od hlavného mesta Manama. Je druhým dielom známeho architekta tratí Formule 1 Hermanna Tilkeho a celkovo je možné zostaviť päť rôznych konfigurácií trate.
Boli to tretie preteky sezóny 2014 a desiatym ročníkom Veľkej ceny Bahrajnu.
Kvalifikácia
Poznámky:
Demjén
Demjén je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Eger.
Má rozlohu 2508 ha a žije tu 639 obyvateľov (2007).
Jerzy Krzysztoń
náhľad|Hrob Jerzyho Krzysztońa na cintoríne Cmentarz Powązkowski vo [[Varšava|Varšave]] Jerzy Krzysztoń (* 23. marec 1931, Lublin, Poľsko – † 16. máj 1982, Varšava, Poľsko) bol poľský prozaik, dramatik, reportér a prekladateľ.
Životopis
Narodil sa 23. marca 1931 v Lubline. Detstvo a rané školské roky strávil v Grodne. V roku 1940 ho spolu s mamou a bratom vyviezli do Kazachstanu, kde navštevoval ruskú školu. V roku 1942 odišiel, spoločne s poľskou armádou generála Andersa, do Iránu. V rokoch 1944-1947 prebýval v Indii a následne v Ugande, kde navštevoval poľskú školu a pôsobil v pionierskej organizácii. V júli 1948 sa spoločne s rodinou vrátil do Poľska a do rodného Lublinu. Tu v roku 1949 zmaturoval na Všeobecnovzdelávacom lýceu S. Staszica, a následne na Katolíckej univerzite v Lubline študoval polonistiku a anglistiku. V roku 1952 sa presťahoval do Varšavy, kde pracoval v spolku Pax: v redakcii Dziś i jutro, a taktiež bol redaktorom týždenníka Kierunki. Medzitým pokračoval v štúdiách a v roku 1953 skončil štúdium polonistiky a v roku 1955 anglistiky. V roku 1956 zmenil prácu a stal sa riaditeľom Redakcie rozhlasových relácií Poľského rádia.
Do literatúry vstúpil roku 1949 poviedkou Wspomnienia indyjskie („Indické spomienky“), ktorá sa neskôr stala základom zbierky „Indické poviedky“ (1953) zasvätenej civilistom, ktorí prežili zajatie v ZSSR počas 2. svetovej vojny, a odišli odtiaľ spoločne s armádou generála Władysława Andersa. Neskoršie napísal množstvo poviedok i románov. Cennými sú jeho reportáže s pobytu v USA „Skok w Eldorado“ („Skok do Eldoráda“, 1967). Vo svojej tvorbe používal rôzne literárne formy, napr. čierny humor, grotesku i symbolizmus. Bol tiež autorom početných rozhlasových relácií, a taktiež prekladal poviedky a romány z anglického jazyka.
V roku 1953 dostal Literárnu cenu mladých W. Pietrzaka, a popri mnohých iných oceneniach ho ocenili aj za činnosť v rozhlase – bola mu udelená cena Ministra národnej obrany za cyklus rozhlasových relácií ''Poliaci na frontoch 2. svetovej vojny''. Okrem toho bol roku 1974 vyznamenaný „Zlatým krížom za zásluhy“, a taktiež dostal „Gavaliersky kríž rádu obrodenia Poľska“ roku 1982.
V posledných rokoch života, v ktorých napísal Šialenstvo, chradol a pravidelne prebýval v psychiatrickom ústave. Trojdielny román je Krzysztońovým najrozsiahlejším a najslávnejším dielom. Je nevšedný nielen detailnými opismi choroby človeka, ale aj premyslene vytvoreným chorobopisom civilizácie.
Zomrel tragicky 16. mája 1982 vo Varšave – spáchal samovraždu.
NGC 921
NGC 921 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Xénia
Xénia je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 2. júna.
Krčméry
Krčméry je priezvisko, pozri Krčméry (priezvisko), napr.:
Viroviticko-podrávska župa
Viroviticko-podrávska župa je jedna z chorvátskych žúp. Leží v severnej časti Slavónie, pri hraniciach s Maďarskom. Jej hlavným mestom je Virovitica.
Reserve CACIB
Reserve CACIB alebo R-CACIB znamená Rezervné čakateľstvo na medzinárodný šampionát krásy. Je to titul udeľovaný psom na výstavách krásy.
R-CACIB sa udeľuje psovi, ktorý skončil v súťaži o udelenie titulu CACIB na druhom mieste. Samotné druhé miesto však nezakladá psovi nárok na titul R-CACIB – tento titul musí udeliť rozhodca. Vo výnimočných prípadoch sa môže rozhodca rozhodnúť, že titul R-CACIB psovi neudelí. Udeje sa tak napríklad v takom prípade, ak pes podľa názoru rozhodcu napriek druhému umiestneniu nespĺňa požiadavky na medzinárodného šampióna krásy. Keďže tento pes však už získal titul CAC (inak by nemohol nastúpiť) a nároky kladené na národného i medzinárodného šampióna sú v podstate totožné, takáto situácia sa udeje len veľmi zriedka.
Tituly R-CACIB sa môžu zadávať len na medzinárodných výstavách.
Držiteľ titulu R-CAC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu R-CACIB a to v prípade, ak pes ktorý ho v triede porazil (držiteľ titulu CAC) postúpi do boja o titul CACIB. Toto sa týka len medzinárodných výstav.
Titul R-CACIB môže psovi pomôcť priblížiť sa k získaniu titulu Medzinárodný šampión krásy. V prípade, že je pes ktorý získal CACIB už je držiteľom titulu Medzinárodný šampión krásy, platí získaný titul R-CACIB psovi ako keby získal CACIB.
Michael Weikath
Diskografia
s Helloween
Radio City Music Hall
náhľad|Radio City Music Hall Radio City Music Hall (skratka RCMH) je divadelná koncertná sála v Rockefellerovom Centre v New Yorku. Je známa aj pod prezývkou Prehliadka národa a je najväčším divadlom na svete. Interiér bol v roku 1978 vyhlásený za mestskú pamiatku.
Vznik
Rockefeller sa spojil s mladou a perspektívnou spoločnosťou Radio Corporation of America, ktorá vlastnila RKO štúdiá, produkovala populárne programy a prevádzkovala NBC rádio. K tejto silnej finančno-mediálnej dvojici sa pripojil aj divadelný impresário Samuel Roxy Rothafel, ktorý získal reputáciu použitím inovatívnej kombinácie estrád, filmu a výstredného štýlu dekorácií v snahe oživiť kiná po celej Amerike. Realizácia výstavby divadla, aké nie je nikde inde na svete, trvala len dva roky.
27. decembra 1932 otvorilo divadlo brány pre verejnosť. V tom čase bolo divadlo Radio City Music Hall najväčším na svete s kapacitou pre takmer 6000 divákov (presne 5 933) a toto prvenstvo si udržalo dodnes. Interiér Radio City Music Hall bol v roku 1978 vyhlásený za mestskú pamiatku.
Dizajn
Edward Durell Stone navrhol interiér divadla v štýle Art Deco v spolupráci s Donaldom Deskeym, ktorý navrhol jeho dekorácie, od nábytku a kobercov, cez konštrukciu balustrád a mnohých ďalších detailov, ktoré dopĺňajú vnútorné priestory divadla. Brilantnou kombináciou ušľachtilých materiálov (vrátane mramoru a zlatej fólie) a priemyselných materiálov (napr. bakelit, Permatex, hliník či korok) sa dosiahlo to, že interiér má dychberúcu atmosféru a trvale si udržuje svoj charakter v priebehu času.
Organ
Ako jedno z mála divadiel má RCMH inštalovaný píšťalový organ v klasickom štýle s plným rozsahom. Je najväčším svojho druhu pre filmové divadlo a jeho dispozíciu tvorí 58 registrov s celkovým počtom 4 410 píšťal. Hracie štvormanuálové stoly sú dva, umiestnené po oboch stranách veľkého pódia a sú od seba plne nezávislé. Organ skonštruovala a v roku 1932 namontovala spoločnosť Rudolph Wurlitzer Company. V roku 1999 prešiel náročnou rekonštrukciou.
Jeho menšia verzia bola nainštalovaná v divadelných štúdiách, avšak po zmene štúdií na kancelárske priestory bol demontovaný a uskladnený.
Renomé
Vďaka výnimočnému dizajnu, kapacite a prestíži sa divadlo veľmi rýchlo stalo vyhľadávaným miestom tvorby. Každý umelec či súbor si považuje za česť, ak dostane príležitosť vystúpiť v priestoroch RCMH. Od roku 1933 tu bolo premiérovo uvedených viac ako 700 filmov. Prakticky každá premiéra, či už filmová alebo iného predstavenia, je samostatnou spoločenskou udalosťou a lístky sú aj napriek obrovskej kapacite hľadiska spravidla vypredané.
Pravidelne uvádzaným programom je napríklad vianočná estrádna show Radio City Christmas Spectacular, ktorá mala premiéru 21. decembra 1933.
Donedávna sa tu po tri dekády udeľovali aj ceny Grammy.
Benest
Benest je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mzda
Mzda je podľa rôznych definícií buď (najmä peňažná) odmena za prácu, alebo len odmena za závislú prácu, alebo len odmena za prácu robotníka, alebo len odmena za prácu v súkromnom (alebo manuálnu vo verejnom) sektore. V slovenskom práve platí ako definícia mzdy posledná z uvedených možností. V ekonómii sa mzda niekedy definuje či skôr interpretuje (aj) ako cena práce (cena výrobného faktoru práca) a/alebo ako cena pracovnej sily a/alebo ako položka nákladov na prácu a/alebo ako dohodnutý dôchodok z práce a pod. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Podobný je výraz plat, ktorý sa v závislosti od zvolenej definície buď zhoduje či značne prekrýva s pojmom mzda, alebo má naopak opačný význam. Konkrétne plat znamená buď (pravidelnú a najmä peňažnú) odmenu za prácu, alebo len odmenu za nemanuálnu (závislú) prácu (najmä ak je vyplácaná mesačne), alebo len odmenu za (nemanuálnu) prácu vo verejnom sektore. V slovenskom práve platí ako definícia posledná z uvedených možností. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Definícia mzdy
Z hľadiska typov práce, na ktoré sa termín mzda vzťahuje, sa v literatúre vyskytujú najmä tieto typy definícií (zoradené od najširšieho významu po najužšie významy):
Pokiaľ ide o ďalšie definičné nuansy, môžeme nájsť aj napr. takéto definície (či interpretácie) mzdy:
Zastarano mzda znamenala aj vôbec odplatu, odmenu.
Anglické slovo wage(s) (doslova: mzda), veľmi časté v ekonomických textoch, má jednak rovnaké významy ako v slovenčine, a jednak niektoré trochu odchylné významy, konkrétne má tieto významy   :
V slovenskom práve je mzda definovaná v Zákonníku práce (predtým v rokoch 1992 - 2002 v zákone č. 1/1992 Zb. o mzde) nasledovne (§ 118 ods. 2): „Mzda je peňažné plnenie alebo plnenie peňažnej hodnoty (naturálna mzda) poskytované zamestnávateľom zamestnancovi za prácu.“ Kým zákonník práce funguje ako lex generalis, zamestnanci vo verejnom sektore majú svoje vlastné zákony, v ktorých sa ich odplata nazýva „plat“, nie mzda (podrobnejšie pozri nižšie). Okrem toho platí, že definícia z § 118 sa nevzťahuje na dohody o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru a v súvislosti s týmito dohodami Zákonník práce hovorí o „odmene“, nie o mzde.
Treba dodať, že slovo „odmena“, tak ako je opakovane použité v tomto článku, je použité vo všeobecnom význame „odplata, predmet odmeňovania“ a nie v užšom význame „prémia, mimoriadne odmenenie za prácu“, v akom sa toto slovo používa napr. v pracovných zmluvách alebo napr. v § 20 zákona č. 553/2003 Z.z. či v § 99 zákona č. 400/2009 Z.z. (odmena tam je teda len jedna z mnohých položiek platu).
Definícia platu
V literatúre sa vyskytujú najmä nasledujúce typy definícií platu:
Anglické slovo salary (doslova: plat), veľmi časté v ekonomických textoch, má jednak podobné významy ako v slovenčine, a jednak niektoré trochu odchylné významy, konkrétne má tieto významy:
V slovenskom pracovnom práve sa plnenie za prácu zamestnancov vo verejnom sektore nazýva plat, nie mzda, pričom ale mzdu (či odmenu) namiesto platu dostávajú zamestnanci verejného sektora, ktorí „vykonávajú pracovné činnosti remeselné, manuálne alebo manipulačné s prevahou fyzickej práce“ a niekoľko ďalších špeciálnych prípadov zamestnancov verejného sektora (napr. niektorí zamestnanci niektorých typov škôl a niektorí zamestnanci VÚC a obcí). Konkrétne sa o spomínaných platoch hovorí najmä v nasledujúcich zákonoch: zákon č. 120/1993 Z.z. (poslanci NR SR, prezident SR, ministri vlády SR, sudcovia Ústavného súdu, predseda Súdnej rady, predseda a podpredsedovia Najvyššieho kontrolného úradu, generálny prokurátor), zákon č. 400/2009 Z.z. (štátna služba), 553/2003 Z.z. (práca vo verejnom záujme), 385/2000 Z.z. (sudcovia), 299/2007 Z.z. (duchovní), 346/2005 Z.z. (profesionálni vojaci - štátna služba), 73/1998 Z.z. (policajti- štátna služba), 315/2001 Z.z.(hasiči a záchranári - štátna služba) a 200/1998 Z.z. (colníci-štátna služba). . Z uvedených predpisov je plat výslovne definovaný všeobecnou definíciou (len) v zák. č. 553/2003 Z.z., a to takto: „Plat je peňažné plnenie poskytované zamestnancovi za prácu.“, pričom „zamestnancami“ sa v tejto definícii myslia len isté druhy verejných zamestnancov stanovené v tomto zákone.
Podľa formy poskytnutia
Rozlišuje sa :
Podľa rozsahu
Rozlišuje sa :
Podľa spôsobu výpočtu a podľa zložiek (tzv. mzdové formy)
Mzdové formy (či formy mzdy) sa delia nasledovne :
Zákonom predpísané sú jednotlivé zložky platu pre niektoré druhy verejných zamestnancov - pozri nižšie
Funkcie mzdy
Funkcie mzdy sú vo všeobecnej rovine :
Základné národohospodárske (mikroekonomické a makroekonomické) teórie o mzde
Výškou, určujúcimi faktormi a vývojom mzdy (a platu) v ekonómii sa zaoberá odbor nazývaný teória mzdy (mzdová teória), ktorý je obyčajne súčasťou tzv. teórie rozdeľovania. Teória rozdeľovania sú teórie o rozdeľovaní národného dôchodku medzi kapitalistov (ich podiel na národnom dôchodku tvoria úroky), vlastníkov pôdy (ich podiel tvorí renta) a zamestnancov (ich podiel tvoria mzdy).
Nasleduje prehľad základných teórií mzdy.
Klasická ekonómia
Pokiaľ ide o klasickú ekonómiu (t.j. cca. koniec 18. stor. - 1870), presnejšie napr. A. Smitha, D. Ricarda, T. R. Malthusa, J. S. Milla, J. R. MacCullocha, N. W. Seniora, tradične v nej rozlišujeme tzv. teóriu existenčného minima a teóriu mzdového fondu: Tieto dve teórie ale čiastočne súvisia: Teóriu existenčného minima možno interpretovať aj tak, že podiel „mzdový fond : počet zamestnancov“ (veľmi) dlhodobo vždy smeruje k úrovni existenčného minima. Presnejšie (podľa T. R. Malthusa): Ak počet obyvateľov (čiže menovateľ podielu) rastie, tak obyčajne (t.j. od prírody) jeho rast presahuje rast akumulácie kapitálu, a teda mzdového fondu (čiže čitateľa podielu). To znamená, že sa znižuje podiel „mzdový fond : počet zamestnancov“, čiže veľkosť mzdy, na úroveň existenčného minima (ak mzda klesne pod túto úroveň, tak nadbytočné množstvo ľudí sa automaticky eliminuje smrťou v dôsledku nedostatočnej výšky mzdy na prežitie).
Pri bližšom pohľade sú však texty klasických ekonómov často veľmi nejasne formulované a neskorší autori sa sporia, ktorú z vyššie uvedených či iných teórií mzdy jednotliví klasickí ekonómovia (vrátane samotného A. Smitha a D. Ricarda) vlastne zastávali.
Na teóriu mzdového fondu klasikov neskôr nadviazali s rôznymi úpravami nap. Hermann, Brentano, Böhm-Bawerk, Eucken, Strigl, Stackelberg a iní.
K. Marx a marxisti
K. Marx nadviazal najmä na teóriu existenčného minima D. Ricarda, ale pridal viaceré špecifiká. Rozlišoval medzi „prácou“, t.j. samotnou činnosťou, a „pracovnou silou“, ktorá je definovaná ako schopnosť (či potenciál) človeka pracovať a predstavuje (na rozdiel od práce) tovar, ktorý robotník predáva svojmu zamestnávateľovi (teda kapitalistovi). Mzda je definovaná ako cena (teda peňažné vyjadrenie hodnoty) tohto tovaru, čiže pracovnej sily. Hodnota pracovnej sily je (tak ako hodnota každého tovaru) rovná pracovnej dobe potrebnej na jej reprodukciu, čiže hodnota pracovnej sily je vlastne existenčné minimum robotníka. Z toho vyplýva, že mzda je vlastne existenčné minimum robotníka (v peňažnom vyjadrení). Marx bol teda zástancom teórie existenčného minima. Pokiaľ však ide o mechanizmus, ktorým sa mzda v praxi dostáva k existenčnému minimu; podľa Marxa nie je (hlavnou) príčinou väčší rast populácie než akumulácia kapitálu (ako to videl Ricardo), ale rýchlejší rast „rezervnej armády nezamestnaných“ (primárne v dôsledku nahradzovania ľudí strojmi v kapitalizme) než akumulácia kapitálu. Marx tiež upozorňuje, že rozdiel medzi celkovou hodnotou, ktorú reálne vytvoril prácou robotník, a jeho mzdou si zadarmo privlastňuje jeho zamestnávateľ (kapitalista) ako tzv. nadhodnotu, teda ako podnikateľský zisk; toto zistenie tvorí jadro celej Marxovej teórie (teória nadhodnoty). Pokiaľ ide o vyššie uvedenú definíciu mzdy, marxisti ešte konštatujú, že navonok sa mzda javí ako cena práce a nie ako cena pracovnej sily (pretože všeobecne vzniká zdanie, že sa predáva práca), ale v skutočnosti je mzda cenou pracovnej sily, pretože práca na rozdiel od pracovnej sily nie je tovar, a preto nemôže byť predmetom predaja
Predchádzajúci odsek opisoval mzdu v kapitalizme. Neskorší marxisti sa zaoberali aj mzdou v socializme. Mzda v socializme je podľa nich definovaná ako peňažne vyjadrený podiel pracovníka (t.j. zamestnanca socialistickej organizácie) na časti tzv. nutného produktu (t.j. zhruba národného dôchodku), ktorú štát rozdeľuje podľa množstva, kvality a spoločenského významu práce na účely individuálnej spotreby pracovníkov. V socializme na rozdiel od kapitalizmu mzda nie je cenou pracovnej sily, pretože tovar pracovná sila v socializme neexistuje, keďže výrobné prostriedky patria všetkým ľuďom súčasne a kapitalisti neexistujú.
Staršie tеórie moci
Teórie moci sú smer národohospodárskeho myslenia, podľa ktorého sa ekonomika (najmä určovanie cien) neriadi iba („vnútornými“) ekonomickými zákonmi, ako to predpokladá napríklad neoklasická ekonómia, ale naopak vždy v ekonomike hrá úlohu využívanie moci niektorých z aktérov v ekonomike. V teórii rozdeľovania to znamená, že ceny rozdeľovania alebo čiastkové agregáty rozdeľovania sú určované mimoekonomicky, t.j. majitelia výrobných faktorov (napr. zamestnanci) alebo ich zástupcovia (napr. odbory) využívajú svoju moc pri ovplyvňovaní cien výrobných faktorov (napr. miezd) v ekonomike. Korene sú už v teórii klasikov (Smith, Ricardo).
Najpodrobnejšie sú teórie moci rozpracované práve v oblasti určovania miezd, kde ide o teórie, podľa ktorých je výška mzdy určovaná nie ekonomickými zákonmi, ale bojmi o moc medzi spoločenskými triedami (to sú najmä robotníci a kapitalisti). Patria sem napríklad zástancovia tzv. sociálnoprávnej školy, Fabian Society a ruský (čiastočný) marxista M. I. Tugan-Baranovskij (zomrel v roku 1919). Spočiatku teórie moci pri tvorbe miezd vnímali najmä kapitalistov ako monopolných aktérov dopytujúcich prácu, ktorí stláčajú mzdy smerom k úrovni existenčného minima. Neskôr si ale všímali aj využívanie moci robotníkov, tlačiacich mzdy naopak preč od existenčného minima. Obľúbená v rámci teórií moci pri tvorbe miezd bola napríklad tzv. téza čakania: Pri mzdových rokovaniach spojených so štrajkom a podobne (teda s prerušením výroby) je v nevýhode (teda musí robiť ústupky) tá strana, ktorá si nemôže dovoliť dlhšie čakať, kým sa neuzavrie záverečná dohoda o mzde. Touto stranou sú spravidla robotníci, pretože na rozdiel od zamestnávateľov (kapitalistov) nemajú majetkové rezervy. K téze čakania ale treba dodať: 1. Dnes sa situácia oproti 19. storočiu čiastočne zmenila v tom, že niekedy zamestnanci majú vyššie rezervy než niektoré malé podniky a okrem toho niekedy existujú aj štrajkové fondy odborov a podobne. 2. Miera ústupkov zamestnávateľov závisí aj od toho, nakoľko majú naplnené sklady a aký je práve dopyt po ich tovare na trhu (čo závisí aj od fázy hospodárskeho cyklu), ďalej od toho, aké musia v prípade nedodania tovaru platiť zmluvné pokuty a závisí aj od štruktúry ich nákladov (napríklad ak má zamestnávateľ vysoký podiel fixných nákladov, tak mu dlhý výpadok výroby spôsobí obrovské škody.
Modernou formou teórií moci sú teórie vyjednávania (pozri nižšie).
Ako príklad dobového pohľadu na „boje“ zamestnancov a zamestnávateľov o mzdy (a analýzy dôsledkov vysokých a nízkych miezd) môže poslúžiť heslo mzda v Ottovom slovníku náučnom z roku 1901, ktoré okrem iného uvádza:
Neoklasická ekonómia
V neoklasickej ekonómii (t.j. cca. od 1870 až sčasti dodnes), vrátane rakúskej školy, sa miezd týka najmä teória hraničnej produktivity (nazývaná aj teória marginálnej produktivity). Jej významní prví predstavitelia boli proto-neoklasik J.H. Thünen, čiastočne už aj D. Ricardo a potom vlastní neoklasici, napr. W. Jevons, L. Walras, J.B. Clarke, P. Wicksteed, C. Meger a F. von Wieser. Teória hraničnej produktivity sa týka primárne mikroekonómie, ale dá sa sčasti preniesť aj do makroekonómie. Mikroekonomická (teda pôvodná) verzia tejto teórie hovorí, že firma sa vždy snaží maximalizovať zisk a matematicky vždy platí, že maximálny zisk dosiahne vtedy, ak pre každý výrobný faktor i platí, že (kde r_i= cena výrobného faktora i; p = cena výrobku firmy vyrobeného s pomocou výrobného faktora i; y = vyrobené množstvo výrobku firmy; x_i množstvo výrobného faktora i použitého na výrobu tohto výrobku), pričom výraz  sa zvykne označovať aj ako hraničná produktivita a značiť aj anglickou skratkou MP. Vyššie uvedená rovnica hovorí, že cena výrobného faktora bude vždy rovná súčinu hraničnej produktivity pre tento výrobný faktor a ceny výrobku. Ak je výrobným faktorom práca, jeho cena sa nazýva mzda, čiže vyššie uvedené možno preformulovať na (kde w = mzda, l = množstvo práce použitého na výrobu výrobku), pričom výraz  sa zvykne označovať aj ako hraničná produktivita práce a značiť anglickou skratkou MPL. Vyššie uvedená rovnica hovorí, že mzda bude vždy rovná súčinu hraničnej produktivity práce a ceny výrobku. Niektorí autori túto úvahu prenášajú aj na celú ekonomiku, teda do makroekonómie: Dá sa použiť na výpočet funkcie dopytu po práci v celej ekonomike. Na to sa mechanicky sčítajú hodnoty pre jednotlivé firmy v štáte, čím dostaneme rovnicu  (kde W = mzdová úroveň v ekonomike, P = cenová úroveň v ekonomike, Y = output ekonomiky (napr. hrubý domáci produkt), L^D = množstvo dopytu po práci v ekonomike). Po jednoduchej úprave dostaneme (čiže reálna mzda sa rovná hraničnej produktivite práce), čo po nanesení do grafu s  na zvislej osi a L^D (resp. L) na vodorovnej osi vytvorí klesajúcu krivku (t.j., pričom f znamená „nejaká konkrétna funkcia“), ktorá sa interpretuje ako funkcia dopytu po práci celej ekonomiky. Mimo grafov sa táto funkcia zvykne zapisovať z opačného pohľadu, teda ako, čiže množstvo dopytu po práci je nejakou funkciou reálnej mzdy..
Na výpočet ponuky práce neoklasickí ekonómovia obyčajne využívajú koncept hraničného úžitku (marginálneho úžitku). Tento koncept sa týka primárne mikroekonómie, ale dá sa sčasti preniesť aj do makroekonómie. Konkrétne sa tento koncept primárne používa na výpočet dopytu domácnosti po tovaroch (T.j. domácnosť sa snaží maximalizovať svoj celkový úžitok z rôznych statkov/tovarov, pričom jej nákupy sú ale obmedzené jej príjmom; matematicky sa z toho dá pomocou hraničného úžitku vypočítať koľko ktorého tovaru domácnosť kúpi). Pre mzdy je však dôležité sekundárne použitie tohto konceptu, a to použitie na výpočet ponuky práce domácností: T. j. domácnosť sa snaží maximalizovať svoj celkový úžitok z dvoch statkov: „príjem“ a „100% mínus množstvo práce“ (tým sa myslí voľný čas), pričom sa ale jej príjem rovná súčinu mzdy a množstva práce a teda pochopiteľne klesá, keď daná domácnosť menej pracuje. Matematicky sa z toho dá pomocou hraničného úžitku vypočítať, ako sa domácnosť rozhodne medzi spomínanými dvoma statkami, teda aký bude príjem domácnosti a aké bude množstvo práce domácnosti, teda ponuka práce domácnosti. Táto výsledná ponuka práce domácnosti sa zvykne v grafoch zobrazovať ako funkcia mzdy (buď nominálnej alebo reálnej) na zvislej osi a ponúkaného množstva práce na vodorovnej osi; mimo grafov sa táto funkcia zvykne uvádzať z opačného pohľadu teda v štýle, že ponúkané množstvo práce je funkciou (buď nominálnej alebo reálnej) mzdy. Pokiaľ ide o jej konkrétny tvar, funkcia ponuky práce domácnosti má obyčajne dosť chaotický (vlnovitý) priebeh, ale tradične sa uvádza, že v praxi ide (v grafe so mzdou na zvislej osi) typicky o stúpajúcu krivku. Niektorí autori celú túto úvahu prenášajú aj na celú ekonomiku, teda do makroekonómie. Na to sa mechanicky sčítajú hodnoty pre jednotlivé firmy v štáte, čím dostaneme funkciu, kde L^S množstvo ponuky práce v ekonomike. Výsledná mzda v ekonomike je mzda v priesečníku krivky dopytu po práci (pozri vyššie uvedené odvodenie) a krivky ponuky práce, čiže tam, kde L^D = L^S.
Uvedené neoklasické teórie sa vzťahujú na prípad dokonalej konkurencie. Niektorí ekonómovia (napr. J. Robinsonová) analyzovali však s patričnými úpravami aj prípady nedokonalej konkurencie, t.j. prípady prechodu medzi konkurenciou a monopolom.
Stará neoklasická syntéza
Stará neoklasická syntéza (t.j. starší mainstreamoví keynesovci - cca. 40. roky - 70. roky 20. stor.), čo je model IS-LM kombinovaný s neoklasickou stranou ponuky, preberá, pokiaľ ide mzdy, v zásade vyššie uvedené vzorce pre dopyt po práci a ponuku práce z neoklasickej ekonómie, ale s tým rozdielom, že vychádza z toho, že neoklasická časť syntézy platí len dlhodobo; krátkodobo neplatí, lebo v ekonomike existujú rôzne rigidity, napr. mzdy môžu byť krátkodobo nemenné, a teda nevyplývajú z vyššie uvedených vzorcov pre dopyt po práci a ponuku práce, ale sú pevne dané. . P. Samuelson, ktorý svojho času patril medzi zakladateľov starej neoklasickej syntézy, v svojej známej učebnici ekonómie (tu vo vydaní na začiatku 90. rokov) v časti o mikroekonómii opisuje odvodenie dopytu po práci tak, ako je tu uvedené vyššie pre neoklasickú ekonómiu (t.j. pomocou hraničnej produktivity), ale pri ponuke práce len zjednodušene postuluje, že jej krivka má v grafe W - L tvar “)”. Tento tvar len verbálne zdôvodňuje tým, že v spodnej časti krivky prevláda tzv. substitučný efekt zmeny mzdy (t.j. s rastúcou mzdou sa voľný čas, t.j. ne-práca, stáva pre danú osobou akoby drahším), kým v hornej časti prevláda tzv. dôchodkový efekt (t.j. svoje doterajšie nároky daná osoba môže s rastúcou mzdou uspokojovať aj keď bude menej pracovať). Tieto Samuelsonove úvahy o dopyte po práci a ponuke práce preberá aj napr. slovenská učebnica Hontyová 1995 a Hontyová 2011.
Ostatné prístupy od polovice 20. stor.
Pokiaľ ide o ostatné prístupy teórie mzdy od polovice 20. storočia, možno ich rozdeliť do troch základných skupín  :
V jednoduchších podobách mnohých z vyššie spomínaných súčasných teórií sa využíva vzorec predpokladajúci prirážkovú cenovú tvorbu (mark-up pricing) podnikov. Typicky vzorec vyzerá takto, kde P = cenová hladina v štáte, = jednotkové náklady práce, \sum W = súčet miezd v ekonomike, Y = output, m = prirážka v % (tzv. stupeň monopolu), n = počet zamestnancov v štáte, \frac{Y}{n} = produktivita práce,  = priemerná mzda. Tento vzorec je vo svojej podstate veľmi jednoduchý, lebo jednoducho len hovorí, že ceny dostaneme, keď k mzdám (presnejšie: jednotkovým nákladom práce, ktoré platia podnikatelia) pripočítame nejakú maržu (prirážku) podnikateľov, predstavujúcu ich zisk (a prípadne predstavujúcu aj ostatné náklady okrem mzdových). Celá táto „teória“ sa niekedy nazýva teória stupňa monopolu a typická je najmä pre postkeynesovcov (napr. S. Weintraub, A. P. Lerner, M. Kalecki atď.), ale používajú ju aj mnohí iní (porov. napr. aj nižšie Blanchard). Niekedy sa zaraďuje pod staré teórie moci pri tvorbe miezd (pozri vyššie), lebo prirážka m vyjadruje moc podnikov, ale odllišuje sa od týchto teórií tým, že sa vzťahuje na trh tovarov (P sú ceny tovarov), nie (priamo) na trh práce. Treba tiež poznamenať, že cenová tvorba podľa teórie stupňa monopolu je samozrejme možná iba vtedy, ak na trhu nevládne dokonalá konkurencia (čo sa niekedy formuluje tak, že podniky majú istý stupeň „monopolu“), pretože za dokonalej konkurencie musí byť prirážka nulová (m = 0 a teda P = C).
=== Mzdové diferenciály  ===
A) Za podmienok dokonalej konkurencie na pracovnom trhu: Mzdové diferenciály (čiže mzdové rozdiely) medzi odvetviami alebo jednotlivcami možno z hľadiska príčin týchto rozdielov podľa Samuelsona-Nordhausa rozdeliť na tieto druhy:
B) Za podmienok nedokonalej konkurencie na pracovnom trhu: Za nedokonalej konkurencie (čo je situácia, ktorá spravidla platí v každodennej realite) okrem prípadov uvedených v bode A existujú aj ďalšie faktory spôsobujúce mzdové rozdiely, napr.:
Mzda v podnikovom hospodárstve
Mzda predstavuje :
Základnými mzdovotvornými faktormi sú :
==== Súvislosti určovania miezd ==== Súvislosti stanovovanie miezd (odmeňovania) rozdeľujeme sa na tzv. širšie súvislosti a užšie súvislosti Širšie súvislosti sú najmä obmedzenia, ktoré musí podnik dodržiavať. Sú to predovšetkým: Užšie súvislosti sú najmä potreba spravodlivosti odmeňovania. Tá sa v praxi zabezpečuje najmä zabezpečením tzv. princípu ekvivalencie, teda súladu medzi mzdou zamestnanca a jeho výkonom. Tento princíp sa delí na dva princípy:
Mzda a plat v slovenskom práve
V slovenskom pracovnom práve v zásade platí, že nemanuálni zamestnanci vo verejnom sektore (aj sudcovia, duchovní, poslanci NR SR, prezident, ministri a podobne) dostávajú plat, tzv. „dohodári“ dostávajú odmenu a ostatní zamestnanci dostávajú mzdu. Platmi sa zaoberá viacero rôznych zákonov, mzdami a odmenami dohodárov sa zaoberá primárne Zákonník práce. Podrobnosti pozri vyššie pod nadpisom Definícia.
Pokiaľ ide o základné zásady, platia tieto ustanovenia:
Zákonník práce
Zákonník práce ustanovuje okrem iného toto :
Ďalej Zákonník práce stanovuje :
Zákon č. 553/2003 Z.z.
Zákon č. 553/2003 o odmeňovaní niektorých zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme uvádza :
Ďalej tento zákon stanovuje :
Zákon č. 400/2009 Z.z.
Tento zákon je v časti o platoch štruktúrovaný podobne ako zákon č. 553/2003 Z.z.
Zákon č. 400/2009 Z.z. o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov uvádza:
Ďalej tento zákon stanovuje :
Ministerium für Staatssicherheit
thumb|Logo Stasi
Ministerium für Staatssicherheit (doslova „Ministerstvo pre štátnu bezpečnosť“, skr. „MfS“, hovorovo „Stasi“ [vyslov: štázi]) bola tajná služba NDR.
Vznikla 8. februára 1950 s mottom „Schild und Schwert der Partei“ (slovensky:Štít a meč strany) a mala teda podporovať politiku vládnucej Jednotnej socialistickej strany Nemecka (SED) počas studenej vojny.
Jej základ tvorili skúsení agenti, medzi ktorými boli aj bývalí gestapáci a dôstojníci jednotiek SS. Východonemecká Stasi medzi tajnými službami komunistického bloku vynikala. K sovietskej KGB bola extrémne lojálna a zasahovala nesmierne účinne aj preto, že mala vzhľadom na počet obyvateľov trikrát viac agentov. Jeden dôstojník Stasi pripadal na 180 Východných Nemcov, v porovnaní s KGB, kde pripadal jeden dôstojník na 595 Sovietov.
Stasi pravdepodobne vybudovala najkomplexnejšiu sieť informátorov nazývaných „neformálny spolupracovník“ na špehovanie vlastných obyvateľov („vnútorná bezpečnosť“). Výskumy odhadujú, že zo 16 miliónovej populácie 400 000 ľudí aktívne spolupracovalo (každý 40). Stasi viedla záznamy o vyše 6 miliónoch obyvateľov Východného Nemecka – tretine celej populácie.
Zákon nijako neobmedzoval pôsobnosť Stasi, ktorá sledovala všetkých skutočných aj potencionálnych nepriateľov. V 50. rokoch bojovala Stazi proti emigráciám na západ a za rýchlejšiu kolektivizáciu poľnohospodárstva. Po výstavbe Berlínskeho múru kontrolovala cesty do zahraničia. V 80. rokoch už mala Stasi svojich agentov a informátorov v každej skupine spoločnosti.
Agenti Stasi dokonca zbierali vzorky pachových stôp potenciálne nebezpečných ľudí utieraním vecí, ktorých sa dotkli, kúskami látky. Tieto vzorky boli uložené vo vzduchotesných sklených kontajneroch a špeciálne vycvičení psi vedeli vystopovať osobu podľa jej pachu. Agentúra bola oprávnená organizovať tajné ohováračské kampane proti komukoľvek, koho považovala za hrozbu; mohlo to zahŕňať zasielanie anonymných listov, anonymné telefonáty na vydieranie zameranej osoby. Mučenie bolo akceptovanou metódou získavania informácií.
Po znovuzjednotení bolo veľa bývalých agentov Stasi súdne stíhaných. V súčasnosti majú bývalí spolupracovníci a agenti Stazi zablokovaný prístup k práci u Berlínskej polície ale pracujú napríklad v manažérskych pozíciách v Rusku.
Mikuláš Valenčík
Mikuláš Valenčík (* 17. september 1914, Hlohovec – † 15. máj 1993, Hlohovec) bol slovenský pedagóg, múzejný pracovník, entomológ – hymenopterológ a koleopterológ, ktorý má význam ako autor niektorých prác o hmyze z územia Slovenska, kde sa podieľal na entomologickom výskume viacerých lokalít. Bol i členom Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV.
Životopis
Narodil sa v Hlohovci, strednú školu navštevoval v Trenčíne a potom pokračoval v štúdiu na Učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi, kde v roku 1935 maturoval. Bol slovenskej národnosti. V školstve po skončení štúdií pôsobil na viacerých miestach - Pastuchov, Smolník, Nitra, Hlohovec - až do roku 1959, kedy sa stal riaditeľom novozaloženého Múzea v Hlohovci (Vlastivedné múzeum v Hlohovci).
Zomrel v Hlohovci roku 1993, kde pôsobil takmer celý svoj život.
Vukovarsko-sriemska župa
Vukovarsko-sriemska župa je jedna z chorvátskych žúp. Leží v najvýchodnejšom cípe krajiny, na rozhraní medzi Slavónskom a Sriemom. Jej hlavným mestom je Vukovar.
Charakter župy
Župa hraničí zo Srbskom na východe, s entitou Republika srbská v Bosne a Hercegovine, a v Chorvátsku s Osijecko-Baranjskou župou a s Brodsko-posávska župa. Jej územie patrí k tým stredne veľkým, je celé nížinaté a tak vhodné pre poľnohospodárstvo. Jej južné a východné hranice sú prirodzené; tvoria ich rieky Dunaj a Sáva, západná hranica je umelá. Hlavný význam pre Chorvátsko má táto oblasť hlavne v tom, že tadiaľ vedú dôležité cestné aj železničné spoje s Belehradom. Do roku 1998 bolo územie župy pod správou jednotiek OSN, ktoré tu mali dodržiavať mier medzi Srbmi a Chorvátmi. Dnes všetky obce a mestá sú ale stále ešte poškodené z čias vojny.
Désirée Claryová
Detstvo
Désirée Claryová sa narodila 8. novembra 1777 vo francúzskom meste Marseille. Jej otec François Clary sa narodil 24. februára 1725 a bol lodníkom a obchodníkom, vďaka čomu získal značný majetok. François Clary bol dvakrát ženatý; jeho prvou manželkou bola Gabrielle Fleechonová, s ktorou mal 4 deti (Francois-Joseph, Marie-Jeanne, Marie-Therese-Katherine a Ethienne-François). Gabrielle zomrela 4 mesiace po poslednom pôrode (3. mája 1758). O rok neskôr si François vzal za manželku Françoise-Rose Somisovú, ktorá mu porodila ďalších 9 detí – Nicolas-Joseph, Joseph-Honoré, Rose, Lucie, Justinien, Honorine, Mária Júlia, Basile a Désirée.
Zasnúbenie s Napoleonom
thumb|Désirée Clary, maľba z roku 1810, François Gérard
Svadba s generálom Bernadotte a kráľovná Švédska a Nórska
17. augusta 1798 sa Désirée Claryová vydala za generála Jeana-Baptista Bernadotta, priateľa Jozefa a Luciena Bonaparteovcov, ktorí boli na svadbe svedkami. O rok neskôr, 4. júla 1799 Désirée porodila ich jediné dieťa, syna Oskara, ktorý sa neskôr stal švédskym kráľom ako Oskar I.
V roku 1810 bol Bernadotte (ktorý sa medzitým stal francúzskym maršalom (1804) a vojvodom z Ponte Corvo (1806)) adoptovaný bezdetným švédskym kráľom Karolom XIII., a tak sa stal ako Karol Johan korunným švédskym princom. Po smrti kráľa a po korunovácii manžela sa Désirée stala švédskou a nórskou kráľovnou; vystupovala pod menom Desidéria. Napriek tomu, že jej manžel a aj syn žili od roku 1810 vo Švédsku, Désireé zostala v Paríži, kde žila pod pseudonymom grófka z Gotlandu až do roku 1823. Až vtedy pri príležitosti svadby jej syna Oskara s Jozefínou z Leuchtenbergu (vnučkou Joséphine de Beauharnais) prišla Désireé Claryová do Štokholmu, kde už aj zostala. Jej slávnostná korunovácia sa však konala až 21. augusta 1829. Počas svojho pobytu vo Švédsku bývala na zámku Rosersberg neďaleko Sigtuny.
Smrť
3. marca 1844 ovdovela a na švédsky trón nastúpil jej syn Oskar. 17. decembra 1860 odišla do Štokholmu na inscenáciu Calderonovej drámy „Život sen“. Po návrate z divadla náhle zomrela na schodisku kráľovského zámku. Pochovaná je v štokholmskom chráme Riddarholm.
Detk
Detk je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Gyöngyös.
Má rozlohu 2808 ha a žije tu 1232 obyvateľov (2007).
Citová výchova jednej Dáše
Citová výchova jednej Dáše je film režiséra Jána Zemana z roku 1980.
NGC 556
NGC 556 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
Cnostný Metod
Cnostný Metod je film režiséra Jána Lacka z roku 1979.
Chochlačka bielooká
Chochlačka bielooká alebo chochlačka belooká (lat. Aythya nyroca) je druh z čeľade kačicovité. Obýva delty veľkých riek, mokrade lesostepí až polopúští centrálnej palearktickej oblasti. Aj na Slovensku hniezdi v záplavových oblastiach riek na nížinách, hniezdenie bolo dokázané v 2,30 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chochlačka bielooká patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je predbežne opatrne stanovený pre obdobie troch generácií ako mierne klesajúci, európska populácia mala v minulosti miestami klesajúci trend, celkovo je neznámy. Nie je jasná situácia ani v Ázijskej oblasti jej rozšírenia.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 5990 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Karolína (prvé meno)
Karolína je ženské krstné meno, odvodené od mužskèho mena Karol. Meniny na Slovensku má 3. júna.
Eva Kováčová
Eva Kováčová môže byť:
Genocída (právo)
Genocída alebo genocídium je čiastočné alebo úplné vyvraždenie skupiny osôb alebo jej ťažké duševné či telesné poškodenie s cieľom zničiť ju, zvyčajne z náboženských, rasových, jazykových, národnostných, niekedy aj kultúrnych či politických príčin. Známa je napríklad nacistická genocída židovského, rómskeho a slovanského obyvateľstva počas druhej svetovej vojny. Je tým najťažším zločinom proti ľudskosti. Podľa medzinárodného práva je genocída nepremlčateľný medzinárodný zločin.
Podľa týchto dohovorov je genocída akýkoľvek z nasledujúcich činov, ak sú páchané s úmyslom zničiť národnú, etnickú, rasovú alebo náboženskú skupinu:
Za pôvodcu slova sa považuje Raphael Lemkin, právnik poľsko-židovského pôvodu. Pri svojich štúdiách v Ľvove sa zaoberal vyvražďovaním Arménov v Osmanskej ríši v roku 1915.
Domoszló
Domoszló je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Gyöngyös.
Má rozlohu 4022 ha a žije tu 2152 obyvateľov (2007). V minulosti v nej žila slovenská komunita.
Sorans-lès-Breurey
Sorans-lès-Breurey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Doktor (PhD.)
Tento titul sa udeľuje osobám, ktoré v rámci svojho vysokoškolského študijného programu uskutočnili výskumnú prácu v predmete svojho štúdia a prípadne splnili ďalšie podmienky presnejšie definované študijnými zvyklosťami krajiny (napr. obhájili dizertačnú prácu pred komisiou).
Titul PhD. a jeho ekvivalenty sú prakticky nevyhnutnou podmienkou pre zamestnanie na akejkoľvek výskumnej pozícii na väčšine akademických pracovísk na Slovensku aj vo svete. V niektorých odboroch však tento titul (doktorandské/postgraduálne) štúdium nestačí a potrebné je, aby prešli ešte tzv. postdoktorandskou pozíciou (tzv. postdok), ktorá už nie je štúdiom, ale akési začiatočnícke postavenie vo vedeckom tíme.
V anglo-saských krajinách je tiež používaná uvedená skratka ako skrátená verzia výrazu "Post-habilitation Doctor". Je to doktorát, ktorý nasleduje po ukončení vysokoškolského štúdia (druhého stupňa). Pravidlá na jeho udelenie sa môžu líšiť, zvyčajne však okrem uvedeného vyššie predpokladá publikovanie najmenej jednej až troch vedeckých prác v recenzovaných vedeckých alebo karentovaných časopisoch.
Slovensko
Na Slovensku sa udeľuje titul „PhD.“ od roku 1996. Je to jeden z titulov udeľovaných po absolvovaní doktorandského štúdia v zmysle platného zákona o VŠ 131/2002 (v období 19901996 nazývaného postgraduálne štúdium). Udeľuje sa všetkým študijným oblastiam okrem teologických (tam je doktor teológieThDr.) a umeleckých (tam je doktor umeníArtD.).
V rokoch 19901996 sa ako doktor označoval ekvivalent tohto titulu (udeľoval sa absolventom postgraduálneho, teda doktorandského štúdia), hlavný rozdiel oproti PhD. bola iná skratka (Dr.) a fakt, že sa udeľoval všetkým študijným oblastiam.
V období pred rokom 1996 bol čiastočnou obdobou tohto titulu titul kandidát vied (CSc.). Dĺžka tohto štúdia však bola štandardne 3 a nie 4 roky ako je tomu pri PhD.
Akademický titul kandidát vied (CSc.) alebo vedecký-akademický titul doktor (Dr.), sú v zmysle §110 zákona 131/2002 Z. z. nezmenené.
Titul PhD. (ThDr. a ArtD.) sa niekedy hovorovo označuje ako „veľký doktorát“ na odlíšenie od tzv. „malého doktorátu“ (čiže PhDr., JUDr., RNDr. atď.), ale takéto delenie je problematické, pretože sa ako „veľký doktorát“ často označuje aj vyšší titul doktor vied (DrSc.). Absolventi doktorandského študijného programu získavajú s akademickým titulom PhD. vysokoškolské vzdelanie tretieho stupňa, čo je najvyššie dosiahnuteľné vysokoškolské vzdelanie.
Zaujímavosťou je titul ThDr. Tento sa podľa zákona 175/2008 udeľuje v týchto prípadoch :
Z tohto vyplýva, že po absolvovaní rigorózneho konania a aj doktorandského štúdia sa udeľuje ten istý titul. Podľa zákona 131/2002 z.z. bol tento problém vyriešený slovom „aj“:
§ 54, odsek 16 zákona 131/2002 znel nasledovne: (16) Doktorandom v oblasti katolíckej teológie sa po absolvovaní prvej ucelenej časti doktorandského štúdia udeľuje titul „licenciát teológie“ (v skratke „ThLic.“). Absolventom doktorandského štúdia v týchto oblastiach sa udeľuje aj titul „doktor teológie“ (v skratke „ThDr.“).
Pričom predchádzajúci odsek č. 15 píše nasledovne: (15) Absolventom doktorandského štúdia sa udeľuje akademický titul „doktor“ („philosophiae doctor“,v skratke „PhD.“; skratka „PhD.“ sa uvádza za menom).
Gramatický tvar
Gramatický tvar je formálny prostriedok na vyjadrenie gramatického významu; napr. robím je gramatický tvar vyjadrujúci 1. os. jedn. č. prít. času. Ku vzniku gramatických tvarov dochádza pri vyjadrovaní rôznych gramatických významov.
Kněževes (okres Blansko)
Kněževes je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 177 obyvateľov, z toho 93 mužov a 84 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 38,7 roka, ženy 45,5 roka).
Ilektrikoi Sidirodromoi Athinon - Pireos
220px|right|thumb|Stanica Elektrických železníc Atény-Pireus
Linka č. 1 aténskeho metra bola uvedená do používania 27. februára 1869 ako parný vlak spájajúci Atény a Pireus a bol riadený podnikom Železnice Atény-Pireus SA. Linka bola elektrifikovaná v roku 1904 a riadená firmou premenovanou na Elektrické železnice Atény-Pireus (I.S.A.P.) v roku 1976. Dnes linka č. 1 siaha až do štvrti Kifissia a je známa aj ako zelená linka a elektrická železnica.
NGC 626
NGC 626 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Kaustika (optika)
right|thumb|Kaustika v prírode Kaustika je optický jav. Kaustika je obálka svetelných lúčov odrazených alebo zalomených nejakou zakrivenou plochou alebo predmetom. Slovo kaustika tiež označuje obraz tejto obálky lúčov na inom povrchu. Bežným príkladom kaustiky je pohár s vodou, na ktorý svieti slnko. Pohár vrhá tieň a zároveň vytvára zakrivenú oblasť veľmi jasného svetla.