cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ján Hvozdík
Životopis
V priebehu tridsiatych rokov vypracoval podrobný maďarsko-slovenský a slovensko-maďarský slovník. V roku 1956 mu v Budapešti vyšiel satirický román Pókhálóban (V pavučine), v ktorom satirickým spôsobom popisoval zákulisie politiky a politikov medzivojnového Československa. Dielo spôsobilo aj menší diplomatický rozruch. Napriek tomu, že osoby vystupujúce v knihe mali pozmenené mená, viacero funkcionárov KSČ sa ešte aj po vyše 25 rokoch v niektorých postavách spoznali, keďže viacerí z nich boli členmi HSĽS.
Korfbal na Svetových hrách 2017
Korfbal na Svetových hrách 2017 bol korfbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Vroclave, v Poľsku v dňoch od 21.25. júla 2017, za účasti 8 tímov. Korfbalový turnaj sa na Svetových hrách predstavil na druhých hrách a toto bolo jeho 9. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v aréne WKK Sport Center s kapacitou 900 divákov. Aréna bola tiež dejiskom florbalového turnaja. Titul obhájilo 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad. Čínsky Tchaj-pej tak ziskom striebornej medaily dosiahol svoj najlepší výsledok a prvýkrát odsunul 🇧🇪 až na tretie miesto.
Kvalifikácia
Tímy boli nasadené do skupín podľa rebríčkového postavenia IKF. Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IKF k 1. januáru 2017.
Charkovská ulica (Bratislava)
Charkovská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Delenou ulicou.
Na Grbe
Na Grbe je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa s 10 ulicami: Na vyhliadke, Spádová, Samova, Bridlicová, Charkovská, Novoveská, 1. mája, Kosatcová, Hradištná a Ivana Bukovčana.
Baja Verapaz
Baja Verapaz je jeden z 22 departmentov Guatemaly. Má rozlohu, a v roku 2002 mal podľa sčítania 215 915 obyvateľov. Hlavným mestom departmentu je Salamá.
Duhort-Bachen
Duhort-Bachen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dumes
Dumes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prúdová trubica
thumb|Prúdová trubica s naznačenými prúdnicami Prúdová trubica je myslený útvar v priestore s prúdiacou tekutinou, ktorý vznikne ak cez každý bod ľubovoľnej uzavretej krivky vedieme prúdnicu. Prúdová trubica má tieto vlastnosti:
Chimaltenango (department)
Chimaltenango je jeden z 22 departmentov Guatemaly. Má rozlohu, a v roku 2002 mal podľa sčítania 446 133 obyvateľov. Hlavným mestom departmentu je Chimaltenango.
Escalans
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Latin metal
Latin metal je žáner metalovej hudby s vplyvmi latinskoamerickej hudby, španielskym spevom, perkusiami a rytmom aký má salsa.
Prvá zmienka o termíne „latin metal“ pochádza od hudobného kritika Roberta Christgaua, ktorý označil hudbu Carlosa Santanu v 70-tych rokoch ako „Latin-metal pop“, takže je možno predchodcom žánru. V praxi ale nič také neexistuje.
Majstrovstvá sveta v basketbale žien 1971
Majstrovstvá sveta v basketbale žien 1971 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev sveta v basketbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konal sa v mestách Brazília, Araraquara, Niterói, Recife a São Paulo, v Brazílii v dňoch od 15. do 29. mája 1971, za účasti 13 tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Ekvádoru, Kanady a Madagaskaru. Zápasy finálovej skupiny sa odohrali v aréne Ginásio Ibirapuera v São Paule. Štvrtý titul v rade získal, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred a domácou 🇧🇷. Bronzová Brazília získala svoju prvú medailu.
Medzinárodné letisko Káhira
thumb|right|Nápis pri vstupe na letisko thumb|right|Pohľad na plochu káhirského letiska thumb|right|Interiér Terminálu 1 thumb|right|Terminál 2 thumb|right|[[Embraer E-Jet|Embraer ERJ 170-100LR spoločnosti EgyptAir Express na letisku]] thumb|right|[[Airbus A340|Airbus A340-313X nemeckej Lufthansy po štarte z káhirského letiska]] thumb|right|[[Boeing 737|Boeing 737-800 spoločnosti Oman Air na letisku v Káhire]] thumb|right|[[Obelisk Ramessa II. na káhirskom letisku]]
Medzinárodné letisko Káhira, (IATA: CAI, ICAO: HECA) je najväčšie letisko v Egypte. Slúži ako hlavná základňa pre spoločnosť EgyptAir, ktorá je členom aliancie Star Alliance. Letisko sa nachádza 15 km severovýchodne od obchodnej časti Káhiry a má rozlohu približne 37 kilometrov štvorcových.
V roku 2010 letisko odbavilo 16,1 milióna cestujúcich (o 12,2% viac ako v roku 2009) a uskutočnilo sa tu 154 832 pohybov lietadiel (o 8,8% viac ako v roku 2009).
Letisko má štyri terminály. Tretí (najväčší) terminál bol otvorený 27. apríla 2009 a terminál pre sezónne lety bol otvorený 20. septembra 2011. Terminál 2 bol uzavretý v apríli 2010 kvôli veľkým renovačným prácam na konštrukcii a zariadení budovy. Vo výstavbe je tiež aj nový cargo terminál. Letisko má tri vzletové a pristávacie dráhy s asfaltovým povrchom. Dráha 05L/23R je dlhá 3 301 metrov, 05C/23C je dlhá 3 999 metrov a nová dráha nesie označenie 05R/23L a má dĺžku 4 000 metrov.
Escource
Escource je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hydrostatický paradox
náhľad|Ilustrácia hydrostatického paradoxu Hydrostatický paradox (zastarano hydrostatické paradoxon) je označenie skutočnosti, že sila pôsobiaca na dno nádoby od hydrostatického tlaku nie je závislá od tvaru nádoby a môže byť odlišná od tiaže objemu kvapaliny v tejto nádobe.
Ak do rôzne tvarovaných nádob (pozri obrázok) s rovnakým obsahom dna nalejeme rovnakú kvapalinu do rovnakej výšky, objem kvapaliny a teda aj jej tiaž bude najmenšia v zužujúcej sa nádobe a najväčšia v rozširujúcej. Napriek tomu bude na dno pôsobiť vo všetkých nádobách rovnaká sila od hydrostatického tlaku:
Tento zdanlivý nesúlad (paradox) je spôsobený reakčnými silami v šikmých stenách nádob.
Iné projekty
Fluid statics
Kozí chrbát (vrch v Starohorských vrchoch)
Kozí chrbát je výrazný hôľnatý vrchol, nachádzajúci sa v Starohorských vrchoch nad Moštenicou pri Banskej Bystrici. Z diaľky viditeľný, najvyšší vrch pohoria, leží na území Národného parku Nízke Tatry, ktorý zahŕňa celú východnú časť pohoria. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP.
Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v jeho hlavnom hrebeni. Ním prechádza hranica Banskobystrického a Žilinského kraja a zároveň okresov Banská Bystrica a Ružomberok. Južné svahy patria do katastra obce Podkonice, severné sú súčasťou územia obce Liptovská Osada.
Opis
Kozí chrbát je z veľkej časti hôľnatý vrch v mohutnom hrebeni, pokračujúcom z masívu Prašivej. Oddeľuje ich výrazné Hiadeľské sedlo, situované na východnom úpätí vrchu, západne je sedlom Hadlanka oddelená Handliarka. Veľká časť Starohorských vrchov, vrátane najvyššieho vrchu, leží v Národnom parku Nízke Tatry a jeho severné svahy sú osobitne chránené v rámci prírodnej rezervácie Kozí chrbát.
Výhľady
Čiastočne zalesnený vrchol je vďaka ním prechádzajúcej turistickej magistrále hojne navštevovaný. Medzinárodná diaľková turistická trasa E8, ktorej súčasťou je Cesta hrdinov SNP, spája Donovaly s hlavným hrebeňom Nízkych Tatier. Okrem mnohých vrchov v Starohorských vrchoch, umožňuje veľmi dobrý výhľad na masív Prašivej, Kremnické vrchy a Veľkú Fatru, pri vhodných podmienkach možno pozorovať i Klenovský Vepor, Poľanu i Sitno. Z vrcholu je jedinečný výhľad na Zvolenskú kotlinu i Horehronie.
Estigarde
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Latin rock
Latin rock by sa nemal zamieňať s „Rockovou hudbou z Latinskej Ameriky“ alebo Rock en español. Je tiež blízko spätá s Latin alternative scénou (ktorá kombinuje latinské prvky s alternatívnym rockom, popom, elektronickou hudbou, indie alebo hip hopom) tento termín sa často používa na označenie toho istého javu.
Z rockovej hudby známe hudobné nástroje sú dopĺňané rôznymi inštrumentami z oblasti perkusií, ale tiež doprovodom klavíru, podobne ako v štýloch son cubano či merengue.
Za hlavného predstaviteľa latin rock-u sa považuje Carlos Santana a jeho skupina Santana, ktorý ho preslávil po celom svete. Od konca 90-tych rokov sa latin rock opäť dostáva do popredia záujmu, k čomu prispeli okrem iných aj interpreti ako Ricky Martin, ktorý vniesol do tohto štýlu aj popové elementy.
Chiquimula (department)
Chiquimula je jeden z 22 departmentov Guatemaly. Má rozlohu, a v roku 2002 mal podľa sčítania 302 485 obyvateľov. Hlavným mestom departmentu je Chiquimula.
Alex Filippenko
Alexei Vladimir Filippenko (* 25. júl 1958, Oakland, Kalifornia, Spojené štáty) je americký astrofyzik a profesor astronómie na University of California, Berkeley.
Výskum
Bol členom supernova cosmology project a High-z supernova search team. Neskôr pri objave zrýchľovania rozpínania vesmíru využil práve tieto pozorovania mimogalaktických supernov. Toto univerzálne zrýchľovanie predpokladá existenciu temnej energie a bolo zvolené magazínom Science magazine za najväčší vedecký prelom roku 1998.
Vyvinul a prevádzkuje Katzmanov automatický teleskop – KAIT, plne robotizovaný teleskop, na ktorom sa vykonáva hľadanie supernov tzv. LOSS (Lick Observatory Supernova Search), najúspešnejší projekt hľadania blízkych supernov. Tiež je členom Nuker Teamu, ktorý využíva Hubblov teleskop na rozpoznávanie supermasívnych čiernych dier a skúmanie vzťahu medzi hmotnosťou a rozptylom rýchlostí čiernych dier v centrách galaxií. Thompson-reuters index citácií ho označil za najcitovanejšieho výskumníka zaoberajúceho sa vesmírom v 10 ročnom období medzi rokmi 1996 – 2006.
V médiách
Venuje sa popularizácii astrofyziky, najmä súčasným objavom v oblasti supernov. Vystupoval v dokumentárnim seriáli The Universe televíznej stanice History Channel. Je autorom náiekoľkých DVD s názvom Understanding the Universe, ktoré obsahujú sérii 96 polhodinových prednášok pre vysokoškolskú výučbu.
Ceny a vyznamenania
V roku 1992 získal Newton Lacy Pierceho cenu za astronómiu a v roku 2000 Guggenheimov grant.
V roku 2009 bol zvolený do Národnej akadémie vied. Okrem týchto uznaní získal mnoho cien za stredoškolskú výučbu, vrátane Ceny Carla Sagan za popularizáciu vedy v roku 2004. V roku 2006 sa dostal cenu pre amerického profesora roka sponzorovanú Carnegi nadáciou za pokrok a prínos učiteľstvu udeľovanú Radou pre pokrok a podporu vzdelávania. V roku 2010 vyhral cenu Richarda H. Emmonsa za excelentné výkony v univerzitnej výučbe astronómie udeľovanej Astronomical Society of the Pacific. Jeho pedagogická činnosť na University of California v Berkeley je veľmi populárna, študenti ho deväťkrát zvolili za najlepšieho profesora na akademickej pôde.
Osobný život
Je ženatý, s manželkou Noelle majú štyri deti - Zoe, Simon, Caprielle, a Orion.
Estibeaux
Estibeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Referendum v Taliansku v roku 2016
250px|náhľad|vpravo|Mapa talianskych provincií podľa víťazného návrhu a podielu hlasov preň Ústavné referendum sa konalo v Taliansku 4. decembra 2016. Voliči v ňom rozhodovali o schválení ústavného zákona, ktorý menil taliansku ústavu v oblasti zloženia a právomocí národného parlamentu, ako aj rozloženia moci medzi štátom, regiónmi a administratívnymi jednotkami.
Ústavný zákon predložil taliansky premiér Matteo Renzi a jeho stredoľavá Demokratická strana do senátu ešte 8. apríla 2014. Po viacerých pozmeňovacích návrhoch prešiel senátom a aj dolnou komorou talianskeho parlamentu. V súlade s ústavným článkom č. 138 bolo zvolané referendum, pretože zákon neschválili požadované 2 tretiny oboch komôr parlamentu.
V referende zákon zamietlo 59,11 % voličov a ústavná reforma tak bola zablokovaná. Vzápätí taliansky premiér, ktorý hlasovanie spojil so svojou funkciou, oznámil svoju rezignáciu.
Zahraničné hlasy
700px|náhľad|stred
Eugénie-les-Bains
Eugénie-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sandhya - svetlo môjho života
Sandhya - svetlo môjho života je indický seriál z rokov 20112016, ktorý vysielala televízia Star Plus. Hlavné úlohy stvárnili herci Anas Rashid a Deepika Singh. Na Slovensku ho vysielala TV Doma od 2. januára 2017.
Obsah
Tento seriál je o mladom dievčati (Sandhya), ktoré sa chce stať policajtkou, no neskôr sa stane manželkou cukrára, ktorý keď odhaľuje jej sen, tak robí všetko preto, aby jej ho splnil. Je to romantický seriál (telenovela), ktorý sa vysielal na TV Doma. Seriál má 1487 častí, pričom jedna epizóda má len 21 minút.
Eyres-Moncube
Eyres-Moncube je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zaklínač 3: Divoký hon – O víne a krvi
Zaklínač 3: Divoký Hon – O víne a krvi (poľ. Wiedźmin 3: Krew i Wino, angl. The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine) je druhý a posledný datadisk pre videohru z roku 2015 Zaklínač 3: Divoký hon. Hra bola vyvinutá poľským štúdiom CD Projekt RED. Datadisk O víne a krvi bol vydaný pre systémy Microsoft Windows, PlayStation 4 a Xbox One dňa 31. mája 2016.
Datadisk sleduje postavu zaklínača Geralta z Rivie v Toussainte, vojvodstve nedotknutom vojnou odohrávajúcou sa v príbehu základnej hry. Geralt dostane zákazku od kňažnej Anny Henrietty vystopovať a zabiť tajomnú šelmu, ktorá terorizuje vojvodstvo. Rozšírenie získalo všeobecné uznanie od kritikov.
Príbeh
Príbeh sa odohráva po udalostiach základnej hry v Toussainte, vazalskom vojvodstve nilfgaardskeho cisárstva, krajine oplývajúcej vinohradmi a vyvážajúcej víno ďaleko za svoje hranice. Dvaja miestni rytieri boli rituálne zabití neznámou šelmou a vládkyňa vojvodstva Anna Henrietta dala poslať po Geralta, aby prípad vyriešil.
Hneď pri svojom príchode do Toussaintu musí Geralt obhliadnuť tretiu obeť, opäť rytiera. Spolu s pomocou kňažnej a kapitáne stráže Damiena de la Tour, ktorý prípad vyšetruje od začiatku, dôjde Geralt k záveru, že rytieri zomreli pre porušenie cností toussaintskych rytierov. Keďže je cností dohromady päť, očakáva že šelma opäť čoskoro udrie a domnieva sa, že pozná meno ďalšej obete. S kňažninou pomocou rytiera vypátra a nájde ho presne potom ako ho šelma zabila. Geralt šelmu prenasleduje až do jedného skladiska, počas boja na miesto dorazí Regis, vyšší upír a Geraltov priateľ, ktorý zasiahne a donúti šelmu odísť. Regis, ktorého Geralt pokladal za mŕtveho, povie Geraltovi, že Šelma je iný vyšší upír menom Detlaff, ktorý Regisa pomohol oživiť, a že sa domnieva, že nezabíja z vlastnej vôle.
Geralt a Regis spoja sily a snažia sa prísť na dôvod Detlaffovho správania. Uvaria elixír, ktorý im umožní vidieť časť Detlaffových spomienok. Tie ich privedú k chlapcovi, čo čistí topánky v prístave. Ten ich po úplatku navedie na jeden dom, v ktorom Geralt a Regis objavia dôkazy toho, že Detlaffa niekto vydiera, pričom vydierači majú v moci unesenú Detlaffovu ľudskú milenku Rhenawedd. Zo škvŕn od vína na listoch, ktorými vydierač posiela mená obetí, sa podarí vrchnému kniežaciemu someliérovi zistiť, že víno pochádza z kniežacích viníc a že zrejme bude niečo v kniežacích viniciach v neporiadku.
Geralt, Anna Henrietta a kapitán de la Tour navštívia vinicu, kde zistia, že správca spreneveril niekoľko sudov najlepšej odrody. Keďže bol správca dohodnutý na predaji ešte jedného suda. Geralt a kapitán de la Tour s družinou vyrazia so sudom na dohodnuté miesto, aby prepadli skupinu, ktorá si mala sud prevziať. Družine sa podarí jedného zbojníka zajať, ten prezradí, že kupcom vína je muž známy ako Cintránec.
O tajomnom kupcovi však už nič viac nevedia. V hlavnom meste kniežatstva, Beauclaire, však kapitán de la Tour vedie vyšetrovanie a zistí, že jeden Cintránec sa má zúčastniť umeleckého soirée. Geralt a kňažná sa vydajú inkognito na miesto. Geralt zistí, že Cintránec sa tam pokúsil ukradnúť jeden klenot. Vlastníčka rezidencie, kde sa konala soirée, Orianna, pripustí, že Cintránca prekvapila, keď hľadal šperk a po krátkom zápase ho sotila z okna, pričom pri páde sa Cintránec zabil. Henrietta zistí, že šperk, ktorý sa Cintránec pokúsil ukradnúť je rodinná pamiatka, dávno stratená; Orianna prizná, že ho kedysi kúpila od mladej ženy, ale že nechce aby sa Geralt a kňažná ďalej o vec zaujímali. Geralt na mieste objaví nôž, ktorý Cintránec použil proti Orianne, ktorý Henrietta podľa erbu identifikuje, že patrí pánovi hradu v kniežatstve. Geralt poznamená, že víno a klenot sú úzko späté s osobou Anny Henrietty a že je ohrozená na živote, ale Henrietta má inú teóriu. Domnieva sa, že v komplote môže byť zapojená jej dlho stratená sestra Syanna, ktorá bola vyhostená z Touissantu, pretože bola postihnutá kliatbou čierneho slnka, prekliatia dievčat narodených presne na slnovrat. Henrietta poverí Geralta, aby pokračoval s vyšetrovaním na hrade, kam vedie stopa noža, a ak tam objaví Syannu, aby ju nezranenú priviedol. Pri hrade sa objaví Regis s Dettlaffom, ktorí chcú Geraltovi pomôcť nájsť vydierača a Dettlaffovu milú Rhenawedd. Muží de la Toura napadnú hradnú bránu, kým Geralt, Regis a Dettlaff sa vkradnú zozadu. V hradnej bašte objavia Rhenawedd, ale žiadne známky po ďalšej žene; Geralt z toho vydedukuje, že Syanna a Rhenawedd sú jedna a tá istá osoba a že Syanna/Rhenawedd predstierala vlastný únos a bola aj za pokusom o krádež šperku a kupovala kniežacie víno. Dettlaff, cítiac sa podvedený a využitý, odíde nahnevaný a vyhráža sa, že zničí Beauclair, pokiaľ mu Syanna do troch dní nevysvetlí svoje správanie. Geralt podá Henriette hlásenie, že Syanna bola za všetkými zločinmi, ale Henrietta tomu odmieta uveriť. Keď sa však dozvie, že Dettlaff je šelma, požaduje od Geralta, aby ho zabil a že mu Syannu nevydá.
Geraltovi sa počas daných troch dní nepodarí Dettlaffa vyhľadať. Kým on a Regis podávajú hlásenie kňažnej, príde na dvor správa, že nižší upíri pustošia mesto. Tu majú Regis a Geralt dve možnosti: buď nájdu Syannu, aby mohla ísť za Dettlaffom, alebo nájdu Prastarého upíra, ktorý môže vyvolať Dettlaffa, aby sa objavil pred Gerltom. Ak sa Geralt rozhodne vyhľadať Syannu, on a Regis nájdu de la Toura v meste a presvedčia ho, aby prezradil, kde je Syanna uväznená - v pálacovej herni. Geralt a Regis tu nájdu denník vychovávateľky Syanny a Henrietty. Zistia, že kedysi kniežací čarodejník vytvoril rozprávkový svet, v ktorom sa sestry hrávali. Geralt sa prenesie do tohto sveta, nájde Syannu a vráti sa s ňou do skutočného sveta. V rozprávkovom svete má Geralt možnosť kúpiť Syanne stužku, táto voľba má neskôr veľké následky. Syanna Geraltovi objasní, prečo dala zabiť rytierov - tí ju totiž eskortovali z kniežatstva a počas cesty s ňou zle zaobchádzali. Ak sa Geralt rozhodne pre druhú možnosť - vyhľadanie Prastarého upíra; musí prehovoriť s Oriannou, tá ho za ním zavedie pod podmienkou, že zabije upíra, ktorý sa zameral na sirotinec, ktorého je patrónkou. Geralt upíra zabije, ale zistí, že Orianna je vyššia upírka so záľubou na krv detí v sirotinci. Keďže je Beauclair pod útokom, Geralt Oriannu nechá tak, ale vyhráža sa, že jedného dňa sa vráti a zabije ju. Geralt a Regis idú za Prastarým upírom.
Na základe predošlých Geraltových volieb sú možné viaceré konce. Ak Geralt oslobodí Syannu z rozprávkového sveta, tak Geralt, Regis a Syanna idú za Dettlaffom k Tesham Mutna. Ak Geralt kúpil Syanne stužku, tá ju zachráni pred Dettlaffovým vražedným úderom. Geralt a Regis potom Dettlaffa spoločne premôžu a Regis ho zabije. Následne má Geralt dostať najvyššie vyznamenanie za zabitie šelmy. Pred ceremóniou sa môže Geralt pridať k Regisovi a odhaliť identitu piatej obete Syanninho komplotu. Znovu sa vydajú k leštičovi topánok, ktorý ich upriami na žobrákov, ktorí Dettlaffovi doručovali listy s menami obetí. Geralt a Regis od jedného žobráka získajú piaty lístok, na ktorom je napísaná kňažná Henrietta. Kňažnina smrť by upriamila pozornosť na piatu cnosť - súcit, pretože kňažná je známa svojou tvrdosťou v trestoch a bezcitnosť. Geralt môže Syannu konfrontovať. Po udelení vyznamenania, Geralt zostane po kňažninom boku, keď ju súdi za jej zločiny. Pokiaľ Geralt nezistil meno piatej obete, alebo pokiaľ ho zistil, ale konfrontoval Syannu kárajúc a bez empatie, Syanna zabije Henriettu ihlicou z jej vlasov a následne ju de la Tour zabije výstrelom z kuše. Toussaint, bez následníka trónu, upadne do chaosu. Ak Geralt vypočuje Syannu s pochopením a pripomenie jej Henriettine dobré skutky a požiada ju o zmierlivosť a odpustenie, tak sestry sa zmieria a Toussaint oslavuje.
Tretí koniec nastane ak Geralt nekúpil Syanne v rozprávkovom svete stužku, Dettlaffovi sa ju podarí zabiť. Geralt potom môže Dettlaffa zabiť Regisovou pomocou alebo ho pustiť. Bez ohľadu na toto rozhodnutie skončí Geralt vo väzení, pretože nezachránil Syannu. Vo väzení by Geralt zhnil, prípadne by bol popravený nebyť zásahu Blyskáča, ktorý presvedčil Henriettu, aby mu udelila milosť. Geralt sa následne stretáva s Regisom a môže zistiť, kto mal byť piatou obeťou. Keď kňažnej oznámi, že ona mala byť piatou obeťou, tá mu odmieta uveriť a povie mu, aby za ňou už nikdy nechodil.
Na samotnom konci príbehu Geralt a Regis spolu rozjímajú nad udalosťami posledných dní a svoje predošlé príhody. Zhodnú sa na tom, že obaja potrebujú odpočinok. Ak bol Dettlaff zabitý, Regis je napadnutý upírmi za to, že zradil svoj druh. Regis sa následne rozhodne odísť na juh do mesta Nilfgaard. Geralt sa vráti na svoju vinicu (dostal ju ako dar od kňažnej), kde nájde nečakaného návštevníka. Podľa volieb v tomto datadisku a základnej hre, môže oným hosťom byť Ciri, Yennefer, Triss alebo Blyskáč.
Fargues (Landes)
Fargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
AeroMobil (spoločnosť)
náhľad|Sídlo na Prípojnej 5 v Bratislave
Spoločnosť založil v roku 2010 konštruktér Štefan Klein, ktorý sa vývoju lietajúceho automobilu venuje od roku 1990. Podľa informácií spoločnosti (december 2016) má byť výrobok čoskoro komerčne dostupný.
V roku 2020 Kein založil novú firmu Klein Vision a začal vyvíjať nový model AirCar.
Spoločnosť Aeromobil skrachovala začiatkom roku 2023.
Faustbal na Svetových hrách 2017
Faustbal na Svetových hrách 2017 bol faustbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Vroclave, v Poľsku v dňoch od 22.25. júla 2017, za účasti 6 mužských tímov. Faustbalový turnaj sa na Svetových hrách predstavil na druhých hrách a toto bolo jeho 9. vydanie; pričom sa zakaždým organizoval iba v mužskej kategórii. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Stadion Sportowy Oławka s kapacitou 200 divákov. Štadión bol tiež dejiskom lakrosového turnaja. Titul obhájilo 🇩🇪, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇭.
Na turnaji Svetových hier 2017 sa hralo s limitovanou edíciou lôpt v novom dizajne s názvom Sportastic Fistball.
U Nového mlýna
Národná prírodná pamiatka U Nového mlýna o rozlohe 12,6962 ha sa nachádza na pravom brehu Dalejského potoka nad železničnou traťou z Prahy do Rudnej v blízkosti zastávky Holyně. Zahŕňa bývalý lom Prastav a jeho najbližšie okolie na katastrálnom území Hlubočepy a Holyně na území hlavného mesta Prahy v nadmorskej výške 260 až 310 metrov.
Geologická charakteristika
Na lokalite sa nachádzajú geologické profily v spodnom a strednom devóne, nálezisko skamenelín a spoločenstvá teplomilnej trávnatej a skalnej stepi. Dajú sa tu nájsť početné skameneliny ramenonožcov, lastúrnikov, trilobitov a tentakulitov. Skaly sú tu vápencové - jedná sa tu o sivé jemnozrnné vápence devónskeho pražského súvrstvia. Miestami sú tiež vidieť pruhy pevných, tenko vrstevnatých, šedozelených dalejských bridlíc.
Flóra a fauna
Fauna aj flóra je takmer totožná s Prokopským údolím. Veľká časť územia je umelo zalesnená borovicou čiernou a agátom. Na bývalých poliach je výsadba lipy, duba a borovice lesnej. Pri okrajoch skalnej stepi hniezdi jarabica poľná.
V súčasnej dobe dochádza k sekundárnej sukcesii územia.
Viennský koncil
Viennský koncil bol 15. všeobecný koncil, ktorý sa konal od 16. októbra 1311 do 6. mája 1312 vo francúzskom meste Vienne. Zvolal ho pápež Klement V.
Koncil vyhlásil, že sa nepodarilo dokázať, že by sa, už od roku 1307 neustále upodozrievaný, Rád templárov dopustil herézy a blasfémie. Napriek tomu sa však koncil rozhodol Rád templárov zrušiť kvôli jeho už aj tak zlej povesti, v snahe zabrániť ďalším škodám na mene cirkvi. Pápež Klement V. následne bulou Ad providam preniesol majetok templárov na Rád johanitov.
Na žiadosť rýnskych prelátov koncil vo všeobecnosti zakázal ďalšiu činnosť potulným členom laického náboženského hnutia bekýň a beghardov (porov. aj bula Cum de quibusdam). Zároveň bolo ostatným (usadlým) členom hnutia bekýň a beghardov odňaté právo kázať a spovedať; tiež už viac nesmeli vyvíjať akúkoľvek pastoračnú činnosť zameranú na ženy. V bule Ad nostrum quia koncil odsúdil tzv. antinomickú a autoteistickú herézu, sčasti na základe toho, ako ju identifikoval v diele bekyne Margaréty Porete Spiegel der einfachen Seele (Zrkadlo jednoduchej duše). Pre celé 14. storočie sa táto bula stala podnetom k prenasledovaniu hnutia Bratov a sestier slobodného ducha.
Viennský koncil znovu potvrdil bulu pápeža Bonifáca VIII. Super cathedram, v ktorej sa o. i. hovorí, že žobravé rády musia štvrtinu zo svojich príjmov (aj z dedičstva) odovzdať cirkvi. Schválilo sa i nariadenie, že na univerzitách v Oxforde, Paríži, Bologni a Salamanke sa majú zriadiť katedry hebrejského, arabského a aramejského jazyka.
Druhý lyonský koncil
náhľad|Miesto konania koncilu - katedrála sv. Jána Krstiteľa v Lyone
Druhý lyonský koncil, ktorý sa konal v roku 1274 vo francúzskom meste Lyon pod vedením pápeža Gregora X., sa zaoberal v zásade tromi dôležitými otázkami: možnosť ukončenia východnej schizmy uzatvorením únie s východnými cirkvami, križiacka výprava a reforma cirkvi.
Dejiny
Pápež Gregor X. oznámil 31. marca 1272 zámer zvolať koncil a zároveň vopred požiadal všetkých kresťanov o pomoc pri príprave a uskutočňovaní reforiem v cirkvi. Koncil bol v Lyone slávnostne otvorený, po dlhom čase príprav, až 7. mája 1274. Zúčastnilo sa ho 300 biskupov, 60 opátov, mnoho teológov a kňazov.
Samotnou prípravou koncilu poveril pápež Bonaventúru z Bagnoregia, ktorý bol kvôli tomu i vysvätený za biskupa. Bonaventúra však nakoniec zomrel ešte pred ukončením koncilu – 15. júla 1274. Na koncile sa zúčastnili delegácie z Francúzska, Nemecka, Anglicka a Sicílie, jedna delegácia tatárskeho chána i kráľ Jakub I. Aragónsky. Tomáš Akvinský mal byť tiež jedným z účastníkov, žiaľ, cestou na koncil, 7. marca 1274 v kláštore vo Fossanova, zomrel. Grécka delegácia prišla až 24. júna, pretože im cestu najprv sťažilo stroskotanie ich lode. Na tomto koncile sa teda nakoniec zúčastnili zástupcovia takmer zo všetkých vetiev kresťanstva, čím sa splnilo i prianie pápeža Gregora X., a oprávnene sa tak mohlo hovoriť o univerzálnom, ekumenickom koncile.
Koncil mal spolu 6 zasadnutí – 7. máj, 18. máj, 4. alebo 7. jún, 6. júl, 16. júl a 17. júl 1274. V rámci 4. zasadnutia, 6. júla 1274, bolo prijaté rozhodnutie o znovuobnovení jednoty medzi západnou a východnou cirkvou. Táto jednota však nemala dlhé trvanie. Zástupcom gréckej cirkvi sa zdalo, že tento krok koncilu skôr vnútil cisár Michael VIII. Palaiologos, ktorý si tak chcel získať priazeň pápeža v spore s Karolom I. z Anjou, ktorý útočil na Byzantskú ríšu. Väčšina gréckeho kléru však bola proti únii so západnou cirkvou. A otázkou zostáva i to, do akej miery toto znovuzjednotenie vôbec podporovali prívrženci pápeža Gregora X. Po smrti cisára Michala v roku 1282 tak táto únia de facto prestala existovať.
K ďalším bodom programu patrila otázka pravidiel voľby nového pápeža. Koncil rozhodol, že pápeža budú odteraz kardináli voliť v uzavretom, od okolitého sveta izolovanom konkláve, ktoré nesmú opustiť skôr, než zvolia nového pápeža. V budúcnosti by sa tak predišlo situácii, ktorá nastala v rokoch 1268 až 1271, kedy sa kardináli takmer tri roky nedokázali zhodnúť na mene nového pápeža. Zároveň sa stanovilo, že v čase konania konkláve môže mať každý kardinál pri sebe jedného, najviac však dvoch sluhov; všetci kardináli sa musia zdržiavať v jednom, vyčlenenom priestore a nesmú mať nijaký kontakt s vonkajším svetom. Ak po troch volebných dňoch ešte stále nebol zvolený nový pápež, počnúc štvrtým dňom budú kardináli dostávať len jedno jedlo denne. A v prípade, že by konkláve ani po ôsmich dňoch neprinieslo nijaký výsledok, obmedzí sa strava kardinálov len na chlieb, vodu a víno.
Druhý lyonský koncil povolil konanie ďalšej križiackej výpravy, vydal dokonca, s platnosťou na šesť rokov, povolenie vyberať zvláštne dane pre financovanie tejto výpravy. Plánovaná križiacka výprava sa však nakoniec neuskutočnila.
Koncil sa zaoberal aj reformou cirkvi. Zosadených bolo niekoľko biskupov a prelátov, prikročilo sa aj k rozpusteniu niektorých žobravých rádov. Zároveň však koncil oficiálne schválil pôsobenie rádu dominikánov a františkánov.
Počas koncilu vyvstal aj spor o titul kráľa Svätej rímskej ríše. Ten si nárokoval kráľ Alfonz X. Kastílsky. Pápež však nakoniec oficiálne za rímskeho kráľa vyhlásil Rudolfa I. Habsburského.
História britských kráľov
História britských kráľov (iné názvy: Dejiny britských kráľov,  Historia Regum Britanniae) je pseudohistorické dielo, zaoberajúce sa dejinami Veľkej Británie.
Napísal ho okolo roku 1136 Geoffrey z Monmouthu. Zaznamenáva životy keltských britských kráľov v chronologicky usporiadanom rozprávaní pokrývajúcim obdobie dvoch tisíc rokov – od údajného založenia britského národa trójskymi utečencami až po ovládnutie Británie Anglosasmi okolo 7. storočia. Tvorí jedno zo zásadných diel takzvaného Matter of Britain, súboru literárnych diel a legiend, ktoré sa zaoberajú Veľkou Britániou a jej legendárnymi kráľmi, predovšetkým kráľom Artušom..
Hoci bolo toto dielo až do 16. storočia prijímané úplne nekriticky, od 17. storočia až do začiatku 21. storočia je považované za nedôveryhodný historický prameň – pokiaľ možno porovnať opisované udalosti (ako napríklad inváziu Julia Caesara do Británie) s dobovými prameňmi, ukazuje sa Monmouthovo dielo ako nepresné - súčasne však zostáva cenným textom stredovekej literatúry, ktoré obsahuje najstaršiu dochovanú verziu príbehu o kráľovi Learovi a jeho troch dcérach a predstavuje legendu o kráľovi Artušovi publiku, ktoré nepozná waleštinu.
Za pramene Geoffreyho z Monmouthu bývajú považovaní Nennius, svätý Gilda, waleské kroniky a nezachované dokumenty, na ktoré sa vo svojom diele odvoláva.
V polovici 13. storočia bola Historia prevzatá islandskými učencami a preložená pod titulom Breta sögur do islandčiny. Medzi 13. a 15. storočím bola potom spracovaná pod názvom Brut y Brenhinedd do stredo- či novowaleštiny. Tento preklad sa zachoval vo viac ako 60 rukopisoch.
Najznámejší panovníci spomínaní v Histórii britských kráľov:
Pohon 10 × 10
náhľad|Vojenský automobil Tatra s pohonom 10 × 10 Pohon 10 × 10, tiež 10WD alebo 10x10 je konfigurácia hnacieho ústrojenstva desiatich kolies, z ktorých sú súčasne všetky poháňané motorom. Na rozdiel od pohonu 4 × 4, je táto konfigurácia používaná len na extrémne off-roadové a vojenské účely, najmä na ťažkú dopravu a raketové nosiče.
Horné Krškany
Horné Krškany sú mestská časť v Nitre. Ich rozloha je 5,8 km² a žije tu 1 074 obyvateľov. Súčasťou Nitry sú od roku 1961.
Pohon 10 × 10
Medzi príklady tejto pohonnej konfigurácie patria napríklad Tatra T816 10x10, či americké vojenské vozidlo Oshkosh M1074 a M1075. Týmto pohonom bývajú vybavené aj špeciálne ťahače pre extrémne účely.
Horné Krškany
Poloha
Nachádzajú sa ako prvé v poradí v smere na Nové Zámky. Na okraji leží vrch Katruša, ktorého nadmorská výška je Cez Horné Krškany preteká rieka Nitra. Najvýznamnejším miestom a pamiatkou je Kostol Narodenia Panny Márie, ktorý postavili v 13. storočí zoborskí benediktíni.
História
Podľa archeologických nálezov z paleolitického sídliska lovcov na vrchu Katruša boli osídlené už v staršej dobe kamennej. Prvý písomný doklad o existencii obce pochádza z roku 1240. Uvádza sa v ňom, že dedina bola majetkom kráľovnej. V druhej polovici 13. storočia ju vlastnili zemania a benediktíni zo Zoborského kláštora. Po zániku kláštora prešla celá dedina do rúk zemanov. V ďalšej listine z 18. storočia sa spomínajú zemianske rodiny Takácsovcov, Kereskényiovcov, Horváthovcov, Končekovcov, Hunyadyovcov. V roku 1585 a 1688 bola obec spustnutá. V rokoch 19371939 tu postavili kasárne.
Archeologické pamiatky
Nachádzali sa tu kamenné nástroje blízke artefaktom moustérienskej kultúry. Na vrchu Katruša sa našiel kamenný nástroj zo stredného paleolitu. Nachádzalo sa tu nálezisko z mladopaleotickej gravettskej kultúry, či sídlisko badenskej kultúry. K najvýznamnejším náleziskám európskeho významu patrí pohrebisko, ktoré sa preskúmalo v rokoch 19641965 na Priemyselnej ulici. Boli v ňom pochovaní príslušníci sociálne nevýrazne diferencovanej spoločnosti. Prevládalo pochovanie nespálených tiel, ktoré ležali zvyčajne v skrčenej polohe na ľavom boku.
Doprava
Premávajú tu 4 linky MHD Nitra: 12, 14, 22 a 23. Prechádza tu rýchlostná cesta R1. Pri kostole Narodenia Panny Márie sa nachádza železničná trať NitraNové Zámky. Najbližšia železničná zastávka sa však nachádza až v Dolných Krškanoch. V budúcnosti sa uvažuje nad výstavbou trate z Nitry do Bratislavy, pričom tá by mala viesť aj cez Horné Krškany. Ďalej sa uvažuje aj o zabezpečení železničného priecestia na Zlievarenskej ulici z dôvodu 2 nehôd v krátkom čase.
Ulice
Zoznam ulíc v mestskej časti Horné Krškany.
Občianska vybavenosť
Nachádza sa tu materská škola, supermarket, kostol Narodenia Panny Márie a multifunkčné ihrisko.
Gombasecký letný tábor
Gombasecký letný tábor je multižánrový festival a otvorená univerzita, ktorý každoročne v lete (najčastejšie v strede júla) usporadúvajú vysokoškolskí študenti maďarskej národnosti zo Slovenska, ktorí študujú na Slovensku, v Česku a v Maďarsku. Zázemie festivalu tvoria Občianske združenie Sine Metu a Študentská sieť, ako aj ich členské organizácie a ďalšie množstvo občianskych združení. Pôvodne sa podujatie organizovalo v kempingu pri Gombaseckej jaskyni v Gombaseku, časti obce Slavec, odkiaľ pochádza pôvodné pomenovanie, no najväčší rozmach prežíval tábor v rokoch od 2005 do 2015 počas obdobia, keď bol organizovaný v Krásnohorskom Podhradí. Od roku 2016 sa tábor opäť koná v Gombaseku. Najväčšie podujatie maďarskej mládeže na Slovensku pôsobí vďaka pozvaným kapelám a hudobníkom jednak ako hudobný festival, ale aj ako otvorená univerzita a spoločenský okrúhly stôl pre sociálne debaty. Hlavný organizátor táboru je od roku 2009 Örs Orosz, organizačnú stránku obstaráva od roku 2009 Občianske združenie Sine Metu.
Dejiny
Predchodcom tohto festivalu bol v dvadsiatych rokoch 20. storočia tábor organizovaný pražským Študentským krúžkom Svätého Juraja. Tieto podujatia majú pôvod v skautských táboroch. Založenie mládežníckeho hnutia Kosák (Sarló ifjúsági mozgalom) sa tiež viaže na Gombasecký tábor.
V medzivojnovom období bol študentský život maďarských študentov v hlavnom meste terajšieho Československa veľmi čulí, avšak počas Druhej svetovej vojny a v nasledujúcich rokoch skoro úplne ustrnul a ožil až v päťdesiatych rokoch 20. storočia. V roku 1957 založili pravidelne sa schádzajúci pražskí študenti maďarskej národnosti Študentský krúžok Endre Adyho, ktorý od tej doby aktívne funguje až dodnes. Prvý tábor uskutočnili v roku 1965 v Kružnej (okres Rožňava) pod názvom Letné mládežnícke táborovanie. Toto podujatie sa uskutočňovalo každý rok až do roku 1972 (1962 – Oborín, 1967 – Pinciná, 1968 – Kameničná, 1969 – Kamenín, 1970 – Kapušianske Kľačany, 1971 – Hrušov, 1972 - Jasov).
Po piatich rokoch sa tábor uskutočnil už pod názvom Letný kultúrny tábor v Novej Stráži pri Komárne, súčasne sa začali organizovať aj okresné tábory ktoré občas prevzali funkciu celoslovenského tábora. Tábory boli najprv organizované centrálne ako celoslovenské podujatia, postupne sa však v druhej polovici osemdesiatych rokov stali menšími akciami pre užšie regióny.
Organizačné úlohy táborov po nežnej revolúcii prevzala čerstvo založená organizácia Študentská sieť. Tábory sa v období medzi 1993 až 1998 neuskutočňovali, počínajúc rokom 2005 sa začali organizovať v Krásnohorskom Podhradí opäť pod pôvodným názvom Gombasecký letný tábor (okrem roku 2008). V prvom desaťročí nového tisícročia sa počet účastníkov pohyboval medzi 80 až 160, avšak v roku 2010 sa zúčastnilo už 380 návštevníkov, v roku 2011 bol ich počet 550, 2012 - 700, v roku 2013 - 1500, v roku 2014 toto číslo stúplo až na 2000 zúčastnených (stanujúcich) osôb. V usporiadaní týchto podujatí hrajú najväčšiu úlohu členovia organizácie Študentská sieť a Občianske združenia Sine Metu. Od roku 2009 je hlavný organizátor Örs Orosz, predseda Občianskeho združenia Sine Metu a bývalý konateľ Okrúhleho stola Maďarov na Slovensku.
Gaas
Gaas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dillíjske metro
náhľad|Mapa trás dillíjskeho metra (marec 2022) vľavo|80x80bod Dillíjske metro je systém hromadnej rýchlej dopravy (Mass Rapid Transit, MRT) slúžiaci Dillí a jeho satelitným mestám Ghaziabad, Faridabad, Gurugram, Noida a Bahadurgarh v regióne národného hlavného mesta Indie. Sieť pozostáva z 12 farebne odlíšených liniek obsluhujúcich 286 staníc s celkovou dĺžkou 391 kilometrov. Je to najväčší a najrušnejší systém mestskej verejnej dopravy v Indii a druhý najstarší po metre v Kalkate. Systém má kombináciu podzemných, úrovňových a vyvýšených staníc, ktoré využívajú širokorozchodný aj štandardný rozchod. Metro v Dillí prevádzkuje viac ako 2 700 jázd denne, ktoré začínajú okolo 05:30 a končia o 23:30.
História
náhľad|400x400bod| Vývoj metra v Dillí od roku 2003 do 2018
Fáza II
Celkovo bola vybudovaná 123,3 km dlhá sieť s 86 stanicami a nasledujúcimi 10 novými trasami a predĺženiami, z ktorých 7 trás je predlžovacími výbežkami siete I. fázy a tri trasy nadväzujú na ďalšie mestá (žltá linka do Gurgaonu, modrá linka do Noidy a modrá linka do Ghaziabadu) regiónu hlavného mesta štátu, mimo fyzických hraníc štátu Dillí, do štátov Harijána a Uttarpradéš. Prubudli aj tri nové farebne odlíšené linky. Fáza II bola postupne uvádzaná do prevádzky od 4. júna 2008 do 27. augusta 2011. Ku koncu I. a II. fázy bola celková dĺžka siete 188,05 km so 145 stanicami.
Fáza III
Fáza I (červená, žltá a modrá linka) a fáza II (zelená, fialová linka a linka Airport Express) sa zamerali na pridanie nových radiálnych liniek na rozšírenie siete. Aby sa ďalej znížilo preťaženie a zlepšila sa konektivita, fáza III zahŕňala 8 rozšírení existujúcich liniek, ako aj vybudovanie dvoch nových kruhových liniek (ružovej a purpurovej linky) a sivej linky. Táto fáza má 28 podzemných staníc metra, 3 nové linky a 7 predĺžení v celkovej dĺžke 160,07 km, s nákladmi 410,79 miliárd indických rupii (4,5 miliárd €). Tri nové linky III. fázy sú ružová linka vo vnútornom okruhu (linka 7), purpurová linka vo vonkajšom okruhu (linka 8) a sivá linka spájajúca Dwarku a Najafgarh (linka 9).
Sieť
Metro v Dillí sa buduje po fázach. Fáza I pozostávala z 59 staníc a 64,75 km trasy, z ktorej je zhruba 13 kilometrov pod zemou a 52 kilometrov povrchových alebo vyvýšených. Inaugurácia Modrej linky v koridore cesty Dwarka – Barakhamba Road znamenala ukončenie I. fázy v októbri 2006. Fáza II siete pozostáva z 123,3 km trasy a 86 staníc, a je úplne dokončená, pričom prvý úsek bol otvorený v júni 2008 a posledný v auguste 2011. Fáza III, pozostávajúca zo 109 staníc, 3 nových liniek a 7 predĺžení, čo spolu predstavuje 160,07 km, s nákladmi 410,79 miliárd indických rupii (4,5 miliárd €), bola z väčšej časti dokončená 5. apríla 2019, s výnimkou malého úseku ružovej linky (Pink Line) medzi stanicami Mayur Vihar Pocket 1 a Trilokpuri Sanjay Lake, ako aj predĺženia sivej linky (Silver Line) z Najafgarhu po autobusovú zastávku Dhansa ktoré boli otvorené 6. augusta 2021 a 18. septembra 2021. O trasách projektu fázy IV so 6 linkami a 103,93 km bolo rozhodnuté v júli 2015. Z toho 61,679 kilometrov trate cez 3 linky (prioritné koridory) so 45 stanicami bolo schválených na výstavbu indickou vládou 7. marca 2019. Dĺžka Silver Line bola zväčšená v októbri 2020, čím sa táto časť stala 65,1 km dlhou. Jej dokončenie sa plánuje do roku 2025. * nezahŕňa 2 linky: Aqua Line (Noida) a Rapid Metro Gurgaon (Gurugram)
Fáza IV
Vedenie trás fázy IV s dĺžkou 103 km a 6 linkami dokončila vláda Dillí v decembri 2018. V marci 2019 boli od indickej vlády schválené 3 prioritné koridory. Stavebné práce na týchto 3 prioritných koridoroch v dĺžke 65,1 km začali 30. decembra 2019 s predpokladaným dátumom dokončenia v roku 2025. Na konci IV. fázy preto celková dĺžka metra v Dillí presiahne 450 km, čo nezahŕňa iné nezávisle prevádzkované systémy v regióne národného hlavného mesta, ako napríklad 29,7 km dlhá Aqua line metra v Noide a 11,7 km z metra v Gurugrame, ktoré sa spájajú s metrom Dillí. Metro v Dillí sa tak môže stať 7. najdlhším systémom metra podľa dĺžky trás po šanghajskom metre, pekinskom metre, metre v Kantone, metre v Shenzhene, metre v Chengdu a metre v Hangzhou.
Navrhovaná fáza V
Bývalý výkonný riaditeľ DMRC E. Sreedharan uviedol, že v čase, keď bude dokončená fáza IV, bude mesto potrebovať fázu V, aby sa vyrovnalo s rastúcou populáciou a dopravnými potrebami. Plánovacie práce pre fázu V sa nezačali.
Počet cestujúcich
Dillíjske metro malo nepretržitý nárast počtu cestujúcich od svojho založenia až do fiškálneho roka 2016–17. Keď boli služby metra zavedené v roku 2002, priemerný počet cestujúcich bol 80 000 cestujúcich denne. Vo fiškálnom roku 2016–17 sa priemerný denný počet cestujúcich zvýšil na 2,8 milióna. Počet jazdcov v rokoch 2017 – 2018 klesol a v rokoch 2018 – 2019 sa mierne zvýšil po zvýšení cestovného. Najvyšší počet pasažierov za jeden deň bol dosiahnutý 30. júla 2019 s 5,16 miliónmi cestami po sieti. Vo fiškálnom roku 2019 – 2020 bol priemerný denný počet cestujúcich 2,78 milióna.
Jurriën Timber
Jurriën David Norman Timber (* 17. jún 2001, Utrecht, Holandsko) je holandský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom Arsenale.
Mládežnícka kariéra
Timber sa narodil v Utrechte. S futbalom začal v klube DVSU, ktorý sídli v jeho rodisku. Neskôr pôsobil v mládežníckom tíme Feyenoordu. V roku 2014 sa pripojil k akadémii Ajaxu Amsterdam.
Ajax
V Ajaxe začínal v rezervnom tíme Jong Ajax. Za prvý tím Ajaxu debutoval 7. marca 2020 pri víťazstve 3:1 nad Heerenveen.
Viac priestoru dostával až v ďalšej sezóne kedy nastúpil do 20 zápasov v holandskej Eredivisie. Dňa 4. mája 2021 strelil svoj prvý gól pri víťazstve 4:0 nad Emmen. V sezóne 2020/21 sa s Ajaxom stal po 35-krát holandským majstrom.
Arsenal
Dňa 14. júla 2023 prestúpil Timber do anglického klubu Arsenal za poplatok 34 miliónov libier. V Arsenale debutoval 6. augusta v anglickom superpohári Community Shield proti Manchestru City, Arsenal zvíťazil po penaltovom rozstrele 2:1 a vyhral Community Shield.
Reprezentačná kariéra
Timber reprezentoval Holandsko na rôznych mládežníckych úrovniach. S reprezentáciou Holandska do 17 rokov vyhral Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 17 rokov v roku 2018.
Modrá veľryba
Modrá veľryba môže byť:
Jurriën Timber
Reprezentačná kariéra
Za seniorskú reprezentáciu Holandska debutoval dňa 2. júna 2021 v priateľskom zápase proti Škótsku (remíza 2:2).
Timber bol súčasťou konečnej nominácie Holandska na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 v Katare. Na turnaji odohral až na prvý zápas proti Senegalu všetky zápasy. S Holandskom dokráčal do štvrťfinále kde vypadli s Argentínou po penaltovom rozstrele.
Klubové
''K 8. augustu 2023''
Medzinárodné
''K 8. augustu 2023''
Úspechy hráča
Ajax Amsterdam
Arsenal
Holandsko U17
Individuálne
Gabarret (obec)
Gabarret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petén (department)
Petén je jeden z 22 departmentov Guatemaly. Má rozlohu, a v roku 2002 mal podľa sčítania 366 735 obyvateľov. Hlavným mestom departmentu je mesto Flores.
Giovanni Battista Viotti
Giovanni Battista Viotti (* 12. máj 1755, Fontanetto Po, Taliansko† 3. marec 1824, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol taliansky huslista a hudobný skladateľ.
Život
Základy jeho hudobného vzdelania položil jeho otec, kováč a amatérsky hudobník. Neskôr sa Viotti učil u huslistu Gaetano Pugnaniho, s ktorým potom cestoval po Nemecku, Rusku a Anglicku. Už ako mladý budil obdiv, zvlášť nadšene bol prijatý roku 1782 v Paríži a stal sa tu sprievodcom kráľovnej Márie Antoinetty. Od roku 1788 v Paríži riadil taliansku operu. Úspešný podnik však zmietla francúzska revolúcia, pred ktorou Viotti musel utiecť do Londýna, kde sa živil opäť predovšetkým ako huslista. Ani Londýn pre neho však nebol úplne bezpečným prístavom, pretože francúzski emigranti v Londýne ho pokladali za revolučného vyzvedača, a tak sa načas uchýlil do Hamburgu. Do Londýna sa vrátil roku 1795. Investoval do obchodu s vínom, čo ho finančne zabezpečilo. V roku 1818 sa vrátil do Paríža, kde prevzal vedenie Veľkej Opery, ale nedarilo sa mu, a tak roku 1822 na svoj post rezignoval a znovu odišiel do Londýna. Napísal viac ako 20 sláčikových kvartetov, niekoľko sonát a 29 husľových koncertov. Jeho najvýznamnejším žiakom bol Pierre Rode.