cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krušnohorská subprovincie
Najvyššia časť subprovincie tvorí zlomové Krušné hory, ktoré na nemeckej strane zvoľna klesajú do nížiny, akurát na juhozápade na ne nadväzujú Smrčiny; na juhu prudko spadajú do severočeskych hnedouhoľných panví. Východný okraj subprovincie je budovaný čiastočne druhohornými pieskovcami (ktoré nájdeme vo veľkej miere aj v nadväzujúcej Českej tabuli), čiastočne treťohornými vyvrelinami Českého stredohoria. Najvyšším bodom je Klínovec v Krušných horách.
Členenie
Krušnohorská subprovincie sa (na území Česka) delí na 3 oblasti (staršie podsústavy) a 10 celkov:
Na nemeckej strane tvorí Krušnohorská subprovincie značnú časť prírodného regiónu Östliche Mittelgebirge (Východné stredohorie). Tento región ale zahŕňa aj oblasť Bavorského a Hornofalckého lesa, ktorú česká klasifikácia radí do Šumavské subprovincie, na severe potom Lužické hory, ktoré už patria do Sudet.
Cyril (prvé meno)
Cyril je mužské krstné meno gréckeho pôvodu (originálna forma: Κύριλλος), odvodené zo slova κυριος (Kyrios) – „pán“. Meniny na Slovensku má 5. júla, keďže v tento deň sa na Slovensku slávi sviatok svätých Cyrila a Metoda, slovanských vierozvestov.
Agathón (syn Priama)
Agathón (Agathón) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Agathón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v dvadsiatom štvrtom speve Iliady, keď Priamos smúti za synom Hektorom a následne užialený vyriekne ostré slová svojim žijúcim synom: „''Nevydarení synovia! Kiež by ste mi všetci pri achájskych lodiach boli padli na Hektorovom mieste!''“
V antickom diele Dictys Cretensis (Kréťan Diktis), Agathón umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Aianta (nazývaného „Veľký Aias“).
Parafráza (jazykoveda)
Parafráza je lingvistická operácia, ktorá spočíva vo vyjadrení toho istého obsahu, ako má východiskový výraz, konštrukcia alebo výpoveď, inými výrazovými prostriedkami. Parafrázovanie súvisí so synonymickým vyjadrovaním.
Parafrázou však môže dôjsť aj drobnému až podstatnému sémantickému posunu.
Lagnieu (kantón)
Lagnieu  je francúzsky kantón v obvode Belley v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 13 obcí.
Novosibirsk
Poloha a prírodné pomery
Mesto leží na Obskom plató v doline rieky Ob vedľa vodnej nádrže Novosibirskej hydroelektrárne. V oblasti prevláda rýdzo kontinentálne podnebie. Z geobotanického hľadiska sa nachádza na hranici lesostepnej a lesnej zóny.
Dejiny
Bol založený v roku 1893 ako nová obec pri stavbe železničného mosta cez rieku Ob, pri výstavbe Transsibírskej magistrály. Pôvodne sa rozvíjal ako trhová osada. V januári roku 1904 bola obec premenovaná na Novonikolajevsk, keď získala aj štatút mesta. V roku 1912 bola v meste zavedená všeobecná školská povinnosť. V tej dobe bola podobná povinnosť zavedená iba v meste Jaroslavľ. V tej istej dobe padlo rozhodnutie vybudovať železnicu, ktorá by spájala Sibír s Altajom a mesto tak nadobudlo dôležitosť ako významná železničná križovatka.
Počas občianskej vojny bolo mesto poznačené bojmi, hladomorom a epidémiami. Bol zničený i most cez rieku Ob. V decembri 1917 sa mesta zmocnili vojská boľševikov, no v máji 1918 bolo mesto za pomoci česko-slovenských légií obsadené esermi a menševikmi. V novembri 1918 mesto obsadili jednotky bielogvardejského generála A. V. Kolčaka. V decembri 1919 sa dostalo do rúk Červenej armády.
V roku 1926 bolo mesto premenované na Novosibirsk a stalo sa centrom Sibírskeho kraja. V roku 1936 bol miestny strojársky podnik Sibmašstroj premenovaný na ''Letecký závod č. 153'' a preorientovaný na výrobu stíhacích lietadiel I-16. Počas druhej svetovej vojny boli do mesta presunuté viaceré priemyselné podniky a množstvo ich pracovníkov zo západných častí ZSSR, hlavne z Leningradu. Cez vojnu tu žilo asi 400 000 ľudí, čo z neho robilo najväčšie mesto na Sibíri. Po vojne sa priemysel v meste ďalej rozvíjal. V roku 1950 sa začala stavba Novosibírskej hydroelektrárne a priehrady na Obe, ktorá začala plne fungovať v roku 1959. Veľký rozmach mesta spôsobil, že už v roku 1962 dosiahlo 1 milión obyvateľov. Vo svojej dobe to bolo najmladšie mesto na svete, ktoré dosiahlo hranicu 1 milióna obyvateľov. Koncom 70. rokov sa začala stavba metra. Prvá linka bola sprevádzkovaná v roku 1985.
Bourgheim
Bourgheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
3382 Cassidy
3382 Cassidy je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil H. L. Giclas 7. septembra 1948.
Bourgheim
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ókeanos
thumb|Ókeanos Ókeanos alebo Okeanos (gr. Ókeanos, lat. Oceanus) je božstvo starogréckej mytológie, ktoré už nepredstavuje len personifikáciu prírodného živlu, ale predstavuje tento živel sám - je to nekonečná sladkovodná rieka, ktorá obteká celú Zem, napája nielen riečky, pramene, studne, ale aj slané moria. Okeanos bol Titán, syn Urana a Gaie. Tento Titán bol zobrazovaný na mozaikách s hornou polovicou tela ako svalnatý muž, s dlhou bradou a krabími klepetami na hlave. Dolná časť jeho tela bola zväčša zobrazovaná ako had.
Práve z Okeana a jeho ženy Tethydy pochádza všetko jestvujúce na Zemi.
Montot-sur-Rognon
Montot-sur-Rognon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castelnau-Pégayrols
Castelnau-Pégayrols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 323 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Bosco
Svätý Ján Bosco (iné názvy: Ján Bosko, don Bosco, vlastným menom Giovanni (Melchior) Bosco, * 16. august 1815, Becchi pri Turíne – † 31. január 1888, Turín) bol kňaz a vychovávateľ, zakladateľ rádu saleziánov. V roku 1929 bol vyhlásený za blahoslaveného a roku 1934 bol vyhlásený za svätého. Sviatok má 31. januára.
Životopis
Narodil sa pri Turíne. Od dvoch rokov vyrastal ako sirota bez otca. Ako 11-ročný musel odísť z domu kvôli nevlastnému bratovi Antonovi. Pracoval u sedliakov, aby sa uživil, a po nedeliach sa venoval apoštolátu medzi chlapcami. Jeho nadanie si všimol starší kňaz don Calosso, ktorý mu chcel pomôcť ku kňazstvu. Ten však čoskoro náhle zomrel, a tak bol Bosco ponechaný sám na seba. Ako 16-ročný nastúpil na štúdia v Castelnuove. Popri štúdiu si zarábal rozličnými pomocnými prácami u remeselníkov, čo sa mu neskôr veľmi zišlo. V roku 1835 vstúpil do seminára a 5. júna 1841 bol vysvätený za kňaza a začal praktické kňazské účinkovanie medzi chudobnými a opustenými chlapcami. Začínal s holými rukami, avšak s veľkou dôverou v Pannu Máriu, ktorú Bosco považoval ako katolícky kňaz za svoju Pomocnicu. Od roku 1846 sa natrvalo usadil na zlopovestnom turínskom predmestí Valdocco, kde vybudoval oratórium a neskôr aj baziliku. Veľmi sa inšpiroval sv. Františkom Saleským, vzorom láskavosti, podľa ktorého sa nazýva aj rehoľná spoločnosť, ktorá bola schválená v roku 1869 (pozri saleziáni). Svoju výchovnú prácu postavil na preventívnom systéme, ktorého hlavnými piliermi sú nábožnosť, rozum a láskavosť. V roku 1872 založil ženskú rehoľnú spoločnosť Dcéry Panny Márie Pomocnice, ktoré sa starajú o opustené a chudobné dievčatá. V jeho práci mu pomáhal široký okruh spolupracovníkov. Don Bosco zomrel 31. januára 1888.
Don Bosco a Slovensko
Don Bosco bol v písomnom kontakte so slovenskými kňazmi Vojtechom Kelecsényim a Jánom Bollom (1860 – 1934) a niektorými dobrodincami zo Slovenska, čo dosvedčuje aj list z roku 1886. List objavil historik Zlatko Kubanovič. Prvý životopis dona Bosca v slovenskom jazyku vyšiel v roku 1899 od Pavla Jedličku, dekana a farára z Horných Orešian.
Eduard Petrikovich
Eduard Petrikovich (Matej Eduard) (* 17. december 1834, Banská Bystrica-Radvaň - † 27. máj 1921, Banská Bystrica) bol prachár zemianskeho pôvodu.
Jeho syn bol Ján Štefan Petrikovich, manželka Emília rod. Ladiverová, otec Ján Petrikovich a matka Judita rod. Firákova.
Životopis
Príslušník prachárskej rodiny v Banskej Bystrici-Radvani.
Lhuis (kantón)
Lhuis je francúzsky kantón v obvode Belley v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 12 obcí.
Ján Petrík (1957)
Ján Petrík (* 16. marec 1957, Krompachy) je básnik, dramatik, osvetový pracovník.
Životopis
Študoval na Vojenskom gymnáziu v Banskej Bystrici (1972-1975), na gymnáziu v Krompachoch (1975-1976) absolvoval pomaturitné štúdium na Strednej pedagogickej škole v Prešove. Pôsobil ako kultúrny pracovník, metodik pre divadlo a umelecký prednes v Okresnom osvetovom stredisku, inšpektor ONV a vedúci oddelenia záujmovoumeleckej činnosti Domu kultúry v Spišskej Novej Vsi, spisovateľ v slobodnom povolaní (1990-1992), redaktor literárnodramatickej redakcii Slovenského rozhlasu v Košiciach (1993-2009), vedúci odd. kultúry OcÚ Smižany (2009-2010), spisovateľ v slobodnom povolaní (2010-2012). Od roku 2012 redaktor redakcie Slovenskej knižnice pre nevidiacich Mateja Hrebendu v Levoči. Verše a rozličné humoristicko-satirické príspevky publikoval najskôr časopisecky (Nové slovo mladých, Smena, Roháč a i.) Vo svojom básnickom diele zobrazil pocitový svet súčasníka, medziľudské vzťahy, spoločenské a individuálne premeny. Je autorom detskej divadelnej hry, viacerých rozhlasových hier, videofilmu, humoristicko-satirických relácií a pásiem a i.
Ogg
Ogg je otvorený multimediálny kontajnerový formát.
Dátový formát Ogg, bol vytvorený ako slobodný formát pre digitálne multimédia, ktorý nie je obmedzený softvérovými patentmi a umožní efektívne ukladať alebo streamovať multimediálne obsahy. Práve streaming médií je silná stránka formátu Ogg. Všetko čo obsahuje Ogg kontajner je možné streamovať bez ďalších úprav, na rozdiel od ostatných formátov ktoré sa nedajú streamovať (napr. MP4) alebo ktoré sa dajú streamovať len po úprave (napr. matroska).
Formát Ogg je definovaný v RFC 3533 a jeho MIME typ application/ogg v RFC 3534, a spadá pod BSD licenciu.
Vývoj je spravovaný nadáciou Xiph.org, ktorá zodpovedá aj za vývoj jednotlivých kodekov, pomocou ktorých je komprimovaný multimediálny obsah kontajnera. ´
Kodeky Ogg
Keďže Ogg je len multimediálny kontajner ktorý umožňuje zabaliť do jedného súboru rozličné typy dát, na komprimáciu multimediálnych dát sú potrebné kodeky. Ogg umožňuje zabaliť rozličné formáty napr. MPEG-4, MP3 atď., ale väčšinou sa používa s nasledovnými slobodnými kodekmi spravovanými nadáciou Xiph.org:
3436 Ibadinov
3436 Ibadinov je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 24. septembra 1976.
Psychofyzický paralelizmus
Psychofyzický paralelizmus je psychologická koncepcia, podľa ktorej psychické a fyziologické sú samostatné, jeden od druhého nezávislé, paralelne prebiehajúce príčinno-následkové rady.
Opátstvo Whitby
thumb|Opátstvo Whitby Opátstvo Whitby je zrúcanina kláštora pri rybárskej osade Whitby. Je to známa turistická atrakcia v North Yorkshire. Prvá stavba pochádza z roku 657. Odvtedy bol kláštor viackrát prestavaný. thumb|Opátstvo Whitby thumb|Opátstvo Whitby zo strany Kaplnky svätej Márie a starého cintorína. thumb|Opátstvo Whitby
Dejiny
Okrem bitiek a následných renovácií je snáď zaujímavé obdobie, keď bol kláštor útočiskom pre uprchlíkov pred zákonom. Pod vedením kňaza menom Benedict Biscop sa stal hotelom pre kohokoľvek, kto bol ochotný zaplatiť a rešpektoval vnútorný mníšsky rád (ktorý zahrňoval okrem modlitieb napríklad umytie a prezlečenie hosťa do kláštorného odevu a odovzdanie zbraní a majetku do úschovy). Toto obdobie znamenalo pre kláštor zlatý vek ekonomického rastu.
Whitby inšpirovalo Brama Stokera k umiestneniu časti deja jeho románu Dracula (vyšiel v roku 1897) práve v dramaticky pôsobiacich ruinách opátstva.
Turistika
Kláštor je sprístupnený verejnosti a ohradený. Okrem zrúcaniny je možné navštíviť i múzeum, ktoré je v areáli a je zahrnuté v cene vstupenky. Neďaleko je Kaplnka svätej Márie so starým cintorínom. Na cintoríne sa v súčasnosti normálne nepochováva. Sú tam staré náhrobné kamene na miestach, ktoré sa predávali za pomerne lukratívne sumy. Výťažok bol použitý pre kláštor, kaplnku a ich údržbu.
Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt
left|100px thumb|170px|Sídlo DLR v [[Kolín nad Rýnom|Kolíne nad Rýnom]]
Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e. V. (skratka: DLR) je národné výskumné centrum pre letectvo a vesmír, energetiku a dopravu financované Nemeckom. Jeho jednotlivé výskumné strediská sa nachádzajú na rôznych miestach v celom Nemecku, ústredie je v Kolíne nad Rýnom. Založené bolo v roku 1997, ale jeho základy siahajú až do roku 1969. Zamestnáva približne 6 000 ľudí a v roku 2008 hospodárilo s rozpočtom 1,301 miliárd eur.
Organizácia stojí za výrobou High Resolution Stereo Camera na palube planetárnej sondy Mars Express. Ide o organizáciu, ktorá je integrovaná do ESA.
Marián Dudinský
Marián Dudinský (* 13. marec 1949, Košice – † 26. máj 2008, Bratislava) bol slovenský disident.
Životopis
Marián Dudinský po ukončení SVŠ bol v rokoch 1973 – 1976 absolventom žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Pracoval ako redaktor Česko-slovenského rozhlasu v Košiciach, Bratislave a Prahe. Po podpise Charty 77 bol nútený pracovať ako robotník, čašník, či vodič električky.
V rokoch 1985 – 1990 bol väznený pre údajný trestný čin vyzvedačstva podľa § 105 Tr. zákona, vykonštruovaný ŠtB za návštevu Veľvyslanectva USA v Prahe, kde mal odovzdať k zverejneniu pre Rádio Slobodná Európa a Hlas Ameriky ním písané kritické články. Krajský súd v Bratislave ho odsúdil na 7 rokov vo väzení v Leopoldove. Jeho odvolanie bolo zamietnuté a sudca najvyššieho súdu SSR JUDr. Štefan Minárik mu zvýšil trest na 10 rokov. Za oznámenie trestnej činnosti rozkrádania majetku v socialistom vlastníctve dozorcami leopoldovskej väznice mu bol pridaný rok trestu navyše. Následne bol perzekvovaný tak, že ho umiestňovali na cely k najhorším vrahom a recidivistom. Na oddelení Hlava I. pre protištátne trestné činy strávil i november 1989, ktorý však preňho neznamenal prepustenie. Až po väzenskej vzbure v Leopoldove ho na jar 1990 náhodne v súvislosti s ňou objavili pracovníci Slovenskej televízie. V tom čase sa oficiálne uvádzalo, že politickí väzni už na Slovensku vo väzniciach nie sú.
O niekoľko týždňov bol dňa 8. marca 1990 podmienečne prepustený na slobodu. Paradoxne ho údajne pri prvej tlačovej besede ľudia z Verejnosti proti násiliu vopred upozornili, aby nehovoril a nespomínal mená ľudí z justície a ŠtB, ktorí sa podieľali na jeho odsúdení. Jeho prepustenie urýchlilo postupné prepustenie aj ostatných politických väzňov z oddelenia Hlava I.
Po prepustení pracoval ako redaktor v periodikách Slovenský denník, Nový Slovák, Republika, ako šéfredaktor časopisu Svedectvo a krátky čas na Ministerstve obrany SR.
V roku 1992 získal ocenenie „najlepší žurnalista roka“ a v roku 1993 2. cenu v literárnej súťaži v Toronte za knihu Kmotrou mi bola ŠtB. Za túto knihu získal aj cenu v súťaži Poviedka Eurotel 2000. V roku 1996 získal prémiu novinárskej ceny Ľ. Štúra. V rokoch 1998 – 2002 bol poslancom Mestského zastupiteľstva v Bratislave-Dúbravke.
Jeho rebelská povaha a trauma z nežnej revolúcie mu nedovolila prispôsobiť sa novej dobe ani na poste redaktora. Prišiel o prácu, čo značne poznačilo aj jeho rodinný život, psychiku a zdravotný stav poškodený následkom väzenia. Pomocnú ruku mu v rámci svojich možností podalo Svetové združenie bývalých československých politických väzňov. Stal sa jeho podpredsedom a neskôr aj predsedom sekcie násilne odvlečených. Aktívne presadzoval nároky obetí totality a publikoval na internetových portáloch.
26. mája zomrel na infarkt vo veku nedožitých 60. rokov.
Strychnín
V semenách sa taktiež nachádza obdobný alkaloid brucín, ktorý má podobné, ale slabšie účinky. Obe látky majú výraznú horkú chuť, patria medzi najhorkejšie látky vôbec; chuťovo ich človek odhalí pri koncentrácii okolo 1 ppm (0,0001 %). V čistom stave je strychnín biela kryštalická látka, málo rozpustná vo vode.
Toxický účinok
Strychnín je typický kŕčový jed. Ako inhibítor glycínového receptoru blokuje retardéry synaptického prenosu zadných koreňov miechy a umožňuje rozsiahle rozšírenie podráždenia. Malé dávky zosilňujú miechové reflexy, vyššie dávky dráždia centrum v predĺženej mieche. Aj najmenšie impulzy vedú k rýchlym a nezastaviteľne sa rozširujúcim záchvatom nekoordinovaných reflexných kŕčov. Veľké dávky spôsobujú ochrnutie centrálnych nervov.
Protijedom strychnínu sú barbituráty, tradičné lieky na spanie, a naopak - strychnín sa používa ako protijed pri otravách barbiturátmi (ktoré sú častejšie ako otravy strychnínom). Strychnín sa veľmi ľahko vstrebáva z podkožia a z tráviaceho traktu. Asi pätina jedu sa vylučuje močom nezmenená, pričom toto vylučovanie začne takmer ihneď po požití, ale pretrváva ešte niekoľko dní. Štyri pätiny jedu sa odbúrajú v pečeni. Strychnín sa dá v mŕtvom tele preukázať ešte mnoho mesiacov po smrti.
K otravám môže dôjsť nesprávnym užitím lieku s obsahom tejto látky, alebo vinou zámeny jedu na potkany. Vyskytujú sa i samovraždy s použitím tohto jedu. Najmenšou smrteľnou dávkou strychnínu je 30 mg. Zaručene smrteľná dávka je 200 mg. Osoby trpiace srdcovou vadou a deti sú na strychnín citlivejšie. Už 10 mg môže vyvolať toxické príznaky.
Priebeh otravy
Otrava strychnínom má dve štádiá. Pri prvom dôjde ku zbystreniu zraku, sluchu, hmatu a čuchu, ktoré vyvrcholí natoľko, že je to až nepríjemné. Vnímanie bolesti sa znižuje. Otrávený býva ľahko podráždený. Vyskytujú sa nezvyklé pocity stuhlosti v žuvacích svaloch. Prehĺtanie sa stáva ťažším, niekedy sa prejavuje závrat. Tieto príznaky sa môžu prejaviť i ako vedľajšie účinky pri liečbe strychnínom. Toto štádium trvá rôzne dlho, závisí na veľkosti dávky a spôsobu podania, ide väčšinou o štvrť až pol hodinu. Potom dochádza ku stupňovaniu úzkosti do stavu označovaného ako smrteľná úzkosť. Každý silnejší vnem je nepríjemný, otrávený sa zľakne aj maličkostí. Najviac postihnuté sú sluchové vnemy, ale dráždia ho i vnemy zrakové a hmatové. V tomto štádiu sa objavuje aj triaška.
Náhle, bez zjavnej príčiny, alebo po nejakom silnejšom vneme - vypukne kŕčový záchvat, ktorý je vstupom do druhého štádia - štádia strychnínových kŕčov. Záchvat trvá 1 až 2 minúty. Počas kŕčovitého štádia sa zastaví dych, končeky prstov a iné výbežky zmodrajú, stúpa krvný tlak. Všetko svalstvo je stuhnuté, napnuté, pričom každý kŕčovito stiahnutý sval znamená pre dotyčného neznesiteľnú bolesť. Po záchvate nastáva relaxácia, postihnutý sa na chvíľku vracia do prvého štádia, pričom akýkoľvek podnet môže vyvolať ďalší kŕčový záchvat. Záchvaty sa opakujú s väčšou intenzitou. Otrávený je viac a viac vyčerpaný, vedomie však nestráca. Smrť nastáva spravidla udusením alebo obrnou dýchacieho centra, prípadne toxickou obrnou srdca. Slabší jedinci a deti umierajú niekedy už pri treťom záchvate, silnejší týchto záchvatov môžu prekonať viacej.
Luther
Luther môže byť:
Článok AA
Článok AA (iné názvy: monočlánok AA, batéria AA, [nabíjateľný aj:] akumulátor AA, ceruzkový (mono)článok, ceruzková batéria, hovorovo ceruzková baterka; jazykovo nevhodne: tužkový (mono)článok, tužková batéria, tužková baterka) je galvanický článok (batéria) štandardizovaných rozmerov - dĺžky 50 mm (max 50.1 mm) a priemeru 14,2 mm (13.5 - 14.5 mm). Hmotnosť článku je 23 - 31g, podľa jeho druhu.
Druhy článkov rozmeru AA
V rozmere AA sa vyrába niekoľko druhov článkov:
Použitie
Používajú sa v elektronických zariadeniach, kde sa nekladie dôraz na miniatúrne rozmery (tam sú preferované AAA). Príklady použitia sú prenosné elektrické spotrebiče, hračky a pod.
Vršatské hradné bralo
Vršatské hradné bralo je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Predmetom ochrany sú: Geologicky, paleontologicky a geomorfologicky významné ukážky bradiel Bielych Karpát so zrúcaninami stredovekého kamenného hradu a s výskytom chránených druhov fauny, dôležitých z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska.
Annandale (Virgínia)
vpravo|thumb|Poloha Annandale na mape štátu Virgínia
Annandale je mesto vo Fairfax County v americkom štáte Virgínia. Podľa údajov z roku 2000 je počet obyvateľov 54 994.
Kostol Panny Márie (Stralsund)
Kostol Panny Márie (nem. Marienkirche) je veľký luteránsky kostol, nachádzajúci sa v nemeckom meste Stralsund.
Bol postavený pred rokom 1298 v gotickom slohu a je príkladom tehlovej gotiky, ktorá v tom čase prevládala v severonemeckej architektúre. Veža bola v rokoch 1549 až 1647 s výškou 151 m najvyššou stavbou na svete.
Zvonica sa zrútila v roku 1382 a bola zrekonštruovaná v roku 1478. V roku 1495 bola veža pri búrke poškodená, ale bola neskôr prestavaná s väčšou výškou. Veža bola po poškodení bleskom v roku 1647 barokovo prestavaná do dnešnej podoby. Dnes je 104 m vysoká.
Causse-et-Diège
Causse-et-Diège je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 723 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bouxwiller (Bas-Rhin)
Bouxwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Inovačné podnikanie
Inovačné podnikanie je podnikanie založené na inovácii technológií - podnikanie, pri ktorom vyrobky alebo služby závisia do veľkej miery od aplikácie vedeckých alebo technologických postupov a zručnosti. Môže ísť o aplikáciu najmodernejšej technológie, ktorej výsledkom je úplne nový výrobok resp. nové služby, alebo o aplikáciu už existujúcej technológie inovovaným spôsobom.
Podstatou inovačného podnikania je aplikácia výsledkov výskumu a technologických poznatkov na trhové výrobky a služby. Inovácie je nevyhnutná, ale rozhodujúcimi faktormi pre podnikateľský úspech sú existencia trhu a kvalita manažmentu.
Alexandr Michajlovič Ovečkin
Alexander Michajlovič Ovečkin (* 17. september 1985, Moskva, Rusko) je ruský profesionálny hokejista, hrajúci v zámorskej NHL za klub Washington Capitals, kde je kapitánom.
Klubový hokej
Už v šestnástich rokoch debutoval v ruskej superlige za OHK Dinamo Moskva. V sezóne 2003/04 vyhral ocenenie za najlepšieho ľavého krídelníka ligy a tiež sa stal najmladším najproduktívnejším hráčom v histórii Dinama. V roku 2004 bol prvou voľbou draftu, vybral si ho klub Washington Capitals. V lockoutovej sezóne 2004/05 pôsobil v materskom klube OHK Dinamo Moskva, kde nazbieral 27 bodov (13+14) v 37 zápasoch. Vo svojej nováčikovskej sezóne 2005/06 v NHL, nastúpil v 81 zápasoch (52 gólov, 54 asistencií). V roku 2008 sa upísal Washingtonu na 13 rokov za 124 mil. USD (v prepočte vyše 2,8 miliardy korún). Zmluva mu vyprší po sezóne 2020/21. Počas výluky v zámorskej NHL v sezóne 2012/13 obliekal dres Dinama Moskva.
Reprezentácia
Reprezentoval Rusko na MS 2004, 2005 (bronz), 2006, 2007 (bronz), 2008 (zlato), MS 2010 (striebro) a taktiež na ZOH 2006 a na ZOH 2010. Nosí dres číslo 8.
Altajské jazyky
right|350px|thumb|{{Legend|#00008B|[[Turkické jazyky}} {{Legend|#32CD32|Mongolské jazyky}} {{Legend|#FF0000|Tunguzské jazyky}} {{Legend|#FFD700|Kórejčina}} {{Legend|#8B008B|Japonsko-rjúkjúske jazyky}} {{Legend|#8B0000|Ainčina}}]]
Altajské jazyky sú zavrhnutá teoretická jazyková rodina, ktorá je rozšírená najmä v Ázii. Táto teória vznikla v 18. stor., počas začiatkov historickej lingvistiky. S rozvojom tejto disciplíny však bola vyvrátená aj jej najzákladnejšia forma, tzv. mikro-altajské jazyky, ktorá konštatuje existenciu spoločného predka výhradne turkických a mongolských jazykov. Dnes sa podobnosti medzi týmito jazykmi pripisujú jazykovému zväzu, teda nekoršiemu vzájomnému vplyvu.
Dnes sa s teóriou možno stretnúť v krajinách, kde sa z politických dôvodov moderný výskum v tejto oblasti ignoruje. Hlavne v Turecku a Číne.
Delí sa na tieto vetvy:
Ojedinele sa do tejto rodiny jazykov zaraďujú aj japonsko-rjúkjúske jazyky, kórejčina, ainčina alebo iné jazyky.
Altajské jazyky boli tiež klasifikované ako súčasť nedokázaných jazykových makrorodín ako uralsko-altajské jazyky (spojenie altajských a ugrofínskych jazykov), eurázijské jazyky alebo nostrické jazyky.
Elena Baltachová
Elena Baltachová (, ; * 14. august 1983, Kyjev, Ukrajina – † 4. máj 2014, Londýn, Spojené kráľovstvo ) bola britská profesionálna tenistka.
Hrala pravou rukou, bekhendom obojručne. Jej najvyšším umiestnením na rebríčku WTA v dvojhre bolo 49. miesto (13. september 2010) a vo štvorhre 213. miesto (17. október 2005). Na okruhu WTA nevyhrala žiadny turnaj, ale na okruhu ITF zvíťazila v 11 turnajoch vo dvojhre a 4 vo štvorhre. Zomrela na rakovinu vo veku iba 30 rokov.
Život
V roku 2001 postúpila do semifinále juniorky Wimbledonu a o rok neskôr vyhrala prvé dva tituly na okruhu ITF (v britskom Felixstowe a v Pamplone) a postúpila do tretieho kola Wimbledonu. Hrala tam na divokú kartu, porazila oi. Amandu Coetzerovú, ale prehrala s Jelenou Lichovcevovou. Pod vedením trénerky a bývalej britskej jednotky Jo Durieovej sa sama stala najlepšou Britkou vo svetovom rebríčku a zostala ňou s krátkymi prestávkami až do roku 2012, kedy ju preskočili mladšie súperky. Už vtedy, v 19 rokoch sa stala aj členkou reprezentačného fedcupového tímu Spojeného kráľovstva, v ktorom zostala až do konca kariéry. Zohrala v ňom celkom 28 dvojhier a 21 štvorhier.
Zdravotné problémy zasiahli aj jej kariéru. Medzi výsledky v ďalších rokoch vynikol postup do tretieho kola na Australian Open 2005, do ktorého prešla až z kvalifikácie. Vyhrala niekoľko ďalších turnajov ITF, najmä trikrát v rokoch 2010, 2011 a 2013 zvíťazila na kvalitnom AEGON Championships v Nottinghame, ale na okruhu WTA nikdy nehrala ani finále.
Život po konci kariéry
V novembri 2013 ukončila kariéru a oznámila, že sa bude venovať práci trénerky v novej akadémii, ktorú v Ipswichi založila so svojím dlhoročným trénerom Ninom Severinom. V decembri 2013 sa Severino stal jej manželom.
V januári 2014 jej ale lekári diagnostikovali rakovinu pečene, na ktorú 4. mája zomrela. Jej pamiatku uctili mnohé tenisové osobnosti, vrátane piatich desiatok tenistov, ktorí si ju uctili minútou ticha na tenisovom turnaji v Madride. Tenisový korešpondent BBC Russell Fuller pri tejto príležitosti pripomenul, že práve jej výsledky ukázali cestu nádejným Britkám, ako Laure Robsonovej alebo Heather Watsonovej.
Avunkulát
Avunkulát je systém, v ktorom sa matkin brat (ujec) považuje za najbližšieho mužského príbuzného danej osoby (synovca), a v ktorom je matkin brat zodpovedný za výchovu tohto synovca a tento synovec potom obyčajne dedí jeho majetok a jeho spoločenské postavenie (je jeho následník). Takýto systém sa vyskytuje najmä v matrilineárnych (matriarchálnych) systémoch nástupníctva.
Okno (Windows)
Okno je základný prvok Windows. Okno je obdĺžnikový výrez na obrazovke, v ktorom beží aplikácia alebo v ktorom je dokument. Okno možno presúvať po pracovnej ploche a meniť jeho rozmery.
Wayne Black
Wayne Black (* 14. november 1973, Harare, Zimbabwe) je bývalý zimbabwiansky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 18 turnajov ATP vo štvorhre. Jeho brat Byron bol tiež profesionálny tenista, sestra Cara je stále aktívnou hráčkou.
Feidón
Feidón (starogr. Φείδων – Feidón) môže byť:
Zoznam kráľov Argosu
Grécke mýty hovoria, že prvým kráľom Argu bol Inachos boh rovnomennej rieky, syn najstaršieho z Titanov Ókeana a morskej bohyne Tethys. Toto obdobie sa podľa tradície kladie približne do roku 2000 pred Kr. Po potope, ktorú najvyšší boh Zeus zoslal na ľudstvo, sa Deukalión so svojou ženou Pyrrhou stali zakladateľmi nového ľudského rodu. Potopu prežil aj ľud, ktorí sa ukryl vo vysokých horách.
Inachos po potope vykopal v Argu kanály, ktorými odviedol všetky stojaté vody do mora a tak sa ľudia mohli v Argu tiež usadiť. Jeho syn Foróneus sa následne stal kráľom Argu. Podľa starovekých argejských povestí nedal Titan Prometeus prvý ľuďom oheň, ale bol ním práve Foróneus, ktorý objavil používanie ohňa a bol prvý ktorý usadil ľudí v spoločných osadách a naučil ich rozličným remeslám. Jeho následníci sú uvedení v tabuľke najstarších kráľov Argu.
Argos rozdelený do troch kráľovstiev
Za vlády Anaxagora sa argejské kráľovstvo rozdelilo na tri nezávislé kráľovstvá. Časť jeho kráľovstva si rozdelili jeho bratia Melampous a Bias za to, že Melampous vyliečil posadnuté ženy v krajine, s ktorými si nevedeli poradiť.
3383 Koyama
3383 Koyama je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. januára 1951.
Zoznam kráľov Argosu
Vláda Heraklovcov v Argu
Posledný vládca obdobia troch kráľovstiev v Argu Tisamenos vládol len tri roky, lebo na Peloponéz sa po tvrdých bojoch prebojovali prapravnuci Herakla, Temenos, Kresfontes a Aristodémos a po vláde vetvy potomkov Pelopa obnovili vládu Heraklovcov. Dobytý Peloponéz si potom víťazi rozdelili žrebom. Temenos dostal Argos, Kresfontes Messéniu a Lakónia pripadla deťom Aristodema dvojičkám Eurysthenovi a Proklovi, lebo Aristodema počas záverečných bojov zabil blesk.
Dnešní historici dobytie Peloponézu približne dve generácie po trójskej vojne potvrdzujú. Bol to starogrécky kmeň Dórov, ktorý okolo roku 1200 pred Kr. zničil centrá mykénskej kultúry a pôvodné achájske obyvateľstvo si buď podrobil, alebo ho vyhnal.
Warren
Warren môže byť:
Montreuil-sur-Blaise
Montreuil-sur-Blaise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paralipofóbia
Paralipofóbia je chorobný strach z následkov nevykonania rituálu alebo obsedantného príkazu či predstavy.
Celok (geomorfológia)
Príklady: Tatry, Malá Fatra, Poľana.
Seyssel (kantón, Ain)
Seyssel je francúzsky kantón v obvode Belley v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 5 obcí.
Sériový motor
Sériový motor alebo sériový elektromotor je elektromotor, v ktorom je budiace vinutie zapojené v sérii s vinutím kotvy.
Výhodnou vlastnosťou tohto stroja je, že dokáže pracovať tak na jednosmernom, ako aj na striedavom napätí. Tento stroj sa uplatnil najmä pri poháňaní najrôznejších zariadení, hlavne dopravných prostriedkov a nástrojov. Využitie tohto stroja v menšom meradle je napr. pri domácich spotrebičoch (vŕtačky, vysávače). Jeho prirodzená charakteristika je podobná hyperbole s vodorovnou asymptotou pod osou X - pri malých otáčkach dosahuje značný krútiaci moment, ktorý so zvýšením otáčok klesá k nule.
Rozjazd bol sprevádzaný prepojovaním odbočiek rozjazdového rezistora. Pretože tento spôsob bol veľmi nehospodárny, prešlo sa na reguláciu tyristorom, ktorý (podľa dĺžky pulzu v perióde striedavého prúdu) prepúšťa voliteľné množstvo energie. Brzdenie bolo nemysliteľné, pretože pri rozpojení svoriek stroj stratil okamžite aj budenie, takže sa v kotve neindukoval žiadny prúd. Tento problém bol vyriešený opäť brzdením do odporu cez tyristor, kedy za využitia samonabudenia stroja sa indukovaný prúd maril v odporníkoch, neskôr sa táto energia rekuperovala cez kondenzátor naspäť do napájacej siete.
Gaston Thorn
Gaston Egmond Thorn (* 3. september 1928, Luxemburg, Luxembursko – † 26. august 2007, Luxemburg, Luxembursko) bol luxemburský politik medzinárodného významu. Od 15. júna 1974 do 16. júla 1978 bol predsedom vlády Luxemburska, v roku 1975 predsedom Valného zhromaždenia OSN a v rokoch 1981 – 1985 predsedom Európskej komisie.
Životopis
V roku 1959 vstúpil, ako člen liberálnej Demokratické strany, do politiky, od roku 1961 sa stal jej predsedom. V rokoch 1969 až 1980 bol Thorn ministrom zahraničných vecí a ministrom zahraničného obchodu, 1974 – 1979 súčasne premiérom a v rokoch 1977 – 1980 ministrom hospodárstva. V rokoch 1959 až 1969 bol tiež členom Európskeho parlamentu a v období 1975 – 1976 predsedom VS OSN.
V roku 1980 bol Thorn zvolený po Royovi Jenkinsovi za predsedu Komisie Európskeho spoločenstva (teraz Európska únia). Úrad prevzal 12. januára 1981. Názorovo bol veľmi blízky vtedajšiemu francúzskemu prezidentovi d’Estaingovi a vo funkcii bol oporou francúzskych záujmov v európskej politike.
Thorn nebol považovaný za príliš silnú osobnosť v úrade predsedu Európskej komisie, napriek tomu počas jeho pôsobenia jej úloha a sila rástla. Thorn položil základy úspechov, ku ktorým doviedol Európsku komisiu jeho nasledovník Jacques Delors.
V roku 1985 sa Thorn začal venovať obchodníckej dráhe. Stal sa šéfom najväčšej mediálnej spoločnosti v Luxembursku a prezidentom Banque Internationale de Luxembourg. Zostal naďalej aktívny v medzinárodnom dianí. Okrem iného bol predsedom Liberal International, zoskupenia liberálnych politických strán, ku koncu života jej čestným predsedom. Bol ženatý s novinárkou Liliane Thorn-Petitovou.
Podoba
Podoba môže byť:
Majstrovstvá sveta v ragby žien 2010
Majstrovstvá sveta v ragby žien 2010 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta v ragby žien, ktoré organizovala Medzinárodná ragbyová federácia (IRB). Konali sa od 20. augusta – 5. septembra 2010 v mestách Londýn a Guildford, v Anglicku, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali na 2 štadiónoch: Twickenham Stoop a Surrey Sports Park. Štvrtýkrát v rade získal titul 🇳🇿, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿. Bronzová 🇦🇺 sa stala iba piatym družstvom, ktoré získalo medailu.
Vo finálovom stretnutí prišlo do hľadiska 13 253 divákov, čím padol svetový rekord v ženskom medzinárodnom stretnutí.
O usporiadanie MS 2010 súťažili 2 krajiny, okrem víťazného Anglicka aj Nemecko. IRB oznámila meno organizátora v septembri 2008. Prvýkrát neboli družstvá vyberané a pozývané medzinárodnou federáciou, ale museli sa na turnaj kvalifikovať.
Oceánska kvalifikácia
Pozn: Z oceánskej kvalifikácie sa kvôli finančným problémom odhlásili 🇫🇯 a 🇵🇬.
Optický hranol
thumb|Rozklad svetla hranolom
Optický hranol alebo hranol alebo prizma je teleso z rovnorodej látky, ohraničené sústavou plôch, obyčajne trojboké. Používa sa na rozklad svetla na spektrum, v optických prístrojoch na úplný odraz alebo prevrátenie obrazu namiesto zrkadiel. Je opticky priehľadný.
Zámok Červená Lhota
Zámok Červená Lhota je známy renesančný vodný zámok v Červenej Lhote, časti obce Pluhův Žďár vo východnej časti južných Čiech na severe Jindřichohradecka. Zámok je umiestnený na skale, ktorá sa prehradením údolia a zvýšením hladiny vody stala ostrovčekom v zámockom rybníku.
Zámok tvorí uzavretá štvorkrídla dispozícia okolo štvorcového nádvoria. Vedie k nemu prístupová cesta cez kamenný most. Nad vjazdom je umiestnená veža. Bolo tu natočených niekoľko filmových a televíznych rozprávok.
Dejiny
Pomenovanie Červená Lhota sa objavuje až na začiatku 17. storočia, podľa farby zámku (vyšlo z povesti).
Po vymretí rodu Slavatovcov po meči v roku 1693 zdedila Červenú Lhotu neter posledného Slavata Marie Terezie, vydatá do rodiny Windischgrätzovcov. Od polovice 18. storočia sa majitelia niekoľkokrát zmenili. Za Ignáca Stillfrieda pobýval v rokoch 1796 – 1799 na zámku skladateľ a spoluzakladateľ nemeckej opery Karl Ditters von Dittersdorf. Od roku 1835 vlastnili zámok postupne členovia štyroch generácií kniežacej rodiny Schönburg-Hartenstein – nemeckých ríšskych kniežat. Tento rod zámok obýval až do roku 1945, kedy im ako nemeckým občanom bol zámok skonfiškovaný. Poslední majitelia dali v polovici 19. storočia zámockú vežu a štíty upraviť novogoticky.
Alkaloid
náhľad|296x296bod|Prvý alkaloid, [[morfín, prvý krát bol izolovaný od maku siateho v roku 1804.]] Alkaloidy sú homogénnou skupinou dusíkatých zlúčenín zásaditého charakteru, ktoré majú fyziologický efekt na ľudí alebo iné živočíchy. Vznikajú ako sekundárne metabolity niektorých húb, rastlín alebo živočíchov.
Alkaloidy majú rôznorodé účinky, mnohé z nich sa tradične používali alebo používajú ako liečivá, omamné látky alebo sú dokonca toxické.
Zámok Červená Lhota
Dejiny
Medzi rokmi 1903 – 1913 boli za princa Johanna Schönburg-Hartensteina tieto úpravy odstránené a nahradené pamiatkovo poučenou neorenesančnou prestavbou podľa projektu architekta Humberta Walchera z Moltheimu, ktorá dala zámku jeho dnešnú podobu.
3437 Kapitsa
3437 Kapitsa je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil L. G. Karačkina 20. októbra 1982. Je pomenovaná na počesť sovietskeho fyzika P. L. Kapicu.
Alkaloid
Vlastnosti
Alkaloidy charakterizujú nasledovné vlastnosti:
Podľa štruktúry
Alkaloidy sú rôznorodou skupinou a mnohé z nich derivátmi aminokyselín či iných metabolitov. Je ich veľké množstvo a nasledovný prehľad uvádza len niekoľko najznámejších alkaloidov:
Dejiny
Ľudia už od dávnych čias používali rastliny obsahujúce alkaloidy na terapeutické a rekreačné účely. Napríklad liečivé rastliny boli známe v Mezopotámii už približne 2000 rokov pr.Kr. Homérova Odyssea opisuje dar, ktorý dostala Helena od egyptskej kráľovnej. Bola to rastlina spôsobujúca zabúdanie. Tento dar sa považuje za opiát. Čínska kniha o izbových rastlinách napísaná v 1. až 3. storočí pr.Kr. spomína liečivé účinky chvojníka a maku siateho. Indiáni v Južnej Amerike tiež  používali kakaovníkové listy od Staroveku Výťažky rastlín, ktoré obsahujú toxické alkaloidy, ako napríklad akonitín a tubokurarín, boli používané od antiky na výrobu jedovatých šípov. Medzi rastliny obsahujúce alkaloidy, patrí aj rod prilbica, ktorý zahrňuje asi 200 druhov. Všetky prilbice sú jedovaté byliny. Za najjedovatejšiu rastlinu v Európe je považovaná Prilbica modrá.
Významným prínosom francúzskych výskumníkov Pierre Josepha Pelletiera a Josepha Bienaiméa Caventoua v oblasti chémie alkaloidov bolo objavenie chinínu (1820) a strychnínu (1818). Niekoľko ďalších alkaloidov, ako napríklad xantín (1817), atropín (1819), kofeín (1820), koniín (1827), nikotín (1828), kolchicín (1833), sparteine (1851), a kokaín (1860) bolo tiež objavených približne v tomto období. Rozvoj chémie alkaloidov bol rapídne urýchlený v 20. storočí vďaka objavu spektroskopickej a chromatografickej metódy, ktoré umožnili identifikáciu vyše 12 000 alkaloidov do roku 2008.
Prvú úplnú syntézu alkaloidu dosiahol nemecký chemik Albert Ladenburg v roku 1886. Vytvoril koniín reakciou 2-metylpyridínu a acetaldehydu, a pričom následne zredukoval výsledný 2-propenyl pyridín so sodíkom.
5001 EMP
5001 EMP je planétka v hlavnom pásme asteroidov. 19. septembra 1987 ju objavil E. Bowell.
Centrès
Centrès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Clamecy
Clamecy môže byť:
IBM Monochrome Display Adapter
right|thumb|Počítač s grafikou MDA
MDA (IBM Monochrome Display Adapter) je prvý variant grafickej karty pre počítače IBM PC. Nepodporovala grafické režimy, podporovala iba textový režim 80 stĺpcov a 25 riadkov v monochromatickom zobrazení. Štandardná IBM MDA karta bola vybavená 4 kilo bytmi video pamäte. Táto karta bola určená pre 16-bitovú zbernicu ISA resp. PC-BUS.
Pri zobrazovaní znakov v textovom režime 80x25 znakov bol každý znak definovaný v maske 9x14 pixlov, čo znamená, že rozlíšenie obrazovky bolo rovno 720x350 pixlov. Snímková frekvencia bola 50 Hz, riadková frekvencia 18,432 kHz.
Zliechovský močiar
Zliechovský močiar je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.
Nachádza sa pri obci Zliechov v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2001 na rozlohe 2,8038 ha. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Ochranné pásmo nebolo určené.
Virieu-le-Grand (kantón)
Virieu-le-Grand je francúzsky kantón v obvode Belley v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 13 obcí.
Zliechovský močiar
Predmetom ochrany je: Mokraďové biotopy ako fragment prameniskovej oblasti Slávikovského potoka, keďže z floristického, fytocenologického a synekologického hľadiska ide o cenné územie s typickými a druhovo pomerne bohatými spoločenstvami.
Bandrów Narodowy
Bandrów Narodowy (alebo len Bandrów) je dedina v Poľsku, ktorá je súčasťou gminy Ustrzyki Dolne. Administratívne spadá pod Powiat bieszczadzki a Podkarpatské vojvodstvo. Nachádza sa pri hranici s Ukrajinou, juhovýchodne od mesta Ustrzyki Dolne, tiahne sa v dĺžke približne. Žije tu približne 440 obyvateľov.
V dedine sa nachádza rímskokatolícky farský kostol sv. Andrzeja Boboli, má podobu dreveného chrámu východného rítu, ktorý bol do obce prenesený z neďalekej dediny Jasenie. Pôvodný gréckokatolícky chrám z roku 1880 bol v roku 1952 rozobraný. Zachovalo sa niekoľko tradičných drevených chalúp z prelomu 19.-20. storočia, predstavujú najzachovalejší komplex dedinskej architektúry v pásme Bieszczad.
Dejiny
Prvýkrát sa spomína v roku 1532. V rokoch 1782 – 1784 Rakúšania v rámci tzv. jozefínskej kolonizácie usadili v obci nemeckých kolonistov.
V roku 1921 tu bolo evidovaných 116 domov a 837 obyvateľov, z ktorých boli
Nemeckí kolonisti dedinu opustili v roku 1940 v rámci výmeny obyvateľstva medzi Nemeckom a ZSSR. Časť ukrajinského obyvateľstva bola v roku 1944 vysťahovaná na Sibír. V rokoch 1945 – 1951 obec patrila do ZSSR, v roku 1951 po zmluve o zmene hraníc medzi Poľskom a ZSSR znovu pripadla Poľsku, pozostalé obyvateľstvo bolo vysídlené do Ukrajinskej SSR, na jeho miesto bolo usadené poľské obyvateľstvo z územia okolo mesta Sokaľ, ktoré pripadlo ZSSR.
Zdroj
Bieszczady. Przewodnik. Rewasz, Pruszków, 2012, s. 268 – 269.
Konzervatórium (Bratislava, Tolstého 11)
Konzervatórium v Bratislave bolo založené 6. novembra 1919 ako prvá škola svojho druhu vychovávajúca profesionálnych umelcov na Slovensku. Položilo tak pevné základy hudobného, speváckeho a dramatického umenia Slovenska. Jeho absolventi pôsobia ako hudobní a dramatickí umelci na Slovensku i v zahraničí, s možnosťou pokračovania štúdia na vysokých umeleckých školách, alebo ako pedagógovia nižších umeleckých škôl.
3485 Barucci
3485 Barucci je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 11. júla 1983.
Konzervatórium (Bratislava, Tolstého 11)
Štúdium
Štúdium na Konzervatóriu v Bratislave trvá 6 rokov. Počas štúdia majú študenti pravidelné vystúpenia a sú v odborných predmetoch komisionálne hodnotení každý polrok na skúškach. Po úspešnom ukončení štvrtého ročníka vykonajú študenti maturitnú skúšku a po úspešnom ukončení šiesteho ročníka je štúdium zavŕšené absolutóriom (vyššie odborné vzdelanie). Absolventská skúška pozostáva z verejného výkonu z hlavného odboru štúdia, zo skúšky z pedagogickej prípravy a z obhajoby absolventskej písomnej práce. Po úspešnom zložení skúšky dostáva absolvent diplom uznávaný na celom svete ako doklad dovŕšeného profesionálneho umeleckého vzdelania.
Prokop
Prokop je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 4. júla.
Paralogizmus
Paralogizmus (gr. paralogismos) je neúmyselné porušenie logických zákonov a pravidiel, ktoré zbavuje úsudok dôkazovej sily a vedie spravidla k nesprávnym záverom. Paralogizmus treba odlišovať od vedomého porušenia logických pravidiel (Sofizmus).
Konzervatórium (Bratislava, Tolstého 11)
Študijné odbory
Študovať na konzervatóriu je možné v nasledujúcich študijných odboroch: Popri hlavnom predmete majú študenti spektrum ďalších predmetov rozširujúcich ich hudobné vzdelanie: individuálne predmety (povinný klavír, a i.), skupinové predmety (hudobná teória, sluchová analýza, komorná hra a i.) a kolektívne predmety (slovenský jazyk, dejiny hudby, a i.). Konzervatórium umožňuje aj individuálnu alebo mimoriadnu formu štúdia s upraveným výberom predmetov.
Prijímacie konanie
Štúdium je podmienené zložením prijímacích skúšok v marci, na ktorých sa overí rozvojaschopnosť talentu, psychické a fyzické predpoklady na štúdium. Uchádzači sú podrobení skúškam z hlavného predmetu, testom z hudobnej teórie, intonácie, rytmu, slovenského jazyka a z povinného klavíra. V rámci prípravy na skúšky sa môžu uchádzači informovať a vyskúšať si, ako budú skúšky prebiehať, na metodických dňoch, trikrát do roka.
História
Do roku 1919 mladé talenty zo Slovenska navštevovali hudobné učilištia v okolitých mestách Európy, ako Viedeň či Budapešť. Až následné úsilie osobností vtedajšej hudby, ako Mikuláš Schneider-Trnavský, Miloš Ruppeldt, Alois Kolísek a iných, sa postaralo o zmenu. Na prvom zasadnutí jednoty Hudobných stavov na Slovensku v roku 1919 v Žiline sa venovali otázke vytvorenia inštitúcie na výchovu profesionálnych hudobníkov aj v Bratislave.
Škola bola otvorená 6. novembra 1919, s cieľom "Vychovať Slovensku umelcov a učiteľov hudby, a pomáhať tvoriť Slovensku samostatnú hudbu." (zakladateľ a prvý správca konzervatória Miloš Ruppeldt). Pôvodne mala len sláčikové, klavírne, dychové a spevácke oddelenie. Počas svojej existencie škola zriadila viacero nových oddelení a vymenila viacero názvov (1919 "Hudobná škola pre Slovensko", 1928 "Hudobná a dramatická akadémia", 1941 "Štátne konzervatórium v Bratislave", 1960 "Konzervatórium", 2002 "Konzervatórium v Bratislave").
Dnes je Konzervatórium v Bratislave jedných z vyspelých európskych hudobných učilíšť s vlastnými hudobnými telesami, koncertnou a umeleckou činnosťou, spolupracujúce so zahraničím, rozhlasom, televíziou, Slovenskou filharmóniou, SND a inými scénami.
Od svojho vzniku vychovalo konzervatórium mnoho významných slovenských umelcov, ako Eugen Suchoň (ktorého meno nesie aj koncertná sieň konzervatória), Peter Dvorský, Edita Gruberová, Ladislav Chudík a mnohí ďalší.
Od 70. rokov sídli Konzervatórium v Bratislave v hlavnej budove na Tolstého ulici, vyučuje sa aj v susednej budove na ul. Mateja Bellu a v neďalekej budove na starobylej Konventnej ulici.
Umelecké telesá
Symfonický orchester Konzervatória v Bratislave a Zbor Konzervatória v Bratislave sú umelecké telesá študentov Konzervatória v Bratislave, ktoré svojimi vystúpeniami reprezentujú a propagujú európsku hudobnú kultúru a špeciálne slovenskú hudobnú tvorbu a slovenské umelecké školstvo.