cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Focke-Wulf Fw 190
Fw 190 D „Dora“
Fw 190 D-12 bol stíhací bombardér, ktorý sa líšil od D-9 motorom Jumo 213 F-1 s dvojrýchlostným trojstupňovým kompresorom a so vzletovým výkonom 2060 k (1515 kW), montovaným pod novým, viac pancierovaným krytom. Výzbroj tvoril jeden kanón MK 108 strieľajúci dutým hriadeľom vrtule a dva  kanóny MG 151 v koreňoch krídel. Hoci bol primárne určený na ničenie pozemných cieľov, bol tiež vynikajúcou stíhačkou a dosahoval rýchlosť /h vo výške s použitím MW 50. Na jeseň 1944 boli určené na prestavbu tri stroje verzie A-8, a to Fw 190 V63 (W.Nr.350165, CS+IA), V64 (W.Nr.350166, CS+IB) a V65 (W.Nr.350167, CS+IC). Výroba sa začala v marci 1945 v továrňach Fiesler a Arado, ale nie je isté, koľko ešte stihli vyrobiť lietadiel. Výrobu narušil hlavne nálet na továreň Rheinmetall-Borsig, ktorá vyrábala kanóny MK 108. Pôvodne mala byť celá JG 26 prezbrojená týmto typom do júna 1945. Podľa známych údajov nebol verzii D-12 pridelený žiaden blok výrobných čísiel. Plánovala sa aj výroba niekoľkých subvariantov, medzi inými D-12/R5 s motorom Jumo 213 EG s prídavnou krídelnou samosvornou nádržou s objemom 314 litrov. Podľa niektorých zdrojov vznikli iba dva kusy verzie D-12, jeden z nich – bývalý Fw 190 V65, bol dokončený práve ako R5. Bol vyzbrojený jedným MK 108 v bloku motora a dvoma MG 151/20 E v koreňoch krídiel. Druhý vyrobený Fw 190 D-12 bol dokončený ako stíhačka Fw 190 D-12/R11 určená pre každé počasie s autopilotom PKS 12 a rádiokompasom FuG 215 Hermine. Tieto stroje boli poháňané motorom Jumo 213 F-1 s MW 50. Fw 190 D-12/R14 mal nosiť letecké torpéda podobne ako D-9/R14 na závesníku ETC 504, ale nebol postavený ani jeden.
Koncom roka 1944 Technisches Amt neočakávane zmenil názor na pohonnú jednotku Fw 190 D. Doteraz preferované motory Junkers Jumo 213 mali byť nahradené motormi Daimler-Benz DB 603. V októbri 1944 boli dva stroje verzie D-9 z prvých výrobných sérií (W.Nr.210040 a 210043) vybavené v továrni v Sorau motormi DB 603 AE a odoslané do pokusného strediska Daimler-Benz Erprobungstelle v Echterdingene. Lietadlá boli prezývané Haspel-Jäger (Haspelove stíhačky, podľa priezviska generálneho riaditeľa továrne Daimler-Benz, Dr. Ing. Haspela). W.Nr.210043 dosiahol počas skúšok maximálnu rýchlosť /h pri zemi, /h vo výške a dostup 10 000 metrov. 210040 bol neskôr zatmelený a vyleštený, čo zvýšilo jeho maximálnu rýchlosť o ďalších /h. Oba stroje prešli testami bez závesníkov ETC 504. Na základe týchto testov bola naplánovaná výroba verzie Fw 190 D-14 s motorom DB 603 E alebo LA, ktorú predstavovali prototypy Fw 190 V76 (W.Nr.210004, TS+DN) a V77 (W.Nr.200043, TS+DQ), oba dokončené s motormi DB 603 LA. Nemecké kapitulácia ukončila testovanie týchto prototypov.
Medzi 11. a 17. marcom preletelo od frontových jednotiek 15 Fw 190 D-9 do továrne Daimler-Benz v Echterdingene ku prestavbe na verziu Fw 190 D-15:
Dodávky verzie D skončili v apríli 1945. Celkom vzniklo viac ako 700 kusov (1805) verzie Fw 190 D-9. V decembri 1944 vyrábala továreň v Marienburgu, čiastočne zničená náletmi, osem lietadiel denne. Celkový počet vyrobených strojov Fw 190 všetkých verzií je približne 20 000. Luftwaffe do konca roka 1944 prevzala 16 724 lietadiel. Neúplné údaje z roku 1945 dovoľujú pripočítať k tomuto množstvu viac ako 2700 kusov. V múzeu WPAFB v Daytone, štát Ohio, sa nachádza jeden Fw 190 D-9. Jeden Fw 190 D-13 je v Champlin Fighter Museum vo Falcon Field, Mesa, Arizona.
Cvičné verzie Fw 190 S
V dôsledku reorganizácie jednotiek strmhlavých bombardérov na stíhacie-bombardovacie a potreby výcviku pilotov Ju 87 na stíhacie Fw 190, objednala Luftwaffe dvojmiestnu cvičnú verziu odvodenú od Fw 190.
Na jeseň 1943 bol na prestavbu vybratý jeden Fw 190 A-5 (W.Nr.410011, GO+MV), zalietaný následne v Langenhagene. Druhé sedadlo bolo umiestnené hneď za prvým na mieste, kde bola normálne nádrž pre MW 50, ktoré sa v cvičných verziách nepoužívalo. Zadná časť krytu kabíny bola modifikovaná. Mala tretiu časť otvárajúcu sa do strany (podobne ako u Bf 109 G-12) ukončenú splývajúcou duralovou nadstavbou na vrchu zadnej časti trupu. Tri stroje boli prestavané a označené ako vzory pre sériové cvičné lietadlá. K nim sa mali pridať poškodené lietadlá stiahnuté od radových jednotiek a upravené poľnými opravárenskými dielňami. Kvôli tomu je ťažké zistiť presný počet lietadiel verzií A-5 a A-8 upravených na dvojmiestne cvičné. Bol ich však relatívne malý počet. Dostali označenie Fw 190 S-5 a S-8 (S = Schulflugzeug = cvičné lietadlo). Napriek tomu, jediný zachovaný cvičný Fw 190 je podľa originálneho označenia výrobcu Fw 190 F-8/U1 (W.Nr.584219).
Mistel
Podobne ako Bf 109 boli aj lietadlá Fw 190 verzií A, F a G použité ako vodiace lietadlá pre nepilotované bombardéry Ju 88, tzv. lietajúce bomby. Takto spojené lietadlá sa nazývali Mistel (Imelo) a Mistel S určené na výcvik s pilotovaným Ju 88. Pre tento bombardér boli vytvorené rôzne typy bojových hlavíc s trhavou náložou, umiestnených v prednej časti trupu namiesto kokpitu. Vzniklo viacero variantov lietadiel Mistel a Mistel S. Hlavným rozdielom medzi nimi boli verzie použitých Ju 88 a vodiacich lietadiel. Fw 190 sa používal u nasledovných verzií:
Špecifikácie (Fw 190A-8)
náhľad|vpravo|Focke-Wulf Fw 190A-8
Aškenázski Židia
Aškenázski Židia alebo aškenáziovskí Židia alebo Aškenázi sú Židia pochádzajúci zo stredovekých židovských komunít v Porýní. Spolu so sefardskými Židmi sú najvýznamnejšou etnickou podskupinou židovského národa.
Označenie Aškenázi vzniklo z hebrejského výrazu pre Nemecko — Aškenaz (אשכנז). Od 10. do 19. storočia sa rozšírili prevažne na východ a zakladali komunity v Nemecku, Poľsku, Rusku, v strednej a východnej Európe, ale aj inde. Východoeurópski Aškenázi si až do holokaustu zachovali svoju kultúrnu osobitosť a špecifické náboženské zvykové právo (tzv. aškenázsky minhag). Dorozumievali sa hlavne jazykom jidiš alebo slovanskými jazykmi zmiešanými s hebrejčinou (napr. dnes už zaniknutý lešon kenaan, ako sa označovala tzv. židovská čeština, ale aj iné židovsko-slovanské jazyky). Naproti tomu Židia v Nemecku a vo Francúzsku sa od 18. storočia začali hlavne vďaka vplyvu haskaly a občianskemu zrovnoprávneniu rýchlo kultúrne aj nábožensky asimilovať.
Napriek tomu, že v 11. storočí predstavovali len 3 % celosvetovej židovskej populácie, v roku 1931 bolo až 92 % Židov na svete aškenázskeho pôvodu. Dnes predstavujú asi 80 % židovskej populácie na celom svete. Väčšina historických židovských komunít v Európe je aškenázskeho pôvodu, s výnimkou komunít v stredomorskej oblasti. Mnohí Židia, ktorí z Európy emigrovali na iné kontinenty (predovšetkým do Spojených štátov), sú východní Aškenázi.
História
Celé stáročia bola ekonomická aktivita Židov orientovaná na obchod, predaj a finančníctvo (úverové služby), a to v dôsledku kresťanských predpisov, platných vo väčšine európskych krajín, ktoré Židom zakazovali vykonávať určité činnosti a znemožňovali dôležité finančné transakcie (ako napríklad pôžičky na úrok, ktoré boli považované za hriech úžery) medzi kresťanmi. V 15. storočí sa aškenázska komunita v Poľsku stala najväčšou židovskou komunitou v diaspóre, čo sa nezmenilo až do holokaustu.
Júda
Júda alebo menej často Juda môže byť:
Júda môže byť aj priezvisko
Juda môže byť aj:
Salmonela
Salmonela (lat. Salmonella) je rod baktérií z čeľade Enterobacteriaceae.
Sú to gramnegatívne, fakultatívne anaeróbne tyčinkovité baktérie.
Systematika
Podľa Ewing 1963 : rod salmonela (Salmonella):
Podľa Kauffmanna 1960 a 1966 sa rod salmonela delí na veľa druhov (jednému sérovaru zodpovedá jeden druh) a tieto druhy sú zoskupené do 4 podrodov (I až IV). Neskôr bolo toto delenie rozšírené o dva podrody, tretí podrod bol rozdelený na dva a alternatívne sa namiesto podrodov hovorilo o (číslovaných) poddruhoch : rod salmonela (Salmonella):
Podľa Le Minor et al. 1970 : rod salmonela (Salmonella):
Podľa Skerman et al. 1980 : rod salmonela (Salmonella):
Podľa časti bakteriológov koncom 20. storočia : rod salmonela (Salmonella):
Podľa Le Minor - Popoff 1987 : rod salmonela (Salmonella):
Podľa Tindall et al. 2005/IUMS 2002, detto podľa NCBI (stav 2021) : rod salmonela (Salmonella):
Podľa GTDB 2021 : Rod salmonela (Salmonella):
V praxi je v súčasnosti rozšírené delenie rodu salmonela (priamo) na sérovary (sérotypy), ktoré sa označuje ako Kauffmannova-Whiteova schéma; ide o aktualizáciu vyššie spomínaného systému Kauffmanna zo 60. rokov. V roku 2003 bolo podľa tejto schémy známych 2500 sérovarov salmonel. Typickými príkladmi sú sérovary Typhi, Typhimurium, Enteritidis, atď., ale mnohé sérovary nemajú slovné meno, len značku (napr. sérovar 51:z4,z23:-).
Věra Galatíková
Věra Galatíková (* 19. august 1938, Zlín† 21. december 2007, Kladno) bola česká divadelná a filmová herečka a dabérka. Bola manželkou herca Ladislava Freja, matka herca Ladislava Freja mladšieho (1973) a herečky Kristýny Frejovej (1971).
Životopis
Vyštudovala Janáčkovu akadémiu múzických umení, potom pôsobila vo Východočeskom divadle v Pardubiciach, Činohernom klube, Divadle S. K. Neumanna a Mestských divadlách pražských. Od roku 1993 bola členkou činohry Národného divadla. V roku 1994 získala divadelnú Cenu Thálie.
Úspešne sa presadzovala aj v dabingu, nadabovala napr. francúzsku herečku Annie Girardotovú. V roku 1988 bola vymenovaná za zaslúžilú umelkyňu a za celoživotné majstrovstvo v dabingu dostala v roku 2000 Cenu Františka Filipovského.
Ako silná fajčiarka bojovala posledných päť rokov života s nádorovým pľúcnym ochorením, ktorému nakoniec v decembri 2007 podľahla vo veku 69 rokov. Ešte predtým sa však angažovala v protifajčiarskej kampani.
2165 Young
2165 Young je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Indiana University 7. septembra 1956.
Sojuz (kozmická loď)
Sojuz (po rusky Союз čiže zväz) je označenie radu sovietskych resp. ruských pilotovaných transportných kozmických lodí rôznych variánt. Vyvinulo, vyrábalo a prevádzkovalo ich Centralnoje konstruktorskoje bjuro eksperimentalnogo mašinostrojenija (CKBEM) (Центральное конструкторское бюро экспериментального машиностроения /ЦКБЕМ/), teraz RKK „Energija“ im. S. P. Koroljova (РКК „Энергия“ имени С. П. Королёва), Koroljov (predtým Kaliningrad), Moskovská oblasť, RSFSR (ZSSR).
Tieto lode s celkovou dĺžkou a maximálnym priemerom  sa skladajú z troch častí: z návratového modulu SA (spuskajemyj apparat, спускаемый аппарат), z obytnej sekcie BO (bytovoj otsek, бытовой отсек) a prístrojovej sekcie PAO (priborno-aggregatnyj otsek, приборно-аггрегатный отсек). Keď slúžia ako transportné lode, majú v prednej časti obytnej sekcie umiestnené aktívne stykové zariadenie, slúžiace na pripojenie lode ku kozmickej stanici alebo inému kozmickému objektu. V zadnej časti prístrojovej sekcie je umiestnený zdvojený korekčný motor, ktorý slúži jednak na manévrovanie na obežnej dráhe, jednak pre brzdiaci manéver pri zostupe z obežnej dráhy na Zem. Niektoré verzie boli vybavené výklopnými panelmi fotovoltaických (solárnych) batérií. Jednotlivé varianty sa od seba líšia podľa účelu, na ktorý boli určené. Ich podrobný popis je uvedený v samostatných heslách (pozri ďalej). Vzletová hmotnosť lodí sa pohybovala podľa typu od do.
Celá kozmická loď je pokrytá izolačnou obšívkou zelenej farby. Počas štartu je umiestnená pod aerodynamickým krytom, ktorého súčasťou je aj motor záchranného systému SAS (sistema avarijnogo spasenija, система аварийного спасения) na tuhé pohonné látky s ťahom 785 kN.
Na obežnú dráhu sú tieto kozmické lode vynášané rôznymi variantmi nosných rakiet typu Sojuz.
Z kozmických lodí typu Sojuz bola odvodená aj automatická nákladná kozmická loď typu Progress.
Zdá sa, že konštrukciou Sojuzov boli inšpirovaní aj čínski konštruktéri pri návrhu kozmických lodí Šen-čou.
Verzie kozmických lodí Sojuz
Kozmická loď Sojuz bola postupne zdokonaľovaná a stavaná v rôznych sériách, ktoré boli označované ako:
V súčasnosti sa používa verzia MS ako transportný a záchranný prostriedok pre Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS).
História
Program Sojuz začal v roku 1962, keď sa uvažovalo o stavbe kozmickej lode na oblet Mesiaca (pozri Sovietsky mesačný program). Mesačná kozmická loď sa mala skladať z troch samostatne vynesených dielov, a to vlastnej kozmickej lode s projektovým označením 7K a motorových blokov 9K a 11K. Neskôr bol tento projekt prerušený a obmedzený na jednoduchý balistický oblet Mesiaca modifikovanou loďou 7K-L1 (pozri Zond). Rozpracovaný projekt 7K bol zmenený a na jeho základe sa začala konštruovať viacúčelová kozmická loď 7K-OK (orbitalnyj korabl, орбитальный корабль), určená pre nácvik manévrovania na dráhe okolo Zeme, spájanie kozmických objektov vo vesmíre a na vykonávanie rôznych vedeckých experimentov. Tieto lode boli stavané v niekoľkých modifikáciách, líšiacich sa najmä v tom, či boli vybavené aktívnym alebo pasívnym stykovacím uzlom. Stykovacie zariadenie použitého typu však neumožňovalo prestup z jedného kozmického objektu na druhý.
Letové skúšky boli začaté v roku 1966, ale všetky tri bezpilotné lety, uskutočnené tajne v rámci programu Kozmos, boli neúspešné. Pod politickým tlakom sa v roku 1967 uskutočnil prvý pilotovaný let, ktorý sa skončil katastrofou a pri pristátí sa zabil jediný člen posádky, kozmonaut Vladimir Komarov. Nasledovali preto ďalšie bezpilotné letové skúšky, v rámci ktorých sa v roku 1968 uskutočnilo prvé plne automatické spojenie dvoch kozmických telies (Kozmos 212 a Kozmos 213). Pilotované lety boli obnovené v tom istom roku.
V súvislosti so začatím programu dlhodobých pilotovaných kozmických staníc v roku 1969, bola rozpracovaná nová verzia kozmických lodí radu Sojuz s projektovým označením 7K-T (transportnyj, транспортный). Od predchádzajúcich variánt sa odlišoval najmä tým, že stykový uzol bol vybavený prielezom, umožňujúcim prechod na palubu kozmickej stanice.
Tieto lode slúžili najmä pre dopravu posádok na kozmické stanice Saľut 1, Saľut 3, Saľut 4, Saľut 5 a Saľut 6.
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja môže byť:
Sojuz (kozmická loď)
História
V prvej variante boli v návratovom module umiestnené tri kreslá pre posádku, ktorá však nemohla mať z priestorových dôvodov skafandre. To sa vypomstilo pri lete Sojuzu 11, pri ktorom došlo počas zostupu z obežnej dráhy k dehermetizácii kabíny a celá posádka, ktorú tvorili kozmonauti Georgij Dobrovoľskij, Vladislav Volkov a Viktor Pacajev, zahynula. Preto v ďalších lodiach tohto typu boli umiestnené iba dve kreslá, aby kozmonauti mohli byť pri štarte a pristátí oblečení v skafandroch.
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja
na Slovensku:
v Bulharsku:
Sojuz (kozmická loď)
História
Dve z týchto lodí označované ako 7K-TM (transportnyj modificirovannyj, транспортный модифицтрованный), boli vybavené špeciálnym androgynným stykovacím zariadením a boli využité v rámci spoločného sovietsko-amerického kozmického letu v rámci projektu Sojuz-Apollo.
Na prelome šesťdesiatych a sedemdesiatych rokov 20. storočia začali projekčné práce na vojenskej verzii kozmickej lode pod projektovým označením 7K-S. Tieto lode mali byť vybavované najmä modernizovaným elektronickým vybavením vrátane palubného riadiaceho počítača, nového systému riadenia letu a zdokonaleného pohonného systému. Ministerstvo obrany ZSSR však čoskoro od zámeru využívať tieto lode upustilo a konštrukčná kancelária ho prerobila na typ 7K-ST, verejne známy pod označením Sojuz T. Vylepšenia interiéru návratového modulu umožnilo opäť let troch kozmonautov oblečených v skafandroch. Tento variant bol používaný pre obsluhu kozmických staníc Saľut 6 a Saľut 7.
thumb|right|Kozmická loď Sojuz 7K-STM po odpojení od [[kozmická stanica|vesmírnej stanice Mir vyfotografovaná z amerického raketoplánu Atlantis počas misie STS-71, 1995]]
Ďalším zdokonalením, najmä použitím nového hlavného manévrovacieho motora, zdokonaleného padákového pristávacieho systému a nového rádiotechnického systému stretávania a spájania na obežnej dráhe vznikla ďalšia verzia kozmickej lode, Sojuz 7K-STM (transportnyj modificirovannyj, транспортный модифицтрованный). Ten slúžil od roku 1986 na zaisťovanie výmeny posádok kozmickej stanice Mir a v období rokov 2000 až 2002 tiež na obsluhu Medzinárodnej vesmírnej stanice.
Vzhľadom na to, že niektorí americkí astronauti vyššieho vzrastu by nemohli loď Sojuz 7K-STM využívať ako záchranný čln, bola vytvorená ďalšia verzia, označovaná Sojuz TMA (transportnyj modificirovannyj antropometričeskij, транспортный модифицтрованный антропометрический) s upravenými kreslami; okrem toho bola zdokonalená elektronika, výpočtová technika a motory mäkkého pristátia. Používala sa v rokoch 2002 až 2012. Paralelne s ňou používala aj modernejšia verzia Sojuz TMA-M (niekedy nie celkom korektne označovaná aj ako „digitálny Sojuz“), ktorá vďaka viacerým vylepšeniam hlavne v oblasti palubnej elektroniky dokázala vynášať popri astronautoch aj o viac nákladu oproti verzii TMA. Používala sa v rokoch 2010 až 2016, pričom postupne verziu TMA plne nahradila.
Operácia Matador
Operácia Matador alebo bitka o Al Qaim predstavovala vojenskú ofenzívu americkej námornej pechoty zameranú proti irackým povstalcom v provincii Anbar, ku ktorej došlo medzi 8. - 15. májom 2005. Oblasť bola známa vďaka pašovaniu zbraní a zahraničných bojovníkov do krajiny.
Sojuz (kozmická loď)
História
Poslednou verziou lode Sojuz je Sojuz MS, ktorý je operatívne používaný od roku 2016. Pri type MS ide o finálne štádium postupne modernizovanej lode Sojuz TMA-M, u ktorej sú postupne zmodernizované nasledujúce systémy:
Operácia Matador
Boj
V priebehu mája roku 2005 bojové zoskupenia americkej námornej pechoty Task Force 3/2 a Task Force 3/25 prenikli do hĺbky územia kontrolovaného povstalcami v blízkosti hraníc so Sýriou. Na čele útoku bola 814. ženijná rota. Jednou z prvých úloh jednotky bolo vytvorenie prechodov cez rieku. Nasledovali jedenásť dní trvajúce boje, v ktorých zahynulo 125 osôb podozrivých z terorizmu. Ďalších 39 osôb bolo zajatých. Námorná pechota prišla o deviatich mužov, pričom 40 ďalších bolo zranených. Najťažšie straty utrpelo jedno družstvo 1. čaty roty L 3. práporu, ktorého všetci členovia boli zabití alebo zranení.
Časť povstalcov mala k dispozícii vojenské uniformy a nepriestrelné vesty. Taktiež ich výcvik a taktika nasvedčovali o systematickej príprave. Do boja zasiahli aj skupiny Fedajínov, milícií verných bývalému diktátorovi Saddámovi Husajnovi.
Po boji
Aj keď námorná pechota bola schopná získať nad oblasťou kontrolu, nemala dosť mužov na to, aby si ju dlhodobo udržala. Povstalci krátko po odchode amerických vojakov pokračovali vo svojich aktivitách. Aj napriek krátkodobému dosahu operácie Matador pokračovali spojenecké vojská v pokusoch o vyčistenie povstaleckých bášt po celom Iraku. Len pár dní po skončení operácie Matador prebehla podobná operácia pod označením „Squeeze Play“ v irackom hlavnom meste Bagdad.
Zoznam chránených území v okrese Levoča
Toto je zoznam chránených území v okrese Levoča aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Levoča.
2166 Handahl
2166 Handahl je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 13. augusta 1936.
Durštín
náhľad|Kostol v Durštíne Durštín je dedina na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí). Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
PostgreSQL
PostgreSQL je voľne šíriteľný objektovo-relačný databázový systém (systém riadenia báz dát), uvoľnený pod flexibilnou licenciou BSD. Ponúka alternatívu k ostatným voľne šíriteľným databázovým systémom (ako sú MySQL, Firebird, MaxDB a iné), ako aj k proprietárnym (akými sú napr. Oracle, DB2 od IBM či Microsoft SQL Server). Podľa mnohých databázových odborníkov je v súčasnosti PostgreSQL najvyspelejší a najsofistikovanejší voľne šíriteľný systém riadenia báz dát.
Samotní vývojári čítajú slovo PostgreSQL ako „postgreskjúel“ (ukážka, 5.6k MP3).
História
PostgreSQL prešiel dlhým vývojom, začínajúc ako projekt Ingres na univerzite Berkeley. Vedúci projektu, Michael Stonebraker, odišiel z Berkeley v roku 1982, aby sa pokúsil presadiť Ingres na komerčnom trhu, ale nakoniec sa vrátil na akademickú pôdu. Po návrate do Berkeley v roku 1985 Stonebraker začal projekt post-Ingres, v ktorom chcel riešiť problémy vtedajších databázových systémov, ktoré sa stále vo väčšej miere ukazovali už od začiatku osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Základy zdrojových kódov projektov Postgres a Ingres sú (a od začiatku boli) úplne oddelené.
Výsledný projekt, pomenovaný ako Postgres, mal ako cieľ uviesť za čo najmenšej námahy úplnú podporu pre typy tak, aby bolo možné nielen definovať nové typy, ale aj aby bolo možné plne popísať vzťahy – dovtedy často využívanú schopnosť, ale o ktorú sa musel starať používateľ. V systéme Postgres samotná databáza "chápala" vzťahy a mohla získavať informácie z tabuliek v relácii prirodzeným spôsobom použitím "pravidiel".
Od svojho počiatku v roku 1986 tím napísal mnoho článkov, ktoré popisujú základy systému a v roku 1988 sa podarilo vytvoriť prototyp systému, ktorý bežal a uspokojivo fungoval. Tím uvoľnil verziu 1 malému počtu používateľov v júni 1989, za ktorou nasledovala verzia 2 s nanovo napísaným systémom pravidiel v júni 1990. Verzia 3 z roku 1991 mala opäť prepísaný systém pravidiel, ale súčasne pridala podporu pre viacero správcov ukladania a mala aj zdokonalený procesor dotazov. Už v roku 1993 mal databázový systém Postgres obrovský počet používateľov, ktorých požiadavky začali zaplavovať projekt a ľudí na ňom pracujúcich. Po uvoľnení verzie 4, ktorá bola mienená hlavne ako upratanie, projekt skončil.
Aj keď oficiálne projekt Postgres skončil, licencia BSD, pod ktorou bol uvoľnený, umožňovala vývojárom získať kópie zdrojových kódov a vyvíjať ho ďalej. V roku 1994 dvaja doktorandskí študenti Univerzity Berkeley, Andrew Yu a Jolly Chen, pridali procesor jazyka SQL, ktorým nahradili pôvodný QUEL, čím vytvorili Postgres95. Celý zdrojový kód bol opäť zverejnený na internete. Rok 1996 sa niesol v znamení zmeny mena: z projektu Postgres95 sa stal PostgreSQL, čím bol naznačený dôraz v zmene použitého dotazovacieho jazyka.
Prvé uvoľnenie systému PostgreSQL bolo označené verziou 6.0. Odvtedy skupina databázových vývojárov a dobrovoľníkov z celého sveta, komunikujúcich prostredníctvom siete internet, sa stará o tento softvér. Od verzie 6.0 sa objavilo niekoľko ďalších verzií s množstvom rôznych vylepšení; súčasná verzia (august 2004) má označenie 7.4, pričom verzia 8.0 je vo fáze beta testovania.
Opis
Povrchný pohľad na PostgreSQL môže naznačovať veľkú podobnosť s ostatnými relačnými databázovými systémami. PostgreSQL používa dotazovací jazyk SQL pre výber a modifikáciu údajov. Dáta sú reprezentované ako množina tabuliek, ktoré spájajú cudzie kľúče. Jedna z charakteristík oproti jeho (hlavne voľne šíriteľným) konkurentom je programovateľnosť: PostgreSQL umožňuje oveľa jednoduchšiu tvorbu aplikácií z reálneho sveta využívajúcich údaje z databázy.
Relačné databázy ukladajú údaje jednoduchých dátových typov v "plochých tabuľkách", čo vyžaduje, aby používateľ vytvoril takú formu údajov, akú potrebuje, prostredníctvom dotazovacieho jazyka. Toto je v protiklade s tým, ako sa väčšinou údaje používajú hlavne v jazykoch vyššej úrovne s bohatými dátovými typmi (záznamami a objektami).
Konverzia údajov zo sveta relačných databáz do objektovo orientovaného programovania prináša ťažkosti, pretože tieto svety majú veľmi rozdielnu organizáciu dát. Tento problém sa niekedy nazýva ako impedančná nezhoda. Zobrazovanie z jedného modelu do druhého môže neraz zabrať až 40% celého času určeného na vývoj projektu. Na riešenie bolo vyvinutých veľa postupov, ktoré sa typicky označujú ako objektovo-relačné mapovanie, ale väčšina z nich je náročná a má vlastné problémy, čo spôsobuje slabý výkon alebo nutnosť prístupu k údajom z jediného jazyka, ktoré mapovanie podporuje.
PostgreSQL sa vie vysporiadať s mnohými problémami na úrovni databázy. Dovoľuje používateľovi definovať nové typy založené na normálnych SQL typoch, čo dovoľuje databáze používať komplexné dáta. Napríklad, môžete definovať typ, ktorý pozostáva z niekoľkých reťazcov, napr. pre číslo ulice, mesto a krajinu. Z tohto pohľadu je možné vytvoriť tabuľku obsahujúcu všetky polia potrebné pre adresu v jednom riadku.
PostgreSQL taktiež dovoľuje využívať dedičnosť typov, jeden z dôležitých konceptov objektovo orientovaného programovania. Napríklad, je možné definovať typ  a vzápätí vytvoriť   a , obe založené na pôvodnom type. Adresy v databáze tak môžu byť bude v americkom alebo slovenskom formáte a špecializované pravidlá sa postarajú o validáciu správnej formy. V skorých verziách PostgreSQL vyžadovala implementácia nových typov písanie kódu v C a jeho následnú kompiláciu a pričlenenie k databázovému serveru, vo verzii 7.4 sa celá procedúra značne zjednodušila a je teraz možné vytvárať nové typy priamo v SQL pomocou  príkazu.
Programovanie databázy samotnej je jednoduché prostredníctvom použitia konceptu funkcíí. Väčšina SQL systémov dovoľuje používateľom napísať tzv. uložené procedúry, bloky kódu SQL väčšinou predkompilovaných na serveri, ktoré potom môžu volať ostatné SQL príkazy. Ale väčšina používateľov zvyknutých na imperatívne programovacie jazyky (ako sú napr. C/C++, Pascal či Basic) má problémy myslieť a vyjadrovať sa vo vyššom jazyku SQL, zvlášť, keď je potrebné vytvoriť komplexnejšiu logiku.
Programovanie databázy samotnej môže veľmi profitovať z používania funkcií. Väčšina SQL systémov povoľuje uživateľom písať uloženú procedúru, blok SQL kódu, ktorý môžu volať ostatné SQL údaje. Žial SQL ostáva nevhodné ako programovací jazyk a programátori používajúci SQL môžu naraziť na ťažkosti pri vytváraní komplexnej logiky. A čo je horšie, SQL ako také, nepodporuje veľa základných operácií ako napríklad vetvenie, alebo slučkovanie. Namiesto toho, si každý predajca pridal svoje vlastné rozšírenia pre jazyk SQL, aby umožnili tieto operácie. Tieto rozšírenia však nemusia v zásade fungovať na všetkých databázových platformách.
V PostgreSQL, môžu programátori vytvárať takúto logiku v hociktorom z veľkého výberu podporovaných jazykov.
Programátor môže takto vložiť kód na server ako funkciu, malý wrapper ktorý spôsobí, že kód bude pripomínať uloženú procedúru. Takto môže SQL volať C kód a naopak. Výkon sa tak zvyšuje, lebo databázový engine vyvoláva všetku logiku naraz na jednom mieste a tým zmenšuje počet interakcií medzi klientom a servrom. Spoľahlivosť je taktiež vylepšená vďaka centralizácií kódu na preskúšanie (potvrdenie) dát na jednom mieste na serveri, bez spoliehania sa na synchronizáciu logík vo viacerých klientských aplikáciách, prípadne viacerých programovacích jazykoch. Pridávaním užitočných výňatkov kódu na server, sa môže klientský kód výrazne skrátiť a zjednodušiť.
Tieto výhody prispievajú k skutočnosti, že PostgreSQL je bezpochyby najvyspelejší databázový systém z programovacieho hľadiska, čo vysvetľuje aj úspech Illustry. Používanie PostgreSQL môže dramaticky skrátiť programovací čas pri mnohých projektoch, pričom jeho výhody stúpajú, so zložitosťou projektu.
Funkcie
Niektoré funkcie PostgreSQL zriedka nájdené v iných relačných databázach obsahujú:
Navyše PostgreSQL podpruje takmer všetky konštrukcie, ktoré sa očakávajú od veľkej podnikovej databázy, vrátane:
Nedostatky
Nedostatky PostgreSQL môžeme zjednodušene zhrnúť do týchto bodov:
PostgreSQL napríklad nemá dostatočne doriešenú replikáciu. Existujú však externé balíčky, ktoré tento problém riešia. Túto funkciu využívajú systémy v prípadoch, že jeden databázový server nezvláda zadanú úlohu, alebo keď je potrebné minimalizovať čas spracúvania.
Zistené menej dôležité nedostatky zahŕňajú point-in-time obnovu a včlenené transakcie. (PostgreSQL 8.0 bude už obsahovať podporu pre point-in-time obnovu a včlenené transakcie)
PostgreSQL momentálne chýba schopnosť automaticky vyvodzovať smernice na vytváranie views support aktualizácií. Zatial si vývojári musia tieto smernice písať sami.
V druhej skupine problémov by sme mali spomenúť nutnosť pravidelného vysávania (en. VACUUMing). Kvôli MVCC, keď nejaká transakcia aktualizuje, alebo vymaže riadok, stará verzia toho riadku ostáva v databáze, keďže iná transakcia môže z neho stále potrebovať dáta, prípadne sa k nej transakcia zodpovedná za zmeny bude potrebovať vrátiť. Toto ponúka výhodu v tom, že databáza zvyčajne nepotrebuje uzamykať celé riadky, aj keď jedna transakcia môže potrebovať permanentný náhľad na stav databázy a iné postupne aktualizujú dátá. Proces VACUUMing-u označuje tie dáta, ktoré DBMS určite už nepotrebuje. Staré verzie PostgreSQL potrebovali uzamknutie bloku (matice) (table) aby mohlo dôjsť k VACUUMing-u, no novšie verzie môžu túto funkciu vykonávať súčasne s normálnym prístupom do databázy, čo výrazne znižuje dopad VACUUMing-u na iné aktivity databázy. Treba však povedať, že je dobré plánovať VACUUMing na dobu, keď je databáza využívaná menej. Pri nepravidelnom VACUUMing-u môže nastať problém s prílišným zapĺňaním miesta na disku (keďže staré verzie riadkov nemôžu byť znovu použité, kým neprebehne proces VACUUMing-u) a úpadkom výkonu (pretože procesy musia preskakovať staré verzie riadkov pri výkone úlohy). A k tomu všetkému, celá databáza musí podstúpiť proces VACUUMing-u aspoň raz za každú miliardu transakcií, lebo ináč nebudú môcť bežať žiadne nové transakcie.
Štandardné súhrnné (sčítacie) funkcie, ako je COUNT si vedú veľmi zle v porovnaní s inými databázovými systémami v prípadoch kedy query zhŕňa (sčítava) celú maticu. Konkrétne, niektoré databázy efektívne využijú indexy, alebo systémové metadáta pre spracovanie požiadavky ako SELECT COUNT (*) FROM table. Keďže indexové záznamy neobsahujú MVCC informácie, PostgreSQL nemôže zvýšiť výkon jednoduchým prečítaním indexu. Musí preskúmať všetky dvojice, aby určil, ktorá je viditeľná pre práve bežiacu transakciu.
Takisto existuje značný dopyt po vlastnom porte pre Microsoft Windows. PostgreSQL síce už môže bežať pod Windowsom za použitia Cygwin Unix emulačnej knižnice, ale ponúka nižší ako optimálny výkon a vyžaduje komplikovanú inštaláciu. Verzia 8.0, momentálne len beta verzia, už však obsahuje vlastný Win32 port.
Dosnon
Dosnon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
AirBaltic
airBaltic je lotyšská národná letecká spoločnosť, pôsobiaca ako nízkonákladový prepravca so sídlom v Rige. Hlavnou základňou spoločnosti airBaltic je medzinárodné letisko v Rige a ďalšou základňou je medzinárodné letisko vo Vilniuse.
Percepčná psychológia
Percepčná psychológia je oblasť psychológie zaoberajúca sa vnímaním okolného sveta. Skúma fyziologické i psychologické aspekty vnímania a ich vzájomné súvislosti.
AirBaltic
Flotila
Historická flotila
Dosnon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 107 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mužská štvorhra na Australian Open 2009
Mužská štvorhra na Australian Open 2009 sa hrala ako súčasť Australian Open 2009 od 19. januára do 1. februára 2009 v austrálskom Melbourne. Svoj tretí titul na Australian open a siedmy grandslamový celkovo získali americké dvojičky Bob a Mike Bryanovci. Vo finále si poradili s tretím nasadeným indicko-bahamským párom Mahesh Bhupathi, Mark Knowles za 98 minút 2:6, 7:5 a 6:0.
Nasadenie
<li> 🇧🇾 Max Mirnyj / 🇮🇱 Andy Ram <li> 🇸🇪 Simon Aspelin / 🇨🇿 Pavel Vízner <li> 🇨🇿 Martin Damm / 🇸🇪 Robert Lindstedt <li> 🇫🇷 Arnaud Clement / 🇫🇷 Marc Gicquel <li> 🇩🇪 Christopher Kas / 🇳🇱 Rogier Wassen <li> 🇨🇿 František Čermák / 🇸🇰 Michal Mertiňák <li> 🇺🇸 Travis Parrott / 🇸🇰 Filip Polášek <li> 🇺🇸 Eric Butorac / 🇬🇧 Jamie Murray </ol>
Psychológia osobnosti
Psychológia osobnosti je termín, ktorý sa zaoberá psychologickými, sociálnymi a biologickými vplyvmi na osobnosť človeka. Osobnosť je potom často vyjadrovaná variabilitou a integritou duševného diania. Neexistuje jednotná definícia psychológie osobnosti, existuje množstvo odlišných prístupov a pohľadov na chápanie psychológie osobnosti.
Osobnosť by sa dala presne definovať cez situáciu, keď ktosi zaklope na dvere a my sa opýtame: „Kto je?“ a odpoveď znie: „Ja!“ – a to Ja je osobnosť
Osobnosť je súbor jedinečných psychických vlastností, ktoré sa tvoria pod vplyvom dedičnosti a prostredia a prejavujú sa najmä vo vzťahoch k svojmu okoliu.
Osobnosť - to je predovšetkým organizovaný celok, jednota, syntéza. To znamená, že zložky, ktoré utvárajú organickú osobnosť, neexistujú v nej izolované, ale vo vzájomnej súvislosti a podmienenosti a správanie človeka je výsledkom ich súčinnosti. Osobnosť teda predstavuje štrukturálnu i funkčnú jednotu.
Advanced Micro Devices
Advanced Micro Devices (skrátene AMD) je americká spoločnosť vyrábajúca mikroprocesory a integrované obvody. Spoločnosť vznikla v roku 1969 v Silicon Valley, Kalifornii. Do povedomia širšieho okruhu ľudí sa firma dostala v roku 1993, keď podpísala zmluvu o dodávaní procesorov rady Am486 s firmou Compaq. V roku 1997 začala výroba procesorov K6 a v roku 1998 prišiel nový CPU - K6-2 s integrovanou 3DNow! technológiou. 24. júla 2006 firma AMD kúpila výrobcu grafických kariet - firmu ATI Technologies.
41 Daphne
41 Daphne je planétka s priemerom 181 km, ktorú objavil nemecko-francúzsky astronóm Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 22. mája 1856.
Lista de asteroidi
Mia Tyler
Mia Tyler, rodným menom Mia Abagale Tallarico (* 22. december 1978, Lebanon, New Hampshire, USA), je americká modelka nadmerných veľkostí, herečka, producentka a hovorkyňa kampane za zdravé sebavedomie. Je známa svojou charizmatickou osobnosťou a príťažlivým vzhľadom aj napriek nadmernej hmotnosti, ktorej je zástankyňou a na ktorú je hrdá. Je dcérou slávneho rockového speváka a hudobníka Stevena Tylera (Aerosmith) a nevlastnou sestrou herečky Liv Tyler.
Detstvo a mladosť
Mia Tyler sa narodila v Lebanone, v štáte New Hampshire, rodičom Stevenovi Tylerovi a matke, herečke a modelke Andyho Warhola a groupie Cyrinde Fox. Jej pôvodné priezvisko Tallarico má pôvod v otcovom občianskom mene: Steven Tyler má talianske korene z otcovej strany. Po narodení svojej dcéry napísal Tyler skladbu „Mia“, ktorá sa ocitla na albume Aerosmith s názvom Night In The Ruts (1979).
Mia vyrastala v úplnej rodine v New Hampshire, ktorá však žila bohémskym životom, preto sa o ňu starala tiež opatrovateľka. Otec, drogovo závislý hudobník, trávil mnoho času na turné, matka Cyrinda nechávala okolo domu nedbalo pohádzané a vyprázdnené nádobky od kokaínu a venovala sa nočnému životu. Miini rodičia sa rozviedli v r. 1987. Aj napriek tomu, že má v súčasnosti, s nevlastnou sestrou Liv, blízky vzťah k otcovi, obe boli vychovávané svojimi matkami. „Bola som stredoškolským odpadlíkom, môj vzťah s mamou bol zlý.“ Do r. 1988 žila v presvedčení že je jedináčik, až kým na koncerte Aerosmith nestretla Liv Tyler, toho času Liv Rundgren, ktorá oplývala veľkou vizuálnou podobnosťou. Následne po stretnutí zašla nevlastná sestra Liv za svojou matkou Bebe Buell a opýtala sa, či je Steven Tyler jej otcom. Tá priznala, že jej skutočnosť utajovala z dôvodu Tylerových drogových a sexuálnych excesov a nechcela aby Liv vyrastala v prítomnosti drogovo závislého otca.
Mia si k sestre Liv vytvorila veľmi blízky vzťah. Časom sa však zmierila aj s rodičmi, s ktorými mala v teenagerskom veku vzťah vyhrotený. V r. 1990 sa presťahovala do New York City, kde začala navštevovať školu Manhattan's Professional Children's School.
Kariéra
Keď mala Mia sedemnásť rokov objavila sa v televíznej show House of Style (Dom štýlu) hudobnej stanice MTV. V tom čase spadala pod módnu agentúru Wilhelmina a objavovala sa v elitných magazínoch ako Seventeen, Teen, Teen People, Mode, Us, Jump, YM, Moxie Girl alebo populárnom Vogue. Objavila sa však aj na titulnej stránke časopisu Flare. Ako modelka tiež pracovala v mekkách módneho priemyslu, New Yorku a Paríži.
Stala sa vyhľadávanou modelkou pre modely veľkostí XXL. Sympatie si získala aj svojím zdravým sebavedomím: ''„Vždy som bola zavalitá a nikdy ma to neobťažovalo. Vždy som sa cítila byť pekná, šťastná a milovaná.“'' V r. 2005 sa stala súčasťou reality show televízneho hudobného kanálu VH1 pod názvom Celebrity Fit Club. Predstavila sa však aj v r. 2006 v programe Really Rich Real Estate, tiež na VH1. V r. 2009 sa stala porotkyňou v reality show pre kozmetickú spoločnosť Oxygen, Pretty Wicked. Na trh tiež spustila vlastnú módnu kolekciu pre nadmerné veľkosti nazvanú REVOLUTION 1228 (Revolúcia 1228) na ktorej spolupracovala s kamarátkou a módnou návrhárkou Victoriou Baker-Winfrey.
V súčasnosti žije v Los Angeles a plní si záväzky ako hovorkyňa v kampani za zdravé sebavedomie.
Súkromný život
Vzťahy
V roku 2002 sa na natáčaní programu MTV's Icon: Aerosmith zoznámila so svojím, dnes už, ex-manželom bubeníkom americkej skupiny Papa Roach, Daveom Bucknerom. Vzali na sa na pódiu počas koncertu Aerosmith v MGM Grand Garden Arene. Steven Tyler prehovoril k publiku slovami: „Hej, Vegas, potrebujem láskavosť. Moja dcéra sa dnes v noci chce vydať. Môžem poprosiť o svedka?“ Pár sa rozviedol po dvoch rokoch v r. 2005.
Courgivaux
Courgivaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Mia Tyler
Súkromný život
Rodina
Courgivaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mia Tyler
Súkromný život
Po rozvode s Miinou matkou v r. 1987 sa Tyler oženil druhýkrát s módnou návrhárkou Teresou Barrick, zo vzťahu s ktorou má Mia nevlastnú sestru Chelsea Ann a brata Taja Monroea. Matka Cyrinda Fox zomrela r. 2002 na následky mozgového nádoru.
Courgivaux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jastrabia ulica
Jastrabia ulica je ulica:
Artagnan
Artagnan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Potreba milovať
Potreba milovať je básnická zbierka slovenského autora Miroslava Búrana. Vyšla v roku 2014 ako štvrtá v poradí z jeho zbierok poézie vo vydavateľstve DALi - Dalimír Stano. Knižka obsahuje 49 básní intímnej lyriky v minimalistickom štýle. Básnik tvoril pod vplyvom Mily Haugovej a jej je venovaná aj prvá báseň "s potrebou". Zbierka je dielom vyzretého autora.
Droichead Samuel Beckett
Droichead Samuel Beckett je most v Dubline postavený v rokoch 2007 – 2009. Je to zavesený otočný most.
Hlavné rozpätie sa dá kvôli veľkosti niektorých lodí otáčať o 90°. Celková dĺžka mosta je. Mostovka je so vysokým pylónom spojená 31 lanami. Bol navrhnutý španielskym architektom Santiagom Calatravou, ktorý je taktiež architektom neďalekého mosta Droichead James Joyce. Most bol pomenovaný po írskom spisovateľovi a laureátovi Nobelovej ceny za literatúry Samuelovi Beckettovi, ktorý pochádzal z Dublinu. Pylón s lanami má pripomínať harfu, symbol Írska. Most spája južné nábrežie rieky Liffey s Dublinskými dokmi na severnej strane rieky. Most bol oficiálne otvorený pre chodcov 10. decembra 2009 starostkou Dublina Emer Costello. Výstavba mosta stála približne 60 miliónov eur.
Zoznam chránených území v okrese Námestovo
Toto je zoznam chránených území v okrese Námestovo aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Námestovo.
Krempachy
náhľad|Kostol sv. Martina v Krempachoch Krempachy sú dedinou na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí). Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
2167 Erin
2167 Erin je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Perth Observatory 1. júna 1971.
Psychológia self
Psychológia self je oblasť psychológie zaoberajúca sa vývojom a poruchami sebavedomia. Zakladateľom bol Heinz Kohut.
MG 42
Maschinengewehr 42 skrátene MG 42 bol nemecký univerzálny guľomet kalibru 7,92mm, používaný od roku 1942 nacistickým Wehrmachtom a neskôr aj inými armádami. Bol zjednodušenou verziou guľometu MG 34.
Vznik a vývoj
Na začiatku vojny bolo zrejmé, že široko používaný guľomet MG 34, má síce vynikajúce vlastnosti ale je veľmi nákladný na výrobu a nebude možné ho dodávať ozbrojeným zložkám v dostatočnom množstve. Výhodou konštrukcie bola i možnosť jednoduchým a rýchlym spôsobom vymeniť hlaveň (v priebehu niekoľkých málo sekúnd). Vďaka tomu mohla nemecká pechota viesť podpornú paľbu z guľometov dlhšie ako než ich protivníci vyzbrojení zbraňami Browning Automatic Rifle, Châtellerault LMG alebo DŠK 1938, navyše boli ľahšie ako guľomety Vickers alebo Maxim. Univerzálnosť zbrane sa prejavila i v možnosti použitých zásobníkov alebo nábojových pásov, či rôznych druhov dvojnožiek a trojnožiek. Guľomety tohto typu (MG 81) sa tiež stali hlavnou obrannou zbraňou vojenských lietadiel a vedľajšou zbraňou tankov (MG 34 Panzerlauf). Medzi nevýhody konštrukcie patrila predovšetkým citlivosť na údržbu, predovšetkým zasekávanie v prašnom prostredí a pomerne drahá výroba. Prvým pokusom o zlepšenie bol variant MG 34S. No ozbrojené sily podali návrh na súťaž o novú vylepšenú konštrukciu guľometu. Zúčastnili sa jej firmy Metall und Lackierwarenfabrik Johannes Großfuß AG z mesta Döbeln, Rheinmetall-Borsig zo Sömmerda a Stübgen z Erfurtu. Výsledkom bol veľmi podobný guľomet MG 39, ktorý sa však vyznačoval o niečo odolnejšou a jednoduchšou konštrukciou (asi o polovicu kratší čas výroby) pri zachovaní predošlých kvalít svojho predchodcu. Do testovacej služby sa zbraň dostala ako MG 39/41 v roku 1941.
Po úspešných bojových skúškach sa zbraň začala vyrábať v roku 1942 pod označením MG 42. Kontrakt na jej výrobu získali firmy Großfuß, Mauser-Werke, Gustloff-Werke a iné.
V roku 1944 akútny nedostatok vojenského materiálu viedol nemeckých predstaviteľov k výrobe novej verzie guľometu označenej ako MG 45 (alebo MG 42V), ktorá používala oceľ nižšej kvality, mala o niečo nižšiu hmotnosť 9 kg a ešte vyššiu kadenciu. Tento guľomet sa však nedostal do sériovej výroby bolo vyrobených iba niekoľko desiatok kusov.
Nasadenie
MG-42 mal veľmi vysokú rýchlosť streľby medzi 900 až 1500 výstrelmi za minútu. Takáto kadencia je taká vysoká, že ľudský sluch nedokáže rozlíšiť zvuk jednotlivých rán. Vojakom tento zvuk pripomínal trhanie látky, na základe čoho vzniklo mnoho prezývok ako „Hitlerova píla,“ „píla na kosti“ (ako ho prezývali Nemci) alebo „Hitlerov zips“ (ako ho prezývali západní Spojenci). Sovietski vojaci ho nazvali „trhač linolea.“ Napriek veľkej kadencii guľometov nemecké vojenské príručky z roku 1940 zakazovali streľbu dávkami dlhšími ako 250 rán. Odporučali páliť maximálne 300–350 rán za minútu aby sa predišlo prehriatiu hlavne. Vysoká kadencia umožňovala nemeckým jednotkám pokrývať hustou paľbou veľký priestor čo z guľometu robilo veľmi ničivú zbraň, ktorá efektívne podporovala pechotu, ktorá bola po väčšinu vojny vyzbrojená prevažne opakovačkami Mauser Karabiner 98k, ktoré neumožňovali rovnakú rýchlosť streľby ako napr. poloautomatické pušky M1 Garand, ktorými boli vybavení americkí vojaci.
Guľometné družstvo malo tvoriť 6 vojakov - veliteľ, strelec, nosič trojnožky a traja nosiči munície, náhradných hlavní a ostatného materiálu. Veliteľ, strelec a nosič trojnožky mali byť ozbrojení pištoľami, a zvyšní traja mali mať pušky. V praxi sa obsluha guľometu skladala len z troch ľudí: strelca, nabíjača a nosiča. Strelec bol väčšinou poddôstojník.
Po skončení vojny sa Američania pokúsili upraviť konštrukciu MG-42 pre náboj .30-06 Springfield. Guľomet nazvali T24, skončil však len v štádiu prototypu. Po vojne vývoj zbrane pokračoval, výsledkom boli zbrane ako Nemecké guľomety M52, MG 1, MG 42/59, MG 3, Švajčiarsky SIG 710-3, Španielsky CETME AMELI atď. Výraznú podobnosť konštrukcie možno pozorovať aj u amerického M60.
Droupt-Saint-Basle
Droupt-Saint-Basle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Striedmosť
thumb|Temperantia - Striedmosť, Luca Giordano Striedmosť (lat. Frenum, temperantia) je jedna zo siedmich cností, je to umiernenosť, sebakontrola, zdržanlivosť a miera, umiernenosť, vnímanie celou mysľou, sebaovládanie alebo "uzda".
Jáchym Topol
Jáchym Topol (* 4. august 1962, Praha) je český básnik a novinár.
Do roku 1993 bol šéfredaktorom časopisu Revolver Revue. Bol členom redakcie týždenníku Respekt od jeho založenia v roku 1990 do roku 2007. V rokoch 20092011 pôsobil v redakcii denníku Lidové noviny. V septembri 2010 sa stal laureátom Ceny Jaroslava Seiferta.
Narodil sa v Prahe. Jeho otcom bol dramatik Josef Topol, starým otcom spisovateľ Karel Schulz a mladším bratom hudobník Filip Topol.
Dielo
Píše hovorovým jazykom. Zaznamenáva zdanlivo banálne udalosti.
V prvej polovici 90. rokov sa preorientoval z básnickej tvorby na prozaickú (podobne ako Milan Kundera, Pavel Kohout alebo Jiří Šotola).
Jašíkova ulica
Jašíkova ulica je ulica:
Prírodnosť
Prírodnosť môže byť:
Zoznam planétok 119501 – 119750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Intel
Intel Corporation (skratka z Integrated Electronics - integrovaná elektronika) je medzinárodná spoločnosť so sídlom v USA, známa ako popredný výrobca mikroprocesorov a integrovaných obvodov. Intel tiež vyrába ďalšie počítačové komponenty ako sieťové adaptéry, základné dosky a pod.
História spoločnosti
Prvými výrobkami Intelu boli pamäťové moduly RAM a ROM a spoločnosť sa počas sedemdesiatych rokov minulého storčia stala lídrom v tomto segmente trhu. V tom čase inžinieri Intelu Marcian Hoff, Federico Faggin, Stanley Mazor a Masatoshi Shima vyvinuli prvý mikroprocesor. Pôvodne vyvinutý ako procesor pre elektronickú kalkulačku, Intel 4004 bol na trhu od 15. novembra 1971, no výroba procesorov sa stala hlavnou činnosťou Intelu až v polovici osemdesiatych rokov. (Poznámka: spoločnosť Texas Instruments vyvinula prvý mikroprocesor prakticky v rovnakom období, preto je kredit za tento vynález pripisovaný obom spoločnostiam.)
V roku 1983, na začiatku éry osobných počítačov sa rozhodol vtedajší prezident firmy Andy Grove sústrediť na výrobu procesorov. Grove spustil výrobu procesorov v troch továrňach v rôznych častiach sveta a ukončil licencovanie dizajnu čipov konkurentom firmy ako napr. Zilog a AMD. Následne v 90. rokoch Intel výrazne profitoval z tohoto rozhodnutia. Počas tohto obdobia Intel okrem mnohých procesorov vyvinul aj zbernice PCI, PCI Express, USB a dnes dominantnú architektúru pre multiprocesorové servery. Okrem dominantného postavenia vo výrobe procesorov pre osobné počítače PC, Intel vstúpil v roku 2005 do partnerstva so spoločnosťou Apple Computer a stal sa výhradným dodávateľom procesorov pre platformu Apple Macintosh.