cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jászkisér
Jászkisér je mesto v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Jászberény.
AS Saint-Étienne
Úpadok
Klub sa do prvej ligy vrátil v roku 1999 a skončili na šiestom mieste. Priaznivci dúfali že klub bude dosahovať úspechy s brazílskymi útočníkmi Aloísiom a Alexom. Ale v roku 2001 Alex a ukrajinský brankár Maksym Levytskyi kvôli použitiu falošných pasoch museli odísť z klubu. Vyšetrovanie zistilo, že do tohto prípadu boli zapletený niektorý vedúci pracovníkov klubu. Saint-Étiennu bolo odpočítaných sedem bodov a zostúpili do druhej ligy.
Jászkisér
Má rozlohu 13 011 ha a žije tu obyvateľov .
AS Saint-Étienne
Obnovenie
Po zostupe do Ligue 2 dlho bojovali o postup do Ligue 1. V roku 2004 vyhrali Ligue 2 a postúpili do najvyššej súťaže. V nasledujúcej sezóne skončili na šiestom mieste a po mnohých rokoch sa zúčastnili medzinárodnej súťaže, Intertoto cup. V sezóne 2007 – 2008 skončili piaty a čím si zaručil účasť v Pohári UEFA po 27 rokoch, napokon skončili v osemfinále. V sezóne 2008 – 2009 skončili až na 17. mieste. V poslednom zápase s Valenciennesom pri výhre 4 – 0 si zabezpečili zotrvanie v Ligue 1.
Slávni hráči
Tu sú všetci hráči od roku 1919 ktorý odohrali za AS Saint-Étienne v Ligue 1 a ostatných klubových súťažiach aspoň 100 zápasov.
Oleg Znarok
Oleg Znarok alebo lot. Oļegs Znaroks, (* 2. január 1963, Usť-Katav, RSFSR, ZSSR) je bývalý hokejový útočník, ktorý reprezentoval Lotyšsko. Od roku 2001 má štátnu príslušnosť Nemecka. Po ukončení aktívnej činnosti pôsobí ako tréner. V rokoch 20062011 trénoval lotyšskú reprezentáciu, od roku 2014 je trénerom Ruska a od roku 2016 je tiež hlavným trénerom najbohatšieho klubu v KHL SKA Petrohrad.
Klubový hokej
Znarok sa narodil v ruskom meste Usť-Katav v Čeľabinskej oblasti a je aj ruskej národnosti. S hokejom však začínal v Lotyšsku, v klube Dinamo Riga. Za toto mužstvo odohral osem sezón v sovietskej lige. V sezóne 1991/92 pôsobil v AHL, kontrakt ponúknutý Bostonom Bruins podľa vlastného vyjadrenia odmietol, lebo nebol spokojný s ponúkaným ročným platom. Neskôr zistil, že kvôli jazykovej bariére zmluvu nepochopil správne a išlo o mesačný plat.
Od nasledujúceho ročníka hral v Nemecku, za mužstvá EV Landsberg, EHC Freiburg a Heilbronner EC. V ročníku 1993/94 odohral tri zápasy za HC Vítkovice. Aktívnu kariéru ukončil v sezóne 2001/02.
Reprezentácia
Reprezentoval ZSSR na ME 18 1981 v Minsku, kde získal zlatú medailu a bol vymenovaný do All Stars turnaja. Za seniorskú reprezentáciu ZSSR odohral 9 zápasov a za Lotyšsko 50 zápasov. Na MS 1996 B-kategórie strelil proti Švajčiarsku gól, ktorý rozhodol o postupe do najvyššej kategórie (Lotyšsko v nej odvtedy pôsobí nepretržite).
Henry (jednotka)
Henry je jednotka indukčnosti.
11. mechanizovaný prápor
11. mechanizovaný prápor 1. mechanizovanej brigády Ozbrojených síl Slovenskej republiky je prápor okamžitej reakcie, elitný mechanizovaný útvar Pozemných síl Slovenskej republiky. Je súčasť síl vysokej pripravenosti NATO. Veliteľom je od roku 2022 podplukovník Rudolf Janči.
Oleg Znarok
Klubový hokej
V sezóne 2003/04 viedol mužstvo Prisma Riga, následne štyri roky SK LSPA Riga. Od ročníka 2008/09 bol trénerom MVD Balašicha v KHL. Od sezóny 2010/11 viedol Dinamo Moskva, s ktorým vyhral Gagarinov pohár v sezónach 2011/2012 a 2012/13.
Henry (jednotka)
Zodpovedá zmene elektrického prúdu v obvode jedného ampéra za sekundu pri vzniku elektromotorickej sily 1 volt.
11. mechanizovaný prápor
Dejiny
Prápor vznikol 1. októbra 1995 ako „Prápor rýchleho nasadenia“, zároveň bol prvým profesionálnym útvarom v slovenských ozbrojených silách. V roku 1997 dostali príslušníci práporu právo nosiť zelený baret, ako jediný vtedajšej Armády SR. V roku 2000 bol názov zmenený na „Prápor okamžitej reakcie“ a od 7. februára 2001 čestný názov „PRÁPOR OKAMŽITEJ REAKCIE KAPITÁNA JÁNA FRANCISCIHO“. k 1. júlu 2007 bola z prápora vyňatá rota radiačnej a chemickej ochrany, „protilietadlová raketová batéria a rota ženijno-technického zabezpečenia. Od 1. októbra 2006 sa prápor volá 11. mechanizovaný prápor.
Maliarska škola
Maliarska škola je maliarska tvorba umelcov rovnakej doby alebo oblasti/mesta vyznačujúca sa zhodou danou spoločnými východiskami, obdobnými názormi a použitými umeleckými prostriedkami a postupmi; môže sa utvárať okolo vyhranenej tvorivej osobnosti, ktorej príklad nasledujú jej žiaci a vyznávači. V poslednom prípade môže byť predpokladom jej vzniku umelecký program, ktorý sa popri umeleckej praxi rozvíja aj v oblasti teoretického zovšeobecňovania - vo vyhláseniach, vyznaniach, výkladoch.
Môže tu ísť aj o skupinu maliarov združených členstvom v spolku alebo združení, spoločným projektom alebo záujmom, napríklad poriadaním spoločných vystav, vydávaním časopisu a pod.
Dualizmus
Dualizmus môže byť:
Spolkový dom
Spolkový dom môže byť:
11. mechanizovaný prápor
Dejiny
V júli 2018 bol veliteľ podplukovník Milan Cvik vymenovaný za zástupcu veliteľa 1. mechanizovanej brigády a povýšený na plukovníka. Vo funkcii veliteľa 11. mechanizovaného práporu ho nahradil podplukovník Rudolf Ďurník.
Henry (jednotka)
H = Wb/A = kg·m²·s–2·A–2 = V·s/A = kg·m²·C–2
Godfrey Newbold Hounsfield
Sir Godfrey Newbold Hounsfield (* 28. august 1919, Nottinghamshire, Spojené kráľovstvo – † 12. august 2004) bol anglický inžinier, ktorý v roku 1979 získal spolu s Allanom Cormackom Nobelovu cenu za fyziológiu a medicínu za svoj podiel na vývoji počítačovej tomografie.
Je po ňom pomenovaná tzv. Hounsfieldova jednotka (HU), bezrozmerné čislo, ktoré kvantifikuje stupeň absorpcie rtg žiarenia látkou pri vyšetrení počítačovou tomografiou. Vzduch má hodnotu -1000 HU, voda 0 HU.
Výskum
thumb|Prototyp počítačového tomografu, vytvorený Hounsfieldom. Na základnú myšlienku počítačovej tomografie prišiel Hounsfield počas prechádzky. Podstatou bol nápad, že vnútornú štruktúru predmetu by bolo možné zistiť tak, že sa pod rôznymi uhlami "presvieti" zdrojom rtg žiarenia a následne sa matematicky analyzujú jednotlivé hodnoty absorpcie. Následne začal pracovať na konštrukcii počítača, ktorý by dokázal z týchto hodnôt zrekonštruovať rez predmetom. Praktická aplikácia tohoto nápadu viedla k pravdepodobne najväčšiemu prevratu v medicíne od objavu penicilínu Flemingom.
Hounsfield netušil, že Allan Cormack už v tom čase vypracoval potrebnú matematickú teóriu na rekonštrukciu takého obrazu. Postavil prototyp hlavového tomografu a otestoval ho najskôr na anatomickom preparáte ľudského mozgu, potom na čerstvom kravskom mozgu a neskôr na sebe samom. V septembri roku 1971 vstúpila počítačová tomografia do klinickej praxe - prvý počítačový tomograf (EMI Mark I) v Atkinson Morley's Hospital v Londýne úspešne zobrazil cystu v mozgu pacienta. Prvý celotelový počítačový tomograf (ACTA) skonštruoval Hounsfield v roku 1974.
Životopis
Hounsfield sa narodil v Anglicku, v Nottinghamshire roku 1919. Navštevoval Magnus Grammar School (dnes Magnus Church of England School) v Newark-on-Trent. Bol najmladším z piatich detí.
Ako dieťa ho fascinovali všetky elektrické prístroje a mechanizmy, ktoré sa hojne vyskytovali na farme jeho rodičov. Údajne bol ako tínedžer veľmi zvedavý a realizoval množstvo niekedy dosť nebezpečných experimentov: skonštruoval elektrický nahrávací prístroj, skákal zo stohov sena na vlastnoručne vyrobenom vetroni a takmer sa zabil, keď použil vodou naplnené sudy od asfaltu a acetylén, aby zistil ako vysoko ich prúd vody vystrelí.
V škole vynikal vo fyzike a matematike.
Krátko pred začiatkom II. svetovej vojny, vstúpil do Kráľovského letectva ako dobrovoľný záložník, kde sa naučil základy elektroniky a radaru.
Po vojne pokračoval v štúdiu vo Faraday House Electrical Engineering College v Londýne. Táto škola, založená v roku 1890, poskytovala univerzitné vzdelanie v odbore elektrické inžinierstvo v čase, kedy sa na univerzitách podobné odbory neobjavovali. Bola tiež priekopníkom štúdia kombinujúceho praktické cvičenia s teoretickou výukou. Preto názor, že Hounsfieldovi chýbalo formálne technické vzdelanie neberie do úvahy stav tohoto typu vzdelávania v časoch, kedy bol študentom, ani to, akú vážnosť v príslušných kruhoch požívala škola, ktorú absolvoval.
V roku 1951 začal Hounsfield pracovať v spoločnosti EMI Ltd., kde vyvíjal riadené zbraňové a radarové systémy. Tu vznikol jeho záujem o počítače, a v roku 1958 sa podieľal na konštrukcii prvého tranzistorového počítača vo Veľkej Británii - EMIDEC 1100.
Krátko potom začal pracovať na myšlienke počítačového tomografu. Po svojom úspechu pokračoval v jeho vylepšovaní a v roku 1975 predstavil prvý prístroj na vyšetrenie celého tela. Pracoval ako vedúci výskumník a konzultant až do roku 1984, kedy odišiel na odpočinok.
Ocenenia
Hounsfield okrem Nobelovej ceny obdržal za svoj život veľké množstvo ocenení svojej práce: v roku 1975 bol uvedený do Kráľovskej spoločnosti, v roku 1976 obdržal Rad britského impéria (CBE - Commander of the British Empire) v 1976 a v roku 1981 bol povýšený do rytierskeho stavu.
Senon
Senon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gáborján
Gáborján je obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Berettyóújfalu.
Má rozlohu 2646 ha a žije tu 897 obyvateľov (2007).
Bystřice nad Pernštejnem
Bystřice nad Pernštejnem je mesto v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 8 571 obyvateľov, z toho 4 260 mužov a 4 311 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,1 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,6 roka).
Ľubomír Paulovič
Ľubomír Paulovič (* 7. november 1952, Prašice) je slovenský herec a režisér. Pôsobil aj ako riaditeľ činohry SND po odvolaní Dušana Jamricha ministrom kultúry Ivanom Hudecom v roku 1996.
Syntetickosť
Syntetickosť je určiteľnosť pravdivosti vety nejakého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku nie iba na základe pravidiel daného systému, ale aj s využitia mimojazykovych faktov, empirických údajov.
Genevrey
Genevrey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sauropody
Sauropody alebo sauropódy (lat. Sauropoda) je veľký taxón, do ktorého patria veľké bylinožravé dinosaury.
V detailoch sa vymedzenie taxónu Sauropoda líši v závislosti od autora - podrobnosti pozri dole v kapitole Systematika.
Sauropody sa vyznačovali predĺženým krkom, štvornohou chôdzou, malou veľkosťou lebky a dlhým chvostom. Vyskytovali sa od konca triasu do úplného konca druhohôr po celom svete. Sauropody sú jednou z najznámejších skupín dinosaurov, často zobrazovaných aj v populárnej kultúre predovšetkým pre ich obrovský vzrast.
Etymológia
Názov Sauropoda po prvýkrát použil O. C. Marsh roku 1878. Termín sa skladá z dvoch gréckych slov a znamená doslova „jašteričia noha“.
Vývoj
Taxón Sauropodiformes i taxón Sauropoda v jeho najbežnešom ponímaní (porov. kapitolu Systematika) vznikli koncom triasu, presnejšie zhruba pred 220 miliónmi rokov. Prvé milióny rokov, koncom triasu až začiatkom jury, sauropody spolunažívali s príbuznou skupinou Prosauropoda (t.j. bazálne Sauropodomorpha). Obe skupiny zastupovali zovňajškom veľmi podobné živočíchy, s podobnými proporciami a rozmermi. Už v tomto čase predstavovali sauropody veľké a mohutné živočíchy (7 dlhé s váhou niekoľkých ton).
Od začiatku strednej jury existovali už len sauropody, ktoré sesterskú skupinu Prosauropoda plne nahradili. Začali dorastať do väčších veľkostí, s dĺžkou často v rozmedzí 14 až 18 metrov. Objavili sa prvé ozrutné sauropody. Skamenené odtlačky stôp nájdené v Maroku (pomenované rodovým menom „Breviparopus“) svedčia o gigantickom druhu, dosahujúcom odhadujúc podľa stôp dĺžku snáď až okolo 50 metrov - pravda, ak proporciami tela zodpovedal väčšine vtedajších sauropodov. Počas vrchnej jury dosiahli sauropody svoj vrchol. Veľmi hojné, ako do počtu jedincov, tak do počtu druhov, boli stádoví zástupcovia čeľade Diplodocidae, ktorí spásali nízku vegetáciu. Počas spodnej kriedy však už čeľaď Diplodocidae nemala prakticky žiaden význam alebo vymrela. Sauropody síce neboli také početné ako predtým, stále však tvorili veľmi dôležitú zložku fauny. Prežili napríklad zástupcovia čeľade Brachiosauridae, v hojných počtoch sa vyskytovali zástupcovia príbuzného taxónu Titanosauria, ktorí si vytvorili ozrutných zástupcov. Ďalšou pomerne úspešnou skupinou bola čeľaď Rebbachisauridae.
Vrchná krieda bola ťažkou ranou pre sauropody. Zo všetkých skupín dokázateľne prežili len zástupcovia Titanosauria, pričom dominantné veľké bylinožravce boli Hadrosauridae. Titanosauria sa však vyskytovala v niektorých oblastiach pomerne hojne (Európa, Južná Amerika). Na druhej strane v Severnej Amerike sa im veľmi nedarilo.
Je zaujímavé, že veľké sauropody v záujme kolonizácie menších ostrovov viackrát na sebe nezávisle vytvorili trpaslíčie formy (rod Europasaurus koncom jury, rod Magyarosaurus koncom kriedy).
Spôsob života
Sauropody boli väčšinou stádové živočíchy. Dôkazy o živote v stádach predstavujú najmä pomerne hojné skamenené stopy. Poznáme tiež nálezy hniezdnych kolónií doložených najmä u kriedových zástupcov Titanosauria. Či mladé sauropody naozaj žili prvé roky svojho života osamote, ako sa uvádza v dokumentárnom seriáli televíznej stanice BBC Putovanie s dinosaurami, nie je isté.
Potrava
náhľad|vpravo|180px|Mnohé sauropody boli schopné vztýčiť sa na zadné končatiny. Sauropody mali vďaka dlhému krku schopnosť spásať z jedného miesta širokú škálu rastlinstva. Rastlinnú potravu, na rozdiel od zástupcov Ornithischia, nežuvali, ale celé sústo prehltli. To bolo rozomleté až v žalúdku kameňmi, ktoré tieto zvieratá hltali. Skoré formy, z konca triasu a začiatku jury, žili v polopúštnych podmienkach, no vedeli sa s nimi dobre vysporiadať. Ich predné končatiny používali na vyhrabávanie korienkov rastlín (mnohé formy mali dokonca vyvinuté veľké pazúry – Anchisaurus, podobne ako príbuzné prosauropody, napríklad Plateosaurus), no na rozdiel od iných vtedajších bylinožravcov (Dicynodontia alebo Aetosauria), boli schopné spásať vysoké časti rastlín. Značnou výhodou boli aj veľké rozmery, ktoré mohli sauropody dosiahnuť najmä vďaka vyspelej telesnej stavbe dinosaurov s nohami úplne pod telom. Veľkosť mala za následok veľkú rozľahlosť tráviacej sústavy, takže málo výživnú rastlinnú potravu strávili rané sauropody (podobne ako prosauropody) oveľa lepšie ako po ich boku žijúce rynchosaury a dicynodonty. Keď si sauropody nevystačili s dlhým krkom, postavili sa na zadné končatiny.
Sauropody zo strednej jury a neskorších období však boli na spásanie rastlín v pozícii na zadných končatinách zväčša priveľkí. Ich srdce by totiž nedokázalo pumpovať krv do hlavy dlhú dobu cez v kolmej pozícii postavený krk. Mnohé formy sa preto špecializovali na spásanie nízkej vegetácie, no v prípade nutnosti mohli použiť masu svojho tela a vyvaliť ľubovoľný strom. Iné sauropody nosili krk relatívne vztýčený, dvíhajúci sa od pliec v uhle 40 až 50 stupňov (Brachiosauridae), prípadne boli nenároční konzumenti strednej vegetácie (Camarasauridae).
Obrana
Sauropody neboli až tak zle chránené pred dravcami ako sa niekedy uvádza, hoci zväčša išlo len o pasívnu obranu. Mnohí zástupcovia Titanosauria mali na chrbte kostený pancier (Saltasaurus), alebo dokonca kostené tŕne (Agustinia). Niektoré primitívne sauropody mali na druhej strane kyj na konci chvosta (Shunosaurus), alebo bičovité ukončenie, ktoré mohlo potenciálnemu útočníkovi uštedriť veľmi nepríjemnú ranu. Život v stáde a najmä veľkosť však boli pravdepodobne najúčinnejšou ochranou pred nebezpečnými dravými dinosaurami. Zrejme práve kvôli ochrane stáda putovali mladé sauropody v strede čried, kým veľké jedince na okrajoch, ako dokazujú skamenené stopy.
Vodné živočíchy
thumb|220px|left|Sauropody ako vodné živočíchy podľa predstáv z minulosti. V minulosti boli veľkí zástupcovia Sauropoda považovaní za príliš ťažké živočíchy pre suchozemský spôsob života. Bývali teda často zobrazovaní ako obojživelné alebo vodné zvieratá, ktoré chodili po dne jazier, spásali vodné rastlinstvo, pričom hlava im vďaka dlhému krku trčala z vody. Analýza telesnej stavby sauropodov v porovnaní s veľkými suchozemskými a obojživelnými stavovcami však tieto názory vyvrátila - tlak vody by im totiž rozdrvil pľúca. Sauropody mali navyše zuby uspôsobené na konzumáciu odolnejších suchozemských rastlín.
Držanie krku
Počas minulých desaťročí boli sauropody často zobrazované s veľmi ohybným krkom. Primitívne sauropody mali krky naozaj pomerne ohybné, no výskumy z posledných rokov ukázali, že krk bol u vyspelých foriem oveľa menej ohybný, než sa myslelo, pričom bol zväčša nosený vo vodorovnej línii spolu s chrbtom. Príbuzní rodu Diplodocus a niektoré iné formy (Cetiosaurus) boli schopní zdvihnúť krk nad úroveň chrbta len veľmi obmedzene, čo im však neprekážalo, keďže spásali nižšie rastlinstvo, pričom ohybnosť krku v smere do strán bola pomerne veľká. Dokonca aj dinosaurí ekvivalent žiráf, príbuzní rodu Brachiosaurus (Brachiosauridae), často zobrazovaný s krkom kolmým na zem, mávali krk vztýčený len v uhle 40 až 50 stupňov. Pri vztýčenom krku by malo srdce enormné problémy pumpovať krv 8 metrov ku hlave a zviera by mohlo odpadnúť.
Nozdry
Fakt, že vyspelé sauropody mávali pomerne veľké nozdry, ktoré boli na lebke posunuté dozadu, presvedčil v minulosti viacerých bádateľov, že sauropody mohli mať, podobne ako dnešné slony, krátky chobot na zhŕňanie rastlinnej potravy do tlamy zvieraťa. Sauropodom však na vyvinutie podobného orgánu pravdepodobne chýbali potrebné tvárové svaly. Myšlienka chobota u sauropodov nikdy nebola populárna, čomu nasvedčuje aj malé množstvo ilustrácií sauropodných dinosaurov vybavených chobotom. left|thumb|Ilustrácia hlavy zástupcu čeľade Diplodocidae s vyobrazenými nozdrami v blízkosti špičky rypáku. Nedávna štúdia zaoberajúca sa nozdrami dinosaurov (Witmer, 2001) ukázala, že dinosaurie nozdry boli bližšie ku rypáku než sa predpokladalo. Pri sauropodoch zo skupiny Neosauropoda, ktoré sa vyznačovali nosovým otvormi posunutými smerom dozadu ku očiam, boli nozdry tiež posunuté smerom ku špičke rypáku, pričom s novými otvormi v lebke ich spájalo mäsité tkanivo tvoriace akúsi rezonančnú komoru. Dinosaury ako Brachiosaurus a Diplodocus tak nemali nozdry na vrchole hlavy ako sa často zobrazuje na ilustráciách.
Najväčšie sauropody
Hoci tendencia k naberaniu telesnej veľkosti je badateľná ako u sauropodov tak u prosauropodov, najväčších rozmerov nabrala práve u skupiny sauropoda, kam radíme najväčšie a najťažšie suchozemské živočíchy všetkých čias. Pri určení konkrétnych rekordérov však nastáva problém – čím väčšie zviera bolo, tým menej z neho poznáme. Druhým problémom sú veľkostné rozdiely medzi dospelými jedincami jedného druhu, keďže sauropody zrejme rástli po celý život. Dobrým príkladom je napríklad africký Giraffatitan (známy tiež ako druh rodu Brachiosaurus), ktorý bol v priemere 18 metrov dlhý, no najväčšie jedince dosahovali dĺžku až 25 metrov, čo je takmer o 40 % viac. Ak poznáme iba pozostatky jediného zástupcu druhu, ťažko určiť, či išlo o priemerne veľkého tvora alebo obra na pomery druhu.
Problematická je nielen telesná veľkosť, ale aj hmotnosť. Pôvodné astronomické čísla odhadované pre niektoré rody (80 ton pre rod Brachiosaurus) boli znížené o tretinu až polovicu. Sauropody totiž disponovali rozsiahlou sústavou vzdušných vakov a dutých kostí, boli teda niečo ako pohyblivé vzducholode. thumb|280px|right|Obrovský pelorosaurus (Brachiosauridae). S prihliadnutím na všetky kritéria nám však ostane niekoľko kandidátov. Rekordérmi boli snáď Amphicoelias z čeľade Diplodocidae, známy z úlomku chrbtového stavca (ktorý musel merať 2,4 metra; samotné zviera bolo podľa odhadov 45 až 60 metrov dlhé a veľmi ťažké, aj keby len ľahko stavané – odhady hovoria o hodnote 100 ton a oveľa viac), Sauroposeidon z Brachiosauridae (známy z predĺžených krčných stavcov, ak sa podobal na príbuzné rody, musel byť vyše 30 metrov dlhý a 17 metrov vysoký), pričom poznáme viacero kandidátov, ktorí sa im v dĺžke alebo váhe blížili (Seismosaurus, Supersaurus, Argentinosaurus, Bruhathkayosaurus). Treba však pripomenúť, že všetkých by ich možno predstihol záhadný sauropod spred približne 120 miliónov rokov, ktorý v Austrálii zanechal stopy dlhé 1,7 metra. Pre porovnanie – dĺžka rodu Breviparopus, ktorý zanechal stopy dlhé, bola odhadnutá, rátajúc so stavbou tela podobnou rodu Cetiosaurus (teda s na sauropoda relatívne krátkym krkom a chvostom), na približne 50 metrov. Veľkosť tohto austrálskeho dinosaura musela byť enormná.
Systematika
Takto vyzerá systém taxónu Sauropodiformes resp. taxónu Sauropoda (stav okolo roku 2022):
Sauropodiformes A:
Vysvetlivka: Písmená A, B, C...tu pomocne označujú rôzne významy tohto istého názvu.
Primitívne Sauropodiformes
thumb|220px|left|Primitívny sauropod rodu [[Anchisaurus.]] Primitívne Sauropodiformes (= Sauropoda v zmysle napr. práce Yates 2004) sa delia na rôzne primitívne formy, ktoré sú zatiaľ bez bližšieho zaradenia, s rôznym stupňom vyspelosti na vývojovej ceste ku skupine Eusauropoda. Hoci v minulosti bývali radené do vlastných čeľadí, nie je isté, ktoré a či vôbec niektoré vytvárali prirodzenú skupinu. Najprimitívnejším známym príslušníkom taxónu Sauropodiformes je tak Anchisaurus, stavbou tela podobný primitívnemu rodu Thecodontosaurus (nepatriacemu do Sauropodiformes). O niečo vyspelejší bol už veľký a štvornohý rod Melanorosaurus, okolo ktorého sa snáď združovala skupinka ďalších Sauropodiformes, ktoré boli v minulosti považované za prosauropody. Istý čas sa predpokladalo, že tieto rody spolu možno vytvárajú čeľaď Melanorosauridae, ktorá je dnes obmedzená na rod Melanorosaurus. Do Sauropoda pravom, teda najbežnejšom zmysle už patrí vyspelejší rod Antetonitrus a čeľaď Vulcanodontidae, zastúpená napríklad rodom Vulcanodon.
Primitívne formy z Eusauropoda (v minulosti boli takmer všetky hádzané do čeľade Cetiosauridae), napríklad rod Cetiosaurus, mali duté stavce, do ktorých zasahovali výbežky pľúc (ako u dnešných vtákov). Toto svedčí o vyspelom metabolizme sauropodov a o možnosti podobného dýchania ako vtáky (vtáky potrebujú počas letu nesmierne veľa kyslíka). Či boli teplokrvné ako malé teropody sa dá len ťažko povedať. Ich veľké telá sa len ťažko zbavovali nadbytočného tepla, takže je možné, že teplokrvnosť sauropody vekom stratili.
Macronaria
Zástupcovia Macronaria boli zvyčajne mohutné tvory s kratšími chvostami a veľkými nozdrami, ktoré boli väčšie ako očnice a zároveň umiestnené pomerne vzadu na lebke. Umiestnenie nozdier mohlo súvisieť s ochranou pred rastlinami počas ich odtrhávania, pričom ich veľkosť slúžila na dostatočné zvlhčenie aj veľmi suchého vzduchu, hoci istý význam mohli mať aj pri termoregulácii.
Diplodocimorpha
thumb|150px|left|Hlava vyspelého zástupcu Diplodocimorpha rodu [[Apatosaurus (Diplodocidae) v porovnaní s hlavou zástupcu Macronaria rodu Camarasaurus.]] Zástupcovia Diplodocimorpha mávali dlhé zadné a krátke predné končatiny, dlhý chvost často s bičovitým nadstavcom (ktorým dokázali vydávať neuveriteľne hlasité praskavé zvuky, bičovať protivníkov a predátorov, či udržiavať ako hmatovým orgánom kontakt medzi jednotlivým členmi stáda bez očného kontaktu), krk ohybný iba smerom do strán (vo vertikálnom smere bol strnulý) a nízku hlavu s tenkými zubami. Nozdry mali menšie a ešte viac vzadu ako zástupcovia Macronaria, pričom niektorým rodom sa zrástli do jedného otvoru (Diplodocus). Stavba tela bola jednoznačne prispôsobená na spásanie nízkych a prízemných rastlín. Schopnosť stavať sa na zadné využívali len malé druhy, väčšie sa vztýčili zrejme iba počas útoku dravcov, aby si chránili zraniteľný krk. V priemere mali zástupcovia tejto skupiny ľahšiu stavbu tela než zástupcovia Macronaria. U jedného rodu (Diplodocus) sa zachovali stopy po koženom hrebeni tiahnucom sa stredom chrbta, krku a chvosta. Podobné hrebene bývali zrejme u sauropodov časté. Diplodocimorpha sa vo všeobecnosti delí na tri čeľade: Rebbachisauridae, Dicraeosauridae a Diplodocidae. Diplodocidae a Dicraeosauridae sú si značne podobné a preto je pre nich vytvorená skupina Diplodocoidea, pričom medzi jej typické znaky patrí lebka s menším počtom jemných zubov.
Rebbachisauridae
Spodnokriedová čeľaď Rebbachisauridae, ktorej mnohí členovia bývali v minulosti chybne radení do Dicraeosauridae, je dodnes známa len slabo. Na telách jej zástupcov sú očividné modifikácie oproti starším diplodokom (Diplodocidae), aby mohli konzumovať nízke rastlinstvo aj počas spodnej kriedy (dobre to vidieť pri rode Nigersaurus). Doložený je napríklad výskyt zhrubnutých lyžicovitých zubov, alebo rodov vybavených veľkým množstvom zubov s akýmsi zobákom na konci čeľustí (podobne ako u hadrosaurov).
Diplodocidae
Do tejto čeľade pravdepodobne patrili mnohé z najdlhších suchozemských živočíchov. Známe sú pozostatky niektorých obrovských rodov (Ultrasauros, Seismosaurus, Supersaurus), ktoré však mohli v skutočnosti patriť veľkým jedincom už skôr známych foriem (Seismosaurus bol veľkým druhom rodu Diplodocus, Ultrasauros vznikol zmiešaním kostí brachiosaura a supersaura, kým Supersaurus samotný bol zrejme druhom rodu Barosaurus).
Diplodocidae sa delí na dve podčeľade: robustné formy z Apatosaurinae (napr. rod Apatosaurus) a štíhlejšie Diplodocinae.
Zdroje
Zdroje pre text mimo kapitoly Systematika:
Iné projekty
.
Hámor v Medzeve
Hámor v Medzeve je pobočkou Slovenského technického múzea v okrese Košice okolie. Hámor STM, tiež aj Tischlerov hámor, je typom jednokladivového dvojohniskového hámra. Budova hámra je kombinovaná stavba z kameňa a dreva pochádzajúci z II. pol. 19. stor. Nakoľko sa nachádza v centre mestečka Medzev, volali ho aj mestský hámor. Prívod vody na koleso je dokladom jeho archaického charakteru. Od roku 1967 je vlastníctvom Technického múzea Košice, ktoré ho rekonštruovalo a tiež aj v roku 2010. Hámor a jeho technické vybavenie je národná kultúrna pamiatka v registri ÚZPF pod č. 4380/1,2.
Churchill
Churchill môže znamenať:
5. apríl
Narodenia
thumb|upright|[[Colin Powell (* 1937)]] thumb|upright|[[Gloria Macapagalová-Arroyová (* 1947)]] thumb|upright|[[Agnetha Fältskogová (* 1950)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Allen Ginsberg († 1997)]] thumb|upright|[[Charlton Heston († 2008)]]
Brasil Open 2003
Brasil Open 2003 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 8. do 15. septembra 2003  na otvorených antukových dvorcoch v brazílskom meste Costa do Sauípe. Titul v dvojhre získal Holanďan Sjeng Schalken, ktorý vo finále porazil Nemca Schüttlera. Bol to jeho posledný deviaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Austrálčan Todd Perry a Japonec Thomas Šimada, ktorí vo finále porazili americko-bahamský pár Scott Humphries, Mark Merklein. Pre Perryho to bol prvý a pre Šimadu posledný tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇳🇱 Sjeng Schalken vs. 🇩🇪 Rainer Schüttler 6-2 6-4
Zoznam smerových telefónnych čísiel štátov
Toto je zoznam smerových telefónnych čísiel štátov definovaný ITU-T odporúčaním E.164.
Zóna 0
nepriradená
Zóna 1 – Severoamerický plán číslovania (North American Numbering Plan Area – NANPA)
Oblastiam v rámci Severoamerického plánu číslovania (NANPA) boli priradené smerové čísla tak, akoby tvorili jeden štát. Spoločná predvoľba je +1, ku ktorej sa podľa oblasti pridávajú ďalšie 3 čísla. Predvoľba tak nadobúda tvar +1-XXX.
Externé odkazy
0940950393
Ligúrske more
náhľad|Ligúrske more (poloha) Ligúrske more (taliansky Mar Ligure) je okrajové more Stredozemného mora.
Zaberá rozlohu asi 120 000 km², dosahuje maximálnu hĺbku 2 569 m (na sever od Korziky). Najvýznamnejšie rieky ústiace do mora sú Arno a Var. Najväčším ostrovom lokalizovaným vnútri mora je talianska Capraia. Na pobreží ležia tri štáty, okrem spomenutého Talianska a Francúzska aj Monako. Hlavné prístavy sú Janov, Nice, Livorno, La Spezia a prímorské letoviská Cannes, Saint-Tropez, San Remo a Monte Carlo.
Rybár (priezvisko)
Rybár (o význame pozri rybár) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Moldave nad Bodvou, Bratislave a v Rajci.
Známi nositelia
Pozri v článku Rybár.
Býšovec
Býšovec je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 154 obyvateľov, z toho 82 mužov a 72 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,2 roka (muži 44,0 roka, ženy 48,6 roka).
Dévaványa
Dévaványa je mesto v Maďarsku v Békešskej župe v Gyomaendrődskom okrese.
Má rozlohu 21 655 ha a žije tu obyvateľov .
Pentapolitana
Pentapolitana (iné názvy: Pentapolis, Päťmestie; latinsky Quinque liberae regiaeque civitetas partium superiorium) bol mestský zväz, združenie najvýznamnejších miest na severe Uhorska, v súčasnosti na východnom Slovensku (slobodné kráľovské mestá Košice, Levoča, Bardejov, Prešov a Sabinov). V popredí tohto spojenectva stáli prevažne obchodno-ekonomické záujmy členských miest. Pentapolitana zohrávala významnú úlohu najmä v tranzitnom obchode, keďže v príslušnom regióne sa križovali staré tranzitné cesty v smere juh – sever a západ – východ.
Dejiny mestského zväzu
Prvou písomnou zmienkou o zväzku je záznam zo zhromaždenia všetkých piatich miest v Košiciach v roku 1412. Okrem iného sa tu delegáti dohodli na spoločnom postupe proti previnilcom, resp. dlžníkom. Zo záznamu vyplýva, že schôdze členských miest sa konali už pred týmto rokom. Mesto Sabinov sa pridružilo k spolku natrvalo od 80. rokov 15. storočia aj na príhovor kráľa. Hoci malo malý počet obyvateľov, právne bolo rovnocenné (prevzalo košické mestské právo) a opevnené. Až od polovice 17. storočia mestá ku sebe pribrali aj Kežmarok, s ktorým bola Levoča v storočnom spore o právo skladu. Z Päťmestia sa tak v jeho záverečnej fáze stalo Šesťmestie.
Vedúce postavenie v tomto združení mali Košice, kde sa najčastejšie konali pravidelné porady zástupcov miest. Služby Pentapolitany a jej výborné zahraničné kontakty využíval aj panovník, kráľovské úrady a veľmoži. Politický i hospodársky význam Pentapolitany vzrástol po bitke pri Moháči (r. 1526). V roku 1549 prijali tieto mestá v rámci šírenia reformácie spoločné vierovyznanie, tzv. Confessio Pentapolitana, v ktorom sa prihlásili k evanjelickému augsburskému vyznaniu. Text konfesie pripravil bardejovský humanistický mysliteľ Leonard Stöckel. Mestské zväzy aj Pentapolitana zanikli začiatkom druhej polovice 19. storočia v období bachovho absolutizmu.
Fungovanie mestského zväzu
Vrcholným orgánom nadmestskej samosprávy Pentapolitany bolo zhormaždenie delegátov, ktoré malo v hospodárskej oblasti remeselnej výroby a cechov úlohu celokrajového regulátora – snemu. Jeho uznesenia sa týkali všetkých miest a trhových osád v kraji. teda aj banských a zemepanských. Zhromaždenie rozhodovalo, či sa má, alebo nesmie zvolať celokrajové snemovanie niektorého remesla. Často si zhromaždenie privlastňovalo aj právo udeľovať cechové artikuly, riešiť spory medzi cechmi a majstrami, kontrolovať dielne, zasahovať do vnútorného života a súdnictva cechov, do vzťahu cechov k metropolitnému cechu, obmedzovať nákladnosť v šatení a hostinách jednotlivých vrstiev mešťanov a podobne. Od zhromaždenia Pentapolitany taktiež záviselo zvolávanie celokrajových schôdzí kňazov alebo cirkevnej synody všetkých stanov kraja do niektorého mesta.
Právo zvolať zhromaždenie malo každé z piatich miest, ak sa o mieste dohodlo aspoň s jedným susediacim členom. K naliehavým dôvodom zvolania patrili nové kráľovské opatrenie, správy z cudziny, správy o vojne alebo horziacom útoku zbojníkov, konflikty a násielie úradov a šľachty, požiadavky hornouhorského kapitána, Kráľovskej komory, resp. Spišskej komory. Ďalšími dôvodmi zvolania boli prírodná katastrofa, dar a účasť na kráľovskej svadbe či korunovácii, slávnosť uvedenia do najvyšších hodností v kraji a krajine, vyslanie posolstva do cudziny, na snem, dvor, ochranný sprievod avizovanej karaváne kupcov, peniaze na podplatenie colníkov, hodnostárov a pod.
Pentapolitana mala dobre vypracovaný systém spravodajstva. Poštu doručovali kuriéri – bežci, doručený list muselo dotyčné mesto odpísať a čo najrýchlejšie odoslať susednému mestu v smere Košice – Prešov – Bardejov – Sabinov – Levoča, resp. Levoča – Košice, Levoča – Prešov a podobne. Ich kontakty so zahraničím boli všeobecne známe a využíval ich aj panovník, kráľovské úrady a dôležití šľachtici.
Pentapolitana bola rešpektovaným stavovským orgánom mešťanov. kráľ, hornouhorský kapitán, gróf Spišskej komory, domáce i zahraničné mestá a kniežatá sa často obracali len na jedno z miest (najčastejšie Košice) s tým, aby ono už informovalo ostatné mestá. Spoločne sa zväzu ukladali aj povinnosti, vyslanie žoldnierov, kontribúcia, výzbroj, peňažné dávky a pod. Takéto povinné výdavky, ale aj výdavky reprezentačné (delegácie, dary, pohostenia) delili si členské mestá podľa starého zvyku v pomere:
V prípade vzniku sporov medzi jednotlivými mestami konali sa čiastkové zasadnutia. Tak tomu bolo počas sporu s Košicami pre neprepúšťanie vín, s Bardejovom pre bielenie tkanín v Prešove (monopol mali Bardejov a Košice), s Levočou pre odopieranie poslušnosti košickým metropolitným cechom. Napriek spomenutým konfliktom bolo spoločenstvo súdržným zväzom a po každom takomto konflikte sa zhrnul program obnovy konkordie (concordia – tak samo seba označovalo spoločenstvo). V roku 1571 boli dohodnuté tieto body, ktoré charakterizujú atmosféru doby: Posledný bod odkazoval na mestá Zväzu hornouhorských banských miest, do ktorého patrili (v hodnostnom poradí) Gelnica, Smolník, Rudabánya, Jasov, Telkibánya, Rožňava a Spišská Nová Ves. Spoločenstvo siedemych banských miest s pentapolitanou úzko spolupracovalo vo vojenských záležitostiach. Tieto mestá sa tiež finančne podieľali na vylepšovaní košického mestského opevnenia. Vo veciach remesiel a cechov bol banským mestám odvolacou inštanciou metropolitný cech v Košiciach, resp. zhromaždenie Pentapolitany.
Marburská škola novokantovstva
Marburská škola novokantovstva je jeden zo smerov novokantovstva. Hlavnými predstaviteľmi tohto smeru boli Hermann Cohen, Paul Natorp, Ernst Cassirer, Rudolf Stammler. Filozofia podľa nich nemôže byť poznaním o svete; filozofia je metodológia a logika špeciálnych vied. Poznanie je logický proces konštruovania pojmov. V oblasti sociálnej filozofie zastávali socializmus ako etický ideál.
Stephen Beda
Stephen Beda (* 11. máj 1909, Fort William – † 14. august 1985, Lac du Flambeau) bol kanadský a česko-slovenský hokejista, slovenského pôvodu.
Reprezentácia
V česko-slovenskej reprezentácii odohral jeden zápas, neskóroval. 29. novembra 1936 nastúpil proti Švajčiarsku v Zürichu (zápas sa skončil 1:1).
Ťažkosť (problém)
Ťažkosť je situácia, v ktorej si nevieme rady. Nemusíme si ju uvedomovať ešte ako problém. Podľa toho, aké významové útvary (najmä kategoriálne) intervenujú v procese nášho uvedomovania si/poznávania ťažkosti, rozlišujeme aj problémy. V prípade, že v našej reflexii ťažkosti dominujú filozofické kategórie a iné filozofické významové útvary, výsledkom našej reflexie budú filozofické problémy. Špecifikom filozofického uvedomenia si ťažkosti, čiže špecifikom filozofického problému, je uvedomenie si univerzality ťažkosti a jej enigmatickosti.
Zoznam obcí departementu Haute-Corse
Kompletný zoznam 236 obcí departementu Haute-Corse.
Senoncourt-les-Maujouy
Senoncourt-les-Maujouy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cikháj
Cikháj je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 106 obyvateľov, z toho 53 mužov a 53 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,3 roka (muži 42,6 roka, ženy 44,0 roka).
Agát biely
náhľad|Agát biely (Robinia pseudoacacia) Agát biely (iné slovenské názvy pozri nižšie; lat. Robinia pseudoacacia; staršie: Robinia acacia, Robinia communis, Pseudoacacia pseudoacacia, Acacia Robini) je drevina z čeľade bôbovité (Fabaceae).
Názvy
Iné slovenské názvy tohto druhu sú: Z etymologického hľadiska sú všetky uvedené názvy obsahujúce aga-/aga-/aká- v konečnom dôsledku odvodené od lat. slova acacia resp. gr. akakia (t.j. akácia).
Opis
Drevina, dorastajúca do výšky do 25 metrov. Má sivohnedú až hnedú, hlboko popukanú vrchnú vrstvu kôry. Konáre sú tŕnisté, s pevnými tŕňmi, striedavo olistené nepárno perovitými listami. Jednotlivé lístky sú oválne, celookrajné. Kvety sú ovisnuté strapce, bielej farby, so silnou vôňou, ktoré sa tvoria od mája do júna. Plodom je hnedý sploštený struk. Strom má stredne rozkonárenú nepravidelnú korunu. Voľne v prírode pravidelne a bohato nasadzuje množstvo semien, ktoré sa ľahko ujímajú. Pri šľachtení sa agát rozmnožuje najmä zelenými a koreňovými odrezkami pre cenné zachovanie dedičných vlastností. Okrem kvetov sú všetky ostatné časti agáta značne jedovaté. Príznakmi otravy je slinenie, nevoľnosť, preháňanie, bolesť hlavy, srdcová slabosť, pokles tlaku, kŕče, ochrnutie a smrť. V prípade otravy treba ihneď zabezpečiť prvú lekársku pomoc.Má rád teplo.
Rybárik (priezvisko)
Rybárik (o význame pozri rybárik) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Považskej Bystrici, Rajci, Žiline a Kamennej Porube (okres Žilina).
Známi nositelia
Pozri v článku Rybárik.
Georfans
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Liiga
Liiga je najvyššia fínska ligová súťaž v ľadovom hokeji. Bola založená roku 1975 v meste Tampere. Od roku 2016 hrá ligu 15 tímov.
Rybárik
Rybárik môže byť:
Rybáriky môže byť:
Henry
Henry môže byť:
Betlehem
Betlehem môže byť:
Sila (seriál)
Sila je turecký seriál od Güla Oğuza a spoločnosti Ay Yapım, ktorý bol natáčaný v rokoch 2006 – 2008. Hlavné postavy stvárnili herci Cansu Dere a Mehmet Akif Alakurt. Na Slovensku seriál vysielala TV Doma od 5. augusta 2013 do 27. marca 2014. Seriál Sila sa na TV Doma reprízoval od 4. januára 2016 do 27. júla 2016.
Masarykizmus
náhľad|[[Tomáš Garrigue Masaryk, prvý prezident ČSR, známy tiež svojimi antikomunistickými postojmi]] Masarykizmus je pôvodne ojedinele používané označenie pre filozofické myslenie (príp. i politiku) Tomáša Garrigua Masaryka, avšak od začiatku 50. rokov 20. storočia rozširované ako marxisticko-leninistický očierňujúci propagandistický pojem komunistického režimu v Československu (ČSR) v snahe dehonestovať Masarykovu osobnosť, politiku, jeho filozofické názory a zlikvidovať kult Masaryka.
Výskyty termínu pred rokom 1948
V Kartotéke novočeského lexikálneho archívu bolo najstaršie použitie termínu „masarykismus“ zaznamenané ešte v roku 1937 v publikácii zostavenej Albertom Pražákom k 70. narodeninám českého literárneho a divadelného kritika Jindřicha Vodáka, pričom bol použité (v kladnom citovom zafarbení) na označenie stúpenectva Masarykovej filozofie.
Šrí Páda
thumb|Sri Pada Šrí Páda (-sinhálsky; iné názvy: sinh. Šrí Pádakanda, Samanalakanda, po tamilsky Sivanolipadam; ang. Adam's peak, slovensky Adamov vrch) je vrch na ostrove Cejlón (Srí Lanka). Dosahuje výšku a je tak druhým najvyšším vrchom ostrova (najvyšším je Pidurutalagala s ). Na jeho vrchole sa nachádza priehlbina v tvare ľudskej stupaje, ktorá je pútnickým miestom budhistov, hinduistov aj moslimov.
Masarykizmus
Výskyty termínu pred rokom 1948
Ďalšie použitie bolo zaznamenané v monografii Naše dělnické hnutí v minulosti (1947) historika a člena Československej sociálnej demokracie Miloslava Volfa, ktorý tento termín použil na označenie časti ideológie, na ktorej stavala predmníchovská ČSR v kontraste voči nacionalisticky orientovanej Strane národnej jednoty vzniklej v pomníchovskej ČSR (22. novembra 1938) na čele s Rudolfom Beranom.
Kunmadaras
Kunmadaras je veľká obec v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v okrese Karcag.
Masarykizmus
Komunistický propagandistický pojem
Masarykizmus ako propagandistický pojem bol komunistickým režimom v ČSR zavedený v 50. rokoch 20. storočia, pričom podľa Kartotéky novočeského lexikálneho archívu prvá zmienka pochádza z roku 1951, kedy bol označený za „režim M(asaryka), [ktorý je] na rovnakej triednej základni ako druhé myšlienkové systémy buržoázie.“.
Do oficiálnej politickej literatúry bol zadefinovaný ako: „ideový zdroj oportunizmu, sociáldemokratizmu a maloburžoazného nacionalizmu, ktorý je nástrojom krajnej pravice a protisocialistických síl“. Slovník slovenského jazyka z roku 1960 ho charakterizoval ako: „reakčný politický smer T. G. Masaryka.“ Politický slovník z roku 1986 (obdobia normalizácie) uvádza obdobnú definíciu ako politická literatúra 50. rokov: ''„ideológia a politika časti vládnucich buržoáznych kruhov (tzv. Hrad) v predmníchovskej Československej republike. [...] Masarykizmus sa snažil rafinovane vykonštruovanou propagandou o bužoáznej demokracii a humanizme zastierať vykorisťovateľský charakter predmníchovskej republiky, upevniť panstvo kapitalizmu v Československu. Na ideológii masarykizmu bol postavený program niektorých takzvaných socialistických strán v predmníchovskej Československej republike, najmä bývalej Československej strany národne socialistickej.“''
Kunmadaras
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Teória poznania
Termín gnozeológia používala už stredoveká scholastika vo význame scientia cognitionis in genere. Podľa Jána Letza je súčasťou filozofie ľudského subjektu.
Vymedzenie pojmu
Slová poznať alebo vedieť používame v rôznych významoch:
Tento článok sa zaoberá tretím typom poznania, ktorý vo všeobecnosti môžeme uviesť v tvare: „Viem, že p“, kde p je výrok (angl. proposition), ktorým identifikujeme informáciu.
Poznanie ako zdôvodnené pravdivé presvedčenie
Tradične sa poznanie definuje ako pravdivé zdôvodnené presvedčenie. Subjekt S vie, že výrok (propozícia) p je pravdivý vtedy a len vtedy, ak sú splnené nasledovné tri podmienky:
Prvá podmienka poukazuje na spätosť pravdy a poznania, ktorú ako prvý definoval Platón. Ak totiž tvrdíme, že máme o niečom vedomosť a túto vedomosť prezentujeme v tvare „Viem, že p“ („Viem, že včera pršalo.“ alebo „Viem, že Mahátmá Gándhí bol Ind“), zároveň tým hovoríme, že p je pravdivé.
Druhá podmienka vyjadruje to, čo subjektívne vnímame, keď tvrdíme, že o niečom máme vedomosť: veríme tomu.
Tretiu podmienku prijímame preto, aby sme vylúčili prípady, v ktorých subjekt prijíma výrok p a verí mu, napríklad len z toho dôvodu, že sa tak rozhodol. Takýto človek by síce mal pravdivý názor, ale intuitívne správne cítime, že nemôžeme povedať, že by vedel (na rozdiel medzi pravdivým názorom a poznaním zrejme ako prvý medzi filozofmi poukázal Parmenides ).
Ako príklady ďalších definícií poznania môžeme uviesť definíciu od A. J. Ayera (i) p je pravdivé, ii) S si je istý, že p je pravdivé a iii) S má v relevantnom kontexte právo byť si istý, že p je pravdivé ) a K. Lehrera (i) p je pravdivé, ii) S akceptuje, že p je pravdivé, iii) S má úplné zdôvodnenie akceptovať, že p je pravdivé a iv) S má úplné zdôvodnenie akceptovať, že p nezávisle od akéhokoľvek nepravdivého tvrdenia ).
Gettierov problém
V roku 1963 Edmund Gettier publikoval prácu, v ktorej spochybnil klasickú definíciu poznania ako pravdivého zdôvodneného presvedčenia. Na niekoľkých stranách Gettier tvrdil, že existujú situácie, v ktorých presvedčenie človeka môže byť pravdivé a zdôvodnené, predsa však nemôže byť označené ako poznanie. To znamená, že podmienky uvedené vyššie sú nevyhnutné, nie však postačujúce na definovanie poznania.
Podľa Gettiera teda existujú okolnosti, v ktorých človek nemá poznanie, aj keď sú všetky tri podmienky splnené. Pre podporu svojho tvrdenia uviedol dva myšlienkové príklady, ktoré sú protipríkladmi voči klasickej definícii poznania. Jeden z príkladov hovorí o dvoch mužoch (Smith a Jones), ktorí očakávajú výsledky svojho uchádzania sa o určitú pracovnú pozíciu. Každý z nich má vo svojom vrecku desať mincí. Smith má vynikajúce dôvody veriť tomu, že prácu dostane Jones a vie, že Jones má vo vrecku desať mincí (spočítal ich). Z tohoto Smith odvodí, že prácu dostane ten, kto má vo svojom vrecku desať mincí; nie je si však vedomý, že on má takisto desať mincí vo svojom vrecku. Prácu nakoniec dostane Smith.
Hoci má Smith silné dôvody pre to, aby veril, že prácu dostane Jones, mýlil sa. Jeho presvedčenie, že prácu dostane ten, kto má vo svojom vrecku desať mincí je zdôvodnené a aj pravdivé. Podľa Gettiera však Smith nevie, že prácu dostane ten, kto má vo svojom vrecku desať mincí, pretože jeho presvedčenie je „pravdivé vďaka počtu mincí, ktoré má vo svojom vrecku Smith, zatiaľ čo Smith nevie, koľko mincí má vo svojom vrecku a zakladá svoje presvedčenie (...) na množstve mincí v Jonesovom vrecku, o ktorom nesprávne verí, že on bude ten, kto prácu dostane.“ (pozri s.122.) V takýchto prípadoch má síce subjekt svoje presvedčenie zdôvodnené, pravdivosť však nadobúda len vďaka šťastiu.
Odozvy na Gettierov problém
Odozvy na Gettierov problém boli rôzne. Zvyčajne boli pokusmi ponúknuť definíciu poznania inú ako klasickú a to pridaním štvrtej podmienky alebo sa pokúsili vytvoriť úplne novú konštrukciu.
Neprítomnosť relevantnej nepravdy
Vyššie uvedený Gettierov príklad možno analyticky zapísať v tvare q vyplýva z p, kde q je výrok „Prácu dostane ten, kto má vo svojom vrecku desať mincí“ a p je konjunkcia dvoch výrokov „Prácu dostane Jones“ a „Jones má vo svojom vrecku desať mincí“. Výrok q nadobúda pravdivosť šťastím, čo znamená, že jeho pravdivostná hodnota nie je určená pravdivostnými hodnotami konjunkcie výrokov p, keďže výrok „Prácu dostane Jones“ je nepravdivý. V definícii poznania teda sformulujeme štvrtú podmienku, podľa ktorej presvedčenie nesmie spočívať na inom nepravdivom presvedčení, ktoré je relevantné v tom zmysle, že určuje pravdivostnú hodnotu odvodeného presvedčenia.
Nová definícia poznania však nie je dobrá, pretože možno vytvoriť protipríklad, v ktorom budú všetky štyri podmienky splnené a človek majúci takéto presvedčenie stále nebude mať poznanie. Uvažujme o nasledovnej situácii: isté hodiny zastali v čase 11:56. O deň na to prechádzam okolo nich a nadobudnem presvedčenie, že práve je 11:56. Je pravda, že je takýto čas, pretože náhodou sa stalo, že práve o takomto čase som sa ocitol pred stojacimi hodinami. Viem, že práve v tejto chvíli je 11:56? Moje presvedčenie je pravdivé a zdôvodnené a vyhovujúc štvrtej podmienke mám presvedčenie, že hodiny zvyčajne ukazujú správny čas (čo je pravda). Teda aj napriek tomu, že systém mojich presvedčení neobsahuje relevantnú nepravdu, je očividné, že stále neviem, aký je čas. Nová definícia poznania je teda nedostatočná alebo nesprávna (príklad s hodinami je v článku od Davida Truncellita ).