cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovenská hokejbalová extraliga mužov 2013/14
Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledný celok hral baráž o zotrvanie v extralige. Bodovanie: V barážových zápasoch bol hrací čas 3 x 15 min a miesto predĺženia sa hrali hneď samostatné nájazdy.
Tabuľka po základnej časti
Zdroj: sportscore.sk
Baráž o extraligu
Druhé kolo, ktoré sa malo konať v júli 2014 sa neskutočnilo, pretože družstvo N-Sport Trend Žiar nad Hronom do neho nenastúpilo. Nové Zámky tak ako víťaz prvého kola postúpili priamo do extraligy.
Shadwell
Shadwell, plantáž vo Virgínii, bola rodisko Thomasa Jeffersona. Bola pomenovaná po farnosti Shadwell v Londýne, kde sa narodila jeho matka Jane Randolph. Shadwell bola zničená v požiari a rodina Petra Jeffersona sa presťahovala do nového domova Edge Hill.
Letiskový autobus
thumb|Letiskový autobus [[Neoplan Airliner na letisku Brno-Tuřany.]] Letiskový autobus je špeciálny autobus určený na prepravu osôb po letisku alebo z letiska do mestských oblastí. Od bežných autobusov sa zvyknú odlišovať väčšou kapacitou a zväčšeným batožinovým priestorom.
Ľuboš Jurík
Životopis
V roku 1971 absolvoval štúdium publicistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Po ukončení štúdia pôsobil ako redaktor týždenníka Nové slovo, v rokoch 19921997 bol hovorcom predsedu NR SR (Ivana Gašparoviča), zakladateľom časopisu Parlamentný kuriér a neskôr sa stal šéfredaktorom mesačníka Euroreport plus. Bol dvojnásobným držiteľom ceny Egona E. Kischa za literatúru faktu a držiteľ Krištáľového krídla. Žil v Pezinku, bol ženatý, mal dvoch synov a jednu dcéru.
Letiskový autobus
Prvé letiskové autobusy sa začali používať v roku 1960, keď začala s ich prevádzkou spoločnosť British European Airways.
Ľuboš Jurík
Tvorba
Venoval sa najmä písaniu próz (romány, novely, poviedky), ako aj esejí a rozhovorov. Bol tiež autorom divadelnej hry a viacerých televíznych scenárov.
Ždaňa
Ždaňa (v minulosti Ždáňa, ) je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Polohopis
Obec Ždaňa leží v nadmorskej výške 185 m juhovýchodne od Košíc na styku Košickej kotliny so Slanskými vrchmi pri vtoku rieky Olšavy do Hornádu. Kataster obce sa rozprestiera na úpätí Slanských vrchov, zo západu ju ohraničuje tok rieky Hornád, ktorá je v týchto úsekoch štrkonosná, so zaujímavými brehovými porastami. Južnou časťou obce preteká Turecký potok, ktorého brehové porasty dotvárajú zaujímavú krajinnú scenériu obce.
Notre-Dame-du-Rocher
Notre-Dame-du-Rocher je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Ždaňa
Vodné toky
Cez obec Ždaňa tečie rieka Hornád a Turecký potok.
Notre-Dame-du-Rocher
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ždaňa
Vodné plochy
Štrkovisko Geča
Notre-Dame-du-Rocher
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ždaňa
Doprava
Do obce sa môže dostať z Košíc autobusmi spoločnosti Eurobus.
Civilizácia
thumb|250px|Mestá sú hlavným znakom ľudských civilizácií
Civilizácia je úroveň spoločenského vývoja, ktorý dosiahla určitá spoločnosť, súhrn jej materiálnych a duchovných výdobytkov.
V klasickom myslení: súhrn fenoménov náboženských, intelektuálnych, politických atď. a im zodpovedajúcich hodnôt, ktoré charakterizujú národy, preberajúce grécko-rímsku tradíciu a kresťanstvo. Klasické myslenie stavia takto civilizáciu etnocentricky proti divošstvu a barbarstvu.
Civilizácia v 18. storočí je spoločnosť osvietenského racionalizmu a technickej vyspelosti v protiklade k primitívnym, barbarským spoločnostiam. Civilizácia je buď to isté, čo kultúra, alebo je to (oproti kultúre 18. stor.) úroveň techniky a s ňou súvisiacej materiálnej kultúry.
Podľa encykopedistov je civilizácia protiklad barbarstva a feudalizmu.
Vo francúzskom osvietenstve je to výsledok technického, duchovného, umeleckého, morálneho a spoločenského pokroku, slovom historického pokroku. V prehistórii a u prírodných národov (divochov, barbarov) sa nedá hovoriť o histórii a teda ani o civilizácii.
Podľa Arnolda Josepha Toynbee je civilizácia jednotka historického skúmania, ktorá je relatívne sebestačná a viac menej zrozumiteľná oddelene od zvyšku dejín.
Zaoberať sa civilizáciou namiesto národmi je prax, ktorú považujú za samozrejmú orientalisti, historici staroveku, archeológovia a antropológovia. Rozkrájať civilizáciu na kusy a označiť ich nálepkou národ je príznačné pre bádateľov v oblasti moderných západných dejín. Až do začiatku 18. storočia sa klasické diela západných historikov venovali celým dejinám západného kresťanstva alebo dokonca úplným dejinám sveta od jeho stvorenia až po posledný súd.
Myjavská Rudava
Myjavská Rudava je vodný tok na Záhorí, na území okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, má dĺžku 14 km a je tokom IV. rádu.
Preteká severovýchodnou časťou Borskej nížiny, vzniká v Podmalokarpatskej zníženine severozápadne od obce Prievaly v nadmorskej výške cca, v oblasti močarísk a rašelinísk.
Tečie najprv severovýchodným smerom okrajom borovicových lesov na ľavom brehu, obteká sústavu piatich rybníkov na tom istom brehu a preteká okolo horárne Rudava, pri ktorej priberá pravostranný prítok zo severozápadného úpätia Vápenkovej skaly. Potom priberá pravostranný prítok od obce Cerová a pri samote Pustý Mlyn ďalší pravostranný prítok spod hradu Korlátka. Následne sa stáča na sever, sprava priberá Čierny potok a pokračuje súbežne s korytom Myjavy na pravom brehu.
Približne na úseku Myjavská Rudava tvorí hranicu medzi okresmi Malacky na ľavom (zároveň hranica VVP Záhorie) a Senica na pravom brehu.
Yuuzhan Vong
Yuuzhan Vong je v Hviezdnych vojnách rasa dobyvateľov z inej galaxie, ktorá napadla Novú Republiku.
Bola to rasa, ktorá už dobyla desiatky (alebo aj stovky) galaxií. Boli imúnni proti sile.
Nemali technológie ani robotov - všetky lode pestovali a krížili ako hospodárske zvieratá. Ich lode vedeli ovládať silu ako jediovia alebo sithovia. Generovali malé čierne diery, ktoré hltali lasery aj torpéda.
Nikto ich nevedel dlho zastaviť a dobyli väčšinu galaxie.
Rudolf Zajac
MUDr. Rudolf Zajac (* 9. február 1951, Bratislava) je slovenský lekár, bývalý minister zdravotníctva Slovenskej republiky.
Život
Je ženatý a má dve deti.
Politická činnosť
Od roku 2001 pôsobil ako expert Aliancie nového občana pre zdravotníctvo až do roku 2005. V parlamentných voľbách v roku 2002 bol zvolený za poslanca národnej rady za ANO. Svoj poslanecký mandát si neuplatnil, pretože sa stal členom vlády a od 16. októbra 2002 bol ministrom zdravotníctva. Počas funkčného obdobia zaviedol viacero reformných opatrení, napríklad spoplatnenie návštev u lekára a pobytu v nemocnici. Po skončení funkčného obdobia ho vo funkcii vystriedal Ivan Valentovič. Rudolf Zajac je od roku 2006 členom Občianskej konzervatívnej strany.
Flochová
Flochová je najvyšší vrch Kremnických vrchov.
Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Flochovský chrbát. Mohutný vrch leží v Žilinskom kraji, na území okresu Turčianske Teplice. Flochová zasahuje do katastrálneho územia obcí Horná Štubňa, Turček a Čremošné. Najvyšší vrch Kremnických vrchov sa rozkladá v hlavnom hrebeni, pričom rozsiahly masív je plytkým sedlom Flochovej rozdelený na samotnú Flochovú a len o 4 metre nižší Svrčinník.
Opis
Plochý vrchol Flochovej je pokrytý na väčšine územia hustým lesom. Východná časť vrchu je so susedným Svrčinníkom súčasťou národnej prírodnej rezervácie Svrčinník. Práve cez susedný vrch pokračuje hrebeň do sedla Malý Šturec, kde smeruje Cesta hrdinov SNP. Susednými významnými vrchmi sú na západe Javorová studňa a východne ležiaci Svrčinník, ktorým pokračuje hlavný hrebeň na Skalku. Južné svahy sú pramennou oblasťou zdrojníc rieky Turiec, severné oblasti odvodňujú prítoky Teplice.
Výhľady
Vrcholové partie lesnatého plochého vrchu neposkytujú veľa možností na výhľady. Malé otvorené časti poskytujú ďaleké výhľady najmä západným smerom ponad Turčiansku kotlinu. Okrem susedných vrchov pohoria je dobré pozorovateľná Lúčanská Fatra, severným smerom vyniká južná časť Veľkej Fatry, pri vhodných podmienkach i západná časť Nízkych Tatier, Poľana i Vtáčnik.
L’Argentière-la-Bessée
L’Argentière-la-Bessée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Pentre Ifan
Dejiny
Dolmen pochádza približne z roku 3 500 pred Kr. a pravdepodobne bol používaný ako pohrebisko. Zachované kamene tvoria portál a hlavné komory hrobky, ktoré boli pôvodne zakryté veľkým kamenným valom s rozmermi 36,6 m dĺžky a 17 m šírky. Niektoré z kameňov po rokoch zmenili svoju polohu, ale sedem z nich zostalo v pôvodnej polohe. Hlavný kameň je 5,1 metra dlhý, jeho najvyšší bod sa nachádza 5,1 metra nad zemou a jeho odhadovaná váha je 16 ton.
L’Argentière-la-Bessée
Poloha
L’Argentière-la-Bessée má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pentre Ifan
Dejiny
Vlastníkom a správcom dolmenu, ktorý sa nachádza približne sedemnásť kilometrov od Cardiganu, je Cadw.
L’Argentière-la-Bessée
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Vlkava
Vlkava je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 419 obyvateľov, z toho 198 mužov a 221 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 41,7 roka, ženy 40,4 roka).
Marsilio Ficino
Marsilio Ficino, známy aj pod svojim latinským menom Marsilius Ficinus (* 19. október 1433, Figline Valdarno – † 1. október 1499, Careggi) bol taliansky filozof, jeden z najvplyvnejších humanistických filozofov skorej talianskej renesancie.
Usiloval sa vypracovať nový filozofický obraz sveta, ktorý by prekonal kresťanské náboženstvo a kultúru nanovo zakotvil v helenizme.
Bol astrológ a oživovateľ neoplatonizmu a vo svojej dobe bol v kontakte s každým významným akademickým mysliteľom.
Torpédový bombardér
thumb|right|Jeden z prvých torpédových bombardérov [[Sopwith Cuckoo odhazuje torpédo]] thumb|right|Slávny torpédový bombardér [[Fairey Swordfish]] Torpédový bombardér bol typ bombardovacieho lietadla určeného špeciálne k útokom na lode pomocou torpéd. Prvé torpédové bombardéry boli vyvinuté už počas prvej svetovej vojny, v medzivojnovom období bola prepracovaná taktika ich nasadenia a obdobie svojej najväčšej slávy zažili v námorných bitkách druhej svetovej vojny. Po nej boli veľmi rýchlo nahradené novými, účinejšími zbraňovým systémami (hlavne protilodnými strelami), ktoré mohli niesť konvenčné bombardéry.
Náučný chodník
náhľad|150px|Turistická značka pre náučný chodník náhľad|Značenie náučného chodníka v [[Praha|Prahe]] Náučné chodníky sú v krajine rôznou formou vyznačené turistické a exkurzné trasy rôznej dĺžky a zamerania, ktoré sú vytvorené v prírodne, krajinársky, ale aj kultúrne či historicky zaujímavých alebo typických územiach.
V rámci týchto trás sú niektoré vybrané objekty, fenomény alebo zaujímavosti osobitne vysvetlené, väčšinou na informačných paneloch, ktoré sú postavené na trase náučného chodníka. Náučné chodníky sú súčasťou informačného systému, ktorý okrem nich zahrňuje aj náučné lokality, historické cesty a múzeá v prírode.
Charlottesville
thumb|Downtown Mall Charlottesville je mesto vo Virgínii v USA, nachádzajúce sa v Albemarle County. Je pomenované po princeznej Sophii Charlotte z rodu Mecklenburg-Strelitz, manželke kráľa Juraja III..
Podľa sčítania z 2003 malo mesto 39 162 obyvateľov. V roku 2004 bol Charlottesville označený ako najlepšie miesto na život v USA knihou Cities Ranked and Rated od Berta Sperlinga a Petra Sandera. Nachádza sa tu Univerzita vo Virgínii založená Thomasom Jeffersonom.
Kobra okuliarnatá
Kobra okuliarnatá alebo staršie kobra indická či okuliarnik indický (lat. Naja naja) je jeden z najnebezpečnejších hadov v Indii. Patrí do čeľade koralovcovitých a jeho jed obsahuje neurotoxíny. Je známy najmä z atrakcií „zaklínačov“.
Opis
Kobra okuliarnatá dosahuje dĺžku 1,2 až. Sfarbenie kobier okuliarnatých je pomerne rozmanité, siaha od hnedého až po čierne, pričom väčšina jedincov má výrazné bledé znaky na zadnej strane štítu, čiže „kapucne“.
Výskyt
Táto kobra uprednostňuje ryžové polia a okraje ciest v blízkosti obcí, takže sa dostáva do kontaktu s človekom. Vyskytuje sa v južnej Ázii hlavne v štátoch Pakistan a India, ale môžeme ju nájsť aj na Srí Lanke, v Bangladéši, Nepále, Bhutáne a Afganistane.
Správanie
Hoci sa kobry občas vyhrievajú na slnku, sú zväčša aktívne v noci. Dokážu liezť po stromoch aj plávať. Rovnako ako iné kobry, aj tento druh pri ohrození roztiahne rebrá na krku, ktoré sú za normálnych okolností zložené.
Potrava
Živia sa malými cicavcami, jaštericami, vtákmi, ale aj inými hadmi, ktoré usmrcujú rýchlo pôsobiacim neurotoxickým jedom.
Rozmnožovanie
Samica nakladie 10 až 30 vajec do potkaních norí, alebo termitísk a po inkubačnej dobe, ktoré trvá od 48 do 69 dní. Mláďatá merajú 20 až.
Predátory
Okrem ľudí sú hlavnými predátormi kobier okuliarnatých viaceré cicavce najmä mungá a dravé vtáky.
"ale" (album)
Ale, na albume štylizované ako "ale" (s úvodzovkami), je štvrtý štúdiový album, ktorý so skupinou Indigo nahral Peter Nagy. Album vydalo hudobné vydavateľstvo Opus v roku 1987.
Album Ale bol výrazným prelomom v tvorbe Petra Nagyho. Nachádzajú sa na ňom viaceré skladby, ktoré silne pripomínajú Petrove folkové začiatky. Na jeho nahrávaní so skupinou Indigo spolupracovalo viacero hostí. Sú na ňom nahrané aj dva známe duety „Motýle zblízka“ (s Vašom Patejdlom) a „Psi sa bránia útokom“ (s Jožom Rážom), ako aj zaujímavý pokus o spojenie etnohudby s textami Petra Nagyho v piesňach „Tetovaný otáznik“ a „Nemé jazerá“.
Ale
Ale môže byť:
ALE môže byť:
Zoznam planétok 4501 – 4750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov 1999
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov 1999 boli v poradí 8. majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 1.12. septembra 1999 v Padove, v Taliansku, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Ruska. Svoj piaty titul získalo 🇩🇪, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇳🇱.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Letné olympijské hry 2000, ktoré hostilo Sydney. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Rovnako sa prvé 2 družstvá kvalifikovali aj na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré organizovala Malajzia.
Venuša (soška)
thumb|[[Willendorfská venuša]] Venuša je mladopaleolitická soška zobrazujúca (spravidla nahú) ženskú postavu so zvýraznenými niektorými pohlavnými znakmi a zvyčajne so zanedbanými črtami tváre/hlavy a nôh. Najviac ich spadá do aurignacienu a gravettienu, objavené boli od Španielska po Sibír. Sošky sú vytvorené z kameňa, pálenej hliny, kostí, parohov či mamutoviny.
Ako pri väčšine pravekých kultúrnych artefaktov nie je zmysel existencie týchto figúrok známy. Archeológovia väčšinou iba špekulujú, že by mohli byť emblémami bezpečnosti, úspechu, ikonami plodnosti, pornografickými predstavami, či len priamou prezentáciou veľkého božstva, kultu materstva či iných rozličných miestnych modiel. Zjavná obezita figúrok naznačuje, že v období ich tvorby (keď dominoval lov a neexistoval chov hospodárskych zvierat, či poľnohospodárstvo, a človek tak nemal plynulo zabezpečenú potravu) bola obezita jedným z kritérií na prezentáciu túžby po hojnosti a bezpečí. Mohla tiež znamenať túžbu po tehotenstve a potomkoch.
Prvá venuša sa našla v roku 1894 pri Brassempouy.
Zoznam hlavných pravekých venúš:
Soudan (Loire-Atlantique)
Soudan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Occagnes
Occagnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Colmar
Colmar je mesto v departemente Haut-Rhin v regióne Grand Est na východe Francúzska.
Geografia
Colmar sa nachádza južne-juhovýchodne od Štrasburgu, mestom preteká rieka Lauch, ktorá je prepojená s riekou Rýn. Neďaleko sa nachádza pohorie Vogézy. Na juh od mesta sa nachádza mesto Mulhouse, na východ nemecká hranica a mesto Freiburg im Breisgau.
Dejiny
left|thumb|Centrum mesta Colmar (po latinsky Columbarium) bol založený v 9. storočí. V roku 1226 dostal postavenie slobodného mesta v rímskonemeckej ríši. Počas tridsaťročnej vojny mesto ovládali dva roky švédske vojská. V roku 1697 ho dobyl francúzsky kráľ Ľudovít XIV.
Kristína Royová
Kristína Karolína Royová (* 18. august 1860, Stará Turá – † 27. december 1936, Stará Turá) bola slovenská náboženská spisovateľka a redaktorka.
Colmar
Kultúra
V centre mesta sa nachádzajú staršie budovy, väčšie množstvo stavieb v nemeckom gotickom štýle a v ranom renesančnom štýle. Nachádza sa tu množstvo starých kostolov, medzi ne patrí Kostol Saint-Martin (13. storočie), jeden z najväčších a najzaujímavejších. Miestny umelec a jeden z najdôležitejších nemeckých maliarov obdobia neskorej gotiky Martin Schongauer tu namaľoval v 15. storočí dielo Madonna ruží v kostole rádu dominikánov.
V múzeu Unterlinden sa nachádza dielo renesančného maliara Matthiasa Grünewalda Isenheimský oltár.
Kristína Royová
Životopis
Pochádzala z rodiny evanjelického farára Augusta Roya a jeho manželky Františky rodenej Holuby ktorej predkovia, francúzski hugenoti, podľa rodinnej tradície prišli na Slovensko pred náboženským prenasledovaním z Francúzska. Vzdelávala sa súkromne. Stala sa zakladateľkou a vedúcou osobnosťou Modrého kríža, v Starej Turej založila útulňu pre výchovu opustených detí a sirôt, v roku 1911 aj malú ambulantnú nemocnicu, v roku 1926 sirotinec a v roku 1933 starobinec – Domov bielych hláv.
Colmar
Kultúra
Ďalšie kultúrne miesta sú Bartholdi múzeum, kde sú vystavené diela slávneho umelca a sochára Frederica Bartholdiho. V meste sa nachádza múzeum hračiek a prírodovedné múzeum.
V meste sa každý júl koná medzinárodný hudobný festival.
Kristína Royová
Životopis
Evanjelička, k jej odkazu sa hlási Evanjelická cirkev a. v., ako aj Cirkev bratská.
V Starej Turej sa nachádza pamätná izba, ktorá bola založená v roku 1986. .
Tvorba
Jej literárna kariéra sa začala romantickými poviedkami s ľúbostnou a s národnou tematikou. Písala romány, novely, poviedky, duchovné piesne a spisy rôzneho zamerania a druhu, taktiež prekladala. Vďaka podpore cirkvi, ktorá jej diela vydávala vo veľkých nákladoch a viacerých vydaniach, sa stala fakticky najprekladanejšou slovenskou autorkou – jej diela boli preložené do 36 jazykov. Svoje diela uverejňovala v časopise Betanie, Svetlo, Večernica.
Dielo
náhľad|Nemecké vydanie knihy Šťastní ľudia z roku 1933
Rudolf Clausius
Rudolf Julius Emanuel Clausius (* 2. január 1822, Koszalin, Poľsko – † 24. august 1888, Bonn, Nemecko) bol nemecký matematik a fyzik, ktorý je považovaný za zakladateľa termodynamiky.
Ulica Karola Adlera (Bratislava)
Ulica Karola Adlera je ulica v Bratislave, v mestskej časti Dúbravka. Nachádza sa v miestnej časti Podvornice. Je pomenovaná podľa Karola Adlera (19101944), účastníka SNP, popraveného nacistami.
Ulica vznikla v 70. rokoch 20. storočia pri výstavbe panelákového sídliska. Na Karola Adlera 5 sa nachádza Stredná priemyselná škola elektrotechnická.
Sojuz TMA-11
Posádka
Členovia posádky ISS Expedície 16 Prvý malajský kozmonaut
Popis misie
Štart misie sa uskutočnil 10. októbra 2007 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane. Pripojenie k ISS sa uskutočnilo v piatok 12. októbra 2007. Členovia Expedície 16 nahradili na palube ISS ruských kozmonautou Fiodora Jurčichina a Olega Kotova, ktorí na ISS pracovali približne pol roka. Šejch Mustafa Šuchor al Masrie sa po niekoľkodennom pobyte na ISS vrátil spoločne s Kotovom a Jurčichinom na Zem pomocou lode Sojuz TMA-10.
Tretí člen posádky Clayton Conrad Anderson zostal na ISS až do ďalšej misie raketoplánu Discovery (STS-120).
Clivosť
Clivosť je skľúčenosť, smutná túžba.
Trpnouzské blato
Trpnouzské blato je prírodná rezervácia v okresoch České Budějovice a Jindřichův Hradec. Nachádza sa v Třeboňskej panve východne od obce Hranice. Je súčasťou CHKO Třeboňsko. Rezervácia sa rozkladá na ploche. Bola vyhlásená v roku 2002. Spoločne s Národnou prírodnou rezerváciou Žofinka tvorí Trpnouzské blato rozsiahly (celková rozloha ) a na Třeboňsku jeden z najzachovalejších komplexov rašelinísk, zaradený do zoznamu mokradí medzinárodného významu chránených Ramsarskou konvenciou.
Ochrana
Predmetom ochrany je unikátny komplex rašeliniska na miestach po bývalej ťažbe rašeliny so sukcesnými štádiami v rôznom stupni vývoja. Ide o rôznorodý systém zvyškov úsekov z ťažby rašeliny s rôzne vysokou vrstvou rašeliny, na dlhých úzkych parcelách jednotliví vlastníci vykonávali ťažbu (tzv. borkovanie) až do 50. rokov 20. storočia. Unikátnu ohrozenú a chránenú rašeliniskovú flóru tu tvoria borovica blatka, rojovník močiarny, brusnica, páperník pošvatý, kľukva močiarna, fialka močiarna, rosička okrúhlolistá, hviezdica močiarna, plavúň pučivý. Z rašelištnej fauny je najvzácnejší chránený žltáčik čučoriedkový, ktorý je glaciálnym reliktom viazaným na brusnice.
Arvieux
Arvieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Arvieux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Omméel
Omméel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Clinamen
Clinamen (lat.) alebo sklon, odklon, náklon, príklon je odchýlka atómov pri padaní prázdnym priestorom, vďaka ktorej sa môžu zhlukovať podľa jednotlivých vlastností a vytvárať tak telesá. Termín pochádza od Lucretia a týka sa názorov Epikura, ktorému pojem odchýlky umožňoval vložiť slobodnú vôľu do ľudskej duše už pri jej vzniku, pretože obzvlášť jemné atómy, ktoré dušu vytvárajú, môžu spomenuté odchýlky atómov využívať.
Vrátno
Vrátno je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 139 obyvateľov, z toho 82 mužov a 57 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 41,2 roka, ženy 37,1 roka).
Arvieux
Obyvateľstvo
Arvieux má 368 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Janický potok
Janický potok je vodný tok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to ľavostranný prítok Pohanského potoka, má dĺžku 3,8 km a je tokom VII. rádu.
Pramení v Cerovej vrchovine, v podcelku Petrovská vrchovina, na severozápadnom svahu Pohanského hradu (389,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 230 m n. m., v blízkosti štátnej hranice s Maďarskom. Tečie severovýchodným smerom cez Cechmajstrovu dolinu, kde sprava priberá krátky prítok (193,1 m n. m.) z osady Močidlá a následne preteká močaristým územím. Potom sa stáča, pokračuje na krátkom úseku východným smerom, oblúkom sa stáča k juhovýchodu a v nadmorskej výške cca 176 m n. m. ústi do vodnej nádrže Janice.
Karma Rosenberg
Karma Rosenberg, známa aj ako Karma, Karmen Solana, Candy Manson, Lulu Fontaine, Carmen Lajolla, vlastným menom Renáta Karásková (* 3. januára 1981, Zvolen) je slovenská pornoherečka.
Kariéra
Karma Rosenberg sa dostala do pornopriemyslu v roku 1999, vďaka režisérovi Pierrevi Woodmanovi, keď sa objavila v jednej časti zo série Private Castings. Filmy nakrúcala prevažne v Európe pre: Rocca Siffrediho, Nacha Vidala a Christophera Clarka, neskôr sa jej podarilo preraziť aj v USA. Kariéru pornoherečky ukončila v roku 2009. Niektoré zdroje uvádzajú rok 2004.
Rakúsko-Uhorsko
right|thumb|Národnosti v Rakúsko-Uhorsku right|thumb|Rakúsko-Uhorsko a nástupnícke štáty right|thumb|Krajiny Rakúsko-Uhorska (t.j. korunné krajiny a krajiny svätoštefanskej koruny a Bosna a Hercegovina) right|thumb|Mapa Rakúsko-Uhorska z roku 1890 right|thumb|Mapa Rakúsko-Uhorska
Rakúsko-Uhorsko (iné názvy pozri nižšie) bola konštitučná dualistická monarchia v rokoch 18671918 v strednej Európe.
Názvy
Bežné dobové (a dnešné) názvy boli (a sú): Rakúsko-Uhorsko (nem Österreich-Ungarn; toto bol aj polooficiálny názov), c. a k. monarchia (nem. k. u k. Monarchie), Cisárska a kráľovská monarchia (nem. Kaiserliche und königliche Monarchie), duálna monarchia (nem. Doppelmonarchie, zriedkavo Dualmonarchie), dvojitá monarchia či dvojmonarchia (nem. Doppelmonarchie), dvojitá ríša (nem. Doppelreich) a názvy uvedené v článku habsburská monarchia (napr. habsburská monarchia, Rakúsko, (po)dunajská monarchia, c. k. monarchia atď.).
Novodobý (skôr ironický) názov je Kakánia (podľa nemeckej skratky k. u. k. resp. k. k. - skratky pozri nižšie). . O Kakánii pozri aj článok Muž bez vlastností.
Dejiny a usporiadanie
Rakúsko-Uhorsko bolo vytvorené po prehranej rakúsko-pruskej vojne v roku 1866. Rakúske cisárstvo trvalo až do 8. júna 1867, keď sa habsburská monarchia po rakúsko-uhorskom vyrovnaní zmenila na reálnu úniu Rakúsko-Uhorsko. Týmto aktom bola tiež obnovená suverenita Uhorského kráľovstva, ktorú Habsburgovci potlačili po porážke Uhorskej revolúcie z roku 1848.
Štátoprávne usporiadanie
V roku 1867 bolo tzv. rakúsko-uhorským vyrovnaním rakúske cisárstvo premenené v reálnu úniu dvoch štátnych celkov (tzv. dualizmus).
Na jednom úseku tvorila hranicu riečka Litava (nem. Leitha) pravostranný prítok Dunaja, preto dostali oba celky polooficiálne názvy:
Tieto celky boli spojené osobou panovníka z dedičnej habsbursko-lotrinskej dynastie, so spoločným ministerstvom zahraničia, vojny a ríšskych financií. Každý z oboch celkov mal svoj parlament (ríšska rada v Rakúsku, uhorský snem v Uhorsku). Bosnu a Hercegovinu, ktorá do roku 1908 patrila Osmanskej ríši, spravovali spoločne obe časti ríše cez ministerstvo financií.
Skratky
Spomínaná skratka c. k. (t.j. bez spojky a) sa však používala už od 18. storočia a vtedy sa vzťahovala na celú habsburskú monarchiu; v spojení c. k. monarchia (= c. a k. monarchia) sa na celú habsburskú monarchiu vzťahovala aj za čias Rakúsko-Uhorska.
Územia Rakúska-Uhorska
1. Kráľovstvá a krajiny v ríšskej rade zastúpené (Predlitavsko, korunné krajiny)
3. Bosna a Hercegovina
Bosna a Hercegovina
Rakúsko-Uhorsko malo podľa článku 25 Berlínskeho mieru z 13. júla 1878 spravovať oblasť Bosny a Hercegoviny, ktorá dovtedy pripadala osmanskému Turecku. Toto poverenie si Rakúsko-Uhorsko vysvetlilo po svojom a 29. júla Bosnu a Hercegovinu (a časť Sandžaku) obsadilo vojensky.
Keď sa v júli 1908 odohrala v Turecku revolúcia Mladoturkov a krajina riešila vnútroštátne konflikty, Rakúsko-Uhorsko využilo situáciu a 5. októbra 1908 došlo aj k formálnej anexii Bosny a Hercegoviny.
Zánik
V roku 1914 v Sarajeve srbský nacionalista Gavrilo Princip zavraždil dediča trónu Františka Ferdinanda d'Este a jeho manželku. Výsledkom následnej eskalácie politických tlakov a existujúcich spojenectiev bola Prvá svetová vojna, v ktorej Rakúsko-Uhorsko bojovalo na strane Centrálnych mocností spolu s Nemeckou ríšou, Osmanskou ríšou a Bulharskom. So všeobecne rastúcim nacionalizmom a zhoršujúcou sa vojenskou a ekonomickou situácie Centrálnych mocností (najmä od polovice 1918) rástol aj odpor k vojne, predovšetkým medzi národnostnými menšinami, ktoré boli voči Habsburgskej monarchii nepriateľsky naladené už pred vojnou. V októbri 1918 najprv Maďari vyhlásili ukončenie dualistickej únie a svoju nezávislosť. Následne sa odtrhlo Československo (28. októbra 1918) a budúca Juhoslávia (29. októbra 1918). Po tom, ako Rakúsko-Uhorsko podpísalo s Dohodou prímerie 3. novembra 1918, vyhlásili nezávislosť aj Západná Ukrajina a Poľsko.
Ríša de facto prestala existovať 11. novembra 1918, v deň keď sa skončila prvá svetová vojna, abdikáciou cisára Karola. Formálne existenciu ríše uzavrelo podpísanie mierových zmlúv Dohody s Rakúskom (1919 - Saintgermainska zmluva) a Maďarskom (1920 - Trianonská zmluva).
Charakteristika
Treba dôsledne rozlišovať medzi Predlitavskom a Zalitavskom: Kým na západe (t. j. v Predlitavsku) predsa len národy dostali značné slobody a pokračovala liberalizácia spoločnosti, na východe (t. j. v Uhorsku) sa národnostný a iný útlak zosilnil (maďarizácia) a spoločnosť zachovávala v mnohých smeroch stredoveké zriadenie (vplyv šľachty a pod.). Kým napríklad dnešnému Česku k úplnej slobode chýbala už len politická samostatnosť, dnešné Slovensko nemalo v Uhorsku vyčlenené ani len administratívne hranice a slovenčina bola na všetkých základných školách a škôlkach (vyššie slovenské školy neboli) zakázaná, ba v niektorých prípadoch aj trestaná.
Rakúsko-Uhorsko sa nedokázalo zbaviť tradícií, nebolo schopné riešiť národnostné otázky (hoci pred prvou svetovou vojnou už existoval konkrétny plán na federalizáciu monarchie) a urýchliť priemyselný rozvoj.
Národnostné zloženie
Národy podľa abecedy (čísla sú pravdepodobne podľa sčítania z roku 1910, ktoré je považované za sporné ):
Taktika spálenej zeme
náhľad|vpravo|Dohárajúci búrsky dom, zapálený pri odvetných akciách anglických vojsk Taktika spálenej zeme je vojenská taktika aplikovaná najmä počas ústupových bojov, ustupujúcou stranou, prípadne pri taktike rýchlych nájazdov na nepriateľské územie s cieľom úplne a v čo možno najväčšej miere zlikvidovať všetko užitočné, čo by nepriateľ mohol využiť v ďalšom boji. Možno ju spájať s cieleným použitím mín a výbušných nástrah, ako aj partizánskou vojnou, ktorej cieľom je narúšať nepriateľské vojnové úsilie.
Aplikácia taktiky spálenej zeme
Zvláštny dôraz pri aplikácii tejto taktiky je kladený na potraviny, vojenský materiál a vojenskú, hospodársku a dopravnú infraštruktúru. Obvykle býva používaná na opustenom území nepriateľa či neveľmi cenených spojencov, na vlastnom území alebo území dôležitých spojencov býva jej použitie obmedzené politickými a ekonomickými dôsledkami. V moderných vojnách je použitie taktiky spálenej zeme výrazne obmedzené. Spôsobuje to najmä branie ohľadov na medzinárodnú verejnú mienku ako aj rýchlosť modernej vojny, ktorá spravidla nedáva dostatok času na uskutočňovanie dokonalého spustošenia. K použitiu tejto taktiky sú viac náchylné nedemokratické režimy a diktatúry, ktorých vojenskí činitelia sa nemusia za spôsobené zločiny, ktoré aplikáciu taktiky spálenej zeme nezriedka sprevádzajú, zodpovedať širokej verejnosti.
Použitie taktiky spálenej zeme v dejinách
Taktika spálenej zeme, alebo jej príbuzné taktiky, sú známe už zo staroveku. V tejto epoche sa sústredili snahy vojakov na likvidáciu potravín, úrody a prípadne aj významných vojenských stavieb. Útok uskutočnený vo vhodnej chvíli, ktorý zničil, alebo ukoristil úrodu ešte na poliach, vtedy znamenal, že obliehané mesta nebudú mať dostatok zásob potravín. Systematické plienenie vidieka navyše tento jav podporilo ešte i tým, že zaháňalo na útek vidiečanov, ktorí hľadali úkryt v opevnených mestách a ukracovali tak o zásoby tamojších obyvateľov. Ak mestá či pevnosti vydržali do zimy, ktorá často znemožnila vedenie vojny a tým prerušila akúkoľvek vojenskú činnosť, nemusel to byť pre útočníka nevyhnutne problém. Nepriateľ mohol odtiahnuť aj s ulúpenými zásobami a nechal mestá cez zimu hladovať. Na jar sa znovu vrátil odpočatý a k úspechu už obyčajne nechýbalo veľa. Ale proti tomu existovali účinné obranné protiopatrenia. Krajiny mali pohraničné oblasti relatívne riedko osídlené ale zväčša dobre chránené pevnosťami so silnými posádkami. Počas vážnej hrozby nepriateľského útoku sa všetka nezožatá úroda systematicky likvidovala, aby nepadla do rúk nepriateľa. Ten si obvykle tiež nemohol dovoliť beztrestne prechádzať jednotlivými oblasťami krajiny, bez toho aby bol napádaný z tyla mestami a pevnosťami, ktoré ešte neobsadil, neobliehal či nezničil. Ak sa útočník predsa pustil do obliehania musel počítať s tým, že v relatívne pustej krajine bolo potrebné potraviny dovážať zo zázemia.
Rovnakú podobu mala metóda spálenej zeme aj v stredoveku a v ranom novoveku. Jej aplikácia mala katastrofické následky pre civilné obyvateľstvo Európy v Tridsaťročnej vojne. V 18. a 19. storočí sa od nej začalo v európskom vojenstve upúšťať. Bolo to najmä v dôsledku predošlých neblahých skúseností s dopadom na civilné obyvateľstvo a hlavne hospodárstvo krajín. V prvej svetovej vojne sa používala taktika spálenej zeme hlavne v oblastiach predpolia obranných pozícií a zeme nikoho. V dôsledku nevýrazných pohybov frontovej línie v západnej Európe intenzívne zasiahla iba pohraničné územia Francúzska, Belgicka a Nemecka.
Levente
Levente (* asi 1012; † 1046) bol najstarším synom vojvodu Vazula, bratanca Štefana I., prvého kráľa Uhorska.
Taktika spálenej zeme
Použitie taktiky spálenej zeme v dejinách
Počas druhej svetovej vojny taktiku spálenej zeme použili obidve bojujúce strany hlavne na východnom fronte. Táto nová forma kládla väčší dôraz na ničenie komunikácií a priemyslu. Pokiaľ to bolo technicky možné, uprednostňovala sa evakuácia priemyselného zariadenia aj robotníkov do zázemia. Zvláštny variant predstavuje taktika spálenej zeme v boji proti partizánom. Jej cieľom je úplne zničiť ich zázemie. Zlikvidovať alebo rozohnať obyvateľstvo, ktoré ich podporuje. V oblastiach kontrolovaných partizánmi zničiť akékoľvek vhodné obytné i neobytné budovy, ktoré môžu potenciálne slúžiť ako základne partizánov.
Levente
Jeho bratmi boli Ondrej I., uhorský kráľ v rokoch 10461060/1061 a Belo I., uhorský kráľ v rokoch 10601063. Nikdy sa nestal kresťanom, preto ho v nástupníctve na uhorský trón preskočili jeho mladší bratia.
Taktika spálenej zeme
Použitie taktiky spálenej zeme v dejinách
Neuvážené použitie tejto metódy boja mohlo a často aj malo strašné ďalekosiahle následky. Jej použitie nemeckými vojskami napríklad v Laponsku viedlo k tomu, že do tej doby skôr fingovaná vojna medzi bývalými spolubojovníkmi prerástla do zúrivého konfliktu.
Aspremont (Hautes-Alpes)
Aspremont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Aspremont má 315 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Soulvache
Soulvache je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oravská skupina
Oravská skupina resp. oravský typ bola lokálna skupina lužického kultúrneho komplexu na severnom povodí Váhu, Orave a v Turci cca od 750 pred Kr. až do 300 pred Kr. (ale rozkvitala a relevantne je doložená vlastne až od 550 pred Kr., teda od Ha D2).
Po roku 550 pred Kr. bolo územie oravskej skupiny husto osídlené, čo dokladá hustá sieť hradísk aj jednoduchých osád, ako aj pohrebiská s veľkým počtom hrobov. Najvýznamnejšie hradiská oravskej skupiny boli Tupá Skala (nad Vyšným Kubínom) a Istebné Hrádok.
Hradiská sa už stavali aj za pomoci kameňa, žili z remesla a chovu oviec a vykazujú náznaky vnútornej urbanizácie.
Oravská skupina sa vyznačuje špecifickou keramikou (výzdobu tvoria ryhy, prevládajú amforovité a baňaté nádoby, esovite prehnuté šálky), špecifickými bronzami (diadémy a nákrčníky zhotovené z masívnej tordovanej alebo hladkej tyčinky a zakončené ružicami, honosné ihlice atď.) a zmenami v pohrebnom ríte (viac žiarových bezurnových hrobov so zvyškami kremácie uloženými v jamke alebo prikrytámi pieskovcovou doskou).
Lokality žiarových pohrebísk sú napr. Dolný Kubín, Vyšný Kubín, Oravský Podzámok.
Oravská skupina bola v úzkom kontakte s susedným územím dnešného Poľska, čo dokazuje podoba hradísk.
Hodonský potok
Hodonský potok je potok na Záhorí, v juhovýchodnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, meria 5 km a je tokom IV. rádu.
Opis toku
Tečie prevažne severozápadným smerom, na hornom toku sa esovito stáča a sleduje štátnu cestu č. 51 na pravom brehu. Následne vstupuje do severovýchodného výbežku Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina a zľava priberá krátky prítok zo severoseverovýchodného úpätia Mníška (423,2 m n. m.). Ďalej pokračuje výraznejšie rozšíreným korytom, z pravej strany priberá Zrubársky jarok (218,0 m n. m.), stáča sa západoseverozápadným smerom a tečie okrajom obce Jablonica. Tu priberá zľava prítok zo severozápadného svahu Mníška a ďalej sa stáča viac-menej na sever, pričom na pravom brehu obteká celú Jablonicu. Napokon sa stáča na severozápad, podteká železničnú trať č. 116 a západne od obce Jablonica ústi v nadmorskej výške cca 201,5 m n. m. do Myjavy.
Viva Musica! festival
'''Viva Musica! festival''' je hudobný festival, ktorý vznikol v roku 2005. Od svojho prvého ročníka ponúka klasickú hudbu, jazz a world music pod holým nebom, uprostred Starého mesta v Bratislave, spravidla bez nutnosti platiť vstupné.
Festival predstavuje koncept letného open-air festivalu, ktorého hlavnú myšlienku možno zhrnúť do dvoch slov: klasika inak. Festival trvá 7 dní a prebieha v neformálnom duchu. Klasická hudba je prezentovaná netradičným spôsobom, na netradičných miestach a v netradičnom kontexte. Viva Musica! festival je v súčasnosti najväčším medzinárodným letným festivalom klasickej hudby, jazzu a world music v Bratislave a jeho obľúbenosť z roka na rok rastie.
História
V predošlých ročníkoch Viva Musica! festivalu sa predstavili nasledujúci umelci:
2007
2009
2010
AeroLAZ
thumb|AeroLAZ AeroLAZ je séria letiskových autobusov vyrábaných ukrajinskou spoločnosťou LAZ. Plne nízkopodlažné autobusy s 13 sedadlami sú vybavené motormi MAN Euro 3.
Vozidlá sú dodávané predovšetkým do krajín bývalého Sovietskeho zväzu, ale aj do Rumunska.
1. vodnopólová liga žien 2014/15
1. vodnopólová liga žien v sezóne 2014/15 bol 24. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili iba 3 družstvá, keď sa v nej oproti minulej sezóne nepredstavili Piešťany a tiež rakúsky tím ASV Viedeň. Staronovým účastníkom bolo družstvo ŠKP Modrí Draci Košice-Staré Mesto. To sa po 16-tich rokoch stalo víťazom súťaže.
Systém súťaže
Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnaje boli 4, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja a najvyššie umiestnené družstvo po troch turnajoch aj záverečného turnaja.
King Long XMQ 6139B
King Long XMQ 6139B je model nízkopodlažného letiskového autobusu vyrábaného čínskou spoločnosťou King Long. Autobusy sú vyrábané od roku 2007.
Peter Nagy v Štúdiu S
Peter Nagy v Štúdiu S je koncertný album, ktorý počas vystúpení v programe Slovník čistých slov v Štúdiu S nahrala skupina Indigo, Peter Nagy a ich hostia v novembri 1987. Album vydalo v roku 1988 hudobné vydavateľstvo Opus.
Vystúpenia programu Slovník čistých slov sa konali v komornom prostredí, kde boli miesta pre 186 divákov. Na albume je jedenásť skladieb Petra Nagyho a pieseň „Zabudnuté ciele“ od autorskej dvojice Pavol Hammel/ Boris Filan. V duetoch si s Petrom zaspieval Pavol Hammel („Zabudnuté ciele“), Vašo Patejdl („Motýle zblízka“). So záverečnou skladbou od autorskej dvojice J. Kinček/ P. Nagy, „Nič nezmení môj svet“, vystúpili všetci hostia spoločne.
Ommoy
Ommoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Harriet Taylorová Millová
Harriet Taylorová Millová rod. Harriet Hardyová (* 8. október 1807, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 3. november 1858, Avignon, Francúzsko) bola britská filozofka.
Jej druhým manželom bol John Stuart Mill. Spájal ich záujem o filozofiu a umenie. Určiť skutočný rozsah diela Harriet Taylor Mill a pokúsiť sa o jeho hodnotenie je vo veľkej miere sťažené aj z toho dôvodu, že jej vzťah s J. S. Millom bol veľmi blízky a dvojica trávila nesmierne veľa času pri spoločných diskusiách. Sám Mill vo svojej autobiografii pripisuje mnohé z myšlienok, ktoré uverejňoval vo svojich dielach práve svojej manželke Harriet, no napriek týmto odkazom je problematika pôvodu myšlienok, ktoré boli uverejnené pod menom J. S. Milla v súčasnosti veľmi aktuálnou témou rôznych polemík.
Unia
Unia je piaty štúdiový album vydaný v Nuclear Blast od fínskej power metalovej kapely Sonata Arctica.
Hostia
Na akustickú gitaru, bouzouki (nástroj podobný citare alebo mandolíne), chromatickú harfu, cavaquinho (portugalský štvorstrunový nástroj) a Q-chord (nástroj spájajúci klávesy s elektrickou gitarou) v „They Follow“, „Under Your Tree“, „The Harvest“, „It Won't Fade“ a v „Fly With the Black Swan“ hrá Peter Engberg.
Na akustickú gitaru na „The Worlds Forgotten, The Words Forbidden“ a sólo na akustickej gitare na „They Follow“ hrá Jani Liimatainen.
Fundyjský záliv
300px|right|thumb|Zátoka Fundy Bay na východnom pobreží Severnej Ameriky. Fundyjský záliv (-normovaný názov; zriedkavo: Fundská zátoka, Fundyjská zátoka, Fundský záliv;, ) je zátoka na Atlantickom pobreží Severnej Ameriky, severovýchodne od zátoky Maine medzi kanadskými provinciami New Brunswick a Nová Škótsko. Nepatrná časť tiež leží na území amerického štátu Maine.
Francúzsky cestovateľ a geograf Samuel de Champlain pomenoval zátoku počas expedície Pierra Dugua v roku 1604 Baie Française (Francúzska zátoka).
Poloha
Medzinárodná hydrografická organizácia označila za juhozápadný okraj zátoky Fundy ako líniu severozápadného smeru medzi Cape St. Mary (44° 05' N) v Novom Škótsku cez Machias Seal Island (67° 06 'W) a na západe končiacou pri Little River Head (44° 39' N) v americkom štáte Maine. Samotná zátoka má v svojej východnej a severovýchodnej časti dve menšie zátoky, východná sa nazýva Minas Basin a severovýchodná Chignecto Bay.
Prírodné pomery
Fundyjský záliv je dlhý 151 km. Je známy predovšetkým pre svoje veľké prílivy, ktoré sú považované za najvyššie na svete. Výška prílivu sa pohybuje od 16,8 m v Ungava Bay a 17 m pri Burntcoat Head. Najvyšší príliv v zátoke bol zaznamenaný v panve Minas v noci z 4. na 5. októbra 1869 počas tropického cyklónu, kedy voda dosahovala 21,6 m.
Geológia
vpravo|náhľad|Pieskovce wolfvilleského súvrstvia pri Lower Cape. Geologicky je zátoka tvorená hlavne sedimentami a vulkanitmi newarkskej superskupiny, ktorá tu je v rámci Severnej Ameriky najlepšie odkrytá a tvorí tu i plošne najrozsiahlejšie výskyty. V tejto oblasti ju tvorí 5 súvrství: najstaršie triasové wolfvilleské a blomidonské tvorené prevažne červenými kontinentálnymi a jazernými klastikami (pieskovce, prachvoce a ílovce), spodnojurskými tholeitovými bazaltmi (bazalty North Mountain), vápencami a pieskovcami (súvrstvie Scots Bay) a ďalšími červenými klastikami súvrstvia McCoy Brook.
Živočíšstvo
Časť zátoky Fundy, Shepody Bay a panvy Minas je súčasťou kanadskej chránenej vtáčej hemisférickej rezervácie.
Všejany
Všejany sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 620 obyvateľov, z toho 315 mužov a 305 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 41,0 roka, ženy 43,5 roka).
Lubenícko-margecianska línia
Lubenícko-margecianska línia tiež lubenícko-margecianska jazva je významná zlomová oblasť vyššieho rádu v Západných Karpatoch. Má charakter prešmyku. Pozdĺž nej je nasunuté gemerikum na veporikum. K násunu došlo počas tuhárskej fázy v priebehu strednej kriedy.
Línia sa tiahne južným úpätím Slovenského rudohoria zo severného okolia Lučenca k Jelšave, kde sa stáča na sever k Dobšinej. Vo východnej časti Slovenského rudohoria je výrazná medzi Margecanmi a Košicami. V oblasti medzi Krompachmi a Hranovnicou ju prekrýva centrálnokarpatský paleogén a ukláňa sa na juh. Na južnom úpätí Slovenského rudohoria majú pozdĺž zlomovej línie horniny ochtinských vrstiev (najsevernejšia časť gemerika) strmý sklon okolo 40-60°, čo súvisí s neskorším vyklenutím pohoria. Na severnej strane rozhrania ju na veporickej strane ohraničujú horniny permského rimavického súvrstvia. Na iných miestach má stredný až mierny sklon. Podľa geofyzikálnych meraní je lubenícka časť viazaná na zónu tiažových anomálií v úseku Štítnik-Poltár. Východná hranica veporika na styku s gemerikom, pozdĺž tzv. spišskej rampy, má plochý priemet a tu línia nadväzuje na svoju margeciansku časť.
Podľa starších predpokladov bola táto oblasť pozostatkom pôvodného sedimentačného priestoru chočského, strážovského a silického príkrovu, ktoré mali byť z tejto oblasti vytlačené v podobe vejára. Neskôr bola spájaná s tzv. folkmárskou sutúrou, teda sutúrou po uzavretí severnej vetvy Meliatského oceánu. Tento predpoklad sa však nikdy nepodarilo potvrdiť. Podľa dnes prevažujúcich koncepcií sú pozostatkom meliatskej sutúry rožňavsko-šugovská línia, alebo zlomové línie južne od maďarského pohoria Bükk.
Pomenovanie je odvodené od mien dvoch častí: Lubeníckej línie, podľa obce Lubeník, tvoriacej jej západnú časť a Margecianskej línie, podľa obce Margecany v jej východnej časti.
Aspremont
Aspremont môže byť:
Janícky potok
Janícky potok je krátky vodný tok v regióne Turňa, v juhozápadnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Konotopy, meria 3,8 km a je tokom VII. rádu. Niekedy sa nesprávne označuje ako Janický potok.
Potok pramení v Bodvianskej pahorkatine, v podcelku Abovská pahorkatina, na severnom svahu vrchu Seksia v nadmorskej výške cca , neďaleko štátnej hranice s Maďarskom. Od prameňa tečie na sever, sprava priberá krátky prítok z oblasti Kanovského a zľava prítok od osady Paľová. Potom napája vodnú nádrž Janík a následne pokračuje severozápadným smerom. Vzápätí vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Košická rovina, kde preteká okrajom obce Janík, kde sa stáča na sever, zľava ešte priberá krátky prítok zo západného svahu Černičného a v blízkosti obce ústi v nadmorskej výške približne  do Konotopy.
Cluny (obec)
Cluny alebo Clugny je francúzska obec v departemente Saône-et-Loire v regióne Burgundsko.
V roku 2009 tu žilo 4 624 obyvateľov.
V 10. storočí bolo miestne opátstvo strediskom reformistického hnutia za obrodu cirkvi (clunyjské hnutie).
Miloš Kováč
Miloš Kováč (* 1970, Zvolen – † 1. január 2007) bol slovenský športový redaktor a komentátor.
Štúdium
Študoval na gymnáziu vo Zvolene, pokračoval v Bratislave na Slovenskej technickej univerzite (strojárstvo). Počas štúdia sa aktívne venoval basketbalu.
Pôsobenie
Jeho kariéra je spätá so Slovenskou televíziou, kde pôsobil ako športový redaktor banskobystrického štúdia. Ako komentátor sa venoval najmä hokeju a basketbalu. Komentoval hokejové zápasy aj na Majstrovstvách sveta 2002 vo švédskom Göteborgu, kde Slovensko získalo zlaté medaily (spolu so Stanislavom Štefánikom).