cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nedkovičov dom
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.221 z roku 1927 ako "národná starožitnosť", štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonická a umelecká hodnota budovy. Celý názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Kăštata na Nikola Nedkovič săs stopanska postrojka (, doslova Dom Nikolu Nedkoviča s hospodárskou prístavbou).
Kirstie Alleyová
Kirstie Alleyová (* 12. január 1951 Wichita, Kansas, USA – † 5. december 2022) bola americká herečka, držiteľka dvoch cien Emmy a jedného Zlatého glóbusu.
Detstvo a mladosť
Kirstie Alley sa narodila vo Wichite v Kansase Lillian, žene v domácnosti, a Robertovi, majiteľovi drevárskej spoločnosti, Alleyovým. Má dvoch súrodencov – Collet a Craiga. Jej matka zomrela v roku 1981 pri autonehode, ktorú spôsobil opitý vodič. Kirstie študovala na Kansas State University a University of Kansas, ale v druhom ročníku štúdium ukončila kvôli herectvu.
Kariéra
V roku 1982 získala vedľajšiu úlohu vo filme Star Trek II: Khanov hnev vulkánskeho poručíka Saavik. Bola vybraná kvôli podobe s Vulkáncami tak, ako si ich predstavoval tvorca Star Treku Gene Roddenberry. Rovnakú úlohu potom ale odmietla v pokračovaní Star Trek III: The Search for Spock, pretože producenti nevyhoveli jej požiadavkám na honorár a tiež preto, že nechcela byť herečkou spájanou len so sci-fi filmami a tak rolu získala Robin Curtisová. Alley sa objavila aj v uznávanom televíznom seriáli Sever proti Juhu.
Známa sa stala tiež vďaka úlohe Rebeccy Howeovej v rokoch 19871993 v televíznom sitcome Na zdravie. Neskôr sa stala jedinou žijúcou hlavnou herečkou seriálu, ktorá sa neobjavila v jeho spin-off Frasier. Za rolu Rebeccy získala Alley Zlatý glóbus a Emmy (pred tým, než ju získala, bola už dvakrát nominovaná). V roku 1989 si vedľa Johna Travoltu zahrala v komédii Pozri, kto to hovorí, ktorá sa v nasledujúcich rokoch dočkala dvoch pokračovaní – Pozri, kto to hovorí 2 a Pozri, kto to hovorí 3. V druhej polovici deväťdesiatych rokov získala na NBC svoj vlastný sitcom Veronika.
V roku 1994 získala Alleyová druhú Emmy za hlavnú úlohu v televíznej filmovej dráme Dávidova matka. O tri roky neskôr získala rolu vo filme Woodyho Allena Pozor na Harryho. Dovtedy sa objavovala predovšetkým v komediálnych úlohách.
Súkromný život
V roku 1983 sa Alleyová vydala za herca Parkera Stevensona. Počas manželstva adoptovali dve deti – Williama True (* 28. september 1992) a Lillie Price (* 15. jún 1994). Alleyová sama potratila a tiež porodila mŕtve dieťa. S manželom sa rozviedli v roku 1997 a deti vychovávali v striedavej starostlivosti.
Úmrtie
Alleyová zomrela vo veku 71 rokov 5. decembra 2022 na rakovinu hrubého čreva v Moffitt Cancer Center v meste Tampa, na Floride. Podľa vyjadrenia jej detí bola rakovina objavená len nedávno.
Vahan
Vahan je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne južne od Popradu.
Opis
Vahan je uzlovým vrchom v centrálnej časti Slovenského raja, z ktorého vybiehajú tri hrebene. Juhozápadný vedie cez sedlo Kopanec na rovnomenný vrch, južný na Štrbákovú a severovýchodne smerujúci na Koč. Severným smerom sa nachádza tiež Krompľa, Vysoká a Tri kopce , západným sa nachádza Barbolica , Predná hoľa , Kopanec, Javorina  a Kráľova hoľa , južným Doštianky , Duča , Remiaška  a Štrbáková a východným Havrania skala , Cigánka , Lipovec  a Bykárka. Severná a východná čas masívu patrí do povodia Hornádu, kde vodu odvádzajú prítoky Veľkej Bielej vody, juhozápadné svahy odvodňuje potok Kopanec do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no sedlom Kopanec prechádza cesta i zeleno značený chodník z rázcestia Bľajzoch v Pílskej doline na rázc. Krivian pri Stratenej.
Čierna dolina (Belianske Tatry)
Čierna dolina je dolina dlhá približne. Nachádza sa severne od Tatranskej Kotliny v Belianskych Tatrách.
Poloha
Ústí vo výške na poľane Karolína, na ktorej stojí hájovňa. Susedí na juhu so Suchou dolinou. Zo začiatku smeruje na západ a potom sa miernym oblúkom stáča na severozápad. Dolina sa končí pod Malou Margitou. Hrebeň Dlhého vrchu ju ohraničuje od západu a chrbát Čierneho vrchu od juhozápadu. Oddeľuje Babiu dolinu od Čiernej doliny.
Potoky
Dolinou preteká Čierny potok.
Bivès
Bivès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Blue Hill
The Blue Hill je anglická verzia štvrtého štúdiového albumu Modrý vrch od slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. Album roku 1983 s pôvodnou hudbou, ale s prespievanými anglickými textami vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Podobne ako na slovenskej verzii, zostava hudobníkov aj na tomto hudobnom nosiči účinkuje ako skupina Burčiak.
Operatíva
Operatíva môže byť:
Zrúbanisko
Zrúbanisko je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad Riečnicou, zaniknutou osadou obce Nová Bystrica, približne severozápadne od Dolného Kubína.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Nová Bystrica. Najbližšími sídlami sú južne situované Ráztoky, osada Zázrivej a severovýchodne ležiaca Flajšová, patriaca obci Oravská Lesná. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Vrch leží v odľahlej časti Kysuckej vrchoviny a tvorí severozápadne vybiehajúcu rázsochu hrebeňa, ktorý vedie z Vojenného východným smerom cez Javorinku na Paráč. Hrebeň je už súčasťou Oravskej Magury, ktorej hranica vedie blízkym sedlom. Severne susedí Beskyd a Opálka, západným smerom Kykula , Kýčera  a Okrúhlica , južne je sedlom oddelená Javorinka a východne leží Okrúhlica  a mohutný Paráč. Vrch patrí do povodia Bystrice (čiastkového povodia Kysuce), ktorá odvodňuje celý masív. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Veľkú časť masívu pokrýva po ťažbe nízka vegetácia, časť vrcholu a severné svahy nesúvislý lesný porast. Z vhodných častí je tak vidieť okolité vrchy pohoria, Oravskú Maguru, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi. Neďalekým hrebeňom však vrcholom Javorinky vedie modro značená trasa, z ktorej je možný prístup na vrchol.
Blanquefort (Gers)
Blanquefort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Idóza
Idóza  je aldohexózový cukor. Nevyskytuje sa v prírode, ale jej urónová kyselina, kyselina idurónová, má dôležitý význam. Je to zložka gylkozylaminoglykánov dermatansulfátu a heparansulfátu.
Idóza vzniká aldolovou kondenzáciou D - a L -glyceraldehydu. L -Idóza je C5 epimér D -glukózy. žiadny|náhľad|180x180bod| L -Idurónová kyselina, ktorá vzniká oxidáciou idózy, je súčasťou glykozylaminoglykánov.
Tibor Károlyi
Gróf Tibor Ján Justin Károlyi (🇭🇺; * 26. september 1843, Bratislava – † 5. apríla 1904, Opatija) bol uhorský statkár, politik, poslanec uhorského snemu a predseda hornej snemovne uhorského snemu.
Životopis
Pochádza z bohatej šľachtickej rodiny Károlyiovcov. Jeho rodičmi boli Juraj gróf Károlyi de Nagykároly, reálny kráľovský tajný radca, dvorník uhorského kráľovského dvora a Karolina grófka Zichy de Zich et Vásonkeö. Z matkinej strany bol synovcom prvého uhorského premiéra Ľudovíta Baťána.
Jeho starí rodičia z otcovej strany boli gróf Jozef Károlyi, župan Békešskej župy a dedičný župan Satumarskej župy a grófka Elizabeta von Waldstein–Wartenberg. Jeho starými rodičmi z matkinej strany boli gróf Karol Ziči a Antónia Baťánová, cisárska a kráľovská komorná. Jeho mladším bratom bol uhorský politik Štefan Károlyi, poslanec uhorského snemu.
S manželkou grófkou Emmou von Degenfeld-Schonburg mali 5 detí: dcéru Gabrielu, synov Júliusa (ktorý bol maďarským premiérom v rokoch 1931 až 1932), Imricha, Františka a Antona.
V mladosti, spolu s bratmi absolvoval cestu po Európe a Afrike. Po vypuknutí rakúsko - pruskej vojny sa podieľal na vytvorení uhorských légii na pruskej strane a stal sa pobočníkom generála Klapku. Po porážke rakúskych vojsk žil v Paríži a do Uhorska sa vrátil po rakúsko-uhorskom vyrovnaní.
V rokoch 1875 až 1884 bol v poslancom uhorského snemu za Liberálnu stranu.
Potom bol vymenovaný za dedičného člena hornej komory snemu, ktorej bol najprv podpredsedom a v rokoch 1898 až 1900 bol jej predsedom.
Okrem politiky sa venoval hospodárstvu a prekladom z francúzštiny a angličtiny. Zostavil a vydal rodinný archív Károlyiovcov v 5 zväzkoch.
Podieľal sa na regulácii riek Tisa, Maros, Körös a Szamos a na odvodňovaní močiarov Ecsedi.
Venoval sa aj spolkovej činnosti. Bol prezidentom Uhorskej spoločnosti výtvarných umení, viceprezidentom Pozemkového úverového ústavu pre drobných roľníkov a predsedom predstavenstva Adriatickej spoločnosti pre námornú plavbu. náhľad|Zámok Balc (maď. Bályok) náhľad|Rodový erb Károlyi de Nagykároly Čo sa týka majetkových pomerov, bol vlastníkom dedičného majetku v rumunskej Macei (mad. Aradmácsa) s pozemkami o rozlohe 4600 hektárov a manželstvom získal veľkostatok v rumunskom meste Balc, v ktorom nechal postaviť zámok.
Beskyd
Beskyd môže byť:
Fortuna liga 2018/2019 (Slovensko)
Fortuna liga 2018/2019 bol 26. ročník najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Jej víťazom sa stal Slovan Bratislava. Do predkola Európskej ligy si vybojovali miestenku FC DAC 1904, MFK Ružomberok a víťaz pohára FC Spartak Trnava. Zostupujúcim do druhej najvyššej súťaže je FK Železiarne Podbrezová. Baráž o udržanie si zahral AS Trenčín s druhým tímom druhej ligy, s FK Poprad. Trenčania sa udržali v celkovom skóre.
Baráž o udržanie
Trenčín vyhral v celkovom skóre.
Víťaz dvojzápasu hrá v budúcej sezóne Fortuna ligu, porazený druhú najvyššiu súťaž.
Blaziert
Blaziert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Fortuna liga 2018/2019 (Slovensko)
Sponzori a televízne práva
26. ročník najvyššej slovenskej futbalovej súťaže sponzorovala stávková kancelária Fortuna. Z tejto spolupráce plynul aj názov súťaže. Mimo iné patril medzi sponzorov aj Adidas, oficiálny dodávateľ lôpt.
Blaziert
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fortuna liga 2018/2019 (Slovensko)
Sponzori a televízne práva
Čo sa týka práv na vysielanie Fortuna ligy v TV, práva vlastnila RTVS (1 zápas za kolo) a Orange Šport (Orange) (1 zápas za kolo). Internetové vysielacie práva vlastnil web Husté.tv, ktorý na svojom webe vysielal všetky zápasy sezóny zadarmo.
Referencie
<references group="KSA" />
Kansas
Kansas môže byť:
František Kriegel
MUDr. František Kriegel, CSc. (* 10. apríl 1908, Stanislavov, Halič – † 3. december 1979, Praha) bol československý lekár, politik Komunistickej strany Československa, poslanec Národného zhromaždenia ČSSR a Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia.
Stal sa osobnosťou pražskej jari 1968, jediným členom československej delegácie, odvlečenej do Moskvy po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy, ktorý odmietol podpísať Moskovský protokol a zároveň jeden zo štyroch poslancov Národného zhromaždenia, ktorí na jeseň 1968 hlasovali proti prijatiu zmluvy o „dočasnom pobyte“ sovietskych vojsk na území ČSSR. Po roku 1968 bol prenasledovaný. V decembri 1976 sa stal jedným z prvej trojice lekárov, ktorí podpísali Chartu 77, spolu s Jiřinou Zelenkovou a profesorom Františkom Bláhom.
Mladosť
Narodil sa v rodine haličských Židov Georga a Amalie Kriegelových. Na konci 20. rokov odišiel do Prahy, aby na tunajšej Nemeckej univerzite (neskôr súčasť Karlovej univerzity) vyštudoval lekárstvo. V rokoch 1934 až 1936 praxoval na internej klinike v Prahe.
Už ako študent sa stal v roku 1932 členom organizácie ľavicovo orientovaných intelektuálov „Levá fronta“. V roku 1936, už ako člen KSČ, bojoval v rámci Interbrigád v španielskej občianskej vojne ako lekár. Dosiahol tu hodnosť majora a po porážke republikánov odišiel v roku 1939 v radoch Červeného kríža do Číny, napadnutej Japonskom. Naučil sa po čínsky a v roku 1942 bol vyslaný do bojov v Barme, ktorú vtedy ovládli Japonci. Tu sa dožil v roku 1945 konca vojny. Bol považovaný za obzvlášť odvážneho lekára a dôstojníka.
Po vojne sa oženil s komunistickou odbojárkou a političkou Rivou Friedovou, rodenou Lubeckou (* 1908 – † 2001).
Od roku 1945 bol jedným z vedúcich predstaviteľov pražskej komunistickej organizácie a vo februári 1948 sa ako organizačný tajomník pražskej organizácie KSČ a zástupca veliteľa Ľudových milícií aktívne podieľal na komunistickom prevrate.
V rokoch 1949 až 1952 pôsobil ako námestník ministra zdravotníctva v komunistickej vláde. Po antisemitskej čistke vo vedení strany bol z funkcie odvolaný a skončil ako závodný lekár v Tatre Smíchov. V roku 1957 bol dekorovaný Radom 25. februára za svoju aktívnu účasť v komunistickom prevrate z februára 1948 a následne bol vyznamenaný Radom červenej hviezdy a Radom práce.
Vrchol politickej kariéry v 60. rokoch
náhľad|Pamätná tabuľa v Prahe náhľad|Pamätná tabuľa vo Fakultnej Thomayerovej nemocnici Začiatkom 60. rokov odišiel ako poradca kubánskej vlády pomáhať organizovať kubánske zdravotníctvo. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1964 bol zvolený za KSČ do Národného zhromaždenia ČSSR za hlavné mesto Praha. V Národnom zhromaždení zasadal až do konca volebného obdobia parlamentu v roku 1968. Stal sa členom predsedníctva Národného zhromaždenia a predsedom jeho zahraničného výboru.
XIII. zjazd KSČ ho zvolil za člena Ústredného výboru Komunistickej strany Československa. Vysočanský zjazd KSČ v auguste 1968 ho vo funkcii potvrdil. V období apríl – august 1968 bol aj členom predsedníctva ÚV KSČ. Z Ústredného výboru Komunistickej strany Československa bol vylúčený 30. mája 1969. V apríli 1968 sa stal nielen členom predsedníctva ÚV KSČ ale aj predsedom Ústredného výboru Národného frontu Čechov a Slovákov. K roku 1964 sa profesne uvádza ako primár lôžkového oddelenia Výskumného ústavu reumatických chorôb v Prahe.
Kriegel bol spolu so Smrkovským a Indrom členom delegácie KSČ, ktorá 23. mája 1968 rokovala s členmi prípravného výboru pre obnovu sociálnej demokracie. Trojhodinové rokovanie skončilo neúspešne, sám Kriegel myšlienku obnovy strany odmietol. K ďalšiemu sľúbenému jednaniu KSČ s PÚV ČSSD nedošlo.
Po federalizácii Československa zasadol ešte v roku 1969 do Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia (volebný obvod Praha 4 – Braník, Krč), kde ale zotrval len do októbra 1969, kedy bol zbavený poslaneckého mandátu.
Balónový hodváb
Balónový hodváb je ľahká jemná, husto tkaná látka z prírodného alebo syntetického hodvábu. Pôvodne sa používala na výrobu balónov. V nepremokavej úprave sa používa na výrobu balónových plášťov.
František Kriegel
Ocenenia
Na jeho počesť bola Nadáciou Charty 77 zriadená Cena Františka Kriegla, ktorá je udeľovaná „za mimoriadne zásluhy v boji za ľudské práva a občianske slobody, národnú nezávislosť, suverenitu a demokraciu“.
V roku 2015 ho prezident republiky Miloš Zeman vyznamenal in memoriam Radom Tomáša Garrigua Masaryka I. triedy.
Na jeho počesť bola po Nežnej revolúcii pomenovaná ulica v Mělníku pod gymnáziom.
Dimetylhydrazín
Dimetylhydrazín môže byť:
14,5 × 114 mm
thumb|Náboj 14,5 × 114 mm 14,5 × 114 mm je náboj pre ťažké guľomety a veľkorážové pušky používaný v bývalom Sovietskom zväze, krajinách Varšavskej zmluvy, v Rusku a ďalších krajinách.
Pôvodne bol vyvinutý pre protitankové pušky PTRS a PTRD a neskôr bol použitý pre ťažký guľomet KPV, ktorý tvoril základ protilietadlových zbraní radu ZPU, ktorý stal hlavnou výzbrojou obrnených transportérov radu BTR ako BTR-60 až BTR-80.
Ide o najväčší používaný vojenský puškový náboj.
Čakanka
Čakanka môže byť:
Thebades
Thebades (Thebades) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. Sochár Thebades, syn Kyrna z Boiótie, tvoril zrejme hlavne v Aténach v poslednom desaťročí 6. storočia pred Kr. Známy je jeho menom signovaný mramorový podstavec v tvare iónskeho stĺpa zo sochy (zrejme bohyne Atény) objavený na aténskej Akropole: - text v starogréčtine - Hranaté zátvorky tohto značne poškodeného epigramu v metrickom verši (datovaného do rokov 510 – 500 pred Kr. ) znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.
Polosomár
Polosomár alebo (skôr neodborne) poloosol (lat. Hemionus) je v niektorých systémoch podrod rodu kôň (Equus). V niektorých iných systémoch sa považuje za súčasť (pod)rodu somár (Asinus) alebo sa považuje za samostatný rod polosomár/poloosol (Hemionus).
Systematika
podrod polosomár (Hemionus):
Blousson-Sérian
Blousson-Sérian je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dobré meno
Dobré meno je názov štrnásteho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 2019 vydalo hudobné vydavateľstvo East-West Promotion.
Emmanuel Macron
Emmanuel Jean-Michel Frédéric Macron (* 21. december 1977, Amiens, Francúzsko) je francúzsky politik, bývalý investičný bankár a súčasný prezident Francúzska. Od augusta 2014 zastával funkciu ministra hospodárstva, na ktorú po dvoch rokoch, v auguste 2016, rezignoval, aby sa mohol venovať svojej kampani v prezidentských voľbách v roku 2017. V nich v druhom kole 7. mája 2017 porazil Marine Le Penovú so ziskom 66,06 % hlasov a stal sa tak zvoleným prezidentom Francúzska. Úradu sa ujal pri slávnostnom stretnutí s doterajším prezidentom Françoisom Hollandom v Elyzejskom paláci počas dopoludnia dňa 14. mája 2017. V prezidentských voľbách vo Francúzsku 24. apríla 2022 získal Emmnuel Macron 58,5 % hlasov čo znamená víťazstvo a bude prezidentom Francúzska aj počas nasledujúcich piatich rokov.
Životopis
Narodil sa do ľavicovo zameranej rodiny lekára a vysokoškolského profesora neurológie Jean-Michela Macrona (* 1950) a jeho manželky Françoise, rodenej Noguèsovej, ktorá pracuje ako posudková lekárka pre úradovňu sociálneho poistenia. Jeho rodičia sa v roku 2010 rozviedli, otec je druhýkrát ženatý.
Po maturite na Lycée Henri-IV v Paríži ďalej študoval na prestížnych vysokých školách. V roku 2004 absolvoval École nationale d'administration (ENA) v Štrasburgu. V rokoch 1999 až 2001 bol asistentom francúzskeho protestantského filozofa Paula Ricœura, pre ktorého posledné dielo spracovával poznámkový aparát a zoznam literatúry.
V rokoch 2004 až 2008 pracoval ako inšpektor (vládny riaditeľ) na francúzskom ministerstve financií. Vtedy sa tiež stal členom Socialistickej strany. Neskôr sa ale tejto politickej príslušnosti vzdal a začal pracovať ako investičný bankár v súkromnom bankovom dome Banque Rothschild & Cie. V závere svojho pôsobenia pre túto banku dojednal v roku 2012 významnú dohodu medzi švajčiarskou spoločnosťou Nestlé a americkým farmaceutickým koncernom Pfizer, za čo bol odmenený sumou niekoľkých miliónov eur. Išlo o predaj výroby detskej výživy firme Nestlé, ktorá za túto transakciu zaplatila 11,9 miliardy dolárov.
Rodina a priatelia
Macronovou manželkou je od roku 2007 Brigitte, rodená Trogneuxová, pochádzajúca z rodiny výrobcov čokolády v Amiens. Je jeho bývalou učiteľkou francúzštiny a latinčiny a bola tiež vedúcou školského divadla, v ktorom Macron hral. Je o 24 rokov staršia ako on. Zoznámili sa na miestnom jezuitskom gymnáziu La Providence, kde študoval a mal vtedy 15 rokov. Jej dcéra Laurence bola jeho spolužiačkou. Kvôli vzniknutej situácii a veľkému rozruchu v oboch rodinách Macron odišiel na želanie svojich rodičov do Paríža, kde sa zapísal na posledný rok gymnázia na Lycée Henricha IV. a následne zložil s výborným prospechom maturitnú skúšku (baccalauréat). Pár však zostal sprvu tajne, neskôr otvorene spolu. Od určitej doby učila Brigitte Auzièrová na inom jezuitskom gymnáziu, Lycée Saint-Louis-de-Gonzague v Paríži (lýceum je známe ako Franklin), a starala sa o finančné zabezpečenie svoje i Emmanuela Macrona.
Brigitte Macronová má tri deti zo svojho predchádzajúceho manželstva, Sébastien (* 1975), Laurence (* 1977), (dcéra) Tiphaine (* 1984), a sedem vnúčat. Keď sa jej manžel André-Louis Auzière dozvedel „krutú pravdu“ o vzťahu svojej ženy k jej študentovi, okamžite opustil spoločnú domácnosť, ale rozviedli sa až v roku 2006.
Na svadbe Emmanuela a Brigitte 10. októbra 2007 v prímorskom letovisku Le Touquet-Paris-Plage boli prítomní Michel Rocard, bývalý francúzsky socialistický premiér a jeho manželka. Jedným zo svedkov bol veľkopodnikateľ (majiteľ nákupných stredísk) Henry Hermand (19242016), Rocardov prívrženec, ktorý bol už od roku 2002 Macronovým radcom. Hermand tiež Macronovi požičal 550 000 eur na kúpu bytu v Paríži, a to v čase, keď Macron pracoval na ministerstve financií.
Bonas
Bonas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Emmanuel Macron
Rodina a priatelia
Medzi priateľov prezidentského páru patrí Delphine Arnaultová (* 1975), riaditeľka spoločnosti Louis Vuitton, a jej partner, miliardár Xavier Niel, majiteľ niekoľkých spoločností (o. i. 55 % akcií Monaco Telecom). Delphine Arnaultová je dcéra Bernarda Arnaulta, najbohatšieho občana Francúzska.
Bonas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Emmanuel Macron
Politické funkcie a kandidatúra na prezidenta Francúzska
Od augusta 2014 zastával funkciu francúzskeho ministra hospodárstva. Na túto funkciu po dvoch rokoch, v auguste 2016 rezignoval, aby sa mohol venovať svojej kampani v prezidentských voľbách v roku 2017. V januári 2017, pred štartom ostrej časti kampane, bol označovaný za "čierneho koňa" volieb a v prieskumoch si držal tretie miesto za pravicovou političkou Marine Le Penovou a konzervatívnym Françoisom Fillonom.
Bonas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Emmanuel Macron
Politické funkcie a kandidatúra na prezidenta Francúzska
V prvom kole prezidentských volieb 23. apríla 2017 však získal 24,01 % hlasov, najviac zo všetkých kandidátov, a postúpil do druhého kola.
Bonas
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bío-Bío (región)
Bío-Bío alebo Región Bío-Bío alebo '''VIII. región (Bío-Bío)''' je jeden z 15 administratívnych regiónov v Čile. Nachádza sa v strednej časti krajiny a hlavným mestom je Concepción.
Emmanuel Macron
Názory a zámery
Macron vstúpil do kampane k prezidentským voľbám 2017 ako kandidát nezávislý na akejkoľvek politickej strane, vedie však nové politické hnutie En Marche!, ktoré sa riadi heslom En marche, la France! ( "Francúzsko, na pochod!"). Jeho politické postoje sú stredové a sociálnoliberálne.
Daňové identifikačné číslo
Daňové identifikačné číslo, skr. DIČ znamená daňové identifikačné číslo. Je to jedinečné 10-miestne číslo. V súlade s ustanovením § 67 zákona č. 563/2009 Z.z. o správe daní (daňový poriadok) DIČ prideľuje daňovému subjektu správca dane pri registrácii na dani z príjmov, spotrebných daniach, miestnych daniach a podobne. Prideľuje sa každému podnikateľovi - teda právnickým osobám (firmám), ale aj fyzickým osobám (živnostníkom). Okrem toho DIČ majú pridelené aj občianske združenia, nadácie, či neziskové organizácie, teda všetky subjekty, ktoré môžu fakturovať nejaký tovar či služby. Každému podnikateľovi je pridelené jedinečné číslo a tým pádom slúži na jednoznačnú identifikáciu podnikateľa pred správcom dane. DIČ sa uvádza na všetkých daňových dokladoch. Zoznam DIČ nie je verejný.
Emmanuel Macron
Názory a zámery
Vo februári 2017 označil Macron francúzsku koloniálnu minulosť v Alžírsku za „zločin proti ľudskosti“. Francúzsko by sa podľa neho malo ospravedlniť za "barbarské správanie" počas alžírskej vojny za nezávislosť v rokoch 19541962. Tento postoj mu priniesol stratu priazne mnohých voličov, najmä na juhu Francúzska.
Macron vyhlásil, že ak zvíťazí v prezidentských voľbách, tak sa zasadí o to, aby EÚ prijala sankcie voči Poľsku.
Bío-Bío (región)
Susedí na severe s regiónom Maule, na juhu s regiónom Araucanía. Na východe je ohraničený štátnou hranicou s Argentínou a na západe Pacifikom. Zaberá 4,9% rozlohy celého Čile a žije tu 2 100 494 obyvateľov.
Marek Fila
Prof. RNDr. Marek Fila, DrSc. (* 29. august 1959, Bratislava – † ~23. apríl 2023, Bratislava)  bol slovenský matematik a vysokoškolský pedagóg. Venoval sa oblasti matematickej analýzy a pôsobil na Katedre aplikovanej matematiky a štatistiky FMFI UK, ktorej bol aj dlhoročným vedúcim. Patril medzi slovenských vedcov s najvyšším Hirschovým indexom.
Bío-Bío (región)
Administratívne rozdelenie
Región sa ďalej delí na 4 provincie a 54 komún.
Marek Fila
Životopis
Narodil sa 29. augusta 1959 v Bratislave v rodine maliara Rudolfa Filu a reštaurátorky Doroty Filovej.
V roku 1978 absolvoval Gymnázium Jura Hronca na Novohradskej ulici. V roku 1983 absolvoval štúdium matematickej analýzy na vtedajšej Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (MFF UK, dnes FMFI UK) s titulom RNDr. (v roku 1989 potom CSc., 1998 doc., 2001 DrSc. a 2008 prof. v odbore matematika).
Na FMFI UK sa podieľal na zabezpečovaní a garantovaní študijných programov, bol garantom habilitačného a inauguračného konania v matematike, pôsobil ako člen vedeckých rád. Prispel k rozvoju teórie dynamických systémov a kvalitatívnej analýzy nelineárnych parciálnych diferenciálnych rovníc.
Osobný život
S manželkou mali syna Lukáša (novinár a hudobník, SME, Denník N, Korben Dallas) a dcéru Natáliu (architektka, FAD STU).
Basketbalová extraliga žien 1998/99
Basketbalová extraliga žien v sezóne 1998/99 bol 7. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov I. Tory liga žien. V sezóne účinkovalo 10 družstiev, čo je o 2 menej ako v minulej sezóne. Víťazom sa siedmykrát v rade stalo družstvo SCP Ružomberok, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad Delta Management Košice.
Systém súťaže
Po odohraní dvojkolovej základnej časti nasledovala rovnako dvojkolová nadstavbová časť v skupinách o 1.6. miesto a o 7.10. miesto. Družstvám sa v nadstavbovej časti započítavali výsledky odohraté v základnej časti. Družstvá na 1. až 2. mieste po nadstavbovej časti postúpili priamo do finále play-off, v poradí ďalšie 2 družstvá postúpili do duelu play-off o 3. miesto. Posledné družstvo zostúpilo do 1. ligy.
Účastníci
Poznámka: Družstvá Tory Košice a Lokomotíva Slávia UK Bratislava nepodali prihlášku do súťaže.
Základná časť
V zápase Ružomberka proti Leviciam 6. januára 1999 zaznamenal SCP víťazstvo, čo je historický rekord v slovenskej extralige a druhý najvyšší rozdiel medzi bodmi víťaza a porazeného v ženských seniorských najvyšších súťažiach na svete po víťazstve Keflavíku na ÍR Reykjavík v islandskej lige D-1 pomerom 6. januára 1994.
Play-off
Poznámka: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
Rybníky V Pouštích
Popis
Na východ od hájovne Poušte sa na Loveckom potoku a jeho prítokoch nachádzajú štyri lesné rybníky. Severný rybník Okrouhlice, leží na ľavostrannom bezmennom prítoku Loveckého potoka. Vodné plochy Lovětínský rybník, Stonařovský rybník a Jezírko sa rozkladajú na Loveckom potoku.
Tie sa radia k chudobným na živiny až mezotrofným stojatým vodám nížinného až subalpínskeho stupňa kontinentálnej a alpínskej oblasti a horských polôh a iných oblastí. Toto chránené územie leží na masíve Špičák. Geologický podklad tvorí pararula, corideritická rula až migmatit. Okolo rybníkov sa vyskytuje prevažne glej, miestami organozemný, ktorý prechádza k pseudoglejom.
Flóra
Na rybníkoch sa nachádzajú spoločenstvá ponorených vodných rastlín, z ktorých sú zastúpené lekno jasnobiele (Nymphaea candida) a bublinatka nebadaná (Utricularia australis). Na jar sa aspoň čiastočne nádrže vypúšťajú, na obnažených miestach rastie vegetácia koleanta útleho (Coleanthus subtilis), ďalej potom ostrica česká (Carex bohemica), elatinka trojtyčinková (Elatine triandra) a bahnička vajcovitá (Eleocharis ovata). Brehy rybníka porastajú vysoké ostrice (ostrica zobáčikatá (Carex rostrata), ostrica štíhla (Carex acuta)), miestami sa vyskytujú druhy, ktoré sú viazané na bahnité substráty (škripina koreňujúca (Scirpus radicans), šašina prímorská (Bolboschoenus maritimus), nátržnica močiarna (Potentilla palustris) a vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata)). Nad rybníkmi sa nachádzajú fragmenty rašelinových a pichliačových lúk, značne zarastajúce náletmi jelša lepkavej. Na týchto miestach sa vyskytujú smlz purpurový (Calamagrostis phragmitoides), rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), ostrica Davallova (Carex davalliana), ostrica pobrežná (Carex diandra), páperník širokolistý (Eriophorum latifolium) a bielokvet močiarny (Parnassia palustris). Okolo vodných plôch sa rozkladajú jaseňovo-jelšové luhy, kde rastú valeriána dvojdomá (Valeriana dioica), popolavec kučeravý (Tephroseris crispa) a čarovník alpínsky (Circaea alpina).
Vykonáva sa každoročné ručné kosenie lúk.
Boucagnères
Boucagnères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätého Františka z Assisi (Sofia)
Lokalita
Mauzóleum leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Oborište v štvrti Doktorski pametnik na ulici „Prof. Asen Zlatarov“.
Dejiny
Chrám bol postavený aj vysvätený v priebehu roku 1899, ako kaplnka pre potreby rímskokatolíckych rodín z okolia.
Kostol bol spočiatku pod správou rádu kapucínov. V rokoch 19261930 žil v areáli pri kostole apoštolský nuncius v Bulharsku a neskorší pápež Angelo Giuseppe Roncalli. Po roku 1935 sa v areáli usídlili sestry karmelitánky a v kostole sa v tom čase začali sláviť liturgie podľa byzantského obradu.
V roku 1952 boli sestry karmelitánky pôsobiace v kláštore pri chráme na základe krokov vtedajšej komunistickej vlády proti katolíckym rádom prenasledované a zatknuté.
V rokoch 19962002 bol v Sofii postavený nový karmelitánsky Kláštor svätého Ducha a sestry karmelitánky sa presťahovali do tohto kláštora. V tom istom roku začali v Sofii pôsobiť bratia karmelitáni a areál chrámu sa stal ich sídlom a pod správou ich rádu je aj samotný chrám.
Chrám je v súčasnosti funkčným chrámom Bulharskej gréckokatolíckej cirkvi.
Charakteristika
Chrám svätého Františka z Assisi je najstarší katolícky kostol v Sofii a zároveň jedným z najstarších na území Bulharska. Autorom projektu bol český architekt Bogdan Prošek.
Pamiatková ochrana
Chrám svätého Františka z Assisi má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu. Ako dôvod ochrany je uvedená architektonicko-staviteľská ako aj umelecká hodnota budovy.
Tour Franklin
Tour Franklin (v rokoch Tour PB3/PB4) je mrakodrap nachádzajúci sa na predmestí Paríža Puteaux v štvrti La Défense. 115 metrov vysoká veža postavená v roku 1972 patrí k druhej generácii mrakodrapov La Défense. Jeho dizajn spočíva v fúzii menšej veže do väčšej.
Samu Haber
Samu Aleksi Haber (* 2. apríl 1976, Helsinki, Fínsko) je fínsky spevák, gitarista a skladateľ. Je hlavným spevákom a frontmanom pop rockovej skupiny Sunrise Avenue.
Haber je fanúšikom ľadového hokeja a jeho obľúbeným tímom je Helsingfors IFK. Haber hrával hokej za Espoon Kiekkoseura do 14 rokov ako obranca a zúčastňoval turnajov aj v Kanade a USA. Medzi ďalšie Haberove záľuby patrí tréning so závažím a jogging.
Haberova skupina Sunrise Avenue vydala tri štúdiové albumy, z ktorých sa predalo viac ako 2 000 000 kópií a 2 000 000 singlov po celom svete. Haber je hlavným textárom Sunrise Avenue a všetky piesne skupiny napísal sám alebo s producentom a skladateľom. Posledný medzinárodný hit, „Hollywood Hills“, Haber napísal sám.
Haber pracuje ako co-manager pre nové fínske hudobné skupiny a umelcov spolu s CoMusic Management. V rokoch 2007 a 2010 vlastnil štúdio Sonic Kitchen s producentmi Jukkom Backlundom a Akuom Sinivalom. Haberov vojenský status je seržant fínskeho námorníctva.
Rodina Haberovho otca je z Nemecka, ale jeho rodina vždy žila vo Fínsku.
Haber má jednu sestru Sannu (* 23. január 1978) a jedného brata Santtu (* 29. január 1989).
V roku 2020, Haber sa spojil s Reom Garveym ako trénerský tím dvoch na tému The Voice of Germany, vyhral sezónu, ale bol aj sólovým trénerom v rokoch 2013, 2014, 2016 a 2017.
Rachel Griffithsová
Rachel Griffiths (* 18. december 1968, Melbourne, Austrália) je austrálska herečka. V roku 1999 získala nomináciu na Academy Awards, za svoj herecký výkon vo filme Hilary a Jackie z roku 1998.
Detstvo a mladosť
Svoje detstvo prežila na Gold Coast. Má dvoch starších bratov a vyrastala v rímskokatolíckej rodine. Do Melbourne sa presťahovala s rodičmi v piatich rokoch. Navštevovala katolícku dievčenskú strednú školu v Brightone. Získala bakalársky titul v odbore dráma a tanec na Victoria College Rusden.
Kultúra reálnej virtuality
Kultúra reálnej virtuality je pojem, ktorý do sociológie a mediálnych štúdií uviedol Manuel Castells. Castells dobre vedel, že realita, v ktorej žijeme, vždycky bola virtuálna. Vždy nám ju sprostredkovávaly symboly, predovšetkým jazyk. Avšak doba elektroníckych médií veci ešte viac skomplikovala. Podla Castellse už nežijme iba v realite virtuálnej. Tím, že médiami sprostredkované informácie nás naozaj pohltily tak, že iný prístup k okolitému svetu ako sprosredkovaný médiami takmer nemáme, hovorí Castell práve o kultúre reálnej virtuality, kultúre, v ktorej takmer všetko je virtuálne, sprostredkované médiami a ako také to vytvára našu každodennú realitu. Koncept je založený McLuhanovho diktu, že médium je sdelenie.
Rachel Griffithsová
Kariéra
V roku 2001 si zahrala vo filme Dohola!, po boku Alana Rickmana a Natashy Richardson. V rovnakom roku sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Odpočívaj v pokoji, ktorý v USA získal veľkú popularitu. Griffithsová získala za svoj herecký výkon niekoľko nominácii a niektoré z nich aj získala, napríklad ocenenie Zlatý glóbus. Bola súčasťou televízneho seriálu až do jeho záverečnej epizódy v roku 2005. V roku 2004 sa objavila vo filmovej adaptácii románu Plainsong.
Od roku 2006 do roku 2011 bola súčasťou televízneho seriálu Bratia a sestry. Za svoj herecký výkon získala dve nominácie na Zlatý glóbus. V roku 2011 spoločne s Judith Light a Stacy Keachom hrala v inscenácii Other Desert Cities na Broadwayi. O rok neskôr, si zahrala v televíznom filme Pravdivý príbeh Juliana Assangea.
V roku 2015 režírovala tri epizódy televízneho seriálu Nowhere Boys. V roku 2017 si zahrala vedľajšiu úlohu v televíznom seriály When We Rise, ktorý sa zameriava na práva LGBT. Od roku 2019 do roku 2021 hrala v televíznom seriály Total Control.
Súkromný život
Dňa 31. decembra 2002 sa vydala za austrálskeho umelca Andrewa Taylora, s ktorým má tri deti. Po pôrode Griffithsová utrpela ruptúru maternice, z čoho sa neskôr zotavila.
Považuje sa za feministku a v roku 2017 podporila manželstvá osôb rovnakého pohlavia v Austrálii a tiež aj kampaň Globálna charta základných práv pre Oxfam Australia. Od roku 2012 žije opäť v Austrálii a v roku 2020 bola ocenená cenou Australia Days Honor.
Devínska Kobyla
Devínska Kobyla môže byť:
Krahuľský vrch
Krahuľský vrch alebo Krahuľský štít je vrch v Kremnických vrchoch, nad mestom Kremnica.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Kunešovská hornatina. Mohutný vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Žiar nad Hronom a v katastrálnom území mesta Kremnica. Vrch sa vypína priamo nad mestom, severovýchodným smerom od centra.
Opis
Najmä od mesta mohutne pôsobiaci vrchol je sčasti pokrytý zmiešaným lesom. Nachádzajú sa na ňom viaceré skalné bralá, severovýchodné úpätie smerom k obci Krahule pokrývajú pastviny a horské lúky. Na vrchole stojí masívna drevená rozhľadňa, ktorá umožňuje zaujímavé výhľady. Susednými významnými vrchmi sú na severe Trnovník, na východe Javorník , na juhu Kremnický štít a na západe Jarabica. Krahuľský vrch odvodňuje západným úpätím tečúci Kremnický potok a jeho prítoky; na severe Čierna voda, na juhu Skalka.
Výhľady
Vrcholové partie Krahuľského vrchu poskytujú obmedzené, no zaujímavé výhľady najmä na Kremnicu a okolie. Vysoká drevená rozhľadňa na vrchole rozhľad výrazne rozširuje. Okrem susedných vrchov pohoria je pri vhodných podmienkach pozorovateľný Vtáčnik, Lúčanská Fatra i Sitno.
O’Hareovo medzinárodné letisko
O’Hareovo medzinárodné letisko (IATA: ORD, ICAO: KORD) je jedným z najväčších letísk na svete – je spojené s viac než 230 destináciami po celom svete. Nachádza sa cca 27 km od Chicaga v USA. S centrom Chicaga i okolitými mestami je O’Hareovo letisko spojené vďaka početnej hromadnej doprave (hlavne autobusovej). Ako alternatívne letisko pre O’Hare International Airport slúži Chicago Midway International Airport (MDW), ktoré je od neho vzdialené cca 30 km.
Služby na letisku
Medzi službami nájdete okrem klasických ako je, napríklad parkovanie (krátkodobé aj dlhodobé, novo aj možnosť tzv. cell phone waiting lot), požičovňa áut či zmenáreň, prebaľovacia miestnosť, detský kútik, zdravotné stredisko. Priamo na letisku sa nachádzajú aj bankomaty, pošta a je tu možnosť pripojiť sa za poplatok k internetu.
Boulaur
Boulaur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ibas z Edessy
Ibas z Edessy alebo Ibos z Edessy (* ?† 28. október 457, Edessa) bol sýrsky teológ, prívrženec antiochijskej školy, učiteľ na edesskej teologickej škole a biskup v Edesse. Patril k horlivým odporcom monofyzitizmu. Napriek tomu, že sám káral Nestora, bol obvinený z nestoriánstva a na koncile v Efeze zbavený biskupského úradu. Bol rehabilitovaný na koncile v Chalcedóne. Po druhýkrát bolo jeho učenie odsúdené Justiniánom I. v rámci sporu o Tri kapitoly (Druhý konštantínopolský koncil). Mal prekladať dielo Theodora z Mopsuestie, Diodorom z Tarsu a Aristotela do sýrčiny. Bolo mu pripisovaných viacero nezachovaných diel (hymnusy, homílie, komentáre). Z jeho diela sa však zachoval iba grécky preklad pôvodne v sýrčine písaného listu adresovaného ktésifónskému biskupovi Marimu.
Životopis
Počas svojho pôsobenia v Edesse vyučoval teológiu na miestnej perzskej škole. Jeho žiakmi bolo viacero neskorších perzských nestoriánskych biskupov. Pre svoje názory prišiel do ostrého konfliktu s miestnym biskupom Rabbulom a Edessu v roku 433 opustil (niektoré zdroje uvádzajú, že bol vyhodený zo školy). Keď však biskup o dva roky zomrel (435), stal sa Ibas jeho nástupcom. Bol prívržencom Theodora z Mopsuestie a pre svoj odpor voči monofyzitizmu (a Cyrilovi Alexandrijskému) bol narieknutý z nestoriánstva. Sám však Nestoria káral preto, že odmietal titul Bohorodička (Theotokos) prisudzovaný Panne Márii. Hoci bol dvakrát očistený na synodách v Tyre a Beryte, následne bol na koncile v Efeze (Zbojnícka synoda) znovu obvinený a zosadený z biskupského úradu (449). Bol vyhnaný a jeho nástupcom v biskupskom úrade sa stal Nonnos. Hoci bol neskôr Chalcedónskym koncilom rehabilitovaný, jeho diela zostali stále kontroverzné. Zomrel v roku 457 v Edesse. Po jeho smrti mnohí jeho nasledovníci opustili Edessu a odišli na školu do Nisibisu. V roku 553 bolo jeho učenie zhrnuté v liste Marimu na Druhom konštantínopolskom koncile odsúdené v rámci sporu o Tri kapitoly.
Čakanka štrbáková
Čakanka štrbáková (iné slovenské názvy pozri nižšie; lat. Cichorium endivia) je druh rastliny z čeľade astrovité.
Názvy
Súčasný odborný názov znie čakanka štrbáková. Starší odborný názov (do roku 1986) bol čakanka štrbák. Odborný názov v poľnohospodárstve a pod. je aj endívia a (najmä pre varietu čakanka štrbáková širokolistá - lat. Cichorium endivia var. latifolium ) eskariol. Staršie odborné názvy boli andívia, andívie, antívia, štrbák. Staršie občasné "poloodborné" názvy sú čakanka záhradná a cigória záhradná. Súčasné hovorové či ľudové názvy sú čakanka (a varianty - pozri v článku čakanka), andivi, štrbák, šterbák. Názov št(e)rbák sa však môže vzťahovať aj na iné druhy - pozri štrbák.
Charakteristika
Rastlina pochádza zo Stredomoria. Pestuje sa ako šalátová zelenina - jedia sa jej etiolizované listy, ktoré majú horkastú chuť.
Érigoné (dcéra Aigistha)
Érigoné alebo Érigona starogr. Ηριγόνη – Érigoné, ) je v gréckej mytológii bola dcéra mykénskeho kráľa Aigistha. Érigoné bola dcérou Aigistha, ktorý s Klytaimnéstrou, so zradnou manželkou mykénskeho kráľa Agamemnón zosnovali zákernú vraždu na Agamemnóna, vracajúceho sa z trójskej vojny. Keď sa po siedmich rokoch vrátil Agamemnónov už dospelý syn Orestes, pomstil smrť svojho otca a Aigistha zabil. Potom však Orestes musel opustiť na čas Mykény a Aigisthov syn Alétes sa stal dočasne mykénskym kráľom. Po čase sa Orestes znovu vrátil a Aléta zabil, tentoraz však zabíjal v sebaobrane. Tým sa skončili dlhé roky rodinných svárov, násilia a vrážd.
Orestes sa tak ujal právoplatne vlády v Mykénach a stal sa tiež vládcom Argu a Sparty.
Érigoné (dcéra Ikaria)
Ikarios bol podľa starých gréckych bájí aténsky pastier. Ako prvý človek dostal od boha vína Dionýza krík vinnej révy a tiež ponaučenie, ako ju pestovať a vyrábať z nej víno. Preslávil sa potom nielen v rodnom meste, ale i v mnohých blízkych i ďalekých krajinách. Je preto iróniou osudu, že sa stal úplne prvou obeťou opilstva. Stalo sa, že ponúkol džbánok vína pastierom a tí z neznalosti nerozumne popíjali, až sa celkom opili. Pretože im bolo zle, domnievali sa, že im Ikarios podal jed, ktorým ich chcel otráviť. Nečakali na žiadne vysvetlenie a zabili ho.
Ikariova dcéra Érigoné sa zo žiaľu obesila, keď ju jej suka Maira priviedla k otcovu hrobu. Érigoné však ešte pred svojou smrťou prosila bohov, aby jej osud stíhal všetky aténske dievčatá, kým jej otec nebude pomstený. Vrahovia jej otca ušli a aténske dievčatá páchali samovraždy obesením jedna po druhej. Až veštiareň v Delfách oznámila, že tieto obete si žiada mŕtva Érigoné.
Keď sa táto správa rozšírila, vrahov okamžite vypátrali a popravili. Na jej pamiatku sa potom konali každoročne slávnosti vinobrania.
Aby sa na Érigonu nezabudlo boh Dionýzos ju vzal i s jej otcom a sukou Mairou na nebesia, kde ich boh Zeus premenil na súhvezdia, ktoré sa dnes nazývajú Panna a Veľký pes.
Invar
náhľad|Graf závislosti koeficientu teplotnej rozťažnosti na podieli niklu v niklovej oceli Invar je zliatina železa a niklu v pomere 36 percent niklu a 64 % železa, s malou prímesou uhlíka a chrómu. Túto zliatinu vynašiel v roku 1896 švajčiarsky fyzik Charles Edouard Guillaume, za čo dostal v roku 1920 Nobelovu cenu za fyziku.
Významnou vlastnosťou invaru je veľmi nízky koeficient teplotnej rozťažnosti α = 1.2 × 10-6 K-1, čo umožňuje vyrábať z neho súčiastky, ktorých rozmery sú veľmi málo ovplyvnené zmenami teploty. Používa sa napr. v hodinárstve, topografii, optických prístrojoch ai.
Metylhydrazín
Metylhydrazín, skratka MMH (z ) je derivát hydrazínu. Pri normálnych podmienkach je to číra prchavá kvapalina s charakteristickým zápachom organických amínov. Metylhydrazín je miešateľný s vodou, hydrazínom a alkoholmi, taktiež je rozpustný v uhľovodíkoch. Je vysoko toxický, pri kontakte s pokožkou alebo sliznicami pôsobí poleptanie. Po vstrebaní dráždi centrálny nervový systém, pôsobí kŕče, po požití dôjsť k hemolýze a poškodeniu pečene. Taktiež je považovaný za karcinogén. Prvá pomoc a liečba pri zasiahnutí MMH je rovnaká ako pri zasiahnutí hydrazínom.
Využitie
Metylhydrazin sa používa ako palivo v raketových motoroch na kvapalné pohonné látky, alebo pri chemických syntézach. V raketových motoroch sa ho využíva ako jedna zo zložiek bipropelantu (dvojzložkové palivo), pričom sa využívajú jeho silné redukčné schopnosti. Druhá zložka paliva je volená tak, aby pri kontakte s MMH došlo k samovoľnému vznieteniu (tzv. hypergolické palivo). Prudko reaguje napríklad s fluórom, fluoridom chloritým, dimérom oxidu dusičitého a s kyselinou dusičnou, pričom posledné dve látky sú v kozmických aplikáciách používané najčastejšie. Výhodný je vysoký bod varu, ktorý umožňuje dlhodobé skladovanie. Na rozdiel od mnohých iných raketových palív nepotrebuje zložité nádrže, alebo kryogénne technológie.
Vďaka vyššie uvedeným vlastnostiam sa MMH využíva hlavne v menších raketových motoroch, ako sú OMS (Orbital Maneuvering System) raketoplánu Space Shuttle, alebo pohonné systémy kozmických sond a satelitov, ktorých misie trvajú niekoľko rokov. Metylhydrazin, podobne ako dimetylhydrazín (UDMH) sú oproti hydrazínu dostatočne stabilné. Môžu tak byť používané v motoroch s regeneratívnym chladením dýzy. MMH sa niekedy pridáva ako tretia zložka do zmesi Aerozin-50 (čo je zmes hydrazínu a UDMH).
Kyselina izoasparágová
náhľad|Tvorba izoaspartylu reakciou Asn-Gly (vpravo hore) na Asp-Gly (vľavo) alebo iso(Asp)-Gly (zelená vpravo dole).|350x350bod Kyselina izoasparágová (izoaspartát, izoaspartyl, β-aspartát) je reziduum izomérne s kyselinou asparágovou. Je to β-aminokyselina s posunutou karboxylovou skupinou oproti aspartátu. Izoaspartát nie je samostatnou aminokyselinou, je to len reziduum vystupujúce v proteínoch - vzorcom je ekvivalentná aspartátu, ale v bielkovinách sa viaže γ-karboxylovou skupinou namiesto α-karboxylovej skupiny. Karboxylová skupina bočného reťazca sa teda stáva súčasťou hlavného reťazca peptidu. Táto zmena je spôsobená chemickou reakciou, v ktorej dusíkový atóm nasledujúcej peptidovej väzby nukleofilne atakuje γ-uhlík bočného reťazca asparagínu alebo kyseliny asparágovej (označené čiernou farbou hore na obrázku), čím vzniká sukcínimidový medziprodukt (označený červenou). Hydrolýzou tohto medziproduktu vznikajú dva produkty, buď kyselina asparágová (označená čiernou v ľavej časti obrázka) alebo kyselina izoasparágová, čo je β-aminokyselina (označená zelenou na obrázku dole). V tejto reakcii dochádza i k deamidácii asparagínu. V procese môže dôjsť k racemizácii, čo vedie k tvorbe D -aminokyselín.