cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivan Krúpa
Dabing
Ivan Krúpa sa oproti ostatným dabérom venuje dabingu menej. Nedabuje ako iní dabéri každú úlohu, ale okrem zopár výnimiek je obsadzovaný výhradne na jedného herca. Je to aj z toho dôvodu, že Krúpa je košický herec a veľká väčšina slovenských dabingov sa robí v Bratislave. Hercom kvôli ktorého dabingu je volaný do Bratislavy je Bruce Willis. Ivan Krúpa tohto herca nadaboval vo viac ako 25 filmoch (okrem iného v sériách filmov RED a Expendables).
Novaj
Novaj je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Eger.
Má rozlohu 1852 ha a žije tu 1496 obyvateľov (2007).
NGC 635
NGC 635 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Tanegašima učú sentá
náhľad|Pohľad na kozmodróm v roku 2009 náhľad|upright|Poloha right|thumb|upright|Štart rakety H-IIA z kozmodrómu Tanegašima
Tanega(-)šima učú sentá (種子島宇宙センター - doslova Kozmické centrum Tanega-šima; ) je japonský kozmodróm organizácie Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA).
Základné údaje
Kozmodróm sa rozprestiera na juhovýchodnom pobreží japonského ostrova Tanegašima na súradniciach 30°24' s.š. a 130°58' v.d. Bol vybudovaný v rokoch 1966 - 1968 ako základňa pre vypúšťanie japonských sondážnych, výskumných a nosných rakiet N-I, N-II, H-I, H-II s družicami a sondami. Prvý, pôvodný japonský kozmodróm Kagošima učú sentá umožňoval štarty iba menších rakiet, preto sa japonský Úrad pre kozmický výskum NASDA rozhodol vybudovať nový kozmodróm južne od ostrova Kjúšú. Hornatý ostrov Tanegašima je dlhý asi 60 km, široký max. 15 km.
Do prevádzku bol uvedený 17. septembra 1968 štartom sondážnej rakety SB-IIA8.
Vybavenie
Kozmodróm s rozlohou 9,7 km² zahrňuje tri štartovacie komplexy: Takesaki Range pre malé sondážne rakety, Osaki Range pre nosné rakety radu J-I a H-IIA a Jošinobu s dvoma rampami pre nosné rakety radu H. Strelecký sektor mieri východným až juhovýchodným smerom nad Tichý oceán. V priestoroch kozmodrómu sú umiestnené pozorovacie a komunikačné stanice Matsuda, radarové stanice Nogi Radar Station, Učugaoka Radar Station a optické pozorovacie zariadenia. V areáli kozmodrómu sú okrem ďalších objektov tiež testovacie stanoviská pre skúšky motorov všetkých typov, najmä typov LE-7A používaných pre nosné rakety H-IIA.
Komplex má veľkú budúcnosť lebo Japonsko vynakladá na vesmírny výskum stále viac finančných prostriedkov. Celý komplex je prístupný širokej verejnosti okrem dní, keď sa uskutočňujú skúšky motorov. V areáli možno navštíviť Space Exhibition Hall, kde je umiestnená rozsiahla expozícia venovaná kozmickému výskumu.
Peñón de Alhucemas
thumb|Peñón de Alhucemas, pohľad z marockého pobrežia
Peñón de Alhucemas je jedna zo španielskych enkláv v Severnej Afrike pri marockom pobreží (podobne ako Ceuta, Melilla, ostrov Peñón de Vélez de la Gomera, súostrovie Chafarinas a ostrov Perejil).
Peñón de Alhucemas a ostrovčeky "Isla de Mar" a "Isla de Tierra" ležia mierne na západ od ostrovov Alhucemas. Nachádzajú sa od marockého mesta Al Hoceima alebo Alhucemas (bývalé Villa Sanjurjo),  južne od Ceuty a  západne od Melilly.
Španieli ovládajú tento ostrov od roku 1559, kedy viacero území patriacich dynastii Saadiovcov dostalo Španielsko výmenou za pomoc pri ich obrane proti osmanským armádam. V roku 1673 Španieli poslali na ostrov Peñón de Alhucemas posádku a odvtedy je trvalo obývaný. Dnešná pevnosť vybudovaná na tomto ostrove je domovom pre španielsku vojenskú posádku pozostávajúcu zo 60 mužov.
Kornel Stodola
Kornel Milan Stodola (* 26. august 1866, Liptovský Mikuláš – † 21. október 1946, Bratislava), slovenský politik, národohospodár, signatár Martinskej deklarácie.
Životopis
Od konca 19. storočia riadil rodinnú továreň na spracovanie kože v Liptovskom Mikuláši. Po jej krachu v roku 1913 odišiel do Viedne.
Medzivojnové obdobie
V októbri 1918 sa stal členom Slovenskej národnej rady a podpísal Martinskú deklaráciu.
V rokoch 1918-1920 bol poslancom Revolučného národného zhromaždenia. V tomto období zastával miesto referent železníc, pôšt a telegrafov na ministerstve pre správu Slovenska. V rokoch 1920-1925 bol poslancom a v rokoch 1925-1938 senátorom Národného zhromaždenia za agrárnu stranu.
Patril k vedúcim predstaviteľom slovenských podnikateľov. Bol prezidentom obchodnej a živnostenskej komory v Bratislave, miestopredsedom Ústredného zväzu československých priemyselníkov, organizátor Dunajských veľtrhov.
Pôvodne bol stúpencom čechoslovakizmu. V 30. rokoch zmenil postoj smerom k autonómii Slovenska. V októbri 1938 podpísal Žilinskú dohodu. Po vzniku Slovenskej republiky v marci 1939 rýchlo stratil vplyv na slovenské hospodárstvo.
Patril ku priekopníkom lyžovania na Slovensku. Na prelome rokov 1888 a 1889 priniesol z Nórska prvé lyže. Bol tiež aktívny horolezec. Po svojom prvovýstupe (28. júna 1903) na ešte nezdolaný štít vo Vysokých Tatrách ho pomenoval Oľgin štít, po svojej manželke Oľge, (dnešný Mengusovský Volovec).
Bol po ňom pomenovaný pomenovaný železničný tunel pri Telgárte.
Juraj Buchholtz (1643)
Juraj Buchholtz, Georgius Buchholtz, Georg Buchholtz, (* 1. máj 1643, Sabinov† 11. máj 1724, Veľká Lomnica) bol slovenský evanjelický kňaz, senior spišských miest, literát, horolezec a notár. Zanechal po sebe prvý známy opis horolezeckého výstupu na Slavkovský štít. Jeho synom bol Juraj Buchholtz - polyhistor a astronóm a Jakub Buchholtz - kožušník a výskumník v oblasti Vysokých Tatier.
Život a dielo
V roku 1675 ho postavili pred súd v Starej Ľubovni, prepustili na kauciu, ktorú zložil gróf 13 spišských miest. Na učiteľské a notárske miesto v Spišskej Sobote sa nesmel vrátiť. V roku 1678 prišiel do Matejoviec a štyri roky cestoval po svete ako obchodný zástupca matejovskej firmy Jána Lányiho. V rokoch 16821688 účinkoval na opustenej evanjelickej fare v Batizovciach. Po porážke Tőkőlyho stavovského povstania bol od septembra 1688 slovenským a nemeckým diakonom v Kežmarku a od decembra 1705 farárom, neskôr seniorom a hlavným dekanom vo Veľkej Lomnici. Zastával úrad seniora Bratstva 24 spišských miest.
Bol autorom diel s náboženským a historickým obsahom. V rukopise uloženom v knižnici Národného múzea v Budapešti je uložený jeho rukopis Das weit und breit Erschollene Ziepser - Schnee - Gebürg z roku 1719, kde podáva podrobný opis Vysokých Tatier a rozpráva o výstupe na Slavkovský štít v roku 1664, keď bol študentom v Matejovciach. Táto túra nepredstavuje len prvý známy výstup na Slavkovský štít, ale aj prvú presne lokalizovanú tatranskú vrcholovú túru vôbec. Buchholtzova autobiografia Historischer Geschlechtsbericht z roku 1704, ktorá bola vydaná o dve storočia neskôr obsahuje údaje o Vysokých Tatrách. V kostole vo Veľkej Lomnici má pamätnú tabuľu.
S manželkou Zuzanou Štefániovou mal päť detí – Juditu (* 1686† 1698), Máriu (* 1687† 1710), Juraja (* 1688† 1737), Jána (* 1692† 1698) a Jakuba (* 1696† 1758).
Dom Tristana Tzaru
thumb|Dom Tristana Tzaru Dom Tristana Tzaru je dom, ktorý bol postavený v roku 1925. Nachádza sa v štvrti Montmartre, Paríž.
Tristan Tzara ponúkol Adolfovi Loosovi zákazku rodinného domu s ateliérom v roku 1925. Loos ponuku prijal, bola to možnosť etablovať sa v Paríži ako architekt. Dom so samostatným vchodom do bytu sa nachádza v 18. parížskom okrese. Poloha a zadané požiadavky boli pre Loosa výzvou aj z dôvodu, že stavba bola posudzovaná parížskou avantgardou.
Koncept
Dom stojí na svahovitom malom pozemku. To umožnilo Adolfovi Loosovi uskutočniť predstavu o Raumplane, priestorovom pláne, podľa ktorého pracoval s rôznymi výškami priestorov, ich odlišnosťami a posunutiami. Navonok strohá hmota kocky neprezrádza rôznorodé bytové možnosti.
Lokalitný program
Dom má pôdorysné rozmery v šírke 10,6 metra a v hĺbke 17,6 metra. Čelná fasáda je orientovaná do ulice. Päťpodlažná symetrická fasáda je symetricky rozdelená na dve časti. Spodná časť je kamenná, vrchná časť je omietnutá. Veľké dvojpodlažné odsadenie pôsobí nezvyčajne, až monumentálne. Skulptulárny charakter dodávajú domu veľké plochy stien s pomerne malými oknami do ulice. Záhradná fasáda je asymetrická. Pôsobí dojmom troch podlaží s veľkými okennými otvormi. Dvor je zastrešený. Prekvapujúce sú inscenované koláže materiálov a sekvencie miestností, balkónov a terás, symetrických a asymetrických stavieb do priestoru. Obytná časť domu majiteľov začína v treťom podlaží a prestiera sa cez celú hĺbku domu. Hlavné podlažie je charakteristické rozdielnymi výškovými úrovňami. Nachádza sa tu veľký a malý salón, jedáleň a pracovňa. Steny vďaka stĺpom a pilastrom zvláštny tektonický charakter.
Interiér
Interiérová úprava spočíva v obložení stĺpov a podpier, materiálom sú dosky z preglejky pričom upevňovacie skrutky ostávajú nezakryté. Steny a stropy sú farebné.
Interiéry boli zariadené antickým talianskym a starofrancúzskym nábytkom. Doplnky tvorili zbierka afrického umenia a surrealistické obrazy. Kombinácia, v zmysle Bauhausu, je pociťovaná ako rušivá. Loos však vytvoril pozadie pre užívateľa, ktoré dáva priestor flexibilite a otvorenosti. Umožňuje osvojenie sa a zabývanie sa.
Hrdza (hudobná skupina)
Hrdza je slovenská hudobná skupina z Prešova, ktorá hrá autorské piesne Slavomíra Gibartiho inšpirované slovenským folklórom s prvkami folku, rocku, a vplyvov world music. Vokály a melódie skupiny evokujú odozvu u akéhokoľvek publika. Hrdza koncertuje hlavne na Slovensku, ale je častým hosťom festivalov v Česku a Poľsku. Navštívila aj Nemecko, Rakúsko, Maďarsko a Slovinsko.
História
Hudobná skupina Hrdza vznikla v Prešove v roku 1999 stretnutím Slavomíra Gibartiho a Jaroslavy Sisákovej, ku ktorým sa neskôr pribrali Tóno Potočňák, Lukáš Maťufka a Róbert "Skippy" Hatala. V roku 2002 Hrdza vydala debutový album Muzička, o ktorom sa písalo, že je tu kapela s vlastným názorom, jednoznačne vychádzajúca z ľudovej melodiky; skupina, v ktorej sa talent spája s perfekcionizmom. Na jeseň roku 2002 Jaroslavu Sisákovú vystriedala Veronika Šoltýsová Rabadová. V tejto zostave sa skupina stala obľúbená na festivaloch a získala vyše 20 ocenení na súťažiach na Slovensku ale aj v Česku. Druhý album s názvom Pod božími oknami bol vydaný v roku 2006, pričom bol pozitívne hodnotený hudobnými kritikmi i verejnosťou ako vrchol žánru world music na Slovensku. V lete roku 2006 prerazil singel „Na horách býva“ do prvej tridsiatky hranosti v slovenských rádiách (Slovak Airplay Top 50). Tretí album Hajnajnanyja bol vydaný na konci novembra 2009. Koncom roka 2015 opustila skupinu speváčka Veronika Šoltýsová Rabadová a na jej miesto prichádza Susanna Jara. Výberový album Hrdzavá osemnástka bol vydaný v roku 2016. V roku 2016 sa skupina úspešne prebojovala do finále súťaže Česko Slovensko má talent. V koncom roka 2018 vyšíel doposiaľ najúspešnejší album kapely Hrdza s názvom Neskrotený. V apríli 2019 sa dostal na štvrté miesto v prestížnom medzinárodnom rebríčku World Music Charts Europe (WMCE), čo je historicky najvyššie miesto získané slovenskou kapelou v rebríčku fungujúcom od roku 1991. Pieseň aj video Štefan sa v marci 2019 vyšplhali na vrchol rebríčka World Music Charts stránky Ethnocloud. V júli 2021 vyšiel album s názvom 22, ktorý oslavuje 22. výročie kapely Hrdza a pozostáva z novo-nahratých verzií jej známych a menej piesní.
Eurovision Song Contest 2010
V roku 2010 sa Hrdza zúčastnila slovenského národného kola Eurosong 2010 do súťaže Eurovision Song Contest 2010 s piesňou "Taká sa mi páči". Skupina kolo vyhrala s 19.5% hlasov. Avšak 28. januára bola diskvalifikovaná, keď vyšlo najavo, že pieseň prezentovali pred 1. októbrom 2009, čím porušili základné pravidlo Eurovision Song Contest.
Dvere dokorán
Dvere dokorán je film režiséra Jozefa Medveďa z roku 1977.
Dej
Mladý vysokoškolák, ktorý pri dopavnej nehode stratil oboch rodičov, postupne nachádza vnútornú rovnováhu za pomoci priateľstva skupiny robotníkov.
Ostoros
Ostoros je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Eger.
Má rozlohu 2351 ha a žije tu 2677 obyvateľov (2007).
Alexandra Hedisonová
Alexandra Hedisonová (10. júl 1968, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka, ktorá hrá v seriáli The L word. Je dcérou herca Davida Hedisona a herečky Bridget Hedison, a sestra Sereny Rose Hedison.
Maličkosti
- má arménsko-taliansky pôvod
- rada si striháva vlastné vlasy sama
Favourite Worst Nightmare
Favourite Worst Nightmare je druhý štúdiový album, vydaný 18. apríla 2007 v Japonsku Sheffieldskou indie rockovou skupinou Arctic Monkeys. Vydanie tohto albumu predchádzalo vydaniu nového singlu „Brianstorm“ 16. apríla 2007. Nasledujúci týždeň po vydaní tento album predal vyše 220 tisíc kópií. Arctic Monkeys za tento album už dostali 2 platinové dosky vo Veľkej Británii a boli nominovaní na 2007 Mercury Prize.
Anna (prvé meno)
Anna je ženské krstné meno. Ide o novozákonné meno hebrejského pôvodu, odvodené od slova Channá(h) čiže milosť, s významom milá, milostná. Na Slovensku má meniny 26. júla.
Mystické narodenie
Mystické narodenie je názov obrazu namaľovaného talianskym renesančným umelcom Sandrom Botticellim.
Pre pochopenie významovej interpretácie a pohnútok, ktoré viedli umelca k namaľovaniu tohto obrazu, je potrebné oboznámiť sa s udalosťami, ktoré hýbali Florenciou na konci 15. storočia.
Okolnosti vzniku diela
Koniec 15. storočia sa niesol v znamení apokalyptických vízií a predpovedí o blížiacich sa posledných dňoch sveta. Ľudí sa zmocňoval strach z hroziaceho konca a očakávaného posledného súdu. Viacerí kazatelia a vizionári (najznámejším bol dominikánsky mních Girolamo Savonarola) vyzývali obyvateľov, aby konali pokánie za svoje hriechy, ktorého súčasťou malo byť oslobodenie sa od prepychu a materiálnych statkov. 7. februára 1497 Savonarola usporiadal na centrálnom florentskom námestí Piazza della Signoria procesiu a tzv. hranicu márnivosti, kde dal verejne páliť podľa neho symboly svetskej neresti: drahé šaty, umelecké diela, nábytok. Mnohí podľahli jeho výzvam. Medzi Savonarolových obdivovateľov patril i Botticelli. Ani on nebol ušetrený obáv o budúcnosť a údajne sám spálil niektoré zo svojich obrazov.
Savonarolove vystúpenia však časom dostali punc fanatickosti, čo vyvolalo medzi občanmi odpor. Keď do svojich kázní zahrnul i kritiku cirkvi a jej predstaviteľov, vyslúžil si najprv exkomunikáciu a neskoršie obvinenie z kacírstva. Svoj život ukončil 23. mája 1498 na hranici.
Udalosti tohto obdobia sa odzrkadlili i vo výtvarných dielach florentských umelcov; v prípade Botticelliho hneď v niekoľkých obrazoch. Pravdepodobne dielom významovo najvýstižnejšie interpretujúcim tieto udalosti je Mystické narodenie.
Kompozícia diela
Pri prvom pohľade ide o klasickú scénu narodenia Ježiša Krista. Stred obrazu zaujíma skalnatá jaskyňa s doskovou strechou pred vchodom. Cez otvor v jej zadnej časti vidno lúku, na ktorú dopadá ranné svetlo. Okolo Márie a Jozefa kľačia pastieri. Nad scénou klaňania sa modré nebo otvára do zlatej svätožiary, v ktorej tancujú anjeli držiaci v rukách olivové vetvičky, symbol mieru, s priviazanými korunami.
Významová interpretácia
Úmysly vedúce k namaľovaniu tohto obrazu ako aj kľúč k jeho pochopeniu môžeme nájsť v gréckom nápise na samom vrchu diela: ''„Ja, Sandro, som namaľoval tento obraz koncom roku 1500 za pohrôm pre Taliansko v polovici času po čase zhodnom s jedenástou kapitolou svätého Jána, za druhej biedy v Apokalypse, pri oslobodení diabla na tri a pol roka. Bude potom v dvanástej kapitole spútaný a uvidíme ho, ako je zvrhnutý ako na tomto obraze“''.
Prečo Botticeli použil gréčtinu, ktorú neovládalo mnoho ľudí, namiesto známejšej latinčiny, nie je spoľahlivo dokázané. Nápisu sa prisudzovali rôzne významové interpretácie pre jeho tajomné až apokalyptické znenie.
Obraz vyjadruje myšlienku príchodu času mieru, ktorý bude nasledovať po udalostiach popísaných sv. Jánom v Apokalypse. V jedenástej kapitole evanjelista píše (Zj 11, 1-2): ''„1 Dostal som trstinu, podobnú prútu, s týmito slovami: Vstaň a zmeraj Boží chrám i oltár, i modliacich sa v ňom. 2 Vonkajšie nádvorie chrámu však vynechaj, nemeraj ho, lebo bolo dané pohanom, ktorí budú plieniť sväté mesto štyridsaťdva mesiacov“'', t. j. tri a pol roka.
NGC 931
NGC 931 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 26. septembra 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Ďaleko je do neba
Ďaleko je do neba je film režiséra Jána Lacka z roku 1972.
Dej
Baladický príbeh z 20. rokov 20. storočia, odohrávajúci sa na slovenských kopaniciach. Mladý učiteľ vracajúci sa z ruského zajatia otvára novú školu. Jeho revolučné názory ho dostávajú do konfliktu s bohatým gazdom, ktorý feudálnymi spôsobmi vládne svojej rodine i celej dedine.
Pálosvörösmart
Pálosvörösmart je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Gyöngyös.
Boutiers-Saint-Trojan
Boutiers-Saint-Trojan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valay
Valay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pálosvörösmart
Má rozlohu 585 ha a žije tu 672 obyvateľov (2007).
Božena
Božena je ženské krstné meno. Je to slovanský variant mien Benedikta a Teodora, t. j. „blahoslavená“, „bohom obdarená“. Meniny na Slovensku má 27. júla.
Peru (rozlišovacia stránka)
Peru môže byť:
Humbug (album)
Humbug je tretí štúdiový album britskej skupiny Arctic Monkeys, vydaný 19. augusta v Japonsku, 24. augusta vo Veľkej Británii a 25. augusta 2009 v USA.
Veľká Viktóriina púšť
Veľká Viktóriina púšť (-slovenský normovaný názov) (po anglicky: Great Victoria Desert) je najväčšia austrálska púšť, ktorá sa nachádza na juhu a západe štátu. Leží vo federálnych štátoch Južná a Západná Austrália. Jej rozloha je, čo predstavuje 4,5 % rozlohy krajiny.
Pomenovanie
Veľká Viktóriina púšť bola pomenovaná po kráľovnej Viktórii. Pomenoval ju tak britský prieskumník Ernest Giles, ktorý púšťou v roku (počas jej panovania) 1875 prešiel.
Podnebie
Teploty na Veľkej Viktóriinej púšti dosahujú od 18 do 40 °C; počas krátkej zimy (do konca septembra) sa môže dokonca vyskytnúť aj mráz.
Krajina
V púšti sa nachádza množstvo piesočných dún, ale aj riedko zarastené trávnaté územia a slané jazerá. Pozoruhodnou zvláštnosťou sú polmesiacovité duny, tvorené prevažne z hliny. Tvoria sa na záveterných stranách občasných jazier zo sedimentov z jazerného dna.
Pavlač
Obyčajne je vyložená pred priečelie bytového domu a sú z nej prístupné bytové alebo nebytové priestory. Nadväzuje na jedno alebo viac schodísk, pričom znižuje ich potrebný počet v bytovom dome. Pavlač sa v našich podmienkach zvyčajne využíva v bariérových domoch, nakoľko chodbou orientovanou do strany, kde je intenzívnejšia aktivita (premávka, výroba), možno dosiahnuť orientáciu bytov žiadaným smerom (napríklad do vnútrobloku).
Pavlačový systém bol typický pre architektúru veľkých miest na území Rakúsko-Uhorska (Viedeň, Budapešť, Bratislava, Brno, ...). Následne bol populárny aj pre architektúru nemeckej školy Bauhaus - súbor 5 obytných domov s pavlačovým systémom postavený v rokoch 1929-1930 v nemeckom meste Dessau-Törten je dokonca zapísaný na zozname UNESCO. Tento konštrukčný systém má však aj v súčasnosti svojich stúpencov v architektonických kruhoch.
Výhodou je možnosť využívať vo väčšej miere prirodzené vetranie, ako aj zvýšiť presvetlenie bytov pomocou svetlíkov. Vďaka umiestňovaniu chodby spravidla severnou stranou dochádza tiež k eliminácii bytov so zlou orientáciou, ktoré bývajú práve z tohto dôvodu vedené v projektoch s iným konštrukčným systémom ako apartmány, nakoľko nespĺňajú požadovanú normu pre svetlotechniku. Nevýhodou býva tepelná delta medzi exteriérom a interiérom, ktorá je však v moderných projektoch riešená zádverím vo vstupnej hale.
Ako domová komunikácia, podľa STN 73 4301 pavlač nesmie byť užšia ako 1100 mm a musí umožniť prepravu predmetov s rozmermi 1800 mm x 600 mm x 1800 mm do všetkých bytov. Podchodná výška musí byť najmenej 2100 mm.
Populizmus (architektúra)
Populizmus sa v architektúre odrazil v polovici 60. rokov 20. storočia.
Dopad ekonomickej situácie na architektúru bol vyjadrený v prednáške Collina Rowea a jeho neskoršej publikácii Collage City (Mesto ako koláž) z roku 1979, ako aj v knihe Roberta Venturiho Complexity and Contradiction in Architecture (Zložitosť a protiklady v architektúre) z roku 1966, či Learning from Las Vegas (Poučenie z Las Vegas) z roku 1972, na ktorej spolupracoval spolu s Denise Scot-Brownovou a Stevom Izenourom.
Architekti boli vzhľadom na ekonomické podmienky spoločnosti nútení redukovať formy modernej architektúry, čo malo za následok deštrukciu urbánnej kultúry. Pomocou žartu sa snažia preklenúť rozporné okolnosti a podmienky, za akých tvoria. Dôsledkom ekonomickej situácie sa architektúra stáva prebytočná.
V Amerike sa populizmus prejavil najmä na eklektických paródiách súkromných domov a víl. Preberajú a napodobňujú sa klasické tvary. Americký populizmus bol prijatý ako hlavný prúd európskej architektúry. Veľký vplyv na to malo Benátske bienále v roku 1980, ktoré zorganizoval Paolo Portoghesi.
K architektom pôsobiacim v tomto období patrí Robert Venturi, Vincent Scully, Charles Moore, Robert Stern, či Charles Jenks.
Parádsasvár
Parádsasvár (historisky, ) je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Pétervására.
Má rozlohu 1694 ha a žije tu 442 obyvateľov (2007).
NGC 736
NGC 736 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Stanislav Pitoňák
Stanislav Pitoňák (* 20. február 1972, Košice) je slovenský herec.
Vyštudoval herectvo na Konzervatóriu v Košiciach. V rokoch 19901995 bol členom Divadla Jonáša Záborského v Prešove. V rokoch 19951999 Štátneho divadla Košice, 19992001 Divadla Andreja Bagara v Nitre. V roku 2002 zase Divadla Jonáša Záborského v Prešove a neskôr Štátneho divadla v Košiciach. Účinkuje tiež v televízii, rozhlase a dabingu.
El Perú
Predpokladá sa, že mesto bolo obývané od roku 500 pred Kr. aspoň do roku 800 po Kr. V 60. a 70. rokoch 20. storočia sa stalo obeťou zlodejov, ktorí odrezali a odniesli početné stély a podobne. Až Ianovi Grahamovi sa dlhoročnou detektívnou prácou podarilo časť z nich znova nájsť a umiestniť, kam patria. Azda aj preto bola prv minulosť El Peru známa len úlomkovito, známe bolo len to, že mesto bojovalo s Tikalom. Dnes vieme, že bolo kľúčovou figúrkou v bojoch medzi mestami Calakmul a Tikal.
Pély
Pély je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Heves.
Tim Wiese
Tim Wiese (* 17. december 1981, Bergisch Gladbach, Nemecko) je nemecký futbalový brankár hrajúci za tím nemeckej Bundesligy Werder Brémy. V nemeckej reprezentácií neodohral ani jeden zápas.
Do Werderu Brémy prišiel v lete 2005 z Kaiserslauternu, kde sa stal brankárskou jednotkou. Pamätný gól dostal v osemfinálovom zápase Ligy majstrov proti Juventusu Turín od Emersona.
Hystaspes
Hystaspes alebo Hystaspés (po staroperzsky Vištáspa) bol člen mladšej línie achajmenovského rodu a otec neskoršieho veľkokráľa Dareia I. (narodeného okolo roku 550 pred Kr.).
Jeho životné dáta sa dajú len veľmi ťažko zrekonštruovať, vie sa iba, že za vlády Kambysa II. zastával funkciu miestodržiteľa Perzidy (Hérodotos III 70). Po synovom nástupe na trón (alebo snáď už skôr) Hystaspes spravoval Partiu, kde musel potláčiť nebezpečné povstanie proti Dareiovej vláde. Podľa Behistunského nápisu zviedol 8. marca 521 pred Kr. s povstalcami bitku pri meste Višpauzátiš a dosiahol skvelé víťazstvo. Druhá bitka, v ktorej zohral významnú úlohu, sa strhla 12. júla toho istého roku pri meste Patigrabaná rovnako v Partii. Aj tu Hystaspes triumfoval. Dátum jeho smrti nie je známy.
NGC 566
NGC 566 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. novembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 636
NGC 636 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. januára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Prezidentská republika
right|400px|thumb|[[Zoznam štátov podľa štátneho zriadenia|Štáty a ich formy vlády.
]]
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
D65 - D69: PORUCHY KOAGULÁCIE, PURPURA A INÉ HEMORAGICKÉ CHOROBY patria do III.kapitoly MKCH-10 - Choroby krvi a krvotvorných orgánov a daktoré poruchy imunitných mechanizmov (MKCH-10, D50 - D89)
Prezidentská republika
Prezidentská republika (alebo prezidentská forma vlády alebo prezidentský systém) je po parlamentnej republike druhým najrozšírenejším typom formy vlády vo svete. Zatiaľ čo parlamentná forma vlády sa objavuje aj v monarchiách (napr. v Spojenom kráľovstve, ktoré je dokonca považované za modelový príklad), prezidentská forma vlády sa už podľa svojho pomenovania bude viazať výhradne na republiku.
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
D65 - ROZTRÚSENÁ VNÚTROCIEVNA KOAGULÁCIA (DEFIBRINAČNÝ SYNDRÓM)
Petőfibánya
Petőfibánya (pôvodne Pernyepuszta, Pernyebánya) je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Hatvan.
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Získaná afibrinogenémia
Petőfibánya
Má rozlohu 133 ha a žije tu 2952 obyvateľov (2007).
Prezidentská republika
Azda najpodstatnejším znakom prezidentskej formy vlády je fakt, že legitimita exekutívnej aj legislatívnej moci je odvodená od občanov. To znamená, že aj parlament, aj prezident sú volení de facto priamo občanmi (v parlamentnej forme sú prezidenti niekedy volení parlamentom alebo iným špeciálnym, na toto určeným orgánom). Z toho vyplýva silné postavenie oboch orgánov, ktoré vedľa seba fungujú na základe princípu konkurencie (zatiaľčo v parlamentnej forme vlády vláda a parlament fungujú na princípe kooperácie).
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Spotrebná koagulopatia
Difúzna alebo diseminovaná vnútrocievna koagulácia [DIK]
Prezidentská republika
Prezidentský systém je veľmi rozšírený v Amerike, kde ho používajú všetky štáty s výnimkou Kanady.
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Získané fibrinolytické krvácanie
Prezidentská republika
Charakteristické znaky prezidentskej formy vlády v USA
Modelovým príkladom prezidentskej republiky sú USA. thumb|300px|[[Biely dom, sídlo prezidenta USA]]
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Purpura
Prezidentská republika
Charakteristické znaky prezidentskej formy vlády v USA
Na čele USA stojí prezident volený občanmi nepriamo na obdobie štyroch rokov. Prezident je priamo volený zborom voliteľov, ktorých si v priamych voľbách vyberú občania jednotlivých štátov USA. Každý štát federácie má teda vlastný počet voliteľov, ktorý budú voliť priamo prezidenta republiky. Počet voliteľov jednotlivých štátov závisí od ich početného zastúpenia v kongrese. Volitelia majú rovnako veľkú silu hlasu pri voľbe prezidenta (nezáleží na veľkosti či vyspelosti štátu, ktorý ich volením poveril). Z uvedeného je teda jasné, že pre voliteľov by mal platiť princíp tzv. imperatívneho mandátu. To znamená, že voliteľ je zaviazaný voliť kandidáta, ktorého si občania daného štátu vybrali. Avšak je potrebné dodať, že vo väčšine štátov USA sú volitelia viazaní len z hľadiska poslaneckej etiky. Nezvolenie víťaza volieb je trestným činom len v 23 štátoch. Celkový počet voliteľov je zhodný s počtom členov Kongresu USA + 3 za Washington D.C.. Víťazom prezidentských volieb sa stane ten kandidát, ktorý získa 270 a viac voliteľov. Štáty s najvyšším počtom voliteľov môžeme označiť slovom kľúčové. Sú nimi Kalifornia (55), Texas (34), New York (31), Florida (27), Pensylvánia (21), Ohio (21) a Illinois (20).
Prezident je hlavou výkonnej moci štátu (exekutívy) a reprezentuje ju navonok. Navyše, prezident je jediný orgán, ktorý disponuje výkonnou mocou. Funkciu premiéra, resp. Ministerského predsedu vykonáva samotný prezident. Vláda v našom chápaní tu neexistuje. Namiesto nej je prezidentom vytvorený akýsi vládny kabinet pozostávajúci z vedúcich predstaviteľov departmentov, čiže akýchsi štátných tajomníkov, resp. ministrov. V USA však exekutívny kabinet (podobne ako v Spojenom kráľovstve) nie je kolegiátnym orgánom. To presnejšie znamená, že prezident nepotrebuje súhlas daného ministra a hlasovanie tu nie je nutné. Kabinet tu teda slúži iba ako poradný orgán prezidenta. Štátni tajomníci sa zodpovedajú priamo prezidentovi. Menuje ich a odvoláva v súčinnosti so senátom Kongresu USA.
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Nezahŕňa, ak je komplikáciou:
Prezidentská republika
Charakteristické znaky prezidentskej formy vlády v USA
Veľmi dôležitým prvkom prezidentskej republiky je neexistencia kontrolnej právomoci Kongresu voči prezidentovi a jeho kabinetu. Kongres nemá právo vysloviť prezidentovi či jednotlivému členovi kabinetu nedôveru, a tým zapríčinit pád exekutívy. Dokonca tu neexistuje ani inštitút interpelácie (kladenia otázok zo strany Kongresu na adresu vlády).
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
'''D66 - DEDIČNÝ NEDOSTATOK VIII. FAKTORA'''
Prezidentská republika
Charakteristické znaky prezidentskej formy vlády v USA
Uplatňuje sa veľmi dôsledné delenie štátnej moci. Člen kabinetu nesmie byť členom Kongresu USA (na rozdiel od parlamentnej formy vlády, kde je táto možnosť v niektorých krajinách prípustná. Vo Veľkej Británii je dokonca povinnosťou, že členom vlády sa smie stať iba člen dolnej snemovne parlamentu - angl. House of the commons).
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Nedostatok VIII. faktora (s funkčnou poruchou)
Prezidentská republika
Charakteristické znaky prezidentskej formy vlády v USA
Špeciálne postavenie v sústave štátnych orgánov USA zastáva Najvyšší súd USA a ostatné federálne súdy. Najvyšší súd vykonáva dohľad nad nezávislosťou exekutívnej a legislatívnej moci, podáva všeobecne záväzný výklad ústavy Spojených štátov amerických. Taktiež má oprávnenie vydať nález o protiústavnom právnom akte.
V USA sa uplatňuje model federalizmu pri usporiadaní a rozdelení kompetencií medzi federálnou vládou a vládami ostatných členských štátov USA. Tento model sa uplatňuje aj v oblastiach zákonodarstva a súdnictva.
Systém bŕzd a protiváh
Mimoriadne výrazným znakom je tzv. systém bŕzd a protiváh (angl. checks and balances), ktorý má slúžiť pri vyvažovaní zákonodarnej, výkonnej a súdnej moci.
Prezident má právo blokovať Kongres prostredníctvom svojho práva veta. Toto veto je suspenzívne, čiže odkladá schválenie zákona, neruší ho. Na jeho schválenie je však po uplatnení veta potrebný vyšší počet hlasov (minimálne dvojtretinová väčšina všetkých poslancov v oboch častiach Kongresu – v senáte aj v snemovni reprezentantov). Voči súdom spočíva blokovanie menovaním sudcov do funkcie.
Kongres zasa smie podať na Najvyšší súd ústavnú žalobu na prezidenta (tzv. impeachment), ktorá by mohla viesť k odvolaniu prezidenta USA z úradu. Prostredníctvom senátu smie Kongres odmietnuť udelenie súhlasu na vymenovanie do funkcie alebo aj ratifikovanie medzinárodnej zmluvy, ktorú už prezident podpísal. Taktiež smie môže prezidenta brzdiť tým, že vláde neschváli navrhnutý rozpočet. Federálne súdy smie Kongres brzdiť tým, že zmení počet a jurisdikciu nižších súdov. Prostredníctvom impeachmentu dokáže tiež pozbaviť sudcu svojej funkcie.
Súdy dokážu brzdiť prezidenta tým, že vyhlásia jeho postup za protiústavný. Rovnako tak smú blokovať rozhodnutia Kongresu, ak vyhlásia ním prijatý zákon za protiústavný.
Poruchy koagulácie, purpura a iné hemoragické choroby (MKCH-10)
Hemofília
Nezahŕňa nedostatok VIII. faktora s cievnou poruchou (D68.0)
'''D67 - DEDIČNÝ NEDOSTATOK IX. FAKTORA'''
Nedostatok Hemofília B
D68 - INÉ KOAGULAČNÉ PORUCHY
Nezahŕňa, ak sú komplikáciami:
D68.0 - Von Willebrandova choroba D68.1 - Dedičný nedostatok XI. faktora D68.2 - Dedičný nedostatok iných faktorov zrážania D68.3 - Hemoragická porucha zavinená cirkulujúcimi antikoagulanciami D68.4 - Získaný nedostatok koagulačného faktora D68.8 - Iné špecifikované poruchy zrážania D68.9 - Bližšie neurčená porucha zrážania krvi
D69 - PURPURA A INÉ HEMORAGICKÉ CHOROBY
Nezahŕňa:
D69.0 - Alergická purpura D69.1 - Kvalitatívne defekty doštičiek D69.2 - Iná netrombocytopenická purpura D69.3 - Idiopatická trombocytopenická purpura D69.4 - Iná primárna trombocytopénia D69.5 - Sekundárna trombocytopénia D69.6 - Bližšie neurčená trombocytopénia
D69.8 - Iné bližšie určené hemoragické stavy D69.9 - Bližšie neurčená hemoragická diatéza
Vallerois-le-Bois
Vallerois-le-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stay Awake
„Stay Awake“ je skladba britského speváka Example z jeho albumu Playing in the Shadows. Bola vydaná dňa 28. augusta 2011 ako druhý singel albumu. Skladbu napísal Example a produkovala ju skupina Nero. Skladba bola pridaná do playlistu BBC Radio 1. Dňa 4. septembra 2011 debutovala na 1. mieste v rebríčku UK Singles Chart.
Hudobné video
Hudobné video singlu „Stay Awake“ bolo prvýkrát vydané na YouTube dňa 18. júla 2011. Video je dlhé 3 minúty a 30 sekúnd.
Bastian Schweinsteiger
(* 1. august 1984, Kolbermoor) je nemecký futbalový stredopoliar hrajúci za tím Chicago Fire S.C. Jeho brat, Tobias, hráva za SpVgg Unterhaching.
Klubová
V decembri 2008 predĺžil zmluvu s Bayernom Mníchov do 30. júna 2012. Jeho predchádzajúca zmluva znela do konca sezóny 2008/2009.
Reprezentačná
Bol v nominácií pre Euro 2004, kde striedal proti Holandsku, Lotyšsku a proti Česku nastúpil v základnej zostave. Na MS 2006 zaznamenal dva góly v zápase o 3. miesto proti Portugalsku. V zápase Eura 2008 proti Chorvátsku bol vylúčený, začo nesmel hrať v nasledujúcom zápase proti Rakúsku.
Juraj Buchholtz (1688)
Juraj Buchholtz (Georgius Buchholtz, Georg Buchholtz; * 3. november 1688, Kežmarok† 3. august 1737, Kežmarok), osobnosť UNESCO, syn Juraja Buchholtza (1643 – 1724) a jeho manželky Zuzany. Bol polyhistor, astronóm, ktorý pôsobil na evanjelickom lýceu v Kežmarku. Zasvätil svoj život výskumu sústav jaskýň na Slovensku a propagácii vedeckých poznatkov z výskumov v oblasti Vysokých Tatier. Prvý zakreslil panorámu Vysokých Tatier, cenné sú jeho speleologické a astronomické pozorovania a výskumy, člen vedeckých spoločností vo Vroclave a Lipsku.
Život a dielo
Študoval v Rožňave a Kežmarku, v rokoch 1708 1713  absolvoval štúdium teológie v Gdansku, Greifswalde, Lipsku a Wittenbergu. Po ukončení štúdií roku 1714 sa stal Buchholtz rektorom ev.a.v. artikulárnej školy v Paludzi a v rokoch 17221728 bol rektorom ev.a v. školy v Kežmarku. Pobyt v Kežmarku využil nielen na vzdelávanie detí, ale aj na skúmanie prírody. Autor viacerých štúdií o lososoch v rieke Poprad a v Dunajci, o liečivých prameňoch vo Vyšných Ružbachoch o Demänovských jaskyniach. Skúmal a zakreslil aj Silickú Ľadnicu, i Domicu. Mapu Demänovskej jaskyne urobil ako prvú na Slovensku. Matej Bel ju v roku 1723 uverejnil vo svojom diele Hungariae antiquae et novae prodromus (Posol starého a nového Uhorska). Napísal štúdiu o charaktere vetrov vo Vysokých Tatrách. Išiel v stopách svojho otca Juraja Buchholtza staršieho, uskutočňoval krátke i dlhšie vychádzky do Vysokých Tatier. Bádal spolu so študentmi po tajomstvách Zeleného plesa.
Keď pôsobil v Paludzi, stal sa dobrým znalcom Západných Tatier. Bol to on, ktorý v najväčšej miere informoval Mateja Bela o týchto horách. So svojimi študentmi sa vybral v roku 1724 do Belianskych Tatier a k Zelenému plesu pod Jastrabou vežou. Túto vysokohorskú túru opísal v Relation von der Carpathischen Reise v Annales physico–medicorum, Breslau 1725. V archíve kežmarského lýcea je zoznam školských úloh, ktoré dal Buchholtz roku 1736 svojim žiakom. Mali opísať príčiny výstupov na tatranské štíty. Buchholtz je autorom prvej známej panorámy Tatier. Ide o ceruzkou kreslený pohľad na hory od Veľkej Lomnice z roku 1717 s podrobnou legendou.
Buchholtz sa venoval aj astronómii. Pozoroval slnečné a mesačné úkazy. Svoje poznatky uverejnil v rokoch 1723 – 1726 vo Vroclavských análoch Sammlung von Natur und Medizin - wie auch hierzu gehörigen Kunst und Literatur - Geschichten. Tu pravidelne uverejňoval svoje meteorologické pozorovania. Počas rokov 1723 1726  uverejnil  vo Vroclavských análoch vyše 50 článkov, s pozoruhodnými zaujímavosťami. Napríklad, napísal, že 1. marca a 14. júna 1726 bolo v Kežmarku vidieť dve slnká, 29. januára 1724 bolo na celom Spiši zemetrasenie s dvoma otrasmi.
Bol aj literárne činný. Písal latinské, nemecké i slovenské verše, pre svojich študentov napísal divadelnú hru. S manželkou Alžbetou Platty (Plathy) mal syna Pavla.
Po Buchholtzovi Uhorský karpatský spolok pomenoval Zbojnícke plesá. Po roku 1918 však názov zapadol do zabudnutia. Meno Juraja Buchholtza je zapísané na zozname osobností UNESCO.
USS Enterprise (CV-6)
USS Enterprise (CV-6) bola druhá americká lietadlová loď triedy Yorktown. Bola siedmou loďou tohto mena v službe U. S. Navy a bola tiež známa pod prezývkou Big E. Do služby bola zaradená v roku 1938 a spolu s USS Saratoga a USS Ranger prežila druhú svetovú vojnu. Zvyšných päť lietadlových lodí postavených pred vojnou bolo počas vojny stratených. Zúčastnila sa mnohých významných operácií a stretnutí počas bojov v Pacifiku – okrem iného, napríklad Doolittlovho náletu, bitky o Midway, zasiahla do početných stretnutí v súvislosti s bojmi o Guadalcanal vrátane bitiek pri východných Šalamúnových ostrovoch a pri Santa Cruz. V neskoršej fáze vojny potom, napríklad bitiek vo Filipínskom mori a pri Leyte. Bola niekoľkokrát poškodená aj keď ju Japonci trikrát prehlásili za potopenú, vždy sa ju podarilo zachrániť a po opravách opäť nasadiť do bojov.
Počas druhej svetovej vojny dostala 20 BS, čím sa stala najčastejšie dekorovanou loďou U. S. Navy. Dňa 25. novembra 1945 dostala vlajku britskej Admirality a stala sa tak prvou vojnovou loďou cudzieho námorníctva od zavedenia tejto vlajky v 16. storočí, na ktorej táto vlajka zaviala.
Stavba a predvojnová služba
thumb|left|USS Enterprise je spustená na vodu 3. októbra 1936. Všimnite si ešte len rozostavaný mostík.
Kýl Enterprise bol položený 16. júla 1934 v lodeniciach Newport News Shipbuilding vo Virgínii. Mala to byť druhá a posledná jednotka triedy Yorktown, pretože limity dohodnuté na washingtonskej konferencii potom už nestačili na stavbu tretej jednotky (tá bola postavená až po exspirácii washingtonských dohôd). Umožnili stavbu už len ľahkej lietadlovej lodi USS Wasp. Stavba bola financovaná z fondov úradu verejných prác (Public Works Administration), ktorý vznikol na základe Nového údelu a stavba oboch lietadlových lodí triedy Yorktown tak mala byť spôsobom, ako dať ľuďom prácu.
Na Enterprise bola nová loď pokrstená 3. októbra 1936 manželkou amerického ministra námorníctva Claude A. Swansona pani Lulie Swanson. Jej prvým kapitánom bol Newton H. White, ktorého 21. decembra 1938 vystriedal Charles A. Pownall. Po prevzatí námorníctvom v máji 1938, zamierila na cvičnú plavbu do Rio de Janeira a po návrate sa zúčastnila spolu s USS Yorktown námorného cvičenia Fleet Problem XX (február 1939) v Karibiku. Počas cvičenia bola Enterprise „potopená“ prekvapivým leteckým úderom z Rangeru, ktorý ju lokalizoval pomocou HF/DF. Letecký park Enterprise Air Group (Letecká skupina Enterprise) bol v tejto dobe zložený zo stíhacích lietadiel Grumman F3F Goblin, strmhlavých bombardérov Curtiss SBC Helldiver a torpédonosných Douglas TBD-1 Devastator. Fotografie z roku 1940 zachytávajú na palube navyše aj strmhlavé bombardéry Northrop BT-1.
Enterprise niesla v tejto dobe (až do júna 1941) náter „Standard Navy Gray“ na trupe a nadstavbách, drevená letová paluba z Douglasovej jedle bola vo farbe mahagónového moridla a vodorovný povrch kovových palúb bol v „Deck Gray“.
Dňa 10. marca 1939 došlo k nehode, keď sa TBD-1 (6-T-1, BuNo 0322) prepadol pri štarte a skončil v mori. Posádka vyviazla bez zranenia. V apríli 1939 bola Enterprise priradená k pacifickej flotile (Pacific Fleet) s domovským prístavom v San Diegu, Kalifornia. K 12. máju 1939, teda po jednom roku služby, mala Enterprise za sebou 34 809 míľ plavby, na ktorej spotrebovala celkom 4 720 191 galónov (17 867 866,6 l) paliva.
V nasledujúcich dvoch rokoch prešla niekoľko ciest medzi Havajom a San Diegom (predovšetkým transport lietadiel zo Západného pobrežia na ostrovy) a zúčastnila sa aj natáčania filmu Dive Bomber. V máji 1940 vymenila domovský prístav San Diego za Pearl Harbor na Havaji, kam sa presunula aj väčšina jadra tichooceánskej flotily.
Dňa 21. marca 1941 sa novým veliteľom Enterprise stal George D. Murray. V júni 1941 dostala Enterprise novú kamufláž Measure 1, ktorú niesla aj počas prvých vojnových mesiacov. Mierová služba sa pre Enterprise skončila 28. novembra 1941 bojovým rozkazom číslo jeden, ktorým bol pre loď vyhlásený vojnový stav
Vypuknutie vojny (1941 a 1942)
thumb|right|Trasa Enterprise a japonského úderného zväzu lietadlových lodí (機動部隊 Kidó Butai)
Transport VMF-211 pre Enterprise znamenal, že mohla niesť iba 16 vlastných Wildcatov namiesto štandardných devätnástich. Pri prelete z NAS (Naval Air Station ~ Námorná letecká základňa) Pearl Harbor na loď sa ale ukázalo, že jeden Wildcat od VF-6 a jeden od VMF-211 nie sú letuschopné a ich piloti k preletu na Enterprise využili voľných miest v torpédonosných TBD-1. Keďže tým klesol stav prepravovanej VMF-211 na jedenásť strojov, VF-6 jej zaslala jeden svoj F4F-3. VF-6 tak zostal iba jeden F4F-3 a trinásť F4F-3A.
Po pristátí pilotov zoznámil kapitán Murray posádku s Halseyho bojovým rozkazom číslo 1 a z neho vyplývajúcim vyhlásením vojnového stavu (war conditions), ktorý bol neskôr upresnený bojovým rozkazom číslo 2.
Stíhačky od VMF-211 odštartovali k preletu na Wake o 7:00 2. decembra a Enterprise sa obrátila k návratu do Pearl Harboru, kam mala doraziť ráno 7. decembra. Našťastie pre Američanov bola Enterprise zdržaná búrkou (tou istou, ktorá zasiahla japonský zväz) a nedeľné svitanie 7. decembra ju zastihlo asi 215 námorných míľ západne od Oahu. Prieskumná eskadra VS-6 a strmhlavá bombardovacia VB-6 boli ráno odoslané na havajské letiská. Celkom 18 ich strmhlavých bombardérov SBD-2 Dauntless prileteli nad Pearl Harbor práve v čase prebiehajúceho útoku, a tak VS-6 prišla o šesť strojov a VB-6 o jeden (6-B-3 ). Minimálne jeden z nich bol zostrelený vlastnou protilietadlovú paľbou a ďalšie boli poškodené. Poručík (LTJG) Clarence E. Dickinson (6-S-4, BuNo 4570) a jeho strelec William C. Miller si nárokovali zostrelenie jedného A6M2 Zero. Zo šiestich stíhacích F4F-3A Wildcatov od VF-6 odoslaných večer po útoku na ostrov boli tri zostrelené vlastnými protilietadlovými delostrelcami pri pokuse o pristátie na Fordovom ostrove v Pearl Harbore – každé lietadlo bolo považované za nepriateľa aj napriek tomu, že všetky lode v prístave boli informované o prílete vlastných stíhačiek. O život pritom prišli poručíci (LT) Francis F. Hebel (6-F-1, BuNo 3906) a Eric Allen (6-F-12, BuNo 3938) a podporučík (ENS) Herbert H. Menges (6-F-15, BuNo 3935). Podporučík David R. Flynn (6-F-4, BuNo 3909) musel svoj stroj opustiť na padáku potom, čo mu došlo palivo. Podporučík Gayle L. Hermann (3-F-15, BuNo 3982) pristál na golfovom ihrisku na Fordovom ostrove, a tak len podporučík James G. Daniels III (6-F-5, BuNo 3916) dokázal pristáť na letisku na Fordovom ostrove.
Enterprise pátrala po japonskom zväze. Pátranie, ale vďaka zlému odhadu predpokladanej polohy Japoncov prebiehalo v priestore juhozápadne od Oahu. Japonský zväz sa pohyboval severne od Oahu, a tak našťastie pre Enterprise ku kontaktu nedošlo. V opačnom prípade by musela sama čeliť presile 6 lietadlových lodí a ich sprievodu. Po odvolaní pátrania priplávala Enterprise navečer 8. decembra do Pearl Harboru, kde doplnila palivo a zásoby a o 6:00 ráno nasledujúceho dňa opäť vyplávala na more. Dňa 10. decembra potopil SBD-2 Dauntless od VS-6 pilotovaný poručíkom (LTJG) Dickinsonom japonskú ponorku I-70 severne od Havajských ostrovov.
Nasledujúce dva týždne strávila Enterprise hliadkovaním západne od Havaja (ako TF 8). 20. decembra zaútočili Dauntlessy omylom na ponorku USS Pompano, ktorá ale unikla. 7. januára 1942 sa Enterprise vrátila do Pearl Harboru a po krátkej zastávke vyplávala 11. januára, aby spolu s Yorktownom poskytla letecké krytie konvoju s posilami pre Samou. Na ceste ju sprevádzali ťažké krížniky USS Chester, USS Northampton, USS Salt Lake City, tanker USS Platte a torpédoborce USS Dunlap, USS Balch, USS Maury, USS Ralph Talbot, USS Blue a USS McCall. Cesta bola plná viac či menej tragických udalostí: 16. januára na palube Enterprise havaroval pri pristávaní jeden SBD-2 Dauntless, pričom smrteľne zranil jedného člena posádky a ešte toho istého dňa sa z hliadky nevrátil jeden TBD-1 Devastator (6-T-14 (?), BuNo 0335) od VT-6. Nakoniec, ale Enterprise doplávala na Samou podľa plánu a po niekoľko dní hliadkovala severne od ostrova.