cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stupovec
Stupovec je vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Plevník-Drienové, približne južne od Bytče.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží na pomedzí Trenčianskeho a Žilinského kraja, na hranici okresov Považská Bystrica a Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Plevník-Drienové a Súľov-Hradná. Je súčasťou CHKO Strážovské vrchy a najbližšími sídlami sú západne situovaný Plevník-Drienové, juhozápadne leží Záskalie, južne Kostolec a Vrchteplá a východne Súľov-Hradná.
Opis
Stupovec je súčasťou hrebeňa, označovaného Hoľazne, ktorý vedie od prielomu Hradnianky pri Jablonovom južným smerom k prielomu Manínskeho potoka. Severne sa nachádza Hradište, Pleš a Brada , východne Kečka , Dubovec  a Žibrid , južne Okrúhle , Havrania skala , Ostrenec  a Hoľazne  a západne Veľký  a Malý Manín  a Zábrežie. Oblasť je súčasťou povodia rieky Váh, kde vodu zo západných svahov odvádza potok Drienovka a voda z východných odteká Čiernym potokom do Hradnianky. Na vrchol nevedie značená trasa.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaná trasa, preto prístup je možný chodníkmi z okolitých obcí. Východným úpätím vedie značka z Manínskej tiesňavy cez Vrchteplú do Súľova.
Regnévelle
Regnévelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainte-Geneviève-lès-Gasny
Sainte-Geneviève-lès-Gasny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainte-Marguerite-de-l’Autel
Sainte-Marguerite-de-l’Autel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Regney
Regney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Parken
Štadión Parken (dán. Parken Stadion), pre sponzorské dôvody známy ako Telia Parken, je futbalový štadión v oblasti Indre Østerbro (Vnútorné Østerbro) mesta Kodaň v Dánsku, postavený v rokoch 1990–1992. Štadión, ktorý obsahuje zasúvaciu strechu, má súčasnú kapacitu pre 38 065 ľudí na futbalové hry a jej domácimi mužstvami sú FC Kodaň a Dánske národné futbalové mužstvo. Kapacita pre koncerty presahuje kapacitu na zápasy – do štadiónu sa zmestí až 50 000 ľudí pri koncovom nastavení pódia a 55 000 ľudí so stredovým nastavením pódia.
Štadión Telia Parken bol vyhlásený ako jeden z trinástich hosťujúcich dejísk Majstrovstiev Európy vo futbale v roku 2020. Bude hostiť tri skupinové etapy zápasov, ako aj zápas v šestnástke.
História
250px|right|thumb|Ihrisko štadiónu Telia Parken
Štadión bol prestavaný investormi Baltica Finans A/S na oplátku so zárukou Dánskej futbalovej asociácie, že všetky národné zápasy by sa hrali na štadióne Parken na dobu pätnástich rokov. Rekonštrukcia, ktorá odstránila a prestavala tri z pôvodných štyroch tribún, stála 640 miliónov dánskych korún.
V roku 1998 štadión predala spoločnosť Baltica Finans klubu FC Kodaň za 138 miliónov DKK, klub odteraz vlastnil obidva štadióny a priľahlé kancelárske budovy v spoločnosti Parken Sport & Entertainment.
Parken bol na jeseň 1993 obsiahnutý v zozname 4-hviezdičkových štadiónov UEFA, čo spravilo zo štadiónu Parken vhodného hostiteľa finále majstrovstiev Európskej ligy (vtedy nazvané UEFA Cup), ako aj dnes už zaniknutého poháru Pohár víťazov pohára UEFA. Existenciu byť 4-hviezdičkovým štadiónom nemohol štadión Parken využiť pre najväčšiu európsku hru klubov, finále Ligy majstrov UEFA, lebo vyžadovala 50 000 sedadiel.
Dňa 1. mája 2014 bolo zverejnené nové riešenie pokrytia Wi-Fi propojením poháňaným spoločnosťou Telia. Dohoda poskytuje zadarmo vysokorýchlostné pripojenie Wi-Fi pre všetkých divákov na každom podujatí na štadióne. Súhlas obsahuje sedem rokov trvajúce menné sponzorstvo a 17. júla 2014 bol názov štadiónu zmenený na Telia Parken.
Koncertné miesto
Štadión Parken je tiež využívaný na koncertné vystúpenia a hostil aj súťaž Eurovision Song Contest 2001. Ako priamy dôsledok tohto, a z dôvodu spraviť štadión Parken všeobecne viac užitočným miestom, bola v rokoch 2000 a 2001 do existujúcej štruktúry použitá zasúvacia strecha.
Najväčší koncert, aký sa uskutočnil na štadióne Parken, bolo vystúpenie Michaela Jacksona 14. augusta 1997, počas jeho turné HIStory, so 60-tisícimi predanými vstupenkami.
Hydrogen (softvér)
Hydrogen bol originálne vyvíjaný pre Linux, a neskôr portovaný na Mac OS X. V súčasnosti existuje experimentálna verzia pre Microsoft Windows. Aplikácia používa grafické užívateľské rozhranie knižnicu Qt, a celý zdrojový kód je uvoľnený pod licenciou GNU General Public License.
Vlastnosti
Toto sú vlastnosti programu Hydrogen:
Rehaincourt
Rehaincourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Bryan Russell (producent)
Bryan Russell (* 22. marec 1981, Malvern, Pensylvánia, USA) je americký hudobný producent, skladateľ, hudobník, zvukový inžinier a mixér. Jeho tvorbu zahŕňajú práce s umelcami ako napríklad Straylight Run, Envy on the Coast, The Academy Is a Anterrabae a pracoval aj na nahrávkach skupín Coldplay, Dream Theater, Paul Simon, Blue Wolf a Steely Dan.
Rehaincourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bryan Russell (producent)
Životopis
Bryan začal svoju kariéru prácou v The Hit Factory, kde sa zamestnal po ukončení štúdia na vysokej škole Oberlin College v rokoch 2002 až 2005. V rovnakom roku založil svoje štúdio s názvom Red Wire Audio.
V súčasnosti žije a pracuje mimo mesta New York a od 27. apríla 2014 je ženatý so Suzie Zeldinovou zo skupiny The Narrative a Twin Forks.
Výber produkovaných albumov
Zoznam príslušných skupín, albumov a rolí produkovaných Bryanom Russellom
Ján Bartko
PhDr. Ján Bartko (* 4. november 1948, Dúžava ) je slovenský maliar a bývalý vysokoškolský a stredoškolský pedagóg. Jeho umelecký záujem je sústredený na krajinomaľbu. Vo svojich obrazoch zachytáva krajinu Slovenska, ale v súčasnosti čoraz častejšie aj krajinu Stredomoria, hlavne Grécka, ku ktorej ho viaže ľudský a umelecký obdiv.
Biografia
Ján Bartko sa narodil 4. novembra 1948 v Dúžave, t. č. mestskej časti mesta Rimavská Sobota. V roku 1967 maturoval na na Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Rimavskej Sobote. Vysokoškolské vzdelanie nadobudol na Filozofickej fakulte v Prešove (v minulosti patrila pod Univerzitu Pavla Jozefa Šafárika, v súčasnosti pod Prešovskú univerzitu v Prešove) v študijnom odbore Výtvarná výchova – Slovenský jazyk a literatúra.
V roku 1973, po skončení štúdia na Filozofickej fakulte, učil na ZŠ (vtedy ZDŠ) v Plavnici. Potom nasledovala vojenská služba. Od roku 1975 bol bol učiteľom výtvarnej výchovy na Strednej pedagogickej škole v Prešove. Na miesto vysokoškolského učiteľa na Prešovskej univerzite v Prešove na Katedre výtvarnej výchovy, ktorá v čase jeho nástupu patrila pod Pedagogickú fakultu, neskôr prešla pod Fakultu humanitných a prírodných vied a potom pod Filozofickú fakultu, sa dostal v konkurze po páde socializmu v Česko-Slovensku. Vysokoškolským učiteľom ostal až do odchodu do dôchodku v roku 2011.
Venoval sa aj metodickej činnosti pre výtvarnú výchovu na rôznych stupňoch vzdelávania. Je autorom učebníc výtvarnej výchovy pre stredné školy, spoluautorom výtvarných projektov, učebných osnov a programov pre rôzne typy výtvarného vzdelávania.
Tvorba
Doménou Jána Bartka je krajinomaľba. Maľuje prevažne akvarely a pastely a olejomaľbu. Vo svojich obrazoch zachytáva najmä krásy krajiny východoslovenských regiónov, Gemera, Šariša, Zemplína a Spiša, ale v poslednom čase aj krajinu Stredomoria, najmä Grécka, ale aj Chorvátska, Čiernej Hory a Talianska. Grécko si obľúbil, považuje ho sa svoj druhý domov, cestuje tam pravidelne už dvadsať rokov, absolvoval aj niekoľkomesačné pobyty, počas ktorých pôsobil na gréckych univerzitách.
Svoju tvorbu prezentoval na viac ako 40 individuálnych výstavách a na desiatkach kolektívnych výstav na Slovensku ale aj v zahraničí (Grécko, Taliansko, Česko, Poľsko, Maďarsko atď.).
Členstvo v spolkoch
PhDr. Ján Bartko je od roku 2001 členom Slovenskej výtvarnej únie a od roku 2005 členom medzinárodného združenia ARTHOME v Aténach.
Sainte-Marguerite-en-Ouche
Sainte-Marguerite-en-Ouche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
StarCraft: Brood War
Brood War bolo veľmi dobre ohodnotené kritikmi. 31. mája 2007 bolo predaných spolu 10 miliónov kópií hier StarCraft s rozšírením Brood War. Hra je najviac populárna v Južnej Kórei.
Od 19. apríla 2017, StarCraft a rozšírenie Brood War sú zadarmo, a dajú sa stiahnuť z Blizzard Entertainment stránky. Prerobená edícia hier StarCraft a Brood War boli vydané 14. augusta 2017.
Kvarková hviezda
Kvarková hviezda je hypotetický typ hviezdy, ktorá je zložená z kvarkov, ktoré odolávajú tlaku gravitácie.
Keď sa zrúti supernova, zvyčajne z nej vznikne neutrónová hviezda. Toto štádium nemusí byť konečné. Vieme, že keď má neutrónová hviezda príliš veľkú hmotnosť, môže sa ešte ďalej zmršťovať, až z nej vznikne čierna diera. Z meraní observatória Chandra z roku 2002 vyplýva, že v prípade správnych údajov pri objekte RX J185635-3754 (objaveného už v roku 1992) nemôže ísť o neutrónovú hviezdu, ako sa zatiaľ súdilo, ale o nový typ hviezdy, ktorú najlepšie popisuje práve kvarková hviezda. Druhým kandidátom je rádiový zdroj 3C58 v Mliečnej ceste. V roku 2009 čínsky vedec Kwong-Sang Cheng z Hongkonskej univerzity vypracoval štúdiu, v ktorej tvrdí, že pri pozorovaní objektu SN 1987A našiel dôkaz, že môže ísť o kvarkovú hviezdu.
Jarabina vtáčia moravská
Jarabina vtáčia moravská (lat. Sorbus aucuparia 'Edulis'; iné názvy pozri nižšie) je kultivar (resp. skupina kultivarov) z poddruhu jarabina vtáčia pravá (Sorbus aucuparia subsp. aucuparia) z druhu jarabina vtáčia (Sorbus aucuparia). Niekedy (spravidla staršie) sa tento taxón zaraďuje ako samostatný poddruh či samostatná varieta či samostatná forma druhu jarabina vtáčia (porov. nižšie kapitolu Názvy).
Charakteristické pre jarabinu vtáčiu moravskú je, že má jedlé sladké plody.
Názvy
Vedecké názvy tohto taxónu sú:
Pozor na zámenu s nepríbuzným druhom Sorbus moravica/Aria moravica.
Opis
Je to ker alebo nízky strom vysoký 10 - 15 m.
Plody sú stredne veľké oranžové až červené malvičky. Kvety sú belavé, usporiadané v chocholíkových metlinách. Sú obojpohlavné. Vrúbľuje sa na semenáč ostatnej jarabiny vtáčej.
Jarabina vtáčia moravská sa od ostatných taxónov z druhu jarabina vtáčia líši tým, že jej listy sú len v hornej tretine pílovité (teda zúbkované), zvyšok listu má hladké okraje.
Využitie
Vysádza sa ako ozdobný strom v parkoch a pri cestách. Jeho drevo je húževnaté a ťažko štiepateľné, preto sa v priemysle veľmi nevyužíva. Z kvetov sa vyrába sirup a čaj. Plody sa môžu konzumovať, a to ako čerstvé, sušené či zavarené. Z plodov sa vyrábajú kompóty, zavareniny, likéry a plnky do čokoládových bombónov; v minulosti sa z nich vyrábala pálenka (jarabinka) a používali sa aj na liečenie rôznych chorôb.
Zloženie plodov
Plody jarabiny sú bohaté najmä na vitamín C. Obsahujú ale aj veľa minerálov, napr.: flavonoidy, železo, vápnik a jód.
Rehaupal
Rehaupal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rímske martyrológium
Rímske martyrológium (lat. Martyrologium Romanum) je oficiálnym zoznamom mučeníkov, blahoslavených a svätých katolíckej cirkvi. Jeho používanie je povinné v záležitostiach týkajúcich sa liturgie rímskeho obradu. Diecézy, krajiny a rehoľné rády k nemu môžu pridávať riadne schválené prílohy. Poskytuje rozsiahly, ale nie vyčerpávajúci zoznam svätých uznávaných Cirkvou.
Usporiadanie knihy
Kniha začína úvodnými poznámkami, ktoré vysvetľujú základné informácie o svätosti chápanej z pohľadu Katolíckej cirkvi, o spôsobe uctievania svätých v omšovej liturgii a mimo nej. Takisto podáva základné informácie o martyrológiu ako takom a o jeho použití, hlavne pri obrade čítania martyrológia. V poslednej časti poznámok určuje, do akej miery si jednotlivé biskupské konferencie môžu prispôsobiť slávenia.
V druhej časti sa Martyrológium zameriava na oznamovanie luny, v tretej je uvedený samotný obrad čítania martyrológia (pozri nižšie). Nasledujú elógiá pre pohyblivé slávenia, krátke čítania, modlitby a spev martyrológia.
Hlavnou časťou knihy je samotné rímske martyrológium, ktoré je zoradené podľa mesiacov gregoriánskeho kalendára (január až december). Každý deň v mesiac začína lunárnym kalendárom, po ktorom je zoznam svätých priradených k danému dňu s ich krátkym opisom.
Poslednou kapitolou je menný zoznam svätých a blahoslavených.
História
náhľad|Detail z Rímskeho martyrológia vytlačeného v roku 1591. V roku 1582 pápež Gregor XIII. nariadil revíziu juliánskeho kalendára, čím vytvoril nový systém, ktorý sa teraz po ňom nazýva gregoriánsky kalendár. Rímske martyrológium bolo prvýkrát vydané v roku 1583. V tom istom roku vyšlo druhé vydanie. Tretie vydanie z roku 1584 sa stalo povinným všade tam, kde sa používal rímsky obrad.
Hlavným zdrojom pre vytvorenie tohto diela bolo Usuardovo Martyrológium, ktoré bolo doplnené „Dialógmi“ pápeža Gregora I. a dielami niektorých cirkevných otcov. Pre gréckych svätých bol zoznam známy ako Sirletove menológium. Jeho počiatky možno hľadať v Martyrologium Hieronymianum, ktoré pôvodne vychádzalo z kalendárov rímskej, africkej a sýrskej proveniencie. Postupne sa však pridávali mená mnohých svätcov z iných oblastí, výsledkom čoho bolo množstvo duplikácií, spojení odlišných svätých do jednej osoby a rôznych faktografických chýb. náhľad|Detail martyrológia vydaného v roku 1709. Veľmi skoro, v roku 1586 a znova v roku 1589, vyšli revidované vydania s opravami kardinála Caesara Baronia spolu s uvedením zdrojov, z ktorých čerpal. V roku 1630 pápež Urban VIII. vydal nové vydanie. V roku 1748 sa objavilo prepracované vydanie pápeža Benedikta XIV., ktorý osobne pracoval na opravách: potlačil vyškrtol niektoré mená, napríklad pápeža Siricia. Následné zmeny v textoch až do vydania v roku 2001 boli menšie – zahŕňali len niekoľko opráv, ale najmä dopĺňanie mien novo kanonizovaných svätých.
Reforma Rímskeho martyrológia
Druhý vatikánsky koncil v rámci početných zmien v iných oblastiach preusporiadal aj rímsky kalendár, ktorý vyšiel v novej podobe Calendarium Romanum v roku 1969. V rámci neho boli mnohí svätí vyradení kvôli nedostatočným faktom. Druhý vatikánsky koncil nariadil: „Správy o mučeníctve alebo životoch svätých majú byť v súlade s faktami histórie.“ Keďže však pôvodné martyrológium zostalo bezo zmeny, Kongregácia pre kauzy svätých a Kongregácia pre Boží kult dostali za úlohu podrobiť vedeckej revízii informácie o zapísaných svätých.
To si vyžadovalo roky štúdia a analýz, po ktorých pápež Ján Pavol II. vydal v roku 2001 záväzný dekrét (Ex decreto sacrosancti cecumenici concilii vaticani II instauratum auctoritate Ioannis Pauli pp. II promulgatum). Na jeho základe bolo vydané úplne prepracované latinské vydanie Rímskeho martyrológia (v origináli Martyrologium Romanum). Následne sa v roku 2004 uskutočnila revízia, ktorá opravila niektoré typografické chyby vo vydaní spred troch rokov a pridala 117 kanonizovaných alebo blahorečených ľudí medzi rokmi 2001 a 2004, ako aj značný počet starovekých svätcov, ktorí neboli zahrnutí v predchádzajúcom vydaní. „Aktualizované Martyrológium obsahuje 7 000 svätých a blahoslavených, ktorých v súčasnosti Cirkev uctieva a ktorých kult je oficiálne uznaný a ponúkaný veriacim ako vzory hodné napodobňovania.“
Zmeny v revidovanej verzii
Poverené kongregácie vykonávali zmeny na základe dvoch zásad :
Ako uvádza Chlumský, zmeny v novom Rímskom martyrológiu nastali vo viacerých bodoch:
Budúcnosť Rímskeho martyrológia
S pribúdajúcimi blahorečeniami a svätorečeniami sa bude Rímske martyrológium zväčšovať. Je preto veľmi pravdepodobné, že budú vychádzať nové vydania, ktoré budú musieť reagovať na túto skutočnosť, prípadne aj na prípadnú novú reorganizáciu liturgického roka a jednotlivých slávení, aby novovymenovaní svätí nezahltili slávenie nedieľ alebo významných liturgických období.
Použitie martyrológia v rímskom obrade
Tento oficiálny zoznam uznávaných svätých a blahoslavených zabezpečuje, aby osoby, ktoré sú do neho zahrnuté, mohli byť uctievané nasledujúcimi spôsobmi:
Slávenie spomienky na počesť blahoslavenej osoby je povolené len v diecéze alebo reholi, kde je kult tejto osoby povolený, inak na to Svätá stolica musí vydať zvláštne povolenie.
Obrad čítania Martyrológia
Veriaci sa môžu zúčastniť obradu čítania Martyrológia. Záznam obsahujúci svätých pre každý dátum s krátkym opisom sa má prečítať v predchádzajúci deň. Odporúča sa čítať zborovo, ale môže sa aj inak: v seminároch sa tradične čítalo po hlavnom jedle dňa.
Pred Druhým vatikánskym koncilom a tam, kde sa používajú liturgické knihy z roku 1962, ako to schválilo Summorum Pontificum, sa Martyrológium číta v kánonickej príme. Ak sa Martyrológium číta vo forme po Druhom vatikánskom koncile, zvyčajne sa tak deje po záverečnej modlitbe ranných chvál (teda najbližšie k pôvodnému času prímy).náhľad|Kalenda v Rímskom martyrológiu, edícia z roku 1725.Ak sa Martyrológium číta mimo liturgie hodín, ako napríklad v refektári, čítanie sa začína zmienkou o dátume, po ktorom prípadne nasleduje zmienka o fáze mesiaca. Potom sa prečíta vlastný text martyrologického záznamu, ktorý sa končí veršom a odpoveďou zo žalmu 116 : „Pretiosa in conspectu Domini – Mors Sanctorum eius“ („V Pánových očiach má veľkú cenu – smrť jeho svätých“ ). Môže nasledovať krátke čítanie Svätého písma. Prednáša sa modlitba, ktorej texty sú uvedené v Martyrológiu. Potom nasleduje požehnanie a prepustenie zhromaždených.
Ak sa Martyrológium číta v rámci liturgie hodín, použije sa rovnaká forma, ale bez voliteľného čítania Písma.
Špeciálne rubriky
Čítanie Martyrológia je úplne vynechané počas veľkonočného trojdnia, aby sa udalosti Kristovho ukrižovania a zmŕtvychvstania, ktoré sú pre veriacich najpodstatnejšie, nezakrývali spomienkami na svätých.
V určité dátumy liturgického roka Martyrológium predpisuje osobitné ohlásenia pred alebo po spomienke svätých:
Sainte-Marthe (Eure)
Sainte-Marthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Relanges
Relanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tymidylátkináza
Tymidylátkináza je všadeprítomný enzým, ktorý má hmotnosť asi 25 kDa, a je dôležitý v syntéze tymidíntrifosfátu (TTP), ktorý sa potom používa pri syntéze DNA. Informácie o funkcii tymidylátkinázy pochádzajú zo štúdie mutantov Saccharomyces cerevisiae. Štruktúrna a funkčná analýza naznačujú, že cDNA kóduje autentickú ľudskú tymidylátkinázu. Hladina mRNA a aktivita enzýmov odpovedali bunkovému cyklu a fázam rastu buniek. U ľudí je tymidylátkináza kódovaná génom DTYMK.
Tymidylátkináza je dôležitý enzým, pretože umožňuje syntézu TDP. Všetky ostatné deoxynukleoziddifosfáty (dNDP) vznikajú redukciou odpovedajúcich nukleoziddifosfátov (NDP), avšak TDP nemá ribonukleozidový analóg. Musí preto vznikať samostatnou fosforyláciou TMP pomocou tymidylátkinázy.
Sainte-Marie-de-Vatimesnil
Sainte-Marie-de-Vatimesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Tymidylátkináza
Štruktúra
Na konci roku 2007 bolo známych 40 štruktúr pre tento enzým, ktoré boli uložené do Protein Data Bank:, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , a.
Sainte-Marie-de-Vatimesnil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Patsy Cline
Patsy Cline, rodným menom Virginia Patterson Hensleyová (* 8. september 1932, Winchester, Virgínia, USA† 5. marec 1963, Camden, Tennessee) bola americká speváčka country hudby s presahmi do pop music, členka Grand Ole Opry. Zomrela na vrchole speváckej kariéry pri havárii súkromného lietadla vo veku 30 rokov. Bola preslávená svojím zvučným a sýtym hlasom v altovej polohe.
V oblasti country hudby je dodnes považovaná za jednu z najúspešnejších a najuznávanejších speváčok 20. storočia, ktorej krátky život aj jej úspešná kariéra sa neskôr stala námetom mnohých kníh, filmov, dokumentov, článkov i divadelných hier.
Už od detstva išlo o veľmi talentovanú dievča, ktoré dobre tancovalo a od ôsmich rokov hralo na klavír. Už vo svojich 17 rokoch začala spievať v Nashville, kde prehovorila Roya Accuffa a uspela. V roku 1957 zaznamenala veľký úspech s hitom „Walking After Midnight“ a stala sa veľmi populárnou. Jej asi najväčším hitom je pieseň „Crazy“, ktorú pre ňu napísal Willie Nelson, a tiež „I fall to pieces“.
Odrazy v kultúre
Jej postava sa vyskytuje v americkom životopisnom filme Loretty Lynnovej Prvá dáma country music z roku 1980.
Remicourt (Vosges)
Remicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pozemný hokej na Panamerických hrách 2019
Pozemný hokej na Panamerických hrách 2019 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2019. Konal sa v Lime, v Peru v dňoch od 30. júla do 10. augusta 2019, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1967 a toto bolo jeho 14. vydanie. Zápasy sa odohrali na novopostavenom štadióne Campo de Hockey s kapacitou 2 000 divákov, ktorý je súčasťou športového komplexu Complejo Deportivo Villa María del Triunfo. Titul v mužskej kategórii obhájila 🇦🇷, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇨🇦. U žien zvíťazila rovnako 🇦🇷, ktorá vo finále vyhrala nad 🇨🇦.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na hokejový turnaj Letných olympijských hier 2021, ktoré hostí Tokio. Kvalifikovali sa naň iba víťazné družstvá v oboch kategóriách.
Kvalifikácia
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k júnu 2019.
Dušan Škvarenina
Dušan Škarenina (* 16. október 1939, Krompachy† 15. september 1997, Bratislava) bol dráhový cyklista, reprezentant Česko-Slovenska, účastník olympijských hier 1960. Pretekal v disciplíne tandemy, spoločne s Jurajom Miklušicom. Po skončení aktívnej pretekárskej činnosti sa stal trénerom.
Športová kariéra
Svoju športovú kariéru začal v klube Spartak BEZ Bratislava (19571958), pokračoval na vojenčine v Dukle Pardubice (19591961). Po skončení vojenčiny nastúpil do nového oddielu Inter Bratislava (19621967), ktorý založil Kamil Haťapka. Jeho trénerom sa stal významný priekopník cyklistiky na Slovensku Karol Menschy, ktorý v Interi založil sekciu dráhovej cyklistiky.
Športové úspechy
V roku 1959 utvoril spoločne s Jurajom Miklušicom svetový rekord v disciplíne 200 m s letným štartom časom 10,5 sek.
Zaujímavosť
Z iniciatívy Karola Menschyho sa v Bratislave začiatkom milénia uskutočnilo niekoľko ročníkov Memoriálu Dušana Škvareninu.
Sainte-Opportune-du-Bosc
Sainte-Opportune-du-Bosc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tatranské podhorie
Tatranské podhorie je geomorfologický podcelok Podtatranskej kotliny. Predstavuje prechodné územie medzi Tatrami a málo zvlnenými kotlinami na južnom úpätí. Rozkladá sa od Pribyliny po Tatranské Matliare.
Vymedzenie
Územie lemuje južné úpätie Tatier a oddeľuje kotliny od tatranských končiarov. Nachádzajú sa tu prakticky všetky osady mesta Vysoké Tatry. Tatranské podhorie susedí na severe s Východnými a Západnými Tatrami, južne nadväzuje Liptovská a Popradská kotlina.
Chránené územie
Tatranské podhorie patrí do Tatranského národného parku a na území sa nachádza množstvo chránených území.
Turizmus
Na území Tatranského podhoria ležia takmer všetky rekreačné tatranské osady. Prepája ich Cesta Slobody, ktorú z veľkej časti kopíruje tatranská elektrická železnica. Z osád vedú turistické chodníky do dolín pohoria, väčšina športovísk a atrakcií sa však nachádza v Tatranskom podhorí. Najvýznamnejšími centrami turizmu sú Tatranská Lomnica, Starý Smokovec a Štrbské Pleso.
Ladislav Šášky
PhDr. Ladislav Šášky (* 30. január 1926, Divín – † 11. február 1994) bol slovenský historik umenia, pamiatkár, múzejník, cirkevný historik, pedagóg.
Zo života
V roku 1952 ukončil štúdium na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave na Katedre dejín výtvarného umenia FiF UK v Bratislave, získal doktorát filozofie. Napísal doktorandskú dizertačnú prácu s názvom Klasicistická architektúra na Slovensku
Rodina
S manželkou Annou mali tri deti, Miroslava, Mariannu a Stanislava.
Remiremont (obec)
Remiremont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sainte-Opportune-la-Mare
Sainte-Opportune-la-Mare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Affair
The Affair je americký televízny seriál, ktorý sa vysielal od 12. októbra 2014 do 3. novembra 2019 na stanici Showtime. Seriál získal Zlatý glóbus za najlepší seriál (dráma) za rok 2014.
9. januára 2017 bola potvrdená štvrtá séria, ktorá mala premiéru 17. júna 2018. 26. júla 2018 bolo oznámené, že seriál bude mať piatu sériu, ktorá bude zároveň posledná.
Slavkovská jama
Slavkovská jama je dolinka medzi severovýchodnými ramenami Slavkovského štítu a Slavkovskej kopy vo Vysokých Tatrách.
Popis
Nachádza sa priamo pod štítovou kupolou Slavkovského štítu a Slavkovskou kopou. Má tvar geomorfologického útvaru, ktorý zostal po ústupe ľadovej doby. Do dolinky sa zo Slavkovskej priehyby strmo zvažuje žľab. Nad Slavkovskou jamou sa vypína severovýchodná stena Slavkovského štítu – Maukschova stena nazvaná podľa bádateľa Vysokých Tatier Tomáša Maukscha.
Názov
Je odvodený od polohy pod Slavkovským štítom.
Turistika
Do dolinky nevedú turistické chodníky.
Středolabská tabule
Středolabská tabule je český geomorfologický celok nachádzajúci sa v južnej časti oblasti Stredočeskej tabule. Zaberá časti krajov Stredočeského, Úsťanského, Pardubického, Královéhradeckého, Vysočiny a Prahy.
Poloha a sídla
Územie celku sa rozkladá zhruba medzi mestami Mělník a Kralupy nad Vltavou na severozápade, Lysá nad Labem na severe, Kopidlno na severovýchode, Chlumec nad Cidlinou na východe, Kutná Hora a Golčův Jeníkov na juhovýchode, Kostelec nad Černými lesy na juhu a Praha na juhozápade. Úplne vnútri sa z väčších miest nachádzajú Neratovice, Brandýs nad Labem-Stará Boleslav, Čelákovice, Český Brod, Nymburk, Poděbrady, Kolín, Čáslav a Milovice.
Charakteristika územia
Územie má ráz plochej pahorkatiny, tvorenej horninami vrchnej kriedy a miestami ich odkrytého kryštalinického, proterozoického a permského podložia. Predstavuje erózne až štruktúrne denudačný a akumulačný reliéf plošinného, kotlinného a plocho pahorkatinového rázu so zarovnanými povrchmi, uzlami, riečnymi terasami, údolnými nivami a tvarmi na sprašiach a viatych pieskoch. Rozkladá sa v širokom pruhu pri strednom toku Labe, dolnom toku Vltavy a pri ďalších labských prítokoch (napr. Výrovka, Doubrava, Mrlina, Cidlina).
Geomorfologické členenie
Celok Středolabská tabule (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3) sa geomorfologicky člení na päť podcelkov: Nymburská kotlina (VIB-3A) v centre a na východe, Čáslavská kotlina (VIB-3B) na juhovýchode, Mělnická kotlina (VIB-3C) na severozápade, Mrlinská tabule (VIB-3D) na severovýchode a Českobrodská tabule (VIB-3E) na juhu a západe. Tabuľa susedí s celkami Dolnooharská tabule na severozápade, Jizerská tabule a Jičínská pahorkatina na severe, Východolabská tabule na východe, Železné hory a Hornosázavská pahorkatina na juhovýchode, Benešovská pahorkatina na juhu a Pražská plošina na juhozápade.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabskej tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Významné vrcholy
Najvyšším bodom celku je vrstevnica (400 m) v Českobrodskej tabuli, pri hranici s Benešovskou pahorkatinou.
Majstrovstvá klubov FIFA 2016
Majstrovstvá klubov FIFA 2016 bol trinásty ročník majstrovstiev klubov FIFA a po ôsmykrát sa uskutočnil v Japonsku. Turnaj sa začal 8. decembra a skončil 18. decembra. Víťazom sa stal španielsky klub Real Madrid, keď vo finále porazil domáci klub Kashima Antlers 4:2 po predĺžení. Najlepším strelcom sa stal Cristiano Ronaldo so štyrmi gólmi. Najužitočnejším hráčom turnaja sa stal Portugalec Cristiano Ronaldo. Zápas o tretie miesto vyhral kolumbijský klub Atlético Nacional.
Sancourt (Eure)
Sancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wüstenrot Slovensko
Wüstenrot Slovensko je označenie finančnej skupiny, pod ktorú spadajú značky Wüstenrot poisťovňa, a. s. a Wüstenrot stavebná sporiteľňa, a. s. Spoločnosť Wüstenrot je pôvodom z Nemecka a Rakúska a na slovenský trh sa etablovala v roku 1993, kedy bola podľa zákona č. 310/1992 Zb. o stavebnom sporení založená Stavebná sporiteľňa VÚB-Wüstenrot, a. s. so špecifickou bankovou licenciou.
História spoločnosti Wüstenrot
V roku 1921 založil Georg Kropp prvú stavebnú sporiteľňu v kontinentálnej Európe s názvom Združenie priateľov. Jej hlavným sídlom sa stalo mesto Wüstenrot a vo forme družstevnej spoločnosti svoje pôsobenie odštartovala aj v susednom Rakúsku, a to v roku 1925.
Wüstenrot na Slovensku
Spoločnosť Wüstenrot vstúpila na slovenský trh v roku 1993, a to výlučne len v oblasti stavebného sporenia. O dva roky neskôr do svojho portfólia zaradila aj poskytovanie úverov na bývanie, vďaka čomu sa stala jedným z prvých poskytovateľov financovania vlastného bývania.
Wüstenrot životná poisťovňa otvorila na Slovensku svoje brány v roku 1998 a v roku 2003 sa rozhodnutím kúpiť Univerzálnu bankovú poisťovňu dostala aj na trh neživotného poistenia s novým názvom Wüstenrot poisťovňa, a. s.
Na začiatku roka 2004 sa kvôli zmene akcionárov mení názov Stavebnej sporiteľne VÚB-Wüstenrot na nové obchodné meno Wüstenrot stavebná sporiteľňa, a. s.
Produkty
Stavebné sporenie je účelové sporenie, ktorého cieľom je získať finančný základ pre kúpu vlastnej nehnuteľnosti alebo jej rekonštrukcie. Wüstenrot stavebná sporiteľňa, a. s. momentálne ponúka v rámci stavebného sporenia dva produkty.
Prémiové stavebné sporenie poskytuje atraktívnu W-prémiu 4,2 % pri dohodnutej dobe sporenia na 9 rokov, základné úročenie 0,3 % p.a. počas trvania dohodnutej doby splácania a aktuálne 2,5 % štátnu prémiu (podľa podmienok platných v roku 2020). Okrem zaujímavého úročenia ponúka toto stavebné sporenie celý rad benefitov, ako možnosť získať cestovné poistenie v prípade realizácie vkladu na účet stavebného sporenia min. 40 €, 100 % zľava z poplatku za vedenie sporiteľského účtu a možnosť získania garantovaného a výhodného stavebného úveru.
Sporenie Wklad Garant je krátkodobé sporenie s variabilnou dĺžkou sporenia, ktoré je bez akýchkoľvek poplatkov, dáva klientovi možnosť predčasného výberu a garantovaný úrok počas celej doby sporenia. Poistenie je efektívna forma tvorby a prerozdelenia peňažných fondov, ktorú vykonáva poisťovňa na základe poistných vzťahov. Je to prostriedok, ktorým sa straty niekoľkých poistených rozložia na všetkých poistených. Tento produkt tak dokáže ochrániť to, na čom klientovi najviac záleží. Wüstenrot poisťovňa, a. s. ponúka obrovské množstvo rôznych životných aj neživotných poistení, ako Cestovné poistenie, Životné poistenie, Poistenie auta, Poistenie majetku, Poistenie podnikateľov, Poistenie právnej ochrany, Poistenie zodpovednosti pre zamestnancov, Individuálne zdravotné poistenie, Poistenie straty zdroja príjmu a Pripoistenie ku študentskému fondu.
Úver je poskytnutie peňažných prostriedkov zo strany jednej osoby do určitej sumy v prospech inej osoby s podmienkou, že dlžník poskytnuté peňažné prostriedky po čase vráti a prípadne aj zaplatí úroky alebo inú náhradu. V rámci značky Wüstenrot nájdete v ponuke tri typy úverových produktov, a to Úver so zabezpečením nehnuteľnosťou, Úver bez zabezpečenia nehnuteľnosťou a Medziúvery Rekofond pre bytové domy.
Cyklistika na Letných olympijských hrách 2016 – Časovka – ženy
Časovka žien bola jedna z osemnástich cyklistických disciplín na Letných olympijských hrách 2016. Preteky štartovali a končili 10. augusta na Pontal v Riu de Janeiru.
Favoritky pretekov
Kristin Armstrongová obhajovala zlatú medailu z Letných olympijských hrách 2012. Ďalšími favoritkami boli majsterky sveta v rokoch po olympijských hrách Ellen van Dijková (2013), Lisa Brennauerová (2014) a Linda Villumsenová (2015).
Remomeix
Remomeix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Askold Žáčko
Askold Žáčko (* 15. február 1946, Bratislava† 5. december 1997, tamže ) bol slovenský sochár, sklársky dizajnér, šperkár a spolupracoval na viacerých realizáciách pre architektúru. Patril k uznávaným členom tzv. bratislavskej sklárskej školy.
Životopis
Askold Žáčko sa narodil v Bratislave. Jeho otec bol právnik Ján Žačko a mama Anna Macenková pracovala ako učiteľka. Po rozvode rodičov sa presťahovali s mamou najskôr do Čadce, neskôr do Žiliny.
Po skončení štúdia na Strednej umeleckopriemyselnej škole sklárskej v Železnom Brode (19611964), krátko pracoval v Slovenských závodoch technického skla v Bratislave. V štúdiu pokračoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave na oddelení Sklo v architektúre u docenta Václava Ciglera (19651971).
Na jeseň v roku 1979 prevzal vedenie ateliéru po svojom profesorovi, ktorý sa pre nezhody s vedením školy rozhodol pre návrat do Prahy. Školský ateliér zariadil vlastnými strojmi, aby si študenti mohli osvojiť si sklárske technológie. Ateliér sa začal popri voľnom umení a riešeniach pre architektúru viac venovať aj priemyselnému dizajnu. Oddelenie dostalo nový názov – Oddelenie sklárskeho výtvarníctva. Viedol ho až do roku 1990 kedy školu musel opustiť ako väčšina predrevolučných pedagógov. Popri tom v rokoch 19811990 vykonával funkciu predsedu výtvarnej rady VHJ Tatrasklo. Vďaka tomu sa mu podarilo v Lednických Rovniach vytvoriť experimentálnu dielňu.
Po odchode z VŠVU sa venoval nábytkovému a interiérovému sklárskemu dizajnu, ktorý realizoval vo firme Žáčko-Asgif v Bratislave.
Tvorba
Žáčko sa paralelne venoval úžitkovému nápojovému sklu, šperku a vytvoril viacero riešení pre architektúru. Napr. osvetľovacie telesá, plastiky a úžitkovo-dekoratívne prvky pre Klenotnicu na Bratislavskom hrade, svietidlá a reliéfy pre novostavbu Národnej rady SR. Hlavným predmetom jeho tvorby bola sklenená plastika z optického brúseného skla. Strohá geometria foriem, ktorá vďaka farbe a narúšaniu štruktúr dokázala jeho chladným plastikám dodať nádych života.
Navrhovaniu úžitkového skla sa venoval už od svojho štúdia. Žáčkove nápojové sklo sa inšpirovalo tzv. ľudovým sklom, ktoré sa vyrábalo kedysi v 19. storočí v zaniknutých sklárňach na Slovensku.
Ocenenia (výber)
== Zastúpenie vo verejných zbierkach (výber)==
== Realizácie pre architektúru (výber)==
Juraj Miklušica
Juraj Miklušica (* 14. apríl 1938, Bratislava† 26. august 2018, tamže) bol dráhový cyklista, reprezentant Česko-Slovenska, účastník olympijských hier 1960. Pretekal v disciplíne tandemy, spoločne s Dušanom Škvareninom. Po skončení aktívnej pretekárskej činnosti sa stal trénerom.
Športová kariéra
Svoju športovú kariéru začal v klube Lokomotíva Bratislava (19571958), pokračoval v Dukle Pardubice (19581960). Z Pardubíc sa vrátil do Lokomotívy Bratislava (1961), no už v nasledujúcom roku prešiel do sekcie dráhovej cyklistiky nového oddielu Inter Bratislava, ktorý založil Kamil Haťapka. V Interi sa jeho trénerom stal priekopník slovenskej cyklistiky Karol Menschy, ktorý dráhovú sekciu v Interi zakladal.
Športové úspechy
V roku 1959 utvoril spoločne s Dušanom Škvareninom svetový rekord v disciplíne 200 m s letným štartom časom 10,5 sek.
Corporación Mondragon
náhľad|Logo Corporación Mondragon je španielska firma sídliaca v baskickom meste Mondragon. Ide o družstevnú spoločnosť, ktorú v roku 1956 založil katolícky kňaz José Maria Arizmendiarrieta so skupinou svojich žiakov ako malú firmu na výrobu parafínových vykurovacích telies. Do roku 2019 sa táto spoločnosť rozrástla na družstevnú federáciu zastrešujúcu viac ako 250 spoločností, v ktorých pracuje viac ako 80-tisíc ľudí.
Dôraz sa kladie na vzdelávanie zamestnancov, demokratické rozhodovanie o výrobnom programe, čo najmenšie rozdiely v mzdách a kvalitné sociálne zabezpečenie. Samospráva pracujúcich zvýšila motiváciu zamestnancov a ich pocit zodpovednosti, takže Mondragon vykazoval vyššiu produktivitu práce ako klasické hierarchicky riadené podniky.
Remoncourt (Vosges)
Remoncourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mary Simonová
Mary Simonová (neprechýlene: Mary Simon; * 21. august 1947, Kangiqsualujjuaq ) je bývalá kanadská diplomatka, rádio osobnosť a od júla 2021 súčasná generálna guvernérka Kanady.
Životopis
V rokoch 1994 až 2003 bola veľvyslankyňou Kanady pre polárne záležitosti čím sa stala prvou Inuitkou vo funkcii veľvyslanca, v tejto roli vyjednala vytvorenie Arktickej rady. V rokoch 1999 až 2001 bola zároveň veľvyslankyňa Kanady v Dánsku. Od roku 2006 predsedala inuitskej organizácii Inuit Tapiriit Kanatami a predsedala tiež Národnej komisii pre inuitské vzdelávanie.
Generálna guvernérka Kanady
Predseda vlády Justin Trudeau 6. júla 2021 oznámil, že kráľovná Alžbeta II. schválila Mary Simonovú do funkcie generálnej guvernérky, 30. osobnosti v tejto funkcii. Funkciu prevzala 26. júla 2021 ceremóniou v kanadskom senáte.
Stala sa tiež prvou generálnou guvernérkou s pôvodom z pôvodných obyvateľov Kanady (prvé národy). Ako svoje priority uviedla globálne otepľovanie, duševné zdravie a prácu na zmierení.
Sassey
Sassey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chavkoš nočný
Chavkoš nočný alebo bučiak nočný (Nycticorax nycticorax) je vták z čeľade volavkovité. Obýva Európu, Áziu, Ameriku a Afriku. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chavkoš nočný patrí medzi najmenej ohrozené druhy s veľkou populáciou (až 3 730 000 jedincov), trend celkovej a Európskej populácie je klesajúci, v Severnej Amerike bol zistený za posledných 40 rokov štatisticky významný nárast o 294%. Prieskum sa zakladal na polovici územia rozšírenia v Severnej Amerike.
Výskyt a stav na Slovensku
Chavkoš nočný je sťahovavý. Odhadovaný počet hniezdiacich párov na Slovensku je 100 - (300) 400. Druh je fluktuujúci, územie na ktorom sa vyskytuje je stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 EN:B3c - ohrozený. V roku 2001 VU - zraniteľný. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Hniezdenie
V období rozmnožovania tvorí kolónie s 2030 pármi. Hniezda si stavia z konárov a vegetácie, samica nakladie zvyčajne 34 vajcia.
Čyhyryn
thumb|Pohľad na mesto
Removille
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Čyhyryn
Dnes tu žije zhruba desaťtisíc obyvateľov.
Removille
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karl Lagerfeld
Pôvod
Narodil sa v roku 1933 v nemeckom meste Hamburg ako jediné dieťa Otta a Elizabeth Lagerfeldtových. Jeho otec pochádzal zo švédskej rodiny pôsobiacej v investičnom bankovníctve a vlastný majetok získal, keď začal v Nemecku (odkiaľ pochádzala Lagerfeldtova matka) vyrábať kondenzované mlieko značky Glücksklee. Karl Otto sa narodil desať rokov po ich sobáši, keď Elizabeth mala 42 a Christian 60 rokov. Mal jednu staršiu sestru, ktorá zomrela v roku 2015 v Spojených štátoch. Z predchádzajúceho zväzku otca mal Karl ešte jednu nevlastnú sestru. Podľa zverejneného rodného listu sa narodil 10. septembra 1933, on sám však tvrdil, že sa narodil až v roku 1938. Nemecké matriky nie sú verejne prístupné, ale nemecký denník Bild am Sonntag zverejnil rozhovory s jeho triednym učiteľom a spolužiakmi, ktorí potvrdili skorší dátum. Svoje pôvodné priezvisko Lagerfeldt (s „t“ na konci) si neskôr zmenil na Lagerfeld, pretože to „znelo viac obchodne“.
Módny tvorca
V roku 1953 sa presťahoval so svojou matkou do Paríža. V roku 1955, keď mal 22 rokov, si výhrou v súťaži o najlepší návrh kabátu vyslúžil prácu u Pierre Balmaina. Súťaže sa vtedy zúčastnil aj Yves Saint Laurent, ktorý si odniesol prvú cenu v kategórii šiat. „''Yves vtedy pracoval pre Diora. Ostatní mladí ľudia, ktorých som poznal, pracovali pre Balenciagu a mysleli si o ňom, že je to boh, ale na mňa žiadny veľký dojem neurobil''“, spomínal Lagerfeld v roku 1976.
Po troch rokoch sa presunul k Jeanovi Patouovi. „Tam ma to po nejakej dobe tiež prestalo baviť, tak som odišiel a skúsil zase študovať, ale nebolo to ono, takže som nasledujúce dva roky strávil hlavne na plážach – myslím, že som tam študoval život“. S pomocou peňazí, ktoré mu poskytla jeho majetná rodina, si zariadil malý obchod v Paríži. V tej dobe často chodil k Madame Zereakian, tureckej veštkyni Christiana Diora. Lagerfeld neskôr povedal: „Predpovedala mi, že uspejem vo svete módy a parfumov“. náhľad|Karl Lagerfeld (2013) V roku 1982 začal pracovať ako hlavný návrhár módnej firmy Chanel a túto činnosť vykonával až do svojej smrti. Nestrácal však nič na svojej kontroverznosti. Na začiatku 90. rokov 20. storočia oslovil niekoľko striptérok a bývalú taliansku hviezdu filmov pre dospelých, Moanu Pozzi, aby sa ako modelky zúčastnili prehliadky jeho čiernobielej kolekcie, čo zapríčinilo, že Anna Wintour, americká šéfredaktorka časopisu Vogue, počas tejto prehliadky vstala a odišla. Lagerfeld vytvoril tiež niekoľko legendárnych módnych kúskov, ako napr. jeho „sprchové šaty“ s motívom tryskajúcej vody vyšitým z korálok, netradičné vychádzkové šaty a samozrejme množstvo výnimočne výstredných klobúkov. Na módnej akcii v Lincoln Centre v New Yorku sa v roku 2001 stal spolu s Calvinom Kleinom terčom tortového útoku členov organizácie pre ochranu zvierat PETA, protestujúcich proti noseniu pravých kožuchov.
V roku 2004 navrhol niektoré modely pre celosvetovú koncertnú šnúru Madonny, podobne potom spolupracoval aj na modeloch pre koncertné tour Showgirls austrálskej speváčky Kylie Minogue. Toho istého roku vytvoril dámske aj pánske modely pre švédsku odevnú spoločnosť H&M Hennes & Mauritz AB. Táto limitovaná séria bola vo vybraných obchodoch uvedená do predaja 12. novembra 2004 a iba za dva dni firma H&M oznámila, že takmer všetok tento tovar bol vypredaný.
Je známy aj ako fotograf. Nafotografoval sériu aktov juhoafrického modela Davida Millera, vydanú pod názvom Visionaire 23: The Emperor 's New Clothes.
V roku 2005 sa Lagerfeld stal hlavnou postavou reality šou Signé Chanel, ktorá dokumentovala proces vytvárania jesennej a zimnej dámskej kolekcie značky Chanel. Show bola odvysielaná na kanáli Sundance v Spojených štátoch amerických počas jesene 2006. Dňa 18. decembra 2006 potom ohlásil novú kolekciu pre mužov aj ženy, ktorú nazval K Karl Lagerfeld. Kolekcia obsahovala tričká rôznych veľkostí a široký výber džínsov.