cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kozmický horizont
Kozmický horizont sa dá chápať ako hranica pozorovateľného vesmíru, ktorý tvorí len nepatrnú časť celkového vesmíru. V dôsledku toho že sa vesmírny priestor neustále rozpína, zväčšujú sa aj vzdialenosti medzi skupinami galaxií ale aj tzv. galaktickými klastermi ( superkopy galaxií v ktorých sa môžu nachádzať rádovo aj tisíce galaxií!). vo vesmírnom priestore môžeme pozorovať hviezdy, hmloviny, galaxie i super kopy galaxií iba v prípade, ak ich svetlo k nám stihlo doraziť. Galaxie za kozmickym horizontom nemôžeme vidieť, pretože svetlo k nám za uplynutú dobu nestihlo doraziť.
NGC 3648
NGC 3648 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 18. marca 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1999
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1999 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1999 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 34 európskych štátov, ktoré súťažili o 9 miest na záverečný turnaj v štyroch predkvalifikačných a troch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 21. mája 1997 do 17. mája 1998.
Priamy postup
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 2 najlepšie družstvá z ME 1997:
Predkvalifikácia
🇦🇹 Wells
🇸🇮 Slovenske Konjice
🇫🇮 Helsinki
🇵🇹 Madeira
Kvalifikácia
🇨🇿 Brno
🇮🇱 Tel Aviv-Jafo
Mútnik (Hnúšťa)
Mútnik je priemyselnou osadou mesta Hnúšťa, 3 km severne od centra, v údolí Rimavy. Leží pri ceste II/531 a železničnej trati Brezno – Jesenské (železničná zastávka). Firma Gemerská nerudná spoločnosť, a. s. tu ťaží magnezit a mastenec. Je tu baňa na ťažbu a závod na spracovanie magnezitu, mastenca a dolomitov. Od roku 2022 tu sídli banské múzeum s hlbinnou expozíciou.
NGC 3649
NGC 3649 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 23. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
SA-CMM
SA-CMM (z angl. Software Acquisition Capability Maturity Model® ) je CMM model fungujúci na veľmi podobnom princípe ako SW-CMM model s tým rozdielom, že nie je určený pre organizáciu, ktorá samostatne vyvíja softvér, ale pre organizáciu, ktorá si necháva softvér napísať u dodávateľa. SA-CMM model mapuje vzťah objednávateľa softvéru systému (acquirer) a dodávateľa (supplier). Model bol vyvinutý inštitútom SEI (Software engineering institute) v spolupráci s americkým ministerstvom obrany a ďalšími (najmä štátnymi, resp. neziskovými) organizáciami.
Saint-Mélany
Saint-Mélany je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Mélany má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Mélany má 128 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Divadlo Járy Cimrmana
náhľad|Budova divadla na Štítného ulici na [[Žižkove]] Divadlo Járy Cimrmana je pražský divadelný súbor, z ktorého repertoáru sú najznámejšie hry Ladislava Smoljaka a Zdeňka Svěráka s tematikou českého génia Járu Cimrmana. V divadle hrajú len muži a noví herci sú často vyberaní priamo z radov kulisárov.
Jadrová inflácia
thumb|right|Vývoj jadrovej a čistej inflácie na Slovensku
Jadrová inflácia kvantifikuje mieru rastu cenovej hladiny na neúplnom spotrebnom koši. Spotrebný kôš je očistený od vplyvu regulovaných cien, zmien nepriamych daní a dotácií. Národná banka Slovenska od 1. januára 2000 okrem celkovej inflácie vyhodnocuje aj jadrovú infláciu.
Dôvody merania jadrovej inflácie
Nová metodika merania inflácie vychádza z potreby štandardizácie jej vykazovania s krajinami Európskej únie a presnejších informácíí o vývoji cien bez jednorazových a netrhových opatrení, ktoré nie sú ovpyvniteľné menovou politikou Národnej banky Slovenska. Jadrová inflácia by sa mala stať objektívnym meradlom zmeny cenovej hladiny, ako aj určitým kritériom kontroly verejnosti nad činnosťou Národnej banky Slovenska.
Kvantifikácia
Jadrová inflácia je kvantifikovaná dvoma spôsobmi:
Celková inflácia sa rozkladá na jadrovú infláciu (vplyv položiek s trhovými cenami), vplyv položiek s regulovanými cenami a vplyv nepriamych daní (eliminácia daňových úprav).
Spotrebný kôš
Národná banka Slovenska sleduje cenový vývoj v obchodovateľnom a neobchodovateľnom sektore ekonomiky od roku 1997. Na tento účel boli jednotlivé položky spotrebného koša Štatistickým úradom Slovenskej republiky rozdelené na tovary, ktoré sa považujú za obchodovateľné so zahraničím, a služby, ktoré sú vnímané ako neobchodovateľné. Zoznam týchto položiek sa aktualizuje raz ročne.
Obchodovateľnými tovarmi sa rozumejú všetky tovary, s ktorými možno obchodovať so zahraničím, bez tovarov, ktorých ceny sú regulované. Členia sa na dve skupiny:
Neobchodovateľné položky sú všetky trhové služby a tiež služby a komodity, ktorých ceny sú regulované štátom. Členia sa na dve skupiny:
V spotrebnom koši sa neobchodovateľné položky ďalej delia na domáce trhové služby a tie služby a komodity, ktorých ceny sú regulované štátnymi orgánmi.
Spotrebný kôš pre výpočet jadrovej inflácie sa skladá z 82 % celkového spotrebného koša (18 % nie je tvoreným trhom, ale regulovanými cenami), ktorý závisí od reálneho vývoja a stupňa rozvoja ekonomiky. Základ pre výpočet jadrovej inflácie zahŕňa na rozdiel od čistej inflácie aj potraviny a je očistený od vplyvu:
Zmeny dane z pridanej hodnoty, spotrebné dane a dotácií zostávajú súčasťou spotrebného koša, ale vplyv daňových úprav sa eliminuje.
Zoznam položiek, o ktoré sa upravuje spotrebný kôš pre výpočet jadrovej a čistej inflácie
1. Položky vylúčené zo spotrebného koša:
2. Položky s vecne usmerňovanými cenami:
3. Položky, u ktorých sú eliminované cenové dopady vyplývajúce z titulu daňových úprav, ktoré nie sú vylúčené zo spotrebného koša:
NGC 3650
NGC 3650 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 5. mája 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Moryń
Moryń je mesto v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat gryfiński v rovnomennej gmine.
Échemiré
Échemiré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Moryń
Žije tu 1 623 obyvateľov (30.6.2007).
Échemiré
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haliç Köprüsü
náhľad|Haliç Köprüsü Haliç Köprüsü (doslova Haličský most) je cestný most ponad záliv Zlatý roh v Istanbule v Turecku. Spája štvrte Ayvansaray a Halıcıoğlu. Prechádza ním diaľnica Otoyol 1. Most má dĺžku 995 m, šírku 32 m a výšku 22 m nad hladinou mora.
Bol postavený v rokoch 1971 až 1974, a otvorený 10. septembra 1974. Most postavili japonská firma IHI a nemecká Julius Berger-Bauboag AG.
Valaská Dubová
Valaská Dubová je obec na Slovensku v okrese Ružomberok.
Dejiny
Prvá písomná zmienka je z roku 1323 v Codex diplomaticvs Hvngariae ecclesiasticvs ac civilis Jeszenova, silva inter Arva, et Dubova per M. Donch, famulo (procur.) suo donata.
Spomína sa ako „Dubora“, neskôr Dubova Walaska (Valachorum).
V roku 1474 kráľ Matej Korvín potvrdil obci valaské privilégiá s povinnosťou chrániť bezpečnosť nad dôležitou cestou z Liptova na Oravu a zamedzovať zbojníctvu. Valaská Dubová Patrila hradu Likava, no v roku 1556 prešla pod právomoc Oravského panstva. Za stavovských povstaní bola takmer celkom opustená. Roku 1933 obec vyhorela. Po druhej svetovej vojne bola však znovu vystavená.
Turistika
Na okolí sa nachádza viacero prieskumných baní na železnú rudu a niekoľko jaskýň, v ktorých sa ľudia ukrývali počas 2. svetovej vojny. Dolina je zaujímavá aj vysokými skalnými výbežkami, ktoré sa tiahnu celou dolinou.
Najznámejšia z tunajších jaskýň je Jaskyňa chladných očí. Jej dĺžka je 97,44 m, denivelácia: 8,04 m.
Západné svahy Choča v pohorí Chočské vrchy boli v rokoch 1968 až 1991 vojenským výcvikovým priestorom sovietskych vojsk. V polovici doliny sa nachádzajú vyvieračky s výdatnosťou niekoľkých litrov za sekundu, ktoré zásobujú vodou okolité obce.
Externé odkazy
thumb|left|700px
Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945
Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945 – toto obdobie nie je síce z historického hľadiska príliš dlhé, ale pre Česko bolo bohaté na významné udalosti. V rokoch 1914 – 1918 prebiehala prvá svetová vojna ktorej výsledkom bol aj rozpad Rakúska-Uhorska a vznik československej republiky. Roku 1939 vypukla druhá svetová vojna, ktorá trvala až do roku 1945.
Prvá svetová vojna znamenala rozpad vtedajšieho sveta, vplyv cirkvi sa zmenšil, rozpadli sa tradičné hodnoty. Vzniklo veľa nových štátnych útvarov, iné zanikli. Nastal rozvoj demokracie, ale zároveň sa začalo postupne presadzovať aj totalitné hnutie (socializmus, fašizmus). Objavuje sa i veľmi silné pacifistické hnutie, ku ktorému sa hlásila predovšetkým ľavica. Ľudia do povojnového obdobia vkladali nádej, že sa už podobný konflikt nikdy nebude opakovať, že s prudkým rozvojom priemyslu bude stúpať aj životná úroveň. Zároveň sa objavoval i strach, že tomu tak nebude.
Nádeje zobrala čiastočne ľuďom aj spisovateľom hospodárska kríza v 30. rokoch, nástup fašizmu a neskôr samozrejme 2. svetová vojna.
Je pochopiteľné, že táto doba sa úzko prelína s dobou povojnovou, ale i s koncom minulého storočia, pretože v tomto období ešte tvoril napr. Alois Jirásek a mnohí ďalší.
Vzniklo (prípadne sa rozšírilo) niekoľko filozofických prúdov ktoré ovplyvnili literatúru:
Stále častejšie a výraznejšie sa začínajú v literatúre presadzovať nové prvky: Sci-fi, fantasy, dobrodružná literatúra, červená knižnica… Tieto udalosti sa samozrejme premietli aj do českej literatúry. Ďalším prvkom, ktorý výrazne ovplyvnil literatúru bol prudký rozvoj gramotnosti a vzdelanosti vôbec – to zvýšilo dopyt po literatúre a spolu s rozvojom techniky tak umožnil pokles cien kníh i časopisov. So stúpajúcim počtom čitateľov došlo k zvýšeniu svobody a nezávislosti autora, čo viedlo k súbežnému uvoľňovaniu konvencií a volaniu po ešte väčšej slobode. Nedošlo síce k úplnému zrušeniu cenzúry, ale došlo k jej radikálnemu obmedzeniu, po roku 1938 bola cenzúra veľmi prísná. Česká literatúra veľmi rýchlo reagovala na svetovú a v niektorých (nie príliš častých prípadoch) jej dokonca určovala smer. Na začiatku tohto obdobia prenikli do českej literatúry nové myšlienky (predovšetkým z Francúzska), ktoré sa postupne presadili v celej európskej literatúre a ktoré zásadným spôsobom ovplyvnili nielen literatúru, ale i ďalšie druhy umenia a vo svojich dôsledkoch aj tzv. „západné“ myslenie. Tým sa začal tvoriť nový štýl literatúry (zo začiatku predovšetkým poézia). Literatúra a umenie sa prestali rozvíjať jednostranne, dovtedy možno povedať, že v danom období všetci umelci tvorili v jednom, alebo v dvoch štýloch. Prelom storočia sa dá z týchto dôvodov vnímať ako významný predel nielen v českej literatúre. Umelci sa postupne rozchádzali s vládnucou vrstvou, odmietali hodnoty a ideály minulosti a ich postoje boli kritické k súčasnosti. To viedlo k ich kritickým (niekedy až negatívnym) postojom nielen k dennej realite, ale i ku spoločnosti. Kritický postoj umelcov k minulosti prerástol v akýsi boj proti českému realizmu, pri ktorom odsudzujú celé jeho dielo – tento krok sa často vníma ako chyba, ale okrem pár vynimiek (Lumírovci), s nimi možno súhlasiť.
Snažili sa na svet pozerať novými očami, okrem niekoľkých v Čechách populárnych tém (národnostná problematika a sociálne otázky), sa objavujú nové myšlienky. Spisovatelia bojovali za právo osobnosti prežiť život podľa individuálnych (často to znamenalo podľa autorových) predstáv, zdôrazňovali slobodu a nezávislosť jedinca od spoločnosti a chránili si individuálny ľudský postoj, naopak kritizovali meštiacky spôsob života. Je zaujímavé, že tento prístup viedol vo svojich dôsledkoch k akémusi návratu romantizmu.
Umelci žiadali právo na slobodné umelecké vyjadrovanie. Je zvláštne, že tieto teórie ich často doviedli (aj preto, že nenachádzali podporu) k idealistickým teóriam (predovšetkým socializmus). Keď sa socializmus, za ktorý mnohí z nich bojovali chopil moci, väčšina z nich ďalej nebojovala za svoju slobodu, ale uznávala dôvody svojho obmedzovania.
Ďalšou z ich priorít bolo právo na osobité videnie sveta a jeho prežívanie, čo viedlo k vyhraneniu mnohých umeleckých smerov.
Každý smer vyjadroval určitý životný postoj a filozofický názor (niektoré skupiny si odporujú, iné sa doplňujú…). Prevažná väčšina básnikov a spisovateľov prešla v priebehu svojho vývoja niekoľkými štýlmi, preto sa nedajú jednoznačne zaradiť. Väčšina vtedajších smerov pochádzala z Francúzska, Talianska a Španielska, ich trvanie sa často dá vymedziť relatívne krátkym obdobím (cca 20 rokov). Mnoho básnikov čítalo francúzsku literatúru a veľká časť z nich ju aj prekladala a tak sa táto literatúra dostala do Československa.
Česká moderna
Tieto ciele samozrejme nevyhnutne museli viesť k rozchodu s politikou a štátnou mocou. K vyvrcholeniu rozchodu v Česku došlo v 90. rokoch 19. stor., kedy nastúpila nová generácia, ktorá vyslovila program negácie dovtedajších spoločenských, mravných, ale i umeleckých ideálov. Autorov spojoval predovšetkým rozchod s politikou a vtedajšie chápanie umenia – r. 1895 vyšiel Manifest Českej moderny.
Proces rozchodu neprebiehal len v literatúre, ale v celom umení, pri niektorých smeroch tvorila literatúra iba okrajovú časť.
Česká moderna bola ovplyvnená tzv. prekliatymi básnikmi, na ktorých nadväzovala. Svoju činnosť zahájila symbolizmom (Otokar Březina, Karel Hlaváček, Antonín Sova, Viktor Dyk), ktorý sa dostal na veľmi dobrú úroveň a tým umožnil rozvoj ďalších básnických smerov. Prakticky súčasne so symbolizmom sa do Česka dostal impresionizmus, ktorý pomohol umeleckému rozvoju ďalšej časti českej poézie (Fráňa Šrámek, Antonín Sova, Karel Hlaváček, Vilém Mrštík, Jiří Mahen, Marie Pujmanová, Rudolf Těsnohlídek, Růžena Svobodová). Obidve hnutia pôsobili prakticky v rovnakej dobe, dochádzalo k vzájomnému ovplyvňovaniu. Žiadny z autorov nebol vyhraneným umelcom určitého smeru, navyše veľká časť z nich bola nepriamo ovplyvnená predchádzajúcou generáciou a vtedajšou snahou o vznik Československa.
Na základe vyššie spomenutého Manifestu došlo ku vzniku tzv. generácie anarchistických buričov. Netvorili skupinu, ktorá by dávala odpovede na vtedajšie problémy, bolo to veľmi voľné zoskupenie, ktoré vzniklo okolo S. K. Neumanna a časopisu Nový kult. Pravdepodobne ani netušili, že by sa takto mohli nazývať. Časť ich zbierok je prakticky nezaraditeľná k určitému smeru a tak na základe podobnosti časti ich tvorby boli umelo (pre potreby literatúry) zaradení do tejto skupiny, to však neznamená, že by sa nepoznali, alebo že by spolu nespolupracovali. Títo ľudia sa v danej dobe alebo priamo hlásili k anarchii alebo ich tvorba vykazuje s týmto smerom istú podobnosť.
Veľmi populárnou poéziou začiatkom storočia bola tzv. Proletárska poézia (Jiří Wolker), ktorá časom prerástla do nového literárneho smeru poetizmu (Jaroslav Seifert, Vítězslav Nezval, Karel Teige, František Halas, Vilém Závada, Vladimír Holan a Vladislav Vančura), ktorého snahou bolo nájsť pohľad na svet, pri ktorom by bol život krásny.
Turíčky
Evanjelický kostol
Miestny evanjelický kostol je pôvodne o gotická stavba z obdobia po roku 1300. Z malého jednoloďového kostola sa dochovalo iba pravouhle ukončené presbytérium. V roku 1928 došlo ku stavbe nového kostola s prvkami neorománskeho štýlu, no vďaka hodnotným freskám, ktoré boli v tomto období objavené, bola svätyňa starého kostola z podnetu pamiatkarov zachovaná. Gotická svätyňa je zaklenutá krížovou klenbou. Na jej stenách sa nachádzajú monumentálne fresky z dielne Majstra Ochtinského presbytéria z obdobia okolo roku 1370. Sú tu zobrazené výjavy Zvestovania Panne Márii, Klaňania sa troch kráľov, sv. Juraja zápasiaceho s drakom a ďalšie postavy apoštolov a svätcov. Od roku 1615 je miestny cirkevný zbor evanjelický, v tomto období došlo k zatretiu freskovej výmaľby. Kostol prešiel obnonvami v roku 1622, rokoch 1820 – 1823 a v roku 1886, kedy boli fresky opätovne odkryté. V roku 1928 sa z kapacitných dôvodov prikročilo ku stavbe nového chrámu, jednoloďovej stavby s polygonálne ukončeným presbytériom (kolmo orientovaným k pôvodnému) a predstavanou vežou.
Karol Cengel
Karol Cengel (* 22. október 1915, Valča, Slovensko – † 16. marec 1987, Kláštor pod Znievom) bol slovenský preparátor, múzejník, lesník a entomológ, pracovník Považského múzea v Žiline – Budatíne.
Málo známy, ale z hľadiska muzeálneho významný slovenský zoologický i entomologický preparátor. Venoval sa hlavne preparovaniu vtákov a väčších zvierat, ale tiež aj zberu a preparovaniu hmyzu. Počas svojho života pôsobil ako lesník a neskôr ako preparátor v Považskom múzeu v Žiline – Budatíne (v priestoroch Budatínskeho zámku), kde pracoval 20 rokov.
Životopis
Narodil sa v obci Valča na úpätí Lúčanskej Malej Fatry. Po skončení základnej školy v rodisku pokračoval v štúdiu na štvorročnej meštianke v Martine, kde sa hlavne pod vplyvom svojho učiteľa prírodopisu začína významnejšie venovať štúdiu prírodovedy. Začína si zakladať rôzne zbierky prírodnín: herbáre, zbierky hmyzu a pokúša sa o vyhotovenie prvých preparátov živočíchov.
Po ukončení povinnej dvojročnej prezenčnej vojenskej služby v rokoch 19371939 začína navštevovať dvojročnú horársku školu v Liptovskom Hrádku, ktorú ukončil v roku 1941, počas rokov II. svetovej vojny. Ihneď po skončení školy (1941) nastupuje ako lesník do služieb Univerzitnej základiny v Gápli (dnes súčasť Valašskej Belej). Tu pracoval až skoro do konca roku 1944. V roku 1941, ako 26-ročný sa oženil s Máriou Šimkovou, ktorá bola rodáčka zo Slivian. Po skončení druhej svetovej vojny pôsobil v rokoch 19451949 ako lesník v Necpaloch. Pre slovenskú entomológiu má Karol Cengel význam v tom, že pre viacerých entomológov Slovenska (RNDr. Vladimír Straka, Ing. Ivan Obuch, RNDr. Karel Hrubý a iní) zabezpečoval rôzne zbery hmyzu: (vo voľnej prírode, ale i parazity a iné skupiny hmyzu [napr. švoly], ktoré nazbieral a „vyčesal“ pri preparovaní dermoplastických preparátov hlavne veľkých cicavcov Slovenska, ale i vtákov a iných živočíchov. Počas svojho života nazbieral i hodne hmyzu, ktorý vypreparoval a mnohé druhy i správne určil. Svoje informácie o zberoch hmyzu poskytol aj už spomínanému autorovi, RNDr. Karlovi Hrubému k napísaniu jeho gigantického diela: „Prodromus lepidopter Slovenska“, ktorý vyšiel v roku 1964. Informácie o hmyze] od Karola Cengela sú uvedené v práci na strane 99 a označené skratkou, ako „Cl“. Zomrel 16. marca roku 1987 v Kláštore pod Znievom, kde je i pochovaný.
Jeho zbierky hmyzu a preparáty sa nachádzajú čiastočne v Turčianskom múzeu Andreja Kmeťa v Martine a hlavná časť v Považskom múzeu v Žiline – Budatíne. Menšie časti zo zbierok jeho preparátov sa nachádzajú i v iných múzeách na Slovensku a tiež v rôznych súkromných, prevažne poľovníckych zbierkach rôznych majiteľov.
Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945
Česká moderna
Ďalšie umelecké štýly, ktoré vstúpili do literatúry boli futurizmus (Stanislav Kostka Neumann) a predovšetkým dadaizmus, ten síce v Čechách nemal takmer žiadny ohlas (Lev Blatný, Čestmír Jeřábek, Samo Chalupka), ale umožnil prudký rozvoj surrealizmu, ktorý mal na literatúru obrovský vplyv. Ovplyvnil skupinu spisovateľov zoskupených okolo časopisu Devětsil a o. i. i tvorbu Osvobozeného divadla.
Krátko po vydaní surrealistického manifestu (1924), vznikla i v Prahe surrealistická skupina (tzv. Skupina surrealistov v ČSR) jej hovorcami sa stali Vítězslav Nezval a Karel Teige, táto skupina bola veľmi silná. Udržiavala kontakty s ostatnými surrealistickými skupinami a možno tvrdiť, že jej význam rozhodne presiahol hranice vtedajšieho Československa. V roku 1938 rozpustil V. Nezval českú surrealistickú skupinu a sám potom opustil surrealistické hnutie. Táto skupina však nezanikla a dá sa povedať, že existuje dodnes.
Literárne činnými členmi boli aj: Konstantin Biebl, Vítězslav Makovský, Jindřich Štyrský.
Legionárska literatúra
V nej boli zahrnutí spisovatelia, ktorí písali o legionároch a na rozdiel od Jaroslava Haška pozerali na českých leginárov ako na hrdinov. Tento druh literatúry bol veľmi populárny, po roku 1948 bola legionárska literatúra na indexe zakázaných kníh.
Prodemokratickí autori
t. j literatúra, ktorá je síce často kritická k nešvárom svojej doby, ale nenapadala jej princíp.
Skupina 42
Z názvu je zrejmé, že to nie je autor, ale skupina autorov. Ich dielo bolo plné úzkosti a obáv z budúcnosti, ich tvorba spadá do obdobia tesne pred našou kapituláciou a potom do doby druhej svetovej vojny. Pozri aj Skupina 42.
Katolícka literatúra
Katolícka literatúra nadväzovala na katolícku literatúru predchadzajúceho obdobia, aj keď sa o nej dá povedať, že literáti vo väčšine prípadoch vytvárali (alebo sa aspoň pokúšali) tlak na cirkev, aby došlo k jej modernizácii. Väčšinu z nich veľmi ovplyvnil vznik Československa.
Ján Brezina
Ján Brezina (*1. január 1917, Východná – † 4. august 1997, Bratislava) bol slovenský básnik a literárny vedec.
Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945
Divadelná avantgarda
Pochádzal zo známej spevackej rodiny (otec bol barytonista).
Ján Brezina
Životopis
Pochádzal z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval vo Východnej, v Liptovskom Mikuláši a v rokoch 1937 –1941 na filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave, kde študoval odbor slovenčina –francúzština. V rokoch 1942 – 1943 pracoval ako úradník v Bratislave, v rokoch 1943 – 1946 pracoval v Literárnovednom ústave SAV a odtiaľ odišiel pracovať do Matice slovenskej v Martine. V rokoch 1952 – 1954 bol šéfredaktorom vydavateľstva Matice slovenskej, odkiaľ sa vrátil do Ústavu slovenskej literatúry SAV v Bratislave, kde zostal pracovať až do roku 1984, kedy odišiel do dôchodku.
Tvorba
V začiatkoch svojej literárnej tvorby bol ovplyvňovaný poetikou slovenského nadrealizmu a najmä európskou avantgardou. Vo svojich dielach zobrazuje protiklady medzi vnútorným svetom a okolitou realitou. Odsúdil v nich vojnu a násilie, neskôr sa v jeho dielach stavia do popredia túžba po aktívnom živote. Okrem písania básní sa venoval i literárnovednej práci, v ktorej sa orientoval na teoretický a historický výskum. Ako literárny historik a teoretik sa zaoberal poéziou 20. storočia. Okrem toho tiež sporadicky prekladal z francúzskej literatúry (Honoré de Balzac, Charles Baudelaire, Paul Éluard a i.).
Česká literatúra v rokoch 1900 – 1945
Divadelná avantgarda
V 30. rokoch založil divadlo D 34, 35 (letopočet… 39). Jeho hlavným cieľom bolo priblížiť divákovi náročné hry (Boamarchiese, Barbier zo Sevilly, Lakomec, Utrpenie mladého Werthera), ale uvádzal aj diela ako Dobrý vojak Švejk, Žobrácka opera a realizoval i vlasné hry s aktuálnou problematikou. V roku 1941 bol zatknutý a celý zvyšok vojny prežil v koncentračnom tábore. Po roku 1948 sa už nemohol aktívne zapojiť (založil ešte divadlo D 46, ale tu už bol postupne zväzovaný cenzúrou).
Veľké divadlá hrali klasikov (často ruských – napr. Na Vinohradoch), Čapkove hry, ale i hry ako Žobrácka opera (Brecht), Strach a bieda tretej ríše.
Literárna veda
V prvom povojnovom období sa prejavoval predovšetkým pozitivizmus. Preukázala sa tendencia vysvetľovať literárne dielo len z mechanických vonkajších vplyvov. Táto literatúra je prezentovaná predovšetkým univerzitnými profesormi Jaroslavom Vlčkom a Janom Jakubcom
Odkazy na svetových autorov tohto obdobia
Mnoho z týchto spisovateľov má veľmi blízko k realizmu a sú vlastne jeho pokračovaním, jeho ďalším vývojom.
Transmongolská magistrála
Trať
Transmongolská magistrála predstavuje najkratšie železničné spojenie medzi Moskvou a Pekingom. Trať začína v Ulan-Ude, kde sa pripája na Transsibírsku magistrálu, a končí v meste Ťi-ning vo Vnútornom Mongolsku, kde sa napája na čínsku železničnú sieť. Magistrála tiež spája hlavné mesto Mongolska, Ulanbátar a hlavné mesto Čínskej ľudovej republiky, Peking. Na území Mongolska má Transmongolská magistrála dôležité odbočky do Erdenet a Baganúru, budujú sa viaceré odbočky aj na území Číny.
Vedľa Ulan-Ude, Ulanbátaru a Pekingu sú ďalšími dôležitými mestami na trati Suchbátar, Darchan, Čojr, Sajnšand, Zamyn-Úd (v Mongolsku) a Erenhot (na hraniciach Mongolska a čínskeho Vnútorného Mongolska, kde sa mení rozchod a vagónom sa vymieňajú podvozky), Ta-tchung a Ťi-ning (v Čínskej ľudovej republike).
V štáte Mongolsko je Transmongolská magistrála väčšinou jednokoľajová, v Čínskej ľudovej republike dvojkoľajná. Rozchod koľají je v časti vedúcej Ruskou federáciou a Mongolskom 1520 mm, rovnaký rozchod bol aj v časti vedúcej Čínskou ľudovou republikou, avšak po prebudovaní v roku 1965 je teraz štandardných 1435 mm. Tým však Transmongolská magistrála stratila na význame z hľadiska tranzitnej dopravy.
Trať je niekedy považovaná za odbočku Transsibírskej magistrály, z ktorej sa odpája na km 5650, a jej kilometráž je stále počítaná od Moskvy. Jej dĺžka po napojenie na čínsku železničnú sieť (pôvodne 1706 km) sa v r. 1995 skrátila po výstavbe novej čínskej Ťi-ningskej trati vedúcej do mesta Chor-ťchin.
Prevádzka
Hlavným dopravcom sú Mongolské železnice (Монголын Төмөр Зам [Mongolyn Tömör Zam]), ktoré na trati prepravujú 80% všetkých tovarov a 30% cestujúcich.
Objem prepravy tovarov po r. 1990 poklesol na polovicu, ale do r. 2005 dosiahol takmer pôvodnú úroveň. V r. 2001 bolo prepravených 4,1 mil. Cestujúcich. K poťahu väčšiny vlakov sa používa dvojica lokomotív.
História
Rozvoj železníc v Mongolsku začal pomerne neskoro. Prvá bola postavená v r. 1938 trať Ulanbátar - Nalajch, ktorá viedla z hlavného mesta k uhoľným baniam a mala rozchod 1435 mm. Transmongolská magistrála bola vybudovaná v rokoch 1949-1961 nasledujúcim spôsobom:
Popolcová streda
náhľad|Súčasťou omše na Popolcovú stredu je značenie kríža popolom na čelá veriacich Popolcová streda alebo škaredá streda (lat. dies cinerum alebo feria quarta cinerum) je v západnej liturgickej tradícii prvý deň pôstneho obdobia. Jej termín pripadá na 40. deň pred Veľkou nocou; do týchto 40 dní sa nepočítajú nedele, preto v praxi pripadá Popolcová streda na 46. deň pred Veľkonočnou nedeľou. Pre nepravidelný dátum Veľkej noci sa jej termín každý rok mení.
Dátumy Popolcovej stredy podľa rokov:
Pre mnoho kresťanov predstavuje Popolcová streda pripomienku vlastnej konečnosti a cieľa či smerovania vlastného života, vyznačuje sa teda pokáním. V rímskokatolíckej cirkvi je Popolcová streda jedným z dvoch dní prísneho pôstu (spolu s Veľkým piatkom).
Skalka pri Trenčíne
Kláštor vznikol pravdepodobne v 12. storočí. V roku 1224 tu malo svoje sídlo benediktínske opátstvo. Po roku 1528 zosilnili opevnenie kláštora cisárski vojaci. Od roku 1644 patril kláštor jezuitskému rádu. V 18. storočí kláštor poškodili kurucké vojská. Po zrušení jezuitskej rehole kláštor pustol. Jeho objekty sa do 20. storočia nachádzali v ruinách. Neskôr boli rekonštruované.
Okolité skalné vápencové útvary sú obľúbeným miestom pre lezecký šport.
Na Skalke sa každoročne koná púť pri príležitosti sviatku sv. Andreja - Svorada a Beňadika (teda okolo 17. júla).
SW-CMM
SW-CMM (z angl. Capability Maturity Model® for Software ) je CMM model, od roku 2000 už integrovaný do CMMI modelu riadenia procesov pre vývoj softvéru v organizácii. Pozri CMMI.
Nadějkov
Nadějkov je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 738 obyvateľov, z toho 388 mužov a 350 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 39,2 roka, ženy 44,4 roka).
Saint-Michel-d’Aurance
Saint-Michel-d’Aurance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Michel-d’Aurance má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Michel-d’Aurance má 247 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
1115 Sabauda
1115 Sabauda je planétka s priemerom 71 km, ktorú objavil L. Volta 13. decembra 1928.
Myślibórz
Žije tu 11 830 obyvateľov (30.6.2007).
Courpière (obec)
Courpière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
A New Machine
„A New Machine“ je 2-dielna kompozícia z albumu A Momentary Lapse of Reason, ktorý vydala britská hudobná skupina Pink Floyd v roku 1987. Autorom skladieb je David Gilmour.
Courpière (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
A New Machine
V skladbe je Davidov spev elektricky skreslený cez vokóder. Zdá sa, že rozprávač chce vyjadriť životnú únavu strávenú v jednom tele, že čaká na svoju smrť.
Obsadenie
spolu s:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľká Tŕňa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľká Tŕňa  v okrese Trebišov.
Seattle
Seattle je najväčšie mesto na severozápadnom pobreží Spojených štátov amerických. Nachádza sa v štáte Washington v King County, južne od štátnej hranice s Kanadou. S rozlohou a počtom obyvateľov 574-tisíc má podobnú veľkosť ako Bratislava, ale tvorí metropolitnú oblasť, v ktorej žije až 3,8 milióna obyvateľov.
Seattle je považované za rodisko hudobného a životného štýlu grunge. Je tu aj rokenrolová sieň slávy.
Likier
Likier (v minulosti Likér, Likýr, ) je mestská časť mesta Hnúšťa.
Polohopis
Leží v Rimavskom podolí, na pravom brehu Rimavy, na rozhraní Stolických vrchov a Revúckej vrchoviny, v nadmorskej výške. Od centra mesta je vzdialená asi 1,5 kilometra na juh.
Dejiny
Ako samostatná obec sa prvýkrát spomína v roku 1438. V 19. storočí sa rozvíjal železiarsky priemysel, ktorý bol v neskoršom období utlmený a vybudoval sa chemický priemysel. Obec bola v roku 1960 zlúčená s Hnúšťou do jedného celku s názvom Hnúšťa-Likier. V roku 1971, keď boli k mestu pričlenené ďalšie okolité obce, došlo aj k zmene názvu mesta Hnúšťa.
Doprava
Obec sa nachádza pri ceste I/72 a železničnej trati č. 173. Je tu železničná zastávka.
NGC 3651
NGC 3651 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Akiko Morigamiová
Akiko Morigamiová (* 12. január 1980, Osaka, Japonsko) je súčasná japonská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.
Bytčianska kotlina
Bytčianska kotlina je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v jeho severnej časti, čiastočne v Žilinskom a tiež v Trenčianskom kraji. Má rovinatý reliéf a klimaticky patrí do mierne teplej oblasti.
Polohopis
Nachádza sa na severo-západnom Slovensku na hornom Považí, medzi Považskou Bystricou a Žilinou. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 22 a šírku okolo 3 km. Prirodzenú os územia vytvára rieka Váh, ktorá na severnom okraji kotliny stáča svoj tok zo západného na juhozápadný až južný. V strede kotliny sa nachádza okresné mesto Bytča, v blízkosti ktorej je Letisko Žilina.
Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Javorníkov, z východu a juhu Súľovské vrchy (podcelok Súľovské skaly a Manínska vrchovina), na severe na Bytčiansku nadväzuje Žilinská kotlina.
Sídla v Bytčianskej kotline
Bytčianska kotlina je hustotou osídlenia na úrovni celoslovenského priemeru a okrem Považskej Bystrice, situovanej na jej okraji, je jediným významným mestom Bytča. Z obcí možno spomenúť Kotešovú, Predmier, Plevník-Drienové a Dolný Hričov.
Doprava
Považie patrí medzi strategické dopravné koridory a významné dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom, vedú aj územím Bytčianskej kotliny. V cestnej doprave zohrávajú kľúčovú úlohu diaľnica D1 a D3 a v ich trase vedúce medzinárodné cesty E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu a Košice) a E 75 (Bratislava - Žilina - Gdansk). Z Moravy cez Bumbálku do Bytče vedie po ceste I/10 aj európska cesta 442, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín - Žilina). Dôležitú úlohu zohráva aj po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Púchov - Žilina), na Kysuce vedúca II/541 (Kotešová - Turzovka) a do Rajeckej kotliny smerujúca II/517 (Považská Bystrica - Rajec).
Údolím Váhu vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru. Tvorí hlavné prepojenie západného a východného Slovenska. Doplnkovú úlohu tvorí regionálne letisko Žilina, situované cca 3 km severovýchodne od Bytče.
Mikrofosília
thumb|[[Bentos|Bentické foraminifery - snímka z elektrónového mikroskopu.]] Mikrofosílie sú fosílie do veľkosti (niekedy aj väčšie), vo všeobecnosti tie skameneliny, ktorých identifikačné znaky sa nedajú pozorovať a študovať voľným okom, ale na ich identifikáciu je potrebný mikroskop (či už optický, alebo elektrónový). Sú charakteristickým poznávacím znakom všetkých biostratigrafických stupňov, od prekambria až po holocén. Najčastejšie sa nachádzajú v morských sedimentoch, no vyskytujú sa aj v sladkovodných (tečúcich aj stojatých) vodách, ako aj v suchozemských sedimentoch.
Vo všeobecnosti sa každá fosília živočíšneho alebo rastlinného druhu môže nachádzať ako mikrofosília, ale najčastejšie ide o dierkavce, mrežovce, hubky, riasy, prípadne peľové zrnká a semená rastlín v palynologickom výskume.
Mikrofosílie sú používané ako indexové fosílie pre biostratigrafické členenie vďaka ich globálnemu rozšíreniu, ako aj rýchlemu objaveniu, prípadne vymiznutiu jednotivých druhov v určitej dobe. Ich výskyt pomáha aj pri rekoštrukcii klímy v minulosti Zeme (paleoklimatológia).
Ulica sv. Bystríka (Žilina)
right '''Sv. Bystríka''' je ulica na sídlisku Vlčince v Žiline. Krátka Ul. sv Bystríka sa nachádza uprostred panelového sídliska Vlčince I. Je pomenovaná po nitrianskom biskupovi svätom Bystríkovi. Pred rokom 1989 sa volala Ul. L. Exnára.
Marek Špilár
Marek Špilár (* 11. február 1975, Stropkov † 7. september 2013, Stropkov ) bol slovenský futbalista. Hrával na pozícií stredného obrancu.
Bol odchovancom stropkovského futbalu, po krátkom pôsobení v moravskom klube Petra Drnovice sa vrátil na Slovensko. Tu hral za Tatran Prešov. Na Slovensku dosiahol najväčšie úspechy v drese 1. FC Košice, v drese ktorého získal titul i pohár. Po prestupe do belgického Club Brugge bol viackrát zranený. V roku 2006 prestúpil do japonského klubu Nagoja Grampus Eight, kde aj ukončil svoju kariéru.
Dňa 7. septembra 2013 spáchal samovraždu.
Saint-Michel-de-Boulogne
Saint-Michel-de-Boulogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Michel-de-Boulogne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Michel-de-Boulogne má 149 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vergina
Vergina (v gréčtine Βεργίνα) je malé mestečko v severnom Grécku, lokalizované v kraji Imathia, Centrálna Macedónia. Mesto sa stalo medzinárodne známe v roku 1977, keď grécky archeológ Manolis Andronikos odkryl pohrebisko kráľov Macedónie, o ktorom bol dlho presvedčený, vrátene hrobky Filipa II., otca Alexandra Veľkého. Nálezom sa oblasť Aigaia stala archeologickým náleziskom.
Súčasné mesto Vergina je približne juhovýchodne od okresného mesta Veroia (Βεροια) a približne  juhovýchodne od Solúna, hlavného mesta gréckej provincie Macedónia. Vergina má približne dve tisíc obyvateľov, stojí na výbežkoch hôr Pieria v nadmorskej výške patrí medzi prvé staroveké macedónske mestá. Dodnes si však zachovala svoj pôvodný vzhľad. Vo Vergine sa nachádza unikátny pahorok, nekropola s takmer 300 hrobkami pochádzajúcimi z 11. – 9. storočia pred Kr. Od roku 1996 je Vergina zaradená do Svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Dejiny
Dnešná Vergina vznikla spojením dedín, Barbes (Mπάρμπες) a Kutles (Κούτλες) v roku 1922. Oblasť nikdy nebola osídlená Slovanmi, ale počas turkokratie boli mnohé grécke rodiny v otrockom zajatí. Po Grécko-bulharskej a Grécko-tureckej výmene obyvateľov (1923) sa tu usadili Gréci z Bulharska a Malej Ázie.
Meno Vergina odporučili vtedajší obyvatelia mesta Veria, podľa legendárnej kráľovnej, ktorá pravdepodobne žila v okolí starovekej Verii.
Nájdené vykopávky v okolí bezpochybne stotožňujú mesto so starovekým mestom Aigai, ktoré bolo do roku 410 pred Kr. hlavným mestom kráľovskej Macedónie. Aj neskôr, potom ako sa hlavným mestom Macedónie stala Pella, slúžila Vergina ako pohrebisko macedónskych kráľov.
Αrcheologické nálezy
náhľad|vľavo|Hrobka Thessaloniké, sestry Alexandra Veľkého Archeológovia sa zaujímali najmä o kopce v okolí mesta začiatkom roku 1850 vediac, že antická Aigai bola v okolí a podozrievajúc, že kopce určite slúžili ako pohrebné mohyly. Vykopávky začal realizovať začiatkom roku 1861 francúzsky archeológ Léon Heuzey, sponzorovaný cisárom Napoleonom III. Odkryl macedónsky kráľovsky palác pochádzajúci z dynastie Antigonovcov (z čias kráľa Antigona III. Dósóna r. 263 – 221 pred Kr.) časť bola čiastočne zničená ohňom, časť objavili na Palatiste, uchovanú ako spomienku kráľovského miesta. Napriek objavom sa práca na vykopávkach pre ochorenie spoôsobené maláriou zastavila.
V roku 1937 Univerzita v Solúne začala pokračovať v práci na vykopávkach. Našli ďalšie a ďalšie ruiny antického paláca, ale prácu tentoraz prerušila druhá svetová vojna, konkrétne boje s Talianskom v roku 1940. Po vojne práce opäť pokračovali a počas 50-tich a 60-tich rokov odkryli celý kráľovský palác. Grécky archeológ Manolis Andronikos bol presvedčený, že vrch ukrýva "Veľkú mohylu" (v gréčtine Μεγάλη Τούμπα – Megali Túmpa) s hrobkami macedónskych kráľov. V roku 1977 Andronikos podnikol šesťtýždňové prekopávanie vrchu, o ktorom bol presvedčený, že ukrýva "Veľkú Mohylu", a našiel štyri zahrabané komory. Identifikoval ich ako dosiaľ neporušené hrobky. Ďalšie tri našiel v roku 1980. Vykopávky pokračovali ďalej cez 80-te a 90-te roky. Andronikos svojou prácou potvrdil tvrdenia, že toto je pohrebné miesto kráľov Macedónie, vrátane hrobky Filipa II. Okrem iného potvrdil aj prítomnosť hrobky Alexandra IV. Macedónskeho, syna Alexandra Veľkého a Roxany, jeho legitímnej manželky, ktorých pár rokov po jeho smrti zavraždili.
Múzeum a artefakty
náhľad|Zlatý larnax a zlatý veniec v múzeu Múzeum slávnostne otvorili v roku 1993. Slúži zároveň na ochranu hrobiek, na výstavu artefaktov a dáva jedinečný pohľad na "Veľkú Mohylu" pred a počas vykopávkových prác. Vnútri múzea sa nachádzajú štyri hrobky a jeden pomník, tzv. héroon. Slúžil na prijímanie obetných a iných darov, prípravu obety a podobne. Hrobku Filipa II. odkryli roku 1977, je tvorená z dvoch častí. Hlavná miestnosť obsahuje mramorový sarkofág, vnútri sarkofágu sa nachádzal larnax – zlatá truhlica s telesnými pozostatkami Filipa II. Váži a celá je vyrobená z 24 karátového zlata. Okrem telesných pozostatkov truhlica obsahovala aj zlatý veniec, tvorený z 313 tepaných zlatých dubových lístočkov a 68 zlatých žaluďov, vážiaci 717 gramov, veľmi precízna práca. V miestnosti sa taktiež našla aj zlatá a slonovinová plná zbroj hodná kráľa a po oblúkoch bohato vyrezávané posledné lôžko, na ktorom kráľ spočíval až do vykonania pohrebného obradu. V predsieni sa nachádzal iný sarkofág, menší ako kráľovský a s menším larnaxom vnútri. Obsahoval telesné pozostatky kráľovej manželky, uložené v zlato-purpurovom zamate, dookola dekorovaný kvetmi a glazúrou. Nachádzal sa tam ešte jeden larnax, ale našla sa iba časť z neho so zlatým vencom zo zlatých lístkov a kvetov myrty, pravdepodobne ho zničil pohrebný obrad, ktorý sa vykonával ohňom, kedy sa zapálilo lôžko aj s telom. Predtým, než oheň pohltil telo, obdarovali ho darmi, ktoré bude potrebovať na druhom svete. Nádoby s vínom, lebo verili, že mŕvi sú veľmi smädní, zbrane a vojnový výstroj, šperky, a tiež nádoby na olejčeky a krémy, riady alebo kuchynské potreby ak zomrela žena. Keď oheň dotlel, pozbierali pozostatky, ktoré nezhoreli, umyli ich vínom zriedeným s vodou a uložili do zlatej truhlice. Nad vstupom do hrobky sa nachádza nástenná maľba merajúca, znázorňujúca poľovnú scénu.
V roku 1978 bola časť hrobky pri hrobke Filipa II. taktiež odkrytá. Patrí Alexandrovi IV. Macedónskemu, zabili ho ako 13 – 15 ročného, bol to syn Alexandra Veľkého. Bola o niečo menšia než predchádzajúca hrobka a tiež nebola vylúpená. Rovnako pozostávala z dvoch častí, ale iba hlavná miestnosť obsahovala telo po kremácii, veľký kamenný podstavec a veľkú striebornú nádobu na vodu a ďalšie telesné pozostatky. Okrem iného sa tu nachádzali aj domáce kuchynské potreby a výzbroj. Steny hrobky sú dekorované maľbami s motívom antického vojnového vozu.
Ďalšie dve hrobky našli porušené a vykradnuté. Prvá hrobka s nástennou maľbou "Únos Persefony" bola odkrytá v roku 1977 a napriek tomu, že neobsahovala žiadne cennosti, nad vstupom objavili nádhernú nástennú maľbu znázorňujúcu ako Hádes unáša Persefonu. Druhá hrobka bola odkrytá až v roku 1980, bola ťažko poškodená, mohli sa v nej nachádzať drahé šperky a iné cennosti, vstup tvoria štyri odolné stĺpy v dórickom štýle. Bola postavená pravdepodobne v 4. storočí pred Kr. a archeológovia sú toho názoru, že v nej spočíval kráľ Antigonos II. Gonatas.
Vergínske slnko alebo Vergínska hviezda
náhľad|Vergínske slnko Na vrchnáku larnaxu Filipa II. sa nachádza symbol slnka alebo hviezdy, ktorý bol nazvaný Vergínske slnko. Tento symbol sa stal jablkom sváru v roku 1991, kedy nezávislá Macedónska republika (do OSN prijatá pod dočasným názvom FYROM – Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko) použila Vergínske slnko na svojej novej vlajke. Tento krok považovalo Grécko za útok na svoje historické dedičstvo a vyjadrenie územných nárokov zo strany postjuhoslovanského štátu. V roku 1995 Macedónska republika na nátlak Grécka svoju vlajku zmenila. Namiesto symbolu z Vergíny bol zavedený symbol vychádzajúceho slnka. Grécko od tej doby používa Vergínské slnko ako symbol vlastnej provincie Macedónia.
Antioxidant
Antioxidant je látka, ktorej molekuly obmedzujú aktivitu kyslíkatých molekúl – znižujú pravdepodobnosť ich vzniku alebo ich odvádzajú do menej reaktívneho alebo neaktívneho stavu. Týmto obmedzujú proces oxidácie v organizme alebo v zmesiach, v ktorých sa vyskytujú.
Z tohto dôvodu sa pridávajú do potravín, ktoré by boli oxidáciou nadpriemerne poškodzované (napríklad: rastlinné oleje). Konzumácia pôsobí pozitívne na zdravie organizmu v ktorom taktiež zabraňuje oxidácii. Ďalšie antioxidanty sa vyskytujú (najčastejšie vo forme enzýmov) v organizme, kde pôsobia podobne, v potrave sú však bezvýznamné (buď rýchlo zanikajú, alebo neprežijú tráviaci proces).
Rozdelenie
Antioxidanty sa dajú deliť na prirodzené (v prírode alebo v danej potravine sa prirodzene vyskytujú) a syntetické (vytvorené bez patričného relevantného výskytu v prírode). Obvykle panuje snaha uprednostňovať prvú skupinu, pretože výskumy ukazujú na absolútnu neškodnosť používaných prírodných antioxidantov.
Spôsob pôsobenia
Antioxidanty bránia samovoľnej oxidácii potravín, polymérov (plastov, gumy), motorových olejov, pohonných látok, kozmetických výrobkov čím prispievajú k zachovaniu ich pôvodných fyzikálnych a chemických vlastností.
Antioxidanty zachytávajú voľné radikály alebo neradikálové kovové katalyzátory. Ako lapače peroxylových radikálov pôsobia deriváty fenolov (2,6-diterc-butyl-4-metylfenol), aromatické amíny (N,N-difenyl-p-fenyléndiamín) a deriváty 2,2,6,6-tetrametylpiperidínu. Na eliminovanie iniciačného účinku hydroxiperoxidov sa používajú tioétery (estery kyseliny 3,3-tiodipropiónovej) a alkyl, respektíve arylfosfity. Tretiu skupinu tvoria látky (hydrazidy kyselín, polyhydrazidy, melamín, benzotriazoly) ktoré s kovmi vytvárajú neaktívne komplexy. Vhodnou kombináciou antioxidantov často aj s fotostabilizátormi sa dosahuje energický efekt v predĺženosti životnosti výrobkov z organických látok.
Oxidácia
Samovoľná oxidácia, reakcia so vzdušným kyslíkom, prebieha reťazovým radikálovým mechanizmom. Je značne urýchľovaná teplom, ultrafialovým žiarením, katalytickým pôsobením kovov a v oxidačnom procese vznikajúcimi hydroperoxidmi.
Oxidácia potravín sa dá spomaliť aj obmedzením prístupu kyslíka a rušením funkcie enzýmov v potravinách (balenie potravín, máčanie v roztoku soli, tepelná inaktivácia, blančírovanie ovocia a zeleniny). Do kozmetických výrobkov sa pridáva komplex účinných látok s antiooxidačnými vlastnosťami (vitamín WE, C, A, beta-karotén, selén, enzým, superixiddismutáza) ktoré odstraňuje voľné radikály na povrchu a vnútri kože vznikajúce ako produkty metabolizmu, vplyvom slnečného žiarenia, znečisteného životného prostredia atď.
Vplyv na zdravie
Z hľadiska konzumenta sa dá hodnotiť prítomnosť prirodzených antioxidantov v potravinách kladne: predlžujú ich trvanlivosť, ich užívanie má priaznivé účinky na zdravie, znižuje pravdepodobnosť srdcovo-cievnych chorôb a niektorých typov rakoviny. Odborníci sa zhodujú na tom, že účinnosť prírodných antioxidantov prijímaných prirodzene (napríklad v čaji alebo v ovocí) je výrazne vyššie ako u rovnakej dávky podanej v čistej forme, ako potravinový doplnok (napríklad vitamínová tableta).
Vitamín A
Vitamín A (retinol alebo beta-karotén) chráni tmavozelenú, žltú a oranžovú zeleninu pred poškodením zo slnečného žiarenia. V ľudskom tele vykonáva taktiež podobnú úlohu. Mrkva, brokolica, povojník batátový, paradajky, zimná kapusta, melón, broskyne a marhule sú hlavné a bohaté zdroje beta-karoténu.
Vitamín E
Vitamín E, vrátane tokotrienolu a tokoferolu, je rozpustný v tukoch. Vitamín E obsahujú pšenica, orech, semená, zelené listnaté zeleniny, rastlinný olej, a rybací olej. Nedávne štúdie ukázali, že niektoré tokotrienolové izoméry majú zaujímavé antioxidačné vlastnosti.
Vitamín C
Vitamín C (Kyselina L-askorbová) je vo vode rozpustná zlúčenina ktorá plní viacero úloh. Dôležité zdroje tohto antioxidantu je citrusové ovocie (napríklad pomaranč), zelená paprika, brokolica, zelené listnaté zeleniny, jahody, kel a paradajky. Linus Pauling bol hlavným zástancom využívania tohto vitamínu ako antioxidantu.