cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Václav Postránecký
Život
Dlhodobo sa venoval i dabingu. Daboval Tima Allena v seriáli Kutil Tim (90. roky) či Bennyho Hilla v programe Show Bennyho Hilla (2000), opakovane aj Dustina Hoffmana či talianskeho komika Paola Villaggia. V roku 2005 mu bola udelená Cena Františka Filipovského za najlepší mužský dabérsky výkon vo francúzskej filmovej komédii Zločin v raji.
Na jar 2018 kvôli onkologickému ochoreniu podstúpil operáciu brušnej dutiny a chemoterapiu. Zomrel vo veku 75 rokov v rodinnom kruhu 7. mája 2019.
1181 Lilith
1181 Lilith je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil B. Jekhovsky 11. februára 1927.
Diogenes zo Seleukeie
thumb Diogenes/Diogenés zo Seleukeie (* okolo 240 pred Kr. – † pred 150 pred Kr., Seleukeia v Babylonii ?) bol grécky filozof, predstaviteľ stoickej školy, žiak Chrysippov.
Roku 156/5 pred Kr. prišiel spolu s Karneadom a peripatetikom Kritolaom z Fasélidy do Ríma, kde sa zaslúžil o popularizáciu stoicizmu medzi rímskou aristokraciou. Jeho najvýznamnejším žiakom bol Panaitios.
Lomnický potok
Lomnický potok je potok na hornom Spiši, pretekajúci územím okresov Kežmarok a Stará Ľubovňa. Je to pravostranný prítok Popradu, meria 7,2 km a je tokom IV. rádu.
Priebeh toku
Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vrchovina, v časti Kolačkovský chrbát, v lokalite Tichá voda v nadmorskej výške okolo 1 010 m n. m. V pramennej oblasti tečie na severozápad, zľava priberá krátky prítok a stáča sa na sever. Sprava priberá prítok z južného svahu Čolgoša (926,2 m n. m.), zľava Mačací potok, potom opäť z pravej strany Poľný potok (662,4 m n. m.). Ďalej priberá pravostranný prítok zo severozápadného svahu Sedla (941,6 m n. m.) a preteká obcou Lomnička, pričom sa stáča viac na severoseverozápad. V obci postupne priberá ľavostranný prítok z oblasti Timelca, pravostranný spod Tehelného kopca a ďalší pravostranný z oblasti Kolpštika. Za obcou pokračuje severozápadným smerom a neďaleko mesta Podolínec ústi v severovýchodnom výbežku Popradskej kotliny v nadmorskej výške 561,3 m n. m. do Popradu.
Czyżyny
right|thumb|Poloha
Czyżyny je štrnásty mestský obvod v poľskom meste Krakov. Do roku 1990 bol súčasťou obvodu Nowa Huta.
Podgórze
right|thumb|Poloha Podgórze je trinásty mestský obvod v poľskom meste Krakov nachádzajúci sa južne od rieky Visla. Bol centrálnou a súčasne najstaršou časťou mesta Podgórze, ktoré samostatne existovalo v rokoch 1784-1915. Od roku je 1915 súčasťou Krakova.
Ellis Robert Kolchin
Ellis Robert Kolchin (* 18. apríl 1916, New York, USA – † 30. október 1991, New York, USA) bol americký matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci v teórii grúp a diferenciálnej algebre. V oblasti reprezentácie grúp je po ňom pomenovaná Lieova-Kolchinova veta a v oblasti topológie zas Kolchinova topológia.
Západné Nemecko
Západné Nemecko môže byť:
Villeneuve-de-Berg (obec)
Poloha
Villeneuve-de-Berg má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Peter Hermann Adler
V roku 1952 bol nominovaný na Oskara za hudbu k filmu The Great Caruso.
Nizozemská revolúcia
thumb|Kapitulácia Bredy, autor Diego Velázquez Nizozemská revolúcia alebo (v slovenčine novšie) Holandská revolúcia (v marxistickej historiografii nizozemská buržoázna revolúcia) bol v rokoch 1566 až 1579/1581/1609 pôvodne protišpanielsky stavovský odboj v Nizozemsku, ku ktorému sa čoskoro pripojilo protikatolícke hnutie (súčasť tzv. náboženských vojen v 16. storočí). Niekedy sa koniec revolúcie udáva rokom 1648, vtedy sa nazýva aj Osemdesiatročná vojna.
Politické pomery v Nizozemsku
Nizozemsko nebolo v tomto období samostatné. Od roku 1516 patrilo španielskej vetve Habsburgovcov a bolo jeho najbohatšou provinciou. Skladalo sa zo 17 samostatných provincií, ktoré mali vlastné ústavy, snemy aj miestodržiteľov. Na čele celého Nizozemska (Španielske Nizozemsko) stál generálny miestodržiteľ, ktorého určoval panovník.
Priebeh revolúcie
Na začiatku revolúcie vypukli v roku 1566 tzv. obrazoborecké nepokoje, ktoré podnecovali hugenoti z Francúzska. Potom sa na čelo revolúcie postavila vysoká šľachta na čele s Viliamom Oranžským. Aby Filip II. potlačil odpor, poslal do krajiny svojho "železného" generála Vojvodu z Alby, ktorý tu zaviedol teror a masové popravy.
Issoire (obec)
Issoire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Nizozemská revolúcia
Priebeh revolúcie
V roku 1572 vypuklo ľudové povstanie, tzv. povstanie morských a lesných gézov. V roku 1579 severné provincie Nizozemska vytvorili obranný zväz, tzv. utrechtskú úniu. Južné provincie zasa vytvorili ararskú úniu.
Issoire (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nizozemská revolúcia
Priebeh revolúcie
V roku 1581 sa severné provincie osamostatnili pod názvom Republika siedmich spojených provincií (Holandsko). Južné provincie ostali naďalej pod nadvládou Habsburgovcov a až v 19. storočí z nich vzniklo Belgicko.
Issoire (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nizozemská revolúcia
Priebeh revolúcie
Vojna Spojených nizozemských provincií so Španielmi sa skončila až v roku 1609, kedy tzv. dvanásťročným prímerím Španielsko uznalo existenciu Spojených nizozemských provincií, resp. v roku 1648, kedy Španielsko poskytlo svoje definitívne potvrdenie.
Rataje (okres Tábor)
Rataje je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 208 obyvateľov, z toho 107 mužov a 101 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,7 roka (muži 42,3 roka, ženy 45,1 roka).
Ikarios (Atény)
náhľad|Dionýzos a Ikarios, čiernofigúrová [[amfora, cca.540–520 pred Kr.]] Ikarios alebo Íkarios (starogr. Ἰκάριος – Ikarios, ) je v gréckej mytológii aténsky roľník, prvý pestovateľ viniča. Ikarios bol podľa starých gréckých bájí aténsky roľník, ktorý dostal od boha vína Dionýza prvý krík vinnej révy, tiež poučenie ako ju pestovať a vyrábať z nej víno. Od boha Dionýza to bol dar za to, že ho ako neznámeho pútnika ochotne pohostil.
Ikarios sa v pestovaní viniča a v jeho spracovávaní stal v Aténach majstrom. Preslávil sa však nielen v rodnom meste, ale i v mnohých blízkych i ďalekých krajinách. Je preto iróniou osudu, že sa stal úplne prvou obeťou opilstva. Raz sa stalo, že ponúkol džbánok vína pastierom a tí víno z neznalosti popíjali v nerozumnej miere, až sa celkom opili. Pretože im bolo zle, domnievali sa, že ich Ikarios chcel otráviť, nečakali na žiadne vysvetlenie a zabili ho.
Jeho dcéra Érigoné si následne zo žiaľu vzala život. Boh Dionýzos ich potom oboch aj s ich sukou Mairou vzal na nebesá (podľa inej verzie Zeus) a premenil ich na súhvezdia, ktoré sa dnes nazývajú Panna a Veľký pes.
La Ménitré
La Ménitré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mistrzejowice
right|thumb|Poloha
Mistrzejowice je pätnásty mestský obvod v poľskom meste Krakov na severe mesta. Do roku 1990 bol súčasťou obvodu Nowa Huta.
Mojsej Uhrín
thumb Mojsej Uhrín alebo Mojžiš Uhorský (* asi 983 – † 26. júl 1043) je jeden z prvých slovenských svätcov. Je uctievaný najmä u gréckokatolíkov a pravoslávnych.
Prepodobný Mojsej Uhrín pochádzal síce z východného Slovenska, ale pôsobil na Kyjevskej Rusi na dvore kniežaťa - svätého Borisa. Keď knieža Boris zahynul v boji so Svätoplukom (Svjatopolkom), Mojsej sa vrátil do Kyjeva a usiloval sa o jeho zvrhnutie. Napokon sa podarilo kniežaťu Jaroslavovi Múdremu Svätopluka vyhnať do Poľska. Keď bol však za pomoci poľského panovníka Boleslava Chrabrého Svätopluk v roku 1018 dosadený na trón, nechal Mojseja uväzniť.
Podľa legendy sa Mojsej v Poľsku zapáčil významnej žene z bližšieho okruhu Boleslava Chrabrého, ktorá sa za neho chcela vydať. On to však odmietol, pretože chcel stráviť svoj život v mníšstve.
Jeho ostatky sa dodnes nachádzajú v blízkych peščerách (jaskyniach - katakombách) svätého Antona v Kyjevsko-pečerskej lavre.
1182 Ilona
1182 Ilona je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil K. Reinmuth 3. marca 1927.
PFOS
thumb|right|200px|PFOS - vzorec Perfluoroktansulfonan (PFOS) je fluórovaný anión používaný ako súčasť polymérov alebo ako surfaktant.
Vlastnosti
PFOS je perzistentná organická látka so schopnosťou hromadiť sa v organizme, ktorá bola preukázaná v telách rýb, vtákov, cicavcov aj ľudí. Na zvieratách bolo preukázané, že môže poškodiť pečeň, narušiť rozmnožovanie alebo spôsobiť poruchu vo vývoji plodu. Podla epidemiologických štúdií môže u ľudí vyvolať rakovinu.
Regulácia
V Európskej únii je použitie PFOS obmedzené smernicou 2006/122/ES.
V súčasnosti je PFOS preverovaný a zvažuje sa zaradenie na zoznam Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach. V máji 2009 sa bude rozhodovať o zaradení PFOS na čiernou listinu na 4. konferencii zmluvných strán Štokholmského dohovoru.
Stoa
Stoa môže byť:
Suezský prieplav
náhľad|Satelitná snímka
Suezský prieplav ( Kaná as-suwajs) je dôležitý námorný prieplav medzi Stredozemným a Červeným morom. Nachádza sa na severovýchodnom území Egypta medzi kontinentálnou Afrikou a Sinajským polostrovom v Suezskej šiji. Z veľkej časti je umelo vybudovaný. V roku 2001 prešlo kanálom približne 6 % svetového tovaru prepravovaného po mori.
Význam
Je neobyčajne významný pre námornú dopravu, pretože umožňuje lodiam preplávať zo Stredozemného do Červeného mora bez oboplávania Afriky. V čase, kedy nebol, alebo nefungoval, sa tovar zvyčajne dopravoval buď na lodiach okolo mysu Dobrej nádeje, alebo sa na pobreží Stredozemného mora vyložil a k červenomorskému pobrežiu sa dopravil po súši (a naopak). Kanál je rozdelený na dve časti (severnú a južnú) Veľkým horkým jazerom. Je jedným z hlavných zdrojov egyptských príjmov.
Dáta
Je prekopaný na úrovni morskej hladiny a zásobovaný vodou z Nílu. Nie sú v ňom žiadne vzdúvadlá, lebo nie sú potrebné. Popri ňom vedie železnica, pod ním jeden cestný tunel.
Dejiny stavby kanála
náhľad|Mapa z roku [[1881]] Suezský kanál nie je prvým prieplavom umožňujúcim plavbu medzi Červeným a Stredozemným morom. Predchodca Suezského kanála vznikol už v 13. storočí pred Kr., keď Egypťania prepojili Červené more a deltu Nílu. Nebolo to však príliš životaschopné riešenie – delta Nílu je neustále zanášaná sedimentmi: trasa schodných ciest aj hĺbka severnej časti cesty sa stále menili a bolo dosť obťažné tade preplávať. Prieplav časom zanikol (pravdepodobne najneskôr v 8. stor. pred Kr.)
Dejiny kanála
Suezský prieplav otvorili pre dopravu 17. novembra 1869. To malo obrovský pozitívny efekt na zámorský obchod a prenikanie Európanov do Afriky. V roku 1875 predal Ismáil Paša územie okolo kanála Spojenému kráľovstvu a v roku 1888 Konštantínopolská zmluva vyhlásila Suezský kanál za neutrálne územie pod správou Spojeného kráľovstva. Anglo-egyptská zmluva z roku 1936 potvrdila dohľad Spojeného kráľovstva nad prieplavom. V roku 1951 ju Egypt vypovedal a Spojené kráľovstvo potom súhlasilo, že sa od neho stiahne (1954). Prezident Gamál Násir potom kanál znárodnil, čo viedlo k tzv. suezskej kríze, počas ktorej sa okolie prieplavu stalo dejiskom bojov medzi Egyptom a izraelsko-britsko-francúzskou koalíciou. Následkom toho kanál uzavreli (1956-1957). Počas šesťdennej vojny (1967) sa stal Suezský prieplav hranicou medzi Egyptom a Izraelom okupovaným Sinajom, čo malo za následok ďalšie uzavretie prieplavu. Prieplav nebol po vojne otvorený a zostal uzatvorený až do roku 1975. V roku 1973 sa stala oblasť okolo kanála dejiskom urputných bojov medzi Izraelom a Egyptom (Jomkipurská vojna), kedy najprv egyptská armáda prekonala prieplav a vpadla na Sinaj, aby bola potom zastavená a izraelská armáda sama prekročila prieplav a vpadla do Egypta.
Panaitios (filozof)
Pochádzal z aristorkatického rodu, ktorého členovia vynikli vo vojne, športových hrách a verejnom živote. Ako mládý muž bol žiakom gramatika Kratéta z Mallu, v Aténach počúval Diogena zo Seleukeie a Antipatra z Tarsu. Kľúčovou udalosťou v Panaitiovom živote bolo nadviazanie styku s najvplyvnejším Rimanom vtedajšej doby Scipionom Aemilianom a jeho helénofilským kruhom. Kedy a za akých okolností sa Panaitios s Scipionom zoznámil, nie je známe.
Vlkov
Vlkov je:
Orzesze
Orzesze je mesto v Poľsku v Sliezskom vojvodstve v okrese Powiat mikołowski v rovnomennej gmine.
Wzgórza Krzesławickie
right|thumb|Poloha
Skrabské
Skrabské je obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Orzesze
Žije tu 18 841 obyvateľov (30.6.2007).
Skrabské
Dejiny
Skrabské je starobylou zemplínskou obcou. Jeho písane dejiny siahajú do roku 1321. V stredoveku stál v obci hrad, po stáročia bolo Skrabské sídlom panstva a pred približne sto päťdesiatimi rokmi práve tu vznikla prvá moderná cementáreň na území Slovenska.
Lomnická rieka
Lomnická rieka je potok na hornom Spiši, preteká územím okresu Kežmarok. Je to ľavostranný prítok Kolačkovského potoka, meria 6,4 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vysočina, na severnom svahu Ihly v nadmorskej výške okolo  Najprv tečie smerom na sever, vytvára oblúk ohnutý na západ, sprava priberá prítok zo severozápadného svahu Čiernej hory  a zľava prítok spod kóty 1 132,3 m. Nasleduje pravostranný prítok spod kóty 1 161,2 m, potok pokračuje viac-menej severoseverovýchodným smerom, sprava priberá najprv krátky prítok  a potom ďalší z južného svahu Grúňa. Napokon tečie opäť k severu a juhojuhozápadne od obce Kolačkov ústi v nadmorskej výške cca do Kolačkovského potoka.
Kurovské sedlo
Leží medzi vrchmi Javor a Hora. Sedlom vedie slovensko-poľská štátna hranica, ktorá vedie po hlavnom hrebeni východnej časti pohoria. Poľský názov sedla je Przełęcz Tylicka. Na slovenskej strane pramení pod sedlom potok Kurovec, tečúci na juh.
Sedlom vedie cesta 3. triedy z Tarnova do poľskej obce Tylicz a križujú sa tu červeno-značkovaná trasa (súčasť európskej diaľkovej trasy E3), vedúca hrebeňom pohoria so žlto-značkovanou trasou do obce Kurov (podľa nej názov sedla).
Noviny (Trenčín)
Noviny je jedno zo sídlisk krajského mesta Trenčín.
Poloha
Noviny sú sídliskom v okrajovej časti Trenčína, susediace priamo s časťou Biskupice, sídliskom Dlhé Hony a riekou Váh.
Doprava
Automobilové spojenie sídliska s centrom Trenčína je zabezpečené dvoma cestami. Jedna vyúsťuje zo štvorprúdovej cesty na Električnej ulici a druhá cesta vedie od kruhového objazdu pri Fakultnej nemocnici v Trenčíne. Zo sídliska Noviny vedie aj jediná možná cesta do časti Nozdrkovce. Spojenie mesta so sídliskom je zabezpečené autobusovou hromadnou dopravou a to priamo linkou 12. Výhodnú polohu má aj linka číslo 2, ktorej konečná zastávka je na hranici Trenčianskych Biskupíc a sídliska Noviny.
Avast Antivirus
Avast je antivírusový program k dispozícii zadarmo od spoločnosti AVAST Software, spoločnosti so sídlom v Česku, ktorý bol prvý raz uvedený na trh v roku 1988.
Program je k dispozícii vo viac ako 20 jazykoch a je jedným z najpopulárnejších „freeware“ antivírusových aplikácií. Program pred rokmi vyvolal rozruch, keď hneď pri vstupe do porovnávacieho testu Virus Bulletin dokázal poraziť mnoho antivírov zvučných mien a onedlho potom ako prvý v histórii detegoval 100% vírusov vo všetkých kategóriách. Verzia avast! Free Edition je poskytovaná zadarmo. Avast! antivírus má na svete viac ako 400 miliónov používateľov.
Taktiež je jediný antivírus, ktorý vo svojej free verzii obsahuje aj Webový-štít (teda kontrolu webových stránok v reálnom čase). Medzi ďalšie funkcie patrí napríklad : WebRep (panel nainštalovaný v prehliadači, ktorý zobrazí reputáciu stránky, na ktorej sa nachádzate), Sandbox (pri podozrivých súboroch sa opýta na spustenie v sandboxe - čiže v nejakej "bubline" mimo ukladania na disk). Tento antivírus vyhráva mnohé antivírové testy a umiestňuje sa na pozícii ADVANCED +, ADVANCED v testoch AV COMPARATIVES. Pred nedávnom spustil novinku - bezpečný prehliadač Avast SafeZone Browser.
Podjavorník
Podjavorník je osada a miestna časť obce Papradno.
Nachádza sa v prostredí pohoria Javorníky, pod hlavným hrebeňom, v pramennej oblasti Papradnianky.
Zachovaná drevená ľudová architektúra kopaničiarskeho osídlenia sa postupne mení na rekreačné objekty. Stojí tam i zrekonštruovaný hotel Podjavorník s možnosťou ubytovania a s nočným barom, bowlingom, plavárňou a masážou, saunou a vírivou vaňou. V blízkosti hotela je lyžiarsky vlek s najdlhšou traťou v okolí (920 m) a 1 detský vlek. V okolí Podjavorníka sa nachádzajú viaceré osady, z ktorých najväčšia je osada Kŕžeľ. Ďalšie osady sú Chuchmalovce Bartkovce, Hruškovce,Hanajovce, Levčovce, či Pätkové. Podjavorník je v súčasnosti rekreačnou oblasťou s možnosťami letnej aj zimnej turistiky. Žlto označený turistický chodník a lyžiarska turistická trasa vedú na hrebeň Javorníkov.
Oldřich Svojanovský
Oldřich Svojanovský (* 9. marec 1946, Otrokovice) je český veslár, reprezentant Česko-Slovenska, olympionik, ktorý získal striebornú a bronzovú medailu z olympijských hier.
V Mníchove 1972 získal striebro vo veslovaní, v dvojke s kormidelníkom spoločne so svojím bratom Pavlom Svojanovským a kormidelníkom Vladimírom Petříčekom. Na LOH 1968 skončili s bratom na piatom mieste.
Český olympijský výbor
Oldřich Svojanovský je členom Českého olympijského výboru a predsedom Klubu Olympionikov.
Tutrakan
Tutrakan (🇧🇬) je mesto v severovýchodnom Bulharsku, ktoré sa nachádza v Silistranskej oblasti. Mesto je administratívnym centrom rajónu Tutrakan.
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2007
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2007 boli v poradí 24. majstrovstvá Ázie v bejzbale mužov, ktoré organizuje Ázijská bejzbalová federácia (BFA). Konali sa v Tchaj-čungu, na Taiwane v dňoch od 27. novembra3. decembra 2007, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Hongkongu. Taiwan bol organizátorom ázijského šampionátu piatykrát, keď predtým hostil toto podujatie v rokoch 1962, 1969, 1997 a 2001. Zápasy sa hrali na 2 štadiónoch: Taichung Intercontinental Stadium a Taichung Baseball Field. Svoj pätnásty (tretí v rade) titul získalo 🇯🇵, keď sa v skupine umiestnilo pred 🇰🇷 a. Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2008, ktoré hostil Peking. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Hensies
Hensies je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 6 817 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Hensies pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Kostol svätého Štefana Kráľa (Rudiny)
'''Kostol sv. Štefana Kráľa''' je rímskokatolícky kostol v Žiline, postavený v neskororománskom slohu. Ide o najstaršiu architektonickú pamiatku na území mesta a podľa povesti dal tento kostol postaviť prvý uhorský kráľ sv. Štefan na pamiatku bitky, ktorú mal vybojovať s vojskami poľského kráľa Boleslava Chrabrého niekedy na začiatku 11. storočia (uvádzajú sa roky 1018 i 1025). Pôvodne slúžil kostol ako bohoslužobné miesto pre niekoľko okolitých osád. Dnes je súčasťou žilinskej mestskej časti Dolné Rudiny. Kostol je ohradený kamenným múrom so vstupnou bránou a kruhovou baštou z polovice 16. storočia.
Dejiny
Kostol sa po prvýkrát spomína v roku 1429 v Žilinskej knihe. Podľa archeologických výskumov (v roku 1995 a 2000) bol kostol postavený začiatkom 13. storočia a v jeho okolí sa nachádzalo šesť alebo sedem stredovekých osád, známych ako terra de Selinan.náhľad|vľavo|Kostol svätého Štefana Kráľa
Unikátne sú aj maľby apoštolov v interiéri, datované približne do roku 1260, podobné tým, aké môžeme nájsť v inkubániách z 12. storočia. Mladšie maľby predstavujú uhorských kráľov, sv. Ladislava, sv. Imricha, sv. Štefana a sv. Alžbetu. Pri výskumoch bolo objavených aj 15 kostrových hrobov zo 17.18. storočia.
V areáli kostola sa nachádza aj Kaplnka Božieho Tela z konca 14. a začiatku 15. storočia, ktorá slúžila ako kostnica. V jej okolí a interiéri sa našlo až 80 kostrových hrobov datovaných od 12. do konca 19. storočia (najmladšia minca je z roku 1899). V nich sa našlo viacero mincí, dva železné kosáky, hlavica richtárskej palice a bronzový prsteň s nápisom IOACIVE z približne 12.13. storočia. Nápis môže byť skratkou latinského Ioannes cives (občan Ján).
Kostolík aj areál sú v pomerne dobrom stave. Sú prístupné počas bohoslužieb a kultúrnych podujatí, alebo na objednávku. V noci je osvetlený.
Mím
thumb|Jean Soubeyran ako Harlekýn thumb|Mím Pablo Zibes Mím (z gr. μῖμος mimos, dosl. imitátor) je herec, ktorý hrá bez slov pomocou mimiky a gestikulačných pohybov. Toto divadelné stvárnenie má svoje korene v antickom grécku a v starovekom Ríme. V modernej forme sa mím používa aj k stvárneniu tzv. živej sochy.
Villevocance
Villevocance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Villevocance má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Villevocance má 1231 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Laborecká vrchovina
Laborecká vrchovina je flyšové pohorie na východnom Slovensku, ktoré geomorfologicky patrí do provincie Východné Karpaty, subprovincie Vonkajšie Východné Karpaty a oblasti Nízke Beskydy.
Polohopis
Horský krajinný celok leží v oblasti Nízkych Beskýd. Na západe a juhozápade je Laborecká vrchovina ohraničená Ondavskou vrchovinou, na juhovýchode Beskydským predhorím, na východe Bukovskými vrchmi a na severe štátnou hranicou s Poľskom, za ktorou pohorie pokračuje pod názvom Beskid Niski. Výmera lokality je.
Delenie
V ílovcových súvrstviach Laboreckej vrchoviny boli vymodelované zníženiny, na základe ktorých sa vo vrchovine nachádzajú štyri geomorfologické časti:
Brázdy oddeľujú pretiahnuté vyvýšeniny a chrbty s výškami okolo 500 – 800 metrov nad morom.
Povrchový raz Laboreckej vrchoviny sa výrazne odráža i v celkovej štruktúre krajinného obrazu. Jednotlivé pásma vyvýšenín a chrbtov sú spravidla zalesnené a neosídlené. Erózne brázdy sú oproti tomu odlesnené a premenené na polia a trávnaté plochy. Sú pomerne husto osídlené sústrednými vidieckymi sídlami malej a strednej veľkosti
Geológia
Pohorie má príkrovovo-vrásovú stavbu. Tvoria ho ílovcové a pieskovcové súvrstvia rozličnej litologickej povahy a odolnosti (tzv. flyš). Povrch rozčlenený do sústavy chrbtov a eróznych brázd je klasickým príkladom vrchovinového reliéfu. Takmer celé pohorie odvodňuje rieka Laborec.
Laborecká vrchovina je typom flyšového pohoria s príkrovovo-vrásovú stavbou. Na vnútornej juhozápadnej strane ju budujú prvky magurského flyšu račianskej jednotky, tvorené vrchnokriedovými až oligocénnymi ílovcami a pieskovcami. Vonkajšia pohraničná časť pohoria patrí k vonkajšiemu flyšu, k dukelským vrstvám. Vyznačujú sa typickým flyšovým vývojom, ktorá sa prejavuje striedaním paleogénnych pieskovcov a ílovcových súvrství rôznej litologickej povahy a odolnosti. Pohraničný chrbát budujú vrchnokriedové až paleocénne inoceramové vrstvy (ílovce s lavicami vápnitých pieskovcov).
Reliéf Laboreckej vrchoviny sa vyznačuje silnou koreláciou s odolnosťou hornín a štruktúrou. Odolnejšie pieskovcové komplexy sú vypreparované v podobe pretiahnutých vyvýšenín a chrbtov, v ílovcových súvrstviach vytvorili rôzno-denudačné procesy úzke zníženiny, tzv. erózne brázdy. Štruktúra sa prejavuje v ich kulisovitom usporiadaní s osami severozápadného a juhovýchodného smeru
Vrcholy Laboreckej vrchoviny
Amplitúda reliéfu kolíše medzi 101 Laborecká vrchovina predstavuje azda najklasickejší príklad vrchovinného celku na území Slovenska. Povrch má intenzívne rozčlenený do sústavy chrbtov a eróznych brázd, pretiahnutých zo severozápadu a juhovýchod. Nadmorská výška chrbtov sa pohybuje spravidla v hodnotách 500, povrch brázd kolíše medzi 200 Výnimku tvorí len východná časť pohraničného chrbta, ktorá vystupuje až nad 700 Tu leží najvyšší bod pohoria Vysoký grúň s výškou
Klimatické podmienky
Južná časť územia patrí do teplej, severnejšia do mierne teplej a najvyššie časti do chladnej klimatickej oblasti. Priemerné januárové teploty sa pohybujú od – 4 °C do – 6 °C, júlové teploty sú od 14 do 17 °C. Priemerné ročné zrážky dosahujú 650 –.
Pozemné vody
Laborecká vrchovina patrí k úmoriu Čierneho mora. Laboreckú vrchovinu odvodňuje rieka Laborec a čiastočne Ondava. Laborec má významnejšie ľavostranné prítoky než pravostranné.
Ľavostrannými prítokmi sú Čertižnianka, Norisný potok, Habura, Sližov, Borovský potok, Vydranka, Olšava, Belianka.
Pravostranné prítoky sú Rakytovec, Sukovský potok a Stredná. Laborec je dlhý pravostranný prítok Latorice. Pramení v Nízkych Beskydách nad obcou Čertižné vo výške okolo, tečie južným smerom a pod obcou Oborín vo výške ústi do Latorice. Väčšie prítoky z ľavej strany Udava a Cirocha, vytvárajú s hlavným tokom nad Humenným vejár. Po prechode Brekovskou bránou preteká Laborec Východoslovenskou nížinou a  nad ústím do Latorice priberá z ľavej strany veľký prítok Uh. Plocha povodia je. Sklon hornej časti toku až po Humenné sa pohybuje v rozmedzí 7-9%, v dolnej časti sa znižuje až na 0,7%.
Podzemné vody
Územie má malé zásoby podzemnej vody, čo vyplýva z vlastností paleogénu. Významnejšími zdrojmi vody sú podzemné vody blízkeho kvartéru. Sú viazané najmä na nivné sedimenty štrkov a pieskov. V priepustných flyšových vrstvách sa zachovali zásoby vody morského pôvodu, medzi ktorými prevládajú naftové soľanky. Soľanky sú silne mineralizované vody s obsahom rozpustných pevných látok viac ako 10 g/l. Prirodzené pramene tejto vody sú veľmi zriedkavé a sú vždy studené. Teplé soľanky sú známe len z hlbinných vrtov. Naftové soľanky boli objavené pri vŕtaní v okolí Medzilaboriec. V katastrálnom území obcí Výrava a Radvaň nad Laborcom sa nachádzajú nevýznamné sírovodíkové pramene(ľudovo volané vajcovky), ktoré využíva miestne obyvateľstvo.
Fauna a flóra
náhľad|[[Rys ostrovid na svojej pozorovateľni]] Vegetačný kryt na flyši nie je mimoriadne bohatý na množstvo rastlinných a živočíšnych druhov, vyznačuje sa však niektorými zvláštnosťami. Rastú tu niektoré východokarpatské endemity. V komplexe lesov prevažujú porasty buka, jedle a smreka. V živočíšnej ríši v Laboreckej vrchovine žije niekoľko endemitov medzi chrobákmi a mäkkýšmi. Taktiež tu žije viacero vzácnych druhov vtákov a cicavcov. Z veľkých cicavcov sa môžeme stretnúť s medveďom hnedým, vlkom obyčajným a rysom ostrovidom.
Obyvateľstvo
Veľkú časť obyvateľstva Laboreckej vrchoviny tvoria príslušníci Rusínskej menšiny - Rusíni. Prevažnú časť v tomto regióne predstavujú Rusíni západnejšej rečovej orientácie - Pijďaki, kým v Bukovských vrchoch dominujú skôr Pujďaki.
Turistika
Oblasť Laboreckej vrchoviny je ideálna pre vyznavačov alternatívneho aktívneho oddychu. Sú tu výborné možnosti na cykloturistiku. Laborecká vrchovina je výborným hubárskym revírom.
Drevené kostolíky
Jednou z najväčších atrakcií pohoria je niekoľko desiatok fascinujúcich drevených sakrálnych stavieb postavených bez použitia klincov - drevených kostolíkov. V poslednom období sa spájajú do turisticky atraktívnej Drevenej cesty. Niektoré z nich boli zaradené do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Zaujímavé miesta
Medzi pozoruhodné miesta, ktoré stoja za spomenutie, treba zaradiť mestečko Medzilaborce s unikátnym Múzeom Andyho Warhola (Varcholu), ktorého rodičia pochádzali z Mikovej. V mestečku Svidník, ktoré nie je súčasťou Laboreckej vrchoviny je Múzeum rusínskej kultúry. Zaujímavý je aj Monastier neďaleko Krásneho Brodu, ktorý sa často označuje ako rusínsky Devín. Taktiež ďalšie obce (Volica, Šemetkovce, Havaj, a iné) majú svoje regionálne zaujímavosti.
1183 Jutta
1183 Jutta je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. februára 1930.
Sorana Cîrsteová
Sorana Cîrsteová ( * 7. apríl 1990, Bukurešť, Rumunsko) je súčasná rumunská profesionálna tenistka.
Pohár Federácie (FED Cup)
Sorana Cîrsteová reprezentovala tím Rumunska v 7 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 4-2 v dvojhre a 2-4 vo štvorhre.
David Gale
David Gale (* 13. december 1921, New York, USA – † 7. marec 2008, Berkeley, Kalifornia) bol americký matematik a ekonóm. Zaoberal sa predovšetkým finančnou matematikou, teóriou hier, a konvexnou analýzou.
Svět na kolejích
Svět na kolejích bol magazín Českej televízie moderovaný Václavom Žmolíkom zaoberajúci sa dianím na železniciach nielen v Česku. Vysielaný bol od r. 2005 do r. 2009 na programe ČT 2. Súčasťou programu bola súťaž o Kilometrickú banku - voľný lístok na vo vlakoch Českých dráh.
Periodicita: mesačná
Dĺžka programu: priemerne 17 minút
Slapy (okres Tábor)
Slapy sú obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 468 obyvateľov, z toho 224 mužov a 244 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 40,3 roka, ženy 40,1 roka).
McAfee VirusScan
McAfee VirusScan je antivírusový systém. V dobe MS-DOSu bolo možné nájsť tento antivírus na veľkom množstve PC v nepredstaviteľne veľkom množstve verzií. Príchod polymorfného vírusu One_Half v roku 1994 odhalil veľkú slabinu tohto systému a tým bola práve detekcia polymorfných vírusov. Tento a ďalšie problémy, vrátane miernej technickej zaostalosti za konkurenciou, vyriešilo až odkúpenie vtedy najuznávanejšieho antivírového systému Dr.Solomon AVTK.
Cicero
Cicero môže byť:
Heinrich Rohrer
Heinrich Rohrer (* 6. jún 1933, St. Gallen, Švajčiarsko - † 16. máj 2013) bol švajčiarsky fyzik.
V roku 1986 dostal Nobelovu cenu za fyziku za vynález riadkovacieho tunelového mikroskopu (STM), ktorý učinil spolu s Gerdom Binnigom. Rohrer získal 1/4 ceny, o cenu sa delí s Gerdom Binnigom (1/4) a Ernstom Ruskom (1/2), vynálezcom elektrónového mikroskopu.
Zuzana Kiczková
Ťažisko jej výskumného záujmu tvoria filozofické a metodologické problémy biológie (najmä evolučnej teórie a genetiky), problematika vedeckého obrazu sveta a feministickej filozofie.
Job (Puy-de-Dôme)
Job je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tipsport liga 2016/2017
Tipsport liga 2016/2017 bola 24. sezónou najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku. Riadacim orgánom súťaže je Slovenský zväz ľadového hokeja.
Extraligové kluby
V sezóne 2016/2017 v nej hrá 10 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Piešťanoch, ktoré odohrá iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov. Pred začiatkom súťaže predal klub ŠHK 37 Piešťany svoju licenciu klubu MHk 32 Liptovský Mikuláš, ktorý sa tak vrátil do najvyššej súťaže po 6 sezónach.
Konečná tabuľka základnej časti
Tabuľka ligy po 54. kole (Aktualizácia k 12. 3. 2017, 21:00)
Štvrťfinále
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)
Divadlo Ludus
náhľad|Divadlo Ludus Divadlo Ludus je slovenské profesionálne divadlo pre mládež v Bratislave. V roku 2019 oslavuje 50. výročie svojej existencie a do novej kapitoly svojho pôsobenia vstupuje pod vedením Mgr. art. Martina Kubrana so špecifickým zameraním na mladého diváka (12+).
Tipsport liga 2016/2017
Baráž o ligu (Play-out)
Tímy v Baráži o Tipsport ligu:
Divadlo Ludus
LUDUS tvorí iniciačné divadlo určené „prvodivákom“, ktorým sprostredkováva predovšetkým bohatstvo a atraktivitu súčasných divadelných a umeleckých výrazových prostriedkov, pestrosť foriem a spôsobov, akými sa dá v divadle spracovať napríklad klasický literárny text, tučný román, alebo vzdialená historická téma.
Tipsport liga 2016/2017
Baráž o ligu (Play-out)
V baráži sa zachránili MHk 32 Liptovský Mikuláš a HK Dukla Trenčín a do Tipsport ligy nepostupujú HC 07 Orin Detva a HK Skalica.
Divadlo Ludus
Divadlo pre študujúcu mládež v spolupráci so základnými a strednými školami pomáha rozvíjať komplexnú osobnosť mladého človeka v období jeho telesného, duševného a občianskeho dospievania.
Viktória Ráková
Mgr. art. Viktória „Viki“ Ráková Lakatos (* 15. marec 1981, Rimavská Sobota), je slovenská herečka maďarskej národnosti. Je stálym hosťom maďarského národnostného divadla Thália v Košiciach. V minulosti hrala v slovenskom seriáli Panelák, ktorý vysielala televízia JOJ, kde hrala postavu Agáty Fodrászovej a hrala aj v sitcome Kutyil s.r.o., kde stvárnila Tünde Gyönyörű. Momentálne stvárňuje postavu Ildikó Komárom v komediálnom seriáli Susedia, vysielanom v televízii Markíza.
Divadlo Ludus
Dramaturgia divadla ponúka nielen alternatívu k bežnej školskej výučbe, ale zároveň systematicky vychováva mladého diváka a občana. Venuje se trom hlavným dramaturgickým líniám:
Viktória Ráková
Po absolvovaní Obchodnej akadémie v Rimavskej Sobote, kde vyrastala, vyštudovala herectvo na VŠMU v Bratislave, ktoré úspešne dokončila v roku 2006. V súčasnosti žije v Chotíne s manželom hudobníkom Róbertom Lakatosom a synmi Bendegúzom (* 2015) a Benjamínom (* 2019). Vo voľnom čase rada varí, chodí do prírody a číta knihy.
Divadlo Ludus
Vo všetkých divadelných aktivitách je Divadlo LUDUS profesionálne, spolupracuje s profesionálnymi umelcami a vytvára atraktívne divadelné formy oslovujúce mládež.
Viktória Ráková
Jej o tri roky starší brat Róbert Rák je futbalistom klubu MFK Zemplín Michalovce.
La Pellerine (Maine-et-Loire)
La Pellerine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svetelné pero
Svetelné pero (angl. lightpen) je vstupné zariadenie počítača, ktoré – v súčinnosti s displejom a grafickým adaptérom – umožňuje zadávať polohu na ploche.
Variant svetelného pera, ktorý sa neprikladal tesne k obrazovke ale sa cez optiku mierilo na obrazovku z väčšej vzdialenosti (pri menšej presnosti), obvykle v tvare zbrane, sa používal s videohrami.
Pre rôzne technické ťažkosti (potreba mať vysvietený snímaný bod čiže nemožnosť snímať čierne body, ťažkosti s okolitým osvetlením, problémy so znečistením, zlá až nemožná funkčnosť s LCD displejmi), obťažne použitie a dostupnosť lepších vstupných zariadení sa v súčasnosti svetelné pero už nepoužíva.
Hušták
Hušták je slovenské zastarané slovo označujúce perifériu mesta, predmestie, často vzniknuté z pôvodne samostatnej dediny resp. obce. Pôvodný význam výrazu už zanikol a samotné slovo v niektorých lokalitách pretrvalo ako miestny alebo chotárny názov, a to konkrétne na nasledujúcich miestach:
Zlatná (prítok Popradu)
Zlatná je potok na hornom Spiši, preteká územím okresu Kežmarok. Je to pravostranný prítok Popradu, má dĺžku a je tokom IV. rádu.
Priebeh toku
Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vrchovina, v časti Ľubické predhorie, na východnom svahu Zlatého vrchu v nadmorskej výške okolo  Od prameňa tečie juhozápadným smerom, pričom sa výraznejšie vlní, sprava priberá prítok z juhozápadného svahu Zlatého vrchu, stáča sa na západ a zľava priberá prítok spod kóty. Ďalej priberá krátky ľavostranný prítok a pokračuje severozápadným smerom. Z pravej strany potom priberá svoj najdlhší prítok zo severozápadného svahu Zlatého vrchu, stáča sa viac na západoseverozápad, opäť sa výraznejšie vlní a zľava priberá krátky prítok. Ďalej napája malú vodnú nádrž, do ktorej sprava ústi prítok spod kóty, vstupuje do Popradskej kotliny, na severnom okraji mesta Kežmarok a južne od Strážok ústi v nadmorskej výške cca do Popradu.
Vinezac
Vinezac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Vinezac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Vinezac má 1214 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ford Escort
Ford Escort je osobný automobil nižšej strednej triedy, ktorý v rokoch 1968 až 2000 vyrábala európska divízia automobilky Ford Motor Company. Medzi rokmi 1968 – 2000 bolo vyrábaných 7. generácií vo verziách troj- a päťdverový hatchback, sedan, kombi a kabriolet. Escort vo verzii RS dosiahol výrazné športové úspechy v rally. Hlavnými konkurentmi modelu na európskom trhu boli automobily Volkswagen Golf, Opel Astra a Renault Mégane/19.
Escort Mark I (1968-1974)
Prvá generácia Escortu s označením Mark I bola uvedená v Spojenom kráľovstve koncom roku 1967 a svoj debut mala na Bruselskom autosalóne v januári 1968. Escort nahradil úspešný model Anglia. Výroba Escortu sa začala vo výrobnom závode v Halewoode v Anglicku počas záverečných mesiacov roku 1967 a pre krajiny s ľavostranným riadením počas jesene 1968 vo výrobnom závode Fordu v belgickom meste Genk. Pôvodne boli európske modely rozdielne od britských a to pružením a prevodom riadenia, ktoré boli rozdielne nakonfigurované a brzdy boli vybavené dvojitými hydraulickými okruhmi; tiež kolesá, ktorými boli vybavené európske modely mali širšie lemy. Na začiatku roku 1970 bola výroba európskych modelov premiestnená do závodu pri meste Saarlouis v Západnom Nemecku. V roku 1971 sa objavila verzia Escort Mexico, ktorá bola nazvaná po víťazstve Escortu s fínskou legendou Hannu Mikkolom za volantom v pretekoch London to Mexico Rally, ktoré sa konali v roku 1970. V roku 1974 sa objavila športová verzia RS2000.
Technické údaje
left|thumb|Ford Escort RS1600
Escort Mark II (1975-1980)
Druhá generácia hranatého tvaru sa objavila v januári 1975. Prvé výrobné modely zišli z výrobnej linky dňa 2. decembra 1974.
Oproti prvej generácii Escortu (ktorá bola vyvíjaná v Ford of Britain), druhá generácia vyvíjaná spoločne so Spojeným kráľovstvom a Ford of Germany. Motory ostali rovnaké ako v prvej generácii až na 1,8-litrový štvorvalec vo verzii RS1800. Verzia RS2000 bola rozpoznateľná hlavne prednou maskou so štyrmi kruhovými svetlometmi.
Technické údaje
left|thumb|Ford Escort RS1800
Escort Mark III (1980-1986)
Pod kódovým označením "Erika" bol Escort tretej generácie uvedený v septembri 1980.
Na rozdiel od Escortu Mark II, ktorý bol v podstate upravenou platformou z roku 1968, Mark III mal kompletne prerobený dizajn, a bol koncipovaný ako špičkové a hospodárne vozidlo, ktoré mohlo konkurovať Volkswagenu Golf. Mark III bol radikálne odlišný od dvoch predchádzajúcich modelov, pričom najväčšími zmenami boli predný náhon a karoséria typu hatchback. Pohonnými jednotkami sa stali motory s objemami 1,1 l, 1,3 l a 1,6D. V roku 1981 sa objavila verzia XR3 s motorom 1,6 l s výkonom 96 koní. V septembri 1983 bola uvedená verzia 2-dverový kabriolet a sedan s názvom Orion. Vo verzii XR3i bolo použité vstrekovanie paliva a výkon sa zvýšil na 105 koní. Konečná výkonová úprava prišla vo forme prepĺňanej verzie RS Turbo v roku 1984.
Technické údaje
left|thumb|Ford Escort RS1600i
Escort Mark IV (1986-1990)
Escort Mark IV prišiel začiatkom roku 1986 a iba s malými zmenami. Voliteľnou novou funkciou bol mechanický systém ABS (štandard v modeli RS Turbo), systém riadenia spotreby na motoroch so vstrekovaním paliva. Takisto medzi iné zmeny patrilo zastúpenie modelu XR3 s karburátorom, modelom XR3i so vstrekovaním K-Jetronic. Najvýkonnejšia verzia RS Turbo s motorom s výkonom 97 kW/132 koní bola takisto montovaná so vstrekovaním KE-Jetronic.
Technické údaje
Benzínové motory:
Dieselové motory: left|thumb|Ford Escort XR3i
Escort Mark V (1990-1992)
Platforma Escort Mk V sa objavila v septembri 1990 a to s úplne novou karosériou a zjednodušeným torzným nosníkom zadného pruženia. Pôvodne boli v ponuke benzínové motory 1,3 l HCS, 1,4 l a 1,6 l CVH a dieselový motor 1,8 l, ktoré pochádzali z predchádzajúceho modelu.
V roku 1991 sa zlepšila motorizácia zavedením úplne nových 16-ventilových motorov Zetec. Takisto sa vrátila verzia XR3i dostupná v 2 verziách motora 1,8 l Zetec. 110 kW/150 koňová verzia RS2000, ktorá sa objavila tiež v roku 1991 s novou 16-ventilovou verziou motora 2,0 l z Fordu Sierra a tiež so zlepšením jazdných vlastností. Escort bol v tom čase dostupný s výbavou ako posilňovač riadenia, elektrické okná, centrálne zamykanie, elektronický systém ABS a dokonca aj klimatizácia.
V roku 1992 vznikla vrcholná verzia RS Cosworth. Jej úmyslom bolo nahradenie modelu Sierra Sapphire RS Cosworth. Bola vybavená prepĺňaným 2,0-litrovým motorom Cosworth so 16 ventilmi, ktorého výkon bol 167 kW/227 koní, maximálna rýchlosť 225 km/h a tiež pohon všetkých kolies. Jeho najpamätnejšou výbavou bolo extrémne veľký spojler v tvare "veľrybieho chvostu".
Technické údaje
Dieselové motory:
Escort Mark VI (1995-2000)
right|thumb|Ford Escort RS2000 bol posledným Escortom, ktorý niesol slávnu značku RS Escort bol v januári 1995 úplne predizajnovaný, hoci mal stále základ v predchádzajúcom modeli. Táto verzia mala nové predné svetlá, kapotu, predný a zadný nárazník, spätné zrkadlá, kľučky dverí a 4 rozdielne tvary prednej mriežky chladiča (pruhy, včelí plast, kruhy a chrómová mriežka). Interiér bol tiež predizajnovaný, predovšetkým upravená prístrojová doska vyššej kvality. Výroba modelu Escort skončila v roku 2000, a verzia van pokračovala do roku 2002. V tých rokoch bola vyrábaná aj športová verzia Ford Escort RS2000 s motorom 2,0 l s výkonom 110 kW/150 koní. Motor poskytoval zrýchlenie z 0 na 100 km/h za 8,7 sekundy a maximálnu rýchlosť 208 km/h. V roku 1998 model Escort nahradil celkom nový model Focus.
Ošupis
Ošupis alebo Vanagupė (názov horného toku do sútoku s pravým bezmenným prítokom) je potok na západe Litvy (Klaipėdsky kraj), v mestskom okrese Palanga, jeden z mála malých priamych prítokov Baltského mora.
Priebeh toku
Pramení na severnom okraji mesta Palanga, vo štvrti Kontininkai. Tečie spočiatku severným smerom, ale pri Užkanavė sa stáča smerom na západ. 0,44 km po sútoku s potokom Kaniavosis sa vlieva do Baltského mora v katastri dediny Užkanavė. Potok preteká plochou nivou.
Parametre toku a súvisiace údaje
Šírka koryta sa pohybuje v rozmedzí niekoľkých desiatok cm (časť s názvom Vanagupė), až po 2 - 3,5 m. Hĺbka 0,2 - 0,8 m, miestami aj viac než 1 m. Dno je miestami piesčité (veľmi jemný piesok), miestami ílovité, s prímesou sapropelu a rašeliny. Prevažná väčšina toku je regulovaná. Na prelome rokov 2011/2012 bolo koryto vyčistené. Na pravom brehu prevládajú močiarne (rašelinaté) lúky s bohatým porastom rákosia a iná vlhkomilná flóra. Väčšinu ľavého brehu tvorí okraj veľmi pretiahnutej obce Užkaniavai. Táto dedina je silne poznamenaná turizmom a poskytovaním ubytovacích služieb najrôznejšieho typu. V roku 1999 bolo ústie Ošupisu zanesené pieskom. Pri neobvyklom suchu v polovici júla roku 2006, aké obyvatelia Palangy a jej okolia nepamätajú, potok Ošupis vyschol, v jeho koryte len miestami zostali bahnité kaluže.
Použitie názvu
Rovnako ako pôvodný názov potoka Vanagupė (dnes názov horného toku) sa volá mestská štvrť v severnej časti Palanga Vanagupė, ulice v tejto štvrti (Vanagupės gatvė) a hotel. Podľa názvu potoka Ošupis dostala názov ulica, patriaca do južnej časti Šventoji: Ošupio takas (slov. cesta/chodník Ošupisu). V tejto ulici je hotel Ošupis.
Pôvod názvov
Terajší názov Ošupis môže byť prekladaný ako šumiaci/hučiaci potok (Ošti = šumieť a upė = rieka ), potok dostal názov podľa toho, že vďaka priaznivým akustickým pomerom okolia je po celej dĺžke toku mimoriadne dobre počuť hukot (litovsky: ošimas) blízkeho mora, pôvodnejšie názov Vanagupė potom jastrabia rieka (Vanagas = jastrab a upė).
Władysław Orlicz
Władysław Roman Orlicz (* 24. máj 1903, Okocim, Poľsko, vtedy Rakúsko-Uhorsko - † 9. august 1990, Poznaň, Poľsko) bol poľský matematik, ktorý sa zaoberal predovšetkým funkcionálnou analýzou a topológiou. Bol členom tzv. ľvovskej matematickej školy. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických viet a konceptov.
Hunerich
Hunerich (* asi 411/15 - † 23. december 484) bol kráľ Vandalov a Alanov v rokoch 477-484.
Hunerich bol najstarším synom vandalského kráľa Geisericha. Svojou krutosťou sa podobal otcovi, ale zmyslom pre rytierskosť už nie, aby zabezpečil trón svojmu synovi Hilderichovi vyvražďoval svoje príbuzenstvo a dopustil sa doslova vyhladzovania vandalskej šľachty. Na jeho príkaz sa 1. februára v roku 484 v Kartágu konal cirkevný koncil na ktorom mali katolícki biskupi v teologickej vedeckej rozprave s ariánskymi kňazmi dokázať pravosť svojej viery. Koncil bol prerušený potom čo ariánsky patriarcha Cyril vyprovokoval ostré spory. Hunerich na to 24. 2. 484 vydal edikt v ktorom označil katolíkov za jediných vinníkov a zakázal im činnosť. Od 1. júna 484 sa mohlo vyznávať len ariánske náboženstvo. Katolíkom ktorí sa postavili na odpor konfiškovali majetok, telesne ich trestali a posielali na nútene práce. Mnohí zaplatili svojim životom. V tom roku postihlo Vandalské kráľovstvo sucho následkom čoho bol nedostatok potravín, ľudia zomierali hladom a po krajine sa začal šíriť mor. 23. decembra 484 v Kartágu morovej nákaze podľahol aj samotný kráľ Hunerich.
Cock Sparrer
Cock Sparrer je jednou z najstarších Oi! skupín, vznikla už v roku 1974, skupina je jednou z najvýznamnejších idolov streetpunku.
História
Zakladajúci členovia založili skupinu s názvom Cock Sparrow.
The Killers
The Killers je americká rocková skupina pôvodom z Las Vegas, založená v roku 2001. Skupinu tvoria Brandon Flowers (spev, klávesy), Dave Keuning (gitara, vokály), Mark Stoermer (basová gitara, sprievodný spev) a Ronnie Vannucci Jr. (bicie, perkusie).
Alternatívnu rockovú skupinu The Killers ovplyvnili hudobné žánre 80-tych rokov ako sú synthpop alebo new wave. Ich debutový album Hot Fuss (2004) priniesol skupine veľký úspech. Druhý album s názvom Sam’s Town bol vydaný v roku 2006, a kompilácia pod názvom Sawdust, ktorá obsahuje raritné skladby a nový materiál bola vydaná v roku 2007. Ich tretí štúdiový album Day & Age produkoval Stuart Price a bol vydaný v roku 2008.
Skupina predala viac ako 5 miliónov albumov v Spojených Štátoch, viac ako 5 miliónov vo Veľkej Británii a viac ako 15 miliónov po celom svete.
Vznik (2001 – 2004)
V roku 2001 Brandon Flowers opustil svoju prvú synthpopovú skupinu, známu ako Blush Response, potom čo sa odmietol presťahovať so skupinou do Los Angeles. Flowers sa potom stretol s Davom Keuningom cez inzerát, ktorý Keuning podal do novín Vegas. Neskôr sa pridali do tejto formácie basgitarista Mark Stoermer a bubeník Ronnie Vannucci Jr. Názov „The Killers“ pochádza z basového bubna fiktívnej skupiny vo videoklipe k piesni „Crystal“ skupiny New Order.
Spočiatku The Killers hrali v malých kluboch v Las Vegas. Začali posielať svoje demo nahrávky veľkým hudobným vydavateľstvám, no odozva bola prakticky nulová. Skupina nakoniec padla do oka Alexovi Gilbertovi, britskému zástupcovi vydavateľstva Warner Bros. Music. V rozhovore riaditeľa vydavateľstva Martina Heatha s HitQuarters, povedal o skupine The Killers:„Vynikajúce a zaujímavé originálne znejúce skladby. Keď sme sa prvýkrát stretli s Brandonom Flowersom bolo mi jasné, že on bol hlavnou hviezdou. Mal obrovskú charizmu. Úplne veril v to, čo robí. Len stál a robil hudbu“. The Killers podpísala zmluvu s britským vydavateľstvom v júli 2003.