cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kazachstan
Ekonomika
Krajina je na 39. mieste v indexe hospodárskej slobody 2020, ktorý zverejnili Wall Street Journal a Heritage Foundation.
Infraštruktúra
Železnice zabezpečujú 68% všetkej nákladnej a osobnej dopravy vo viac ako 57% rozlohy krajiny. Väčšina miest je spojených železnicou; vysokorýchlostné vlaky odchádzajú z Almaty (najjužnejšie mesto) do Petropavlovska (najsevernejšie mesto) asi za 18 hodín.
«Казахстанские железные дороги» ("Kazašské železnice") je národná železničná spoločnosť. «Казахстанские железные дороги» ("Kazašské železnice") spolupracuje s francúzskym výrobcom lokomotív «Alstom» na rozvoji železničnej infraštruktúry v Kazachstane.
31. mája 2017 bola v Astane otvorená najmodernejšia železničná stanica v Kazachstane „Nurly Zhol“. Otvorenie stanice sa uskutočnilo súčasne so začiatkom medzinárodnej výstavy EXPO-2017.
V Kazachstane je 96 letísk. Tranzit leteckej nákladnej a osobnej dopravy medzi Európou a Áziou má pre toto odvetvie veľký význam.
V roku 2009 Európska komisia zaradila na čiernu listinu všetkých kazašských leteckých dopravcov s výnimkou spoločnosti «Air Astana». Od tej doby Kazachstan neustále podniká kroky na modernizáciu a aktualizáciu svojho dohľadu nad bezpečnosťou. V roku 2016 európske orgány pre bezpečnosť letov vyradili všetky kazašské letecké spoločnosti z čiernej listiny a od kazašských leteckých spoločností dostali „dostatočné dôkazy o súlade“ s medzinárodnými normami.
Pre rok 2017 je celková dĺžka cestnej siete v krajine 95,409 tisíc km.
Poľnohospodárstvo
Poľnohospodárstvo v roku 2019 predstavovalo 4,5% HDP Kazachstanu. Pšenica, zemiaky, hrozno, zelenina a melóny sú najdôležitejšie poľnohospodárske komodity. Poľnohospodárska pôda zaberá viac ako 846 000 km². Viac ako 80% celkovej rozlohy krajiny predstavuje poľnohospodárska pôda vrátane takmer 70% pasienkov.
Prevažujúcim živočíšnym produktom sú mliečne výrobky, koža, mäso a vlna. Medzi hlavné plodiny v krajine patrí pšenica, jačmeň, bavlna a ryža. Vývoz pšenice, ktorá je hlavným zdrojom tvrdej meny, patrí medzi popredné komodity vývozného obchodu Kazachstanu. V roku 2019 bolo teda v Kazachstane vymlátených 17,4 milióna ton obilia, čo je o 14,3% menej ako v roku 2018. Poľnohospodárstvo v Kazachstane má stále veľa problémov v oblasti životného prostredia kvôli zlej správe vecí verejných počas sovietskeho obdobia.
Cestovný ruch
Kazachstan je rozlohou deviata najväčšia krajina. Od roku 2018 predstavoval cestovný ruch 5,7% HDP Kazachstanu a vláda plánuje zvýšiť tento podiel do roku 2025 o 8%. V peňažnom vyjadrení je ukazovateľ pre rok 2018 asi 3,4 bilióna tenge. V roku 2018 odvetvie priamo a nepriamo poskytlo v krajine viac ako 450 tisíc pracovných miest.
V roku 2018 navštívilo Kazachstan 8,5 milióna zahraničných turistov.
Pauko
Pauko je priezvisko, pozri Pauko (priezvisko), napr.:
Kazachstan
Cestovný ruch
Krajina zaviedla bezvízový režim pre občanov 57 krajín vrátane krajín Európskej únie a OECD, USA, Spojených arabských emirátov, Kórejskej republiky, Austrálie a Nového Zélandu.
Zelená ekonomika
Vláda Kazachstanu stanovila ceny energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov. Cena za 1 kWh za energiu vyrobenú z veterných elektrární bola stanovená na 22,68 tenge (0,12 USD). Náklady na 1 kWh vyrobenú malými vodnými elektrárňami sú 16,71 tenge (0,09 USD) a bioplynové stanice - 32,23 tenge (0,18 USD).
Priame zahraničné investície
Odo dňa nezávislosti Kazachstanu prilákali zahraničné investície 330 miliárd dolárov zo 120 krajín. Podľa amerického ministerstva zahraničia sa krajina považuje za krajinu s najlepšou investičnou klímou v regióne. Jedným z faktorov priťahujúcich priame zahraničné investície je politická stabilita krajiny. Podľa správy Svetovej banky patrí Kazachstan medzi 40% krajín sveta, ktoré sa považujú za politicky najstabilnejšie.
Trh obligácií
5. októbra 2014 vydal Kazachstan dlhopisy na 10 a 30 rokov za 2,5 miliardy dolárov, čo bol prvý medzinárodný predaj krajiny v amerických dolároch od roku 2000. Kazachstan predal 1,5-miliárd dolárov z 10-ročných dolárových dlhopisov, a získal nadpriemerný 1,5 percentuálny bod.
Bankovníctvo
Bankové podnikanie v Kazašskej republike zaznamenalo výrazný cyklus vzostupov a pádov. Po rokoch rýchleho rastu v polovici 2000 rokov sa bankový sektor v roku 2008 zrútil. Niekoľko veľkých bankových skupín, vrátane «BTA Bank», «Kazakhstan Engineering» a «Alliance Bank», čoskoro zlyhalo. Odvetvie sa odvtedy zmenšilo a reštrukturalizovalo, pričom celosystémové pôžičky sa znížili na 39% HDP v roku 2011 z 59% v roku 2007.
Trh s nehnuteľnosťami
V roku 2018 predstavovala celková plocha bývania v Kazachstane 347,4 milióna m2. V rokoch 2016, 2017 a 2018 bolo uvedene do prevádzky 403,4 tisíc domov, z toho 99,5 tisíc samostatných a viac ako 303 tisíc bytov vo viacpodlažných budovách. Takmer tretina bytových domov má viac ako 50 rokov, to znamená, že boli postavené pred rokom 1970. Asi 65% bolo uvedených do prevádzky pred viac ako 25 rokmi. V roku 2018 bola obytná plocha na jedného občana Kazachstanu – 21,6 m2.
Ekonomická konkurencieschopnosť
Kazachstan dosiahol svoj cieľ vstúpiť do top 50 najkonkurencieschopnejších krajín v roku 2013, ale v roku 2019 klesol na 55. miesto. V roku 2013 mal Kazachstan náskok pred ostatnými štátmi SNŠ takmer vo všetkých hlavných ukazovateľoch konkurencieschopnosti vrátane inštitúcií, infraštruktúry, makroekonomického prostredia, vysokoškolského vzdelávania a odbornej prípravy, efektívnosti trhu s výrobkami, rozvoja trhu práce, rozvoja finančného trhu, technologickej pripravenosti, veľkosti trhu,zložitosť podnikania a inovácie, zaostávalo iba v kategóriách zdravotníctvo a základného vzdelávania.
Obyvateľstvo
Kazašská spoločnosť je špecifická v tom, že veľkú úlohu v nej stále hrá tradičná klanová štruktúra, teda rozdelenie na kmeňové zväzy, tzv. Starší, Stredný a Mladší žuzy. Úlý žuz (Starší, alebo Najväčší) má korene v južnom Kazachstane, Orta žuz (Stredný) v strednom a východnom Kazachstane a Kiši žuz (Mladší alebo Malý) sa identifikuje so západnou a severnou časťou Kazachstanu. Každý žuz sa delia na rody a plemená. Orta žuz má 12 rodov a plemien. Členovia Úlý žuza môžu byť priamymi potomkami Džingischána.ru
Literatúra
Britská encyklopédia definuje kazašskú literatúru ako "kombináciu ústnej a písomnej literatúry, ktorá bola vyrobená kazašskou národnosťou v Strednej Ázie". Kazašská literatúra sa rozširuje z moderného územia Kazachstanu, vrátane obdobia Kazašského SSR a Kazašský chanát. Podľa čínskych písomných zdrojov 6 – 8. storočií mali turkické kmene Kazachstanu ústnu poetickú tradíciu. Táto tradícia pochádzala z predchádzajúcich období.
Za zakladateľa kazašskej literatúry, jej prvého klasika, tak býva označovaný až autor 19. storočia Abaj Kunanbajuly, ktorého najznámejším dielom je „40 úvah o živote a ľuďoch“. Kazašskú kultúru silne ovplyvnil aj tým, že bol propagátorom zblíženie s ruskou a európskou kultúrou na základe liberálneho islamu.
Významným klasikom bol aj Ybyraj Altynsarin, ktorý zaviedol do kazaštine azbuku, ktorá je užívaná dodnes. Zakladateľmi kazašskej sovietskej literatúry boli básnici Saken Seifulin, Baimagambet Iztolin, Ilyas Džansugurov, spisovatelia Mukhtar Auezov, Sabit Mukanov, Beimbet Maylin. Prominentným kazašským autorom v sovietskej ére bol Muchtar Auezov, ktorého najslávnejšími diely sú divadelné tragédie “Abaj” a romány “Abaj” a “Abajova cesta”, a ktorý sa dočkal mnohých verejných pôct. Naopak Saken Sejfullin bol v ére stalinizmu mučený a popravený ako kazašský nacionalista. Rovnaký osud stretol aj básnika a reformátora kazašskej abecedy Ahmeta Bajtursynulyho. Objavom 60. rokov bol básnik Mukagali Makatajev. V 70. rokoch pozornosť čitateľov upútala kniha kazašského básnika a spisovateľa Olžasa Suleimenova „Az i Ya“. V ňom rozvíjal predstavy o príbuznosti kazachov a starých sumerov, upozornil na veľké množstvo slov turkického pôvodu v ruštine, ktoré podľa jeho názoru hovorili o silnom vplyve turkickej kultúry na rúsku. Literatúru Kazachstanu na konci 90. rokov možno charakterizovať pokusmi pochopiť postmoderné západné experimenty v literatúre a použiť ich v kazašskej literatúre. Taktiež mnohé diela známych a málo známych kazašských autorov začali byť chápané novým spôsobom. Školské osnovy zahŕňajú diela moderných kazašských spisovateľov a básnikov, najmä Tynyshtykbek Abdikakimova.
Hudba
Pri najmenšom od 17.storočia sa kazašskí speváci sprevádzajúce sa na dombru delili do dvoch hlavných kategórií: tzv. Žyrausové zvyčajne nevytvárali vlastné originálne dielo a len reprodukovali staré piesne, a tzv. Akynové improvizovali alebo vytvárali vlastné piesne v duchu tradície. Najslávnejším akynem a tiež hráčom na dombru bol Kurmangazy Sagyrbajuly v 19. storočí a hračka na dombru, narodna umelkyňa Kazašského SSR Dina Nurpeisova. Folklór neskôr preslávil aj speváka Žambyla Žabajeva, hrajúceho ešte v prvej polovici 20. storočia, ktorý uviedol akynskou tradíciu do sovietskej kultúry.
V populárnej hudbe sa neskôr presadila Roza Rymbajeva, Dimash Kudaibergen, alebo skupina „A'Studio“. Vo folk-rockovej hudbe skupina „Ulytau”. Adil Oralbekovič Žalelov je kazašský umelec a hudobný producent, zakladateľ vydavateľstva Musica36.
Alpinizmus
Alpinizmus alebo alpinistika môže byť
Kazachstan
Hudba
Štátne divadlo opery a baletu „Astana Opera“ bolo založené v roku 2013. Astana Opera sa nachádza na ľavom brehu rieky Jesil a je pozoruhodná svojou nádherou. Je na rovnakej úrovni ako popredné svetové operné domy, ako napríklad milánska La Scala, madridské divadlo Teatro Real, Boľšoj teatr v Moskve a Metropolitná opera v New Yorku. Predsieň, vstupná hala, sály a hlavné pódium sú postavené vo vrcholnom štýle architektonického klasicizmu. Hlavná sála má kapacitu 1250 ľudí a Komorná sála má kapacitu 250. Orchestrálna jama je určená pre 120 hudobníkov a v prípade potreby ju možno použiť na rozšírenie priestoru pódia. Prvú sezónu Astana Opera oficiálne zahájila 21. júna 2013 operou „Biržan a Sara,“ ktorú zložil skvelý kazašský skladateľ Mukan Tolebajev. Na jeseň toho istého roku sa konala inaugurácia Astana Opera. Divadlo bolo predstavené svetovej komunite operou „Attila“ od Guiseppe Verdiho. Odvtedy divadlo uviedlo množstvo premiér, divadelných hier a koncertov, rozširujúc svoj repertoár s každým ďalším rokom.
Filmový priemysel
Štátny filmový priemysel je riadený prevažne prostredníctvom filmového štúdia "Kazachfilm" so sídlom v Almaty. V krajine sa každoročne koná filmove festivaly "Astana" a "Eurasia". Za začiatok kazašskej kinematografie sa považuje film „Amangeldy“, uvedený na plátna v roku 1938. Ústrednou témou kina Kazachstanu 20. storočia bol život vtedajšeho obdobia.
V Hollywoode sa presadil filmový režisér Timur Bekmambetov vďaka sfilmovanie «Nočnej hliadky» krajana Lukjaněnko. Ako dokumentarista preslávil Sergej Dvorcevoj, ktorý v roku 2019 získal cenu na Medzinárodnom festivale dokumentárnych filmov. Jeho film «Tulpan» (2008) získal cenu Un Certain Regard, film «Ajka» (2018) bol nominovaný na hlavnú cenu Zlatá palma. Prvým a doteraz jediným kazachstánským filmom nominovaným na Oscara za najlepší neanglicky hovorený film je film «Мongol» režiséra Sergeja Bodroveho. Hlavna herecka vo filme «Ajka» Samal Esljamová získala v roku 2018 na festivale v Cannes cenu pre najlepšiu herečku.
Veda
V stredoveku žili na území moderného Kazachstanu takí vedci ako Al-Farabi, Y. Balasaguni, A. Yassavi, M. Khaidar Dulati, K. Zhalairi. Na území Kazachstanu sa v 9. storočí, zrejme, narodil významný filozof, logik, kozmológ a teoretik hudby Al-Farabi. Koncom 17. - začiatkom 18. storočia začali vedci z Ruska a z mnohých európskych krajín skúmať územie Kazachstanu, študovať históriu, kultúru, život a zvyky jeho obyvateľstva. Jedným z prvých bol ruský kartograf S. U. Remezov. Ruská akadémia vied zorganizovala v roku 1733 expedíciu na štúdium geografie, geológie a etnografie Kazachstanu.
V 19. storočí prispeli poznaniu Kazachstanu ruskí a kazašskí vedci-orientalisti: P.P. Semionov-Tyan-Shansky, N. P. Rychkov, P. M. Melioransky, V. V. Radlov, V. V. Bartold, A. A. Divaev, Ch. Ch. Valikhanov, A. Kunanbaev, I. Altynsarin a ďalší. Jednou z najväčších vedeckých osobností Kazachstanu bol Šokan Valichanov, zakladateľ modernej kazašskej historiografie a etnografie. Na začiatku 20. storočia mala väčšina kazašských detí možnosť študovať iba v dedinskych madrasách. V roku 1916 bolo na území Kazachstanu iba niekoľko ruských a rusko-kazašských škôl, študovalo v nich 19 370 kazašských detí.
Giovanni Boccaccio
Giovanni Boccaccio (* 16. jún 1313, Certaldo, Taliansko – † 21. december 1375, tamže) bol taliansky spisovateľ obdobia renesancie.
Kazachstan
Veda
Vedecké organizácie ako Regionálna stanica ochrany rastlín (1924) a Výskumný ústav hnojív a agronomickej pôdy (1926) sa otvorili od začiatku 20. storočia. Začali pracovať oddelenia Hlavného geologického výboru mesta Almay a Ústavu neželezných kovov. V roku 1927 bola sformovaná kazašská expedícia Akadémie vied ZSSR pre komplexné štúdium prírodných zdrojov republiky, ktorú viedol akademik A. E. Fersman. Do roku 1932 mala republika viac ako 10 výskumných ústavov a experimentálnych staníc, stovky kontrolných miest, laboratóriá a meteorologické stanice, niekoľko geologických prieskumných organizácií. 8. marca 1932 bola sformovaná kazašská základňa Akadémie vied ZSSR. Pracovali tu odvetvia zoológie a botaniky. V roku 1940 bola organizovaná pobočka Kazašskej akadémie Všezväzovej akadémie poľnohospodárskych vied. Počas druhej svetovej vojny tu pracovali svetoznámi vedci: I.P. Bardin, L.S. Berg, V.I. Vernadskij, N.F. Gamaleya, I.I. I. Mandelštam, N.V. Tsitsin, S.G. Strumilin, A.M. Pankratova, A.E. Favorskij, S.E. Malov, V.G. Fesenkov, G.A. Tichov, B.A. Voroncov-Velyaminov a ďalší.
Pavko
Pavko môže byť:
Kazachstan
Veda
V roku 2004 bola v republike založená „Akadémia pedagogických vied“. APV sa nachádza v Almaty.
Giovanni Boccaccio
Jeho najznámejším dielom je Dekameron, zbierka poviedok, ktoré si rozprávajú traja muži a sedem žien v priebehu 10 dní strávených na talianskom vidieku vo Fiesole, ktorí sa tam uchýlili pred morom zvaným čierna smrť zúriacim vo Florencii. Dohodli sa, že každý deň bude striedavo jeden z nich „kráľom“, ktorý bude dávať slovo ostatným. Dekameron vyšiel pod názvom Príbehy šťastných milencov a obsahuje spolu 100 krátkych príbehov.
Kazachstan
Veda
Na základe výsledkov výskumu akadémie bolo získaných 877 patentov, vyvinutých 136 vzoriek zariadení, vytvorených a testovaných 193 odrôd poľnohospodárskych plodín, vyvinutých a testovaných 14 nových druhov a plemien hospodárskych zvierat. Založením vedeckej databázy Sci-Hub na seba nedávno upozornila kazašská vedkyňa Alexandra Elbakjanová.
V Kazachstane bol za éry Sovietskeho zväzu postavený prvý kozmodróm na svete – Bajkonur. Prvým kazašským kozmonautom sa tesne pred rozpadom Sovietskeho zväzu stal Toktar Aubakirov. Vďaka modulu Sojuz TM-13 navštívil orbitálnu stanicu Mir a pobudol v kozme 7 dní. Toto prvenstvo mu neskôr zabezpečilo aj politickú kariéru. Druhým kazašským kozmonautom a zároveň prvým reprezentantom nezávislého Kazachstanu vo vesmíre sa stal v roku 1994 Talgat Musabajev. Ten pobudol na stanici Mir už takmer rok. Tretím kozmonautom a prvým zástupcom nezávislej kozmickej agentúry KazCosmos sa stal v roku 2016 Ajdyn Aimbetov. KazCosmos bol založený v roku 2007. Už rok predtým Kazachstan vypustil na obežnú dráhu svoju prvú vlastnú družicu nazvanú KazSat-1.
Jedlo
Kazašská národná kuchyňa je historické založená na nomádskom životnom štýle kazachov. Kazašská kuchyňa je v mnohom podobná kuchyni susedných krajín Kirgizska, Uzbekistanu, Číny, Ruska a mierne sa líši v technológii prípravy a receptúry. Kvôli silnému ruskému vplyvu v priebehu 20. storočia sa niektoré ruské a ukrajinské jedlá udomácnili aj v Kazachstane. Patria sem boršč, ruské palacinky, koláče atd'. Väčšina tradičných kazašských jedál sú jedlá z mäsa a múky. Na varenie sa často používa konské, jahňacie, hovädzie mäso. V národnej kuchyni sa môže mäso pripravovať rôznymi spôsobmi a zvyčajne sa podáva so širokou škálou tradičných pekárskych výrobkov. Medzi občerstvenie často patrí čierny čaj a tradičné mliečne nápoje, ako sú ayran, šubat a kumys. Tradičná kazašská večera zahŕňa veľa predjedál na stole (baursaky, šelpeki, žent, kože, talkan, čierny kaviar), po ktorých nasleduje polievka (sorpa alebo kespe) a jedno alebo dve hlavné jedlá, ako kujrdak, kazy a bešbarmak. Bešbarmak - varené konské alebo baranie mäso (môže to byť aj hovädzie a ťavie mäso) s nasekanými malými kúskami cesta uvarenými vo vývare a posypanými bylinkami. Bešbarmak - v doslovnom preklade „päť prstov“ - to znamená, že ide o jedlo, ktoré sa konzumovalo piatimi prstami. Kujrdak je tiež populárny, je národná kazašská pečienka, ktorá sa pripravuje z mäsa a vnútorností, ako sú obličky, srdce, pečeň, a tiež s prídavkom cibule, bohatej zeleniny a zemiakov.
Pijú tiež svoj národný nápoj kumys, ktorý pozostáva z fermentovaného kobylieho mlieka.
Sviatky
Nový rok, Medzinárodný deň žien, deň víťazstva 9. mája zostali v Kazachstane z obdobia existencie Sovietskeho zväzu. Tam sú aj nové sviatky. Napríklad deň nezávislosti. Deň prvého prezidenta Kazachstanu každoročne oslavujú 1. decembra.
Nuryz je sviatkom jari. Názov sviatku Nauryz sa prekladá ako „nový deň“. V Kazachstane sa tento sviatok slávi 3 dni, od 21. marca do 23. marca, je hlavným dňom sviatku 22. marec. V tento deň, podľa kazašskej tradície, každý pripravuje „Nauryz - kože“, ktoré sa skladá zo 7 ingrediencií (voda, mäso, soí, tuk, muka, obilniny a mlieko).
Pamiatky a architektúra
Tamgalské petroglyfy. Koncom 50 rokov minulého storočia sa v roklene Tamgaly, nachádzajúcej sa v juhovýchodnej časti pohoria Ču-Ili, našli skalné rytiny a obrazy z doby bronzovej a doby železnej. Dnes je toto miesto zaradené na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Socha Zlatý muž je jedným z najobľúbenejších symbolov Kazachstanu a jedným z vychodísk pre novú identitu kazachov. Pochrebisko, ktoré sa nachádzalo na okraji mesta Issyk, 50 km východne od Almaty, bolo vykopané v roku 1969. Archeologovia tu objavili hrob lemovaný jedlovými kladami na podlahe, na ktorej ležali pozostatky slávnostného odevu skýtskeho bojovníka a boli celé pokryté 4000 zlatými ozdobnými komponentmi. Dnes je v objekte objavu skanzen «Mohyly Sakov».
Chan Šatyr („Stan chána“) je ďalším dramatickým výtvorom slávneho britského architekta Lorda Normana Fostera, ktorý sa už stihol stať jedným zo symbolov hlavného mesta Kazachstanu. Obrovská stavba v tvare stanu, ktorej veža sa týči do výšky 152 metrov, je najväčšou svojho druhu na svete. Chan Šatyr sa nachádza na konci „Millennium Axis,“ centrálnej architektonickej súčasti Ľavého brehu, na ktorého opačnej strane je prezidentské sídlo Ak Orda. Chan Šatyr je jedným z najväčších nákupných a zábavných centier v Kazachstane. Okrem butikov, reštaurácií a kín je tu aj niečo celkom neočakávané – plážový rezort so skutočne tropickým podnebím (vždy je tu 35 stupňov Celzia). Nachádzajú sa tu zodpovedajúce tropické rastliny, ležadlá a slnečníky ako aj vyhrievaná piesočná pláž z Maldív a teplá voda v bazénoch s umelými vlnami.
One Boston Place
náhľad|One Boston Place One Boston Place je mrakodrap v Bostone. Má 41 poschodí a výšku, je tak 4. najvyšší mrakodrap v meste. Bol dokončený v roku 1970 podľa projektu, ktorý vypracoval architekt Pietro Belluschi.
Kazachstan
Pamiatky a architektúra
Astana Ballet je jedným z najznámejších divadiel v Kazachstane. Vznikol v roku 2012 z iniciatívy prezidenta Nursultana Nazarbajeva. Napriek mladému veku je jeho tím dobre známy a žiadaný nielen doma, ale aj v zahraničí. Divadlo má všestranný súbor, ktorý vynikajúco uvádza balety klasického repertoáru (Giselle, Luskáčik, Legenda o láske), ako aj inscenácie renomovaných kazašských a zahraničných baletných majstrov (George Balanchine a William Forsythe, Nicolo Fonte a Raimondo Rebeck, Mukaram Avakhri a ďalší). Repertoár divadla zahŕňa viac ako 20 baletných predstavení, ako aj rozsiahle koncertné programy; klasika je kombinovaná s odvážnymi kreatívnymi umeleckými formami. Divadlo starostlivo zachováva tradície kazašskej choreografickej školy, ktorej počiatkom bola slávna Galina Ulanovová. Kolektív každý rok poteší svojich fanúšikov najmenej piatimi premiérami. Astana Ballet predstavil choreografické umenie krajiny na takých slávnych scénach, ako je Mariinské divadlo v Rusku; Palais des Congrès vo Francúzsku; Lincoln Center v USA; Covent Garden vo Veľkej Británii a v mnohých ďalších. V priestoroch divadla sa konajú medzinárodné súťaže a festivaly, medzi ktoré patrí baletný festival Eurasian Dance Festival a medzinárodná súťaž mladých klaviristov Astana Piano Passion.
V júni až septembri 2017 sa vo vtedajšej Astane konala výstava EXPO 2017 zameraná na tému „Energia budúcnosti.“ Téma bola zameraná na budúcnosť energetiky a na inovatívne, praktické energetické riešenia a ich globálny dopad. EXPO 2017 bola prvá veľká medzinárodná výstava tohto druhu, ktorá sa konala v krajine bývalého Sovietskeho zväzu. Celkovo sa výstavy zúčastnilo 125 krajín vrátane Slovenska a 20 medzinárodných organizácií, ktoré predstavili viac ako 500 inovatívnych energetických riešení. Pavilóny od júna do septembra 2017 navštívilo viac ako 4 milióny ľudí. Výstavba na výstavisku sa riadila zásadami zelenej ekonomiky, využívaním inteligentných napájacích sietí a budov s obnoviteľnými zdrojmi energie. Tento jedinečný a vysoko pokročilý stavebný projekt podnietil technologický rozvoj krajiny, pretože na implementáciu v krajine bolo vybraných okolo 100 technológií predstavených na EXPO 2017. V súčasnosti v nich sídli Medzinárodné finančné centrum „Astana“ (AIFC) s burzou cenných papierov, Múzeum budúcnosti Nur Alem, ktoré sa nachádza v obrovskej guli s priemerom 80 metrov, Astana IT Start-up Hub, Astana IT University a Medzinárodné centrum pre zelené technológie a investičné projekty. V súvislosti s výstavou EXPO 2017 bola v hlavnom meste tiež postavená nová časť letiska a nová železničná stanica.
Abu Dabí Plaza je multifunkčný komplex pozostávajúci z niekoľkých budov rôznej výšky, ktoré sú postavené v hlavnom meste Kazachstanu. Výstavba štyroch výškových budov sa začala v novembri 2010 a dokončená bude v roku 2021. Po dokončení stavby sa Abu Dabí Plaza stane najvyššou budovou v Kazachstane a Strednej Ázii s vrcholom veže vo výške 320 metrov a so 75 poschodiami. Celková plocha hotela Abu Dabí Plaza je viac ako 515 000 m². Abu Dabí Plaza je tiež „mestom v meste,“ pretože spája 12-poschodový hotel Sheraton, nákupné centrum, supermarket, lekáreň, kaviareň a detské zábavné centrum ako aj kancelárie a apartmány business tried. náhľad|Bajterek Bajterek je jedným z pôvodných symbolov hlavného mesta a je vyobrazený na väčšine suveníroch. Veža Bajterek je už mnoho rokov určujúcim symbolom Kazachstanu. Výstup na kruhovú vyhliadkovú plošinu, z ktorej je nádherný výhľad na novú časť Nur-Sultana – „Ľavý breh,“ je nevyhnutnou súčasťou prehliadky mesta. Bajterek bol „vrytý“ tak hlboko do myslí ľudí, že v mnohých mestách a dedinách môžete nájsť jeho repliky. Nebuďte prekvapení, keď počas svojej cesty do Kazachstanu uvidíte v centrách dedín/miest veľa malých a stredne veľkých „Bajterekov.“ Podľa populárnej legendy je Bajterek magickým „stromom života,“ ktorý po dlhej ceste našiel hrdina mnohých kazašských príbehov, Er-Tostik. Podľa legendy čarovný vták Samruk každý deň kladie do konárov stromu zlaté vajce so všetkými snami a túžbami ľudí, ktoré sú v ňom ukryté a ktoré potom ukradne zlý drak. Na druhý deň sem však kladie nové vajce, ktoré predstavuje znovuzrodenie. Veža vysoká 97 metrov predstavuje štylizovaný strom zakončený obrovskou zlatou kupolou (priemer 22 metrov), ktorá predstavuje toto vajce. Jednou z obľúbených zábav pre návštevníkov Bajtereku je položenie rúk na kovový odtlačok dlane prvého kazašského prezidenta Nursultana Nazarbajeva, ktorý sa nachádza v panoramatickej hale veže. Ľudia si niečo želajú a hovorí sa, že sa tieto želania splnia. Centrálna koncertná sieň „Kazachstan“ je centrom múzických umení v Nur-Sultane. Navrhol ju taliansky architekt Manfredi Nicoletti a slávnostne ju otvoril vtedajší prezident Kazachstanu Nursultan Nazarbajev v predvečer Dňa nezávislosti Kazachstanu – 15. decembra 2009. Tvar budovy evokuje dynamiku lupeňov kvetu ako metaforu dynamiky samotnej hudby. Vonkajšia konštrukcia budovy je tvorená radom zakrivených betónových šikmých stien s modrým lakovaným skleneným obkladom zo zadnej strany. Takáto štruktúra chráni vnútorné časti budovy pred drsnými poveternostnými podmienkami Nur-Sultanu. Budova obsahuje tri rôzne hudobné sály. Zahŕňa tiež reštaurácie, obchody a bary.
Knižnica Prvého Prezidenta Kazašskej republiky – El Basy („Vodcu Národa“), bola založená 13. marca 2014 s cieľom zabezpečiť fungovanie osobnej knižnice a archívu Nursultana Nazarbajeva, študovať históriu a vývoj Kazachstanu a tiež propagovať myšlienky a iniciatívy prvého prezidenta doma i v zahraničí. Knižnica zhromaždila viac ako 20 000 kníh a 700 exponátov z osobnej zbierky Nursultana Nazarbajeva: dary hláv štátov, umelecké výrobky a historické kuriozity získané na náklady samotného prvého prezidenta. Prostredníctvom elektronickej databázy môžu návštevníci získať prístup k zdrojom Svetovej digitálnej knižnice a Globálnej knižnice elektronických časopisov. Medzi inými aj Kongresová knižnica, Knižnica univerzity v Oxforde a Cambridge, Ruská štátna knižnica atď.
Hlavna mešita v Nur-Sultane je postavena z bieleho mramoru a posobivo sa tyči do vyšky 77 metrov. Nachadza sa na Pravom brehu, v blizkosti pamatnika Kazak Eli („Kazašsky narod“) a Pyramidy. Nazov mešity Chazret Sultan nam pripomina najrozširenejši titul svateho sufi Chodži Ahmeda Jasaviho. Prvenstvo medzi mešitami ziskal Chazret Sultan až v juli 2012. Teraz je to jedna z najvačšich mešit v Strednej Azii. Na rozlohe viac ako 11 hektarov sa tu može sučasne modliť až desaťtisic ľudi.
Palác Mieru a Harmónie je oficiálnym názvom paláca. Je to 62 metrov vysoká pyramída, ktorá sa nachádza na Pravom brehu, priamo oproti prezidentskej rezidencii Ak Orda a je jednou z najpozoruhodnejších pamiatok mesta. 4 strany pyramidy sú orientované na 4 svetové strany. To slúži ako symbol priatel'stva, jednoty, mieru a tolerancie, za ktorými si Kazachstan stoji.
Šport
Kazachstánskym športovcom sa od začiatku samostatná účasť na olympijských hrách darí, majú na svojom konte už 16 zlatých olympijských medailí. Kazachstan má hlavné silné boxerský školu, boxeri dostali z olympiády už 22 medailí, z toho 7 zlatých. Na najvyššej úrovni dosiahnete v ringu Gennady Golovkin, Bachyt Sarsekbajev, Serik Sapijev, Bekzat Sattarchanov, Vasilij Žirov, Jermachan Ibraimov, Bachtijar Artajev a Danijar Jelusinov. Cyklista Alexander Vinokurov - je jedným z najvýznamnejšich športovcov, olympijský víťaz v cestnej cyklistiky a manažér známeho tímu «Astana Team». Olga Rypaková získala olympijské zlato v trojskoku, Jurij Melnyčenko v zápase grécko-rímskom, Olga Šišiginová v behu na 100 metrov cez prekážky, Vladimir Smirnov v behu na lyžiach na 50 km. Ešte v ZSSR ziskal olympijské zlato basketbalista Alžan Žarmuchamedov.
Stále väčšej popularite sa teší ľadový hokej. Kazachstan vyslal niekolko klubov do Kontinentálnej hokejovej ligy, najlepším z jeho klubov je Barys Nur-Sultan (Barys Astana). V severoamerickej NHL sa presadil Jevgenij Naboko v. Zarina Dijasová a Julia Putincevová prenikli do prvej päťdesiatky rebríčka svetových tenisiek, v prvej stovke je aj Michail Kukuškin. Horolezec Anatolij Bukrejev dokázal osemnásťkrát vyliezť na vrchol prevyšujúci 8000 metrov. Žansaya Abdumalik - kazašská šachistka, veľmajsterka medzi mužmi (2021), medzinárodná majsterka (2017) a veľmajsterka žien (2014). Zástupca mesta Almaty zo strany Nur Otan (od 14. januára 2021).
V Kazachstane sa konali zimné ázijské hry 2011. Konali sa od 30. januára do 6. februára 2011 v Nur – Sultane (Astane) a Almaty.
Zahraničná politika
Kazachstan, Rusko, Bielorusko, Kirgizsko a Tadžikistan vytvorili v roku 2000 Euroázijské hospodárske spoločenstvo, aby oživili predchádzajúce snahy o harmonizáciu obchodných ciel a vytvorenie zóny voľného obchodu v rámci colnej únie. 1. decembra 2007 bolo oznámené, že Kazachstan bol zvolený za predsedu Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe na rok 2010. Kazachstan bol prvýkrát zvolený za člena Rady OSN pre ľudské práva 12. novembra 2012. Kazachstan aktívne podporuje mierové misie OSN na Haiti, Západnej Sahare a Pobreží Slonoviny. V marci 2014 ministerstvo obrany vybralo 20 kazašských vojenských pracovníkov ako pozorovateľov mierových misií OSN.
Kazachstan a Ruská federácia
náhľad|263x263bod|N. Nazarbajev a V. Putin Kazachstan bol prvým štátom SNŠ, s ktorým Rusko podpísalo 25. mája 1992 „Zmluvu o priateľstve, spolupráci a vzájomnej pomoci“. Podľa zmluvy strany uznávajú nedotknuteľnosť hraníc, ktoré existujú medzi nimi, a zaväzujú sa vykonávať rovnocennú a prospešnú hospodársku, vedeckú a technickú spoluprácu.
Ďalším zásadným bilaterálnym dokumentom je "Deklarácia o večnom priateľstve a spojenectve orientovanej na 21. storočie“ podpísaná v júli 1998 počas pracovnej návštevy N. Nazarbajeva v Moskve (Rusko ani Kazachstan nemajú podobnú dohodu so žiadnou inou krajinou).
Za posledné roky bolo medzi krajinami podpísaných viac ako 270 dohôd. Medzi nimi: "Deklarácia o rozšírení a prehĺbení rusko-kazašskej spolupráce" (1995), "Zmluva o právnom postavení občanov oboch republík" (1995), "Dohoda o zjednodušenom postupe pri nadobúdaní občianstva" (1995), "Dohoda o colnej únii" ( 1995), "Zmluva medzi Ruskou federáciou a Kazašskou republikou o štátnej hranici" (2005) a ďalšie.
Rusko si v súčasnosti prenajíma 111 913 km² kazašského územia (4,1% územia krajiny) vrátane kozmodrómu Bajkonur.
Andrés Iniesta
Andrés Iniesta Luján známy aj pod menom Andrés Iniesta (* 11. máj 1984, Fuentealbilla, Španielsko) je španielsky futbalový reprezentant, ktorý hráva na poste stredopoliara.
Skorá fáza kariéry
Iniesta pochádza z malej dedinky Castile-La Mancha v regióne Albacete. Začiatky kariéry Andrésa Iniestu siahajú do jeho detských časov, keď rodičia 12 ročného Andrésa Iniestu navštívili mládežnícky klub Barcelony. Táto návšteva vyrezultovala do zapísania Iniestu do tohto mládežníckeho klubu. Ako jeho priateľ z tohto klubu Cesc Fàbregas, Iniesta tiež začínal ako defenzívny stredopoliar, lenže jeho futbalový talent a šikovnosť, s ktorou loptu kontroloval mu umožnili rýchly progres a možnosť hrať aj na iných pozíciach ako napríklad útočný stredopoliar. Iniesta si svojou futbalovou šikovnosťou zaslúžil debut proti hráčom z belgického klubu Club Brugge K.V. 29. októbra 2002. Mnohé španielske periodiká vyzývali k nahradeniu Juana Romana Riquelma Iniestom v Barcelonskom tíme A. V sezóne 2003/2004 sa objavil 11-krát, väčšinou ako náhradník miláčika barcelonských fanúšikov Ronaldinha.
Kazachstan
Kazachstan a Spojené štáty americké
11. apríla 2010 sa prezidenti Nazarbajev a Obama stretli na samite o jadrovej bezpečnosti vo Washingtone, aby rokovali o posilnení strategického partnerstva medzi USA a Kazachstanom. Zaviazali sa zintenzívniť bilaterálnu spoluprácu na podporu jadrovej bezpečnosti, regionálnej stability v Strednej Ázii, hospodárskej prosperity a ľudských hodnôt.
Andrés Iniesta
2004 – 2008
V sezóne 2004 / 2005 Iniesta úspešne figuroval v 37 z 38 ligových zápasoch, viac než ktorýkoľvek iný hráč. Ukázal svoj nesebecký vzťah pomáhaním útočníkom Samuelovi Eto'ovi a Ronaldinhovi, no strelecky sa presadil iba 2-krát. Iniestove hráčske napredovanie pokračovalo v sezóne 2005 / 2006, aj vďaka zraneniu stredopoliara Xaviho, ktoré mu poskytlo viac príležitostí k hre. So zväčšujúcim sa počtom odohratých minút sa pohopitelne zväčšovala aj kvalita tohto stredopoliara. Dostal sa na hranicu svojich možností a stal sa jedným z najlepsích stredopoliarov v španielskej Primera Division. Jeho podiel na skvelej klubovej sezóne podčiarkol aj hlavný kormidelník Barcelony Frank Rijkaard, keď ho verejne pochválil.
Kazachstan
Kazachstan a Spojené štáty americké
V apríli 2011 prezident Obama zavolal prezidentovi Nazarbajevovi a rokoval o mnohých spoločných snahách o jadrovú bezpečnosť vrátane poskytnutia jadrového materiálu z reaktora "BN-350". Zhodnotili pokrok pri dosahovaní cieľov, ktoré si obaja prezidenti stanovili počas svojho bilaterálneho stretnutia na samite o jadrovej bezpečnosti v roku 2010. 28. júna 2016 bol Kazachstan zvolený za nestáleho člena Rady bezpečnosti OSN na dvojročné funkčné obdobie.
Andrés Iniesta
2004 – 2008
V sezóne 2006 / 2007 pokračoval Iniesta v budovaní svojej kariéry a často dokazoval, že dokáže hrať na každom poste. V dvoch zápasoch Ligy majstrov proti klubu Levski Sofia hral po prvýkrát ako ľavý útočník a v týchto zápasoch dokázal skórovať 2-krát.
Kazachstan
Kazachstan a Čína
Vzťah medzi týmito dvoma ázijskými krajinami má pomerne dlhú a bohatú históriu. Čína a Kazachstan sú medzi sebou vo vynikajúcom vzťahu. To platí aj pre politiku a cestovný ruch a ďalšie oblasti. Rovnako ako ďalšie krajiny Strednej Ázie ich spájala Veľká hodvábna cesta. Takto sa dovážal nielen hodváb, ale aj kozmetika, ryža, čaj. Tieto obchodné vzťahy tiež zohrávali úlohu pri vývoji nových technológií a umenia.
Andrés Iniesta
2008 / 2009
24. decembra 2008 bol Iniesta zvolený ako jeden z nových kapitánov FC Barcelony, po odchádzajúcom Ronaldinhovi. Podľa lokálneho periodika El Mundo Deportivo, bol Iniesta zvolený ako 4. kapitán, po Carlesovi Puyolovi (1. miesto), Xavierovi Hernandexovi (2. miesto) a brankárovi Víctorovi Valdésovi (3. miesto). V polovicy novembra 2008 Iniesta utŕpel zranenie nohy a jeho návrat sa očakával po 6. týždňoch rekonvalescencie. Iniesta, aj keď nechcel nastúpiť na ihrisko, kým by nebol 100 % vyliečený, nastúpil 3. januára 2009 v 65. minúte ako náhradník v zápase proti Mallorce. Už po 10. minútach skóroval prekrásnym gólom. Sezóna 2008 / 2009 mu vskutku vyšla nevídane. 5. februára v zápase Copa del Rey proti Mallorce nastúpil na svoj 250. duel v drese FC Barcelony. Neskôr sa v domácom zápase proti Malage znovu zranil, ale v štvrťfinále Ligy Majstrov v zápase proti Bayernu Mníchov už nastúpil a aj vďaka jeho prítomnosti vyhral katalánsky klub tento duel 4:0. Iniestov aktuálny kontrakt s FC Barcelonou trvá do júna 2014. 19. júla 2007 prišiel Real Madrid s ponukou 60 mil. €, ale Iniesta zdôraznil, že chce ostať v katalánskom klube až do konca kariéry. 6. mája 2008 v semifinálovom zápase Ligy majstrov proti londýnskemu FC Chelsea dokázal bravúrne rozvlniť sieť Petra Čecha v 3. minúte nadstaveného času a tento jeho gól, znamenal posunutie FC Barcelony do Rímskeho finále Ligy majstrov proti Manchestru United, kde zohral veľmi dôležitú úlohu aj napriek menšiemu zraneniu. Po zápase ho kanonier Manchestru United Wayne Rooney nazval najlepším hráčom našej planéty.
2009 / 2010
Andrés Iniesta bol v tejto sezóne jeden z 5 hráčov nominovaných za najlepších hráčov planéty, popri klubových spoluhráčoch Lionelovi Messim a Xavierovi Hernandézovi, ocenenie nakoniec získal argentínsky rodák Lionel Messi. Je spájaný so svojim výrokom:" Fanúšikovia, ktorí ste nás stále podporovali, aj naši spoluhráči si zaslužia uznanie." Sezóna 2009 / 2010 mu nevyšla podľa predstáv, keďže nestihol začiatok sezóny kvôli zraneniu, ktoré utŕpel ešte vo finále Ligy majstrov a druhú polovicu sezóny zmeškal kvôli zraneniu stehenného svalu.
Kazachstan
Kazachstan a Čína
V posledných rokoch sa začal turistický sektor rozvíjať aktívnejšie. To zohralo veľkú úlohu pri posilňovaní vzťahov medzi krajinami a prilákalo tiež významné investície z Číny. Mnoho bežných ľudí navštívilo priateľskú krajinu, aby sa dozvedeli viac o miestnej kultúre a ak je to možné, dozvedeli sa niečo pre seba.
Andrés Iniesta
Reprezentačná kariéra
Iniesta reprezentoval Španielsko v mládežníckych kategóriach a od roku 2006 aj seniorské národné mužstvo. Debutoval v zápase proti Rusku, 27. mája 2006. Bol nominovaný aj pre Majstrovstvá sveta 2006, Majstrovstvá Európy 2008 na ktorých aj triumfoval. Na Majstrovstvách sveta 2010 v JAR strelil vo finále v predĺžení proti Holandsku víťazný gól, ktorý venoval vyzlečením dresu zosnulému kamarátovi Dani Jarquemu a stal sa tak s mužstvom majstrom sveta. Na Majstrovstvách Európy 2012 v Poľsku a na Ukrajine, kde bol jednou z najväčších opôr reprezentácie obhájil s mužstvom Španielska európsky primát. V roku 2014 sa zúčastní s reprezentáciou La furia roja aj majstrovstiev sveta v Brazílii.
Kazachstan
Kazachstan a Čína
A obchodné vzťahy medzi krajinami sú na vysokej úrovni. Čína sa tak už stala jedným z najdôležitejších partnerov Kazachstanu v oblasti obchodu. Obchodný obrat každoročne rastie, len za posledné dva roky vzrástol o takmer 45%.
Andrés Iniesta
Medzinárodná
Andrés Iniesta prvýkrát skóroval 7 Februára 2007 proti Anglicku v priateľskom zápase.
Kazachstan
Kazachstan a Čína
Nemožno ignorovať dodávky plynu z Kazachstanu do Číny. V posledných rokoch vznikol čínsko-kazašský plynovod, cez ktorý sa už prečerpalo viac ako 183 miliárd kubických metrov plynu. Energia sa začala rozvíjať veľmi aktívne: jadrová a veterná.
Priateľskú spoluprácu oboch krajín na samite ŠOS treba spomenúť osobitne. Každý rok sa zástupcovia ŠOS stretávajú, aby diskutovali o najdôležitejších otázkach a určili vektor vývoja pre nasledujúce mesiace. To umožňuje každému aktívnejšie sa rozvíjať v mnohých oblastiach činnosti.
Kazachstan a Európska únia
Jedným z najdôležitejších v zahraničnej politike Kazachstanu je európske smerovanie. Vyhliadky a nevyhnutnosť rozvoja vzťahov s Európskou úniou pre Kazachstan určuje úloha a miesto tejto únie v európskej a svetovej politike, hospodárstve a kultúre. Európska únia a Kazachstan sú partnermi a majú stále sa rozširujúci spoločný dialóg. Kazachstan je spojený s Európskou úniou spoločným záujmom v oblasti regionálnej a medzinárodnej bezpečnosti, hospodárstva, sociálneho a kultúrneho rozvoja, uskutočňovania investičných aktivít, veľkých medzinárodných projektov, priťahovania pokrokových technológií a poznatkov do krajiny. Udržiavanie vzťahov na vysokej úrovni medzi našou republikou a Európskou úniou je prioritou. Moderné obdobie, ktorého sme svedkami, je zamerané na upevnenie a rozšírenie postavenia EÚ v strednej Ázii a kaspickom regióne. EÚ dnes už vyvinula svoju víziu budúcnosti Strednej Ázie ako regiónu, ktorý sa môže stať prekážkou obchodovania s drogami, nelegálnej migrácie a náboženského extrémizmu.
Zahraničná politika novo nezávislých štátov stredoázijského regiónu bola od samého začiatku zameraná na nadviazanie rovnocenných a vzájomne výhodných vzťahov so všetkými štátmi sveta. Jednou z týchto priorít je samozrejme rozvoj spolupráce s Európskou úniou. Spolupráca s Európskou úniou, ktorá zaujíma popredné miesto vo svetovej politike a ekonomike, má v kazašskej zahraničnej politike osobitné miesto.
Členstvo v medzinárodných organizáciách
Kazachstan je členom nasledujúcich medzinárodných organizácií:
Vietnam
Vietnam, dlhý tvar Vietnamská socialistická republika je štát v juhovýchodnej Ázii na polostrove Zadná India, leží na pobreží Juhočínskeho mora, pri Tonkinskom a Thajskom zálive. Jeho susedmi sú Kambodža, Čína a Laos. Hlavné mesto je Hanoj.
Vedný odbor, ktorý sa zaoberá lingvistikou, literatúrou, dejinami a politickým vývojom Vietnamu sa nazýva vietnamistika.
Dejiny
Vietnam je socialistická republika, ktorá vznikla v roku 1976 spojením Vietnamskej demokratickej republiky (severný Vietnam) a Republiky Vietnam (Južný Vietnam). Prvou historicky dokázanou ríšou na území dnešného Vietnamu bol roku 257 pred Kr. štát Au-lac založený dynastiou Phuc pri ústí Červenej rieky v okolí Hanoja v roku 208 až 207 pred Kr., nasledovala po dynastii Phuc dynastia Thien, ktorú roku 111 pred Kr. zosadil čínsky cisár Han Wudi. Jej ríša bola ako provincia Giao-Či začlenená do čínskeho cisárstva. Obdobie až do 10. storočia bolo poznamenané postupným rozvojom feudálnej aristokracie podľa čínskeho vzoru. V krajine často vznikali povstania proti čínskej nadvláde.
Rané ríše
Po vyhnaní Číňanov dosiahol roku 938 Ngo-Čchjen štátnu samostatnosť pri zachovaní daňových povinností voči Číne. Jeho následník Dinhbo-Linh povýšil budhizmus na hlavné náboženstvo v krajine (popri konfucianizme a taoizme). Ly-cong-Uan, ktorý sám pochádzal z budhistických kruhov, založil v roku 1010 Thang-Long (dnešný Hanoj) ako nové hlavné mesto ríše Dai Viet (Veľký Viet). Od roku 1407 do roku 1428 bola vietnamská ríša znovu pod nadvládou Číny. V tom istom čase bola založená neskoršia dynastia Le, ktorej sa v roku 1471 podarilo podmaniť a začleniť do krajiny ríšu Čampa ležiacu v dnešnej centrálnej časti Vietnamu. Boje dvorských úradníckych rodín, ktoré podporovali dynastiu Le, viedli k rozdeleniu krajiny na oblasti vplyvu dynastie Nguyen na juhu a Trinh na severe.
Obdobie francúzskej kolonizácie
Od 16. storočia prenikali do krajiny holandskí, portugalskí a francúzski obchodníci a misionári, ktorí dodávkami zbraní podporovali spory medzi dynastiami Nguyen a Trinh. Najväčší vplyv mali francúzski jezuiti. Povstanie Taysonov od roku 1772 do roku 1778, na ktorom sa podieľali hlavne roľníci, zosadilo vládu dynastií Nguyen a Trinh a napokon aj dynastie Le. V roku 1802 sa podarilo Nguyen-Anhovi z dynastie Nguyen s pomocou Francúzov dostať k moci a založiť dynastiu Nguyen. V roku 1858 vniklo francúzske vojsko do južného Vietnamu a dobylo Saigon. Od roku 1880 do roku 1885 boli Annam a Tonkin francúzskymi protektorátmi. V roku 1887 boli nakoniec Kambodža a francúzske kolónie (Kočinčína) zlúčené do Indočínskej únie. V roku 1945 vyhlásil Ho Či Min Vietnamskú demokratickú republiku (VDR). Po kapitulácii Japonska však Saigon znovu obsadili francúzske jednotky. Aj napriek zmluve medzi Francúzskom a VDR z roku 1946, ktorá garantovala krajine štatút slobodného štátu v rámci Indočínskej únie, začalo Francúzsko rekolonizačnú vojnu.
Vietnamská vojna
náhľad|right|[[Ho Či Minovo mauzóleum v Hanoji]]
V dohode o prímerí medzi Vietnamskou demokratickou republikou a Francúzskom bol Vietnam pozdĺž 17. rovnobežky provizórne rozdelený. Severný Vietnam sa pod Ho Či Minovou vládou stabilizoval ako komunistický štát, katolícky vodca Ngo Dinh Diem proklamoval v Južnom Vietname roku 1955 republiku a diktátorsky vládol pomocou USA a katolíkov. V roku 1960 sa zjednotili protivládne sily Južného Vietnamu a vytvorili Front národného oslobodenia Južného Vietnamu (FNO). Front viedli komunisti, preto boli označovaní aj ako Vietkong (Viet Nam Cong San, vietnamskí komunisti). Ngo Dinh Diema v roku 1963 vo vojenskom puči zabili a do roku 1965 sa vystriedalo niekoľko vojenských režimov. V roku 1965 sa hlavou štátu stal generál Nguyen van Thieu. Ostreľovanie dvoch amerických torpédoborcov severovietnamskými vojenskými loďami bolo pre USA zámienkou na vojenský zásah (tonkinský incident). Nasledovalo intenzívne americké bombardovanie severného Vietnamu. Spojená ofenzíva Vietkongu a severovietnamských jednotiek však v roku 1968 spôsobila začiatok konca americkej vojenskej angažovanosti vo Vietname. V Paríži zatiaľ prebiehali zdĺhavé rozhovory o skončení vojny. V roku 1970 Američania v snahe zabrániť prenikaniu komunistických jednotiek z okolitých krajín uskutočnili útok na pohraničné oblasti Kambodže a v roku 1971 aj na Laos. Súčasne sa snažil zvrátiť vietnamský konflikt intenzívnou podporou juhovietnamskej armády. Parížskou dohodou o prímerí v roku 1973 sa vojna pre USA skončila. V roku 1975 severný Vietnam ignoroval všetky dohody, ku ktorým sa zaviazal, a na jar začal s rozsiahlou ofenzívou, dobyl juhovietnamské hlavné mesto Saigon a prevzal moc nad Južným Vietnamom. Obe časti krajiny sa oficiálne zjednotili v priebehu nasledujúceho roka. Vietnam a USA ukončili nepriateľstvo obnovením diplomatických stykov v auguste 1995.
Vietnamská socialistická republika
2. júla 1976 vznikol formálnym zlúčením Severného a Južného Vietnamu jednotný vietnamský štát (do OSN bol prijatý v roku 1978). V roku 1977 došlo k vojenským konfliktom s Pol Potovým režimom v Kambodži. V roku 1979 obsadili vietnamské jednotky Phnom Pénh a zosadili vládu Červených Kmérov. Po vpáde do Kambodže došlo k pohraničnej vojne s Čínskou ľudovou republikou.
Západné štáty s výnimkou Švédska a Francúzska zastavili svoju rozvojovú pomoc Vietnamu, preto bol zjednotený Vietnam ako predtým VDR odkázaný na finančnú pomoc Sovietskeho zväzu. Vietnam prisľúbil, že do roku 1990 stiahne svojich 140 000 vojakov z Kambodže.
20. júla 1997 40 miliónov voličov zvolilo 450 poslancov Národného zhromaždenia. Vietnam dnes patrí k rýchlo rastúcim, ale stále ešte pomerne zaostalým poľnohospodárskym krajinám; v politickej oblasti sa tu naďalej uplatňuje systém vedúcej úlohy komunistickej strany.
Prírodné podmienky
náhľad|vpravo|[[Vịnh Hạ Long|Dračia zátoka]]
Panyola
Panyola je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Fehérgyarmati.
Vietnam
Prírodné podmienky
Vietnam je ohraničený 23° a 8° severnej zemepisnej šírky a 102° a 109° východnej zemepisnej dĺžky. Jeho dĺžka od severu na juh je asi 1650 km, šírka od západu na východ je 50 až 600 km. Južná časť krajiny sa nachádza severne od rovníka a v tejto oblasti prevláda tropické podnebie. Letné mesiace sa na území južne od Centrálnej vysočiny vyznačujú prudkými monzúnmi a zrážkami, ktoré dosahujú až 2000 mm. Na sever od Centrálnej vysočiny prichádzajú monzúny v zime a zrážky sú ešte vyššie (až 2500 mm).
Ekonomika
Významnú úlohu v národnom hospodárstve má poľnohospodárstvo. Vietnam patrí k popredným svetovým vývozcom ryže, kávy, korenia a orechov kešu. Pre pestovanie ryže je krajina obzvlášť vhodná. V delte rieky Mekong sa darí za sezónu vypestovať až 3 úrody ryže a aj kávy.
Panyola
Má rozlohu 1223 ha a žije tu 599 obyvateľov (2007).
Levens
Levens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Akútna reumatická horúčka (MKCH-10)
I00 - I02: Akútna reumatická horúčka je položka z medzinárodnej klasifikácie chorôb. Patrí do IX. kapitoly MKCH-10 - Choroby obehovej sústavy.
Angoulême-Nord
Angoulême-Nord je francúzsky kantón v obvode Angoulême v departemente Charente v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho severná časť mesta Angoulême.
Pap (Maďarsko)
Pap je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Kisvárdai.
Má rozlohu 1715 ha a žije tu 1847 obyvateľov (2007).
Préty
Préty je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničný viadukt v Nowej Rude
náhľad|Železničný viadukt v Nowej Rude Železničný viadukt v Nowej Rude je súčasťou železničnej trate č. 286 (Kłodzko - Wałbrzych). Nachádza sa v meste Nowa Ruda, 15 km východne od Broumova, na poľskom území.
Most bol vybudovaný v rokoch 1879 a 1880 nad potokom Woliborka ako jeden z najvyšších vo vtedajšom Nemecku. Na rozdiel od celej rady viaduktov je ten novorudský vedený v oblúku a miestni obyvatelia ho často nazývajú tiež Čierny most. V najvyššom mieste sa nachádza železničná trať 36 m nad terénom. Pôvodne boli na celkom štyroch kamenných stĺpoch položené dve 148 m dlhé priehradové oceľové konštrukcie, avšak v roku 1993 bola jedna z nich znesená, a to z dôvodu zníženia zaťaženia mosta (prevádzka na trati č. 286 nevyžaduje dvojkoľajovú trať).
Éric Deflandre
Éric Deflandre (* 2. august 1973, Rocourt) je belgický futbalový obranca.
František Kadeřávek
František Kadeřávek (26. jún 1885, Praha  - 9. február 1961, Praha) bol český matematik a profesor.