cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wish You Were Here (album, Pink Floyd)
Household Objects
Dalo by sa teda povedať, že témou skladieb celého albumu je neúčasť. Roger Waters povedal, že názov by pokojne mohol byť Wish We Were Here (Chcem aby sme boli tu), lebo hlavne na začiatku nahrávania bol u členov skupiny slabnúci entuziazmus k tvorbe tohto projektu. Tento album je posledný na ktorom sa autorsky aktívne podieľal Richard Wright (až do vydania powatersovského albumu The Division Bell). S odstupom času sa Gilmour s Wrightom vyjadrili, že patrí medzi ich favoritov.
Pink Floyd začal nahrávať v štúdiu Abbey Road 6. januára, 1975 a dokončený bol v júli toho istého roku. Vydaný bol vydavateľstvom Columbia Records 15. septembra, 1975.
Počas práce na ňom dostali členovia skupiny dve návštevy, jednu očakávanú, druhú neočakávanú.
'Uh! By the way, which one‘s Pink?'
Watersovi sa nepáčilo počas nahrávania ako znie jeho vlastný spev v skladbe „Have a Cigar“. V tom čase nahrával v inom štúdiu na Abbey Road svoj album spevák 'Roy Harper a David Gilmour mu pri nahrávaní vypomáhal. Waters ho zavolal a požiadal ho, či by sa nepokúsil túto skladbu naspievať on. S výslednou nahrávkou bol Waters spokojný a napriek tomu, že je to jediná skladba, na ktorej nespieva člen skupiny Pink Floyd, rozhodol sa ju zaradiť na tento album. To, že túto pieseň nespieva člen skupiny prišlo Watersovi vhod. V priebehu rokovania s jedným hudobným vydavateľom sa zástupca tohto vydavateľa počas rozhovoru spýtal „Oh, by the way, which one’s Pink?“ (Ozaj mimochodom ktorý z vás je Pink?). Táto „otázka“ zarezonovala vo Watersovej hlave natoľko, že sa rozhodol použiť ju v texte skladby „Have a Cigar“ a z úst speváka Harpera táto otázka znela predsa len realistickejšie.
Roy Harper je pouličný spevák z Anglicka populárny v 70. rokoch. Na konci 60. rokov vydal asi 18 albumov vrátane pokusu o duo s Jimmym Pagem (z Led Zeppelin) „What Ever Happened to Jugula?“ na ktorom spolupracoval aj David Gilmour. Harper nemal excelentný ale predsa niečím unikátny hlas. Jeho skladby sú viac vokálne so sprievodom akustickej gitary. Je to typický Brit, niekedy príliš politicky ladený a hrozný cynik. Jeho piesne nie sú veru pre každého. Harper pomohol Davidovi Gilmourovi pri nahrávaní jeho prvého albumu v piesni „Short and Sweet“ a Gilmour spolupracoval na Harperových albumoch. Harper sa objavil aj na Gilmourových koncertných šnúrach.
Skupina Led Zeppelin má na svojom treťom albume skladbu „Hats Off to Roy Harper“, ktorá je o tomto spevákovi.
„Shine on You Crazy Diamond“
„Shine on You Crazy Diamond“ bola skladba, ktorá mala byť pôvodne iba na jednej strane albumu Wish You Were Here (podobne ako skladby „Echoes“ a „Atom Heart Mother Suite“ na predošlých projektoch), ale počas komponovania je dĺžka narástla na 30 minút a na jednu stranu vinylovej platne by sa nevmestila. Členovia skupiny došli k názoru, že ju rozdelia tak, aby v strede medzi jej dvoma časťami boli ostatné skladby albumu. Rozdelili skladbu na deväť častí a začali uvažovať nad jedným kardinálnym problémom: čím bude skladba začínať a čím bude končiť.
Tieto časti (party) môžete na platni identifikovať nasledovne:
1. časť- syntetizátorový zvuk akoby dychového nástroja, Gilmourove sólo, súzvuk klávesov pripomínajúci orchester,
2. časť- Začína Sydovou témou, štyri noty (Dah DAH Dah DAH...) gitarový „ríf“, ktorý sa opakuje cez celý tento part (asi od 03:35 min),
3. časť- Rickove syntetizátorové sólo, pripomínajúce dychovú sekciu a Gilmourove sólo (asi od 06:29 min),
4. časť- vokálna (asi od 08:42 min),
5. časť- saxofónové sólo (asi od 11:10 min),
Na druhej strane albumu:
6. časť- šum a klávesové variácie Ricka Wrighta s decentnými "oceľovými" rífmi gitary Davida Gilmoura,
7. časť- druhá vokálna časť (asi od 04:52 min),
8. časť- syntetizátory pripomínajúce džez (asi od 06:04 min),
9. časť- záverečný syntetizátorový part, pripomínajúci pohrebnú hudbu (asi od 09:09 min),
Počas mixovania skladby „Shine on You Crazy Diamond“ 6. júna, 1975 (v ten deň sa ženil David Gilmour so svojou prvou manželkou Ginger) prišiel do štúdia tučný chlap s vyholenou hlavou a obočím, oblečený v sivých tesilových nohaviciach, nylonovej košeli a pletenej veste. Skupina sa ďalej zaoberala nahrávaním a návštevníka si nevšímala.
Až keď prišiel do štúdia Adrew King pozrel na neho a zvolal: Preboha! To je Syd!, a spýtal sa ho- Syd, prečo si taký tučný? Syd im povedal, že si kúpil domov obrovskú chladničku a teraz sa napcháva veľkým množstvom bravčových rezňov. Iróniou tohto všetkého je, že práve mixovaná skladba „Shine on You Crazy Diamond“ bola inšpirovaná Sydovým osudom.
Päť rokov pred touto príhodou Syda členovia skupiny nevideli.
Vo všeobecnosti Roger Waters popiera, že by táto skladba bola výlučne venovaná Sydovi. Vznikla podobne ako „Echoes“ z albumu Meddle z jednej zádumčivej Gilmourovej gitarovej improvizácie postupným primiešavaním nápadov ostatných členov skupiny. Téma, ktorá sa k tomuto dielku hodila, je skôr o všeobecnom trende v štýle života rockových hudobníkov, je to ten povestný „sex, drogy a rokenrol“. Sydov osud je pre členov skôr hmatateľným príkladom pravdivosti tohto pravidla.
Dosiahnuté úspechy
V rebríčkoch popularity USA sa tento album objavil 27. septembra 1975 na 12. priečke. 4. októbra dosiahol prvú pozíciu, čím sa stal druhým albumom skupiny, ktorý sa umiestnil na prvom mieste v USA (po Dark Side of the Moon). V Anglicku sa album hneď dostal na prvé miesto a dosiahol predaj štvrť milióna kusov. Vydavateľstvo nebolo schopné pokryť trh dostatočným počtom albumov Wish You Were Here, platne sa vyrábali v osobitných pracovných zmenách, ale vydavateľstvo dokázalo plniť objednávky iba na 50%.
Album bol ešte aj po dvadsiatich rokoch od svojho vydania na 209. mieste v zozname najlepších 500 časopisu Rolling Stone.
Roku 1998 čitatelia časopisu Q magazine zvolili ''Wish You Were Here ako 34. najlepší album všetkých čias. Roku 2000 tento istý časopis dal tento album na 43. miesto zo 100 najlepších britských albumov. ''
V roku 1986 švédsky pop-rockový časopis Slitz vyzval svojich čitateľov aby volili o najlepší album všetkých čias. Wish You Were Here skončil na 1. mieste a Dark Side of the Moon bol druhý.
Single
Vydané: neurčené 1975
Inkunábula
Inkunábuly (, teda: „v kolíske“) alebo prvotlače sú najstaršie tlačené knihy pochádzajúce z Európy, ktoré vznikli v období medzi vynálezom kníhtlače, t.j. tlače s pohyblivými literami (okolo roku 1450), a koncom 15. storočia.
Za vynálezcu kníhtlače je považovaný Johannes Gutenberg, ktorý v roku 1455 vytlačil v Mohuči tzv. 42-riadkovú Bibliu.
Najväčšia zbierka inkunábulí (takmer 20 000 exemplárov) sa nachádza v Bavorskej štátnej knižnici (Bayerische Staatsbibliothek) v Mníchove, potom v Britskej knižnici (British Library) v Londýne, v Národnej knižnici (Bibliothèque nationale) v Paríži (viac ako 12 000) a vo Vatikánskej apoštolskej knižnici v Ríme (okolo 8 000).
Mogifónia
Mogifónia (gr.) je v medicíne oslabenie hlasu pri dlhotrvajúcej reči alebo speve.
Krajinná sféra
thumb|Schéma prvkov krajinnej sféry (na obrázku je konkrétne jej výrez – krajina) s hornou a dolnou hranicou
Krajinná sféra (tiež geografická sféra alebo epigeosféra) predstavuje súbor fyzicko-geografickej a humánno-geografickej sféry. Je to základný objekt skúmania geografie. Fyzicko-geografickú sféru predstavuje príroda ako taká, všetky sféry – litosféra, atmosféra, biosféra, hydrosféra a pedosféra (niektorí vedci sem zaraďujú aj kryosféru), zatiaľ čo humánno-geografickú sféru predstavuje človek s produktami svojej činnosti (napríklad zástavba, ťažba a podobne). Krajinnú sféru možno rozčleniť z množstva hľadísk. Najmenšou jednotkou je geotop, viacero geotopov tvorí jednotky chórickej dimenzie, tie spolu sa spájajú do jednotiek regionálnej dimenzie a tie zasa sa spájajú do jednotiek planetárnej dimenzie. Dokonalým výrezom krajinnej sféry je krajina. O geografickej krajine môžeme hovoriť iba vtedy, keď obsahuje všetky fyzicko-geografické a humánno-geografické prvky.
Hranice krajinnej sféry
Horná hranica krajinnej sfery Zeme môže byť definovaná dvomi spôsobmi: Ekologicke definície kladu hornu hranicu krajinnej sféry do ozonosféry v dolnej časti stratosféry (25 – 30 km) nad zemským povrchom). Ak berieme ako kriterium cirkuláciu vzduchu v troposfere, tak môžeme definovať hornu hranicu ako tropopauzu (v miernych šírkach 10 - 12 km, v okolí rovníka 16 - 18 km a v polárnych oblastiach 8 - 10 km).
Dolnou hranicou krajinnej sféry môže byť Mohorovičičova plocha diskontinuity ( pod zemským povrchom), ktorá ohraničuje hĺbku, v ktorej sa nachádza rozhranie medzi zemskou kôrou a najvrchnejšou vrstvou plášťa, na tomto rozhraní sa mení rýchlosť zemetrasných vĺn z dôvodu odlišnej hustoty hornín. ). Iní vedci označujú za spodnú hranicu hĺbku.
Obzor (Zem)
thumb|horizont pri [[východ slnka|východe slnka]] Obzor alebo horizont je všeobecne časť zemského povrchu, ktorú možno vidieť z jedného miesta. V užšom význame je to iba deliaca čiara medzi oblohou a zemou.
V astronómii má horizont veľký význam. Je totiž základnou kružnicou pre horizontálne súradnice. Pozorovateľ vidí vždy iba tú časť oblohy, ktorá je nad horizontom. V nadmorskej výške 0 metrov je to presne polovica oblohy. V menšej výške vidí menšiu časť oblohy a naopak, čím vyššie vystúpa, tým väčšiu časť oblohy vidí. So vzrastajúcou výškou rastie aj časť zemského povrchu, ktorú možno vidieť. Na Mesiaci videli kozmonauti obzor v oveľa menšej vzdialenosti, ako na Zemi.
Ice MC
Ian Campbell (* 22. marec 1965, Nottingham, Spojené kráľovstvo), známy najmä pod umeleckým menom Ice MC, je raper a hudobník, ktorého kariéra dosiahla najväčší úspech v druhej polovici deväťdesiatych rokov.
Biografia
Campbellovi rodičia pochádzajú z Jamajky, zatiaľ čo on vyrastal v Hyson Green v Nottinghame. Počas štúdia na vysokej škole dostal prezývku ICE ktorá sa stala súčasťou jeho kariéry.
Prvé albumy
V roku 1989 v Taliansku, stretol speváka a producenta Roberta Zanettiho, (známeho zo skupiny Savage). Ich prvý singel z roku 1989 vyšiel pod názvom „Easy“ a bol komponovaný v hip house štýle. Stal sa úspešným takmer v celej Európe, kde dosahoval rebríček TOP 5 v Taliansku a TOP 3 v Nemecku. Ďalšie dve single, „Cinema“ a „Scream“ z albumu Cinema ktorý bol vydaný v druhej polovici roku 1990, boli taktiež úspešné. Jeho druhý album My World z roku 1991 ale už nebol taký úspešný.
Najväčšie hity a úspech
Jeho tretí album, Ice'n'Green, bol vydaný v roku 1994 na čele zo speváčkou Alexiou. Obsahoval 3 najúspešnejšie skladby jeho kariéry a to „Think About the Way“, „It's a Rainy Day“ a „Take Away the Colour“, ktoré zdolávali rekordné rebríčky po celom svete. Campbell prezentoval nový vzhľad a nový štýl pod ktorým vystupoval, išlo o takzvaný raggamuffin štýl. O rok neskôr vyšiel v poradí jeho štvrtý album, Ice'n'Green - The Remix Album ktorý v podstate obsahoval len rôzne remixy skladieb z predchádzajúceho albumu.
Spolupráca s Masterboyom
Koncom roka 2002, sa rozhodol vrátiť sa do Talianska a opäť kontaktovať Zanettiho. Spoločne začali tvoriť a pripravovať nový album Cold Skool, ktorý bol vydaný na začiatku roka 2004.
Campbell je taktiež maliar, svoje diela predáva cez svoju osobnú webstránku.
Somár domáci
Somár domáci  (iné názvy: staršie: osol domáci  ; mimo taxonómie: domáci somár, domáci osol , somár, osol; latinské názvy pozri nižšie) je taxón z podrodu somár (Asinus). Presnejšie sa zaraďuje buď ako taxón (forma alebo poddruh) v rámci druhu somár africký (Equus africanus) alebo ako samostatný druh.
Spoločne s koňom domácim je to jediný domestikovaný nepárnokopytník.
Názvy
Ako pri všetkých domestikovaných taxónoch, aj pri somárovi domácom je presné vedecké zaradenie sporné a teda aj sporný aj vedecký názov. Možné názvy tohto taxónu sú: O týchto názvoch porovnaj aj systéma a vysvetlenia v článku somár africký.
Evolúcia
Somáre domáce sa geneticky delia na dve skupiny - klád 1 a klád 2. Klád 1 vznikol z (dnes už pravdepodobne vyhynutého) taxónu somár núbijský, ktorý patrí do druhu somár africký. Klád 2 má nejakého dnes neznámeho afrického predchodcu (z druhu somár africký); jeho predchodcom však každopádne nie je somár somálsky.
Vzhľad
Žrebec má výšku v kohútiku v priemere okolo 122 centimetrov, kobyla 115 centimetrov. Somár domáci má sivú srsť s čiernym pozdĺžnym pásom na strede chrbta a s bielym bruchom.
Potrava
Somár domáci je bylinožravec. Okrem žihľavy, štiavu a trávy pokropenej močom a výkalmi zje somár domáci všetku rastlinnú potravu, somáre dokonca obhrýzajú aj drevo. Pred domestikáciou sa živili často len rôznymi druhmi suchých travín a kríkov.
Rozmnožovanie
Dobou párenia sú posledné dni jari alebo prvé mesiace leta. Asi po 11 mesiacoch samica somára rodí jedno mláďa, dosť dobre vyvinuté. Už v druhom roku má normálnu veľkosť, plnú silu má ale až v treťom roku. Keď sa skríži somár s kobylou, vznikne neplodný mul, ktorý sa podobá skôr na koňa. Skrížením samice somára s koňom vznikne mulica, ktorá sa podobá viac na somára.
Význam
Somár domáci sa používa na nosenie bremien, pretože dokáže uniesť aj 300 kg. Okrem svojej sily poskytuje aj mlieko a mäso. Mlieko somára je výživnejšie ako kravské a egyptská panovníčka Kleopatra VII. sa v somárom mlieku kúpala pre udržanie hladkej pleti. Mäso somára sa údajne pridáva do pravej uhorskej salámy.
Septuaginta
Septuaginta (z lat. „sedemdesiat“, skratka LXX) je grécky preklad Starého zákona z hebrejčiny. Vznikol v 3.-1. stor. pred Kr. v prostredí helénskej židovskej diaspóry. Používala ho aj vznikajúca kresťanská cirkev: „práve Septuaginta, t.j. grécka a nie hebrejská verzia Písma, bola ‚Bibliou‘ raného kresťanstva“.
Vznikol podľa legendy na ostrove Faros pri Alexandrii, kde ho napísalo 70/72 židovských učencov za 72 dní (odtiaľ názov Septuaginta). Na preklade sa pracovalo pravdepodobne už za Ptolemaia II. Filadelfa (vládol 285-246 pred Kr.), dokončený však bol až neskôr (275-130 pred Kr.). Nepravidelnosti v štýle a hodnote prekladu nám umožňujú rozpoznať mnohých prekladateľov. Túto legendu o vzniku kritizoval sv. Hieronym, ktorý ju označil za čiastočný výmysel.
Oproti palestínskemu kánonu obsahuje aj deuterokánonické knihy.
Zlá nekonečnosť
Zlá nekonečnosť je monotónne, bez konca sa opakujúce striedanie jedných a tých istých konkrétnych vlastností, procesov a zákonov pohybu v ľubovoľnom rozsahu priestoru a času.
2882 Tedesco
2882 Tedesco je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 26. júla 1981.
Možajsk
Možajsk je mesto v Rusku, najzápadnejšie mesto v Moskovskej oblasti. Nachádza sa 110 km severozápadne od Moskvy na rieke Moskva. Je to sídlo Možajského rajónu. Žije tu 31-tisíc obyvateľov (2008).
656 Beagle
656 Beagle je planétka s priemerom 57 km, ktorú objavil August Kopff 22. januára 1908.
Možajsk
Prvé zmienky v kronikách v roku 1231, bol pevnosť na západných hraniciach Ruska.
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2015
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2015 boli v poradí 16. majstrovstvá Ázie v canoe pole, ktoré organizuje Ázijská kanoistická konfederácia (ACC). Konali sa od 24.26. októbra 2015 v Hongkongu, za účasti rekordných 11 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov Bruneja a Číny. Hongkong organizoval ázijský šampionát tretíkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1987 a 1995. Dejiskom turnaja bol plavecký komplex Kwun Tong Swimming Pool, ktorý sa nachádza v mestskej oblasti Kowloon. V mužskej kategórii získalo svoj druhý titul 🇯🇵, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom titulu z. U žien zvíťazil 🇸🇬, ktorý vo finále vyhral nad predchádzajúcim päťnásobným držiteľom titulu z 🇮🇷.
ACC udelila právo hostiť tieto majstrovstvá Hongkongu na svojom kongrese v uzbeckom meste Samarkand v septembri 2013.
Trnavská univerzitná kníhtlačiareň
Trnavská univerzitná kníhtlačiareň bola tlačiareň pôsobiaca pri starej Trnavskej univerzite. Po vzniku Trnavskej univerzity pôsobila pri nej do roku 1640 najprv ako arcibiskupská kníhtlačiareň, ktorá sa v roku 1640 transformovala na akademickú.
Akademickú tlačiareň spravoval prefekt (člen profesorského zboru), niekedy tiež s pomocníkom, väčšinou vyučeným typografom (tzv. socius prefecti), technicky sa o ňu staral faktor, ktorého meno sa zvyčajne uvádzalo aj na titulnom liste tlače. Za 125 rokov pôsobenia akademickej tlačiarne sa ich vystriedalo 26. V polovici 17. storočia sa tlačiareň presťahovala do budovy univerzity a neskôr patrila k najvýznamnejším tlačiarňam vtedajšieho Uhorska. V roku 1770 mala 6 tlačových strojov a zamestnávala 10 strojmajstrov a 10 sadzačov. Mala vlastnú písmolejáreň i kniháreň a vlastnila tiež papierne v Dechticiach a Kláštore pod Znievom.
Za obdobie svojej činnosti vyprodukovala okolo 5 000 rôznych kníh nielen s náboženskou tematikou, ale i diela historické, filozofické, životopisné, divadelné hry, kalendáre a pod. v rôznych jazykoch vrátane slovenčiny. Z najvýznamnejších tlačí možno spomenúť Szőlősiho Cantus catholici, Martina Sentivániho Miscellanea, Timonovu Topographiu a pod. Po zrušení rádu jezuitov v roku 1773 bola tlačiareň zoštátnená a stala sa z nej tlačiareň trnavská. Pod novou správou pracovala štyri roky, do roku 1777. Pri príležitosti zoštátnenia bola vyhotovená inventúra, z ktorej poznáme podrobný stav tlačiarenského zariadenia i zamestnancov, ako i produkciu a zásoby tlačiarne.
Po roku 1777 sa zamestnanci i zariadenie trnavskej tlačiarne začali sťahovať do Budína a v Trnave zostala len ako filiálka tlačiarne budínskej Kráľovskej univerzity. Jej produkcia sa postupne znižovala, nakoniec mala troch sadzačov a štyroch strojmajstrov, no i tak vytlačila celkom 477 známych diel, z toho 71 slovenských. Nakoniec bola v roku 1798 zrušená.
Botanická záhrada hlavného mesta Prahy
náhľad|350px|Tzv. úvodná expozícia botanickej záhrady
Botanická záhrada hlavného mesta Prahy (pôvodne Pražská botanická záhrada) je botanická záhrada v Prahe-Troji. Jej najznámejšou časťou je skleník Fata Morgana, ale k záhrade patrí tiež vonkajšia expozícia vrátane vinice.
Názov záhrady je taktiež názvom mestskej organizácie, ktorá ju spravuje. Záhrada je stále v štádiu rozvoja, výstavba je plánovaná zhruba do roku 2017. K záhrade patrí celková plocha asi 52 hektárov (podľa iného zdroja 46,7 ha), z toho oplotená časť tvorí 27 ha. Riaditeľom záhrady je v súčasnosti Bohumil Černý.
História a časti záhrady
Botanická záhrada Karlovej univerzity bola v Prahe už pred vznikom mestskej botanickej záhrady (od roku 1775) a pôvodne sa nachádzala na Smíchove. Nová botanická záhrada vznikla na základe uznesenia Národného výboru hl. mesta Prahy z 29. marca 1966, ktoré zriadilo túto botanickú záhradu ako osvetovo-náučné zariadenie určené pre krátkodobú rekreáciu obyvateľov Prahy, s prepojením vzdelávacej funkcie s vedeckými aktivitami Karlovej univerzity a Vysokej školy poľnohospodárskej v Prahe. Podľa pôvodného zámeru mala záhrada zaberať v Troji plochu 130 hektárov. K realizácii zvyšku pôvodného zámeru však došlo až o niekoľko desaťročí neskôr. V roku 1992 bola na ploche 3 hektárov otvorená tzv. úvodná expozícia. Jej dominantnou časťou je veľká lúka, na ktorej sa pravidelne konajú výstavy sôch. Obklopujú ju menšie expozície, rybníček a pod.
vľavo|300px|náhľad|Významnú časť botanickej záhrady tvorí Japonská záhrada
Japonská záhrada
V máji 1997 pribudla expozícia japonskej záhrady, založená už v roku 1995. Japonská záhrada a expozícia Turecka a Stredomoria sa nachádzajú na rozlohe asi 1,5 hektára, z toho samotná japonská záhrada má rozlohu 0,67 hektára. V hlavnej časti tejto záhrady je umelý horský potôčik, japonské javory, rododendrony a bambusy. Vo vode žijú červené koi-kapre, symbol šťastia a blaženosti. Aj ďalšie prvky záhrady vyjadrujú japonskú symboliku. Časti záhrady sú prepojené plochou so zbierkou rastlín z vresovísk.
Vinica
Od apríla 2004 je pre verejnosť sprístupnená pamiatkovo chránená vinica svätej Kláry, pochádzajúca prinajmenšom z 13. storočia, avšak v priebehu histórie niekoľkokrát rušená a znovu obnovovaná. Od 17. storočia patrila k Trojskému zámku. V rokoch 1950 – 1953 bola obnovená, od roku 1995 je v správe Pražskej botanickej záhrady. Svojou rozlohou 3,56 hektára je najväčšou pražskou vinicou a tvorí významný podiel z celkových 11 hektárov aktuálne registrovaných pražských viníc. náhľad|vľavo|Skleník Fata Morgana
Skleník
V júni 2004 bol otvorený tropický skleník Fata Morgana, ktorý leží mimo územia vlastnej botanickej záhrady. Od botanickej záhrady k nemu vedie lávka. Jeho vnútorné expozície sú rozdelené do 3 oddelených častí - tropická suchá, tropická vlhká a chladená. Tropická vlhká časť obsahuje i veľké akvárium (jazierko) s podvodným tunelom.
Severná expozícia
V roku 2007 bola čiastočne otvorená tzv. Expozícia sever pri sídlisku Bohnice s pivonkovou lúkou, mokraďami a kvetenou Severnej Ameriky a Mexika.
Stanislav Kunda
Doc. MUDr. Stanislav Kunda, CSc. (* 27. január 1936, Staškov – † 3. máj 2016) bol slovenský psychiater a vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Je zakladateľom psychiatrie v Banskej Bystrici a okrese. V roku 1989 sa podieľal na rekonštrukcii pavilónu primára Petelena na psychiatrické oddelenie. Zúčastnil sa na domácich i zahraničných vedeckých seminároch, sympóziách a konferenciách. Bol členom Čs. a Slovenskej psychiatrickej spoločnosti, Spolku lekárov. Zakladal a pravidelne prispieval do rubriky Linka dôvery v denníku Smer (19671994). Publikoval odborné vedecké práce doma i v zahraničí. Roku 1990 bol poslancom SNR.
Micah Kogo
Micah Kogo (* 3. jún 1986, Burnt Forest) je kenský atlét, ktorý sa venuje behu na 5 000 a 10 000 metrov. Na olympijských hrách získal jednu medailu. V roku 2009 prekonal svetový rekorde v behu na 10 000 metrov s časom 27:01.
657 Gunlod
657 Gunlod je planétka s priemerom 43 km, ktorú objavil August Kopff 23. januára 1908.
2883 Barabashov
2883 Barabashov je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 13. septembra 1978.
Toray Pan Pacific Open 2007
Nasadenie
V zozname sú nasadené hráčky. V zátvorkách je kolo, ktorom vypadli.
V zozname sú nasadené páry. V zátvorkách je kolo, ktorom vypadli.
Kvalifikácia dvojhry
Štyri hráčky, ktoré sa kvalifikovali do hlavného turnaja:
Vier-Bordes
Vier-Bordes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
AXA Aréna NTC
náhľad|vpravo|Aegon aréna zvonka AXA Aréna, v minulosti Aegon aréna a Sibamac Arena, je športová hala a súčasť Národného tenisového centra v Bratislave. Usporiadavajú sa tu tenisové zápasy či turnaje, konalo sa tu finále Davisovho pohára v roku 2005 medzi Slovenskom a Chorvátskom. Taktiež sa tu pravidelne koná tenisový turnaj kategórie challenger Slovak Open. Používa sa aj na organizovanie koncertov, koncertovali tu aj Joe Cocker, Marilyn Manson, Deep Purple a Rihanna. Kapacita je 4 500 ľudí.
Vaudemange
Vaudemange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magnetický dipól
thumb|upright=1.5|[[Magnetické pole Zeme je približne dipólové. Na obrázku je použité zemepisné označenie severného (N) a južného pólu (S). Vo fyzike sa značí obrátene, takže severný pól strelky je priťahovaný ku geografickému severu]]
Magnetický dipól je predmet, ktorý okolo seba vytvára magnetické pole podobné poľu elektrického dipólu. Ako dipól môžeme chápať bežný permanentný magnet so severným a južným pólom, odtiaľ názov dipól. Dipólový charakter má tiež pole vodivej slučky, ktorou preteká elektrický prúd a (s obmedzenou presnosťou) i magnetické pole Zeme a niektorých ďalších planét.
Dipólový moment
Kde I je prúd prechádzajúci slučkou a \mathbf{S} je orientovaná plocha ohraničená slučkou dipólu. Vektor \mathbf{S} je orientovaný kolmo k rovine slučky a z rovnice je vidieť, že rovnaký smer má aj vektor dipólového momentu. Ak sa zmení smer prúdu v slučke, obráti sa vektor \mathbf{m} na opačnú stranu.
La Pomarède
La Pomarède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 163 obyvateľov (2009).
Anna Freudová
Bola zakladateľkou detskej psychoanalýzy, pôsobila ako výkonná členka výboru Viedenského psychoanalytického inštitútu. Popísala psychický mechanizmus identifikácie dieťaťa s agresorom.
Lama krotká
Lama krotká alebo lama (lat. Lama glama) patrí medzi domestikované druhy. Ide pravdepodobne o domestikovanú formu huanako, pretože je morfologicky podobná Guanaco cacsilensis. Podobne ako alpaka obýva oblasti Altiplána v Bolívii a v Peru. Malé populácie sú tiež v severnom Čile, Argentíne a Ekvádore. Pasie sa na horských svahoch a spása stredné až dlhé trávy.
Opis
Lama je vysoké robustné zviera, dosahujúce výšky 110 až 150 cm a hmotnosti 130 až 155 kg. Uši sú dlhé, tvár je so srsťou, nosná časť je dlhá, rovná, špička nosa je okrúhla. Chrbát je plochý od pleca až po zadok, chvost sa stáča hore a na chrbát. Lamy sa trochu líšia podľa miesta rozšírenia hustoty srsti a podľa jej farby.
Plemená
Rozlišujú sa dva typy: Ch'aku a Ccara. Väčšina (70 - 80 %) andských lám patrí k typu Ccara (zvaná tiež „bezvlnná lama“), ktorý je charakterizovaný holou tvárou a nízkou srsťou. Menej obvyklý je typ Ch'aku („vlnatá lama“), ktorý ako názov naznačuje, produkuje viac vlákna a má čelo a uši porastené srsťou. Vyskytujú sa však tiež kríženci medzi týmito typmi.
Využitie
Lama je cenným zdrojom vlákna. Mäso je chudé, červenej farby, nemramorované, jatočná výťažnosť je 60 %. Koža sa hodí k výrobe sandál, topánok a vakov. Poskytuje asi 2 kg srsti ročne. Vlákno, ktoré sa vyskytuje v škále od bielej po čiernu, je dlhé a hrubé.
Používa sa k výrobe povrazov, vakov, mechov, pokrývok aj látok k výrobe odevov, avšak vzhľadom k robustnej stavbe tela sa lama vždy chovala predovšetkým k účelom pre transport rôzneho materiálu. Pohybuje sa väčšinou v karavánach. Vyznačuje sa vysokou odolnosťou voči drsným podmienkam prostredia a veľkou vytrvalosťou v prenášaní nákladov o hmotnosti až 40 kg. K tomuto prenášaniu sa väčšinou používajú kastrovaní samci. Lama je symbolom živočíšnej výroby Bolívie.
ŠKB Martin
História
Klub až do roku 1991 súťažil v okresnej súťaži. Potom sa prihlásil do 2. Slovenskej hokejbalovej ligy (vznikla v roku 1990), z ktorej o 2 roky neskôr postúpil do najvyššej slovenskej súťaže. V nej hrá nepretržite od sezóny 1993/94. V sezóne 1995/96 získal klub prvú medailubronzovú, vďaka ktorej sa prebojoval aj na prvý ročník Európskeho pohára. Skončil na ňom na 4. mieste. Pred sezónou 2018/19 sa klub spojil s klubom HBK Diaková (Diaková je obec v okrese Martin).
Prenikavý úspech sa klubu podaril v rokoch 2003 a 2006, kedy vyhral Európsky pohár klubov. Pridal k nemu aj 3 strieborné umiestnenia. V rokoch 2005 a 2007 túto európsku súťaž aj organizoval; skončil na nich na 4., resp 3. mieste.
Úspechy
Slovenská hokejbalová extraliga mužov:
Európske súťaže
Európsky pohár:
František Kunzo
František Kunzo (* 17. september 1954, Spišský Hrušov) je bývalý slovenský futbalista, olympijský víťaz z roku 1980.
Kariéra
S futbalom začínal v Rudňanoch, v sedemnástich rokoch bol v drese Spišskej Novej Vsi najmladším hráčom Slovenskej národnej ligy. Najlepšie futbalové roky prežil spoľahlivý obranca v Dukle Banská Bystrica (19731981). Na Štiavničky prišiel ako 19-ročný do vtedy druholigového tímu, po troch rokoch vybojovali postup do česko-slovenskej ligy. Domáce prvoligové pôsobenie ukončil v Lokomotíve Košice (19831985), v obidvoch kluboch prispel k triumfu v Slovenskom pohári. V najvyššej súťaži odohral 191 zápasov.
V olympijskom družstve Československa odohral 11 zápasov. Na olympijských hrách 1980 v Moskve získal zlatú medailu, so Stanislavom Semanom boli jediní Slováci v tíme. Kunzo odhral na turnaji štyri zápasy, vrátane štvrťfinále a semifinále, napriek tomu vo finálovom stretnutí proti družstvu NDR dostal prednosť Ostravčan Zdeněk Rygel. Reprezentoval tiež v mládežníckych výberoch do 18 a do 21 rokov.
Na prvoligových trávnikoch pôsobili aj Kunzovi synovia František Kunzo ml. a Radoslav Kunzo.
Með suð í eyrum við spilum endalaust
Með suð í eyrum við spilum endalaust je zatiaľ posledný, piaty štúdiový album od islandskej kapely Sigur Rós. Názov piesne sa do slovenčiny dá preložiť ako: S popevkom v našich ušiach hráme donekonečna ďalej.
2884 Reddish
2884 Reddish je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil S. J. Bus 2. marca 1981.
Með suð í eyrum við spilum endalaust
Štýl a texty
Oproti predchádzajúcim albumom sa na tomto albume takmer nevyskytuje typická sláčiková hra na gitare, poznávacie znamenie skupiny. Prevláda zvuk basovej gitary a klavíra. Pieseň Festival je celá naspievaná v umelom jazyku skupiny Vonlenska.
658 Asteria
658 Asteria je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil August Kopff 23. januára 1908.
Behemot
right|thumb|Umelecké stvárnenie Behemota a Leviatana right|thumb|Behemot, Leviatan a Ziz
Behemot (po hebrejsky בהמות, po arabsky بهيموث, bahímút) je obrovský mýtický netvor v židovskom folklóre. Podľa Targumu a Septuaginty ide o tvar množného čísla slova בהמה (bəhēmāh), “zviera”. Predstavuje príklad tzv. pluralis excellentiae, ktorým sa v hebrejčine vyjadruje veľkosť a dôležitosť. V tomto prípade teda značí, že Behemot je najväčšie a najmocnejšie zo zvierat.
Ako metafora sa slovo Behemot používa pre hocijaké obrovské zviera.
Behemot v Biblii
V Biblii sa Behemot objavuje v knihe Jób 40, 15-24:
Mohyla (archeológia)
V mohyle sa zvyčajne rozlišuje ústredný hrob, niekedy v osobitne vybudovanej komore (často vykradnutej), a vedľajšie hroby, ktoré mali v jednotlivých obdobiach rozdielny význam. Miesto, na ktorom sa vyskytujú mohyly, sa nazýva mohylník.
Behemot
Behemot v Biblii
"Predstav si Behemóta, ktorého som utvoril ako teba! Žerie trávu ako dobytok. Pozri sa, jeho sila je v jeho bedrách a jeho statnosť v jeho brušných svaloch. Vystiera chvost ako céder,   šľachy jeho stehien sú pospletané; jeho kosti sú sťa bronzové rúry, jeho údy sú ako železné koly. On je prvotinou Božieho diela; stvorený nato, aby ovládal svojich druhov. Lebo vrchy mu donášajú potravu, i všetky poľné zvieratá, ktoré sa tam hrajú. Ležiava pod lotosmi v skrýši tŕstia a močiara, kryjú ho tiene lotosov, obklopujú ho riečne vŕby. Ak je rieka i dravá, nebojí sa, je pokojný, aj keď mu Jordán prúdi proti ústam. Kto ho spredu chytí, alebo kto mu hákom prepichne nos?"
Mohyla (archeológia)
Mohylové pochovávanie sa uplatňovalo v mnohých obdobiach praveku a v ranej dejinnej dobe; na Slovensku po prvý raz v závere neskorej kamennej doby (východoslovenské mohyly). Najväčšou európskou mohylou je Silbury Hill. Veľký rozmach v budovaní mohýl nastal v strednej bronzovej dobe najmä v okruhu mohylových kultúr (stredodunajská mohylová kultúra, českofalcká). Mali spravidla kamenný veniec alebo kamenné jadro. Mohylami sú v podstate aj bohaté kupolové mykénske hroby, neskôr späté s postavami gréckej mytológie. Na strednom Podunajsku budoval v mladšej bronzovej dobe veľké mohyly ľud stredodunajských popolnicových polí pre nadradenú vrstvu spoločnosti, vojenských náčelníkov, ich družinu, príp. aj rodinných príslušníkov (Čaka, Velatice, Očkov). Od mladšej doby bronzovej sa mohylové pochovávanie stáva stále viac výsadou privilegovanej vrstvy vo východo-, stredo- aj západoeurópskom prostredí.
Behemot
Behemot v Biblii
Behemot sa tiež objavuje v apokryfnej knihe Enoch, kde sa o ňom hovorí:
„A v ten deň budú dva netvory oddelené, jeden ženského rodu, menom Leviatan, aby prebýval v priepastiach oceánu pri prameňoch vôd; a (druhý) mužského rodu, nazvaný Behemot, ktorý má svoju hruď v neviditeľnej púšti menom Dundajin, na východ od záhrady Eden.“ (1 Enoch 60, 7-8)
Behemot v rabínskej tradícii
V židovskej tradícii je Behemot spolu s leviatanom a vtákom Ziz jednou z prvotných oblúd, ktoré vládnu nad zemou, morom a vzduchom. Mäso týchto príšer sa bude údajne podávať na konci vekov, na hostine spravodlivých. Podľa jedného podania Behemota nemôže zabiť žiaden človek, iba ten, kto ho stvoril, teda Boh, a to na konci časov. Podľa inej verzie mýtu sa pustia na konci vekov Behemot a leviatan do boja a obaja pri tom zahynú. V Akdamut, speve patriacom k sviatku Šavu’ot (oslava daru Tóry Židom), sa uvádza: „... Keď sa do seba zakliesnia [Behemot a leviatan] a budú bojovať, Behemot so svojimi rohmi bude plný sily, ryba (t. j. leviatan) so svojimi šupinami vyskočí, aby sa s ním stretla v sile. Ich stvoriteľ k nim pristúpi so svojim mocným mečom [a oboch ich zahubí]“. A ďalej „z prekrásnej kože leviatana Boh urobí baldachýn, pod ktorým sa ukryjú spravodliví, ktorí budú jesť mäso Behemota a leviatana za veľkej radosti a veselenia na veľkej hostine, ktorá bude pre nich pripravená“.
Boh tiež stvoril Behemota ako samca a samicu, ale pretože by im zem nebola stačila, ak by mali potomstvo, urobil samca neplodného a schladil žiar samice.
Veľkosť a vlastnosti
Behemot je vraj veľký ako tisíc vrchov a denne pozrie trávu na tisícke kopcov. Z raja vyteká špeciálna rieka, ktorá slúži iba na to, aby uhasila obrovský smäd tohoto netvora. Iba raz, v mesiaci tamuz, zo seba vydá Behemot rev, ale aj toľko stačí, aby ho ostatné zvieratá považovali za svojho vládcu.
Behemot ako skutočné zviera
V knihe Jób vystupuje Behemot vedľa iných, bežných zvierat, čo viedlo niektorých k dohadom, že aj v jeho prípade (a v prípade Leviatana) ide o skutočné, hoci mýtizované zviera. Ako vhodní kandidáti sa javia vodný byvol, nosorožec, slon a najčastejšie hroch. Ako hroch býva identifikovaný aj bahamot negeb („veľké zviera z juhu“) v knihe Izaiáš 30, 6.
Iní nesúhlasia s týmto záverom a poukazujú na to, že zviera „vystiera chvost ako céder“ (Jób 40, 17), čo nesúhlasí s popisom žiadneho z týchto živočíchov. Tí, ktorí veria, že by Behemot mohol byť slonom, tvrdia, že ide o popis slonieho chobotu. Iní však tvrdia, že slovo „chvost“ je v skutočnosti eufemizmus pre samčie genitálie. To by súhlasilo aj s ďalším významom slovesa „hýbať sa“ v hebrejčine, ktorý je „zväčšiť sa, napnúť sa“ a so zvyškom veršu 17, kde sa spomína Behemotova sila v bedrách.
Podľa kreacionistického výkladu je Behemot v skutočnosti dinosaurom patriacim k sauropodom, živočíchom obrovských rozmerov, ktoré by mohli mať chvost ako céder.
Behemot v iných kultúrach
Židovský Behemot je niekedy prirovnávaný k perzskému Hadhajošovi (podobne, ako leviatan ku Karovi a Ziz k vtákovi Simurgh). V arabskej kultúre je Behemot známy ako Bahamut.
Normalizácia (ČSSR)
Normalizácia je v dejinách Česko-Slovenska
Tento článok je o normalizácii v širšom zmysle a jeho časť Čistky 19691970 popisuje normalizáciu v užšom slova zmysle.
Názov, cieľ a význam
V tomto období došlo najprv k zastaveniu demokratizačných procesov Pražskej jari a následne k návratu k represívnemu komunistickému systému a jeho dlhoročnému udržiavaniu. Niekedy sa v užšom slova zmysle nazýva normalizáciou len obdobie rokov 19691971. Význam "normalizácie" (pomerov, života, situácie) bol predmetom politických diskusií už od vpádu vojsk v auguste. Už 10. septembra 1968 na rokovaní v Kremli L. I. Brežnev vysvetlil predsedovi vtedajšej vlády ČSSR O. Černíkovi, že ak si predstavuje pod "normalizáciou života predstavuje odchod cudzích vojsk" je na veľkom omyle, pretože pôjde o normalizáciu v zmysle zabezpečenia "výdobytkov socializmu".
Termín normalizácia pochádza z Moskovského protokolu, podpísaného 27. augusta 1968. Poučenie z krízového vývoja vydané v decembri 1970 sumarizuje obsah protokolu a normalizácie nasledovne: ''„Česko-slovenskí predstavitelia v tomto dokumente vyjadrili svoje odhodlanie dosiahnuť normalizáciu pomerov v našej krajine na základe marxizmu-leninizmu, obnoviť vedúcu úlohu strany a autoritu štátnej moci robotníckej triedy, vyradiť kontrarevolučné organizácie z politického života a upevniť medzinárodné zväzky ČSSR so Sovietskym zväzom a ďalšími socialistickými spojencami. (...) Na celkových pozitívnych výsledkoch moskovských rokovaní sa z česko-slovenskej strany aktívne podieľali súdruhovia Ludvík Svoboda, Gustáv Husák, Vasil Biľak a ďalší súdruhovia zastávajúci jasné triedne internacionálne pozície.“''
Normalizácia bola miernejšou formou útlaku komunistických oponentov ako stalinizmus v 50. rokoch, napriek tomu, že mnohí boli perzekuovaní, nedochádzalo už napr. k justičným vraždám v politických procesoch.
Po celú dobu normalizácie boli na území Česko-Slovenska rozmiestnené vojská Sovietskeho zväzu, ktoré boli úplne odsunuté až 21. júna 1991.
Prológ
Demokratizácia česko-slovenskej spoločnosti, známa ako Pražská jar, prebiehala pod vedením Alexandra Dubčeka od konca roka 1967 do augusta 1968. Sovietskym vedením bola vnímaná ako hrozba pre celý socialistický tábor vo sfére vplyvu ZSSR. Reformnému vedeniu Česko-Slovenska bolo niekoľkokrát signalizované, že ZSSR nie je spokojné s vývojom, reformy však neprestávali a tak sovietske vedenie rozhodlo o vojenskej intervencii s cieľom zvrátiť vývoj v ČSSR.
V noci z 20. na 21. augusta 1968 začali sovietske vojská, spoločne s vojskami Bulharska, Maďarska, Poľska a NDR vpád na územie Česko-Slovenska. Praha bola obsadená výsadkovými jednotkami a čelní predstavitelia štátu na čele s Dubčekom boli internovaní a odvlečení do Moskvy. Na území ČSSR však nedošlo k výraznejším vojenským stretom s okupantmi, keďže minister obrany Martin Dzúr vydal ešte v noci rozkaz, aby armáda a ďalšie ozbrojené zložky nekládli postupujúcim armádam odpor. V októbri 1968 prijalo Národné zhromaždenie ČSSR zákon o dočasnom pobyte sovietskych vojsk v ČSSR, čím sa okupácia zlegalizovala. Za hlasovalo 228 poslancov, 10 sa zdržalo a proti boli len štyria: František Kriegel, František Vodsloňa, Gertruda Sekaninová-Čakrtová a Božena Fuková. Cudzie vojská na území boli zárukou pre normalizátorov, že vzťahy ČSSR so Sovietskym zväzom sa normalizujú tak ako si to silnejší partner želal (pozri aj Brežnevova doktrína).
Priebeh
Od konca augusta, po podpísaní Moskovského protokolu a návrate česko-slovenských predstaviteľov do vlasti bol postupne oslabovaný vplyv Alexandra Dubčeka a jeho spolupracovníkov a vo vedení sa začínali postupné zmeny. 17. apríla 1969 bol do funkcie prvého tajomníka ÚV KSČ zvolený Gustáv Husák. Cieľom Husákovej normalizácie bolo upevniť vládu komunistickej strany a potvrdiť pozíciu Česko-Slovenska ako "oddaného člena socialistického tábora". Normalizačný proces zahŕňal nasledovné kroky:
Pelendrekový zákon a odvolávania
Po rozsiahlych demonštráciách v dňoch 18.- 21. augusta 1969 (pozri časť Odboj proti normalizácii) predsedníctvo Federálneho zhromaždenia 22. augusta 1969 prijalo zákonné opatrenie č. 99/1969 Zb. (tzv. pelendrekový zákon), ktoré umožnilo tvrdo postihovať demonštrácie a kohokoľvek, kto "narušoval socialistický spoločenský poriadok". Zákon podpísali Svoboda, Dubček a Černík.
Najvyššie stranícke orgány začali odvolávať viaceré svoje uznesenia z roku 1968. Dňa 9. septembra 1969 tak urobil ÚV KSS a 2529. septembra aj ÚV KSČ. Na tomto zasadnutí vystúpil Gustáv Husák s kritikou reformného hnutia pod Dubčekovým vedením.
Čistky 19691970
Krátko po získaní moci v auguste 1969, začalo Husákovo vedenie na jeseň 1969 uskutočňovať čistky. Skutoční a domnelí reformisti boli odstránení z vedúcich pozícií v masmédiách, súdnictve, kultúrnych, spoločenských a politických organizáciách, z nižšieho vedenia a postupne aj z najvyšších miest. Čistky sa netýkali len členov KSČ. Preverovaní (kádrovaní komisiami) boli aj nestraníci. Byť prekádrovaný (prejsť bez úhony kádrovaním) znamenalo vyjadriť (aj podpísať) predovšetkým súhlas s vpádom vojsk a tým pádom aj s normalizačnou politikou KSČ. Či straníkom alebo nestraníkom hrozila strata zamestnania a prenasledovanie (aj rodinných príslušníkov ) štátmi orgánmi alebo ŠtB.
V novembri 1969 sa rozhodlo o „očiste“ národných výborov od „oportunistov“. 20. novembra 1969 Ústredná revízna a kontrolná komisia KSS rozhodla, že poprední slovenskí intelektuáli a pracovníci v masmédiách sa podrobia straníckemu vyšetrovaniu.
Čistky v nasledujúcom období zasiahli všetky zastupiteľské zbory. Z národných výborov všetkých stupňov muselo v Česku odísť do konca roku 1971 okolo 15-tisíc a na Slovensku takmer 9-tisíc poslancov. Väčšinou z politických dôvodov. Desiatky poslancov opustili predčasne obe národné rady a federálny parlament. Namiesto nich boli jednotlivými orgánmi Národného frontu kooptované politicky spoľahlivé osoby. Takúto rekonštrukciu poslaneckých zborov umožňoval narýchlo prijatý zákon.
Výmena členských preukazov KSČ
Začiatkom roka 1970 ÚV KSČ rozhodol o „výmene členských preukazov“. Tento proces sa stal hlavným prostriedkom v boji proti reformným komunistom. Vznikli tzv. previerkové komisie na rôznych úrovniach, ktorých úlohou bolo vybrať nové vedenie organizácií tzv. zdravé jadro. Zo strany boli vylúčení nielen členovia, ktorí sa zúčastnili na obrodnom procese, ale i tí, ktorí nesúhlasili s prebiehajúcou normalizáciou.
Prvá fáza masových previerok sa začala od polovice februára a trvala do polovice apríla 1970. Predchádzal jej list ÚV KSČ základným organizáciám, ktorý koncipoval Vasil Biľak, ktorý vyzýval aby "zdravé sily" odhaľovali "pravicu". Za prví dva mesiace na Slovensku previerkové komisie navrhli vylúčiť zo strany len 22 členov aparátu a nomenklatúrnych kádrov a 373 radových členov.
Na zasadnutí predsedníctva ÚV KSČ 14. apríla 1970 preto Husák predložil návrh, podľa ktorého sa malo postupovať "prísnejšie" v základných organizáciách „silno zasiahnutých pravicovým oportunizmom". Išlo najmä o vedecké ústavy, vysoké školy, kultúrne inštitúcie a ústredné úrady štátnej správy. Tam všade mali previerkové komisie urobiť pohovory najprv so „zdravým jadrom" a z jeho stredu vytvoriť nový stranícky výbor organizácie. Ostatným „úchylkárom", tzv. "pravicovým oportunistom" a „revizionistom" mal príslušný okresný výbor KSČ, resp. KSS pozastaviť členstvo v strane a prevziať do úschovy ich legitimácie. S "pozastavenými" sa pohovory konali, iba ak o to sami požiadali nadriadené stranícke orgány a v žiadosti dokázali, že v uplynulom období bojovali proti pravicovému oportunizmu a revizionizmu. Žiadosť mali podať do mesiaca od pozastavenia členstva, v opačnom prípade mali byť z KSČ vylúčení. Miernejším trestom bolo vyškrtnutie. Už v apríli 1970 Husák odhadoval počet budúcich vylúčených na 10 až 20%. (V skutočnosti bol potom 21%.)
Previerky a ich výsledky
Činnosť previerkových komisií v Česku koordinoval Alois Indra a na Slovensku Viliam Šalgovič. Pohovory s preverovanými mali písomnú a ústnu časť. Bolo treba vyplniť dotazník s desiatimi otázkami, resp. ich súbormi. Kľúčové otázky zneli :
Správnou odpoveďou bolo so všetkým súhlasiť. Rozhodnutia komisií boli aj tak často subjektívne. Na Slovensku sa máločo zaobíde bez korupcie a protekcie. Politické čistky neboli výnimkou. Husákovým priateľom z Povstania napríklad vôbec neboli položené nepríjemné otázky, na ktoré ak by odpovedali záporne museli by byť vylúčení. Vylúčenie znamenalo nielen zaradenie medzi "úchylkárov" ale aj postih (často zákaz) výkonu povolania. Stranícka tlač postupne zverejňovala mená niektorých vtedy známych vylúčených Slovákov: Miroslava Kusého, publicistu Eda Friša, redaktorku Pravdy Renatu Štefelovú a ďalších. O stranícku legitimáciu aj spisovateľ Dominik Tatarka, ktorého vzápätí postihol zákaz publikovania. Medzi postihnutými však boli aj len budúci významní predstavitelia ako prezident Michal Kováč, Vladimír Mečiar a ďalší. Sám Dubček bol do konca roka 1969 odstránený z predsedníctva strany a v roku 1970 bol aj vylúčený.
Horúce médium
Médium horúce (M. McLuhan) je extenzia jediného zmyslu pomocou vysokej definície. Pre horúce médiá je charakteristická nízka participácia. Horúcim médiom je napr. rozhlas.
Normalizácia (ČSSR)
Previerky a ich výsledky
Celkovo bolo počas normalizácie vylúčených zo strany až 327 000 ľudí (asi jedna pätina z celkového počtu 1 535 537). V Česku bolo vylúčených a vyškrtnutých okolo 274-tisíc a na Slovensku 53-tisíc členov. Zatiaľ čo v Česku boli čistky veľmi radikálne a poprední vedci a vysokoškolskí učitelia boli prekladaní na manuálne práce (tzv. "k lopate"), na Slovensku neboli až také dramatické.
Husák si tiež posilnil svoju vodcovskú rolu „odložením“ potenciálnych rivalov na rôzne pozície vzniknuté vytvorením česko-slovenskej federácie.
Už prebiehajúci proces normalizácie bol potvrdený zasadaním Ústredného výboru KSČ z 11. a 12. decembra 1970. Nové Husákovo vedenie strany na ňom prijalo tzv. Poučenie z krízového vývoja. Tento text popisuje priebeh a ukončenie Pražskej jari z hľadiska neostalinistického videnia sveta (pozri aj Brežnevova doktrína). Toto poučenie ovplyvňovalo život spoločnosti až do roku 1989.
Ešte v 80. rokoch 20 storočia boli vykonávanie kontroly u zamestnávateľov, či vylúčení zo strany nezastávajú posty alebo funkcie a teda, či ešte stále dostatočne trpia za svoju "nerozvážnosť" spred 20 rokov.