cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gmina Kamień (powiat rzeszowski)
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Rzeszów.
Aias (syn Oilea)
náhľad|Aias, autor:Serrur Henri, 1794-1865 Aias alebo Aiás (starogr. Αἴας – Aias, ), nazývaný aj „malý Aias“ , je v gréckej mytológii syn lokridskeho kráľa Oilea.
Pouancé (obec)
Pouancé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Aias (syn Oilea)
Aias nazývaný aj ako Aias "menší" alebo "malý", svojim prídomkom odlíšený od hrdinu rovnakého mena, veľkého a silného syna salamínskeho kráľa Telamóna. Obaja títo muži si vydobyli slávu na poli vojnovom v trójskej vojne, obaja sa už však do vlasti nevrátili – veľký Aias zomrel vlastnou rukou pri Tróji, jeho vzrastom menší druh na ceste z vojny domov.
Pouancé (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aias (syn Oilea)
Aj keď bol Aias vzrastom malý, bol dobrým bojovníkom. Vo vojne vynikol ako skvelý kopijník, v behu bol od neho rýchlejší len Achilles, Aias bol tiež dobrým obrancom hradieb, vybudovaných na ochranu tábora Achájcov. Aias mal len ľanové brnenie a preto väčšinou bojoval po boku svojho druha veľkého Aianta, ktorý ho kryl svojim veľkým štítom.
V závere trójskej vojny bol malý Aias jedným z mužov, ktorí sa ukryli v útrobách Trójskeho koňa, ktorým Gréci oklamali Trójanov. Nič netušiaci obrancovia Tróje vtiahli dreveného koňa do mesta a v domnení, že sa vojna skončila, usporiadali večer veľkú oslavu, po ktorej si premožení jedlom a vínom ľahli na lôžka. Keď sa rozhostilo ticho z útrob koňa Aias a jeho spolubojovníci vyliezli a dali okamžite fakľou znamenie ostatným bojovníkom čakajúcim na pobreží, že je cesta voľná. Po prieniku achájskeho vojska do Tróje sa začalo strašné vraždenie jej obyvateľstva.
Malý Aias sa pri dobývaní mesta zmocnil veštkyne Kassandry, dcéry trójskeho kráľa Priama a zneuctil ju priamo pri oltári bohyne Atény. Za to sa mu dostalo nenávisti od vojska, dokonca mal byť na návrh Odysea ukameňovaný. Z toho sa ešte Aiás vyvliekol, ale na spiatočnej plavbe domov už k nemu osud nebol prívetivý, jeho loď stroskotala na pobrežných skalách ostrova Eubója. Boh morí Poseidón sa spočiatku nad ním zľutoval a nechal ho vyplávať na najbližšiu skalu, ale keď Aias sebavedomo zakričal na svojich druhov, aby si brali príklad z neho, Poseidón svojím trojzubcom skalu rozlomil a Aias sa utopil.
Chocianów
Chocianów je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat polkowicki v rovnomennej gmine.
Žije tu 8196 obyvateľov (30.6.2007).
Antiochos z Leprea
Antiochos z élidskeho Leprea si na 95. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v pankratiu. Pankration zaviedli na 33. olympijských hrách v roku 648 pred Kr. Bol to pästiarský zápas, pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov.
Selovia
Selovia žili na území východne od Zemgalov na ľavom brehu rieky Daugava. Prvýkrát ich spomenul historik v kronike Henricha Latyša v 13. storočí. Na území Selov sa nachádzalo vyše päť hradov, z ktorých hlavným hradom bol Selpils. V 13. storočí sa územie Kuršov a Selov stali súčasťou Veľkého litovského kniežatstva.
Antiochos z Leprea
Olympijské víťazstvo Antiocha zaznamenal cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí videl jeho sochu v Olympii. Pausanias okrem toho uvádza: „''Antiochovu sochu vytvoril Nikodamos, Antiochos bol rodom z Leprea; jedenkrát premohol v Olympii svojich súperov v pankratiu, na hrách v Istmii a potom v Nemei zvíťazil dvakrát. Leprejčania totiž nemali taký odpor k isthmickým hrám ako (iní) Éliďania..."''
Podľa emeritného profesora Marka Goldena je olympionik Antiochos pravdepodobne totožný s Antiochom uvádzaným historikom Xenofónom (Antiochos pankratista ), ktorý zastupoval susednú Arkádiu ako posol (vyslanec) so žiadosťou o vojenskú pomoc u perzského kráľa.
Gmina Kłodawa (powiat gorzowski)
Gmina Kłodawa je vidiecka gmina v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Má rozlohu 234,83 km² a žije tu 6327 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 26,94 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gorzów.
Kochav ha-Jarden
Dejiny
Pevnosť Belvoir slúžila ako významná prekážka moslimkému postupu do križiackeho Jeruzalemského kráľovstva z východu. V roku 1180 odolal útoku tureckých vojsk.
Opevnenie hradu bolo v rokoch 1217 až 1218 rozbúrané víťazmi, ktorí sa obávali znovudobytia pevnosti križiakmi.
V roku 1240 bol hrad Belvoir na základe dohody postúpený križiakom, ale nedostatok peňazí im nedovoľoval znova vybudovať opevnenie a pevnosť sa tak zakrátko dostala znova pod vládu moslimov.
Kajláš Satjárthí
Kajláš Satjárthí (* 11. január 1954, Vidiša, India) je indický bojovník za práva detí.
V indickom hnutí proti detskej práci sa angažuje od 90. rokov 20. storočia. Jeho organizácia, Bachpan Bachao Andolan (Hnutie za záchranu detstva), doteraz vyslobodila podľa odhadov viac ako 80 000 detí z rôznych foriem otroctva a zaslúžila sa o ich úspešnú reintrodukciu, rehabilitáciu a vzdelanie. Za svoju činnosť získal (spolu s Malal Júsufzajovou) v roku 2014 Nobelovu cenu za mier.
Tepelná trubica
Tepelná trubica (angl. Heatpipe, Heat Pipe) je technológia slúžiaca na prenos tepla (tepelného výkonu) pri zachovaní malého rozdielu teplôt. Prenos tepla je (podobne ako v chladničkách a mrazničkách) zabezpečený odparovaním a následnou kondenzáciou. Touto technológiou je možné preniesť veľký objem tepla pri malých rozmeroch zariadenia. Zariadenie nemá pohyblivé diely, je bezúdržbové, s veľmi dlhou životnosťou.
Princip činnosti
Použité médium závisí od rozsahu pracovných teplôt trubice, teplôt pri ktorom dochádza k odparovaniu a kondenzácii pracovného média (voda sa pri normálnom tlaku odparí pri 100° C), okolitého tlaku a tlaku vo vnútri trubice. Pri nižšom tlaku (v trubici) je potrebné na vyparenie vody menej tepla, ale nižší tlak znamená vyššie náklady na výrobu trubice, na stabilitu trubice, vysoké rozdiely tlaku (vonkajší-vnútorný) vyžadujú hrubšie steny – cena materiálu .... snaha je preto dosiahnuť efekt prenosu tepla už pri štandardnom tlaku okolia.
Rúrkové
Základ tvorí uzatvorená rúrka (meď, mosadz, sklo, oceľ) dostatočnej pevnosti, aby prípadným stlačením (ohnutím) rúrky nedošlo k zmene vnútorných rozmerov, alebo k zmene vnútorného tlaku. Vo vnútri sa nachádza definované množstvo pracovného média, či už vo forme kvapaliny, alebo pary.
Ploché
Tepelná trubica existuje aj v plochej forme – plochá tenká vrstva tvorená širšími a užšími kanálikmi. Cez kanáliky väčšieho prierezu prúdi para smerom ku „chladnému“ koncu plochy, tenké kanáliky sú navrhnuté tak, aby sa uplatnil kapilárny efekt – pracovné médium vzlína cez užšie kanáliky ku „teplému“ koncu, kde sa znova odparí....
Chladenie v priemysle
Používa sa tam, kde z nejakého dôvodu nie je možné použiť chladič priamo na zdroji tepla (rozmery, prachotesnosť a vodotesnosť, nemožnosť umiestenia chladiča pre vysokú teplotu v okolí ...). Tepelná trubica odvedie teplo ďalej do priestoru, kde už je možné chladič umiestniť. Zariadenie je možné pracho – vzducho – vodotesne utesniť a trubicou odviesť teplo z takto uzatvoreného priestoru.
Chladenie počítačov
Procesory (CPU, GPU, čipset ...) sa vyrábajú čoraz výkonnejšie, a vyžadujú čoraz väčšie chladiče. Tieto niekedy nie je možné z rozmerových a iných dôvodov umiestniť priamo na procesore, preto sa tepelnou trubicou odvedú do miesta, kde je možné umiestniť veľkorozmerový chladič. Pri počítačoch vadí aj hlučnosť, preto sa často používajú pasívne chladiče, ktoré rozmerovo a váhovo nemôžu byť umiestnené priamo na procesore. V notebookoch sa procesor nemusí umiestniť pri okraji notebooku, ale len samotné teplo sa odvedie z vnútra priestoru do chladiča na jeho okraji.
Patrick Staudacher
Patrick Staudacher (* 29. apríl 1980, Sterzing, Taliansko) je taliansky lyžiar. Najväčší úspech dosiahol na MS 2007 v zjazdovom lyžovaní vo švédskom Åre, kde senzačne vyhral superobrovský slalom.
Montaigut-le-Blanc (Puy-de-Dôme)
Montaigut-le-Blanc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prokop Málek
Prokop Málek (* 9. apríl 1915, Zábřeh – † 30. september 1992) bol český lekár-chirurg, profesor Karlovej univerzity v Prahe a akademik.
Komjatný potok
Komjatný potok je potok na Hornom Považí, v severnej časti okresu Považská Bystrica. Je to pravostranný prítok Papradnianky, meria 2,7 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Javorníkoch, podcelku Vysoké Javorníky, na severnom svahu Hladnej (923,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 845 m n. m. V pramennej oblasti tečie na sever, ďalej sa stáča na severovýchod a zľava priberá prítok od osady Badačov grúnik. Potom sa stáča východným smerom, preteká osadou Komjatné, kde z ľavej strany priberá prameniaci juhovýchodne od kóty 1 028 m a sprava prítok zo severovýchodného svahu Hladnej. Napokon sa severne od osady Majer (severozápadne od obce Papradno) vlieva v nadmorskej výške cca 506 m n. m. do Papradnianky. Zhruba 50 m severnejšie proti prúdu ústi Žilín.
Barby (Ardennes)
Barby je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 373 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Okrajové more
thumb|upright=1.4|[[Grónske more|Grónske, Nórske, Barentsovo, a Severné more patrí medzi okrajové moria Atlantického oceánu]]
Okrajové more je more, ktoré je od oceánu oddelené ostrovmi, polostrovmi a podmorskými prahmi.
Ústí nad Labem
Ústí nad Labem je štatutárne mesto na severozápade Čiech, centrum Ústeckého kraja a okresu Ústí nad Labem. Do roku 1990 v meste sídlil Krajský národný výbor Severočeského kraja. Ústí nad Labem má rozlohu a s počtom 95 477 obyvateľov je siedmym najväčším mestom Česka.
Dejiny
Oblasťou s najstaršou historickou tradíciou je okolie neďalekej obce Stadice (v súčasnosti časť Řehlovíc) ležiacej v údolí rieky Bíliny. Český kronikár Kosmas sem prisudzuje dej povesti o založení českej kráľovskej dynastie, rodu Přemyslovcov. Podľa jeho rozprávania bol práve tu bájny Přemysl Oráč vyzvaný, aby opustil svoj pluh, oženil sa s kňažnou Libušou a zasadol na kniežací stolec. Přemyslovci Čechám vládli približne od roku 800 až do roku 1306. Přemysl Otakar II. povýšil Ústie na mesto, pravdepodobne v polovici 13. storočia. Výsady, ktoré mestu udelil Přemysl Otakar II., potvrdil a rozšíril Ján Luxemburský. Mesto sa riadilo magdeburgským právom, malo právo slobodnej plavby aj míľové právo.
Priemysel
Po búrlivom rozvoji priemyslu v 19. storočí bol aj v socializme uprednostňovaný ťažký priemysel. Priamo v centre mesta pozdĺž rieky Labe sú umiestnené podniky chemického a potravinárskeho priemyslu. Na severe mesta v Úžine bola plynáreň a na západe mesta v Trnicích tepláreň s kombinovanou výrobou výrobou elektriny a tepla. Na juhu pri Labe existovala veľká paneláreň. Ovzdušie mesta a povrchové vody boli silno znečistené. Významný bol aj prístav na Labe. Niektoré z týchto prevádzok boli zrušené (plynáreň, paneláreň) ale chemický a potravinársky priemysel sa ďalej rozvíja. Životné prostredie sa aj napriek tomu oveľa zlepšilo a za svoje úsilie o zlepšenie životného prostredia získalo mesto v rokoch 1999, 2000, a 2001 ocenenie Európskej komisie. Napriek týmto oceneniam je v súčasnosti zo strany mesta laxný prístup mestských orgánov k častým haváriám, ku ktorým v tunajšej chemickej továrni Spolchemie dochádza. V priebehu roku 2004 došlo dvakrát po sebe k únikom nebezpečných chemikálií do ovzdušia. Obyvateľstvo bolo informované so zhruba dvojhodinovým oneskorením. Nebezpečné prevádzky z centra mesta miznú, nahradzujú ich moderné a bezpečné technológie. To sa prejavuje napríklad súčasným stavom čistoty rieky Bíliny, ktorá ešte donedávna slúžila na rozrieďovanie nebezpečných chemických odpadov, ktoré Spolchemie produkovala.
Columbus (ISS)
thumb|right|250px|Columbus v Kennedyho kozmickom stredisku
Columbus je vedecké laboratórium navrhnuté ako súčasť Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS). Je to najväčší príspevok Európskej kozmickej agentúry (ESA) na stavbe ISS. Columbus bol postavený v Európe a do Kennedyho kozmického strediska bol letecky dopravený ťažkým dopravným lietadlom Airbus Beluga. Štart laboratória sa uskutočnil 7. februára 2008 raketoplánom Atlantis pri misii STS-122. Navrhnutá životnosť modulu Columbus je desať rokov.
História
Vedenie Európskej kozmickej agentúry (ESA) schválilo program Columbus v roku 1985. Od tej doby bolo vypracovaných množstvo štúdií a návrhov. Pôvodne program Columbus zahrňoval letovú konfiguráciu: samostatná vedecká kozmická stanica obsluhovaná raketoplánom Hermes, ktorý by stanicu periodicky navštevoval kvôli údržbe a odoberaní vedeckých výsledkov, modul APM (Attached Pressurized Module) a polárna platforma (Polar Platform – pohybujúca sa po polárnej dráhe). Koncom roku 1989 vypracoval hlavný dodávateľ MBB-ERNO návrh rozpočtu na projekt, cena však bola pre ESA príliš vysoká.
Po ďalších rozpočtových škrtoch (a zrušení francúzskeho programu Hermes) zostal z projektu iba modul APM, premenovaný na Columbus. Polárna platforma bola riešená samostatne s francúzskym satelitom Helios. ESA sa rozhodla prevádzkovať laboratórium Columbus ako súčasť Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS).
Na stavbe modulu sa podieľala talianska firma Alcatel Alenia Space a nemecká spoločnosť MBB-ERNO. Alenia vyrobila vlastné telo modulu, mechanické systémy, systémy podpory života a tepelné systémy. Nemecký partner vyrobil všetky letecké systémy a softvér.
Konštrukcia použitá pri laboratóriu vychádza z viaceúčelového transportného modulu MPLM, postaveného pre NASA spoločnosťou Alcatel Alenia Space. V roku 2000 bol modul dopravený do Brém v Nemecku, kde sa dokončil a kde prebehli testy systému. thumb|left|250px|Nakládanie laboratória Columbus na letisku v Brémach 27. mája 2006 bol Columbus prepravený z Brém do Kennedyho kozmického strediska pomocou Airbusu Beluga.
Omeškanie výroby a štartu zariadenia oproti pôvodne plánovaným termínom bolo spôsobené problémami pri vývoji, požadovanými zmenami v dizajne (ESA) a problémami so štartami raketoplánov. Najväčšími úpravami prešli externé platformy EPF (External Payload Facility). Modul mal tiež obsahovať zariadenie pre priame komunikačné spojenie so Zemou, ktoré malo zároveň slúžiť ako záložné pre ISS, kvôli vysokej cene však nebolo realizované.
Konštrukcia
Laboratórium tvorí valcovitý modul s kónickými koncami. Jeho priemer je a dĺžka. Tvar modulu je veľmi podobný viacúčelovému transportnému modulu MPLM (Multi-Purpose Logistics Module), obidva boli navrhnuté na prepravu v nákladovom priestore raketoplánu. Jedna kónická strana je vybavená laboratórnou technikou a počítačmi, na druhom konci je umiestnený prielez, ktorým bude laboratórium spojené s modulom Harmony.
Výskumné aktivity a hlavné ciele
Po sprevádzkovaní modulu Columbus budú aktivity v laboratóriu koordinované s pozemným riadiacim strediskom (Columbus Control Centre) v Oberpfaffenhofene v Nemecku v spolupráci s ďalšími operačnými centrami v Európe. Laboratórium môže byť vybavené desiatimi skriňovými modulmi s vedeckými experimentami (International Standard Payload Racks).
Podľa dohody s NASA môže Európska kozmická agentúra využívať 51 % vedeckej kapacity laboratória. ESA bude využívať päť skriňových vedeckých modulov, ďalších päť skriní je určených pre výskumy NASA. Štyri tieto moduly sú umiestnené vpredu, štyri vzadu a dva v hornej časti laboratória. Ďalšie tri skriňové moduly sú určené pre podporu života a pre chladiace systémy a zostávajúce skrine slúžia ako ukladacie priestory. Navyše je možné z vonkajšej strany laboratória umiestniť štyri plošiny pre vedecké prístroje. Každá externá plošina je namontovaná na adaptéri, na ktorý je možné umiestniť menšie inštrumenty a experimenty s hmotnosťou až. thumb|Slnečné observatórium SOLAR je umiestnené na vonkajšej časti laboratória Columbus Pre modul Columbus sú pripravené nasledujúce skriňové experimentálne moduly:
Prvé externé zariadenia namontované na Columbus sú:
Predštartovná príprava a štart
Štart laboratória Columbus k ISS bol naplánovaný pomocou raketoplánu Atlantis pri lete 1E (misia STS-122). Šesť mesiacov pred štartom prešiel Columbus záverečným testovaním, po ktorom NASA začala zariadenie integrovať do nákladového priestoru raketoplánu Atlantis. Kvôli poškodeniu raketoplánu Atlantis pri búrke s krupobitím 26. februára 2007 došlo k odkladu aj nasledujúcich štartov raketoplánov k Medzinárodnej vesmírnej stanici. Nový termín štartu letu STS-122 s laboratóriom Columbus bol predbežne stanovený na 6. decembra 2007. thumb|left|Inštalovanie laboratória do nákladového priestoru raketoplánu Atlantis 10. novembra 2007 bol raketoplán Atlantis na mobilnom transportéri dopravený na štartovaciu rampu 39A a do jeho nákladového priestoru bolo 12. novembra umiestnené laboratórium.
Posádka Medzinárodnej vesmírnej stanice 24. novembra uskutočnila výstup do vesmíru (EVA), pri ktorom astronauti Peggy Whitsonová a Daniel Tani odstránili z pravobočného pripojovacieho uzla modulu Harmony tepelný kryt a pripravili tak stanicu na prijatie európskeho laboratória. Štart bol pre poruchu na prídavnej palivovej nádrži ET odkladaný až do 7. februára 2008, keď raketoplán s laboratóriom v nákladovom priestore úspešne odštartoval.
Columbus na ISS
11. februára sa uskutočnil výstup do otvoreného vesmíru, ktorého sa zúčastnili astronauti Rex Walheim a Stanley Love. Hlavnou úlohou tohto výstupu bolo vyzdvihnúť laboratórium Columbus z nákladového priestoru raketoplánu a pripojiť ho k stanici. Astronauti najskôr odpojili modul od elektrického vedenia napájajúceho vyhrievanie laboratória, namontovali naň zariadenie PDGF slúžiace k pripojeniu staničného manipulátora SSRMS a odmontovali ochranné kryty. Columbus bol potom vyzdvihnutý robotickým manipulátorom stanice (Canadarm 2) z nákladového priestoru Atlantisu a pripojený k bočnému prípojnému miestu modulu Harmony (predtým Node 2). Tým sa európske laboratórium stalo súčasťou Medzinárodnej vesmírnej stanice. thumb|Laboratórium Columbus súčasťou ISS 12. februára posádka raketoplánu Atlantis a základná posádka ISS Expedícia 16 začali práce na oživovaní laboratória. Astronauti Schlegel a Eyharts, reprezentujúci Európsku vesmírnu agentúru (ESA), vstúpili do modulu ako prví o 14:08 UTC.
15. februára prebehol ďalší výstup do otvoreného vesmíru, pri ktorom astronauti Rex Walheim a Stanley Love na vonkajšiu plošinu modulu Columbus namontovali zariadenie na výskum Slnka Solar Monitoring Observatory (SMO/SOLAR) a multifunkčnú plošinu European Technology Exposure Facility (EuTEF).
Óda na radosť (Beethoven)
Óda na radosť je záverečná časť Beethovenovej 9. symfónie d moll op 125 k Schillerovej óde "Na radosť" (Ode "An die Freude"). Autor v texte vyjadruje idealistickú víziu bratstva celého ľudstva, ktorú zdieľal aj van Beethoven. Hymnu hudobne upravil svetoznámy dirigent Herbert von Karajan. Je bez textu - v univerzálnom jazyku hudby. Vyjadruje ideál slobody, mieru a solidarity., ktorá mala premiéru 7. mája 1824 vo Viedni.
Arthur John Birch
Arthur John Birch (* 3. august 1915, Sydney, Austrália– † 8. december 1995, Canberra) bol austrálsky organický chemik.
Objavil „Birchovu redukciu“ aromatických kruhov, ktorá sa používa pri syntetizovaní v organickej chémii. Birchova redukcia umožňuje premenou steroidov vytvoriť antikoncepčné tabletky, iné steroidné lieky a antibiotiká.
Životopis
Birch získal štipendium na Univerzite v Sydney, kde v roku 1937 získal bakalársky titul BSc a v roku 1938 aj titul MSc. Potom odišiel na Oxfordskú univerzitu, kde získal v roku 1940 titul PhD. V Oxforde ostal do roku 1948, pričom sa venoval výskumom pod vedením Sira Roberta Robinsona. Neskôr sa stal profesorom na Univerzite v Cambridgi, kde ostal do roku 1952. V Cambridgi pracoval s lordom Alexandrom Toddom.
V roku 1952 sa vrátil späť do Austrálie, aby tu prevzal miesto profesora organickej chémie na Univerzite v Sydney. V roku 1954 sa stal členom Austrálskej akadémie vied. Profesorom ostal až do roku 1955, kedy získal podobné miesto na Univerzite v Manchesteri. V roku 1958 sa stal členom Kráľovskej spoločnosti.
Do Austrálie sa znovu vrátil v roku 1967, aby tu založil Výskumnú školu chémie na pôde Austrálskej národnej univerzity v Canberre, pričom sa stal jej zakladajúcim dekan. Do roku 1980 úzko spolupracoval s touto školou. Medzi rokmi 1977 a 1978 bol prezidentom Kráľovského austrálskeho chemického inštitútu a v roku 1977 predsedal Nezávislému vyšetrovaniu v CSIRO.
Medzi rokmi 1982 až 1986 pôsobil ako prezident Austrálskej akadémie vied. V roku 1987 získal titul „companion“ Radu Austrálie (AC) za svoje príspevky vo vede. V roku 1994 ďalej dostal čestné členstvo Kráľovskej chemickej spoločnosti. Bol aj zakladajúcim členom Austrálskej vedeckej a technologickej rady.
Lieskovany
Lieskovany sú obec na Slovensku v okrese Spišská Nová Ves, v Košickom kraji.
Polohopis
Obec sa nachádza v južnej časti Hornádskej kotliny na pravom brehu Levočského potoka.
Susedné obce
Markušovce, Odorín, Spišská Nová Ves, Harichovce, Danišovce, Teplička, Matejovce nad Hornádom.
Vodné toky
Cez obec preteká Levočský potok.
Názov
Vývin názvu obce
Nemecký názov: Steckensdorf, Haseldorf Maďarský názov: Leszkovány
Obyvateľstvo
Vývoj obyvateľstva od roku 1869:
Zloženie obyvateľstva podľa národnosti (2001):
Školstvo
Materská škola - č. d. 50
Gmina Kolno (powiat olsztyński)
Gmina Kolno je vidiecka gmina v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Má rozlohu 178,34 km² a žije tu 3442 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 19,3 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Olsztyn.
Holýšov
Holýšov je mesto v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 4 943 obyvateľov, z toho 2 437 mužov a 2 506 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,1 roka (muži 38,0 roka, ženy 40,2 roka).
1995 vo vede
Tento článok obsahuje výpis významných udalostí vo vede a technike v roku 1995.
Chojnów
Chojnów je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat legnicki v rovnomennej gmine.
Žije tu 14513 obyvateľov (30.6.2007).
Grapa
Grapa môže byť:
Gmina Konopnica (powiat lubelski)
Gmina Konopnica je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 92,75 km² a žije tu 11001 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 118,61 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lublin.
Latgalci
Náboženstvo
Latgalci sa na rozdiel od ostatných Lotyšov vyvíjali na území, ktoré patrilo k Poľsko-litovskej únii, preto zostali verní rímskokatolíckej viere. Aj dnes sa líšia od prevažne luteránskych Lotyšov svojím rímskokatolíckym náboženstvom.
Vlajka Kanárskych ostrovov
thumb|Štátna vlajka Kanárskych ostrovov
Vlajka Kanárskych ostrovov má tri zvislé pruhy, biely, modrý a žltý. Sú to farby Národnej strany Kanárskych ostrovov, ktorá bola založená začiatkom 20. storočia na Kube. Na štátnej vlajke je v strednom modrom pruhu umiestnený znak Kanárskych ostrovov.
Biela farba pripomína zasnežený vrchol sopky Pico de Teide, modrá more a žltá slnko a zlato, na ktoré sa premieňa práca obyvateľov ostrova.
Vlajka bola zavedená roku 1982.
Vitruviánsky muž
Vitruviánsky muž je pravdepodobne najslávnejšia ilustrácia Leonarda da Vinciho. V tejto práci použil obraz aj text na vyjadrenie myšlienky a teórie Vitruvia, rímskeho staviteľa prvého storočia a autora „De architectura libri X“. Vitruviove myšlienky, ktoré prezentoval Leonardo, formovali základ teórie renesančného umenia a architektúry.
Vo svojej úvahe Vitruvius diskutoval o vlastnej symetrii a proporciách vo vzťahu k budovaniu chrámov. Architekt veril, že proporcie a miery ľudského tela, ktoré stvoril Boh, sú dokonalé a správne. Preto navrhol, že správne postavený chrám by mal odrážať a vzťahovať sa na časti ľudského tela. Podotkol, že ľudské telo môže byť symetrické, vpísané do kruhu aj štvorca. Táto myšlienka ovplyvnila jeho prax architekta.
Leonardova ilustrácia Vitruvia je perokresba tušom postavy muža, ktorého natiahnuté končatiny sa dotýkajú obvodu kruhu a okraja štvorca. Jeho pupok sa nachádza presne v strede kruhu. Tu je zmena perspektívy v práci. Je statická v štruktúre, ale dynamická v zobrazení pohybu živého človeka. Ručne písaný text obklopuje kresbu postavy.
Rôzni umelci a architekti považujú ilustráciu Vitruviovej teórie za prioritnú pre Leonarda, ale da Vinciho kresby sa odlišujú od predchádzajúcich prác v tom, že postava muža je v dvoch rozličných polohách v rámci toho istého obrazu. Je súčasne v kruhu aj štvorci, pohyb a živosť zosobňujú aktívne ruky a nohy. Leonardova postava vyzerá ako živá bytosť s nepoddajnými vlasmi.
Vitruviánsky muž je obraz da Vinciho názoru na proporcie človeka a na architektúru. Cieľom tejto ilustrácie je zhromaždiť názory na umenie, architektúru, anatómiu človeka a symetriu v jednom výraznom obraze. Týmto da Vinci pripomína význam, ktorý sa nedal vytvoriť len prostredníctvom slov alebo len obrázka.
Význam vitruviánskeho muža je v jasnom odraze myšlienky svojej doby. Ukazuje nadšenie pre Vitruviove teórie medzi da Vincim a jeho súčasníkmi.
Montcel (Puy-de-Dôme)
Montcel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bayonville
Bayonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Home (film z roku 2009)
Home (z roku 2009) je dokumentárny film francúzskeho fotografa a novinára Yanna Arthusa-Bertranda. Dokument pozostáva zo záberov nakrútených z vtáčej perspektívy. Film bol nakrúcaný vo viac ako 50 štátoch na všetkých kontinentoch. Film bol uvedený 5. júna 2009 v kinách po celom svete, na DVD, Blu-ray a na YouTube.
Film bol financovaný skupinou PPR – francúzska multinacionálna holdingová skupina špecializujúca sa na predaj luxusného značkového tovaru.
Členenie
film je rozdelený do 15 tém :
Pier Angelo Manzolli
Pier Angelo Manzolli (* okolo 1500, Neapol? – † pred 1551, Cesena) bol taliansky básnik, filozof a lekár.
Bol autorom mýticky poňatej didaktickej básne Zverokruh života (Zodiacus vitae), ktorá vyšla v Benátkach v roku 1534 a podáva obraz rozsiahleho (nie však nekonečného) vesmíru. Zem je v tomto vesmíre len bodom a v ňom možno predpokladať aj iné obývané svety. Palingeniov Zverokruh predstavuje básnickú kozmologickú víziu, ktorá je pod vplyvom novoplatonizmu a predstavuje pokus o nové videnie sveta, vymykajúce sa už z rámca scholisticko-stredovekej učenosti.
Galovské lúky
Galovské lúky je prírodná rezervácia ev. č. 2498 v katastri obce Huslenky v okrese Vsetín. Rozkladá sa na temene Javorníkov neďaleko návršia Hrachovec (777m), asi 3½ km juhovýchodne od Husleniek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lúky s výskytom mnohých vzácnych a osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov. Úlohou je zabezpečenie podmienok k perspektívnemu vývoju populácií týchto druhov (najmä vstavačovitých).
Stračinský potok (prítok Papradnianky)
Stračinský potok je potok na Hornom Považí, v severnej časti okresu Považská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Papradnianky, meria 2,8 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Nízke Javorníky, v časti Javornícka brázda, na juhozápadnom svahu Dúbravky (592,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 520 m n. m. Spočiatku tečie severojužným smerom, na hornom toku priberá najprv pravostranný prítok z juhozápadného svahu Dúbravky, potom ľavostranný prítok z južného svahu Dúbravky a opäť zľava aj prítok (421,6 m n. m.) z juhozápadného svahu Stračinca (543,8 m n. m.). Následne sa stáča juhozápadným smerom, v blízkosti obce Papradno potom juhojuhovýchodným smerom. Napokon sa oblúkom stáča na juhozápad, na krátkom úseku preteká intravilánom susednej obce Brvnište (časťou Libava), kde sa severozápadne od centra obce vlieva v nadmorskej výške približne 368 m n. m. do Papradnianky.
Take Me Home (Sophie Ellis-Bextor)
Take Me Home (A Girl Like Me) je piesňou z debutového albumu Sophie Ellis-Bextor Read My Lips z roku 2001. "Take Me Home" bol prvým sólovým singlom od spolupráce s talianskym DJom Spillerom na skladbe "Groovejet (If This Ain't Love)" v roku 2000. Autorom piesne je trojica: Michele Aller, Sophie Ellis-Bextor a Bob Esty.
Skladba sa okamžite stala hitom a v britskom singlovom rebríčku dosiahla druhé miesto.
Videoklip
Videoklip ku skladbe režírovala dvorná režisérka Sophie Ellis-Bextor – Sophie Muller. Išlo o ich prvú spoluprácu. Videoklip zobrazuje Sophie v rozličných šatách ako tancuje so skupinou mužských tanečníkov. Videoklip ma atmosféru starých tanečných klubov z 30. a 40. rokov 20. storočia.
Snochačestvo
Snochačestvo (z - synova manželka (nevesta), čes. snacha) je starý slovanský zvyk keď svokor mal pohlavný styk so synovou manželkou v prípade ak bol syn ešte nedospelý, alebo bol dlhodobo neprítomný. Deti narodené z takéhoto spojenia boli právoplatnými deťmi syna a jeho manželky.
Predpokladá sa, že tento zvyk bol prejavom matriarchátu Slovanov a splnenia ženinho práva na plodnosť. Až v 18. a 19. storočí prerástol v Rusku v prejav patriarchálnej nadvlády alebo "rodinnej prostitúcie", ktorý súvisel najmä s povinným odchodom synov - nevoľníkov - na sezónne poľnohospodárske práce.
Gmina Krasne (powiat rzeszowski)
Má rozlohu 39,4 km² a žije tu 9576 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 243,05 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Rzeszów.
Čeng Ťie
Čeng Ťie alebo Ťie Čengová (• 郑洁; pchin-jin Zheng Jie) (* 5. júl 1983, Čchen-tu, S’-čchuan) je čínska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA v dvojhre a 13 turnajov vo štvorhre.
Halleyho kométa
Halleyho kométa (iné názvy: kométa Halley, 1P/Halley, nesprávne [a po česky]: Halleyova kométa) je periodická kométa s periódou približne 75,3 rokov. Je to najznámejšia periodická kométa. Pomenovaná je po astronómovi menom Edmund Halley. Naposledy bola v perihéliu v roku 1986, kedy ju navštívili kozmické sondy Vega 1, Vega 2 a Giotto. Jej najbližší návrat k Slnku sa očakáva 28. júla 2061.
Pôvod
V súčasnosti sa astronómovia domnievajú, že kométy pochádzajú z dvoch rozličných oblastí Slnečnej sústavy. Prvou je Kuiperov pás, disk úlomkov ľadu rozprestierajúci sa vo vzdialenosti 38 AU až 50 AU od Slnka. Druhou je Oortov oblak (alebo mračno), ktorého vnútorný okraj leží vo vzdialenosti 50 000 AU od Slnka. Krátkoperiodické kométy (s obežnou dobou kratšou ako 200 rokov) pochádzajú najmä z Kuiperovho pásu, naopak, dlhoperiodické kométy (s obežnou dobou nad 200 rokov) pochádzajú z Oortovho oblaku. Halleyho kométa je nezvyčajná v tom, že napriek svojej obežnej dobe, ktorá nepresahuje 200 rokov, pochádza z Oortovho oblaku. Predpokladá sa, že pôvodne bola dlhoperiodickou kométou, avšak gravitácia plynových obrov zmenila jej dráhu a kométa sa stala krátkoperiodickou. Halleyho kométa spolu s niekoľkými ostatnými kométami s podobnými dráhami tvoria tzv. Halleyho rodinu komét.
Dráha
thumb|300 px|Dráhy troch [[kométa|periodických komét: Halley, Borrelly a Ikeya-Zhang, v porovnaní s dráhami vonkajších planét a Pluta. Dráha Halleyho kométy je naľavo.]] Dráha Halleyho kométy je veľmi eliptická a jej ohnisko leží v Slnku. Jej perihélium, najmenšia vzdialenosť od Slnka, je len 0,6 AU (nachádza sa medzi dráhami Merkúra a Venuše). Afélium dráhy kométy, najväčšia vzdialenosť od Slnka, je 35 AU, čiže zhruba vo vzdialenosti Pluta. Halleyho kométa sa po svojej dráhe pohybuje retrográdne, čiže v opačnom smere ako planéty. Ak by sme sa dostatočne vzdialili od severného pólu Slnka, kométa by sa pohybovala v smere pohybu hodinových ručičiek. Inklinácia dráhy je približne 162°, pričom väčšina z nej sa nachádza na juh od dráh planét našej Slnečnej sústavy.
Zloženie
O povrchu a zložení jadra kométy sme sa prvýkrát dozvedeli zo snímok sondy Giotto. Napriek tomu, že jej koma môže dosahovať dĺžku 100 miliónov kilometrov, jadro kométy je relatívne malé (sotva 15 km × 8 km × 8 km), tvarom pripomínajúce arašid. Jeho hmotnosť je relatívne malá, zhruba 2.2×1014 kg. Priemerná hustota je asi 0.6 g/cm3, z čoho vyplýva, že je značne pórovité. Albedo celej kométy dosahuje hodnotu 0,04, čo znamená, že len 4 percentá slnečného svetla sa odrazia späť do kozmického priestoru. Napriek tomu, že pri svojom priblížení k Slnku sa nám javí biela, v skutočnosti je čierna ako uhoľ. Jej jadro má albedo 0,03, čiže je ešte tmavšie. Postupne ako sa kométa približuje k Slnku, jej povrch sa vplyvom slnečného žiarenia otepľuje a materiál na jej povrchu sublimuje (prechádza z tuhého stavu hneď do plynného) a vytvára prúdy drobných čiastočiek unikajúcich preč z povrchu jadra. Perióda rotácie jadra je 52 hodín, pričom denná, Slnkom osvetlená strana je omnoho aktívnejšia, než nočná. Plyny, ktoré vyrážajú z povrchu, tvorí z 80-tich percent vodná para, 17-percentné zastúpenie má oxid uhoľnatý a asi 3 až 4 percentá tvorí oxid uhličitý so stopami uhľovodíkov.
Jadro je pokryté vrstvičkou prachu, ktorý zachytáva teplo. Každá väčšia častica prachu sa skladá z mnohých drobnejších, medzi ktorými sú buď prázdne alebo ľadom vyplnené medzery. Keď sa Halleyho kométa priblíži na svojej dráhe najbližšie k Slnku, teplota na jej povrchu môže dosiahnuť približne 77 °C. V tejto fáze obehu sa z jadra kométy uvoľňuje niekoľko ton plynu a prachu za sekundu. Zábery jadra ukazujú, že na povrchu sa nachádza aj niekoľko plytkých kráterov s priemerom približne 1 km.
Meteorické roje
Zem sa počas svojho obehu okolo Slnka dostáva dvakrát do blízkosti obežnej dráhy kométy. Z toho dôvodu sa na oblohe v tom čase objavujú meteory, ktorých materským telesom je práve Halleyho kométa. Na začiatku mája môžeme počas noci pozorovať zvyšky kométy v podobe roja Éta Akvaridy a ku koncu októbra sa na oblohe zjavuje roj Orioníd. Obežná dráha kométy križuje v období, keď sa na pozemskej oblohe zjavujú zmienené Éta akvaridy taktiež dráhu Marsu a tak sa v tomto období dá predpokladať meteorický roj aj na tejto planéte, hoci v tom čase by sme na Marse videli meteory vyletovať z okolia hviezdy Lambda Gemini.
Historicky významné pozorovania
thumb|200px|right|Návrat kométy k Slnku v roku 1066 je vyobrazený na [[tapiséria z Bayeux|tapisérii z Bayeux.]]
Označenie minulých návratov do perihélia
Táto tabuľka obsahuje označenie rôznych návratov Halleyho kométy do perihélia. Napríklad, názov „1P/1982 U1, 1986 III, 1982i“ znamená:
Tabuľka uvádza aj ďalšie, staršie návraty k Slnku. Dátumy starších návratov sú približné, kvôli neistote v modelovaní negravitačných efektov.
Dátumy do roku 1531 sú podľa juliánskeho kalendára a od roku 1607 podľa gregoriánskeho kalendára.
Pruillé
Pruillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Domoslav (knieža)
Rodičia
Syn nitrianskeho kniežaťa Ladislava Lysého a jeho ruskej manželky.
Život
Poľská zvrchovanosť nad územím Slovenska trvala až do smrti Boleslava Chrabrého r. 1025 alebo až do r. 1029. Práve v tomto čase zomrel aj Ladislav Lysý, ktorý po sebe zanechal maloletého syna Domoslava. Správy údelného kniežatstva v Nitre sa ujal Ladislavov brat Vazul. Po smrti jediného Štefanovho syna Imricha r. 1031 dvorské kruhy dali Vazula v Nitre oslepiť. Jeho synovia Levente, Ondrej a Belo spoločne s bratrancom Domoslavom stihli ujsť do susedných Čiech. Roku 1039 musel v dôsledku spojenectva českého kniežaťa Břetislava I. a uhorského kráľa Petra Orseola opustiť Čechy a zamieril pravdepodobne do Nemecka. Po páde Petra Orseola (1041), podrobení sa českého kniežaťa Břetislava nemeckému kráľovi Henrichovi III. a uzavretí nemecko-českého spojenectva v októbri 1041 proti Samuelovi Abovi zaujal Domoslav miesto v plánoch Břetislava pri výprave proti Uhorsku. Začiatkom septembra 1042 nemecké a české vojsko dobylo územie na sever od Dunaja a Henrich III. na radu Břetislava a so súhlasom obyvateľov, ktorí odmietli prijať Petra Orseola, zveril dobyté územie Domoslavovi. Po odchode nemeckých a českých vojsk však Samuel Aba z tohto územia Domoslava vyhnal a ten musel znova ujsť do Čiech. Domoslav sa vrátil do Nitrianska, ktoré sa nepridalo k pohanskému povstaniu v Uhorsku, až roku 1046. Tu vládol ako nitrianske knieža až do svojej smrti roku 1048. Pochovaný bol v kláštore v Pécsvárade, ktorý sám obdaroval. Po jeho smrti sa stal nitrianskym kniežaťom jeho bratranec Belo.
Európska banka pre obnovu a rozvoj
right|thumb|Členské krajiny EBOR
Európska banka pre obnovu a rozvoj (angl. European Bank for Reconstruction and Development), skr. EBOR, je medzinárodná finančná inštitúcia, ktorá sídli v Londýne. Vznikla v Paríži 29. mája 1990. Slovensko je členom EBOR od roku 1993. Funkciu guvernéra za Slovenskú republiku v EBOR vykonáva minister financií, prípadne guvernér NBS.
Cieľ
Cieľom EBOR je podpora transformácie krajín na trhovo orientované ekonomiky v strednej a východnej Európe a bývalom Sovietskom zväze. Táto pomoc prebieha formou poradenskej činnosti, poskytovaním pôžičiek, a garanciami. Takto EBOR podporuje konkurenčnú a súkromnú hospodársku činnosť v 27 krajinách strednej Európy a Pobaltia, južnej a východnej Európy.
Členovia
EBOR tvorí 61 členských krajín spolu s Európskou úniou a Európskou investičnou bankou. Sú to vlastne aj jej akcionári. Celková výška upísaného kapitálu je 20 mld. EUR, z toho 5 mld. eur predstavuje splatený kapitál a zvyšných 15 mld. eur je splatných na požiadanie.
Orgány
Najvyšším orgánom banky je rada guvernérov. Najvyšším predstaviteľom EBOR je jej prezident, ktorý je volený Radou guvernérov na štvorročné obdobie. Rada riaditeľov zodpovedá za výkonnú moc. Pozostáva z 23 výkonných riaditeľov menovaných na tri roky jednotlivými zoskupeniami krajín. Ich podiel na rozhodovaní závisí od podielu na veľkosti imania EBOR.
Óda na radosť
Óda na radosť môže byť:
Maxim Pavlovič Kovtun
Maxim Pavlovič Kovtun (* 18. jún 1995, Jekaterinburg, Rusko) je ruský krasokorčuliar súťažiaci v sólovej mužskej kategórii. Je víťaz Finále Grand Prix juniorov 2012 a majster Ruska pre rok 2014. Od roku 2013 je držiteľom najvyššieho ruského štátneho športového vyznamenania „Majster športu Ruska medzinárodného stupňa“.
Osobný život
Kovtun sa narodil v športovej rodine - jeho otec Pavel Alexejevič Kovtun je bývalý krasokorčuliar, ktorý vystupoval v kategórii „športové dvojice“. Napriek aktívnej trénerskej činnosti však otec syna nikdy netrénoval. Maxim Kovtun má dvoch starších bratov, ktorí sa takisto venovali súťažnému krasokorčuľovaniu a v súčasnosti pôsobia v ľadových revue.
Kovtun začal korčuľovať ako štvorročný, do krasokorčuliarskej školy v rodnom Jekaterinburgu začal chodiť vo veku 7 rokov, venoval sa aj ľadovému hokeju, ale ako desaťročný sa rozhodol venovať iba krasokorčuľovaniu.
Začiatky a juniorská kariéra
Kovtun začal korčuľovať ako štvorročný v roku 1999 v jeho rodnom meste Jekaterinburg v športovom klube „Lokomotiv“, kde pôsobí aj jeho otec ako krasokorčuliarsky tréner, pod vedením trénerky Mariny Vojcechovskej. V apríli 2007 vyhral svoje prvé veľké preteky staršieho dorastu „Krištáľový koník 2007“ („Хрустальный конёк 2007“) v ruskom Odincove a v roku 2009 prvú etapu Ruského pohára medzi juniormi v Perme. V priebehu roka 2010 sa Kovtun naučil skákať trojitý axel a už vo februári 2011 bol druhý na Európskom olympijskom festivale mládeže. Na jeseň 2011 sa Kovtun presťahoval z Jekaterinburgu do Moskvy, kde trénoval pod vedením Mariny Vojcechovskej a Nikolaja Morozova a zaradil do svojich programov štvoritý toeloop. V septembri 2011 Kovtun vyhral svoju prvú súťaž série Grand Prix juniorov v Brašove a bol druhý na súťaži v Tallinne, vďaka čomu postúpil do finále, kde skončil na štvrtom mieste. V apríli 2012 sa Kovtun zúčastnil ako súčasť ruského národného družstva na Majstrovstvách sveta družstiev v krasokorčuľovaní 2012 v Tokiu.
V lete pred začiatkom sezóny 2012/2013 sa Kovtun rozhodol zmeniť trénera a od Morozova prešiel k Jelene Vodorezovovej Bujanovovej a Tatiane Tarasovovej. Zmena Kovtunovi pomohla zlepšiť výsledky a už v aktuálnej sezóne vyhral obe etapy juniorskej Grand Prix (v Chorvátsku a Nemecku). Vo Finále Grand Prix juniorov v ruskom Soči predviedol najťažšie kaskády skokov - štvoritý toeloop-trojitý toeloop a trojitý axel-trojitý toeloop, vďaka čomu zvíťazil s náskokom 11 bodov pred strieborným Joshuom Farrisom a vytvoril si nový osobný rekord s celkovým skóre 222,31 bodu.
Sezóna 2012/2013
Kovtun sa prvýkrát zúčastnil seniorských súťaží v sezóne 2012/2013. V decembri 2012 sa na Majstrovstvách Ruska umiestnil na piatom mieste v súťaži mužov seniorov (kým prvé dve miesta zaručovali priamu nomináciu na nadchádzajúce majstrovstvá Európy, o treťom reprezentantovi mala právo rozhodnúť špeciálna komisia). Na základe rozhodnutia Rady trénerov Ruskej krasokorčuliarskej federácie však Kovtun získal jednu z troch miesteniek na Majstrovstvá Európy 2013 namiesto Konstantina Meňšova (ktorý na ruskom šampionáte skončil tretí). Toto kontroverzné rozhodnutie vyvolalo medzi niektorými krasokorčuliarmi a trénermi nesúhlasné reakcie. Rozhodnutie sa však nakoniec ukázalo ako správne. Na majstrovstvách Európy Kovtun vo voľnej jazde predviedol dva štvorité toeloopy, vylepšil si osobný rekord (226,57 bodu) a umiestnil sa najvyššie zo všetkých ruských reprezentantov, obsadil piate miesto. V marci 2013 Kovtun debutoval na seniorských majstrovstvách sveta, kde obsadil 17. miesto. Prvú seniorskú sezónu zakončil na tímovej súťaži „2013 ISU World Team Trophy in Figure Skating“ v Tokiu, kde skončil ôsmy, pričom tím Ruska skončil na štvrtom mieste.
Sezóna 2013/2014
Pre sezónu 2013/14 pripravili Vodorezovová s Tarasovovou svojmu zverencovi rekordne náročné programy obsahujúce až päť štvoritých skokov, v krátkom programe štvoritý toeloop a štvoritý salchov, vo voľnej jazde štvoritý toeloop a dva salchovy. To všetko s úmyslom získať jedinú ruskú miestenku do súťaže mužov na Zimné olympijské hry 2014 v Soči.
V tejto sezóne absolvoval svoje prvé súťaže v seniorskej sérii „Grand Prix“ („Cup of China 2013“ a „Rostelecom Cup 2013“). Jeho prvou seniorskou súťažou Grand Prix bol „Cup of China 2013“, na ktorej v dvoch programoch predviedol štyri štvorité skoky a získal striebornú medailu pred Číňanom Jen Chan. Aj na druhej súťaži „Rostelecom Cup 2013“ obsadil celkové druhé miesto a vylepšil svoje osobné rekordy (krátky program 92,53 bodu, celkové skóre 240,34 bodu). Týmito výsledkami sa kvalifikoval do svojho prvého seniorského Finále Grand Prix 2013 v japonskej Fukuoke, kde dosiahol nový osobný rekord vo voľnej jazde (164,32 bodu) a celkovo skončil piaty.
Na Majstrovstvách Ruska 2014, ktoré sa konali v decembri 2013 v Soči Kovtun zvíťazil, čím si zabezpečil jedinú miestenku na nadchádzajúce zimné olympijské hry v Soči. V krátkom programe bol druhý, ale predviedol najlepšiu voľnú jazdu a porazil aj trojnásobného olympijského medailistu Jevgenija Pľuščenka.
Gmina Łagów (powiat kielecki)
Gmina Łagów je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Ikonológia
Ikonológia je náuka o význame, vzniku a premenách diela, vychádzajúca zo všetkých zložiek umeleckého diela. Metodologická koncepcia dejín umenia, interpretujúca dielo v rôznych významových vrstvách.
Gmina Łagów (powiat kielecki)
Má rozlohu 113,03 km² a žije tu 6899 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 61,04 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kielce.
Duszniki-Zdrój
Duszniki-Zdrój je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat kłodzki v rovnomennej gmine.
Žije tu 5086 obyvateľov (30.6.2007).
Východ slnka
Za čas východu slnka sa pokladá okamih, v ktorom stred slnečného kotúča pri východe slnka prechádza vodorovnou rovinou dotýkajúcou sa ideálneho zemského povrchu (t. j. hladiny mora) v mieste pozorovania východu slnka.
Hora Svatého Václava
Hora Svatého Václava je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 62 obyvateľov, z toho 29 mužov a 33 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,4 roka (muži 48,6 roka, ženy 44,5 roka).
Signatúra
Signatúra môže byť:
Gabriel Honoré Marcel
Gabriel Honoré Marcel (* 7. december 1889, Paríž, Francúzsko – † 9. október 1973, Paríž) bol francúzsky filozof, dramatik a kritik, zakladateľ katolíckeho existencializmu.
Gelón
Gelón Gelón) môže byť:
Zoznam planétok 88251 – 88500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Bazeilles
Bazeilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1983 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Montel-de-Gelat
Montel-de-Gelat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Lipno (powiat lipnowski)
Gmina Lipno je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 209,72 km² a žije tu 11337 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 54,06 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lipno.
Úsvit
Úsvit je čas bezprostredne pred východom slnka. Je charakterizovaný prítomnosťou slnečného svetla, hoci slnko je ešte pod horizontom. Existuje viac definícii úsvitu:
Urgentná zdravotná starostlivosť
Urgentná zdravotná starostlivosť je najmladším zdravotníckym študijným odborom, ktorý vznikol z potreby zlepšovania podmienok prednemocničnej urgentnej zdravotnej starostlivosti a výchovy odborníkov v oblasti záchrannej zdravotnej služby. Na Slovensku je možné študovať na týchto fakultách:
Robert Kendrick
Robert Kendrick (* 15. november 1979, Fresno, Kalifornia, USA) je súčasný americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral jeden turnaj ATP vo štvorhre.