cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thrinaxodon
Thrinaxodon je rod z vyhynutej čeľade Thrinaxodontidae z taxónu Epicynodontia patriaceho medzi cynodonty. Zahŕňa jediný druh Thrinaxodon liorhinus.
Žil v perme pred 230 miliónmi rokov v južnej Afrike.
Poznávacie znaky
Bol to plaz pomerne malý, dosahoval dĺžku len pol metra a svojím výzorom sa podobal cicavcom. Jeho lebka je nízka, u samcov väčšia a mohutnejšia než u samíc (to je znak u cicavcov dosť bežný), tlama vpredu zúžená. Za rezákmi a špicákmi už nasleduje rada "stoličiek", ktoré sú trojhroté a veľmi sa blížia stoličkám primitívnych cicavcov. Pevný a široký hrudný kôš svedčí o prítomnosti bránice, a teda aj o zdokonalenom spôsobe dýchania (tzv. brušné dýchanie, ktoré plazy nemajú). Thrinaxodon bol zrejme pokrytý srsťou. Nálezy kostier v typickej stočenej polohe dokazujú, že bol "teplokrvný", teda mal stálu telesnú teplotu, ktorú si stočením v spánku bránil proti nadbytočnej strate presne tak, ako to robia súčasné cicavce. Je známy aj nález kostry samice s mláďaťom, ktorý dokladá určitý stupeň starostlivosti o mláďatá, čo je u plazov zjavom veľmi riedkym.
Péronne (kantón)
Péronne je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 21 obcí.
Konventná ulica
Konventná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Tiahne sa od Kozej po Lýcejnú.
Argentières
Argentières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mario Puzo
Detstvo, mladosť
Vyrastal v chudobnej rodine so šiestimi bratmi a sestrami v drsnej štvrti talianskych prisťahovalcov v New Yorku, ktorú miestni obyvatelia slangovo volali Pekelný kotol. Puzov otec pracoval na železnici ako robotník a podľa matky to bolo zamestnanie, v ktorom mal pokračovať aj syn. Otec však rodinu opustil a Mario sa železničiarom nestal.
Ako jedenásťročného ho zvolili za kapitána futbalového tímu (bol ním sedem rokov) a päť rokov bol predsedom športového klubu Hviezda v hudsonskom Dome mládeže. Už ako slávny spisovateľ rád rozprával, že to bola jeho najväčšia kariéra, radosť a sláva, ktoré dosiahol v živote. Od detstva rád čítal, z miestnej knižnice si od knihovníka Josefa Altshelera, ktorý rozprával historky o bojoch Indiánov, požičiaval dobrodružnú literatúru. Puzo a jeho súrodenci boli v chudobnej rodine prvými gramotnými.
Počas druhej svetovej vojny narukoval k letectvu, bojoval v Nemecku a vo Východnej Ázii. Po skončení vojny študoval najprv na Novej škole sociálneho výskumu sociológiu a neskôr sa na Columbijskej univerzite zaoberal literatúrou, popritom si privyrábal čítaním korektúr. Osemnásť rokov pracoval v štátnej správe, hlavne v zahraničí a potom začal autorsky písať.
V roku 1946 sa oženil s Erikou Lina Broske, s ktorou mal troch synov a dve dcéry.
Prvé romány
Jeho prvým literárnym počinom bol v roku 1955 román Temná aréna, ktorého dej sa odohráva v porazenom Nemecku. Na prvý pohľad je dej románu založený na vzťahu Američana a Nemky, druhoplánovo je aj o finančných záujmoch západných okupačných mocností a porazeného Západného Nemecka. Autorov debut kritika prijala vcelku priaznivo, vydavateľstvo mu vyplatilo honorár 3 500 dolárov, ale úspech a popularitu ním nedosiahol, tie prišli až o desať rokov.
Medzitým si privyrábal ako úradník a publicista a v roku 1965 mu vyšiel druhý román Šťastná pútnička, v ktorom vyrozprával príbeh jednoduchej Talianky, ktorá je vydatá do Ameriky, jej životnú cestu z chudobných pomerov až k bohatstvu, ku ktorému sa dopracuje nečistými prostriedkami, aj stykom s podsvetím.
Posmelený kladným hodnotením jeho prvých dvoch románov, požiadal vo vydavateľstve Atheneum o zálohu, aby mohol začať písať ďalší román. Vydavateľstvo mu nevyhovelo, ale keďže bol pôvodom Talian, odporučili mu napísať román z mafiánskeho prostredia. Puzo, aj keď mafiánov osobne nepoznal, pokúsil sa napísať koncept budúceho diela, ktoré odovzdal v spomínanom vydavateľstve, to ho však odmietlo. Nakoniec sa dohodol s vydavateľstvom Putnam, ktoré mu vyplatilo na vtedajšiu dobu slušnú zálohu 5 000 dolárov.
Krstný otec
V roku 1966 začal pracovať na svojom najúspešnejšom románe. Preštudoval si príslušnú literatúru, aby spoznal prostredie, ľudí a zákony, ktoré platili v mafii, a o dva roky v júli 1968 odovzdal vo vydavateľstve Putnam rukopis Krstného otca. Román sa onedlho stal celosvetovým bestsellerom, a v novinách New York Times bol na zozname hitov 67 týždňov, 22 týždňov z toho sa udržal na prvom mieste. Puzo mal štyridsaťosem rokov, keď týmto románom prerazil vo svete literatúry, stal sa slávnym a zabezpečil seba i rodinu.
V roku 1972 podľa Puzovho scenára nakrútil režisér Francis Ford Coppola rovnomenný multižánrový film v hlavnej úlohe s Marlonom Brandom, ktorý stvárnil postavu dona Vita Corleoneho. Film mal veľký úspech a v rokoch 1974 a 1990 sa dočkal ďalších pokračovaní, na ktorých sa scenáristicky podieľal Puzo. V čase nakrúcania filmu sa ocitol na jednom večierku v Hollywoode, o ktorom neskôr rozprával: ''Hostitelia mi predstavili pár podozrivých chlapov. Nik to nepovedal nahlas, ale vedel som, že toto sú ozajstní donovia a krstní otcovia. Rozprávali sa so mnou, chválili ma, aj keď ja som im prisahal, že som v skutočnosti nikdy živého mafiána nevidel. Oni sa usmievali, pokyvovali hlavami a jeden dokonca na mňa sprisahanecky žmurkol.''
Vďaka románu Krstný otec dosiahol Puzo dlho očakávanú popularitu a finančne sa zabezpečil, napriek tomu mu paradoxne nevyhovoval život mediálnej hviezdy a utiahol sa do ústrania, v ktorom prehodnocoval svoje životné postoje.
V knihe Dokumentácia ku Krstnému otcovi napísal: ''Často som sa myšlienkami vracal do komunity, kde som vyrastal. Spomínam na ľudí, ktorými som v mladosti nekompromisne opovrhoval. Kde sa v nich zobrala odvaha, aby sa oženili, mali deti, aby odchádzali za živobytím do cudzej krajiny, bez toho, aby niečo poriadne vedeli a ovládali jazyk tej krajiny? Napriek tomu to robili, aj keď ich nemal kto upokojovať, pri plnom vedomí, bez duševnej útechy a bez fantastických predstáv. Boli to hrdinovia. Žil som medzi nimi - a nevidel som ich.''
Tvorba po Krstnom otcovi
Ďalšia tvorba Maria Puza bola poznačená jeho prvým úspechom. Všetky diela, ktoré napísal po Krstnom otcovi boli variáciou na mafiánske témy a sledovali aktuálne dianie v zločineckej organizácii. V jeho románoch Blázni zomierajú, Sicílčan ale aj Posledný don už nevystupuje tradičná mafia, ale nová, moderná, ktorá už má nové záujmové sféry a obsadzuje nové  teritóriá.
Počas nasledujúcich rokov napísal ďalšie romány, na rozpracovanej Rodine pracoval vždy vtedy, keď nemal dostatok inšpirácie alebo sa mu ťažšie tvorilo. Bola pre neho inšpiráciou a záchytným bodom.
Mario Puzo zomrel ako sedemdesiatdeväťročný 2. júla 1999, v deň, keď pred tridsaťjeden rokmi dopísal svoje najúspešnejšie dielo Krstného otca doma v Bay Shore na Long Islande.
Trévérec
Trévérec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ydra
náhľad|Poloha ostrova thumb|Hydra
Ydra (novogr. Ύδρα – Ydra, arvan. Nίδρα – Nidra), po slovensky aj Hydra, Idra, v staroveku Ydrea (starogréčtina Υδρέα – Ydrea), je grécky ostrov patriaci do Argosarónskeho súostrovia, obývaný je Arvanitmi, ale aj mnohými Aténčanmi, ktorí sa sem utiahli, alebo tu majú vily. Ydra je známa ako ostrov kultúry, konajú sa tu rôzne kultúrne akcie a tiež tu sídlia mnohí grécki aj zahraniční umelci, medzi nimi boli aj známy maliar Nikos Engonopoulos a kanadský prozaik a spevák Leonard Cohen.
Od pevniny Peloponézu je oddelený úzkym prielivom. Ostrov je podlhovastý, pretiahnutý v západovýchodnom smere. Jeho dĺžka v podlhovastom smere je približne ,zatiaľ čo šírka v smere priečnom len zriedkavo prekročí. Vnútrozemie ostrova je hornaté a, obzvlášť na južnej strane, bohaté na mimoriadne príkre zrázy. Obývaná je prevažne severná, k pevnine privrátená, strana ostrova. Tu sa nachádza aj správne centrum ostrova, rovnomenné mesto Ydra.
Dejiny
V staroveku bol ostrov známy pod menom Υδρέα ((H)ydrea) čo zrejme poukazuje na mnohé pramene, ktoré sa nachádzajú v jeho vnútrozemí. V 12. storočí pred Kr. Hydru osídlili dórski Gréci. V 6. storočí pred Kr. patril ostrov neďalekému prístavnému mestu Ermioni, ktoré ho však predalo gréckemu ostrovu Samos. V staroveku bola miestna populácia veľmi malá. Hydra bola osídlená väčším počtom obyvateľov až v byzantskom období, asi od 6. storočia. V 13. storočí, počas nadvlády Európanov v Grécku, väčšina obyvateľov ostrov opustila. Od roku 1566 tento pravdepodobne neosídlený ostrov ovládli Turci. V 16. storočí tu boli usadení albánski Arvaniti, ako aj Gréci z Peloponézu. Arvaniti sa z dôvodu pravoslávneho náboženstva označili za Grékov, no na Ydre sa rozprávalo prevažne arvanitčinou. Gréčtinu však väčšina obyvateľov tiež ovládala. V tomto období tu boli postavené domy, ktoré na rozdiel od ostatných gréckych ostrovov mali predovšetkým epirský štýl architektúry, nakoľko Arvaniti pochádzali z tohto územia. Od 17. storočia je Ydra dôležitým centrom gréckeho lodného obchodu spolu s ostrovmi Chios, Psara a Spetses. Z Ydry pochádzali mnohí významní lodiari, ako sú rodiny Miaoulisovcov, Tombazisovcov a Vokosovcov. Počas gréckej vojny za nezávislosť tu miestny lodný magnát Andreas Miaoulis porazil tureckú flotilu. Z Ydry pochádzala aj slávna kapitánka vo vojne za nezávislosť, Laskarina Bouboulina, revolucionár a neskorší premiér Antonios Kriezis a Pavlos Kountouriotis, kapitán vo vojne za nezávislosť a neskorší prezident.
Fuschl am See
Fuschl am See je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Ydra
Súčasnosť
Ydra je známa svojou nekompromisnou politikou zákazu motorovej dopravy a úzkostlivým strážením charakteru výstavby. Striktnými obmedzeniami dopravy sú známe všetky ostrovy v Sarónskom zálive vrátane Porosu, ale iba na Ydre je motorová doprava zakázaná úplne (k októbru 2008 sú udelené tri výnimky: jednému vozidlu ambulancie a dvom vozidlám na zber odpadkov). Dopravu na ostrove zabezpečujú somáre a mulice. Vďaka úzkostlivému stráženiu charakteru zástavby si sídla na Hydre dodnes zachovávajú svoju pôvodnú príjemnú atmosféru. Toto všetko láka na Ydru veľké množstvo náročných turistov uprednostňujúcich alternatívnejšie dovolenkové žánre. Ydra je tiež, ako jedno z mála miest v Grécku, rajom peších turistov. Mnoho miestnych obyvateľov stále ovláda arvanitčinu. V letných mesiacoch sa tu konajú bohaté kultúrne podujatia, ako hudobné slávnosti a prednes básní.
Fuschl am See
Žije tu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Digraf
Digraf môže byť:
Polerieka (Abramová)
Polerieka je pôvodne samostatná obec v okrese Turčianske Teplice, ktorá bola v roku 1951 pričlenená k obci Abramová.
História
V roku 1310 Abraham Adamovič a Mikuláš Geyugeovič pred majstrom Dončom (Dyonis) zvolenským županom delia medzi seba Polerieku.
Obec sa prvýkrát spomína v roku 1361 ako Paralaka, 1363 ako Polereka alebo Proloka, 1534 ako Poleryka a 1543 ako Polerieka.
Obyvateľstvo
Ešte na prelome 19. a 20. storočia v obci žilo sedemdesiat až sto obyvateľov, v 80. rokoch 20. storočia 29 obyvateľov. Najviac ich odišlo počas obdobia socializmu, hlavne do Martina a blízkych obcí. V roku 2006 žilo v Polerieke už len 12 obyvateľov.
Mnésikles
Mnésikles alebo Mnésiklés (gre. Μνησικλής) bol starogrécky architekt, ktorý žil v polovici 5. storočia pred Kr. Podľa Plutarcha je autorom Periklovej vstupnej brány Propylejí v Aténskej Akropole. Je autorom aj ďalšieho významného chrámu Erechteionu.
Doping
Doping sa objavuje vo vrcholových športových súťažiach od antiky, známejší je od poslednej štvrtiny 20. storočia. Býva pravidelne príčinou množstva škandálov. Z dôvodu možnému dopingu sú vrcholoví športovci povinní ihneď po skončení súťaží odovzdávať vzorky moču na analýzu. Prípadný pozitívny výsledok testu vedie spravidla k diskvalifikácii športovca zo súťaže a k odobratiu medaily.
Medzi zakázané látky patria napr. anabolické steroidy; zoznam zakázaných látok sa časom stále rozširuje.
Termín doping (pôvodom z anglického slovesa to dope, «užívanie drog») sa vo všeobecnosti používa na označenie používania zakázaných látok alebo metód v športe. Odkedy Svetová antidopingová agentúra (WADA-SAA) v roku 2003 predstavila Svetový antidopingový kódex, nová edícia vyšla v roku 2009 a ďalšia v roku 2015, sa spomínaný termín rozšíril a využíva sa pri akomkoľvek porušení antidopingových predpisov uvedenom v tomto kódexe. 1. januára 2015 sa do platnosti uviedol Svetový kódex z roku 2015, ktorý sa značne odlišuje od pôvodných dvoch verzií.
Doping je definovaný ako porušenie jedného alebo viacerých antidopingových pravidiel uvedených v kódexe. :
O prípadnom dopingu sa dá hovoriť, ak dôjde k porušeniu niektorého z vyššie uvedených priestupkov. Ak sa preukáže, že športovec alebo jeho realizačný tím spáchali niektorý z priestupkov, stále majú nárok na postúpenie prípadu pred disciplinárnu komisiu, kde môžu prípadne dokázať svoju nevinu, taktiež majú právo podať odvolanie.
História
Nie je isté, odkiaľ slovo doping pochádza, niektorí ho spájajú so starým anglickým výrazom „dope“, ktorý označoval niečo ako pastu alebo mazivo, hoci dnes sa používa na všeobecné označenie liekov. Encyclopædia Britannica ho pripisuje flámskemu výrazu „doop“, ktorý sa používa na označenie zmesi. Taktiež sa stretneme aj s názorom, že pochádza z juhoafrického výrazu „dope“, ktorý označoval alkoholický nápoj, ktorý sa podával kvôli správnemu prevedenie slávnostných tancov.
Užívanie zakázaných látok alebo iných podporných prostriedkov s cieľom zlepšiť výkon registrujeme, odkedy vzniklo samotné súťaženie. Je známe, že pretekári, ktorí sa zúčastnili olympijských hier starovekého Grécka medzi 8. až 4. storočím pred Kr., dodržiavali osobitú životosprávu a pili špeciálne nápoje, ktoré im dodávali silu. Grécki športovci boli v tom čase bohato oceňovaní za výhru (v súčasnosti by sa dalo hovoriť o pol milióne eur), preto niektorí z nich vyhľadávali aj zakázané látky, pretože chceli za každú cenu vyhrať. Na konci 19. storočia niektorí cyklisti často používali strychnín, kofeín a alkohol. Medzinárodná atletická federácia bola prvou organizáciou, ktorá v roku 1928 zakázala používanie dopingových látok. Väčšina medzinárodných športových federácií začala vykonávať dopingové kontroly od roku 1970. Tieto kontroly sa však míňali účinku, pretože nedokázali zaznamenať prítomnosť anabolických steroidov, ktoré používali mnohí športovci už od roku 1960.
V polovici 20. storočia sa používanie anabolických steroidov (syntetizovaných od roku 1930) stalo tak bežných, že sa užívali od školských líg až po olympijské hry. Doping sa najrýchlejšie rozšíril v cyklistike, v boxe a vo vzpieraní.
Na letných olympijských hrách v Ríme v roku 1960 zomrel dánsky pretekár, Knud Enemark, na užitie amfetamínov. V roku 1967 počas pretekov Tour de France zomrel anglický cyklista, Tom Simpson, na vyčerpanie a dehydratáciu v dôsledku užitia amfetamínov a alkoholu. Práve tieto dve tragické udalosti urýchlili zavedenie opatrení proti používaniu zakázaných látok v športe. V 90. rokoch bola v centre záujmu technológia, vďaka ktorej sa detegovali látky v tele. Keďže výroba zakázaných látok neustále napredovala, bolo čoraz ťažšie ich odhaliť. V dôsledku toho sa v roku 1999 založila Svetová antidopingová agentúra (anglicky World Anti-Doping Agency, odkiaľ pochádza skratka WADA), ktorá bojuje proti dopingu.
Typy používaných látok
Jednou z najpoužívanejších dopingových látok je bezpochyby erytropoetín, známy ako EPO, glykoproteínový hormón. Využívajú sa aj iné látky ako napríklad propranolol, pemolín, amfetamíny, steroidy alebo testosterón.
Medzi tri najťažšie vystopovateľné látky patria rastový hormón, nandrolón a erytropoetín, najmä kvôli ich pulzujúcemu vylučovaniu (prerušovane a v cirkadiánnom rytme, ktorý nie je konštantný a mení sa podľa hodín dňa). Je známe, že rastový hormón (somatotropín) sa vytvára v hypofýze, najmä v noci. Niektoré faktory dokážu zvýšiť jeho množstvo, napríklad arginín.
Na odhalenie nandrolónu (19-nortestosteron), ktorého hodnota je umelo stanovená na 2 ng/ml, sa využíva prítomnosť jeho dvoch hlavných metabolitov, 19-norandrostendión a 19-norandrostenediol.
Pri erytropoetíne je detekčná doba veľmi krátka (približne 18 až 40 hodín), čo z neho robí veľmi ťažko vystopovateľnú látku. Vždy sa vyskytnú patologické prípady, pri ktorých sa hodnoty látok v tele môžu meniť alebo dokonca prekročia umelo nastavené limity ako pri dopingu, bez toho, aby osoba skutočne úmyselne prijala zakázanú látku alebo spáchala trestný čin.
A
A je prvé písmeno v latinskej abecede. Hláska a je samohláskou vznikajúcu pri úplnom uvoľnení cesty vzduchovému prúdu v ústnej dutine. Slovo a je v slovenčine spojka.
Rôzne významy A
A sa používa ako skratka, značka, termín či názov v mnohých konotáciách. Vymenované významy sú rozdelené a usporiadané približne podľa sústavy odborov vedy a techniky. Pri skratkách a značkách je v zátvorke za definíciou uvedený presný tvar, v akom sa príslušná skratka alebo značka používa.
Armentières-en-Brie
Armentières-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Inventarizácia múzejných zbierok
Periodická inventarizácia sa zakladá na pravidelnej, periodicky sa opakujúcej fyzickej kontrole celého zbierkového fondu múzea. Jej cieľ spočíva v identifikácií každého zbierkového predmetu zainventovaného v Prírastkovom protokole (Knihe prírastkov), zistení jeho prítomnosti v múzeu a momentálneho fyzického stavu, zodpovedajúcom uložení v depozitári, expozícií alebo výstave. Týka sa tiež predmetov, ktoré sú dočasne vyňaté z depozitárov alebo umiestnených v stálej expozícií prípadne prebiehajúcej výstave.
Hatikva
Hatikva (: התקוה, Nádej) je izraelská štátna hymna. Text pod názvom Tikvatejnu (Naša nádej) napísal v roku 1878 Naftali Herz Imber a v roku 1886 vyšiel v jeho zbierke básní Barkaj (Ranná hviezda). Hudbu zložil na základe ľudovej melódie Samuel Cohen. Počas prvého sionistického kongresu v Bazileji v roku 1897 sa stala hymnou sionistického hnutia a v roku 1948 štátnou hymnou novo vzniknutého štátu Izrael, aj keď ju izraelský parlament Kneset oficiálne prijal medzi štátne symboly až roku 2004.
Inventarizácia múzejných zbierok
Komplexná periodická inventarizácia je vykonávaná pravidelne, raz za 5 rokov alebo aj postupne ak je veľa zbierkových predmetov a to na príkaz riaditeľa múzea. Túto činnosť robí trojčlenná inventarizačná komisia a členom je aj kustód kontrolovanej zbierky, správca zbierok a poverený administratívny pracovník. Pri múzeách, ktoré spravujú menší počet zbierok sa robí v celom rozsahu, naopak pri väčších počtoch zbierok je rozložená na niekoľko rokov alebo sa vykoná neperiodicky. Zároveň by mala byť robená aj po každom návrate predmetu z výstavy mimo výpožičiek. Prítomnosť aj neprítomnosť predmetov či už pri periodickej aj námatkovej inventarizácií býva zaznamenaná do inventarizačných hárkov. Inventarizácia sa robí aj do evidenčnej rubriky v Prírastkovom protokole, do ktorého sa zaznamenajú okolnosti jeho neprítomnosti, poškodenia, straty.
Hatikva
Na rovnakom hudobnom motíve, rozšírenom po celej Európe od renesancie, je založená tiež symfonická báseň Bedřicha Smetanu Vltava z cyklu Má vlast z roku 1874. Podľa niektorých zdrojov je pesnička švédskeho pôvodu, ale použil ju, pretože charakterom odpovedala českej ľudovej hudbe. Vo väčšine prác týkajúcich sa pôvodu hudobného motívu sa uvádza, že melódia je moldavská. Pravdepodobne to súvisí s tým, že Vltava je známa tiež pod nemeckým menom Moldau. Moldavským koreňom pesničky dodal zdanie pravdepodobnosti tiež pôvod Samuela Cohena, ktorý emigroval z Moldavska. Odkiaľ Cohen túto melódiu poznal, nie je známe.
Text piesne vyjadruje nádej izraelského ľudu navrátiť sa do zeme Praotcov, odkiaľ boli nútení odísť roku 70 n. l.
Inventarizácia múzejných zbierok
Podľa počtu zbierkových predmetov sa vykonáva každé 2 roky do 15 000 kusov predmetov, každé 3 roky do 30 000 kusov, každé 4 roky do 50 000 kusov, každých 5 rokov do 100 000 kusov, každých 6 rokov do 500 000 kusov a každých 7 rokov ak presahuje 500 000 kusov.
Picquigny (kantón)
Picquigny je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 21 obcí.
Aix-en-Pévèle
Aix-en-Pévèle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Ár
Ár (skratka a) je jednotka plochy, ktorá sa používa v poľnohospodárstve. 1 ár je plocha štvorca so stranou, teda ide o plochu. Ár nie je jednotkou Medzinárodnej sústavy jednotiek SI.
Aix-en-Pévèle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Goldegg
Goldegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Sankt Johann im Pongau.
Žije tu 2 453 obyvateľov (31. 12. 2009).
Trévou-Tréguignec
Trévou-Tréguignec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Ngalčina
Ngalčina alebo ngala môže byť:
Ngala môže byť aj jazyk v Papui-Novej Guinei, pozri ngala (Papua-Nová Guinea)
Trévou-Tréguignec
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za poľnohospodárstvo
Toto je zoznam nositeľov Wolfovej ceny za poľnohospodárstvo:
NBC
thumb|Sídlo
National Broadcasting Company je americká televízna sieť so sídlom v GE Building v Rockefellerovom centre v New Yorku. Bola založená v roku 1926. NBC bola prvou hlavnou vysielacou sieťou v Spojených Štátoch.
Kleisthenes
Kleisthenes alebo Kleisthenés môže byť:
Protista
150px|vpravo|náhľad
Protista (iné názvy:  Protoctista, Monocytozoa) je súhrnné označenie a/alebo taxonomická jednotka pre jednobunkové organizmy (napr. Haeckel 1866), prípadne vrátane vírusov, alebo dnes častejšie len pre jednobunkové (prípadne aj drobné mnohobunkové) eukaryoty (napr. Whittaker 1969, Woese 1977).
Občasné slovenské názvy sú jednobunkovce, protisty alebo protista a zriedkavo [ak sú v definícii zahrnuté baktérie] mikróby resp. mikroorganizmy, ale bežne sa aj v slovenských textoch používa len vedecký (teda latinský) názov.
Patria sem:
Copeland 1956 do ríše Protoctista zahrnul všetky huby a vylúčil z nej zelené riasy. U iných autorov býva termín Protoctista synonymum termínu Protista.
Systematiky
Ako taxonomická jednotka mali v závislosti od systému väčšinou úroveň „ríša“. O zaradení v rôznych systémoch pozri Systém živých organizmov.
V minulosti, ešte pomerne nedávno, v mnohých deleniach tvorili Protista pevnú súčasť taxonomického systému. Pôvodne zahŕňali aj jednobunkové prokaryoty, neskôr len jednobunkové (a niektoré mnohobunkové – napr. riasy) eukaryoty.
Zhruba v 90. rokoch 20. storočia sa však prišlo na to, že ide o skupinu príliš rôznorodú a začala sa nahradzovať stále rastúcim počtom samostatných skupín (ríš a podobne). Spočiatku sa v mnohých deleniach Protista rozpadla na tieto ríše (definície skupín sa rôznia):
Keďže sa v posledných systémoch (a aj v systéme používanom v tejto wikipédii) praprvoky zaraďujú pod prvoky, je výraz Protista dnes vlastne súhrnným označením pre ríše:
1262
1262- prvá písomná zmienka o Myjave
Maďarské pengő
right|thumb|Bankovka s hodnotou 100 miliónov b.-pengő
Maďarské pengő (ISO 4217 kód: HUP) bola jednotka meny Maďarska od 1. januára 1927 po nahradení koruny do 31. júla 1946, kedy bolo nahradené forintom. Pengő sa delilo na 100 fillérov. Hoci zavedenie tejto meny bolo súčasťou povojnového stabilizačného programu, mena prežila iba 20 rokov a zažila najväčšiu hyperinfláciu, ktorá bola kedy v dejinách zaznamenaná.
Poix-de-Picardie (kantón)
Poix-de-Picardie je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 28 obcí.
Golling an der Salzach
Golling an der Salzach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Hallein.
Žije tu 4 102 obyvateľov (31. 12. 2009).
Minčol
Minčol môže byť:
Mosasaurus
Mosasaurus bol rod jaštera z čeľade Mosasauridae. Prvá lebka rodu Mosasaurus bola nájdená v roku 1770 v Maastrichte v Holandsku. V roku 1795 ju za úplatok 600 fliaš vína získalo parížske Prírodovedné múzeum, kde ju podrobne popísal a preskúmal známy francúzsky paleontológ Georges Cuvier.
Poznávacie znaky
Rod Mosasaurus mal lebku pretiahnutú v nápadný kužeľovitý útvar pripomínajúci zobák. Tlama bola vyzbrojená početnými kužeľovitými zubami, končatiny boli premenené na plutvovité orgány. Celkom chrup aj plutvy značne pripomínajú rovnako orgány veľrýb alebo plutvonožcov. Ide len o zhodu, vyplývajúcu z rovnakého spôsobu života, nie o doklad príbuznosti týchto veľmi vzdialených živočíšnych skupín. Trup zakončoval mohutný chvost, ktorý súčasne s hadovitým vlnením celého tela poháňal zviera vpred omnoho účinnejšie než plutvovité končatiny, ktoré pravdepodobne slúžili skôr ako stabilizátory. Rod Mosasaurus žil v druhohorách, v období kriedy, asi pred 70 miliónmi rokov. Boli obyvateľmi voľného mora a živili sa rybami, čo dokazuje ich silný a veľmi ostrý chrup. Žili väčšinou pri hladine. Hoci boli schopní sa potápať, do veľkých hĺbok sa zrejme nepúšťali.
Angström
Angström (značka Å) je stará dĺžková miera, používaná najmä v spektroskopii. Nepatrí do Medzinárodnej sústavy jednotiek SI. Jeden Å je rovný 10−10 m, čiže 0,1 (alebo 10−1) nm.
Angström je staršia jednotka, ale v spektroskopickej literatúre, najmä v katalógoch spektier, sa z praktických dôvodov používa naďalej, lebo všetky vlnové dĺžky viditeľného svetla možno pomocou Å vyjadriť celým číslom, kým pri ich vyjadrení v nm treba použiť desatinnú čiarku. (Napr. najjasnejšia koronálna čiara Fe XIV je 5 303 Å = 530,3 nm a pod). Aj tak sa v súčasnosti odporúča nahrádzať angström nanometrom (10−9 m).
Meno dostala po švédskom fyzikovi a astronómovi Andersovi Jonasovi Ångströmovi.
Arville (Seine-et-Marne)
Arville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krehká identita
Krehká identita je slovensko-český dokumentárny film autorky Zuzany Piussi. Podľa oficiálnej správy distribútora film „ponúka zamyslenie sa nad národnou identitou a ukazuje súčasných „pseudonárodných" buditeľov inak, ako ich poznáme z médií“. Pri počiatku filmu stála udalosť v Bytči, kde občania bránili tabuľu na dome Jozefa Tisa. Podľa Miloša Krekoviča ide film, na rozdiel od iných, do súkromia svojich nacionalistických aktérov.
Krehká identita bola produkovaná slovenskou spoločnosťou Ultrafilm v koprodukcii s českou Produkce Radim Procházka. Na podporu filmu dostala Piussi grant 15 tisíc € od Audiovizuálneho fondu a približne rovnakú sumu od českého koproducenta. Distribúciu však už fond nepodporil. Práca na filme trvala Piussi dva a pol roka.
Medzinárodnú premiéru mal na Medzinárodnom festivale dokumentárnych filmov v Jihlave 25. októbra 2012. Slovenská premiéra sa uskutočnila 9. januára v bratislavskom kine Lumiére. V kinách ho uvádza Asociácia slovenských filmových klubov (ASFK) od 10. januára 2013.
Film Krehká identita získal Cenu Jedného sveta v sekcii Slovenský dokumentárny film 2012 13. filmového festivalu dokumentárnych filmov Jeden svet.
Pamätník na víchricu
Pamätník na víchricu vo Vysokých Tatrách je postavený v katastrálnom území osady Nový Smokovec, mesto Vysoké Tatry.
História
Pamätník stojí na tomto mieste od roku 2005 a bol odovzdaný do užívania verejnosti, pri spomienke na 1. výročie ničivej víchrice. Má pripomínať víchricu z večera 19. novembra 2004, ktorá dosahovala rýchlosť okolo 160 km za hodinu. V dĺžke 50 až 60 kilometrov od Podbanského v Liptove až po Tatranskú Lomnicu na Spiši vyvrátila na ploche dvanásť až trinásťtisíc hektárov 2,5 až 3 milióny kubických metrov drevnej hmoty v šírke 2,5 až päť kilometrov.
Opis
Pamätník má tvar kruhu, v strede ktorého stojí kovový strom. Jeho konáre sú pospájané oceľovými drôtmi. Na severnom okraji tohto priestranstva, oproti kovovému stromu, sú na žulových doskách, v dvoch radoch, umiestnené pamätné tabuľky darcov. Dosky svojou rôznou výškou, pripomínajú končiare Vysokých Tatier. Po obvode kruhu, v jeho južnej časti, sú nainštalované lavičky. Celý areál pamätníka je v noci osvetlený.
Prístupová cesta
Zo železničnej stanice Starý Smokovec sa k pamätníku dostaneme chodníkom, ktorý vedie k stanici lanovky na Hrebienok. Je jasne viditeľný na ľavej strane chodníka, pred bývalým Domom služieb. Cesta k nemu trvá asi 2 minúty chôdze.
Allennes-les-Marais
Allennes-les-Marais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prvoky
Prvoky (iné názvy: protozoá, jednobunkovce , jednobunkové živočíchy; staršie: živočíchy jednobunkové ; lat. Protozoa, Monocytozoa) sú „živočíšne“ (teda spravidla heterotrofné, pohyblivé a podobne) eukaryotické jednobunkové organizmy. Tradične patria aj medzi Protista.
Charakteristika
Sú to drobné organizmy, veľké od tisícin milimetra po niekoľko milimetrov, prípadne centimetrov; voľným okom je však viditeľné len malé percento druhov. Telo je zložené z jednej bunky, ktorá vykonáva funkcie celého organizmu. U niektorých druhov však vidíme tendenciu vytvárať agregácie rovnakých (Gonium, Pandorina), ale i kolónie diferencovaných buniek (Volvox), a práve tu niekde prebieha prirodzená hranica medzi jednobunkovými a mnohobunkovými eukaryotickými organizmami. Vo vnútri tela má cytoplazmu.
História
Prvoky boli objavené až po vynáleze mikroskopu Anton van Leeuwenhoekom (v roku 1675). V 18. storočí boli nazývané animacula infusoria – „zvieratká z nálevov“ (pozri nálevníky (rozlišovacia stránka)). Ich systematické postavenie bolo dlho nejasné a nie je celkom jasné ani dnes. V minulosti prevládali dva extrémne názory – prvoky boli považované buď za larválne štádiá neznámych (vyhynutých?) živočíchov, alebo za „zmenšeniny“ bežných zvierat s príslušnými orgánmi, ako sú oči, ústa so zubami atď. Bol to dôsledok nedokonalej optiky a mikroskopovacej techniky.
Počet druhov
Dnes poznáme asi 60 000 druhov prvokov.
Výskyt
Žijú spravidla v sladkej alebo slanej vode či inom vlhkom prostredí.
Výživa
Sú spravidla heterotrofné (t.j. buď parazitické alebo saprofytické alebo symbiotické). Niektoré sú mixotrofné, t.j. heterotrofné aj autotrofné. Ak sa do definície prvokov zahrnú aj taxóny zaraďované alternatívne pod rastliny v tradičnom ponínamí, t.j. napríklad všetky rastlinné bičíkovce, potom sú niektoré prvoky čisto autotrofné.
Príjem potravy u heterotrofných druhov sa uskutočňuje:
Zloženie
Bunka obsahuje organely, tzv. „orgánčeky“, ktoré však nie sú analogické s orgánmi mnohobunkových živočíchov. Sú to vlastne špecializované bunkové inklúzie. Tu sú dôležitejšie z nich:
Pohyb
Pohyb prvokov je pasívny (prúdením vody a vzduchu) alebo aktívny. Aktívny pohyb môže byť améboidný, „prelievaním“ cytoplazmy, hoci mechanizmus tohto pohybu stále presne nepoznáme (pôjde zrejme o sťahovanie plazmatických makromolekúl), alebo pomocou bŕv (cilie) a bičíka (flagellum), resp. bičíkov. Brvy a bičíky majú u všetkých eukaryotických organizmov (vrátane spermií) rovnakú stavbu: 2 centrálne mikrotubuly obkolesuje 9 párov obvodových mikrotubulov, čo je jeden z najvýznamnejších dôkazov jednoty života na Zemi. Bičík sa môže priložiť k povrchu bunky, tak vzniká undulujúca membrána (niektoré Zoomastigophorea). Splývaním bŕv vznikajú ciliálne deriváty – cirry alebo membranely.
Rozmnožovanie
Rozmnožovanie prvokov môže byť v zásade nepohlavné a pohlavné.
Systém v slovenskej wikipédii
Podrobnosti pozri pod: Systém živých organizmov
Prvoky tvoria ríšu z domény eukaryoty. Delia sa takto:
Systém podľa tohto zdroja, 2004
Toto je príklad úplného a typického moderného delenia prvokov (uvedené je delenie najvyšších úrovní).
Poznámka:Kríž znamená „vyhynutý“
(*) Rod Giardia + retordomonády + diplomonády + kmeň (dole nadtrieda) Parabasalia tvorili donedávna skupinu „praprvoky“ (Archaezoa) ešte v: Cavalier-Smith, 2002.
Iné delenia
Hlavný článok:Systém živých organizmov
V tradičných slovenských systémoch sa označovali ako jednobunkovce a boli zaradené pod živočíchy (ako podríša). Živočíchy vtedy zahŕňali tak dnešné „živočíchy“ (vtedy „mnohobunkovce“), ako aj jednobunkovce/prvoky. Príklady pozri pod Systém živých organizmov.
Trévron
Trévron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Prvoky
Iné delenia
V systémoch, ktoré používajú ríšu „Protista“, čo je dnes už veľmi zriedkavé, tvoria prvoky podríšu (a podobne) tejto ríše.
Trévron
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Prvoky
Iné delenia
V najnovších svetových systémoch je táto skupina naopak úplne rozpustená a nahradená početnými menšími skupinami. Príklady pozri pod Systém živých organizmov.
Trévron
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sebastian Bayer
Sebastian Bayer (* 11. jún 1986, Aachen, Nemecko) je nemecký atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Turin 2009
Na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne vyhral skok do diaľky výkonom 871 cm. Zlepšil tak starý európsky halový rekord Yaga Lamelu o 15 cm. Týmto pokusom sa zaradil na druhé miesto historických tabuliek skoku do diaľky. Za prvým Carlom Lewisom zaostal o 8 cm. Pár dní po tomto rekorde sa šéf Španielskej atletiky, Jose Maria Odriozola, vyjadril, že pokus mohol byť zle zmeraný a podľa neho bol o 20 cm kratší. Dodal, že toto jeho pochybenie nemá nič spoločné s tým, že Bayer zlepšil rekord práve jeho krajana Lamelu.
Göming
Göming je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Oxyrhynský papyrus 12
Oxyrhynský papyrus 12 (P. Oxy. 12) je útržkovitý grécky papyrusový rukopis, ktorý bol objavený v roku 1897 britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Datujú ho do 1. alebo 2. storočia. V súčasnosti sa nachádza v cambridgeskej univerzitnej knižnici v meste Cambridge v Anglicku. Text papyrusu bol publikovaný Grenfellom a Huntom v roku 1898.
Oxyrhynský papyrus 12 je papyrusový útržkový zvitok s rozmermi 210 x, ktorý uvádza chronologický prehľad udalostí z gréckej, rímskej a orientálnej histórie z rokov 355 až 315 pred Kr. Text tvoria dva stĺpce a zaznamenaní sú na ňom napr. aténski archonti, alebo olympijskí víťazi v behu na jedno stadion.
Bitka pri Mezőkeresztesi
Bitka pri Mezőkeresztesi (alebo len Bitka pri Keresztesi) bola bitka, ktorá sa odohrala na konci októbra 1596 medzi tureckými vojskami a spojenými armádami rakúskej monarchie a Sedmohradska neďaleko dediny Mezőkeresztes v dnešnom severnom Maďarsku. Bitka sa skončila neočakávaným víťazstvom Turkov.
Pozadie bitky
V lete 1596 hlavné sily tureckej armády dobyli po obliehaní Jáger. Cisárska armáda, ktorej velil Maximilián III. a Žigmund Báthory vyrazila s úmyslom dobyť mesto späť. Osmanským vojskám velil Mehmed III. a veľkovezír Damat İbrahim Paša. Obe armády sa stretli pri dedine Mezőkeresztes. Osmanské vojská boli vyčerpané niekoľkodňovým pochodom a dlhým obliehaním mesta. Habsbursko-Sedmohradské vojská čakali v dopredu vybudovaných poľných opevneniach okolo zrúcanín starého kostola. Prvý deň sa podarilo habsburským vojskám odraziť všetky osmanské útoky. Po protiútoku habsburských vojsk Osmani aj ich veliteľ začali utekať z bojiska. Cisárski vojaci začali rabovať ich tábor. To využila tatárska jazda a podnikla razantný protiútok. Cisárske vojsko bolo dezorganizované.
Bolo to jediné stretnutie hlavných síl oboch strán počas 15 ročnej vojny. Turci túto bitku prirovnávajú k víťazstvu pri Moháči.
Kim Čong-il
Kim Čong-il (kór. 김정일; * 16. február 1941, vojenský tábor pri Viatskoje, neďaleko Chabarovsku (podľa sovietskych prameňov), alebo 16. február 1942 na hore Pektusan (podľa kórejských prameňov) - † 17. december 2011 ) bol severokórejský politik a od roku 1994 vodca Kórejskej ľudovodemokratickej republiky.
Počas svojho pobytu v ZSSR používal krycie meno Jurij Irsenovič Kim. Zomrel na následok srdcového infarktu.
Tituly a funkcie
Jeho najvýznamnejšou funkciou v súčasnom systéme bola funkcia predsedu Výboru národnej obrany KĽDR, takisto bol najvyšším veliteľom Kórejskej ľudovej armády, štvrtej najväčšej na svete a generálnym tajomníkom Ústredného výboru Kórejskej strany práce - v týchto funkciách nahradil "večného prezidenta" Kim-Ir-Sena. V hierarchii Kórejskej strany práce začal stúpať od polovice 60.rokov, kde najskôr pôsobil v oddelení agitácie a propagandy.
Roisel (kantón)
Roisel je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 22 obcí.
Pure
Pure môže byť:
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2011
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2011 boli 8. majstrovstvá sveta vo florbale žien. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie IFF vo florbale v roku 2011. Konalo sa od 4.11. decembra 2011 v St. Gallen, vo Švajčiarsku, za účasti 16 tímov. Po druhýkrát sa šampionát uskutočnil vo Švajčiarsku, keď predtým to bolo v roku 2003. Už z 5. víťazstva sa tešili hráčky Švédska. Šampionát bol zatiaľ najnavštevovanejším turnajom ženských MS, keď do hľadisk v St. Gallene prišlo 28 180 divákov (predtým v Singapure 2005 to bolo 21 554 divákov).
Nasadenie do skupín
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku IFF.
Göriach
Göriach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Tamsweg.
Žije tu 378 obyvateľov (31. 12. 2009).
Akronym
Akronym (gr. akrón = okraj, koniec; onyma = meno) je slovo, prípadne názov zložený zo začiatočných písmen alebo slabík viacerých slov.
Príklady:
Aubepierre-Ozouer-le-Repos
Aubepierre-Ozouer-le-Repos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arťomovskij (rozlišovacia stránka)
Arťomovskij môže byť:
Julius Petersen
Julius Peter Christian Petersen (* 16. jún 1839, Sorø, Dánsko - † 5. august 1910, Kodaň) bol dánsky matematik.
Zaoberal sa viacerými oblasťami matematiky (geometria, komplexná analýza, teória čísel, matematická fyzika, matematická ekonómia, kryptológia a teória grafov).
Sedlec (prírodná rezervácia)
Sedlec je prírodná rezervácia ev. č. 1848 západne od mesta Mašťov v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Voda z rybníka slúži na zásobovanie závlahového systému v okolí Račetíc. Na severnom brehu stojí rybárska bašta, ktorú vybudovalo račetické JZD Nástup v roku 1987.
Trézény
Trézény je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fabrizio Donato
Fabrizio Donato (* 14. august 1976, Latina, Taliansko) je taliansky atlét, ktorý sa venuje trojskoku.
Turín 2009
Na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne vyhral trojskok výkonom 17,59 m. Týmto výsledkom dosiahol najvýznamnejší úspech kariéry, hoci má už 32 rokov.
Grödig
Grödig je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Aufferville
Aufferville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nočná doprava v Bratislave
náhľad|[[Bratislava v noci; pohľad na Most SNP (Nový most)]]
Amfroipret
Amfroipret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Nočná doprava v Bratislave
Nočná doprava v Bratislave je súčasťou prevádzky MHD v Bratislave. Linky boli v júli 2007 výrazne zmenené a prečíslované, pričom bola zvýšená prepravná kapacita znížením časových intervalov na hodinu a pol hodinu a neskôr bola upravená cena cestovného lístka, pričom došlo k jej zvýšeniu, od roku 2009 bolo možné zakúpiť si príplatok na predplatený cestovný lístok aj na nočné spoje. Od augusta 2011 opäť na nočných linkách platia predplatné a turistické lístky aj bez príplatku. Od zavedenia služby SMS lístok tieto lístky platia aj v nočnej doprave a od zavedenia IDS BK platia všetky lístky rovnako cez deň i v noci, teda bola zrušená špeciálna nočná tarifa jednorazových lístkov.
Amfroipret
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nočná doprava v Bratislave
Pred zmenou v roku 2007 chodili nočné linky pomerne zriedkavo, v intervale približne 2 hodiny, linky boli číslované od čísla 500 vyššie. Po zmene sú rozjazdy z Hlavnej stanice stanice o 23:30, 0:00, 0:30, 1:30, 2:30 a 3:30. Linky a  idú aj o 4:30. Linky sú označené písmenom N a číslom podobným číslu dennej linky, pričom daná nočná linka má trasu podobnú ako zodpovedajúca denná linka, napríklad linka číslo má trasu podobnú dennej linke s číslom.
Nočné linky majú príchod na Hlavnú stanicu vždy krátko pred rozjazdom (s výnimkami okrem rozjazdov o 23:30 a 0:00) tak aby sa dalo prestúpiť na odchádzajúce spoje. Tie v prípade potreby na meškajúci autobus čakajú. Výnimkou sú trolejbusové linky, a  (tie premávajú z Hodžovho námestia),  (prípoj k linkám  a  s trasou Zlaté piesky - Východné - Hečkova),  (prípoj k linke  s trasou Jasovská - Čunovo) a  (nezávislá obslužná linka, pôvodne zamestnanecký spoj so zavedením prepravy cestujúcich).
Okrem verejne prístupných nočných liniek premávajú aj služobné spoje len pre zamestnancov Dopravného podniku Bratislava a to, a. Spoje týchto liniek premávajú niekoľkokrát za noc, primárne obsluhujúc vozovne (napríklad linka zabezpečuje rýchle spojenie vozovní na Trnávke s Hlavnou stanicou tak, aby rozjazd nočných spojov stihlo čo najviac vodičov, resp. aby vodiči po príjazde 3:25 na Hlavnú stanicu stihli prísť do vozovne na čo najskoršie nástupy). Dopravu zamestnancov zabezpečuje tiež linka, ktorá okrem svojej bežnej trasy prístupnej pre verejnosť vykonáva aj služobné spoje do vozovní Jurajov dvor a Krasňany. Končiace vozidlá z nočných liniek vykonávajú o 4:25, resp. o 4:30 ešte ďalšie služobné spoje zabezpečujúce dopravu zamestnancov do neskôr začínajúcich služieb.
Großarl
Großarl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Sankt Johann im Pongau.
Žije tu obyvateľov.
Troguéry
Troguéry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Letecká služba Federálneho policajného zboru
thumb|Policajný vrtuľník [[Mil Mi-2|Mil Mi- 2 s imatrikuláciu B-2530 v Leteckom múzeu Kbely]]
Letecká služba Federálneho policajného zboru česky Letecká služba Federálního policejního sboru (LS FPS) bol letecký policajný útvar, ktorý existoval v rokoch 1991 až 1993 na území Česko-Slovenska. Predchodcom útvaru bol Úrad Federálneho ministerstva vnútra pre leteckú službu a nástupcom sa stali nové samostatné policajné letky na území Česka a Slovenska – Letecká služba Polície ČR a Letka Ministerstva vnútra Slovenskej republiky.
História
thumb|Policajný vrtuľník [[Mil Mi-8]] thumb|Letecká služba Federálneho policajného zboru prevádzkovala štyri stroje [[MBB Bo 105, jeden z vrtuľníkov v roku 1992 havaroval]] Letecká služba Federálneho policajného zboru vznikla oficiálne v roku 1991 a stala sa nástupcom Úradu Federálneho ministerstva vnútra pre leteckú službu. Jednalo sa však iba o formálnu zmenu, úlohy novej letky zostali, rovnako ako jej letecký park. Dôraz bol kladený predovšetkým na záchrannú činnosť. Policajné vrtuľníky zabezpečovali predovšetkým pohotovostné lety, pátrali po osobách a veciach a monitorovali dopravu. Letecká služba Federálneho policajného zboru prevádzkovala naďalej leteckú záchrannú službu na staniciach Kryštof 01 v Prahe a Kryštof 06 v Hradci Králové. Zánik Letecké služby Federálneho policajného zboru je spätý so zánikom Česko-Slovenska a so vznikom samostatných štátov Česka a Slovenska v roku 1993. Na území Česka sa nástupcom stala Letecká služba Polície ČR, na slovenskom území to bol Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky.
Roye (kantón)
Roye je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 33 obcí.
Letecká služba Federálneho policajného zboru
Vrtuľníky
So zánikom Leteckej služby Federálneho policajného zboru boli rozdelené tiež vrtuľníky medzi oba nástupnícke štáty. Česko prevzalo deväť vrtuľníkov MilMi-2, dva stroje MilMi-8, tri stroje MBBBo105 a jeden vrtuľník PZLKania. Slovensko prevzalo štyri stroje MilMi-8 a šesť vrtuľníkov MilMi-2.
Skryté pliesko
Rozmery
Nadmorská výška asi Rozmery 10x6 m. Má oválny tvar.
Großgmain
Großgmain je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Skryté pliesko
Názov
Suchá dolina je chudobná na vodu a nemá väčšie i menšie plesá. Skryté pliesko sa stráca medzi skalami, ktoré lemujú jeho brehy. Staršia sprievodcovská literatúra Skryté pliesko ani Stratené pliesko nespomína.
Großgmain
Žije tu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Skryté pliesko
Turistika
Dolina i pliesko nie sú turisticky prístupné.
Referencie
náhľad|vľavo|Važecká dolina. Vzadu je Suchá dolina so Skrytým plieskom.
Ihrisko
Ihrisko je miesto určené na realizovanie určitého športu alebo hry. V pravidlách sú väčšinou presne určené tvary a rozmery ihriska a často aj jeho povrch a ďalšie parametre. Okrem hracej plochy sa na ihrisku často nachádzajú ďalšie predmety či zariadenia potrebné pre príslušnú hru (bránky, sieť atď.).
Tvary
V rôznych športoch sa používajú rôzne tvary hracích plôch, veľmi častý je prostý obdĺžnik (napr. futbal, volejbal, basketbal, tenis,nohejbal, americký futbal, …, v ľadovom hokeji má zaoblené rohy), v iných športoch má ihrisko tvar oválu (austrálsky futbal), kruhové výseky (bejzbal, softbal) atď. V niektorých prípadoch ihrisko nemá predpísaný tvar a používa sa vymedzená len mierne upravená oblasť prírody (napr. paintball, golf, petank), takže každé ihrisko je iné.
Rosières-en-Santerre (kantón)
Rosières-en-Santerre je francúzsky kantón v departemente Somme v regióne Pikardia. Skladá sa z 20 obcí.
Ihrisko
Tvary
Okraje hracej plochy sú spravidla na hracej ploche vyznačené čiarami či inými značkami, rovnako aj prípadné ďalšie významné miesta podľa pravidiel príslušnej hry.
Peugeot 207
náhľad|Peugeot 207