cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chrám Nanebovstúpenia Pána (Alma-Ata)
Dejiny
Chrám bol postavený v rokoch 1904 až 1907 podľa plánov známeho ruského architekta A. P. Zenkova. Slúžil a slúži početnej komunite pravoslávnych kresťanov, ktorí žijú v tomto mnohonárodnom meste Kazachstanu. V rokoch 1927 až 1995 bol násilne odňatý pravoslávnej cirkvi a využívaný na iné účely (múzeum, výstavná a koncertná sieň). V roku 1995 ho prezident Nursultan Nazarbajev vrátil Ruskej pravoslávnej cirkvi. V súčasnosti sa tu denne konajú pravoslávne liturgie. Chrám je vyobrazený aj na kazašskej minci v hodnote 500 tenge a aj na poštovej známke z roku 2003. Je zaradený medzi štátne a kultúrne pamiatky štátu Kazachstan.
Architektúra
Chrám je vybudovaný v eklektickom architektonickom štýle, ktorý nesie prvky viacerých starších architektonických štýlov. Ide hlavne o staroruské štýly, ktoré boli typické pre ruskú pravoslávnu architektúru. Možno tu nájsť aj prvky neobarokového a neoklasicistického štýlu. Chrám dosahuje výšku 54 metrov. Súčasti interiéru (ikonostas, ikony) boli vytvorené v majstrovských dielniach v Moskve a v Kyjeve.
Externé odkazy
Свято-Вознесенский кафедральный собор
Asterios (syn Nélea)
Asterios alebo Asterión (starogr. Ἀστέριος, Ἀστερίων – Asterios, Asterión, ) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Asterios mal sestru Péro a jedenásť bratov, Taura, Déimacha, Pylaóna, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Asterios zahynul v boji s najväčším gréckym hrdinom Heraklom, keď sa proti nemu vypravil so svojimi desiatimi bratmi a s otcom ako spojenec élidskeho kráľa Augeia. Ich rod však nevyhynul, lebo Néleov najmladší syn Nestor sa výpravy nezúčastnil a stal sa pylským kráľom. Po dlhých rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca potom preslávil v trójskej vojne.
Powiat bielski (Sliezske vojvodstvo)
Powiat bielski je powiat v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Biltzheim
Biltzheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Powiat bielski (Sliezske vojvodstvo)
Žije tu 149 741 obyvateľov, rozloha je 457,23 km².
Biltzheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Strednej Ameriky v hádzanej mužov 2015
Majstrovstvá Strednej Ameriky v hádzanej mužov 2015 boli v poradí 2. majstrovstvá Strednej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizuje Stredoamerická hádzanárska konfederácia (CCAB) v spolupráci s Panamerickou hádzanárskou federáciou (PATHF). Konali sa v Cartagu, v Kostarike v dňoch od 16.20. novembra 2015, za účasti 5 tímov. Turnaj sa skladal iba z jednej päťčlennej skupiny bez nasledovných vyraďovacích zápasov. Zápasy sa odohrali v aréne Polideportivo de Cartago. Víťazom sa stala 🇬🇹, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2016, ktoré sa uskutočnili v Argentíne. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Prepadnutie okresu Jesenské
Prepadnutie okresu Jesenské (vtedy okres Feledince) bol ozbrojený vojenský prepad pohraničnej oblasti južne od Rimavskej Soboty zo strany maďarských pohraničných síl, ktorý sa uskutočnil dňa 5. októbra 1938 s cieľom obsadiť železničnú trať Jesenské–Kráľ a Rimavskú Sobotu.
Výsledkom bola porážka maďarských ozbrojených skupín. Časť bola česko-slovenskými jednotkami zajatá, zvyšok sa stiahol späť za štátnu hranicu.
Predchádzajúce udalosti
Na základe Mníchovskej dohody prijatej dňa 30. septembra 1938 bolo Česko-Slovensko zaviazané do troch mesiacov vyriešiť územné nároky Maďarska. Začiatkom októbra sa začali v severnom Maďarsku organizovať ozbrojené skupiny, ktorých úlohou bolo ilegálne prechádzať do ČSR a vykonávať tam podvratnú činnosť s cieľom destabilizácie pohraničných oblastí.
Česko-slovenská strana
V blízkosti štátnej hranice medzi ČSR a Maďarskom južne až juhovýchodne od Rimavskej Soboty boli v 30. rokoch vybudované tri pevnostné úseky železobetónových pevností ŘOP. Okrem opevnení boli v tomto priestore rozmiestnené aj zvláštne technické zariadenia na vozovkách, ktoré komplikovali dopravu.
Obranu priestoru od hraničnej čiary až po líniu opevnenia zabezpečovali poľné hliadky práporu Stráže obrany štátu 31 „Rimavská Sobota“. Na jednotlivých pevnostných úsekoch boli rozmiestnené jednotky zmobilizovaného hraničiarskeho práporu 9, ktoré spadali do hraničnej oblasti 41. Za pevnosťami sa zdržovali ďalšie česko-slovenské vojenské útvary.
Maďarská strana
V obci Hangony blízko hraničnej čiary bola prítomná rota pohraničnej stráže 7/9, ktorá bola koncom septembra 1938 doplnená záložníkmi z blízkeho okolia. Rote velil stotník (kapitán) Gábor Felcsiki, ktorému podliehali aj čaty pohraničníkov 7/20 v obci Uraj, 7/21 v Hangony a 7/22 v Domaháze.
Maďarské jednotky mali z vojenskej špionáže informácie o existencií pevností i o ich približnom rozmiestnení.
Príprava prepadu
Veliteľ maďarských jednotiek dňa 4. októbra 1938 obdržal z veliteľstva hraničnej oblasti VII v Miškovci rozkaz na pohotovosť celej svojej jednotky. Iniciatívne si však tento rozkaz interpretoval ako povel na prekročenie štátnej hranice a útok na územie ČSR. Podobne situáciu interpretovalo aj maďarské veľvyslanectvo v Prahe, ktoré vyhlásilo, že veliteľ jednotiek konal na vlastnú päsť a že bude okamžite odvolaný a stíhaný. Podľa neskorších výpovedí zajatých maďarských vojakov bola celá akcia dopredu pripravovaná.
Prienik maďarských jednotiek na teritórium ČSR mal byť vedený na niekoľkých miestach naraz v dĺžke 16 až 18 kilometrov. Útočné družstvá mali za úlohu prelomiť líniu opevnení v siedmich lokalitách na úseku Šimonovce–Rimavská Seč. V prípade úspechu by cez uvoľnený koridor prenikla väčšina jednotiek, ktorá by pokračovala ďalej cez kolóniu Bottovo a obec Sútor smerom na Rimavskú Sobotu.
Pôvodne bol útok roty pohraničníkov plánovaný v koordinácii so streleckým práporom z Ózdu a cyklistickou čatou. V dôsledku chybného predpokladu veliteľa roty a nevyčkania na ďalšie relevantné rozkazy sa akcie nakoniec zúčastnila len uvedená zmobilizovaná rota s niektorými ďalšími malými jednotkami.
Vpádu na česko-slovenské teritórium sa zúčastnilo 10 dôstojníkov a 446 vojakov, vrátane 34 príslušníkov žandárstva a 7 colníkov. Vyzbrojení boli ručnými granátmi, puškami, trhavinami, osobnými zbraňami a 14 guľometmi.
Priebeh prepadu
Prvé maďarské jednotky prekročili hraničnú čiaru okolo druhej hodiny nadránom dňa 5. októbra 1938. Po nich vyrazili aj jednotky z Hangony, ktoré vyprevádzal dav zvedavých obyvateľov. Neskôr ku hranici vyrazili aj čaty 7/20 a 7/22 z Uraja a Domaházy. Počasie bolo podľa výpovede vojakov daždivé – blato na cestách sa lepilo na vojenskú obuv.
Prienik cez hranice bol česko-slovenskými pohraničníkmi odhalený okolo 3. hodiny. Nad obcou Janice (vtedy Jéne) bola okamžite vystrelená osvetľovacia raketa, neskôr tu bol spozorovaný prelet dvoch neznámych lietadiel.
Druhá skupina stratila v zlom počasí orientáciu a do boja s česko-slovenskou posádkou sa dostala južne od Rimavskej Seče. Pri postupe ďalej na východ smerom k obci Číž (vtedy Číz) sa dostala pod krížovú paľbu smerujúcu z česko-slovenského opevnenia. Po odpútaní sa z dosahu paľby sa skupina na rozkaz vrátila za hraničnú čiaru.
Ľavé krídlo útoku zabezpečovala čata 7/22 pochodujúca z Domaházy smerom ku obci Širkovce. Za pomoci sprievodcu, ktorý poznal miestny terén, ako aj hliadkové trasy SOŠ, sa čata dostala za prvý sled česko-slovenského opevnenia. V Širkovciach sa k jednotkám pridalo niekoľko miestnych obyvateľov. Ďalší postup smerom do Jesenského (vtedy Feledince) im znemožnila česko-slovenská posádka. Čata sa následne stiahla na maďarské územie.
V strede útoku, v priestore obce Rimavská Seč a kolónie Orávka (vtedy Slávikovo, resp. Kacagópuszta), sa odohral rozhodujúci boj. Útočili tu štyri čaty roty 7/9 a čata 7/21. Prvá čata obsadila obec Janice, kde sa k nej pridalo viacero miestnych mužov. Odtiaľ postupovala smerom ku kolónii Orávka prevažne obývanej Slovákmi presídlenými z Hornej Oravy, ktorá v 20. rokoch pripadla Poľsku. Neďaleko kolónie bol postup čaty zastavený paľbou z opevnenia.
Druhá čata obsadila obec Chrámec (vtedy Harmac) a následne postupovala ku kolónii Orávka. Tretia čata postupovala súbežne. Okolo 5. hodiny nadránom sa pri Martinovej dostala do krížovej paľby SOŠ a prešla do obrany. Štvrtá čata sa dostala pod paľbu južne od Dubovca.
K druhej čate, ktorej sa podaril najväčší prienik, sa postupne pridali družstvá z ostatných útvarov, vrátane guľometného oddielu. Po obsadení časti kolónie Orávka sa dostali až ku železničnej trati Jesenské–Kráľ. Tu bol postup jednotiek zastavený ťažkou paľbou z opevnenia. Do bojov sa zapojili aj miestni kolonisti slovenskej národnosti. Česko-slovenské jednotky postupne prešli do útoku a postupovali smerom k štátnej hranici. Časť maďarských oddielov zajali, zvyšok postupne vytláčali z územia ČSR. O 9. hodine ráno bol v línii opevnení ŘOP opäť pokoj. Poslední príslušníci maďarských čiat boli z územia ČSR vytlačení v noci na 6. októbra.
Dôsledky
Zajatí maďarskí vojaci boli rozdelení do menších skupín a na nákladných autách odvezení na výsluch do Rimavskej Soboty. Koncom roka 1938 boli presunutí do Martina, resp. Ilavy.
Nadránom, ešte počas maďarského útoku, bola Budapešť telefonicky vyzvaná na okamžité zastavanie paľby. V ten istý deň si zástupca česko-slovenského ministerstva zahraničných vecí nechal predvolať maďarského veľvyslanca Jánosa Wettsteina. Požiadal ho, aby Maďarsko nezhoršovalo už i tak napätú situáciu, pretože vojenské prepady teritória ČSR môžu znemožniť rokovania o prípadnej úprave štátnych hraníc.
Česko-slovenské úrady zatkli spolu 25 obyvateľov okresu, ktorí sa počas prepadu pridali k maďarskému vojsku.
Parafaryngeálny priestor
Parafaryngeálny priestor je jeden z priestorov tvoriacich komplexnú anatómiu v oblasti tváre a krku. Sám o sebe nie je významný a neobsahuje žiadnu kľúčovú anatomickú štruktúru; veľký význam má však v zobrazovacej diagnostike.
Charakteristika a význam
Parafaryngeálny priestor je párový a nachádza sa v bočných častiach krku nad jazylkou, ktorý sa preto označuje ako suprahyoidný. Je obklopený ďalšími, tu sa nachádzajúcimi priestormi. Práve toto centrálne uloženie má zásadný význam: v prípade veľkého patologického nálezu (najčastejšie tumoru) v oblasti suprahyoidného krku môže byť veľký problém určiť, z ktorého priestoru tento nález vychádza. Svojim tlakom však presúva práve centrálny parafaryngeálny priestor a tak jeho smer jeho posunu naznačuje primárny zdroj patologického nálezu. Určenie priestoru, z ktorého takýto nález vyrastá, značne spresňuje a zužuje diferenciálnu diagnózu:
Problém spiaceho holiča
V počítačovej vede je problém spiaceho holiča klasický  medziprocesovo-komunikačný a  synchronizačný problém, ktorý sa vyskytuje pri viacnásobných  procesoch  operačného systému. Problém spočíva v nasledujúcich 2 stavoch: udržať holiča v pracovnom stave, keď sú zákazníci a nechať ho odpočívať keď nie sú žiadni. Toto celé treba robiť organizovaným spôsobom. Holič a jeho zákazníci reprezentujú vyššie uvedené procesy.
Parafaryngeálny priestor
Charakteristika a význam
Parafaryngeálny priestor obsahuje tukové tkanivo, preto je primárnym miestom krčnej patológie iba vzácne; môžu sa však doň sekundárne šíriť iné patologické procesy zo susedných priestorov. To, že je vyplnený tukovým tkanivom, má za následok jeho veľmi dobrú viditeľnosť na snímkach z počítačovej tomografie či magnetickej rezonancie.
Problém spiaceho holiča
Problém
Analógia je založená na hypotetickom holičstve s jedným holičom, holiacou stoličkou a určitým množstvom stoličiek pre čakajúcich zákazníkov. Keď v holičstve nie sú zákazníci, holič sedí vo svojej stoličke a spí. Hneď ako dorazí zákazník, buď zobudí holiča, alebo keď holič momentálne strihá niekoho vlasy, usadí sa na jednu z prázdnych stoličiek. Pokiaľ by boli všetky zo stoličiek obsadené, práve prichádzajúci zákazník jednoducho odíde.
Parafaryngeálny priestor
Anatómia
Parafaryngeálny priestor má v závislosti na smere pohľadu a reze nepravidelný, obvykle kosáčikovitý tvar. Tiahne sa od bázy (spodiny) lebky k hornému rohu jazylky.
Problém spiaceho holiča
Problém
Problém pozostáva zo snahy o koordinovanie tejto aktivity so snahou vyhnúť sa akémukoľvek súbehu, a v tomto smere je podobný mnohým zaraďovacím problémom. V skutočnosti, je to klasický príklad (dvojnásobného) problému schôdzky. Neimplementovanie riadneho riešenia môže viesť ku obvyklým medziprocesovo-komunikačným problémom: vyhladovaniu a uviaznutiu. Napríklad, holič by mohol skončiť čakajúci na zákazníka a zákazník zároveň čakajúci na holiča, čo by vyústilo do uviaznutia. Alternatívne, zákazníci sa nemôžu rozhodnúť k pristúpeniu ku holičovi v organizovanom spôsobe, čo by viedlo k vyhladovaniu procesov, keďže niektorí zákazníci sa nikdy nedostanú ku šanci oholenia sa, aj keď boli čakajúcimi.
Parafaryngeálny priestor
Anatómia
V dolnej prednej časti prechádza do submandibulárneho (podsánkového) priestoru, pričom tieto priestory nie sú od seba anatomicky oddelené; umožňuje to preto voľné šírenie patologických procesov z jedného priestoru do druhého.
Problém spiaceho holiča
Problém
Problém spiaceho holiča je často prisudzovaný Edsgerovi Dijkstrovi (1965), jednému z priekopníkov v elementárnom programovaní.
Parafaryngeálny priestor
Anatómia
Čo sa týka jeho horného ohraničenia bázou lebky, tú tvorí dolný okraj hrotu skalnej kosti. Nenachádzajú sa tu žiadne lebečné otvory a teda parafaryngeálny priestor ani sprostredkovane nekomunikuje s lebečnou dutinou.
Problém spiaceho holiča
Riešenie
Najbežnejšie riešenie zahrňuje použitie troch semaforov: jeden pre ľubovoľných čakajúcich zákazníkov, jeden pre holiča (aby sme videli, či je nečinný) a tzv. mutex. Hneď ako príde zákazník, pokúsi sa nadobudnúť mutex a čaká pokiaľ nebude úspešný. Vtedy zákazník skontroluje, či preňho existuje nejaká voľná stolička (buď jedna zo stoličiek pre čakajúcich, alebo holičova stolička) a pokiaľ žiadna z týchto nie je voľná, odíde. Opačne zákazník zaujme miesto – čiže redukuje množstvo dostupných (a kritický úsek). Zákazník začne nato prostredníctvom semaforu signalizovať holičovi, aby sa zobudil, a mutex je vypustený, aby dovolil ostatným zákazníkom (alebo holičovi) nadobudnúť ho. Pokiaľ holič nie je voľný, zákazník čaká. Holič sedí v neustálej čakajúcej slučke, zobúdzaný každým čakajúcim zákazníkom. Pokiaľ sa zobudí, dá vedieť čakajúcim zákazníkom prostredníctvom jeho semaforu, že môže jedného z nich oholiť.
Parafaryngeálny priestor
Anatómia
Okrem tukového tkaniva môže parafaryngeálny priestor vzácne obsahovať drobné slinné žliazky. Tiež sa v ňom nachádza menšia časť pterygoidného venózneho plexu; žilovej splete, ktorej hlavná časť sa nachádza hlboko v žuvacom priestore.
Problém spiaceho holiča
Riešenie
Tento problém zahŕňa iba jediného holiča, a aj preto je nazývaný problém jediného spiaceho holiča. Problém viacerých spiacich holičov je podobný v implementácii a aj pascami, avšak vzniká tu navyše zložitosť koordinácie niekoľkých holičov, ktorí sú obklopených čakajúcimi zákazníkmi.
Parafaryngeálny priestor
Anatómia
Parafaryngeálny priestor z väčšej časti ohraničuje fascia, ktorá má komplexný charakter a je tvorená z viacerých listov hlbokej krčnej fascie. Jeho mediálne (vnútorné) ohraničenie tvorí stredný list, laterálne (vonkajšie) ohraničenie povrchový list, zadné ohraničenie hlboký list a predné ohraničenie karotická (krčnicová) pošva, ktorá je zložená zo všetkých troch listov hlbokej krčnej fascie.
Problém spiaceho holiča
Implementácia
+ Semaphore Customers = 0 + Semaphore Barber = 0 + Semaphore accessSeats (mutex) = 1 + int NumberOfFreeSeats = N //celkový počet kresiel
Parafaryngeálny priestor
Patológia
Ako už bolo vyššie spomenuté, patologické nálezy vychádzajúce priamo z parafaryngeálneho priestoru sú vzácne a patria sem: Oveľa častejšie sú patológie, ktoré sa sem šíria z okolitých priestorov, ako napríklad peritonzilárny absces, epidermoidný karcinóm nosohltana alebo podnebnej mandle.
Problém spiaceho holiča
Implementácia
while (true) {        // beží v nekonečnej slučke P(Customers)        // pokúša sa zaobstarať si zákazníka - ak žiadny nie je k dispozícii ide spať P(accessSeats)      // v tomto čase on bol prebudený - chce modifikovať počet dostupných kresiel NumberOfFreeSeats++ // jedna stolička zostane voľná V(Barber)           // holič je pripravený strihať V(accessSeats)      // nepotrebujeme viacej zámok na stoličkách (...)               // tu holič strihá vlasy }
P(accessSeats)               // pokúša sa dostať prístup k stoličkám if (NumberOfFreeSeats > 0) { // ak existujú nejaké voľné kreslá NumberOfFreeSeats--        // sadnutie si na stoličku V(Customers)               // oznamuje holičovi, ktorý čaká, že je tam zákazník V(accessSeats)             // nemusí viacej zamknúť stoličky P(Barber)                  // teraz je tento zákazník na rade, ale čaká, ak má holič veľa práce (...)                      // tu je zákazník strihaný } else {                     // nie sú žiadne voľné kreslá, zákazník odchádza bez ostrihania V(accessSeats)             // ale nezabudne uvoľniť zámok na kreslá }
Kui
Kui môže byť:
Bromid fosforitý
Bromid fosforitý (PBr3) je anorganická zlúčenina brómu s fosforom. Ide o jeden z bromidov fosforu. V bežných podmienkach ide o bezfarebnú kvapalinu, ktorá na vzduchu dymí (pretože podlieha hydrolýze vzdušnou vlhkosťou) a intenzívne zapácha. Široko sa používa v laboratóriu pre konverziu alkoholov na alkylbromidy.
Reakcia
Bromid fosforitý, podobne ako chlorid a fluorid fosforitý, má vlastnosti ako Lewisova kyselina aj hydroxid. Napríklad s Lewisovou kyselinou, ako je bromid boritý, tvorí stabilné addukty, napríklad Br3B-PBr3. Súčasne ale môže v mnohých reakciách reagovať ako elektrofil či Lewisova kyselina, napríklad s amínmi.
Najdôležitejšími reakciami bromidu fosforitého sú tie s alkoholmi, kde sa hydroxylová skupina nahrádza atómom brómu a vzniká alkylbromid. Je možné preniesť všetky tri atómy brómu.
Mechanizmus (ukázaný pre primárny alkohol) zahŕňa počiatočnú aktiváciu kyslíkového atómu v molekule alkoholu elektrofilným fosforom (čím vzniká dobrá odstupujúca skupina) a substitúciu SN2 na atóme uhlíka.
700px|náhľad Vzhľadom na substitučné kroky SN2 táto reakcia všeobecne dobre funguje pre primárne a sekundárne alkoholy, ale zlyháva pri terciárnych alkoholov. Ak je reakčné chirálne uhlíkové centrum, reakcia väčšinou invertuje konfiguráciu na alfa uhlíku alkoholu, ako je to pri reakciách SN2 obvyklé.
Podobnou reakciou bromidu fosforitého konvertuje aj karboxylové kyseliny na acylbromidy:
Bromid fosforitý je pomerne silným redukčným činidlom, oxidácia plynným kyslíkom je omnoho búrlivejšia ako u chloride fosforitom. Reakcia prebieha explozívne za vzniku oxidu fosforečného a brómu.
Použitie
Hlavné použitie bromidu fosforitého je na konverziu primárnych a sekundárnych alkoholov na alkylbromidy, ako je popísané vyššie. Bromid fosforitý obvykle poskytuje vyššiu výťažnosť než kyselina bromovodíková a možno sa vyhnúť problémom s prešmykom karbokatiónu. Napríklad aj neopentylbromid možno získať z alkoholu s výťažnosťou 60%.
Ďalšou oblasťou použitia bromidu fosforitého je katalýza α-bromidácie karboxylových kyselín. Hoci sa acylbromidy vyrábajú v porovnaní s acylchloridmi v oveľa menšej miere, používajú sa ako medziprodukty v Hell-Volhard-Zelinského halogenizácii. Najskôr bromid fosforitý reaguje s karboxylovou kyselinou za vzniku acylbromidu, ktorý je pri bromácii reaktívnejší. Celý proces vyzerá takto:
500px|náhľad Bromid fosforitý sa využíva tiež pri výrobe liečiv, napríklad alprazolamu, metohexitalu alebo fenoprofénu. Je tiež silným spomaľovačom horenia.
Bezpečnosť
Bromid fosforitý uvoľňuje žieravý bromovodík, je toxický a búrlivo reaguje s vodou a alkoholmi.
V reakciách, kde ako vedľajší produkt vzniká kyselina fosforitá, treba dať pri destilácii pozor na to, že sa táto zlúčenina môže pri teplotách nad cca 160 °C rozkladať za vzniku fosfánu, ktorý môže pri kontakte so vzduchom explodovať.
Simiane-Collongue
Simiane-Collongue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
FC Lokomotíva Košice
FC Lokomotíva Košice (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je slovenský futbalový klub so sídlom v meste Košice. Klub vznikol v roku 1946 ako ŠK Železničiari Košice. Vo svojej histórií klub účinkoval 30 ročníkov v najvyšších futbalových súťažiach v Česko-Slovensku a na Slovensku, z toho 25 ročníkov v najvyššej Česko-slovenskej futbalovej lige a 5 ročníkov v najvyššej Slovenskej futbalovej lige. Po sezóne 2018/19 sa klub po strate sponzora neprihlásil do druhej najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. V sezóne 2019/20 sa klub prihlásil do piatej najvyššej slovenskej futbalovej súťaže.
Najväčšie úspechy klubu v najvyšších súťažiach sú 3. miesto v sezóne 1951 a v sezóne 1977/78 a 5. miesta v sezónach 1976/77, 1980/81 a 1981/82. Najväčšie úspechy vo svojej histórií však klub dosiahol v pohárových súťažiach a to víťazstvá v Slovenskom pohári v sezónach 1976/77, 1978/79 a 1984/85 a v Česko-slovenskom pohári sezónach 1976/77 a 1978/79. Najúspešnejším obdobím klubu sa preto považuje obdobie rokov 1977 až 1979 kedy po 5. mieste v Československej lige v sezóne 1976/77 a po 3. mieste v sezóne 1977/78, po víťazstvách v Slovenskom a v Československom pohári 1976/77 a 1978/79 a po účinkovaní v Európskych pohárových súťažiach, v Pohári víťazov pohárov UEFA a v Pohári UEFA, kde v 1. kole Pohára UEFA v sezóne 1978/79 Lokomotíva v odvetnom zápase zdolala aj talianske AC Miláno 1:0, sa klub Lokomotíva Košice považoval za jedno z najúspešnejších futbalových mužstiev tohto obdobia v Česko-Slovensku.
Úspechy klubu a najlepší hráči
Klubovými farbami klubu FC Lokomotíva Košice sú modrá a biela s výnimkou obdobia, kde sa za klubové farby považovali aj modrá a červená. Symbolmi klubu v jeho logu boli už od jeho vzniku v roku 1946 modro-biele pruhy a futbalová lopta ako symbol futbalového klubu. Tradičným pre Lokomotívu Košice v jeho logu bol vždy symbol okrídleného železničného kolesa ako symbol klubu založeného na železničiarskych tradíciách. Symbol okrídleného železničného kolesa sa vrátil do loga klubu po 15-tich rokoch v sezóne 2019/20.
Úspechy v Československom pohári
Sezóna 1976/77 – Víťaz
Sezóna 1978/79 – Víťaz
Úspechy v Slovenskom pohári
Sezóna 1976/77 – Víťaz
Sezóna 1978/79 – Víťaz
Sezóna 1984/85 – Víťaz
Účasť v Pohári UEFA
''' Sezóna 1978/79 – 1. kolo '''
Účasť v pohári PVP
''' Sezóna 1977/78 – 1. kolo '''
Do 2. kola Pohára PVP 1977/78 postúpila TJ Lokomotíva Košice.
''' Sezóna 1977/78 – 2. kolo '''
Do štvrťfinále Pohára PVP 1977/78 postúpila FK Austria Viedeň.
''' Sezóna 1979/80 – 1. kolo '''
Do 2. kola Pohára PVP 1979/80 postúpila TJ Lokomotíva Košice.
''' Sezóna 1979/80 – 2. kolo '''
Do štvrťfinále Pohára PVP 1979/80 postúpila HNK Rijeka.
Účasť v Interpohári
''' Sezóna 1968/69 – 8. ročník, Skupina B-5 '''
''' Sezóna 1968/69 – 8. ročník, Skupina B-5 – Konečná tabuľka: ''' TJ Lokomotíva Košice sa stala víťazom skupiny B-5.
''' Sezóna 1978/79 – 18. ročník, Skupina B-6 '''
Účasť v Stredoeurópskom pohári – Mitropa Cup
''' Sezóna 1969/70 - 1. kolo '''
Do 2. kola Stredoeurópskeho pohára 1969/70 postúpili Radnički Kragujevac.
Do 2. kola Stredoeurópskeho pohára 1970/71 postúpil Diósgyõri VTK.
Historický prehľad ligových ročníkov klubu
Pozn.: Číslo v zátvorke za názvom ligovej súťaže znamená ligovú úroveň.
Aktuálna súpiska A-mužstva FC Lokomotíva Košice
Tréneri:
4351 Nobuhisa
4351 Nobuhisa je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavili japonskí astronómovia Yošikane Mizuno a Tošimasa Furuta 28. októbra 1989.
Šípková
Šípková je prírodná rezervácia v Národnom parku Poloniny na severovýchodnom Slovensku. Šípková sa nachádza na hranici s Poľskom. Táto prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1992.
Predmetom ochrany je: ''Prirodz.odkryv v Bukovských vrchoch s výskytom viacerých teplomil.a východokarp.druhov rastlín. Je to pre flyš.územie zriedkavý nelesný ekotop. Chránené sú aj priľahlé sutinové a les.biocenózy. Hrebeňovým lúkam by bez aktívnej ochrany hrozilo zarastenie.''
Dříteč
Dříteč je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 397 obyvateľov, z toho 199 mužov a 198 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,8 roka (muži 36,8 roka, ženy 36,8 roka).
left|thumb|400px|Letecký pohľad
Powiat brzeski (Malopoľské vojvodstvo)
Powiat brzeski je powiat v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Žije tu 89 985 obyvateľov, rozloha je 590 km².
Národný park Malá Fatra
Národný park Malá Fatra je národný park, ktorý sa nachádza na severe Slovenska v Krivánskej Malej Fatre, severnej časti pohoria Malá Fatra.
4266 Waltari
4266 Waltari je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 28. decembra 1940.
Národný park Malá Fatra
Pestré geologické zloženie a značná relatívna výška pohoria podmieňujú existenciu bohatstva rastlinnej a živočíšnej ríše i pestrosť foriem reliéfu. Najvyšším vrcholom je Veľký Kriváň Výrazným vrcholom je Veľký Rozsutec, ktorý sa nachádza aj v logu národného parku.
Asi 83% územia zaberajú lesy, prevažne zmiešané s prevahou listnatých drevín, najmä buka.
Geologické podložie, členitý reliéf a veľké rozpätie nadmorských výšok podmienili pestrosť rastlinstva. V území bolo doteraz zistených viac ako 900 druhov vyšších rastlín. Z toho je 22 druhov západokarpatských endemitov, 14 karpatských endemitov, 15 karpatských subendemitov a 1 vlastný endemit Malej Fatry, jarabina Margittaiho.
Vznik Národného parku Malá Fatra
Malá Fatra zažila v šesťdesiatych rokoch 20. storočia prudký nárast civilizačných vplyvov. Preto bola 3. januára 1967 vyhlásené za chránenú krajinnú oblasť. 1. apríla 1968 bol ako prvým vedúcim v histórii CHKO poverený Pg. Pavel Janáčik. 1. apríla 1988 bola CHKO Malá Fatra kategorizovaná ako Národný park Malá Fatra. Sídlo Správy Národného parku Malá Fatra je vo Varíne.
Maloplošné chránené územia
V správe Národného parku sa nachádzajú tieto maloplošné chránené územia.
Andrew Johnson (rozlišovacia stránka)
Andrew Johnson môže byť:
...
Dubany (okres Pardubice)
Dubany sú obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 238 obyvateľov, z toho 123 mužov a 115 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 38,5 roka, ženy 38,4 roka).
Bischwihr
Bischwihr je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Čerieslo
Čerieslo alebo čerieslová kosť (lat. vomer ) je jedna z kostí lebky človeka.
Čerieslo je nepárová kosť rombického tvaru, vytvára zadnú časť nosovej prepážky. Horný okraj čeriesla sa delí na dve vyhnuté časti, alae vomeris. Zo spodnej časti sa prikladá k telu klinovej kosti (lat. os sphenoidale). Zadný okraj kosti oddeľuje od seba otvory vedúce zozadu do nosovej dutiny, choanae. Dolný okraj sa spája s crista nasalis tvrdého podnebia, predný okraj sa spája s lamina perpendicularis čuchovej kosti (lat. os ethmoidale) v hornej časti a chrupavkovitou prepážkou nosovou v dolnej časti.
Beuvezin
Beuvezin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antoni Lange
Antoni Lange (* 1863, Varšava – † 17. marec 1929, Varšava) bol poľský básnik, dramatik, prekladateľ, predstaviteľ modernizmu.
K jeho najväčším prácam patria: Miranda (1924), Zbrodnia (1892) a tiež Rozmyslania (1924).
Plazmolýza
thumb|Pred plazmolýzou… thumb|…a po nej Plazmolýza je osmotický jav, ktorý spočíva v osmotickej strate vody z rastlinnej bunky, ktorá sa nachádza v hypertonickom roztoku (čiže roztoku s väčším osmotickým potenciálom ako vakuoly danej bunky).
V takomto hypertonickom prostredí má bunka tendenciu vyrovnať koncentráciu, a tak sa voda z bunky dostáva do prostredia, čiže bunka je vysušovaná.
Martina Kohlová
Martina Kohlová (* 16. november 1984 Bratislava) je slovenská kajakárka, reprezentantka Slovenska v rýchlostnej kanoistike na olympijských hrách v Londýne. Je trojnásobnou medailistkou na Majstrovstvách sveta, v rokoch 2007, 2008 a 2010. Slovensko reprezentuje v kategórii K2 na 500 m.
Thomas Brezina
Thomas Brezina (* 30. január 1963, Viedeň) je rakúsky spisovateľ kníh pre mládež.
Život
Narodil sa vo Viedni, v súčasnosti však býva a pracuje v Londýne.
Už v ôsmich rokoch sa pokúsil napísať knižku (30 stránok), v pätnástich napísal 5 televíznych scenárov a vyhral s nimi Veľkú rakúsku cenu pre mládež. Po maturite na gymnáziu začal študovať veterinárnu medicínu, ale veľmi rýchlo zistil, že to nie je povolanie pre neho. Pracoval pre televíziu, od roku 1989 je spisovateľom; autorom viac ako 100 kníh, ktoré boli preložené do 30 jazykov. V Číne sú jeho knihy už roky na prvých miestach v rebríčkoch najpredávanejších kníh.
Diela
Tigrí Tím
Televízne relácie
Ako televízny moderátor prezentuje rôzne relácie pre deti v ORF (rakúska televízia) v reláciách Am dam des, Die Rätselburg a Drachenschatz. Spolu s Kati Bellowitsch moderuje reláciu Forscherexpress v ktorej sa deti môžu naučiť zaujímavé experimenty.
Galéria Ľudovíta Fullu
náhľad|Galéria Ľudovíta Fullu
Galéria Ľudovíta Fullu v Ružomberku je galéria moderného umenia a súčasť Slovenskej národnej galérie. Prezentuje najmä výtvarné diela, ktoré SNG daroval Ľudovít Fulla.
Architektúra budovy
Galéria Ľ. Fullu bola prvou galériou postavenou na Slovensku po roku 1945. Martin Kusý vypracoval štúdiu v roku 1964, ktorú dva roky na to doviedol do vykonávacieho projektu Š. Hatala. Realizácia bola ukončená v roku 1969. Galériu tvoria dva na seba ležiace asymetricky usporiadane hranoly. Horný je umiestnený kolmo na dolný a jeho výrazný 15 metrový presah tvorí signifikantný charakter budovy. V hornej časti sú výstavné priestory, v dolnej je vstup, administratíva a dva byty. Jeden bol byt umelca, ktorý mal tvar átriového bývania. Druhý bol byt správcu s náväznosťou na prevádzku galérie. V súčasnosti sa byt umelca využíva na ubytovanie zahraničných umelcov a byt správcu na administratívne účely. Priečelie je členené úzkym horizontálnym pásom okien. Čelnú stenu zdobia umelecké mozaiky. Na fasádach je kombinovaný povrch z tmavého mramoru, brizolitom a bielymi hliníkovými lamelami. Konštrukcia je oceľová rámová. Strohé geometrické formy vonkajšej architektúry pravdivo vyjadrujú lineárnu náväznosť vnútorných priestorov.
V galérii sa konajú pravidelne výstavy a od roku 2013 aj cyklus komorných koncertov Hudba u Fullu, na ktorom špička slovenského interpretačného umenia uviedla diela významných slovenských skladateľov Vladimíra Godára, Petra Machajdíka, Ilju Zeljenku a ďalších.
Pektín
300px|thumb|Príklad reťazca pektínu Pektíny sú skupina polysacharidov vyskytujúcich sa v bunkových stenách a medzibunkových vrstvách všetkých suchozemských rastlín. Ich tvorba prebieha v Golgiho aparáte rastlinných buniek.
V praxi ich možno z rastliny oddeliť napríklad horúcou vodou. Hlavným zdrojom pektínu je kôra citrusových plodov, ďalej napríklad rozdrvené jablká. V potravinárstve sa používa najmä na prípravu gélov, ako stabilizátor v niektorých mliečnych výrobkoch a mrazených dezertoch, konzumovateľný ochranný povlak na salámy a podobne.
Stavový diagram
Stavový diagram je:
Variscit
Variscit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky hydratovaný fosforečnan hlinitý - AlPO4·2H2O.
Charakteristika
Variscit vytvára pseudooktaédrické kryštály, no stáva sa to veľmi zriedkavo. Väčšinou sa vyskytuje celistvý alebo v podobe konkrécií, povlakov, prípadne tvorí výplne žiliek. Má zelenú farbu. Je to priehľadný až priesvitný minerál so skleným, voskovým alebo matným leskom.
Vznik
Tvorí sa tam, kde voda obohatená fosforečnanmi pôsobí na horniny obsahujúce hliník.
Poznávanie
Variscit sa rozpúšťa iba vtedy, keď sa pred vložením do kyseliny zohreje. Je netaviteľný.
Finančná stráž
thumb|Pamätník padlých príslušníkov finančnej stráže v obci [[Dolní Podluží]] Finančná stráž Česko-Slovenskej republiky (, 🇩🇪) bol ozbrojený zbor Ministerstva financií ČSR, ktorý v rokoch 1918 až 1940 a 1945 až 1949 dohliadal na monitorovanie štátnej hranice a vykonával colnú službu.
Pavol Vitkai
Pavol Vitkai (iné mená pozri nižšie; * 31. december 1779, Spišské Bystré (Kubachy)† 14. november 1842, Oravka) bol rímskokatolícky kňaz, čestný kanonik Spišskej diecézy, botanik a autor prvej botanickej zbierky zameranej na flóru Oravy, Flora Arvensis z roku 1822.
Finančná stráž
Dejiny
Finančná stráž ako samostatný orgán vznikla na základe zákona č. 28/1919 zbierky zákonov a nariadení rozdelením pôvodnej rakúskej finančnej stráže na dôchodkovú kontrolu a vlastnú finančnú stráž.
Pavol Vitkai
Životopis
náhľad|Ukážka rukopisu Flora Arvensis od Pavla Vitkaia, [[1882, Múzeum TANAPu, Tatranská Lomnica]] Jeho otec bol Martin Vitko a matka Anna rod. Majerková. Študoval v Kecskeméte, Banskej Bystrici, teológiu a filozofiu v seminári Bratislave a v Trnave. Bol rímskokatolícky kaplánom v Ružomberku a neskôr administrátor v Rabči. Od roku 1807 bol farárom v Bobrove a od roku 1815 v Zázrivej. Potom od roku 1828 zase v Zubrohlave a medzi rokmi 18301842 v Oravke. Ďalej pôsobil ako prísediaci súdnej stolice Oravskej stolice, dekan a čestný kanonik pre oravský dištrikt.
Finančná stráž
Dejiny
Čechy a Morava zdedili orgány vybudované za monarchie, na Slovensku a Podkarpatskej Rusi museli byť štruktúry vybudované od základov. V roku 1936 sa príslušníci finančnej stráže stali zároveň príslušníkmi jednotiek Stráže obrany štátu.
Pavol Vitkai
Životopis
Pavol Vitkai botanizoval už ako kaplán v Ružomberka v okolí Ďumbiera, Choča, Boroch na Orave, Stohu, na Malom a Veľkom Rozsutci alebo na Babej hore či Pilsku. Výsledky floristického výskumu spísal v jeho práci Flora Arvensis, ktorá je prvou súbornou botanickou štúdiou Oravy z 19. storočia. Zachoval sa iba rukopis. Uvádza v ňom 510 údajov o výskyte rastlín na Orave a čiastočne aj na Liptove. Niektoré údaje sa overili až po 100 rokoch, čo potvrdzuje jeho komplexné vedomosti v odbore. Rukopis sa neskôr dostal k Danielovi Szontaghovi a jeho synovi Mikulášovi Szontaghovi, ktorý zozbieral rukopisné údaje Pavla Vitakaia. Daniel Szontagha spolu so svojimi poznatkami ich publikoval v súbornej práci Enumeratio plantarum phanerogamicarum et cryptogamicarum vascularium comitatus Arvensis in Hungaria v roku 1863. Pavol Vitakai sa zoznámil s Ľudovítom Medzihradským, s ktorým uskutočnil niekoľko botanických vychádzok v okolí Starej Hory, Magury a ďalších. Okrajovo poznačil niektoré slovenské ľudové názvy rastlín.
Finančná stráž
Dejiny
Finančná stráž sa podieľala na strážení hraníc ČSR až do rozpadu štátu v marci roku 1939. Na území Protektorátu Čechy a Morava potom fungovala do roku 1940. V Slovenskom štáte jednotky existovali počas celej druhej svetovej vojny.
Po skončení vojny boli jednotky finančnej stráže ČSR obnovené. K ich definitívnemu zrušeniu došlo v roku 1949, keď boli zlúčené so Zborom národnej bezpečnosti.
Pavol Vitkai
Flora Arvensis
Flora Arvensis je rukopis na pergamenovom papieri z roku 1822. Skladá sa z dvoch častí, úvodná časť je momentálne stratená, druhá časť s enumeráciou rastlín sa v súčasnosti nachádza v Múzeu TANAPu v Tatranskej Lomnici. Rukopis predtým vlastnila rodina Szontaghovcov. Kópia rukopisu sa nachádza v Botanickom ústave SAV v Bratislave. Dielo bolo v roku 2012 vyhlásené za historický knižničný dokument.
Tarascon (Bouches-du-Rhône)
Tarascon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ulička (prírodná pamiatka)
Ulička je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Poloniny.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kolbasov v okrese Snina v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 na rozlohe 7,2492 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PP je zriadená na ochranu typického riečneho reliéfu podhorského toku Uličky, vodných biocenóz a priľahlých pobrežných a iniciálnych spoločenstiev na štrkopieskových náplavoch vo flyšovom pásme Bukovských vrchov.
Rue de la Verrerie
Rue de la Verrerie je ulica v Paríži v 4. obvode. Prechádza štvrťami Saint-Merri a Saint-Gervais.
Dejiny
Existuje pod svojím názvom už od 12. storočia. Avšak časť medzi Rue du Temple a Rue Saint-Martin sa v 16. storočí volala Rue Saint-Merri.
Nesie meno podľa sklárov, ktorí v ​​tejto oblasti žili. Za vlády Karola VI. sa tu usadila komunita emailistov a maliarov skla. V 17. storočí sa začalo používať farebné sklo a komunita zanikla.
Hrudná kosť
thumb|Hrudná kosť a hrudný kôš - pohľad spredu. (Gray´s Anatomy, 1918)
Hrudná kosť (lat. sternum) je súčasťou kostry hrudníka. Správny slovenský anatomický názov kosti znie "mostík".
Anatómia
Mostík je podlhovastá, nepárová kosť, ktorej ventrálna časť je mierne konvexná a dorzálna časť mierne konkávna. Je uložená mediálne v prednej časti hrudného koša. Skladá sa z nasledovných častí:
thumb|Zadná plocha hrudnej kosti. (Gray´s Anatomy, 1918)
Vývoj a osifikácia
Hrudná kosť má dve vývojové centrá: rukoväť a telo. Rukoväť vzniká medzi kľúčnymi kosťami ako zahustenie mezenchýmu v strednej čiare, ktoré rýchlo splýva s dvomi podobnými centrami po stranách. Dolná časť rukoväte, telo a mečovitý výbežok vznikajú z podĺžnych párových sternálnych líšt, ktoré sa vytvárajú z mezenchýmu predných koncov dopredu rastúcich rebier. Lišty navzájom spájajú rebrá ľavej a pravej strany a neskôr postupne zrastajú smerom zhora nadol.
Osifikácia začína v 5. mesiaci vnútromaternicového vývoja v rukoväti rýchlym splynutím viacerých jadier. V tele sa ich postupne objavuje niekoľko, horné dve sú nepárové, ostatné väčšinou párové. Párove najskôr splývajú vzájomne, neskôr s jadrami nad i pod sebou. Jednotné telo vzniká v období puberty. Posledné vzniká jadro v mečovitom výbežku - až v 3. roku života.
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1984
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1984 boli v poradí 6. Majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizovala Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v meste Midland, v Texase, v Spojených štátoch od 6.14. júla 1984, za účasti 16 tímov. USA bolo organizátorom mužského softbalového šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo turnaj v roku 1968, v Oklahoma City. Svoj druhý titul získal Nový Zéland, ktorý vo finále zvíťazil nad Kanadou. Domáce družstvo skončilo bronzové.
Powiat średzki (Veľkopoľské vojvodstvo)
Powiat średzki je powiat v Poľsku vo Veľkopoľskom vojvodstve.
Žije tu 57 560 obyvateľov (k 30. 6. 2016) a sídlom je mesto Środa Wielkopolska.
Zloženie powiatu:
Nosová kosť
Nosová kosť (lat. os nasale) je súčasťou lebky človeka.
Nosová kosť je párová a má tvar štvoruholníka, horný okraj sa spája s pars nasalis čelovej kosti (lat. os frontale) laterálny okraj sa spája s processus frontalis maxillae. Predná plocha kosti je hladká a prederavená niekoľkými otvorčekmi, foramina nasalia, ktorými prechádzajú nervy a cievy. Na zadnej strane je sulcus ethmoidalis, odtlačok po nerve, ktorý tadiaľ prechádza. Vnútorné okraje nosových kostí tvoria šev, sutura internasalis. Svojimi vnútornými plochami priliehajú k spina frontalis čelovej kosti (lat. os frontale) a lamina perpendicularis čuchovej kosti (lat. os ethmoidale).
Hlavečník
Hlavečník je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 274 obyvateľov, z toho 138 mužov a 136 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 41,4 roka, ženy 42,6 roka).
4301 Boyden
4301 Boyden je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Boyden Observatory 7. augusta 1966.
4352 Kyoto
4352 Kyoto je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil A. Sugie 29. októbra 1989.
Zlievarenstvo
náhľad|1. Proces odlievania tekutým kovom 2. Opracovaný odliatok Zlievarenstvo je priemyselné odvetvie zaoberajúce sa výrobou predmetov liatím roztaveného kovu do formy, dutina ktorého má tvar budúceho odliatku. Zlievarne zásobujú prakticky všetky odvetvia strojárenskej výroby odliatkami tvarovo zložitých súčiastok, ktoré sa nedajú vyrobiť iným spôsobom (zváranie, obrábanie). Zlievarenstvo patrí medzi najstaršie remeslá, ktoré pomáhali ľuďom využívať prírodné zdroje, vzdorovať nepriateľom a svojim dielom prispeli k civilizačnému pokroku.
Zlievanie
Kov s najnižšou teplotou tavenia je ortuť (- 39°C), s najvyššou volfrám (3430 °C), najťažšie taviteľný prvok je uhlík s teplotou tavenia až (3450 °C). Teplota tavenia je ovplyvnená vonkajším tlakom ako aj koncentráciou prísadových prvkov. Výroba odliatkov ja pomerne náročná, preto jedna z dôležitých úloh, ktoré sú pre zlievača postavené, je výber najvhodnejšieho výrobného procesu, ktorý by bol ekonomicky optimálny na dané výrobné podmienky.
Proces tavenia, odlievanie ako aj samotná výroba zlievárenských jadier je spojená s použitím rôznych chemických látok, ktoré môžu predstavovať riziko pre zdravie pracovníkov a značné znečisťovanie životného prostredia.
Baltsko-fínske jazyky
Baltsko-fínske jazyky alebo fínske jazyky (v užšom zmysle) je zoskupenie ugrofínskych jazykov:
Delia sa takto:
Bisel
Bisel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suberín
Suberín je voskovitá látka prítomná v bunkovej stene vyšších rastlín. Je to podstatná časť korku, korkovina.
Je hydrofóbny a jeho hlavnou funkciou je zabrániť, aby voda prenikala do pletív. V koreňoch sa ukladá v radiálnych a transverzálnych bunkových stenách endodermálnych buniek.
Štruktúra
Molekula suberínu sa skladá z polyaromatickej a polyalifatickej domény. Konkrétne kvalitatívne a kvantitatívne zloženie monomérov sa líši v závislosti od biologického druhu. Medzi typické alifatické monoméry patria α-hydroxykysleiny (kyselina 18-hydroxyoktadek-9-énová) a α,ω-dikyseliny (najmä kyselina oktadek-9-én-1,18-diová). Polyaromatickými monomérmi sú kyselina hydroxyškoricová a deriváty, ako feruloyltyramín.
Dopravný inšpektorát
náhľad|vpravo|Dopravný inšpektorát v [[Martin (mesto na Slovensku)|Martine]] Dopravný inšpektorát je organizačná zložka Policajného zboru Slovenskej republiky, pôsobiaca v územnom obvode okresu. Sídli tu dopravná polícia, prípadne s inými policajnými zložkami. Súčasťou dopravného inšpektorátu sú kancelárie dopravnej polície slúžiace na evidovanie motorových vozidiel, riešenie dopravných priestupkov a iné pracoviská.
Beuvillers (Meurthe-et-Moselle)
Beuvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sviniarka
Sviniarka môže byť:
Bregenz
Bregenz je hlavné mesto rakúskej spolkovej krajiny Vorarlbersko a okresu Bregenz. Leží na východnom brehu Bodamského jazera v nadmorskej výške Územie mesta Bregenz zaberá  a delí sa na katastrálne územia Bregenz-mesto (Bregenz-Stadt), Vorkloster, Schendlingen, Rieden, Weidach a Fluh (Weidach und Fluh).
Žije tu obyvateľov.
Dejiny
Na území dnešného mesta pôvodne stálo keltské oppidum, v rímskom období tu sídlila obchodná stanica Brigantium a základňa flotily na Bodamskom jazere, v 5.storočí zničené Alamanmi. V roku 610 bol založený kláštor a od 11. storočia sídlo grófstva. Okolo roku 1200 bolo založené mesto, ktoré bolo na prelome 15. a 16. storočia pod nadvládou Habsburgovcov. Od roku 1861 je hlavným mestom Vorarlberska.
Súčasnosť
V 19. a 20. storočí zažil Bregenz veľký rozvoj potravinárskeho, textilného a strojárskeho priemyslu. Spolu s rozvojom turizmu je v súčasnosti aj významnou dopravnou i turistickou križovatkou na styku Rakúska, Nemecka a Švajčiarska.
Medzinárodná astronomická únia
thumb|Logo Medzinárodná astronomická únia (, skr. IAU, ) je medzinárodná organizácia, ktorá spája národné astronomické spoločnosti sveta. Je členom Medzinárodného vedeckého koncilu. Je medzinárodne uznávaná ako spoločnosť zodpovedná za pomenúvanie hviezd, planét, planétok a iných kozmických telies a fenoménov vo vedeckej komunite.
Verdelit
thumb|right|250px|Verdelit v [[Kremeň|kremeni.]] Verdelit (alebo emeraldit) je odroda elbaitu zelenej farby.
Vyskytuje sa v pegmatitoch - západná Morava, Nemecko, Švédsko, Fínsko, Madagaskar, Keňa, USA. Na Slovensku sa našiel spolu s kremeňom v sedle medzi Ostrým Roháčom a Volovcom v Západných Tatrách.
Trets (obec)
Trets je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 10311 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Appenzell (mesto)
Appenzell je hlavné mesto polkantónu Appenzell Innerrhoden v severovýchodnom Švajčiarsku. Leží v troch okresoch, teda fakticky obciach (v prípade kantónu Appenzell Innerrhoden sa zaužívalo pomenovanie okres pre politické obce): Appenzell, Rüte a Schwende.
História
Pôvodne bol Appenzell majetkom opátstva zo Sankt Gallen a tradičným sídlom appenzellského regiónu. Hlavný mestom Inner-Rhodenu sa stal po rozdelení kantónu v roku 1597.
Obyvateľstvo
Podľa najnovších údajov má 5 854 obyvateľov, z toho 4 744 je aj švajčiarskymi občanmi. Obyvateľstvo je germanofónne a rímskokatolíckeho vyznania.
Jozef Vizár
Jeho brat Damjan Vizár