cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jutigny
Jutigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paraguajské národné futbalové mužstvo
Paraguajské národné futbalové mužstvo reprezentuje Paraguaj na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Copa América.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1906. Paraguaj sa osemkrát kvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Ich najlepšie výsledky sú osemfinále v rokoch 1986, 1998 a 2002 a štvrťfinále v roku 2010. Na Copa América sa predstavujú pravidelne od roku 1921. Sú dvojnásobnými víťazmi Copa América v rokoch 1959 a 1979 ich posledný veľký úspech je finále na Copa América 2011.
Externé zdroje
https://www.apf.org.py/
Častava
Častava je prírodná pamiatka ev. č. 1581, ktorá sa nachádza severne od Horky nad Moravou v okrese Olomouc. Oblasť spravuje Správa CHKO Litovelské Pomoraví.
Ochrana
Predmetom ochrany je mŕtve rameno rieky Moravy a rybník s pobrežnými porastami.
Saint-Éloi (Creuse)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svätý Kríž
Svätý Kríž môže byť:
Svätý Kríž nad Hronom – pôvodné pomenovanie Žiaru nad Hronom
Svätý Kríž nad Váhom – pôvodné pomenovanie časti obce Považany, pozri Kríž nad Váhom
Nezmary
Nezmary (Hydrida) sú solitérne žijúce sladkovodné polypy. V strednej Európe žije len zopár druhov, napr. nezmar obyčajný (Hydra vulgaris), nezmar hnedý (Pelmatohydra oligactis), nezmar zelený (Chlorohydra viridissima), sfarbujú ho symbiotické zoochlorely.
Pawn Kings
Pawn Kings album nahrala bluesová skupina Andyho Timmonsa, tzv. jeho "druhé ja skupina". Andy Timmons and Pawn Kings hrali každú stredu v noci v Blue Cat Blues Club v Dallase. Na albume spolupracovali okrem úžasného Tommy Younga na Hammond B3 klávesoch a Mike Medina na basgitare, aj veľa prizvaných muzikantov. Skupina odohrala viac než 290 vystúpení.
Agónia
Agónia je prechod organizmu zo života do smrti. Spravidla nie je náhly, presne ohraničený, ale je to postupný proces ubúdania životných prejavov. Agónia trvá rôzne dlhý čas podľa druhu ochorenia, veku i konštitúcie. Pozoruje sa skôr pri nenásilných spôsoboch smrti. Pri niektorých násilných spôsoboch, aj pri tzv. náhlom úmrtí, nastupuje smrť rýchlo, bez zrejmých príznakov agónie.
Porušené je dýchacie centrum – dýchanie je nepravidelné, srdce bije slabo (tak isto pulz), často sa zastavuje, preto nedodáva krv na okysličovanie mozgu, čím dochádza k poruchám vyššej nervovej činnosti a bezvedomiu. Telesná teplota sa podstatne znižuje a len výnimočne sa značne zvýši. Chladnutie sa prejavuje predovšetkým na vyčnievajúcich častiach tela (nos, brada, pery, ruky, nohy). Pokožka umierajúceho nápadne zbledne, oči zapadnú. Tesne pred smrťou možno pozorovať svalové zášklby alebo prudké svalové kontrakcie. Keď sa srdcová činnosť a dýchanie definitívne zastavia, agónia sa končí a nastáva klinická smrť.
Curgies
Curgies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Étienne-de-Fursac
Saint-Étienne-de-Fursac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Freiland bei Deutschlandsberg
Freiland bei Deutschlandsberg bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola obec Freiland bei Deutschlandsberg spojená s obcami Kloster, Osterwitz, Trahütten, trhovou obcou Bad Gams a mestom Deutschlandsberg. Spojené mesto má názov Deutschlandsberg.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 153 obyvateľov.
Dôvera
Vec alebo osoba, ktorej sa dá dôverovať či veriť, sa označuje ako hodnoverná, vierohodná, kredibilná alebo dôveryhodná. Osoba, ktorá zradila dôveru či sľub, sa nazýva vierolomná.
Anno Hegirae
Anno Hegirae alebo anno hegirae (v preklade z ; skratka: A. H.) je označenie pre údaj islamského letopočtu, ktorý sa počíta od roku hidžry, t. j. od roku 622,  presnejšie od 1. al-muharram roku hidžry, čo je 15./16. júl 622 podľa juliánskeho kalendára.
Toto datovanie zaviedol druhý kalif Rášidského kalifátu Umar ibn al-Chattáb v roku 638 alebo 637.
Nakoľko je v roku islamského kalendára len 354 dní, v jednom roku gregorianského kalendára sa prelínajú dva islamské roky. Napr. rok 2015 (po Kr.) je rokom 1436/1437 A. H., avšak, keďže islamský rok nezačína 1. januára, rok 1436 A. H. je rokom 2014/2015.
Live (Andy Timmons)
Live je koncertný album, ktorý nahrala skupina Andy Timmons and Pawn Kings.
Skupina Andyho Timmonsa nahrala tento živý album v auguste 1998 v teraz už nefunkčnom Blue Cat Blues Club v Dallase. Album reprezentuje to najlepšie, čo vzniklo a zaznelo v "Any Given Wednesday" v Blue Cat Blues Clube koncom 90. rokov. Sú na ňom aj prevzaté skladby.
Henri Richard
Henri bol o 15 rokov mladší ako Maurice, hrával na pozícií centra. Za Montreal odohral rekordných 20 sezón, počas ktorých vyhral 11-krát Stanley Cup, čo je najviac spomedzi všetkých hráčov v histórii ligy. V NHL odohral spolu 1 259 zápasov v ktorých zaznamenal 1 046 bodov.
Şehzade Cihangir
Şehzade Cihangir [džihangir] (* 9. december 1531, Istanbul, Osmanská ríša† 27. november 1553, Aleppo, Osmanská ríša) bol osmanský princ a následník trónu. Bol šiesty a najmladší syn sultánovej manželky Hürrem Sultan a sultána Süleymana I.
Život
Už od narodenia mal zdravotné postihnutie, na chrbte mal hrb od detstva a chodil krivo (pravdepodobne bol najobľúbenejšie dieťa svojich rodičov - Süleymana I. a Hürrem Sultan). Bol vychovávaný v paláci sultána. Inak bol zdravý, rovnako ako jeho bratia následníci trónu. Získal veľmi dobré vzdelanie a bol jedným z najinteligentnejších medzi bratmi. Počas svojho krátkeho života sa však nikdy pre zdravotné problémy nesnažil o zisk vysokej pozície v štáte. Bol však veľmi vzdelaný, zaujímal sa o kaligrafiu, písal poéziu pod pseudonymom Zarîfî (dlho sa o nich rozprával s otcom). Hovorí sa, že neskôr zomrel od žiaľu (depresia), keď sa dozvedel o poprave svojho nevlastného brata Şehzade Mustafu, ktorá sa vykonala na príkaz ich otca - sultána Süleymana I. Sulejman vedel, že mal medzi Cihangirom a Mustafom bol veľmi dobrý bratský vzťah. Poslal Cihangira na iné miestom, vľak sa hovorí o tom, že Cihangir sa chcel vrátiť a približne videl ako Mustafa zomieral. Po správe upadol do spomínaného žiaľu (depresie) a zomieral vo vtedajšom stanovišti sultána, pretože ten nedovolil jeho návrat do paláca. Podľa iného názoru zomrel na vrodenú vadu (krivica).
Je pochovaný v istanbulskej mešite Şehzade, ktorá je po ňom pomenovaná. Vybudoval ju osmanský stavbár Mimar Sinan.
Na poverenie sultána Süleymana I. bola postavená slávnym architektom Sinanom. V tejto štvrti sa nachádzajú aj drevené mešity na Cihangirovu počesť.
thumb|Mešita Şehzadeho Cihangira v rokoch 1880 - 1893
Şehzade Cihangir v seriáli Sultán
V historickom seriáli Sultán ho stvárnil herci Aybars Kartal Özson (v detstve) a Tolga Sarıtaş (v dospelosti, od 4.série seriálu).
Talianske kráľovstvo (Svätá rímska ríša)
vpravo|thumb|Taliansko v roku 1000
Ako rok „premeny” Longobardského kráľovstva na Talianske kráľovstvo sa uvádza buď rok 774, keď sa stalo (voľnou) súčasťou Franskej ríše (dobytie Karolom Veľkým), alebo až roky 839/840 resp. 855, keď panovník Ľudovít II. prvýkrát používal titul kráľ Talianska popri dovtedajšom titule vojvoda longobardský.
Christopher Uckermann
Christopher Alexander Luis Casillas Von Uckermann (* 21. október 1986, Mexiko, Mexiko) je mexický spevák, textár a herec, známy predovšetkým ako člen skupiny RBD.
Talianske kráľovstvo (Svätá rímska ríša)
Talianske kráľovstvo de facto zaniklo v polovici 13. storočia (prípadne do konca 14. storočia premenou mestských komún a cisárskych lén na rodové panstvá), formálne však existovalo až do zániku Rímsko-nemeckej ríše v roku 1806.
Christopher Uckermann
Životopis
Christopher sa narodil 21. októbra 1986 v Mexiko City. Jeho mama je Švédka a otec Mexičan. Svoju kariéru začal v reklame ako 2-ročný.
Talianske kráľovstvo (Svätá rímska ríša)
Talianske kráľovstvo do konca stredoveku
Karol Veľký sa nechal síce korunovať longobardskou korunou, ale svojho syna Pipina vyhlásil v roku 781 za kráľa Talianska. Kráľovstvo zahrnovalo väčšinu Apeninského polostrova (Benevento prijalo lénne zväzky). Výnimku tvoril Cirkevný štát, vrátane Romagne a Pentapolisu, ďalej Benátsko a juh polostrova, ktorý ovládala Byzancia. Po delení Franskej ríše roku 843 bolo Talianske kráľovstvo súčasťou stredného údelu, po roku 880 ho ovládol Karol III. (abdikoval 887). V nasledujúcom zápase vojvodu z Friaulu a Spoleta, do ktorého zasahovali cudzie vplyvy aj vpády Starých Maďarov a Arabov, Talianske kráľovstvo značne mocensky zoslablo a za výbojov Ottonov v dôsledku toho prijalo lénny vzťah k Rímskonemeckej ríši, keď zároveň došlo aj k odtrhnutiu Friaulu. Oslabenie centrálnej moci viedlo k rastu odstredivých tendencií jednotlivých častí, resp. k posilneniu cudzieho vplyvu (pápežov v Toskánsku, odtrhnutie Spoleta atď.). Oslabený mocou cisára (a v dôsledku toho aj lénneho vzťahu k Rímskonemeckej ríši) a vyčerpávajúci zápas medzi ghibelinmi a guelfmi viedly k osamostatneniu jednotlivých miest hlavne na severe Talianska (Lombardská liga, Verona atď.), čo znamenalo faktický zánik Talianskeho kráľovstva ako správneho celku. Titul talianskeho kráľa sa však používal aj naďalej a budúci cisári sa nechali korunovať na talianskych kráľov v Pavii.
Vládcovia do pripojenia k Rímsko-nemeckej ríši – dynastia Karolovcov (* = zároveň cisár):
Friedberg (Štajersko)
Friedberg je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 2 584 obyvateľov (31. 12. 2010).
Medúzovky
Medúzovky sú solitérne polypovce s prevládajúcim medúzovým štádiom, niektoré vôbec netvoria polypy. Do sladkých vôd prešla napríklad medúzka sladkovodná (Craspedacusta sowerbii), žije na južnom Slovensku, nedávno bola zistená aj pri Banskej Štiavnici.
Na skále
Na skále môže byť:
Energetické telo
Energetické telo (iné názvy: vibračné pole, jemné telo, biopole, aurálne pole [resp. ako príslušný "svetelný" prejav aj aura]) je v niektorých náboženstvách, parapsychológii, mystike a podobne útvar okolo tela (často aj akéhokoľvek predmetu), ktorý sa interpretuje ako jemné energetické "vyžarovanie", "pole" alebo podobne. Za jeho prejav sa často pokladá aura a často sa uvádza, že sa toto pole skladá z viacerých ďalších "tiel", "vrstiev", "úrovní" a podobne. Je to spravidla akýsi opak hmotného tela, jeho obal. Podrobnosti i označenia sa líšia podľa odboru či náboženstva.
Talianske kráľovstvo
Talianske kráľovstvo môže byť:
Seydlitz (ťažký krížnik)
Seydlitz bola štvrtá jednotka ťažkých krížnikov triedy Admiral Hipper nemeckej Kriegsmarine. Jej pracovné meno pred rozhodnutím o pomenovaní bolo Kreuzer K (krížnik K). Pomenovaná bola po pruskom generálovi Friedrichovi Wilhelmovi von Seydlitz. Mala štyri sesterské lode:
Stavba
Kýl lode bol položený 29. decembra 1936 v lodeniciach DeSchiMAG v Brémach. Spustenia na vodu sa dočkala 19. januára 1938. Jednotka nebola nikdy dokončená a prevzatá nemeckou Kriegsmarine. Stavba jednotky vyšla Tretiu ríšu na 84,1 milióna RM.
Pohon a pancierovanie
Pohon zabezpečovalo vysokotlakých 9 kotlov, ktoré poháňali 3 turbíny a výsledný výkon bol okolo 130 000 ks. Maximálna rýchlosť lode 32 u..
Bočný pancierový pás, 70-80 mm sa na prove a korme zužoval na 30-50 mm. Paluba bola chránená dvoma pásmi panciera a to prvý v hrúbke 12-20 mm a druhý 20-50 mm. Veže hlavného kalibru 70-105 mm, barbety a veliteľská veža až 50-150 mm.
Výzbroj
Hlavná výzbroj pozostávala z ôsmich diel kalibru 203 mm (8"/60 cal) v štyroch dvojhlavňových vežiach SK C/34, s dostrelom 33 500 m. Pomocnú výzbroj tvorilo dvanásť diel kalibru 105 mm uložených v šiestich dvojhlavňových polootvorených vežiach typu Dopp L/31, s dostrelom 17 700 m. Proti lietadlám sa dalo použiť aj pomocné delostrelectvo kalibru 105 mm, no len na ochranu proti lietadlám bolo nainštalovaných šesť 37 mm kanónov a osem kanónov kalibru 20 mm. Dvanásť torpédometov kalibru 533 mm, v strednej časti lode po štyroch trojhlavňových kompletoch.
Katapult sa nachádzal v strednej časti lode. Loď mohla niesť tri hydroplány, pravdepodobne typu Arado Ar 196.
Dohra
Ešte v predvečer II. sv. vojny (takisto, ako jej sesterskú loď Lützow) mala byť ako nedokončená na základe dodatku k Ribbentrop-Molotovovmu paktu z roku 1939 predaná do Sovietskeho zväzu. Predaj však nebol uskutočnený
Počas vojny pri zmene priorít budovania Kriegsmarine, keď prednosť pred hladinovým loďstvom dostali ponorky, bolo rozhodnuté podriadiť prácu na dokončovaní jednotky potrebám stavby ponoriek. V auguste roku 1942 bola jednotka dokončená z 90%. Vtedy sa rozhodlo o prestavaní jednotky na lietadlovú loď. Táto požiadavka si však vyžadovala rozsiahlu rekonštrukciu. 10. apríla 1945 bol odtiahnutý do Königsberg (dnešný Kaliningrad).
Prevzatý ZSSR bol v roku 1946 a následne premenovaný na Poltava. Zošrotovaný bol v roku 1950.
Nicole Rajičová
Nicole Rajičová (* 13. august 1995, Garden City, USA) je slovenská krasokorčuliarka súťažiaca v ženskej sólovej kategórii.
Je päťnásobná majsterka Slovenska, reprezentovala Slovensko na viacerých vrcholových krasokorčuliarskych súťažiach (MS juniorov, majstrovstvá sveta, majstrovstvá Európy, Zimné olympijské hry). Vo februári 2015 bola podľa oficiálneho rebríčka ISU dvadsiatou šiestou najlepšou krasokorčuliarkou sveta v ženskej sólovej kategórii.
Osobný život
Rajičová sa narodila v americkom meste Garden City, štát New York, pričom ale obaja rodičia sú zo Slovenska a na Slovensku žije celá ich rodina. Má mladšiu sestru Dominiku. Otec Tomislav Rajič hrával v USA amatérsky hokej a k športu viedol aj dcéry. Nicole sa okrem krasokorčuľovania intenzívnejšie venovala aj tenisu. Napokon sa však rozhodla pre krasokorčuľovanie.
Kariéra
Rajičová začala korčuľovať ako trojročná. Ako prvá si jej talent všimla bývalá česko-slovenská reprezentantka v tancoch na ľade Milada Šťastná - Kubíková. Stala sa jej prvou trénerkou a priviedla ju k prvým víťazstvám.
Spočiatku Rajičová reprezentovala rodné Spojené štáty. Neskôr využila ponuku Slovenského krasokorčuliarskeho zväzu, získala slovenské občianstvo a začala reprezentovať Slovensko. Dôvodov k tomuto rozhodnutiu bolo niekoľko: V USA bolo oveľa náročnejšie presadiť sa v silnej konkurencii a dostať sa na medzinárodnú súťaž. Americký tréningový program je finančne veľmi náročný, založený na individuálnych tréningoch s vlastným trénerom a choreografom. Neexistuje tam všestranná podpora zo strany športového klubu a tímová práca, čo viac vyhovovalo potrebám mladej rozvíjajúcej sa športovkyne. Jej prvou súťažou vo farbách Slovenska bola „Zlatá pirueta Záhrebu 2011“ začiatkom decembra 2011.
Už v nasledujúcej sezóne sa stala majsterkou Slovenska a získala prvé medaily na prestížnych medzinárodných seniorských súťažiach - striebro na súťaži „Merano Cup“ (november 2012) a bronz na „Bavarian Open“ (február 2013).
Sezóna 2013/2014
Sezóna 2013/2014 znamenala pre Rajičovú príležitosť prvýkrát sa predviesť na najprestížnejších krasokorčuliarskych súťažiach - majstrovstvách Európy, majstrovstvách sveta a Zimných olympijských hrách 2014.
Pri svojej premiére na ME 2014 sa jej podarilo prebojovať do voľných jázd, ale hlavne kvôli pokazenej voľnej jazde obsadila celkové 17. miesto. Týmto výsledkom však dosiahla svoje nové osobné maximum 128,25 bodu. Aj keď miestenku na ZOH vybojovala Monika Simančíková na minuloročných majstrovstvách sveta, Slovenský krasokorčuliarsky zväz vyhlásil nominačné kritériá, podľa ktorých mala na Olympiádu odísť lepšia z dvojice Rajičová - Simančíková, keďže Simančíkovej forma sa v tejto sezóne výrazne zhoršila. Na ME 2014 bola nominovaná Rajičová, na MS 2014 Simančíková. Rozhodujúce pre nomináciu na Zimné olympijské hry v Soči mali byť výsledky pretekárok na troch súťažiach - „Ice Challenge“, „NRW Trophy“ a na majstrovstvách Slovenska. Rajičová zvíťazila aj umiestnením (3., 3., 1. oproti Simančíkovej: 11., 8., 8.), aj celkovým súčtom bodov (392,62 oproti Simančíkovej 349,54). Súčasťou nominačných kritérií ale bola aj klauzula, že pokiaľ športovkyňa na majstrovstvách Európy nesplní nominačné kritériá predpísané Zväzom pre majstrovstvá Európy, na Olympiádu pôjde krasokorčuliarka, ktorá je nominovaná na majstrovstvá sveta. Kvôli tejto klauzule bola nominácia Rajičovej ohrozená, keďže technické skóre, ktoré dosiahla na európskom šampionáte, bolo o 0,24 bodu nižšie ako vyžadovali kritériá. Vznikla tak chaotická situácia. Najprv Slovenský krasokorčuliarsky zväz nominoval na ZOH Rajičovú, čo 20. januára potvrdila predsedníčka Zväzu Felicitas Babušíková, 22. januára Zväz oznámil, že na ZOH posiela Simančíkovú, keďže Rajičová nesplnila všetky očakávané kritériá. Rozhodujúce slovo však mal Výkonný výbor Slovenského olympijského výboru, ktorý 27. januára 2014 definitívne určil, že v Soči bude Slovensko reprezentovať Rajičová, keďže na zmenu nominácie nevidel dostatočný argument.
Na Zimných olympijských hrách 2014 sa Rajičovej podarilo vďaka dobre zajazdenému krátkemu programu prebojovať do voľných jázd, ktoré však opäť pokazila a umiestnila sa na celkovom 24. mieste. Rajičová sa nakoniec predstavila aj na majstrovstvách sveta, keďže pôvodne nominovaná Simančíková odvolala svoju účasť na súťaži. Rajičová tak po náročnej olympijskej súťaži štartovala na tretej vrcholovej seniorskej súťaži, čo sa podpísalo aj na jej výsledku - skončila na 25. mieste.
Sezóna 2017-2018
V januári 2018 bola potvrdená jej účasť na Zimných olympijských hrách 2018 v kórejskom Pchjongčchangu.
Konni Polgrejv
náhľad|Konni náhľad|Konni na prechádzke s [[Vladimir Vladimirovič Putin|Putinom]]
Konni Polgrejv (, skrátene Konni ; * 1999† 2014 ) bola fena labradora, domáci maznáčik Vladimira Putina. V tlači bola zvyčajne spomínala ako Koni alebo labrador Koni. Často sa objavovala v novinových článkoch, bola hrdinkou komiksu v časopise Ogoňok a knihy opisujúcej život Vladimira Putina očami psa. Koncom roku 2014 zahynula.
Rodokmeň a potomkovia
Koni, celým menom Konni Polgrejv sa narodila v roku 1999 v kynologickom centre ministerstva mimoriadnych udalostí v Noginsku, kde mala byť pripravovaná ako pátrací a záchranný pes. Rodičia Koni sú Henrietta Bush (matka) a Alkor Ross Bradford (otec). Alkor Ross Bradford mal predkov u psov, ktoré vlastnil Leonid Brežnev. Podľa domnienok bola Konni pomenovaná po americkej političke Condoleezze Riceovej. V decembri roku 2000 ju darom dostal Vladimir Putin od ministerstva pre mimoriadne situácie.
7. decembra 2003 porodila Konni osem šteniat. Dve zo šteniat boli darované vtedajšiemu rakúskemu prezidentovi. Ďalšie Konnino šteňa je u záchrannej služby vo Vladikavkaze.
Konni a Vladimir Putin
Od doby, kedy sa stala členom rodiny Putina bola veľkou časťou v jeho živote. V roku 2007 sa s ňou Putin nechal vyfotografovať a výslednú fotku použil na svoju akreditačnú kartu. Na tejto fotke sedí Putin v kresle a Konni pri jeho nohách.
Časom sa Konni naučila veľa povelov, ktoré občas predvádzala, keď bola s Putinom v spoločnosti. Okrem základných povelov ako je "Ľahni!" zvládala napríklad aj panáčkovanie.
Sám Putin sa s ňou ukazoval na rôznych politických akciách. Napríklad v decembri roku 2004 sa Putin rozhodol nevziať ju so sebou na novoročnú párty a zatiaľ čo Putin mal na pódiu príhovor, Konni utiekla z domu a prišla za ním na javisko. So svojim majiteľom sa tiež zúčastnila zasadania s bieloruským prezidentom Alexandrom Lukašenkom. Okrem iných známych politikov sa Konni stretla aj s Angelou Merkelovou, ktorá ale trpí strachom zo psov, alebo s Georgeom W. Bushom.
V roku 2004 bola o Konni vydaná 60-stranová kniha v angličtine, ktorá zaznamenávala jej dobrodružstvá a život s Putinom. V časopise Ogoňok vystupuje ako poradca Putina.
Saint-Fiel
Saint-Fiel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Frohnleiten
Frohnleiten je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Graz-okolie.
Žije tu 6 062 obyvateľov (31. 12. 2010).
Cuvillers
Cuvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Úhošť
Úhošť je vrch v Doupovských horách a národná prírodná rezervácia rozkladajúca sa na tomto vrchu. Ochrana územia bola vyhlásená v roku 1974. Rozkladá sa zhruba 1,5 až 3 km juhozápadne od mesta Kadaň. Dôvodom je ochrana tabuľovitého kopca významnej geologickej stavby a prirodzených lesných, lesostepných a stepných spoločenstiev na jeho svahoch. Starostlivosťou o územie je poverená správa CHKO Labské pískovce.
Ochrana
Hlavným dôvodom ochrany sú lesostepné a stepné ekosystémy na svahoch tabuľovej hory Úhošť. Vyskytuje sa tu mnoho chránených druhov rastlín a vzácnych druhov hmyzu. Rezervácia reprezentuje typickú biocenózu Doupovských hôr. Rezervácia zarastá agresívnymi kríkmi ruží, trniek a hlohu. Ďalším negatívnym javom zostáva šírenie vysadenej borovice čiernej (Pinus nigra). V posledných rokoch prebiehajú asanačné zásahy. Sú zamerané na postupnú likvidáciu borovice čiernej na južnom svahu a odstraňovanie náletových kríkov z cenných stepných a lesostepných plôch.
NPR Úhošť sa prekrýva so sústavou NATURA 2000 (jedná sa o vtáčiu oblasť Doupovské hory). Oblasť nie je pod turistickým tlakom. Náhorná plošina stolovej hory leží na červenej turistickej trase s dĺžkou približne 5,5 km. Na trase sú 4 vyhliadky. Nachádza sa tu tiež náučný chodník Úhošť.
História
August Sedláček v roku 1882 publikoval článok, v ktorom na základe jazykovej podobnosti na Úhošť situoval Wogastisburg. Od tej doby je jedným z často spomínaných miest, kde sa v roku 631/2 mohla odohrať bitka medzi Samovým kmeňovým zväzom a Franskou ríšou. Podobný názor ako Sedláček mali neskôr napr. Václav Novotný (1912), Lubor Niederle (1919), Rudolf Käubler (1937) či Gerard Labuda (1949). Archeologické výskumy slovanské hradisko nepotvrdili ani nevyvrátili, neďaleko Úhošťa však boli nájdené dôkazy pre existenciu hradiska na vrchu Rubín pri Podbořanoch.
Prírodné pomery
Nadmorská výška samotného vrchu je Geomorfologicky spadá do celku Doupovské hory, okrsku Jehličenská hornatina a podokrsku Martinovská hornatina. Náhorná plošina má tvar obdĺžnika a rozlohu zhruba 82 ha. Ročne tu spadne asi 300 mm zrážok.
Geológia
Hora Úhošť predstavuje relikt samostatného vulkanického telesa. Pri treťohornej činnosti doupovského vulkanického komplexu vznikla hora Úhošť na okraji lávového prúdu čadičových hornín. Tento relikt je tvorený sekvenciou deviatich rôznych lávových prúdov. Poradie výlevu bazaltických hornín dokladá zložitosť magnetického krbu.
Flóra
V oblasti Úhošta sa vyskytuje približne 560 cievnatých rastlín. K najcennejším rastlinným formáciám patria stepi, trávnaté porasty stepného charakteru a lesostepi. V týchto formáciách sa nachádza mnoho osobitne chránených rastlín - taričník skalný (Aurinia saxatilis), jagavka ľaliovitá (Anthericum liliago), klinček sivý (Dianthus gratianopolitanus), päťprstnica obyčajná (Gymnadenia conopsea), poniklec lúčny český (Pulsatilla pratensis subsp. bohemica), niekoľko druhov kavyľa (Stipa sp.). Vzácny je kavyľ Smirnovov (Stipa smirnovii). V listnatých lesoch a krovinách rastie kruštík širokolistý pravý (Epipactis helleborine), ľalia zlatohlavá (Lilium martagon), plamienok priamy (Clematis recta), a medúnka medovkolistá (Melittis melissophyllum).
Fauna
Úhošť je veľmi významná zoologická lokalita. Hniezdi tu výr skalný (Bubo bubo), vyskytuje sa jašterica obyčajná (Lacerta agilis), jašterica živorodá (Zootoca vivipara), slepúch lámavý (Anguis fragilis), užovka hladká (Coronella austriaca), užovka obojková (natrix natrix) a vretenica severná (Vipera berus). Môžeme tu nájsť aj významné bezstavovce: kochlikopa drobná (Cochlicopa lubricella) a pikulík (Pupilla triplicata).
Zoznam náboženských vodcov v roku 2008
Toto je zoznam náboženských vodcov v roku 2008.
Budhizmus
List of 21st-century religious leaders
Anna (svätica)
Svätá Anna (hebr. Hannah, חַנָּה, t. j. milostiplná, milá) bola podľa raných apokryfných evanjelií matka Panny Márie a manželka svätého Joachima. Žiadne z novozákonných kánonických evanjelií svätú Annu vôbec nespomína.
Život svätej Anny
Podľa tradície Anna pochádzala z rodovej línie starozákonného proroka a prvého veľkňaza Árona a jej manželom bol svätý Joachim. Manželia žili v Nazarete a obaja boli už vo veľmi pokročilom veku. Boli bezdetní, čo ich veľmi trápilo. Joachim preto odišiel hlboko do púšte, kde v modlitbách k Bohu a držaním pôstu strávil štyridsať dní. Vtedy sa mu zjavil anjel a oznámil mu, že jeho modlitby boli vypočuté a jeho manželka čoskoro porodí vytúžené dieťa (tento námet sa v biblických textoch objavuje aj v ďalších prípadoch, napr. Abrahám a Sára, Zachariáš a Alžbeta). Narodenie dcéry vyvolalo v ich okolí veľký údiv.
Joachim umrel krátko po Máriinom narodení. Podľa Zlatej legendy, zbierky životopisov svätých z rokov 1255 – 1266, sa Anna po Joachimovej smrti vydala ešte dvakrát. Druhým manželom bol Kleofáš (jeden zo sedemdesiatich apoštolov) a tretím muž menom Šalamún. Legenda uvádza, že s každým z mužov mala jednu dcéru (obe sa volali Márie). Umrela vraj ako sedemdesiatdeväťročná a spolu s Joachimom sú pochovaní v hrobke v Getsemanskej záhrade.
Úcta svätej Anny
náhľad|vľavo|Svätá Anna s Bohorodičkou (Angelos Akotanos, 15. storočie) Jej sviatok sa v liturgickom kalendári rímskokatolíckej cirkvi slávi 26. júla, v liturgickom kalendári gréckokatolíckej cirkvi je 25. júla sviatok Zosnutie svätej Anny, matky presvätej Bohorodičky a 9. septembra sviatok Svätí a spravodliví Boží predkovia Joachim a Anna.
Napriek nevierohodným svedectvám sa kult svätej Anny rozšíril pomerne rýchlo po celom kresťanskom svete; vo východných cirkvách ho možno doložiť od šiesteho, v kresťanských cirkvách na Západe od ôsmeho storočia. Na Západe bol najintenzívnejší v 15. a 16. storočí zásluhou pápeža Sixta IV., ktorý v roku 1481 prijal Annu do rímskeho kalendára. O storočie neskôr, v roku 1584, nariadil rímsky pápež Gregor XIII. slávenie sviatku svätej Anny. Šíreniu kultu svätej Anny pomohlo uctievanie matky Panny Márie viacerými rehoľnými spoločenstvami.
O mimoriadnej obľúbenosti tejto svätice svedčí nepreberné množstvo umeleckých diel s námetom svätej Anny a jej rodiny. Prvé spodobnenia svätej Anny nachádzame na freskách v kresťanských chrámoch z 8. – 10. storočia. Takmer všetci velikáni výtvarného umenia neskorších období zanechali diela s námetom svätej Anny; v drvivej väčšine ide o diela, ktoré zachytávajú tri postavy Svätej rodiny (okrem svätej Anny Pannu Máriu a malého Ježiša, odtiaľ pomenovanie Svätá Anna samotretia, od staršieho samotretí = sám jeden v skupine troch ľudí ). Ich autormi sú majstri výtvarného umenia takmer všetkých výtvarných epoch a štýlov – Giotto, Jacopo Pontormo, Leonardo, Agnolo Bronzino, Caravaggio, Peter Paul Rubens, Albrecht Dürer a ďalší.
Svätej Anne je zasvätených viacero sakrálnych stavieb, k najznámejším patria vatikánsky Kostol svätej Anny a jeruzalemská Bazilika svätej Anny. Meno svätej Anny nesie jedna z vatikánskych mestských brán. Na Slovensku je niekoľko kostolov a farností zasvätených sv. Anne. Napr. Sušany, Oravská Lesná, Vavrečka, Medvedzie, Oravice, Zemianska Dedina (filiálka farnosti Nižná), Veľký Grob, Vranov nad Topľou – Čemerné, Štefultov, Dlhé nad Cirochou a Kluknava.
Ikonografické zobrazenie
Podľa kresťanskej ikonografie býva svätá Anna zobrazovaná v dlhých šatách, s hlavou zahalenou závojom. Na Západe k jej atribútom patria kniha ako symbol učenosti a múdrosti (pomerne časté zobrazenie, ako svätá Anna vyučuje mladú Máriu) alebo ľalia ako odkaz na nepoškvrnenosť Panny Márie. Zvláštnym ikonografickým typom je Svätá Anna samotretia (zobrazenie spolu s Pannou Máriou a Ježišom). V byzantskom ikonografickom kánone sa zobrazuje s malou Máriou na rukách, resp. na ikone sviatku Narodenia presvätej Bohorodičky v ležiacej polohe alebo polosede a na ikone sviatku Počatia presvätej Bohorodičky svätou Annou (9./8. december) v objatí so svätým Joachimom.
La Brosse-Montceaux
La Brosse-Montceaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vymenené životy
Vymenené životy ( Paramparça) je turecký seriál z rokov 2014 - 2017, ktorý produkovala spoločnosť Endemol Turkey a vysielala Star TV. Hlavné role stvárnili herci Nurgül Yeşilçay a Erkan Petekkaya. Na Slovensku ho vysielala TV Doma od 1. augusta 2016. Vysielal sa každý pracovný deň okrem piatku o 20:30 v dvoch častiach za sebou. Od 5. decembra 2016 sa seriál vysielal po jednej časti každý pracovný deň okrem piatku o 20:30. Od 2. januára 2017 sa Vymenené životy zase vysielali o 20:30 v dvoch častiach za sebou. Od 3. apríla 2017 sa seriál opäť vysielal len po jednej časti od pondelka do štvrtka o 20:30. Finále seriálu sa odvysielalo 22. mája 2017 o 20:30 kedy TV Doma nasadila do vysielania dve časti za sebou. Seriál Vymenené životy sa na TV Doma reprízoval od 20. mája 2019 do 4. februára 2020.
Frojach-Katsch
Frojach-Katsch je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Murau.
Žije tu 1 193 obyvateľov (31. 12. 2011).
Eugen Jurzyca
Ing. Eugen Jurzyca (* 8. február 1958, Bratislava) je slovenský ekonóm, politik, v súčasnosti poslanec Európskeho parlamentu. Je aj bývalý minister školstva nominovaný stranou SDKÚ-DS.
Vzdelanie a začiatky kariéry
Vysokoškolské štúdium Jurzyca ukončil v roku 1981 na vtedajšej Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, dnešnej Ekonomickej univerzite. Neskôr tiež študoval na Open University v Bratislave (1991-1992) a rovnako absolvoval aj polročnú stáž na Georgetown University v USA (1993). Spoluzaložil a pracoval v Centre pre hospodársky rozvoj, Inštitút pre ekonomické a sociálne reformy. V INEKO pôsobil aj ako riaditeľ. Podieľal sa na vzniku Transparency International Slovensko a Podnikateľskej aliancia Slovenska. Ako podpredseda pracoval tiež na Protimonopolnom úrade SR. V rokoch 2000 až 2001 bol členom Bankovej rady Národnej banky Slovenska. Pre OECD a Svetovú banku pracoval ako poradca.
Politická kariéra
Eugen Jurzyca je členom politickej strany Sloboda a Solidarita a tímlídrom strany pre verejné financie.
Od 2010 do 2012: minister školstva
V parlamentých voľbách v marci 2012 kandidoval na 8. mieste kandidátky SDKÚ-DS, ziskom 9 064 preferenčných hlasov však klesol na dvanáste preferenčné miesto. Vo februári 2012 oznámil, že do strany vstúpi ešte pred voľbami. „Som stopercentne presvedčený, že SDKÚ má čo povedať Slovensku, má plány, vie posunúť Slovensko dopredu a verím, že vyššie preferencie si zaslúži aj strana, aj Slovensko,“ povedal vtedy.
Od 2014 do 2019: poslanec Národnej rady
V lete 2014 sa stal poslancom Národnej rady SR. V decembri 2014 vystúpil z SDKÚ–DS, v januári 2015 vstúpil do poslaneckého klubu SaS, ale nestal sa členom strany. Do parlamentu sa dostal vďaka zániku mandátu Ivana Štefanca, ktorý sa stal poslancom Európskeho parlamentu. Do konca volebného obdobia v parlamente pôsobil vo Výbore pre európske záležitosti a Výbore pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport.
V parlamentných voľbách v marci 2016 kandidoval na kandidátke SaS na piatom mieste. Vo voľbách obdržal 19 236 prednostných hlasov a do parlamentu sa dostal z celkového 9. miesta. Stal sa podpredsedom Výboru pre financie a rozpočet.
Od 2019: poslanec Európskeho parlamentu
Vo voľbách do Európskeho parlamentu bol lídrom kandidátky strany SaS. Vo voľbách získal 33 540 prednostných hlasov a z celkového druhého miesta sa stal poslancom Európskeho parlamentu.
Od 2. júla 2019 vykonáva mandát poslanca Európskeho parlamentu. Je členom frakcie ECR, členom Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa (IMCO), náhradníkom Výboru pre hospodárske a menové veci (ECON) a členom Delegácie pre Strednú Áziu a Mongolsko.
Tučapská skalka
Tučapská skalka je prírodná pamiatka ev. č. 453 neďaleko obce Dub nad Moravou v okrese Olomouc. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je fragment xerotermného spoločenstva, obklopeného poľnohospodárskou pôdou. Nachádzajú sa tu významné druhy teplomilnej flóry a fauny.
Geológia
Oblasť Tučapskej skalky vznikla vyzdvihnutím podložných hornín pozdĺž jedného zlomu zlomového pásma Hanej. Menej odolné horniny boli oderodované, kým pevnejšie horniny (v tomto prípade granodiority) vytvorili v krajine tzv. hrče. Samotný útvar Tučapskej skalky bol neskôr dotvorený činnosťou človeka, konkrétne ťažbou sprašových hlín a biotického granodioritu. Po ukončení ťažby bol charakter lokality priaznivý pre kolonizáciu teplomilnou flórou a faunou.
Pri okraji prírodnej pamiatky sa nachádza sírny prameň.
Flóra
Rastie tu okolo 120 druhov vyšších rastlín, napríklad astra spišská alebo veronikovec klasnatý. Najsevernejši u lokalitu svojho rozšírenia tu mal Záhořanka žltá, ten sa však v posledných rokoch na lokalite už nenašiel.
Pre udržanie stepného charakteru lokality je potreba jeden až dvakrát ročne vykonať kosbu.
Fauna
Vyskytujú sa tu teplomilné druhy hmyzu, napríklad samotárske včely pieskárka andrena agilissima a chalicodoma parietina. Z motýľov sa tu pravidelne vyskytujú napríklad lišaj mliečnikový alebo dúhovec menší. Stálym obyvateľom Tučapskej skalky je tiež čmeľ zemný.
Volyně (Výsluní)
Volyně je malá dedina, časť mesta Výsluní v okrese Chomutov. Nachádza sa asi 4 km na juh od Výsluní. V roku 2009 tu bolo evidovaných 28 adries. V roku 2011 tu trvalo žilo 58 obyvateľov.
Volyně leží v katastrálnom území Volyně u Výsluní o rozlohe 7,13 km2.
História
Najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 1352.
V rokoch 1709 a 1710 sa pri dedine ťažil v bani Petr a Pavel magnetit a ruda sa odvážala do perštejnských železiarní. Dobývanie ložiska bolo obnovené v období 18241827, kedy tu bolo získané asi 300 ton rudy. Neskorší pokus o ďalšie obnovenie bol neúspešný.
Pamiatky
thumb|Volyně - rok 2014
Googolplexplex
Googolplexplex alebo googolplexian je to 10googolplex = 1010 10 100  = jednotka a googolplex núl.
Saint-Frion
Saint-Frion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Patrik Kaminský
Patrik Kaminský (* 27. október 1978, Prešov) je slovenský futbalista, ktorý momentálne pôsobí v klube FC Lokomotíva Košice (3. liga).
Jednota (Česko)
Jednota (často označovaná v Česku aj ako Konzum) je označenie pre spotrebné družstvá v zväze COOP v Česku. Zásobujú hlavne dedinské obyvateľstvo spotrebným tovarom v maloobchodnej sieti a zaisťujú pohostinstvá a nákup určitých plodín. Prevádzkujú obchody značiek Coop Terno, Coop Diskont, Coop Stavebniny, Coop Jednota, Coop Tuty a Coop Tip.
Dejiny
Od roku 1964 začala Jednota zriaďovať maloobchodné prevádzky aj v mestách.
Rok 2006
Hlavné konsolidované ukazovatele spotrebných družstiev za rok 2006: najväčších sietí maloobchodných predajní v Česku.
Od roku 2007 družstvá Konzum a Jednota vystupujú pod jednotným názvom Coop, ktorý používajú družstva po celej Európe. Vo svete je to obvyklé meno pre družstevné predajne podľa anglického slova „cooperative“ pre družstvá alebo spolupracujúce spoločenstvo.
Súčasnosť
Predtým pôsobili spotrebné alebo obchodné družstvá Jednota v Česku v jednotlivých okresoch, v nových ekonomických podmienkach začali viacerí z nich svoju pôsobnosť rozširovať. Pre porovnanie – napr. Jednota Tábor prevádzkuje päťdesiat predajní na Táborsku, Jednota Kaplice zas štyridsaťjeden obchodov na Českokrumlovsku.
Nejúspešnejšou je Jednota České Budějovice, ktorá síce prevádzkuje najmenej obchodov (23), ale pôsobí aj v ďalších veľkých mestách v Česku, napríklad v Olomouci a Hradci Králové.
Zväz COOP má 59 českých a moravských spotrebných družstiev.
Frutten-Gießelsdorf
Frutten-Gießelsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Žije tu 666 obyvateľov (1. 1. 2007).
Cysoing
Cysoing je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fiodor I. (Rusko)
thumb|Fiodor I. Ivanovič Fiodor I. Ivanovič (* 1557 – † 1598) bol ruským cárom v rokoch 1584 - 1598. Fiodor bol synom Ivana IV.. Skutočnú moc mal ale Boris F. Godunov, bývalý radca jeho otca Ivana IV..
Pokec
Pokec môže byť:
Večery
Večery je román Gerarda Reveho z roku 1947.
Hlavný predstaviteľ, Frits van Egters je mladý muž z čerstvej povojnovej generácie, reprezentujúci mestskú omladinu vzdorujúcu rodičom no neschopnú sa odtrhnúť od ich permanentnej starostlivosti. Je neurotickým a egocentrickým mužom hľadajúcim seba samého, no neochotným si tento fakt priznať.
Kniha nerozpráva plynulý príbeh, nemá štandardný dej s určitým spádom. Čitateľ sa jej prostredníctvom dostáva do desiatich dní Fritsa van Egtersa, rozdelených do desiatich samostatných kapitol.
Sám Reve Večery označil za formu osobnej terapie z momentálnej depresie. Zrejme ani sám neočakával, že z jeho úniku z vlastnej hlavy sa stane renomované dielo a klasika modernej nizozemskej literatúry.
Roderich Menzel
Roderich Menzel (* 13. apríl 1907, Liberec – † 18. október 1987, Mníchov, Nemecko) bol český a nemecký tenisový hráč. V Davisovom pohári reprezentoval Česko-Slovensko aj Nemecko. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí účasť vo finále zmiešanej štvorhry na majstrovstvách USA (predchodca US Open) spolu s Kay Stammersovou a účasť vo finále dvojhry majstrovstiev Francúzska (predchodca French Open) v roku 1938.
Pochádzal z rodiny sudetských Nemcov. Tenisom sa začal zaoberať ako dorastenec. V roku 1928 debutoval v daviscupovej reprezentácii Česko-Slovenska, ktoré reprezentoval až do roku 1938 (spolu zaznamenal 53 výhier a 22 prehier a bilanciou 40 výhier, 12 prehier v dvojhre sa stal najúspešnejším singlovým hráčom česko-slovenským i českým), odvtedy reprezentoval Nemecko, spolu zaznamenal 8 výhier a jednu prehru. Celkovo vyhral v Davisovom pohári 61 zápasov a 23 prehier, z toho v dvojhre 47 výhier a 13 prehier.
V rokoch 1933, 1934, 1935, 1937 získal tituly majstra Česko-Slovenska v dvojhre a v rokoch 1932, 1933, 1935, 1936 v štvorhre. V roku 1934 bol umiestnený na piatom mieste svetového rebríčka.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Polomka
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Polomka v okrese Brezno.
La Celle-sur-Morin
La Celle-sur-Morin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Georges-la-Pouge
Saint-Georges-la-Pouge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Erekcia
Erekcia môže byť:
Techelsberg am Wörther See
Techelsberg am Wörther See (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Klagenfurt-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
Najsvätejšia Trojica
thumb|[[Ikona Najsvätejšej Trojica, autor Andrej Rubľov]] Najsvätejšia Trojica alebo skrátene Trojica alebo Svätá Trojica alebo Presvätá Trojica je v kresťanstve spoločné pomenovanie pre tri Božské osoby – Otca, Syna a Svätého Ducha. Podľa kresťanov existuje len jeden, jediný Boh, ktorý je však v troch osobách. Je to tajomstvo viery, ktoré sa ľudským rozumom nedá pochopiť.
Kresťanstvo
náhľad|Diagram "Štítu Trojice", ktorý zobrazuje tradičnú kresťanskú symboliku V súčasnosti doktrínu o Najsvätejšej Trojici prijíma väčšina kresťanov na celom svete.
Doktrínu svätej Trojice a jej spochybnenie alexandrijským diakonom Áriusom riešil v roku 325 ekumenický Nicejský koncil (zhromaždenie) kresťanských biskupov Rímskej ríše, ktorý zvolal cisár Konštantín I. Veľký do mesta Nikaia (teraz İznik, Turecko). Nezúčastnil sa ho pápež, iba jeho zástupcovia. Hlasmi asi 300 biskupov schválili na základe vyznania niektorej z východných cirkví, pravdepodobne z Cézarejskej Palestíny, tzv. Nicejské vyznanie viery o jednote troch osôb jediného Boha: Boha Otca, Boha Syna a Boha Ducha svätého.
V Biblii sa výrazy ako Najsvätejšia trojica, Svätá trojica alebo Trojjediný nevyskytujú. Na niektorých miestach sa však spomínajú tri Božské osoby spolu, hlavne v Matúšovom evanjeliu (Mt 28,19 ): „Choďte teda, učte všetky národy a krstite ich v mene Otca i Syna i Ducha Svätého a naučte ich zachovávať všetko, čo som vám prikázal.“ a na niektorých ďalších miestach, napr. na začiatku Prvého Petrovho listu (1 Pt 1, 2 ): „[…] ktorých Boh Otec vopred poznal a Duchom posvätil, aby boli poslušní a pokropení krvou Ježiša Krista: Milosť vám a pokoj v hojnosti.“ alebo nepriamo na konci Druhého listu Korinťanom (2 Kor 13, 13 ): „Milosť Pána Ježiša Krista a láska Božia i spoločenstvo Svätého Ducha nech je s vami všetkými.“
Iné náboženstvá
V iných náboženstvách uctievali trojicu bohov starí Babylončania (Nimrod – Semiramis – Tammuz), Egypťania (Osiris – Isis – Horus) antický Rím (Jupiter – Juno – Minerva) a uctievajú ju hinduisti (Brahma – Višnu – Šiva). Rozdiel oproti kresťanstvu je však ten, že kresťanstvo neuctieva troch bohov, ale len jedného Boha v troch osobách.
Stoporenie
Stoporenie môže byť:
Keplerova ulica
Keplerova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa Johannesa Keplera (1571 – 1630), nemeckého astronóma.
Je rovnobežná s Jastrabou ulicou, je na ňu kolmá Prašná ulica.
Rúrovníky
Haeckelove rúrovníky
Ernst Haeckel popísal množstvo rúrovníkov a niekoľko ilustrácií z jeho Kunstformen der Natur z roku 1904 zobrazuje členov tohto radu.
Damousies
Damousies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alejová ulica
Alejová ulica je ulica:
Madras
Madras alebo Madrás môže byť:
Madras môže byť aj:
Anargyros Prindezis
Anargyros Prindezis, ℓ (* 9. september 1937, Vari, Syros, Grécko† 18. marec 2012) bol grécky kňaz, titulárny biskup Gratianopola a apoštolský exarcha gréckokatolíckej cirkvi v Aténach.
Henner Henkel
Henner Henkel (* 9. október 1915, Berlín, Nemecko – † 3. december 1942, Stalingrad, Rusko) bol nemecký tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí víťazstvo v dvojhre i štvorhre na majstrovstvách Francúzska (French Open) 1937, víťazstvo v štvorhre na majstrovstvách USA (US Open) v roku 1937 a účasť vo finále štvorhry vo Wimbledone aj majstrovstiev Austrálie (Wimbledon a Australian Open) v roku 1938.
Zomrel v bitke o Stalingrad.
Dragonette
Skupina vydala rovnomenné EP predtým, ako podpísala zmluvu s vydavateľstvom Mercury Records a presťahovala sa do Londýna, kde vydala svoj debutový štúdiový album Galore, ktorý bol kriticky hodnotený. Druhý štúdiový album Fixin to Thrill vydala skupina v roku 2009.
Fürstenfeld
Fürstenfeld je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 8 455 obyvateľov (01. 01. 2016).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Predajná
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Predajná v okrese Brezno.
Spinalonga
Spinalonga môže byť:
Undulácia
Undulácia môže byť:
Saint-Georges-Nigremont
Saint-Georges-Nigremont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
STS-4
STS-4 bola štvrtá misia amerického raketoplánu Columbia. Išlo o štvrtý let raketoplánu vôbec, ktorý bol zároveň posledným testovacím letom.
Sklon dráhy raketoplánu pri tomto lete bol v porovnaní s predchádzajúcimi misiami neobyčajne nízky. 28,5° je najmenší dosiahnuteľný sklon dráhy pri štarte z Kennedyho vesmírneho strediska bez toho, aby stroj musel vykonať ešte energeticky náročný manéver. Počas tejto misie sa prvýkrát na rampe použili zdvíhacie plošiny, aby bolo možné umiestniť do nákladového priestoru náklad raketoplánu, ktorý tvorila montážna plošina so šiestimi vojenskými experimentmi. Popritom niesol raketoplán ešte aj civilné experimenty, tie však boli do jeho nákladového priestoru vložené už v hangári OPF (Orbiter Processing Facility).
Pri tejto misii tiež naposledy letela v raketopláne iba dvojčlenná posádka zložená z veliteľa a pilota. Pri všetkých nasledujúcich letoch bol počet astronautov na palube vyšší.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy na štart
Po svojom poslednom pristátí, ktoré sa netradične uskutočnilo na základni White Sands, bol orbiter Columbia v pomerne dosť zlom technickom stave. Chýbalo množstvo doštičiek tepelnej ochrany a čerpadlo paliva jedného z motorov SSME malo poškodené tesnenie. Zároveň pretrvávali obavy z poškodenia jemným prachom. Po skončení údržby a previerok v hangári OPF sa Columbia 18. mája premiestnila do budovy VAB, kde sa spojila so svojou vonkajšou nádržou ET a pomocnými motormi SRB. 26. mája sa mobilné vypúšťacie zariadenie aj s raketoplánom vydalo na rampu 39-A. Odpočítavanie pred štartom začalo 23. júna v stave T-87 hodín. 26. júna sa cez Cape Canaveral prehnala silná búrka s krupobitím, ktorá poškodila približne 4000 doštičiek tepelnej ochrany. Štart sa ale nezrušil a poškodené miesta zastriekali penovým tmelom.