cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mince vo fontáne
Dejiny
Spočiatku bolo štýlové zameranie skupiny výlučne folkové. Folkový základ zostal, ale postupne sa začali objavovať v ich repertoári prvky country, rocku i popu, s čím mala často kapela u ortodoxne ladených porôt na súťažných festivaloch väčšinou problémy. Cez spomenuté záležitosti sa podarilo jej členom niekedy uspieť aj v súťažiach a odniesli si napríklad Hlavnú cenu celoštátneho FCT festivalu Strunobranie v Banskej Štiavnici a niekoľko ďalších zaujímavých ocenení. Štýlová „nečistota“ však má aj svoje výhody a Mince vo fontáne sa objavujú na rockových, folkových, country i popových akciách.
Na popud bývalého člena kapely Stana Štofčíka založili v roku 2000 v Liptovskom Mikuláši klub Fontána, kde pravidelne pozývajú jednotlivcov i skupiny na samostatné koncerty. Od roku 2002 pomáhali organizovať festival Folkovanie pod Skalkou spoločne s MsKS Liptovský Hrádok. S „folkáčkou“ Svetluškou „rozbehli“ festival Letokruhy, ktorý sa uskutočňuje každoročne v Liptovskom Mikuláši alebo blízkom okolí, no posledné ročníky boli organizované v spolupráci s tiež bývalým členom Michalom Kováčikom v kaviarni PIANKO v Liptovskom Mikuláši. Počas svojho pôsobenia sa Mince vo fontáne podieľajú na organizovaní a účinkovaní na benefičných koncertoch pre choré deti, deti z detských domovov, záchranu lesa a ďalších.
Aktivity kapely sú značné a členov možno vidieť napr. v TV reláciách, ale aj počuť v rozhlase. Zaspievali si aj vo filme Záchranári, ktorý bol uvedený na obrazovku v roku 2003.
Projekt C.I.T.
C.I.T. – čo znamená Celkom inteligentný tím. Projekt vznikol s prispením všetkých aktívnych členov kapely Mince vo fontáne. "Tvrdšie" rockové zameranie však najmä personálnymi zmenami v kapele ho odsunulo do ústrania a postupne sa vyprofilovala nová folk-rocková (pop-rocková) cesta kapely. Projekt bol aktívny do roku 2012.
Diskografia
Mince vo fontáne vydali šesť samostatných albumov – Ozveny, Svetlo, Maják nádejí, v roku 2014 album Štvrtý, v roku 2016 album Som na ťahu, v roku 2018 album Záleží na nás a v roku 2021 album pod názvom SK&CZ. Tiež vydali jeden spoločný album so skupinami Lesní škriatkovia, Pohoda a Pengagi s názvom K slnku odvrátení.
Bývali členovia
Čestnými členmi, ktorí pomáhali pri zrode a fungovaní kapely, sú:
Tlejivka
thumb|Tlejivka
Tlejivka je nízkotlaková, plynom plnená výbojka so studenou katódou, pracujúca v oblasti samostatného tlejivého výboja (odtiaľ je odvodený aj jej názov). Sklenená banka tlejivky je plnená riedkym plynom (najčastejšie neón alebo ďalšie inertné plyny – hélium, argón, kryptón, xenón, prípadne ich zmesi, ale aj dusík, CO2) s tlakom rádovo desatiny kPa. Banka obsahuje dve elektródy, medzi ktorými vzniká výboj nezávislý od polarity priloženého napätia. Po pripojení tlejivky na zdroj jednosmerného prúdu žiari elektróda pripojená na záporný pól zdroja – katóda. Po pripojení na zdroj striedavého prúdu žiaria striedavo obe elektródy, každú polperiódu vždy tá, ktorá má momentálne záporný potenciál. Z pohľadu pozorovateľa tak žiaria obe elektródy.
Elektrické vlastnosti a zapojenie
thumb|Voltampérová charakteristika tlejivky thumb|Svetelné spektrum bežnej neónom plnenej signalizačnej tlejivky
Tlejivka má výrazne nelinéarnu voltampérovú charakteristiku (závislosť veľkosti pretekajúceho prúdu na veľkosti priloženého napätia), pozri obrázok. Oblasť 0A charakteristiky sa nazýva oblasť nesamostatného výboja. V tejto oblasti tlejivka prakticky nevedie prúd – jeho veľkosť je rádu jednotiek μA. V bode A charakteristiky dochádza k vzniku samostatného výboja. Bod A sa preto označuje ako zápalné napätie. Výška zápalného napätia závisí od konštrukcie tlejivky a použitého plynu, býva zväčša v rozsahu 80 – 150 V. Samostatný výboj sa udržiava aj pri napätí nižšom, než zápalné napätie. Na VA charakteristike mu zodpovedá úsek BC. Po zapálení tlejivky dôjde k zvýšeniu hodnoty tečúceho prúdu, ktorý by rástol ďalej a tlejivý výboj by prešiel do oblúkového, ktorý by spôsobil poškodenie elektród tlejivky. Do série s tlejivkou sa preto zaraďuje predradený rezistor, obmedzujúci veľkosť prúdu na rádovo jednotky mA.
Farba svetla
Farba (vlnová dĺžka) svetla tlejivého výboja je pevne určená použitým plynom – jeho atómovou štruktúrou. Na získanie rôznych farieb vyžarovaného svetla je možné použiť rozličné zmesi inertných plynov s výbojom iných farieb než je pôvodná oranžová farba pri neóne.
Druhá možnosť ako získať svetlo inej farby je využitie fotoluminiscencie. Banka obsahuje plyn, žiariaci tlejivým výbojom v oblasti neviditeľného ultrafialového (UV) žiarenia. Vnútorné steny banky sú pokryté luminoforom, excitovaným UV žiarením a následne žiariacim vo viditeľnej oblasti. Týmto spôsobom je možné získať široké spektrum farieb vrátane bielej. Na rovnakom princípe sú založené aj bežné osvetľovacie žiarivky a kompaktné žiarivky.
Využitie
thumb|Tlejivková skúšačka (hovorovo aj fázová skúšačka, fázovka, fázomeračka, fázovačka). Slúži na vyhľadávanie fázových vodičov, resp. všeobecne kontaktov s potenciálom vyšším než približne 100 V voči zemi. Na rozsvietenie tlejivky stačí malý prúd rádu desiatok μA, tečúci z meraného bodu cez predradený rezistor rádu jednotiek MΩ, tlejivku a telo merajúceho do zeme. Pri meraní je potrebné uzatvoriť obvod priložením prstu na dotykovú plôšku skúšačky. V rozsahu povolených napätí skúšačky (zvyčajne 100 – 500 V) je merací prúd pre ľudské telo úplne neškodný.
Signalizačné tlejivky bývajú zväčša plnené neónom (resp. tzv. Penningovou zmesou – 99,5 % neón, 0,5 % argón – ktorá má nižšie zápalné napätie ako čistý neón) a vyžarujú oranžové svetlo. Zápalné napätie je dané aj materiálom elektród. Pri čisto železných je približne 150 V, s kysličníkovým povlakom je nižšie, 80 – 100 V. Vyrábajú sa buď v prevedení bez pätice – s drôtovými vývodmi, alebo s päticou – závitovou, bajonetovou, prípadne ako sufitka – s valcovou bankou s kontaktmi na oboch stranách.
Tlejivkový stabilizátor napätia. Využíva sa úsek BC voltampérovej charakteristiky. Záťaž sa pripája paralelne k tlejivke. Pre správnou funkciu je potrebné, aby prúd, odoberaný zo stabilizátora záťažou, bol niekoľkonásobne menší než prúd tečúci tlejivkou. Toto použitie tlejivky bolo bežné v elektrónkovej ére, dnes je náhradou Zenerova dióda, resp. integrované stabilizátory napätia.
Relaxačný oscilátor s tlejivkou. Ak paralelne k tlejivke pripojíme kondenzátor s predradeným rezistorom, nabíja sa kondenzátor cez rezistor až kým napätie na ňom nedosiahne úroveň zapaľovacieho napätia tlejivky (bod A na VA charakteristike). V tom okamihu nastane tlejivý výboj a kondenzátor sa začne cez tlejivku vybíjať (úsek AB charakteristiky). Napätie na kondenzátore klesá, ale výboj pretrváva. Po poklese napätia na úroveň zhášacieho výboj zanikne a celý proces sa znova opakuje. Takýto generátor, založený na princípe nabíjania kondenzátora po určitú prahovú úroveň a jeho následnom vybití sa nazýva relaxačný oscilátor. Popísaný typ relaxačného oscilátora s tlejivkou sa v minulosti využíval napr. pri konštrukcii časových základní osciloskopov.
Cédric Villani
Cédric Villani (* 5. október 1973, Brive-la-Gaillarde, Corrèze, Francúzsko) je francúzsky matematik, ktorý sa zaoberá predovšetkým parciálnymi diferenciálnymi rovnicami a matematickou fyzikou. Pracuje najmä v teórii parciálnych diferenciálnych rovníc s využitím v štatistickej mechanike. V roku 2010 dostal Fieldsovu medailu.
Stará radnica (Košice)
História
Neskôr boli domy spojené a od začiatku 17. storočia v nich sídlila mestská radnica. Súčasná budova palácového typu bola postavená v rokoch 1779 až 1780 v barokovo-klasicistickom štýle. Autorom projektu bol Ján Langer. Fasáda budovy je bohato členená, dotvorená balustrádou a sochami s antickými výjavmi, ktoré sú dielom sochára Antona Krausa. V tympanóne je umiestnený erb mesta. Interiér budovy je zdobený viacerými maľbami, ktorých autorom je maliar Erasmus Schrött, ktorý vymaľoval aj interiér neďaleko stojaceho Kostola Najsvätejšej Trojice.
Na prelome rokov 1805 a 1806 v tejto budove strávil ubytovaný päť dní ruský vojvodca Michail Kutuzov, ktorý sa porazený vracal z jednej z napoleonskych bitiek. Túto udalosť zaznamenáva aj pamätná tabuľa osadená neďaleko vchodovej brány.
Goralské nárečia
náhľad|Mapa goralských skupín, každá skupina má svoje vlastné nárečie. Goralské nárečia sú nárečia poľského pôvodu, ktorými hovoria Gorali žijúci jednak na česko-poľsko-slovenskom pomedzí zhruba medzi Jablunkovom v Česku (vrátane) a severným Spišom na Slovensku (vrátane) a jednak v malých enklávach v Poľsku, na Slovensku a na rumunsko-ukrajinských hraniciach. Sú časom klasifikované ako mikrojazyk.
Stará radnica (Košice)
História
Počas rušného roku 1919 sa stala radničná budova centrom vojenských prehliadok. Počas trvania Slovenskej republiky rád bola nakrátko sídlom najvyššieho orgánu Revolučnej vládnej rady.
Goralské nárečia
Na Slovensku goralské nárečia na Slovensku (t. j. z pohľadu Slovenska goralské nárečia v užšom zmysle) sa spravidla považujú za nárečia poľské alebo poľsko-slovenské, kým v Poľsku goralské nárečia v Poľsku aj na Slovensku považujú za poľské podnárečia či poľské hovory.
Stará radnica (Košice)
História
Radnica mesta Košice túto budovu využívala až do roku 1928, keď bola presťahovaná do novej radničnej budovy na Hviezdoslavovej ulici. Odvtedy až do roku 1995 budova slúžila mestskej knižnici a dnes ju mesto využíva na reprezentačné účely. V prízemí budovy sa nachádza aj pobočka mestského informačného centra (MiC).
Goralské nárečia
Členenie na Slovensku
Goralské nárečia na Slovensku sa členia na tieto skupiny: Možno tu zaradiť aj samostatnú enklávu v poriečí Popradu.
Stará radnica (Košice)
Kino Slovan
V zadnom trakte budovy bolo v roku 1927 pristavané kino Slovan (dnes Capitol). Autorom projektu prístavby bol známy košický architekt Ľudovít Oelschläger. Napriek stiesnenej priestorovej situácii sa Oelschläger zhostil zadania komplexne a využil pritom aj celý diapazón svojich obľúbených architektonických článkov. Vstup do priestoru kina zvýrazňuje šestica kónicky sa dohora rozširujúcich stĺpov s lucernami namiesto hlavíc, na prvom podlaží sú to prevýšené arkádové okná a priečelie uzatvára vysoká atika s oblúčkovým ornamentom. Na koncentrovanej prehliadke motívov charakteristických pre Oelschlägera možno miestami sledovať podobnosť s dielom slovinského architekta Jože Plečnika.
V rokoch 1997 až 1999 prešla budova kina komplexnou rekonštrukciou. V súčasnosti sa jej priestory využívajú ako premiérové kino, kino pre filmové festivaly, ale takisto aj ako divadelná sála pre malé javiskové formy a divadelné festivaly, či ako priestor pre konferencie a semináre, módne prehliadky, plesy menšieho charakteru a podobne.
Prokris
Prokris môže byť v gréckej mytológii:
Staňkov (okres Jindřichův Hradec)
Staňkov je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 219 obyvateľov, z toho 108 mužov a 111 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,1 roka (muži 41,6 roka, ženy 48,5 roka).
Nouvelle-Église
Nouvelle-Église je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
PP
PP môže byť:
Beaulieu (Ardèche)
Beaulieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Beaulieu má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Beaulieu má 446 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Daniel Bell
Daniel Bell (* 10. máj 1919, New York – † 25. január 2011, Cambridge, Massachusetts) bol americký sociológ a politológ, sociálny prognostik, futurológ a publicista. Bol jednýnm z teoretikov postindustriálnej spoločnosti, predstaviteľom teórie dezideologizácie a teórie reideologizácie a neokonzervativizmu.
Aktivity
Pôsobil ako emeritný profesor sociálnych vied na Harvard University Bol spoluzakladateľom časopisu The Public Interest. Pôsobil ako predseda Commission on the Year 2000 - Komisie pre rok 2000 vytvorenej v roku 1967 American Academy of Arts and Sciences. Táto komisia publikovala výsledky svojej práce v roku 1967 v časopise Daedalus pod názvom Towards the Year 2000 - Work in Progress a neskoršie aj knižne. Od roku 1992 bol prezidentom Tocquevillovej spoločnosti. Žil v Cambridge, Massachusetts v USA.
Teória
Metodologicky sa opieral o tézu nezávislosti troch sfér modernej spoločnosti: 1. technológie a ekonomiky, 2. politiky a 3. kultúry: Ekonomika sa buduje na zásadách efektívnosti, politika na zásadách rovnosti a kultúra na zásadách sebarealizácie. Podľa Bella sa moderná spoločnosť pôsobením svojich konštitutívnych princípov (orientácia na výkon a zisk, idea sebarealizácie, rovnostárstvo atď.) dostáva do stále hlbších protikladov sama so sebou. Dôsledkom toho sú sociálne konflikty, ktoré tendujú k celkovej sociokultúrnej zmene, po ktorej odklone od modelu kapitalistickej priemyselnej k postindustriálnej spoločnosti bude hrať hlavnú rolu nová spiritualita a náboženstvo.
Dielo
Daniel Bell publikoval následovné knihy a publikácie:
Zoznam planétok 66751 – 67000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Sania Mirzová
Sania Mirzová, (* 15. november 1986, Bombaj, India) je súčasná indická tenistka, od apríla 2015 svetová jednička vo štvorhre, historicky 33. v poradí a štvrtá z Ázie. V rokoch 2003 – 2012 hrala aj dvojhru a bola indickou jednotkou v oboch súťažiach. Pre dlhodobé zranenie zápästie opustila singlovú kariéru. Je najúspešnejšou indickou tenistkou. Na okruhu porazila bývalé svetové jednoty Martinu Hingisovú, Dinaru Safinovú a Viktoriu Azarenkovú. Od augusta 2016 je jej spoluhráčkou Češka Barbora Strýcová, s ktorou vyhrala hneď prvý spoločný turnaj v Cincinnati.
Vo svojej kariére na okruhu WTA Tour dosiaľ vyhrala jeden singlový a štyridsať deblových turnajov, vrátane štvorhry na Turnaji majsteriek 2014 a 2015, najprv v páre s Carou Blackovou a potom s Hingisovou. V rámci okruhu ITF získala štrnásť titulov v dvojhre a štyri v štvorhre.
Na rebríčku WTA bola v dvojhre najvyššie klasifikovaná v auguste 2007 na 27. mieste a v štvorhre potom v apríli 2015 na 1. mieste. Trénuje ju jej otec Imran Mirza.
Na najvyššej grandslamovej úrovni vybojovala spoločne so Švajčiarkou Martinou Hingisovou trofeje zo ženskej štvorhry Wimbledonu 2015, US Open 2015 a Australian Open 2015. Ďalšie tri tituly pridala v zmiešanej štvorhre. Po boku krajana Maheshe Bhupathiho vyhrala Australian Open 2009 a French Open 2012. S Brazílčanom Brunom Soaresom potom získala trofej na US Open 2014. Celkom tri krát odišla z grandslamového finále porazená – spolu s Jelenou Vesninovou z debla French Open 2011, a tiež zo zmiešaných súťaží na Australian Open 2008 a 2014.
V októbri 2005 ju časopis Time zaradil do zoznamu „50 ázijských hrdinov“. V marcovom vydaní The Economic Times z roku 2010 bola uvedená medzi „33 ženami, na ktoré je India hrdá“. Dňa 25. novembra 2014 sa stala Veľvyslankyňou dobrej vôle OSN pre južnú Áziu.
Súkromný život
Narodila sa v Bombaji, metropoli indického zväzového štátu Maháráštra, do šiitskej rodiny Imrana a Naseemy Mirzaovych. Krátko po jej narodení sa rodina presťahovala do Hajdarábadu, kde vo februári 2003 odohrala svoj prvý turnaj na okruhu WTA Tour. Má mladšiu sestru. Je v príbuzenskom vzťahu s kriketistami Ghulamom Ahmedom a Asifom Iqbalom.
V roku 2009 sa zasnúbila s kamarátom z detstva, podnikateľom Sohrabom Mirzaom, ale svadba bola odvolaná. Následne nadviazala vzťah s pakistanským kriketistom Shoaibom Malikom. 12. apríla 2010 sa zosobášili tradičným moslimským obradom v hajdarábadskom hoteli Taj Krishna. Následovala svadba podľa pakistanských zvyklostí v pandžábskom Láhaure.
Chennaiská univerzita Dr. M.G.R. Educational and Research Institute jej udelila 11. decembra 2008 čestný doktorát literatúry (Doctor of Letters, Litterarum doctor).
Laurent Lafforgue
Laurent Lafforgue (* 6. november 1966, Antony, Francúzsko) je francúzsky matematik.
Je známy predovšetkým prácou na tzv. Langlandsovom programe, ktorý inicioval Robert Langlands a prácou v teórii čísel a teórii grúp. V roku 2002 dostal Fieldsovu medailu.
Štadión pod Zoborom
Štadión pod Zoborom je futbalový štadión nachádzajúci sa v Nitre, na ktorom hrá svoje domáce zápasy FC Nitra. Nachádza sa pod hradom v parku Sihoť pri rieke Nitra, vedľa zimného štadióna. Kapacita pôvodného štadióna po posledných úpravách bola 5 050 miest, z toho bolo 3 620 na sedenie. Na konci roka 2017 bola podpísaná zmluva na rekonštrukciu štadióna, ktorá sa začala na začiatku roka 2018. Týkala sa rekonštrukcie hlavnej tribúny a inštalácie vyhrievania trávnika. Po skončení celkovej rekonštrukcie mala byť nová kapacita 7 480 miest s tým, že sa mali vybudovať tri nové zastrešené tribúny. Prestavba štadióna bola hotová na začiatku augusta 2018. Konečná kapacita sa upravila na 7 246 miest. Prestavba stála skoro 8 miliónov euro. Prvý zápas odohral klub FC Nitra na prestavanom štadióne už o pár dní, pričom prehral s FK DAC 1904 Dunajská Streda. K oficiálnemu otvoreniu došlo 7. septembra 2018. Od sezóny 2023 na ňom hráva svoje domáce zápasy tím amerického futbalu Nitra Knights v Českej Lige Amerického Futbalu.
Medzinárodné zápasy
18 November 2019 Slovensko 3-2 Gruzínsko
08 September 2020 Slovensko 1-2 Švajčiarsko
2021 UEFA EURO U21 Kvalifikácia
17 November 2020 Slovensko 6-0 Lichtenšajnsko
3.September 2021 Slovensko 3-1 Litva
2023 UEFA EURO U21 Kvalifikácia
Juliana Leonidivna Fedaková
Juliana Leonidivna Fedaková (* 8. jún 1983, Nova Kachovka, Ukrajina) je súčasná ukrajinská profesionálna tenistka.
Štadión pod Zoborom
Medzinárodné zápasy
12.Oktober 2021 Slovensko 4-0 Malta
Zoznam politických článkov/CH
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 37 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cha
Chaba · Chajim Herzog · Chajim Weizmann · Chammurapi · Chan Fej · Chargé d’affaires · Charilaos · Charles de Gaulle · Charles Gates Dawes · Charles Maurras · Charles Michel · Charles-Maurice de Talleyrand-Périgord · Charta Spojených národov · Charta základných práv Európskej únie · Chasechemuej
chá
Chálid Šajch Muhammad
che
Che Guevara · Chester A. Arthur
chi
Childerich I. · Chilperich I. · Chivu Stoica
cho
Chomejní
chr
Christian Cabrol · Christian Michelsen · Christian Wulff · Christine Lagardová · Christo Gruev Danov
chu
Chu Jao-pang · Chu Š’ · Chu Ťin-tchao · Chu-kchou · Chuan-kung (Čchi) · Chubilaj · Chufu · Chunta
Kalynivka (Piščanský rajón)
Kalynivka je dedina (село) na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 38 obyvateľov.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Slovenská elektrizačná prenosová sústava, a. s. (SEPS) je energetická spoločnosť v plnom vlastníctve štátu, ktorá „vykonáva činnosť prevádzkovateľa prenosovej sústavy SR tak ako to požaduje Smernica 2003/54/ES“. Medzi hlavné úlohy teda patrí prevádzka Prenosovej sústavy SR vrátane dispečingu. Spoločnosť tiež sprostredkuje nákup a predaj elektrickej energie z a do zahraničia a vykonáva ďalšie podporné služby. SEPS vlastní a prevádzkuje 3124,863 km elektrických vedení so 7 396 stožiarmi a 22 elektrických staníc (2022). Počas roku 2022 PS preniesla celkom 33 523 GWh elektrickej energie. Prenosové strany tvorili 0,985%. Generálnym riaditeľom spoločnosti je od 16. mája 2023 Ing. Jaroslav Vach, MBA.
Noyelle-Vion
Noyelle-Vion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Prenosová sústava
thumb|Vedenie č. 492 (400 kV) križuje cestu [[Cesta II. triedy 512 (Slovensko)|II/512 medzi Žarnovicou a Hornými Hámrami.]] Pod prenosovou sústavou (PS) sa rozumejú vedenia a elektrické stanice, ktoré zabezpečujú prenos elektrickej energie medzi zdrojmi (elektrárne na Slovensku a v zahraničí) a distribúciou (Západoslovenská energetika, Stredoslovenská energetika a Východoslovenská energetika) a niektorými najväčšími priemyselnými spotrebiteľmi napojenými priamo do PS. Úlohou prenosovej sústavy je tak „poskytovanie prenosových a systémových služieb, vrátane zabezpečenia prenosu elektrickej energie do podriadených distribučných sústav a oprávneným odberateľom“. Príkladom takéhoto subjektu je U. S. Steel Košice.
Na Slovensku sa pre prenosovú sústavu používa aj termín nadradená sústava.
Noyelle-Vion
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Prenosová sústava
Prenosová sústava sa skladá z elektrických vedení s nominálnym napätím 400, 220 a v niektorých prípadoch aj 110 kilovoltov (kV). Celková dĺžka vedení v správe SEPS je 2 453,503 km, ich rozvinutá dĺžka je 3 050,649  km (stav z roku 2021). Na týchto vedeniach sa nachádza 7 307 stožiarov. SEPS tiež prevádzkuje 27 elektrických rozvodní na rôznych miestach Slovenska. Počas roku 2020 PS preniesla celkom 31 524 GWh elektrickej energie. Bol to nárast o 0,14 % v porovnaní s predošlým rokom. Prenosové straty tvorili 1,22 %. V roku 2020 celková výroba elektrickej energie na Slovensku bola 29 010 GWh. Spotreba bola 29 328 GWh, v uvedenom objeme je započítaná aj spotreba z prečerpávania prečerpávacích vodných elektrární (380 GWh, 1,3 % spotreby Slovenska). Podiel dovezenej elektriny zo zahraničia na celkovej spotrebe elektriny Slovenska klesol na hodnotu 1,1 %. [1 ]
Noyelle-Vion
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Staré Hobzí
Staré Hobzí je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 553 obyvateľov, z toho 279 mužov a 274 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 39,8 roka, ženy 40,6 roka).
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Neplánované toky
V súvislosti s odstavením jadrovej energie a prechodom na obnoviteľné zdroje výroby elektriny v Nemecku sa vyskytli nežiaduce toky v prenosových sústavách okolitých štátov. Časť z obchodovanej energie medzi Rakúskom a Nemeckom prechádza z príčiny nedostatočnej infraštruktúry prenosovými sústavami iných krajín. Od začiatku druhého polroku 2014 sa nežiaduce toky začali znovu častejšie vyskytovať aj v sústave SEPS. Česká prenosová sústava ČEPS cenu svojich opatrení vyčíslila na vyše 2 mil €, slovenský SEPS informácie nemá. Podľa hovorcu Norberta Deáka: „Opatrenia, ktoré vykonávame na ochranu prenosovej sústavy, sú spojené s nákladmi, ktoré objektívne nie je možné presne vyčísliť. Zmeny v zapojení prenosovej sústavy, ktoré v súvislosti so zvýšenými neplánovanými tokmi elektriny vykonávame, majú dopad na celú elektrizačnú sústavu, no najmä na časť sústavy na východe Slovenska, a tak je dosť problematické stanoviť presnú výšku nákladov“. SEPS black-out zatiaľ nezaznamenala.
Začiatky
náhľad|Bývalé 220 kV vedenia V272 a V273 prekračujú hrebeň [[Nízke Tatry|Nízkych Tatier v Hiadeľskom sedle v nadmorskej výške . V roku 2013 boli do prevádzky uvedené nové 400 kV vedenia v rovnakej trase, V461 (Liptovská Mara – Medzibrod) a V494 (Sučany – Medzibrod).]] Do roku 1918 sa predaj elektrickej energie realizoval prostredníctvom lokálnych elektrární, v roku 1919 bol prijatý zákon o štátnej podpore pri začatí systematickej elektrifikácie, známy ako prvý elektrizačný zákon. V septembri 1920 bol vydaný výnos pre rozvoj celoplošnej elektrifikácie, ktorý zároveň vytvoril aj predpoklady pre postupné budovanie jednotnej prenosovej a rozvodnej sústavy. Ministerstvo verejných prác zároveň vydalo normy pre trojfázovú prúdovú sústavu s frekvenciou 50 Hz, napäťové hladiny boli určené takto: nízke napätie 380/220 V, vysoké napätie 22 kV, veľmi vysoké napätie 100 kV, generátorové napätie 6 kV (5,25 kV v Bratislave). Existujúce 22 kV vedenia už začiatkom 30. rokov nestačili na rastúce prenosové požiadavky. V roku 1930 bolo do prevádzky uvedené prvé 110 kV vedenie. Jeho výstavba prebehla v rokoch 1929 až 1930 a smerovalo zo Žiliny cez Čadcu do Moravskej Ostravy.
Začiatky prenosovej sústavy na Slovensku sa datujú do rokov po Druhej svetovej vojne, keď nedávno znárodnené elektrárne vybudovali transformovňu 220/110 kV Bystričany. V tomto období sa po dobudovaní 400/110 kV a 200/110 kV tranformovní zo 110 kV sústavy stala distribučná rozvodová sústava. Už počas vojny sa začalo stavať vedenie Lískovec – Prosenice – Sokolnice na Morave, dokončené bolo po vojne. Bol to začiatok budovania 220 kV systému. V roku 1953 sa 220 kV vedením Bystričany – Lískovec prepojili slovenské a české prenosové sústavy. Toto vedenie bolo súčasťou vedenia Lískovec – Zugló do Maďarska. Neskôr sa pokračovalo výstavbou vedení Bystričany – Sučany s pokračovaním do Lemešian. V roku 1963 sa rozvodňa v Lemešanoch prepojila s rozvodňou v Mukačeve čím sa československá 220 kV sústava prepojila so systémom ZSSR a Rumunska. Budovanie tejto sústavy bolo ukončené vedeniami Sokolnice – Križovany a Križovany – Bystričany. Do tejto sústavy boli zapojené zdroje Jadrová elektráreň Bohunice A1 (Križovany) a 4 bloky Elektrárne Vojany V1 (Lemešany).
Nadradená sústava: 50. až 90. roky
Od roku 1950 bola sústava budovaná ako nadradená. Už pri jej budovaní však bolo „poukazované, že táto sústava nebude schopná zabezpečiť tak požiadavky prenosovej sústavy ČSR s excentricky umiestnenou výrobou elektrickej energie (Severné Čechy), ako aj požiadavky na medzinárodnú spoluprácu prepojených elektrizačných sústav.“ Prvé vedenie s napätím 400 kV sa začalo stavať v roku 1958. Toto vedenie na trase Sučany – Prosenice bolo postavené v roku 1959, ale do roku 1969 bolo prevádzkované ako 220 kV vedenie. V Lemešanoch, Sučanoch a Križovanoch boli súčasne postavené 400 kV rozvodne a boli inštalované spojovacie transformátory 400/220 kV. Na konci šesťdesiatych rokov boli v rámci federácie založené Slovenské energetické podniky. Oblastný dispečing tak ostal na Slovensku, ale riadenie pokračovalo celoštátne.
thumb|Vedenia 477 a 478 Lemešany – Krosno (Poľsko) s napätím 400 kV východne od obce [[Ruská Nová Ves v okrese Prešov.]] V 70. rokoch boli postavené ďalšie 400 kV vedenia: Sokolnice – Križovany (1970) a južná vetva 400 prepojenia Križovany – Veľké Kapušany (1972). Neskôr sa budovali prepojenia na Maďarsko, tranformne 400/110 kV pre distribučnú sústavu a severojužné prepojenia (Križovany – Bošáca – Varín a Liptovská Mara – Horná Ždaňa – Veľký Ďur – Levice). Aj po zániku Česko-Slovenska však Prenosová sústava ostáva naďalej úzko prepojená s českou. Z federálnych čias sa zachovalo aj číslovanie vedení. V septembri 1998 bolo uvedené do prevádzky 2×400 kV vedenie do Poľska Lemešany – Krosno. Toto vedenie „ešte viac upevnilo postavenie ES Slovenska v medzinárodnej sústave CENTREL – UCTE a zvýšilo transitné možnosti elektrizačnej sústavy SR.“
Rozvoj Prenosovej sústavy v 21. storočí
SEPS je pripravená na pripojenie štvrtého bloku JE Mochovce, ako aj na postupné pripájanie obnoviteľných zdrojov energie v súlade s Integrovaným národným energetickým a klimatickým plánom na roky 2021-2030. SEPS reflektuje zámery EÚ a investorov do nových technológií na dosiahnutie dekarbonizačných Európskych cieľov pre rok 2050.
Napojenie a odpojenie jadrových elektrární
12. februára 2018 bol do Prenosovej sústavy zapojený tretí blok JE Mochovce. 400 kV vedenie vyústilo do rozvodne Veľký Ďur. Počas roku 2017 bola začatá demontáž vedení V074 a V075 z Elektrární Bohunice do Križovian. Vedenie V276 v okolí elektrárne bude tiež zlikvidované.
Vedenie Gabčíkovo – Veľký Ďur
V roku 2014 sa mala realizovať stavba Vedenie 2×400 kV Gabčíkovo – Veľký Ďur. Na jej realizáciu v decembri 2012 prebehla verejná súťaž. V stanici Veľký Ďur bola tiež plánovaná rekonštrukcia v súvislosti s pripojením 3. a 4. bloku JE Mochovce do Prenosovej sústavy.
Dĺžka vedenia bola viac než 92 kilometrov a pri výstavbe bolo postavených 285 stĺpov pre 400 kV. Stavba bola realizovaná v rokoch 2014 až 2016.
Vedenie a transformovňa Medzibrod
V októbri 2013 bol ukončený projekt Transformácia 400/110 kV Medzibrod. V rámci tohto projektu sa zvýšila napäťová hladina v tranformovni Medzibrod (okres Banská Bystrica) z 220/110 kV na 400/110 kV. Súčasťou bolo tiež vybudovanie nového 400 kV dvojvedenia (vedenia 461 a 494). Projekt bol z časti financovaný fondom BIDSF (Medzinárodný fond na podporu a odstavenia JE V1 Bohunice) Európskej banky pre obnovu a rozvoj. Od februára 2012 bolo zrušené vedenie Medzibrod – Lemešany a od 2013 bolo očakávané uvedenie do prevádzky vedenia V272 Sučany – Lemešany. Stavba Vedenie 2×400 kV pre TR Medzibrod získala povolenie na užívanie k 30. máju 2014 vrátane prepojenia vedení V272 a V273. 22. februára 2012 povolilo predčasné užívanie SO 01 Vedenie 1×400 kV č.494 v trase odchyľujúcej sa od pôvodného vedenia V272. 9. októbra 2012 bolo povolené predčasné užívanie SO 02 Vedenie 1×400 kV č.461.
Lemešany, Moldava nad Bodvou a Košice
náhľad|Rozvodňa [[Lemešany]]
Vissarion Grigorievič Belinskij
Vissarion Grigorievič Belinskij (* 13. jún 1811, Sveaborg, Fínsko – † 7. jún 1848, Petrohrad) bol ruský literárny kritik, estetik, revolučný demokrat.
Život a dielo
V septembri 1832 bol vylúčený z Moskovskej univerzity. Príčinou bolo to, že sa ako štipendista a nešľachtic odvážil predložiť cenzúre romantickú drámu Dmitrij Kalinin, v ktorej prirovnával šľachtu k hadom, krokodílom a tigrom, ktorí sa živia kosťami a mäsom svojich blížnych, a pijú ich krv a slzy ako vodu. To bolo v dobe mikulášskeho temna, len niekoľko rokov po rozdrvení dekabristov, niečo neslýchané.
Kritickú činnosť Belinského možno rozdeliť na dve obdobia:
Literárne snívanie
Prvou významnejšou staťou bolo Literárne snívanie (Литертурные мечтания, 1834). Už v ňom sa prejavil hlavný rozpor kritikovej estetiky tridsiatych rokov. Na jednej strane objektívne idealistický svetonázor, ovplyvnený nemeckou romantickou filozofiou, a na druhej strane snaha o vernosť skutočnosti. Žiada, aby literatúra vychádzala z pravdy ruského života z potrieb ľudu. Dokazuje, že vzdelaná ruská spoločnosť (šľachta) pohŕda ruským jazykom a otrocky napodobňuje svoje západoeurópske vzory. Za skutočného nositeľa národnej svojbytnosti považuje ľud, ktorého jedinou kultúrou je folklór. Medzi ľudom a šľachtou je veľká priepasť, jej preklenutie považoval Belinskij za prvoradé. Avšak na rozdiel od mnohých romantických teoretikov nehľadá cestu k národnej osobitosti v napodobňovaní folklóru, ale vo vernom zobrazení ruského života. Do pojmu národnej literatúry teda zahŕňa požiadavku realizmu. Realizmus, ľudovosť a národná svojbytnosť mu zrastajú v jeden nerozlučiteľný pojem. thumb|right|Vissarion Grigorievič Belinskij
O ruskej poviedke a poviedkach p. Gogoľa
Realistické tendencie sú ešte silnejšie v stati O ruskej poviedke a poviedkach p. Gogoľa (О русской повести и повестях г. Гоголя, 1835). Belinskij tu rozvádza svoju koncepciu „reálnej poézie“ a podáva jej presnú charakteristiku: „... poézia reálná, poézia života a skutočnosti je ozajstná a pravá poézia našej doby. Jej typický ráz záleží vo vernosti skutočnosti; ona nepretvára život, ale ho reprodukuje, znovu vytvára a ako vypuklé sklo v sebe odráža pod jedným hľadiskom jeho rozmanité javy, vyberajúc z nich tie, ktoré sú nutné pre zloženie úplného, živého a jednotného obrazu... Aby som uzavrel charakteristiku toho, čo nazývam reálnou poéziou, dodávam, že večný hrdina, nemenný predmet jej inspirácie, je človek.“ V tejto stati nájdeme všetky charakteristické rysy realistickej poetiky. Vzorom mu je Gogoľ, ktorého ešte za Puškinovho života slávil ako zakladateľa novej etapy literárneho vývoja. Za základné esteticko-noetické gesto Gogoľovej prózy považuje „smiech cez slzy“.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Lemešany, Moldava nad Bodvou a Košice
V decembri 2017 bola ukončená výmena transformátora T401 v stanici Moldava.
Voľa
V júli 2014 bol do prevádzky uvedený projekt Transformácia 400/110 kV Voľa. Pozostával zo zaslučkovania vedenia V409 Lemešany – Veľké Kapušany a z rekonštrukcie Transformovne Voľa s výstavbou novej transformácie 400/110 kV. Náklady projektu boli 53,47 mil €. 5,2 mil € bolo hradené z programu Trans European Energy Networks for Electricity (Transeurópske energetické siete pre elektrinu) Európskej únie. Počas roku 2017 bolo demontovaných 11 stožiarov pre bývalé zaústenie 220 kV do tejto stanice.
Projekty spoločného záujmu
SEPS spolupracuje na projektoch spoločného záujmu (z angl. Projects of Common Interest; PCI), ktorých iniciátorom je spoločnosť ZSD. Ide o projekty ACON a Danube InGrid, ktoré sú zaradené na 4. zoznam PCI projektov a bude snaha zúčastnených strán zahrnúť oba projekty aj do 5. zoznamu.
Vissarion Grigorievič Belinskij
Prehľad ruskej literatúry roku 1846
V štyridsiatych rokoch pribúdali polemiky stúpencov západníctva so slavianofilmi. Belinskij stál v tomto spore na strane pokrokovejších stúpencov západníctva. V riešení problému ruskej národnej povahy hľadal odpoveď na otázku, o aké rysy ruskej povahy je možné oprieť sa v boji za zmenu skutočnosti. Obzvlášť ho zaujímali revolučné rysy ruskej národnej povahy. Proti slavianofilskému zdôrazňovaniu ruskej pokory a zbožnosti uvádza príklady Ivana Hrozného. Proti názorom o prirodzenej ruskej konzervatívnosti uvádza príklad Petra I.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Projekty spoločného záujmu
Projekt ACON (Again Connected Network) je projekt v oblasti inteligentných sietí s cezhraničným dopadom na území Slovenska a Česka. Jeho hlavným cieľom je modernizácia a výrazné zvýšenie efektívnosti distribučnej sústavy, ako i následná aplikácia pilotného projektu inteligentných sietí, čím sa prehĺbi spolupráca medzi Slovenskom a Českom na úrovni PRDS a PPS, čo má priniesť výhody pre oba štáty. Táto spolupráca je založená na existujúcom cezhraničnom prepojení na úrovni regionálnych distribučných sústav. Projektu bol v roku 2019 udelený grant na spolufinancovanie 50 % z hodnoty oprávnených nákladov projektu, čo predstavuje približne 91,2 mil. EUR. SEPS má v tomto projekte štatút podporovateľa bez priameho podielu na realizácii a financovaní.
Vissarion Grigorievič Belinskij
Fyziológia Petrohradu a Petrohradský zborník
V rokoch 1845 – 1846 vyšli za spolupráce Belinského a Nekrasova dva zborníky: Fyziológia Petrohradu (Физиология Петербурга) a Petrohradský zborník (Петербургский сборник). Hlavný predstaviteľ oficiálnej žurnalistiky Bulgarin nazval vo svojej posmešnej recenzii autorov zborníkov „naturálnou“ školou. Belinskij názov prijal a dokázal ho premeniť na generačný program. Zdôrazňuje nutnosť prirodzenej školy ako základného smeru ruskej literatúry, položil dôraz na analýzu tragickej súčasnosti, na kritickosť literatúry a demokratizáciu jej tematiky. thumb|right|Vissarion Grigorievič Belinskij, 26. máj 1848
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Projekty spoločného záujmu
V PCI projekte Danube InGrid (číslo PCI je 10.7) je SEPS priamo zapojená do jeho realizácie. Ide o projekt v oblasti inteligentných sietí s cezhraničným dopadom na území SR a Maďarska. Hlavným cieľom projektu je posilnenie súčinnosti a integrácie slovenského a maďarského trhu s elektrickou energiou. V rámci projektu budú implementované smart grid technológie, a to na vnútroštátnej, ako aj na cezhraničnej úrovni, s využitím informačných a komunikačných technológií, na účel rozvoja modernej energetickej infraštruktúry. Na území SR má úlohu vedúcej spoločnosti ZSD, pričom SEPS je v pozícii aktívneho podporovateľa projektu s vlastnými investičnými aktivitami. Ďalším členom projektu je maďarská spoločnosť E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt. (ďalej len „EED“) a od roku 2021 aj spoločnosť VSD, ako nový člen konzorcia E.ON na Slovensku.
Dňa 1. októbra 2020 bol projekt vyhodnotený ako oprávnený na čerpanie prostriedkov z nástroja CEF. Z pôvodne požadovaných cca 291,2 mil. EUR mu však bolo pridelený grant vo výške 101,931 mil. EUR. V 1Q/2021 bola podpísaná grantová zmluva s INEA.
Vissarion Grigorievič Belinskij
List Gogoľovi
List Gogoľovi (Письмо Гогою, 1855) bol prvýkrát publikovaný v periodiku Polárna hviezda . Obsahuje Belinského ideologický závet. Možno ju považovať za minimálny program ruskej radikálnej demokracie v podvečer revolúcie r. 1848. Vložil do textu požiadavky zrušenia nevoľníctva, zrušenia telesných trestov a zavedenia prísnej zákonnosti. List prijalo radikálne aj umiernené krídlo ruskej literatúry, získal pre vec pokroku Turgeneva, Dostojevského, Nekrasova, Gončarova. Dostojevskij bol za verejné čítanie Listu Gogoľovi odsúdený na smrť, tesne pred popravou trest zmiernili na štyri roky vyhnanstva.
Dielo
Je po ňom pomenovaná ulica v bratislavskej Petržalke.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Projekty spoločného záujmu
Investičný zámer sa realizuje s cieľom nahradiť neperspektívnu 220 kV sústavu v oblasti Bystričany a Križovany (vedenie V274 Bystričany – Križovany, R220 kV Bystričany a transformácie 220/110kV, 2x200 MVA, v ESt Bystričany) sústavou 400 kV (vedenie 2x400 kV Križovany – Horná Ždaňa – Bystričany, transformácia 400/110 kV 2x250MW v ESt Bystričany).
Súbor stavieb je v rozsahu vedenie 2x400 kV Križovany – Bystričany a transformácia 400/110 kV v ESt Bystričany ukončený a v prevádzke. Fáza zaslučkovania tohto vedenia 2x400 kV do R400 kV Horná Ždaňa sa nachádza v stave získavania potrebných povolení.
Projekt bol spolufinancovaný z podporného fondu BIDSF, spravovaného bankou EBOR, ktorý je určený na odstránenie dôsledkov predčasného odstavenia EBO V1 a prebieha v koordinácii so SSD, a. s.
Prepojenia s Maďarskom
SEPS v marci 2014 oznámila, že do roku 2018 by mali byť postavené dve 400 kV vedenia do Maďarska. Výstavba vedení Gabčíkovo (V. Ďur) – Gönyu a Rimavská Sobota – Sajóivánka mala začať na prelome rokov 2015 a 2016. V decembri 2015 bolo oznámené, že vedenia Gabčíkovo – Gönyű – Veľký Ďur a Rimavská Sobota – Sajóivánka sú v začiatočnej fáze vydania stavebného povolenia. Plánované ukončenie výstavby vedení bolo koncom roku 2018. Na slovenskej strane by malo byť investovaných 60 mil €. V januári 2016 spoločnosť oznámila, že kvôli meškaniu zo strany maďarského partnera MAVIR sa predpokladané ukončenie realizácie posúva na rok 2019. Náklady na výstavbu vedení spolu s úpravami v koncových rozvodniach na slovenskej strane spoločnosť SEPS predpokladá aj v roku 2016 v rovine približne 60 miliónov eur. Výstavba pomôže zlepšiť tranzit energie na slovensko-maďarskom profile kde „v niektorých časových obdobiach vznikajú totiž na slovensko-maďarskom profile také prevádzkové stavy, keď SEPS ako prevádzkovateľ prenosovej sústavy SR musí zabezpečiť jej bezpečnú prevádzku až rôznymi neštandardnými prevádzkovými opatreniami“. Zmluva o výstavbe vedení bola nakoniec podpísaná 1. marca 2017. Podľa zmluvy by mali vedenia byť dokončené do konca roku 2020. Prenosová kapacita medzi oboma krajinami sa tak zdvojnásobí. Z vedenia Gabčíkovo – Veľký Ďur bude pri Veľkom Mederi jeden poťah odpojený a zavedený do Gönyu. Vznikne tak vedenie V480 Veľký Ďur – Gönyű a vedenie V481 Gabčíkovo – Gönyű. Plánované je využitie stožiarov typu DONAU. Pri Rimavskej Sobote vznikne dvojité vedenie s využitím podpier typu DONAU, ktoré bude mať len jeden poťah. Jeho číslo bude 447.
Celkom bolo na Slovensku postavených zo  nových vedení. Vedenie z Veľkého Medera na hranicu malo stáť 22 mil eur, vedenie z Rimavskej Soboty na hranicu 33 mil eur.
V novembri 2020 SEPS oznámil, že predpokladané uvedenie prepojení s Maďarskom do prevádzky je k 5. aprílu 2021. Podľa vyhlásenia SEPS „Uvedený dátum je určený na základe najodbornejších odhadov zohľadňujúcich súčasnú situáciu, doterajšie poznatky a bežný postup príslušných úradov na slovenskej i maďarskej strane. Z dôvodu nepredvídateľnosti vývoja situácie, predovšetkým v súvislosti s pandémiou COVID-19, nie je možné celkom vylúčiť možnosť ďalšieho odkladu uvedenia dotknutých vedení do komerčnej prevádzky.“
Na prelome marca a apríla 2021 boli na nových vedeniach s maďarskom (V 480, V 481 a V 447) vykonané všetky potrebné skúšky.
Komerčná prevádzka vedení bola začatá 5. apríla 2021. 29. apríla 2021 sa pri odovzdaní prepojenia SEPSu a maďarskej prenosovej sústavy v obci Gönyű stretli minister financií Igor Matovič a maďarský minister zahraničných vecí Péter Szijjártó. Po odovzdaní vedení bol zrušený tzv. „stop stav“ pre inštaláciu nových zdrojov elektrickej energie. Uvoľnených bolo 1 837 megawattov výroby. Odovzdanie projektu muselo byť odložené kvôli pandémii COVID-19 a vyplývajúcemu „nedostatku kapacít a meškania zahraničných dodávok materiálov“.
Ostatné
Ukončením rekonštrukcie 400 kV rozvodní Podunajské Biskupice a Spišská Nová Ves v roku 2020 bol zavŕšený prechod na diaľkové riadenie zo Slovenského elektroenergetického dispečingu v týchto elektrických staniciach v pôsobnosti prevádzkových správ Západ a Východ.
Stredné Slovensko
náhľad|Demontáž vedenia V274 pri obci [[Ludanice v júli 2019]] náhľad|Dokončené vedenia V483 a V484 nad [[Partizánske|Partizánskym]] S odstávkou Elektrárne Bohunice súvisí aj zlepšenie prenosovej sústavy. V decembri 2014 bol vyhlásený oznam o verejnom obstarávaní na 5 stavieb tohto projektu: rekonštrukcie rozvodne 400 kV Bystričany, rozšírenie rozvodní 400 kV Horná Ždaňa a Križovany, 2×400 kV vedenie Križovany – Bystričany a 2×400 kV vedenie Horná Ždaňa – lokalita Oslany (Bystričany). Vedenie Križovany – Bystričany bude vybudované ako prvé, po jeho zhotovení bude do neho pri Oslanoch zaslučkované vedenie Horná Ždaňa – lokalita Oslany. Vedenie Križovany – Horná Ždaňa bude mať číslo 483, vedenie Križovany – Bystričany číslo 484 a vedenie Horná Ždaňa – Bystričany číslo 485. Súčasnú vedenie V274 bude demontované v celej svojej dĺžke cca (238 stožiarov). Nové vedenie zaberie a rozšíri skoro celý koridor V274 a pôjde v zarovno s koridorom vedení 2×110 kV V8769/8770. Pri obci Kapince si sokol lastovičiar vybral ako miesto hniezdenia 220 kV vedenie spoločnosti. SEPS s jeho dekonštrukciou počkal, kým sokolie mláďatá hniezdo neopustia.
Vo februári 2017 spoločnosť podpísala zmluvy s dodávateľom na zhotovenie diel „Rozvodňa 400 kV Bystričany“, „Rozvodňa 400 kV H. Ždaňa – rozšírenie“ a „Rozvodňa 400 kV Križovany – rozšírenie“. V prvom prípade ide o výstavbu novej rozvodne v lokalite Bystričany. V ostatných dvoch prípadoch ide o rozšírenie existujúcich rozvodní v obciach Horná Ždaňa a Križovany. Výstavba prebehne v rokoch 2017 až 2019. Výstavba novej stanice Bystričany začala v roku 2017 a tiež začalo rozširovanie stanice Horná Ždaňa o dve nové polia. Dvojité vedenie Bystričany – Križovany by malo stáť viacej než 54 miliónov eur. Dvojité vedenie malo dĺžku viac než 77 kilometrov a obsahuje 239 stožiarov. Rozpätie medzi stožiarmi dosahuje priemerne 321 metrov a ich priemerná výška je až takmer 46 metrov nad terénom.
V schéme Elektrizačnej sústavy platnej k 31. decembru 2020 bolo vedenie V483 v prevádzke spolu s vedením V274 na spoločných stožiaroch. V Bystričanoch boli zaústené do 400 kV časti a 220 kV časti stanice. Vedenie V274 je prevádzkované na jednom 400 kV poťahu dvojitého 400 kV vedenia ako 220 kV vedenie. V Budúcnosti, po dostavbe druhého 400 kV / 110 k V transformátora v Bystričanoch sa vedenie V274 preústi do 400 kV a vznikne tak vedenie V484 (namiesto V274).
Prevádzka rozvodne 220 kV v Bystričanoch by mala byť ukončená do konca roku 2021. Odvtedy to bude rozvodňa 440 kV s dvomi transformátormi 400/110 kV. Dovtedy sú v prevázke stará rozvodňa s 1x 220kV/110kV a nová s 1x 400kV/110kV transformáciou. V roku 2025 sa očakáva ukončenie výstavby vedení z Hornej Ždane.
Ďalšie projekty
V máji 2017 začala rozšírenie a rekonštrukcia 400 kV stanice Podunajské Biskupice.
V rokoch 2018 až 2021 by mala prebehnúť výstavba transformovne 400/110 kV Senica. Projekt 2×400 kV Rimavská Sobota – Medzibrod, ktorý má stáť približne 170 miliónov eur má byť postavený v rokoch 2023 až 2027, hradiť ho však bude investor PVE Ipeľ.
Ukrajina
Spoločnosť 21. júna 2017 podpísala memorandum s prevádzkovateľom prenosovej sústavy Ukrajiny, spoločnosťou UKRENERGO. Obe strany „v Memorande o porozumení vyjadrujú vôľu pracovať spoločne na príprave obojstranne prijateľných technických riešení na zvýšenie prenosovej kapacity 400 kV vedenia Veľké Kapušany – Mukačevo a ešte tento rok [2017] podpísať zmluvu o vzájomnej spolupráci v implementačnej fáze tohto projektu.“ V roku 2021 tento zámer stále platil. Rekonštrukcia by sa mala začať na ukrajinskej strane. Po nej by sa malo približne v roku 2023 rozhodnúť ako pokračovať na slovenskej strane a či sa bude vedenie zdvojovať alebo nie. Závisí to aj od pripájania Ukrajiny a Moldavska k sústave ENTSO-E.
Česko
V roku 2021 SEPS s českým partnerom ČEPS zvažovali prepojenie svojich krajín novým vedením 1×400 kV Ladce – Otrokovice. S projektom sa nepočíta pred rokom 2032, keďže bude treba vybudovať novú elektrickú stanicu Ladce spolu s transformáciou 400 kV/110 kV. S tým sa počíta v rokoch 2026 až 2027.
Rosička
Rosička môže byť:
Slovenská elektrizačná prenosová sústava
Ostatné krajiny
S ostatnými susedmi: Poľskom, Maďarskom a Rakúskom SEPS zatiaľ kapacitu rozširovať (resp. vybudovať s Rakúskom) neplánuje.
<!--
Plánovaný prehľad podľa rokov
vynosy: 458 275 280 € (2013) 457,11 mil € (2012) V roku 2012 dosiahla spoločnosť výnosy vo výške 457,11 mil € (2012) a zisk vo výške 78,63 mil €. O rok neskôr výnosy stúpli na 458,3 mil. €, dosiahnutý zisk bol 69,2 mil €. Spoločnosť hospodárila s majetkom vo výške 903,4 mil €, viac ako 100 mil € bolo investovaných do jeho rozvoja a obnovy. Prenesená elektrická energia: 31 272,324 GWh Ročná výroba elektrickej energie v roku 2014 bola 27 254 GWh, spotreba bola 28 355 GWh. Celková dĺžka vedení v správe SEPS je, ich rozvinutá dĺžka je (stav z roku 2015). Na týchto vedeniach sa nachádza 7 072 stožiarov. SEPS tiež prevádzkuje 25 elektrických staníc na rôznych miestach Slovenska.
END
-->