cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Agésarchos z Triteie
Agésarchos, syn Haimostrata z achájskej Triteie, zvíťazil v boxe (pygmé) na 165. olympijských hrách. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol aj na ostatných celogéckych hrách, keď si víťazné vence odniesol z pýtických, isthmických i z nemejských hier. Tieto hry usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu. Každé toto štvorročné obdobie nazývali olympiádou. Spolu tvorili „obeh“ (periodos) a víťaz všetkých štyroch hier sa nazýval víťaz obehu (periodonikés).
Staroveký autor Pausanias uvádza, že pri návšteve Olympie videl sochu Agésarcha. Bola dielom synov Polykla (Timarchida a Timokla) a na podstavci mala nápis vytesaný vo veršoch, ktorý okrem iného hlásal, že Agésarchova rodná Triteia bola arkádskym mestom. Pausanias o tom vyslovil pochybnosť, ale pripustil, že v tom čase Triteia mohla patriť Arkádii.
Sainte-Colombe-de-Peyre
Sainte-Colombe-de-Peyre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letisko Paríž-Orly
Letisko Paríž-Orly, (IATA: ORY, ICAO: LFPO) je jedným z letísk Paríža. Nachádza sa pri meste Orly na juhu metropolitnej časti mesta. Do vybudovania Letiska Charlesa de Gaulla bolo hlavným letiskom Paríža a i teraz zostáva najvyťaženejším letiskom pre vnútroštátne linky.
Adolf Benš
Adolf Benš (* 18. máj 1894, Pardubice† 8. marec 1982, Praha) bol český architekt, pôsobiaci aj na území Slovenska.
Životopis
Narodil sa 18. mája 1894 v Pardubiciach. Študoval architektúru na ČVUT v Prahe (1913-14, 1918-23) a na Akadémii výtvarných umení v Praze (1921-24) (žiak J. Kotěru a J. Gočára). V rokoch 1924-25 pracoval v ateliéri Josefa Gočára, v roku 1925 už zakladá vlastný ateliér. 1940-43 pracuje v Plánovacej komisii pre hl. m. Prahu, 1943-45 opäť vo vlastnom ateliéri. Po vojne pôsobí ako profesor Vysokej školy uměleckoprůmyslové v Prahe (do 1965), v rokoch 1947-48 ako jej rektor. V roku 1955 je menovaný dopisujúcim členom Akadémie architektúry v Paríži. Zomrel 8. marca 1982 v Prahe.
Adolf Benš je jedným z najvýznamnejších českých funkcionalistických architektov. Bol inšpirovaný francúzskou medzivojnovou tvorbou, najmä ideami Le Corbusiera. K jeho najvýznamnejším projektom patrí Budova Elektrických podniků hl. města Prahy z roku 1935. Na Slovensku zrealizoval napr. gymnázium v Ružomberku, alebo niekoľko víl v Bratislave.
Dielo
thumb|Vila ing. Novotného v Bratislave
Melpomene
Melpomene môže byť:
Vyšné Hágy
Vyšné Hágy sú jednou z najvýznamnejších kúpeľných osád vo Vysokých Tatrách a takisto sú časťou rovnomenného mesta. Ležia pod vyústením Batizovskej doliny do Popradskej kotliny pri križovatke Cesty Slobody s cestou II/539 medzi Štrbským Plesom a Starým Smokovcom, v nadmorskej výške 1125 metrov nad morom.
Najstaršia časť osady Vyšné Hágy ležala asi o tristo metrov nižšie od dnešnej stanice tatranskej elektrickej železnice. V súčasnosti sa osada rozkladá nad aj pod Cestou Slobody, s panorámou Končistej, Batizovského štítu a Gerlachovského štítu. Sídlisková časť Vyšných Hágov, ktorá sa nachádza pod Cestou Slobody sa nazýva Staré Hágy.
Dominantou osady je Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie, ktorému je v podstate podriadený štýl života v osade. Súčasťou osady je tiež Horáreň Zbelovo, ktorá sa nachádza na pravom brehu Malého Šumu, nad traťou Tatranskej elektrickej železnice.
Dejiny
Počiatky osady sa datujú do roku 1881, keď v dolnej časti neskorších Vyšných Hágov postavil batizovský a markušovský veľkostatkár František Máriassy na svojich pozemkoch, asi 300 metrov poniže neskoršej trasy Tatranskej elektrickej železnice, jednoposchodový hotel s hosťovskými izbami, spoločnou nocľahárňou a reštauráciou. Bola to v tom čase malá osada, ktorá mala tri drevené vilky. V tom čase Vyšné Hágy ožívali len v letných mesiacoch, keď sem prichádza niekoľko turistov od Štôly a najmä majitelia kaštieľa na Starých Hágoch. Po prvých objektoch turistického charakteru si v najjužnejších miestach osady nechal Mariássy postaviť aj súkromný Poľovnícky dom (Vadászház, Jagdhaus). Budova bola postavená v švajčiarskom štýle s pozdĺžnou krytou verandou. Neskôr mali majitelia ambície postaviť kúpele.
V roku 1897 sa majiteľom Vyšných Hágov a okolitých lesov stal pruský knieža Christián Kraft Hohenlohe von Öhringen, ktorý tu dal postaviť väčší zrubový hotel Erika (1897) a súkromný, verejnosti neprístupný poľovnícky kaštieľ(1898) slovenským architektom menom Gedeon Majunke. Vyšné Hágy sa dostali do prenájmu A. Polnischa staršieho, ktorý ich obhospodaroval celých 50 rokov. Dobudoval ich do stavu, aký mali pred výstavbou liečebne, a to v mieste dnešných starých Hágov.
K radikálnej zmene došlo v roku 1928, keď sa stal majiteľom osady štát a ten určil pre rodiace sa kúpele inú funkciu - čisto liečebnú. V roku 1935 tu Ústredná sociálna poisťovňa začala stavať veľké sanatórium pre liečbu tuberkulózy, sprístupnené verejnosti 2. júna 1941, v tom čase najväčšie v Strednej Európe. Popri moderne vybudovanej hlavnej budove vyrástli súčasne potrebné personálne byty a prevádzkové zariadenia. Robotníci, ktorí stavali mamutí komplex, štrajkovali roku 1938 za zlepšenie svojich sociálnych podmienok, ale aj na protest proti narastajúcemu fašizmu a jeho vojnovému štvaniu. Viacerí zo zaistených sa dostali do fašistických koncentračných táborov.
Liečba
left|thumb|Budova NÚTPCHaHCH je dominantou osady Vyšné Hágy Od začiatku sa tu liečila pľúcna a mimopľúcna tuberkulóza. V čase od 17. marca do 15. júla 1945 slúžil ústav ako 1. československá odsunová nemocnica. Veľké zásluhy na rozvoji chirurgických oddelení mal MUDr. Karol Šiška, ktorý už 4. februára 1948 vykonal prvú resekciu pľúc na Slovensku. Resekčná liečba pre pľúcnu tuberkulózu kulminovala v roku 1958, keď bolo uskutočnených 268 operácií. V roku 1971 pribúdajú bronchoplastické výkony a spektrum diagnostických postupov sa rozširuje o mediastinoskopiu a parasternálnu mediastinotómiu. V roku 1988 bolo v ústave, na základe rozhodnutia vtedajšieho MZaSV SSR č.Z-6927-B/12, zriadené Centrum pre hrudníkovú chirurgiu. right|thumb|Autobusová zastávka vo Vyšných Hágoch Ústav vykonáva diagnostiku a diferenciálnu diagnostiku, konzervatívnu a chirurgickú liečbu tuberkulózy a respiračných ochorení, vrátane nádorov pľúc, ochorení v oblasti gynekológie, urológie a mimopľúcnej formy tuberkulózy, ambulantnú liečbu v odbore chirurgia, gynekológia, bronchológia, urológia a funkčné vyšetrenie pľúc.
left|thumb|Vyšné Hágy, časť Staré Hágy, úplne vpravo je viditeľná základná škola, ktorá je najvyššie položenou na Slovensku.
V ústave sídli aj Centrum pre liečbu rezistentnej tuberkulózy a Národný register tuberkulózy na Slovensku. Aj v súčasnosti Ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie je na vysokej odbornej úrovni. Disponuje vyspelým personálom, modernou prístrojovou technikou, architektonicky účelne riešenými vnútornými i vonkajšími priestormi. Budova ústavu je chránený pamiatkový objekt.
Osempodlažný 270 metrov dlhý objekt postavený v nadmorskej výške má takmer 2000 miestností (500 lôžok) a aj dnes patrí k architektonicky a funkčne skvele riešeným objektom. Tradične je tu kvalitné lekárske obsadenie a tak dnes špecializovaný ústav vykonáva veľmi náročné procedúry a zákroky, vrátane hrudnej chirurgie.
Zaujímavosti
left|thumb|Vodojem nad Vyšnými Hágami z roku 1935 right|thumb|Horáreň Zbelovo right|thumb|Tunel Osada Vyšné Hágy je verejnosti známa nielen ako kúpele, kde sa lieči tuberkulóza, i iné respiračné choroby, ale aj tým, že bola dejiskom medzinárodného volejbalového turnaja o Pohár SNP, ktorý sa každoročne organizoval v auguste.
Vo Vyšných Hágoch sa taktiež nachádza najvyššie položená základná škola na Slovensku, v nadmorskej výške a druhá najvyššie položená materská škola na Slovensku vo výške.
Železničná vlečka a tunel
Vo Vyšných Hágoch sa v areáli liečebného ústavu nachádza aj tunel na bývalej vlečke, ktorá viedla zo železničnej stanice Vyšné Hágy. Postavená bola spolu s tunelom v roku 1935 (kolaudácia prebehla 17. októbra 1939). Tunel, ako aj vlečka patrili pod správu TEŽ. Samotný tunel slúžil na dopravu potravín a zásobovanie liečebného ústavu, kým vlečka hlavne na dopravu uhlia do kotolne. Tunel, rovnako ak aj celá vlečka prestala plniť funkciu potom, ako bola v roku 1971 kotolňa plynofikovaná (v kotolni dodnes slúžia pôvodné kotle, vyrobené v roku 1936 podnikom Vítkovické železárny - Kotlárna). Vlaky však do tunela prestali chodiť už skôr.
Tunel sa nachádza na úvrati vlečky, ktorá zásobovala kotolňu uhlím. Vlečka s celkovou dĺžkou približne 500 metrov viedla oblúkom od železničnej stanice smerom do kotolne. Približne 20 metrov pred vstupom vlečky do budovy kotolne, úvraťou späť odbočovala 192 metov dlhá koľaj do pivničných priestorov sanatória z povrchu hĺbeným tunelom. Dĺžka tunelu je približne 170 metrov. Je najvyššie položeným železničným tunelom na Slovensku s nadmorskou výškou približne. Prvý pás tunela z celkovo štrnástich je v miernom pravotočivom oblúku, zvyšok tunelovej rúry vedie priamo. Tunelová rúra je v miernom stúpaní. V tuneli nemalo byť na rozdiel od vlečky trolejové vedenie, lebo mal menší profil a vozne tam mal pôvodne dopravovať akumulátorový rušeň (nebol vyrobený) a potom navijak. Po oboch stranách tunela sa nachádzajú aj bezpečnostné výklenky. Zánikom nákladnej dopravy na TEŽ funkcia tunela zanikla a dnes sa využíva na vývoz odpadu z liečebného ústavu vozidlom Multicar. Z vlečky sa už veľa nezachovalo, v roku 2001 bola okrem úvraťovej výhybky, koľaje v tuneli a časti koľaje medzi tunelom a kotolňou, kompletne demontovaná. Ostala tak len slepá koľaj na železničnej stanici.
Turistika
Z Vyšných Hágov sa strmou, namáhavou žlto značenou turistickou trasou môžeme dostať až na Tatranskú magistrálu a k Batizovskému plesu a na druhú stranu vedie trasa na Nižné Hágy na okraji obce Štôla, kde pokračuje do Novej Polianky.
Takisto vo Vyšných Hágoch končí Chodník Zdravia, ktorý vedie z Tatranskej Lomnice paralelne s Cestou Slobody.
Gregor I. (pápež)
Svätý Gregor I. Veľký tiež Gregor Dvojeslov alebo Gregor Dialogos, vl. menom Gregorius (* asi 540, Rím – † 12. marec 604, Rím) bol 64. pápež katolíckej cirkvi (v období rokov 590 – 604). Okrem najvyššej duchovnej funkcie sa stal známym aj ako cirkevný učiteľ a autor množstva spisov, homílií a apoštolských listov. Ako prvý mních v cirkevných dejinách sa stal pápežom.
Gregor I. patril k najvýznamnejším pontifikom a k významným osobnostiam svojej doby. Je považovaný za zakladateľa stredovekého pápežstva.
Mladosť a cirkevná kariéra
Pochádzal zo vznešenej starorímskej senátorskej rodiny (jeho otec Gordianus ako aj matka Silvia sú považovaní za svätých). Pôvodne sa zdalo, že bol predurčený k svetskej kariére. Venoval sa právnickému povolaniu. Ako rímsky úradník a mestský prefekt (v rokoch 572 – 573) si získal mimoriadnu úctu rímskeho obyvateľstva. Po otcovej smrti sa jeho život obrátil: zriekol sa všetkých svetských hodností a na rodinných statkoch zriadil šesť benediktínskych kláštorov. Na mieste rodinného rímskeho paláca na Monte Celio zriadil siedmy kláštor, ktorého radovým členom sa stal on sám.
Na pápežskom stolci
Celý jeho pontifikát bol sprevádzaný udalosťami, ktoré mu nedovoľovali viesť tichý duchovný život. Morové epidémie a vpády plieniacich Longobardov ťažko dopadali na obyvateľstvo. V rokoch 592 – 593 sa mu však podarilo s Longobardmi uzavrieť separátny mier. Veľmi významnou mierou sa pričinil na šírení kresťanstva medzi Vizigótmi, Galmi či Anglosasmi. V čase ohrozenia Ríma cudzími nájazdmi sa stal skutočným panovníkom angažujúcim sa rovnako v duchovných ako aj svetských záležitostiach. Veľmi mu záležalo, aby obyvatelia v najťažších časoch čo najlepšie zvládali strádanie; osobne zadovažoval potraviny a ďalšie nevyhnutné veci pre hladujúci ľud. Previedol dokonalú reorganizáciu cirkevného majetku s cieľom zmiernenia sociálnej biedy. Na obranu mesta zriadil vojenskú posádku.
Veľa energie venoval reorganizácii cirkevného života ako aj usporiadania vzťahov s okolitými krajinami. V Itálii (približne dnešné Taliansko) zaviedol nový spôsob voľby biskupov a pevne presadzoval kňazský celibát. Tvrdo postihol prelátov, ktorí sa v minulosti dopustili prehreškov. Ako obdivovateľ svätého Benedikta a mníšskeho života vôbec udelil viacero výsad mníšskym rádom.
Starosti mu spôsobovali vzťahy s Byzanciou, ktorá sa odmietala podriadiť pápežskej autorite a primátu Ríma v cirkevných záležitostiach. Tieto spory sa vliekli celým Gregorovým pontifikátom; určitým zadosťučinením bolo obrátenie Anglicka na kresťanskú vieru, patriace k najvýznamnejším činom tohto pápeža.
Dlho pred svojou smrťou trpel Gregor zdravotnými ťažkosťami. Napriek tomu do svojich posledných dní vynikal duševnou sviežosťou a vitalitou (tesne pred skonom vraj diktoval svoje listy). Telesné ostatky tohto pápeža spočívajú v náhrobku v Bazilike svätého Petra. V rímskom kostole San Gregorio Magno al Celio, stredisku Gregorovho kultu, ktorý bol postavený na niekdajšom rodinnom pozemku, sa dodnes nachádza Gregorova cela.
Literárna činnosť Gregora I.
left|thumb|170px|Podobizeň Gregora I. v Norimberskej kronike z r. 1493Veľmi významná je Gregorova literárna činnosť. Vo svojich dielach sa zaoberal rozborom evanjelií ako aj otázkami praktickej duchovnej správy (napr. v diele Liber regulae pastoralis vykresľuje ideál duchovného pastiera).
Strzelce Krajeńskie
Strzelce Krajeńskie je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat strzelecko-drezdenecki v rovnomennej gmine.
Gregor I. (pápež)
Literárna činnosť Gregora I.
Dôležitú časť jeho písaných textov tvorili tzv. homílie, ktorými sa snažil o výklad Biblie vo forme kázní. Celkom sa dochovalo štyridsať homílií z rokov 590 – 593. Najväčšiu vážnosť v stredoveku požívala Homiliae in Evangelia, pochádzajúca zo samého počiatku Gregorovho pontifikátu.
Strzelce Krajeńskie
Žije tu 10 149 obyvateľov (30. 6. 2007).
Gregor I. (pápež)
Dialógy
V roku 593 vydal knihu pomenovanú Dialógy (Dialogi de vita et moribus patrum Italicorum et de aeternitate animarum). Dielo odzrkadľujúce prostú dôverčivosť svojej doby je písané vo forme rozhovoru dvoch osôb. V stredoveku to bola najčítanejšia kniha. Podľa nej bol Gregor pomenovaný aj menom Dvojeslov, resp. Dialogos.
Dej sa začína odvíjať, keď Gregor, chtiac sa zbaviť bremena svetských záležitostí, odobral sa na osamelé miesto a tu smútil nad tým, že mu podľa jeho priania nie je dožičené venovať sa v kláštornej cele duchovnej očiste duše podľa vzorov vynikajúcich svätých mužov Itálie. Tí podľa jeho slov dosiahli v odlúčenosti od sveta vrchol dokonalosti srdca. V tej chvíli ho prichádza navštíviť priateľ z detstva, teraz diakon, menom Peter, a Gregor mu otvára svoje srdce.
Z rozhovoru vyplýva, že Peter vôbec nevie, že by v Itálii žili muži ovenčení gloriolou svätosti. Gregor mu ich v prvom dialógu vymenúva dvanásť, druhý dialóg je venovaný svätému Benediktovi, v treťom sa opäť vracia k spomienkam na iných svätcov, osobitne sa zmieňuje o pápežoch Jánovi II. a Agapetovi I., štvrtým dialógom, v ktorom Gregor pripomína zázračné udalosti posilňujúce vieru v posmrtný život, celé dielo končí.
Ďalšie diela
Gregorovým najrozsiahlejším dielom sú Moralia (Expositio in librum Iob seu Moralium libri), na ktorom začal pracovať ešte ako vyslanec v Konštantínopole a dokončil ho okolo roku 595. Dielo, kladúce si za cieľ vyzdvihnutie morálneho zmyslu života s ohľadom na jeho praktické nábožensko-mravné aplikácie, sa hneď po svojom uvedení stalo akousi príručkou morálky a asketickej teológie.
Do dnešných dní sa dochovalo osemstopäťdesiat štyri Gregorových pastierskych listov, ktoré sú svedectvom doby a jej problémov. Listy zachytávajú veľký diel jeho vládnej a pastierskej činnosti. Ich adresátmi boli viacerí súdobí panovníci, správcovia pápežských statkov; najväčší počet listov je určených biskupom, metropolitom a cirkevným patriarchom.
Okrem toho zložil mnoho modlitieb a napísal množstvo komentárov k biblickým textom. Ani tu však Gregorova literárno-spoločenská činnosť nekončí. Podieľal sa na vypracovaní latinskej liturgie a v Ríme založil spevácku školu. Jeho meno je spojené s tzv. gregoriánskym chorálom, jednohlasným náboženským spevom, ktorý sa bezo zmien zachoval do súčasnosti.
Legendy spájané s Gregorom I.
right|thumb|170px|Socha Gregora I. vo farskom kostole v [[St. Wolfgang im Salzkammergut z r. 1706]] Gregor I. bol človekom veľkých schopností, rozhodnosti a energie, ale vždy realistický a pokorne zmýšľajúci. S jeho životom sa spája niekoľko legiend poukazujúcich na jeho svätosť.
Po zvolení pápežom sa necítil hodný pre túto funkciu a chcel z Ríma utiecť. V prezlečení sa mu to aj podarilo, no čoskoro ho našli, údajne podľa nebeského svetla, ktoré sa nad ním rozžiarilo.
Dcére cisára Tiberia II. (Konštantína) Konstancii Gregor ponúkal ako relikviu rubáš evanjelistu Jána. Konstancia však ponúkanú relikviu odmietla s tým, že vraj nie je pravá. Nato Gregor uchopil nôž a prepichol ním plášť, z ktorého okamžite vytryskla krv ako dôkaz pravosti.
Medzi legendy spájajúce sa s Gregorom I. patrí nádherná príhoda o morovej rane, ktorá postihla Rím v prvom roku Gregorovho pontifikátu. Pápež na odvrátenie choroby usporiadal procesiu, ktorá keď prechádzala okolo vtedajšieho Hadriánovho mauzólea na jeho vrchole sa objavil archanjel Michal. Ako znamenie konca epidémie zasunul svoj meč do pošvy. V bronzovom stvárnení flámskeho sochára Petera Antona von Verschaffelta z roku 1753 nájdeme tento výjav na vrchole Anjelského hradu dodnes.
Gregor I. vo výtvarnom umení
O význame a popularite pápeža Gregora I. svedčí množstvo výtvarných diel, zachytávajúcich epizódy a dôležité udalosti v živote tohto pontifika. Príklady diel možno nájsť takmer v každom slohu – napr. z gotiky je známym spracovaním dosková maľba Majstra Theodorika, z renesancie nachádzame Gregorovu podobizeň na známej Raffaelovej freske Dišputa o Sviatosti oltárnej v Apoštolskom paláci, od ranobarokového umelca Carla Saraceniho pochádza obraz z roku 1610. Z 18. storočia pochádza Gregorova socha od neznámeho autora na kazateľnici trinitárskeho kostola v Bratislave. V rozličných krajinách je Gregorovi I. zasvätených viacero sakrálnych stavieb. Je takisto patrónom viacerých miest.
Westend Tower
thumb|Pohľad z Lamačskej cesty
Literárna história
náhľad|Kamenná doska obsahujúca časť [[Epos o Gilgamešovi|Eposu o Gilgamešovi]] Literárna história je disciplína literárnej vedy; história literatúry alebo jej predmet, čiže vývin literatúry. Zaoberá sa umeleckou literatúrou v jej chronologickom vývine od najstarších čias až po súčasnosť.
Názory na dejiny literatúry
Podľa Veselovského sú dejiny literatúry dejinami spoločenského myslenia, ktoré sa prejavovalo vo filozofii, náboženstve a poézii, a zafixovalo sa pomocou slova. V dejinách poézie preniká nový životný obsah staré obrazy. Dejiny epiteta sú v miniatúre dejinami celého poetického vedomia.
Jaujac
Jaujac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Jaujac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Jaujac má 1212 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Wimereux
Wimereux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alebo
Alebo je priraďovacia spojka, ktorou sa v matematike obvykle označuje výroková spojka disjunkcia. V hovorovom jazyku sa však väčšinou zvykne používať vo význame nonekvivalencie.
Sulechów
Sulechów je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat zielonogórski v rovnomennej gmine.
Žije tu 16 925 obyvateľov (30. 6. 2019).
Hadik
Hadik (pre uhorský rod staršie niekedy písané aj Hadík) môže byť:
Droužetice
Droužetice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 106 obyvateľov, z toho 57 mužov a 49 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 42,4 roka, ženy 44,7 roka).
Calliope
Calliope môže byť:
Kalliope môže byť:
Apisaón
Apisaón (Apisaón) môže byť v gréckej mytológii:
Apisaon môže byť aj:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krásnohorské Podhradie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krásnohorské Podhradie v okrese Rožňava.
Meštiak
Meštiak môže byť:
Meštiactvo môže byť:
Cirus
right|thumb|Riasové oblaky
Cirus (po latinsky cirrus, Ci) alebo riasa je oblak s vysokou hladinou a je najčastejším oblakom tejto hladiny. Vzniká v oblastiach veľmi nízkych teplôt −40 °C až −50 °C. Pozostáva výlučne z ľadových kryštálikov veľkosti až do. Keď sú kryštáliky dosť veľké na to, aby mohli padať, niekedy prúdia nadol a dostanú sa do vetra fúkajúceho z rozličných smerov. Tým sa oblak roztiahne do dlhých chvostov (cirrus uncinus). Môže mať vzhľad kučier, závojov, či vlákien. Za denného svetla je biely a tenký, neprináša zrážky. Môžeme cezeň vidieť Slnko aj Mesiac.
Tieto oblaky bývajú predzvesťou silnejšieho prízemného vetra. Tvoria sa aj po búrke ako zvyšok vrcholu oblaku kumulonimbus. Sú pozostatkom po nákovovom vrchole búrkového oblaku, ktorý od zvyšku mraku oddelil silný vietor vo veľkých výškach. Cirus však najčastejšie vzniká stúpaním stabilného vzduchu pozdĺž atmosférického frontu. Ako vzduch stúpa, s kondenzovaním čoraz väčšieho množstva vlhkosti vznikajú rozličné typy oblakov. Cirus vzniká až nakoniec a predstavuje posledné zvyšky vodných pár. Vzduch nad ním je mimoriadne suchý. Hoci cirus vzniká ako posledný, je prvým oblakom ohlasujúcim približovanie frontu, zvlášť, ak postupne hustne. Dlhotrvajúce tenké a riedke ciry však naopak naznačujú pretrvávanie pekného počasia.
Cirus vzniká aj pri rýchlych pohyboch vzduchových hmôt nad vysokými pohoriami. Zaujímavosťou tohto oblaku je to, že sa bežne vyskytuje aj v atmosférach iných planét, napríklad v atmosfére Marsa alebo Neptúna.
Kaštieľ v Strážkach
Stavba
Kaštieľ bol postavený na základoch hradu z 13. storočia počas rokov 15701590. Z pôvodne gotickej podoby bol prestavaný v renesančnom duchu a v 18. storočí bol barokovo-klasicisticky upravený. Prevláda renesančný sloh. Pôvodne trojkrídlová budova bola po požiari v roku 1708 dobudovaná do štvorcového profilu s vnútorným nádvorím.
Súčasnosť
V kaštieli sa nachádzajú expozície SNG, ktorá kaštieľ získala roku 1972 prevodom po smrti majiteľky Margity Czóbelovej. V parku je nainštalovaná expozícia plastiky, v kaštieli sú okrem zbierky historickej knižnice a mobiliára kaštieľa aj expozícia Ladislav Mednyanszký a Strážky a expozícia ''Portrét 17.19. storočia na Spiši''.
Pásmo Gazy
Pásmo Gazy (, angl. Gaza Strip) je úzky pruh zeme na pobreží Stredozemného mora, severovýchodne od Sinajského polostrova. Nachádza sa tu najväčšie mesto pod palestínskou správou - mesto Gaza. Druhé najväčšie je mesto Rafah.
Pásmo Gazy je výnimočné tým, že je to jedna z najhustejšie obývaných oblastí v regióne, de iure ale nie je časťou žiadneho zvrchovaného štátu. Spolu s územiami na západnom brehu Jordánu je spravované palestínskymi autonómnymi orgánmi (od roku 1994).
Vývoj
Koncom roku 1948 bolo pásmo Gazy obsadené Egyptom, a pod jeho správou zostalo až do roku 1967.
Po tzv. 6-dňovej vojne pripadlo Izraelu, ktorý zaviedol priamu vojenskú správu nad územím.
Vo februári 2005 hlasovala izraelská vláda za stiahnutie izraelských síl do leta 2005, vrátane likvidácie izraelských osád a presídlenia židovských osadníkov. Po stiahnutí si Izrael ponechá pobrežnú kontrolu a pás pozdĺž hranice s Egyptom (nazývaný „Filadelfský koridor“) Vláda čelí silnej opozícii voči tomuto plánu.
Administratívne delenie
Pásmo Gazy je rozdelené do 5 guvernorátov:
Elektrochemický rad napätia kovov
Elektrochemický rad napätia kovov alebo Beketovov rad (podľa Nikolaja Nikolajeviča Beketova) je zoznam kovov, zoradených vzostupne podľa hodnôt ich štandardného elektródového potenciálu (čiže elektródového potenciálu vzťahujúceho sa na vodíkovú elektródu). Na základe týchto hodnôt rozdelil Beketov kovy na ušľachtilé a neušľachtilé (neušľachtilé kovy pri reakciách so zriedenými kyselinami vytláčajú vodík, ušľachtilé kovy nereagujú a vodík nevytláčajú).
Redukovaný rad napätia kovov
Niektoré kovy, napriek tomu, že stoja v Beketovom rade vľavo od vodíka (teda sú neušľachtilé) sa v roztokoch kyselín nerozpúšťajú, čo je však spôsobené inými faktormi - pasiváciou povrchu vrstvou kyselinám odolných oxidov, príp. iných zlúčenín daného kovu. (napr. titán, ktorý je známy svojou mimoriadnou odolnosťou voči kyselinám, s výnimkou kys. fluorovodíkovej).
Z pozície kovu v Beketovom rade možno získať informáciu o oxidačno-redukčných vlastnostiach daného kovu - čím viac vľavo je postavený určitý kov, tým má lepšiu schopnosť odovzdávať elektróny (redukčné vlastnosti), naopak, prvky na pravej strane majú oxidačné vlastnosti (radi elektróny prijímajú). Zovšeobecnením pravidla o vytláčaní/nevytláčaní vodíka je vytláčanie prvku, stojaceho v Beketovom rade vpravo, prvkom na ľavej strane - napr. vyzrážanie medi z roztoku síranu meďnatého železom.
Reakcie prebiehajúce pri styku železa s ušľachtilejším kovom vo vlhkom prostredí spôsobujú korodovanie železných predmetov. Obdobný typ reakcie beží aj v klasických olovených akumulátoroch - tu však nastáva zmena oxidačného stupňa olova z Pb0 cez Pb2+ až po Pb4+ a naopak. Elektrolytom je zriedená kyselina sírová.
Bartošovský potok
Bartošovský potok je potok na Strednom Považí, v západnej časti okresu Púchov. Je to pravostranný prítok Lysiek, meria (z toho cca  je štátna hranica s Českom) a je tokom VI. rádu. Niekedy sa nazýva aj Hraničiak.
Pramení na severnom okraji Bielych Karpát, v podcelku Kýčerská hornatina, na severozápadnom svahu Bartošovca v nadmorskej výške približne, v blízkosti štátnej hranice s Českom. Od prameňa tečie súbežne so štátnou hranicou, najprv na krátkom úseku severoseverozápadným smerom, zľava priberá prítok z oblasti Korytnej v Česku a pokračuje smerom na sever. Na dolnom toku sa stáča na krátkom úseku na severovýchod, pričom vstupuje do Lysianskej brázdy (súčasť Javorníkov) a z ľavej strany priberá Malý potôčik. Od tohto sútoku už tečie na sever, vytvára štátnu hranicu, podteká železničnú trať Púchov – Horní Lideč i cestu I/49 a západne od osady Strelenka, v Lyskom priesmyku, ústi v nadmorskej výške cca do Lysiek.
Sainte-Croix-Vallée-Française
Sainte-Croix-Vallée-Française je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Počítačová ikona
Počítačová ikona (iné názvy: ikona, ikonka) je malý piktogram, obyčajne s rozmermi od 16x16 do 128x128 pixelov reprezentujúci objekty operačného systému (súbor, adresár, zariadenie) alebo aplikácie. Ikony boli pôvodne vyvinuté ako pomôcka na uľahčenie práce s počítačom pre menej skúsených používateľov v 70. rokoch 20. storočia v laboratóriách Xerox v Palo Alto. Ikonovo založené používateľské rozhrania boli neskôr spopularizované firmou Apple Macintosh a neskôr Microsoft Corporation.
Sainte-Croix-Vallée-Française
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TV Fooor
TV Fooor bola súkromná slovenská televízia, zameraná na zábavu.
Sídlila v bratislavskej časti Záhorská Bystrica a jej vysielanie začalo 25. februára 2013. TV Fooor bol členom skupiny CME a vysielala 24 hodín denne. Televízia ponúkala komediálne filmy, seriály a relácie.
Od 24. apríla 2013 bola televízia Fooor na Slovensku prístupná aj cez DVB-T (v 1. multiplexe).
Ukončenie vysielania
Televízia ukončila svoje vysielanie o polnoci 31. decembra 2013 poslednou komédiou Niekto to rád blond. Filmy, ktoré sa na Fooor vysielali, sa presunuli hlavne na stanicu Dajto. Tesne pred polnocou divákom oznámila svoj koniec a snažila sa ich presmerovať na stanicu Dajto.
Malý potôčik
Malý potôčik je krátky potok na česko-slovenskom pomedzí, celý tok je štátnou hranicou. Je to ľavostranný prítok Bartošovského potoka, meria 0,8 km a je tokom VII. rádu.
Pramení na severnom okraji Bielych Karpát, v podcelku Kýčerská hornatina, na severozápadnom úpätí Bartošovca (789,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 525 m n. m., východojuhovýchodne od obce Střelná (resp. juhojuhozápadne od osady Strelenka). Tečie smerom na sever po štátnej hranici a južne od Lyského priesmyku ústi v nadmorskej výške cca 465 m n. m. do Bartošovského potoka.
Sulęcin
Sulęcin je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat sulęciński v rovnomennej gmine.
Žije tu 10 100 obyvateľov (2010).
Polygón
Polygón môže byť:
Disjunkcia (výroková spojka)
Logická disjunkcia (používa sa pre ňu symbol ∨) je výroková spojka, ktorej hodnota je pravda práve vtedy, keď aspoň jeden zo vstupných operandov je pravda.
Dva výroky spojené disjunkciou tvoria výrok (nazývaný aj disjunkciou týchto dvoch výrokov), ktorý je pravdivý práve vtedy, ak je pravdivý aspoň jeden zo spájaných výrokov. V hovorovom jazyku sa väčšinou vyjadruje spojkou alebo.
Jaunac
Jaunac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Jaunac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kružná
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kružná v okrese Rožňava.
Daniela Kolářová
Daniela Kolářová (* 21. september 1946, Cheb) je česká herečka a bývalá politička.
V sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch 20. storočia bola vo filme a v televízii jednou z najviac obsadzovaných herečiek. Mimoriadnu divácku obľubu jej priniesli úlohy vo filmových komédiách (Na samotě u lesa, Kulový blesk) a najmä účasť v televíznych seriáloch (Sňatky z rozumu, Taková normální rodinka, Nemocnice na kraji města). Jej častým hereckým partnerom bol Jaromír Hanzlík (Slasti otce vlasti, Noc na Karlštejně, Léto s kovbojem, televízny seriál Taková normální rodinka). Hrala v štyroch filmoch režiséra Jana Svěráka (Obecná škola, Akumulátor 1, Tmavomodrý svět, Vratné lahve).
Detstvo
Takmer celé detstvo prežila v Karlovych Varoch, kde jej matka pracovala v učtárni divadla. Jej rodičia sa rozviedli, keď mala rok. Až v piatich rokoch spoznala svojho vlastného otca a spolu s ním aj mladšiu nevlastnú sestru Věru, ktorá v roku 1968 emigrovala do Holandska. Pri spomienkach na Vary sa jej najviac vybaví blízkosť lesa, možnosť zimných športov a predovšetkým karlovarské divadlo s magickým šumením vody dole pod orchestrišťom (hneď vedľa divadla tečie rieka Teplá). Práve tam v deviatich rokoch začala hereckú kariéru malou rolou v rozprávke Císařovy šaty. Pretože dosť športovala, rozmýšľala aj nad štúdiom telovýchovy po gymnáziu. Ale potom do jej rozhodovania výraznejšie a výraznejšie vstupovali ďalšie divadelné pokusy. Na karlovarskom gymnáziu hrala v študentskom divadle malých foriem (najskôr sa volalo Štycháček, neskôr Vrecko).
Kariéra
V rokoch 1964 až 1968 študovala DAMU, kde sa zoznámila so svojím budúcim manželom Jiřím Ornestom. V ročníku bola tiež s Ladislavom Potměšil, Hanou Maciuchovou, Ivanom Vyskočilom a ďalšími. Ešte než doštudovala DAMU (v treťom ročníku), zahrala si veľkú úlohu vo filme Soukromá vichřice (1967, réžia Hynek Bočan). Po absolvovaní DAMU v roku 1968 nastúpila do Divadla S. K. Neumanna, od roku 1971 je členkou Divadla na Vinohradech. V poslednej dobe ale žne úspechy v hrách, ktoré na svojej materskej scéne nehrá. Za svoj herecký výkon v inscenácii U cíle Thomasa Bernharda v pražskom Divadle Komedie získala koncom marca 2005 Cenu Alfréda Radoka za stvárnenie matky. Hrala aj v Divadle Na zábradlí, v Švandovom divadle a v mnohých ďalších.
Osobný život
Daniela Kolářová je vydatá za herca a režiséra Divadla Na zábradlí Jiřího Ornesta. Vydala sa vo svojich dvadsiatich ôsmich. Po štrnástich rokoch sa rozviedli, ale v polovici 90. rokov sa druhýkrát vzali. Majú spolu synov Šimona (* 1974) a Matěja (* 1977). Býva v Prahe a na Dobříšsku má domček. V rokoch 1990–1992 bola poslankyňou Českej národnej rady. Teraz sa venuje charite – pôsobí ako predsedníčka správnej rady Nadace Duha starajúcej sa o dospelých ľudí s mentálnym postihnutím. Za úspech považuje realizáciu stacionára s chránenými dielňami a bytmi v pražských Měcholupoch.
Dřešín
Dřešín je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 317 obyvateľov, z toho 149 mužov a 168 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 39,0 roka, ženy 39,6 roka).
Wimille
Wimille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pozorovanie
Pozorovanie by sa dalo všeobecne definovať ako zmyslová percepcia okolitého sveta. Vedecké pozorovanie sa na rozdiel od „laického“ pozorovania dá definovať ako technika zberu informácií založená na zameranom, systematickom a organizovanom sledovaní aspektov, fenoménov, ktoré sú objektom skúmania. Vedecké pozorovanie je jedna zo všeobecne akceptovaných vedeckých metód, a hrá tak dôležitú úlohu v rámci kvalitatívneho a kvantitatívneho výskumu.
Všeobecné delenie pozorovania
Najprehľadnejším delením pozorovania je jednoznačne delenie na pozorovanie priame (zmyslové – najčastejšie ide o pozorovanie prostredníctvom primárnych zrakových a sluchových vnemov) a pozorovanie nepriame (sprostredkované – napr. prostredníctvom mikroskopu, dotazníku či videozáznamu).
Podobne ako pre iné vedecké metódy platí aj pre pozorovanie základné rozdelenie na pozorovanie kvalitatívne a kvantitatívne v závislosti na charaktere získavaných informácií. O účele kvalitatívneho či kvantitatívneho pozorovania sa doktor Miroslav Disman vyjadril nasledovne:
Štandardizované pozorovanie
Vyznačuje sa vysokou mierou formalizácie. Už pred začatím pozorovania je stanovené čo, ako, ako často, kde a ideálne s akými predpokladmi vývoja budeme pozorovať. Pozorovanie tohto druhu spravidla dovoľuje použitie záznamového archu ako aj aplikáciu viacerých zaškolených pozorovateľov súčasne. Typicky ide o kvantitatívny prístup k skúmaniu.
Neštandardizované pozorovanie
Pre neštandardizované pozorovanie je typický dosť nízky až nulový stupeň formalizácie. Dokonca aj výber súboru pozorovaných objektov sa odohráva až v priebehu pozorovania a na základe rozhodovania pozorovateľa. V praxi často predstavuje predchádzajúcu fázu štandardizovaného pozorovania a v takom prípade je jeho cieľom konkretizácia parametrov pozorovania a vytvorenie hypotézy. Z charakteru neštandardizovaného pozorovania sa dá usúdiť, že sa väčšinou ide o metódu kvalitatívneho výskumu.
Zjednotenie
Zjednotenie (nedokonavý vid: zjednocovanie, jednotenie) môže byť:
Pozorovanie
Pološtandardizované pozorovanie
Strednú cestu nájdeme v pološtandardizovanom pozorovaní, ktoré umožňuje na určité aspekty skúmaného javu nachádzať odpovede s použitím vysoko formalizovaného pozorovania a na zvyšný rozsah naopak nízkou mierou formalizácie pozorovania.
Pomlčka
Pomlčka (–) je interpunkčné znamienko. Oddeľuje časti prejavu, naznačuje odmlku v reči, vyznačuje rozsah. V slovenských textoch sa píše spravidla oddelená medzerami z oboch strán.
Zjednotenie
Jednotenie môže byť aj riedenie rastlín, ktorú rastú/sú vysadené husto vedľa seba, synonymum: pretrhávanie, pozri pretrhávanie
Pomlčka
Pozor na zámenu so spojovníkom (-), ktorý je kratší, má odlišnú funkciu a píše sa bez medzier.
Pomlčka má v systéme Unicode kód  (HTML  ).
Príklady
Vybrané príklady použitia pomlčky v slovenčine: Pre podrobný zoznam pozri PSP.
Vkladanie na počítači
Na vloženie je možné použiť aj vhodný nástroj systému (Mapa znakov, Character Map a pod.) alebo ponuku programu (Vložiť/Symbol, Insert/Symbol a pod.) na vkladanie špeciálnych znakov.
Zoznam piesní Karla Šípa
Zoznam
(h:/ ) - doteraz nezistený autor hudby
Braník
thumb|Dominikánsky dvor v centre starého Braníka
Braník (niekedy nepresne aj Bráník) je mestská štvrť a katastrálne územie Prahy, ktoré je súčasťou mestskej časti Praha 4. Štvrť sa nachádza v južnej časti mesta na pravom brehu Vltavy. Rozkladá sa na nej väčšia časť sídliska Novodvorská.
Ashley Harkleroadová
Ashley Harkleroadová (* 2. máj 1985, Rossville, Georgia, USA) je súčasná americká profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 8 turnajov ITF v dvojhre a 5 vo štvorhre.
Papabile
Papabile (množné číslo papabili) je talianske slovo (prídavné meno alebo podstatné meno), ktoré znamená:
Slovotvorba
Slovo je utvorené pravidelnou príponou -(a)bile (po slovensky -teľný, -bilný), ktorá nahrádza príponu infinitívu slovies -(a)re a mení tak sloveso na prídavné meno s pasívnym významom vyjadrujúcim možnosť alebo potrebu. Zriedkavejšie, tak aj v prípade slova papabile, sa prípona pridáva k podstatným menám namiesto slovesám. Slovo teda vzniklo z papa (pápež) + abile (teľný).
Zásnubný prsteň
thumb|Zásnubný prsteň Zásnubný prsteň je znamenie toho, že sa žena, ktorá ho nosí, bude skoro vydávať. Obvykle ho muž venuje žene vo chvíli, keď ju požiada o ruku. Prsteň býva väčšinou jednoduchý krúžok zo zlata alebo striebra a je osadený jedným kameňom – väčšinou diamantom, alebo zirkónom.
V západných kultúrach nosia zásnubný prsteň spravidla ženy a taký prsteň je ozdobený diamantom alebo iným kameňom. V niektorých kultúrach nosia muž a žena rovnaký zásnubný prsteň, v ďalších kultúrach sú zásnubné prstene používané aj ako svadobné prstene. Zásnubný prsteň zvyčajne odovzdáva muž ako darček vo chvíli, keď žiada ženu o ruku. Tým dáva najavo svoj záujem o budúci sobáš. Zásnubný prsteň sa zvyčajne nosí na prstenníku ľavej ruky.
Materiál
Klasický zásnubný prsteň býva vyrobený zo zlata. Nie je ale výnimkou ani iný materiál, medzi obľúbené patria tiež striebro, oceľ, titán alebo platina.
Kde sa nosí
Podľa tradície by sa zásnubný prsteň mal nosiť na prstenníčku ľavej ruky, pretože je tak bližšie k srdci. Po svadbe jeho miesto obsadí prsteň snubný a zásnubný prsteň sa presunie buď na prostredníček ľavej ruky, prstenníček pravej ruky, alebo zostanú oba prstene na rovnakom prste.
Výber prsteňa
Predtým, ako muž vyberie a kúpi zásnubný prsteň, mal by zohľadniť niekoľko dôležitých faktorov. Ide o najdôležitejší šperk, ktorý môže žena mať a určite ho bude chcieť neustále nosiť. Je pre to vhodné, aby sa hodil nielen k oblečeniu, ale aj k ostatným šperkom, ktoré nosí. Pokiaľ si muž nie je istý vkusom svojej partnerky, mal by si nenápadne prehliadnuť ostatné prstene, ktoré nosí, poprípade sa radšej poradiť s niekým blízkym (napr. sestrou alebo najlepšou kamarátkou).
Druhy prsteňov
Na trhu existuje veľa variaci zásnubných prsteňov. Medzi 4 základné typy patria:
Solitér
Klasický zásnubný prsteň, ktorý je osadený jedným kameňom.
Side stone
Zásnubný prsteň s jedným hlavným kameňom a niekoľkými ďalšími, ktoré ho lemujú.
Three stone
Zásnubný prsteň s tromi kameňmi, z ktorých prostredný je najväčší. Každý kameň symbolizuje určité časové obdobie – minulosť, prítomnosť, budúcnosť.
Pavé
Atypický zásnubný prsteň, ktorý je osadený väčším množstvom menších kameňov.
Povery
Existuje mnoho pover týkajúcich sa zásnubného prsteňa. Pokiaľ ich snúbenci dodržia, bude ich manželstvo šťastné.
Astroláb
thumb|right|[[Perzia|Perzský astroláb z 18. storočia]] Astroláb je historický astronomický prístroj a analógový počítač, ktorý sa používal na určovanie a predpovedanie pozícií hviezd a Slnka, určovanie miestneho času podľa miestnej zemepisnej dĺžky a naopak, na zememeračtsvo a trianguláciu. Bol to kruh rozdelený na stupne, pri meraní sa zavesil. Okolo stredu sa otáčalo rameno s dvoma priezormi (alhidáda). Astroláb vynašiel pravdepodobne Hipparchos v polovici 2. storočia pred Kr. Používal sa niekoľko storočí. V stredoveku ho zdokonalili Arabi a používali v sférickej astronómii;
Výroková spojka
Výroková spojka je operácia, pomocou ktorej sa vytvára z niekoľkých (väčšinou dvoch) výrokov výrok, ktorého pravdivostná hodnota sa odvodzuje podľa daného pravidla z pravdivostných hodnôt spájaných výrokov. Výrokové spojky sú napríklad negácia, disjunkcia, konjunkcia, implikácia, ekvivalencia, non-ekvivalencia.
Timor
300px|right|thumb|Timor z vesmíru 300px|right|thumb|Mapa Timoru a okolia
Timor je ostrov v Malajskom súostroví. Politicky je rozdelený na nezávislý štát Východný Timor a na oblasť Západný Timor, časť indonézskej provincie Západná Nusa Tenggara. Má rozlohu, čo sú asi 3/5 rozlohy Slovenska.
Świebodzin
Świebodzin je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat świebodziński v rovnomennej gmine. Žije tu 21 744 obyvateľov (30.6.2007).
V novembri 2010 tu bola dokončená najvyššia socha Krista na svete, s výškou 33 metrov (36 s korunou).
Bihor
Bihor môže byť:
Čitose Hadžime
Čitose Hadžime (jap. 元ちとせ, * 5. január 1979, Amami Óšima, Japonsko) je japonská speváčka. V roku 2001 vydala svoj prvý minialbum pomenovaný jej menom v nezávislom vydavateľstve Office Augusta. Boli na ňom coververzie starších folkových piesní. Album bol dobre prijatý a tak v auguste toho istého roku vydala druhý minialbum, kde už bolo aj 5 jej pôvodných piesní. Z jej neskoršieho albumu Hainumikaze sa predalo 800 000 kópií, v rebríčkoch hitparád sa udržal 57 týždňov a bol 16. najpredávanejší album roka v Japonsku.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kunova Teplica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kunova Teplica v okrese Rožňava.
Božec
Božec môže byť:
Oktant (astronómia)
thumb|Oktant
Oktant je merací a navigačný prístroj vyvinutý z triquetra nahradením druhého ramena osminovým výsekom kružnice. Je veľmi podobný sextantu, ibaže sextant má šestinový výsek kružnice. Oktant skonštruoval Angličan John Hadley roku 1731.
Sainte-Enimie (obec)
Sainte-Enimie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thor (raketa)
right|thumb|Thor-Able Star
Thor bola prvá americká operačná balistická raketa. Bola vybavená termonukleárnymi hlavicami a v rokoch 1959 až 1963 rozmiestnená v Spojenom kráľovstve. Stala sa základom pre vývoj nosných rakiet. Jej súčasným následníkom je rodina nosných rakiet Delta.
Dôvody pre vývoj
Z obáv, že Sovietsky zväz vyvinie medzikontinentálne balistické rakety skôr ako Spojené štáty, americké vojenské letectvo v roku 1956 začalo vývoj rakety Thor, 2 400 km balistickej rakety stredného doletu. Program Thor sa rozbehol závratnou rýchlosťou a už o tri roky bola prvá flotila rakiet rozmiestnená v Spojenom kráľovstve. Jedným z cieľov vývoja bolo, na rozdiel od balistickej rakety Jupiter, že raketa Thor musí byť schopná prevozu v nákladných lietadlách amerického letectva, čo umožnilo podstatne urýchliť rozmiestnenie, aj keď na druhej strane odpaľovacie rampy neboli mobilné a museli byť vybudované na mieste. Bolo to len dočasné riešenie. Hneď ako bola vyvinutá prvá generácia amerických medzikontinentálnych balistických rakiet, raketa Thor sa stala nepotrebnou. Posledná bola stiahnutá z výzbroje v roku 1963.
Vývoj rakety stredného doletu
US Air Force začalo raketu Thor vyvíjať ako taktickú balistickú raketu. Cieľ bol postaviť raketu, ktorá by bola schopná doniesť nukleárnu hlavicu do vzdialenosti 1900 až 3700 km s presnosťou dopadu 3 km. Tento dolet dovoľoval zasiahnuť Moskvu z odpaľovacej rampy v Spojenom kráľovstve.
Začiatočné dizajnové štúdie viedol Cmdr. Robert Truax (US. Navy) a Dr. Adolph K. Thiel (Ramo-Wooldridge Corp, bývalá časť Redstone Arsenal). Títo určili nasledujúce špecifikácie pre raketu stredného doletu:
Odpaľovacia rampa
Testovacie lety rakety Thor sa uskutočňovali z LC17 na Cape Canaveral Air Force Station. Plán vývoja bol taký nahustený, že rátal aj s využitím odpaľovacej rampy rakety Atlas. Nakoniec však rampa bola pripravená na prvý testovací let práve včas.
Rozmiestnenie
Rakety Thor boli rozmiestnené v Spojenom kráľovstve v auguste 1958, a to dvadsať letiek pod velením Royal Air Force. Prvá aktívna jednotka bola No. 77 Squadron RAF v RAF Feltwell v roku 1958, ku ktorej sa ostatné jednotky pripojili v roku 1959. Všetky jednotky boli deaktivované v septembri 1963.
Všetkých šesťdesiat rakiet Thor rozmiestnených v Spojenom kráľovstve bolo na pozemných odpaľovacích rampách. Rakety boli skladované v horizontálnej polohe na dopravníku chránenom stiahnuteľným krytom. Pred odpálením rakety posádka stiahla kryt a použitím hydraulického zdvihadla vztýčila raketu do vertikálnej polohy. V tejto polohe do rakety natankovali palivo a odpálili. Celá príprava trvala 15 minút. Hlavný motor horel skoro 2,5 minúty a urýchlil raketu na rýchlosť 4,4 km/s. Desať minút po štarte raketa dosiahla výšku 450 km, blízku apogeu svojej eliptickej dráhy. V tomto bode sa oddelil návratový modul a začal zostupnú dráhu k cieľu. Celý let od štartu po dopad trval okolo 18. minút.
Thor ako nosná raketa
thumb|Thor Agena D so satelitom SERT-2 na štartovacom komplexe 10 (SLC-10), Vandenberg AFB, Kalifornia. Komplex je teraz na zozname National Historic Registry a slúži ako miesto pre múzeum známe ako Space & Missile Heritage Center
Raketa Thor bola už od začiatku označovaná ako dobrý základ pre nosné rakety. Prvý vesmírny let rakety Thor bol testovací let pre návratový rakety Atlas. Kvôli trom testovacím letom bol na základný stupeň rakety pripojený druhý stupeň Able s motormi Aerojet AJ-10-40 z druhého stupňa rakety Vanguard. Prvý takýto let, 116, sa skončil neúspechom kvôli zlyhaniu turbopumpy hlavného motora.
Raketa Thor 127 bola trojstupňová Thor-Able-Star. Na vylepšený stupeň Able z testu návratového modulu rakety Atlas (Able I) bol pripevnený tretí stupeň s motorom Altair X-248 na pevné palivo. Úlohou bolo vyniesť 38 kg kozmickú sondu Pioneer na lunárnu orbitu, kde by TV kamerou fotografovala povrch. Misia skončila neúspechom 77 sekúnd po štarte kvôli zlyhaniu turbopumpy.
Program Corona
Raketa Thor slúžila ako základ nosnej rakety Thor-Agena, ktorá vyniesla prvý americký špionážny satelit ako súčasť programu Corona z kozmodrómu Vandenberg AFB.
Delta
Štvrtá modifikácia rakety Thor pre kozmické ciele sa ukázala ako najdlhšie trvajúca odvodená nosná raketa. Thor-Delta alebo Delta vynáša družice a kozmické sondy dodnes.
Long Tank Thor
Kužeľovité nádrže zmenené na valcovité a spolu so základným stupňom predĺžené (základný stupeň o 4,3 m). Do rakety je možné natankovať o 22 000 kg paliva viac.
Konjunkcia
Konjunkcia môže byť:
Joannas
Joannas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Joannas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Joannas má 342 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Hajany (okres Strakonice)
Hajany sú obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 122 obyvateľov, z toho 58 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,2 roka (muži 37,1 roka, ženy 35,4 roka).