cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Menzdrovka
Opis toku
Na krátkom úseku tečie najprv na juhovýchod, následne sa stáča na juh a sprava priberá Mútňanskú ráztoku. Ďalej pokračuje rozšíreným korytom juhovýchodným smerom, sprava priberá prítok zo severného svahu vrchu Dážďany (934,9 m n. m.), z tej istej strany prítok z východného svahu Dáždian, potom zľava spod Menzdrovky (899,4 m n. m.), opäť z pravej strany spod kóty 876,1 m a zľava spod Gališovho vrchu (878,1 m n. m.). Ďalej už tečie v geomorfologickom celku Podbeskydská brázda, kde najprv priberá pravostranný prítok z oblasti Kopánok, tečie popri osade Menzdrovka na ľavom brehu a sprava vyúsťuje vodný kanál, ktorým je prepojená so susednou Tisoňovkou. Potom pokračuje viac juhojuhovýchodným smerom, z pravej strany priberá prítok zo severného svahu Modlového vrchu (910,0 m n. m.) a preteká popri areáli poľnohospodárskeho družstva na ľavom brehu. Z ľavej strany ešte priberá tri krátke prítoky, najprv z južného svahu vrchu Mikolajove (879,6 m n. m.), potom zo západného svahu Rakovky (873 m n. m.) a napokon z južného svahu Rakovky. Preteká intravilánom obce Novoť a v nadmorskej výške približne 730 m n. m. ústi do Klinianky.
Neffes
Neffes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Neffes má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Neffes má 744 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Louis Antoine de Bougainville
náhľad|Prvá strana jeho Cesty okolo sveta, publikovaná v anglickom preklade, Londýn 1772 Louis Antoine de Bougainville (* 12. november 1729, Paríž, Francúzsko – † 31. august 1811, Paríž) bol francúzsky vojak, moreplavec, cestovateľ a objaviteľ.
Mladosť a vojenská kariéra
Po začatí sedemročnej vojny vstúpil do armády a odišiel bojoval do Kanady, ktorá v tom čase bola francúzskou kolóniou. Pôsobil ako pobočník (fr. aide-de-camp) brigádneho generála Louisa-Josepha de Montcalma (17121759). Zúčastnil sa mnohých bitiek, v roku 1758 bol pri pevnosti Carillon zranený. Vrátil sa do Paríža, aby žiadal na dvore posily pre pokračovanie boja s Britmi, ale v tejto misii nebol veľmi úspešný. Na jar 1759 sa do Kanady vrátil iba s pár desiatkami dobrovoľníkov. Podieľal sa aj na obrane Quebecu v roku 1759, počas ktorého bol zabitý generál Montcalm. Po páde Quebecu sa stiahol s časťou jednotiek do pevnosti Jacques Cartier (Fort Jacques-Cartier). V roku 1760 sa pokúsil o dobytie Quebecu v bitke pri Sainte-Foy, ale príchod britských posíl zmaril šance na obrat vo vojne v prospech Francúzov. V roku 1760 osobne odovzdal kapituláciu Francúzov do rúk britského generála Jeffryho Amhersta. Po ukončení bojov v Kanade bojoval tiež na území Svätej rímske ríše. náhľad|vľavo|Bougainvillova cesta okolo sveta v rokoch 1767 – 1769
Kariéra moreplavca a objaviteľa
V roku 1763 bol poverený vybudovať kolóniu na tzv. Malvínskych ostrovoch (dnešné Falklandy), ale pre odpor španielskeho dvora bol tento kolonizačný pokus neúspešný. Najslávnejším obdobím v jeho živote boli roky 1766 až 1769, kedy Bougainville na príkaz panovníka Ľudovíta XV. podnikol cestu okolo sveta. Na palube jeho fregaty Boudeuse (Vzdorná) bol aj prírodovedec Philibert Commerson (17271773), kartograf Charles Routier de Romainville, astronóm Pierre-Antoine Véron (17361770) a dobrodruh princ Karol Nassavský (Charles de Nassau, 17451808).
Chécy (obec)
Chécy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Louis Antoine de Bougainville
Kariéra moreplavca a objaviteľa
Po návrate z cesty okolo sveta sa Bougainville venoval spísaniu cestovného denníka, ktorý bol vydaný v roku 1771. Hneď po publikovaní sa stal bestsellerom a bol preložený do viacerých jazykov. V cestopise boli najzaujímavejšie pasáže opisujúce život a zvyky domorodých obyvateľov na Tahiti a ďalších tichomorských ostrovoch. Bougainville predstavil život domorodcov veľmi idealizovane a postaral sa tak o vytvorenie obrazu „šťastných divochov“, ktorí nepoznajú prísne morálne zákony a aj tak žijú spokojnejšie a v súlade s prírodou.
Chécy (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Louis Antoine de Bougainville
Neskoršie osudy
Bougainville bol neskôr kráľom Ľudovítom XVI. menovaný za kapitána rôznych lodí, ktoré plnili rozličné misie. Počas vojny za americkú nezávislosť bol Bougainville menovaný za šéfa jednej eskadry a zúčastnil sa niekoľkých námorných bitiek v Karibiku. Počas slávnej bitky pri myse Saintes (12. apríla 1782) však svojvoľne opustil bojisko, za čo bol súdený admiralitným súdom. Napriek tomuto zlyhaniu obdržal od panovníka vysoké vojenské vyznamenanie Kríž Sv. Ľudovíta a v USA tiež Cincinnatov rad.
Rehabilitoval ho až Napoleon Bonaparte, ktorý mu zveril niekoľko čestných funkcií: v roku 1799 ho menoval za senátora a v roku 1804 mu udelil aj vyznamenanie veľkodôstojníka Čestnej légie. Bougainville zomrel v dome na Rue de la Banque č. 5 v Paríži vo vysokom veku 81 rokov. Jeho srdce bolo pochované na cintoríne Calvaire (Cimetière du Calvaire) na Montmartri, ale telo bolo uložené v parížskom Panteón (Paríž)e.
Po Bougainvillovi je pomenovaná rastlina bugénvilea (Bougainvillea).
Albrechtova ulica
Albrechtova ulica je ulica v Bratislave, mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa hudobného skladateľa Alexandra Albrechta (1885 – 1958).
Popis
Ulica je situovaná v smere západ-východ. Na západnom konci vyúsťuje do Kostlivého ulice. Z južnej strany do nej ústi Podlučinského ulica. Na východnom konci slepo končí.
Na ulici sa nachádzajú 3-poschodové panelové bytové domy z druhej polovice 60. rokov 20. storočia. Ulica je prejazdná po celej dĺžke.
Brussels Airlines
náhľad|Logo Brussels Airlines Brussels Airlines sú vlajkovým leteckým dopravcom Belgicka so sídlom v Bruseli. Nemecký dopravca Deutsche Lufthansa AG má v spoločnosti 45 % vlastnícky podiel. Lieta do 66 destinácií v 20 krajinách Európy a tiež prevádzkuje diaľkové lety do USA, východnej, strednej a západnej Afriky. Spoločnosť je členom IATA, Asociácie európskych aerolínií (AEA) a leteckej aliancie Star Alliance.
História
Brussels Airlines vznikli po zlúčení firiem SN Brussels Airlines (SNBA) a Virgin Airlines. Dňa 12. apríla 2005, SN Airholding, ktorý stál za SNBA, podpísal dohodu s Richardom Bransonom, ktorá ustanovila kontrolu na Virgin Express. 31. marca 2006 SNBA a Virgin Express oznámili zlúčenie do jednej spoločnosti. Dňa 7. novembra 2006 bol predstavený nový názov, Brussels Airlines. Aerolinky začali svoju činnosť dňa 25. marca 2007.
Dňa 15. septembra 2008, Lufthansa oznámila, že získala 45 % podiel v spoločnosti Brussels Airlines s možnosťou získať ostávajúcich 55 % od roku 2011. Súčasťou dohody bolo, že sa Brussels Airlines pripoja do leteckej aliancií Star Alliance, ktorej členom je od 9. decembra 2009.
Od 25.októbra 2009 sú aerolinky Brussels Airlines členom vernostného programu Lufthansy "Miles & More".
Dňa 9. decembra 2009, počas ceremoniálu na radnici v Bruseli sa aerolinky stali 26. členom Star Alliance.
Dňa 15. decembra 2009, schválili rozšírenie flotily lietadiel Airbus A330. V júli 2010 začali prevádzkovať piate prenajaté lietadlo typu Airbus A330.
Dňa 15. decembra 2009, Brussels Airlines oznámili, že pracujú na novom africkom regionálnom dopravcovi v KDR s pracovným názvom "Korongo". Hlavná základňa leteckej spoločnosť je na letisku Lubumbashi. Letecká spoločnosť začala svoju funkciu v roku 2011.
Aerolinky oznámili 11. augusta 2010, že uzavreli zmluvu s cestovnou kanceláriou Club Med. Od apríla 2011 tak budú aerolinky prepravovať 80 % zákazníkov cestovnej kancelárie a to ako na existujúcich linkách, tak na nových charterových linkách. Brussels Airlines tiež oznámili, že si prenajme dva lietadlá Airbus A320 od januára 2011.
Mikrosatelit
Mikrosatelit (angl. Simple Sequence Repeats – SSR) je krátky úsek deoxyribonukleovej kyseliny zložený z viacerých po sebe sa opakujúcich repetícii, skladajúcich sa z 2–6 bázových párov.
Mikrosatelity sa nachádzajú vo všetkých eukaryotických organizmoch, identifikované boli aj v prokaryotoch) a niektorých vírusoch. Vďaka svojej polymorfnej povahe (zvyšovanie alebo znižovanie počtu repetícií) sa využívajú v molekulárnej biológii ako genetické markery.
Mikrosatelity môžu regulovať aj expresiu génov: V prokaryotoch môžu vypnúť alebo zapnúť expresiu génov a v eukaryotoch je táto regulácia citlivejšia - môžu zosilniť, alebo zoslabiť expresiu génov.
Julio Iglesias
Julio Iglesias de la Cueva [] (* 23. september 1943, Madrid, Španielsko) je španielsky spevák a bývalý futbalista. Je považovaný s viac ako 300 miliónmi predaných nahrávok za jedného z najúspešnejších sólových umelcov. Spieva v 14-tich jazykoch, vrátane španielčiny, taliančiny, nemčiny, francúzštiny, angličtiny a portugalčiny.
NTA
NTA môže byť:
Potsdamer Platz
Potsdamer Platz (Postupimské námestie) je námestie v strede Berlína. Leží na niekdajšej hranici Západného Berlína a Východného Berlína. Je tu stanica Berlínskeho metra a zastávka regionálnych vlakov.
Potsdamer Platz v umeleckých dielach
Významný nemecký expresionista Ernst Ludwig Kirchner zobrazil v roku 1914 Potsdamer Platz v rovnomennom diele.
Névache
Névache je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Névache má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Névache má 339 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bergamo (provincia)
Bergamo je provincia na severe Talianska v regióne Lombardsko. Počet obyvateľov je 1 098 740 a rozloha je 2 723 km². Hlavným mestom je Bergamo.
Susedí s provinciou Sondrio na severe, provinciou Brescia na východe, provinciou Cremone na juhu a provinciami Miláno, Monza e Brianza a Lecco na západe. Na severe provincie sa nachádza pohorie Alpy, s najvyšším bodom - štítom Mt. Coca (3052 m). Celé územie provincie je v povodí rieky Pád prostredníctvom riek Adda a Oglio.
Alešova ulica
Alešova ulica je ulica v Bratislave, mestskej časti Ružinov. Ulica je rovnobežná s ulicou Mlynské nivy a kolmá s Košickou ulicou. Je dlhá 216 m.
Rožďalovice
Rožďalovice sú mesto v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 630 obyvateľov, z toho 796 mužov a 834 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,5 roka (muži 40,2 roka, ženy 44,7 roka).
The Joshua Tree
The Joshua Tree je piaty štúdiový album rockovej skupiny U2. Produkoval ho Daniel Lanois a Brian Eno, bol vydaný 9. marca 1987 pod značkou Island Records. V roku 2003 ho časopis Rolling Stone dal na 26. miesto rebríčka najlepších albumov všetkých čias.
Začali ho nahrávať v v júli 1986 v štúdiu Windmill Lane v Dubline. Je inšpirovaný americkým a írskym folklórom.
Jeho názov je odvodený od známej prírodnej rezervácie Joshua Tree National Park v USA. Bol ocenený dvomi Grammy za album roka a najlepší rockový počin roka. Autorom všetkých fotografií na obale alba i v jeho vnútri (otvárací obal na vinylových vydaniach) je dvorný fotograf skupiny Depeche Mode Anton Corbijn. Dosiaľ sa ho predalo viac ako 25 miliónov kopií. Nielen počtom predaných kusov, ale hlavne odbornou kritikou, je považovaný za zatiaľ ich najlepší štúdiový projekt.
Obsahový zámer projektu
Bolo by dosť jednoduché tvrdiť, že skutočným "guru" v pozadí tohoto projektu je iba frontman U2 Bono. O jeho prosociálnej angažovanosti nemožno pochybovať. Nie je iste náhodou, že k dotvoreniu nielen zvukovej atmosféry albumu bol prizvaný ambientný mág Brian Eno. A tvorcovia určite nenechali náhode ani jeho výtvarno-grafickú súčasť. Hudba i texty sú plné metafor a sú najčudesnejšie pokrútené, presne tak ako osamelý strom-legenda, rastúci v kamennej púšti amerického juhozápadu. Treba sa poriadne započúvať nielen do melódie piesní, adresných textov, ale aj celkovej podoby ich hudobnej i vokálnej interpretácie. Takto projekt naozaj oslovuje i provokuje širokospektrálne publikum. V tomto ohľade sa zámer všetkých zúčastnených naozaj podaril.
Obal
Nie je veľa prípadov, kedy výborný hudobný počin s hodnotnými textami piesní dopĺňa tak pôsobivý obal ako je to v prípade projektu The Joshua Tree. Je to skutočné umelecké dielo, pod ktorým sú podpísaní Anton Corbijn svojimi jedinečnými fotografiami a Stele Averill grafický dizajnér, ktorý spolupracuje so skupinou od ich začiatkov.
Prednú stranu obalu tvori skupinová fotografia členov U2 na Zabriski Point v Death Valley, národnom parku v americkej Kalifornii. Podobné fotografie sa nachádzajú aj vo vnútri otváracej vinylovej verzie, na zadnej strane obalu, ako aj na špeciálnom širokouhlom posteri, ktorý tvorí jeho prílohu.
Dominujúcim prvkom, či motívom nie sú však zábery členov skupiny, ale osamotený strom, ktorých je v spomínanej prírodnej rezervácii naozaj málo, pretože väčšina z nich rastie v skupinkách. Autor fotografií musel naozaj takýto objekt dosť dlho hľadať. Jeho grafická podoba je vytlačená aj na okrúhlej etikete vinylového nosiča po jeho oboch stranách. Ústredná myšlienka "odcudzenia" je graficky zvýraznená čiernym podkladom, z ktorého vystupujú čiernobiele skupinové autoportréty.
Verzie albumu
Album existuje na všetkých štandardných audio-nosičoch. V pôvodnej vinylovej verzii ako LP, audio-kazeta a samozrejme na CD-nosiči. Bol vydaný v Európe, Severnej i Južnej Amerike, v Ázii i v Austrálii. V roku 1987 ho vydalo vydavateľstvo Popron v bývalom Česko-Slovensku.
V roku 2007 pri príležitosti 20. výročia vydania pôvodného vinylového nosiča, bol vydaný Universal Music dvojCD-nosič ako The Joshua Tree (20th Anniversary Deluxe Edition). Okrem pôvodných nahrávok piesní obsahuje doposiaľ nevydané skladby, ktoré sa nachádzajú na druhom CD. Projekt má aj svoju DVD-verziu,
Girlschool
Girlschool je britská ženská hudobná skupina založená roku 1978 v Londýne, radená do Novej vlny britského heavy metalu.
Korene Girlschool siahajú do roku 1975, kedy začali hrať pod názvom Painted Lady. Skupina dosiahla najväčšiu popularitu na začiatku 80. rokov v Európe a v rodnom Anglicku.
V Koutech
V Koutech je prírodná pamiatka ev. č. 483 juhozápadne od mesta Nasavrky v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana
Predmetom ochrany je bažinatá lúka s typickou kvetenou.
Zdroj
}
Saint-Nicolas-des-Bois (Orne)
Saint-Nicolas-des-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
70 Ophiuchi
70 Ophiuchi je dvojhviezda v súhvezdí Hadonos vzdialená od Slnka 16,6 ly.
Liamuiga
Liamuiga je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v západnej časti ostrova Svätý Krištof. S výškou 1 156 m je to najvyšší vrch ostrova, ako aj celej krajiny. Predchádzajúci názov bol Misery Peak, po získaní nezávislosti ostrova bol premenovaný podľa indiánskeho názvu ostrova. Názov znamená v preklade úrodná zem.
Na vrchole sa nachádza 1 km široký kráter, do roku 1959 zaliaty vodou. Vulkán je najmladší z troch vulkanických centier ostrova. Sopka nie je úplne vyhasnutá, na vrchole sú stále aktívne fumaroly a v rokoch 1998 - 2000 ostrov postihli mierne zemetrasenia, čo môže byť dôkaz o náraste sopečnej aktivity vulkánu.
Slovenský pohár v basketbale mužov
Štruktúra súťaže
Pohár sa hrá turnajovým spôsobom, pred ktorým sa hrá najprv kvalifikácia. Samotný turnaj (final eight) prebieha vyraďovacím systémom, keď v každom kole proti sebe dva tímy odohrajú zápas o postup do ďalšieho kola alebo zápasov o konečné umiestnenie.
Deň nezávislosti (všeobecne)
Deň nezávislosti je v niektorých štátoch názov výročia dňa, kedy sa štát stal "nezávislým", väčšinou od nadvlády iného štátu. Často ide o štátny sviatok a ide o deň vzniku štátu.
Zoznam dní, kedy sa štáty stali "nezávislými"
Táto tabuľka bola prevzatá z anglickej wikipédie (stav: júl 2007) a obsahuje nesystematický zoznam dátumov, ktoré by sa mohli považovať za dátumy získania „nezávislosti“ aktuálne existujúcich štátov, a to aj keď sa daný deň oficiálne nenazýva "deň nezávislosti". Pojem "nezávislosť" je v mnohých prípadoch sporný.
Chevannes (Loiret)
Chevannes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bergamo
Bergamo môže byť:
Lemmy Kilmister
Lemmy Kilmister (rodným menom Ian Fraser Kilmister; * 24. december 1945, Stoke-on-Trent, Spojené kráľovstvo † 28. december 2015, Los Angeles, Kalifornia, USA ) bol anglický spevák a basgitarista, zakladajúci člen heavymetalovej skupiny Motörhead. Jeho výzor, hrubé fúzy a drsný spev z neho spravili ľahko rozpoznateľnú kultovú osobnosť.
Začiatky
Keď mal 10 rokov, jeho matka sa vydala za Georgea Willisa, ktorý mal z predošlého manželstva dve deti, s ktorými Kilmister moc nevychádzal. Rodina sa presťahovala do Walesu, konkrétne do mesta Benllech v Anglesey. V tomto čase začal Kilmister prejavovať záujem o rock and roll, dievčatá a kone. Navštevoval školu Ysgol Syr Thomas Jones School v Amlwch, kde dostal prezývku Lemmy. Sám si nebol istý odkiaľ, je možné, že z frázy známej pre žobranie.
Keď mal 16, videl na vystúpení v Cavern Clube slávnych The Beatles, neskôr sa naučil hrať ich skladby z ich prvého albumu. Obdivoval tiež sarkastickú povahu skupiny, hlavne Johna Lennona. Po odchode zo školy a presťahovaní rodiny do mesta Conwy, si Lemmy zarábal manuálnou prácou, vrátane práce v továrni Hotpoint a hrával v miestnych skupinách, ako boli napr. The Sundowners, a navštevoval školu jazdenia na koni. Vo veku 17 spoznal dievča Cathy, s ktorou sa presťahoval do Stockportu. Mal s ňou syna Seana, ktorého neskôr dali na adopciu.
Nahrávky a vystupovanie
V Stockporte bol členom kapiel The Rainmakers a neskôr The Motown Sect, s ktorými hrával tri roky v severných kluboch. S cieľom postúpiť vo svojej kariére ďalej sa v roku 1965 stal členom skupiny The Rockin' Vickers, ktorá podpísala zmluvu s CBS, vydala tri single a odohrala turné po Európe (podľa niektorých správ boli prvou britskou kapelou, ktorá vystúpila v Juhoslávii). Počas vystupovania so skupinou žil v Manchestri, kde stretol Tracy, s ktorou mal syna Paula.
V roku 1967 sa presťahoval do Londýna. Býval v byte spolu s Noelom Reddingom, ktorý bol basgitarista The Jimi Hendrix Experience a Lemmy dostal možnosť byť členom skupiny ako personál na turné. V roku 1968 sa stal členom psychedelickej skupiny Sam Gopal, s ktorou nahral album Escalator. Po tom, čo v Chelsea stretol Simona Kinga, dostal príležitosť hrať v skupine Opal Butterfly. Skupina ale zakrátko zanikla, nedokázala zaujať svojimi singlami. V tomto čase Lemmy rozmýšľal nad zmenou svojho mena na priezvisko svojho nevlastného otca (Willis), ale nakoniec zostal pri svojom rodnom mene.
V roku 1971 sa stal členom space rockovej skupiny Hawkwind, ktorá pochádzala z Ladbroke Grove. Nemal veľa skúseností v hraní na basovej gitare, no onedlho zdokonalil svoje hranie, ovplyvnené jeho predošlo hrou na rytmickej gitare. Často používal double-stopy a akordy namiesto jednoduchých nôt, ktoré používa väčšina basgitaristov. Jeho hra na basovej gitare bola podstatnou časťou piesní skupiny, najmarkantnejšia je na albume Space Ritual. Bol tiež spevákom skupiny v niektorých skladbách, napríklad na „Silver Machine“, ktorá dosiahla v rebríčku hitparády tretie miesto v roku 1972.
Motörhead
Lemmy bol v roku 1975 prepustený zo skupiny Hawkind. Príčinou bolo jeho zadržanie na kanadskej hranici za držanie drôg, pričom strávil päť dní vo väznici. Po týchto udalostiach Lemmy založil novú skupinu, gitaristom bol Larry Wallis (bývalý člen Pink Fairies, Steve Took's Shagrat a UFO) a bubeníkom Lucas Fox. Wallis bol nevlastným otcom Lemmyho syna Paula. Názov novej skupiny bol pôvodne „Bastard“. Po tom, čo im manažér oznámil, že s týmto menom sa nedostanú na Top of the Pops, Lemmy zmenil názov skupiny na Motörhead – titul poslednej skladby, ktorú zložil v skupine Hawkwind.
Javorový potok
Javorový potok môže byť:
Lemmy Kilmister
Motörhead
Onedlho Wallisa a Foxa nahradili gitarista "Fast" Eddie Clarke a bubeník Phil „Philthy Animal“ Taylor a v tejto zostave začínala skupina dosahovať úspech. Zvuk skupiny mal úspech u Lemmyho predošlých fanúšikov ako aj novovznikajúcej vrstvy fanúšikov punk rocku. Podľa vlastných slov cítil väčšiu podobnosť s punkermi než metalistami a jeho vokál bol v tom čase v anglickom rocku jedinečný. Úspech skupiny dosiahol vrchol v rokoch 1980 a 1981, kedy mala skupina viacero hitov na popredných priečkach, vrátane singlu „Ace of Spades“ a vydala úspešný album No Sleep 'til Hammersmith. Motörhead sa odvtedy stali jednou z najvplyvnejších hudobných skupín v žánri heavy metal a hoci bol Lemmy jediný nepretržitý člen skupiny, skupina vystupovala až do jeho smrti. Hoci sa zostava skupiny počas jej 30-ročnej histórie viackrát menila, trojica Lemmy, Phil Campbell a Mikkey Dee bola rovnaká od roku 1995.
Lemmy tiež pracoval a vystupoval s viacerými inými hudobníkmi, príležitostne vystupoval so skupinu Hawkwind. Spolupracoval ako textár a skladateľ na albume Ozzyho Osbourna No More Tears z roku 1991. Napísal texty piesní „Hellraiser“ (ktorá neskôr vyšla ako singel Motörhead), „Desire“, „I Don't Want to Change the World“ a na singel „Mama I'm Coming Home“. Lemmy uviedol vo viacerých rozhovoroch, že zarobil viac peňazí na honorároch z tejto jednej piesne, než počas celej kariéry v skupine Motörhead. V novembri 2002 vydal Lemmy svoju autobiografiu pod názvom White Line Fever. V roku 2005 vyhrala skupina svoje prvé ocenenie Grammy, keď prekonala skupiny Slipknot, Killswitch Engage, Hatebreed a Cradle of Filth, v kategórii Najlepší metalový výkon s ich coververziou „Whiplash“ od Metallicy.
Smrť
Lemmyho smrti predchádzali zdravotné problémy, ktoré nútili Motörhead rušiť vystúpenia. Dva dni po jeho narodeninách, 26. decembra 2015 mu diagnostikovali nádor v hlave a v krku. V pondelok 28. decembra skonal.
V nasledujúci deň jeho smrti sa internet plnil kondolenciami fanúšikov, novinárov, ale aj Lemmyho kolegov z hudobnej branže. Na svojich Facebookových profiloch vyjadrili svoj smútok aj Metallica, Slash, Alice Cooper, Iron Maiden a ďalšie známe osobnosti.
Kryštalizácia
Kryštalizácia alebo tvorba kryštálov je vylučovanie pevnej látky v kryštalickej forme z roztoku, alebo vznik kryštalického usporiadania tuhej fázy pri tuhnutí látok.
Vylučovanie tuhej látky z roztoku je spôsob oddeľovania zložiek zmesí, pri ktorom sa využíva schopnosť látky rozpúšťať sa v danom rozpúšťadle a schopnosť tvoriť kryštály.
U2
U2 môže byť:
U-2
Nossage-et-Bénévent
Nossage-et-Bénévent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Nossage-et-Bénévent má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nossage-et-Bénévent má 12 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Alstrova ulica
Alstrova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rača.
Je rovnobežná so Žitnou ulicou, kolmá na Detviansku ulicu.
36 Ophiuchi
36 Ophiuchi je trojhviezda v súhvezdí Hadonos vzdialená od Slnka 19,5 ly.
Caesarea
Caesarea, po slovensky Cézarea, po grécky Kaisareia (meno na počesť Gaia Iulia Caesara alebo niektorého z rímskych cisárov) môže byť názov týchto starovekých miest:
HR 5568
HR 5568 alebo Gliese 570 je štvorhviezda v súhvezdí Váhy vzdialená od Slnka 19,2 ly. Okolo oranžovo = červenej hlavnej hviezdy rozmermi cca troch štvrtín nášho slnka obieha vo vzdialenosti cca 190 aj dvojica červených trpaslíkov, ktoré okolo seba navzájom obiehajú po excentrickej dráhe vo vzdialenosti cca 0,79 aj. V r. 2000 bol objavený neobvykle chladný hnedý trpaslík, obiehajúci celú vnútornú sústavu vo vzdialenosti viac ako 1500 aj.
Unicum
Unicum-zwack je maďarský bylinný likér, alkoholický nápoj, ktorý sa zaraďuje medzi korenené bittery. Má horkú chuť, získanú zo 40 liečivých rastlín. Vyrába sa výlučne z prírodných látok. Zreje niekoľko mesiacov v dubových sudoch a obsahuje 40 percent alkoholu.
Vznikol v Budapešti ako liek pre cisára Jozefa II. Recept vymyslel lekár Joseph Zwack v roku 1790. Podľa legendy názov vymyslel sám cisár, ktorý po požití nápoja zvolal: To je unicum!
Podtatranská skupina
Podtatranská skupina môže byť:
Le Noyer
Le Noyer môže byť:
Saint-Nicolas-des-Laitiers
Saint-Nicolas-des-Laitiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
DIN 1451
DIN 1451 je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný na dopravné, administratívne a obchodné účely. Bol vytvorený ako súčasť nemeckých technických noriem ústavu Deutsches Institut für Normung v roku 1936.
Typy
Font DIN 1451 má tri podtypy.
Odvodeniny
Od DIN 1451 bol odvodený font Austria, ktorý bol do roku 2009 používaný ako normové písmo pre rakúske dopravné značenie.
Mohérové barety
Mohérové barety je označenie určitej kategórie účastníkov manifestácií spojených s politickými, spoločenskými alebo kultúrnymi udalosťami v Poľsku. Za typického predstaviteľa „mohérových baretov“ sa považuje postaršia osoba, najmä žena, názorovo neochvejná, ktorá prezentuje konzervatívne katolícko-národné názory a ktorá je uzavretá voči iným názorom a myšlienkám.
Označenie „mohérové barety“ má pripomínať pokrývku hlavy rozšírenú medzi staršími ženami (vlnený baret, upletený často práve z mohéru), ako aj rôzne vojenské oddiely (napríklad modré barety, červené barety, zelené barety). Spojenie týchto dvoch značne odlišných asociácií je príčinou, že toto označenie má posmešný charakter, ale môže sa stať aj neutrálnym až žartovným termínom, ktorý používajú samotné osoby takto označované.
Ľudia, ktorí používajú termín „mohérové barety“ ním aj naznačujú, že príslušníci tejto skupiny patria k verných poslucháčom Radia Maryja, čitateľom novín Nasz Dziennik, respektíve iných médií podobného politického profilu, teda národno-(ultra)katolíckeho, s častými prejavmi xenofóbie, antiglobalizmu a neraz dokonca aj so znakmi antisemitských názorov.
Ako pohodlná myšlienková skratka sa toto označenie dostalo do bežného jazyka aj do masovokomunikačných prostriedkov. V Poľsku sa označenie rozšírilo na jeseň roku 2005 prostrednictvom diskutérov internetového fóra denníka Gazeta Wyborcza a následne ho začali používať aj novinári.
Podnetom na vznik tohto označenia bola predvolebná, volebná a povolebná situácia (v priebehu jedného mesiaca sa konali voľby do oboch komôr poľského parlamentu a dve kolá priamych prezidentských volieb), kedy víťaz všetkých volieb PiS sa uchádzal práve o túto početnú voličskú skupinu a neskôr v parlamente začal úzko spolupracovať s kontroverznou stranou LPR, ktorá sa tiež spolieha práve na týchto voličov. Pôvodne všetci očakávali, že PiS vytvorí koalíciu so stredovou a trocha liberálnejšou PO, ktorá sa vo voľbách umiestnila na druhom mieste, a nie že PiS zostaví menšinovú vládu, pre ktorú získa podporu u LPR a Sebeobrany.
Označenie mohérové barety používajú aj niektorí politici („Poľsko nie je odkázané na mohérovú koalíciu,“ uviedol Donald Tusk pri debate v Sejme o vládnom programovom vyhlásení premiéra Kazimierza Marcinkiewicza o koalícii PiS s LPR).
Sociálny fakt
Výskum fenoménu mohérových baretov uskutočnila agentúra Axciom Polska. Podľa jej zistenia tvoria mohérové barety zhruba 3.1% poľskej populácie. Sú to prevažne manželia, ktorí majú viac ako päťdesiat rokov, ich deti už žijú samostatne. Zhruba 80% týchto ľudí má iba základné vzdelanie, 36% z nich (ešte) fyzicky pracuje. Zhruba jedna štvrtina z nich používa mobilný telefón, pevnú linku má zavedenú 84% z nich a asi polovia má bankové konto. Vo voľnom čase lúštia krížovky, alebo chodia na ryby. Na dovolenku nechodia. 73% z nich zostáva doma. (Upozornenie: odkaz zahrňuje niekoľko štúdií v PDF a HTML, ktoré majú dohromad niekoľko sto strán.)
Le Noyer (Hautes-Alpes)
Le Noyer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Le Noyer má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Le Noyer má 262 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Alžbetínska ulica
Alžbetínska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto.
Ulica je spojená so Šafárikovým námestím, je rovnobežná so Štúrovou a Bezručovou ulicou. Je dlhá 143 m.
Baláž (priezvisko)
Baláž je rozšírené slovenské priezvisko odvodené od archaickej podoby mužského mena Blažej. Najčastejšie je v Žiline, Liptovskom Mikuláši, Bratislave a Prešove.
Známi nositelia
Pozri v článku Baláž.
Alexanderplatz
right|thumb|Alexanderplatz Alexanderplatz je jedno z najznámejších a najväčších námestí v hlavnom meste Nemecka Berlín. Leží v centrálno-východnej časti mesta a je významným dopravným uzlom, kde sa stretáva niekoľko hlavných tepien cestnej dopravy, tri linky metra, trasa mestskej rýchlodráhy S-Bahn, železnica a tri trasy električky. Alexanderplatz v rokoch 1945 – 1990 tvoril centrum Východného Berlína. Nachádza sa tu tehlový gotický evanjelický kostol Marienkirche, štvrtá najvyššia voľne stojaca stavba v Európe televízna veža Fernsehturm, obrovský nákupný dom Galeria Kaufhof, výšková budova hotela Park Inn, Berolinahaus, Hodiny sveta, Dom učiteľa s kongresovou sálou, fontána, Dom cestovania, Dom elektropriemyslu.
Tisoňovka
Tisoňovka je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Klinianky, meria a je tokom V. rádu. Často sa označuje ako Tisanovka.
Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Ošust, na západnom svahu vrchu Dážďany, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom pri sedle Hlinka , v nadmorskej výške cca Sprvu tečie juhovýchodným smerom, zľava priberá prítok  z juhovýchodného svahu Dáždian, sprava dva prítoky z východných svahov Magurky  a vstupuje do geomorfologického celku Podbeskydská brázda. Z ľavej strany priberá krátky prítok prameniaci západne od kóty a preteká okrajom intravilánu obce Novoť, pričom sa stáča severojužným smerom. Z ľavej strany vyúsťuje vodný kanál, ktorým je tok prepojený so susednou Menzdrovkou, sprava priberá tri krátke prítoky z juhovýchodného úpätia Malého kopca, zľava zo severozápadného svahu Modlového vrchu a na území obce ústi v nadmorskej výške približne  do Klinianky.
Zoznam planétok 38001 – 38250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Chevillon-sur-Huillard
Chevillon-sur-Huillard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1998
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1998 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá sveta 1998, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa od 26. apríla28. decembra 1997 a zúčastnilo sa jej 28 družstiev, ktoré súťažili v dvoch fázach kvalifikácie a play-off. 6 družstiev (víťazi skupín hlavnej kvalifikácie a víťaz play-off) sa kvalifikovalo na Majstrovstvá sveta, ktoré sa uskutočnili v Japonsku.
Predkvalifikácia
doma & vonku
Hlavná kvalifikácia
🇷🇺 Moskva
🇳🇱 Amsterdam
🇮🇹 Vicenza
🇩🇪 Brémy
🇧🇬 Sofia
Play-off
doma & vonku
Dobročský prales
Dobročský prales je prales, ktorý sa nachádza na strednom Slovensku v katastrálnom území obce Čierny Balog v okrese Brezno. Územie pralesa je súčasťou rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.
Poloha
Nachádza v nadmorskej výške od cca 750 do severovýchodne od obcí Sihla a Drábsko vo Veporských vrchoch. Celková výmera chráneného územia 5. stupňa ochrany je a výmera ochranného pásma 4. stupňa ochrany je.
Ochrana
Patrí medzi najstaršie chránené územie na Slovensku. Jeho ochrana začala v roku 1913 a posledná novelizácia 1993. Od roku 1996 je vstup verejnosti do pralesa zakázaný. Vstup je povolený len s odborným dohľadom a iba na chodníku, ktorý je na hranici lesa. V roku 1998 ocenil výbor ministrov Rady Európy udelením Európskeho diplomu. Prales patrí medzi národné prírodné rezervácie na Slovensku a medzi sústavu území európskeho významu NATURA 2000. Dobročský prales nie je súčasťou žiadneho vyššieho chráneného útvaru. NPR tak spravuje CHKO Poľana.
Dôvodom ochrany je „zachovanie pralesa vyznačujúceho sa rozmanitými, veľmi premenlivými formami štruktúry, čo umožňuje sledovať celý vývojový cyklus, od vzniku náletu až do zániku prestárnutých jedincov.“
Flóra
Rastie tu jedľa, smrek, dub a menej javor horský, jaseň štíhly a brest horský. Niektoré jedince sú staré stovky rokov. V roku 1964 vietor zlomil Dobročskú jedľu, ktorá patrila medzi najmohutnejšie v Európe a mala vek cca 450500 rokov.
Balog (priezvisko)
Balog je priezvisko, rozšírené na Slovensku. Najčastejšie je na východe, najmä v Košiciach a v okresoch Michalovce, Prešov, Rimavská Sobota a Trebišov.
Známi nositelia
Pozri v článku Balog.
Bitka o Díbakský priesmyk
Bitka o Díbakský priesmyk (angl. Battle of Debecka Pass) zo 6. apríla 2003 sa odohrala v priebehu vojny v Iraku. Známa sa stala najmä vďaka zapojeniu špeciálnych jednotiek a nasadeniu moderných zbraní. Americké špeciálne jednotky a ich kurdskí spojenci čelili irackej armáde v boji o dôležitú oblasť v okolí dediny Ad-Díbaka spájajúcu severoiracké mestá Karkúk (Kirkúk) a Mosul. Na rozdiel od irackej armády spojenecké vojská nedisponovali žiadnou ťažkou technikou (tanky, BVP, OT atď.), no mali k dispozícii leteckú podporu a nové protitankové riadené strely Javelin, ktoré túto bitku preslávili.
Cieľ
Pred začiatkom vojny sa dlho nevedelo, ako bude boj na severe Iraku vypadať. Američania mali v pláne spustiť pozemný útok z tureckého územia, avšak Turecko krátko pred vypuknutím vojny nepovolilo využitie svojho územia na pozemný útok. Spojenci teda museli na poslednú chvíľu meniť svoje plány. Jedinou reálnou alternatívou bolo nasadenie ľahkých vojsk – výsadkárov a špeciálnych jednotiek. Tie ale museli čeliť početnej konvenčnej armáde.
Jedným z hlavných cieľov bolo obmedziť mobilitu nepriateľských vojsk. Ak by sa podarilo ovládnuť Díbakský priesmyk, diaľnica č. 2 by bola preťatá, čo by obmedzilo pohyb nepriateľa na severe krajiny a zároveň poskytlo dobrú východziu pozíciu pri prípadných útokoch na ropné polia v okolí mesta Kirkúk.
Boj
6. apríla v 18. deň operácie Trvalá sloboda spustili špeciálne jednotky USA spolu s kurdskými milíciami útok. Na začiatok boli iracké pozície bombardované lietadlami B-52. Následne sa pozemné jednotky presunuli k úpätiu kopca.
Kurdskí vojaci začali čistiť mínové polia, no irackí vojaci paľbou zo svojich obranných postavení zabránili vojakom v prekročení ochranného valu. Keď sa podarilo postup obnoviť vojaci sa rýchlo dostali k irackým bunkrom kde zajali 20 mužov. Následne vytvorili priechod v obrannom vale pre prípad urýchleného ústupu.
No hneď ako pozemné jednotky zaujali obranné pozície museli čeliť irackej mechanizovanej rote s niekoľkými stovkami vojakov. Nasledoval štyri a pol hodinový boj. Hneď na začiatku boli raketami Javelin zničené dve iracké bojové vozidlá pechoty a dve nákladné vozidlá. Po tom ako Iračania stratili niekoľko ďalších vozidiel začali spojenecké postavenie ostreľovať zo svojich úkrytov. Aj napriek zmene taktiky iracké vojská nedokázali postavenia amerických a kurdských vojakov vážne ohroziť.
Následne iracké vojská spustili záverečný útok. Na začiatku sa tri vozidlá vydali smerom k postaveniu amerických jednotiek. Cieľom bolo pravdepodobne presvedčiť obrancov, že irackí vojaci sa chcú vzdať. Avšak krátko na to vyrazili zo svojho postavenia tri BVP, tri nákladné vozidlá a štyri tanky T-55. No aj tento útok bol úspešne odrazený vďaka dobrej koordinácii vzdušnej podpory a použitiu rakiet Javelin.
Okrem bojov s irackou armádou si obete na životoch vyžiadal aj incident, pri ktorom posádka amerického lietadla zaútočila na postavenie vlastných vojsk. Útok si vyžiadal životy 18 Kurdov a jedného korešpondenta spoločnosti BBC. Podľa výpovede jeho kolegu posádka lietadla F-14 požadovala presnejšie informácie o cieli na ktorý mala zaútočiť, no bolo jej povedané, že na to nie je čas. Žiaľ, namiesto skutočného cieľa zhodili laserom navádzanú bombu GBU-16 medzi kurdské milície.
Javorový potok (prítok Randovej)
Javorový potok je vodný tok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to najvýznamnejší, pravostranný prítok Randovej, má dĺžku a je tokom VII. rádu.
Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Pilsko, na severnom svahu Súšavy v nadmorskej výške približne  Od prameňa tečie na juh, pričom vytvára oblúk vypnutý k západu, zľava priberá prítok z južného svahu Súšavy a stáča sa juhovýchodným smerom. Následne vteká do geomorfologického celku Podbeskydská brázda, z ľavej strany priberá postupne niekoľko prítokov, najprv spod Jedličníka, potom Vajdovský potok a ďalej začína potok výrazne meandrovať. Následne priberá ľavostranný Straniansky potok, z tej istej strany ešte krátky bezmenný prítok, napokon priberá vedľajšie rameno Randovej a v blízkosti obce Mútne sa v nadmorskej výške cca vlieva do hlavného koryta Randovej.
Článkonožce
Článkonožce (staršie: článkonohé ; lat. Arthropoda) sú najpočetnejší živočíšny kmeň. Je to obrovská, dosť starobylá a vnútorne veľmi diferencovaná skupina článkovaných živočíchov, ktoré fylogeneticky nadväzujú na Polychaeta. V procese fylogenézy však získali znaky, ktoré im umožnili osídliť všetky suchozemské i sladkovodné ekosystémy a vrátiť sa aj naspäť do mora, z ktorého vzišli. Všade, kde sa vyvíjali, dosiahli mimoriadnu mnohorakosť foriem a prekvapujúcu diverzitu (na súši tvoria podľa niektorých odhadov dokonca až 95 % živočíšnych druhov).
Anatómia
Telo sa skladá v najjednoduchších prípadoch (Myriapoda) z hlavy a takmer rovnakých článkov (segmentov), u väčšiny je však segmentácia výrazne heteronómna (články sa od seba líšia stavbou). Stavbu tela a telových príveskov odvodzujeme z hypotetického východiskového modelu, ktorý mal na každom segmente (okrem prvého článku akronu a posledného pygidia) 1 pár článkovaných, s takmer stopercentnou istotou dvojvetvových končatín. Tomuto modelu sú najbližšie trilobity, ale nie sú mu príliš vzdialené ani primitívne kôrovce Crustacea a viacnôžky Myriapoda; druhá skupina však už má končatiny druhotne jednovetvové. Telo vyšších článkonožcov sa primárne člení na tri oddiely: hlavu (caput), hruď (thorax) a bruško (abdomen). Končatiny sú u podstatnej väčšiny vyvinuté len na hrudi (sú to primárne kráčavé nohy), na hlave z nich vznikajú špecializované prívesky, a na brušku zanikajú alebo prekonávajú zložitú zmenu tvaru a funkcie – modifikáciu.
Kutikula
Telo je kryté chitínovou kutikulou, ktorú produkuje epidermis. Kutikula sa skladá z troch častí:
alt=|vľavo|náhľad|Kôrovce ako napríklad tento [[Veľkrab japonský|veľkrab musia počas svojho rastu kutikulu zvliekať]] Hrúbka a mikroštruktúra týchto vrstiev a niektoré prímesové látky ovplyvňujú konečnú tvrdosť kutikuly – táto môže byť relatívne mäkká (Arachnoidea), ale aj pevná a tvrdá (mnohé skupiny hmyzu). Má viaceré veľmi výhodné vlastnosti – je veľmi odolná voči kyselinám i zásadám, zabraňuje dehydratácii a aj u silne „opancierovaných“ druhov je vždy dostatočne pružná. Má iba jednu nevýhodu a to že zabraňuje v raste. Preto sa článkonožce periodicky zvliekajú – väčšina len v larválnom štádiu, no niektoré po celý život. Proces zvliekania riadi hormón ekdyzón, ktorý produkujú párové predohrudné žľazy (glandulae protothoracales). Kutikula vždy obsahuje istú prímes CaCO3, čo ju robí pevnejšou. Článkonožce s mäkkou kutikulou ho majú prítomný len v stopách, kým u iných skupín pozorujeme silnú (väčšina Diplopoda) alebo veľmi silnú (väčšina Crustacea) inkrustáciu (prestúpenie) CaCO3. Sfarbenie kutikuly je predovšetkým pigmentové (chemické), u mnohých skupín sa však vyskytuje aj sfarbenie fyzikálne – vzniká interferenciou svetla na jemných, ale často zložitých mikroskulptúrach epikutikuly. Týmto spôsobom vznikajú predovšetkým rôzne, často veľmi nápadné kovové lesky hmyzu, zriedka i pavúkov. Pretože kutikula napriek svojej pružnosti umožňuje len veľmi obmedzený pohyb, musel proces sklerotizácie už od začiatku prebiehať paralelne so vznikom segmentácie. Výsledkom týchto fylogeneticky veľmi úspešných procesov je kutikulárny ektoskelet, zložený z mnohých obrúčok a štítkov, ktoré sú spoločne nazývané sklerity. Ektoskelet každého somitu má u fylogeneticky pôvodných typov tvar obrúčky – táto sa skladá z chrbtovej časti (tergitu) a brušnej časti (sternitu), ktoré sú spojené bočným (pleurálnym) blanitým väzom. Takúto stavbu však pozorujeme pomerne zriedka (Myriapoda, časť Crustacea), alebo iba na niektorých častiach tela (abdomen u šesťnožcov Hexapoda). Naopak, u mnohých skupín vznikajú zložité odvodené sklerity (najmä v ektoskelete hrudi).
Hruď
Hruď (thorax) je u pôvodnejších viacnôžok ešte neodlíšená od bruška, ale už u dvojkrídlovcov sú 3 hrudné somity naznačené tým, že majú len po jednom páre nôh (bruškové somity zrastajú po dva a vytvárajú diplosomity). Zvyšné vzdušnicovce (teda šesťnožce) majú hruď mohutnú, vždy trojčlánkovú. Hruď kôrovcov sa skladá z väčšieho počtu článkov (obyčajne 7 – 8, no niekedy až 11). U primitívnych foriem ju tvoria voľné články, väčšinou však pozorujeme zrastanie jedného, dvoch, alebo všetkých článkov hrudi s hlavou – vzniká tak pereion, nazývaný aj prosoma alebo cephalothorax. U klepietkavcov zrastá hlava s hruďou na pravú hlavohruď (cephalothorax), vzácnou výnimkou sú nohatky (Pantopoda) s voľnými hrudnými článkami Nohatky sa však už v súčasnosti vyčlenujú ako sesterský kmeň klepietkavcov, čiže doň nepatria. U mnohých roztočov (Acarina) ostáva hlava voľná, ale hruď zrastá s bruškom – vzniká tzv. idiosoma, a niekedy sa dokonca všetky 3 telové oddiely spoja do 1 celku (corpus, omniosoma).
Bruško
Bruško (abdomen) má končatiny len u Myriapoda, Merostomata a sčasti u Crustacea, u ostatných pozorujeme úplnú redukciu končatín. Niekedy sú však bruškové končatiny modifikované na snovacie bradavky (čeľaď Araneae) a skoro vždy z nich vzniká pomocný kopulačný aparát samcov.
Končatiny
thumb|left|Končatina hmyzu Končatiny sú tiež článkované, primárne dvojvetvové. U väčšiny článkonožcov vonkajšia vetva (exopodit) zaniká, takže končatinu tvorí len vnútorná vetva (endopodit). Niekedy je končatina tiež dvojvetvová, ale jej vetvenie je odvodené, posunuté apikálne (bulbus u pavúkov, klepetá u rakov a niektorých pavúkovcov). Končatina sa primárne skladá z týchto častí:
U jednotlivých skupín však pozorujeme množstvo odchyliek – napr. koleno u vzdušnicovcov úplne redukuje, niekedy zaniká i trochanter, a pod. V stavbe nôh a zvlášť modifikovaných končatín sa u článkonožcov prejavuje mimoriadna variabilita.
Telová dutina
Telová dutina článkonožcov je mixocoel – vzniká splynutím embryonálne zakladaných coelomových dutiniek so zvyškom primárnej telovej dutiny (blastocoelu). Intersegmentálne disepimenty zanikajú, no ich rudimentom zostáva systém lakún – blanitých priepustí medzi sinusmi (dutinkami) otvorenej obehovej sústavy; pričom je zrejmé, že sinusy sú zvyškami coelomových dutiniek. Obehová sústava sa však na rozvode dýchacích plynov podieľa len u kôrovcov a primitívnych pavúkovcov, u vyšších pavúkovcov iba čiastočne (Araneae) alebo vôbec nie (ostatné vyššie Arachnoidea a všetky Tracheata). Pokiaľ hemolymfa plní aj dýchaciu (respiračnú) funkciu, je dýchacím pigmentom hemocyanín, niekedy hemoglobín – časť Crustacea a niektoré vodné larvy (Nematocera). Dýchacie pigmenty sú voľne rozpustené v hemolymfe, nie sú sústredené v erytrocytoch. Hemolymfu uvádza do pohybu trubicovité srdce na chrbtovej strane bruška. Po bokoch má štrbinovité ostie, ktoré majú funkciu chlopní. Pri systole (zmrštení srdca) je hemolymfa vypudená aortou smerom k hlave, potom sa rozlieva v systéme sinusov, až sa dostane opäť do abdomenu, odkiaľ je pri diastole (roztiahnutí srdca) nasávaná do perikardiálneho sinusu a ostiami do srdca. U drobných kôrovcov je niekedy srdce bez aorty (Cladocera), alebo môže úplne chýbať (Ostracoda a väčšina Copepoda). Hemolymfa je vtedy uvádzaná do pohybu peristaltikou čreva a pohybom svalov v tielku.
Dýchacia sústava
Stavba dýchacej sústavy závisí od spôsobu života. Primárne vodné článkonožce (kôrovce a Merostomata) majú žiabre, ktoré sú pôvodne na žiabrových príveskoch (epipoditoch) pri báze hrudných i bruškových končatín; druhotne môžu mať inú polohu – napr. u Decapoda visia do dvoch dutín medzi bočným rozšírením karapaxu a stenou tela. U mnohých drobných druhov žiabre chýbajú a výmena plynov prebieha cez povrchovú jemnú kutikulu (Cladocera, Ostracoda, Copepoda). Dýchacie orgány suchozemských článkonožcov sú dvojakého typu: Pľúcne dutinky a vzdušnice
Pľúcne dutinky
Pľúcne dutinky sú fylogeneticky primitívnejším typom dýchacích orgánov. Sú umiestnené na spodnej strane bruška v počte 1 pár (väčšina Araneae) až 4 páry (Scorpionidea). Vznikli druhotným ponorením žiabrových epipoditov pod úroveň povrchu tela a tu, v uzavretých dutinkách (samozrejme vo vlhku) prebieha výmena plynov. Pľúcne dutinky komunikujú s vonkajškom len cez štrbinovité otvory, ktoré sú chránené viečkom (operculum).
Nervová sústava
Nervová sústava je u primitívnejších skupín (viacnôžky, nižšie kôrovce) ešte v podstate rebríčková, väčšinou (u odvodených typov) je už gangliová. Centrom nervovej sústavy je cerebrálne ganglium, alebo mozog. Vzniká zrastom troch párových ganglií neurocephalonu. V hlave je okrem toho aj podhltanová uzlina, ktorá vznikla zrastom troch párov ganglií gnathocephalonu. Inervuje ústne orgány. Z hlavy vedú smerom do tela dva hlavné nervové povrazce, no tieto obyčajne integrujú v jeden povrazec, ktorý v každom somite vytvára uzlinu. Zvlášť veľké sú uzliny v hrudných somitoch, ktoré inervujú zložité svalstvo končatín, a u hmyzu aj lietacie svaly. U odvodených typov článkonožcov pozorujeme časté zrasty ganglií, ktoré korešpondujú s tagmatizáciou (zrastaním hlavných telových oddielov) – napr. u hmyzu s kompaktnou hruďou je len jedna mohutná hrudná uzlina – ganglion thoracale.
Článkonožce majú veľmi rozvinuté zmysly. Receptory sa obyčajne rozdeľujú do troch kategórií: