cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Realimentačný syndróm
Príčina
Pri  dlhodobom hladovaní alebo podvýžive organizmus spotrebúva okrem tukových zásob aj svalovú hmotu. Dochádza k zániku buniek a pritom sa vyčerpajú zásoby minerálov, nachádzajúcich sa vo vnútrobunečnom priestore: draslíka, horčíka a fosfátu. Tiež vzniká deficit mikronutrientov a vitamínov, pričom je klinicky závažné vyčerpanie zásob tiamínu (vitamín B1). Po obnovení prísunu živín, zvlášť pri intenzívnej parenterálnej výžive pacienta, ako reakcia na podanie glycidov zvyšuje sa sekrécia inzulínu, ktorý má mnohoraké priame aj sprostredkované účinky na metabolické deje. Priamo spôsobuje presun draslíka, horčíka a fosfátov z mimobunečnej tekutiny (vrátane krvi) do buniek. Zintenzívnenie metabolizmu vedie k rýchlemu spotrebovaniu fosfátov, ktoré sú (okrem iného) podstatnou zložkou adenozíntrifosfátu (ATP), kľúčového zdroja energie pri základných metabolických pochodoch. Významné je tiež rýchle spotrebovanie zvyšných zásob tiamínu, ktorý je kofaktorom enzýmov v Krebsovom cykle, kľúčovom reťazci chemických reakcii v bunkách, ktorým získavajú energiu. Následkom je výrazný pokles hladiny draslíka a horčíka v krvi, ktorý spôsobuje svalovú slabosť až ochrnutie so zastavením dýchania, poruchy srdcového rytmu až jeho zastavenie. Chýbanie minerálov a metabolické odchýlky vedú k rozvratu vnútorného prostredia organizmu, napríklad laktátovej acidóze a k poruchám funkcie viacerých orgánov - nervového systému s poruchami vedomia, srdca s jeho zlyhávaním až zastavením, k zlyhaniu obličiek a ďalším vážnym poruchám vitálnych funkcii.
Výskyt
Predpokladá sa hlavne u ľudí v regiónoch, postihnutých živelnými pohromami a vojnou. Ale vyskytuje sa aj v bohatých krajinách. Realimentačný syndróm sa vyskytuje u podvyživených klientov sociálnych zariadení, starých ľudí s poruchami príjmu potravy, ale aj neschopných postarať sa o seba, u pacientov s ochoreniami tráviaceho traktu, so zhubnými nádormi, u ktorých po prijatí do nemocnice začala intenzívna realimentácia, zvlášť v spojení s parenterálnou výživou. Realimentačný syndróm sa môže vyskytnúť aj pri realimentácii pacientov, ktorí vedome dlhodobo odmietali stravu - hladovkárov alebo s mentálnou anorexiou. Aj u týchto sa môžu vyskytnúť neočakávané náhle úmrtia.
Diagnostika
Diagnóza realimentačného syndrómu sa stanovuje jednoducho, ak sa na túto možnosť myslí - u dlhodobo podvyživeného pacienta stačí vyšetrením zistiť nízke koncentrácie draslíka, horčíka a fosfátov v krvi. Vyšetrenie je potrebné opakovať v priebehu prvého dňa realimentácie.
Prevencia a liečba
Prevencia a liečba realimentačného syndrómu je v princípe jednoduchá. Je potrebné na niekoľko dní spomaliť energetický príjem organizmu (množstvo sacharidov obmedziť na 150 - 200 gramov denne) a postupne, za denného biochemického monitorovania vnútorného prostredia pacienta podávať chýbajúce minerály a tiamín. Vzhľadom k určitému riziku srdcového zlyhania nie je prvých dňoch liečby vhodné podávať pacientovi veľký objem tekutín. Najťažší pacienti by vyžadujú liečbu na jednotke intenzívnej starostlivosti.
Prognóza
Hoci realimentačný syndróm je potenciálne smrteľné ochorenie, pri včas stanovenej diagnóze, správnom postupe realimentácie a liečbe je možné vyhnúť sa jeho najzávažnejším následkom.
Gmina Gorzków
Gmina Gorzków je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 96,19 km² a žije tu 4055 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 42,16 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Krasnystaw.
Gmina Gorzkowice
Gmina Gorzkowice je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 102,29 km² a žije tu 8631 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 84,38 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Piotrków.
Daniel Takáč
Ing. Daniel Takáč (* 12. január 1971, Praha) je český moderátor a televízny spravodaj Českej televízie špecializujúci sa na politiku. V súčasnosti (2019) striedavo so Zuzanou Tvarůžkovou moderuje reláciu Interview ČT24.
Biografia
Narodil sa v hlavnom meste Česko-Slovenska, Prahe. Študoval na Strednej priemyselnej škole dopravnej v Prahe, kde maturoval v roku 1989. V štúdiu ďalej pokračoval na elektrotechnickej fakulte Českého vysokého učenia technického v Prahe. V roku 1994 promoval a získal titul inžinier. Už počas štúdia pracoval v Českom rozhlase.
Od roku 1994 až do apríla 2005 pracoval v súkromnej televízii Prima. Medzi rokmi 1997 až 2001 bol dokonca šéfredaktorom spravodajstva. Následne prešiel do Českej televízie, v ktorej uvádzal relácie:
Pobrežník belavý
Pobrežník belavý (iné názvy: pobrežník piesočný, pieskárik belavý, pieskárik biely, pieskarik belavý ; Calidris alba) je druh vtáka z čeľade slukovité (Scolopacidae). Obýva kamenistú tundru holarktídy. Zimuje na pobrežiach. Migruje aj vnútrozemím. Na Slovensku bol zistený počas migrácie v 5,60 % mapovacích kvadrátov. Jarný ťah prebieha v máji. Jesenná migrácia začína od augusta a trvá do polovice októbra. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov pobrežník belavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je neznámy, populácia v severnej Amerike je podľa výskumov posledných 40 rokov stabilná, v Európe trend nie je známy.
Ambrózia
Ambrózia môže byť:
Poznámka
Euphrasia officinalis je druh (v 20. storočí dlhý čas mylne považovaný za neplatný) či komplex druhov (obyčajne značený dodatkom agg. k názvu) zahŕňajúci druh očianka Rostkovova (Euphrasia Rostkoviana) a niektoré (resp. v najširšom zmysle mnohé) ďalšie taxóny/druhy z rodu Euphrasia. Presný zoznam taxónov, ktoré zahŕňa, sa značne líši v závislosti od autora. Pokiaľ ide o Slovensko, v najširšom (teda tradičnom) zmysle druh Euphrasia officinalis zahŕňa okrem iného všetky druhy rodu Euphrasia vyskytujúce sa na Slovensku.
Nemecké národné inline hokejové družstvo žien
Nemecké národné inline hokejové družstvo žien je ženský národný inline hokejový tím Nemecka, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Nemeckej asociácie kolieskových a inlineových športov (DRIV). Družstvo sa prvýkrát predstavilo na druhom ženskom turnaji majstrovstiev sveta FIRS v roku 2003. Najlepším výsledkom družstva je 4. miesto na svetovom šampionáte v rokoch 2003 a 2005.
Gmina Górzno (powiat brodnicki)
Gmina Górzno je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 119,38 km² a žije tu 3857 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 32,31 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Brodnica.
Stavebnícky náučný slovník
Stavebnícky náučný slovník je šesťdielna stavebnícka encyklopédia v slovenskom jazyku z rokov 1961-1969.
Jeho hlavný autor Samo Šaling je známy aj ako jeden z autorov Veľkého slovníka cudzích slov.
Eazy-Duz-It
Eazy-Duz-It je jediný sólový album vydaný za jeho života; zostávajúcich sedem rokov svojho života pokračoval v nahrávaní s N.W.A až do ich rozpadu v roku 1991, neskôr vydal dve sólové EP a pokračoval vo vedení svojho vydavateľstva Ruthless. Jeho druhý a posledný sólový album, Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton (1996), vyšiel až zhruba rok po jeho smrti.
Nemecké národné futbalové mužstvo do 21 rokov
Nemecké národné futbalové mužstvo do 21 rokov je národné futbalové mužstvo, ktoré sa zúčastňuje medzinárodných futbalových súťaží ako Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov, ktoré sa konajú každé dva roky.
Tím je určený výhradne pre futbalistov, ktorí majú na začiatku dvojročného ťaženia majstrovstiev Európy do 21 rokov aspoň 21 rokov, čo znamená, že hráč môže reprezentovať národný tím až do 23. roku života.
Pred zjednotením Nemecka boli dva tímy Východné Nemecko a Západne Nemecko. Tím Západného Nemecka je predchodcom Nemecka a Nemecko je jeho nasledovníkom. Všetky úspechy pod vlajkou SRN boli prenesené do súčasnej nemeckej reprezentácie.
1. futsalová liga žien 2018/19
1. futsalová liga žien 2018/19 bol v poradí 4. ročník 1. futsalovej ligy žien, futsalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský futbalový zväz (SFZ), resp. Výkonný výbor Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo 6 družstiev, t. j. o 1 družstvo menej ako v minulej sezóne. Titul získalo družstvo ŠK Makroteam Žilina.
Systém súťaže
Systém súťaže zostal podobný a pozostával iba zo základnej časti. Tá sa organizovala formou šiestich turnajov, každý v inom dejisku. Každý s každým odohral po 2 zápasy.
Účastníci
Poznámky:
Gmina Gorzów Śląski
Gmina Gorzów Śląski je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 154,12 km² a žije tu 7693 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 49,92 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Olesno.
Bledské jazero
náhľad|Bledské jazero Bledské jazero je jazero, ktoré leží na severozápade Slovinska. Vzniklo na konci poslednej ľadovej doby roztopením Bohinjského ľadovca. Jazero nemá žiadny významný prítok, zásobujú ho predovšetkým podzemné pramene. Tektonický pôvod prezrádzajú termálne pramene v jeho severovýchodnej časti. Tie spôsobujú, že voda v jazere je príjemne teplá – až 26 °C. Je jedným z najteplejších alpských jazier, takže umožňuje kúpanie počas celého leta až do septembra.
Športové stredisko
Bledské jazero je vyhľadávaným strediskom vodných i zimných športov. Pravidelne sa tu usporadúvajú veslárske regaty a niekoľkokrát sa tu konali Majstrovstvá sveta vo veslovaní. Medzi športovcami je jazero veľmi obľúbené pre kúzlo tunajšej krajiny, ktorá prevyšuje umelo vybudované vodné kanály. Na západnom brehu jazera sa nachádza prístav športových lodí a kemp.
Vznik a údaje
Jazero vzniklo pred 14-tisíc rokmi pri ústupe Bohinjského ľadovca. Na dĺžku meria 2,12 kilometra a na šírku 1,38 km. Maximálna hĺbka dosahuje 30 metrov. Termálne pramene v severovýchodnej časti vedú do troch plaveckých bazénov v tunajších hoteloch. Jazero je chránené horami od chladných severných vetrov. Mierne podnebie a termálne pramene zaisťujú dlhú letnú sezónu. Voda má v lete až 26 °C a žije v nej 19 druhov rýb. Voda jazera je priezračná do hĺbky niekoľkých metrov. Okolo jazera vedie 5,5 kilometra dlhá turistická trasa. Jazero sa využíva aj na kúpanie. Niektoré miesta na pobreží jazera nie sú pre verejnosť prístupné, ale môžu ich navštíviť iba hostia miestnych hotelov a kúpeľných zariadení.
História
Prví ľudia sa v okolí jazera usadili už v kamennej dobe. Boli tu objavené aj hroby z neskoršej doby železnej. Prvé slovanské osídlenie sa objavuje v 7. storočí, druhá vlna slovanského osídlenia je datovaná do 9. a 10. storočia. V roku 782 pripadol Bled a okolie Frankom. V roku 1011 venoval cisár Henrich II. tunajší hrad biskupom z Brixenu. Tí tu vydržali až do 19. storočia. V roku 1858 sa hrad dostal do majetku Viktora Ruarda, majiteľa železiarní v Jesenici. V roku 1919 kúpil hrad s jazerom miestny hoteliér Ivan Kend. Pred 2. svetovou vojnou ho získal štát. Už pred tým tu švajčiarsky lekár Arnold Rikli zriadil liečebný inštitút. V roku 1895 nechal postaviť drevené kúpele a chaty. V roku 1899 vybudoval väčšie kúpele. Medzi svetovými vojnami jazero fungovalo ako letné sídlo juhoslovanskej kráľovskej rodiny. Po roku 1945 slúžilo komunistickým funkcionárom vrátane J. B. Tita.
Bledský hrad
Hrad sa vyvinul z niekdajšej románskej veže, ktorá tu zrejme stála na prelome 10. a 11. storočia. V neskorom stredoveku pribudli ďalšie veže a opevnenia. Ďalšie budovy vyrástli v období baroka. Hrad má dve nádvoria. Najcennejšou dochovanou stavbou je kaplnka zo 16. storočia, barokovo upravená okolo roku 1700, kedy vznikli iluzionistické fresky.
Kostol svätého Martina
Pod hradným vrchom leží kostol svätého Martina z roku 1905, ktorý nahradil pôvodný kostol z 15. storočia. Na úprave kostola sa podieľal aj architekt Jože Plečnik.
Bledský ostrov
náhľad|Bledský ostrov V jazere leží ostrov s kostolom Nanebovzatia Panny Márie. Archeológovia na ostrove objavili stopy osady z 11. až 8. storočia pred Kristom a slovanské kultové miesta z 9. a 10. storočia po Kristovi so základmi predrománskej kaplnky. Trojloďová románska bazilika tu bola založená v roku 1142. V 15. storočí bola goticky upravená a v roku 1509 ju zničilo zemetrasenie. Súčasný vzhľad kostola je barokový zo 17. storočia. Vo vnútri sa nachádzajú zvyšky gotických malieb a gotická soška Panny Márie, Hlavný oltár je z roku 1747. Tri bočné oltáre z čierneho mramoru sú z roku 1700. Nad kostolnou loďou je inštalovaný aj tzv. zvon želaní (podľa tradície je potrebné trikrát zazvoniť pre splnenie želania). Zvonica vedľa kostola pochádza z 15. storočia a má výšku 54 metrov.
Maybellene i Hofteholder
„Maybellene i Hofteholder“ (v preklade z dán. Maybellene nosí Bedrový pás) je šiesty singel dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Je to prvý singel z ich tretieho štúdiového albumu Guitar Gangsters & Cadillac Blood.
Obsadenie
Skladba bola nahraná v marci a apríli 2008 v Hansen Studios v dánskom meste Ribe. Text a hudba bola zložená spevákom a gitaristom Michaelom Poulsenom. Album bol produkovaný Jacobom Hansenom. Ako hosťujúci hudobníci sa objavili Anders Pedersen (havajská a slide gitara), Kristian Pedersen (akustická gitara) a Jacob Hansen (sprievodné vokály). Pre skladbu bolo vytvorené hudobné video. Možno vidieť skupinu hrať skladbu, zatiaľ čo príbeh skladby je zobrazený kresleným filmom na začiatku aj konci. Avšak hlavná časť videa je obsadená reálnymi postavami. Režírované bolo Clausom Vedelom.
O skladbe
Skladba je o mužovi, ktorý sa zamiloval do striptérky Maybellene. Tancuje každú sobotu v bare v fiktívnom meste "10 House City". Stalker sedí vždy pri svojom stole č. 45 a dozvie sa, že Maybellene sa nachádza v "Barbara Hoteli". Zakaždým, keď ju chce navštíviť a zaklope jej na dvere, neotvorí sa. Jedného dňa stalker založí požiar, aby ju vylákal zo svojej izby. Maybellene zomrie v plameňoch, ale jej mŕtvola sa nikdy nenájde.
Hodnotenie a umiestnenia
Frank Albrecht z nemeckeho metalového časopisu Rock Hard nazval „Maybellene i Hofteholder“ vo svojej kritike albumu Guitar Gangsters & Cadillac Blood ako "nádherného lichotníka uší". Na rozdiel od toho je skladba podľa recenzentky časopisu Metal.de Andrey Friedrichovej skladba, v ktorej sa skupina opakuje a hraje na istotu.
Singel debutoval 15. augusta 2008 na deviatom mieste v dánskych singlových rebričkoch a o týždeň neskôr dosiahol piate miesto, čo je najvyššia pozícia. Singel bol celkovo dvanásť týždňov zastúpený v rebríčkoch, z toho v štyroch v prvej desiatke. Tak bol „Maybellene i Hofteholder“ prvý Top 10 hit skupiny.
Skupina Volbeat získala cenu P3 Guld dánskej rozhlasovej stanice DR P3 v kategórii hit roka, ktorý si zvolili poslucháči rozhlasovej stanice k skladbe. Videoklip bol nominovaný na Danish Metal Awards v kategórii video roka. Dňa 18. novembra 2010 ziskal singel v Dánsku zlato
Externé odkazy
Oficiálna webstránka skupiny
Artas
Artas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Górzyca
Gmina Górzyca je vidiecka gmina v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Má rozlohu 145,55 km² a žije tu 4096 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 28,14 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Słubice.
1. liga hádzanárov 2003/04
1. liga hádzanárov v sezóne 2003/04 bol v poradí 11. ročník 1. ligy hádzanárov, druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo 12 družstiev, čo je nárast o 2 účastníkov oproti minulej sezóne. Víťazom ligy sa stalo družstvo MVHC Bardejov.
Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti predchádzajúcej sezóne zmenil. Hrala sa iba základná časť, ktorá pozostávala z 22 kôl a v ktorej sa každý tím s každým stretol raz doma a vonku. Víťaz postúpil do česko-slovenskej interligy (HIL). Zo súťaže do 2. ligy žiadne družstvo nezostupovalo.
Účastníci
Poznámky:
Výsledky
Poznámka: O prvom mieste rozhodli lepšie výsledky zo vzájomných zápasov: BardejovTopoľčany a.
Gmina Gorzyce (powiat wodzisławski)
Gmina Gorzyce je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 64,47 km² a žije tu 19624 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 304,39 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Wodzisław Śląski.
Hrad Beaumaris
Hrad Beaumaris (po walesky Castell Biwmares, po angl. Beaumaris Castle) je nedokončený waleský stredoveký hrad z prelomu 13. a 14. storočia ležiaci v meste Beaumaris (po walesky Biwmares) na ostrove Anglesey (po walesky Ynys Môn) v historickom regióne Gwynedd v severnom Walese.
Názov
Názov hradu je odvodený od lokality na ktorej bol postavený. Jednalo sa o bažinatý terén a názov pochádza z normansko-francúzskeho výrazu „beau mareys“, alebo „beau marais“, ktorý sa dá preložiť ako „krásne bažiny“.
Charakteristika a dejiny
Hrad bol postavený anglickým kráľom Eduardom I. v rámci jeho kampane dobývania Walesu, pod vedením jeho dvorného architekta Jamesa zo Saint George. Jedná sa o posledný hrad postavený Eduardom I. na území Walesu. Jedná sa zároveň o najväčší hrad vo Walese postavený Eduardom I..
Hrad sa vyznačuje takmer dokonale symetrickým tvarom. Areál bol obkolesený vodnou priekopou.
Obranná časť komplexu pozostáva z koncentrického obranného múru v ktorom sa nachádza šesť symetricky rozložených obranných veží a dve vrátnice. Táto stavba je obkolesená nižším vonkajším osemuholníkovým obranným múrom, ktorého súčasťou je 12 cylindrických veží a ďalšie dve vrátnice. Na vonkajšom obrannom múre sa nachádzalo až 300 pozičných miest pre lukostrelcov. Priestor medzi vnútorným a vonkajším obranným múrom dosahuje šírky okolo 18 metrov. Vonkajšie múry pevnosti dosahovali hrúbky až 3,7 metra.
S plánovaním postavenia hradu sa začalo pravdepodobne v roku 1283, keď kráľ Eduard I. navštívil Anglesey a rozhodol, že neďaleké mesto Llanfaes bude jeho sídelným miestom na tomto ostrove. Výstavba sa začala v roku 1295. Zo začiatku výstavba napredovala veľmi rýchlo a účastnilo sa na nej až okolo 2600 robotníkov. V roku 1298 sa výstavba z dôvodu nedostatku financií značne spomalila. S výstavbou hradu sa ešte nejaký čas pokračovalo, ale veľmi pomalým tempom a okolo roku 1330 bola stavba úplne zastavená.
Nikdy sa tak úplne nedokončili vnútorné priestory pevnosti a ani hradné veže nedosahujú pôvodne plánovanej výšky. Najviac sa tento krok dotkol výstavba jednej z brán, tzv. Llanfaes gate, ktorá bola prerušená hneď na začiatku.
Paradoxne tak tento hrad nijak nezasiahol do vojnovej kampane proti Walesu vedenej Eduardom I., z dôvodu ktorej bol postavený. Vojnové udalosti sa ale hradu úplne nevyhli. V roku 1403 bol hrad zabraný waleským vojskom v priebehu povstania Owaina Glyndŵra, ale v roku 1405 bol znovu dobytý kráľovským vojskom. Ďalších vojnových akcií bol hrad svedkom v priebehu Anglickej občianskej vojny, kedy bol v roku 1642 obsadený jednotkami vernými Karolovi I., ktoré hrad držali až do roku 1646.
Hrad je súčasťou svetového dedičstva UNESCO. Na zoznam svetového dedičstva UNESCO bol hrad zapísaný spolu s ďalšími hradmi vybudovanými Eduardom I. v rámci jeho kampane dobývania Walesu pod názvom „Castles and Town Walls of King Edward in Gwynedd“ v roku 1986.
Leicester City FC
Leicester City FC je anglický futbalový klub pochádzajúci z mesta Leicester pôsobiaci v anglickej Premier League. Klub bol založený v roku 1884. Svoje zápasy hrajú na King Power Stadium, ktorý má kapacitu 32 262 miest.
V sezóne 2013/14 vyhrali druhú najvyššiu súťaž EFL Championship a postúpili po desiatich rokoch do Premier League. O dve sezóny neskôr vyhrali prekvapivo titul Premier League. Medzi ďalšie úspechy je jedno víťazstvo v FA Cupe v roku 2021 či tri víťazstva v ligovom pohári v rokoch 1964, 1997 a 2000.
História
Klub bol založený v roku 1884 pod názvom Leicester Fosse FC. Súčasný názov klubu bol prijatý v roku 1919.
V sezóne 2015/16 sa tímu podarilo vyhrať titul Premier League, pod týmto úspechom sa podpísali hráči ako Jamie Vardy, N'Golo Kanté a Riyad Mahrez. Tento úspech bol považovaný za senzáciu, pred sezónou bol Leicester adept na zostup s kurzom 5000:1 na zisk titulu. Napriek tomu dokázali predbehnúť väčšie a bohatšie anglické kluby a hlavných kandidátov na zisk titulu. V nasledujúcej sezóne sa tím dostal do štvrťfinále Ligy majstrov, ale v anglickej lige spadli na 12. miesto.
V sezóne 2020/21 vyhral Leicester FA Cup keď vo finále zdolali Chelsea 1:0.
Káder mužstva
Súčasná zostava:
12px|Kapitán klubu
Gmina Gościno
Gmina Gościno je vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 116,04 km² a žije tu 5136 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 44,26 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kołobrzeg.
Fareins
Fareins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Fareins má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Fareins má 2099 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Gościeradów
Gmina Gościeradów je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 158,56 km² a žije tu 7367 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 46,46 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kraśnik.
Sulfid
Sulfid alebo sírnik je zlúčenina síry s prvkami, ktoré máju nižšiu elektronegativitu ako síra. Väčšina sulfidov, hlavne kovové, sa považujú za soli kyseliny sírovodíkovej.
Minerály
Existuje niekoľko stoviek sulfidových minerálov medzi najhojnejšie minerály patria pyrit, pyrotit, galenit, sfalerit, chalkopyrit a chalkozín.
Abecedne usporiadané významnejšie sulfidy:
Fakľovka
Fakľovka je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Litmanová, približne severozápadne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Pienin, v Prešovskom kraji, okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Kamienka a Litmanová. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situovaná Litmanová, južne leží Kamienka a západne Stráňany.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý tak umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Ľubovniansku vrchovinu, Busov, Čergov, Levočské vrchy, Spišskú Maguru, Kráľovu hoľu, Tatry a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolia. Najľahší prístup je z Litmanovej cez lyžiarske stredisko.
Orhan I.
Orhan I. alebo Orchan I.  (osm. tur. ورخان غازی، اورخان بن عثمان بن ارطغرل, mod. tur. Orhan Gazi; * okolo 1281, Söğüt†Marec 1362, Bursa) bol druhým vládcom Osmanskej ríše, vtedy známej ako Osmanský bejlik alebo emirát. Vládol v rokoch 13261362. Jeho otcom bol zakladateľ osmanského štátu Osman I., matkou Rabia Bala Malhun Hatun. Jeho starým otcom bol Ertuğrul. Významné boli jeho štátne reformy, vytvorenie stále armády, či založenie prvej madrasy v Izniku. Do obdobia počiatku jeho vlády sa taktiež datujú prvé osmanské mince.
O Orhanovej mladosti sa veľa zmienok nezachovalo.Svoju vojenskú kariéru Orhan započal už za vlády svojho otca Osmana, keď sa mu podarilo od Byzantskej ríše získať viaceré severoanatólske mestá, medzi nimi i budúce hlavné mesto Osmanského štátu Bursu (1326). Krátko na to Orhan po smrti svojho otca nastúpil na osmanský trón. V roku 1329 sa mu v bitke pri Pelekanone podarilo odraziť útok byzantského cisára Andronika III. a v priebehu rokov 13311341 sa Orhanovi podarilo od Byzantíncov získať mestá Nikája (İznik), Gemlik a Nikomédia (İzmit) s ich okolím. Po ovládnutí severnej Anatólie sa Orhan orientoval na dobývanie východných a južných území, ktoré podliehali rozličným tureckým rodom. V roku 1345 dobyl prímorské panstvo Karesi a v roku 1354 Gerede. V roku 1354 získal od Eretnovcov Ankaru. Následne sa opäť venoval bojom na západe, kde zasiahol do občianskych vojen v Byzantskej ríši.
V byzantskej občianskej vojne v rokoch 13411347 sa regent proticisár Ján VI. Kantakuzenos rozhodol oženiť svoju dcéru Theodoru s Orhanom, a využil osmanských bojovníkov v boji proti súperiacim silám Jána V. Palaiologa, čo Turkom umožnilo vyplieniť Trákiu a oboznámiť sa s miestnym prostredím. V byzantskej vojne so Srbi Kantakuzenos znovu požiadal Osmanov o pomoc, za čo Osmani v roku 1352 získali európsku pevnosť Çimpe (Tzymbe). O dva roky neskôr získal Orhanov syn Süleyman Paša zase obsadil byzantské mesto Kallipolis (Gelibolu), ktoré krátko pred tým v dôsledku zemetrasenia prišlo o svoje hradby. Osmani tak získali prvé územia v Európe. V nasledujúcom období Osmani pravidelne rabovali kresťanské územia a svoje nájazdy na čas pozastavili až po tom, čo bol Orhan prinútený uzavrieť s Byzantíncami dohodu o prepustení jeho syna Chálila, ktorého zajali a Byzancii odovzdali janovskí piráti. Asi v roku 1361 padol do rúk Osmanov trácky Didymoteichon, ktorý sa na niekoľko rokov stal hlavným osmanským sídlom. V roku 1362 Orhan zomrel a novým panovníkom sa stal jeho syn Murad I.
Gmina Gostycyn
Gmina Gostycyn je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 136,15 km² a žije tu 5189 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 38,11 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Tuchola.
Jean-Pierre Zarader
Jean-Pierre Zarader (* 1945) je francúzsky filozof a historik filozofie.
Život
Jean-Pierre Zarader sa narodil v roku 1945. Je historikom filozofie, odborníkom na estetiku, najmä na Malrauxovu teóriu umenia a na filozofiu filmu.
Pôsobí ako redaktor vo vydavateľstve Ellipses, kde založil a vedie niekoľko filozofických edícií, na ktorých publikačne participujú poprední súčasní intelektuáli a vydané publikácie sú považované za referenciu v danom žánri.
Farges
Farges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Farges má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Farges má 840 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Obdurodon
Obdurodon je vyhynutý rod z čeľade vtákopyskovité. Zahŕňa tri (prípadne štyri) druhy, ktoré žili v období od vrchného oligocénu do vrchného miocénu (podľa niektorých zdrojov až do pliocénu) : Tieto druhy sa podobali na recentný príbuzný taxón, vtákopyska divného, od ktorého sa však odlišovali v tom, že dospelé jedince mali zuby, a hľadali si potravu v stĺpci vody alebo na jej povrchu, na rozdiel od dnešného vtákopyska, ktorý hľadá potravu na dne. Rod je jedným z viacerých, ktoré patria do čeľade vtákopyskovité, ktorej jediný žijúci druh je vtákopysk divný.
Rod bol vytvorený v roku 1975 americkými paleontológmi Michaelom O. Woodburneom a Richardom H. Tedfordom. Vedecký názov vytvorili z latinských slov “obduros” (trvajúci) a “don” (zub), čo odkazuje na prítomnosť zubov u dospelých jedincov tohto rodu.
Gmina Gostynin
Gmina Gostynin je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Arzay
Arzay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Gmina Gostynin
Má rozlohu 270,69 km² a žije tu 12245 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 45,24 osôb/km².
Arzay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gmina Gostynin
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gostynin.
Arzay
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Gostyń
Má rozlohu 136,91 km² a žije tu 27860 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 203,49 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gostyń.
Gmina Goszczyn
Gmina Goszczyn je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 56,99 km² a žije tu 2943 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 51,64 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Grójec.
Gmina Goszczanów
Gmina Goszczanów je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 123,301 km² a žije tu 5814 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 47,15 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sieradz.
Pobrežník čiernozobý
Pobrežník čiernozobý alebo pobrežník obyčajný (Calidris alpina) je druh vtáka z čeľade slukovité (Scolopacidae). Hniezdi vo vlhkých oblastiach tundry celej holarktídy ale aj južnejšie na vresoviskách a lúkach. Na Slovensku je veľmi bežný a početný migrant, zastavuje sa na rôznych bahnitých brehoch vodných tokov, jazier a rybníkov. Bol zistený v 20,00 % mapovacích kvadrátov. Jarný ťah prebieha od apríla do júna. Jesenná migrácia dospelých začína od júla, mladé vtáky začínajú tiahnuť až od konca augusta, najmä v mesiacoch september a október. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov pobrežník čiernozobý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, európska populácia má neznámy trend. V severnej Amerike bola populácia 40 rokov stabilná.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Reino Häyhänen
Reino Häyhänen (* 14. máj 1920, Kaskisaari, Sovietsky zväz† 17. február 1961, Pensylvánia, USA) bol sovietsky špión a plukovník KGB. V roku 1957 prebehol ku Američanom a poskytol FBI informácie, ktoré viedli ku zatknutiu Rudoľfa Ivanoviča Abeľa a ďalších sovietskych agentov na území Spojených štátov a Kanady.
Rané roky a prvý kontakt so spravodajskými službami
Reino Häyhänen sa narodil do roľníckej rodiny v dedinke Kaskisaari pri dnešných fínsko-ruských hraniciach. Ako už meno napovedá, bol fínskeho pôvodu. Häyhänen patril medzi nadaných žiakov a získal pedagogické vzdelanie. V roku 1939, ešte pred dovŕšením dvadsiatych narodenín, začal pracovať ako učiteľ na základnej škole v obci Lipicy.
Na učiteľskej pozícii vydržal iba tri mesiace, pretože bol toho istého roku naverbovaný tajnou službou NKVD z dôvodu vypuknutia Zimnej vojny. Häyhänen plynule ovládal fínsky jazyk, a preto bolo jeho úlohou prekladať do ruštiny rôzne dokumenty a vypočúvať zajatých fínskych vojakov. Po skončení ozbrojeného konfliktu v marci 1940 bol preradený do Karelskej oblasti, kde monitoroval nálady fínskej menšiny žijúcej na tomto území. Akékoľvek anti-sovietske a pro-fínske názory miestnych obyvateľov potom dokladal nadriadeným v NKVD.
V roku 1943 vstúpil do KSSZ a o päť rokov neskôr bol prevelený z Karélie do Moskvy. V hlavnom meste sa zoznámil so svojou budúcou ženou, Akulinou Pavlovou, s ktorou mal jedného syna. Doposiaľ sa Häyhänen venoval práci v kontrarozviedke, ale vedenie MGB (spravodajská služba, ktorá nahradila NKVD) rozhodlo, že bude posunutý do rozviedky. Kvôli novej pracovnej pozícii bol nútený spretrhať kontakt so svojou rodinou a odcestoval do Estónskej SSR, kde podstúpil prípravu.
V priebehu nasledujúcich mesiacov strávených v Estónsku dostával Häyhänen lekcie angličtiny a absolvoval kurz fotografovania. Musel sa tiež naučiť šoférovať a opravovať automobily. Do leta 1949 pracoval ako automechanik v meste Valga a neskôr sa cez námornú vojenskú pevnosť Porkkala dostal do Fínska. Prísne stráženú hranicu prekonal v kufri automobilu, ktorý patril kolegovi z rozviedky, ktorý v krajine tisícich jazier pôsobil pod oficiálnym krytím ako zamestnanec sovietskej tlačovej agentúry.
Sovietska rozviedka vybavila Häyhänena falošným pasom na meno Eugene Nicolai Mäki, ktorý bol v tej dobe s najväčšou pravdepodobnosťou zosnulý. Skutočný Eugene Mäki sa narodil v roku 1919 v americkom štáte Idaho do rodiny fínskeho prisťahovalca z Oulu. V roku 1928 sa rodina rozhodla presťahovať do Sovietskeho zväzu, a preto predala celý svoj majetok, vrátane farmy v Idahu. Mäkiovci sa usadili v meste Petrozavodsk, ale v novej domovine ich čoskoro postretla rada tragédii.
Eugenov otec zomrel, keď mal chlapec iba necelých 14 rokov. Neskôr sa Eugene zamestnal v miestnej fabrike, jeho brat Allan pracoval ako kotolník. Obaja súrodenci sa po vypuknutí Veľkého teroru dostali do pozornosti tajnej polície pre svoj americký pôvod. V roku 1938 bol Eugene Mäki obvinený zo špionáže a odsúdený na desať rokov. Allan bol obžalovaný zo spáchania rovnakého skutku, ale vyviazol s ďaleko závažnejším trestom. Allan Mäki bol 5. októbra 1938 vo veku nedožitých 21 rokov popravený strelou do hlavy. V roku 1956 bol vojenským tribunálom očistený od všetkých obvinení a rehabilitovaný. Život mu to však už nevrátilo. V roku 1941, pár rokov predtým, než si identitu jej syna privlastnil Häyhänen, zomrela posledná žijúca členka rodiny Mäkiovcov, matka Lilian.
Nadriadení v MGB vytvorili dôveryhodne znejúcu legendu rodiny Mäkiovcov, ktorú Häyhänen využíval, kedykoľvek prišiel do styku s oficiálnymi úradmi vo Fínsku. Podľa príbehu Mäkiovci veľmi rýchlo opustili Sovietsky zväz, keď dospeli k presvedčeniu, že nesúhlasia s ideológiou komunizmu. Bratia sa spoločne s matkou následne presťahovali do estónskej Valgy, kde žili až do jej skonu. Následne sa Eugene v roku 1943 presunul do Laponska, kde sa učil za automechanika a kováča, aby si zarobil na cestu do Ameriky. Häyhänen podplatil dvoch svedkov, aby dosvedčili pred príslušnými orgánmi pravdivosť historky. Hodnovernosti báchorky dodáva aj fakt, že Häyhänen skutočne pobýval vo Valge a naozaj sa venoval oprave automobilov.
Od roku 1950 pracoval Häyhänen v meste Tampere v závode na výrobu trezorov a zároveň ako automechanik. Počas pobytu vo Fínsku sa oženil s 27-ročnou Hannou Kurikko a to aj napriek tomu, že s prvou manželkou sa nikdy nerozviedol. Pred novou ženou zatajil fakt, že už jednu svadbu absolvoval ako aj to, že už splodil syna. Vo Fínsku strávil tri roky, než sa konečne obrátil na americkú ambasádu v Helsinkách a požiadal o obnovenie amerického občianstva. Americké úrady mu vyhoveli.
Misia v Spojených štátoch
Pred odletom do Ameriky sa ešte nakrátko vrátil do Sovietskeho zväzu. Fínsko-ruskú hranicu opäť prekročil v kufri automobilu. Nasledujúce tri týždne strávil v konšpiračnom byte v Moskve, kde dostal inštrukcie a pokyny k povinnostiam, ktoré ho čakali v zámorí. Prešiel výcvikom v šifrovaní a dešifrovaní tajných správ a dostal päťtisíc dolárov, ktoré mu mali pomôcť s usadením sa v novej krajine. V kufri automobilu sa vrátil naspäť do Fínska, odkiaľ odplával spoločne s Hannou na parníku do New Yorku.
Reino Häyhänen začal v Amerike postupne prepadať alkoholizmu, pravidelne bil manželku a raz na neho dokonca musela byť privolaná polícia. Márne sa mu snažil Abeľ dohovoriť, že nesmie priťahovať pozornosť. Navyše si nikdy poriadne neosvojil anglický jazyk, čo komplikovalo plnenie zadaní, ktorými bol poverený. Postupne začal úplne strácať zábrany, čo sa prejavilo na lajdáckom prístupe k robote. Häyhänen sa neštítil utrácať peniaze určené k vykonávaniu misií na alkohol a prostitútky. Raz dokonca stratil nádobku obsahujúcu mikrofilm, na ktorom bola tajná správa.
Rudoľf Abeľ bol nanajvýš nespokojný s pracovnou morálkou Häyhänena a počas pravidelných komunikácii s Moskvou dokladoval o neprístojnom správaní kolegu a požadoval príchod schopnejšieho agenta.
Prebehnutie ku Američanom
V máji 1957 obdržal inštrukciu, aby sa vrátil Moskvy. V správe sa písalo, že sa mu dostane vyznamenania za prácu odvedenú v Spojených štátoch, ale Häyhänen sa k oznámeniu staval skepticky. Z Ameriky sa Häyhänen vrátil do Európy cez francúzske prístavné mesto Havre. Podľa plánu mal ďalej pokračovať do Paríža a odtiaľ do Berlína, odkiaľ by letel priamo do Moskvy. Ešte v Paríži komunikoval o priebehu cesty so sovietskymi službami, potom sa rozhodol pre zmenu plánu.
Power Up
Power Up (niekedy skracované ako PWR/UP a štylizované ako PWRϟUP) je sedemnásty štúdiový album australskej hard rockovej skupiny AC/DC. Vyšiel 13. novembra 2020 prostredníctvom Columbia Records. Ide o prvý album skupiny, ktorý vyšiel po smrti pôvodného gitaristu Malcolma Younga (ten však kvôli chorobe nehral už na predchádzajúcom albume Rock or Bust z roku 2014). Od vydania albumu Rock or Bust skupinu postupne opustili traja ďalší členovia – bubeník Phil Rudd, spevák Brian Johnson a basgitarista Cliff Williams. Všetci sa pred vznikom tohto nového albumu do skupiny vrátili.
Reino Häyhänen
Prebehnutie ku Američanom
Miesto, aby pokračoval do Západného Nemecka si to namieril na americkú ambasádu vo Francúzsku. Pred pracovníkmi FBI priznal, že je sovietsky špión a je ochotný spolupracovať s americkou vládou. Okamžite bol transportovaný do New Yorku, kde podstúpil viacero vypočúvaní, počas ktorých pomohol Američanom prelomiť šifru, ktorú používali sovietski agenti, a ktorá až dovtedy zostávala neprelomená. Vďaka Häyhänenovej pomoci dokázali Američania odkryť sieť sovietskych spravodajských dôstojníkov, ktorú v New Yorku riadil Rudoľf Abeľ, ktorý bol zatknutý a hrozil mu i trest smrti.
Power Up
O novom albume AC/DC sa špekulovalo už od roku 2018, oficiálne bolo jeho vydanie oznámené v októbri 2020. Prvý singel „Shot in the Dark“ vyšiel 7. októbra.
Reino Häyhänen
Prebehnutie ku Američanom
James B. Donovan, ktorý obhajoval Abeľa v súdnom procese, označil Häyhänena za profesionálneho klamára, ochlastu a zlodeja. Počas spoločného rozhovoru sa Häyhänen údajne triasol a nebol úplne triezvy. Údajne i samotní agenti FBI, ktorí mali na starosti Häyhänenovu bezpečnosť, žasli, ako sa taký zbrklý babrák mohol vyšvihnúť v radoch KGB tak vysoko.
Auberives-en-Royans
Auberives-en-Royans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Reino Häyhänen
Smrť
Reino Häyhänen zahynul pri autonehode na diaľnici v americkom štáte Pensylvánia v roku 1961. Nehoda nikdy nebola objasnená a dodnes je opradená mnohými otáznikmi. Viaceré konšpiračné teórie špekulujú, že mohol byť zavraždený niektorou zo spravodajských služieb, či už KGB alebo FBI. Sovieti mohli Häyhänena odkrágľovať ako pomstu za zradu a za to, že podryl dovtedy vcelku schopnú sieť špiónov. Američania sa zase mohli Häyhänena zbaviť, pretože po odsúdení Abeľa stratil užitočnosť. Už viac nebol v stave spôsobilom pracovať v rozviedke, akurát sa deň čo deň opíjal. Navyše žiadnymi ďalšími tajnými informáciami nedisponoval, no jeho ochrana naďalej stála Američanov nemalé prostriedky.
Power Up
Zoznam skladieb
Všetky skladby boli napísané Angusom a Malcomom Youngovými.
Auberives-en-Royans
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Assieu
Assieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Minbar
náhľad|Minbar v [[Hagia Sofia|Hagii Sofii, Istanbul, Turecko]] Minbar alebo mimbár  je vyvýšený priestor v prednej časti modlitebne mešity. Z ktorého vedie imám piatkovú modlitbu (chutba). V najjednoduchšej forme je minbar vyvýšená základňa so schodiskom. Táto stavba nemá žiadny duchovný význam, ide čisto o praktickú vec, aby bolo imáma (chatíba) dobre počuť a aby mal dobrý výhľad na veriacich. Minbar je zvyčajne postavený z dreva, kameňa alebo tehál. Súčasťou minbaru je krátke schodisko vedúce na najvyššiu plošinu. V spodnej časti schodiska môže byť brána alebo dvere. Zložitejšie formy môžu mať uzavreté schodisko zo zdobenými panelmi, dverami a na vrchu zakrytú základňu. Kázanie v rannom islame malo skôr politický než náboženský charakter. To vysvetľuje, prečo tvar minbaru nemá nič spoločné s kresťanskou kazateľnicou alebo ambónou. Naľavo od minbaru sa vždy nachádza mihráb.
Opis
Minbar je tradične vyrobený z kameňa, tehál a dreva bohato vyrezávaný a doplnený o inkrustáciu perlete a slonoviny. Použitie mramoru je menej časté a občas sa používal vápenec alebo dokonca železo. Vo väčšine krajín sa z minbaru stal architektonický prvok mešity s bránou alebo dverami od ktorých viedlo schodisko na najvyššiu plošinu. Zložitejšie formy môžu mať uzavreté schodisko zo zdobenými panelmi, dverami a na vrchu zakrytú základňu baldachýnom. Vrch základné má tvar malej veže, ktorú zdobí najčastejšie ihlanová alebo cibuľovitá strecha zakončená polmesiacom. Aj keď je minbar tvarovo podobný kresťanskej kazateľnici alebo ambóne nemá s nimi nič spoločné. Pokusom o návrh mešity bolo zdôrazniť posvätnosť minbaru tým, že sa nachádzal hneď vedľa mihrábu.
Fínske národné inline hokejové družstvo žien
Fínske národné inline hokejové družstvo žien je ženský národný inline hokejový tím Fínska, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Fínskeho zväzu ľadového hokeja (SJF). Družstvo sa prvýkrát predstavilo na majstrovstvách sveta FIRS v roku 2007. Najlepším výsledkom družstva je 4. miesto na svetovom šampionáte z roku 2015, keď v zápase o bronzové medaily prehralo so 🇪🇸.
Feillens
Polohopis
Feillens má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Feillens má 3107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Medzislovančina
Medzislovančina (staršie názvy: novoslovienský alebo slovianski) je umelo vytvorený jazyk, ktorý založila istá skupina jazykovedcov z rôznych krajín. Tento jazyk má za úlohu umožniť vzájomné dorozumenie sa medzi slovanskými národmi (veľakrát sa totiž stáva, že Slovák nerozumie Poliakovi, či Chorvát Rusovi – preto vznikol práve tento jazyk). Medzislovančina je syntézou pôvodnej staroslovienčiny a súčasných slovanských jazykov: jej gramatická štruktúra je založená na staroslovienskom základe, ale slovná zásoba vychádza zo všetkých existujúcich slovanských jazykov.
Medzislovančina je tiež hlavným jazykom filmu „Pomaľované vtáča“ českého režiséra Václava Marhoula z roku 2019.
Medzislovanský jazyk má dlhú históriu. Vznikol v 17. storočí, keď chorvátsky kňaz Juraj Križanić napísal jeho prvú gramatiku, a rozšíril sa najmä v 19. storočí pod vplyvom panslavizmu. Aktuálna verzia medzislovančiny bola založená v roku 2017 po zlúčení dvoch najväčších projektov 21. storočia – slovianskeho (2006) a novoslovienčiny (2009). Jej hlavnými autormi sú český informatik Vojtěch Merunka (pôvodný autor novoslovienčiny) a holandský jazykovedec Jan van Steenbergen (pôvodný autor slovianskeho), ale oficiálna webová stránka uvádza širší zoznam zainteresovaných. Používateľská komunita medzislovančiny sa stretáva predovšetkým v skupine na Facebooku, ktorá začiatkom mája 2021 mala viac ako 13 tis. členov.
Odhaduje sa, že v roku 2012 jazyk používalo niekoľko stoviek ľudí.
Abeceda
Medzislovančina používa tak latinku ako aj cyriliku:
Ďalšie, voliteľné písmená s etymologickou funkciou (len v latinke): å, ć, ď, đ, ę, ľ, ń, ȯ, ŕ, ś, ť, ų, ź.
Ferney-Voltaire (obec)
Ferney-Voltaire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Ferney-Voltaire má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Ferney-Voltaire má 7965 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Thaleia Flora-Karavia
Thaleia Flora-Karavia (novogrécky: Θάλεια Φλωρά-Καραβία, (* 1871 Siatista† 17. január 1960, Atény) bola grécka výtvarná umelkyňa. Je autorkou impresionistických kresieb a akvarelov.
Život
Flora cestovala do rôznych miest Európy. V roku 1906 mala výstavu v Aténach so Sophiou Laskaridou. Počas jej návštevy Egypta v 1907 sa vydala za novinára Nicholasa Karavia. Na najbližších 30 rokov sa jej domovom stala Alexandria.
Založila tam umeleckú školu a viedla ju. Počas prvej balkánskej vojny (1912/13) sa rozhodla nasledovať gréckych vojakov ako vojnová dopisovateľka pre noviny „Alexandria Newspapers” riadené jej manželom.
Jej kresby zaznamenávali v impresionistickom štýle životy vojakov, utečencov a vojnové obete.
Tieto kresby publikovala v roku 1936 v knihe “Impressions of the 1912–1913 war in Macedonia and Epirus”. Tiež zaznamenala grécko-tureckú vojnuv 1921 a albánsky front počas taliansko-gréckej vojny (1940/41). V roku 1940 sa Flora-Karavia presťahovala do Grécka, kde žila po zvyšok svojho života. Zomrela v Aténach v roku 1960.
Dielo
Thaleia Flora začala vystavovať svoju prácu v roku 1898 a bolo ju možné vidieť na sólo výstavách alebo skupinových exhibíciách v Grécku a iných krajinách, vrátane skupiny Parnassus na Svetovej výstave v Paríži v roku 1900, v Istanbule v 1901 a 1902, v Aténach v roku 1903. Tiež vystavovala v Káhire v 1909, Ríme v 1911 a na Benátskom Biennale v roku 1934.
Práce Thaleia-Flora Karavie zahŕňajú viaceré žánre: portréty, krajinky, žánrové výjavy, zátišia a knižné ilustrácie. Zo začiatku dodržiavala konzervatívny akademický kánon, ale neskôr prijala koncept impresionistov a maľovanie v plenéri. Múzeum vojny v Aténach vlastní veľkú kolekciu akvarelov a pastelov od Flory Karavie z prvej balkánskej vojny a grécko-tureckej vojny v roku 1921. Jej skeče znázorňujú bitku o Bizani vo februári 1913, improvizovanú nemocnicu vo Philippiada, kúpanie koní, vkladanie chleba do pece, kráľa Konštantína I. a jeho sprievod.
V roku 1957 kúpili od umelkyne približne 70 jej vojnových kresieb a darovali ich mestskej umeleckej galérii v Ioannina.
Gmina Gowarczów
Gmina Gowarczów je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 101,98 km² a žije tu 4992 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 48,95 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Końskie.
Gmina Goworowo
Gmina Goworowo je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 218,93 km² a žije tu 8756 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 39,99 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ostrołęka.
Juraj Jordán Dovala
Mgr. Juraj Jordán Dovala (* 7. december 1974, Žiar nad Hronom) je český duchovný slovenského pôvodu a biskup brnianskej diecézy Cirkvi československej husitskej. Venuje sa písaniu kníh a bylinkám. Hrá a skladá folkové pesničky.
Životopis
Pochádza z rímskokatolíckej rodiny, teológiu vyštudoval na Pravoslávnej bohosloveckej fakulte Prešovskej univerzity. V roku 2002 konvertoval do Československej cirkvi husitskej. Na kňaza bol vysvätený v roku 2003 v Lounoch. Pôsobil v náboženských obciach v Lounoch (20022004) a Košiciach (2004). Od roku 2005 je farárom v náboženskej obci Hodonín a administrátor excurrendo v Břeclavi. V roku 2006 bol zvolený za predsedu Českej kresťanskej akadémie v Hodoníne.