cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dejiny vegetariánstva
Najstaršie záznamy o vegetariánstve ako o spôsobe a zvyku medzi veľkým počtom ľudí sa týkali starovekej Indie a starovekého Grécka. V oboch prípadoch bolo vegetariástvo úzko späté s nenásilnym konaním proti zvieratám (v Indii sa nazýva ahinsa). Počas rímskej ríše a neskorej Antiky sa vegetariánstvo prakticky vytratilo z Európy. V stredoveku niektorí mnísi nekonzumovali mäso z asketických dôvodov, väčšinou boli pescetariáni. Počas renesancie sa objavilo v Európe avšak do popredia sa dostalo až v 19. a 20. storočí.
V druhej polovici 20. storočia, povzniesol asustrálsky filozof Peter Singer otázku vegetariánstva a práv zvierat. Na konci 20. storočia sa v západných krajinách stali vegetriánske reštaurácie bežným javom. Potravinársky priemysel sa prispôsobuje a na trhu sa objavujú špeciálne vegetariánske potraviny.
Dale Allan Gardner
Dale Allan Gardner (* 8. november 1948, Fairmont, Minnesota, USA – † 19. február 2014, Colorado Springs, Colorado ) bol americký kozmonaut z letov raketoplánmi.
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole vyštudoval univerzitu v Illinois a získal tam v roku 1970 titul inžiniera fyziky. Vstúpil do armády a stal sa námorným leteckým dôstojníkom testovacej eskadry v Point Mugu v Kalifornii. V čase prijatia do tímu kozmonautov NASA bol slobodný a bezdetný.
Lety do vesmíru
O rok neskôr, v roku 1984 letel na raketopláne Discovery. Jej veliteľom bol Frederick Hauck a miesto v pilotnom kresle zaujal nováčik David Walker. Ako letoví špecialisti leteli Joseph Allen a Dale Gardner. Ovládanie „kanadskej ruky“ mala na starosti Anna Fisherová. Hneď potom, čo sa dostali na obežnú dráhu, vypustili kanadskú družicu Anik D2 a na druhý deň vojenskú družicu Leasat 1. Potom sa im podarilo odchytiť z obežných dráh družice Westar 6 a Palapa B2 a vrátiť sa s nimi na Zem, po 7 letových dňoch na Kennedyho vesmírne stredisko. Vďaka splneným úlohám bola misia pre NASA zárobkovým podnikom. Počas svojich 2 letov strávil vo vesmíre 14 dní. Je zapísaný ako 126 kozmonaut Zeme.
Miestna ústredňa
Miestna ústredňa (MÚ, MTU) sa nachádza v hierarchii telefónnych ústrední najnižšie, teda najbližšie k účastníkovi. Spravidla obsluhuje lokalitu o polomere okolo 5 kilometrov, ktorá sa nazýva MTO, čiže miestny telefónny obvod. Jeho veľkosť je obmedzená fyzikálnymi parametrami účastníckeho vedenia (odpor, indukčnosť a kapacita vodičov, ktoré by mohli spôsobiť prekročenie povolených limitov pre úbytok napätia potrebného na napájanie telefónu a maximálneho prípustného útlmu hovorového signálu).
Delenie ústrední v iných krajinách
Štruktúra telefónnej siete v rôznych krajinách závisí na množstve faktorov:
V USA sa ústredne označujú pomocou triedy (Class); 1 sú ústredne najvyššej úrovne. Niekedy sa používajú aj nasledujúce názvy:
Ich význam sa však v rôznych zdrojoch môže líšiť.
Kostol Svätého Ducha (Košice)
Dejiny
Barokový kostolík na Južnej triede bol postavený v rokoch 1730 až 1733. Obraz na hlavnom oltári vytvoril J. Mathauser v roku 1894. Kostol vyrástol na mieste, kde v stredoveku stál mestský chudobinec. Jeho súčasťou bol aj pôvodný Kostol sv. Ducha, postavený v polovici 13. storočia. Špitálsky kostol tiež určoval výšku zástavby jednotlivých predmestí Košíc, nad ktorými musela byť z opevneného mesta dobrá viditeľnosť na okolitú krajinu. Značne poškodená sakrálna stavba (stála pred hradbami mesta, preto nebola chránená pred útokmi nepriateľských armád) bola zbúraná začiatkom 18. storočia. Oproti tejto stavbe stál hostinec, ktorý sa spomína v súvislosti s návštevou cisára Jozefa II. v Košiciach v roku 1770.
Kapacita súčasného Kostola sv. Ducha je pomerne malá, vojde doň maximálne 200 ľudí. Jeho najväčšou zaujímavosťou je freska klenby, ktorá znázorňuje pohľad na mesto (obohnané vysokými hradobnými múrmi) zo začiatku 18. storočia. V súčasnej dobe je v objekte umiestnený domov dôchodcov.
Mužská štvorhra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009
Mužská štvohra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009 sa hrala ako súčasť Mutua Madrileña Madrid Open 2009 od 10. do 17. mája 2009. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili švédsko-juhoafrický pár Simon Aspelin, Wesley Moodie,. Pre D. Nestora to bol 60. a pre N. Zimonjića 28. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Papagájovec
Papagájovec môže byť:
Jakub Koler
Jakub Koler (Köller, Köhler) (* Banská Bystrica † 6. september 1526, Slovensko) bol vodca baníckeho povstania.
Životopis
Uhliar banskobystrického mediarskeho podniku na Španej Doline. Účastník a vodca baníckeho povstania v stredoslovenských banských mestách (15251526). Po jeho porážke odsúdený na smrť a popravený.
2678 Aavasaksa
2678 Aavasaksa je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 24. februára 1938.
Damian Marley
Damian Robert Nesta "Jr. Gong" Marley (* 21. júl 1978, Kingston, Jamajka), známy tiež ako Gong Zilla, je jamajský reggae spevák a trojnásobný držiteľ ceny Grammy. Damian je najmladším synom reggae legendy Boba Marleyho.
Damian mal dva roky keď jeho otec, Bob Marley zomrel; je jediným dieťaťom, ktoré mal Marley so Cindy Breakspeare (Miss World 1976).
Mladá Bosna
Mladá Bosna (Млада Босна) bola revolučná organizácia juhoslovanskej mládeže z Bosny a Hercegoviny pred prvou svetovou vojnou. Ich cieľom bol rozpad Rakúsko-Uhorska. Jej príslušník Gavrilo Princip spáchal 28. 6. 1914 atentát na následníka trónu Františka Ferdinanda d'Este.
Cítoliby
Cítoliby sú mestečko v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 052 obyvateľov, z toho 519 mužov a 533 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 37,3 roka, ženy 38,6 roka).
.bq
.bq je vyhradená, ale nepoužívaná internetová národná doména najvyššej úrovne pre Bonaire, Sint Eustatius a Saba (Karibské Holandsko), pridelená 15. decembra 2010.
NGC 4674
NGC 4674 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Blomac
Blomac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 201 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zatmenie (Meyerová)
Zatmenie je tretí diel ságy Twilight  americkej spisovateľky Stephenie Meyerovej. Kniha bola vydaná v roku 2007. Je písaná z Bellinej perspektívy, avšak epilóg je písaný z perspektívy Jacoba Blacka.
Wexford (grófstvo)
Wexford je írske grófstvo, ktoré leží na juhovýchode Írska v provincii Leinster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 145 320 obyvateľov. Je pomenované podľa prístavného mesta Wexford (anglický názov je staroseverského pôvodu - Veisafjörður/Waesfjord), ktoré je jeho hlavným mestom.
Geografia
Grófstvo Wexford leží na pobreží juhovýchodného Írska, z juhu ho obmýva Atlantický oceán (Keltské more), z východu Prieliv svätého Juraja a Írske more. Západnú hranicu grófstva (s grófstvami Kilkenny a Waterford) tvorí rieka Barrow, druhá najdlhšia rieka Írska. Ďalšia významná rieka grófstva je Slaney.
Wexford je trináste najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je štrnáste najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je najväčšie rozlohou a štvrté najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Mount Leinster, dosahuje nadmorskú výšku
Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (138 394 ľudí) ovládalo írčinu 36,8 % (50 936 obyvateľov). Niečo vyše tretina z nich (34,0 % – 17 307) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
NGC 4675
NGC 4675 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Basquiat (film)
Basquiat je autorský debut výtvarníka Juliana Schnabela z roku 1996 o grafity umelcovi Jeanovi-Michelovi Basquiatovi.
NGC 4675
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
2679 Kittisvaara
2679 Kittisvaara je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 7. októbra 1939.
Grahamovo číslo
Grahamovo číslo, pomenované po Ronaldovi Grahamovi, je veľké číslo, ktoré je hornou hranicou riešenia určitého problému v Ramseyovej teoréme.
Číslo získalo veľkú popularitu keď ho Martin Gardner opísal v sekcii "Mathematical Games" magazínu Scientific American v novembri 1977, opisujúc, "V nepublikovanom dôkaze, Graham nedávno ustanovil ... hranicu tak rozsiahlu, že drží rekord za najväčšie číslo, ktoré bolo kedy použité v matematickom dôkaze." V Guinnessovej knihe rekordov z roku 1980 zopakovala Gardenerovo vyhlásenie, čo pridalo na popularite tohto čísla.
Špecifické celé čísla považované za ďaleko väčšie ako Grahamovo číslo sa od vtedy objavili v množstve serióznych matematických dôkazoch (napr. v spojitosti s Friedmanovými rôznymi konečnými formami Kruskalovho algoritmu).
Súvislosť s Ramseyovou teorémou
150px|thumb|Príklad 2-farebnej 3-dimenzionálej kocky obsahujúcej jeden jednofarebný 4-vrcholový komplanárny súbor podgrafu. Tento podgraf je zobrazený pod kockou. Treba poznamenať, že táto kocka by neobsahovala žiaden podgraf, ak by napríklad spodná hrana v tomto podgrafe bola vymenená za modrú hranu - čo by bolo dokázané, že N* > 3. Grahamovo číslo je spojené s týmto problémom v Ramseyovej teoréme: Zoberte do úvahy n-dimenzionálnu hyperkocku a spojte každý pár vrcholov, aby ste získali kompletný graf 2n vrcholov. Potom vyfarbite každú z hrán tohto grafu buď na modro, alebo červeno. Aká je najmenšia hodnota n pre ktorú každé takéto vyfarbenie obsahuje aspoň 1 jednofarebný kompletný podgraf 4 koplanárnych vrcholov?
V roku 1971, Graham a Rothschild dokázali, že tento problém má riešenie, N*, a dali mu ohraničenie 6 ≤ N* ≤ N, kde N je definované výlučne ako veľmi veľké číslo. Spodná hranica 6 bola neskôr zdokonalená na 11 Geoffom Exooom v roku 2003 a na 13 Jeromom Barkleyom v roku 2008. Teda, najznámejšie hranice pre N* sú 13 ≤ N* ≤ N.
Grahamovo číslo, G, je omnoho väčšie ako N. Táto horná hranica bola napokon publikovaná a pomenovaná po Martinovi Gardnerovi v Scientific American v novembri 1977.
Vysvetlenie veľkosti Grahamovho čísla
Grahamové číslo dostaneme umocňovaním čísla 3. Namiesto klasického umocňovania, je pri vysvetlení efektívnejšie použiť Knuthov zápis, kde sa namiesto formy používa zápis a↑b 68. bod: g64 = 3↑↑↑...↑3 (počet operátorov (šípiek hore) je g63) = Grahamovo číslo
Ako teda dostaneme číslo G1 a Grahamovo číslo? Začneme mocninovými vežami sprava a postupujeme doľava:
1. veža : číslo 3.
2. veža : = 7 625 597 484 987
3. veža : (počet čísiel 3 v mocninovej veži je 7 625 597 484 987) = ...
n-tá veža: počet čisel 3 v n-tej veži je daný n-1. vežou. toto opakujeme (-krát, pričom počet čísiel 3 v mocninovej veži je 7 625 597 484 987) = ...
ak n = (počet čísiel 3 v mocninovej veži je 7 625 597 484 987) = ... dostali sme G1.
Nástroj
Nástroj je pracovný prostriedok, ktorý patrí do výrobných prostriedkov a ktorý človek v pracovnom procese používa na opracovanie pracovného predmetu, aby ho zmenil v súlade so svojimi cieľmi. Slovo nástroj tiež označuje jednoduché alebo zložené náradie, ktorým sa vykonáva určená technologická alebo montážna činnosť, napr. sústružnícky nôž, kliešte, kladivo a pod.
Grahamovo číslo
Vysvetlenie veľkosti Grahamovho čísla
Následne postupujeme tak, že počet operátorov v G(k) je G(k-1).
Nástroj
V antropogénii je nástroj prostriedok, ktorým si človek prispôsobuje a upravuje podmienky svojho životného prostredia.
Grahamovo číslo
Vysvetlenie veľkosti Grahamovho čísla
Výpočtom G(64) dostávame Grahamove číslo.
Najkrajnešie miesta Grahamovho čísla
...02425950695064738395657479136519351798334535362521   43003540126026771622672160419810652263169355188780    38814483140652526168785095552646051071172000997092    91249544378887496062882911725063001303622934916080    25459461494578871427832350829242102091825896753560    43086993801689249889268099510169055919951195027887    17830837018340236474548882222161573228010132974509    27344594504343300901096928025352751833289884461508    94042482650181938515625357963996189939679054966380    03222348723967018485186439059104575627262464195387.
Ourdis-Cotdoussan
Ourdis-Cotdoussan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
François Mitterrand
François Maurice Adrien Marie Mitterrand (* 26. október 1916, Jarnac, Francúzsko – † 8. január 1996, Paríž) bol francúzsky politik, v rokoch 1971 až 1981 vodcom „Socialistickej strany“ a v rokoch 1981 až 1995 21. prezidentom Francúzska a spolukniežaťom Andorry.
Životopis
Bol v opozícii voči Charlesovi de Gaulleovi, v roku 1965 postúpil spolu s ním do druhého kola prezidentských volieb, v ktorom prehral. Stal sa prvým tajomníkom novej Socialistickej strany v roku 1971. Bol kandidátom „Ľavicovej únie“ v prezidentských voľbách 1974 a prehral v prospech Valéry Giscard d’Estainga.
V 1981 bol kandidátom v prezidentských voľbách a bol zvolený za 21. prezidenta Francúzskej republiky, keď zvíťazil nad protivníkom Valéry Giscard d’Estaingom 10. mája 1981 s 51,76 % hlasovacích lístkov. Bol prvým socialistom v kresle prezidenta počas V. republiky a jeho mandát trval od 21. mája 1981 do 17. mája 1995.
Dal uzákoniť zákaz trestu smrti a viacero sociálnych zákonov. Menoval Jacquesa Chiraca premiérom po porážke ľavice vo voľbách do parlamentu v 1986. Po siedmich rokoch bol opätovne zvolený. Jeho druhý prezidentský mandát bol poznačený vojenskou účasťou na vojne v Zálive. Počas tohto mandátu bola zvolená prvá žena - Édith Cresson - do kresla premiéra, bola referendom prijatá Maastrichtská zmluva, pravicový Édouard Balladur zasadol v paláci Matignon ako premiér a Mitterrandova minulosť bola rôzne kritizovaná. Počas druhého mandátu tiež vážne ochorel. Je držiteľom rekordu najdlhšie úradujúceho prezidenta (dve sedemročné volebné obdobia) Francúzska.
Einsteinov-Rosenov most
thumb|Kruskalov diagram ukazujúci analytické rozšírenie Schwarzschildovho riešenia Einsteinových rovníc. Čiarkované čiary ukazujú horizonty udalostí, hyperboly na vrchu a spodu diagramu zasa singularity. Kvadranty I. a II. ukazujú jeden vesmír, kvadranty III. a IV. zasa vesmír k nemu zrkadlový. Stav Einstein-Rosenovho mostu je rez v tomto diagrame prechádzajúci počiatkom, biela diera je v kvadrante IV. a čierna v kvadrante II. Einstein-Rosenov most je jeden z druhov červej diery.
NGC 4676
NGC 4676 alebo Myši sú dvojica interagujúcich galaxií v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785. Ich zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Thomsonov model atómu
Thomsonov model atómu je jedna z historických predstáv toho, ako vyzerajú atómy. Tento model atómu (nazývaný aj pudingový model) navrhol objaviteľ elektrónu (1897) J.J. Thomson v roku 1904 ešte pred objavom atómového jadra. Podľa Thomsonovho modelu sa atóm skladá z elektrónov, ktoré sú obklopené "polievkou" kladného náboja vyvažujúc tak záporný náboj elektrónov (ako keby boli záporne nabité hrozienka obklopené kladne nabitým pudingom). Elektróny mohli byť v atóme umiestnené rôzne a mohli vytvárať rôzne štruktúry. Elektróny však Thomson nazýval len časticami, aj keď G.J. Stoney navrhol nazývať elektrické častice elektrónmi už v roku 1894.
Thomsonov model bol prirovnávaný (nie samotným Thomsonom) k hrozienkovému pudingu. Táto predstava predpokladá, že častice sú statické, čo však podľa Thomsona neboli.
Vyvrátenie modelu
Model bol vyvrátený experimentom Geigera a Mardsena (1909), ktorý E. Rutherford v roku 1911 interpretoval ako pozorovanie veľmi malého jadra atómu nesúceho veľmi vysoký kladný náboj (dostatočný pre vyváženie približne 100 elektrónov v zlate). To viedlo k Rutherfordovmu modelu atómu a následne (po tom, čo H. Moseley v roku 1913 poukázal na to, že jadrový náboj bol veľmi blízky atómovému číslu) k predpokladu A. Broeka, že atómové číslo odpovedá náboju jadra. Napokon v roku 1913 predstavil Niels Bohr prvý kvantový model atómu, v ktorom je jadro pozostávajúce z kladného náboja (v množstve atómového čísla) obklopené rovnakým počtom elektrónov umiestnených v orbitálnych hladinách.
Saint-Bon
Saint-Bon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klečové louky
Klečové louky je prírodná rezervácia ev. č. 168. Nachádza sa v Jizerských horách, medzi Jizerou a Smědavskou horou, v katastri mesta Hejnice v okrese Liberec. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jizerské hory.
Klečové louky tvoria štyri vrchoviská - rozsiahlejšie Velká a Malá Klečová louka a menšie Smrčková a Jelení louka.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie porastov, kveteny a krajinných útvarov.
Pedagogická a Sociálna akadémia sv. Márie Goretti
Pedagogická a sociálna akadémia sv. Márie Goretti (PaSA) v Čadci je stredná odborná škola. Vznikla v roku 1991. V súčasnosti patrí medzi cirkevné školy v zriaďovateľskej pôsobnosti Žilinskej diecézy, ktorá je najmladšou rímskokatolíckou diecézou na Slovensku. V budove školy sídli aj Stredná zdravotnícka škola sv. Františka z Assisi.
Vymedzenie základnej činnosti
Ide o výchovu a vzdelávanie stredoškolskej mládeže v duchu katolíckej viery. Štúdium je ukončené maturitnou skúškou. Absolvent získava úplné stredné odborné vzdelanie na úrovni ISCED 3A (stupeň vzdelania).
Bouilhonnac
Bouilhonnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 229 obyvateľov (2009).
Mužská štvorhra na Heineken Open 1983
Mužská štvohra na Heineken Open 1983 sa hrala ako súčasť Heineken Open 1983 od 10. januára 1983. Titul získali Novozélanďania Chris Lewis a Russell Simpson, ktorí vo finále porazil austrálsky pár David Graham, Laurie Warder 7-6 6-3.
Čeradice
Čeradice je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 291 obyvateľov, z toho 148 mužov a 143 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,8 roka, ženy 38,6 roka).
2680 Mateo
2680 Mateo je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Felix Aguilar Observatory 1. júla 1975.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1979
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1979 boli v poradí 11. majstrovstvá Európy vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konali sa od 5.13. októbra 1979 v piatich francúzskych mestách: Nancy, Nantes, Paríž, Saint-Quentin a Toulouse, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Grécka. Francúzsko organizovalo európsky šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1951, v Paríža. Piatykrát v rade získal titul, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred 🇵🇱 a.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Letné olympijské hry 1980. Kvalifikovalo sa ne iba víťazné družstvo.
Hrátky s čertem
Hrátky s čertem (1946) je rozprávková divadelná hra, ktorú napísal český spisovateľ Jan Drda počas nacistickej okupácie. Dielo dosiahlo úspech predovšetkým v povojnovom období a to nielen preto, že sú v ňom náznaky odporu proti nacizmu.
Rozhlasová podoba
V roku 1954 bola hra upravená aj do podoby rozhlasovej hry, v ktorej sa objavil rad známych hercov z vtedajšieho súboru Národného divadla, z ktorých niektorí si zahrali o dva roky neskôr aj vo filmovej podobe tohto diela (Stanislav Neumann, František Filipovský, Jaroslav Vojta, František Smolík).
Filmová podoba
V roku 1956 bola táto rozprávka sfilmovaná režisérom Josefom Machom s použitím kreslených filmových dekorácií Josefa Ladu. Vo filme sa objavil celý rad vynikajúcich hercov – Josef Bek (Martin Kabát), Eva Klepáčová (Káča), Jaroslav Vojta (lúpežník Sarka Farka), František Filipovský (zabudnutý čert Karborund), František Smolík (pustovník Školastykus), Josef Vinklář (čert Lucius), Alena Vránová (princezná Dišperanda), Stanislav Neumann (zabudnutý čert Omnimor), Vladimír Ráž (čert dr. Solfernus), Bohuš Záhorský (kráľ), Rudolf Deyl mladší (vrchný Lucifer), Antonín Šůra (Boží anjel Teofil).
Krásno nad Kysucou
Krásno nad Kysucou (do roku 1927 Krásno, Krasno) je jedno z najmladších miest na území Slovenska. Mesto sa nachádza v okrese Čadca v Žilinskom kraji.
Hrátky s čertem
Charakteristika
Hlavnými prvkami tohto diela sú nadprirodzené a už legendárne postavy pustovníka a lúpežníka, ale tiež dôvera v obyčajného českého človeka, ktorého zastupuje hlavná postava vyslúžený vojak, prostý človek Martin Kabát. Trápi ho, že sa nevie báť. Preto ide prenocovať do starého opusteného mlyna, aby zistil, či tam skutočne straší a či on sám spozná, čo je to strach. Čertovi sa ale chcela upísať vlastnou krvou princezná Dišperanda spolu so svojou kamarátkou slúžkou Kačou tak, aby mali konečne ženícha, po ktorom obidve túžia. Čert ale odnesie Kaču do pekla a Martin Kabát ju ide z pekla vyslobodiť, čo sa mu za pomoci božieho anjela nakoniec podarí. Martin Kabát zostane s Kačou hospodáriť v opustenom mlyne. Potrestaný je aj neskromný pustovník a miestny lúpežník Sarka Farka. Na princeznú zostane už len čert. Príbeh vytvára akýsi nový typ českej rozprávkovej hry s vtipnými glosami. Napriek všetkým dobovým klišé toto pôvabné dielo zostalo dodnes veľmi milé a svieže.
Krásno nad Kysucou
Polohopis
Krásno nad Kysucou sa nachádza v severozápadnej časti Slovenska, prevažne v Kysuckej vrchovine, ale čiastočne tu zasahujú aj Kysucké Beskydy a Javorníky. Centrálna časť mesta leží v Krásňanskej kotline, do severnej časti Kalinova (po rieku Bystrica) zasahujú Kysucké Beskydy podcelkom Rača, južná časť Kalinova, ako aj Blažkov a Drozdov patria do podcelku Vojenné a Zákysučie v Javorníkoch je rozdelené medzi Rakovskú hornatinu na severe a Ochodnickú vrchovinu na juhu.
Ulice
Bohovičov, Dielničky, Družstevná, Hôrky, Ing. Jozefa Horníka, Jána Palárika, Kalinovská, kpt. Karola Pagáča, Kuljovských, Lazná, Nábrežná, Leonarda Sojčáka, Lesnícka, Mládežnícka, Most lásky a priateľstva, MUDr. Hálka, Násypy, Námestie svätého Ondreja, Obrancov mieru, Pod Budínom, Radovka I, Radovka II, Revolučná, Slovenského národného povstania, Staničná, Struhy, Škerenčákov, Štefana Kováča, Šustkov-Jedličník, Vlčovská cesta, Záhradná, Žilinská, 1. mája, 9. mája.
Vodné toky
Mesto leží na sútoku riek Kysuca a Bystrica. Do Bystrice ústi ešte Capkov potok sprava, do Kysuce potom Vlčovský potok sprava a Drozdov potok zľava.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o meste Krásno nad Kysucou pochádza z roku 1325 ako Krasna. Patrila žilinskému dedičnému richtárovi a potom po odstúpení dedičného richtárstva žilinskými mešťanmi mestu Žilina, potom panstvu Strečno. Názvy mesta sa menili nasledovne: v roku 1352 Crassna, 1508 Krasno, 1808 Kysucké Krásno, 1920 Krásno nad Kysucou. Roku 1598 malo mesto 30 domov, 253 rodín a 1 420 obyvateľov.
Krásno výraznejšie svoj vzhľad začalo meniť až na konci 18. storočia, keď prišli do Krásna bratia františkáni zo Žiliny, ktorí dostali za úlohu viesť novú farnosť. Páter Arkádius Nadhoránsky v roku 1794 dal postaviť faru aj s hospodárskymi budovami. Prvý "rínok" v Krásne začal existovať práve medzi týmito hospodárskymi budovami a dreveným kostolíkom v roku 1795. Do Krásna prišiel prvý farár až v roku 1799 – Pavol Žufa. Krásno ako nové sídlo farnosti sa začalo rozvíjať veľmi rýchlo. V roku 1828 už malo 325 domov a 2 346 obyvateľov.
V 19. storočí po veľkých snahách miestneho farára vdp. Ignáca Vornáčka sa podarilo postaviť nový, murovaný farský kostol sv. Ondreja. Námestie sv. Ondreja tak dostalo dnešný vzhľad a nové miesto pre malý trh, ktorý v obci býval každú nedeľu po bohoslužbe v kostole. Krásno bolo spojené s okolitými krajinami Košicko-bohumínskou železnicou v roku 1871, pričom dostalo i vlastnú železničnú stanicu.
V 20. storočí nastáva najväčší rozmach obce. V rokoch 19031905 bol postavený drevený most cez rieku Kysucu, spájajúci historickú časť obce so železničnou stanicou, v 60. rokoch bol však zničený po nehode a už sa neuvažovalo o jeho opätovnom postavení. Ak by stal dodnes, bol by najdlhším dreveným mostom na Slovensku.
thumb|[[Koruhva mesta Krásno nad Kysucou]] V roku 1914 rozšírili Košicko-bohumínsku železnicu na dvojkoľajovú trať. Prvá svetová vojna negatívne ovplyvnila i občanov Krásna, kde všetci vojnopovinní občania do 37 rokov boli povinní nastúpiť na vojenskú službu. Po štyroch rokoch sa z vojny mnohí vracali už ako invalidi. Počas prvej svetovej vojne padlo 30 Krasňanov, z toho jeden z nich – Vincent Čimbora padol v Kragujevaci ako jeden zo 44 odsúdených na smrť.
Krásno samotné už nemalo veľké množstvo potravín, obecná píla nefungovala, vlaky väčšinou odvážali už len vojakov na frontu, fara nemala veľa peňazí na rekonštrukciu kostola. Kostol sv. Ondreja počas vojny prišiel o tri zvony, ktoré boli roztavené pre potreby frontu. Na kostole zostal zvoniť Umieračik, ktorý bol v roku 1924 presunutý do zborovskej kaplnky. Rodiny vojakov, ktorí odišli na frontu museli pre pár bohatých rodín, ktoré v Krásne žili pracovať aj celý týždeň vrátane nedele aby mohli uživiť svojich najbližších. Mnohí z týchto mužov poznačených hrôzami vojny prekvapilo a nahnevalo ako sa darilo tým občanom, ktorí neodišli na frontu bojovať. Keďže ich rodiny boli na tom veľmi zle ako s potravinami tak s financiami, rozhodli sa pre pomstu. Táto udalosť je známa dodnes ako "Krásňanská rabovačka" kedy po skončení prvej svetovej vojny ozbrojení veteráni vojny z Krásna v dolnom Krásne prepadli majetky bohatých Židov pričom sa snažili im vykradnúť ich majetok. Na poslednú chvíľu, kedy malo dôjsť k najhoršiemu, zavolali títo Židia železničných žandárov zo Žiliny, ktorí po príchode do Krásna začali po vojakoch strieľať. Vodca týchto vojakov padol po prvých výstreloch. Druhý vodca zomrel počas prevozu do nemocnice. Ostatní buď zomreli na následky poranení na mieste alebo sa vzdali žandárom a boli prevezení do Žiliny. Udalosť veľmi negatívne poznačila obyvateľov Krásna na veľmi dlhú dobu a v roku 1938 po vyhlásení autonómie Slovenska sa začali aj perzekúcie voči týmto židovským rodinám, ktoré neskôr po transporte v roku 1941 zomreli v koncentračnom tábore Osvienčim.
Po vyhlásení Česko-Slovenska začal život v obci veľmi prekvitať. V roku 1920 zriadili v Krásne žandársku stanicu, v roku 1925 vznikol Dobrovoľný hasičský zbor a Športový klub Sokol- dnešný MŠK Tatran Krásno nad Kysucou. Krásno bolo kompletne elektrifikované v roku 1928. V čase celosvetovej hospodárskej krízy malo Krásno v roku 1933 150 nezamestnaných osôb. V Krásne pôsobili obuvníci, predovšetkým mlynári ale popri nich mali najväčší zisk krčmári. Potravné družstvo vybudovali po dlhej dobe za pomoci štátu v roku 1930 a poskytlo zamestnanie niekoľkým desiatkám nezamestnaných občanov. V divadelnej sále Potravného družstva počas roku 1935 spustili prvý film, na čom nakoniec vzniklo kino Lipa, jedno z prvých na Kysuciach. V roku 1938 žilo v Krásne 3563 ľudí v 577 domoch. Po vyhlásení autonómie Slovenska sa konali v obci slávnostné bohoslužby. Vojna neminula ani Krásno, fašisti počas SNP obsadili budovu školy v ústredí a po celej obci rozmiestnili delá a tanky, do konca roku 1944 ešte stihli postaviť i betónové protitankové zátarasy na severnom chotári obce. Po porážke vojsk Wehrmachtu sa v obci usídlila Červená armáda. Dňa 9. mája 1945 definitívne skončila druhá svetová vojna. V Krásne zanechala veľkú biedu spred čias Rakúsko-Uhorska pričom sa naspäť do domoviny nevrátili mnohí bojovní Krasňania, ktorí sa zaslúžili o porážku nacistov. Podľa nich sú dodnes v Krásne pomenované ulice.
Po vojne už začal nový začiatok. Pri víťazstve Komunistickej strany v roku 1948 prebehli, tak ako aj v obnovenom Česko-Slovensku veľké reformy. V Krásne vznikol Miestny národný výbor, zrušená bola žandárska stanica. Začala sa hromadná výstavba rodinných domov a takmer každý dom bol už murovaný a mal vlastnú televíznu anténu. Zlepšovali sa pracovné podmienky a Krásno sa rozrastalo. Do roku 1960 bolo Krásno nad Kysucou obcou v okrese Kysucké Nové Mesto. Pre Drevinu Krásno postavili sídlisko 1. mája v rokoch 19631970. Už roku 1965 Krásno malo 5100 obyvateľov. Postavila sa nová škola pri sídliskách Struhy a 1. mája. Počas komunizmu sa v Krásne postavila Obecná kotolňa, dve sídliská pre 1500 obyvateľov, Dom smútku na cintoríne, lyžiarske vleky ako aj garáže pri Bystrici, alebo preložka štátnej cesty Žilina – Ostrava.
Nový Dom Kultúry sa začal stavať v roku 1985 a dokončený bol na začiatku 90. rokov. Nová železničná stanica bola dokončená v roku 1986. Po komunizme sa ešte otvorila nová budova Obvodného oddelenia Policajného zboru na Mládežníckej ulici- 1996. V Krásne už koncom 20. storočia žilo vyše 7 000 obyvateľov. 1. septembra 2001 získalo Krásno spolu s obcou Šaštín-Stráže štatút mesta. Od 1. januára 2016 už mesto nie je najmladším mestom na Slovensku, vzhľadom na udelenie štatútu mesta obciam Turany a Gabčíkovo.
Legenda Krásna nad Kysucou
Centrum dnešného Krásna bolo v minulosti neobývanou oblasťou močaristého charakteru. Ľudia žili v okolitých pohoriach. Jeden z nich bol aj Ján Krásno. Toho pastiera oviec, valacha, raz dávno navštívili páni z Budatínskej stolice (panstva). Spýtali sa ho, ako sa má a ako sa mu v tejto riedko osídlenej oblasti žije. Keďže obyčajný pastier oviec nevie veľmi dobre po pánsky, tak odpovedá Krásno, lebo si myslel, že chcú vedieť ako sa volá. A keďže sa tu žije krásno, tak sa vtedy málo obývaný kus zeme nazval Krásno, neskôr Crrasno, Krásno nad Kysucou, podľa rieky Kysuce.
Kultúrna činnosť
Krasňanská kultúra má svoje počiatky už v 17. storočí, kedy pôsobili v Krásne kapely Gajdošov a folklórne skupiny. Činnosť kultúry začala jestvovať až na konci 19. storočia, kedy boli urobené plány na výstavbu Potravného Družstva, ktoré sa postavilo o 30 rokov neskôr v roku 1930. V budove sa nachádzala aj kultúrna sála, v ktorej sa konali divadelné predstavenia. V roku 1935 založili z financií Potravného Družstva aj kino Lipa, ktoré pôsobí dodnes. Najviac premietaných filmov v starej kinosále malo premiéru v roku 1965. Rudolf Kuljovský st. – pracovník Národného podniku DREVINA š. p., neskorší redaktor Kysuckého Drevára, založil folklórny súbor Drevár v roku 1976. V roku 1999 bolo sídlo Kultúry premiestnené do novopostaveného Domu Kultúry Krásno nad Kysucou. V meste pracuje občianske združenie Kultúrny prameň pri Farskom úrade, ktoré tiež rozvíja kultúrnu činnosť. V Krásne pôsobí i veľa speváckych gospelových súborov, ktoré sa zúčastňujú bohoslužieb vo farskom kostole, predovšetkým na mládežníckych bohoslužbách každý piatok. V súčasnosti sú najviac aktívne: spevácky zbor Makabi a detský spevácky zbor Vtáčatá. V Krásne pôsobia i rôzne hudobné kapely. Najpopulárnejšou z nich je hudobná kapela KOMA. Pre lepšiu činnosť kultúry zriadilo mesto Krásno nad Kysucou v Dome Kultúry Centrum voľného času, ktoré sídli medzi Mestskou Galériou a Mestskou knižnicou v priestoroch bývalej pobočky Slovenskej sporiteľne, ktorá sa premiestnila do priestorov Zdravotného strediska. Centrum voľného času ponúka pre všetky deti množstvo aktivít. V súčasnej dobe navštevuje Centrum voľného času okolo 300 detí.
Obyvateľstvo
Najväčší nárast obyvateľstva nastal predovšetkým medzi rokmi 1976 - 2003, kedy sa v meste kolaudáciou bytových domov na sídlisku Struhy vytvorili desiatky bytov a mnoho ľudí z celého Slovenska, ako aj utečenci z vojny v Juhoslávii tu našli nový domov. Najvyšší počet obyvateľov malo Krásno nad Kysucou v roku 2001, kedy tu žilo 7090 obyvateľov.
V poslednom období dochádza k demografickej stagnácii vzhľadom na vysokú mortalitu obyvateľstva a migráciou obyvateľov do okolitých obcí alebo do zahraničia. Mesto začalo riešiť tento problém výstavbou nových bytových domov a rodinných domov v mestskej časti Zákysučie, kde sa vytvára nové sídlisko.
Národnostné zloženie obyvateľstva: slovenská, česká, chorvátska a srbská. V meste je 20 % nezamestnaných. Za prácou do okolitých miest dochádza 40 %.
Zdravotníctvo
V Krásne sa nachádzajú tri zdravotnícke zariadenia- Zdravotné stredisko na Hálkovej ulici, Veterinárna ambulancia na ulici SNP a Zubná ambulancia v mestskej časti Kalinov.
thumb|Zdravotné stredisko v Krásne nad Kysucou, vybudované v roku 1972.
Zdravotné stredisko:
Stavby
náhľad|Farský kostol sv. Ondreja, významné miesto pre Krásňanov a miesto rôznych udalostí v živote mesta thumb|Pohľad na Dom Kultúry v Krásne nad Kysucou thumb|Dom smútku na mestskom cintoríne v Krásne nad Kysucou thumb|Budova Kolkárne v športovom areáli
Turistika
Rekreačné zariadenia:
Poľnohospodárstvo
Poľnohospodárstvo mesta sa sústreďuje na chov oviec, výrobu syra, pestovanie zemiakov a zeleniny.
Poľnohospodársky pôvodný fond: riešené územie Krásna nad Kysucou zaberá plochy, z čoho je poľnohospodárska pôda a lesná pôda.
Štruktúra plôch: orná pôda ,vodné plochy, zastavené plochy a ostatné plochy. Poľnohospodárske využitie územia je cca 44 %, stupeň zornenia je len 13 % a lesnatosť územia 43 %. Prevažnú časť poľnohospodárskej pôdy v katastrálnom území mesta obhospodaruje podielnícke družstvo Krásno nad Kysucou, ktoré hospodári na prenajatej pôdy. Špecializuje sa hlavne na chov oviec. Ostatnú výrobu prevádzajú niektorí drobnochovatelia pre vlastné potreby.
Doprava
V preprave osôb má výrazné zastúpenie hromadná autobusová, železničná a individuálna automobilová doprava. Existujúcu sieť zastávok možno považovať za primeranú ekonomickým možnostiam a danostiam terénu. Preprava nákladov cestnou dopravou je v hlavných prúdoch situovaná na cestách I/11 a II/520.
Krásnom prechádza železničná trať 127 medzi Žilinou a Čadcou. Na železničnej stanici v Krásne zastavujú osobné vlaky. Jej poloha je excentrická, preto sa navrhuje zriadenie železničnej zastávky pre osobnú dopravu v priestore sútoku rieky Kysuce a Bystrice. Samotná železničná stanica bola modernizovaná, postavilo sa aj 2. nástupište.
Školstvo
thumb|Základná škola na Mládežníckej ulici
NGC 4677
NGC 4677 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Parita
Parita (z lat. paritas = rovnakosť < par = rovnaký) znamená všeobecne rovnakosť, rovnocennosť či rovnovážnosť, spravidla rozhodujúcich faktorov (najmä čo do počtu alebo zastúpenia niečoho). Má niekoľko špecifických definícií:
Make It Bun Dem
„Make It Bun Dem“ je skladba amerického dubstepového DJa Skrillexa a jamajského reggae speváka Damiana "Jr. Gong" Marleyho. Ako singel bola vydaná dňa 28. februára 2012.
Antonín Novotný
náhľad|Novotný pri stretnutí so [[Sukarno|Sukarnom, prvým prezidentom nezávislej Indonézie]] Antonín Novotný (* 10. december 1904 – † 28. január 1975) bol česko-slovenský politik a štátnik.
Životopis
Od roku 1921 bol členom KSČ, v 20. rokoch funkcionár komunistického telovýchovného hnutia. V rokoch 1937 – 38 bol krajským tajomníkom KSČ v Hodoníne. V rokoch 1941 – 45 bol väznený v koncentračnom tábore Mauthausen. V rokoch 1945 – 51 vedúci tajomník krajského výboru KSČ v Prahe, 1946 – 68 člen ÚV, 1951 – 68 člen predsedníctva ÚV KSČ, 1951 – 53 tajomník, 1953 – 68 prvý tajomník ÚV KSČ. V rokoch 1948 – 57 poslanec Národného zhromaždenia, 1953 podpredseda vlády; od 19. 11. 1957 do 22. 3. 1968 prezident republiky; 1959 – 68 predseda ÚV Národnej fronty.
Podieľal sa na nezákonnostiach v 50. rokoch (zinscenovaných politických procesoch a pod.) a až do začiatku 60. rokov brzdil revíziu politických procesov i rehabilitácie. Svojimi dogmatickými a subjektivistickými postojmi prispel k vyhroteniu rozporov vnútri vládnucej garnitúry (veľmi ostro vystupoval proti slovenskej reprezentácii), čím otvoril cestu k miernej liberalizácii. V rokoch 1967 – 68 bol ostro kritizovaný; najprv vo vedení KSČ, potom (na jar 1968) aj v širokej verejnosti. 5. januára 1968 odstúpil z funkcie prvého tajomníka ÚV KSČ, 22. marca 1968 aj z úradu prezidenta republiky. V apríli a máji 1968 bol zbavený všetkých zostávajúcich funkcií a odišiel z politického života.
Coahuila
Coahuila, formálne Coahuila de Zaragoza, oficiálne Estado Libre y Soberano de Coahuila de Zaragoza (doslova Slobodný a suverénny štát Coahuila de Zaragoza) je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Nachádza sa na severovýchode Mexika. Na východe od neho leží mexický štát Nuevo León, na juhu Zacatecas a San Luis Potosí, na západe Durango a Chihuahua a na severe americký štát Texas a rieka Rio Grande. Má rozlohu 151 595 km² a je tretí najväčší mexický štát. Podľa sčítania ľudu z roku 2010 tam žije 2 748 366 obyvateľov.
Hlavné mesto Coahuila je Saltillo a najväčšie je Torreón. Medzi ďalšie významné mestá patrí Monclova, Piedras Negras a Ciudad Acuña.
KDE
alt=|náhľad|[[Konqi, oficiálny maskot projektu KDE]] alt=|náhľad|KDE Plasma 5.16 KDE (K Desktop Environment) je slobodné a prepracované desktopové prostredie pre unixové a linuxové pracovné stanice a vývojová platforma založená na knižnici Qt od spoločnosti Trolltech. Qt je v súčasnosti vlastnené spoločnosťou The Qt Company.
Beží na väčšine unixových systémov, napríklad Linux, BSD, AIX alebo Solaris, ako aj Mac OS X a Microsoft Windows, vďaka použitej knižnici QT aktuálne vo verzií 5, ktorá je platformovo nezávislá.
História
right|thumb|[[Matthias Ettrich (vpravo) a Jimbo Wales deklarujú partnerstvo wikipédie a KDE na Linuxtag, Karlsruhe, 23. júna 2005.]] KDE bolo založené Matthiasom Ettrichom v roku 1996, keď bol študentom Univerzity Eberharda Karla v Tübingene. Bol nespokojný so stavom desktopových prostredí pre Linux, aj Unix. Uprostred svojich pripomienok v diskusii kritizoval, že neexistujú programy s jednotným ovládaním, podobným vzhľadom alebo správaním. Niečo, čo bude vyzerať rovnako a bude jednoduché používať. Nasledovala veľká odozva, a tak sa zrodil projekt KDE.
Matthias použil pre KDE knižnicu Qt. V roku 1997 bola vydaná prvá verzia veľkého a komplexného projektu. V tej dobe ešte Qt nepoužívalo otvorenú licenciu, kvôli čomu niektorí programátori, ktorí sa do KDE nezapojili, založili dva ďalšie projekty: Harmony pre náhradu Qt knižníc a GNOME k vytvoreniu iného obdobného projektu ako KDE, ale postavenom na úplne odlišných knižniciach.
V novembri roku 1998 sa Trolltech rozhodol zmeniť licenciu na voľnejší Q Public License (QPL). Čo síce mierne zlepšilo situáciu, ale debaty o správnosti pokračovali až do roku 2000, kedy Trolltech vydal unixovú verziu pod GNU General Public License (GPL).
V súčasnosti posledná verzia KDE Plasma 5 je založená na Qt verzii 5.
Obe najvýznamnejšie linuxové desktopové prostredia KDE a GNOME sú v súčasnosti zapojené v projekte Freedesktop.org.
Opis
KDE je v súčasnosti najprepracovanejšie jednoduché používateľské rozhranie pre pracovné stanice. Patrí medzi najpoužívanejšie spolu s prostredím systému MS Windows a Mac OS X.
KDE pozostáva z niekoľkých súčastí, ktoré tvoria kompletné desktopové prostredie:
Súčasťou KDE sú aj niektoré programy, ktoré patria medzi najrozšírenejšie vo svete slobodného softvéru. Dobrý príklad je hudobný prehrávač Elisa.
Kancelárske balíky
V KDE je možné používať akýkoľvek kancelársky balík pre Unixové systémy. V súčasnosti je najpoužívaniejším kancelárskym balíkom LibreOffice.
Okrem OpenOffice.org a súboru AbiWord+Gnumeric bol tiež populárny KOffice, ktorý neskôr nahradil projekt Calligra. Je to kompletný súbor nástrojov pre prácu s textom, tabuľkami, databázami, prezentáciami a obrázkami. Známa výhoda oproti OpenOffice.org je rýchlejšie spustenie.
Iné projekty
.
NGC 4678
NGC 4678 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Catherine Colemanová
Catherine Grace Colemanová (* 14. december 1960, Charleston, Južná Karolína, USA) pôvodne odborník na chémiu letectva Spojených štátov, je od marca 1992 astronautkou NASA. Má za sebou dva krátkodobé kozmické lety v Space Shuttle a jeden dlhodobý pobyt na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) ako členka Expedícií 26 a 27 v trvaní 159 dní. Na Zem sa z poslednej misie vrátila 24. mája 2011.
Mladosť
Narodila sa v Charlestone v Južnej Karolíne. Roku 1978 dokončila strednú školu vo Fairfaxe v Západnej Virgínii. Potom študovala chémiu na Massachusetts Institute of Technology, v roku 1983 tu získala titul bakalára. Roku 1983 bola prijatá k vojenskému letectvu, ale zatiaľ pokračovala v štúdiách na University of Massachusetts na ktorej roku 1991 dosiahla doktorský titul.
Až od roku 1988 slúžila v letectve na základni Wright-Patterson AFB. V tamojších laboratóriách sa podieľala na vývoji polymérov určených pre optické počítačové pamäte. Zúčastnila sa tiež analýz stavu povrchu platformy ponechanej 6 rokov vo vesmíre.
Astronaut
Zúčastnila sa 14. náboru astronautov NASA, uspela a 31. marca 1992 bola začlenená do oddielu astronautov NASA. V ročnom kurze všeobecnej kozmickej prípravy získala kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu Space Shuttle.
Po dokončení prípravy zastávala rôzne funkcie v NASA. Po prvýkrát do kozmu odštartovala 20. októbra 1995 na palube raketoplánu Columbia pri lete STS-73. Astronauti prevádzali experimenty v laboratóriu Spacelab, pristáli 5. novembra 1995 po 15 dňoch, 21 hodinách a 53 minútach pobytu vo vesmíre.
V dňoch 23.–28. júla 1999 pobývala vo vesmíre po druhýkrát. Let STS-93 raketoplánu Columbia trval 4 dní, 22 hodín a 17 minút. Hlavnou úlohou misie bolo vypustenie röntgenového teleskopu Chandra. Po splnení letového programu astronauti pristáli na myse Canaveral.
V januári 2008 bola menovaná náhradníčkou Nicole Stottovej v posádke Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS), Stottová vzlietla k ISS v auguste 2009. V júli 2008 bola súčasne zaradená do záložnej posádky Expedície 24 (štart v máji 2010) a hlavnej posádky Expedície 26 so štartom v novembri 2010. V septembri 2008 bolo jej menovanie oficiálne potvrdené.
Osobný život
Catherine Colemanová je vydatá za umeleckého sklenára Josha Simpsona. Majú jedného syna. Je aktívnou hudobníčkou na flautu, pričom niekoľko z nich si doviezla aj na ISS. Medzi nimi boli flauty od Paddyho Moloneyho z írskej kapely Chieftains, stará írska flauta od Matta Molloyho rovnako z Chieftains a flauta od Iana Andersona z Jethro Tull. 15. februára 2011 bola jej hra naživo prenášaná a vysielaná v National Public Radio.
Majstrovstvá Ázie vo faustbale 2014
Majstrovstvá Ázie vo faustbale 2014 boli 1. Majstrovstvá Ázie vo faustbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 10. apríl11. apríla 2014 v meste Láhaur, v Pakistane, za účasti 4 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť až 5 družstiev, okrem zúčastených aj Afganistan. Zápasy sa hrali v Punjab Stadium University of Lahore. Titul získalo domáce družstvo Pakistanu, ktoré vo finále zvíťazilo nad Indiou.
Catherine Colemanová
Osobný život
12. apríla 2011 bola jej hra z ISS naživo prenášaná na koncert Jethro Tull v Rusku pri príležitosti 50. výročia Gagarinovho letu. Hrala duet spolu s Andersonom, ktorý ju doprevádzal na pódiu.
Majstrovstvá Ázie vo faustbale 2014
V Pakistane sa v novembri 2012 uskutočnil medzinárodný priateľský turnaj, na ktorom sa predstavili tímy Afganistanu, Indie, Jemenu, Jordánska, Nepálu, Srí Lanky a Sýrie.
Účastníci
náhľad|Zápas Austrálie s Pakistanom
Základná skupina
Vzhľadom na to, že posledné dva zápasy v skupine nemali pre umiestnenie žiadny význam, na druhý deň sa uskutočnili priamo zápasy play-off.
Saint-Brice-Courcelles
Saint-Brice-Courcelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sojuz 5
Sojuz 5 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 5 vyštartoval 15. januára 1969 a na obežnej dráhe sa úspešne spojil s loďou Sojuz 4.
Priebeh letu
thumb|left|Model spojených [[kozmická loď|kozmických lodí Sojuz 4 a 5]]
Miloš Kolesár
Životopis
Ľudovú školu navštevoval vo Vyšnej Boci a v Brezne, meštiansku školu v Brezne a v Banskej Bystrici (19041908), obchodnú školu v Banskej Bystrici (19081909), študoval na Učiteľskom ústave v Lučenci (19101912), v Turčianskych Tepliciach (19121913). Maturoval v roku 1919.
Sojuz 5
Priebeh letu
Sojuz 5 s trojicou kozmonautov vyštartoval dňa 15. januára 1969 z kozmodrómu Bajkonur, jeden deň po štarte Sojuzu 4.
Miloš Kolesár
Životopis
Od roku 1913 pracoval ako kreslič u architekta Peierbergera v Banskej Bystrici, neskôr bol úradník a redaktor mnohých slovenských novín a časopisov. Zakladateľ, vydavateľ a redaktor jedného z prvých slovenských ilustrovaných časopisov Nový svet. Zostavil a zredigoval Zlatú knihu Slovenska, autor autobiografického románu a zbierky lyrizovanej prózy, prispieval do tlače ktorú redigoval.
Sojuz 5
Priebeh letu
Loď Sojuz 5 bola pilotovaná veliteľom Borisom Volynovom a spolu s ním boli na palube tiež leteckí technici Alexej Jelisejev a Jevgenij Chrunov ako posádka, ktorá sa na obežnej dráhe presunula na Sojuz 4, aby sa vrátila naspäť na Zem. Počas letu sa prevádzali vedecké, technické a medicínsko-biologické výskumy, kontrolovali a testovali sa palubné systémy a konštrukčné prvky modulu. Potom nasledovalo spojenie so Sojuzom 4 vo výške 208 – 251 km nad Zemou a presun dvoch kozmonautov medzi Sojuzom 5 a Sojuzom 4 na obežnej dráhe. Sojuz 5 bol v tomto spojovacom manévri pasívnou loďou. Volacím znakom tejto lode bol „Bajkal“. V čase spojenia oboch lodí bol vytvorený komplex prvej experimentálnej vesmírnej stanice na svete s hmotnosťou 12 924 kg. Po odchode oboch kolegov zostal na palube Sojuzu 5 Volynov sám a ráno 18. januára pristál na padáku v kabíne lode, 200 km juhozápadne od mesta Kustanaj v Kazašskej SSR. Sojuz 5 obletel Zem celkovo 49-krát.
Miloš Kolesár
Životopis
Funkcionár SNS, od roku 1927 člen bratislavskej odbočky Syndikátu československých novinárov.
Mladá demokratická ľavica (1991)
Mladá demokratická ľavica, skratka MDĽ, bola slovenská ľavicová mládežnícka organizácia pôsobiaca na Slovensku v rokoch 1991 až 2003.
Mladá demokratická ľavica inklinovala k dnes už zaniknutej politickej strane Strana demokratickej ľavice. Bola členkou Medzinárodnej únie socialistickej mládeže. Vydávala časopis Randevú. Zanikla po zlúčení so Sociálno-demokratickou mládežou Slovenska a vytvorení nového občianskeho združenie Mladí sociálni demokrati.
Metropolitan Opera
Metropolitan opera (slovensky Metropolitná opera) je budova opery na Manhattane v štvrti Upper West Side v New Yorku. Bola založená v apríli 1880. Sú tu uvádzané všetky typy opier. Ako generálny manažér pôsobí Peter Gelb, hudobným režisérom je James Levine.