cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruská invázia na Ukrajinu
Boje na severnom fronte
A – špeciálne jednotky (SOBR, ALFA, SSO).]] 26. februára sa pokúsili Rusi výsadkom obsadiť letisko Vasyľkiv južne od Kyjeva., avšak neúspešne. Podarilo sa eliminovať aj ruské špeciálne jednotky, ktoré prenikli do Kyjeva s cieľom zajať alebo zlikvidovať vedenie krajiny. Začiatkom marca Rusi zaútočili na predmestia Kyjeva - Irpiň a Buča. Front sa v tejto oblasti následne zastavil. 16. marca ukrajinské vojská prešli do protiútoku. Vzhľadom na problémy so zásobovaním v tejto oblasti a neperspektívnosť pokračovania bojov v tomto priestore napokon ruské velenie nariadilo koncom marca ústup za bieloruské hranice. Ukrajinské sily dosiahli kontrolu nad hranicou s Bieloruskom pri meste Pripiať 3. apríla. Ruské sily sa z územia západne od Dnepra stiahli 7. apríla.
Boje na severovýchodnom fronte
Oblasť na severovýchode Ukrajiny východne od Dnepra sa vyznačuje plochým reliéfom a riedkym osídlením, ponúkajúc málo dobrých obranných pozícií. Ruským vojskám sa podarilo v tomto regióne, hlavne v oblasti Konotopu a Černihivu rýchlo postúpiť. Konotop padol v prvých dňoch do ruských rúk. Černihiv bol obkľúčený. V oblasti Súm, len 35 kilometrov od rusko-ukrajinskej hranice, ruský postup uviazol v mestských bojoch a ukrajinským silám sa podarilo mesto udržať. Pohybom po diaľniciach a obchádzkou spomenutých miest dosiahli ruské sily 4. marca Brovary, východné predmestie Kyjeva, čím spôsobili vážne ohrozenie mesta. Po pretrvávajúcich logistických problémoch, spôsobených okrem iného aj nezabezpečením celého územia a útokmi ukrajinských špeciálnych jednotiek na ruské zásobovacie konvoje, opustili ruské sily 6. apríla Černihivskú a 7. apríla aj Sumskú oblasť.
Boje na východnom fronte
náhľad|Zničená ruská technika a pontónový most pri pokuse o prekročenie Severského Donca pri Bilohorivke, máj 2022. Druhé najväčšie ukrajinské mesto, Charkov, sa nachádza len 40 km od hranice s ruskou Belgorodskou oblasťou, kde sa už mesiace zhromažďovali ruské vojská. Napriek tomu sa počas invázie ruská armáda nedostala ďalej, než na okraje severných predmestí Charkova. Charkov, dôležité centrum strojárenskeho priemyslu, sa však ocitlo pod paľbou delostrelectva. Na štvrtý deň invázie bol napríklad zničený Charkovský traktorový závod. Pod paľbou sa však ocitli aj sídliská a verejné budovy ako napríklad Charkovská radnica, pričom zomrelo mnoho civilistov. Neúspešné dobývanie Charkova odklonilo ruské sily smerom na juhovýchod, smerom na Izjum, pričom cieľom bolo prebiť sa až k Donecku a obkľúčiť najlepšie vycvičené ukrajinské vojská rozmiestnené na Donbaskom fronte. Izjum bol po dlhých bojoch dobitý 1. apríla a začiatkom mája sa v meste začali zhromažďovať ruské sily, stiahnuté zo severnej a severovýchodnej Ukrajiny. Napriek tomu sa v okolí Izjumu ruský postup spomalil, a Rusi dobyli iba oblasti na ľavom brehu Severného Doncu. Pri opakovaných pokusoch o prekročenie rieky pri dedinách Dronivka, Bilohorivka a Serebrianka utrpeli Rusi veľké straty. Naopak, Ukrajincom sa v polovici mája podarilo preraziť obliehanie Charkova a zatlačiť Rusov takmer až k medzinárodnej hranici.
Boje na južnom fronte
Z juhu sa podarilo Rusom dosiahnuť najväčšie územné zisky. Ruská strana bola na južnom fronte najefektívnejšia v úderoch na ukrajinskú protivzdušnú obranu, napr. pri Chersone a Záporoží. Počiatočný pozemný útok bol vedený z okupovaného Krymu v dvoch osiach - smerom na Cherson a Mykolajiv s úmyslom dobitia najvýznamnejšieho Ukrajinského prístavu - Odesy a smerom na Melitopoľ a Mariupoľ, s úmyslom dobiť pobrežie Azovského mora. V prvom smere sa ruská armáda dostala až pred Mykolajiv, pričom sa im podarilo obsadiť Cherson 3. marca takmer bez boja. V opačnom smere dosiahli Rusi veľmi rýchlo Mariupoľ, dôležité prístavné mesto pri Donbaskom fronte, pričom 2. marca ho úplne obkľúčili.
Druhá fáza bojov (8. apríl – 5. september 2022)
Spolu so stiahnutím ruských síl zo severu krajiny prebehla ich reorganizácia. Dňa 8. apríla ruské ministerstvo oznámilo, že všetky jednotky na juhovýchode Ukrajiny sa spoja pod vedením generála Alexandra Dvornikova, ktorý bol poverený vedením kombinovaných vojenských operácií. Boli mu podriadené aj jednotky presunuté zo severného a severovýchodného frontu. 26. mája 2022 Dvornikova nahradil generáplukovník Gennadij Židko. Neskôr v priebehu leta Rusi priznali, že ich sily sú rozdelené medzi armádne skupiny „Stred“ pod velením generálplukovníka Alexandra Lapina a „Juh“ pod velením armádneho generála Sergeja Surovikina.
8. apríla zasiahli železničnú stanicu v ukrajinskom Kramatorsku dve ruské balistické strely Točka-U s kazetovou muníciou. Na stanici sa v dôsledku prebiehajúcej evakuácie nachádzalo najmenej tisíc civilistov. 63 ľudí (vrátane 9 detí) na mieste zahynulo, 150 ľudí (z toho 34 detí) bolo ranených.
13. apríla sa Ukrajincom podarilo zasiahnuť vlajkovú loď Ruskej Čiernomorskej flotily, krížnik Moskva protilodnými strelami R-360 Neptun. Vzniknutý požiar sa posádke nepodarilo uhasiť a loď sa 14. apríla potopila.
19. apríla po asi dvojtýždňovej operačnej prestávke ruské sily obnovili ofenzívu na fronte medzi Charkovom a Doneckom, resp. od Izjumu po Mykolajiv. Ruské jednotky však nedostali posily ani náhrady za straty, ktoré utrpeli v predošlých bojoch.
Sjevjerodoneck a Lysyčansk
náhľad|Zničená zástavba obytných domov v Sjevjerodonecku v apríli 2022. Ruským silám sa postupne podarilo zatláčať ukrajinskú obranu. Cieľom ich ofenzívy bolo vytlačiť ukrajinské sily z Luhanskej oblasti. 23. mája ruské sily vstúpili do mesta Lyman a do 26. mája mesto dobyli. Útočili tiež západne a severne od Sjevjerodonecka na Kreminna a Lysyčansk. Z juhu útočili na Avdiivku.
Veľmi ťažké boje prebiehali v priebehu leta v oblasti Sjevjerodonecka, posledného miesta v Luhanskej oblasti na sever od Severného Donca pod kontrolou Ukrajinskej armády. Ruské vojská a sily LNR a DNR sa pokúšali mesto dobyť, ale aj obkľúčiť útokom na Popasnú, ktorú sa im 8. mája podarilo dobyť. Ďalší postup smerom na západ a sever bol však zastavený. Keďže sa Rusom nepodarilo prekročiť Donec, úplné obkľúčenie Ukrajinských síl v oblasti nenastalo. V týchto miestach však pretrvávali najostrejšie boje s mohutným využitím delostrelectva.
Najmenšie zisky inváznych síl nastali na pôvodnom fronte medzi DNR a zvyškom Ukrajiny, ktorý je mohutne opevnený a obsadený najlepšie pripravenými jednotkami ukrajinskej armády.
3. júla ruské sily obsadili Lysyčansk. Ruské invázne jednotky následne pokračovali do priľahlej Doneckej oblasti, aby zaútočili na mestá Sloviansk a Bachmut.
Pád Mariupoľa
Ruskému postupu na juhovýchodnom fronte bránili ukrajinské sily obkľúčené v Mariupoli. Mariupoľ bol plne obkľúčený ruskými silami 18. apríla. Mesto bolo počas vyše dvojmesačného obliehania úplne zničené, pričom ukrajinskí predstavitelia mesta uvádzajú až 21-tisíc mŕtvych civilistov.
20. mája sa vzdali poslední obrancovia Mariupoľa, ktorí sa ukrývali v krytoch civilnej obrany pod oceliarňou Azovstaľ. Mariupoľ tak padol do rúk Rusom. Po dobití mesta sa ruské úsilie preorientovalo na Luhanskú a Doneckú oblasť.
Ostatné bojiská
V Južnom operačnom priestore sa situácia výrazne nemenila. Bojové aktivity na južnom fronte sa obmedzili na ostreľovanie a menšie útoky. Ruské sily delostrelectvom napádali nástupné smery ukrajinských jednotiek.
9. augusta 2022 ukrajinské sily napadli letisko Saky na Kryme, pričom zničili najmenej 8 odstavených lietadiel.
Severozápadný front
6. septembra 2022 ukrajinské sily spustili prekvapivú protiofenzívu v Charkovskej oblasti, ktorá sa začala postupom pri Balaklii. Do 12. septembra ukrajinská protiofenzíva v tomto priestore spôsobila výrazný ústup ruských síl. Ukrajincom sa podarilo oslobodiť dôležité križovatky Izjum a Kupiansk.
13. septembra ukrajinské sily prekročili rieku Oskiľ pri mestečku Borova. Od 17. septembra postupne vybudovali niekoľko predmostí na ľavom (východnom) brehu Oskiľu. Napokon 1. októbra oslobodili Lyman.
Situácia v Rusku
21. septembra vyhlásil Vladimir Putin čiastočnú mobilizáciu, ktorá sa má týkať asi 300-tisíc záložníkov. Jedná sa o prvú mobilizáciu v Rusku od druhej svetovej vojny. Nezávislé ruské zdroje, napr. Novaja Gazeta predpokladajú, že povolaných bude až milión ľudí. 28. októbra 2022 Ruský minister obrany Sergej Šojgu oznámil ukončenie mobilizácie. Požadovaný počet 300 000 mobilizovaných – bol splnený. Podľa ministra je 218 000 povolaných ešte vo výcviku, 82 000 už bolo vyslaných na Ukrajinu. Mobilizácia v Rusku bola veľmi problematická. Mnohí nedostali vojenskú výstroj alebo boli poslaní priamo na front bez prípravy. Ruská prokuratúra neskôr uznala, že asi 9000 odvedencov bolo mobilizovaných protiprávne.
Dňa 11. januára 2023 ruský minister obrany Sergej Šojgu vymenoval gen. Valerija Gerasimova namiesto Sergeja Surovikina za hlavného veliteľa ruských síl v bojoch proti Ukrajine. Gen. Surovikin bol menovaný do funkcie Gerasimovovho zástupcu.
Južný front
Koncom septembra 2022 zorganizovali ruskí predstavitelia na Ukrajine referendá o anexii okupovaných území Ukrajiny vrátane Doneckej ľudovej republiky a Luhanskej ľudovej republiky, ako aj v ďalších okupovaných oblastiach - Chersonskej a Záporožskej oblasti. Oficiálne výsledky ukrajinská vláda a jej spojenci odsúdili ako sfalšované. Ruské okupačné úrady tvrdia, že prevažná väčšina ich obyvateľov sa vyjadrila v prospech pripojenia k Rusku.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij (rusky Никола́й Никола́евич Крести́нский; * 13. október 1883, Mahiľov – † 15. marec 1938, Moskva) bol sovietsky boľševický revolucionár, diplomat a politik, ktorý pôsobil ako tajomník Komunistickej strany Sovietskeho zväzu. Bol popravený počas veľkého teroru.
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
Dňa 30. septembra 2022 oznámil Vladimir Putin v príhovore k obom komorám ruského parlamentu anexiu ukrajinskej Doneckej, Luhanskej, Chersonskej a Záporožskej oblasti. Ukrajina, Spojené štáty americké, Európska únia a OSN anexiu odsúdili.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Životopis
Krestinskij sa narodil v meste Mahiľov, v dnešnej Mahiľovskej oblasti v Bielorusku v rodine učiteľa. Jeho rodina bola ukrajinská, vzdelanie získal na gymnáziu vo Vilne (Vilnius) a právo študoval na Petrohradskej univerzite. Po ukončení štúdia v roku 1907 pracoval desať rokov ako advokát a advokátsky koncipient.
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
8. októbra ráno došlo k výbuchu a poškodeniu Krymského mosta, ktorý spája Krym z východu s Tamanským polostrovom.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Vzostup
Krestinskij sa po nástupe na univerzitu zradikalizoval a v roku 1903 vstúpil do Ruskej sociálnodemokratickej robotníckej strany vo Vilniuse. Od roku 1905 podporoval jej boľševickú frakciu, ktorú viedol Vladimír Lenin. V roku 1904 bol zatknutý vo Vilne a potom opäť v Petrohrade vo februári 1905, ale v oboch prípadoch bol prepustený na slobodu až do súdneho procesu. Počas revolúcie v roku 1905 bol opäť dvakrát zatknutý, ale prepustený na základe amnestie. Celkovo bol zatknutý deväťkrát. Po vypuknutí vojny v roku 1914 bol deportovaný na Ural.
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
Toho istého dňa (8. októbra) Ruské ministerstvo obrany oznámilo menovanie nového veliteľa „Zjednotenej skupiny vojsk v oblasti špeciálnych vojenských operácií“ armádneho generála Sergeja Surovikina, ktorý dovtedy velil Južnej skupine vojsk.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Vzostup
Po februárovej revolúcii, ktorá zvrhla monarchiu v Rusku, bol Krestinskij predsedom Jekaterinburského a Uralského výboru boľševickej strany a v júli 1917 bol zvolený za člena Ústredného výboru. Po októbrovej revolúcii sa presťahoval do Petrohradu ako zástupca šéfa štátnej banky. V auguste 1918 – 1921 bol ľudovým komisárom pre financie.
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
29. októbra 2022 Ukrajina uskutočnila kombinovaný útok lietajúcimi a plávajúcimi dronmi na Čiernomorskú flotilu v prístave Sevastopoľ na Kryme. Nad prístavom bolo vidno dym, okrem iných plavidiel údajne bola zasiahnutá aj vlajková loď flotily Admiral Makarov. Jednalo sa o najväčší útok dronov na Sevastopoľ od začiatku vojny, uviedol proruský gubernátor. Rusko po útoku na Čiernomorskú flotilu pozastavilo dohodu o obchode s obilím. Dôležitejšie je však stanovisko Turecka, ktoré hodlá v ochrane obchodných lodí naďalej pokračovať. Rusi neskôr svoje odstúpenie od zmluvy odvolali.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Vzostup
V marci 1921, po predčasnej smrti Jakova Sverdlova, Krestinskij dostal náhle povýšenie na post tajomníka Ústredného výboru. Bol zvolený aj za člena pôvodného päťčlenného Politbyra a prvého Orgbyra. Spočiatku bol jediným tajomníkom Ústredného výboru.
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
11. novembra ukrajinské sily vstúpili do Chersonu, odkiaľ v predošlých dňoch ustupovali ruské jednotky. Pri ich ústupe bol zničený Antonivskyj most, ktorý je dôležitou kominikáciou cez Dneper.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Pád
Krestinskij ako funkcionár zodpovedný za stranícke nominácie zaujal voči nespokojencom zmierlivý postoj, za čo ho otvorene napadol Grigorij Zinoviev, ktorého podporil Josif Stalin a ďalší, ktorí neskôr vytvorili stalinistickú frakciu v strane. V tom istom čase bol z rovnakej strany napadnutý Lev Trockij v spore o úlohu odborov, v ktorom Krestinskij podporil Trockého proti Leninovi. Na konci X. zjazdu strany bol v apríli 1921 odvolaný z funkcie zodpovedného tajomníka strany a nahradený Vjačeslavom Molotovom (a o rok neskôr Stalinom) a odstránený z Politbyra, Orgbyra a Ústredného výboru.
Ruská invázia na Ukrajinu
Východný front
náhľad|Ukrajinský vojak v podmáčaných zákopoch pri Bachmute koncom novembra 2022. Po porážke v Chersonskej a Charkovskej oblasti sa od konca leta ruské jednotky a žoldnieri Vagnerovej skupiny zamerali na mesto Bachmut, ktoré predstavuje dôležitú križovatku na ceste ku Kramatorsku a Sloviansku, čo by Rusom otvorilo cestu k útoku na posledné mestá v Doneckej oblasti držané Ukrajincami. Ruským silám sa podarilo zatlačiť ukrajinské sily severne od Bachmutu útokom na Soledar, nad ktorým po ťažkých bitkách a skoro úplnom zničení prevzali 13. januára kontrolu. Počas februára ruské jednotky zvýšili tlak na mesto a v jeho okolí dosiahli väčší postup, čím ohrozili zásobovacie trasy ukrajinských obrancov. O mesto sa viedli ťažké pouličné boje. Ruským vojskám sa postupne podarilo mesto obísť a zovrieť ho zo severu aj z juhu. Ukrajinci boli stále schopní udržiavať cestné spojenie. V prvých májových dňoch sa ukrajinské sily držali už iba v jeho západnej časti, čo predstavovalo menej ako 20% mesta. Mesto však z viacerých príčin neboli ochotní vyprázdniť.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Pád
Počas boja o moc, ktorý nasledoval po Leninovej smrti, Krestinskij podporoval Trockého a ľavicovú opozíciu. S Trockým strávil hodiny diskusiou o situácii v Sovietskom zväze, keď Trockij navštívil Berlín inkognito asi na šesť týždňov v apríli a máji 1926. Krestinskij mu povedal, že Stalin je „zlý človek so žltými očami".
Ruská invázia na Ukrajinu
Južný front
Počas februára sa v Doneckej oblasti v okolí mesta Vuhledar odohrala doteraz najväčšia tanková bitka vojny. Ruská strana v nej podľa ukrajinskej armády prišla o najmenej 130 tankov a obrnených vozidiel, výška ukrajinských strát nie je známa.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Pád
Ale 27. novembra 1927 napísal Trockému, že už nesúhlasí s programom ľavicovej opozície. V apríli 1928 sa verejne zriekol opozície a vyhlásil, že nikdy nebol jej aktívnym členom, čím sa stal jedným z prvých trockistov, ktorí kapitulovali pred Stalinom.
Ruská invázia na Ukrajinu
Útoky na energetickú infraštruktúru
náhľad|Horiace civilné autá a obete v Kyjeve po raketových útokoch 10. októbra 2022. 10. októbra 2022 ruské sily uskutočnili mohutné vzdušné útoky, za použitia striel s plochou dráhou letu a dronov, na ukrajinskú energetickú sústavu. Už 12. októbra 2022 bolo oznámené, že údery zasiahli približne 30 percent energetickej infraštruktúry Ukrajiny. Ruská strana pri útokoch okrem vlastných rakiet vo väčšej miere začala používať aj drony Šáhid-131 a Šáhid-136 iránskej výroby.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Diplomatická kariéra
Krestinskij bol v rokoch 1921 až 1930 sovietskym veľvyslancom v Nemecku. V tejto funkcii vyjednal prvú obchodnú dohodu s Maďarskom v roku 1925 a nemecko-sovietsku zmluvu z roku 1926. V roku 1930 bol odvolaný do Moskvy a vymenovaný za zástupcu ľudového komisára zahraničných vecí namiesto Maxima Litvinova, ktorý bol povýšený na ľudového komisára. Táto funkcia bola dôležitá a citlivá vzhľadom na vtedajšie kľúčové a chúlostivé vzťahy sovietskeho Ruska s Nemeckom, ale nebola taká dôležitá ako jeho predchádzajúce funkcie.
Ukážkový proces a smrť
V marci 1937, na začiatku veľkej čistky, bol Krestinskij náhle preložený na post zástupcu ľudového komisára spravodlivosti ZSSR. Vo väzení ho zbili do bezvedomia a podľa lekára, ktorý pracoval vo väznici Lefortovo, ho bili tak, že na chrbte nemal žiadnu časť, ktorá by nebola sfarbená modrinami. 12. marca 1938 ho po vynútenom „priznaní" postavili pred súd (v rámci „procesu s dvadsaťjednotkou"). Zatiaľ čo takmer všetci ostatní obžalovaní počas moskovského procesu priznali svoju vinu, Krestinskij v prvý deň procesu, 2. marca, povedal predsedajúcemu sudcovi Vasilijovi Ulrichovi, že sa necíti byť vinný.
Krestinskij bol odsúdený na trest smrti a 15. marca 1938 popravený.
Krestinského židovská manželka Vera (rodená Jugenburgová), ktorá pracovala ako lekárka, bola vo februári 1938 zatknutá, obvinená z toho, že je manželkou „zradcu vlasti", a odsúdená na 10 rokov väzenia. Ich 19-ročná dcéra Natália, študentka lekárskeho inštitútu v Moskve, bola v júni 1939 zatknutá a na tri roky vyhostená do Krasnojarsku. V roku 1956 bola rehabilitovaná.
Ruská invázia na Ukrajinu
Útoky na energetickú infraštruktúru
Podobný incident, keď ruská raketa zasiahla bytový dom sa stal 28. apríla 2023 v meste Umaň. Zahynulo 23 ľudí z toho 6 detí.
Nikolaj Nikolajevič Krestinskij
Ukážkový proces a smrť
Počas destalinizačného programu Nikitu Chruščova bol čiastočne očistený, keď 27. októbra 1963 denník Izvestija priniesol článok bývalého sovietskeho veľvyslanca vo Veľkej Británii Ivana Majského, v ktorom Krestinského chválil ako „diplomata leninskej školy". Počas reforiem perestrojky Michaila Gorbačova bol zbavený všetkých obvinení.
Ruská invázia na Ukrajinu
Útoky na energetickú infraštruktúru
Ruské útoky na energetickú infraštruktúru do konca roka 2022 odstavili 30 - 40 % ukrajinských elektrární a spôsobili opakované výpadky dodávok elektriny po celej krajine. Ruské bombardovanie prevažne civilných cieľov napokon malo za následok prísľub dodávok západných protilietadlových systémov Patriot a IRIS-T SLM.
6. júna 2023 došlo k výbuchu a následnej deštrukcii Kachovskej priehrady obsadenej ruskými jednotkami. Došlo k zaplaveniu ruskom okupovaných aj ukrajinských území.
Haux (Gironde)
Haux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Ruská invázia na Ukrajinu
Ukrajinská ofenzíva (8. jún 2023 - súčasnosť)
V júni 2023 ukrajinské sily postupne spustili sériu ofenzívnych akcií na viacerých frontoch vrátane Doneckej, Záporožskej a ďalších oblastí. 8. júna 2023 bolo oznámené, že protiofenzívne snahy sa sústredili v blízkosti miest Orichiv (v smere na centrum ruskej obrany pri meste Tokmak), Velyka Novosilka, Huľajpole a Bachmut. Ukrajinské útoky od začiatku čelili tvrdému odporu ruských síl. Niektoré zdroje, napr. americký think-tank ISW, označil ruské obranné úsilie za „netypický stupeň koherencie“. V priebehu júna a júla bol ukrajinský postup pomalý a nedosiahol žiadne významnejšie úspechy. Ukrajinci zaznamenali postup v okolí Bachmutu, kde si zlepšili svoje pozície obsadením viacerých výšin v okolí mesta. Mierne postúpili aj západne od Siverska a juhovýchodne od Orchivu. Postup spomaľovali hlavne ruské mínové polia a snahy Ukrajincov minimalizovať straty ťažkej techniky. Ukrajinci systematicky napádali ruské zásobovacie základne a venovali sa intenzívne útokom na ruské delostrelecké systémy.
Haux (Gironde)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ruská invázia na Ukrajinu
Ukrajinská ofenzíva (8. jún 2023 - súčasnosť)
Naopak Rusi začali odľahčujúce útoky na ukrajinské pozície severne od Kupianska.
Haux (Gironde)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ruská invázia na Ukrajinu
Dianie v Rusku
24. júna Vagnerova skupina pod vedením Jevgenia Prigožina v dôsledku snáh ruského Ministerstva obrany o svoje začlenenie do armádnej štruktúry, ale aj ďalším faktorom, spustila krátku vzburu proti ruskému ministerstvu obrany. Prigožinove jednotky sa stiahli z Ukrajiny a bez odporu obsadili Rostov nad Donom, ktorý je jedným z hlavných oporných logistických bodov ruských síl bojujúcich na Ukrajine. Odkiaľ začali postup cez Voronež na Moskvu. Putin najprv Prigožina a jeho stúpencov označil za zradcov, ale po približne 24 hodinách pristúpil Prigožin k dohode údajne sprostredkovanej bieloruským prezidentom Lukašenkom, ukončil postup na Moskvu s prísľubom beztrestného odchodu do Bieloruska.
Haux (Gironde)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ruská invázia na Ukrajinu
Straty
Straty bojujúcich strán v prebiehajúcom ozbrojenom konflikte nie sú presne známe, nakoľko ani jedna zo strán detailne neinformuje o ich výške. O ruských aj ukrajinských zdrojoch sa všeobecne predpokladá, že zámerne zvyšujú počty hlásených obetí nepriateľských síl a zároveň bagatelizujú svoje vlastné straty v záujme zachovania morálneho stavu vojsk a civilného obyvateľstva. Ruské spravodajské kanály prevažne prestali hlásiť počet ruských obetí.
Potvrdené straty civilného obyvateľstva k 1. máju 2023 podľa OSN presahujú 8 709 zabitých a 14 666 ranených osôb. OHCHR sa domnieva, že skutočné čísla sú podstatne vyššie. Oblasti, kde prebiehali intenzívne bojové akcie a/alebo sa nachádzajú v operačnom pásme bojujúcich strán, nie je možné dôkladne vyšetriť všetky prípady, alebo tu nemajú príslušné orgány žiadny prístup a preto stále čakajú na potvrdenie. Týka sa to napríklad Mariupolu (Donecká oblasť), Lysyčanska, Popasnej a Sjevjerodonecka (Luhanská oblasť), kde existujú dôveryhodné svedectvá o mnohých civilných obetiach.
Medzinárodné reakcie
náhľad|Prehľad krajín dodávajúcich humanitárnu pomoc Ukrajine náhľad|Krajiny dodávajúce zbrane pre Ukrajinu thumb | alt= Traja muži stoja za dronom, malým bezpilotným lietadlom | [[Bayraktar Taktik İHA|Dron Bayraktar TB2, dar občanov Litvy Ukrajine]]
Reakcie finančných trhov
Ukrajinský minister zahraničných vecí Dmytro Kuleba vyzval na úplnú medzinárodnú izoláciu Ruska – diplomatickú aj obchodnú. Rusko čelí prepadu hodnotenia svojej úverovej spoľahlivosti. Agentúra S&P Global Ratings znížila hlavný rating Ruskej federácie z BBB- na BB+, teda do neinvestičného pásma, Moody's oznámila, že zvažuje podobný krok. S&P varovala, že by mohla ruský rating ďalej znížiť. Ruské akcie oslabili už 24. februára o 50% a investori sa ich hromadne zbavujú. Hodnota akcií na burze v Moskve tak spadla o viac ako 250 miliárd dolárov. Moskovská burza v reakcii prerušila obchodovanie na všetkých trhoch. Podľa agentúry RIA Novosti potom začali banky stanovovať kurz rubľa na výrazne slabších úrovniach, niekedy aj viac ako 100 rubľov za dolár a až 116 rubľov za euro.
Rusko exportuje denne okolo päť miliónov barelov ropy, čo je približne päť percent globálneho dopytu. Z tohto množstva zhruba polovicu importuje Európska únia. Cena ropy v reakcii na útok proti Ukrajine prekonala úroveň 100 dolárov za barel prvýkrát od roku 2014. Ak sa nepodarí vojnu včas zastaviť, bude mať vplyv na zvýšenie ceny potravín. Ukrajina sa podieľa zhruba 7% na svetovom obchode s pšenicou a postihnuté by boli najmä štáty v Severnej Afrike a na Blízkom východe. Poľnohospodárstvo na Ukrajine tvorí zhruba 10% jej HDP.
Sankcie
thumb|26. februára 2022 boli hnutím Anonymous pomocou DDoS útoku odstavené webové stránky ministerstva obrany Ruskej federácie.
Kultúrne
25. februára 2022 Európska vysielacia únia oznámila, že sa Rusko nebude môcť zúčastniť súťaže Eurovízia, ktorá sa má konať 10. až 14. mája v Turíne.
Utečenci
V súvislosti s prísunom utečencov schválila česká vláda od 4. marca 2022 núdzový stav.
Koncom marca sa začali domov z viacerých dôvodov vracať mnohí utečenci, najmä ženy s deťmi. Podľa odborníkov na migráciu niektorí budú radšej v podzemnom kryte so svojimi rodinami, ako čeliť neistote v cudzej krajine. Iným dôvodom môže byť nedostatok pracovných príležitostí v hostiteľských krajinách, mnohí v zahraničí nemajú príbuzných, minuli sa im peniaze, čo spolu s bojovými úspechmi ukrajinskej armády mohlo vyvolať pocity stabilnejšej situácie doma. V Maďarsku je problémom aj jazyková bariéra. Motiváciou na návrat však môže byť aj snaha pomôcť s útekom svojim starším príbuzným, ktorí dosiaľ zostali na Ukrajine.
Na Slovensku
Prvé týždne invázie bola situácia na hraničných priechodoch s Ukrajinou štátom nezvládnutá. Ešte v polovici februára 2022 ubezpečoval minister obrany Jaroslav Naď, že Slovensko sa na utečencov pripravuje už od októbra. Plány Migračného úradu ministerstva vnútra počítali s tým, že ruský útok na Ukrajinu by k slovenskej hranici pohol 500 osôb denne, aj keď v prvých dňoch invázie to bolo až 15-tisíc osôb. V prvých dňoch konfliktu, od 16:00 23. februára do poludnia 25. februára 2022, prekročilo slovenské hranice 7 490 občanov Ukrajiny, pričom pred inváziou hranicu prešlo priemerne 1 400 ľudí za deň.
V marci sa na hraniciach s Ukrajinou nachádzalo 750 príslušníkov Úradu hraničnej a cudzineckej polície, 550 príslušníkov Ozbrojených síl SR, 60 hasičov a záchranárov, 80 policajtov z Česka a 14 z európskej agentúry Frontex. Vláda Eduarda Hegera do troch týždňov od ruskej invázie vytvorila utečencom nový status dočasného útočiska, ktorý im umožnil si ihneď hľadať prácu.
V reakcii na veľký nápor utečencov boli na viacerých miestach Slovenska v marci zriadené stanové mestečká a veľkokapacitné centrá. Príslušníci Pozemných síl OS SR v spolupráci s vojakmi českej armády postavili stanové mestečka pre utečencov vo vojenskom objekte pri Liptovskom Mikuláši. V Michalovciach zas vzniklo veľkokapacitné krízové centrum pre utečencov, aby odľahčilo hraničný priechod vo Vyšnom Nemeckom. Až otvorením krízového centra boli nahradení dobrovoľníci na hraniciach štátom. Takéto centrum spolu so stanovým mestečkom vzniklo aj v Humennom a ďalších slovenských mestách.
Po prvých 25 dňoch vojny presiahol počet utečencov z Ukrajiny prichádzajúcich na Slovensko 250 000 ľudí. Väčšina z nich však pokračuje ďalej na západ, o dočasné útočisko na Slovensku podľa ministra Milana Krajniaka žiada približne desatina utečencov.
Podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť bude utečenecká kríza stáť Slovensko viac než 300 miliónov eur.
Od začiatku konfliktu do februára 2023 prešlo z Ukrajiny na Slovensko celkovo 1,2 milióna ľudí a o štatút dočasného útočiska požiadalo 110-tisíc z nich.
Exodus z Ruska
Rusko zažilo jednu z najväčších emigračných vĺn od októbrovej boľševickej revolúcie z roku 1917. Podľa oficiálnych štatistík zverejnených ruskou Federálnou bezpečnostnou službou (FSB) za prvý štvrťrok roku 2022 opustili svoju vlasť takmer štyri milióny Rusov, pričom zvýšenie vysťahovalectva zaznamenali najmä po 24. februári. Okrem nesúhlasu s vojnou a krutým trestom za spochybňovanie politiky Kremľa boli motiváciou na opustenie krajiny tiež obavy z uzavretia hraníc, vyhlásenia stanného práva či všeobecnej mobilizácie. Podľa údajov FSB odišlo najviac ruských občanov do Kazachstanu (200 000), Arménska (135 000), Estónska (125 000), Uzbekistanu (53 000), Tadžikistanu (40 000), Gruzínska (39 000) ako aj do ďalších krajín, kam mohli cestovať bez víz. Z Ruska odišli najmä intelektuáli ako politickí aktivisti, novinári alebo pracovníci v oblasti informačných technológií.
NATO
Fínsko a Švédsko podali 18. mája 2022 žiadosť o členstvo v NATO. Rozhodnutie bolo „motivované obavami o bezpečnosť, ktoré vyvolala ruská vojenská invázia na Ukrajinu“.
Spojené štáty prehodnotili svoju dlhodobú stratégiu postupného preorientovania sa na oblasť Pacifiku a s tým súvisiaceho znižovania vlastných síl v Európe. Namiesto toho v reakcii na inváziu vyslali do Británie dve letky stíhačiek, zvýšili počet torpédoborcov na základni v Španielsku a sformovali nové vojenské veliteľstvo v Poľsku.
Samotná aliancia sa pod vplyvom invázie rozhodla pretransformovať svoje sily takým spôsobom, že rozhodla o zvýšení síl rýchlej reakcie (NRF) z pôvodných 40.000 na viac než 300-tisíc vojakov. V niektorých členských štátoch to vyžadovalo nábor nových síl.
Médiá a cenzúra v Rusku
V ruských médiách sa nemôžu používať slová „vojna“, „genocída“ a „invázia“. Za fake news sa v Rusku považujú „klamlivé správy o ruskej armáde, diskreditácia ruských ozbrojených síl a výzvy na sankcie“ a hrozí za ne trest až 15 ročného väzenia. Poslanci tento nový zákon prijali jednomyseľne 4. marca 2022. Svoje vysielanie skončila jedna z posledných nezávislých televíznych staníc v Rusku, Dožď. Vysielanie ukončila záznamom baletu Labutie jazero, ktorý „sa za sovietskych čias zaradil mimo plánu do vysielania, keď nastala nejaká dramatická zmena“.
Cenzúra Wikipédie
Moskovský súd tento už v roku uložil Wikimedia Foundation pokutu vo výške miliónov rubľov (rádovo stotisíce eur) za to, že odmietla odstrániť ruskojazyčné články na Wikipédii o konflikte na Ukrajine. V Rusku platí zákaz kritizovať vojenskú operáciu na Ukrajine. Nazývanie operácie ruských síl "vojnou" či "inváziou" je nezákonné. Ruskí predstavitelia udelili vysoké pokuty aj ďalším spoločnostiam vrátane Googlu či Telegramu. V júli 2022 uložil súd v Moskve Googlu pokutu 21 miliárd rubľov (364 miliónov dolárov) za to, že neodstránil obsah týkajúci sa vojny na Ukrajine.
Ruské súdy v uplynulých začiatkom roka 2023 uložili opäť Wikimedia Foundation sériu pokút. Moskva však "zatiaľ" túto encyklopédiu neplánuje zakázať, povedal tento týždeň ruský minister pre digitálny rozvoj Maksut Šadajev. Poslednú pokutu vo výške dva milióny rubľov (približne 22.200 eur) udelili za to, že z Wikipédie neodstránili údajne "lživé informácie" o ruskej armáde. Rusko zaviedlo vlani, krátko po spustení invázie na Ukrajinu, zákony určujúce, ako sa na jeho území môže o tejto vojne informovať. Šírenie informácií, ktoré sú v rozpore s oficiálnym naratívom Kremľa, sa v súlade s touto legislatívou trestá pokutami či blokovaním webstránok. Moskva údajne pracuje na vlastnej verzii Wikipedie s cieľom napraviť to, čo Kremeľ považuje za "nepresnosti, skomolenia a historické i faktické chyby", napísala britská spravodajská stanica Sky News.
Na Slovensku
2. marca 2022 Národný bezpečnostný úrad rozhodol o zablokovaní portálu Hlavné správy. Rozhodnutie na základe nového zákona úrad nezverejnil. Podľa nového zákona by mal NBÚ kontrolovať do 30. júna na základe informácií od SIS, polície a vojenského spravodajstva.
V Európe
2. marca 2022 bola v Európskej únii zablokovaná ruská televízia RT, dôvodom bolo vysielanie systematických dezinformácií o ruskej invázii na Ukrajinu. Internetové združenie CZ.NIC zablokovalo 8 dezinformačných webov. Stalo sa tak na základe konzultácie s bezpečnostnými zložkami štátu a odporúčania vlády. Šlo o portály a stránky: Aeronet.cz, Protiproud.cz, Ceskobezcenzury.cz, Voxpopuliblog.cz, Prvnizpravy.cz, Czechfreepress.cz, Exanpro.cz a Skrytapravda.cz.
Protesty
thumb|Protest v [[Berlíne 24. februára 2022, na pozadí Brandenburská brána vo farbách ukrajinskej vlajky]]
V Rusku
Podľa OVD-Info bolo 24. februára v 51 ruských mestách zadržaných políciou viac ako 1 700 Rusov, ktorí protestovali proti invázii. Ruský nositeľ Nobelovej ceny mieru Dmitrij Muratov oznámil, že noviny Novaja gazeta vydajú svoje budúce číslo v ukrajinčine aj ruštine. Muratov, novinár Michail Zygar, režisér Vladimir Mirzojev a ďalší podpísali dokument, v ktorom vyhlásili, že Ukrajina nie je pre Rusko hrozbou, a vyzvali ruských občanov, aby odsúdili vojnu. Elena Černěnková, novinárka denníka Kommersant, rozšírila kritický otvorený list, ktorý podpísalo 170 novinárov a akademikov.
Napriek zatýkaniu pokračovali sporadické protesty proti vojne aj naďalej. V sobotu 2. apríla sa konali protesty v štrnástich ruských mestách. Aktivisti uviedli, že protestujú proti kolapsu ekonomiky, proti prezidentovi Vladimírovi Putinovi a za oslobodenie kritika Kremľa Alexeja Navaľného. Ľudia však mali strach protestovať aktívnejšie, zostávali postávať len roztrúsene a pozorovali situáciu. Napriek tejto forme protestu bolo zadržaných najmenej 176 ľudí. Demonštranti v Rusku riskujú pokuty a možné tresty odňatia slobody už len tým, že vyjdú do ulíc na pacifistickú akciu.
V zahraničí
K proukrajinským protestom došlo na niekoľkých ukrajinských a ruských veľvyslanectvách v zahraničí, okrem iného v Arménsku, Austrálii, Azerbajdžane, Bulharsku, Belgicku, Estónsku, Grécku, Gruzínsku, Holandsku, Chorvátsku, Japonsku, Nemecku, Írsku, na Islande, v Kanade, Kazachstane, Maďarsku, Moldavsku, Nórsku, Portugalsku, Rumunsku, Taliansku, USA a vo Veľkej Británii. Na Slovensku sa protesty uskutočnili v Bratislave na Hodžovom námestí, v Košiciach a Prešove. V Česku sa konal protest v Prahe na Václavskom námestí.
V sobotu 26. februára v Helsinkách do ulíc vyšlo „vyše 10 tisíc ľudí“. V Estónsku protestovalo „niekoľko tisíc“ ľudí. Mohlo by však ísť o najväčšie protesty „v tejto krajine vôbec“.
Vzorkovník farieb RAL
náhľad|Vzorkovník farieb RAL Classic K5 Vzorkovník farieb RAL je štandard pre stupnicu farebných odtieňov, ktoré sa používajú hlavne v architektúre, priemyselnej výrobe interiérových a exteriérových náterov a stavebníctve vo všeobecnosti ako aj v doprave a výrobe nábytku. Označenie RAL pochádza z nemeckého ReichsAusschuss für Lieferbedingungen (Ríšsky výbor pre dodacie podmienky). Vzorkovníky RAL oficiálne spravuje nezisková organizácia RAL gGmbH, ktorá je súčasťou Inštitútu RAL. Účelom vzorkovníka je možnosť porovnať a následne získať presne rovnaký odtieň farby. Od roku 2013 sú vzorkovníky (ako produkty RAL gGmbH) chránené hologramom aby sa zabránilo výrobe neautorizovaných kópií. RAL nemá oficiálne HTML ekvivalenty farieb. Ponúka však kolorimetrický softvér na zisťovanie farby a generovanie RAL farby. RAL je používaný najmä v Európe (pozri aj iné vzorkovníky).
História
Od roku 1927 boli odtiene postupne štandardizované Nemeckým inštitútom pre kvalitu a označovanie tovarov (Deutsches Institut für Guetesicherung und Kennzeichnung). Najprv bolo definovaných iba 40 farieb pod názvom RAL 840, v tridsiatych rokoch sa označenie RAL farby zmenilo na štyri číslice. Tento systém značenia sa používa dodnes ako RAL 840 R (revidovaný). Po dvoch revíziách v roku 1953 a v roku 1961 bol systém uvedený ako RAL 840-HR (normálne / (polo) matné farby) a teraz je skrátene označovaný ako Classic. V šesťdesiatych rokoch pribudlo okrem prekladu názvov farieb (do angličtiny, francúzštiny, španielčiny, taliančiny a holandčiny) aj pomocné redundantné značenie, ktoré malo zabrániť omylu (prešmyčke) v označení farby číslo. V osemdesiatych rokoch minulého storočia bol predstavený vzorkovník lesklých (nemecky glänzende) farieb RAL 841-GL, v roku 1993 bol pridaný RAL Design, neskôr ešte RAL Effect a RAL Plastics.
RAL Classic (RAL 840-HR)
RAL Classic obsahuje 213 odtieňov, vrátane kovových (metalických), používaných predovšetkým v priemyselnej výrobe. Z tohto vzorkovníka vychádzala aj česko-slovenská, neskôr len česká norma (ČSN) pre Označovanie a hodnotenie farebných odtieňov náterov STN 67 3067 z roku 1972, ktorá však bola zrušená na Slovensku (bola len v češtine a čísla ČSN nezodpovedali číslam RAL ) v roku 1995 (v Česku zrušená až 2012). Napriek tomu slovenskí a českí výrobcovia náterových hmôt používajú obidve tieto normy (RAL aj ČSN) alebo vzorkovníky z nich odvodené.
Farby v tejto tabuľke sú farby zoradené podľa RAL čísla a sú tak rozdelené do skupín podľa charakteristickej farby: žltá a béžová (začína 1000), oranžová (2000), červená (3000), fialová (4000), modrá (5000), zelená (6000), šedá (7000), hnedá (8000), biela a čierna (9000). Tabuľka sa však dá zoradiť aj podľa ostatných stĺpcov. Farba v stĺpci Približná vzorka (HTML) zodpovedá farbe RAL len približne a je kompromisom medzi "pravou" farbou RAL a farbou zobraziteľnou na internet zo zoznamu (HTML) farieb.
Typické použitie farieb (v Nemecku a Česku)
Už nepoužívané farby (nie sú v tabuľke): RAL 4000, RAL 7018, RAL 7027, RAL 7028, RAL 8020
RAL Design (Systém)
RAL Design obsahuje 1625 odtieňov určených predovšetkým pre presný výber pri návrhu interiérov.
RAL Effect
RAL Effect tvorí 420 plných a 70 metalických odtieňov pre vodou riediteľné farby.
RAL Plastics
Farby plastov rozdelené do skupín P1 a P2.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968 boli prvé oficiálne juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 26. decembra 1967 do 3. januára 1968 vo fínskom meste Tampere. Majstrovstvá mali šesť účastníkov, Fínsko sa kvalifikovalo ako usporiadateľ, ostatných päť tímov sa kvalifikovalo cez play-off, ktoré sa hralo v novembri a decembri 1967. Majstrami Európy sa stali hokejisti Česko-Slovenska.
Tübingenská škola
Katolícka tübingenská škola
Vznik katolíckej vetvy tübingenskej teologickej školy sa datuje do roku 1819. Jej hlavnými predstaviteľmi boli: Johann Sebastian von Drey (1777 – 1853), Johann Adam Möhler (1796 – 1838), Johann Baptist von Hirscher (1788 – 1865), Franz Anton Staudenmaier (1800 – 1856) alebo Johannes von Kuhn (1806 – 1887).
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968
Kvalifikácia
NDR sa kvalifikovala na hlavný turnaj.
Švédsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Tübingenská škola
Katolícka tübingenská škola
Napriek niektorým spoločným znakom s protestantskou školou (ako napr. uplatňovanie historicko-kritickej metódy a pod.) sa títo katolícki teológovia stavali k zakladateľovi protestantskej školy, F. Ch. Baurovi, a jeho žiakom skôr kriticky. Katolícka tübingenská škola sa preto jasne odlišuje od protestantskej tübingenskej školy. Katolícka škola, podnietená Hegelovou filozofiou, sa venovala aj problematike vzťahu Zjavenia a rozumu. Veľký dôraz kládla na úsilie o jednotu historickej a špekulatívnej teológie.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968
Kvalifikácia
Poľsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Sovietsky zväz sa kvalifikoval na hlavný turnaj.
Tübingenská škola
Katolícka tübingenská škola
Katolícka tübingenská teologická škola sa v literatúre zvykne označiť ako Tübingenská škola.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968
Kvalifikácia
NSR odstúpila. Česko-Slovensko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Konečné poradie
NDR zostúpila do Skupiny „B“ ME 1969.
Tübingenská škola
Protestantská tübingenská škola
Je potrebné jasne odlišovať dve protestantské teologické školy:
Ochozy
Ochozy je prírodná pamiatka ev. č. 2203 severne obce Archlebov v okrese Hodonín. Oblasť spravuje Odbor životného prostredia Juhomoravského kraja.
Tübingenská škola
Staršia tübingenská škola
Jej zakladateľom bol Gottlob Christian Storr (1746 – 1805). Charakteristickými znakmi tejto školy boli otvorená polemika s Kantovou filozofiou, osvietenstvom a racionalizmom a príklon ku biblickému supranaturalizmu. Biblia bola považovaná za Božie Zjavenie, ktoré neobsahuje nijaké vnútorné rozpory. Z toho vyplynulo, že Biblia musí byť teda základom, východiskom a bernou mincou každého teologického uvažovania.
Ochozy
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie a ochrana chránených druhov rastlín, kriticky ohrozeného druhu hmyzovníka včelovitého, silne ohrozeného vstavača vojenského ai. Na vegetáciu je viazaných svojim výskytom aj rad teplomilných druhov hmyzu. Na území však nebol do roku 2012 spracovaný ucelený zoologický inventarizačný prieskum.
Tübingenská škola
Staršia tübingenská škola
K ďalším predstaviteľom tejto školy patrili napr.: Friedrich Gottlieb Süskind (1767 – 1829), Johann Friedrich Flatt (1759 – 1821), Carl Christian von Flatt (1772 – 1843), Ernst Gottlieb Bengel (1769 – 1826) alebo Johann Christian Friedrich Steudel (1779 –1837)
Mladšia tübingenská škola
Tzv. Mladšiu tübingenskú protestantskú teologickú školu založil v roku 1826 Ferdinand Christian Baur. Táto škola sa zaslúžila predovšetkým o rozvoj tzv. historicko-kritickej metódy, ktorú následne dôsledne aplikovala nielen v biblickom výskume, ale aj v oblasti cirkevných dejín a dejín dogiem. V protiklade k Staršej tübingenskej škole sa teda usilovala o „slobodný“, historicko-kritický, vedecko-teologický výskum, v rámci ktorého je možné aj kritické skúmanie doposiaľ nedotknuteľných dogmatických pilierov. K jej ďalším významným predstaviteľom patrili: David Friedrich Strauss (1808 – 1874), Johann Tobias Beck (1804 – 1878), Karl Reinhold von Köstlin (1819 – 1894), Albert Schwegler (1819 – 1857), Adolf Hilgenfeld (1823 – 1907) alebo Eduard Zeller (1814 – 1908).
Jedným z hlavných odporcov protestantskej tübingenskej školy bol nemecký orientalista a tübingenský protestantský teológ Heinrich Ewald (1803 – 1875).
Albrecht Ritschl, ktorý sa spočiatku usiloval o zmierenie „ortodoxnej“ a „liberálnej“ teológie, sa napokon od tübingenskej školy odklonil.
Anglikánsky teológ a filológ Brooke Foss Westcott okolo roku 1860 napadol Baurovu vedecko-teologickú metódu a vypracoval vlastnú metódu, charakterizovanú omnoho kritickejším posudzovaním historickej stránky skúmaných javov.
Belianske Tatry (národná prírodná rezervácia)
Νachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry a obcí Ždiar a Tatranská Javorina v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe 5 407,65 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany sú: ''Citlivé ekosystémy s flórou i faunou endemického charakteru, mnohé taxóny sú ohrozené. Pestrá mozaika unikátnych foriem reliéfu i pôdneho krytu. Vysokohorský kras s povrchovými i podzemnými formami. Lesné porasty majú dôležité ochranné funkcie.''
Hostens
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Veci začnú fungovať
Veci začnú fungovať je názov debutového štúdiového albumu slovenskej skupiny Para. V roku 2000 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Unique Leader Records.
Hostens
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Sierra Madre
Sierra Madre je bližšie nešpecifikovaný geografický názov, ktorým môže byť:
Hostens
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Émile Augier
Émile Augier (* 17. september 1820, Valence, Francúzsko - † 25. október 1889, Croissy-sur-Seine) bol francúzsky básnik, dramatik a akademik.
Životopis
Bol vnukom spisovateľa Pigaulta-Lebruna. Študoval na Lycée Henri-IV, kde bol spolužiakom kniežaťa d'Aumale a potom pokračoval na právnickej fakulte.
Roku 1844 jeho prvú drámu La Cigui odmietla Comédie-Française, ale s úspechom ju uviedli v Théâtre de l'Odéon. Týmto debutom začala jeho úspešná kariéra divadelného dramatika. Roku 1857 bol prijatý do Francúzskej akadémie.
Votrelec: Covenant
Votrelec: Covenant je americký sci-fi triler film z roku 2017, ktorý zrežíroval Ridley Scott podľa scenára od Johna Logana a Dante Harpera. Film je pokračovaním filmu Prometheus (2012), druhým filmom z prequel série Votrelec, celkovo v poradí šiesty nakrútený film Votrelec a tretí, ktorý zrežíroval Scott. V hlavných rolách hrajú Michael Fassbender, Katherine Waterston, Billy Crudup, Danny McBride, Carmen Ejogo a Demián Bichir.
Votrelec: Covenant mal celosvetovú premiéru 4. mája 2017 v Londýne, v slovenských kinách sa začal premietať 18. mája 2017 a o deň neskôr v USA.
Zápletka
Posádka kolonizátorskej lode Covenant, ktorá má namierené do vzdialenej planéty ďalekej galaxie, zisťuje, že ich namiesto očakávaného raja v skutočnosti čaká temný a nebezpečný svet. Po odhalení hrozby, ktorá presahuje ich predstavivosť, sa pokúsia o útek.
Dej
Posádka kolonizačnej misie Covenant je prebudená z hibernácie z dôvodu poškodenia ich vesmírnej lode. Ich kapitán, Branson kvôli poškodeniu lode zahynie v ohni. Kapitánom lode sa stáva Oram. Ten sa rozhodne navštíviť blízku planétu LV 223, ktorá vykazuje lepšie známky podmienok pre život, ako ich pôvodný cieľ, Origae-6. Na tejto planéte sa dvaja členovia posádky nakazia spórmi, ktoré zapríčinia ich smrť a "vyliahnutie" nového druhu, Neomorphov. V poslednej chvíli ich zachráni android David z Promethea.
Oram neskôr zistí, že za týmito stvoreniami stojí samotný David. Ten mu ukáže prvé vajcia s facehuggermi, hovoriac, že potrebuje ešte niečo. Na kapitána Orama vyskočí facehugger. Neskôr sa z neho narodí prvý Xenomorph (tzv. Protomorph). Android Walter neskôr nachádza mŕtvolu Elizabeth Shaw z Promethea, ktorú David úmyselne zabil a vykonával na nej experimenty. Daniels sa rozhodne odísť z planéty LV 223, ale nevie nájsť Orama. Lope a Ricks hľadajú kapitána Orama. Na Lopea však vyskočí facehugger, ktorého Ricks rýchlo dostane preč z jeho tváre. Ricks je následne zabitý Xenomorphom, ale Lopeovi sa podarí utiecť. Medzi Davidom a Walterom nastane konflikt, ktorý vyústi v bitku dvoch androidov. Daniels, Lope a Walter sú vyzdvihnutí Tennesseem, avšak pri odlete na ich loď naskočí Xenomorph, ktorého sa im však podarí zabiť.
Späť na lodi Covenant si Bransonová užíva zaslúžený odpočinok, keď ju vtom zobudí Matka s varovaním, že na lodi sa nachádza neznáma forma života. Tennessee a Bransonová nachádzajú mŕtvolu Lopea, s dierou v hrudníku. Na lodi sa nachádza ďalší Xenomorph. Xenomorpha sa im však podarí zbaviť tým, že ho vyhodia z lode Covenant. Tennessee je v štádiu hibernácie a Bransonová sa taktiež pripravuje na uvedenie do stavu hibernácie. Ich cieľom je planéta Origae-6. Bransonová sa spýta Waltera, čo si myslí o planéte Origae-6. Ten odpovedá, že ak oni budú milí k tomuto svetu, tak on bude milý k nim. V Bransonovej narastá podozrenie. Než zaspí sa spýta Waltera, či jej pomôže na planéte Origae-6 postaviť chatu pri jazere, o ktorej sa bavila s ním po smrti jej manžela, kapitána Bransona. Vtom si Bransonová uvedomí, že android, ktorý stojí pri nej nie je Walter ale David, avšak je neskoro a zaspáva. David k ľudským embryám pridáva 2 embryá Xenomorphov.
Produkcia
Nakrúcať sa začalo 4. apríla 2016 v Milford Sound na Novom Zélande a skončilo 19. júla 2016. Dodatočné scény sa začali nakrúcať v anglických Leavesden Studios 18. novembra 2016.
Eneida
Eneida môže byť: