cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apoyeque
Apoyeque je vulkanické pole, nachádzajúce sa na polostrove Chiltepe na južnom okraji jazera Managua v Nikarague. Pole leží na základoch staršej vulkanickej stavby - štítovej sopky Chiltepe. Alpoyeque pozostáva z viacerých lávových dómov a kaldery s rozmermi 2,5 × 3 km, ktorá je v súčasnosti zaliata vodou (jazero Jiloa). Kaldera je pôvodcom hrubej pemzovej vrstvy, v ktorej sa nachádzajú odtlačky stôp pôvodných obyvateľov Ameriky, staré 6 000 rokov.
Zoznam vulkanických foriem komplexu Apoyeque
thumb|left|250px|Odtlačky stôp človeka v [[Pemza|pemzových vrstvách, nachádzajúcich sa v okolí komplexu Apoyeque.]]
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 20 rokov 2012
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 20 rokov 2012 boli šieste majstrovstvá sveta vo futbale žien v tejto juniorskej vekovej kategórii, pričom prvé dva ročníky sa hrali ako Majstrovstvá sveta žien do 19 rokov. Záverečný turnaj Majstrovstiev sveta 2012 sa uskutočnil v dňoch 19. augusta – 8. septembra 2012 v Japonsku za účasti šestnástich juniorských ženských reprezentačných družstiev.
Tieto majstrovstvá sa mali pôvodne konať v Uzbekistane. Keďže tamojší organizátori nedávali záruky, že budú splnené podmienky FIFA pre organizovanie šampionátu, v decembri 2011 výkonný výbor FIFA rozhodol odobrať Uzbekistanu usporiadateľské práva. Ako náhradná krajina bolo 8. februára 2012 určené Japonsko.
Slovensko malo na týchto majstrovstvách zastúpenie v osobe asistentky rozhodkyne Márie Súkeníkovej (rod. Lisická), ktorá je manželkou bývalého futbalistu MŠK Žilina a v úlohe asistentky rozhodkyne pôsobila aj vo finálovom stretnutí.
Pozri aj
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 17 rokov 2012
Viktor Trstenský
Mons. Viktor Trstenský (* 28. marec 1908, Trstená – † 7. december 2006, Trstená) bol rímskokatolícky kňaz, pápežský prelát, spisovateľ a politický väzeň.
Zo života
Po maturite na miestnom gymnáziu vstúpil do kňazského seminára v Spišskej kapitule. Za kňaza ho 29. júna 1931 vysvätil spišský biskup Mons. Ján Vojtaššák.
V duchovnej správe bol dvadsaťdva rokov. Ako kaplán pôsobil v Levoči, Oravskom Veselom, Rudňanoch a Starej Ľubovni. Na štyroch miestach pôsobil ako farár: v Levoči, Reľove, v Dolnom Kubíne a v Starej Ľubovni. Počas kňazskej činnosti bol aj vojenský duchovný, školský inšpektor.
Verejne vystupoval proti komunistickému režimu a nebojácne bránil práva veriacich katolíkov.
Komunistickým režimom bol preto nespravodlivo prenasledovaný, odsúdený, väznený a trýznený na viacerých miestach vtedajšieho Česko-Slovenska: v Žiline, Ilave, Hronci, Novákoch, Trenčíne, Močenku-Sládečkovciach, Leopoldove, Handlovských a Jáchymovských baniach, Svatopluku, Ruzyni, Pezinku, Svätej Dobrotivej, Plzni, Rokycanoch, Zvolene, Banskej Bystrici, Olomouci, Pankráci a Mírove. Väznenie trvalo 7 rokov a 4 mesiace.
Spolu prežil dvadsaťštyri rokov v rozličných väzniciach a táboroch.
Dňa 4. januára 1994 ho za celoživotné zásluhy pre dobro Cirkvi a spoločnosti pápež Ján Pavol II. ocenil titulom pápežský prelát. V tomto istom roku mu bola udelená Cyrilometodská medaila, ktorá je udeľovaná osobám, ktorí sa zaslúžili za vynikajúci spôsob o zachovanie a zveľadenie dedičstva sv. Cyrila a Metoda v slovenskom národe na poli vedy, umenia a výchovy. Udeľovaná je Ústredím slovenskej kresťanskej inteligencie.
Roku 2001 ho prezident Slovenskej republiky Rudolf Schuster ocenil vysokým štátnym vyznamenaním Pribinov kríž I. triedy.
Počas svojho kňazského života tridsaťosem rokov nemal štátny súhlas a nemohol verejne pôsobiť ako kňaz. Pracoval ako lesný robotník a skladník. Často ho perzekvovala a vypočúvala Štátna bezpečnosť.
Napísal mnohé knihy, ktoré vyjadrujú jeho zápas za vieru, náboženskú slobodu, dôstojnosť človeka. Je autorom životopisu spišského biskupa Jána Vojtaššáka, ktorý vyšiel v zahraničí pod názvom Ján Vojtaššák – mučeník Cirkvi a národa a v rozšírenom druhom vydaní na Slovensku pod titulom Sila viery, sila pravdy. Z jeho bohatej korešpondencie s cirkevnými a štátnymi predstaviteľmi a archívnych dokumentov sú zostavené knihy Nemohol som mlčať a Nemôžem mlčať.
Patril k významným predstaviteľom katolíckej cirkvi na Slovensku v 20. storočí, činorodým príslušníkom rodu Trstenský a bojovníkom za slobodu národa a cirkvi.
Pentekostálne hnutie
Pentekostálne hnutie alebo pentekostalizmus môže byť:
NGC 5730
NGC 5730 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Chaumercenne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mojžiš Schreiber
Mojžiš Schreiber (iné mená: posmrtne Chatam Sofer , , iný prepis: Chatam Sófer, výslovnosť v jidiš Chasam Sófer, vlastným menom Moše Schreiber ; * 24. september 1762, Frankfurt nad Mohanom – † 3. október 1839, Bratislava) bol bratislavský rabín, halachická autorita a vedúca osobnosť ortodoxného judaizmu.
Meno
Narodil sa ako Moše Sofer, teda dosl. pisár. Rovnako nemecká podoba mena Schreiber znamená pisár.
Meno Chatam si dal sám : „Je bežné v rabínskej tradícii označovať najvýznamnejšie diela skratkou z prvých písmen titulu s pridaním mena autora a je rovnako bežné identikovať meno autora s menom jeho najvýznamnejšieho diela. Z tohto dôvodu je v judaizme rozšírené ako pomenovanie Mošeho Sofera takto vzniknuté meno jeho hlavného diela (Chidušej torat Moše)Chatam Sofer.“ Baruch Myers k jeho menu uvádza: „Meno Chatam Sofer je kombináciou vlastného rodinného mena rabína SoferaSofer (alebo Schreiber), čo znamená ‚pisár‘ a slova ‚chatam‚, ktoré je skratkou zo slov ‚Chidušei-Torat-Moše‘, čo znamená ‚Mošeho inovácie Tóry‘. Slová ‚Chatam Sofer‘ predstavujú tiež vedecký odkaz na otázku Talmudu, či pisár dokumentu môže byť jedným zo signatárov. Slovo ‚chatam‘ v hebrejčine znamená ‚podpísaný‘ a fráza ‚chatam sofer‘ znamená ‚podpísal pisár‘. V tomto zmysle by mali byť diela Chatama Sofera považované za jeho ‚podpis‘.“
Narodenie a mladosť
Narodil sa v rodine Šmuela Sofera (nem. Schreiber, dosl. pisár), ktorý pracoval ako učiteľ a pisár Tóry a Reizl (pravnučka hlavného frankfurktského rabína Šmuella Schottena, kvôli jej zbožnosti a pomoci chudobným ju volali Reizl cadeikesReizl spravodlivá žena ) v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom. Mal 1 brata a 9 sestier.
Vo veku tri roky začal navštevovať židovskú školu (cheder). Už o rok neskôr sa dostal do sporu s učiteľom, keď spochybnil jeho výklad jedného verša Tóry. Nasledoval trest po ktorom ho jeho otec zobral (na radu Natama Adlera ) do domáceho vyučovania (na dva roky). Následne ho učil Zalman Chasid a po ňom známi rabíni Phineas Horowitz a Natan Adler. Desaťročný Schreiber mal dostatok odvahy, aby na verejnosti prejavil svoj nesúhlas s výkladom významných učencov (medzi nimi svojho starého otca). Otec mu vytýkal prílišné sebavedomie a spor medzi nimi skončil pred rabínskym súdom, ktorý im zakázal vzájomne diskutovať o náboženských otázkach; čo bol prísny trest. Následne sa presťahoval k Adlerovi a študoval na ješive v Mainzi. Vzťah s otcom to natrvalo poznačilo a k zblíženiu medzi nimi už nedošlo.
Po skončení štúdia sa vrátil k rodičom do Frankfurtu, ale v roku 1781 odišiel spolu s Adlerom do Boskovíc, následne Prahy a Viedne. Odchod z Frankfurtu predstavoval rozhodujúci moment jeho života, opustil domovské mesto kvôli neznámemu prostrediu Moravy a západného Uhorska. Cesty Schreibera a Adlera sa sa rozdelili v roku 1785. Schreiber sa vrátil na Moravu, do Prostějova, kde viedol ješivu.
Rabínske pôsobenie pred Bratislavou
Po svojom prvom sobáši Schreiber žil u svojho švagra, ktorý mu umožnil na obdobie štyri roky venovať sa iba štúdiu Tóry (tak to bolo určené v svadobnej zmluve, tzv. ketuba). Toto obdobie sa natiahlo na sedem rokov. Švagor však prišiel o svoj majetok a to prinútilo Schreibera hľadať rabínsky post (uvažoval aj o práci krajčíra). Rabínskemu povolaniu sa pritom snažil pôvodne vyhnút, vážne finančné problémy ho však presvedčili (napr. jeho manželka predala svoje šabatové šaty, aby mohla kúpiť víno na kiduš). V roku 1794 prijal miesto rabína v Strážnici. Platovo bol na tom férovo, miestna ješiva však nebola podporovaná. Práve na svojom prvom rabínskom pôsobisku, v roku 1796, vydal svoje prvé halachické responsum.
Neskôr (1798) sa stal rabínom v Mattersburgu. V roku 1802 prijal miesto rabína v Novom Meste nad Váhom (najmä kvôli slabej podpore miestnej ješivy a nízkemu platu v Mattersburgu), poslednú sobotu vypukol veľký požiar a kvôli spôsobeným škodám sa Schreiber rozhodol v tomto čase neopúšťať svoju obec a požiadal obec Nového Mesta nad Váhom, aby ho od svojho sľubu uvoľnili.
Pôsobenie v Bratislave
Počas napoleonského obliehania Bratislavy v roku 1809 dočasne pôsobil vo Svätom Jure. Postupne sa na neho obracali v rôznych halachických otázkach z celého Uhorska, v roku 1810 prišla aj z Nemecka (týkala sa tradičného aškezánskeho zákazu jesť strukoviny cez Pesach). V roku 1811 sa po výmene názorov s časťou obce, ktorá sa hlásila k haskale, upevnila jeho pozícia v domovskej Bratislave.
V roku 1819 vo vyžiadanej reakcii na otvorenie reformnej synagógy v Hamburgu vydal tri responzá, ktorých kvality „mu zabezpečili pozíciu významnej osobnosti a popredné miesto medzi predstaviteľmi rabínskej komunity v Európe.“
V Bratislave postupne jeho vplyv rástol, keď predtým bolo jeho meno známe v západnom Uhorsku a na Morave, z pozícia bratislavského rabína zasahoval širší okruh a okolo roku 1830 bol považovaný za najväčšiu halachickú autoritu svojej generácie.
Je považovaný za oponenta Mosesa Mendelssohna, predstaviteľa haskaly a modernej hebrejskej literatúry.
4. január
Narodenia
thumb|upright|[[Rudolf Schuster (* 1934)]] thumb|upright|[[Dominik Hrbatý (* 1978)]]
Mojžiš Schreiber
Ješiva
Počas svojho pôsobenia v Bratislave vychoval okolo 500 žiakov. V tomto období šlo o jednu z najvýznamnejších rabínskych škôl na svete. Svojim žiakom sa „venoval osobne a žiadal od nich absolútnu oddanosť štúdiu. Teologické texty s nimi preberal od začiatku do konca. Jeho metóda nebola dovtedy bežná v ješivách strednej Európy a vzbudila obdiv a záujem židovských učencov a rabínov na celom svete.“
4. január
Úmrtia
thumb|upright|[[Albert Camus († 1960)]]
Mojžiš Schreiber
Smrť a mauzóleum
Mojžiš Schreiber zomrel 3. októbra 1839 (25. tišri 5600, 7:30 ráno ), posledné roky života mal bolesti žlčníka a prostaty. Vzhľadom k jeho učenosti a tomu, že vyučoval až do poslednej chvíle života ho „pochovali na doskách jeho katedry“. Postoj bratislavskej obce ilustruje: „A keď zomrel bola mu preukázaná veľká pocta, nárek mesta stúpal až k nebesiam a všetok ľud od mladíka až po starca, všetci išli plačúc za jeho rakvou. Okrem tých 300 obľúbených učedníkov, ktorí denne počúvali hlas jeho náuky, z ktorých 50 nieslo komentáre jeho učenia zanechaného ešte v rukopisoch, prišli i jeho ďalší žiaci, ktorí v okolí jeho mesta vykonávajú funkcie rabína, aby predniesli smútočné prejavy svojmu učiteľovi a aby ho oplakávali. Ešte nebolo takého dňa, v ktorom by Hospodin vyvolal toľko smútku a náreku, každé srdce bolo zlomené, všetky tváre užialené a po všetkých lícach stekali slzy prúdom.“
Rodinný život
Druhé manželstvo uzavrel v roku 1812 (krátko po Sárinej smrti) v Eisenstadte so Seril Egerovou (ovdovená dcéra slávneho rabína Akibu Egera). Mali spolu sedem dcér a štyroch synov (jeden zomrel ako dieťa ). V roku 1832 Seril vo veku 42 rokov zomrela.
Tretie manželstvo uzavrel v roku 1835 s vdovou Hellerovou (predošlý manžel Cvi Hirsch Heller), s ktorou žil až do svojej smrti. K sobášu pristúpil po sne s jeho predošlou ženou Seril, v ktorom mu povedala, že o domov musí byť postarané.
Veľmi silný vplyv viery na jeho rodinu, a to ako sa k nej správal, ilustrujú dve príhody z roku 1819. V tomto roku ochoreli všetky jeho deti (za ktorých vyzdravenie sa veľa modlil), ale napriek tomu „nezameškal ani hodinu vo svojom pravidelnom študijnom programe.“ Keď počas sviatku Sukot zomrel Jicchak Leib (jeho najmladší syn), napriek tomu prikázal zanechať rodine smútok a radovať sa počas trvania sviatočného času (pretože Sukot je čas radosti). Po skončení sviatku začal smútiť.
Viacero z jeho potomkov sa zaradilo medzi významných rabínov.
Ohlas a význam
M. Schreiber „požíval aj úctu nežidovského obyvateľstva a vrchnosti a bol najvýznamnejším náboženským hodnostárom svojej generácie, uznávaným rabínskymi a duchovnými autoritami mnohých krajín, ktorí ho žiadali o radu v rôznych náboženských otázkach.“ Jeho význam presiahol obdobie v ktorom žil, o čom svedčia prívlastky ako „otec ortodoxného judaizmu“ či „najžiarivejšia hviezda v dejinách prešporskej obce“. Aj takmer 100 rokov od jeho smrti o ňomm písali: „Pri slávnom mene rabína Moše Sofera z Frankfurtu nad Mohanom sa musíme zastaviť v najhlbšej úcte. Tomuto veľkému mužovi, ktorého sväté pozemské pozostatky má česť zakrývať náš starý židovský cintorín, ďakujeme za mnohé v oblasti talmudistických vedomostí. Týmto koryfejom začína pre celé židovstvo úplne nová epocha v oblasti talmudistického vzdelania.“
Preslávil sa vyjadrením/aforizmom „chadaš asur min ha-Torah“, čo doslovne znamená, „to, čo je nové, Tóra zakazuje“. Ide o parafrázu Mišny, oddiel Zra'im, traktát Orla 3,9. Toto úslovie značí, že „každá novota, hoci by bola z pohľadu halachy nepodstatná, je prísne zakázaná, jednoducho pretože ide o novotu.“ Baruch Myers vysvetľuje: „Táto fráza sa v Biblii týka konzumácie potravín, ktoré boli zasiate v dobe Pésachu a nemôžu sa jesť skôr ako po sviatku Šavuot. Do toho dňa sa nazývajú ‚chadaš‘ alebo ‚nová úroda‘. Chatam Sofer urobil z tohto výroku slogan vyjadrujúci nebezpečenstvo pokusov zmeniť tradíciu a neskôr spôsobiť jej úplný zánik“. Podľa tento postoj znamenal vznik ultraortodoxného judaizmu v Uhorsku.
Ako významná autorita v halache bol známy už počas svojho života. Ale až keď boli posmrtne publikované jeho Še’elot u-tšuvot Ha-Chatam Sofer „stali sa jeho konzervatívne a na tie časy nekonvenčné názory dostupné pre širšiu verejnosť. Dielo rýchlo stalo kanonickým a spolu s ďalšími štyrmi zväzkami, ktoré vyšli v 20. storočí … doteraz ovplyvňuje halachické verdikty.“
Bratislavský rabín Baruch Myers: „Keď sa ma spýtajú, čím je Chatam Sofer taký mimoriadny, odpoviem takto: V priebehu židovských dejín výstúpilo do popredia mnoho rabínov. Jedni boli znamenití talmudickí učenci. Iní zas vynikali ako znalci práva a sudcovia. Našli sa medzi nimi nadaní učitelia, ktorí založili slávne vzdelávacie inštitúcie. Niektorí zas boli schopní vodcovia svojich komunít a neúnavní organizátori verejného života. Viacerí rabíni sú autormi významných biblických alebo talmudských komentárov. Iní vynikli v znalostiach Kabaly. Mnohí rabíni boli vzorom zbožnosti, často sa modlili, svoj čas zasvätili meditáciám a sebazdokonaľovaniu. Boli aj takí, ktorí sa celý čas zanietene venovali charite, pomáhali chudobným, sirotám, vdovám a chorým. Niektorí rabíni boli tvrdí zástanovia disciplíny. Z iných zas vyžarovala láskavosť a pochopenie. Jedno je však isté: veľmi ťažko by sme našli rabína, ktorý by sa vyznačoval naraz tromi horeuvedenými vlastnosťami. Chatam Sofer bol mimoriadny preto, že sa vyznačoval všetkými spomínanými vlastnosťami naraz.“
Pripomínanie
V apríli 2011 Národná banka Slovenska vyhlásila súťaž na výtvarný návrh striebornej zberateľskej mince v nominálnej hodnote 10 eur k 250. výročiu narodenia Chatama Sofera. Súťaž vyhral Peter Károly. Soferovu podobizeň pre mincu v roku 2022 využilo aj mesto Bratislava.
Dielo
Literárne dielo Mojžiša Schreibera pozostáva z 80 veľkých foliantov. Za jeho života bolo sotva niečo publikované, svojim žiakom dovoľoval rukopisy študovať, ale nič z nich nepublikoval. Po jeho smrti začala jeho rodina diela publikovať.
Neúplný prehľad:
V slovenčine
V slovenčine je dostupný iba zlomok z rozsiahlej tvorby Mojžiša Schreibera.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v troch sovietskych mestách: Kyjev, Rostov nad Donom a Vilnius, v dňoch od 3.13. decembra 1975, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Tuniska a Spojených štátov. Titul získalo, ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred domácim a 🇭🇺.
Turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na hádzanársky turnaj Letných olympijských hier 1976, ktoré hostil Montreal. Kvalifikovali sa ne 4 najlepšie družstvá.
Philip Gogulla
Philipp Gogulla (* 31. júl 1987, Düsseldorf, Nemecko) je nemecký hokejista, v súčasnosti hráč nemeckého klubu Düsseldorfer EG. Gogulla, ktorý hrá na pozícii pravého krídelníka bol draftovaný v druhom kole draftu v roku 2005 tímom Buffalo Sabres. Reprezentoval Nemecko na Majstrovstvách sveta juniorov v roku 2007.
21. júla 2017 Gogulla oznámil svoj odchod z národného tímu po 157 medzištátnych zápasoch, v ktorých získal 104 bodov.
Deľba moci
Deľba moci je opakom koncentrácie moci. Deľba moci je jedným zo základných princípov právneho štátu a demokratickej spoločnosti.
Zásady deľby moci
O deľbe moci môžeme hovoriť, ak moc v štáte je rozdelená medzi niekoľko štátnych orgánov. Toto rozdelenie mocí medzi rôzne štátne orgány je však len predpokladom na skutočnú deľbu moci. Ďalšími zásadami sú oddelenosť mocí, nezlučiteľnosť mocí, nezávislosť mocí, samostatnosť mocí, nezodpovednosť mocí a rovnováha mocí.
náhľad|left|[[Charles de Secondat, Baron de Montesquieu|Baron de Montesquieu, spolutvorca idey deľby moci|220px]]
Oddelenosť mocí
Verejnú moc delíme (tak ako ju rozdelil Montesquieu vo svojom diele Duch zákonov) na výkonnú moc, zákonodarnú moc a súdnu moc. Je nutné oddeliť predovšetkým zákonodarnú a výkonnú moc. Zákonodarnú moc vykonáva najvyšší zastupiteľský orgán, ktorý je tvorený v pravidelne sa opakujúcich demokratických voľbách. Výkonnú moc vykonáva buď panovník (v monarchiách) alebo prezident (v republikách). V súčasnosti je však vo väčšine štátov výkonná moc v rôznej miere rozdelená medzi hlavu štátu (panovník, prezident) a vládu či kabinet. Súdnu moc v demokratických štátoch v súčasnosti vykonávajú nezávislé súdy. Nezávislosť je zabezpečená najmä tým, že sudcovia sú ustanovovaní natrvalo a výkonná či zákonodarná moc nemôže zasahovať do rozhodovania konkrétnych vecí.
Nezlučiteľnosť mocí
Zásadu nezlučiteľnosti vyjadruje princíp, podľa ktorého každý môže vykonávať svoje funkcie len v rámci jednej moci. Jednoducho povedané, napr. poslanec Národnej rady Slovenskej republiky môže byť zároveň aj poslancom mestského či obecného zastupiteľstva, ale nemôže byť zároveň sudcom. V širšom význame potom napr. sudcovia nemôžu byť členmi politických strán, alebo podnikať.
Nezávislosť mocí
Nezávislosť mocí znamená, že všetky zložky moci, musia byť navzájom kreačne nezávislé. To znamená že žiadna zložka moci nevytvára iné zložky moci. Tento princíp je všeobecne narušený najmä pri kreácii súdnej moci, kde sudcovia sú spravidla menovaní prezidentom. Sú však menovaní natrvalo, čím sa tento vplyv značne obmedzuje. Princíp nezávislosti mocí na Slovensku sa v praxi narúša zákonom
Samostatnosť mocí
Samostatnosť mocí znamená, že výkonnú, zákonodarnú a súdnu moc nie je možné hierarchicky usporiadať (neexistujú medzi nimi vzťahy nadriadenosti a podriadenosti), pretože sú navzájom nezávislé a samostatné.
Nezodpovednosť mocí
Zásada nezodpovednosti moci znamená, že medzi jednotlivými zložkami moci nemožno uplatňovať ústavno- politickú zodpovednosť. Štátni funkcionári majú zodpovednosť len voči svojim voličom.
Rovnováha mocí
Podľa zásady rovnováhy mocí musí medzi jednotlivými zložkami moci existovať tzv. systém bŕzd a rovnováhy mocí. Tento systém zabezpečuje rovnováhu medzi mocami a zabraňuje uzurpovaniu všetkej moci v štáte jednou z jej zložiek. V praxi sa to prejavuje najmä tým, že jednotlivé zložky moci sú nútené spolupracovať. Systém bŕzd a rovnováh :
Klasické trojdelenie moci
Do tejto kategórie zaraďujeme také systémy, ktoré čo najdôslednejšie dodržiavajú rovnováhu medzi troma zložkami moci - výkonnou, zákonodarnou a súdnou. Najlepším príkladom je systém ďeľby moci Spojených štátov. Tieto systémy sa zvyknú označovať aj ako prezidentská republika. Týmto pojmom sa však v dnešnej dobe označujú aj štáty s dominantným postavením hlavy štátu v systéme ďeľby moci (najmä niektoré štáty Južnej Ameriky či bývalého Sovietskeho zväzu).
Parlamentarizmus
Parlamentarizmus nespĺňa všetky pôvodné predpoklady deľby moci, tak ako ich formuloval Montesquieu, naopak, tento systém je založený na dominancii jednej z mocí a to zákonodarnej, čím priamo odporuje zásade rovnováhy mocí. Parlamentarizmus sa sformuloval na prelome 12. a 13. storočia v Anglicku.
Reaktancia
Reaktancia je imaginárna časť impedancie elektrotechnickej súčiastky. Reaktancia indukčného charakteru sa nazýva indukčná reaktancia alebo induktancia, reaktancia kapacitného charakteru je kapacitná reaktancia alebo kapacitancia.
Označuje sa písmenom X, základná jednotka je ohm, značka Ω. Ďalšie jednotky sú rovnaké ako pre elektrický odpor.
Indukčná reaktancia
עכבה חשמלית
Kométa zatmenia
Kométa zatmenia alebo C/1948 V1 bola veľmi jasná kométa objavená počas úplného zatmenia Slnka 1. novembra 1948.
Himanka
Himanka (🇸🇪) je obec vo Fínsku.
Nachádza sa v kraji Keski-Pohjanmaa v provincii Západné Fínsko na pobreží Botnického zálivu asi 40 km severovýchodne od mesta Kokkola. Obec leží v blízkosti rieky Lestijoki. Počet obyvateľov je 3 143 a rozloha chotára 255,27 km² z toho 1,63 km² je voda. Hustota obyvateľstva je 12,3 ob./km². Úradný jazyk fínčina.
Hlavnými produktmi výroby v oblasti sú hlavne poľnohospodárske produkty, líščie a norkové kožušiny a taktiež rybárstvo.
Najstaršou časťou obce Himanka je centrum nazývané Raumankari.
K obci Himanka patria ďalej dedinky a osady Ainali, Hillilä, Himankakylä, Lahdensuu, Pahkala, Pernu, Pöntiö, Rautila, Saarenpää, Tomujoki, Torvenkylä a Kannuskylä.
Prauthoy (kantón)
Prauthoy je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 18 obcí.
Kojatín
Kojatín je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 78 obyvateľov, z toho 39 mužov a 39 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 39,4 roka, ženy 44,6 roka).
East Kilbride
thumb|East Kilbride
Maucourt-sur-Orne
Maucourt-sur-Orne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
East Kilbride
East Kilbride je britské mesto ležiace v Škótsku, 15 km južne od najväčšieho škótskeho mesta Glasgow. V roku 2001 tu žilo 73 796 obyvateľov.
Maucourt-sur-Orne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
East Kilbride
Je to prvé a najväčšie z tzv. nových miest Škótska, ktoré sa budovali ako riešenie pre preľudnený Glasgow v 40. rokoch 20. storočí. Má priemyselný charakter kde prevláda hlavne strojárstvo, elektrotechnika a výskum.
Maucourt-sur-Orne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bratislavská
Bratislavská môže byť:
Pražská
Pražská môže byť:
Diaľnica A57 (Taliansko)
Diaľnica A57 je 26,7 km dlhá diaľnica v Taliansku, ktorá tvorí obchvat miest Mestre a Benátky. Až do vybudovania nového úseku diaľnice A4, ktorý vedie severnejšie, bola súčasná diaľnica A57 súčasťou A4. Z hľadiska plynulosti dopravy išlo o kritický úsek, pretože mýtnice na oboch koncoch spôsobovali v čase dopravnej špičky dlhé kolóny. Diaľnica A57 je nespoplatnená aj dnes, no tranzitná doprava v súčasnosti už využíva nový úsek na A4.
História
thumb|160px|left|Diaľnice v okolí Benátok Súčasná diaľnica A57 bola budovaná v troch etapách. Úsek medzi západnou križovatkou s A4 a miestom, kde v súčasnosti stojí mýtnica Venezia ovest, bol do prevádzky odovzdaný 15. novembra 1933 ako súčasť diaľnice Padova-Benátky, ktorá patrila medzi prvé diaľnice v krajine vôbec. Zvyšok sa začal stavať až koncom 60. rokov, úsek Interconnesione A27-Barriera Venezia est otvorili 22. februára 1970 ako súčasť diaľnice A4. O vyše dva roky neskôr, dňa 3. septembra 1972, bola súčasná diaľnica A57 skompletizovaná otvorením úseku Barriera Venezia ovest-Interconnesione A27.
Dňa 18. februára 2009 bol otvorený nový úsek diaľnice A4, ktorý obchádza mestá Meste a Benátky zo severozápadu a pôvodný úsek bol prečíslovaný na A57.
A57dir Diramazione Aeroporto
Privádzač na Letisko Marca Pola v Benátkach, resp. diaľnica A57dir je 6,73 km dlhá štvorpruhová komunikácia označená ako diaľnica, ktorá spája diaľnicu A57 s benátskym letiskom. Komunikácia bola dokončená a otvorená 11. marca 1991 a jazda po nej nie je spoplatnená. Jej správcom je spoločnosť Società delle Autostrade di Venezia e Padova.
Induktancia
Induktancia alebo induktívny odpor je zdanlivý odpor samoindukcie, ktorý nevytvára Joulovo teplo, ale fázový posun napätia oproti prúdu dopredu o 90°.
NGC 5731
NGC 5731 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Aktivovaný komplex
Aktivovanému komplexu zodpovedá vrchol krivky závislosti potenciálnej energie reakčnej sústavy, Ep v priebehu chemickej reakcie, ktorý charakterizuje tzv. reakčná koordináta.
Kométa Beljawsky
Kométa Beljawsky alebo C/1911 S3 bola neperiodická kométa, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij.
Šľacha
Šľacha je anatomická štruktúra, zložená z tuhého usporiadaného väziva, ktorá u stavovcov tvorí spojenie medzi svalmi kostry a kostrou.
Terre-Natale (kantón)
Terre-Natale je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 13 obcí.
Mužská štvorhra na SAP Open 2006
Mužská štvohra na SAP Open 2006 sa hrala ako súčasť SAP Open 2006 od 13. do 20. februára 2006. Titul získali Švéd Jonas Björkman a Američan John McEnroe, ktorí vo finále porazili americký pár Paul Goldstein, Jim Thomas 7-6(2) 4-6 10-7. Pre to bol a pre titul vo štvorhre na okruhu ATP. Pre Björkmana to bol 44. a pre McEnroa posledný 71. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Veľký Milič (národná prírodná rezervácia)
Veľký Milič je v chránené územie, národná prírodná rezervácia v katastrálnom území obce Skároš, tvorené zachovalými lesnými spoločenstvami rastúcimi na vyvrelinách južnej časti Slanských vrchov v pohraničnom pásme okresu Košice–okolie.
Erik Johnson
Erik Johnson (* 21. marec 1988, Bloomington, Minnesota, USA) je americký hokejový obranca. V súčasnosti je hráčom klubu Colorado Avalanche v NHL. Johnson bol prvým výberom vstupného draftu v roku 2006. Vybral si ho klub St. Louis Blues.
Úspechy
Individuálne Tímové
Nelly Furtado
Nelly Kim Furtadová (* 2. december 1978, Victoria, Britská Kolumbia) je kanadská speváčka, textárka, skladateľka a herečka portugalského pôvodu. Celosvetovo predala viac, ako 50 miliónov albumov. Furtadová vyrástla vo Victorii, hlavnom meste štátu Britská Kolumbia v Kanade a v súčasnosti žije v Toronte.
Nelly sa stala slávnou v roku 2000 po vydaní jej debutového albumu Whoa, Nelly!, na ktorom sa nachádzala aj jej prvá skladba ocenená cenou Grammy Award, I'm Like a Bird. Potom, ako sa stala mamou a vydala menej komerčne úspešný album Folklore (2003), sa vrátila na výslnie v roku 2006 s vydaním albumu Loose a hitmi, ktoré na ňom boli ako Promiscuous, Maneater, All Good Things (Come to an End) a Say It Right.
Speváčka je známa svojím experimentovaním s rôznymi hudobnými nástrojmi, zvukmi, žánrami, hudobnými štýlmi a jazykmi. Táto rôznorodosť bola ovplyvnená jej širokou hudobnou chuťou a jej záujmom o rôzne kultúry.
Spojivové tkanivo
Spojivové tkanivo alebo spojovacie tkanivo (podľa niektorých autorov podporné tkanivo, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skrátene spojivo) je tkanivo, ktoré telu dodáva pevnosť, tvar a oporu a spája jeho časti medzi sebou. Vyvinulo sa z mezodermy a neurálnej lišty. V tele vyplňuje priestory medzi orgánmi, tvorí oporné a spevňovacie systémy. Pre svoj pôvod sa do tejto skupiny zaraďujú aj telové tekutiny (krv a pod.).
Analógiou týchto tkanív je u vývojovo nižších živočíchov mezoglea (Porifera – hubky, Coelenterata – mechúrniky) a mezenchým (Plathelminthes – ploskavce, Nemertini – pásnice, ale aj Hirudinea – pijavice). V týchto prípadoch sa takisto spravidla používa termín spojivové/spojovacie tkanivo.
Zloženie
Spojivové tkanivá sa skladajú z buniek a medzibunkovej hmoty. Medzibunkovú hmotu tvoria dve základné zložky: Medzibunkovú hmotu tvoria bunky spojiva, ktorá však svoju konečnú formu nadobúda až po polymerizácii mimo bunky.
Pôvod
Spojivá sú prevažne pôvodom z mezodermy, avšak väčšina mezenchýmu v oblasti hlavy je pôvodom z neurálnej lišty. Počas špecializácie prechádzajú štádiom embryonálneho väziva (mezenchým), ktoré neobsahuje vlákna a z ktorého sa potom vyvíjajú ďalšie typy spojív.
Rozdelenie
Vzájomný pomer buniek, medzibunkovej hmoty a jej charakter následne určuje vlastnosti jednotlivých typov tkanív. Predovšetkým podľa mechanických vlastností sa rozdeľujú na:
Henry Bessemer
thumb|Bessemerov konvertor na výrobu ocele Sir Henry Bessemer (* 19. január 1813, Charlton, Spojené kráľovstvo – † 15. marec 1898, Londýn) bol britský vynálezca.
Bol všestranným vynálezcom, ktorý získal 117 patentov. Zdokonalil čerpadlá a ventilátory a vymyslel napríklad postup na výrobu bronzového prachu, rôzne stroje (napríklad lisy na cukrovú trstinu), či druh sklárskej pece.
V roku 1854, zatiaľ čo Krymská vojna bola v plnom prúde, Bessemer vytvoril nový typ delostreleckého granátu. Jeho škrupiny boli ťažšie, než obvykle používajú delové gule, a mala špirálové drážky, ktoré sa jej umožňovali točiť a tak lepšie zasiahnuť cieľ. Bessemer predstavil svoj nápad na ministerstve vojny, ktoré to nezaujímalo. Keď sám Napoleon vyjadril o ne záujem počas večere s Bessemerom v Paríži, bol povzbudený, ale najprv musel prísť na spôsob, ako vyrábať hromadne štrukturálu oceľ, ktorá by sa mohla použiť na vytvorenie pevnejších hlavní pušky na podporu týchto ťažkých granátov. Toto ho motivovalo na najväčší úspech jeho života: Converter Bessemer.
Roku 1855 vyvinul spôsob výroby ocele v konvertore (besemerovanie), ktorý ho preslávil. Svoj stroj na výrobu ocele nazval Converter Bessemer. Converter Bessemer by mohla vyrobiť 30 ton vysoko kvalitnej ocele za pol hodiny. Onedlho nato si založil firmu s názvom Henry Bessemer & Co.
V roku 1879 bol za svoje vedecké zásluhy povýšený do šľachtického stavu.
Taremu
Dejiny
Počas vlády Ptolemaia VI. Filométora (180–145 pred Kr.) bol v Taremu vybudovaný židovským kňazom Oniášom IV. chrám podľa vzoru Jeruzalemského chrámu. Židovskú komunitu, ktorú vyhnal z Palestíny stupňujúci sa útlak Seleukovcov, prilákal nový chrám a počas viac ako tristo rokov tu prekvitala. Po vypuknutí Židovskej vojny bol chrám roku 67 po Kr. uzavretý v rámci protižidovských opatrení.
Poloha
Historici sa dlho nevedeli zhodnúť na polohe ruín Taremu. Podľa d’Anvilla ležal pod pahorkom Tell-Essabè – „Levím kopcom“. Jomard naopak zastával názor, že Leontopolis je jedným z pahorkov neďaleko dediny El-Mengaleh v delte. Táto teória zodpovedá bližšie popisu mesta, ako ho zanechal Xenofón Efezský. Smith umiestňuje mesto na 30°6' SZŠ, čo je omnoho južnejšie ako v skutočnosti. Dnes sa väčšina odborníkov zhodne, že Taremu sa nachádza na mieste Tell el Mukdám na 30°45' SZŠ.
Trnavská
Trnavská môže byť:
Maulan
Maulan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5732
NGC 5732 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Val-de-Meuse (kantón)
Val-de-Meuse je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 5 obcí.
Komárovice
Komárovice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 115 obyvateľov, z toho 55 mužov a 60 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 42,9 roka, ženy 42,4 roka).
Chauvirey-le-Châtel
Chauvirey-le-Châtel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lúčavka kráľovská
right|thumb|Lúčavka kráľovská náhľad|vpravo|[[Geber|Džábir ibn Haján, objaviteľ lúčavky kráľovskej.]]
Chauvirey-le-Châtel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lúčavka kráľovská
Lúčavka kráľovská  (lat. aqua regia) je zmes koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej (HCl) a koncentrovanej kyseliny dusičnej (HNO3) (lat. aqua fortis), zvyčajne v objemovom pomere 3:1. Obrátená lúčavka kráľovská (1:3) - Lefortova lúčavka, má podobné účinky.
Chauvirey-le-Châtel
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lúčavka kráľovská
Vlastnosti
Je to žltkastá, dymová kvapalina, mimoriadne silné oxidačné činidlo. Charakteristická pre lúčavku kráľovskú je jej krátka doba účinnosti. Po čase sa začne rozkladať a stráca účinok.
Rozpúšťa mnoho ušľachtilých kovov vrátane zlata a platiny, ale napr. tantal a irídium sú voči nej odolné.
Princíp rozpúšťania
Zmes kyseliny dusičnej a kyseliny chlorovodíkovej rozpúšťa vzácne kovy, pretože každá z kyselín plní odlišnú funkciu. Kyselina dusičná je silné oxidačné činidlo, ktoré rozpustí nepatrné množstvo zlata za vzniku zlatitých katiónov (Au3+). Tie reagujú s chloridovým aniónom za vzniku tetrachloridozlatitanového aniónu: Rovnováha tejto reakcie je silne posunutá vpravo, pretože chloridové anióny odoberajú zlatité katióny z prostredia, čím opätovne posúvajú rovnováhu reakcie (1) doprava a prebieha tak ďalšia oxidácia Au→Au3+.
Rozklad lúčavky kráľovskej
Chlorid nitrozylu sa rozpadá na oxid dusnatý a chlór.
Preto lúčavka kráľovská dymí, t. j. vystupujú z nej pary chlóru a chloridu nitrozylu, ktorý sa ďalej rozkladá na chlór a pary oxidu dusnatého.
História
V roku 800 objavil arabský alchymista Džábir Ibn Hajjan (Geber) kyselinu chlorovodíkovú pomocou zmiešania kuchynskej soli (chlorid sodný) a vitriolu (kyselina sírová). Džábirov objav zlúčeniny, ktorá rozpúšťa zlato, aqua regia, prispel k úsiliu alchymistov nájsť kameň mudrcov.
Keď nacistické vojská počas druhej svetovej vojny napadli Dánsko, maďarský chemik György Hevesy rozpustil Laueho a Franckovu zlatú medailu Nobelovej ceny, aby predišiel krádeži. Rozpustený roztok umiestnil na poličku v Inštitúte Nielsa Bohra. Po vojne sa Hevesy vrátil do inštitútu, kde našiel roztok nedotknutý, vyzrážal zlato a vrátil ho Nobelovej nadácii. Tá vyrobila pre Laueho a Francka novú medailu.
Neskorý stredovek
Neskorý stredovek je historické obdobie 14. a 15. storočia.
Európa
náhled|[[Čierna smrť, "The Chronicles of Gilles Li Muisis" (1272-1352). Bibliothèque royale de Belgique]] Počas neskorého stredoveku došlo k vyvrcholeniu kultúrneho vývoja v podobe vzniku gotického slohu. Priniesol rozchod s tradíciou klasického rímskeho staviteľstva. Gotika sa prejavila aj v Stredomorí. Najkrajšie stavby vznikli vo Francúzsku (Notre-Dame v Paríži, katedrála v Reims a Orléans), Nemecku (Kolín nad Rýnom, Štrasburg, Porýnie), Anglicku (Westminsterské opátstvo, Canterburská katedrála, Oxford), Čechách (Chrám sv. Víta v Prahe, Chrám sv. Barbory v Kutnej Hore), Taliansku (dóm v Miláne, dóm v Siene), Španielsku (katedrála v Seville). Gotika svojím dekoratívnym a zároveň strašidelným výrazom ovplyvnila aj umelecké slohy 19. a 20. storočia, dokonca aj literatúru a film. Posilňujú sa panovnícke právomoci, všeobecne sa prechádza od ústneho k písomnému úradovaniu (kráľovské kancelárie, notári, účtovníctvo). Nastávajú zmeny vo vojenstve, nastupujú prvé strelné zbrane, vedú sa dlhé a krvavé konflikty (storočná vojna, vojna ruží, husitské vojny, talianske vojny).
K vojnám sa pripája ďalší demografický činiteľ – mor. Epidémia, ktorá sa šírila vdaka blchám infikovaných potkanov, doslova kosila obyvateľstvo miest aj vidieka, priemerne padla za obeť tretina ľudí. V mestách boli straty často vyššie, bežne až 50 percent. Epidémia sa navyše vrátila v niekoľkých vlnách. Zlá hygiena a relatívna preľudnenosť miest, extrémna chudoba, hladomory ako dôsledky neúrod (zhoršenie klímy – niekedy sa hovorí o tzv. malej dobe ľadovej), to všetko sa podpísalo pod zúfalý stav spoločnosti na konci stredoveku. Predaj odpustkov a nemravný život cirkvi ústia do reformačných hnutí, ako bola Husova a neskôr Lutherova reformácia. Pokrok v technológiách, lodiarstve a kartografii, či spochybňovanie dogmatických právd cirkvi – to všetko ústi do éry morských objavov. Mikuláš Kopernik predkladá heliocentrický model slnečnej sústavy. V Taliansku prichádza humanizmus a dláždi cestu renesancii. Rozvíja sa bankovníctvo, úvery, veľkopodnikanie. Organizuje sa cechová výroba, v Taliansku ale už aj prvé manufaktúry.
Stredná Európa podelená na kráľovstvá Poľské, České a Uhorské zažíva obdobie rozkvetu. Na východe sa po mongolskom vpáde dostali široké oblasti pod vazalstvo Zlatej Hordy. Až koncom tohto obdobia sa pod vedením moskovského kniežaťa osamostatnia a porazia Mongolov. Moskovské knieža sa vyhlási za cára.
Balkán zažíva hlbokú krízu. Byzantská ríša, porazená križiakmi povstane z popola, ale jej sila slabne. Jej kultúra stále odmieta európsku, dodržiava antické tradície a odmieta Rímske katolícke náboženstvo. Turci postupe dobyjú celú Malú Áziu a snažia sa islamizovať miestnych Grékov. Vo svojej expanzií však pokračujú ďalej. Po trojdňovej krvavej bitke na Kosovom Poli zaberú celý Balkán, neskôr dobyjú aj Konštantínopol a premenujú ho na Istanbul, výboje pokračujú hlboko do strednej Európy a zastavujú ich až pred bránami Viedne.
Slovensko
Počas vlády Karola Róberta z Anjou a jeho následníka Ľudovíta Veľkého došlo k stabilizácii vývoja, magnáti boli pacifikovaní, rozvíjal sa obchod, remeslo a baníctvo. 14. storočie bolo zlatým vekom Slovenska v stredoveku. Budovali sa ďalšie hrady, kostoly, kláštory. Nastúpil gotický sloh.
Naopak, nasledujúce storočie je úplným opakom. Po smrti Ľudovíta nasleduje obdobie boja o trón, víťazne vychádza Žigmund Luxemburský, no len čo sa mu podarí zabezpečiť situáciu v Uhorsku, odchádza bojovať proti husitom do Čiech. Profitujú iba mestá, najmä tie banské a Bratislava – obľúbené sídlo Žigmunda. Tu realizuje gotickú prestavbu hradu do podoby, ako ho poznáme dodnes. Po jeho smrti sa situácia opakuje, svojvôľa veľmožov, bratríci na Slovensku (ako zástupcovia nedospelého kráľa Ladislava Pohrobka) síce prinášajú aj skazu, ale aj kultúrnu a písomnú češtinu, ktorá sa tu nadlho udrží. Stabilizáciu prináša iba vláda Mateja Korvína v polovici 15. storočia. Na východnom Slovensku vzniká Pentapolitana – združenie piatich bohatých miest, ktoré predávajú tokajské vína do Poľska. Košice budujú Dóm svätej Alžbety, najčistejšiu gotickú stavbu Slovenska. V Levoči pôsobí Majster Pavol z Levoče – sochár svetového významu.
Svetová socialistická sústava
Svetová socialistická sústava alebo socialistické spoločenstvo bolo (z pohľadu socialistických krajín) sociálno-ekonomické spoločenstvo (v abstraktnom zmysle slova) všetkých socialistických krajín, ktoré spájala spoločná „socialistická cesta vývoja“ a charakterizovala jednota základných záujmov a cieľov, ako aj rovnaký typ hlavných politických a ekonomických štruktúr.
Rozpadla sa koncom 80. rokov 20. stor.
Pohár federácie 2006
Pohár federácie 2006 je 44. ročník najdôležitejšej súťaže národných tímov v ženskom tenise. Súťaže sa zúčastnilo 76 tímov. Vo finále, ktoré sa hralo 16. a 17. septembra v Charleroi zvíťazili talianske reprezentantky na družstvom Belgicka 3:2. Bol to prvý titul Talianska.
Play-off
Porazení z prvého kola hrali play-off Svetovej skupiny s víťazmi Svetovej skupiny II.
Svetová skupina - play-off
Dátum: 15.-16. júl
Svetová skupina II - play-off
Štyri porazené tímy zo Svetovej skupiny II budú hrať play-off proti kvalifikantom. Dva tímy sa kvalifikujú z Euroafrickej zóny I, jeden tím z Ázijskooceánskej zóny a jeden tím z Americkej zóny.
Dátum: 14.-15. júl
Priscilla Presleyová
Priscilla Presleyová, rodným menom Priscilla Ann Wagnerová (* 24. máj 1945, Brooklyn, New York, New York, USA) je americká herečka a obchodníčka, v rokoch 1967 - 1973 manželka Elvisa Presleyho, s ktorým má dcéru, americkú speváčku Lisu Mariu Presleyovú.
Ako herečka je najviac známa postavou Jenny Wadeovej zo seriálu Dallas a rolou Jane Spencerovej v sérii komédií Bláznivá strela, Bláznivá strela 2 1/2: Vôňa strachu a Bláznivá strela 33 a 1/3: Posledný trapas, v ktorých sa objavila po boku Leslieho Nielsena.
Hlási sa ku scientológom. So ​​životným partnerom Marcom Garibaldim, s ktorým žila v období 1985-2006, má syna Navarone Garibaldiho (nar. 1987).
NGC 5733
NGC 5733 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 12. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Vålerenga Ishockey
Úspechy
16px Nórsky majster (26):
Plavec
Plavec môže byť:
Plavce môže byť:
Lapacho
thumb|Čaj Lapacho
Lapacho je čaj z vnútornej kôry stromu Lapacho (Tecome Lapacho), ktorého domovinou sú lesy v Južnej Amerike.
Účinky
Lapacho obsahuje veľa účinných látok, z ktorých je potrebné spomenúť predovšetkým flavonoidy, saponíny, katechíny alebo chinóny. Práve vďaka nim pôsobí blahodárne na ľudské zdravie. Predovšetkým sa jedná o prostriedok celkovej detoxikácie organizmu a stimulácia jeho imunitného systému. Navyše dokáže pomôcť so zápalmi. Ďalšími pozitívnymi účinkami sú znižovanie zrážanlivosti krvi a povzbudzovanie látkovej výmeny. Okrem toho pôsobí kladne na výmenu cukru, nervový systém, ale zmierňuje aj bolesť a pôsobí močopudne.
Pieninské bradlové pásmo
Pieninské bradlové pásmo skrátene bradlové pásmo (angl. Pieniny klippen belt) je tektonicky a orograficky výrazné pásmo Západných Karpát. Bradlové pásmo je oblúkovitého tvaru a tvorí hranicu medzi Vonkajšími a Centrálnymi Západnými Karpatmi. Utvára úzku (19 až 0,4 km), ale až 600 km dlhú tektonickú jazvu (sutúru) po subdukcii a kolízii časti zemskej kôry, v ktorej sú zachované iba fragmentálne sledy vrstiev a fácií. Vyznačuje sa výskytom pevnejších, hlavne vápencových skalísk - bradiel, vyčnievajúcich zo spravidla menej odolných slienitých a flyšových súvrství tvoriacich bradlový obal. Bradlá sú k svojmu obalu zväčša v tektonickom vzťahu, ktorý však môže mať rozmanitý charakter. Bloky majú zväčša šošovkovitý, alebo izometrický tvar a sú uložené vo flyšových paleogénnych vrstvách ako doskovité telesá.
Bradlová stavba je zakorenená pravdepodobne v strednokôrových úrovniach, prípadne prechádza celou kôrou a zasahuje až MOHO. Vytvára výrazné rozhranie, označované ako peripieninský lineament. Je takmer vertikálne, no jeho sklon sa v priebehu pásma mení. Geofyzikálnym prejavom tejto zóny je napr. silne záporná Bouguerova anomália. V minulosti bolo pokladané za seizmoaktívnu oblasť, súčasné merania tieto predpoklady plne nepotvrdili.
Názov klippe (bradlo, útes) použili už prví geológovia, ktorí toto pásmo skúmali. V tej dobe totiž prevažoval názor, že pásmo je zvyyškom ostrovov, či skál, ktoré kedysi v tejto oblasti vytŕčali z mora.
Geografia
náhľad|vpravo| Na Slovensku vychádza na povrch pri vrchu Branč (tzv. Brančské bradlá) tiahne sa potom pozdĺž doliny Váhu Bielymi Karpatami, kde dosahuje pri Púchove svoju najväčšiu šírku takmer 15 km. Prechádza okolo Žiliny a ďalej pri Zázrivej je pásmo prerušené zlomom, za ktorým sa prudko stáča k juhu, do doliny rieky Oravy, kde znovu nadobúda juhozápadný až severovýchodný smer. Následne prechádza cez Oravsko-novotargskú panvu do Pienin, cez východné Slovensko, kde sa ponára pod Vihorlatské vrchy pokračuje na Zakarpatskej Ukrajine a končí sa v Rumunsku. Pásmo sa zo západu na východ delí na: podbrančsko-trenčiansky, púchovský, varínsky, oravský, pieninský, šarišský, podhorodský, svaljavecký, dolhého, lipče-novoselický a posledný úsek pri Poiana Boticei. Pôvodne sa predpokladalo, že pásmo sa začína už pri Viedni (preto sa vyčleňoval i rakúsky úsek), odkiaľ malo pokračovať na východ pod Viedenskou kotlinou, tieto predpoklady však dodnes neboli potvrdené.
Stratigrafia
V súvrstviach bradlového pásma začínajúcich stredným triasom a končiacich vrchným senónom, ktoré pôvodne tvorili normálny vrstevný sled, niekedy s kratšími prerušeniami sedimentácie (hiátmi), sa vedľa seba nachádza viacero vrstevných sledov nerovnakého vývinu, ktoré boli na seba neskôr ponasúvané:
Väčšina geológov uznáva ako hlavnú časť bradlového pásma czorsztýnsku, kysuckú jednotku a jednotky tvoriace prechod medzi nimi, ktoré spolu tvoria oravikum či pieninikum. Iba čorštýnska a kysucká jednotka sa tiahne pozdĺž celého bradlového pásma. (Všeobecne sa odporúča používať označenie oravikum, pretože výraz pieninikum sa môže mýliť s alpským penninikom ).
Bradlové pásmo je chápané buď ako južná časť Vonkajších Karpát ) alebo ako severná časť Centrálnych Západných Karpát . Môže byť chápané aj ako hlavná súčasť rozsiahlejšieho považsko-pieninského pásma.
Tektonika
Z pohľadu laramskej stavby tvoria bradlové pásmo prinajmenšom na východnom Slovensku tri tektonické jednotky. Zo spodu na vrch sú to :
Vznik a vývoj
náhľad|Paleogeografická situácia v oblasti Západných Karpát vo vrchnej jure. Presné informácie o vývoji bradlového pásma v starších obdobiach od prvohôr po trias nie sú známe, pretože tieto súvrstvia boli od dnešných oddelené a neskôr subdukovali alebo boli erodované počas jurského riftingu. O ich charaktere poskytujú čiastkové informácie iba exotické obliaky, o ktorých sa predpokladá že pochádzali z tzv. pieninskej kordiliéry, je však možné že táto zdrojová oblasť bola v skutočnosti iba exotický terén nesený v čele príkrovov fatrika alebo dnes už neznáma časť tatrika.
V období na začiatku druhohôr tvorilo oravikum južný šelf Európskej platformy a pravdepodobobne zdieľalo až do začiatku jury tektonosedimentárny vývoj s jednotkami Centrálnych Západných Karpát. Začiatkom jury (hetanž - sinemúr) bol šelf, na ktorom zrejme predtým prevažovala sedimentácia karbonátov narušený riftingom. Horniny staršie ako jura sa zrejme nezachovali v dôsledku erózie, ktorá sprevádzala začiatok riftingu. Spočiatku usadzovali čierne bridlice a sliene, pretože členité dno neumožňovalo dostatočný pohyb prúdov a okysličovanie dna.
Po ústupe mora sliene erodovali rýchlejšie ako vápence. Pevné bradlá boli za laramskej fázy už čiastočne oddelené od mäkších súvrství a vytvorili tak pruh bradiel, tiahnúci sa cez celé Karpatské pohorie.