cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Psittacus
Domáci miláčikovia
V súčasnosti sú pre účel výchovy skroteného domáceho žaka ručne chovateľmi dokrmované mláďatá. Odchované, skrotené papagáje, predávané vo veku 2 až 4 roky sú prítulné a spoločenské a stávajú sa z nich domáci maznáčikovia. Ručný odchov zbavuje týchto vtákov rodičovského pudu a spôsobuje, že sú v dospelosti sexuálne fixované na ľudí. Stupeň, ktorým prebehne ručný odchov môže byť variabilný. Niektorí jedinci môžu byť vychovávaní od vyliahnutia v inkubátore, niektorí chovatelia odoberajú mláďatá z hniezda vo veku niekoľkých dní, alebo po pár týždňoch. Podľa stupňa vývoja, v ktorom bol mladý vták odobraný jeho rodičom závisí aj stupeň degradácie jeho správania v dospelosti.
Vlastníci týchto domácich miláčikov prirovnávajú vývoj ich správania k vývoju dieťaťa, nielen vďaka inteligencii tohto vtáka ale aj porovnateľným spôsobom vývoja ich vzťahu k členom rodiny. Papagáje sivé sú vysoko inteligentné vtáky a spomedzi všetkých druhov papagájov sú považované za najlepších imitátorov zvukov a ľudskej reči.
Tak isto ako ostatné druhy papagájov, ktoré sú samostatne chované v klietkach aj žakovia si vyžadujú veľa času a pozornosti. Napriek rôznorodým údajom sa väčšina autorov štúdií správania tohto papagája zhoduje na tom, že je dobré ak sa zdržuje aspoň tri hodiny denne mimo klietky a potrebuje denný aspoň 45-minútový priamy kontakt s niekým z okolia. Krotký papagáj sivý by mal byť umiestnený na bezpečnom mieste v klietke v rušnej časti obydlia, ako je napríklad obývacia izba, kde sa môže zamestnávať aj pozorovaním toho, čo sa deje v rodine. Žakovia sú známi svojou plachosťou v prítomnosti cudzích ľudí. Pokiaľ nemajú možnosť kontaktu s rôznymi osobami, majú tendenciu upnúť sa na jediného človeka. Vďaka svojej inteligencii si žako vyžaduje hračky (3-5 ks), aby sa nenudil.
Papagájom, ktoré sú chované voľne v byte sa na obmedzenie koordinácie a výkonu voľného letu zvykne zastrihávať perie na jednom krídle. U papagájov sivých je potrebné toto zastrihávanie vykonávať tak, aby sa úplne neznížila ich schopnosť lietania, nakoľko tento druh papagájov má v pomere k svojmu telu značne vysokú hmotnosť, ktorá pri prílišnom zastrihnutí môže spôsobiť ich pád a poranenie s trvalými následkami.
Klietka pre žaka by mala mať dĺžku 1 m a hĺbku 60 cm. Výška by mala byť minimálne podľa výšky vtáka, no nemala by byť vyššia ako majiteľ, aby sa papagáj nezačal správať teritoriálne.
Aj keď sa ručne odchované papagáje sivé ľahko socializujú u svojich vlastníkov, divé, neskrotené papagáje tohto druhu si na klietku a život v rodinnom prostredí nikdy nezvyknú. Pri priblížení človeka sú bojazlivé, splašia sa a vydávajú chrčivé zvuky.
Niektoré sivé papagáje majú nevyspytateľnú povahu a zle sa znášajú s malými deťmi. Vzhľadom na svoju telesnú stavbu majú veľkú silu a dokážu svojim silným zobákom spôsobiť vážne poranenie na ľudskom tele. Napriek tomu, že pazúry nepoužívajú priamo ako zbraň sú prirodzene ostré a dokážu nimi spôsobiť poranenie.
Inteligencia a schopnosť napodobňovať reč
Americká etologička Irene Pepperbergová zverejnila svoje experimenty s papagájmi sivými, chovanými v zajatí, v ktorých preukazuje, že dokážu aspoň do určitej miery niektoré slová spájať s ich významami. Niektorí jedinci disponujú slovníkom, ktorý obsahuje aj viac ako tisíc slov a dokážu ich reprodukovať aj vo vetách.
Hviezda typu S
Hviezdy typu S (alebo S-hviezdy) sú hviezdy za hranicou 0,04 pc od centra našej Galaxie. S-hviezdy nepatria svojím spektrálnym typom do zvyšnej hviezdnej populácie. Nie sú to jasné červené ani modré obry, typické pre centrum Galaxie, ale modré hviezdy hlavnej postupnosti. Z fotometrických a spektroskopických meraní sa zistilo, že sú to obyčajné hviezdy hlavnej postupnosti prevažne spektrálneho typu B0B9 MS.
Psittacus
Potrava
Papagáj sivý, žako má špeciálne požiadavky na krmivo a môže byť chovaný množstvom potravy bohatej na vápnik a vitamín A, ako sú mandle, malé množstvá syra, zelené listy, horčicové listy, brokolica, či vo forme vitamínových prípravkov. Predávkovanie vitamínom A, či kalciom môže tomuto vtákovi spôsobiť zdravotné problémy.
Hviezda typu S
Určovanie hmotnosti centrálnej čiernej diery
S-hviezdy hrajú hlavnú rolu pri určovaní hmotnosti centrálnej čiernej diery. Sú to totiž najbližšie pozorované hviezdy blízko centrálnej čiernej diery, pričom z orbitálnych elementov ich dráh sa dá vypočítať hmotnosť centrálnej čiernej diery. Astronómovia sú schopní namerať priamym pozorovaním dve zložky polohy S-hviezd. Pozorovaním v čase je možné vypozorovať dve zložky rýchlosti, tretia zložka sa dá získať meraním dopplerovského posunu spektra. Tento typ hviezd má veľkú orbitálnu rýchlosť a obieha po relatívne malých dráhach, z toho dôvodu je možné pozorovať aj zmenu rýchlosti. Tým sa získa informácia potrebná na spočítanie dráhy pozorovanej hviezdy. Oblasť výskytu týchto hviezd je zhruba vymedzená polomermi niekoľkých svetelných hodín a 0,04 pc od centrálnej čiernej diery. Pôvod S-hviezd je nejasný, zhoda panuje iba v tom, že v tesnej blízkosti centrálnej čiernej diery nemohli vzniknúť štandardnou cestou.
Supernova impostor
Vzhľad, pôvod a strata hmoty
Supernova impostor sa javí ako mimoriadne slabá supernova typu vV, ktorá má vo svojom spektre vodík a úzke spektrálne čiary ukazujú relatívne nízku rýchlosť plynu. Tieto výbuchy sú jasnejšie ako najjasnejšie hviezdy viditeľné voľným okom. Pôvod výbuchov nie je dosiaľ známy. Predpokladá sa, že príčinou môže byť porušenie limitu svietivosti hviezdy, čím stratí veľké množstvo hmotnosti.
Príklady
Príkladom takéhoto výbuchu môže byť výbuch Eta Carinae v roku 1843, ďalej P Cygni, SN 1961 V a iné, kde hviezda prežila.
Dark Side of the Moon Tour
Dark Side of the Moon Tour bolo koncertné turné britskej rockovej skupiny Pink Floyd v rokoch 1972 až 1973. Turné podporovalo album The Dark Side of the Moon. Toto turné možno rozdeliť na dve časti: jedno turné z roku 1972 prebiehalo ešte pred vydaním albumu a to druhé turné až po vydaní už spomínaného albumu v roku 1973.
Numazawa
numazawa môže byť:
Dark Side of the Moon Tour
História
Počas tohto turné skupina odohrala 93 koncertov (tento počet koncertov prekonala skupina až v roku 1994). Pôvodné názvy albumu boli: Eclipse, Dark Side of the Moon - A Piece for Assorted Lunatics, Eclipse (A Piece for Assorted Lunatics).
Počas európskej časti turné v novembri 1972 a v januári 1973 vystupovala skupina Pink Floyd spolu s Roland Petit Ballet. Pre tieto skladby bola vytvorená baletná choreografia „One of These Days“, „Careful with That Axe, Eugene“, „Obscured by Clouds“, „When You're In“, „Childhood's End“ a „Echoes“.
Počas tohto tohto skupina po prvýkrát vystúpila aj s ďalšími hudobníkmi. Dick Parry hral v skladbách „Money“ a „Us and Them“ na saxofón. Skupina si priniesla aj vokalistky.
Skupina Pink Floyd vystúpila 18. mája 1973 v exhibičnej hale Earls Court. Bola to vôbec prvá skupina, ktorá v tejto hale mala kedy koncert.
Kvôli obrovskému úspechu v tabuľkách vďaka albumu Dark Side of the Moon, ktoré sa v USA umiestnilo na 1. priečke a americkému vydaniu singlu Money sa v júni 1973 zmenila povaha a záujem divákov. Skupina zvykla hrávať v divadlách a posluchárniach, teraz ale začala hrávať na štadiónoch.
Obsadenie
Ďalší hudobníci:
Peter O’Toole
Peter Seamus Lorcan O’Toole (* 2. august 1932 – † 14. december 2013) bol írsky herec, osemkrát nominovaný na Oscara, držiteľ čestného Oscara, Emmy, Zlatého glóbusu a BAFTY.
Detstvo
Narodil sa v roku 1932 podľa niektorých zdrojov v Connemare v Írsku, podľa iných v Leedse v Anglicku, kde aj vyrastal. Sám si nebol istý dátumom svojho narodenia, vo svojom životopise hovorí, že akceptuje ako svoj deň narodenia 2. august, hoci jeho írsky rodný list uvádza jún 1932. Matka Constance Jane bola škótska zdravotná sestra a otec Patrick Joseph írsky bookmaker. Bol vychovávaný ako katolík a navštevoval katolícku školu, kde bol preučený na praváka. Neskôr sa stal hrdým na svoj írsky pôvod a preto nosil vždy aspoň jeden zelený kus odevu. Herectvo vyštudoval na Royal Academy of Dramatic Art.
Kariéra
Začínal ako divadelný herec v Bristole. V divadle pôsobil po celý život a v roku 1989 získal Cenu Laurence Oliviera za výkon v hre Jeffrey Bernard is Unwell.
V televízii debutoval v roku 1954, vo filme v roku 1959. Zlom v jeho kariére nastal, keď si ho režisér David Lean vybral do úlohy T E. Lawrence vo filme Lawrence z Arábie potom, ako Marlon Brando a Albert Finney odmietli účinkovanie vo filme. Tento jeho výkon mu vyniesol prvú z ôsmich nominácii na Oscara a magazín Premiere ho označil za najlepší herecký výkon všetkých čias.
Bol jedným z hŕstky hercov nominovaných na Oscara za stvárnenie rovnakej postavy v dvoch rôznych filmoch: kráľa Henricha II. vo filmoch Becket a Lev v zime. Ďalší traja sú Paul Newman, Bing Crosby a Al Pacino, ale iba O’Toole hral tú istú postavu v úplne iných filmoch, ktoré spolu nesúviseli.
Za úlohu v minisérii Jana z Arku získal v roku 1999 Emmy. Stvárnil aj kráľa Priama vo filme Trója. V roku 2006 získal poslednú nomináciu na Oscara za úlohu vo filme Venuša. Svoj hlas prepožičal postave Antona Ega v animovanom filme Ratatouille.
10 júla 2012 oznámil ukončenie hereckej kariéry.
Osobný život
V roku 1959 sa oženil s waleskou herečkou Siân Phillipsovou, s ktorou mal dve dcéry - Kate a Patriciu. Rozviedli sa v roku 1979. Phillipsová neskôr uviedla, že ju O’Toole poháňaný alkoholom mentálne týral a preto ho opustila. Spolu so svojou bývalou priateľkou, modelkou Karen Brownovou, mal syna Lorcana Patricka (* 1983).
Saint-Michel-de-Bannières
Saint-Michel-de-Bannières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gusle
right|thumb|[[Srbské gusle]] Gusle (srb. гусле, albán. lahuta, bulh. гусла gusla) sú tradičný balkánsky sláčikový strunový nástroj s jednou alebo dvomi strunami.
Názov pochádza zo spoločného slovanského slova (slovensky husle, húsť), ktoré označovalo strunový hudobný nástroj. Gusle sa veľmi podobajú na arabský nástroj rabáb, ktorý sa používal v Osmanskej ríši. Na gusle sa nehrá sólo, ale hra sprevádza hlas hráča zvaného guslar, ktorý spieva alebo rozpráva tradičné piesne, balady a legendy.
Roger Taylor
Roger Taylor, OBE narodený ako Roger Meddows Taylor (* 26. júl 1949, King’s Lynn, Norfolk, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, preslávený hrou na bicie v skupine Queen. Okrem hry na bicie hrá na mnoho ďalších nástrojov, spieva a skladá pesničky.
Osobný život
Narodil sa v Norfolku, na východe Anglicka, neskôr sa s rodinou presťahovali do Cornwallu. Roger bol inšpirovaný hrou na gitaru jeho bratranca, vo veku 8 rokov začal trénovať hru na hudobných nástrojoch. Ako školák na krátky čas založil skupinu "The Bubblingover Boys". Neskôr pôsobil v speváckom zbore, čo sa mu osobne veľmi nepáčilo. Okolo roku 1961 sa naučil hrať na gitare, ale svoj záujem upriamoval na bicie. V roku 1965 prišla veľká zmena, keď sa stal členom skupiny "Johnny Quale and the Reaction", skupina hrala známe cover verzie a Roger hral na bicie. O pár mesiacov došlo k zmene v skupine a Roger po odchode Johnyho Quala začal spievať v skupine. Okrem hudby Roger študoval na univerzite London Polytechnic.
V roku 1968 stretol Briana Maya a Tima Staffela a založili skupinu Smile. Smile podpísali zmluvu s vydavateľstvom a vydali singel v USA. V roku 1970 sa skupina odchodom Staffela rozpadla a ich dobrý priateľ Farrokh 'Freddie' Bulsara (neskôr známy ako Freddie Mercury zaskočil na miesto speváka. Skupina hľadala basgitaristu, stal sa ním John Deacon a to znamenalo začiatok skupiny Queen.
Vystupovanie s Queen
náhľad|250px|Roger Taylor za bubnami
Ako bubeník mal impozantný štýl hrania, dokázal hrať rôznym spôsobom; speed (ako v pesničke Stone Cold Crazy), alebo rock-n-roll (v Crazy Little Thing Called Love). Je považovaný za jedného z najlepších „aréna“ bubeníkov vôbec.
Roger okrem bubnovania pomáhal v skupine s podpornými vokálmi ku Freddieho, jeho hlas mnohí prirovnávajú k hlasu Roda Stewarta. Dokáže dosiahnuť veľmi vysoké stupnice, napríklad v Bohemian Rhapsody.
Je autorom úspešných titulov ako napríklad I'm In Love With My Car, Sheer Heart Attack, Radio Ga Ga, A Kind Of Magic a Heaven For Everyone.
Sólo kariéra
Už v roku 1977 sa snažil nahrávať svoje vlastné pesničky. Jeho prvý album vyšiel v roku 1981 a volá sa Fun In Space. Album obsahuje 10 pesničiek a Roger na ňom hral na všetky inštrumenty. V roku 1984 nahral album Strange Frontier (veľká časť pesničiek mala byť na albume Queen- The works).
Po turné Queen v roku 1986 sa rozhodol založiť novú skupinu, aby s ňou mohol koncertovať. Skupina mala názov The Cross a nahrali tri albumy.
V roku 1994 vydal album Happiness?, ktorého pesničky majú silný politický zmysel, Roger odkazuje na boj za slobodu a v prvej pesničke spieva o zverstvách nacizmu. Posledný album Rogera vyšiel v roku 2013 a volá sa Fun on Earth.
V svojej sólo kariére nedosiahol výraznejšie úspechy v hudobných rebríčkoch.
Diskografia
Sólové albumy:
Gauchin-Légal
Gauchin-Légal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Blazón
Blazón je slovný opis erbu alebo vlajky vytvorený podľa heraldických pravidiel, ktorý umožňuje ich výtvarné či fyzické stvárnenie. Blazón v širšom, aj keď heraldicky nesprávnom význame, môže znamenať aj opis iného symbolu, napríklad pečate alebo štandardy.
Úlohou blazónu je zachytiť v texte jednotlivé súčasti erbu tak, aby neboli pochybnosti o ich usporiadaní a vyobrazení, a aby nedošlo k zámene erbov alebo k podvodu. Na opis erbu sa používajú štandardné výrazy, ktoré opisujú jednotlivé znamenia v ustálenom poradí, najčastejšie od vrchu dole, od stredu navonok a sprava doľava (z pohľadu imaginárneho nositeľa štítu, takže vpravo je na vyobrazení vlastne vľavo). Poradie opisu je:
Jednotlivé znamenia sa opisujú v ustálenom poradí nasledovne:
Príklady
thumb|right|Štátny znak Slovenskej republiky má podobu neúplného [[erbu]]
Štátny znak Slovenska
Blazón v texte Ústavy Slovenskej republiky opisuje štátny znak, ktorý má podobu neúplného erbu: Opisuje: Stojí za zmienku, že tento blazón porušuje heraldické pravidlo kontrastných farieb, pretože umiestňuje heraldickú farbu (modrú) priamo na heraldickú farbu (červenú). Tieto dve farby sú však dostatočne kontrastné na to, aby boli rozoznateľné.
Ján V. (pápež)
Ján V. (* 635, Antiochia, Sýria, Byzantská ríša – † 2. august 686, Rím, Pápežský štát) bol 82. pápež Katolíckej cirkvi. Pápežský úrad zastával od 23. júla 685 do svojej smrti.
Biografia
Ján bol aktívny na Treťom carihradskom koncile, kde sa výrazne podieľal na diskusiách a osobne priniesol dokumenty koncilu a súhlas cisára Konštantína IV. so zvolením pápeža Leva II. Hneď po svojom jednohlasnom zvolení bol vysvätený v Lateráne a čakal na potvrdenie svojho zvolenia od ravennského exarchu. Úspešne potlačil snahy o samostatnosť cirkvi na Sardínii, kde metropolita vymenoval biskupa bez zvolenia Ríma. Tohto biskupa Ján odvolal a dosadil ho do úradu až keď uznal, že Svätá Stolica je na Sicílii rozhodujúca autorita. Okrem tohto sa o ňom vie už len to, že počas väčšiny vlády bol chorý a sotva vládal vysväcovať kňazov.
Hard dance
Hard dance je zastrešujúci termín pre skupinu moderných žánrov elektronickej tanečnej hudby. Medzi nich patria Hard house, Nu-NRG, Hi-NRG, Hard-NRG, Hard trance, Freeform hardcore, Hardstyle a Jumpstyle. Do tejto skupiny sa tiež často zaraďujú UK hardcore a UK techno. Tempo hard dance je od 135 do 180 BPM.
Židovská filozofia
Židovská filozofia bola od začiatku a doposiaľ je náboženskou filozofiou. Je súčasťou judaizmu.
Podobne ako Arabi rozvíjali filozofiu cez prizmu koránu, aj Židia pristupovali k filozofii cez posvätnú biblickú problematiku. Židia však vo svojom racionalizme zašli oveľa ďalej, hlásali prvenstvo rozumu a založili racionalistickejšie chápanú a pestovanú filozofiu náboženstva.
Obsadením Jeruzalema chalífom Omarom v roku 636 sa Židia dostali pod nadvládu Arabov, čím prešli aj do novej duchovnej oblasti. Žijúc v moslimskej krajine si rýchle osvojovali arabský jazyk a už okolo roku 683 židovský lekár Messer-Džavaih z Basry preložil sýrske lekárske dielo do arabčiny.
Koncom 7. storočia sa Židia stali pre Arabov sprostredkovateľmi v osvojovaní si vedeckých i filozofických diel. Na druhej strane sa u Židov pod vplyvom Arabov vypestoval väčší liberalizmus v chápaní a poslúchaní Talmudu, s čím súvisel vzrast racionalistických záujmov a opätovné zmierenie sa s filozofiou. V karaitských kruhoch sa začali učenci zaujímať o gramatiku (Masora) a vo východnom chalífáte (Bagdad, Kairuan, Merv) zasa o také špeciálne vedy ako astronómia (Mašallach, ibn Atarí), medicína a matematika (Sahal al-Tabari, prekladateľ Almagestu a jeho syn Abú Sahal Alí (835 – 853)).
Začiatkom 9. stor. sa karaita Benjamin ben Mose z Nahavendu zaoberal všeobecne filozofickou problematikou v aplikácii na náboženstvo. Koncom 8. stor. sa intelektuálne oživenie prenieslo aj k Židom v západnej Európe so strediskom v Narbonne a neskôr v Mohuči a v iných mestách. K osobitnému rozkvetu židovského myslenia dochádza v Španielsku, kde boli preň obzvlášť priaznivé podmienky. Tvorcami židovsko-španielskej kultúry boli talmudista Mojžiš-Ben Chanoch, gramatik Menahem Ben-Saruk a hebrejský básnik Dunaš Ibn-Labrot. Odtiaľ židovské myslenie prúdilo takmer do všetkých krajín Európy, rozširujúc v nich vlastné, ako aj arabské vedecko-filozofické názory.
V stredoveku, tak v Španielsku, ako aj na Blízkom východe žili Židia v úzkom kontakte s Arabmi – moslimami. Veľký vplyv na židovskú filozofiu mal Averroes, veď najvýznamnejší židovskí filozofi vtedy písali v arabskom jazyku.
Aj židovskí myslitelia stáli pred problémom, ako racionálne zdôvodniť vieru v jediného, nadprirodzeného Boha a ako ju intelektuálne obhájiť pred tými, ktorí zmýšľajú inak. Aristotelizmus preniká do židovského myslenia takmer o jedno storočie neskôr ako do arabského, takže ho väčšinou prijímajú v arabskej verzii.
Vrchol stredovekej židovskej filozofie predstavuje Maimonides.
Koválovec
Koválovec je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Dejiny
Koválovec je počtom obyvateľov najmenšia samostatná obec na Záhorí, ležiaca na úpätí Bielych Karpát, v okrese Skalica. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1394. Obec až do 60-tych rokov 20. storočia mala 2,5 krát viac obyvateľov ako dnes. V rámci socialistického plánovania sa obec dostala do kategórie zánikových obcí, čoho dôsledkom bol rapídny úbytok obyvateľstva. Najmenej obyvateľov mala obec v roku 1991 a 2015 a to 137, respektíve 138. Rozdiel medzi týmito dvomi obdobiami je v tom, že kým v roku 1991 bol v obci vysoký podiel staršieho obyvateľstva, v roku 2015 je to naopak.
Sčítanie 2011
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011
Mešek II.
Mešek II. alebo Meško II. môže byť:
Oviedo
Oviedo (v astúrčine Uviéu) je mesto v severnom Španielsku, hlavné mesto autonómneho spoločenstva Astúria. Mesto bolo založené v roku 761.
Oviedo leží v údolí riek Nalón a Nora, pod dominantou hory Monte Naranco. Vzdialenosť od Atlantiku je asi.
Dejiny
Mesto Oviedo vzniklo na pahorku, ktorý Rimania nazývali Ovetao. Jeho zakladateľom bol astúrsky kráľ Fruela, syn Alfonsa I. Astúrskeho (zať a následník kráľa Fruela I. Astúrskeho), ktorý panoval v rokoch 757 až 768.
Neďaleko starej rímskej civitas Lucus Asturum sa v roku 761 presbyteriánsky mních Máximo a jeho synovec Fromestano rozhodli založiť kláštor na okraji rímskej cesty, ktorá spájala mestá León, Pajares a Lugo de Llanera.Rovnako tu zriadili pustovňu na počesť martýra svätého Vincenta. O niečo neskôr sa asi dvadsať mníchov spojilo v kolonizátorskom pláne, premeniac miesto kláštora tak a ako to vyplývalo zo zakladateľskej listiny podpísanej 25. decembra v roku 781 prvým opátom Fromestanom. Následne ho vzal pod svoju ochranu kráľ Fruela I, ktorý toto miesto vybral za sídlo svojej ženy Munie a tu sa im narodil syn Alfonso II., známy ako el Casto.
Neskôr syn Fruelu, Alfonso II. Astúrsky presťahoval hlavné mesto Astúrskeho kráľovstva do tohto miesta a zmenil Oviedo v sídlo biskupa. Taktiež ho ohradil a financoval stavbu palácov, kostolov a iných budov, ako akvadukt (z ktorého dnes zostávajú už len tri stĺpy).
Počas jeho vlády bola v Compostela objavená hrobka pripisovaná apoštolovi Jakubovi (v roku 812), a tento kráľ bol prvým, ktorý navštívil túto hrobku cestou z Ovieda, čím sa Alfonso II. stal prvým pútnikom do Santiago de Compostela a tým bola zahájená prvá cesta pútnikov, ako sa môžeme dočítať v dokumente Alfonsa II. s dátumom 4. september 829.
Viedenská rýchlodráha
right|thumb|Mapa siete v rámci mesta right|thumb|Mapa siete v rámci mesta left|50px|Logo rýchlodráhy right|thumb|Sieť rýchlodráh a metra right|thumb|Trate v širšom viedenskom regióne right|thumb|Vlak v podzemnej stanici Südbahnhof
Viedenská rýchlodráha je rýchlodráha v rakúskom meste Viedeň a jeho okolí. Na rozdiel od mestského metra táto rýchlodráha presahuje hranice mesta a prevádzkuje ju spoločnosť ÖBB. Pozostáva z mnohých rozvetvených liniek.
Kmeňová trať
Všetky linky zastavujú na všetkých staniciach kmeňovej trate okrem liniek S5 a S6, ktoré nezastavujú na Matzleinsdorfer Platz.
Eutanázia
Eutanázia (z gr. εὐθανασία, znamená „dobrá smrť“) v medicíne je úmyselné ukončenie života pacienta, ktorý trpí nevyliečiteľnou alebo smrteľnou chorobou, inou osobou. K eutanázii môže dôjsť rôznymi spôsobmi, preto sa delí na pasívnu a aktívnu. Pasívna eutanázia je úmyselné nevykonanie opatrení na predĺženie života, napríklad rozhodnutie nepokračovať v podávaní potrebných liekov, odpojenie od kyslíka, neumožnenie transfúzie krvi. Aktívna eutanázia je priame úmyselné konanie za účelom ukončenia života pacienta.
Kátov
Kátov je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Eutanázia
Na Slovensku je eutanázia zakázaná, pretože podľa trestného práva je trestný čin a zároveň podľa čl. 15 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky „nikto nesmie byť pozbavený života.“ Vo väčšine krajín je eutanázia zakázaná. V Európskej únii je povolená len v 4 krajinách a to v Belgicku, Holandsku, Luxembursku a Španielsku.
Kátov
Polohopis
Obec leží na východnom okraji do geomorfologického celku Dolnomoravský úval, v podcelku Dyjsko-moravská niva. Južne od obce preteká riečka Chvojnica, západný okraj obce lemuje Výtržina s chráneným areálom Kátovské jazero. Juhovýchodným smerom vedie železničná trať Kúty – Skalica a cesta II/426 (Holíč – Skalica), z ktorej vedie do Kátova dvojica prístupových ciest. Najbližším mestom je južne ležiaci Holíč, okresné mesto sa nachádza  severovýchodne a do krajského mesta Trnava je to  juhovýchodným smerom.
Eutanázia
O prípustnosti alebo neprípustnosti eutanázie sa v dôsledku existencie možnosti jej ľahkého zneužitia živo diskutuje v etike, medicíne, právnej vede a náboženstve.
Kátov
Dejiny
Pradávne osídlenie regiónu potvrdzuje nález kamenného driapadla z hnedého radiolaritu, ktoré bolo objavené na vyvýšenej pieskovej dune, východne od obce. Jeho datovanie spadá do staršej doby kamennej (aurignacienská kultúra) a jeho vek je približne 40 tisíc rokov. Strednú a mladšiu dobu kamennú zastupujú nálezy industrie a črepov, potvrdzujúcich prítomnosť ľudí kultúry s lineárnou keramikou, lengyelskej kultúry a bádenskej kultúry. Medzi vzácne nálezy patria črepy a nátepná kamenná doštička, prezentujúce kultúru zvoncovitých pohárov (2900 – 1900 pred Kr.). Doštička je vyrobená z bridlice, má obdĺžnikový tvar s dierkami v rohoch a slúžila na ochranu ciev na zápästí bojovníka pred spätným nárazom tetivy luku. Pripevňovala sa koženými remienkami. Ďalšie nálezy dokladajú osídlenie v dobe bronzovej, halštatskej (pohrebisko) a laténskej. Poloha v blízkosti centra Veľkomoravskej ríše a brodu cez rieku Moravu bola strategickým územím, čo potvrdzujú nálezy stredovekých slovanských črepov a nádob, ako aj nález strieborných mincí z rokov 1628 až 1750.
Do 13. storočia patrilo územie dnešného Kátova mestu Skalica, až kým ho v roku 1210 ako neobývanú zem daroval kráľ Ondrej II. nitrianskemu županovi Tomášovi. Prvá písomná zmienka o osade Katho pochádza z donačnej listiny z roku 1392, kedy sa spomína ako majetok Holíčskeho hradu. Listina z roku 1452 uvádza osadu Kaatho ako majetok Pongráca zo Svätého Mikuláša, následne sa koncom 15. storočia dostala do vlastníctva rodu Czoborovcov. V neskoršom období obec vlastnili rody Bakičovcov, Révayovcov a Baršonovcov. V roku 1547 do Kátova prišli Habáni, pričom habánsky dvor dlhé roky slúžil ako nemocnica. Práve táto usadlosť sa stala 15. augusta 1627 cieľom útoku skupiny cisárskych jazdcov, ktorý habánsky dom spustošili.
Eutanázia
Antická filozofia označovala ako (heroickú) eutanáziu požiadavku zomrieť bez strachu.
Kátov
Dejiny
V roku 1715 mala obec 8 poddanských a 8 želiarskych usadlostí. V roku 1749 sa panstvo i s obcou stalo majetkom Františka Lotrinského a cisárskej rodiny Habsburgovcov. Súpis z roku 1828 uvádza v obci 64 domov, ktoré obývalo 442 obyvateľov. Kátov bol filiálkou holíčskej farnosti. Po zrušení poddanstva v roku 1848 sa vlastníkmi pôdy stalo dedičným vlastníctvom roľníkov. V roku 1885 sa začala stavať železničná trať Kúty – Skalica, ktorá však v tom čase pri obci nemala zastávku. Koncom 19. storočia Kátov postihlo niekoľko nešťastí; 11. novembra 1862 obec vyhorela, veľké povodne sa do konca storočia vyskytli opakovane až 14 krát. 4. júla roku 1885 široké okolie poničilo krupobitie, nasledované povodňou, ktoré zničili všetku úrodu a priniesli veľkú biedu. Veľká voda zaliala chotár aj v roku 1902, 1906 aj 1908. V 30. rokoch bola neďaleká rieka Morava zregulovaná a tiež boli upravené cesty.
Eutanázia
Legálnosť eutanázie
náhľad|Legálnosť eutanázie v Európe: Na svete je aktívna eutanázia legálna len v 7 štátoch.
Kátov
Dejiny
V obci boli založené viaceré spolky a organizácie; v roku 1926 sa spomína rybársky spolok, o rok neskôr bol založený miestny dobrovoľný hasičský zbor, vzniklo tiež mláťacie a mliekárske družstvo. V roku 1938 mala obec 569 obyvateľov a 121 domov, ktorých život veľmi uľahčila v roku 1944 uskutočnená elektrifikácia. Nasledujúci rok bola vybudovaná na okraji obce železničná zastávka a v roku 1952 bolo založené menšinové Jednotné roľnícke družstvo. Boli opravené cesty a kanály, vybudované garáže požiarnej zbrojnice a zriadená samoobsluha, materská škola i kino a od 22. januára 1962 začalo premávať pravidelné autobusové spojenie. V roku 1961 mala rýchlo sa rozvíjajúca obec už 132 domov a 649 obyvateľov.
Kultúra
V obci sa každoročne koná podujatie Kvetinové dni.
Saint-Michel-Loubéjou
Saint-Michel-Loubéjou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Command & Conquer 3
Command & Conquer 3 môže byť:
Autonómna provincia Bolzano – Horná Adiža
thumb|left|65px upright|thumb|Poloha
Autonómna provincia Bolzano - Horná Adiža (,, po ladinsky Provinzia Autonòma de Balsan/Bulsan – Südtirol), resp. skrátene Autonómna provincia Bolzano, resp. geograficky a historicky Horná Adiža (po taliansky: Alto Adige) či Južné Tirolsko (po nemecky: Südtirol), je provincia so špeciálnym postavením, prevažne nemecky hovoriaca, severná časť talianskeho regiónu Tridentsko-Horná Adiža v talianskych Alpách. Je to integrálna súčasť tradičného Tirolska.
Územie bolo pôvodne súčasťou Rakúska. Po porážke Rakúsko-Uhorska v 1. svetovej vojne ju získalo Taliansko.
Ev
eV môže byť:
e.V. môže byť:
EV môže byť:
ev môže byť:
Euterpé
thumb|150px|Euterpe Euterpé alebo Euterpa alebo zastarano Euterpe (po grécky Euterpé, po latinsky Euterpe) je v gréckej mytológii múza, ktorá ochraňuje hudbu, lyriku; jej atributom je flauta. Jej synom bol trácky kráľ Résos.
Žiarce
Žiarce sú lyžiarske stredisko, ktoré sa nachádza v blízkosti liptovskej obce Pavčina Lehota na úpätí Nízkych Tatier, pri vstupe do Demänovskej Doliny. Jeho nadmorská výška je až.
Razilka smradľavá
Razilka smradľavá (Aposeris foetida) je rastlina z čeľade astrovité (Asteraceae). Podobá sa na bežnú púpavu, ale celá rastlina obsahuje páchnucu mliečnu šťavu, podľa ktorej dostala rastlina pomenovanie.
Rabáb
right|thumb|Rabáb Rabáb je arabský brnkací alebo sláčikový strunový nástroj. Pochádza z dnešného Afganistanu a roziril sa v islamskom svete v 8. storočí. Na rabáb sa hrá vo zvislej polohe. Podobnými nástrojmi sú balkánske gusle alebo čínsky nástroj er-chu.
Takahara (sopka)
Takahara je v neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti japonského ostrova Honšú, severozápadne od mesta Ucunomija. Sopka leží v staršej, pleistocénnej kaldere Šiobara. Postkalderová vulkanická aktivita dala za vznik súčasnej podobe vulkánu.
Posledná erupcia sa odohrala približne pred 6 500 rokmi a vytvorila dóm Fudžisan (pomenovaný vďaka podobnosti podľa najznámejšej japonskej sopky Fudži). Erupcie sa odohrávali pozdĺž zlomového systému Jumoto-Šiobara. V okolí vulkánu sa nachádzajú termálne pramene, čo je toho, že vulkán nie je úplne vyhasnutý.
Boulaide
Boulaide je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Wiltz v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Boulaide má 964 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 7.67% bolo v Boulaide nezamestanosť vyššia o 0.7 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Slavkovský štít
Slavkovský štít je rozložitý štít vysoký    vo Vysokých Tatrách nad Starým Smokovcom. Stojí na konci rázsochy, ktorá vybieha z hlavného vysokotatranského hrebeňa.
Prírodné podmienky
Štít je budovaný z granodioritu. Jeho hrebeň oddeľuje Velickú a Veľkú Studenú dolinu. V roku 1813 sa z vrcholovej kopy zrútili mohutné skalné bloky a mura, ktorá stiekla do Veľkej Studenej doliny, kde sú jej pozostatky dodnes. Podľa niektorých predpokladov mohol byť Slavkovský štít dovtedy najvyšším vrcholom Vysokých Tatier.
Názov
Už v roku 1717 ho v latinskej podobe Szalokiensis mons. spomína Juraj Buchholtz st. Pri opise jeho výstupu na vrchol v roku 1664 ( pozri text o výstupoch) používa názov Schlackendorffer rundte Spitze ( okrúhly Slavkovský štít). Názov od začiatku 19. storočia vychádza z materskej obce Veľký Slavkov. Chotár tejto obce siahal hlboko do Vysokých Tatier. Tretina výmery jej území bola práve v horách.
Výstupy
náhľad|vľavo|Kríž na vrchole Slavkovského štítu Prvý zaznamenaný výstup na vrchol Slavkovského štítu uskutočnil 11. júna 1664 Juraj Buchholtz starší (1645 - 1724) a jeho priatelia. Zmienil sa o ňom v roku 1719 v diele: Das weit und breit erschollene Ziepser Schnéé- Gebürg, ktoré  tlačou vyšlo až v roku 1899 v Levoči. Výstup so zostupom im trval tri dni, čo je neklamným dôkazom toho, že pohyb vo vysokohorskom teréne, kde bola len takmer nepriechodná kosodrevina, bol veľmi namáhavý a nebezpečný. Odvážlivcov ohrozoval nielen neschodný terén, ale aj dravá zver a nevyspytateľné počasie. Na vrchol stúpali východným hrebeňom. Niekoľkokrát ich zakryla nepreniknuteľná perina oblakov. Z jedenásťčlennej Buchholtzovej spoločnosti, na vrchol vystúpili iba štyria - Buchholtz st, vodca pytliak neznámeho mena, kantor zo Spišskej Soboty Martin Jani a študent Matin Weiser ( Veisser). Na štíte boli asi o jedenástej hodine predpoludním. Zdržali sa tam dve hodiny. Na vrchole vystrelili niekoľko rán z pušky a počúvali ozvenu. Potom ich prekvapila búrka s krupobitím. Po nej v peknom počasí zostúpili. Prvý zimný výstup uskutočnil 15. januára 1873 hotelier z Veľkej a správca Starého Smokovca Eduard Blasy. Na vrchol vystúpil s učiteľom Jánom Gellhoffom. Prvá smrteľná nehoda počas túry bola zaznamenaná v auguste 1921, kedy nemenovaný  český turista spadol zo skaly.
Turistika
Slavkovský štít je so svojou výškou jedným z najvyšších zdolateľných vrchov bez použitia horského vodcu alebo horolezeckej techniky. Na vrch sa dá vystúpiť zo Starého Smokovca alebo z Hrebienka. Vedie sem modrá značka. Výstup trvá 5:15 hod., zostup 3:50 hod. Výstup je stredne náročný, zdĺhavý. Počas výstupu sa naskytajú pohľady do Veľkej Studenej doliny a na masív Prostredného hrotu, z vrcholu sú pohľady na Bradavicu a Gerlachovský štít.
Harvestor
right|thumb|Harvestor Timberjack 1070D right|thumb|Rezacia hlava harvestora Harvestor je typ ťažkého lesného vozidla, ktorý sa špecializuje na výrub, odvetvovanie a skracovanie stromov. Lesný harvestor je najčastejšie používaný spolu s vyvážacím traktorom, ktorý tieto stromy vyváža na skládky dreva k cestám.
Harvestor je samohybný stroj vybavený rezacou hlavou, ktorej súčasťou sú nože alebo píla. Hlava je obvykle pripojená na kĺbové rameno ovládané hydraulicky. Najznámejšími výrobcami harvestorov sú Timberjack (vlastník John Deere), Valmet (vlastník Komatsu) a Ponsse.
História
Lesné harvestory boli vyvinuté v Švédsku a Fínsku a dnes sú prevádzkované prakticky v každej komerčnej ťažbe stromov v týchto krajinách. Prvý plne mobilný drevársky "harvestor", PIKA model 75, bol vyvinutý v roku 1973 fínskym systémovým inžinierom Sakarim Pinomäkim a jeho firmou PIKA Forest Machines.
Briestenné
Briestenné môže byť:
Chlorid bárnatý
Chlorid bárnatý (BaCl2) je iónová anorganická zlúčenina chlóru a bária. Je to jedna z najdôležitejších rozpustných solí bária. Podobne ako iné takéto soli je toxický. Sfarbuje plameň do žltozelena. Vykazuje hygroskopické vlastnosti.
Štruktúra a vlastnosti
Chlorid bárnatý tvorí kryštály fluoritového charakteru, tak charakteru chloridu olovnatého. V oboch prípadoch ide o prejav preferencie veľkého iónu Ba2+ pre koordinačné čísla väčšie ako šesť. Vo vodnom roztoku sa chlorid bárnatý chová ako obyčajná soľ, ide o elektrolyt 1:2, roztok má neutrálne pH.
Chlorid bárnatý reaguje so síranovým iónom za vzniku bielej zrazeniny síranu bárnatého.
Príprava
Chlorid bárnatý je možno pripraviť z hydroxidu alebo uhličitanu bárnatého; uhličitan sa vyskytuje v prírode ako minerál witherit. Tieto zásadité soli reagujú s kyselinou chlorovodíkovou za vzniku hydratovaného chloridu bárnatého.
Priemyselne sa vyrába dvojstupňovým procesom z barytu (síranu bárnatého):
Prvý krok musí prebiehať za vysokej teploty.
V druhom kroku je potrebné roztaviť reaktanty. Chlorid bárnatý sa z výslednej zmesi vyplaví vodou.
Z vodných roztokov kryštalizuje chlorid bárnatý do podoby bielych kryštálov dihydrátu: BaCl2•2 H2O.
Použitie
Ako lacná, rozpustná soľ bária má chlorid bárnatý široké spektrum laboratórnych aplikácií. Bežne sa používa na testovanie na prítomnosť síranového iónu (princíp pozri vyššie). V priemysle sa využíva hlavne na čistenie soľanky a pri výrobe solí pre tepelné spracovanie, cementovanie ocelí, pri výrobe pigmentov a pre výrobu ďalších solí bária. Chlorid bárnatý je možné použiť i v zábavnej pyrotechnike pre tvorbu jasnej zelenej farby. Použiteľnosť je však limitovaná toxicitou chloridu bárnatého.
Bezpečnosť
Chlorid bárnatý, rovnako ako ďalšie vo vode rozpustné soli bária, je veľmi toxický. Potenciálnymi protijedmi sú síran sodný a horečnatý, pretože môžu previesť chlorid na nerozpustný (a teda netoxický) síran bárnatý.
Grand Prix Hassan II 2009
Grand Prix Hassan II 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 6. do 12. apríla 2009  na otvorených antukových dvorcoch v marockej Casablance. Titul v dvojhre získal Španiel Juan Carlos Ferrero, ktorý vo finále porazil Francúza F. Serraa. Bol to jeho 12. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Poliak Łukasz Kubot a Rakúšan Oliver Marach, ktorí vo finále porazili švédsko-austrálsky pár Simon Aspelin, Paul Hanley. Pre Ł. Kubota to bol prvý a pre O. Maracha tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇪🇸 Juan Carlos Ferrero vs. 🇫🇷 Florent Serra 6-4 7-5
Štvorhra mužov
🇵🇱 Łukasz Kubot / 🇦🇹 Oliver Marach vs. 🇸🇪 Simon Aspelin / 🇦🇺 Paul Hanley 7-64 3-6 10-6
Gauchin-Verloingt
Gauchin-Verloingt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letničie
Letničie je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Saint-Pantaléon (Lot)
Saint-Pantaléon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Starej Ľubovni
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Stará Ľubovňa v okrese Stará Ľubovňa.
Patrik Kovačovský
Patrik Kovačovský (* 14. september 1970, Bratislava) je slovenský výtvarník a kurátor.
Životopis
Vyštudoval sochárstvo na VŠVU v Bratislave a multimédia/film na študijnej stáži v Kalifornii.
Zastúpený je v domácich a zahraničných zbierkach. V roku 2010 mu vyšla monografia s názvom Patrik Kovačovský – výber z tvorby 19942010 (s textami teoreikov Zuzana Bartošová, Dušan Brozman, Beata Jablonská, Edith Jeřábková, Boris Kršňák Roman Popelár, Pavlína Vogelová, Bogdan Wajberg).
27. október
Narodenia
thumb|upright|[[Roberto Benigni (* 1952)]] thumb|upright|[[Vanessa-Mae (* 1978)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Miguel Serveto († 1553)]] thumb|upright|[[John Hasbrouck Van Vleck († 1980)]]
Hviezda (budova)
thumb|right|Ubytovacie zariadenie OS SR
Hviezda, hovorovo Kukurica je ubytovacie zariadenie Ozbrojených síl Slovenskej republiky.
Je to rezidenčná výšková budova s výškou 82 metrov, postavená v roku 1977, v minulom tisícročí jedna z najvyšších rezidenčných budov v Bratislave v uzatvorenom areáli Ministerstva obrany Slovenskej republiky na Kukučínovej ulici 38.
Moombahcore
Interpreti ako Munchi, Dillon Francis, Knife Party, Nick Thayer a Skrillex napomohli tomuto subžánru k popularite.
Milo Urban
Milo Urban (pseudonymy Ján Rovňan ml., Podbabjagurský a i.; * 24. august 1904, Rabčice – † 10. marec 1982, Bratislava) bol slovenský prozaik, prekladateľ a novinár, jeden z najvýznamnejších reprezentantov modernej slovenskej literatúry.
Životopis
Narodil sa na regióne Orava v rodine hájnika. Rané detstvo prežil v hájovni pod vrchom Babia Hora, prakticky odtrhnutý od civilizácie. Základné vzdelanie získal v Zázrivej, Oravskej Polhore, gymnázium navštevoval v Trstenej a v Ružomberku. Z rodinných dôvodov (tragická smrť otca, nezhody s otčimom) a pre konflikt s profesorom francúzštiny, ktorý vyústil do trojky z mravov, štúdium na gymnáziu zanechal a pracoval ako pomocný redaktor v tlačovom orgáne Slovenskej ľudovej strany (od roku 1938 HSĽS) Slovák a úradník v Spolku sv. Vojtecha v Trnave. Napokon sa jeho finančná situácia vďaka podpore viacerých mecénov zlepšila a on mohol pokračovať v štúdiu na Štátnej vyššej lesníckej škole v Banskej Štiavnici, no štúdium predčasne ukončil pre neriešiteľné finančné problémy.
Pracoval v denníku Slovenský národ v Bratislave, v roku 1927 však ostal po zániku novín nezamestnaný a venoval sa hlavne vlastnej literárnej činnosti. Bol redaktorom v časopise Vatra, neskôr pracoval v periodiku Slovák. Od roku 1940 bol šéfredaktorom ľudáckych novín (od 1941 denníka) Gardista.
Pred koncom 2. svetovej vojny emigroval aj s rodinou do Rakúska, kde bol internovaný v americkej zóne a v roku 1947 eskortovaný do ČSR a postavený pred ľudový (retribučný) súd. V roku 1948 ho ľudový súd odsúdil na verejné pokarhanie za jeho novinársku činnosť počas vojny. Usadil sa v Chorvátskom Grobe a živil sa najmä prekladaním. V roku 1974 sa presťahoval do Bratislavy, kde 10. marca 1982 zomrel.
Tvorba
náhľad|Pamätná tabuľa v Oravskom Podzámku
Urbanova prozaická tvorba patrí k trvalým hodnotám našej spisby. Písal realistické poviedky a novely zo života horalov, romány z obdobia 2. svetovej vojny. V trilógii Živý bič, Hmly na úsvite a V osídlach zachytil osudy obyvateľov hornooravského kraja v 20. a 30. rokoch 20. storočia. Umeleckou a dokumentárnou hodnotou vynikajú najmä jeho knihy spomienok. Prekladal z poľskej, nemeckej (Thomas Mann) a českej literatúry (Karel Čapek). Na jeho dielo mali vplyv hlavne Martin Kukučín a Svetozár Hurban Vajanský, ale tiež Ján Kalinčiak a Pavol Országh Hviezdoslav, zo zahraničných autorov potom Fiodor Michajlovič Dostojevskij, Endre Ady, Petr Bezruč či Jiří Wolker.
Čo sa týka jeho noviel – napätie novely nepramení z vonkajších situačných prvkov, ale zo spôsobu, ako sa vo vedomí človeka postupne koncentrujú dojmy, myšlienky a obrazy, ktoré majú reálnu a dešifrovateľnú príčinu. Urbanova próza neprichádza s mravným ponaučením a odsúdením, ale s úsilím preniknúť do súhry síl v človeku – do jeho myšlienok, i do síl mimo neho, ktoré sa splietajú do tragickej nepochopiteľnosti a ovládajú jeho osud tak, akoby bol iba pasívnou súčasťou, hoci sa im vzpiera.
Esterháziho palác (Námestie Ľudovíta Štúra)
Esterháziho palác (staršie Esterházyho palác) je národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky pod číslom 101-193/2 a trojposchodový palác z roku 1870 na Námestí Ľudovíta Štúra číslo 4 v mestskej časti Staré Mesto v Bratislave.
Charakteristika
V koncepcii pôdorysného usporiadania do tvaru U je na ňom viditeľný vplyv viedenského architektra J. E. Fischera z Erlachu. Za autora štvorposchodového priečelia sa pokladá A. Huter. Priečelie s kamenným vstupným portálom je ozdobené atlantami, ktorí nesú širokú rímsu zvinutú do volút. Na vrchole je mušľa a po stranách vázy.
V súčasnosti tu sídli Slovenská národná galéria a reštauračné zariadenie.
Nasu (sopka)
Nasu je názov skupiny viacerých stratovulkánov a lávových dómov, zoradených v severojužnej reťazi, nachádzajúci sa na japonskom ostrove Honšú. Komplex sa začal formovať približne pred 500 000 rokmi vyformovaním troch andezitovo-dacitových stratovulkánov, nasledovaná vývojom troch menších stratovulkánov (Asahi-dake, Futama-jama a Čausu-dake) s prestávkou približne 200 000 rokov. Historicky aktívne centrum je Čausu-dake, ktorého erupcie sú pomerne časté, no menšieho rozsahu. Väčšie freatické erupcie majú frekvenciu výskytu približne raz za tisíc rokov (posledná v rokoch 1408 a 1410).
Suicidal Tendencies
Suicidal Tendencies (tiež S.T. alebo aj jednoducho Suicidal) je americká hardcore punková a thrash metalová skupina založená v roku 1981 v Los Angeles v Kalifornii. Lídrom skupiny je Mike Muir, ktorý je tiež jediným stálym členom kapely. Skupina je považovaná za „otca“ štýlu crossover thrash. Do súčasnosti vydali 10 štúdiových albumov.
História
Hneď po nahraní ich prvého dema sa "Egie" rozhodol kapelu opustiť a prenechal miesto svojmu bratovi Seanovi. Muir, ktorý v tom čase študoval na Santa Monica College, bral kapelu zo začiatku len ako „party kapelu“, len čo však začali rásť na známosti, Mike našiel v skupine zmysel života. S.T. mali ťažké začiatky, ktoré zahŕňali napr. titulovanie ako „Najhoršia kapela/Najväčší parchanti“ vo Flipside v roku 1982. Takisto sa šírili klebety, že sú členmi gangov.
J’adore Hardcore
„J'adore Hardcore“ je singel nemeckej techno skupiny Scooter z ich štrnásteho štúdiového albumu Under the Radar Over the Top. Bol vydaný ako prvý singel z albumu 14. augusta 2009. Vydavateľstvo All Around the World vydalo singel vo Veľkej Británii 2. novembra 2009.
Suicidal Tendencies
História
Po prvom LP, kapelu opustili bratia Dunniganovci, ktorí boli nahradení Mikeom Ballom hrajúcim na gitaru a Amerym Smithom hrajúcim na bicie. Ball taktiež neostal v kapele dlho a bol nahradený Rickom Battsonom. V roku 1983 skupina podpísala kontrakt s vydavateľstvom Frontier Records a vydali svoj prvý album s rovnomenným názvom ako kapela. Album bol opísaný kritikom Steveom Hueyom ako „Rýchly, zúrivý a zábavný…“. Album obsahuje pieseň „Institutionalized“, ktorá sa objavila vo veľa filmoch ako Repo Man z roku 1984, Iron Man z roku 2008 ale aj v televíznej šou Miami Vice. Krátko po vydaní si za bicie sadol Jon Nelson z kapely Neighborhood Watch. Nelson nikdy nenahral s kapelou žiadny album a v roku 1984 spolu so Smithom opustili kapelu a boli nahradení gitaristom Rockym Georgeom a hráčom na bicie nástroje, R.J. Herrerom.
Prvý návrat
So zostavou Muir, Mayorga, George a Herrera, vydáva kapela v roku 1987 svoj druhý album Join the Army. Album sa stretol so zmiešanými reakciami zo strany fanúšikov, hlavne kvôli jeho viac „metalovému“ zvuku. Ale na albume sú aj hity ako „War Inside my Head“" alebo „Possesed by Skate“. Krátko po vydaní sa v kapele opäť udiali zmeny. Ako nový gitarista prišiel Mike Clark. Ten sa zapájal takmer do každej novej tvorby S.T., čo sa odrazilo na viac thrashovom zvuku. V tom čase Mayorgu nahradil nový basgitarista Ric Clayton. Kapela podpísala kontrakt s vydavateľstvom Epic Records. Prvá nahrávka s Epic Records bola How Will I Laugh Tomorrow When I Can't Even Smile Today v roku 1988. Tento album je skoro kompletne zbavený hardcore-punkových koreňov a je viac založený na thrash-metalovom zvuku. Piesne majú zložitejšiu štruktúru a viac položený doraz na inštrumentálnu zručnosť. Single boli prepustené pre "Trip at the Brain", ktorý bol úspešný a pomohol rozšíriť publikum kapely.
Trujillova éra a druhá pauza
S rastúcou popularitou a väčším záujmom médií, sa S.T. rozhodli vydať kompiláciu dvoch [EP]: "Controlled By Hatred/Feel Like Shit…Déjà Vu", v roku 1989. S ďalším novým členom, basgitaristom Robertom Trujillom.
Rok 1990 priniesol nový album "Lights…Camera…Revolution!", ktorý veľa fanúšikov považuje za ich najlepšie dielo. Album bol nahratý s rovnakou zostavou ako predošlý a kapelu posunul o ďalší krok dopredu ako po hudobnej stránke tak aj po stránke popularity.