cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forum Romanum
Dejiny
Keď sa za cisárstva začali stavať susedné tzv. cisárske fóra, stratilo fórum romanum pôvodný význam a začalo slúžiť ako miesto na prezentáciu cisárskej moci. Fórum poškodili v priebehu jeho dejín časté požiare, ale ozajstný úpadok prišiel v stredoveku; ani toto územie sa totiž nevyhlo bojom rímskej šľachty, ktorí vo vrcholnom stredoveku zvykli premieňať antické stavby na pevnosti. V 13. storočí boli tieto pevnosti zbúrané a ich trosky pokryli námestie. V 14. storočí sa spomínajú v okolí Severovho oblúka zeleninové záhrady. Mramor rozbitých budov a pomníkov sa používal na novostavby alebo na výrobu páleného vápna. V 16. storočí na námestie s cieľom vytvoriť triumfálnu cesty pre Karola V. naniesli hrubú vrstvu zeminy, ktorá zakryla aj väčšinu budov. Táto vrstva zarástla vegetáciou tak, že ešte v 19. storočí sa tu nachádzala alej a Rimania, zabudnúc pôvodné meno, miesto nazývali Campo vaccino (Kravské pole).
Prvé archeologické vykopávky začali v 18. storočí, vo väčšom rozsahu ale až v 19. storočí. Dnes je celé fórum romanum odkryté a verejnosti za poplatok prístupné.
Zoznam staníc pražského metra
Zoznam staníc pražského metra. Pražské metro zahrnuje celkom 61 staníc, z toho 17 na linke, 24 na linke a 20 na linke.
Jiří Nesveda
Jiří Nesveda (* 14. máj 1985) je český profesionálny cyklista, ktorý preteká za tím AC Sparta Praha cycling.
Rostislav Krotký
Rostislav Krotký (* 19. október 1976) je český profesionálny cyklista, ktorý preteká za tímy AC Sparta Praha cycling a Vysočina Cycling. Cyklistike sa venuje od svojich 16 rokov. Okrem nej má rád bežecké lyžovanie.
V roku 2012 založil cyklistický tím Vysočina Cycling.
Vysočina Cycling
náhľad|vpravo|Šéf Vysočina Cycling
Rostislav Krotký založil v roku 2012 cyklistický tím Vysočina Cycling. Je jeho zakladateľ a taktiež jazdec popri pôsobení v tíme AC Sparta Praha cycling. Projekt Vysočina Cycling je zameraný na podporu výkonnostnej cyklistiky na Vysočine a to predovšetkým cyklistiky cestnej, ale nie iba.
V tíme sú jazdci rôznych vekových kategórií: starší, mladší i kadeti (mládež). Okrem Krotkého za tím preteká taktiež jeho tímový kolega z AC Sparta Praha cycling Martin Hunal. Ďalšie mená: Jaroslav Sláma, Lukáš Tomášek, Tomáš Poslušný,...
Vzdelanie
Okrem profesionálnej cyklistiky sa Krotký venuje programovaniu. Vyštudoval VUT Brno, Fakulta elektrotechniky a informatiky v odbore Kybernetika, automatizácia a meranie – Ing.
Frénouville
Frénouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1621 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam náboženských vodcov v roku 2009
Toto je zoznam náboženských vodcov v roku 2009.
Budhizmus
List of 21st-century religious leaders
4936 Butakov
4936 Butakov je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 22. októbra 1985.
Klasický mor ošípaných
Klasický mor ošípaných je vysoko infekčné vírusové ochorenie, ktoré postihuje ošípané a diviaky, pôvodca koluje v populácii, čo znamená riziko znovuzplanutia ochorenia.
Priebeh
Môže byť akútny, subakútny, chronický, atypický alebo inaparentný (skrytý), v závislosti od virulencie infekčného agens (pôvodu).
Vysoko virulentné kmene, príznaky hemoragickej septikémie s vysokou morbiditou a mortalitou.
Kmeňmi so zníženou virulenciou, príznaky zápalových procesov tráviaceho a dýchacieho traktu, alebo inaparentne v sprievode porúch reprodukcie.
Toto ochorenie patrí k hospodársky najzávažnejším, nepodarilo sa ho eliminovať (vylúčiť). V rámci EÚ vnútorný trh je zákaz vakcinácie. Na rozdiel od Severnej Ameriky sa krajinám Európskeho kontinentu doteraz nepodarilo eliminovať infekciu. Do roku 1993 sa u nás ošípané vakcínovali voči tomuto ochoreniu. Vzhľadom k vytváraniu vnútorného trhu k krajinách EÚ, kde je vakcinácia zakázaná, upúšťajú krajiny vstupujúce do EÚ od vakcinácie a tým sú celé populácie ošípaných vystavené možnosti infekcie.
Šírenie infekcie
Najmä voľne žijúcimi, aj hranice krajín prechádzajúcimi diviakmi, ich trusom, surovým alebo nedostatočne tepelne opracovaným mäsom infikovaných ošípaných, alebo diviakov, alebo výrobkami z tohto mäsa.
Priebeh infekčného cyklu bakteriofágov v bakteriálnej bunke
Fág sa zachytí na povrchu baktérie, prenikne a uloží do bunky svoju DNA, v nej produkuje svoje vlastné zložky, ktoré porušujú bakteriálnu stenu, potom novovzniknuté bakteriofágy opúšťajú bunku a napádajú ďalšie baktérie.
Niektoré vírusy sa množia len v niektorých bunkách hostiteľa – epitel bunky, dýchacie orgány, nervové bunky.
Avallon (kantón)
Avallon je francúzsky kantón v obvode Avallon v departemente Yonne v regióne Burgundsko. Tvorí ho 16 obcí.
Manonville
Manonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
4835 1989 BQ
4835 1989 BQ je planétka s priemerom 148 km, ktorú objavili japonskí astronómovia Masajuki Iwamoto a Tošimasa Furuta 29. januára 1989.
Staffelfelden
Staffelfelden je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Horná Ves (okres Žiar nad Hronom)
Horná Ves je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis
Obec sa nachádza asi 2 km južne od Kremnice v nadmorskej výške na sútoku dvoch potokov: Rudnica a Lučanský potok.
Dejiny
Prvú písomnú zmienku o Hornej Vsi nájdeme z roku 1429 (pod názvom Vindisdorf, neskôr aj Villa Schauorum), keď ju kráľ Žigmund dal do zálohy mestu Kremnica. Životy a osudy ľudí boli vždy úzko späté s Kremnicou, pretože väčšina ľudí (v starších dobách) boli banící dochádzajúci za prácou do Kremnice.
Klášterec nad Orlicí
Klášterec nad Orlicí je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 885 obyvateľov, z toho 461 mužov a 424 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 38,3 roka, ženy 40,2 roka).
Ribeauvillé (kantón)
Ribeauvillé je francúzsky kantón v obvode Ribeauvillé v departemente Haut-Rhin v regióne Alsasko. Tvorí ho 10 obcí.
Tomka (priezvisko)
Tomka je slovenské priezvisko odvodené od mena Tomáš. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v obci Podhradie (okres Martin), potom v Handlovej, Martine a v Topoľčanoch.
Známi nositelia
Pozri v článku Tomka.
Usť-Katavskij vagonostroiteľnyj zavod imeni S. M. Kirova
UKVZ je najvýznamnejší z ruských električkových výrobcov. V dobách ZSSR bol hlavným producentom električiek pre ZSSR, a po ČKD druhý najväčší výrobca električiek na svete. Jeho produkcia tak tvorí veľkú časť vozových parkov skoro všetkých električkových prevádzok Ruska a iných bývalých republík ZSSR. Obzvlášť rozšírený je voz KTM-5, ktorých bolo v rokoch 1963-1992 vyrobených skoro 15 000 kusov.
Po páde ZSSR sa UKVZ potýkalo s výrazným poklesom objednávok. Na začiatku 90. rokov bol predstavený voz KTM-8, ktorého produkcia sa zastavila v roku 2007 po vyrobení približne 1500 kusov. Od roku 1999 je v ponuke modernejšie vozidlo KTM-19 (v ruskom jednotnom značení označovaný ako 71-619), ktorý se vyrába dodnes. Roku 2006 UKVZ ako prvý v Rusku vyrobil nízkopodlažnú niekoľkočlánkovú električku (KTM-30). Od roku 2009 je ponúkaný čiastočne nízkopodlažný voz KTM-23 (71-623) nadväzujúci na predchádzaujúce modely
Fresné-la-Mère
Fresné-la-Mère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 531 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haguenau (kantón)
Haguenau je francúzsky kantón v obvode Haguenau v departemente Bas-Rhin v regióne Alsasko. Tvorí ho 16 obcí.
4556 Gumilyov
4556 Gumilyov je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Ľudmila Georgijevna Karačkinová 27. augusta 1987.
Horeňovo (potok)
Horeňovo je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 1,9 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení na styku Žiaru a Turčianskej kotliny na východoseverovýchodnom úpätí vrchu Horeňovo (892,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 630 m n. m.
Koldín
Koldín je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 368 obyvateľov, z toho 172 mužov a 196 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,6 roka (muži 38,8 roka, ženy 38,5 roka).
Manonviller
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zohar Manna
Zohar Manna (* 17. január 1939, Haifa, Izrael – † 30. august 2018, Netanya, Izrael) bol americký informatik a profesor na Stanfordovej univerzite.
Je známy predovšetkým ako autor knihy The Mathematical Theory of Computation vydanej v roku 1974, jednej z prvých kníh poskytujúcich systematický výklad matematickej teórie programovania. Je autorom aj viacerých iných kníh, najmä o teórii programovania a temporálnej logike.
8. február
Narodenia
thumb|upright|[[John Williams (* 1932)]] thumb|upright|[[Carolina Kostnerová (* 1987)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Peter Veľký († 1725)]]
Káder Vancouveru Canucks v sezóne 2005/06
V kádri klubu NHL Vancouver Canucks sa v sezóne 2005-06 objavilo nasledujúcich 28 hráčov:
Stav k 4. marcu 2006
Hráči mimo súčasného kádra
''V tomto zozname sú uvedení hráči mimo súčasného kádra, ktorí odohrali v sezóne 2005-06 za Vancouver Canucks aspoň jeden zápas. Stav k 4. marcu 2006.''
Stráž obrany štátu
thumb|Pamätník obrancom hraníc ČSR v [[Liberecký kraj|Libereckom kraji]]
Stráž obrany štátu (skrátene SOŠ, ) bola ozbrojená zložka v Česko-Slovensku, ktorá existovala v rokoch 1936 až 1939. Vznikla nariadením vlády ČSR číslo 270/1936 zo dňa 23. októbra 1936. Jej hlavnou úlohou bolo zabezpečovať neporušiteľnosť štátnej hranice a nedotknuteľnosť štátneho územia ČSR. Okrem toho sa podieľala aj na zabezpečovaní verejného poriadku a vykonávaní úkonov spojených s colnou správou.
Dejiny
Pred založením Stráže obrany štátu chránila štátne hranice ČSR výlučne finančná stráž riadená Ministerstvom financií ČSR.
Spočiatku boli členmi SOŠ len príslušníci četníctva, finančnej stráže a štátnej polície. Neskôr sa uskutočnil nábor, na základe ktorého bolo prijatých viacero dobrovoľníkov z radov civilných obyvateľov.
Príslušníci SOŠ boli nasadení na strážne pozície na hraniciach v rámci mobilizácie v máji 1938. V pohotovosti zostali až do októbra, resp. novembra 1938. Na viacerých miestach došlo k stretu týchto jednotiek s ozbrojenými jednotkami Sudetonemeckej strany, s jednotkami Szabadcsapatok a Rongyos gárda, ako aj s ukrajinskými nacionalistami na Podkarpatskej Rusi.
K zániku ozbrojenej zložky v rámci ČSR došlo spoločne s rozpadom štátu v marci 1939. SOŠ zdedili nástupnícke štátne útvary Protektorát Čechy a Morava a Slovenský štát, avšak v oboch postupne došlo k jej zrušeniu.
Zoznam českých hudobných skupín
Obsah
Tento abecedne zoradený zoznam obsahuje základné informácie o českých hudobných skupinách a to bez ohľadu na to, či pre danú skupinu existuje samostatný článok alebo nie je vytvorený. Vzhľadom na rozsiahlosť českej hudobnej scény nie je zoznam ešte úplný. Ak máte nejaké overené poznatky, alebo informácie o niektorom mene, ktoré tu chýba môžete ho doplniť.
*
Hore
A
Hore
B
Hore
D
Hore
E
Hore
F
Hore
G
Hore
H
Hore
CH
Hore
I
Hore
J
Hore
K
Hore
L
Nahoru
M
Hore
N
Hore
O
Hore
P
Hore
Alexej Alexejevič Prokurorov
Alexej Alexejevič Prokurorov (po rus.: Алексе́й Алексе́евич Прокуро́ров; * 25. marec 1964, Mišino, Rusko – † 10. október 2008, Vladimír) bol ruský bežec na lyžiach, dvojnásobný medailista z Olympijských hier.
Zoznam českých hudobných skupín
R
Hore
S
Hore
Alexej Alexejevič Prokurorov
Alexej získal jednu zlatú a jednu striebornú. Obe medaily na Zimných olympijských hrách 1988 v Calgary v disciplíne na 30 kilometrov voľnou technikou. Na tejto olympiáde a v roku 2002 bol vlajkonosičom svojej krajiny.
Zoznam českých hudobných skupín
T
Hore
U
Hore
V
Hore
W
Hore
X
Hore
Y
Hore
Z
Hore
Viktoria Laurent-Skrabalova
Viktória Laurent-Škrabalová alebo Viktoria LaSk (* 1980, Košice) je slovensko-francúzska výtvarníčka, spisovateľka a poetka, autorka postapokalyptických a fantasy poviedok a detských kníh.
Životopis
Narodila sa v Košiciach a vyrástla v Prešove. Pracovala ako dopisovateľka pre Prešovský Korzár. V roku 2004 sa v Bratislave zoznámila so svojim budúcim manželom a v roku 2006 sa za neho vo Francúzsku vydala. V súčasnosti žije v Paríži.
Píše v slovenskom a francúzskom jazyku. Jej tvorba je publikovaná na Slovensku, vo Francúzsku a v Belgicku. Podieľala sa na preklade textov Danice Pauličkovej zo slovenského do francúzskeho jazyka pre jej knihu Paris - Le Rêve (Seneca Publishing Company). Spolupracuje s časopisom Glosolália, pre ktorý prekladá články a rozhovory z francúzskeho do slovenského jazyka.
Od roku 2018 maľuje abstraktné obrazy technikou pouring, ale používa taktiež akvarel a experimentuje s atramentmi.
Jej obrazy sú súčasťou kolektívnych výstav vo Francúzsku.Vystavuje však aj v zahraničí (Benátky, Zurich, Miami) a na Slovensku (výstava putovnej galérie Art Trip v priestoroch Francúzskeho inštitútu v Bratislave v roku 2022).
Satan
thumb|Ilustrácia z diela Paradise Lost
Satan (po hebrejsky שָׂטָן Satan, po aramejsky שִׂטְנָא Śiṭnâ: obe slová znamenajú „protivník; obviňovateľ“) je anjel, démon alebo nižší boh v mnohých náboženstvách. Satan hrá rôzne úlohy v Koráne, Starom i Novom zákone a apokryfoch.
V hebrejskej Biblii (t. j. kresťanskom Starom zákone) je Satan anjel, ktorého Boh využíva na skúšanie ľudí z rôznych dôvodov, obyčajne súvisiacich s ich úrovňou zbožnosti (t. j. skúška Adama a Evy v knihe Genezis, Jób a Tobiáš). V apokryfoch a Novom zákone je Satan zobrazený ako zlý vzbúrený démon, ktorý je nepriateľom Boha a ľudstva. Hebrejské slovo satan (שָׂטָן, stn) pôvodne znamená protivník, žalobca, odporca, osočovateľ a je odvodené od slovesa s významom brániť; slovo satan bez člena značí akékoľvek ľudského protivníka, oponenta, žalobcu, zatiaľ čo osobu nebeského žalobcu ľudí – Satana – označuje slovo s členom (ha-satan). Gréčtina používa slová Διάβολος (diabolos = rozdeľovač; ohovárač; ten, ktorý rozdeľuje) a σατανάς (satanás). Veľmi známym židovským textom spomínajúcim opakovane Satana je kniha Jób. V Tanachu sa vyskytujú prekvapivé satanské tituly ako je Boží syn (Jób 1,6) alebo Žiarny alebo Svetlonos (Iz 14,12).
V moderných abrahámovských náboženstvách je Satan obvykle zobrazovaný ako nadprirodzená bytosť, ktorá je ústredným stelesnením zla. Satan je tiež všeobecne známy ako diabol, „Knieža temnoty“. Diabol znamená aj ”rozdeľovač”; latinsky Diabolus spôsobiteľ rozkolu. Belzebub, Mefistofeles alebo Lucifer. V Talmude a niektorých častiach Kabaly je Satan niekedy nazývaný Samael; napriek tomu je väčšina židovskej literatúry toho názoru, že Samael je odlišný anjel. V odboroch angelológia a démonológia tieto rôzne mená niekedy označujú mnoho rôznych anjelov a démonov a panuje výrazná nezhoda o tom, či sú niektoré z týchto bytostí skutočne zlé.
Knihy Nového zákona používajú množstvo satanských titulov. Niektorý z nich sú: diabol (Mt 4,5), satan či Satan (Mk 1,13), had (Zj 12,15), drak, zvodca celej zeme (Zj 12,9), anjel priepasti, Abaddon, Hubiteľ ( Zj 9,11), Belzebul alebo Belzebub (Lk 11,15), Beliál alebo Beliar (2 Kor 6,15), nepriateľ (Mt 13,39), protivník (1 Petr 5,8), žalobca (Zj 12,10) ), vrah, klamár, otec klamstvá (Jn 8,44), anjel svetla (2 Kor 11,14), knieža alebo vládca tohto sveta (Jn 12,31), antikrist (1 Jn 4,3), Zlý (Mt 13 ,19).
Zobrazovanie Satana
V histórii umenia a literatúry bol Satan zobrazovaný rôznymi spôsobmi. Podľa populárneho výkladu knihy Genezis je Satan stotožňovaný s hadom, ktorý presvedčil Evu, aby okúsila zakázané ovocie; tak bol Satan často zobrazovaný ako plaz. V skutočnosti však Genezis priamo netvrdí, že by had mal ďalšiu identitu, či už Satana alebo akúkoľvek inú. Veľa biblistov tvrdí, že had v raji je jednoducho had, schopný hovoriť, argumentovať a pokúšať Evu, pretože ako v mnoho iných mýtoch o stvorení sveta to slúži vysvetľovaciemu účelu.
Populárny obraz Satana, prebraný zo zobrazovania gréckeho boha Pana, je capovi podobný netvor s rohami a kopytami držiaci trojzubec. V novoveku sa tento obraz Satana upravil do ľudskejšej podoby tmavého, hrozivo vyzerajúceho muža s briadkou. Satan zvykne byť tiež zobrazovaný ako šarmantný a príťažlivý muž, čo zodpovedá populárnej mytológii, podľa ktorej Satan získava duše ľudí tým, že využíva ich márnivosť a predkladá im lákavé pokušenia. Vzácne je Satan zobrazovaný ako žena, ako napr. vo filmoch Zmluva s diablom (2000), ale aj Umučenie Krista (2004). Existuje tiež niekoľko obrazov Satana ako krásneho anjela.
Satan v popkultúre
náhľad|vpravo|Moderné zobrazenie Satana Keď sa Satan objavuje vo filmoch a televízii, býva často zobrazovaný ako muž s červenou kožou, rohmi na hlave, kopytami, chvostom a vidlami; inokedy vyzerá ako obyčajný človek a vo vzácnych prípadoch je počuť iba jeho hlas. Medzi známymi zobrazeniami Satana sú kreslené grotesky Warner Brothers, Exorcista W. Friedkina (1973), Omen: Prichádza Satan! Richarda Donnera (1976), Legenda Ridleyho Scotta (1985) a South Park. Vo filme Diablov advokát hral Satana Al Pacino.
V románe Ira Levina Rosemarino dieťa, ktorý sfilmoval Roman Polański, hlavnú hrdinku (Mia Farrowová) oplodní Satan a ona porodí jeho dieťa. V románe španielskeho prozaika Artura Pérez-Reverta Dumasov klub, sfilmovanom ako Deviata brána, hlavný hrdina (Johnny Depp) pátra po zmiznutej knihe, ktorá obsahuje postup pre otvorenie brány do pekla.
Využitie Satana ako stelesnenie zla ponúka mnoho dejových príležitostí. Seriál South Park napríklad dosahuje politicky satirického účinku tým, že Satan v ňom je týraným milencom (evidentne horšieho) Saddáma Husajna. Iní používajú zápasy hrdinov so Satanom na poukázanie ľudských slabostí a nedostatkov pri snahe viesť dobrý život – napríklad Zmluva s diablom (2000 ako remake filmu z r. 1967). A v hororovom žánri Satan poskytuje pôsobivého, takpovediac všemocného protivníka, ako v trilógii Omen.
William Peter Blatty, autor následne sfilmovanej knihy Exorcista, vyhlásil, že ju napísal s evanjelizačným zámerom zobraziť vrcholné zlo ako spôsob, ako pripomenúť svetu potrebu veriť vo vrcholné dobro, Boha.
Satan sa tiež objavuje v hudbe. Veľa rockových hviezd ako Rolling Stones, Ozzy Osbourne a AC/DC nahralo piesne o Satanovi. Napríklad mnoho Osbourneových albumov (sólových, aj s jeho pôvodnou skupinou Black Sabbath) oslavovalo alebo inokedy kritizovalo uctievanie diabla. Rolling Stones majú pieseň „Sympathy for the Devil“ (Sympatie k diablovi), ktorej cover verziu neskôr nahrali Guns N’ Roses pre film Interview s upírom podľa románu Anne Riceovej. Niektorí ľudia tvrdia, že v rôznych populárnych nahrávkach možno nájsť satanské posolstvá, ak sa pustia odzadu dopredu. Táto technika sa nazýva backmasking.
Satanizmus
Satanizmus predstavuje väčší počet náboženských alebo filozofických hnutí, ktoré uctievajú Satana. Aj keď autentickosť historických záznamov uctievania Satana je otázna, niektorí dnešní ľudia sa označujú za satanistov. Niektorí z nich tvrdia, že Satan je reálna bytosť, druhí ho vidia ako symbol živočíšnej žiadostivosti ľudí a pre iných predstavuje symbol buričstva a individualizmu. Veľa z týchto posledných je členmi spoločenstva založeného v šesťdesiatych rokoch Antonom LaVeyom, autorom Satanskej biblie.
Kalinčiakovo
náhľad|Reformovaný kostol Kalinčiakovo (do roku 1948 Varšany) je mestská časť Levíc.
Dejiny
Kalinčiakovo sa radí medzi najstaršie obce Hontianskej župy. V 12. storočí tu stál románsky kostol. Obec je po prvýkrát zmieňovaná roku 1242, kedy je uvádzaná ako Wosyam. Vtedy ju vlastnili synovia Šimona Varsányi-Simonyi, ktorého rodu patril do 18. storočia. Majetky v obci od 15. storočia mali tiež Kálnayovci, neskôr Horváthovci, Jánokyovci a Nyáryovci, ktorí si ich držali do roku 1945.
Po bitke pri Moháči sa juh Slovenska ocitol na hranici kresťanského a islamského sveta. Kalinčiakovo sa stalo súčasťou hontianskeho náhija, jednej z tureckých územne-správnej jednotky. Z tureckých daňových súpisov sa dozvedáme, že roku 1664 tu v 44 domoch žilo 59 osôb. Hlavnou obživou obyvateľov bolo poľnohospodárstvo, chov dobytka, vinárstvo a včelárstvo.
Marainviller
Marainviller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Modo Hockey
MoDo Hockey je švédsky hokejový klub, účastník najvyššej švédskej súťaže v ľadovom hokeji, Elitserien. Sídli v meste Örnsköldsvik.
Steinbach (Haut-Rhin)
Steinbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Muret
Muret môže byť:
Rastislav (prvé meno)
Rastislav je mužské krstné meno.
Muret (kantón)
Muret je francúzsky kantón v obvode Muret v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 9 obcí.
4491 Otaru
4491 Otaru je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Kin Endate, Kazurō Watanabe 7. septembra 1988.
Fresney-le-Puceux
Fresney-le-Puceux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 690 obyvateľov (2009).
Kosořín
Kosořín je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 153 obyvateľov, z toho 80 mužov a 73 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,6 roka (muži 36,9 roka, ženy 36,2 roka).
Milan Michal Harminc
thumb|Milan Michal Harminc, [[Hlavná budova Slovenského národného múzea]] thumb|Milan Michal Harminc, busta v [[Kulpíne, Srbsko]] Milan Michal Harminc (* 7. október 1869 Kulpín, Srbsko – † 5. august 1964, Bratislava) bol slovenský architekt, jeden z najaktívnejších. Patril k tzv. „prvej generácii slovenských architektov“. Ako projektant a staviteľ bol činný 65 rokov (18861951).
Naprojektoval vyše 300 budov v Európe, z toho 171 na Slovensku. Postavil 108 kostolov (resp. chrámov) pre všetky konfesie.
Pridružený štát
Pridružený štát je de facto takmer nezávislý štát, ktorý je v dobrovoľnom zväzku s väčším štátom (väčšinou bývalá koloniálna krajina), ktorá tak zodpovedá za časť suverénnych právomocí pridruženého štátu (spravidla za zahraničnú politiku a obranu).
Milan Michal Harminc
Detstvo a štúdium
Narodil sa v Kulpíne pri Petrovci v Báčskej župe v Srbsku. V Kulpíne skončil základnú školu. Medzi rokmi 1881 a 1882 študoval na nemeckej škole v Buľkesi, teraz Maglić v Srbsku a v rokoch 18821883 na nemeckej akadémii v Novom Sade. Po absolvovaní Nemeckej obchodnej akadémie v Novom Sade pôsobil u svojho otca ako pomocník. Práve tu sa naučil rysovať staviteľské plány. Študoval stavebné konštrukcie ohľadom ktorých začal prezentovať vlastné nápady a riešenia.
Prax a pôsobenie
Neskôr odišiel do Budapešti, kde sa presadil ako autodidakt. V roku 1887 vstúpil do Slovenského spolku. Bol jeho aktívnym členom. Pôsobil ako knihovník a neskôr aj ako predseda, tiež sa staral o spevokol, či divadelný krúžok – všestranne podporoval slovenský život. Vďaka tomu sa bližšie zoznámil aj so slovenským národným hnutím. Po absolvovaní vojenskej prezenčnej služby pracoval pre viacerých staviteľov a firmy napr.: u Jána N. Bobuľu, vo firme Schikedanz a Herzog (18941896), tiež vypomáhal architektovi Kauserovi.
Po nadobudnutí mnohých skúseností si ako dvadsaťosemročný 1. apríla 1897 založil vlastnú projekčnú a staviteľskú kanceláriu v Budapešti. Mal už na to isté prevádzkové predpoklady a vytvoril si vlastný okruh spolupracovníkov. Na začiatku sa venoval predovšetkým projektovaniu obytných a rodinných domov – na Slovensku najmä v Turci a Liptove. V roku 1902 v Liptovskom Mikuláši navrhol vilku pre Dr. E. Stodolu v duchu romantického secesného folklorizmu. Navrhol aj zopár kostolov, administratívnych, či kultúrnych stavieb. Murársku a tesársku majstrovskú školu vykonal v roku 1904. O štyri roky neskôr zložil staviteľskú skúšku a získal kvalifikáciu a titul staviteľa. V tom istom období spoznal vo Viedni Annu Holcovú zo Žiliny, s ktorou sa aj oženil v roku 1904 v Žiline.
V roku 1914 zmenil svoje pôsobisko a presťahoval sa na Slovensko do Liptovského Mikuláša, kde v rokoch 19161918 vlastnil projekčnú a staviteľskú firmu. Bol presvedčený, že práve tu sa bude sústreďovať celý slovenský život. V 1920 bol zvolený za člena Ústredne všetkých staviteľských korporácii a v rokoch 1921 až 1923 pôsobil ako predseda Organizačnej jednoty staviteľov Slovenska. V tomto období (1922) sa presťahoval do Bratislavy, kde pracoval ako samostatný architekt až do ukončenia aktívnej projektovej činnosti v roku 1951. V 1953 bol menovaný prvým čestným členom Zväzu slovenských architektov. Zomrel ako 94-ročný 5. augusta 1964 v Bratislave.
Význam
Slovenský národ už pred prvou svetovou vojnou účinkoval na širokom poli tvorivých činností, nie len na poli literárnom, ale i na poli stavebníctva. Jeho dielo je príkladom rozvoja architektúry od klasicizmu po súčasnú architektúru funkcionalizmu. Vyrastal v Budapešti kde sa ako sedemnásťročný mladík svojou prácou, talentom a snahou o vzdelanie dopracoval od robotníckeho zamestnania, cez stavebnícke skúšky po skúseného tvorcu slovenskej architektúry. Na Slovensku staval monumentálne objekty pozdvihujúc sebadôveru slovenského ľudu a svojou činnosťou ovplyvnil mladšie generácie architektov. Staval monumentálne banky, múzeá, sanatóriá, školy, nemocnice, administratívne budovy a tiež kostoly pre mnohé konfesie, ktoré tvoria značnú časť jeho diela v rozmanitých štýloch až po funkcionalizmus s jednoduchosťou masy a jej členenia.
Tvorba
M. M. Harminc bol asi najproduktívnejším architektom 20. storočia. Premeny architektúry konca 19. stor. a prvej polovice 20. storočia sú viditeľné v jeho vyše tristo projektoch, ktorých je autorom. Ich hodnota nie je v tvorbe nového architektonického tvaroslovia. Bol majstrom v používaní adekvátneho tvaroslovia a celkového pôsobenia svojej budovy v danom prostredí, hlavne v mestskom. Jeho tvorbu možno rozdeliť do troch období, kde možno identifikovať znaky troch výtvarných prúdov európskej architektúry.
Prvé obdobie
Patria sem jeho počiatky a tiež činnosť pred prvou svetovou vojnou, keď za rakúsko-uhorskej monarchie pôsobil v Budapešti. V tomto období väčšinou projektoval rodinné domy a vilky, zopár menších administratívnych i kultúrnych budov a kostoly. Po výtvarnej stránke je jeho tvorba ovplyvnená romantizujúcim pseudohistorizmom. Prešiel od používania štukových dekoratívnych článkov na priečeliach k skladbovému zjasneniu a zjednodušeniu.
Rodinné domy, vily a nájomné domy
Pred vojnou postavil v Budapešti asi 45 domov.
Verejné stavby
Jeho cesta k funkcionalistickej architektúre viedla všetkými prejavmi architektonickej tvorby druhej polovice 19. storočia. Práve na stavbe Slovenskej banky pokračoval vo svojej neozdobnej architektúre. Vlastná tvorba je podriadená požiadavkám praktického použitia, účelnosti a hlavne oslobodenie od ornamentiky. Tento nový smer, dodatočne nazvaný racionalizmus, vyhovoval životným pocitom novej spoločnosti.
Táto stavba je jednou z najstarších stavieb v Ružomberku a patrila rodine Houdkovej. Tu sa narodila spisovateľka a prekladateľka Bohdana Makovická-Škeltétyová, manželka Jozefa Škultétyho. Ďalej sa tu narodil aj politik, publicista a národovec Ing. Ivan Houdek. Dom patril k významným strediskám slovenského národného života.
Dnešnou novou funkciou budovy je knižnica. Výhodou tejto knižnice je hlavne to, že sa nachádza v strede mesta na pešej zóne v tichom prostredí.
Školy
Pobedim (1904)
Chrámy
náhľad|[[Kostol Panny Márie Ružencovej (Černová)|Kostol Panny Márie Ružencovej v Černovej v Ružomberku.]]
Druhé obdobie
Sa začalo v roku 1915, potom čo sa Harminc presťahoval na Slovensko. Po politických a spoločenských zmenách, patri Harminc k architektom, ktorým sa dostáva veľa projekčných možností. Od vplyvov budapeštianskych pseudohistorických a secesných princípov sa viac orientuje na európsku architektúru, ktorej silným zdrojom bolo Nemecko, ktoré prezentovalo výtvarné zásady „modernej oficiálnej monumentality“.
Verejné stavby
náhľad|[[Sanatórium doktora Szontágha, Nový Smokovec]] náhľad|[[Bankový palác Tatra banky (dnes Ministerstvo kultúry SR) dokončená v roku 1925]]
Achtang
Achtang je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka, na južnom konci pohoria Stredokamčatský chrbát medzi riekami Boľšaja Kimitina a Kozyrevka. Masív 1 956 m vysokej vulkánu je tvorený prevažne bazaltami a jeho vznik sa datuje na neskorý pleistocén. Juhozápadne od úpätia sopky sa tiahne reťaz troskových kužeľov, ktorá je zdrojom mladých lávových prúdov. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.
Milan Michal Harminc
Verejné stavby
Školy
Kostoly
Tretie obdobie
Tu spadá obdobie od roku 1929, ktoré je značne ovplyvnené konštruktizmom a funkcionalizmom – jednoduchosť masy a jej členenia. Ale stále sú viditeľné prvky monumentality.
Chrámy
Harminc projektoval výlučne budovy až na pár výnimiek. Patria medzi ne ikonostasy v srbskom pravoslávnom chráme, či niekoľko oltárov v ostatných kostoloch a dve mauzólea: mauzóleum Petra Luppu a dr. Milana Mandiča v Pomázi pri Budapešti.
Zaujímavosti
Traduje sa, že raz pred príchodom do Tatier sa Harminc telegraficky ohlásil. Bál sa totiž, aby neskoro večer neostal v Poprade bez spoja. Keďže telegram posielal z Budapešti, Szontághov úradník pochopil jeho podpis (harminc, maď. = 30) ako počet prichádzajúcich hostí a poslal k rýchliku primeraný počet kočov. Úradník pristupoval k svojej práci naozaj zodpovedne, a tak Harminca v Smokovci čakalo aj tridsať porcií večere a tridsať postelí.
Nice
Nice (latinský a grécky názov pozri v článku Nikaia) je francúzske mesto. Je hlavným mestom obvodu Nice a spolu s 23 okolitými obcami tvorí Spoločenstvo aglomerácie Nice-Côte d'Azur (Communauté d'agglomération de Nice-Côte d'Azur). Mesto má rozlohu, 346 000 obyvateľov (aglomerácia až 933 000) je významné turistické stredisko juhovýchodného pobrežia krajiny.
Poloha
Nachádza sa na juhu v Provensalsku medzi Cannes a Monakom na Azúrovom pobreží Stredozemného mora, v prefektúre departementu Alpes-Maritimes v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Victor Vasarely
Victor Vasarely (vlastným menom Vásárhelyi Győző, * 9. apríl 1906 , Pécs – † 15. marec 1997, Paríž, Francúzsko) bol francúzsko-maďarský maliar, grafik a sochár, ktorého meno je neodmysliteľne späté s op-artom a kinetickým umením. Svoj výtvarný jazyk obohatil o vynachádzavú prácu s iluzívnosťou ľudského videnia. Obraz Zebra, vytvorený Vasarelym v tridsiatych rokoch, je považovaný niektorými za jeden z najskorších príkladov op-artu. Estetický efekt často počíta s optickým klamom a dotvára sa až na sietnici v oku diváka, ktorý sa tak stáva aktívnym vnímateľom diela.
Vytrvalo odmietal uznať bariéry medzi „vysokým“ umením, vedou a veľkomestským spôsobom života moderného človeka. Často musel bojovať s nepochopením, výraznejšie sa presadil až v štyridsiatych rokoch, no do dejín umenia sa nezmazateľne zapísal po druhej svetovej vojne ako zakladateľ op-artu. Vasarelyho obrazy a grafiky dokážu vzbudiť dojem pohybu a plasticity. Aj tie, kde použil len štvorce a kruhy, čo však nebolo vždy pravidlom, pôsobia napriek strohým formám nezvyčajne živo. Často zábavná hra s pravidelnosťou a asymetriou vytvára napätie a pozýva diváka do sveta, kde sa od zdanlivo jednoduchých vzťahov odvíja abstraktné dobrodružstvo s hranicami vlastného vnímania. Najmä pestrofarebné grafiky pôsobia spontánne, no každej z nich predchádzala zložitá príprava a matematické výpočty.
V roku 1955 definoval vo svojom Žltom manifeste myšlienku sériového šírenia umeleckého diela. Svojou tvorbou ovplyvnil aj reklamu, propagáciu, dekoratívne umenie, módu a architektúru.
Život a práca
V roku 1925 začal študovať medicínu na lekárskej fakulte Budapieštianskej univerzity. V roku 1927 odišiel z medicíny, aby začal študovať tradičnú kresbu na súkromnej Podolini-Volkmann Akadémii. V roku 1928 nastúpil na grafickú školu Alexandra Bortnyika, ktorá sa nazývala "budapeštiansky Bauhaus" (existovala až do roku 1938). Pre finančné obmedzenie nemohla táto škola ponúknuť všetko to čo ponúkal Bauhaus. Namiesto toho sa sústredili na úžitkové grafické umenie a typografický dizajn.
Po 2. svetovej vojne si otvoril ateliér v Arcueil, čo je predmestie vzdialené asi 10 kilometrov od centra Paríža. Po roku 1945 sa podstatným spôsobom podieľal na Salóne nadnezávislých, Májovom salóne a Salóne des Réalités nouvelles. Najmä za grafiku získal množstvo ocenení na prestížnych medzinárodných prehliadkach. V roku 1961 sa napokon usadil v Annet-sur-Marne. thumb|Vasarelyho Optická ilúzia v Pécsi Počas nasledujúcich troch desaťročí vyvrcholil jeho štýl geometrického abstraktného umenia. Pracoval s rôznymi materiálmi, ale používal iba minimálny počet foriem a farieb:
5. júna 1970 otvoril svoje prvé múzeum s viac ako 500 prácami v renesančnom paláci v Gordes (zavreté v roku 1996). Druhý hlavný záväzok bola Nadácia Vasarely v Aix-en-Provence, múzeum bolo špeciálne navrhnuté Vasarelym. To slávnostne otvoril v roku 1976 francúzsky prezident Georges Pompidou. Dnes je múzeum v dezolátnom stave, niekoľko z vystavovaných kusov bolo poškodených vodou pretekajúcou zo strechy. V roku 1976 bol jeho veľký kinematický objekt Georges Pompidou nainštalovaný v centre Pompidou v Paríži. V tom istom roku bolo Vasarelyho múzeum umiestnené v jeho rodnom meste, v Pecsi v Maďarsku a vybavili ho veľkým množstvom Vasarelyho prác. V roku 1982 154 špeciálne vytvorených serigrafov vzal do vesmíru kozmonaut Jean-Loup Chrétien na palube francúzsko-sovietskej kozmickej lode Saľut 7 a neskôr boli predané pre účely UNESCO. V roku 1987 bolo otvorené druhé maďarské Vasarelyho múzeum s viac než 400 prácami v Zichyho paláci v Budapešti.
Zomrel v Paríži 15. marca 1997.
Marbache
Marbache je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kaštieľ v Kalinčiakove
Kaštieľ v Kalinčiakove stojí v obci Kalinčiakovo, mestskej časti Levíc.
Dejiny
Kaštieľ nechali v 18. storočí v barokovom štýle postaviť Jánokyovci. V roku 1820 ho Majthényiovci klasicistisky prestavali a rozšírili. Poslednými majiteľmi boli Nyáryovci, v ktorých vlastníctve zostal do roku 1945. Od poslednej majiteľky Margity Bolfasovej si majetok často prenajímal židovský hospodár Móric Freyer. V roku 1924 bola v kaštieli sprevádzkovaná slovenská ľudová škola. V roku 1948 po druhej pozemkovej reforme tu nejaký čas bývali kolonialisti.
Popis
Ide o jednopodlažnú trojkrídlu budovu so spojovacím stĺporadím. K pôvodnej strednej budove boli pri prestavbe v roku 1820 pristavené dve krídla, ktorá sú s budovou spojené kolonádou. Uprostred strednej budovy vystupuje vstupný portikus s kanelovanými stĺpmi. V bočných rizalitoch sa nachádza trojica empírových okien so štvoricou stĺpikov.
Jana Laššáková
Politická činnosť
Jana Laššáková bola predsedníčkou krajskej organizácie strany SMER - sociálna demokracia v Banskobystrickom kraji a členkou predsedníctva strany. Ako poslankyňa NR SR za túto stranu pôsobila medzi rokmi 2002 až 2017. Od roku 2012 predsedníčka parlamentného klubu strany.
V rokoch 2012 až 2016 bola vo funkcii podpredsedníčky Národnej rady. Počas celého politického pôsobenia bola členkou Mandátového a imunitného výboru, Výboru Národnej rady Slovenskej republiky na preskúmavanie rozhodnutí Národného bezpečnostného úradu, Ústavnoprávneho výboru a Výboru pre ľudské práva a národnostné menšiny.
V novembri2014 bola na jeden deň poverená výkonom funkcie predsedu NR SR.
Jej členstvo v strane SMER-SD zaniklo 13. decembra 2017 na základe menovania do sudcovskej funkcie. Rezignovala tiež na funkciu predsedníčky krajskej organizácie v Banskobystrickom kraji, vo funkcii ju vystriedala jej menovkyňa Ľubica Laššáková.
Kritika
Podľa informácií denníka Plus jeden deň získali neziskové organizácie priateľa poslankyne Jany Laššákovej štátny príspevok na zriadenie tzv. sociálneho podniku. Laššáková je tiež kritizovaná pre signalizovanie poslancom NR SR za stranu SMER-SD ako majú postupovať pri hlasovaní.
4736 Johnwood
4736 Johnwood je planétka s priemerom 27 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 13. januára 1983.
Steinbrunn-le-Bas
Steinbrunn-le-Bas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jonatan Erlich
Jonatan Erlich, יונתן ארליך, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Jonathan Erlich (* 5. apríl 1977, Buenos Aires, Argentína) je súčasný izraelský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 14 turnajov ATP vo štvorhre.
Krasíkov
Krasíkov je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 328 obyvateľov, z toho 158 mužov a 170 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 38,6 roka, ženy 39,8 roka).
Cruzy-le-Châtel (kantón)
Cruzy-le-Châtel je francúzsky kantón v obvode Avallon v departemente Yonne v regióne Burgundsko. Tvorí ho 16 obcí.
Fresney-le-Vieux
Fresney-le-Vieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brynäs IF
Brynäs IF je švédsky hokejový klub, sídliaci v meste Gävle, účastník najvyššej švédskej súťaže v ľadovom hokeji. Bol založený v roku 1912, ľadový hokej sa tu začal hrávať v roku 1939. Klub hrá na najvyššej úrovni od roku 1960. Získal 13 titulov, posledný v roku 2012.
Ropná škvrna
thumb|Ropná škvrna v okolí ťažobnej plošiny Ropná škvrna je škvrna, ktorá vzniká v dôsledku úniku tekutej ropy, či iného ropného produktu do okolitého prostredia v dôsledku ľudskej činnosti. Ide o druh znečistenia.
Termín je často chápaný na označenie úniku ropnej látky do oceánu, či do pobrežných vôd, ale vo všeobecnom chápaní označuje akékoľvek vyliatie ropnej látky do prostredia. Môže ísť o vyliatie surovej nespracovanej ropy, rafinovanej ropy, benzínu, nafty atď. Pri úniku ropných látok často trvá mesiace až roky, než sa prostredie opätovne vyčistí do pôvodného stavu pred únikom. Mimo ľudského zavinenia sa môže ropa do prostredia dostať tiež prírodnými pochodmi únikom z miest, kde bola akumulovaná. Väčšina znečistení ľuďmi je spôsobená únikom ropných látok z pevniny, ale najväčšej pozornosti sa dostáva nehodám tankerov, či ťažobných plošín.
Keďže ropné látky sú ľahšie než voda, plávajú na jej povrchu a vytvárajú tak mikrofilm, ktorý je nebezpečný pre život a to ako z dôvodov nepriepustnosti kyslíku, tak napríklad z obalenia živočíchov ropou.
Bounty Bay
thumb|Zátoka Bounty Bounty bay je zátoka pri hlavnom meste Pitcairnových ostrovov Adamstowne.
Je pomenovaná po britskej lodi Bounty z 18. storočia, na ktorej vypukla vzbura, ktorá bola neskôr veľakrát literárne (román Vzbura na lodi Bounty) i filmovo spracovaná. Cesta Bounty nakoniec skončila práve v tejto zátoke.
Maron (Meurthe-et-Moselle)
Maron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4836 Medon
4836 Medon je planétka s priemerom 170 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 2. februára 1989.
Břetislav II.
Břetislav II. (*?, † 22. december 1100, hrad Zbečno) bolo české knieža (od r. 1092) z rodu Přemyslovcov.
Najstarší syn kniežaťa a prvého českého kráľa Vratislava II. a jeho druhej manželky Adléty Uhorskej bol zvolený kniežaťom 14. septembra 1092. Hneď na počiatku svojej vlády vyhlásil zákaz všetkých dožívajúcich pohanských zvykov a obyčajov. Prvý článok jeho nariadenia obsahoval vypovedanie všetkých čarodejníkov, kúzelníkov a veštcov z krajiny. V roku 1097 nariadil vyhnanie slovanských mníchov zo sázavského kláštora. Na ich miesto povolal rehoľníkov z kláštora v Břevnove.
V roku 1093 vpadol Břetislav II. do Poľska, kde bojoval s kniežaťom Vladislavom I. Hermanom. Počas bojov bolo veľmi spustošené Sliezsko. Pokúsil sa zrušil tzv. starešnícky zákon svojho deda Břetislava I., a tým sa snažil zaistiť následníctvo pre svojho mladšieho brata Bořivoja.
Břetislav II. bol na sklonku roku 1100 pri návrate z lovu zavraždený pri hrádku Zbečno. Súčasníci považovali tento akt za odplatu Vršovcov.
Rodinné pomery
S manželkou Lukartou (* okolo 1075, † 31. december neznámeho roku) mal jedného syna Břetislava (*?, † 8. marec po 1030).
Radosť
Radosť je výrazne vymedzený psychický stav, v ktorom subjekt prežíva naplnenie svojho údelu.
Radosť je spontánna vnútorná emocionálna reakcia na príjemnú situáciu, osobu alebo spomienku. Navonok sa prejavuje rôzne od úsmevu až po radostné výkriky. Radosť je spojená s pocitom šťastia, jasnou a pozitívnou náladou, človek sa cíti dobre, vo chvíľach radosti sú splnené všetky jeho okamžité psychické potreby. Patrí k najpríjemnejším a najprirodzenejším emóciám.
Radosť môžeme považovať za pozitívnu či negatívnu vo vzťahu k platným mravným normám (napr. radosť z vykonanej práce, škodoradosť, či radosť z víťazstva nad súperom).
Výrazom radosti je tlieskanie a poskakovanie. Radosť je výraz duševnej pohody.
Kresťanstvo
Biblia zobrazuje radosť z blízkosti Boha ako jeden z veľkých zdrojov síl, ktorý umožňuje prekonávať aj také situácie, ktoré sú ťažké a neradostné. Kresťanstvo upozorňuje aj na radosť, spojenú so službou blížnemu.
V kresťanstve radosť býva spájaná s pôsobením Ducha svätého.
Budhizmus
Zakladateľ budhizmu Siddhártha Gautama si ako lekár, stretávajúci sa s utrpením, chorobami a smrťou, uvedomoval, že existujú aj radosti a potešenia, ale spoznal, že tieto hodnoty nie sú trvalé. Uvedomil si nestálosť všetkého v živote, aj radosti, i to, že i do chvíľ radosti vnáša napokon vedomie nestálosti a smrti pocity trýzne a utrpenia.
Epikuros
Pre gréckeho filozofa Epikura je radosť (gr. hédoné) a slasť hlavným cieľom ľudského života. Podstatou Epikurovho etického učenia je človek ako jedinec hľadajúci sťastie a radosť. Blaženosť a slasť nachádza v umiernenom spôsobe života, ktorý je naplnený duchovnými pôžitkami z filozofického rozjímania. Telesné pôžitky sú krátkodobé a prechádzajú do svojich protikladov, trvalú blaženosť dosahuje iba pokojná duša filozofa.
Podľa Epikura, spomedzi všetkých hodnôt je najhodnotnejšie priateľstvo, keďže zohráva dôležitú úlohu v živote ľudí, prostredníctvom neho sa uľahčuje medziľudská komunikácia, a ľahšie je dosiahnuteľná radosť, teda aj priateľstvo patrí k cieľom ľudského života.
Erich Fromm
Erich Fromm rozlišuje medzi radosťou, potešením, veselosťou - krátkodobým povznášajúcim pocitom - a radosťou spätou s ľudskou sebarealizáciou. Radosť zo sebarealizácie ako životný princíp postavil do protikladu so životným princípom hedonizmu, znakom konzumnej spoločnosti.
Henri Bergson
Radosť vždy ohlasuje - hovorí Bergson -, že životu sa darí, že získava pôdu, že získal víťazstvo: každá veľká radosť má víťazný prízvuk. Všade, kde je radosť, je tvorenie: čím bohatšie tvorenie, tým hlbšia radosť.
Óda na radosť a hymna Európskej únie
Friedlich Schiller píše v básni Óde na radosť o radosti ako o božskom princípe, božskej iskre, považuje ju za "dcéru z raja", ktorá všetko oživuje a spája ľudí - Schiller píše, že skrze radosť "sa stanú všetci ľudia bratmi".
Ideu básne vyjadrujúcej Schillerovu idealistickú víziu o bratstve celého ľudstva zdieľal aj Ludwig van Beethoven a vo svojej poslednej, 9. symfónii pretavil "Ódu na radosť" na veľkolepý záver tejto symfónie, v „evanjelium lásky, radosti a viery“.
V roku 1972 Rada Európy vybrala Beethovenovu "Ódu na radosť" za svoju hymnu. Odvtedy bez slov, len v jazyku hudby vyjadruje ideály slobody, mieru a solidarity.
Neskôr, v roku 1985 bola predsedami vlád a hláv členských štátov Európskej únie schválená a prijatá za oficiálnu hymnu Európskej únie. Vyjadruje hodnoty vlastné všetkým európskym štátom, oslavu zjednotenia pri uchovaní rôznorodosti a rozmanitosti jednotlivých členských štátov.
Viereckschanze
thumb|Replika [[Kamenná hlava z Mšeckých Žehrovic|Kamennej hlavy heroa nájdenej vo viereckschanze pri Mšeckých Žehroviciach]] Viereckschanze (-nem. slovo, [vyslov: fírekšance], doslova; štvoruholníkový val, nemecké množné číslo: Viereckschanzen; iné názvy: štvoruholníkové valy, [za predpokladu, že ide o svätyňu:] (keltská) svätyňa štvoruholníkového typu ) je v archeológii štvoruholníkový areál ohraničený valmi v západnej a strednej Európe z laténskej doby.