cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstri speváci norimberskí
2. Obraz
Mesto prichádza na slávnosť. Majestátnosť týchto okamihov korunuje výhľad na Norimberg. V pozadí vidno norimbergské kostoly a katedrálu, paláce a meštianske domy, spolu s hrdým norimbergským hradom na kopci. Na lúke sú veľké kamenné a drevené tribúny, pre majstrov aj ľud, vyzdobené zástavami. Rad – radom prichádzajú cechy so so svojimi insígniami, ako posledný cech majstrov spevákov. Ľud nadšene pozdravuje svojich majstrov, zvlášť všeobecne váženého a obľúbeného Sachsa. Cerémonia sa pomaly začne. Sachs otvára slávnosť svojím prejavom, kde oznámi podmienky dnešného umeleckého zápasu. Ako prvý uchádzač sa hlási Beckmesser. Jeho žalostné spotvorenie Waltherovej poézie na banálnu melódiu vlastnej nočnej serenády vyvolá búrku posmechu, pre ktorú ani nemôže dokončiť svoj prednes. Rozzúrený označí Sachsa za autora veršov. Sachs dosiahol, čo chcel. Pokojne vyhlási, že skutočný autor veršov, Walther von Stolzig, môže dokázať, že správne prednesená pieseň je očarujúca. Majstri Waltherovi na Sachsovo naliehanie dovolia spievať. Walther svojím oduševneným spevom uchváti všetkých ľudí. Nakoniec, ho Pogner slávnostne prijme do meistersingerovského spolku a tak zaľúbencom už nestojí nič v ceste. Eva korunuje svojho milého vavrínovým vencom. Napokon za zborového pokriku na slávu, Pogner dá Waltherovi Evinu ruku. Opera sa končí precítenými Sachsovými slovami o veľkolepom nemeckom umení. Slávnosť vrcholí spontánnou oslavou najväčšieho majstra, múdreho a dobrého človeka Hansa Sachsa…
Postava Beckmessera
Tento malý pedantný kritik, mestský pisár Sixtus Beckmesser je najsmiešnejšou a najmenej prispôsobivou postavou v opere. V skutočnosti v tejto postave Wagner ironizuje svojho veľkého nepriateľa, viedenského hudobného kritika Eduarda Hanslicka. Táto postava je čistou paródiou tohto nenapraviteľného zástancu starej formy opery, neuznávajúc nič nové. Dokonca v prvej skice opery, celkom z Wagnerovej mladosti, postava nemala nosiť meno Beckmessera, ale Veita Hanslicka. Neskôr Wagner zmenil v dôsledku cenzúry meno na Hansa Licka a až oveľa neskôr, o 20 rokov neskôr, keď na opere začal aktívne pracovať, Wagnerova nenávisť voči Hanslickovi ustúpila jeho umýslu vytoriť veľké autentické dielo a preto dal postave meno Beckmesser. Sixtus Beckmesser bol skutočne Norimbergským básnikom, ktorý žil v 16. storočí a horlivo bojoval za staré formy skladania básni, pričom bola známa jeho nenávisť k novátorom.
Dietersdorf am Gnasbach
Dietersdorf am Gnasbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Žije tu obyvateľov.
Saint-Gilles-Croix-de-Vie (kantón)
Saint-Gilles-Croix-de-Vie je francúzsky kantón v departemente Vendée v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho 14 obcí.
Priateľ ľudu (1861 – 1867)
Priateľ ľudu boli slovenské politické noviny uhrofilských Slovákov, ktoré vychádzali v rokoch 1861 až  1867. Boli to prvé slovenské politické noviny, ktoré vystúpili pred slovenskú verejnosť po roku 1860 (čiže po skončení Bachovho absolutizmu).
Dňa 20. II. 1861 vyšlo v Pešti prvé číslo jej Priateľa ľudu, ktorý mal podtitul: Slovenský politický týždenník. Jeho vydavateľom a redaktorom bol Lukáč Mácsai. Druhým redaktorom (spolupracovníkom) novín bol Ladislav Szeberíny. Obidvaja boli známymi novinármi už z rokov meruôsmych, keď vydávali noviny toho istého mena (Priateľ ľudu (1848 – 1849)). Od 3. IV. 1861 sa stal spoluredaktorom novín aj Ferdinand Pfeifer.
Mácsayho Priateľ ľudu síce aj teraz tak, ako v revolúcii bojoval proti Habsburgovcom a rakúskemu absolutizmu, ale zastával pritom reakčnú uhrofilskú, protislovenskú líniu, v snahe čo najlepšie slúžiť peštianskym vládnym kruhom. Tentoraz však vykonával svoju protislovenskú politiku veľmi opatrne a postupne, aby od nej neodradil ľudí nacionálne vlažných, ale aj uvedomelých Slovákov.
Preto napr. si vytýčil taký politický program, ktorý obsahoval aj boj za sociálne požiadavky ľudu, a to v takej miere, v akej sa nevyskytovali ani v Pešťbudínskych vedomostiach, ani v slovenskom národnom memorande. Priateľ ľudu očakával napr. od uhorského snemu likvidáciu najkrikľavejších feudálnych prežitkov, ako bolo zrušenie viničnej dežmy, poddanských poplatkov z kopaničiarskej pôdy, zrušenie nadmerných daní, ale hlavne odstránenie polokoloniálneho postavenia Uhorska k rakúskym zemiam.
Priateľ ľudu si však zachoval aj všetky svoje vážne nedostatky a omyly, ktoré mal už v rokoch 1848/49. Neuznával nárok Slovákov na národnú rovnoprávnosť a nemal ani pochopenia pre ich kultúrne a osvetové potreby.
Najvýznamnejším spolupracovníkom, hlavne v dobe začiatku jeho vychádzania, bol Ján Palárik, ktorý sa v tejto dobe ešte úprimne domnieval, že bude možno splniť slovenské národné požiadavky a rovnoprávnosť po dohode s vedením maďarskej liberálnej buržoáznej strany. V tejto nádeji ho udržiavali sľuby Eötvösa v novinách  Pesti Napló o možnostiach všetkých národov Uhorska, stať sa rovnoprávnymi v rámci uhorského konštitucionálneho zriadenia. Palárikova spolupráca Mácsayho novinám pomohla, aj keď sa ani jemu nepodarilo odstrániť ich protislovenské zameranie. Vtedy aj Palárik napísal veľa článkov o možnostiach rovnoprávnosti v Uhorsku a o význame slovensko-maďarskej spolupráce. Veril, že väčšina maďarských politikov to myslí s národnou rovnoprávnosťou úprimne, v čom sa však sklamal.
Redakcia novín sa postupne skompromitovala v očiach slovenských čitateľov, keď sa jej uhrofilská a protislovenská politika stupňovala. To bolo v konečnom dôsledku aj príčinou úpadku Priateľa ľudu. Veď kým začiatkom roku 1861 mal 1000 predplatiteľov, roku 1867 zostalo mu z nich už len 300. Preto aj Ladislav Jeszenský, jeho neskorší redaktor, v januári 1867 zastavil ďalšie vydávanie Priateľa ľudu a prešiel aj s jeho predplatiteľmi do Bobulových Slovenských novín.
Soltáníje
Soltáníje je bývalé hlavné mesto Ílchanátu. Nachádza sa zhruba 240 kilometrov severozápadne od Teheránu v iránskej provincii Zandžán. Dobre zachované mauzóleum mesta je jedným z vrcholných príkladov perzskej architektúry.
V roku 2005 bolo mesto zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Edícia (séria)
Edícia, je séria kníh vydávaných rovnakým nakladateľom napr. Zelená knižnica, alebo rovnakým autorom napr. Harry Potter.
Vzduchová hmota
Vzduchová hmota (iné názvy: vzduchová masa, vzdušnina ) je veľmi veľká (t.j. s veľkými plochami morí a pevnín porovnateľná), relatívne ohraničená časť vzduchu v troposfére, ktorá má zhruba rovnaké vlastnosti (najmä teplotu a vlhkosť) a pohybuje sa ako celok v smere všeobecnej cirkulácie atmosféry.
Vzduchové hmoty pokrývajú stovky až tisícky metrov štvorcových a pomaly sa menia pod vplyvom zmeny vlastností plochy, nad ktorou sa nachádzajú.
Vzduchové hmoty oceánskeho pôvodu sú označované malým písmenom "m" (morské), zatiaľ čo masy kontinentálneho pôvodu sa značia malým písmenom "k" (kontinentálne). Tiež sa môžu označovať Arktický vzduch (veľké písmeno "A", alebo "A" pre Antarktický), polárny (veľké písmeno "P"), tropický (veľké písmeno "T"), alebo ekvatoriálny (veľké písmeno "E"). Tieto dva typy znakov bývajú používané v kombinácii podľa toho, akú vzduchovú hmotu opisujú. Napríklad vzduchová hmota pochádzajúca z púšte na juhovýchode USA v lete môže byť označená ako "kT".
Malval
Malval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferrières-en-Brie
Ferrières-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leňoch
Leňoch môže byť:
Saint-Hilaire-des-Loges (kantón)
Saint-Hilaire-des-Loges je francúzsky kantón v departemente Vendée v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho 10 obcí.
Chris Kelly
Chris Kelly (* 11. november 1980, Toronto, Kanada) je hokejový tréner a bývalý kanadský útočník.
Klubový hokej
Hrával na ľavom krídle. V úvodnom drafte NHL v roku 1999 ho vybral klub Ottawa Senators v treťom kole ako 94. v poradí. V NHL začal hrať v sezóne 2003/04 za Ottawu Senators. V sezóne 2005/06 má s Ottawou uzavretú zmluvu s ročným príjmom 450 tisíc dolárov. Hrá v drese s číslom 22.
Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca obsahuje abecedný zoznam všetkých pomenovaných vodných tokov v rámci povodia Hnilca.
Cagnoncles
Cagnoncles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milan Hejduk
Klubový hokej
S profesionálnym hokejom začínal v Pardubiciach. V roku 1994 bol draftovaný klubom Quebec Nordiques. V NHL však hrá až od sezóny 1998/1999 za tím Colorado Avalanche. K jeho najväčším úspechom patrí zisk Stanley Cupu v roku 2001, zisk Maurice Richard Trophy pre najlepšieho strelca NHL. Na domácej scéne získal titul s Pardubicami roku 2005. Bol členom úspešného výberu na ZOH v Nagane (1998), kde nastúpil až v troch zápasoch play-off a pomohol vybojovať historicky prvú zlatú medailu pre Český hokejový tím. V posledných sezónach nosil na drese kapitánske "C".
Reprezentácia
Milan Hejduk získal s reprezentáciou Česka bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 23.
Zimné olympijské hry 2006
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0. Milan Hejduk bol s piatimi mínusovými bodmi najhorší hráč svojho mužstva v +/- hodnotení.
Oberdrauburg
Oberdrauburg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Spittal an der Drau.
Žije tu obyvateľov.
NGC 2265
NGC 2265 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1832.
NGC 2266
NGC 2266 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,5.
Malé pálenisko
Malé pálenisko je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov.
Pool Malebo
Pool Malebo (v minulosti Stanley Pool občas Malebo Pool alebo jazero Ngobila) je rozšírenie rieky Kongo. Vzniknuté jazero je 35 km dlhé a 23 km široké. Plocha dosahuje 400 km². Hlavné mestá Kinshasa (Konžská demokratická republika) aj Brazzaville (Kongo), sa nachádzajú na brehoch v dolnom toku Poolu. Obec Maluku je na hornom toku. Miestni obyvatelia pred koloniálnym obdobím nazývali jazero Nkunda.
náhľad|left|Severný breh Poolu Maleba
Saint-Jean-de-Monts (kantón)
Saint-Jean-de-Monts je francúzsky kantón v departemente Vendée v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho päť obcí.
Stridulácia
Stridulácia je zvuk, ktorý vydávajú niektoré druhy hmyzu a je spôsobený stridulačnými orgánmi (vyskytuje sa napr. pri kobylkách, koníkoch, alebo cikádach).
Leňoch dvojprstý
Leňochy dvojprsté majú dlhú a hustú hnedú srsť, ktorá rastie opačným smerom, ako je to obvyklé. To leňochy chráni pred dažďom, pretože môže voda stekať smerom od brucha k Chrbtu a na zem a preto sa srsť nepremočí. V prírode majú srsť zelenkastú, čo však nespôsobuje farbivo srsti, ale zelené riasy, ktoré na leňochoch rastú na povrchu v zvláštnych žľaboch a poskytujú tým leňochom ochranné sfarbenie. V zoologických záhradách však toto sfarbenie nájdeme len zriedka, keďže sú riasy veľmi citlivé na vlhkosť vzduchu a rastú iba v takej vlhkosti, aká je v pralese. Jeho srsť sa však stáva domovom aj hmyzu, napr. motýľov. Jeho telo dorastá na dĺžku približne 60 až 64 cm a jeho hmotnosť sa pohybuje okolo 6 – 8 kg.
Majú dlhé končatiny s dvomi (na predných končatinách) a tromi (na zadných končatinách) zahnutými pazúrmi, ktoré slúžia ako háčiky pri zavesení na stromoch. Leňochy dvojprsté nemajú chvost, ktorý vo vývoji pomaly úplne zakrpatel.
Leňochy majú celkovo dvadsať zubov. Zaujímavé sú aj tým, že zuby nemajú potiahnuté sklovinou, ale riedkou a pórovitou zubovinou, do ktorej prenikajú šťavy z potravy a preto získavajú zuby tmavohnedú farbu. Leňochy majú v pomere k svojmu telu obrovský žalúdok, ktorý keď je naplnený môže zaberať aj celú brušnú dutinu. Ich žalúdok je rozdelený na tri oddiely a jeden slepý výbežok. Ťažko stráviteľnú stravu trávi pomocou zvláštnych baktérií a prvokov a leňoch dvojprstý sa vyprázdňuje zhruba raz za desať dní, ale veľkou výnimkou nebolo ani raz za tridsať dní. Majú aj premenlivú teplotu tela, ktorá aj počas dňa môže kolísať medzi 27 až 35 °C a pri veľkom kolísaní teploty upadajú leňochy dvojprsté do strnulosti, ktorá sa na prvý pohľad podobá zimnému spánku. Vtedy prespia celý deň. Aj mimo tohto obdobia spávajú veľmi dlho a prespia aj viac ako 22 hodín.
Hibernácia
Hibernácia alebo prezimovanie alebo zimný spánok je v botanike obdobie odpočinku rastlín, pri ktorom sú znížené či zastavené životné pochody a podstatne klesá metabolizmus, pozri hibernácia (botanika)
Prezimovanie alebo menej často hibernácia alebo môže byť:
Hibernácia alebo zimný spánok môže byť:
Hibernácia môže byť:
Prezimovanie môže byť:
Slovenský spisovateľ
náhľad|Sídlo na Vajnorskej 128 v Bratislave
Slovenský spisovateľ je slovenské knižné vydavateľstvo. Orientuje sa hlavne na vydávanie beletrie.
Doteraz vydal 5100 kníh v celkovom náklade viac ako 47 miliónov výtlačkov. Jeho najznámejšou edíciou je Zelená knižnica, založená v roku 1965, v ktorej vychádzajú najlepšie svetové diela kriminálneho žánru. Okrem klasikov ako Agatha Christie či Robert van Gulik v nej nájdete autorov ako Dick Francis, Ed McBain či najnovšie hviezdy amerického trileru Thomas Perry a Michael Koryta.
Ďalšími známymi edíciami sú SPKK – Spoločnosť priateľov krásnych kníh, založená v roku 1927, a KMP – Kruh milovníkov poézie, založený v roku 1964.
Efezský koncil
Efezský koncil zasadal medzi 22. júnom 431 a 10. júlom 431 v maloázijskom Efeze. Koncil zvolal cisár Theodosius II., vnuk Theodosia I. Koncilu sa zúčastnilo 200 až 250 biskupov; zasadnutie však prebiehalo pomerne rýchlo, aby sa k záverom dospelo pred príjazdom západných biskupov. Rokovanie sa vyznačovalo vystupňovanou atmosférou, ostrými stretmi a obvineniami. Koncil je uznávaný ako tretí ekumenický koncil. Hlavnou otázkou, ktorou sa zaoberal, bolo nestoriánstvo.
Podľa záverov koncilu precenil Nestorius ľudskú prirodzenosť Ježiša Krista na úkor prirodzenosti božskej. Preto bolo učenie patriarchu Nestoria odsúdené ako mylné. Nestorius učil, že Panna Mária porodila človeka Ježiša Krista, ale nie Ježiša čoby Logos, Božieho syna. Logos v Kristovi iba prebýval ako v chráme; Ježiš tak bol iba θεοφόρος theoforos, nositeľ Boha. Preto aj jeho matku Máriu Nestorios nazýval χριστοτόκος Christotokos nositeľka Krista. Efezský koncil proti tomuto tvrdeniu vyhlásil ako učenie cirkvi, že Mária je θεοτόκος theotokos, nositeľka Boha, tiež Bohorodička; toto pomenovanie bolo preložené do latinčiny ako dei genetrix.
Koncil vyhlásil, že Ježiš bol jedinou osobou, nie dvoma oddelenými osobami - úplne Bohom aj úplne človekom s racionálnou dušou a telom. Mária je theotokos, pretože porodila tohto Ježiša, Boha a zároveň človeka. Spojenie dvoch prirodzeností v Kristovi bolo takej povahy, že jedna prirodzenosť nerušila prirodzenosť druhú.
Koncil tiež vyhlásil text Nicejsko-konštantínopolského vyznania, ktoré zložili Otcovia Prvého nikajského koncilu roku 325 a Prvého konštantínopolského koncilu roku 381, ku ktorému zakázal dodávať akékoľvek prídavky. Okrem toho odsúdil tiež pelagianizmus.
Longford
Longford môže byť:
NGC 2267
NGC 2267 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. februára 1836.
Preklad
Preklad môže byť:
Andrew Howe
Andrew Howe (* 12. máj 1985, Los Angeles, Kalifornia, USA) je taliansky atlét, venujúci sa skoku do diaľky.
Longford (grófstvo)
Longford je írske grófstvo, ktoré leží vo vnútrozemí Írska v regióne Midlands na západe východoírskej provincii Leinster. Je pomenované podľa svojho administratívneho centra – mesta Longford, v ktorom žije necelých 10-tisíc obyvateľov.
Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo rovných 39-tisíc obyvateľov, čo predstavuje nárast o trinásť percent oproti sčítaniu 2006. Vtedy tu žilo 34 319 obyvateľov.
Geografia
Grófstvo Longford leží vo vnútrozemí Írska. Povrch grófstva je rovinatý, posiaty slatiniskami. Väčšina územia grófstva leží v povodí rieky Shannon, najdlhšej írskej rieky. Tá spolu s jazerom Lough Ree tvorí západnú hranicu grófstva. Severovýchodná časť grófstva leží v povodí rieky Erne, ktorá preteká jazerom Lough Gowna na severovýchodnej hranici grófstva.
Longford je štvrté najmenšie z 32 tradičných írskych grófstiev (vrátane severoírskych) podľa rozlohy a podľa počtu obyvateľov dokonca druhé najmenšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je štvrté najmenšie rozlohou a pre nízku hustotu obyvateľstva najmenšie podľa počtu obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Carn Clonhugh, dosahuje nadmorskú výšku len, je tak tretí najnižší spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev.
Dubowitzov syndróm
Dubowitzov syndróm je genetická porucha definovaná spomaleným rastom, charakteristickým vzhľadom tváre a menšou hlavou.
Dubowitzov syndróm bol prvý raz popísaný v roku 1965 anglickým lekárom Viktorom Dubowitzom. Táto genetická porucha spôsobuje vzrastovú retardáciu pred a po narodení. Diagnostikuje sa hlavne cez charakteristické rysy tváre postihnutých jednotlivcov, a to malej trojuholníkovej tvári, vysokým čelom a širokými očami. U malých detí narodených s Dubowitzovým syndrómom môžu byť prítomné ďalšie symptómy, obyčajne dráždenie a svrbenie pokožky (ekzém).
Longford (grófstvo)
Geografia
Longford susedí so štyrmi grófstvami: s grófstvom Leitrim na severozápade, Cavan na severovýchode, Westmeath na východe a juhu a s grófstvom Roscommon na západe.
Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (37 075 ľudí) ovládalo írčinu 38,8 % (14 388 obyvateľov). Necelá tretina z nich (32,17 % – 4 628) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Dubowitzov syndróm
Genetický profil
Dubowitzov syndróm je odovzdávaný cez autozomálne recesívny vzorec dedičnosti. Autozomálny znamená, že syndróm sa neprenáša pohlavným chromozómom, zatiaľ čo recesívny znamená, že obaja rodičia musia byť nositeľom mutácie génu, aby ich deti mali túto poruchu. U rodičov, ktorých dieťa má Dubowitzov syndróm je 25% pravdepodobnosť, že ich ďalšie dieťa bude tiež postihnuté týmto syndrómom.
Špecifický zmutovaný gén zodpovedný za Dubowitzov syndróm nebol doteraz identifikovaný (do r. 2005).
Demografia
Prípady Dubowitzovho syndrómu sú zaznamenané v rôznych oblastiach sveta s hlavným výskytom v USA, Nemecku a Rusku. Neukazuje sa, že by sa syndróm vyskytoval v určitej etnickej skupine. S rovnakou pravdepodobnosťou sa Dubowitzov syndróm vyskytuje u mužov i žien. Odkedy bola táto porucha potvrdená, je celkový výskyt veľmi ojedinelý. Na svete bolo zaznamenaných iba 142 prípadov (do r. 2005).
Fyzická charakteristika
Symptómy ľudí s diagnostikovaným Dubowitzovým syndrómom sa značne menia. Avšak najviac sa vyskytujúce fyzické charakteristiky sú spomalený rast, charakteristický tvárový vzhľad a veľmi malá hlava. Môže byť prítomné väčšie množstvo druhotných fyzických charakteristík.
Spomalený rast
Deti narodené s Dubowitzovým syndrómom obvykle majú nízku váhu tesne po narodení. Po narodení pokračuje pomalší rast dieťaťa. Dokonca, ak je dieťa narodené v normálnom rozsahu výšky a váhy, postupne sa rýchlosť rastu spomaľuje. Dubowitzov syndróm však nie je forma nanizmu, pretože postihnuté osoby majú normálne proporcie tela.
Vzhľad tváre
Základné rozpoznanie ľudí postihnutých Dubowitzovým syndrómom je cez ich charakteristický vzhľad tváre. Tvár je malá, často trojuholníkového tvaru s ostrou bradou. Nos je širší so širšou, resp. zaoblenou špičkou. Oči sú ďalej od seba a niekedy sa javia ako „vykrojené“ čo je spôsobené malou vzdialenosťou medzi horným a spodným viečkom, alebo padajúcim horným viečkom. Čelo je vysoké, široké a sklonené. Obočie a vlasy sú riedke, alebo žiadne. Uši môžu mať abnormálne tvary a umiestnenie.
Mikrocefália
Deti narodené s Dubowitzovým syndrómom majú väčšinou mikrocefáliu, resp. malé rozmery hlavy po narodení. Mikrocefália je vývinová porucha postihujúca centrálny nervový systém, ktorá sa prejavuje zaostávaním v raste mozgu. Príčiny vzniku zaostávania nie sú presne objasnené. Lebečné kosti rastú pomalšie a s vekom sa začína prejavovať nepomer medzi tvárovou a lebečnou časťou.
Ďalšie fyzické charakteristiky
Je veľa iných fyzických charakteristík, cez ktoré môže byť identifikovaný Dubowitzov syndróm hoci nie všetky môžu byť prítomné u postihnutých osôb Môžu sa vyskytovať tieto:
Správanie a mentálna charakteristika
Napriek malým rozmerom hlavy detí narodených s Dubowitzovým syndrómom nie je vo všetkých prípadoch odhalený spomalený vývoj. Odhad rozsahu spomaleného vývoja zapríčineného Dubowitzovým syndrómom je medzi 30% až 70% a vo väčšine prípadov je mentálna retardácia mierneho stupňa.
Množstvo charakteristík v správaní je popísaných rodičmi detí s Dubowitzovým syndrómom v lekárskej literatúre, napr.:
Diagnóza
Od kedy nie je známa genetická príčina, neexistuje žiadny lekársky test, ktorý by preukázal diagnózu Dubowitzovho syndrómu. Diagnóza je obvykle založená na charakteristickom vzhľade tváre postihnutej osoby, tak ako aj na ďalších faktoroch ako sú informácie o raste a lekárskej histórii. Diagnóza môže byť nesprávne alebo neskoro určená, ak nie je lekár dobre oboznámený s vrodenými genetickými poruchami.
Liečenie
Spolu s Dubowitzovým syndrómom sa môžu vyskytovať ekzémy, náchylnosť na vírusové ochorenia, alergie, chronická zápcha alebo hnačka, ťažkosti s trávením a zvracanie. Tieto stavy sú liečené individuálne.
Prognóza
Ľudia s Dubowitzovým syndrómom môžu viesť značne normálny život hoci väčšina má určitý stupeň mentálnej retardácie.
Camphin-en-Carembault
Camphin-en-Carembault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2268
NGC 2268 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil Alphonse Borrelly v roku 1871.
Mačeta
náhľad|Mačeta Mačeta je dlhý, široký ohnutý nôž s rukoväťou, pôvodne používaný pri práci na plantážach al. na vysekávanie cesty v nepriechodnom teréne (prales). Ako zbraň bola použitá vo viacerých regionálnych konfliktoch hlavne v Afrike a Južnej Amerike.
NGC 2268
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Umelá hibernácia
Umelá hibernácia (iné názvy: umelý zimný spánok, hibernácia, zimný spánok) môže byť:
Laguna Verde
Laguna Verde môže byť:
Flagy (Seine-et-Marne)
Flagy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mansat-la-Courrière
Mansat-la-Courrière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ch-38
Ch-38 predstavuje rodinu rakiet typu vzduch-zem krátkeho dosahu, ktoré sú nástupcami striel Ch-25 a Ch-29. Je určená na ničenie pozemných cieľov alebo hladinových plavidiel nachádzajúcich sa v pobrežnom pásme.
Strela má byť integrovaná hlavne v stíhačke piatej generácie T-50 PAK FA, ale aj v strojoch Su-34, MiG-29SMT, Su-30, Su-35 a MiG-35.
Prvýkrát bola Ch-38 predstavená verejnosti na výstave МАKS v roku 2007.
Konštrukcia a vlastnosti
Ch-38 má dĺžku, priemer a rozpätie riadiacich plôch. Celková hmotnosť rakety je, pričom bojová časť váži. Bojová časť je v závislosti od variantu strely buď trieštivo-trhavá (Ch-38MAE, Ch-38MLE a Ch-38MTE), priebojná (Ch-38MAE, Ch-38MLE a Ch-38MTE) alebo kazetová (Ch-38MKE).
Uvádzaná životnosť rakety je 10 rokov.
Používatelia
Rusko
Talmont-Saint-Hilaire (kantón)
Talmont-Saint-Hilaire je francúzsky kantón v departemente Vendée v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho deväť obcí.
NGC 2269
NGC 2269 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. januára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.
Dobl
Dobl bola do 31. decembra 2014 samostatná trhová obec  v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Graz-okolie. 1. januára 2015 bola trhová obec Dobl spojená s obcou Zwaring-Pöls. Spojená trhová obec má názov Dobl-Zwaring.
Trhová bec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 805 obyvateľov.
Vouneuil-sur-Vienne (kantón)
Vouneuil-sur-Vienne je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z ôsmich obcí.
Časová priamka
Časová os slúži ako synoptická pomôcka napríklad v dejepise, finančnej matematike, pri opise akéhokoľvek vývoja a podobne.
Napr.: časová os celých ľudských dejín vzniká tak, že sa na priamku nanesie začiatok kresťanského letopočtu a označí sa číslom 0; následne sa na priamku nanášajú ďalšie roky, ktoré sa usporadúvajú v zvolenom smere - napríklad naľavo od nuly sa roky označia ako pred Kristom a napravo od nuly ako po Kristovi.
Dendrogyra cylindricus
Dendrogyra cylindricus je druh koralov, typický štíhlym, stĺpovitým vzhľadom.
Rozšírenie
Koral stĺpikovitý sa vyskytuje v západnom Atlantiku.
Opis
Celý koral je žltej až oranžovej farby. Žije v hĺbke 1 - 20 m. Dosahuje veľkosť do 2 m. Má tvrdú schránku z vápenca. Má 12 a viac ramien (tentakúl), ktoré vyrastajú zo dna. Ramená tohto koralu sa však nikdy nerozkonárujú.
História
Prvé koraly sa objavili na Zemi pred približne 540 miliónmi rokov.
Rozmnožovanie
Kolónie koralov na útese sa rozmnožujú „hromadným kladením ikier“, keď všetky naraz, často pri splne mesiaca, uvoľňujú do vody vajíčka a spermie.
Colachi
Colachi je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v severnej časti Čile. Stavba sopky je tvorená prevažne andezitmi a dacitmi. Nie je žiaden záznam o aktivite sopky v historickej dobe, ale lávové prúdy, nachádzajúce sa v sedle medzi sopkami Colache a Acamarachi sú holocénneho veku. Nepriek relatívnej blízkosti sopiek Colachi a Acamarachi (vulkanické centrá sú vzdialené približne 5 km) predstavujú úplne odlišné magmaticé systémy.
Škoda 1202
Radový, vodou chladený štvorvalec s rozvodom OHV a objemom 1221 cm³ dosahoval výkon 34,6 kW pri obrátkach 4500 1/min. Maximálna rýchlosť bola 100 km/h, spotreba 9,4 l/100 km.
Košická rýchlodráha
náhľad|vpravo|Dvojvozová súprava električiek typu T6A5 na rýchlodráhe
História
Výstavba trate sa začala dňa 1. apríla 1961, uvedená do prevádzky bola 7. novembra 1964 a jej dĺžka je viac ako 13 kilometrov, má 8 zastávok. Električková rýchlodráha sa vybudovala pre potrebu denne prepraviť viac ako 24 000 zamestnancov vtedajších Východoslovenských železiarní z centra mesta a novovybudovaného sídliska Nové mesto. Okrem samotnej rýchlodráhy sa postavila trať z ulice Československej armády okolo Novej nemocnice cez Nové mesto. O dva roky neskôr sa vybudovalo prepojenie Štúrovej ulice a rýchlodráhy cez Moldavskú ulicu. V roku 1988 aj prepojenie sídliska Nad jazerom cez Alejovú ulicu.
V roku 1979 sa začali používať na rýchlodráhe trojčlenné súpravy električiek T3, čo bol v Česko-Slovensku unikát. Tie boli ale pre zníženie prepravného objemu na rýchlodráhe a stúpajúce náklady postupne do roku 2001 zrušené. V roku 1989 boli doplnené trojčlánkové vozidlá KT8D5, v roku 1994 vozidlá typu T6A5, od roku 2003 premávajú na trati aj rekonštruované vozidlá KT8D5R.N2. Zároveň sa na túto trať od roku 2014 dostali aj nové súpravy Pragoimex Vario LF2 plus.
Prevádzka
Na rýchlodráhe premávajú linky (čiastočne) a  –. Na rýchlodráhe platí bežná tarifa pre spoje ako v rámci mesta Košice, a to T1. Takmer celá trať vedie súbežne s komunikáciou I. triedy č. 16 – hlavným ťahom na smery Rožňava, Zvolen a Bratislava (južný ťah). Na trati sa nachádza celkovo osem zastávok, vrátane konečnej zastávky:
Stále zastávky sú však len štyri – Moldavská, OC, OC Optima, Valcovne U. S. Steel, VA U. S. Steel, zvyšné sú zastávky na znamenie. V minulosti neboli zastávky, ktoré sú v súčasnosti zastávkami na znamenie obsluhované všetkými spojmi. Charakteristika rýchlodráhy a potreba prepraviť veľké množstvo ľudí v rovnakom čase (striedanie pracovných zmien v závode U. S. Steel Košice) spôsobuje nárazové vysoké vyťaženie trate, pre ktoré sa zaviedlo toto opatrenie. To bolo nahradené zavedením zastávok na znamenie, ktoré sa začali uplatňovať na menej exponovaných miestach v celom meste. Celú trasu po rýchlodráhe prejdú električky za 15 minút, v prípade nevyužitia zastávok na znamenie je trvanie medzi dvoma zastávkami 11 minút.
Maximálna povolená rýchlosť električiek je platnými právnymi normami SR stanovená na /h, interným nariadením DPMK upravená na /h, vo výhybniach /h. Obe nariadenia sú často nedodržiavané a vozidlá na rýchlodráhe nezriedka dosahujú rýchlosti do 80 km/h.
Projekt integrovanej koľajovej dopravy KORID okrem iného počíta s odbočkou z rýchlodráhy na letisko, v štúdii sa tiež objavila dávno navrhovaná odbočka do Šace. Momentálne však neprebiehajú žiadne prípravné práce v súvislosti s navrhovanými zmenami.
Sikyón (mytológia)
Sikyón je v gréckej mytológii syn Marathóna, nástupca sikyónskeho kráľa Lamedóna
Lamedón mal s Fénou, dcérou Aténčana Klytia dcéru Zeuxippu. Lamedón bol neskôr vo vojnovom stave so synmi Achaia, s bratmi Archodrom a Architelom a vtedy mu prišiel z Atiky na pomoc Sikyón. Lamedón mu preto z vďaky dal svoju dcéru Zeuxippu za manželku a keďže nemal potomka po meči, vyhlásil ho za svojho nástupcu.
Keď Sikyón prevzal kráľovskú korunu, jeho krajinu dovtedy nazývanú Aigialea, pomenovali po ňom Sikyón. Sikyón a Zeuxippé sa následne stali rodičmi jedinej dcéry Chthonofyly, ktorej sa s bohom Hermom narodil syn Polybos. Chthonofylé sa potom vydala za Flianta, syna boha Dionýza a porodila mu syna Androdama. Nástupcom Sikyóna sa na sikyónskom tróne stal prvorodený syn Chthonofyly, Polybos.
Obervellach
Obervellach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Spittal an der Drau.
Žije tu obyvateľov.
NGC 2270
NGC 2270 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. decembra 1786.
Fleury-en-Bière
Fleury-en-Bière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Camphin-en-Pévèle
Camphin-en-Pévèle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marsac (Creuse)
Marsac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laguna Verde (sopka)
Laguna Verde je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v severnej časti Čile, asi 5 km juhozápadne od vulkánu Colachi. Prevažne andezitový vulkán je pleistocénno-holocénneho veku.
Châtellerault-Nord
Châtellerault-Nord je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z dvoch obcí.
František Radimský
Generálmajor Ing. František Radimský  bol česko-slovenský generál, bývalý zástupca veliteľa 1. armády ČSĽA.
Uhorková ulica
Uhorková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz.
Na ulicu sú kolmé ulice Nové pálenisko a Rosná.
Tykadlo
náhľad|Niekoľko ukážok typického vzhľadu tykadiel u [[hmyzu]] náhľad|Vzhľad tykadiel u [[Motýle|motýľov Lepidoptera podľa názoru C.T.Binghama (1905)]]
Tykadlo je párový orgán, ktorý sa nachádza na hlave (caput) prakticky každého jedinca z triedy hmyzu.
Tykadlá majú zvyčajne článkovaný charakter a pre jedinca hmyzu majú veľký význam, lebo sa na nich nachádzajú niektoré významné zmyslové orgány: čuchové, hmatové a u niektorých zrejme i sluchové orgány. U niektorých druhov hmyzu je tykadlo typickým orgánom, ktorý ho charakterizuje. Napr. u fuzáčov, alebo u motýľov z čeľade okáňovitých (Saturnidae = Attacidae). Latinsky sa tykadlá označujú, ako antennae. Denné motýle majú zvyčajne kyjovitý tvar tykadiel, ktoré bývajú hladké. U nočných motýľov (Heterocera) sa vyskytujú viaceré tvary tykadiel. Popisujú sa tykadlá nitkovité, štetinovité, obrvené, ozubené, pílkovité, vretenovité, tyčinkovité, hrebeňovité, dvojito hrebeňovité a pod. Typickým sú tykadlá u známej čeľade chrobákov – fuzáčov (Cerambycidae), kde im tento typický vzhľad ich tykadiel dal aj ich slovenský názov. Tykadlá pôvodne vznikli ako článkované končatiny druhého hlavového článku, ktoré sa ďalším vývojom funkčne i morfologicky zmenili a prebrali funkciu zmyslových orgánov. U niektorých radov hmyzu sú na tykadlách vytvorené štruktúry, ktoré slúžia ako dôležitý determinačný znak. V embryonálnom štádiu sa tykadlá spočiatku zakladajú na hlave ventrálne, ale neskôr - počas vývoja jedinca sa presúvajú dorsálne medzi zložené oči. Tykadlá u väčšiny druhov hmyzu majú podobnú základnú štruktúru. Vyrastajú na hlave z tzv. tykadlovej jamky. Skladajú sa zo základného článku, ktorý sa nazýva scapus. Okolo základu tykadla prebieha tzv. tykadlový šev = (sutura antennalis). Ako druhý v poradí nasleduje menší článok, ktorý sa nazýva pedicel. Zvyšné články tykadla, ktoré sú veľmi podobné vytvárajú spolu tzv. bičík. Počet článkov tohto bičíka, ale aj ich tvar je u jednotlivých druhov hmyzu rozličný.
Trinational de la Sangha
Trinational de la Sangha je svetové dedičstvo UNESCO na hranici Konga, Kamerunu a Stredoafrickej republiky v strednej Afrike. Do zoznamu bola táto prírodná pamiatka zapísaná v roku 2012.
Železničná trať Praha – České Budějovice
Železničná trať Praha – České Budějovice (v cestovnom poriadku označená číslami 220 a 221) je súčasťou IV. tranzitného koridoru a patrí tak medzi najdôležitejšie železničné trate v Česku. Jej časť z Prahy do Benešova je označená ako trať 221, úsek od Benešova po České Budějovice ako trať 220.
Pôvodná trať bola postavená ako Dráha cisára Františka Jozefa. Úsek z Prahy cez Benešov do Veselí nad Lužnicí bol sprevádzkovaný v roku 1871, medzi Veselí a Českými Budějovicami začali vlaky jazdiť v roku 1874. Úsek z Prahy do Benešova a štvorkilometrový úsek za Benešovom je elektrifikovaný trakčnou sústavou s jednosmerným napätím 3 kV, zvyšok trate striedavou sústavou 25 kV, 50 Hz. Väčšina trate medzi Benešovom a Budějovicami je jednokoľajná, postupne je však zdvojkoľajňovaná.
Osobná doprava
Pravidelné osobné vlaky na trati sú integrované do systému Pražskej integrovanej dopravy (PID); v úseku Praha - Senohraby ide o plnú integráciu a v úseku Senohraby - Čerčany platia dlhodobé časové cestovné lístky. Od decembra 2007 v rámci systému Esko má linka Praha hlavná stanica - Benešov označenie S9, pričom od decembra 2008 bola zavedená na trati Praha-Vysočany - Strančice aj linka S29.
Prevádzka osobných vlakov vo všedné dni prebieha v intervale 60 minút, v špičkách pracovných dní 30 minút a medzi Strančicami a Prahou je v špičkách interval polovičný. V pracovné dni niektoré vlaky zachádzajú až do stanice Praha-Vysočany, niektoré pokračujú ďalej do Horných Počernic.
Modernizácia 4. tranzitného koridoru
Od septembra 2005 prebieha kompletná rekonštrukcia trate na IV. železničnom koridore. Rekonštrukcia začala za stanicou Praha-Hostivař a postupovala smerom k Říčanom, prvá etapa opráv skončila v Strančiciach. Od roku 2008 prebiehala rekonštrukcia za stanicou Strančice smerom k Benešovu. V priebehu roku 2009 sa počítalo aj s opravou posledného úseku trate - medzi pražským Hostivařom a hlavnou stanicou, ktorá sa však neuskutočnila a má byť vykonaná až v roku 2014.
Pri kompletnej rekonštrukcii boli vymenené koľaje vrátane podvalov a podkladu, pod ktorého boli umiestnené antivibračné rohože, ktoré by mali zmierniť hluk v okolí trate. Pozdĺž trate vznikli protihlukové múry a valy. Zastávky a stanice boli kompletne opravené, významnejšie stanice (Praha-Uhříněves, Říčany, Strančice) boli doplnené výťahy a upravené pre bezbariérový prístup.
15. marca 2010 bola zahájená rekonštrukcia úseku Benešov - Votice, pri ktorej bude trať zdvojkoľajnená a na niekoľkých miestach preložená, čím má byť traťová rýchlosť zvýšená na 160 km/h. Súčasne je modernizované zabezpečovacie zariadenie a stanice a sú budované protihlukové steny. Výhybňa Tomice a nádražie Bystrice u Benešova majú byť nahradené zastávkami.
30. novembra 2011 bola otvorená cca dvojkilometrová preložka trate pri Voticiach, čím bola trať skrátená o 122 metrov. Na tejto preložke sú dva tunely, Votický s dĺžkou 590 metrov a Olbramovický tunel s dĺžkou 480 metrov. Na preložke sú tiež dva mosty a tri priepusty. Traťová rýchlosť v úseku sa zvýšila zo 100 na 150 km/h, pre naklápacie vlaky až na 160 km/h. Stavba trvala cez dva roky.
V úseku medzi Benešovom a Voticami sú budované ďalšie preložky a tunely, napr. Zahradnický tunel s dĺžkou 1044 metrov, Tomický tunel I s dĺžkou 324 metrov a Tomický tunel II s dĺžkou 252 metrov. Všetkých päť nových tunelov bolo 25. augusta 2012 sprevádzkované, zatiaľ len po jednej traťovej koľaji. Celá stavba úseku Benešov u Prahy - Votice má byť dokončená do konca roka 2013.
V roku 2018 je plánovaný začiatok rekonštrukcie úseku Praha-Hostivař – Praha-Vršovice (vrátane). Na trati majú vzniknúť dve nové stanice: Praha-Záhradní Město a Praha-Eden. Zároveň zanikne stanica Praha-Strašnice.
Odkazy
- úsek trate 220 - úsek trate 221
NGC 2271
NGC 2271 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Parmské vojvodstvo
Parmské vojvodstvo môže byť:
Vojvodstvo Parma a Piacenza
Vojvodstvo Parma a Piacenza alebo Parmské a piacenzské vojvodstvo (iné názvy: Vojvodstvá Parma a Piacenza; nepresne Parmské vojvodstvo; 1814-1847 presnejšie Vojvodstvo Parma, Piacenza a Guastalla/Parmské, piacenzské a guastallské vojvodstvo; 1847-(?)1859 presnejšie Vojvodstvo Parma, Piacenza a pripojené štáty/Parmské a piacenzské vojvodstvo a pripojené štáty; ) bol štát v dnešnom severnom Taliansku v rokoch 1545 - 1860 (okrem 1547-1549; čiastočne 1808-1814; 1848; 1849).
Vznikol oddelením od Milánskeho vojvodstva ako léno pre nelegitímneho syna pápeža Pavla III., Piera Luigi Farnesea. Hlavným mesto sa stala Parma. V roku 1547 štát zanikol, v roku 1549 bolo obnovené Parmské vojvostvo, v roku 1556 aj Piacenzské vojvodstvo. V rokoch 1808 až 1814 bol súčasťou Francúzska s nominálne samostatnými vládcami. Štát bol potom v rokoch 1848, 1849 a v lete 1859 vždy len krátky čas pripojený k Sardínskemu kráľovstvu; v septembri 1859 resp. marci 1860 bol pripojený k Sardínskemu kráľovstvu (známemu od roku 1861 ako Talianske kráľovstvo) natrvalo.
Afeidas
Afeidas môže byť v gréckej mytológii:
Zmija
Zmija môže byť:
A Very Gaga Holiday
A Very Gaga Holiday je živý EP album vydaný americkou speváčkou Lady Gaga, ktorý obsahuje 4 skladby naživo zaspievané pre ABC Christmas special. Album bol exkluzívne k dispozícii v USA na iTunes Store a Amazon.com 22. novembra 2011 a 26. novembra vo zvyšku sveta. EP sa skladá z jazzových cover verzií vianočných skladieb „Orange Colored Sky“ a „White Christmas“ a akustických verzií piesní „Yoü and I“ a „The Edge of Glory“, ktorých pôvodné verzie sa nachádzajú na speváčkinom druhom štúdiovom albume Born This Way (2011).
Slovenské noviny
Slovenské noviny môžu byť:
Popova Hrebľa
Popova Hrebľa (, v rokoch 19212016 Červona Hrebľa, ) je dedina (село) na Ukrajine v Čečeľnyckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 1059 obyvateľov.
Barbora Špotáková
Barbora Špotáková (* 30. jún 1981, Jablonec nad Nisou) je česká atlétka a úradujúca svetová rekordmanka v hode oštepom.
Osaka 2007
Na MS v atletike 2007 vyhrala pokusom z tretej série (67,07 m). Druhá Christina Obergföllová zaostala o 61 cm.
Názory
Podľa Andreasa Thorkildsena má predpoklady, aby hodila 75 metrov.
NGC 2272
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Masbaraud-Mérignat
Masbaraud-Mérignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vretenica
Vretenica môže byť:
Vretenice alebo pravé vretenice je taxón Viperinae (aj v novšom – užšom význame aj staršom – širšom význame; v systémoch, v ktorých nie je klasifikovaný ako podčeľaď aj v systémoch, v ktorých je klasifikovaný ako podčeľaď), pozri Viperinae
Nové pálenisko
Nové pálenisko je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz.
Tiahne sa od Uhorkovej po ulicu Na výslní, je rovnobežná s Rosnou ulicou,
Châtellerault-Sud
Châtellerault-Nord je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z troch obcí.
Karol Markovič
Karol Markovič môže byť:
Chiliques
Chiliques je v súčasnosti neaktívny startovulkán, nachádzajúci sa v severnej časti Čile, v regióne Antofagasta. V minulosti bola sopka klasifikovaná ako vyhasnutá, no infračervené satelitné merania v roku 2002 preukázali zvýšený tepelný tok v oblasti kráteru a vrchných častí sopky.
Broadcast to the World
Broadcast to the World je šiesty štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Zebrahead. Je to zároveň aj prvý album s ich novým spevákom/rytmickým gitaristom Mattym Lewisom, ktorý nahradil Justina Mauriella koncom roku 2004. Autorom obalu albumu je Shawn Harris zo skupiny The Matches.
Zostava
Skupina
Sprievodný personál
Ossiach
Ossiach (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Feldkirchen.
Žije tu obyvateľov.
Donnersbach
Donnersbach bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bola obec Donnersbach spojená s obcou Donnersbachwald a trhovou obcou Irdning. Spojením vznikla nová trhová obec s názvom Irdning-Donnersbachtal.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 085 obyvateľov.
Pešťbudínske vedomosti
Pešťbudínske vedomosti boli slovenské politické noviny. Vychádzali v rokoch 1861 – 1870 v Pešťi 2-krát týždenne. Boli to noviny prívržencov Memoranda národa slovenského (memorandistov, čiže Starej školy slovenskej). Ich priamym pokračovateľom boli Národnie noviny.
Vznik
Roku 1861 sa objavili politické noviny Pešťbudínske vedomosti s podtitulom Noviny pre politiku a literatúru. Razom zaujali popredné miesto v slovenskom novinárskom svete a zatlačili do úzadia ostatné tlačové orgány. Ich tvorcami boli bývalí spolupracovníci Ľudovíta Štúra a J. M. Hurbana v predrevolučných rokoch.
Najvýznamnejším podnetom pre ich založenie boli uhorské voľby do snemu, od ktorých si slovenskí národovci veľa sľubovali. Verili, že sa ich kandidáti stanú poslancami, ktorí potom na pôde snemu rozvinú účinnú spoluprácu, hlavne s Rumunmi a s Chorvátmi, vedenými Rajačićom, generálom Stratimirovičom a biskupom Strossmayerom. Nádeje na zvolenie slovenských kandidátov do snemu, nestrácali napriek tomu, že roku 1860 v prvom kole stoličných volieb nezískali takmer nijakých významnejších prívržencov pre svoju politiku. Slovenskí kandidáti nemali nádeje na zvolenie do snemu už aj preto, lebo župné zastupiteľstvá a úradníci štátnej správy, ktorí "chceli mať zásluhy v maďarizačnom hnutí", ich považovali za odporcov maďarskej vládnucej triedy a robili im všemožné prekážky. Veď práve stoličné zastupiteľstvá roku 1860 i neskoršie mali viacej, ako polovicu členov nevolených virilistov (najväčších poplatníkov – zväčša šľachticov) a medzi druhou polovicou (volenými členmi), si hravo získali celý rad svojich ľudí, ktorí im išli po ruke.
Príprav na založenie druhých slovenských politických novín sa zúčastnili hlavne Ján Francisci, Štefan Marko Daxner, Ján Palárik, Andrej Radlinský, ale aj Ján Mallý-Dusarov, J. M. Hurban, Pavol Dobšinský a iní. Palárik v Priateľovi školy a literatúry sa takto obrátil roku 1860 na slovenských národovcov: „Veteráni slovenského národa, čo tam okolo dávnovekého Budína na brehoch Dunaja v prospech národa svojho dni trávite – starajte sa o časopis a podajte nám čo najskôr radostnú zprávu o ňom, túžbou nevýslovnou ho čakáme a celý národ obetavo Vám všetky komôrky na pomoc otvorí!“.
Mimoriadnu iniciatívu pri založení Pešťbudínskych vedomostí prejavili hlavne tí Slováci, ktorých maďarské vládnuce kruhy po vydaní októbrového diplomu pozbavili verejných funkcií a dali do disponibility. Začala sa organizovať veľká zbierka na kauciu budúcich novín. Prvým tu bol Franko Sasinek, ktorý zložil 100 zlatých a za ním ostatní, Kozáček 1700 zlatých, Palárik a Radlinský 2500 zlatých, Dobrjansky 600 zlatých, Ján Francisci 500 a František Lopušný 400 zlatých. To bol základ, na ktorom sa začala budovať slovenská politická tlač. Najviac sa však o získanie peňazí na kauciu zaslúžil Andrej Radlinský, ktorému sa podarilo vymôcť si súhlas, aby fond Spolku sv. Vojtecha bol venovaný tomuto účelu.
Ján Francisci charakterizoval prípravy k založeniu politických novín, ktoré si vyžiadali toľko úsilia, trpezlivosti a obetí, len veľmi stručne: “V porozumení s bývajúcimi v Pešťbudíne aj s prespolnými slovenskými mužmi, ihneď hlásil som sa o vtedy ešte potrebnú koncesiu k vydávaniu slovenských politických novín, a to pod menom Pešťbudínske vedomosti, u peštianskej polícii; koncesiu som bez ťažkostí obdržal…".