cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muespach
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Patriot
Patriot môže byť:
4706 Dennisreuter
4706 Dennisreuter je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil R. Rajamohan 16. februára 1988.
Lešenie
náhľad|Kovové lešenie používané pri zatepľovaní budovy. Lešenie je dočasná oceľová alebo drevená konštrukcia, využívaná na pohyb osôb počas výstavby, rekonštrukcie a úprav budov, stavieb, sôch a pod. Lešenie je možné inštalovať okolo stavieb tak aj v ich vnútri. Predstavuje obyčajne unifikovaný skladací systém zo železných rúrok, aj keď môže byť postavené aj z iných materiálov, napr. dreva. V Ázii je bežný pri stavbách lešení bambus. Všeobecne platí, že lešenie by malo byť čo najjednoduchšie, bezpečné a malo by mať dostatočnú nosnosť.
Kyselina sorbová
thumb|Štruktúrny vzorec kyseliny sorbovej. Kyselina sorbová alebo kyselina hexa-2,4-diénová alebo E200 je karboxylová kyselina so sumárnym chemickým vzorcom C6H8O2. Patrí do skupiny sorbátov a je to konzervačná látka.
Využitie
Je to konzervačná látka, ktorá je ľahko stráviteľná a preto sa využíva najmä v potravinárstve, rovnako ako aj jej soli (sorban draselný, sorban sodný a sorban vápenatý). Nachádza sa napríklad v marmeláde, džeme, vo víne, v sušenom ovocí, atď.
Atalanté (dcéra Iasióna)
náhľad|Meleagros a Atalanta, autor: [[Giulio Romano (1499 – 1546)]] Atalanté alebo Atalanta alebo Atalante je v gréckej mytológii dcéra arkádskeho kráľa Iasióna.
Kalydónsky kráľ Oineus po bohatej úrode obetoval všetkým bohom, ale zabudol na bohyňu lovu Artemidu. Bohyňa preto za trest poslala na Kalydón strašného diviaka, ktorý narobil v krajine veľké škody. Kráľov syn Meleagros preto na lov diviaka zvolal najstatočnejších mužov z celého Grécka.
Na nebezpečnom love sa zúčastnila ako jediná žena aj Atalanta z Arkádie. Obrovský diviak stačil jednému lovcovi dokaličiť nohu, hrdinu Ankaia, syna arkádskeho kráľa Lykourga zabiť, až kým ho Atalanta zasiahla svojím šípom. Muži sa nechceli nechať ženou zahanbiť, ale dlho sa im nedarilo, až sa Meleagrovi nakoniec predsa len pošťastilo zviera doraziť. Hoci o jeho kožu mali záujem všetci, Meleagros svoju korisť daroval Atalante, čo sa ostatným lovcom nepáčilo a trofej Atalante vzali. Meleagra to však tak nahnevalo, že v hádke zabil dvoch svojich ujcov.
Atalanta sa neskôr vydala za Meilanióna a mala s ním syna Parthenopaia, ktorý zahynul vo vojne Siedmi proti Tébam.
V starších mýtoch o Atalante išlo o dve osoby rovnakého mena, jednej z Arkádie, druhej z Boiótie, ktoré nespájali spoločné príhody. Postupne sa však tieto mýty a postavy začali prekrývať, až splynuli. Ako sa zdá, prvý ich spojil v druhom storočí pred Kr. autor Apollodoros.
Moshe Safdie
Moshe Safdie, CC (* 14. júl 1938) je architekt a urbanista. Narodil sa v meste Haifa v Izraeli počas trvania Britského mandátu. Ako tínedžer sa presťahoval so svojou rodinou do Kanady.
Životopis
Architektúru študoval na univerzite McGill v Montreali a pracoval pod vedením Luisa Kahna vo Philadelphii. Bol vynikajúci študent a jeho diplomový projekt Habitat 67 bol vybraný a zrealizovaný pre svetovú výstavu Expo 67. Tento projekt, komplex obytných jednotiek naskladaných na seba ako kocky stavebnice Lego, vyniesol svojho iba 24-ročného tvorcu medzi svetových architektov a odštartoval tak jeho kariéru. V roku 1967 sa vrátil do Izraela, aby sa mohol stať súčasťou tímu, ktorý renovoval starý a nový Jeruzalem.
Po tom, ako učil na univerzitách Yale, McGill a Ben Gurion Universities, sa stal v roku 1976 profesorom na Harvardovej univerzite a založil hlavné sídlo svojej firmy v neďalekom Somerville, Massachusetts. V roku 1986 dostal čestnú hodnosť Order of Canada.
Filozofia návrhu
Centrálnou axiómou Safdieho tvorby je princíp jednoduchého prevedenia. Architektúra nie je o stavaní nemožného - o tom, čo môžeme postaviť, ak máme dosť peňazí, nástrojov alebo počítačov - ale o dosiahnutí krásy použitím vhodných a primeraných prostriedkov. (vyslovené na prednáške "Megascale, Order and Complexity")
Filozofia tvorby
Architektúra musí podporovať účel, pre ktorý bola vytvorená, nie iba programovo vyhovieť požiadavkám. Jej forma by mala rezonovať všetkými priestormi a aktivitami, ktoré zastrešuje. Architektúra by mala plynulo vychádzať z jej okolia, či už mestského alebo vidieckeho, starobylého alebo úplne nového. Architekt sa musí postarať o to, aby bola budova prospešná svojmu prostrediu, ako aj komunite ktorá ju bude používať.
Modernej architektúre často chýba kvalita rituálov a ceremoniálov – symbolické praktiky, ktoré sú historicky dôležité pre občiansky, kultúrny a náboženský život. Hlavným cieľom práce architekta je vytvoriť jedinečné priestory a formy, ktoré každému projektu vtlačia tieto zabudnuté kvality. Veríme, že kvalitu bohatého zdobenia a textúr, ktoré sú automaticky spájané s historickou architektúrou, môžu dnes nahradiť starostlivé a inovatívne metódy výstavby; a že záleží skôr na uvedomení si hodnoty ornamentu, než na spôsobe jeho vyhotovenia – či už ručnom, alebo strojovom.
thumb|Habitat 67, diplomový projekt realizovaný pre svetovú výstavu Expo 67 thumb|Mestská knižnica vo Vancouvri
Modus ponens
(Pravidlo) modus ponens alebo (Pravidlo) modus ponendo ponens alebo pravidlo odlúčenia je nasledujúca schéma usudzovania: ((A ⇒ B) Λ A ) ⇒ B.
Vyjadrené slovami: Ak platí "z A vyplýva B" a súčasne vieme, že platí A, tak platí B. Inými slovami: Ak sme odvodili vetu 'ak A, tak B' a vetu 'A', tak možno odvodiť aj vetu 'B'. Ešte inými slovami: Modus ponens je odvodzovacie pravidlo, ktoré spočíva v tom, že keď medzi riadkami dôkazu máme implikáciu a jej antecedent, tak k riadkom dôkazu môžeme pripojiť konzekvent danej implikácie, čiže: "Ak A implikuje B a zároveň je známe, že A je pravdivé, tak aj B je pravdivé".
Príklad: Ak platí "ak mám peniaze, tak si kúpim auto" a peniaze mám, tak si kúpim auto.
Táto schéma usudzovania je z hľadiska logiky bezchybná, je teda logická. Je to zďaleka najbežnejší z logických spôsobov usudzovania anatomicky moderného človeka a v matematike vôbec.
Daniel Hančák
Daniel Hančák (* 3. január 1984, Spišská Nová Ves) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej
Ešte v mládežníckej kategórii prestúpil do Slovana Bratislava, s mužstvom získal extraligové tituly v sezónach 2002/03 a 2004/05. V septembri 2005 bol poslaný na hosťovanie do klubu MHC Martin. Po niekoľkých mesiacoch sa vrátil do Slovana, a dosiahol ďalšie dva majstrovské tituly v ročníkoch 2006/07 a 2007/08.
V ročníku 2008/09 Slovan prehral v semifinále s Skalicou, Hančák sa podľa vlastných slov trápil, keď ani raz neskóroval. Následne uzavrel s Duklou Trenčín ročný kontrakt s opciou na ďalší, no v polovici sezóny prestúpil do HK Spišská Nová Ves. V tomto mužstve hrával aj ďalší rok, keď klub pôsobil v 1. lige. Ročník 2011/12 odohral v ďalšom prvoligovom mužstve HK Dukla Michalovce. Od nasledujúcej sezóny je hráčom kazašského klubu Arlan Kokšetau.
Klubová štatistika
(štatistické údaje v článku sú z 1. júna 2014)
Ján Prokop Bonanus
Životopis
Pravdepodobne cudzinec, 1648 v službách ostrihomského arcibiskupa Juraja Lipaia v Bratislave, 1657 lekár stredoslov. banských miest v Banskej Bystrici, od 1660 v Banskej Štiavnici. Počas pôsobenia v Banskej Bystrici založil lekársko- botanickú záhradu (1658).
NGC 5362
NGC 5362 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Klement Brecht
Klement Brecht (*  Slovensko?) bol evanjelický kňaz.
Životopis
Ev. a. v. kazateľ nemeckej evanjelický obce v Banskej Bystrici (1668?-1673).
Coulvain
Coulvain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 356 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aups (kantón)
Aups je francúzsky kantón v obvode Brignoles v departemente Var v regióne Provence -Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho 6 obcí.
Halloville
Halloville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4619 Polyakhova
4619 Polyakhova je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil N. S. Černych 11. septembra 1977.
Psychika (informatika)
Psychika je riadiaca časť človeka; konečný automat s definovaným cieľom konania. Psychika je množina všetkých informačných javov prebiehajúcich v organizme.
ELÁN Míting 2009
ELÁN Míting 2009 je halový atletický míting, najznámejší svojho druhu na Slovensku. Uskutoční sa 5. februára v Športovej hale Elán v Bratislave. Riaditeľom podujatia je Imrich Ozorák. Míting podporuje Medzinárodná asociácia atletických federácií a Európska asociácia atletických federácií.
Barbara Strozziová
Barbara Strozziová alebo aj Barbara Valle; (pokrstená 6. augusta 1619, Benátky, Taliansko – † 11. november 1677, Padova) bola benátska speváčka a baroková hudobná skladateľka.
Pravdepodobne bola nemanželskou dcérou právnika a básnika Giulia Strozziho a jeho dlhoročnej slúžky Isabelly Garzoniovej. Rodina Strozzi ju adoptovala a Giulio Strozzi podporoval jej hudobný talent. Mohla študovať u hudobného skladateľa Cavalliho a Strozzi dokonca založil v roku 1637 hudobný spolok Accademia degli Unisono, aby Barbara mala príležitosť rozvíjať a prezentovať svoje hudobné schopnosti.
Mala štyri deti, otcom troch z nich bol Giovanni Paolo Vidman, možno jej manžel. Po jeho smrti sa živila hudbou. Je autorkou veľkého počtu kompozícií, predovšetkým svetských piesní.
Tošihide Masukawa
Masukawa absolvoval v roku 1962 Nagojskú univerzitu, kde pracoval ako odborný asistent a v roku 1967 získal doktorát. V rokoch 1970 až 1976 pracoval na univerzite v Kjótu. Potom pracoval v Inštitúte pre jadrový výskum pri Tokijskej univerzite. Od roku 1980 bol zamestnaný v Jukawovom inštitúte pre teoretickú fyziku, ktorý v rokoch 1997 až 2003 riadil.
V roku 2007 získal cenu Európskej fyzikálnej spoločnosti.
Nový urbanizmus
Nový urbanizmus je urbanistické hnutie. Hnutie pochádza z USA a existuje viac ako 10 rokov a ovplyvnilo výstavbu a plánovanie miest. Hnutie preferuje pešie a vychádzkové prostredie v meste. Cieľom hnutia je teda oživenie aglomerácií a predmestských osád, ktoré boli plánované pre časté používanie osobnej dopravy s vysokými nákladmi na infraštruktúru. Tieto miesta musia byť trvalo udržateľné a obývateľné. Podľa Nového urbanizmu sa to dosiahne prostredníctvom orientácie na ideál tradičného amerického mestečka.
Hnutie bolo inštitucionalizované v roku 1993.
Externé odkazy
Charter of the New Urbanism zakladajúca listina
Podhorie (okres Banská Štiavnica)
Polohopis
Rozprestiera sa na úpätí Štiavnického pohoria. Patrí do CHKO Štiavnických vrchov. Cez obec preteká potok Teplá, ktorý pramení pod Kautrínom.
Dejiny
Obec Podhorie vznikla z dvoch katastrálnych území – z Teplej a Žakýla. Osada Žakýl sa v písomných prameňoch po prvýkrát uvádza v roku 1352. Ide o odpis listiny kráľa Ľudovíta – majiteľom Šášovského panstva. Osada Teplá sa po prvýkrát uvádza v listine z roku 1388, podľa ktorej ju Magister Frank dostal od Žigmunda Luxemburského do majetku Šášovské panstvo.
Meno obce „Teplá“ pochádza od teplého žriedla, a od tej istej teplej vody, ktorá vyvierala na tomto území. Teplá a Žakýl ležia na spoločnej hranici medzi tekovskou a hontianskou stolicou, a na spoločnej hranici medzi biskupstvom bansko-bystrickým a ostrihomským.
V stredoveku osady Teplá a Žakýl patrili Banskej Štiavnici, neskôr boli násilne pripojené k hradnému panstvu Šášov. V roku 1509 došlo k prvému zlúčeniu obcí pod spoločným richtárom. Z tohto obdobia je zachovaná i pôvodná pečať s vyobrazením Sv. Juraja na koni zabíjajúceho draka, text pečate : „ SIGILUM REIGI TEBLA ET SCAGKIL 1509 “ (pečať obcí Teplá a Žakýl 1509). Z menovanej pôvodnej pečate sa vytvoril súšasný erb obce. Od roku 1662 Teplá a Žakýl patrili pod Komorské panstvo Šášov so sídlom v Ladomeri, ktoré boli súčasťou Banskej komory v Banskej Štiavnici. Po administratívno-územnom delení v r. 1849–1919 obce patrili do Tekovskej župy a v r. 1923 – 1928 do Zvolenskej župy. Obyvatelia Žakýla sa zaoberali roľníctvom, uhliarstvom, neskôr povozníctvom. Obyvatelia Teplej najmä drevorubačstvom, čo súviselo s dopytom a rozvojom banskej ťažby v Banskej Štiavnici.
Za najstarší historický nález možno považovať zvyšky Žakýlskeho hradu, ktorý leží severovýchodne od obce na tzv. Brezovom vrchu. Z pôvodného hradu je tu dnes zachovaný len vonkajší obranný val a podzemný (pivničný) priestor. Údajne popod hrad viedla „ Matejova cesta“, ktorou sa vozilo striebro z Banskej Štiavnice do Kremnice. Žakýlsky hrad, spolu so Sitnom, s hradom pri Sklených Tepliciach, pri Lovči a pri Trubíne boli postavené na ochranu štiavnických drahých kovov a všetkého čo s nimi súviselo. Žakýlsky hrad obývali kráľovskí strážcovia – Sikuli, ktorí sa po jeho zániku v 13. storočí usadili pod hradom a vytvorili osadu Žakýl (Zekel – Sikul), ktorá sa nachádzala asi  od dnešnej časti obce Podhorie (časť Žakýl).
Odvodzovacie pravidlo
Odvodzovacie pravidlo je základný dokazovací prostriedok, s pomocou ktorého možno z formulí, o ktorých je známe, že sú dokázateľné, odvodiť (dedukovať) ďalšiu dokázateľnú formulu. V rámci bežnej logiky vystačíme s použitím pravidla odlúčenia a pravidla generalizácie. Možné je však používať aj ďalšie odvodzovacie pravidlá, napr. pravidlo substitúcie.
NGC 5363
NGC 5363 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. januára 1784.
Muespach-le-Haut
Muespach-le-Haut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Mozgová kôra
Mozgová kôra (po lat. cortex cerebri) je sivá hmota v krajnej časti koncového mozgu (v širšom zmysle aj mozočka, čiže celý kortex – pozri mozočková kôra).
Je hrubá 2–5 mm. Tvorí ju 13-15 miliárd neurónov, z ktorých každý vytvára asi 5 000 synapsií (neurónových spojení). Povrch kôry je poprehýbaný do závitov, tzv. gyrifikácia kôry, čo zväčšuje plochu až na 2 200 cm². Je to najvyššie riadiace centrum organizmu. V prípade človeka má analytickú a syntetickú schopnosť.
Mozgová kôra koncového mozgu sa skladá zo 6 vrstiev nervových buniek. V kôre sa nachádzajú väčšie alebo menšie oblasti, nazývané projekčné kôrové centrá, do ktorých vstupujú informácie z receptorov. Tu sa analyzujú, syntetizujú a na základe týchto pochodov sa prijímajú rozhodnutia o forme reakcie. Okrem senzorických kôrových oblastí sú tu aj motorické centrá, ktoré riadia vôľové, vedomé pohyby, formuje sa tu vedomá činnosť. Vedomá činnosť je výsledkom myslenia, ktoré je produktom kôry v mozgu.
Okrem uvedených kôrových centier tvoria rozsiahlejšiu časť kôry asociačné oblasti, ktoré umožňujú prepojenia rôznych častí mozgovej kôry a tým koordináciu senzorických funkcií s motorickými činnosťami. Napríklad v minulosti sa hovorilo o Brocovom centre reči. No dnes sa vie, že fenomén reči sa ovláda z 5 oblastí. Brocovo centrum ovláda iba motorickú zložku reči a až asociovaním činností týchto centier sme schopní nielen hovoriť, ale aj hovorené vnímať a chápať. Hoci je stavba obidvoch hemisfér rovnaká, u každého jedinca je jedna z nich dominantná. U pravákov prevláda ľavá hemisféra u ľavákov pravá. Zistili sa aj rozdiely v dominancii hemisfér medzi mužmi a ženami, ktoré sa prejavujú napr. tým, že u žien je silnejší rozvoj verbálnych prejavov a predstavivosti, u mužov je to priestorová predstavivosť a schopnosť logického myslenia.
Muespach-le-Haut
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eliáš Breithor
Eliáš Breithor (*  Banská Bystrica - †  1704,, Slovensko?) bol  evanjelický kňaz.
Životopis
Ev. a. v. kazateľ nemeckej evanjelickej obce v Banskej Bystrici (1685?-1704).
Beaumont (Texas)
Beaumont je mesto v Texase a sídlo Jefferson County. Je súčasťou aglomerácie Beaumont–Port Arthur Metropolitan Statistical Area. Leží v Golden Triangle, významnom priemyselnom regióne pri Mexickom zálive.
Mesto rástlo rýchlo po tom, ako v roku 1901 boli objavené zásoby ropy. Najdôležitejšími odvetviami sú ropné rafinérie, chemické továrne a papierenský priemysel.
4807 Noboru
4807 Noboru je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil T. Kobayashi 10. januára 1991.
Beaumont (Texas)
Každoročne sa tu koná veľtrh South Texas State Fair, ktorý navštevuje okolo pol milióna návštevníkov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Sivá hmota
Sivá hmota (lat. griseum, substantia grisea) je časť centrálnej nervovej sústavy stavovcov pozostávajúca z veľkého množstva nervových buniek (neurónov) a obsahujúca len málo myelinizovaných nervových vlákien (axónov). Za názov vďačí sivastej farbe. Má len veľmi nízky obsah tukov (lipidov).
Psychika
Psychika človeka je vlastnosť, funkcia vyššej nervovej sústavy, spojená s činnosťou mozgu. Možno ju chápať ako integrovaný súbor všetkých prejavov nervovej činnosti: t. j. vnemov z vonkajšieho a vnútorného prostredia, potrieb organizmu a činnosťou spojenou so skúsenosťou alebo učením.
Psychiku človeka vytvárajú psychické procesy, stavy a vlastnosti. Psychika človeka vznikla v dôsledku vývinu živej hmoty v súvislosti s vývinom nervovej sústavy. Je odrazom objektívnej skutočnosti prostredníctvom pocitov a vnemov.
Ľudská psychika má biologický základ, ale utvára ju aj sociálne, kultúrne a výchovné prostredie.
Podstata ontogenézy (vývinu) psychiky ako vedná disciplína sa zaoberá štúdiom vývinu psychiky človeka od narodenia až po starobu. Podstatu ontogenézy psychiky tvorí: socializácia a individualizácia.
Socializácia
Po narodení dieťa prichádza do istého prostredia, do podmienok v ktorých prebieha jeho vývin. V procese tohto vývinu jednotlivec v procese výchovy a sebavýchovy prijíma za svoje vedomosti, normy, postoje, zvyky, pravidlá platné v danom prostredí. Osvojuje si rôzne spoločenské roly, ktoré sú očakávané v danej spoločnosti. Tým sa zaraďuje do spoločnosti ako jeden z jej členov, socializuje sa. Berie na seba požiadavky, ktoré na neho kladie spoločnosť. Socializáciou sa človek „odbiologizúva“ a „poľudšťuje“ sa. Socializácia ako utváranie osobnosti človeka pôsobením vonkajších zložiek – spoločenské hodnoty, normy, kultúra. Prostredníctvom socializácie ako celoživotného procesu sa jedinec stáva osobnosťou.
Individualizácia
Človek sa postupne vo svojom vývine stáva „samým sebou“, stáva sa tým čím je. Nadobúda špecifické črty, ktorými sa odlišuje. Hovorí sa, že neexistujú dve celkom rovnaké osobnosti. Tieto rozdiely sú zapríčinené tým, že každý človek svojím spôsobom zvnútorňuje pôsobiace podnety: môže ich prijať, alebo odmietnuť, alebo pretvoriť. Súčasne s procesom individualizácie prebieha aj proces osamostatňovania sa,rast vnútornej nezávislosti človeka. Utvára si vlastnú hierarchiu hodnôt, názorov, ideálov, postojov, cieľov,... čo sa prejaví v jeho prežívaní a správaní.
Činitele ovplyvňujúce psychiku človeka
Učenie znamená nadobúdanie individuálnej skúsenosti. Učenie je cieľavedomé a systematické nadobúdanie vedomostí, zručností a návykov ale aj určitého správania a vlastností. Druhy učenia:
Učenie:
1.Ultrakrátka pamäť
Na uskladnenie slabších informácií potom neostáva jednoducho čas a bioelektromagnetické pole mozgu, ktoré ich udržiava, zanikne.
Dlhodobá pamäť
Uchováva všetky tie informácie, ktoré úspešne prešli cez predchádzajúce filtre. Dlhodobá pamäť má neobmedzenú schopnosť vnímania, avšak množstvo informácií, ktoré sa súčasne môže ukladať, nie je veľké. Zato sa však nestráca nič, čo kedysi vošlo do dlhodobej pamäte. Schopnosť znovu si vybaviť tieto informácie je však individuálne veľmi rozdielna. Dlhodobú pamäť možno však úspešne trénovať. Ak si chcete niečo skutočne zapamätať, musíte na to využiť už prvých 10 minút potom, ako ste sa stretli so zapamätávanou informáciou. Informácia sa dostane do dlhodobej pamäti len vtedy, ak nerušene prejde rovinami ultrakrátkodobej a krátkodobej pamäti. Poruchy, resp. prirodzené filtre, na týchto rovinách totiž zabraňujú, aby sa informácia vôbec dostala do dlhodobej pamäti.
Pohľady filozofov
Podľa D. Humea je psychika hra zmyslových vnemov.
University of North Texas Research Park
University of North Texas Discovery Park (predtým University of North Texas Research Park) je satelitné výskumné zariadenie severo-texaskej univerzity University of North Texas v USA v štáte Texas. V januári 2003 boli zariadenia a priestory, dovtedy využívané spoločnosťou Texas Instruments, poskytnuté študentom vysokej školy technickej a vysokej školy informatiky. Domy, kancelárie a laboratóriá boli rovnako poskytnuté ústavu strojárskych technológií, ústavu informatiky a výpočtovej techniky, novovytvoreným katedrám elektrotechniky, knihovníctva, informačným vedám a vzdelávacím technológiám. Centrum pre rozvoj a transfer technológií začalo prevádzku vo výskumnom parku v roku 2006. V roku 2007 sa pripojila katedra strojného inžinierstva a energetiky. Výskumný park má knižnicu, ktorá je rozdelená do dvoch oblastí - vydavateľskej časti a príručnej knižnice.
Pre tento druh univerzitného klastra je typické, že pracovné tímy sú zložené z vedúcich výskumníkov, fakúlt, študentov a inštitúcií zaoberajúcich sa výskumom, ktorí si navzájom vymieňajú myšlienky a zdroje. Hybridné myslenia prinášajú inovatívne riešenia a nové poznatky. University of North Texas podporuje kreatívne súťažné metódy, ktoré nájdu uplatnenie v humanitných vedách. Rovnako aktívne pracuje na získavaní nových talentov pre svoje zoskupenia.
Počúvadlo
Počúvadlo je obec na Slovensku v okrese Banská Štiavnica, vzdialená asi 6 km od jazera Počúvadlo, ktoré patrí do systému tajchov využívaných v minulosti na odvodňovanie baní.
Bachmač
Bachmač je mesto a dôležitý železničný uzol na severe Ukrajiny v Černihivskej oblasti, stredisko Bachmačského rajónu; po prvýkrát spomínané roku 1147, status mesta získalo až v roku 1938; má 23 379 obyvateľov (2005).
Mesto sa preslávilo bitkou pri Bachmači, v ktorej sa účastnili česko-slovenské légie v marci 1918.
Jiřina Bohdalová
Jiřina Bohdalová (* 3. máj 1931, Praha) je česká herečka.
Vyštudovala DAMU a začínala po boku Jana Wericha v Divadle ABC a potom v Městských divadlech pražských. Od roku 1967 je členkou Divadla na Vinohradech. V roku 1985 bola menovaná zaslúžilou umelkyňou. Často spolupracuje s televíziou, spolu s Vladimírom Dvořákom uvádzala Televarieté a účinkovala v humoristických scénkach. Medzi jej najznámejšie filmy patria napr. Ucho, Dáma na kolejích, Ženu ani květinou neuhodiš, Bílá paní, Světáci a iné. Tiež účinkovala v seriáloch, napr. Muž na radnici. Je obľúbenou rozprávačkou detských rozprávok a večerníčkov. V ankete TýTý býva pravidelne oceňovaná ako najobľúbenejšia herečka.
Rodina
Dcéra Simona Stašová je tiež známa herečka.
Poštový a telegrafný úrad v Piešťanoch
Poštový a telegrafný úrad je budova v Pieštanoch na Kukučínovej ulici č. 15. Jej autorom je Emil Belluš. V roku 1928 bola projektovaná a v 1929 – 1931 realizovaná.
Dielo Emila Belluša, ktoré postavil v rokoch 1929 – 1931 na križovatke ulíc Poštová a Kukučínova v Piešťanoch. Umiestnil ho na nárožie, ktoré malo tvar oblúka. Vstup a dve poštové haly umiestnil do stredu tohto oblúka. Správne zvládnutie funkcie a prevaha racionálneho myslenia sú badateľné aj na kresbovom vyjadrení architektonickej myšlienky autora. Boli vypracované dva axonometrické pohľady na časť prízemnú a poschodovú hlavnej poštovej prevádzky. Autor nimi nechcel dokumentovať výtvarné pôsobenie, ale chcel poukázať na čistotu, jasnosť, bezkolíznosť, na určité pohodlie poštovej služby.
Dispozičné vzťahy
Veľmi dôsledne vyriešil dispozičné vzťahy. Expedícia a prísun sú riešené z dvora, tak sú veľmi dobre nadviazané na prevádzky a vybavenie poštového úradu.
Budova je dvojpodlažná. Na 1.NP je situovaná balíková služba. Na 2.NP sú situované ostatné služby. Zvláštne je umiestnené schodisko. Je vzadu, pričom obslužné priestory sú pri prednej fasáde. Dispozičné riešenie je však vyriešené tak dômyselne, že návštevník, či už domáci alebo kúpeľný nemá problém zorientovať sa vo vnútornom priestore pošty.
Fasáda
Fasáda je strohá, funkcionalistická. Má travertínom obložený sokel a okenné ostenia. Strecha je sedlová, s malým sklonom. Na stavbe je použitý aj železobetón. V deväťdesiatych rokoch boli okenné rámy nahradené novými, obnovená bola aj ich pôvodná červená farba a mierne bolo zmenené aj členenie okien. Ale priestorový dojem z oblúkového usporiadania bol zachovaný.
Adaptácia priestorov pošty
Keďže bol technický stav prvkov stavby v zlom stave, začala sa realizovať adaptácia priestorov pošty. Problémom bola zatekajúca strecha a vlhký suterén. Aj okná boli vo veľmi zlom stave a nedali sa utesniť. Zmenili sa aj dispozičné vzťahy. Napr. priestory skladov uhlia už neplnili svoju pôvodnú funkciu. Bolo treba upraviť aj prevádzku pohybu zásielok, uzatvoriť priehradky, ktoré boli predtým otvorené. Nutné bolo vytvoriť počítačové stredisko, pohotovostné ubytovanie, rokovacie miestnosti, bytové jednotky. Pre imobilných taktiež bezbariérový vstup do budovy. Princípy budovy boli maximálne zachované. Autor adaptácie sa snažil spraviť ju zodpovedne. Navštívil niekoľko Bellušových stavieb, študoval jeho architektúru. Analyzoval princípy, podľa ktorých Belluš tvoril. Začal hľadať riešenie, ktoré by rešpektovalo hodnoty objektu. Boli vytvorené rampy, prístup zásielok. Do nevyužitého podkrovia sa dostali klubové miestnosti aj ubytovanie. Kritickým momentom bola výmena okien. Boli nahradené novými ale so zachovanými proporciami predošlých. Autor mal obavy, aké postupy bude požadovať investor. Ukázalo sa však, že spolupráca bola dobrá. Priestorový dojem, ktorý je charakteristický pre budovu ostal zachovaný.
Mathias Carthicius
Mathias Carthicius (prímeno Novosoliensis) (* Banská Bystrica?) bol veršovník.
Životopis
Autor príležitostných latinských veršov venovaných Valérovi Maderovi (1588). Pôvodom z Banskej Bystrice.
Psychoanalýza
Psychoanalýza je smer psychológie 20. storočia založený S. Freudom. Psychoanalýza vychádza z teórie neuróz a metódy ich liečenia: predpokladá nevedomé motívy pri vzniku neuróz a v ľudskom konaní vôbec. Odhaľovanie týchto motívov sa uskutočňuje výkladom voľných asociácií, snov a citového vzťahu pacienta k analytikovi, ktorý uskutočňuje výklad.
Psychoanalýzu označujú ako prvý z viedenských psychoterapeutických smerov (vedľa logoterapie a individuálnej psychológie).
Ilija
Ilija je obec na Slovensku v okrese Banská Štiavnica.
Polohopis
Obec Ilija (nem. Ilia, Sankt Egidien, maď. Illés, Illia) sa nachádza v okrese Banská Štiavnica. Obcou preteká Ilijský potok (v starších prameňoch uvádzaný ako Viliam potok) a Šigruntský potok. V katastrálnom území obce sa nachádza najvyšší bod Štiavnických vrchov – Sitno Stred obce sa nachádza v nadmorskej výške, chotár 400 Rozloha obecného katastra je.
Symboly
Vlajku obce tvorí sedem pozdĺžnych pruhov. Farebná úprava je určená tromi farbami červenej, bielej, žltej v nasledovnom poradí červená, biela, žltá, červená, biela, žltá a červená. Vlajka má pomer strán 2:3 a je ukončená tromi cípmi a dvoma zástrihmi, ktoré siahajú do tretiny listu vlajky.
Obecný erb znázorňuje poľnohospodársky život. V červenom štíte sú tri strieborné zlatostredné ruže na zlatých listnatých stopkách, stredná sprevádzaná striebornými sklonenými a privrátenými radlicami – lemešom a čerieslom. Vo väčšom erbe obce je spomenutý základný erb obopätý románskym portálom miestneho kostola svätého Egídia.
Dejiny
Archeologické výskumy slovenského kňaza Andreja Kmeťa (18411908), pôsobiaceho takmer 30 rokov na fare v neďalekom Prenčove a výskumy jeho nasledovníkov dokázali existenciu ľudského osídlenia na Sitne a v jeho blízkom okolí už v praveku. Osídlenie v rozsahu dnešného územia obce Ilija podľa nálezov z archeologických výskumov a z rôznych výkopových prác obyvateľov z nedávnej minulosti sa dokumentovalo predmetmi z čias mladšej doby bronzovej (1200800 rokov pred Kr.) a laténskeho obdobia (3. storočie pred Kr.). Určitú kontinuitu staršieho a včasnostredovekého osídlenia dokazujú nálezy pochádzajúce z 12. storočia v blízkosti domu M. Štrbu.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1266. V odbornej literatúre sa s kostolom sv. Egídia dlhšie spája rok 1254. Kostol zohral dôležitú úlohu pri formovaní osady v jeho blízkosti. Do pomenovania stredovekej osady sa prevzalo označenie patrocínia kostola. V písomných prameňoch je do roku 1526 Ilija zapisovaná v latinskej (Sanctus Egidius), hungarizovanej (Scenthegud, Zenth Egyed), kombinovanej hungaro – slovenskej (Zenthlyen v roku 1496), ale aj v nemeckej forme (Gilg, Gilgen).
Od čias zmienok o kostole sv. Egídia z roku 1266 až po druhé desaťročie 14. storočia sa o vývoji Ilije vie veľmi málo. Región ovládali príslušníci rodiny Hunt – Poznanovcov a ich vetvy. Pred rokom 1318 bola Ilija v majetku vetvy rodiny Csáky z Plášťoviec. Dedina je uvedená vo forme Scenthegud. V roku 1347 uhorský kráľ Ľudovít I. Veľký rozhodol, že niektoré majetky, medzi nimi aj Iliju (Zentheged), patriace Ölvengovi dostane šarišský komes Konya. Neskôr v roku 1353 Iliju s ďalšími majetkami vlastnila manželka Konyu.
Poznatky o Iliji v ďalších obdobiach sú závislé od zachovanosti historických prameňov. Tie pochádzajú po určitej časovej medzere až z obdobia 15. storočia. Zaznamenávajú však dôležitú skutočnosť v oblasti vlastníckych vzťahov a určujúcu spätosť Ilije až do 16. storočia. Obec je v týchto obdobiach súčasťou majetkov hradného panstva Litava.
Ako súčasti majetkov hradného panstva Litava – Čabraď sú o Iliji zachované pramene od 2. polovice 15. storočia. Na pomerne dlhú dobu sa majiteľmi panstva stali príslušníci rodiny Horvátovcov zo Seliec. V spore o hranice majetkov Damiána Horváta rozhodol rok 1476, keď budínska kapitula vydala dosvedčenie o dohodnutej deľbe majetku hradného panstva Čabraď. Pri delení Ilije medzi vdovou Frusinou a švagrom Petrom Horvátom sa v dedine nachádzalo 8 poddanských obývaných usadlostí. Tieto údaje sú jedny z prvých o konkrétnych obyvateľoch Ilije v stredoveku. V roku 1500 sa prvý raz v písomnostiach objavuje konkrétna osoba vykonávajúca funkciu richtára – bol ním Anton Nyerges.
Ku koncu 15. storočia došlo k vlastníckym zmenám v držbe hradného panstva Čabraď, ktoré sprevádzali majetkové spory. Neprehľadnosť vo vlastníckych vzťahoch a vedené spory zapríčinili, že určitý čas panstvo spravoval kráľovský dvor. Približne v roku 1511 hrad s dedinami vrátane Ilije bol v majetku arcibiskupa Tomáša Bákociho. Po jeho smrti uhorský kráľ Ľudovít II. v roku 1517 rozhodol, že panstvo prejde do majetku Erdődyovcov. Tí ho vlastnili s určitými prestávkami dlhšiu dobu. V roku 1540 bola Ilija poddanskou dedinou, v ktorej bolo 11 1/2 sedliackych usadlostí obývaných a jedna bola opustená. Nachádzali sa tu 3 želiarske domy zvané „patvarcz“ a mlyn s jedným kolesom.
Koncom októbra 1566 sa Turci dostali do Ilije a Sitnianskej. V obci podpálili niekoľko domov. Ilija patrila k novohraskému sandžaku v roku 1570. Hrozba Turkov v rôznych intenzitách trvala takmer 150 rokov.
Obyvateľstvo stredovekej Ilije sa zaoberalo poľnohospodárstvom, drevorubačstvom, pálením dreveného uhlia. Muselo znášať poddanské povinnosti voči panstvu Litava (Čabraď) a neskôr Sitno. Dedinu riadil volený richtár a boženíci (prísažní). Medzi tradičné dedinské remeslá v Iliji patrilo mlynárstvo, kováčstvo, mäsiarstvo. V roku 1599 k hradu Sitno, označovanom ako sídlo panstva, hoci skôr plniaceho funkciu v systéme obrany proti Turkom a Martalovcom, patrila aj obec Ilija. Najstarší zachovaný urbár Sitnianskeho a Čabraďského panstva zhotovený cisárskymi komisármi pochádza z roku 1602. Podľa neho sa v Iliji nachádzalo 9 celých obývaných sedliackych usadlostí.
V 17. storočí došlo k závažným zmenám v majetkoprávnych vzťahoch obidvoch panstiev. Zmeny prakticky až do konca feudalizmu v uhorských pomeroch končiaceho revolúciou 1848/1849, poznamenali na vyše dve storočia vývoj Ilije. Osud obce bol spojený s rodinou Koháriovcov, neskôr od polovice 20. rokov 19. storočia po vymretí s jej pokračovateľmi, Coburgovcami. Popri tomto sa región v 17. a začiatkom 18. storočia stal dejiskom protihabsburských stavovských povstaní, opakovaných útokov Turkov a Martalovcov, často spriaznených s povstalcami.
V 18. storočí možno Iliju podľa pracovného zamerania obyvateľstva charakterizovať ako dedinu s rozvinutým poľnohospodárstvom, drevovýrobou a domácim remeslom. Postavenie obyvateľstva voči zemepánom Koháriovcom sa upravilo v obdobiach urbárskych reforiem Márie Terézie (17401780). Podľa záznamov urbára v roku 1743 žilo v Iliji 93 osôb podliehajúcich zdaneniu, z nich tvorilo 55 príslušníkov rodín sedliakov a 38 rodín želiarov. Tu zaznamenáva názov dediny, ktorý sa používa v hungarizovanej (Szent Egyid), latinskej (Sanctus Egídius) a slovenskej forme (Swaty Illik).
V 20. rokoch 19. storočia úmrtím kniežaťa Františka Koháriho, majiteľa panstva, vymrela mužská vetva rodu Koháriovcov. Majetky rodiny prechodne riadil kráľovský súd s tým, že riadenie ukončí po nadobudnutí plnoletosti a sobáša dcéry Františka Koháriho Márie Antónie. Tá sa spolu s manželom Ferdinandom Coburgom v roku 1829 ujala spravovania majetkov rodiny. Revolučné udalosti 1848/1849 priniesli zánik feudalizmu a zásadne zmenili postavenie obyvateľstva Ilije.
Koncom 19. storočia sa v dedine začali formovať dva významné subjekty hospodárskeho života. Spoločnosť bývalých urbarialistov, sedliakov – gazdov, dedinských remeselníkov – mala podľa dobových záznamov spracované stanovy, ktoré v roku 1906 prešli schválením Hontianskou župou a uhorským ministerstvom pôdohospodárstva. V tom období mala 31 podielnikov. Po prvej pozemkovej reforme v nových štátoprávnych podmienkach I. ČSR znovu nastalo delenie majetkov. V Iliji prebehlo 29. marca 1936 valné zhromaždenie Spoločnosti urbarialistov, ktoré preberalo nové stanovy a menoslovy podielnikov. Od roku 1923, kedy došlo k novému územno – správnemu členeniu, bol a obec až do roku 1960 súčasťou banskoštiavnického okresu.
II. svetová vojna
Osobitnú kapitolu dejín obce predstavuje obdobie II. svetovej vojny a jej ukončenie oslobodením začiatkom marca 1945.
Obdobie represálií po povstaní
22. novembra 1944 vojenské a bezpečnostné sily Einsatzkommando 14 zadržali 109 osôb, väčšinou Rómov (19 mužov, 21 žien, 69 detí), previezli ich do Kremničky a zavraždili. Obetiam II. svetovej vojny je venovaný pamätník na začiatku dediny, postavený v 60. rokoch minulého storočia a autorsky spracovaný významným slovenským sochárom doc. Vojtechom Remeňom, ilijským rodákom.
Ochotnícke divadlo
Do povedomia širokej verejnosti sa Ilija dostala vďaka ochotníckemu divadlu, rôznym kultúrnym programom a obsadzovaniu súťaží v rozhlasových reláciách.
Počiatky správ o ochotníckych divadelných predstaveniach sa spájajú s nacvičovaním hier s biblickými námetmi zväčša pod vedením kňazov na začiatku minulého storočia. Po vzniku ČSR sa v Iliji konštituoval „Náučno – vzdelávací spolok Napred“ majúci v repertoári hry najmä Ferka Urbánka. Napred začal hrávať od roku 1925 v sále Potravného družstva. Nová éra ochotníckeho divadla sa začala v 50. rokoch minulého storočia a pretrvala s veľkými úspechmi do nedávnej doby. Viazala sa na vznik Osvetovej besedy, Československého zväzu mládeže. V 70. rokoch sa divadlo orientovalo na malé javiskové formy. V rámci súťaží Klubfóra sa založený Klub mladých Sitno zúčastnil každoročne s tematickými pásmami mnohých prehliadok.
Súčasťou miestnej kultúry od 50. rokov sa stal film, rozhlas, miestna ľudová knižnica a spomienkové fašiangové oslavy. V roku 1951 sa zakúpil premietací prístroj; filmy sa premietali zväčša v nedeľu, neskôr v dvojtýždňových cykloch. Premietanie sa však, napriek kúpe nového prístroja v roku 1172, postupne pre nezáujem v roku 1980 ukončilo. Ilija a bezprostredné okolie boli v 50. rokoch miestami natáčania koprodukčného filmu Dáždnik sv. Petra, neskôr v roku 1968 Stopy vedú na Sitno.
V roku 1954 sa postupne do všetkých častí dediny začal zavádzať miestny rozhas. Programy autorsky a režijne spracovával Mikuláš Štrba. Pri ich zrode v roku 1966 stál Michal Bačík, vysielali sa pod názvom „Rozhlasové noviny obce“ alebo „Sitnianske ozveny“.
Na kultúru a šport jeden zo zakladateľov Mikuláš Štrba od roku 1967 orientoval „Strietnutia mládeže na Sitne“.
Miestna kultúra patrila pod Miestne osvetové stredisko. Jej dôležitou súčasťou bol Zbor pre občianske záležitosti s jeho prvou predsedníčkou Máriou Slanou. Mal širokú pôsobnosť (uvítania do života, jubileá a pod.).
Pravidelné podujatia
Memoriál Dežka Štrbu – spomienka na nezabudnuteľnú postavu Ilijského kultúrneho,spoločenského a športového života, herca, režiséra ochotníckeho divadla, kronikára, organizátora kultúrnych, športových a spoločenských podujatí. Koná sa koncom augusta aj s pálením vatry na počesť SNP.
Sitno – prírodná rezervácia
Národná prírodná rezervácia (NPR) Sitno sa rozprestiera na ploche. Toto územie bolo vyhlásené za NPR v roku 1951 s cieľom ochrániť prírodu významnej dominanty Štiavnických vrchov – Sitna.
Je to jedinečná lokalita, na ktorej sa v priebehu troch tisícročí sústredilo množstvo archeologického materiálu reprezentujúceho obdobie mladšej doby bronzovej, lužickú a kyjatickú kultúru i obdobie stredoveku. Pre sprístupnenie a usmernenie návštevníkov NPR bol v roku 1987 vybudovaný Náučný chodník Sitno o celkovej dĺžke, ktorý má 13 zastávok.
Turistické chodníky
Cez obec prechádzajú dva turistické chodníky: zelená turistická trasa (5504) a Chodník Andreja Kmeťa (2665) označený modrou farbou.
Cyklotrasy
Maratónska (horská): Antolská: Každý rok je obec je súčasťou športového podujatia Banskoštiavnický horský cyklomaratón, ktorý je jeden z najstarších na Slovensku.
Lyžiarsky vlek
V obci funguje  aj stredisko zimného lyžovania, ktoré je vybavené dvomi vlekmi typu EPV-300 dĺžky 320 a 400 metrov. Zjazdová trať má dĺžku 450 metrov.
Školstvo
Ilijská škola po vzniku ČSR bývala jednotriedna s viacerými ročníkmi, v roku 1920 ju navštevovalo 60 detí. Stará budova školy mala jednu triedu a učiteľský byt. V roku 1928 sa podarilo s finančnou podporou štátu dokončiť novú budovu školy s 2 triedami. V rokoch 19321933 sa vybudoval školský dvor. Postupne sa znižujúci počet žiakov viedol k tomu, že od roku 1956 v Iliji zostal 1.4. ročník, piaty sa vyučoval na plnoorganizovanej škole v Štefultove. Výučba na škole zanikla v roku 1981. Jej priestory začala využívať Materská škôlka, ktorá funguje dodnes.
Spolky
Tradície včelárstva sa v Iliji udržiavali niekoľko generácií. V roku 1987 v rámci Slovenského zväzu včelárov v Iliji pôsobilo 11 včelárov so 135 včelstvami.
K najaktívnejším dobrovoľným organizáciám v obci patrí aj v súčasnosti Dobrovoľný hasičský zbor. Začiatky jeho organizovanej činnosti sa viažu k roku 1923. Technická základňa zboru sa budovala postupne, v roku 1952 dostal novú motorovú striekačku. V roku 1996 obec kúpila požiarne auto CAS 25 – RTHP a v orku 1999 požiarnu striekačku PPS – 12 a rôzny požiarny materiál.
Šport
Miestni členovia DHZ sa aktívne zapájajú aj do hasičských športových súťaži. Každoročne v obci pripravujú súťaž hasičskej pripravenosti.
V zimných mesiacoch sa v obci upravuje ľadové klzisko, na ktorom trénujú priaznivci ľadového hokeja. Miestni nadšenci tohto zimného športu sa úspešne zúčastňujú turnajov v okolitých obciach.
Ruffieux
Ruffieux môže byť:
Makoto Kobajaši
V roku 2008 získal za tento objav a nadväzujúcu predpoveď najmenej troch rodín kvarkov spolu s Masukawom Nobelovu cenu za fyziku.
NGC 5365
NGC 5365 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Produkčné pravidlo
Produkčné pravidlo je akčné pravidlo - údaj majúci charakter všeobecného poznatku o vykonaní nejakej akcie; je to procesne vyjadrený poznatok, ktorý spravidla zahŕňa implikácie alebo kvantifikované premenné. Je to spravidla štrukturálny údaj skladajúci sa z údajových prvkov.
Lavičné
Lavičné je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 117 obyvateľov, z toho 67 mužov a 50 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,4 roka (muži 44,5 roka, ženy 51,2 roka).
Psychodiagnostika
Psychodiagnostika je odbor, ktorý sa zaoberá poznávaním psychických vlastností človeka jeho psychickej individuality a individuálnych rozdielov.
4524 Barklajdetolli
4524 Barklajdetolli je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavila ukrajinská astronómka Ľudmila Žuravľovová 8. septembra 1981.
Šalamún Curreus
Šalamún Curreus (* Slovensko?) bol evanjelický kňaz.
Životopis
Kazateľ nem. evanjelický obce v Banskej Bystrici (1588-1599), hlavný mestský farár v Banskej Bystrici (1606?-1608).
Hammeville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pravidlo správania
Pravidlo správania je významový útvar, ktorý je výsledkom uvedomenia si spôsobu realizácie správania.
Zdeněk Janík
Zdeněk Janík (* 7. október 1923, Brno† 3. apríl 2022, Praha) bol český básnik. Pôvodným povolaním bol pedagóg a redaktor, pracoval ako korektor. Bol člen Obce spisovateľov, PEN klubu a Syndikátu novinárov.
Jeho krédom bol verš z básne Klavír: „Pochopit znamená uvěřit včas.“
Coupesarte
Coupesarte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 39 obyvateľov (2009).
NGC 5366
NGC 5366 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm George Phillips Bond 8. júna 1855.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Gale (kráter)
right|thumb|Snímka krátera Gale. Elipsa vyznačuje pristávaciu oblasť pre rover [[Curiosity.]] Gale je impaktný kráter na planéte Mars. Má priemer cca  a vznikol pravdepodobne pred 3,5 až 3,8 miliardami rokov. Leží blízko rovníku. Je nazvaný podľa austrálskeho amatérskeho astronóma Waltera Galea.
Kráter je lokalizovaný na mieste o súradniciach 5,4° južnej šírky a 137,8° východnej dĺžky. V strednej časti krátera sa rozprestiera veľké nesymetrické centrálne pohorie Aeolis Mons (neoficiálne nazývané aj Mount Sharp), ktoré sa vypína do výšky 4  –  nad rovinaté dno krátera. V Aeolis Mons sa nachádza niekoľko menších, ale strmých kaňonov, v ktorých sú obnažené rozsiahle geologické vrstvy. Medzi centrálnym pohorím a okrajmi kráteru sa nachádzajú prevažne planiny, pričom v severnej časti krátera je ich povrch rovnejší a nižšie položený ako v južnej časti.
Kráter vytvoril teleso veľkosti max. a vyvrhlo min. roztaveného materiálu.
V kráteri sa nachádzalo slané jazero.
Kráter Gale bol vybraný ako cieľ robotickej prieskumnej sondy NASA Curiosity. Tá úspešne pristála 6. augusta 2012 v severozápadnej časti krátera na planine Aeolis Palus.
Calhoun County (Texas)
Calhoun County je americký okres vo výhodnom Texase. Vznikol v roku 1850 a je súčasťou aglomerácie Victoria Metropolitan Statistical Area. Je pomenovaný podľa Johna Caldwella Calhouna, siedmeho viceprezidenta Spojených Štátov. Nachádza sa tu letisko Calhoun County Airport.
Muhlbach-sur-Munster
Muhlbach-sur-Munster je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Simmone Jade Mackinnon
Simmone Jade Mackinnon (19. marec 1973, Mount Isa, Queensland) je austrálska herečka. Preslávila sa hlavne rolou Stephanie (Stevie) Hall Ryan v austrálskom seriáli McLeodove dcéry, v ktorom hrala od roku 2003 až do finálnej série v roku 2008. V rokoch 1993 – 1995 bola na turné s muzikálom Cats (kde hrala rolu Cassandry) po Austrálii a Ázii.
Bola zasnúbená s americkým hercom a modelom Jasonom Momoa od roku 2004 do roku 2006. Dnes má Simmone nového priateľa Marka Who, ktorý tiež pracuje na seriáli McLeodové dcéry.
Biela hmota
Biela hmota (lat. substantia alba) je typ tkaniva miechy a mozgu. Obsahuje vysoký podiel myelinizovaných nervových vlákien, nazývaných neurity (axóny), ktoré sú vláknami neurónov. Názov je odvodený od jej bielej farby.
Biela hmota mozgová
V koncovom mozgu sa nachádza pod sivou hmotou, teda pod kôrou. Tvoria ju vlákna, ktoré vstupujú a vystupujú z kôry, ako aj dráhy, ktoré prepájajú jednotlivé časti mozgu (asociačné dráhy v rámci jednej hemisféry). Sú v nej vnorené útvary sivej hmoty zvané bazálne gangliá. V predĺženej mieche je na povrchu; prechádzajú ňou vzostupné aj zostupné nervové dráhy.
Biela hmota mozgová sa skladá z buniek neuroglie (najmä astrocyty a oligodendrocyty) a axónov, neobsahuje však prakticky žiadne neuróny.
Podľa lokalizácie sa rozdeľuje na tri oblasti: Toto rozdelenie má svoj význam, pretože pri rôznych ochoreniach bielej hmoty sú často postihnuté jej špecifické oblasti.
Tom (prítok Obu)
náhľad|Rieka blízko mesta [[Tomsk]] Tom, je rieka v Chakaskej republike a v Kemerovskej a v Tomskej oblasti v Rusku. Je 827 km dlhá. Povodie má rozlohu 62 000 km².
Priebeh toku
Pramení na západnom svahu Abakanského chrbátu. Na hornom toku má horský charakter. Preteká Kuzneckou kotlinou a potom Západosibírskou nížinou, kde riečne údolie dosahuje šírku 3 km a v koryte sa vyskytuje veľa riečnych prahov. Ústi do Obu.
Vodný stav
Zdroj vody je prevažne snehový. Priemerný ročný prietok vody vo vzdialenosti 580 km od ústia je 650 m³/s a v ústí 1 110 m³/s. Maximálni prietok dosahuje 3 960 m³/s. Zmrzne na konci októbra až na začiatku novembra a roztápa sa v druhej polovici apríla na začiatku mája. Na hornom toku v niektorých zimách zamrzne až do dna na dva až tri mesiace. V lete vysychá.
Využitie
Rieka je splavná. Vodná doprava je možná do Tomsku a pri vysokej vode až do Novokuznecku. Na rieke ležia mestá Novokuzneck, Kemerovo, Tomsk. V povodí rieky sa rozkladá Kuznecký uhoľný revír.
4461 Sayama
4461 Sayama je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil A. Sugie 5. marca 1990.
Robert Dokládal
Robert Dokládal (*  Slovensko?) bol železničiar.
Životopis
Vrchný inšpektor, prednosta železničnej stanice v Banskej Bystrici (1931-1934).
Budova Národnej banky česko-slovenskej v Bratislave
Budova bývalej Národnej banky česko-slovenskej sa nachádza na Štúrovej 2 v Bratislave a bola postavená v rokoch 19361938. V súčasnosti v nej sídli Generálna prokuratúra. Patrí k dielam slovenského architekta 20. storočia Emila Belluša a radí sa medzi diela funkcionalizmu.
Situácia
Stavba tvorí ukončenie ulíc Jesenského a Gorkého, so vstupom zo Štúrovej ulice. Hlavné priečelie je orientované na východ.