cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anton Popovič (literárny teoretik)
Pôsobil na nitrianskej univerzite ako najdôležitejší z následníkov a pokračovateľov Jiřího Levého. Založil tzv. Nitriansku translatologickú školu, ku ktorej patrili predovšetkým jeho žiaci, mj. Ján Vilikovský a František Miko. Hlavnou Popovičovou snahou bolo osamostatniť translatológiu, ktorá v jeho dobe (tj. v 60. rokoch 20. storočia) stále platila za súčasť filológie. Obhajoval spoločenskú funkciu prekladu ako jedného z hlavných prostriedkov medzikultúrnej komunikácie. Zaoberal sa predovšetkým výskumom a vytváraním potrebnej terminológie.
Popovič nadväzoval na česko-slovenský predvojnový štrukturalizmus, hlavne na Pražský lingvistický krúžok, určitý vplyv na jeho prácu mal aj ruský formalizmus (tzv. tartuská škola Jurija Lotmana).
Teoretická práca Antona Popoviča
Základnou Popovičovou požiadavkou bolo sledovať preklad na pozadí súčasnej domácej prekladateľskej normy. V súvislosti s tím zaviedol pojem prekladovosť, tzn. preklad nutne pôsobiaci na svojho čitateľa inak, než by pôsobil domáci originál.
Dielo
Ďalšie diela Popovič napísal v spolupráci s inými autormi (napr. Tvorba a recepcia, 1978, s Františkom Mikom).
Morsbronn-les-Bains
Morsbronn-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brus (prírodná pamiatka)
Brus je prírodná pamiatka ev.č. 899 neďaleko obcí Stařechovice, Čechy pod Kosířem a Hluchov v katastrálnom území obce Služín v okrese Prostějov.
Dennis Ritchie
Dennis MacAlistair Ritchie (* 9. september 1941, Bronxville, New York, USA – † 12. október 2011, Berkeley Heights, New Jersey) bol americký programátor, známy hlavne ako tvorca programovacieho jazyka C a spoluautor operačného systému Unix.
Brus (prírodná pamiatka)
Ochrana
Predmetom ochrany je krajinársky hodnotné územie s mozaikou políčok, lúk, pastvín a starých sadov spolu s druhovo bohatou bylinnou a krovinnou formáciou, v ktorej sú zastúpené zvlášť chránené druhy rastlinstva a živočíšstva. Vyskytujú sa tu typické spoločenstvá teplomilnej vegetácie so zastúpením najmä týchto druhov: cesnak orešcový, ostrica sivá kyjovitá, ostrica včasná, čiernohlávok veľkokvetý a iné.
Z chránených druhov sú tu zastúpené zvonček klbkatý, leopoldia chochlatá, prvosienka jarná. Floristicky pozoruhodné je nahromadenie niekoľkých druhov ruží na pomerne malej lokalite. Významná je táto lokalita tiež výskytom spriadača kostihojového a skupín denných motýľov rodu lepidoptera.
Dennis Ritchie
Vyštudoval fyziku a aplikovanú matematiku na Harvardovej univerzite. V roku 1967 začal pracovať v počítačovom výskumnom stredisku Bell Labs. Do svojej smrti pracoval ako riaditeľ oddelenia výskumu systémového softvéru u spoločnosti Lucent Technologies.
V 70. rokoch 20. storočia navrhol programovací jazyk C. V roku 1978 vytvoril spolu s Brianom Kernighanom základnú referenčnú príručku o tomto jazyku, The C Programming Language. Dennis Ritchie je písmeno R v slávnej skratke K&R, ktorou sa štandard jazyka z tejto knihy označuje.
V roku 1983 získal (spolu s Kenom Thompsonom) Turingovu cenu „za rozvoj všeobecnej teórie operačných systémov a zvlášť za implementáciu operačného systému UNIX“.
V roku 1990 získal (spolu s Kenom Thompsonom) IEEE Richard W. Hamming Medal „za vytvorenie operačného systému UNIX a programovacieho jazyka C“.
V roku 1998 získal (spolu s Kenom Thompsonom) National Medal of Technology and Innovation „za vývin operačného systému UNIX a programovacieho jazyka C, ktoré spolu viedli nesmiernemu rastu celého odvetvia“.
V roku 2005 získal IRI Achievement Award.
V roku 2011 získal (spolu s Kenom Thompsonom) Japonskú cenu „za vývoj operačného systému Unix“.
Jublains
Jublains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rapovce
Rapovce (v minulosti Rapovec, ) sú obec na Slovensku v okrese Lučenec. Je tu termálne kúpalisko.
Polohopis
Obec leží na rozhraní Lučenskej kotliny a Cerovej vrchoviny na nive a terase rieky Ipeľ.
Dejiny
V chotári obce sa našli archeologické nálezy z bronzovej doby, nížinné sídlisko, ako aj bohatý stredoveký materiál, hlavne keramika zo sivého a bieleho materiálu. Prvá písomná zmienka o obci (Rop) je z roku 1299. Na konci 16. storočia ju Turci vypálili a obnovená bola až v 17. storočí. Obec bola v minulosti aj napriek vybudovaniu ochranného valu okolo rieky Ipeľ niekoľkokrát zaplavená.
Iné projekty
ow
Zoznam národných parkov v Argentíne
V Argentíne je 28 národných parkov (stav k októbru 2005) a veľké množstvo chránených území.
Ďalšie chránené územia (Výber)
V zátvorke je uvedená kategória ochrany.
Orientalium Ecclesiarum
Dekrét Orientalium Ecclesiarum - o východných katolíckych cirkvách je jedným z dokumentov Druhého vatikánskeho koncilu. Potvrdzuje právo a povinnosť východných katolíckych cirkví zachovávať vo všetkom autentické východné dedičstvo a podľa neho sa riadiť. Vyzýva k jeho očiste tam, kde prišlo k latinizácii. Zdôrazňuje, že všetky obrady majú rovnakú dôstojnosť a sú rovnocenné (proti tézam o prednosti latinského obradu). Rieši aj otázku práv východných patriarchov a plurality tradícií (obradov). Tento dekrét sa stal významným impulzom pre tzv. obradovú obnovu východných cirkví. Veľkú zásluhu na jeho vzniku a obsahu mali najmä biskupi melchitskej gréckokatolíckej cirkvi.
Dekrét bol prijatý 21. novembra 1964 (na sviatok Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu) v pomere 2110 proti 39 hlasom.
Suchý Důl
Suchý Důl je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 425 obyvateľov, z toho 230 mužov a 195 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,0 roka (muži 35,9 roka, ženy 42,6 roka).
Čabraď (prírodná rezervácia)
Čabraď je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy.
Predmetom ochrany je: ''Mimoriadne druhové bohatstvo väčšiny našich plazov, vrátane viacerých vzácnych chránených druhov. Ochranu si zasluhujú i ostatné zložky rastinstva a živočíšstva zahrňujúce viaceré chránené a významné teplomilné druhy, resp. spoločenstvo skalnej lesostepi. Kultúrne významný areál hradnej zrúcaniny.''
3858 Dorchester
3858 Dorchester je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil P. Jensen 3. októbra 1986.
Juvigné
Juvigné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Služín
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1131.
Juvigné
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5097
NGC 5097 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 5098
NGC 5098 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1827.
Brnianske hradby
Mestských brán bolo pôvodne päť, a to brány Běhounská, Brněnská, Měnínská, Veselá a Židovská. Slúžili ako skladisko zbraní a strelného prachu, svojho času boli zosilnené barbakánmi. Do dnešných dní sa zachovalo len niekoľko fragmentov brnianskeho opevnenia, z brán len Měnínská. Jeden z najzachovalejších úsekov hradného múru sa nachádza v Husovej ulici.
Hradby
náhľad|vľavo|Nákres Brna a hradieb z roku 1645
Vznik
Vznik mestských hradieb Brna siaha do 13. storočia: prvý písomný doklad o nich pochádza z roku 1243. Mestské opevnenie je spomenuté v tzv. veľkom privilégiu Václava I., v ktorom bol hradbami vymedzený obvod mesta. Podľa Václava Kolaříka však táto zmienka vtedajšiu existenciu brnianskych hradieb jasne nedokazuje, pretože časti textu veľkého privilégia mohli byť prevzaté z iných textov a s existenciou brnianskych hradieb privilégium len počítalo.
Brnianske hradby patrili v období svojho vzniku k najdokonalejším v Európe. Ešte pred nimi sa nachádzal parkánový múr a priekopa, ktoré chránili samotné hradby pred nepriateľskými útokmi. Priekopa bola z väčšej časti napustená vodou, ale v niektorých častiach, ako napríklad za Petrovom, nebolo napúšťanie priekopy možné. V takýchto miestach potom boli hradby ešte zosilnené tretím múrom. Hradby mali mierne oválny pôdorys s dlhšou východnou a západnou stranou. Uzatvárali plochu približne a ich obvod meral asi. Boli vybavené baštami, vežami a neskôr niekde aj bastiónmi. Predpokladaný počet veží je založený na analýzach obrazového materiálu a pri jednotlivých autoroch sa väčšinou líšia. Podľa Oldřicha Vičara mali mestské hradby 43 veží o vzájomnom priemernom rozstupu okolo 40 metrov, ich pôvodný počet však odhaduje na 50. Parkanový múr mal mať 11 veží. Zachované fragmenty stredovekých hradieb sú postavené z lomového nevrstveného muriva, ktoré má liate jadro. Múry sú široké 1,6 – 2,2 metra, pôvodnú výšku však už nie je možné určiť. Pri dome Husova č. 10 sú však hradby zachované do výšky 10 metrov.
Brnianske mestské hradby viedli približne v miestach dnešnej Solničnej ulice až k miestu, kde dnes stojí Janáčkovo divadlo. Tam sa otáčali na juh do dnešnej Rooseveltovej ulice, ďalej viedli dnešnou zástavbou ulíc Sukova, Měnínská, Novobranská a čiastočne Josefská. Na miestach kde v súčasnosti končí ulica Bašty sa hradby otáčali na sever okolo Petrova do dnešnej Husovej ulice, po ktorej viac-menej viedli až k Solničnej ulici.
Vývoj mestského opevnenia
náhľad|Plán brnianskych hradieb v 17. storočí V 14. storočí bolo brnianske opevnenie ďalej vylepšované, okrem iného stavbou ďalších mestských brán. Na príkaz Jána Luxemburského bolo na opravu opevnenia brnianskym židom nariadené zaplatiť štvrtinu celkovej sumy, ktorá bola vybraná u nežidovských obyvateľov mesta. Pre vtedajšie Brno bolo mestské opevnenie veľmi dôležité, o čom svedčí i to, že správou hradieb boli poverení dvaja z dvanástich mestských radných.
Jedno z prvých zdokonalení mestského opevnenia prebehlo v roku 1420, kedy Brno očakávalo útok husitov. Po roku 1486 boli hradby rozšírené okolo kláštora augustiniánov. Keď bolo Brno ohrozené útokom Turkov, došlo v roku 1508 k ďalšiemu zdokonaľovaniu mestských hradieb. V 16. storočí prešli hradby rozsiahlou prestavbou, počas ktorej boli mestské brány zosilnené barbakánmi. K poslednej väčšej prestavbe mestského opevnenia došlo v 17. storočí pred obliehaním Brna Švédmi v roku 1645. V tej dobe bola hradba podľa dobových vyobrazení posilnená 43 vežami, parkánový múr mal 12 veží. Posilnené bolo i opevnenie augustiniánskeho kláštora, ktorý už zo začiatku tvoril samostatnú pevnosť, od mesta bol oddelený pôvodnými hradbami a novo i vodnou priekopou.
Zánik
Na začiatku 19. storočia obsadila Brno Napoleonova armáda. Pri jej definitívnom odchode v roku 1809 nechal Napoleon zbúrať časť fortifikačného systému Brna – zničená bola väčšina opevnenia Špilberku a tiež vonkajší bastiónový pás. Počas druhého desaťročia 19. storočia boli plochy bastiónov sadovo upravované, pod Petrovom dokonca vznikol okrasný park (teraz Denisove sady). Pred bastiónmi na východnej strane mesta vznikla promenádna alej. František Jozef I. vydal 25. decembra 1852 nariadenie, podľa ktorého už Brno prestalo byť vojenským mestom a pokračovalo postupné búranie zvyšných častí hradieb. Bastiónový pás bol zbúraný počas 60. rokov 19. storočia, časť okolo železničnej stanice zanikla už skôr. Na mieste mestského barokového opevnenia potom vznikla reprezentatívna okružná trieda, neskôr čiastočne zastavaná.
Běhounská
Brána Běhounská (niekedy tiež Rýnská podľa miestnych obyvateľov, ktorí pochádzali od Rýna) sa nachádzala na spojnici rovnomennej ulice a ulice Kozí. Od nej viedli cesty smerom na Královo Pole a ďalej smerom do Čiech a Slezska. Bola postavená v roku 1252, v rokoch 13541356 bola v súvislosti so stavbou kláštora augustiniánov, ktorý sa nachádzal v blízkosti, prestavaná. Od konca 15. storočia sa o bráne hovorí už ako o Tišnovskej. Ešte koncom 15. storočia prebehla prestavba brány, pretože do systému mestského opevnenia bol poňatý aj kláštor augustiniánov, do tej doby ležiaci pred hradbami a nijako nechránený. Od konca 17. storočia je Běhounská brána uvádzaná pod názvom Dřevěná podľa blízkeho skladu dreva. náhľad|upright|Brnianska brána na Šilingrovom námestí (kresba, 1848) Pôvodná brána bola funkčná i po stavbe bastiónového opevnenia, cesta sa ale za ňou spájala s cestou od pôvodnej Veselej brány a spoločne potom pokračovali do Novej Veselej brány v kurtíne medzi bastiónmi. Brána, nachádzajúca sa v stredovekom hradnom múre, bola zbúraná pred rokom 1817.
Hackelova
Hackelova brána bola postavená v bastiónovom páse smerom k vtedajšej dedine Švábka (terajšia Údolní ulica) v roku 1744. Mohla ale biť využívaná len vnútromestským prevádzkou a často bola uzatváraná, takže si vyslúžila prezývku Slepá brána. Zbúraná bola v roku 1861.
Měnínská
Měnínská brána je jedinou mestskou bránou brnianskeho systému hradieb, ktorá sa zachovala do súčasnosti. Jej názov odvodený od názvu obce Měnína, ležiacej na dôležitej obchodnej ceste, ktorá z brány vychádzala. Prvá zmienka o bráne pochádza z júna roku 1293. Väčšina obliehateľov Brna prišla z juhovýchodu, preto bola brána viac strážená. Počas prvej polovice 14. storočia bola presunutá na nové miesto na Orlej ulici a na jej pôvodnom umiestnení kde sa stretávali ulice Kobližná a Jánská bola ponechaná mestská bránka. Okolo roku 1500 bola Měnínská brána buď nanovo postavená alebo výrazne prestavaná. Na konci 16. storočia boli na bránu inštalované hodiny, v nasledujúcom storočí boli na Měnínské i niekoľkých ďalších bránach zbúrané barbakány. Stavbou bastiónového opevnenia stratila Měnínská brána svoj význam, pretože bol cez ňu prístupný len bastión. V roku 1839 bola výška Měnínské brány znížená o jedno poschodie a bola prispôsobená obytným účelom. V 60. rokoch 20. storočia prešla do správy mesta, v rokoch 19771988 bola rekonštruovaná. Dnes slúži ako výstavné priestory Múzea mesta Brna.
Nová
Nová brána bola postavená roku 1786 v kurtíne pred mestskou bránkou (pôvodná Měnínská brána) na mieste, kadiaľ od stavby bastiónového opevnenia vytekal len potok (teraz priestor Malinovského námestia). Zbúraná bola v roku 1863.
Veselá
Veselá brána bola umiestnená na križovatke ulíc Veselá a Česká. Prvá zmienka o bráne je z roku 1340, vychádzalo sa z nej na hrad Veveří a ďalej smerom na Českomoravskú vrchovinu. V roku 1580 do priľahlej veže brány udrel blesk, pričom explodovali sudy s prachom uložené v priestoroch brány a brána bola vážne poškodená. V 70. rokoch 17. storočia bola brána prestavaná a posunutá ďalej od mesta (kvôli stavbe bastiónového opevnenia), zároveň bola postavená Nová Veselá brána v kurtíne medzi bastiónmy, pri ktorej sa spájali cesty vedúce od pôvodných brán Veselej a Dřevěnej (Běhounskej). Stará brána zanikla v 18. storočí, Nová Veselá brána bola zbúraná na prelome rokov 1859 a 1860.
Židovská
náhľad|Židovská brána pred rokom 1835 Židovská brána bola jedinou bránou, ktorú mohli k vstupu do mesta používať židia, na ktorých bolo vyberané tzv. židovské mýto. Nachádzala sa na mieste kde dnes ústi Masarykova ulica k hlavnému nádražiu. Prvá zmienka o nej pochádza z roku 1328. V rokoch 1350 – 1353 boli postavené veže vnútornej i vonkajšej brány. V roku 1508 bola brána výrazne prestavaná, vyzdobil ju sochár Antonín Pilgram. Osadil bránu kamennými hlavami rôznych postáv, pričom jedna z nich (mužská hlava s kapucňou) mal byť sám Pilgram. Židovská brána bola v roku 1663 v súvislosti so stavbou bastiónového opevnenia prestavaná a posunutá ďalej od mesta. Brána bola z obranných dôvodov pôvodne trojitá, pred rokom 1817 však boli dve brány zbúrané a o niečo neskôr i tretia brána.
Novodobé udalosti a zachované časti
náhľad|vľavo|upright|Reliéf na rohu domu pri ústí Masarykovej ulice pripomínajúci Ferdinandovu bránu (2008) K 3. máju 1958 boli zvyšky mestského opevnenia zapísané na Zoznam nehnuteľných kultúrnych pamiatok pod číslami 26220/7-208 a 23916/7-213. Do súčasnosti asi najlepšie zachovaný úsek mestských hradieb sa nachádza za budovou Strednej umeleckopriemyslovej školy na Husovej ulici. V rokoch 19982001 prešiel rekonštrukciou, ktorá mala predovšetkým pomocou špeciálnej živice zaistiť statickú funkciu zachovanej hradby. Reštaurátori v spolupráci s ďalšími odborníkmi opravovali a dokumentovali 37 metrov dlhý úsek muriva, ktorý vo svojom najvyššom bode dosahoval výšku 7,5 metra a obsahoval okrem iného pozostatky po jednej z hradných veží. V hradbe boli nájdené zamurované otvory s rozmermi približne 0,2 x 1,8 metra, ktoré mali slúžiť pre uchytenie stojok machikuly na vonkajšej strane hradieb.
Z brán sa ako jediná celá zachovala Měnínská, z ďalších sa zachovali len fragmenty. Niektoré časti Židovskej brány sú dnes uložené v lapidáriu na Špilberku. Ferdinandovu bránu dnes pripomína kamenný reliéf na rohu domu, ktorý sa nachádza na začiatku Masarykovej ulice pri železničnej stanici. Jeden zo znakov Brněnskej mestskej brány sa zachoval na dome v Údolnej ulici č. 7 zo strany jeho nádvoria. V súvislosti so stavbou brnianského kolektoru boli v roku 2007 preskúmané pozostatky Veselej brány.
Z Běhounskej brány sa zachovalo niekoľko fragmentov v podzemných priestoroch pod Běhounskou ulicou. Zvyšky predbránia tejto brány boli objevené v roku 2004 v parčíku medzi Miestodržiteľským palácom a Janáčkovým divadlom, kde by podľa štúdie mal vzniknúť amfiteáter s týmito odkrytými zvyškami. Ďalšie časti Běhounskej (resp. Dřevěnej) brány boli nájdené v roku 2010 pri rekonštrukcii Běhounskej ulice. Architekti majú v pláne odlišnou dlažbou zvýrazniť miesto, kde pôvodne stála.
Orbitál
Orbitál môže byť:
Salt Lake City
Salt Lake City je mesto v USA a hlavné mesto štátu Utah. Má rozlohu a približne 180-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti žije vyše milióna obyvateľov. V oblasti žije veľká komunita mormónov, ktorí majú v meste svoj hlavný chrám a mesto tiež založili. Mesto je taktiež hlavným sídlom tejto medzinárodnej církvi.
V meste sa konali zimné olympijské hry v roku 2002.
Kód letiska je SLC.
Rodney Dangerfield
Rodney Dangerfield (rodným menom Jacob Cohen, * 22. november 1921, Babylon, New York, USA† 5. október 2004, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký herec a komik.
Narodil sa v rodine maďarských Židov.
Morschwiller
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaroslav Starší
Jaroslav Starší (* 4. máj 1932, Topoľčany – † 7. november 2011, Banská Bystrica) bol vysokoškolský pedagóg, športový teoretik.
Mal mladšieho brata, slovenského hokejistu a trénera Jána Staršieho.
Životopis
V roku 1951-1954 absolvoval štúdium na Pedagogickej fakulte UK v Bratislave, 1967 CSc., 1969 doc., 1991 prof. Pôsobil sprvu ako učiteľ, asistent na Lekárskej fakulte UK v Bratislave (1956-1967. Od roku 1969 pôsobil na Vyššej pedagogickej škole v Banskej Bystrici, neskôr Pedagogický inštitút, Pedagogická fakulta a v súčasnosti Fakulta humanitných vied UMB v Banskej Bystrici ako odborný asistent, docent a ako profesor. Je autorom odborných publikácií, vysokoškolských učebníc a skrípt, zborníkov so športovou tematikou a vedeckých štúdií v odbornej tlači.
Zomrel v pondelok 7. novembra 2011 po dlhej a ťažkej chorobe v Banskej Bystrici vo veku 80 rokov.
Dalimír Stano
Dalimír Stano (* 1955, Trenčín) je slovenský básnik, zakladateľ edície Dielne Autorov Literatúry. Žije v Košiciach.
Dudinské travertíny
Nachádza sa v katastrálnom území obce Dudince v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 a naposledy novelizované v roku 1999 na rozlohe 1,3280 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''6 najvyznamnejších pramennych sedimentov v obl. Starého. kúpaliska Dudince. Ide o význačné geomorfologické útvary usadenín pri bývalých prameňoch vzniknuté z prameňov teplej sírovodíkov. kyselky typov alkalicko-zem.,zemito-alkal., síranových slaných vôd.''
Lakeside
Lakeside môže byť:
Lakeside (hudobná skupina)
Lakeside je americká hudobná skupina, založená v roku 1969, v meste Dayton v štáte Ohio. Ich najväčšími hitmi sú „Fantastic Voyage“, „Raid“, „Outrageous“.
3859 Borngen
3859 Borngen je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 4. marca 1987.
NGC 5099
NGC 5099 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Galenit
Galenit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky sulfid olovnatý - PbS.
L’Huisserie
L’ Huisserie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Galenit
Charakteristika
Galenitové kryštály majú tvar kociek, oktaédrov alebo kubokaédrov. Tento hojný rudný minerál sa však vyskytuje aj vo forme zrnitej, vláknitej, prípadne vo forme zrnitej masy. Jeho farba aj vryp sú olovenosivé. je nepriehľadný a má kovový lesk.
L’Huisserie
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Galenit
Vznik
Vzniká na hydrotermálnych žilách pri prenikaní horúcich roztokov do vyšších vrstiev zemskej kôry. Môže sa vyskytovať spolu s ďalšími minerálmi, napríklad s kremeňom, kalcitom, chalkopyritom a sfaleritom.
L’Huisserie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Galenit
Poznávanie
Galenit sa rozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej, pričom vzniká nepríjemne páchnúci sírovodík.
L’Huisserie
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Galenit
Výskyty na Slovensku
Banská Štiavnica, Ochtiná, Poniky, Pukanec, Zlatá Baňa.
Ekonomický význam
Je to najvýznamnejšia ruda olova. Môže sa z neho získavať aj striebro. Kedysi sa používal v jednoduchých rádiách - v takzvaných "kryštálkach", ako usmerňovač.
Bâgé-le-Châtel (kantón)
Bâgé-le-Châtel je francúzsky kantón v obvode Bourg-en-Bresse v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 10 obcí.
Le Merlerault (kantón)
Le Merlerault je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 12 obcí.
Stredná odborná škola hotelových služieb a obchodu (Zvolen, Jabloňová 1351)
Stredná odborná škola hotelových služieb a obchodu Zvolen má bohatú minulosť. Jej korene sa spájajú s Učňovskou školou vo Zvolene, ktorá patrí medzi najstaršie školy nielen na Slovensku, ale i na území celého bývalého Uhorska. Prvé zmienky o učňoch vo Zvolene súvisia s prvými zmienkami o remeslách, t. j. v druhej polovici 15. storočia. Nachádza sa na Jabloňovej ulici s číslom 1351.
Dnes navštevuje Združenú strednú školu služieb vyše 980 žiakov v nasledovných odboroch:
Budova školy sa nachádza v krásnom prostredí Borovej hory, kde vám celý Zvolen leží pod nohami. Teoretické vyučovanie je zabezpečované v škole, ktorá má 30 klasických učební a veľa špecializovaných odborných učební, ako napríklad učebne výpočtovej techniky, učebne zriadené špeciálne pre kaderníkov, kozmetičky a krajčírov, jazykové triedy, kuchynku, učebňu pre budúcich čašníkov, recepciu pre hotelierov, dve učebne strojopisu, učebňu Fiktívnej firmy, klubovňu, prednáškové miestnosti. Súčasťou školy je veľký športový areál, dve telocvične a fitnes centrum.
V blízkosti školy sa nachádza aj Domov mládeže, ktorý poskytuje ubytovanie pre žiakov.
Externé odkazy
web stránka SOŠ hotelových služieb a obchodu Zvolen
Bâgé-le-Châtel
Bâgé-le-Châtel môže byť:
Judith Resniková
Judith Arlene Resniková ( * 5. apríl 1949, Akron, Ohio, USA – † 28. január 1986, nad Floridou) bola americká astronautka, ktorá tragicky zahynula 28. januára 1986 v raketopláne Challenger nad Floridou.
Mladosť a výcvik
Vyštudovala univerzitu Carnegie – Meilon v Pittsburghu v roku 1970 a stala sa inžinierkou elektrotechniky. Nastúpila v spoločnosti RCA v Moorestowne v New Jersey, kde pracovala na vývoji integrovaných obvodov. Po ďalších siedmich rokoch na univerzite v Marylande obhájila doktorát. Nastúpila ako vývojová pracovníčka do firmy Xerox Corporation v El Sequendo v Kalifornii. Do tímu astronautov NASA bola prijatá v januári 1978 ako astronaut špecialista do ôsmej skupiny, vtedy ešte slobodná. Rada hrala na klavír. Bavila ju matematika. Vydala sa a skoro na to aj rozviedla. Bola židovského vyznania.
Lety do vesmíru
Judith Resniková, štvrtá žena vo vesmíre, 147. človek zo Zeme, na obežnú dráhu po prvýkrát vzlietla v raketopláne Discovery v roku 1984. Bola to šesťdenná misia STS-41-D. Štart prebehol zo zvyčajného kozmodrómu na myse Canaveral. Posádku Discovery tvorili Henry Hartsfield (veliteľ), Michael Coats (druhý pilot), letoví špecialisti dr. Judith Resniková, dr. Steven Hawley a Richard Mullane a konečne „prvý cestujúci“ v raketopláne, Charles Walker, inžinier od firmy McDonnell Douglas. Vypustili družice SBS 4, Leasat 2 a Telstar 3. Návrat bol na základňu Edwards Air Force Base.
Po druhýkrát dostala príležitosť v tragickom lete raketoplánu Challenger. Misia označená STS-51-L skončila 73 sekúnd po štarte z Floridy výbuchom. Celá posádka v zložení Francis Scobee, Michael Smith, Judith Resniková, Ellison Onizuka, Ronald McNair, Gregory Jarvis a Sharon McAuliffeová zahynula.
Počas svojich 2 letov strávila vo vesmíre 6 dní.
NGC 5100
NGC 5100 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Ceyzériat
Ceyzériat môže byť:
Kláštor Kladruby
Kláštor Kladruby je bývalý benediktínsky kláštor v Kladruboch založený v roku 1115 českým kniežaťom Vladislavom I., ktorý je v kláštore pochovaný. Kláštor bol po stáročia významným činiteľom celej oblasti až do roku 1785, kedy ho cisár Jozef II. Habsburský zrušil.
Svätý Ján Nepomucký bol podľa všetkého umučený kvôli tomu, že zmaril plány Václava IV. na zrušenie kláštora a jeho premenu na nové biskupstvo, keď využil kráľovu neprítomnosť v hlavnom meste a dal po smrti starého opáta urýchlene zvoliť nového skôr než kráľ mohol do veci zasiahnuť.
V 80. rokoch 20. storočia začali opravy a po nežnej revolúcii sa stal národnou kultúrnou pamiatkou. Každoročne ho navštívi asi 20 tisíc návštevníkov. Občianske združenie Klášter Kladruby v ňom poriada rôzne kultúrne akcie. Pravidelnými akciami sú historický jarmoky, vianočné prehliadky so špeciálnym programom, koncerty vážnej hudby – tzv. festival Kladrubské leto (za komunistického režimu Stříbrské leto) a organové koncerty.
Prestavby kláštora
thumb|Kláštorný kostol Nanebovzatia Panny Márie V roku 1653 začala generálna oprava konventnej budovy a chrámu Panny Márie a v rokoch 1664 – 1670 bola postavená nová prelatúra. V roku 1705 získal kláštor do svojho majetku späť přeštické panstvo a v roku 1712 začala výstavba ojedinelého architektonického skvostu, dnešnej dominanty mesta Kladruby, nového chrámu Nanebovzatia Panny Márie. Tento chrám, vysvätený v roku 1726, je tretím najväčším chrámom v českých krajinách, po katedrále sv. Víta v Prahe a chráme v Sedlci pri Kutnej Hore. Ide o vrcholné dielo staviteľa Jana Blažeje Santiniho, postavené v slohu barokovej gotiky. Celková dĺžka kostola je, vnútorná výška kopule potom takmer. Na podlahe kostola sa nachádza v mieste kríženia lodí veľká osemcipá „Santiniho“ hviezda. Ide predovšetkým o symbol Panny Márie – tzv. Mariánska hviezda. Niekde sa uvádza, že tiež ide o skrytý Santiniho symbol.
Prestavba kláštora pokračovala výstavbou nového konventu, ktorého projektantom bol Kilián Ignác Dientzenhofer. Výstavba bola z väčšej časti dokončená už 1739, ale celkového dokončenia sa dočkal až v roku 1770. Dokončovacie práce boli už poznamenané obmedzovaním cirkevného hospodárenia zo strany štátu, ktoré vyvrcholili v roku 1785, kedy Jozef II. Habsburský kláštor zrušil.
3860 Plovdiv
3860 Plovdiv je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavili Eric Walter Elst a Violeta Ivanova 8. augusta 1986.
Kolombo
náhľad|World Trade Center, Kolombo
Kolombo (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je najväčšie mesto Srí Lanky. Má rozlohu 37,31 km² a okolo 650-tisíc obyvateľov.
Chalamont
Chalamont môže byť:
Holý vrch (Štiavnické vrchy)
Holý vrch je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Krupina v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 16,8051 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Významná lokalita veľkého počtu chránených, vzácnych a ohrozených druhov rastlín Slovenska, čím je ju možno pokladať za genobanku, v prípade zachovania podmienok, ktoré tu vznikli prirodzeným vývojom v súlade s extenz. súkrom. obhospodarovaním.''
Châtillon-sur-Chalaronne
Châtillon-sur-Chalaronne môže byť:
Messei (kantón)
Messei je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 10 obcí.
Pavel Novák (spevák)
Pavel Novák (* 10. marec 1944, Přerov – † 11. február 2009, Přerov) bol český spevák, skladateľ, hudobník a spisovateľ, ktorý sa stal známym v šesťdesiatych rokoch minulého storočia. Bol jednou z najvýraznejších postáv českej populárnej hudby. V šesťdesiatych rokoch sa výrazne podieľal na masovom presadení rockového mužského speváckeho štýlu. Mal veľkú zásluhu na presadení sa češtiny do populárnej hudby (české texty prevzatých skladieb).
Životopis
Po maturite na gymnáziu v Přerove (1962) študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci (biológia, telesná výchova). Absolvoval v roku 1967. Spievať začal v roku 1961 so súborom tradičného jazzu Dixiland Přerov. S týmto súborom nahral v roku 1962 prvú rozhlasovú nahrávku. Krátku dobu spieval aj s orchestrom Alfa. V roku 1964 bol jedným zo spoluzakladateľov skupiny Synkopa. S touto skupinou nahral v roku 1966 veľmi úspešnú pieseň „Vyznání“. V rozhlasovej Houpačce prekonala táto pieseň všetky doterajšie rekordy. Začal pôsobiť nielen ako spevák, ale aj ako hudobný skladateľ a textár. Postupne dostal ponuky k natáčaniu s Ostravským rozhlasovým orchestrom, či s Tanečným orchestrom Československého rozhlasu (TOČR). V roku 1967 založil vlastnú skupinu Vox. S týmto hudobným zoskupením natočil celý rad hitov („Asi“, „Chodím“, „Viktoria“...). S Voxom pôsobil Pavel Novák zhruba 10 rokov a potom založil skupinu Proto. V nej sa obklopil mladými rockovými hudobníkmi a natočil s nimi okrem toho aj úspešnú skladbu „Morava“. Od začiatku deväťdesiatych rokov vystupuje s vlastnou skupinou Family a veľkú časť svojich koncertných aktivít smeruje na koncerty pre deti. Za viac ako 40 rokov pôsobenia na domácej hudobnej scéne vystupoval a natáčal prakticky so všetkými špičkovými domácimi orchestrami. Koncertoval v Nemecku, Francúzsku, USA, Austrálii, Mongolsku, Poľsku, Juhoslávii, Belgicku. Je autorom niekoľkých kníh (Jak jsem zpíval klokanům, Vyznání, I smrt se bojí...).
Zomrel 11. februára 2009 v přerovskej nemocnici na rakovinu.
La Baconnière
La Baconnière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mothern
Mothern je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tissot
náhľad|Logo TISSOT je švajčiarska hodinárska firma, ktorú založil Charles-Felicien Tissot a jeho syn Charles-Emile. Svoju továreň založili v meste Le Locle (dodnes sídlo spoločnosti) vo Švajčiarsku.
Nezamieňajte si Tissot s Mathey-Tissot, samostatnou švajčiarskou hodinárskou firmou založenou Edmond Mathey-Tissotom v roku 1886.
Tissot v roku 1853 predstavil prvé masovo vyrábané vreckové hodinky, s ktorými zožal Charles-Emile v roku 1858 v Rusku veľký úspech, ktoré sa následne preslávili na celom svete. Svoj veľkolepý úspech dokázali ziskom dvoch zlatých medailí v Ženeve v roku 1896 a víťazstvom súťaže Grand Prix hodinárskeho priemyslu v Paríži roku 1900. Ďalší úspech nenechal na seba dlho čakať. Presne o 4 roky neskôr vyrobili slávne cárove hodinky pre dôstojníka Cárskej ruskej gardy. Dvadsiate roky minulého storočia znamenali pre firmu TISSOT obrovskú zmenu vo výrobe hodiniek. V roku 1917 vyrobili prvé náramkové hodinky pod názvom Princ. Hodinky sa tešili veľkému úspechu u európskych a ruských zákazníkov, pretože mali na tú dobu revolučný dizajn zakriveného puzdra a číselné indexy v štýle Art Deco. Práve preto sa v roku 1991 a 2002 dočkali reedície s quartzovým pohonom vo verzii pre dámy, ako aj pánov. V rokoch 1929-30 predstavila prvé antimagnetické hodinky, ktoré boli odpoveďou na rozširujúci sa vplyv nových technológií (telefónov a elektrických zariadení), ktoré mohli negatívne ovplyvniť presnosť hodiniek. Firma vytvorila tiež prvé plastové hodinky (Astrolon – 1971), ktorých puzdro bolo vyrobené z plastu, kamenné (Rock watch – 1985), vyrobené z alpskej žuly, perleťové (Pearl watch – 1986), vyrobené z perál a drevené (Wood watch – 1987) s puzdrom z dreva.
V roku 1930 sa TISSOT a OMEGA na určitú dobu spojili a hodinky TISSOT-OMEGA z tejto éry sú vyhľadávané zberateľské predmety.
Od roku 1983 je členom predstavenstva The Swatch Group Ltd, ktoré je najväčším výrobcom a distribútorom hodiniek na svete. V súčasnosti pôsobí vo viac ako 150 krajinách po celom svete. Je oficiálnou časomierou a partnerom NASCAR, MotoGP a na majstrovstvách sveta v cyklokrose, motocyklov, šermu a ľadového hokeja. TISSOT používa strojčeky vysokej kvality (ETA), takisto aj kvalitné materiály (316L oceľ, titán, 18 karátové zlato) a voči poškriabaniu odolné zafírové sklá (zafírový kryštál s najmenej 2200 otáčkami). Hodinky sú vodeodolné najmenej od 30 až do 300 metrov. Spoločnosť poskytuje náhradné diely a opravárenské služby na obdobie do 10 rokov na všetky a až do 20 rokov na zlaté hodinky. TISSOT sa v posledných rokoch stal známy svojou dotykovou (T-Touch – od roku 2000) technológiou. T-Touch hodinky majú dotykové zafírové sklíčko, ktorým sa ovládajú funkcie, ako napr. kompas, barometer, výškomer, teplomer a stopky. Možno ich vidieť aj vo filmoch Lara Croft Tomb Raider: Kolíska života a Pán & pani Smithovci.
Firma TISSOT od svojho vzniku až do dnes patrí k jedným z najväčších inovátorom medzi výrobcami hodiniek. Vynakladá nemalé finančné prostriedky a hlavne úsilie na vývoj techológií jeho strojčekov, výskum špeciálnych materiálov alebo celkové funkcie hodiniek. Preto sa niet čo diviť, že hodinky TISSOT si našli priaznivcov aj spomedzi najznámejších ľudí sveta ako Elvis Presley, Nelson Mandela a Carmen Miranda. Medzi súčasnými ambasádormi značky TISSOT môžeme nájsť svetového šampióna v MotoGP Nicka Haydena, jednu z mála žien jazdiacich IndyCar Racing Danicu Patrick alebo jedného z najlepších futbalistov sveta Michaela Owena.
Používané strojčeky
Automatické strojčeky (self-winding → samo-navíjacie) sú poháňané rotorom. Pohyby ruky dávajú rotor do pohybu a zároveň rotor navíja hlavnú pružinku na pohon celého strojčeka. Pri tomto druhu nie je potrebná batéria. Presnosť závisí od kvality výroby, počiatočnej časovej odchýlky a konkrétnej osobe, ktorá hodinky nosí. Pri tomto strojčeku je hlavná pružinka naťahovaná otáčaním korunky na hodinkách. Tu taktiež nie je potrebná batéria. Ako pri automatickom, tak aj pri tomto strojčeku závisí presnosť od kvality výroby, počiatočnej časovej odchýlky a konkrétnej osobe, ktorá nosí dané hodinky. Quartz-ový strojček je poháňaný batériou a meranie času je zabezpečené elektronicky riadenou osciláciou (kmitaním) špeciálne vyrobeného syntetického kryštálu kremíka. Výborná presnosť strojčeka je zabezpečená vysokou presnosťou kmitania kryštálu. Tento strojček kombinuje výhody automatického/mechanického strojčeka (bez nutnosti výmeny batérie) s tými z Quartz-ového (presnosť). Energia je generovaná buď rotorom (ako pri automatickom strojčeku) alebo pomocou otáčania korunky (ako pri mechanickom) a je ukladaná do akumulátora, ktorý strojček poháňa. Meranie času je zabezpečené kryštálom (ako pri Quartz-ovom).
Používané materiály
TISSOT používa na výrobu všetkých komponentov vysoko kvalitnú nerezovú oceľ triedy 316L. Výhody tejto ocele sú vysoká odolnosť voči korózii a vynikajúca trvanlivosť. Napríklad v zdravotníctve sa používa na výrobu implantátov aj oceľ triedy 316L. Zafír je vyrobený z oxidu hlinitého. Je priehľadný a bezfarebný a možno ho poškriabať alebo rezať iba diamantom. Vďaka svojej extrémnej tvrdosti je zafír prakticky imúnny voči poškodeniu alebo deformácii, odolný voči poškriabaniu, opotrebeniu a chemickým vplyvom. Po leštení diamantovým práškom sa stáva zafír úplne priehľadný. Zafírový kryštáľ používaný na hodinkách TISSOT je vyrábaný firmou Comadur (skupina Swatch Group). Tento proces prebieha vo vákuu. Mikroskopické častice sú na výrobok nanášané "iónovým bombardovaním". Už veľmi tenké vrstvy (1 až 3 µm (mikrometrov)) vykazujú vysokú tvrdosť. Výhodou PVD je, že ide o tenké, ale tvrdé vrstvy odolné voči korózii s dobrou priľnavosťou, možnosťou výberu mnohých farieb a s hypoalergénnymi vlastnosťami. Titan je kovový prvok nachádzajúci sa v zemskej kôre. Je približne o polovicu ľahší ako oceľ, hypoalergénny, pretože neobsahuje nikel a je 100 % recyklovateľný. Na vzduchu sa na titane vytvára odolný oxidový povlak, ktorý je odolný voči korózii zo slanej vody. Modely s puzdrom a remienkom z lešteného titánu sú vyrobené z titánu, ktorý bol vyleštený a na ktorý bola nanesená sivá PVD povrchová úprava, ktorá zlepšuje odolnosť povrchu. Punc (záruka kvality) sa na hodinkách TISSOT nachádza: 1.z vnútornej strany viečka, 2.zo spodnej strany puzdra a na remienku. Všetky zlaté hodinky TISSOT nesú tiež TISSOT "T" punc, ktorý garantuje pôvod a originalitu zlata. TISSOT spolupracuje so Svetovou Diamantovou Radou (World Diamond Council). TISSOT diamanty boli zakúpené z legálnych zdrojov, ktoré nie sú zapojené do financovania konfliktov a sú v súlade s rezolúciou Organizácie Spojených Národov. TISSOT na základe osobných poznatkov a/alebo písomnými zárukami poskytovanými dodávateľmi diamantov zaručuje, že diamanty, ktoré používa sú z overených zdrojov.
4 C o diamantoch:
•Výbrus (Cut):
Výbrus prezrádza nie len tvar diamantov, ale aj konečnú podobu, symetriu a lesk. Pokiaľ ide o tvar, používa TISSOT najčastejšie briliantový výbrus, ktorý má 58 (32/24) faziet.
•Farba (Colour):
Farba vyjadruje stupeň farebnosti diamantu. Môže sa pohybovať od bezfarebna až do svetložlta s jemnými odtieňmi šedej alebo hnedej. Najvzácnejšie z diamantov sú bielej farby alebo bezfarebné. Takže, čím je diamant bezfarebnejší, tým je vzácnejší a drahší.
•Čistota (Clarity):
Čistota vyjadruje priezračnosť a nedokonalosti diamantu. Väčšia z diamantov nejaké nedokonalosti má. Vnútorné sa nazývajú inklúzie a vonkajšie kazy.
Medzinárodná stupnica čistoty diamantu (základné rozdelenie):
·FL (Flawless – bez chýb) – Bez inklúzií alebo kazov viditeľných pri 10 násobnom zväčšení lupou.
·VS (Very Slightly – veľmi mierne) – S malým počtom inklúzií alebo kazov, ktoré sú viditeľné iba pri 10 násobnom zväčšení lupou.
·SI (Slightly Includet – mierne inklúzie) – S väčším počtom inklúzií alebo kazov, ktoré sú viditeľné iba pri 10 násobnom zväčšení lupou.
Gersdorffit
Gersdorffit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky sulfid niklu a arzénu - NiAsS.
Charakteristika
Gersdorffit sa vyskytuje zrnitý, kusový, vtrúsený alebo vo forme hrubolupenitých agregátov. Je to striebrobiely, oceľovosivý minerál s výrazným kovovým leskom. Je nepriehľadný.
Vznik
Vzniká na hydrotermálnych žilách v asociácii so sulfidmi, sideritom, kremeňom a inými Ni - Co minerálmi.
Coligny
Coligny môže byť:
László Csatáry
Život
Csatáry pôsobil počas druhej svetovej vojny ako policajný veliteľ v Košiciach. V roku 1944 bol poverený koncentrovaním židovského obyvateľstva z Košíc a okolia v košickej tehelni a novozriadenom gete. To nechal zriadiť ku 1. máju 1944 v ôsmich uliciach južne od centra mesta a zároveň sa stal jeho veliteľom. Ako jeden z vykonávateľov deportácií sa spolupodieľal na odsune asi 15 700 Židov. Počas deportácií sa podľa viacerých svedectiev očitých svedkov dopustil vojnových zločinov. Bol zodpovedný za mučenie a popravy väzňov. Osobne sa zúčastnil na fyzických útokoch na civilistov.
Po vojne prebehlo vyšetrovanie zodpovednosti za likvidáciu geta. Na základe vypočutia svedkov v decembri 1947, ktorí Csatáryho identifikovali, ho súd v neprítomnosti odsúdil 8. júna 1948 na trest smrti. V roku 1949 utiekol pred právnou zodpovednosťou za svoje činy do Kanady, kde sa vydával za Juhoslovana. Usídlil sa v Montreale a pracoval ako predajca umeleckých výrobkov. V roku 1955 získal kanadské občianstvo. V roku 1997 mu bolo občianstvo odobraté z dôvodu zadania nepravdivých informácii o jeho pôvode. O mesiac opustil krajinu.
V roku 2012 ho vypátrali lovci nacistov v Budapešti na základe informácií z Centra Simona Wiesenthala. Napriek tomu štátne orgány v Maďarsku spočiatku vôbec nekonali. Až po tom, čo v júli 2012 britský denník The Sun uverejnil informácie o mieste jeho pobytu začali maďarské orgány konať a 18. júla 2012 ho vypočúvali. Medzitým koncom marca 2013 slovenský Krajský súd v Košiciach zmenil rozsudok kvôli jeho nevykonateľnosti na doživotie. Zomrel 12. augusta 2013 vo veku 98 rokov v nemocnici v Budapešti na zápal pľúc.
Oxford
Oxford je britské univerzitné mesto v strednom Anglicku, pri ústí Cherwellu do Temže.
Mesto má približne 154 tisíc obyvateľov (2008), rozprestiera sa na ploche 46,58 km²
V meste sídliaca Oxfordská univerzita, založená v 11. storočí, je najstaršia v anglicky hovoriacich krajinách a tretia najstaršia v Európe.
Piazza Navona
náhľad|Námestie Piazza Navona z juhu. V popredí Fontána s murínom náhľad Piazza Navona je jedno z najznámejších a najvyhľadávanejších námestí v Ríme. Najväčšie námestie hlavného mesta Talianska, rozkladajúce sa v štvrti Parione, je charakteristické svojím úzkym pretiahnutým tvarom. Za svoj dnešný vzhľad vďačí pápežovi Inocentovi X., ktorý po svojom zvolení v roku 1644 začal s prestavbou priestoru pôvodne slúžiaceho športovým súťažiam.
Vznik námestia
Od antických čias na tomto priestranstve jestvovalo Domiciánovo stadium], miesto kde sa konali atletické hry, neskôr i gladiátorské zápolenia. Vzniklo počas vlády cisára Domiciána (vládol v rokoch 81 - 86) v roku 85. Štadión bol dlhý 276 a široký 106 metrov a mohol pojať 30 000 divákov.
Podľa účelu využitia sa toto námestie pôvodne volalo in Agone (z gr. in agones, t.j. na bojisku). Dnešné pomenovanie vzniklo skomolením pôvodného názvu Circus Agonalis, kde Agone sa zmenilo na Avone a neskôr na Navone.
S jeho urbanistickou prestavbou sa začalo už v období renesancie. Vtedy tu postavili jedny z najvýstavnejších rímskych palácov (Palazzo Masimo alla Colonne a Palazzo Madama) a čoskoro sa stalo vyhľadávanou obytnou štvrťou rímskej nobility. Po nástupe Inocenta X. (pápež v rokoch 1644 - 1655) sa začalo s grandióznou prestavbou; pápež dal prestavať Kostol Sant'Agnese in Agone na honosný barokový chrám a zreštaurovať existujúce dve fontány. Čoskoro v strede námestia pribudla tretia, najvýstavnejšia Fontána štyroch riek.
Vďaka týmto stavebným zásahom je dnes Piazza Navona v istom zmysle pýchou Ríma. Je doslova galériou architektonických skvostov rímskeho baroka, reprezentovaného dielami takých umelcov akými boli Gian Lorenzo Bernini, Francesco Borromini, Girolamo Rainaldi a Pietro da Cortona.
Svoje významné miesto si námestie udržalo aj v neskorších obdobiach. Po celé stáročia sa tu ako na veľkolepom javisku odohrávali nádherné turnaje a konali slávnostné sprievody. Až do 19. storočia sa tu dokonca organizovali vodné hry, kedy námestie bolo do určitej výšky zaplavené vodou.
Vzhľad námestia
Piazza Navona má prepracované architektonické proporcie. Priestranstvo so severo-južnou dispozíciou po obvode obkolesuje rad palácov, prerušovaný iba do námestia ústiacimi bočnými ulicami.
Stredu námestia dominuje trojica fontán. Na jeho severnom konci sa nachádza Neptúnova fontána (Fontana del Nettuno), ktorú v roku 1574 navrhol Giacomo della Porta. Fontána do dnešnej podoby bola však dohotovená až o tri storočia neskôr; v roku 1878 sochári Antonio della Bitta a Gregorio Zappala osadili na dovtedy prázdnu nádrž sochy Neptúna bojujúceho s chobotnicou a ďalších mytologických a zvieracích postáv.
Giacomo della Porta je tiež autorom návrhu Fontány s murínom (Fontana del moro) z roku 1575, ktorá sa nachádza na južnom konci námestia. Rovnako ako v prípade predchádzajúcej fontány aj Fontána s murínom dnešný vzhľad nadobudla v neskoršom období; v roku 1653 sochársku výzdobu vytvoril Gian Lorenzo Bernini.
Najimpozantnejšou z trojice fontán je bezpochyby centrálne umiestnená Fontána štyroch riek (Fontana dei Quattro Fiumi) s výrazne sa týčiacim obeliskom, majstrovské dielo Berniniho z rokov 1648 - 1651.
Piazza Navona v súčasnosti
Námestie je živým priestorom, hojne vyhľadávaným miestnymi obyvateľmi ako aj návštevníkmi Ríma. Priestor má mnohoraké využitie, okrem už tradičného trhu a vianočných trhov, severne orientovaná časť námestia sa stala miestom na ktorom svoje výtvarné diela vystavujú a predávajú rímski umelci.
Šonov
Šonov je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 324 obyvateľov, z toho 153 mužov a 171 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,5 roka (muži 37,0 roka, ženy 37,9 roka).
Mortrée (kantón)
Mortrée je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 13 obcí.
Meximieux
Meximieux môže byť:
Chabad Ľubavič
Hnutie Chabad Ľubavič, známe tiež ako Chabad (חב"ד je hebrejský akronym pozostávajúci zo slov חכמה Chochma, בינה Bina a דעת Da'at, ktoré možno do slovenčiny preložiť približne ako Múdrosť, Vhľad a Poznanie) alebo Ľubavič (podľa bieloruského mesta, v ktorom hnutie vyše sto rokov sídlilo), je jednou z najväčších vetví chasidského judaizmu a jedným z najvýznamnejších ortodoxných židovských hnutí na celom svete, predovšetkým v USA a v Izraeli.
Ľudovít XIII.
Ľudovít XIII. (* 27. september 1601, zámok Fontainebleau, Francúzsko - † 14. máj 1643, Saint-Germain-en-Laye) bol francúzsky a navarrský kráľ od roku 1610 do roku 1643.
Životopis
Bol najstarším synom Henricha IV. a jeho druhej manželky Márie Medicejskej. Po zavraždení svojho otca-kráľa nastúpil ako 9-ročný na trón a vládla zaňho jeho panovačná matka so svojimi milencami, napríklad Concino Concinim. Presadzovala protireformačnú politiku a zblíženie so Španielskom. V roku 1610 prestala zvolávať ríšske stavy. 24. apríla 1617 sa Ľudovít pučom dostal k moci a prikázal zavraždiť Concina Conciniho.