cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2022
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2022 boli 46. juniorským svetovým šampionátom. Konali sa od 9. do 20. augusta 2022 v Edmontone v Kanade.
Turnaj sa mal pôvodne konať od 26. decembra 2021 do 5. januára 2022 v Edmontone a Red Deeri. Dňa 29. decembra 2021, kvôli šíreniu Covidu-19 v jednotlivých mužstvách, IIHF oznámila, že turnaj sa zruší, hoci prezident IIHF Luc Tardif nevylúčil možnosť, že by turnaj mohol byť obnovený neskôr v roku 2022.
Tieto plány boli potvrdené vo februári 2022, pričom presunutý turnaj bol naplánovaný na august 2022. Hostil ho výhradne Edmonton a výsledky sa anulovali a začalo sa odznova. Na turnaji mohli hrať aj hráči s rokom narodenia 2002. Turnaj bol ovplyvnený ruskou inváziou na Ukrajinu. IIHF po začatí invázie rozhodla, že Bielorusko a Rusko sa nemôžu zúčastniť na vrcholných podujatiach až do odvolania.
Zápasy
Všetky časy sú stredoeurópskeho času.
Rozhodcovia
Hlavní
Čiaroví
Zápasy skupiny A
všetky časy sú v stredoeurópskom čase
Zápasy skupiny B
všetky časy sú v stredoeurópskom čase
Play-off
Tímy boli pre semifinále znovanasadené podľa nasledovného poradia: 1. Kanada, 2. USA, 3. Švédsko, 4. Fínsko, 5. Nemecko, 6. Lotyšsko, 7. Česko, 8. Švajčiarsko.
Všetky časy sú stredoeurópskeho času.
Kanadské bodovanie
Poradie podľa počtu bodov Hetrik
Hráči, ktorí skórovali aspoň trikrát v jednom zápase (dali tri góly za zápas).
Najlepší brankári
Brankári, ktorí vychytali zápas s nulou (t. j. nedostali v zápase ani jeden gól).
I. A divízia
Turnaj I. A divízie MS 2022 sa hral v Hørsholme v Dánsku od 12. do 18. decembra 2021.
Poznámky:
I. B divízia
Turnaj I. B divízie MS 2022 sa hral v Tallinne v Estónsku od 12. do 18. decembra 2021.
Poznámky:
II. A divízia
Turnaj II. A divízie MS 2022 sa hral v Brašove v Rumunsku od 13. do 19. decembra 2021.
Poznámky:
II. B divízia
Turnaj II. B divízie MS 2022 sa hral v Belehrade v Srbsku od 12. do 17. septembra 2022.
III. divízia
Turnaj III. divízie MS 2022 sa hral v Santiagu de Querétaro v Mexiku od 22. do 30. júla 2022.
Spolková cesta 1 (Nemecko)
Spolková cesta 1 (, skrátene B1) v Nemecku je 778 kilometrov dlhá spolková cesta. Začína na štátnej hranici s Holandskom v meste Aachen a končí na štátnej hranici s Poľskom v malej dedine Küstrin-Kietz na moste cez rieku Odra.
Pavel Vošalík
JUDr. Pavel Vošalík (* 17. júl 1963, Jindřichův Hradec) je český diplomat. Bol námestníkom (štátnym tajomníkom) ministra zahraničných vecí a v tejto funkcii sa podieľal na dojednaní Zmluvy medzi Českom a Vatikánom. Bol českým veľvyslancom v Južnej Afrike (1997–2001), v rokoch 2004–2008 zastával úrad veľvyslanca v Kanade, počas jeho pôsobenia Kanada zrušila vízovú povinnosť pre českých občanov. V roku 2008 bol vymenovaný do funkcie veľvyslanca Českej republiky pri Svätej stolici, funkciu vykonával do roku 2018.
Picquigny (obec)
Picquigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Players Tour Championship 2010/2011 – Turnaj 3
Players Tour Championship Turnaj 3 bol tretí snookrový turnaj v rámci série Players Tour Championship v sezóne 2010/2011. Konal sa 6. - 8. augusta vo World Snooker Academy v Sheffielde. Víťazom sa stal Tom Ford, ktorý vo finále porazil Jacka Lisowského 4-0 a získal tak svoj prvý profesionálny titul.
Body do rebríčka
Profesionálnym hráčom boli ponúknuté aj body do rebríčka Main Tour:
Predkvalifikácia
Predkvalifikácia sa hrala 24.júla 2010.
2.kolo
V zápasoch označených * sa súper nezúčastnil
Referencie
Players Tour Championship 2010/2011
Tatra 817
Tatra 817 alebo Tatra 815-7 je ťažký nákladný automobil, určený na civilné i vojenské účely. Od roku 2008 ho vyrába Tatra Kopřivnice a nahrádza Tatru 815.
Charakteristika
Vývoj automobilu začal v roku 2002 s cieľom vytvoriť vozidlo na prieskumné akcie, ktoré sa bude dať prepraviť lietadlom C-130 Hercules, používaným v misiách NATO. Tatra zvolila za základ model T-815, z ktorej odvodila veľkú časť dielov. Upravený podvozok umožňuje výrobu pohonu 4×4, 6×6, 8×8, 10×10 a 12×12, ale aj 10×8 a 12×8.
Automobil má novú, nižšiu kabínu, ktorá je odolnejšia a jednoduchšie opancierovateľná, čím spĺňa základné predpoklady využitia vo vojenských misiách. Prototypy Tatry 817 v koncepcii 4×4 až 8×8 vznikli v roku 2004 a nasledovalo testovanie. O 2 roky neskôr výrobca pozmeňuje označenie modelu na Tatra T-815-7, čím odpadá potreba homologizácie nového vozidla.
Podvozok
Podvozok vozidla tvorí nosná 3D štruktúra, ktorá kombinuje použitie centrálnej nosnej rúry s výkyvnými polonápravami a priebežný rám. Nové pneumatické pruženie všetkých náprav s vakmi pod rámom umožňuje zmenu svetlej výšky vozidla. Nechýba systém centrálnej kontroly a zmeny tlaku pneumatík, ovládaný z miesta vodiča.
Kabína
Kabína je celokovová, sklopná a jej konštrukcia umožňuje namontovať prídavné pancierovanie v rôznych stupňoch balistickej ochrany. Konštrukcia strechy umožňuje vytvárať rôzne varianty - prielezy, strelecké alebo pozorovacie vežičky alebo prípravu pre montáž rôznych zbraní. Dokonalé utesnenie kabíny umožňuje použitie pretlakovej filtroventilácie.
Nožnice
náhľad|Rôzne typy nožníc náhľad|Krajčírke nožnice Nožnice sú nástroj alebo aj stroj určený na oddeľovanie (väčšinou plochých či tenkých) materiálov, ako je papier, látka, plastická hmota, vlasy, nechty, ale aj plechov či mäsa a pod.
Z fyzikálneho hľadiska vlastne pracujú na princípe obojstrannej páky, rozdeľovanie materiálu sa deje strihom, činnosť sa nazýva strihanie.
Nožnice boli pravdepodobne vynájdené okolo roku 1500 pred Kr. v starovekom Egypte, ale prvé, dá sa povedať moderné nožnice, vyrobili okolo roku 100 Rimania. Prvé nožnice z liatej ocele vyrobil Robert Hinchliffe.
Ručné nožnice
Skladajú sa (až na výnimky) z dvoch čepelí, ktoré k sebe tesne priliehajú, väčšinou bývajú obe čepele hladké a rovné, ale môžu byť aj vrúbkované. Výnimku tvoria nožnice na mäso (prevažne hydinu), ktoré sa používajú na oddeľovanie šliach a organických spojov od živočíšnych tkanív.
Kriket na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2017
Kriket na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2017 bol kriketový turnaj v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie 2017. Konal sa v Kuala Lumpur, v Malajzii v dňoch od 17.29. augusta 2017, za účasti 5 (+ 6) mužských a 4 ženských tímov. Kriketový turnaj mal na hrách svoju premiéru, pričom sa uskutočnil v štandardnej verzii, aj vo verzii T20. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Kinrara Academy Oval s kapacitou 4 000 divákov. V mužskej kategórii vo verzii nad 50 zvíťazila domáca Malajzia, vo verzii T20 Singapur a v ženskej kategórii Thajsko.
Nožnice
Ručné nožnice
Doma bežne používame kancelárske nožnice na papier, používajú sa tu ale aj oveľa masívnejšie a ostrejšie krajčírske nožnice. Špeciálne nožničky strihajú nechty (súčasť manikúry), iné špeciálne nožnice sú kadernícke resp. vlasové.
Záhradnícke nožnice zase slúžia na oddeľovanie vetví a stoniek rastlín. Záhradnícke nožnice a nožnice na mäso môžu byť opatrené pružinovou špirálou, ktorá vytvára protitlak voči stisku rukou, aby bola vyvinutá väčšia sila v mieste oddelenia, spravidla oceľová špirála tiež udržuje tieto nožnice otvorené, preto majú istiacu záklapku, ktorá sa spravidla líši vyhotovením zaistenia od výrobcu k výrobcovi. Ďalším druhom záhradníckych nožníc sú nožnice na zarovnávanie živých plotov.
Veľké pákové nožnice slúžia na strihanie drôtov, plechov a ďalších kovových súčastí (môžu byť v ručnom alebo stolnom vyhotovení) napr. v zámočníckych a klampiarskych dielňach. Špeciálne typy nožníc sa používajú v zdravotníctve.
Špeciálne nožnice, ktorými sa skracoval horiaci knôt sviečky boli opatrené malou kovovou skrinkou na horiace ústrižky knôtu proti prepáleniu obrusu a mohli mať aj malé nožičky proti ušpineniu stolu. Boli veľmi rozšírené v čase, kedy sviečky predstavovali hlavný, ale drahý, zdroj svetla. Kratší knôt znamenal menší plameň a dlhší čas horenia.
Priemyslové nožnice
Strojné priemyselné nožnice patria do skupiny tvárniace stroje.
Strihacie stroje
Medzi strojné nožnice resp. strihacie stroje patria aj špecializované strojné zariadenia pracujúce na princípe nožníc s viacerými ostriami resp. dvoch či viacero ozubených protibežných strihacích líšt.
Ide napr. o tieto zariadenia:
Piennes-Onvillers
Piennes-Onvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obec (Francúzsko)
náhľad|upright=1.3|Hustota francúzskych obcí podľa departementov Obec je vo Francúzsku po regiónoch a departementoch najnižšou územnou správnou jednotkou (collectivité territoriale), ktorá je porovnateľná s obcou na Slovensku. Celkovo sa na celom území francúzskeho štátu (vrátane zámorských území) nachádza 35 357 obcí (stav k 1. januáru 2018).
Teritoriálne členenie
Samospráva obcí je nezávislá od vyšších územných celkov – regiónoch a departementov – a od administratívneho členenia departementov na obvody a kantóny. Zvláštne postavenie má len hlavné mesto Paríž, ktoré je zároveň obcou aj departementom.
Všetky obce vo Francúzsku tvoria vždy časť regiónu, departementu (okrem Paríža) a obvodu. Hranice kantónov sa oproti tomu môžu niekedy kryť s hranicami obcí. Menšie obce tvoria časť kantónu, väčšie obce tvoria naopak celý samostatný kantón, ktorý môže zahŕňať aj susediace menšie obce.
Obce Paríž, Lyon a Marseille sú rozdelené do mestských obvodov (arrondissement), ktoré však majú celkom inú funkciu ako obvody, na ktoré sa delia departementy.
V rámci niektorých obcí sa nachádzajú tzv. pridružené obce (communes associées), ktorých bolo v roku 2006 okolo 730. Ide o bývalé samostatné obce, ktoré si udržujú obmedzenú samostatnosť v rámci súčasných obcí.
Podľa štatistického územného členenia Eurostatu zodpovedajú francúzske obce (rovnako ako slovenské obce) úrovni LAU 2. Každá obec má ďalej štatistický identifikačný kód, ktorý jej pridelil INSEE.
Dejiny
náhľad|Označenie konca obce [[Y (Somme)|Y]] Dnešné vnímanie obce ako administratívnej jednotky sa vyvinulo zo štatútu miest a farských obvodov bývalého Francúzskeho kráľovstva, ktoré boli právne ukotvené počas Veľkej francúzskej revolúcie. V roku 1884 obdržali zákonom o voľbách do obecnej rady (conseil municipal) rozsiahlu autonómiu.
Orgány obce
Každá obec si volí v priamych voľbách vlastnú obecnú radu. Rade predsedá starosta (maire), ktorý má svojich zástupcov, tzv. pridelencov (adjoints). Starosta má v rámci obce výkonnú moc, zastupuje obec navonok a je zodpovedný za obecný rozpočet.
Zväzky obcí
Susediace obce môžu spoločne vytvoriť zväzok obcí, ktorý sa vo Francúzsku podľa veľkosti a postavenia nazýva Spoločenstvo miest (communauté urbaine), Spoločenstvo aglomerácie (communauté d'agglomération) alebo Spoločenstvo obcí (communauté de communes). V roku 2004 bolo vo Francúzsku 14 spoločenstiev miest s celkovo viac než 6 miliónmi obyvateľov, 155 spoločenstiev aglomerácie (vyše 19 miliónov obyvateľov) a 2 286 spoločenstiev obcí (takmer 24 miliónov obyvateľov).
Drieňovský kanál
Drieňovský kanál je kanál v regióne Zemplín v obciach Veľké Revištia, Nižná Rybnica a Bunkovce v okrese Sobrance v Košickom kraji. Je to pravostranný prítok Okny v povodí Uhu; má dĺžku 3,0 km. Je vodným tokom IX. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-30-06-591. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Východoslovenská rovina, geomorfologický podcelok Sobranecká rovina.
Vznik
Vzniká v poľnohospodárskom extraviláne severne od intravilánu časti obce Gajdoš v severovýchodnom priestore obce Veľké Revištia v poli Záhumienky v nadmorskej výške v tesnej blízkosti kanála Veľké Revištia–Bežovce vo vzdialenosti 90 m južne od cesty I. triedy 19 Michalovce – Sobrance v okrese Sobrance.
Opis toku
Od začiatku preteká krátky úsek južným smerom poľnohospodárskym extravilánom obce Veľké Revištia, preteká cez intravilán časti obce Gajdoš; po opustení intravilánu Gajdoša priteká na obecnú hranicu medzi Veľkými Revišťami a Nižnou Rybnicou, tečie po obecnej hranici, ľavým brehom obmýva pole Kertičina v Nižnej Rybnici a pravým brehom obmýva pole Krivule vo Veľkých Revištiach, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný kanalizovaný prítok, pokračuje južným smerom, priteká po trojchotárnik obcí Veľké Revištia, Nižná Rybnica a Bunkovce, kde v nadmorskej výške  zároveň priberá bezmenný pravostranný prítok kanála prichádzajúceho v priamke zo severozápadu z východného okraja intravilánu obce Veľké Revištia; od trojchotárnika tečie ďalej po obecnej hranici medzi Bunkovcami a Nižnou Rybnicou v dĺžke 60 m na juh, v nadmorskej výške  podteká cestu medzi Bunkovcami a Nižnou Rybnicou a mení smer na juhovýchod; v priamke poľnohospodárskym extravilánom pokračuje ďalej; približne v strede priameho úseku v nadmorskej výške  priberá ľavostranný bezmenný prítok – kanál a v nadmorskej výške  ústi do rieky Okna ako jej pravostranný prítok.
Tok je v celom priebehu lemovaný pásom príbrežnej vegetácie. Okna je ďalej prítokom Čiernej vody v povodí Uhu. Tečie severovýchodnou časťou obce Veľké Revištia a po juhozápadnej obecnej hranici Nižnej Rybnice a to najprv s Veľkými Revišťami a na spodnom úseku s Bunkovcami vo veľmi zložitej hydrologickej oblasti s nízkou spádovitosťou.
Vzniká, preteká a ústi v geomorfologickej oblasti Východoslovenská nížina, v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina, v geomorfologickom podcelku Sobranecká rovina.
Pôvod názvu
Názov kanála Drieňovský kanál má pôvod v názve potoka Drieňovec. Koryto regulovaného kanála Drieňovský kanál má viac-menej identický priebeh s korytom niekdajšej dolnej časti potoka Drieňovec z obdobia pred výstavbou kanála Veľké Revištia-Bežovce. Tento kanál v rámci veľkých melioračných zásahov priečne presekol v smere západ – východ veľký počet potokov tečúcich zo severu na juh do Východoslovenskej roviny a oblúkom odviedol ich vodu. V dôsledku tohto melioračného zásahu sa skrátila pôvodná dĺžka potoka Drieňovec o cca 3 km a v približnej polohe koryta „odrezanej“ niekdajšej dolnej časti potoka bol vybudovaný kanál s názvom Drieňovský kanál. Z hydronyma Drieňovec systémovým utvorením prídavného mena formantom -ský a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom umelý melioračný tok slúžiaci na prevádzanie vody bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) Drieňovský kanál ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku Drieňovský kanál bol štandardizovaný v roku 1990.
Značný počet názvov iných potokov na Slovensku obsahuje slovný základ všeobecného podstatného mena drieň: Drienický potok, Drienok, Drieňov, Drieňová, Drienovec, Drieňovec (prítok Budinského potoka), Drieňovec (prítok kanála Veľké Revištia-Bežovce), Drienovka, Drienovský potok, Drieňovský potok (prítok Východného Turca), Drieňovský potok (prítok Kútočného potoka), Drieňovský potok (prítok Mačacieho potoka), Drieňovský potok (prítok Štiavnice), Drieňovský potok (prítok Slatiny), Drieňový potok (prítok Žitavy), Drieňový potok (prítok Bukového potoka) i kanálov: Drieňový kanál, Drieňovec. Názvy týchto vodných tokov majú podobnú motiváciu: buď v svojom pomenovacom procese prebrali s prípadnou modifikáciou do svojho názvu časť názvu sídelného objektu (obce, časti obce) respektíve nesídelného objektu (vrchu, lesa) alebo v pomenovacom procese primárne využili slovný základ apelatíva drieň.
Piskariovskoje memoriaľnoje kladbišče
thumb|Piskariovskoje memoriaľnoje kladbišče Piskariovskoje memoriaľnoje kladbišče (, doslova: Piskariovský pamätný cintorín) je pamätný komplex na mieste masových hrobov obetí blokády Leningradu (1941 - 1944). Pomenovaný je podľa dedinky Piskariovo neďaleko Petrohradu. Cintorín bol pôvodne založený v roku 1939. Otvorený v roku 1960 na pamiatku obetí blokády. Komplex sa stal miestom pre 470 000 civilných obetí blokády a 50 000 vojakov, ktorí bojovali za prelomenie blokády. Blokáda mesta trvala od 4. septembra 1941 do 20. januára 1944. Pozoruhodnou v komplexe je socha Matka - Vlasť a večný oheň. Súčasťou komplexu je aj múzeum blokády. Medzi jeho exponátmi možno nájsť aj kópiu denníka Táne Savičevovej.
Samuel Augustíni
Samuel Augustíni mladší s predikátom „ab Hortis“ (* 26. august 1729, Veľká Lomnica† 10. apríl 1792, Spišská Sobota) bol uhorský prírodovedec, geológ, mineralóg, historik a evanjelický kňaz. Jeho etnická identita bola nemecká.
Životopis
Otcom bol evanjelický farár Samuel Augustíni starší (1678 – 1755), zeman a evanjelický farár; jeho starým otcom bol známy kežmarský lekár, lekárnik a mineralóg Kristián Augustíni (1598, Kežmarok – 1650, Veľká Lomnica), osobný lekár cisára Ferdinanda II., ktorý mu v roku 1631 udelil šľachtický titul s predikátom „ab Hortis“.
Venoval sa najmä geológii a mineralógii, zhromaždil veľkú zbierku minerálov. Bol autorom dizertačnej práce z matematiky, mnohých štúdií a článkov z oblasti geológie, mineralógie, topografie a histórie. Svoje príspevky uverejňoval prevažne vo viedenských listoch ''K.-k. privilegierte Anzeigen''. Časť jeho prác zostala v rukopisoch, čerpal z nich neskôr A. Cirbes. V roku 1900 vydal Rudolf Weber v Kežmarku topografickú štúdiu o rieke Poprad a jej poriečí. Významnou prácou bolo jeho 39 novinových článkov s názvom „O dnešnom stave, zvláštnych mravoch a spôsobe života, ako aj o ostatných vlastnostiach a danostiach Cigánov v Uhorsku“ (1755). Sú významným prameňom pre poznanie spôsobu života a kultúry Rómov nielen na Slovensku, ale aj v Európe. Patril medzi vedúcich činiteľov spišskej pobočky prešovskej slobodomurárskej lóže s názvom „Zum tugenhaften Reisender“.
Live & Rare
Live & Rare je kompilačný album metalovej skupiny Korn, obsahujúci živé a raritné štúdiové nahrávky. Obsahuje všetkých sedem skladieb z DVD Live at CBGB's, dve skladby z vystúpenia kapely na festivale Woodstock 1999, tri cover verzie, a pieseň „Proud“, ktorou kapela prispela k soundtracku na film I Know What You Did Last Summer. Album bolo vydané po tom, čo kapela opustila vydavateľstvo Epic, takže na jeho zostavení a vydaní sa vôbec nepodielala.
Pierregot
Pierregot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pierrepont-sur-Avre
Pierrepont-sur-Avre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neolaidas z Élidy
Neolaidas bol starogrécky olympionik.
Catherine Colonnová
Catherine Colonnová (* 16. apríl 1956, Tours, Francúzsko ) je francúzska diplomatka, od roku 2019 veľvyslankyňa Francúzska v Spojenom kráľovstve.
Životopis
Získala magisterský titul z práva, pokročilý diplom z verejného práva. Má titul zo Institut d’études politiques de Paris (Sciences Po) a je absolventka École nationale d’administration, ktorú študovala v rokoch 1981 až 1983.
Svoju diplomatickú kariéru začala na pozícii druhej tajomníčky na francúzskom veľvyslanectve vo Washington, D. C. kde pôsobila v rokoch 1983 až 1986. Následne pôsobila na direktoráte právnych záležitostí Ministerstva zahraničných vecí (do roku 1988). V rokoch 1988 až 1989 bola poradkyňou ministra pre verejné práce a bývanie. Následne pracovala v centre plánovania politík Ministerstva zahraničných vecí (do roku 1990). V rokoch 1993 až 1995 pracovala v tlačovom a informačnom úrade na Ministerstve zahraničných vecí. Zástupujúcou hovorkyňou MZV bola v rokoch 1993 až 1995. Následne bola v období 1995 až 2004 hovorkyňou prezidenta republiky. V rokoch 2004 až 2005 bola generálnou riaditeľkou Francúzskeho národného centra pre kinematografiu a animáciu (Centre national du cinéma et de l’image animée) a viceprezidentka Festival de Cannes. Následne bola ministerskou delegátkou pre európske záležitosti (20052007).
V rokoch 2008 až 2010 pôsobila ako stála predstaviteľka Francúzska pri UNESCO. Na poste bola od marca 2008, jej predchodkyňa bola Joëlle Bourgois a nástupkyňa Rama Yade. V období 2010 až 2014 pracovala v súkromnom sektore. Od 1. septembra 2014 bola veľvyslankyňa v Taliansku. Jej predchodcom bol Alain Le Roy, nástupcom Christian Masset. Následne bola do roku 2019 stála predstaviteľka pri OECD. Jej predchodcom bol Pierre Duquesne a nástupcom Jean-Pierre Jouyet.
Marston Morse
Harold Calvin Marston Morse (* 24. marec 1892, Waterville, Maine, USA - † 22. jún 1977, Princeton, New Jersey) bol americký matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci vo variačnom počte a v diferenciálnej topológii, špeciálne vďaka práci v tzv. teórii kritických bodov, dnes nazývanej aj Morseova teória.
Catherine Colonnová
Životopis
Od 2. septembra 2019 je veľvyslankyňa v Spojenom kráľovstve. Kráľovná Alžbeta II. ju prijala 11. decembra 2019. Jej predchodcom v Londýne bol Jean-Pierre Jouyet, ktorý sa stal veľvyslancom pri OECD.
Neolaidas z Élidy
Neolaidas z Élidy bol podľa Pausania olympijským víťazom behu na jedno stadion (medzi dorastencami, aj keď to Pausanias neuviedol, je to však takmer isté, inak by ho Africanus zapísal do svojich zoznamov ) a v behu ťažkoodencov (druhé víťazstvo zrejme neskôr, ako dospelý ). Pausanias neuvádza, kedy tieto víťazstvá dosiahol.
Magnús Scheving
Magnús Örn Eyjólfsson Scheving (* 10. november 1964, Borgarnes, Island) je islandský spisovateľ, podnikateľ, producent, herec a atlét. Je tvorcom, režisérom a hviezdou detskej televíznej show LazyTown, v ktorej stvárnil postavu Sportacusa.
Malia
Malia alebo staršie aj Mallia môže byť:
Mallia alebo staršie Malia môže byť aj sídlo na ostrove Cyprus, pozri Malia (Cyprus)
Malia môže byť aj:
Mallia môže byť aj vrch v Grécku, pozri Mallia (vrch v Grécku)
Perro pila argentino
Perro pila argentino (Argentínsky pes Pila) je jedným z plemien bezsrstých psov. Jeho kohútiková výška sa pohybuje v rozmedzí 25 až 45 cm a je rozšírený v provinciách severozápadnej Argentíny.
Pôvod
Argentínsky pes Pila je plemeno psa veľmi podobné čínskemu chocholatému psovi, mexickému naháčovi (Xoloitzcuintle) a peruánskemu bezsrstému psovi (peruánsky naháč, naháč), z ktorého sa pravdepodobne vyvinul. O pôvode týchto psov z predkolumbovského obdobia existujú rôzne teórie (výnimku tvorí čínsky chocholatý pes, ktorého v prvej polovici 20. storočia v USA vyšľachtili Ida Garrett a Debra Woods z peruánskeho naháča). Archeologické výskumy však poukazujú na to, že tieto psy žili na americkom kontinente už pred približne tritisíc rokmi. Rozdiely medzi jednotlivými psími odrodami – existujú pádne dôvody na to, aby sa v tomto prípade hovorilo o psích odrodách, nie o plemenách – pravdepodobne vyplývajú z ich izolácie, ktorá vznikla najmä po dobytí amerických území Španielmi.
Až do inkskej kolonizácie v 15. storočí nášho letopočtu sa nenašli žiadne záznamy o existencii týchto psov na území dnešnej Argentíny. Ríša Inkov sa rozprestierala na severe Ameriky cez Andy, územie Ekvádoru, severného a stredného Čile, južnej Kolumbie a severozápadnej Argentíny. Inkovia posielali svojich vyslancov do vzdialených kolónií s cennými darmi, aby posilnili väzby s týmito kolóniami, a medzi tieto dary patrili aj vzácne „khalas“ (kečuánsky výraz znamenajúci nahý alebo bezvlasý).
O necelé storočie od inkskej kolonizácie, po príchode Španielov, sa obchod medzi Argentínou a Peru udržiaval najmä prostredníctvom argentínskych provincií Salta a Jujuy, no privážanie psov z územia porazenej civilizácie sa zastavilo. V Španielsku o tieto bezsrsté tvory nebol záujem, boli brané iba ako kuriozita, ktorú príležitostne predvádzali na európskych dvoroch. Okrem toho bol všetok obchod medzi Južnou a Strednou Amerikou nahradený dodávkami cenného koloniálneho tovaru do Španielska, pričom psy sa nepovažovali za cenné. Kvôli tomuto a tiež v dôsledku miestnej izolácie vznikli v nasledujúcich storočiach rôzne odrody bezsrstých psov. Medzi tieto odrody patria mexické a peruánske plemená schválené Medzinárodnou kynologickou federáciou a ďalšie plemená z celej Latinskej Ameriky vrátane plemena argentínskej Pily. V tomto článku opíšeme argentínsku Pilu v jej dlhonohej chacoanskej odrode (pochádzajúcej z argentínskej provincie Chaco) avšak existujú aj krátkonohé, odrody s telom súdkovitého tvaru – o ktorých tiež existuje dostatok archeologických záznamov. Tieto psy sa pravdepodobne vyvinuli vo vysokohorských oblastiach, čo sa predpokladá na základe ich telesnej stavby, ktorá je lepšie prispôsobená chladu a zníženému obsahu kyslíka v ovzduší.
V koloniálnych časoch a ešte aj v 20. storočí si domorodci, stredná vrstva a kreolskí vidiečania v severozápadnej Argentíne argentínske Pily veľmi vážili a dali im toto pomenovanie, pričom použili hovorový výraz pre bezvlasých alebo nahých. Cenili si ich pre ich hrejivú srsť, používali sa na vyhrievanie postelí a ako liečebné vankúše, najmä pre starších ľudí trpiacich reumou (v takom prípade sa im vo viacerých mestách Ría de la Plata až do polovice 19. storočia hovorilo „calientapies“, čiže „ohrievači nôh“, pretože počas chladných dní sa zohrievali tak, že sa v sede pritúlili k nohám svojich majiteľov, ako o tom svedčí aj vtedajší argentínsky politik a diplomat Lucio V. Mansilla (1831-1913). Cenili si ich aj ako strážcov, pretože boli vždy ostražití voči akémukoľvek nezvyčajnému pohybu alebo hluku vo svojom okolí.
Vzhľad
náhľad|Andský pes Pila Argentínska Pila chacoanskej odrody sa podľa veľkosti klasifikuje do troch skupín: malá (od 25 cm do 35 cm v kohútiku), stredná (od 35 do 45 cm) a veľká (väčšia ako 45 cm). Stavbou tela sa pila, ktorá sa v Argentíne označuje ako „chaco“, podobá na trpasličieho pinča, má ale kratší chrbát a vyššie umiestnený chvost ako ostatné bezsrsté plemená. Pri pohybe sa chvost nesie v oblúku nad chrbtom, ideálne tak, aby sa jeho špička dotýkala chrbta. Pila kráča pomerne rýchlo a pružne a robí malé kroky. Pily sú mimoriadne obratné, rýchle bežkyne schopné šplhať a robiť veľké skoky.
Andská odroda argentínskeho psa Pila má kratšie nohy, a teda aj nižší vzrast a predĺžené telo.
Hlava Pily je stredne dlhá a mierne klenutá, s podobnou dĺžkou tváre a lebky. Oči sú stredne veľké, výrazné a sfarbené v závislosti od farby kože od čiernej po žltú. Ňufák je úzky, čeľusť nedostatočne vyvinutá, uši veľmi pohyblivé a umiestnené pomerne vysoko. Nie sú také veľké ako u jej peruánskych a mexických príbuzných. Pri spozornení ich Pila vzpriami.
Stupeň alopécie sa u jednotlivých jedincov líši: niektoré psy sú úplne bez srsti s výnimkou fúzov, iné majú výrazné chumáče srsti na hlave, chvoste a nohách, hoci nikdy nie také husté ako čínsky chocholatý pes. U niekoľkých vzácnych jedincov môže byť na chrbte sotva badateľné ochlpenie s občasnými dlhšími vlasmi. Žiadna z týchto srstí, či už na chvoste alebo na tele, sa však nepodobá pravej srsti: na chvoste je vždy riedka, so štetinovou štruktúrou, keď je krátka, a hodvábnejšou, keď je dlhá. Pile zvyčajne chýbajú črenové zuby. Rezáky by však mala mať zdravé a v ideálnom prípade by mala mať aj zahnuté tesáky ako je to aj u iných plemien, hoci Pile často chýbajú alebo majú kónický tvar.
Nie všetky šteniatka z vrhu budú bezsrsté. Rovnako ako u všetkých ostatných bezsrstých plemien s výnimkou amerického bezsrstého teriéra je genetický faktor zodpovedný za alopéciu neúplne dominantný a smrteľný. Takže každé žijúce šteňa bez srsti je heterozygotne bezsrstné/osrstené. Štatisticky teda platí, že na každé štyri plodné vajíčka z párenia, ktoré sú osrstené, pripadá jedno homozygotné (t. j. „čisto“ bez srsti) embryo, z ktorého sa nevyvinie životaschopné mláďa a ktoré je zvyčajne reabsorbované maternicou už v embryonálnom štádiu; dve embryá budú heterozygotné bezsrsté/osrstené a vyvinú sa ako bezsrsté môáďatá, no s premenlivým prejavom srsti na hlave, chvoste a nohách a príležitostne aj na iných častiach tela; a jedno embryo bude homozygotné so srsťou a vyvinie sa ako plne osrstené mláďa. Výsledkom párenia osrsteného psa s osrsteným nikdy nebudú bezsrsté šteniatka. Pri párení osrsteného psa s plešbezsrstým bude jedna polovica vrhu – štatisticky povedané – bezsrstá a druhá polovica bude mať normálnu srsť.
BepiColombo
<!-- BepiColombo je spoločná misia Európskej vesmírnej agentúry (ESA) a Japonskej vesmírnej agentúry (JAXA) k planéte Merkúr. Misia pozostáva z dvoch sond: Mercury Planetary Orbiter (MPO) a Mio  (Mercury Magnetospheric Orbiter, MMO). Misia bude vykonávať komplexnú štúdiu Merkúru vrátane jeho magnetického poľa, magnetosféry, vnútornej štruktúry a povrchu. Štart prebehol 20. októbra 2018 z európskeho kozmodrómu vo Francúzskej Guyane. Prílet k Merkúru je naplánovaný na december roku 2025, po prelete okolo Zeme, dvoch preletov okolo Venuše a šiestich preletoch okolo Merkúra. Misia bola schválená v novembri 2009, po rokoch návrhov a plánovania v rámci programu Európskej vesmírnej agentúry Horizont 2000 +.
Misia
BepiColombo je pomenovaná podľa Giuseppeho „Bepi“ Colomba (1920 – 1984). Bol to vedec, matematik a inžinier na Padovskej univerzie v Taliansku, ktorý implementoval gravitačný manéver na misiu Mariner 10 (1974), techniku, ktorá sa dnes bežne používa pre planetárne sondy.
Misia zahŕňa tri komponenty, ktoré sa pri príchode k Merkúru rozdelia na nezávislé telesá.
Počas štartu a letu, tieto tri komponenty sú spojené, tvoria Mercury Cruise Systém (MCS).
Prílet na obežnú dráhu Merkúru je plánovaný na 5. decembra 2025, dĺžka hlavnej misie bude jeden rok s prípadným predĺžením o ďalší rok. MPO bude vybavený súborom jedenástich vedeckých nástrojov poskytnutých rôznymi európskymi krajinami (kamera vo viditeľnom spektre, laserový výškomer a spektrometer v röntgenovom spektre).
Rusko poskytne gama a neutrónový spektrometer. Sonda sa pokúsi zmapovať celý povrch v niekoľkých rôznych vlnových dĺžkach a bude hľadať vodný ľad v kráteroch na póloch, ktoré sú trvalo v slnečnom tieni.
Komponenty
náhľad|MMO na vrchu v slnečnom kryte, MPO a MMT na spodu.
Mercury Transfer Module (MTM)
Modul je osadený dvoma pohonnými systémami:
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
História výstavby Kretzulescovho kostola siaha do 14. augusta 1714, kedy bol v Istanbule popravený sťatím rumunský princ Constantin Brâncoveanu s časťou rodiny, pričom jeho dcéra Safta a jej muž bojar Iordache Kretzulescu boli prinútení pri poprave asistovať a až do roku 1718 boli držaní v zajatí. Po návrate zo zajatia dali postaviť na mieste pôvodného dreveného kostola v rokoch 1720 - 1722 nový kostol ako súčasť väčšieho komplexu, kde sa okrem budovy chrámu nachádzalo aj pohostinstvo, obchody, obytné a administratívne budovy. O architektoch, prípadne staviteľoch budovy sa nedochovali žiadne záznamy. Pohostinstvo aj ostatné budovy boli využívané hojne aj pocestnými, keďže toto centrum ležalo pri hradbách pri vstupe do mesta na jeho severnej hranici. Neskôr boli všetky budovy okrem kostola zbúrané za účelom výstavby kráľovského paláca.
Kostol bol venovaný a zasvätený pamiatke popraveného princa Constantina Brâncoveanua, Zosnutiu Bohorodičky ako aj archanjelom Michalovi a Gabrielovi.
Prvá oprava kostola prebiehala v roku 1815. V roku 1838 bola veža chrámu poškodená zemetrasením a následne bola budova rodinou Kretzulescových čiastočne opravená. O dva roky neskôr v roku 1840 postihlo chrám ďalšie zemetrasenie a následné opravy prebehli v roku 1859 - 1860. Na oprave sa podielal viedenský architekt Lipizer a jeho vplyvom sa chrám posunul od brankovanského slohu a budova získala prvky neoklasicizmu. Počas rekonštrukcie boli reštaurované aj maľby v interiéri kostola maliarom Gheorgheom Tattarescuom. Vonkajšie steny kostola boli namaľované na bielo. V roku 1859 bola ku kostolu aj pristavaná drevená veža, ako náhrada za kamennú kostolnú vežu, ktorá spadla pri zemetrasení v roku 1838.
BepiColombo
Mercury Planetary Orbiter (MPO)
náhľad|Mercury Planetárny Orbiter (MPO) Družica vybudovaná ESA má hmotnosť 1 150 kg a a má jeden solárny článok poskytujúci až 1000 W. Na ďalšej strane je radiátor s plochou 1,5 m2 pre zaistenie regulácie teploty. Ten je vždy natočený smerom od Slnka a je chránený pred infračerveným vyžarovaním planéty.
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
V rokoch 1935 - 1936 prebehla ďalšia reštaurácia chrámu, ktorá budove čiastočne vrátila pôvodný vzhľad. počas tejto reštaurácie, ktorú mali na starosti architekti Stefan Bals a Emilian Miclescu sa napríklad znovuotvorila veranda a drevená veža bola nahradená kamennou.
BepiColombo
Mercury Planetary Orbiter (MPO)
Vedecké vybavenie
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
V roku 1940 bola budova poškodená zemetrasením a následne opravená a chrám musel v rokoch 1942 - 1943 prejsť masívnymi opravami. Ďalšie zemetrasenie poškodilo kostol v roku 1977 a exteriér ako aj interiér kostola museli byť opäť opravené.
Kostol fungoval až dor roku 1986, kedy sa v ňom prestali konať bohoslužby a kostol bol pre verejnosť zatvorený až do roku 1990.
Počas udalostí v roku 1989, ktoré viedli ku zmene spoločenských pomerov v Rumunsku bol kostol poškodený streľbou a poškodené tehly boli neskôr vymenené. Tieto opravy prebiehali na základe iniciatívy popa Vasileho Raducaa.
BepiColombo
Mercury Magnetospheric Orbiter (MMO)
Japonská družica sa bude zaoberať predovšetkým výskumom magnetického poľa.
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
Zatiaľ posledná reštaurácie budovy sa začala v roku 1996 a trvala až do roku 2003 a boli pri nej čiastočne obnovené pôvodné fresky.
BepiColombo
Mercury Surface Element (MSE)
Pristávacie puzdro bolo v roku 2003 zrušené z rozpočtových dôvodov. Ešte pred zrušením to bol 44 kg vážiaci modul s očakávanou výdržou jedného týždňa.
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
Chrám je postavený v tzv. typickom rumunskom Brankovanskom slohu, ktorému sa hovorí aj valašská či rumunská renesancia. Budova kostola je postavená v tvare kríža, s jednou loďou a dvomi vežami z ktorých jedna je zvonicou a nachádza sa nad nartexom a druhá veža je postavená nad chrámovou loďou. Exteriér si zachoval typický brankovanský štýl. Na západnom priečelí kostola sa nachádza klenbová predsieň s piatimi prednými a dvoma bočnými oblúkmi. Klenba predsiene je podopieraná šiestimi kamennými stĺpmi. Okná kostola sú vysoké, úzke a lemované arkádami. Fresky kostola zobrazujú scény z Apokalypsy.
BepiColombo
Časová os a trajektória
náhľad|880x880bod|alt=|vľavo|Časová os letu BepiColombo, rýchlosť a vzdialenosť vzhľadom k Slnku(SSB) od štartu do príletu k Merkúru, krúžky označujú prelety (gravitačné brzdenia) okolo Zeme, Venuše a Merkúru. náhľad|340x340bod žiadny|náhľad|697x697bod|Trajektória sondy BepiColombo od štartu 20. 10. 2018 do príletu k Merkúru.
Kretzulescov kostol
Charakteristika a dejiny
Najstaršie drevené ikony v kostole pochádzajú zo 17. storočia.
Antonov An-148
Antonov An-148 je regionálne dvojmotorové prúdové dopravné lietadlo vyvinuté a vyrábané ukrajinskou spoločnosťou Antonov. Stroj dokáže prepraviť do 85 osôb (do 99 vo verzii An-158). Toto lietadlo využívajú prevažne civilné aerolínie na regionálne lety a jeho výroba prebieha v závode Antonov na Ukrajine. Niekoľko strojov An-148-100E však kúpilo aj ruské letectvo, pričom ich montáž sa realizovala v ruskom leteckom závode vo Voroneži.
Vznik a vývoj
Práce na vývoji An-148 boli spustené začiatkom 90. rokov minulého storočia, keď sa hľadala alternatíva za zastarané dopravné lietadlá Tu-134 a Jak-40. Na základe toho vznikol prototyp An-74, ktorý sa osvedčil na prepravu nákladu, avšak bol oveľa menej vhodný na prepravu ľudí. Preto práce na tomto projekte pokračovali a ich výsledkom bol nový model An-74-68. V roku 2002 sa začali prípravy na výrobu prototypu, ktorý bol dokončený v roku 2004. Dňa 17. decembra 2004 sa uskutočnil jeho prvý let a to už s novým názvom An-148. V roku 2009 začala sériová výroba a lietadlo sa začalo používať na komerčných linkách v decembri 2009.
Prevádzkovatelia
vpravo|náhľad|Kokpit An-148-100B vpravo|náhľad
Blood Sugar / Axle Grinder
Blood Sugar / Axle Grinder je singel austrálskej drum and bassovej skupiny Pendulum, ktorý vydala dňa 18. júna 2007. Bol to posledný singel ktorý skupina vydala v spolupráci z vydavateľstvom Breakbeat Kaos a bol vydaný ako 12" vinyl. Obidve skladby boli neskôr pridané do reedície ich debutového albumu Hold Your Colour vzhľadom na ich popularitu.
Informácie o skladbe
V roku 2005 bola vytvorená dubplate verzia skladby „Blood Sugar“ zahŕňajúca text "OK fuck it. I lied. It's drum and bass. What you gonna do?" teda v preklade "OK seriem na to. Klamal som. Je to drum and bass. Čo urobíš?". Skladba sa potom vrhá do refrénu.
Formáty a zoznamy skladieb
12" vinyl singel
(BBK020; vydaný 18 júna 2007)
Digitálny singel
(iTunes Store; vydaný 28 mája 2007)
J-2
J-2 bol raketový motor na kvapalné pohonné látky používaný v programe Apollo na druhom stupni rakety Saturn IB a na druhom a treťom stupni rakety Saturn V. Ako palivo bol použitý kvapalný vodík a ako okysličovadlo slúžil kvapalný kyslík. Pôvodná verzia J-2 bola vyradená spolu s ukončením programu Apollo, ale nová verzia nazývaná J-2X má byť použitá pre druhý stupeň rakiet Ares I a V.
História
thumb|left|Stupeň S-IVB rakety Saturn V s motorom J-2 na expozícii v návštevníckom centre Kennedyho vesmírneho strediska. Počiatky vývoja motora siahajú do konca roka 1959 a začiatku roka 1960, kedy prebiehal vývoj Saturnu I a boli zvažované rôzne varianty jeho vyšších stupňov. Pôvodná koncepcia v tom čase zahŕňala viacero variabilných verzií rakiet Saturn a veľké nosnej rakety označovanej ako Nova. S príchodom novej koncepcie programu Apollo a teda aj cesty na Mesiac, boli plány zoškrtané a J-2 teda slúžil len na raketách Saturn IB a Saturn V. Najdôležitejšou bola jeho úloha na stupni S-IVB, ktorý bol používaný ako druhý stupeň Saturnu IB a zároveň ako tretí Saturnu V. Na Saturne V plnil dôležitú úlohu, pretože po dosiahnutí parkovacej obežnej dráhy bol zapálený znovu a vyslal kozmickú loď Apollo na prechodovú dráhu k Mesiacu.
Budúce použitie
Po vyradení raketoplánov Space Shuttle má ich miesto zaujať program Constellation a kozmická loď Orion. NASA plánovala využiť modernizovanú verziu J-2X pre Earth Departure Stage (kozmický ťahač pre dopravu nákladu k Mesiacu), ale po posúdení finančných nákladov padlo rozhodnutie o použití J-2X aj pre druhý stupeň Rakety Ares I a Ares V. Výskumom a výrobou bola poverená divízia firmy Pratt & Whitney Rocketdyne.
DuckTales
DuckTales môže byť:
Nebeská ríša veľkého pokoja
náhľad|Vlajka Nebeská ríša veľkého pokoja (čínsky: Tchaj-pching tchien kuo, pchin-jin Tàipíng Tiān Guó, znaky: 太平天囯) bol štátny útvar v Číne, ktorý od roku 1853 čiastočne alebo úplne ovládal provincie Chu-pej, An-chuej, Ťiang-si a Če-ťiang, s hlavným mestom v Nankingu.
Vznik
Tchajpchinské povstanie vypuklo v roku 1850 v provincii Kuang-si pod vedením Chung Siou-čchüana, kresťanského konvertitu, ktorý na území, ktoré ovládal, založil nezávislý štát - Nebeskú ríšu veľkého pokoja. V polovici 19. storočia postihla Čínu séria prírodných katastrof, hospodárskych problémov a porážok (najmä ponižujúca porážka v roku 1842 v prvej ópiovej vojne so Spojeným kráľovstvom). 11. januára 1851 sa Chung Siuo-čchüan vyhlásil za „nebeského kráľa“ (天王, Tchien-wang) a založil novú dynastiu, Nebeskú ríšu veľkého pokoja. Po menších konfliktoch sa násilie vo februári 1851 vystupňovalo do Ťintchienského povstania, v ktorom 10-tisícová povstalecká armáda porazila menšie čchingské sily. Feng Jün-šan bol stratégom povstania a správcom kráľovstva počas jeho prvých dní až do svojej smrti v roku 1852.
Salisbury Infirmary
náhľad|Budova v roku 2008 Salisbury Infirmary (doslova Salisburská ošetrovňa) bola nemocnica na Fisherton Street v Salisbury v anglickom grófstve Wiltshire fungujúca od roku 1767 do roku 1993.
Nebeská ríša veľkého pokoja
Vznik
Keďže Chung Siou-čchüan údajne dostal v sne pokyn vyhubiť všetkých „démonov“, za ktorých Tchaj-pchingovia považovali Mandžuov, vybrali sa teda zabíjať a vyhladiť celé mandžuské obyvateľstvo. Keď bol Nanking obsadený, Tchaj-pchingovia v meste zabili, upálili a rozsekali 40 000 Mandžuov. Najprv zabili všetkých mandžuských mužov, potom vyhnali mandžuské ženy za mesto a upálili ich.
Pád ríše
Pokus o dobytie Šanghaja v roku 1860 bol spočiatku úspešný, ale nakoniec čínski vojaci a európski dôstojníci pod vedením Fredericka Townsenda Warda Šanghaj ubránili. Chung Siou-čchüan vyhlásil, že Boh bude brániť Nanking, ale v júni 1864 Chung Siou-čchüan zomrel na otravu jedlom. Len niekoľko dní po jeho smrti čínske vojská dobyli mesto Nanking. Jeho telo bolo pochované v bývalom cisárskom paláci, kde ho neskôr exhumovali a víťazní generáli mohli overiť jeho smrť. Potom bolo jeho telo spopolnené. Vojaci potom vystrelili popol z dela, aby jeho pozostatky nemali hrob ako večný trest za vzburu.
Salisbury Infirmary
História
Bol zakúpený pozemok a existujúce domy na ňom boli otvorené pre príjem pacientov 2. mája 1767. John Wood mladší z Bath medzitým vypracoval plány na novú štvorposchodovú budovu na pozemku s viac ako 100 lôžkami. Keď bola nová budova z červených tehál dokončená a otvorená v roku 1771, existujúce domy boli odstránené. Nemocnica bola neskôr značne rozšírená, s krídlom pridaným na jednej strane v roku 1845 a na druhej strane v roku 1869 a ďalšími prístavbami z 20. storočia. Alfred Buckley bol koncom 19. storočia 13 rokov predsedom ošetrovne.
V roku 1936 bolo otvorené nové ambulantné oddelenie venované T. E. Lawrenceovi, britskému vojenskému dôstojníkovi. Nemocnica v roku 1948 vstúpila do National Health Service. Budova bola v roku 1972 zaznamenaná ako pamiatkovo chránená v zozname budov II. stupňa pod názvom General Infirmary.
Nebeská ríša veľkého pokoja
Zásady
náhľad|Pečať Nebeskej ríše veľkého mieru
Salisbury Infirmary
História
Práve na jednotke intenzívnej starostlivosti ošetrovne zomrel 4. januára 1986 spevák skupiny Thin Lizzy Phil Lynott na ochorenie súvisiace s alkoholom a drogami. V roku 1993 po prevedení služieb do Salisbury District Hospital, bola ošetrovňa v roku 1991 zatvorená. Budova bola v roku 1997 prerobená na bývanie.
Nebeská ríša veľkého pokoja
Náboženské záležitosti
Spočiatku sa nasledovníci Chung Siou-čchüana nazývali uctievači Boha. Chungovu vieru inšpirovali vízie, ktoré zaznamenal a v ktorých ho na nebi pozdravil Šang-ti, Najvyšší cisár alebo Jehova. Chung bol predtým v kontakte s protestantskými misionármi a čítal Bibliu. Nebeská ríša veľkého pokoja bola založená na synkretizme Chung Siou-čchüana s kresťanstvom, ktorý sa líšil od hlavného prúdu kresťanských modlitieb, rituálov a sviatkov. Knižnice budhistických kláštorov boli zničené, v prípade oblasti delty rieky Jang-c’-ťiang takmer úplne. Chrámy taoizmu, konfucianizmu a iných tradičných vierovyznaní boli často premenené na kostoly, školy, nemocnice alebo boli zničené.
Zahraničné záležitosti
Nebeské kráľovstvo zachovalo koncepciu cisárskeho čínskeho tributárneho systému, keď nariadilo všetkým „desaťtisíc národom sveta“, aby sa podriadili Nebeskému dvoru a každoročne mu odvádzali tribút. Nebeský kráľ vyhlásil, že má v úmysle založiť novú čínsku dynastiu.
Mena
V prvom roku svojho vzniku razila Nebeská ríša veľkého pokoja mince s priemerom 23 až 26 mm s hmotnosťou približne 4,1 g. Na lícnej strane bolo napísané meno kráľovstva a na rube „Svätý poklad“ (čínsky 聖寶); kráľovstvo vydávalo aj papierové bankovky.
Terje Theodor Nervik
Terje Theodor Nervik (* 19. máj 1958 ) je nórsky diplomat, bývalý veľvyslanec Nórska na Slovensku.
Životopis
V rokoch 1988 až 1990 pracoval pre Ministerstvo ropy a energie, od roku 1990 potom pre Ministerstvo zahraničných vecí. V rokoch 1990 až 1992 bol v zaškolovaní v sekcii Strednej a Východnej Európy. Od roku 1992 pracoval ako atašé na Stálej misii Nórska pri OSN v New Yorku. Od roku 1993 do roku 1995 tam bol druhým sekretárom. Následne v rokoch 1995 až 1997 pracoval na veľvyslanectve Nórska v Lagose kde bol najskôr druhým sekretárom a potom prvým sekretárom, v oboch prípadoch zástupca vedúceho misie. V rokoch 1997 až 2000 bol prvým sekretárom politickej sekcie veĺvyslanectva v Londýne. Vedúcim divízie Sekcie afrických záležitostí Ministerstva zahraničných vecí bol v rokoch 2000 až 2002. Následne bol v rokoch 2002 až 2003 európskym korešpondentom najprv v Kodani, potom v Aténach. V rovnakom roku bol starším poradcom na Ministerstve zahraničných vecí kde pracoval aj naďalej. V rokoch 2005 až 2007 bol námestníkom riaditeľa Sekcie európskej politiky. Následne bol zástupcom generálneho riaditeľa Divízie pre oficiálne návštevy. V rokoch 2011 až 2012 bol nórskym veľvyslancom v Kuala Lumpur (Malajzia). Neskôr opäť pracoval na MZV: 2012 až 2014 ako starší poradca Sekcie pre OSN a rokoch 2014 až 2018 v rovnakej funkcii Oddelenia ekonomických vzťahov a rozvoja.
Scott Eastwood
Scott C. Reeves (* 21. marec 1986, Monterey, Kalifornia, USA), známy ako Scott Eastwood, je americký herec a model. Objavil sa vo filmoch ako Zástavy našich otcov (2006), Gran Torino (2008), Invictus (2009), The Forger (2012), Späť v hre (2012) a Železné srdce (2014). V roku 2013 si zahral v horore Texaský masaker motorovou pílou 3D s Alexandrou Daddario. V roku 2015 sa objavil v romantickom filme Najdlhšia cesta (2015) po boku Britt Robertson. Bol tvárou vône Cool Water od Davidoff. Je najmladším synom oscarového herca a režiséra Clinta Eastwooda a druhý najmladší syn Jacelyn Reevesovej.
Skorý život
Je synom herca a režiséra Clinta Eastwooda a letušky Jacelyn Reeves. Má mladšiu sestru Kathryn a päť nevlastných súrodencov z otcovej strany: Kimber Tunise, Kyle Eastwood, Alison Eastwood, Francesca Fisher-Eastwood a Morgan Eastwood. Strednú školu ukončil v roku 2003.