cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chuck Berry
Chuck Berry (vlastným menom Charles Edward Berry; * 18. október 1926, St. Louis, Missouri, USA - † 18. marec 2017 Saint Charles, Missouri ) bol americký spevák, gitarista a skladateľ.
Podľa mnohých znalcov a odborníkov jeden z najvplyvnejších rockových gitaristov a skladateľov. Okrem iných je autorom hitov, ktoré sú považované za základné kamene rock and rollu, Brown Eyed Handsome Man, Roll Over Beethoven, Sweet Little Sixteen, School Day, Johny B. Goode, Rock´n Roll Music, Reelin´ & Rockin´ alebo Memphis Tennessee.
Základný predpoklad k budúcej kariére
V 30. rokoch minulého storočia sa Berryovci presťahovali do St. Louis v štáte Missouri. Chuck postupne získaval hudobné skúsenosti v školských a cirkevných spevokoloch. Vyučil sa za kaderníka, neskôr pracoval aj v automobilke. Založil klubové trio Sir John´s Trio, v ktorom účinkuje on ako gitarista, Jonnie Jonson ako pianista a Ebby Harding ako bubeník. Napriek tomu, že trio hralo blues a balady, začal Chuck prejavovať spôsobom, ktorí návštevníci vtedajších klubov nazývali hillbilly. Stále častejšie sa však  zaujímali o toho neokrôchanca, ktorý v ich kluboch (pre farebných a zvlášť pre bielych) vlastne nemal čo robiť, ale napriek tomu ich priťahoval a v konečnom dôsledku rozbíjal antagonizmus medzi oboma rasami. Toto sa dialo po večeroch a nociach, cez deň Chuck pracoval ako kaderník a kozmetik.
Kariéra
V roku 1955, počas účinkovania v Chicagu sa stretáva s bluesmanom Muddym Watersom, ktorý po vypočutí niekoľkých jeho nahrávok ho kontaktuje s Chess Records. Demo snímky zaujmú Leonarda Chessa, majiteľa spoločnosti, ktorý s ním uzatvorí nahrávaciu zmluvu. V júli 1955 nahráva vlastnú skladbu „Maybellene“, ktorá naznačuje základný Berryho štýl: rýchle blues ovplyvnené prvkami country rocku, za sprievodu rytmickej gitary. Tento štýl ovplyvňoval a inšpiroval umelcov niekoľko desiatok nasledujúcich rokov. Skladba „Maybellene“ deväť týždňov vedie v USA R&B rebríček a v TOP 100 obsadila piatu priečku. Americký hudobný časopis Billboard ho koncom roka 1955 označuje za najtalentovanejšieho R&B umelca.
Veľká hudobná popularita mu dopomohla aj k filmovým úlohám. Koncom roku 1956 účinkoval vo filme Rock Rock Rock so skladbou „You Can´t Catch Me“. V roku 1957 vystupuje vo filme Mr. Rock And Roll v ktorom účinkuje aj Alan Freed.
V júni 1958 Berry vystúpi na Newportskom džezovom festivale a jeho interpretácia skladby „Sweet Little Sixteen“ sa o niekoľko mesiacov zjaví aj na filmovom dokumente z festivalu Jazz On A Summer´s Day, ktorý nakrútil Bert Stern. Jeho vystúpenie bolo v tom čase a na tom festival považované za revolučné. 31. marca 1958 vydáva skladbu Johnny B. Goode, ktorej cover verzie nahrá obrovské množstvo interpretov.
Rok 1959 nie je pre Berryho šťastným. Je zatknutý a obvinený za porušenie Mannovho zákona, pretože údajne z nemorálnych pohnútok previedol maloletú osobu cez štátne hranice. Do svojho nočného klubu v St. Louis priviedol indiánsku dievčinu z Texasu, aby ju zamestnal v šatni, no keď ju začali podozrievať z prostitúcie, vyhodil ju. Odplatila sa mu tak, že išla na políciu a vyhlásila, že má 14 rokov, vďaka čomu sa porušovateľom zákona stal Berry. Prvý proces bol pre rasový podtón vyhlásený za neplatný, ale prokurátori ho naďalej prenasledovali. V roku 1962 sa im podarilo Berryho odsúdiť za porušenie Mannovho zákona, na dva roky, a tento trest si odsedel v indiánskej federálnej väznici.
Počnúc rokom 1963 sa objavuje nový záujem o Berryho hudbu. Hlavne v Spojenom kráľovstve ho vyniesla na výslnie nastupujúca vlna R&B, kde Berryho napodobňovali doslova stovky skupín. Celý boom korunuje kompilačný album jeho starých hitov pod jednoduchým názvom Chuck Berry.
Po prepustení z väzenia sa stále žiadaný Berry (ktorého skladbu „Roll Over Beethoven“ zaradila na svoj druhý album aj novo vychádzajúca hviezda The Beatles) v roku 1964 vracia do chicagského štúdia Chess Records a nahráva tam niekoľko nových skladieb. Hitmi z tohto obdobia sa stali skladby „Nadine“, „No Particular Place To Go“ a „You Never Can Tell“. V tomto roku absolvuje aj prvé zaoceánske turné na ktorom vystupuje spolu s Carlom Perkinsom.
V roku 1966 po finančne výhodnej ponuke prestupuje do spoločnosti Mercury Records. Ale spolupráca s touto značkou nepriniesla hit. Vo februári 1970 sa vracia k značke Chess.
V roku 1969 v septembri vystupuje v Kanade na festivale Rock´n´Roll Revival, ktorý sa neskôr stal známy ako Live Peace in Toronto. Na festivale okrem Berryho vystúpili Little Richard, Gene Vincent, Jerry Lee Lewis, Bo Diddley, The Doors, Alice Cooper a Plastic Ono Band Johna Lennona.
Úspešný je aj rok 1972. V júni vydáva album s nahrávkami z londýnskeho štúdia s členmi skupiny The Faces. Na albume, ktoré sa volá The London Chuck Berry Sessions, sú aj záznamy z koncertu na lanchesterskom Arts Festivale. Album sa stane Berryho najpredávanejším.
V októbri sa dvojzmyselná skladba s účasťou publika „My Ding-A-Ling“ z koncertnej časti albumu, vedie dva týždne americký rebríček a v novembri sa stáva jednotkou aj v Británii, napriek mohutnej kampani za jej zakázanie.
Ku koncu existencie spoločnosti Chess (august 1975) v septembri 1973 vydáva album Bio.
V marci 1978 hrá sám seba vo filme American Hot Wax, ktorý opisuje životný príbeh diskotekára Alana Freeda. Potom viac koncertoval, než nahrával, a hovorilo sa, že má veľmi tvrdé finančné požiadavky. Stal sa pravidelnou atrakciou rozličných medzinárodných hudobných festivalov. Krátke pôsobenie pri firme Atlantic Records mu prinieslo jediný album Rock It (október 1979).
V roku 1988 znovu vzplanul záujem o túto legendu. V januári vychádza kniha Chuck Berry: The Autobiography. Bol to detailný pohľad na jeho osobný a profesionálny život. Vo februári sa začína premieta film ''Hail! Hail! Rock and Roll''. Film režíroval Taylor Hackford a dokumentuje koncert vo Fox Theater v St. Louis. Koncert zorganizoval Keith Richards pri príležitosti Berryho šesťdesiatin.
Prínos populárnej hudbe
Vplyv Chucka Berryho na vývoj rock and rollu je veľmi významný. Jeho novátorstvo je aj v spôsobe hry na gitaru. Krátke, rýchle, po sebe nasledujúce gitarové riffy, ktoré pri hre používal, zmenili dovtedy platné zákonitosti hudobnej rytmiky. Berry je hudobne veľmi kompetentný spevák, ktorý vďaka zrozumiteľnému prednesu vedel prostredníctvom textov maximálne vplývať na poslucháčov. Mnohé z jeho skladieb sa stali vo svojej dobe hymnami mladých. Ako prvý vo svojich textoch oslovil násťročných a čo bolo hlavné, oslovil ich jazykom, ktorý používali a spieval o ich problémoch. Do textov zaviedol také slová ako auto, dievča, škola, žiarlivosť a pod.
John Lennon to vyjadril veľmi jednoducho: „Keď chcete definovať rock and roll jedným menom, bude to najpravdepodobnejšie – Chuck Berry“. Z pohľadu vývoja modernej populárnej hudby ho môžeme považovať za pilier ,akými sú Bob Dylan a Beatles. Veľká väčšina významných hudobníkov, ktorí prišli po ňom, sa od neho učili a pokúšali sa ho napodobniť.
Koho ovplyvnil
potvrdenie svojho imidžu bezočivého školáka s krátkymi nohavicami.
Courléon
Courléon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bizón americký
Bizón americký (iné názvy: zubor americký, bizón, neformálne buffalo; lat. Bison bison, synonymá Bison sylvestris, Bos americanus, Sus americana) je druh zubra (Bison) z podčeľade tury (Bovinae). Je príbuzný so zubrom lesným a niekedy sa považujú za jeden druh. Koncom 19. storočia bol v Severnej Amerike takmer vyhubený lovom, dnes žije v rezerváciách.
Rozlišujú sa poddruhy:
NGC 3622
NGC 3622 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 6. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Ján Bernolák (generál)
Ján Bernolák de Haraszt (* 12. február 1860 Šahy – † 27. september 1925, Budapešť) bol dôstojník, generál.
Jeho otec Ján Bernolák (1827 – 1893), jeho matka Karolína rod. Walterová
Ivachnová
Ivachnová je obec na Slovensku v okrese Ružomberok, v centre Liptova. Prvá písomná správa je z roku 1298.
Polohopis
Obec sa nachádza na ľavom brehu Váhu, v centrálnej časti Liptovskej kotliny, asi 8 km východne od Ružomberka. Severný okraj obce ohraničuje koryto rieky, južné je to cesta I/18 a diaľnica D1. Rovinatý terén sa na juhu vlní do predhoria Nízkych Tatier, z ktorých do obce tečie Ivachnovský potok.
Zoznam častí seriálu Čarodejnice (5. séria)
Nasledujúci zoznam je zoznam častí 5. série seriálu Čarodejnice. Pozri aj celý Zoznam častí seriálu Čarodejnice.
Fínska marka
thumb|Jednomarková minca z roku 1983
Fínska marka (po fínsky markka) bola jednotka fínskej meny od roku 1860 do roku 1999, v praxi až do 2002, kedy ju nahradilo euro. Jej menový kód bol FIM a obyčajne sa na vyjadrenie častí používala značka mk. Delila sa na 100 penny. Výmenný kurz s eurom bol 5,94573 mariek za 1 euro.
Mince: 5, 10, 20, 50 penniä, 1, 5, 10 mariek
Bankovky: 10, 20, 50, 100, 500, 1000, 5000 mariek
Bankovky
Nasledovná tabuľka ukazuje posledné vydané série fínskych mariek, ktoré navrhol Erik Bruun a boli vydané v 1986.
1101 Clematis
1101 Clematis je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. septembra 1928.
Holandský gulden
right|thumb|Bankovka s nominálnou hodnotu 100 guldenov (1921)
Holandský gulden alebo (najmä staršie) holandský zlatý či nizozemský zlatý bola menová jednotka Holandska resp. Nizozemska od 13. storočia do roku 2002, kedy bol nahradený eurom.
Mince: 5, 10, 25 centov,1, 2 1/2, 5 guldenov
Bankovky: 5, 10, 25, 50, 100, 250, 1000 guldenov
€1= 2,20371 NLG
Hodonice
Hodonice môžu byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malý Horeš
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malý Horeš v okrese Trebišov.
Clerlande
Clerlande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedlany
Jedlany sú obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 79 obyvateľov, z toho 40 mužov a 39 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,9 roka (muži 41,4 roka, ženy 48,5 roka).
NGC 3624
NGC 3624 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. decembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Arne (robot)
Arne je humanoidný robot ruskej spoločnosti New Era.
Názov robota je skratkou Antropomorphic Robot of New Era. Spoločnosť založená v St. Petersburgu sa vývojom humanoida zaoberá od roku 2001. Jeho zaujímavosťou je, že ako prvý humanoid má odlíšené mužské a ženské pohlavie, aj keď iba farbou povrchu. Modrý ARNE je muž, červená ARNEA je žena.
Roboty majú výšku, hmotnosť a disponujú 28 stupňami voľnosti. Dokážu chodiť, rozoznávajú prekážky a obídu ich. Zapamätajú si predmety v priestore, pričom rozlišujú ich farby. Dokážu rozoznať 40 rozličných príkazov zadaných ľudským hlasom a vykonať ich. Sú zaujímavé aj svojou jednoduchou konštrukciou, ktorá by mohla byť predpokladom pre ich nízku výrobnú cenu.
Martinček (okres Ružomberok)
Martinček (pôvodne Svätý Martin,, ) je obec na Slovensku v okrese Ružomberok.
Polohopis
Obec leží pri vrchu Mních, východne od Ružomberka vo výške 580 m n. m. V oblasti vrchu Mnícha nájdeme doklad o živote v mladšej dobe bronzovej v podobe hromadného nálezu mečov a rozsiahle valy hradiska púchovskej kultúry.
Villepinte (Seine-Saint-Denis)
Villepinte je francúzske mesto v severovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má asi 35 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Geografia
Susedné obce: Gonesse, Sevran, Aulnay-sous-Bois, Vaujours a Tremblay-en-France.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Kliment Jefremovič Vorošilov
Mladosť a raná kariéra
Narodil sa 4. februára 1881 v dedinke Verchneje v Jekatеrinoslavskej gubernii (dnes Luhanská oblasť, Ukrajina) v rodine železničiara. náhľad|vľavo|Stalin a Vorošilov v decembri 1935 Už v roku 1903 sa priklonil k ruskému boľševizmu a v období pred revolúciou (1917) sa aktívne podieľal na revolučnej činnosti. Niekoľkokrát bol väznený a poslaný do vyhnanstva. Účastnil sa na činnosti komunistickej strany v Baku, Petrohrade a Caricyne.
Občianska vojna a vzostup
Počas občianskej vojny bol v rokoch 1918-1920 významným veliteľom Červenej armády v oblasti Caricynu a spoločne s F.E. Dzeržinským bol spoluzakladateľom tajnej politickej polície Čeka. Po skončení občianskej vojny sa ako Stalinov blízky spolupracovník dostal do významných politických funkcií. Roku 1921 pomáhal tiež potlačiť povstanie námorníkov v Kronštadte. V rokoch 19251940 pôsobil ako komisár pre obranu ZSSR, od roku 1926 člen Politbyra, od roku 1937 Najvyššieho sovietu. Zásluhy z občianskej vojny, dobré vzťahy so Stalinom a politická angažovanosť mu roku 1935 vyniesli hodnosť maršala ZSSR. náhľad|Podpis Vorošilova na jednom z dokumentov schvaľujúcich likvidáciu poľských dôstojníkov a zajatcov držaných v táboroch NKVD. Pred druhou svetovou vojnou sa podieľal na reorganizácii armády. Tie spočívali v zmenách v generálnom štábe, mechanizácii pechoty či budovaniu leteckých síl, čo ale nechával za seba robiť svojich zástupcov. V priebehu svojho pôsobenia v armáde uskutočňoval pravidelné čistky, pričom najbrutálnejšie boli v priebehu rokov 1936 až 1938. Jeho podpis sa tiež nachádza na rozkazoch prikazujúcich popravy poľských dôstojníkov v Katyni.
Druhá svetová vojna
Počas vojny s Fínskom v 19391940 sa po prvýkrát prejavili dôsledky represií v dôstojníckom zbore ako aj Vorošilovove nekompetentné vedenie armády. Pôvodnou prípravou plánu na vpád do Fínska bol poverený B. M. Šapošnikov. Jeho plán bol však národným komisariátom obrany zhodnotený ako pesimistický a vypracovaním nového plánu boli poverení Vorošilov a K. A. Mereckov. Plán útoku bol síce následne schválený, ale sovietsky postup za zbytočne krvavých strát stroskotal. Za čo bol Vorošilov z funkcie odvolaný. Počas 2. svetovej vojny bol veliteľom Severozápadného frontu, neskôr Leningradského frontu, pričom aj v týchto funkciách si neviedol dobre. Koncom októbra 1942 bol členom Hlavného stanu povereným organizáciou nových jednotiek. Presne o rok neskôr bol na čele partizánskeho hnutia a v máji 1943 bol menovaný predsedom Trofejného výboru, ktorého úlohou bolo riadenie a ekonomické využitie získanej koristi z území nepriateľa.
Povojnové obdobie
Po vojne sa stal predsedom spojeneckej komisie v Maďarsku. Od roku 1953 rezignoval na vojenských postoch a až do smrti zostal už len v štátnych (tým vlastne v straníckych) funkciách.
Rodinný život
Ženou Vorošilova bola Golda Davidovna Gorbman (1887—1959). Národnosťou bola Židovka, pred svadbou sa však dala pokrstiť a prijala pravoslávie, zmenila si tiež krstné meno na Jekaterina. Ich manželstvo bolo bezdetné, vychovávali však siroty (syna a dcéru) M.V. Frunzeho Timura a Tatianu, adoptovali tiež syna Piotra (1914—1969).
Dielo
Obrana ZSSR (1937) – viac než 700 strán úvah a pojednaní o Červenej armáde. Okrem niekoľkých málo častí knihy, ktoré namiesto neho napísali iní autori, ide z vojenského hľadiska o nie príliš hodnotné dielo.
Saint-Julien-Vocance
Saint-Julien-Vocance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Julien-Vocance má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Julien-Vocance má 252 obyvateľov (2009).
MS DanceR
MS DanceR je humanoidný robot schopný tancovať s ľudským partnerom.
Saint-Julien-Vocance
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
MS DanceR
Nejde o produkt Microsoftu, ako by sa na prvý pohľad mohlo zdať. MS DanceR znamená Mobile Smart Dance Robot a vyvíjajú ho na Tohoku university v Japonsku. Je to robot, ktorý dokáže predvídať ďalší krok tanečníka podľa tlaku na svoje rameno a boky. Dá sa teda po parkete viesť, sledujúc pohyby tanečného partnera. Robot je vybavený počítačom, senzormi a batériou. Štyri kolesá mu umožňujú pohybovať sa akýmkoľvek smerom. Tancovať dokáže valčík, ktorého kroky má uložené v pamäti.
Rádio Devín
Rádio Devín je umelecko-kultúrny rozhlasový okruh Rozhlasu a televízie Slovenska, ktorý rozvíja kultúrnu identitu poslucháčov a aktívne prispieva k vytváraniu kultúrnej pamäti Slovenska. Stanica dáva priestor hudobným a literárno-dramatickým reláciám, hudobne sa venuje predovšetkým nekomerčným žánrom (okrem klasickej hudby aj jazz, šansón, folk, experimentálna hudba).
Rádio je dostupné od decembra 2015 aj v DAB+ a od leta 2019 v 1. multiplexe DVB-T2.
Vysielače
Stredné vlny (stredovlnné vysielanie ukončené):
Slovenský rozhlas vysiela od februára 2009 na frekvenciách s poznámkou v čase od 6:00 do 18:00 program Rádia Patria v maďarskom jazyku.
Počúvanosť
Rádio Devín je s počúvanosťou 0,7% trinástou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou podľa prieskumu Market & Media & Lifestyle spoločnosti Median SK (2+3 Q 2015).
Krištof Bátori
Krištof Bátori (starším slovenským pravopisom: Krištof Báthory; * 1530, Șimleu Silvaniei† 27. máj 1581, Gyulafehérvár) bol sedmohradský vajda (vojvoda) a starší brat poľského kráľa Štefana Bátoriho.
Život
Narodil sa v Sedmohradsku ako syn Štefana VIII. Bátoriho. V roku 1557 ho kráľovná Izabela Jagelovská, manželka uhorského protikráľa Jána Zápoľského, vyslala na dvor francúzskeho kráľa. Okolo roku 1565 bol v službách jej syna, uhorského kráľa Jána Žigmunda Zápoľského a v bitke pri Chuste dosiahol významné víťazstvo nad Turkami. V rokoch 1571 – 1576 bol veliteľom (kapitánom) pevnosti Veľký Varadín. Keď sa v roku 1576 jeho brat Štefan Báthory stal poľským kráľom, nastúpil po ňom ako sedmohradský vojvoda.
Jeho syn Žigmund (15721613) nastúpil po ňom ako sedmohradský vojvoda, od roku 1599 však túto krajinu vymenil s Rudolfom II. Potom získal majetok v Čechách a zomrel v Prahe. Dcéra Griselda bola treťou manželkou Jána Zamoyského.
Moorilla Hobart International
Moorilla Hobart International je ženský profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa hrá v meste Hobart v Austrálii od roku 1994 v rámci okruhu WTA Tour, kategória WTA International Tournaments, na tvrdom povrchu.
Hlavný sponzor turnaja je Moorilla Wines.
Aktuálnymi víťazkami sú:
Die Toten Hosen
Die Toten Hosen je nemecká punkrocková skupina, ktorá vznikla začiatkom osemdesiatych rokov v Düsseldorfe. S ďalším punkrockovým zoskupením Die Ärzte patria k najpopulárnejším nemeckým skupinám.
Charakteristika
Nemecká panková skupina Die Toten Hosen vznikla v Düsseldorfe v roku 1982 z dvoch kapiel: ZK a KFC. Kapelu sprvu tvorila šestica mužov:
Vo svojich začiatkoch sa stali známi výtržnickými kúskami podľa vzoru anglických pankerov. Počas nahrávania ich debutového albumu kapelu opustil gitarista Walter November. Album Opel-Gang vyšiel v máji v roku 1983 a patrí k pilierom nemeckej pankovej scény. V tom istom roku vyšiel singel Eisgekühlter Bommerlunder, pre ktorý kapela natočila klip v jednom bavorskom kostole, ktorý museli po nahrávaní nanovo vysvätiť.
Nasledujúci album Unter falscher Flagge vyšiel v októbri 1984. O rok neskôr v kapele prepukla ponorková nemoc, čoho dôkazom je EP s príznačným názvom The Battle of the Bands. Kapelu opustil bubeník Trini Trimpop, ktorého nahradil Wolfgang Rohde. V Británii uspel album Never Mind The Hosen Here´s Die Roten Rosen (coververzia nemeckých pop hitov), ktorý vyšiel v roku 1987 pod pseudonymom Die Roten Rosen. V tomto období boli Die Toten Hosen známi vďaka ich koncertovaniu vo východnom bloku Európy. V roku 1987 vystúpili aj v Lochotínskom amfiteátri v Plzni. Nasledujúci album Ein kleines bisschen Horrorschau vyšiel v roku 1988 a je úzko spätý s kultovým filmom Stanleyho Kubricka Mechanický pomaranč.
Súčasnosť
V roku 2005 skupina vydala album Nur zu Besuch, ktorý bol nahraný vo viedenskom divadle. Koncert odvysielala naživo stanica MTV. Tvorba skupiny Die Toten Hosen je označovaná ako politický punk'n'roll.
Lukáš Adamec
Vyrastal v hudobníckej rodine. V roku 2011 sa stal víťazom druhého ročníka speváckej súťaže Česko Slovenská Superstar a v roku 2016 zvíťazil v hudobno-zábavnej šou Tvoja tvár znie povedome. Od roku 2015 stvárňoval hlavnú postavu Othella v muzikáli Jesus Christ Superstar, pôsobil aj ako moderátor v hudobnom rádiu. Jeho skladba „Poď sa radšej hrať“ bola použitá vo filme Casino.sk.
Má syna Tea a dcéru Leu.
Jan Fischer
Ing. Jan Fischer, CSc. (* 2. január, 1951 Praha) je český ekonóm a štatistik. Je predsedom Českého štatistického úradu, momentálne zastupovaný. Od apríla 2009 do júla 2010 bol predsedom vlády Česka. Bude viceprezidentom Európskej banky pro obnovu a rozvoj.
Život
V roku 1974 vyštudoval štatistiku a ekonometriu na Národohospodárskej fakulte Vysokej školy ekonomickej v Prahe. Od roku 2002 na univerzite pôsobil ako vedúci výskumných pracovísk Fakulty informatiky a statistiky VŠE v Prahe.
Niekdajší podpredseda Českého štatistického úradu bol menovaný do funkcie predsedu 24. apríla 2003. Vo funkcii pôsobil až do svojho menovania za predsedu vlády. Jeho zastupovaním vo funkcii predsedu úradu bol poverený Jiří Křovák.
Po skončení mandátu predsedu vlády v lete 2010 nastúpi do funkcie viceprezidenta Európskej banky pro obnovu a rozvoj (EBRD) v Londýne, kde nahradí Brigitu Schmögnerovú.
Politická činnosť
V rokoch 1980 až 1989 bol členom Komunistickej strany Československa.
Fischer bol 9. apríla 2009 menovaný prezidentom Václavom Klausom do funkcie predsedu vlády Českej republiky v tzv. úradnickej vláde.
Po voľbách zložil do rúk prezidenta demisiu 25. júna 2010 a ešte krátko vládol súbežne s novým premiérom. Vo funkcii ho definitívne 13. júla 2010 vystriedal Petr Nečas.
Koudi
náhľad Koudi je najmenšia čínska flauta vyrábaná z bambusu. Bola vyrobená v roku 1971 Yu Xunfom. Koudi sa vyrába v dvoch veľkostiach, väčšia sa nazýva Zhongyin koudi a je asi 8cm dlhá. Menšia sa nazýva Gaoyin koudi. Jedno z najznámejších diel pre koudi je.
Vlajka Etiópie
thumb|Vlajka Etiópie
Vlajka Etiópie má tri vodorovné pruhy, zelený, žltý a červený. V roku 1995 na vlajku do žltého pruhu doplnili päťramennú hviezdu.
Vlajka bez päťramennej hviezdy uprostred bola zavedená roku 1897, vtedy však s pruhmi v opačnom farebnom poradí, a ako prvá niesla populárne panafrické farby, ktoré neskôr prevzala Ghana (1957) a po nej rada ďalších afrických štátov po získaní nezávislosti (Guinea, Guinea-Bissau, Sv. Tomáš, Kamerun, Mali, Senegal, Togo, Benin, Rwanda). Je pravdepodobné, že tieto farby boli prevzaté z označení používaných v etiópskom vojsku alebo sú to obľúbené farby etiópskeho ľudového umenia. Starší oficiálny výklad hovorí, že zelená farba symbolizuje úrodnosť pôdy a nádej, žltá lásku k vlasti, prírodné bohatstvo, mier a cirkev, červená silu a krv preliatu za udržanie slobody.
Do roku 1975 bol v strede vlajky umiestnený korunovaný etiópsky lev.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kravany (okres Trebišov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kravany (okres Trebišov) v okrese Trebišov.
Janusz Kusociński
Janusz Kusociński celým menom Janusz Tadeusz Kusociński, prezývaný Kusy či Prawdzic (* 15. január 1907, Varšava – † 21. jún 1940, Palmiry) bol poľský atlét, známy predovšetkým vďaka víťazstvu na Letných olympijských hrách 1932 v behu na 10 000 metrov, čím narušil sériu štyroch fínskych víťazov v rade na olympijských hrách.
Život
Janusz Kusociński sa narodil 15. januára 1907 vo Varšave. Jeho otec, Klemens Kusociński, bol železničný úradník. Matka sa volala Zofia Śmiechowska. Mal piatich súrodencov, dvoch bratov a tri sestry. Najstarší brat Zygmunt (nar. 1894) zomrel v Prvej svetovej vojne, pravdepodobne vo Francúzsku. Mladší brat Tadeusz (1900) zomrel roku 1920 v Poľsko-boľševickej vojne pri Zamości. Najmladšia a najmilovanejšia sestra Janusza (1906) zomrela v roku 1929, čo ho poznačilo. Najstaršia sestra a matka prežili Druhú svetovú vojnu, no matka zomrela krátko po nej.
V roku 1925 doštudoval na miestnej základnej škole, potom o tri roky neskôr na strednej odbornej škole záhradníckej, odbor ovocinárstvo. Po dlhej prestávke, až v roku 1937, absolvoval maturitu. V roku 1938 sa stal absolventom Univerzity Józefa Piłsudského telesnej výchovy vo Varšave. Následne pracoval ako učiteľ telesnej výchovy, tréner a novinár. Bol redaktorom denníka "Kurier Sportowy".
Kariéra
Dňa 19. júna 1932 prekonal na pretekoch v Antverpách svetový rekord v behu na 3 000 metrov cez prekážky. Výkonom 8:18,8 min. zlepšil dovtedy platný svetový rekord Fína Paava Nurmiho o 1,6 sekundy. Kusocińskeho rekord bol platný až do 24. júla 1934, kedy ho o štyri desatiny sekundy prekonal v Štokholme Dán Henry Nielsen.
Majstrovstvá Európy 1934
Na Majstrovstvách Európy 1934 v Turíne získal v behu na 5 000 metrov striebornú medailu. Za víťazným francúzskym pretekárom Rogerom Rochardom zaostal časom 14:41,2 min. o 4,4 sekundy. Na treťom mieste skončil časom 14:43,6 Fín Ilmari Salminen.
Irène Joliotová-Curieová
Irène Joliotová-Curieová (* 12. september 1897, Paríž, Francúzsko – † 17. marec 1956, Paríž) bola francúzska chemička, dcéra Marie a Pierra Curie a manželka Frédérica Joliota-Curieho.
Študovala na Fakulte prírodných vied na Sorbonne, ale jej štúdium bolo prerušené prvou svetovou vojnou, počas ktorej pracovala ako sestrička pri röntgene. Po skončení vojny získala doktorát prírodných vied za dizertačnú prácu o alfa žiarení polónia.
V roku 1926 sa vydala za Frédérica Joliota, spolu mali dve deti – dcéru Hélène a syna Pierra. Na tú dobu zaujímavým faktom je, že jej manžel po svadbe prijal jej priezvisko Curie, a ona jeho priezvisko Joliot, teda obaja vystupovali pod rovnakým zloženým tvarom priezviska Joliot-Curie. Vo vedeckých prácach sa však naďalej podpisovali svojimi rodnými priezviskami. Irène so svojím manželom spolupracovala na výskume prírodnej a umelej rádioaktivity, transmutácie častíc a nukleárnej fyziky. V roku 1935 sa podelili o Nobelovu cenu za chémiu. V roku 1938 jej práca a výskum aktivity neutrónov ťažkých kovov sa stala dôležitým krokom k objaveniu jadrovej fúzie. Stala sa profesorkou Prírodovedeckej fakulty v Paríži (1937) a v roku 1946 riaditeľkou Rádiologického inštitútu.
Ako aktivistka za mier sa zaujímala o práva žien. Stala sa členkou Comité National de l'Union des Femmes Françaises (Národný výbor Zväzu francúzskych žien) a Svetovej rady mieru. Viedla katedru Nukleárnej fyziky na Sorbonne a v roku 1936 ju vtedajšia vláda Francúzska vymenovala za tajomníčku pre vedecký výskum a napokon bola vymenovaná za dôstojníčku čestnej légie.
Irène Joliotová-Curieová zomrela v Paríži na leukémiu spôsobenú ožiarením pri výskume rádioaktivity.
Zoznam lietadiel Československých aerolínií
náhľad|[[Iliušin Il-14|Avia Av-14-24 (OK-LCA) na parížskom aerosalóne, 29. máj 1957]] náhľad|[[Tupolev Tu-104|Tupolev Tu-104A (OK-LDC) na letisku Štokholm-Arlanda, máj 1971]] náhľad|[[Iliušin Il-18|Iliušin Il-18V (OK-PAE) na letisku v Banjule v Gambii, 30. november 1965]] náhľad|[[Bristol Britannia|Bristol Britannia 318 (OK-MBB), 2. september 1966]] náhľad|[[Tupolev Tu-124|Tupolev Tu-124V (OK-TEA) na letisku Štokholm-Arlanda, júl 1968]] náhľad|[[Iliušin Il-62 (OK-ABD) na letisku v Zürichu, júl 1981]] náhľad|[[Tupolev Tu-134|Tupolev Tu-134A (OK-DFI) pristáva na letisku Londýn-Heathrow, 12. júl 1983]] náhľad|[[Jakovlev Jak-40|Jakovlev Jak-40K (OK-HER) na letisku Praha-Ruzyně, 15. september 1988]] náhľad|[[Let L-410 Turbolet|Let L-410A Turbolet (OK-DDV), ktorý predtým slúžil aj u ČSA]] náhľad|[[Tupolev Tu-154|Tupolev Tu-154M (OK-UCF) pristáva na letisku vo Frankfurte nad Mohanom, 14. jún 1991]]
Tu sa nachádza zoznam lietadiel Československých aerolínií (ČSA), ktoré používali od roku 1957 (kedy ako druhá letecká spoločnosť na svete vstúpili do prúdovej éry) až do rozdelenia Česko-Slovenska v roku 1992:
Imrich (svätec)
náhľad|Svätý Imrich, Dóm sv. Alžbety, Košice Svätý Imrich (* 1007 – † 2. september 1031) bol synom uhorského kráľa Štefana I. a bavorskej princeznej Gizely.
Narodenie
Z detí kráľovského páru kroniky spomínajú iba dve: staršieho menom Oto a Imricha. Imricha pravdepodobne pomenovali podľa strýka z matkinej strany, rímsko-nemeckého cisára Henricha II. Niektoré pramene za jeho dátum narodenia uvádzajú rok 1000, zatiaľ čo v kronikách sa píše, že zomrel ako 24 ročný. Podľa tohto údaju je teda zrejmé, že sa narodil v roku 1007.
Výchova
Výchovu svojho syna a nástupcu na trón zveril Štefan I. r. 1015 sv. Gerardovi, neskoršiemu čanádskemu biskupovi. V priebehu 7-ročného štúdia sa Imrich naučil latinčinu, dosiahol najvyššie vzdelanie tých čias. Zasvätil ho aj do náboženstva a tajov kňazského života.
Od svojich 15-tich rokov bol vychovávaný na dvore u svojho otca Štefana I., kde sa priučil diplomacii, vojenským a vladárskym povinnostiam.
Priemyselný robot
Priemyselný robot je oficiálne definovaný ISO (8373:1994, Manipulačné priemyselné roboty – slovník) ako automaticky riadený, programovateľný, viacúčelový manipulátor pre činnosť v troch alebo viacerých osiach. Pole priemyselnej robotiky je možné praktickejšie definovať ako štúdium, návrh a použitie robotických systémov na výrobu (odvodená definícia spoliehajúca sa na a priori definíciu robota).
Prof. P. N. Beljanin ho definoval nasledovne: Priemyselný robot je autonómne fungujúci stroj-automat, ktorý je určený k reprodukcii niektorých pohybových a duševných funkcií človeka pri výkone pomocných a základných výrobných operácií bez bezprostrednej účasti človeka a ktorý je na tento účel vybavený niektorými jeho schopnosťami (sluchom, zrakom, hmatom, pamäťou atď.), schopnosťou samoučenia, samoorganizácie a adaptácie, čiže prispôsobivosti sa danému prostrediu.
Imrich (svätec)
Smrť
Na mieste jeho nešťastného konca na prelome 11. a 12. stor. postavili opátstvo Sv. Imricha. Jeho pozostatky uložili do ešte vtedy nedostavanej baziliky v Stoličnom Belehrade. Bol kanonizovaný zásluhou kráľa Ladislava I. 4. novembra 1083 pápežom Gregorom VII. a spolu s ním boli svätorečení aj jeho otec kráľ Štefan I. a jeho vychovávateľ biskup Gerard.
V kalendári Rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku pripadá jeho sviatok na 5. novembra.
NGC 3625
NGC 3625 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 8. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
1102 Pepita
1102 Pepita je planétka s priemerom 43 km, ktorú objavil Josep Comas i Solà 5. novembra 1928.
Coutures (Maine-et-Loire)
Coutures je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Collanges
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gryfino
Gryfino je mesto v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat gryfiński v rovnomennej gmine.
Žije tu 21 538 obyvateľov (30.6.2007).
Saint-Just (Ardèche)
Saint-Just je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Just má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Just má 1558 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vavrečanka
Vavrečanka je potok na hornej Orave, vo východnej časti okresu Námestovo. Je to pôvodne pravostranný prítok Bielej Oravy, meria 3,8 km a je tokom IV. rádu. V súčasnosti ústi do vodnej nádrže Orava.
Prameň
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na juhozápadnom svahu Magurky (1 107,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 005 m n. m.
Opis toku
Tečie severozápadným smerom, pričom sa dvakrát vlnovito stáča, vstupuje do Oravskej kotliny a sprava priberá prítok zo severného svahu Magurky. Následne sa stáča na sever, preteká obcou Vavrečka a na okraji obce priberá najprv zľava vedľajšie rameno Adamky (dlhé cca 1,6 km), potom sprava prítok zo severného úpätia Magurky. Severoseverovýchodne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške 601 m n. m. do Oravskej priehrady.
Sľuda
Chemické zloženie
Všetky sľudy majú podobné chemické zloženie, ktoré možno vyjadriť vzorcom:
Delia sa na dioktahedrické (Y = 4) a trioktaedrické (Y = 6). Ak je na pozícii X ión K alebo Na, označuje sa ako pravá sľuda, ak je na pozícii X je Ca označuje sa ako krehká sľuda.
Štruktúra
náhľad|vpravo|Štruktúra T - O - T hlavných typov sľúd Výborná štiepateľnosť sľúd je dôsledkom charakteristického usporiadania štruktúrnych prvkov, kde sa medzi dvoma tetraedrickými sieťami, ktoré majú v rovine hexagonálnu symetriu nachádza oktaedrická sieť, ktorej prvky sa spájajú do trojuholníkov. Táto štruktúra sa zvykne označovať ako t-o-t (tetraéder-oktaéder-tetraéder). Oktaedrická vrstva môže existovať v dvoch podobách, ako trioktaedrická podobná štruktúre brucitu alebo dioktaedrická, podobná gibbsitu. Vrstvy tvorené t-o-t štruktúrami sú kompaktné ale môžu sa spájať s ďalšími takými vrstvami, čím vzniká typická vrstevnatá štruktúra fylosilikátov.
Trioktaédrické sľudy
Pravé sľudy:
Dioktaedrické sľudy
Pravé sľudy:
Sľudy s medzivrstevnou chybou
Veľmi jemnozrnné sľudy majú často väčšie rozdiely v obsahu iónov a vody a sú obvykle označované ako ílovité sľudy. Patria medzi ne:
Potok (okres Ružomberok)
Dejiny
V tejto obci v 17. a 18. storočí vykonávali pohostinskú činnosť v zájazdnom hostinci židovské sestry Neumanové. Krčma bola koncom 18. storočia predaná. Pri vyhorení obce zhorela aj budova krčmy a na jej mieste v roku 1897 bola postavená nová obytná budova, ktorá je v súčasnosti prestavaná na rekreačnú chatu. Oproti tejto rekreačnej budovy je zachovaná kamenná pivnica z pôvodného obdobia zájazdného hostinca.
Eparchia
Eparchia môže byť:
Sunderland AFC
Sunderland AFC je anglický profesionálny futbalový klub, založený v meste Sunderland, vo väčšej metropolitnej oblasti Tyne and Wear. Klub v súčasnosti hrá v League One, tretej najvyššej anglickej súťaži.
Od svojho založenia v roku 1879 klub vyhral 6 titulov (1892, 1893, 1895, 1902, 1913 a 1936). Okrem toho dvakrát vyhral FA Cup (1937 a 1973) a finalisti boli dvakrát (1913 a 1992). Rovnako je aj víťaz FA Community Shield z roku 1936. Sunderland tiež bol finalista Ligového poháru v roku 1985 a 2014.
Sunderland získal svoj prvý FA Cup v roku 1937 keď vyhral 3-1 nad Preston North End, v najvyššej lige účinkoval po dobu 68 po sebe idúcich sezón. Najvýznamnejšia trofej, ktorú Sunderland AFC dosiahol po druhej svetovej vojne, bol ich druhý FA Cup v roku 1973, kedy sa klub tešil z víťazstva 1-0 nad Leeds United.
Sunderland hráva svoje domáce zápasy na štadióne Stadium of Light, keď sa v roku 1997 odsťahoval z Roker Parku. Pôvodná kapacita bola 42 000 divákov, ktorá bola zvýšená na 49 000 v roku 2000. Sunderland má dlhotrvajúcu rivalitu so susedným klubom Newcastle United, s ktorými hrávajú "Tyne-Wear derby" od roku 1898. Od ich posledného postupu do Premier League v roku 2007 sa stali jednou z najdrahších futbalových značiek, ktorej hodnota je celkovo 93 miliónov USD (v roku 2014 31. na svete).
18791908
Klub bol založený ako Sunderland and District Teachers A.F.C. učiteľom Jamesom Allanom; predpokladaným dátumom založenia je október 1879. Dôkazy však naznačujú, že formálny klub vznikol až o rok neskôr, 25. septembra 1880. Tím bol premenovaný na Sunderland A.F.C. a v októbri 1880 sa stal dostupný nielen učiteľom školy.
Sunderland vstúpil do futbalovej ligy v sezóne 1890–91. Tom Watson sa stal prvým manažérom Sunderlandu, menovaný bol v roku 1888. Na konci 19. storočia ich William McGregor, zakladateľ ligy, po víťazstve 7:2 proti Aston Ville vyhlásil za „Tím všetkých talentov“. Sunderland vyhral ligový šampionát v sezóne 1891–92, jednu sezónu po svojom vstupe do futbalovej ligy. Sunderland v nasledujúcej sezóne úspešne obhájil titul, keď mu pomohol škótsky hrotový útočník John Campbell, ktorý prelomil hranicu 30 gólov v dvoch za sebou idúcich sezónach. V tomto procese sa Sunderland stali prvým tímom, ktorý strelil 100 gólov v sezóne, čo sa podarilo prekonať až v rokoch 1919–20, keď West Bromwich Albion vytvoril nový rekord.
V sezóne 1893–94 sa Sunderland sa priblížil k tretiemu ligovému víťazstvu v rade, skončil však druhý za Aston Villou. Titul však získali späť v sezóne 1894–95, keď sezónu zakončili s päť bodovým náskokom pred druhým Evertonom, keď Campbell sa stal tretíkrát najlepším strelcom ligy. Po tom ako Watson doviedol Sunderland k trom majstrovským titulom, na konci sezóny 1895–96 vo funkcií manažéra rezignoval a následne sa prešiel k Liverpoolu. Na jeho miesto nastúpil Robert Campbell. V roku 1898 sa klub presťahoval do Roker Parku, ktorý sa stal ich domovom takmer na jedno storočie. Spočiatku mal štadión kapacitu 30 000 divákov, v nasledujúcich desaťročiach sa však neustále kapacita rozširovala a na svojom vrchole mohol štadión poňať viac ako 75-tisícový dav. Campbell však už s tímom rovnaké úspechy ako bývalý manažér Watson nedosiahol, čo donútilo Campbella v sezóne 1898–1999 opustiť Sunderland a posilniť Bristol City.
V roku 1904 bolo vedenie spoločnosti Sunderland zapletené do platobného škandálu s hráčom Andrewom McCombie. Klub údajne požičal hráčovi 100 libier (dnes 10,9 tisíc libier), aby mu pomohol založiť vlastnú firmu, s tým, že peniaze neskôr vráti. McCombie však odmietol vrátiť peniaze a tvrdil, že išlo o dar. Vyšetrovanie, ktoré viedol futbalový zväz, dospelo k záveru, že peniaze poskytnuté McCombiemu boli súčasťou „bonusu za opätovný podpis“, ktorý porušil pravidlá zväzu. Sunderland dostal pokutu 250 libier (dnes 27,1 tisíc libier) a šesť riaditeľov bolo suspendovaných na dva a pol roka za to, že nepreukazovali skutočné záznamy o finančných rokovaniach klubu. Mackie bol tiež suspendovaný na tri mesiace pre svoju účasť na afére.
19081945
5. decembra 1908 dosiahol Sunderland najvyššie ligové víťazstvo proti severovýchodnému rivalovi Newcastlu United. Vyhrali 9:1; Billy Hogg a George Holley skórovali hattricky, zatiaľ čo Arthur Bridgett dva góly. Pod írskym manažérom Bobom Kylom a kapitánom Charlesom Thomsonom klub zvíťazil v lige opäť v roku 1913, ale prehral svoje prvé finále FA Cupu s Aston Villou 1:0. O dve sezóny neskôr Prvá svetová vojna ligu zastavila. Po obnovení ligy sa Sunderland priblížil k zisku ďalšieho šampionátu v sezóne 1922–23, keď titul nakoniec zobral Liverpool. Aj v nasledujúcej sezóne sa priblížili k titulu a skončili na treťom mieste, štyri body za vrcholom ligy. Na druhej strane klub v sezóne 1927–28 unikol zostupu z prvej divízie o jediný bod aj napriek 35 gólom Davea Hallidaya.
Aj v nasledujúcej sezóne sa priblížili a skončili na treťom mieste, štyri body za vrcholom ligy. Šiesty ligový titul klubu prišiel v sezóne 1935–36 pod škótskym manažérom Johnnym Cochraneom. Počas sezóny strelili 109 gólov, z toho Raich Carter a Bobby Gurney strelili po 31.
Napriek víťazstvu v lige sa sezóna nezaobišla bez tragédie. Mladý brankár tímu Jimmy Thorpe zomrel na následky kopu do hlavy a hrudníka po tom, čo prebral loptu v zápase s Chelsea v Roker Parku. V hre ďalej pokračoval až do konca zápasu. Doma sa napokon zrútil a o štyri dni zomrel v nemocnici na diabetes mellitus a zlyhanie srdca. Tento tragický incident viedol k zmene pravidiel, pričom hráči už nesmeli zdvihnúť nohu na brankára, keď mal loptu v náručí pod kontrolou.
V nasledujúcej sezóne vyhrali FA Cup po víťazstve 3–1 proti Prestonu North End na štadióne Wembley. Vo zvyšku desaťročia končili Sunderland v tabuľke na stredných pozíciách, až kým Druhá svetová vojna neprerušila všetky ligy ako aj FA cup.
19451995
Pre Sunderland boli bezprostredné povojnové roky charakteristické značnými výdavkami; klub zaplatil v januári 1949 za Ivora Broadisa z Carlisle United 18 000 libier (dnes 641 tisíc libier). V roku 1950 skončil klub na prvom mieste v prvej divízii, čo je ich najvyššia priečka od sezóny v roku 1936.
Absencia Sunderlandu v najvyššej lige trvala šesť rokov. V sezóne 1962–63 sa dostal klub k bránam prvej divízie. Avšak v boji o jedno postupové miesto podľahol o skóre Chelsea a na postup musel ešte rok čakať. Na konci dekády sa však opäť nevihli zostupu do druhej divízie, keď skončili na dvadsiatej prvej pozícií. Sunderland získal svoju poslednú veľkú trofej v roku 1973 víťazstvom 1:0 nad Leeds United vo finále FA Cupu. Sunderland, ktorý bol v tom čase klubom druhej ligy, vyhral zápas najmä vďaka úsiliu svojho brankára Jimmyho Montgomeryho, ktorý v rýchlom slede zachránil dve strely z Leedsu na bránu. Od roku 1973 sa iba dva ďalšie kluby, Southampton v roku 1976 a West Ham United v roku 1980, vyrovnali úspechu Sunderlandu, keď vyhrali FA Cup ako tímy mimo najvyššej anglickej ligovej úrovne.
Po šiestich sezónach v druhej divízii postúpil Sunderland v sezóne 1975–76 opäť do prvej divízie. Tu sa však dlho neohrial a hneď v následujúcej sezóne znova zostúpil. Sunderland sa predstavil vo svojom prvom finále Ligového pohára v roku 1985, ale s Norwichom City prehral 1:0. V roku 1987 zaznamenal Sunderland jeden z najnižších ligových bodov vo svojej histórii, keď prvýkrát vypadol do tretej divízie anglickej ligy. Pod novým predsedom Bobom Murrayom ​​a novým manažérom Denisom Smithom sa klub vrátil do druhej divízie hneď v nasledujúcej sezóne. V roku 1990 boli za neobvyklých okolností vrátili späť na najvyššiu úroveň. Sunderland podľahol tímu Swindon Town vo finále play-off, avšak postup Swindonu bol zrušený potom, čo bol klub uznaný vinným z finančných nezrovnalostí a namiesto neho bol povýšený Sunderland. V najvyššej lige však vydržali len jednu sezónu, keď o ich zostupe sa rozhodlo v posledný deň sezóny. Manažérom Sunderlandu bol v roku 1997 menovaný Peter Reid a pôsobil tu do roku 2002. Ďalší úspech Sunderlandu bolo veľké finále FA Cupu v roku 1992, kde sa predstavil ako klub druhej ligy. Senzácia z roku 1973 sa však nezopakovala keďže vo finále podľahli Liverpoolu 2:0.
19952016
V roku 1995 čelili Sunderland opäť zostupu do 3. úrovne anglického futbalu. Peter Reid bol vymenovaný za hlavného manažéra a situácia sa rýchlo zmenila. Reidov pobyt na lavičke Sunderlandu mal na mužstvo a pozíciu stabilizačný účinok; zostal manažérom sedem rokov. Po postupe z Division One v sezóne 1995–96 začal Sunderland svoju prvú sezónu v Premier League, ale skončil tretí odspodu a zostúpil späť do prvej ligy, napriek tomu, že porazil Manchester United, Arsenal a Chelsea.
V roku 1997 Sunderland po 99 rokoch opustil domovský štadión Roker Park. Bývalý hráč Sunderlandu Len Shackleton, ktorý má na štadión pekné spomienky, povedal: „Nikdy nebude existovať iné miesto ako Roker.“ Klub sa presťahoval na Stadium of Light, arénu so 42 000 sedadlami, ktorá bola v tom čase najväčším štadiónom postaveným v Anglicku po druhej svetovej vojne. Kapacita bola neskôr zvýšená na 49 000.
Sunderland sa vrátil do Premier League ako šampión prvej ligy v roku 1999 so vtedajšími rekordnými 105 bodmi. Sezóna Sunderlandu 1999 - 2000 začala na Stamford Bridge, kde ich Chelsea porazila 4:0. V odvetnom zápase neskôr v sezóne však Sunderland otočil a ich prehru 4:0 "pomstil" výhrou 4:1 na domovskom Stadium of Light. Sunderland tiež dosiahol v St. James 'Park víťazstvo 2:1 nad súperom Newcastle United, čo prispelo k rezignácii manažéra Newcastlu Ruuda Gullita. Na konci sezóny skončil Sunderland na siedmom mieste, keď Kevin Phillips vo svojej prvej najvyššej sezóne získal Európske zlaté kopačky keď strelil 30 gólov.
Po ďalšom siedmom mieste v sezóne 2000–01 nasledovali dve menej úspešné sezóny keď zostúpili nižšej ligy s rekordne nízkym počtom bodov 19 v roku 2003. Do klubu prišiel bývalý manažér írskej reprezentácie Mick McCarthy. Pobyt klubu v elitnej súťaži však netrval dlho, pretože Sunderland opäť zostúpil, tentoraz s novým rekordne nízkym celkovým počtom 15 bodov. McCarthy opustil klub v polovici sezóny a dočasne ho nahradil bývalý hráč Sunderlandu Kevin Ball. Rekordne nízky 15-bodový výkon prekonal v sezóne 2007–08 Derby County, ktorý skončil s jedenástimi bodmi.
Po vypadnutí Sunderlandu z Premier League klub prevzalo írske konzorcium Drumaville na čele s bývalým hráčom Niallom Quinnom, ktorý za nového manažéra vymenoval bývalého kapitána Manchestru United - Roya Keana. Pod vedením Keana klub stabilne zlepšoval svoje výsledky ako aj postavenie v tabuľke po šnúre 17 zápasov bez prehry postúpil do Premier League. Po nestabilnom začiatku sezóny 2008–09 Keane rezignoval. Pred začiatkom nasledujúcej sezóny írsko-americký podnikateľ Ellis Short dokončil úplné prevzatie klubu a Steve Bruce bol menovaný za manažéra 3. júna.
Sunderland začal sezónu 2010–11 veľmi dobre, ale potom, čo Bent v januári 2011 odišiel do Aston Villy skončil na desiatej pozícií - čo bolo stále ich najvyššie umiestenie v tabuľke Premier League za posledných 10 rokov. Sezóna 2013–14 začala zle a vtedajší manažér bol aj Di Canio aj vďaka zlým vzťahom s hráčmi prepustený. Gus Poyet bol menovaný ako jeho náhradník a doviedol Sunderland do finále futbalového Ligového pohára 2014, kde ich porazili Manchester City 3:1.
Od 2016
V júli 2016 Allardyce opustil klub a bol menovaný za manažéra anglického národného tímu. Ako jeho náhradník bol vymenovaný bývalý manažér Evertonu a Manchestru United David Moyes. Sunderland pod vedením Moyesa dosiahol najhorší štart do sezóny Premier League, keď zo svojich úvodných 10 zápasov získal iba dva body. Na konci sezóny 2016–17 klub prvýkrát po desiatich rokoch zostúpil do druhej ligy, keď skončil na konci tabuľky s 24 bodmi. Moyes bol nútený rezignovať na pozíciu manažéra tímu. V júni 2017 bol brankár Jordan Pickford, produkt akadémie Sunderlandu, ktorý vstúpil do klubu vo veku osem rokov, predaný do Evertonu za 25 miliónov GBP, čo predstavuje rekordnú čiastku pre britského brankára.
Po vypadnutí bol Simon Grayson vyhlásený za nového manažéra klubu. Pod vedením Graysona klub veľmi zle odštartoval sezónu EFL Championship 2017–18 (dokumentovanú v sérii Netflix Sunderland 'Til I Die), keď v 14 zápasoch zaznamenal iba 2 víťazstvá. Po remíze 3:3 proti Boltonu bol Grayson vyhodený a v novembri 2017 ho nahradil hlavný tréner Walesu Chris Coleman. V apríli 2018 však klub opäť zostúpil, tentokrát do League One (čo je tretia najvyššia Anglická futbalová liga).
Manažér St Mirren Jack Ross bol vymenovaný za nového manažéra v máji 2018. V prvej sezóne klubu v League One skončili na 5. mieste a dostali sa do finále play-off, vo Wembley však podľahol Charlton Athletic. Po zlom začiatku sezóny 2019-20 bol Ross v októbri 2019 prepustený. Na jeho miesto nastúpil 17. októbra bývalý manažér Boltonu Phil Parkinson. Sunderland ukončil sezónu na 8. mieste, čo je ich historicky najnižšia pozícia v lige. Konečné poradie tejto sezóny sa nakoniec určilo podľa bodov po poslednom odohranom zápase z dôvodu pozastavenia futbalu v dôsledku pandémie COVID-19.