cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elektrická dráha Tábor – Bechyně
Napájací systém
V roku 1929 bola Táborská elektráreň prepojená s celoštátnou rozvodnou sieťou.
V roku 1938 bolo pri rekonštrukcii napájania zmenené na dvojvodičové s napätím 1 500 V a trolej bola zavesená na oceľové stĺpy.
Vozidlá
náhľad|Muzeálna lokomotíva E 423.001 na výstave v Ústí nad Labem náhľad|Muzeálna lokomotíva E 422.001 v Bechyni náhľad|[[Regionova na Bechyňskom moste v roku 2011]] Pôvodne dopravu zabezpečovali dva elektrické motorové vozne od smíchovskej firmy Ringhoffer, elektrovýzbroj dodala karlínska firma Křižík (motory navrhoval Fischer-Hinnen). Tretí voz bol dodaný v roku 1905, štvrtý voz 1908. Od roku 1905 boli tieto vozne označené M 400.0 (nové označenie 401). Najnovšie vozidlo roku 1939 vyhorelo a preto bolo prestavané na prípojné a 29. apríla 1941 bolo nahradené elektrickým vozidlom M 410.0 od firiem Škoda Plzeň a Královopolská Brno. Ťažné vozidlá mali pôvodne (do roku 1938) dva zberače vedľa seba, najprv oblúkové, neskôr špeciálne úzke pantografové. Vozidlo s poradovým číslom 003 sa doteraz zachovalo ako múzejný exponát.
Vozidlá s poradovými číslami 02 a 03 boli vyradené v roku 1956. Vozidlo z číslom 01 bolo roku 1971 podrobené oprave roku 1973 zrušené. Vozeň M 410.001 bol vyradený a zošrotovaný v roku 1973.
Motorový voz mal oddelenia 2. triedy pre 10 cestujúcich a oddelenia 3. triedy pre 30 cestujúcich.
V roku 1931 Škoda Plzeň prvé dva vozne zrekonštruovala a zmodernizovala, roku 1938 bol zrekonštruovaný aj tretí elektrický vozeň.
Neskôr boli na túto a vyšebrodskú trať dodané 2 elektrické rušne radu E 423.0 (nové označenie 102), z ktorých prvý sa dochoval ako múzejný exponát, 4 elektrické lokomotívy E 436.0 (nové označenie 103, jedna sa dochovala ako múzejný exponát), 4 lokomotívy E422.0 (odvodená od "bobin", nové označenie 100) a 6 lokomotív E 426.0 (nové označenie 113).
Do roku 2010 boli pre osobné vlaky na trati vyhradené tri elektrické lokomotívy radu 113, z ktorých v bežnom turnuse boli využité dve, tretia bola rezervná. Za rušňom bol zapojený jeden vozeň radu BDs a jeden vozeň radu Bdt. Od grafikonu 2011 (t.j. od 12. decembra 2010) je osobná doprava vedená dieselovým pohonom - motorovou súpravou Regionova, niektoré večerné a ranné vlaky dieselovou lokomotívou (rad 742) s prípojnými vozňami radu 010 (Btax). Ako dôvod nasadenia motorových jednotiek bola uvádzaná úspora času na prepojovanie lokomotívy v konečných staniciach a skrátenie prestupových časov v Tábore. Pre nákladnú dopravu je využívaná dieselová lokomotíva spoločnosti ČD Cargo už skôr.
Zároveň so zavedením cestovného poriadku 2013/2014 však České dráhy oznámili, že namiesto jednotiek Regionova nasadia na trať opäť lokomotívy 113 s vozňami 021. Dráhy toto rozhodnutie odôvodnili tým, že v súvislosti so zrýchlením premávky na koridore medzi Prahou a Táborom vzniká v Bechyni dostatok času na prepriahnutie lokomotívy na druhú stranu súpravy.
Nehoda
1. septembra 2007 v 8:12 vykoľajil v Tábore na priecestí neďaleko základných škôl v mieste s polomerom oblúka 125 metrov, kde je rýchlosť obmedzená do 10 km/h, vlak 28406 z Tábora do Bechyně. Tesne za prvým z prejazdov vykoľajil predposlednou nápravou posledný podvozok vlaku, poschodový vozeň radu Bmto. Vlak zastavil až za druhým z prejazdov na ktorom vykoľajila aj posledná náprava, 204 metrov za miestom vykoľajenia. Nedošlo k žiadnemu zraneniu a škoda bola Dráhovou inšpekciou vyčíslená na 61 040 Kč, z toho 54 640 Kč na voze a 6 400 Kč na vlakovej ceste. Jedinou príčinou bola závada geometrických parametrov koľaje - projektovaná hodnota vzopätie koľaje 100 mm bola v mieste 2 metre pred miestom vykoľajenia prekročená o 25 mm, hoci maximálna povolená odchýlka je len 20 mm. Žiadnu skoršiu nehodu s podobnými príčinami Železničná inšpekcia nezistila. Odvtedy nie sú poschodové vozne na trať nasadzované.
Trasa
Na trati sú tieto stanice a zastávky:
Z trate odbočujú tri vlečky: Dolina letisko, Stará stanica a Keramička. Vlečka k starej stanici bola ešte v roku 2010 sporadicky využívaná. Na vlečke zo stanice Bechyně do areálu výrobcu sanitárnej keramiky LAUFEN CZ, s. r. o. bola ukončená prevádzka okolo roku 2006
Predaj cestovných lístkov je zabezpečovaný iba v koncových staniciach, Bechyně a Tábor.
Kampanila (Benátky)
Loggetta
Stavba vznikla medzi rokmi 1537 - 1547 na mieste staršieho objektu, pravdepodobne zo 14. storočia, ktorý v tom čase obklopovali malé obchodíky a stánky.
Poschodová stavba je charakteristická priečelím s oblúkmi; priestor medzi nimi vypĺňajú neveľké niky. Pôvodne bola skromnejšou stavbou; v roku 1663 bola k nej pristavená balustrádová terasa a do oblúkov boli osadené dvere.
Jacopo Sansovino je aj autorom sochárskej výzdoby priečelia Loggetty. V štyroch výklenkoch priečelia stoja bronzové sochy, ktoré predstavujú tri antické božstvá - Minervu, rímsku bohyňu vojny a múdrosti, Apolóna, boha slnka, Merkúra, boha obchodu - a jednu alegorickú postavu personifikujúcu mier. Nad výklenkami pozdĺž celého priečelia prebieha reliéfny vplys s námetom života v meste a na územiach ovládaných Benátkami.
Pri páde kampanily v roku 1902 bola Loggetta úplne zničená a rovnako ako zvonica aj ona bola v priebehu nasledujúcich desiatich rokov prestavaná, s použitím materiálu zo zničenej stavby, do pôvodnej podoby. Počas prestavby boli mramorom obložené aj bočné múry.
Zaujímavosť
V roku 1609 predviedol na veži svoj objav - ďalekohľad - Galileo Galilei. Na vežu vystúpil v doprovode niekoľkých patricijov. Vynález po predvedení predčil všetky očakávania a veľmi prítomných členov mestskej honorácie zaujal.
Burn It to the Ground
„Burn It to the Ground“ je piaty singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback pochádzajúci a zároveň propagujúci ich šiesty štúdiový album Dark Horse vydaný v roku 2008. Singel bol vydaný jedine v Spojených štátoch a to vo forme propagačného singlu. Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina. Premiéra singlu sa konala dňa 25. mája 2009. Skladba vzhľadom na svoj ťažký a melodický zvuk bola už oveľa skôr propagovaná v rozhlasových staniciach, spoločne s piesňami „Shakin’ Hands“ a „Never Gonna Be Alone“.
Skladba v médiách
Skladba bola použitá v soundtracku filmu Transformers: Pomsta porazených. Časť skladby bola použitá v priebehu scény na večierku. Inštrumentálna verzia skladby bola hraná počas predstavovania tímu Kansas City Royals na domácich zápasoch. Skladbu tiež používa tím Colorado Rockies, keď hráči vychádzajú na ihrisko. Skladba tiež vystupuje v soundtracku počítačovej hry NHL 10. Skladba bola tiež použitá v programe WWE Raw dňa 16. novembra 2009. Takisto bola skladba použitá vo filme Nočné rande a tiež je často používaná v televízej motoristickej relácii Top Gear. Skupina Nickelback zahrala túto skladbu aj počas záverečného ceremoniálu Zimných olympijských hier 2010 vo Vancouveri.
Somogysimonyi
Somogysimonyi je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Burn It to the Ground
Úspech
Skladba „Burn It to the Ground“ dosiahla #3 v rebríčku Mainstream Rock Tracks a takisto zaujala vysoke #7 v rrebríčku Billboard Rock Songs. Dosiahla tiež #7 v rebríčku Bubbling Under Hot 100 Singles. Je to tiež jediný singel skupiny od vydania singlu „How You Remind Me“, ktorý sa dostal do fínskeho rebríčku Finnish Singles Chart, kde odsadil vysoké #7. V Kanade singel dosiahol #38 v rebríčku Canadian Hot 100. Skladba bola tiež nominovaná na Cena Grammy v kategórii Najlepší hardrockový výkon počas 52. výročia Grammy Awards, ale prehrala so skupinou AC/DC.
Somogysimonyi
Má rozlohu 1582 ha a žije tu 92 obyvateľov (2007).
Burn It to the Ground
Zostava
Nickelback
Produkcia
Nosorožec tuponosý
Nosorožec tuponosý alebo nosorožec biely alebo nosorožec tuporohý je druh z čeľade nosorožcovité a zároveň jediný žijúci člen rodu Ceratotherium. Obýva Afriku a spolu s hrochom je najväčším suchozemským zvieraťom po slonovi. Jeho názov je odvodený od charakteristických rohov v oblasti prednej časti tváre.
Opis
Jedinec je vysoký cca 1,5 –  a dlhý 3,7 –, jeho chvost meria okolo. Váži do 2,3 tony, pričom samce vážia aj o pol tony viac ako samice. Má dlhú hlavu s dvomi (na prvý pohľad tupými, ale pri dotyku s pokožkou ostrými) rohmi: pri nozdrách má väčší a medzi očami menší roh. Predný roh dosahuje dĺžku až a zadný okolo  (roh samice je o čosi dlhší). Má krátke končatiny s tromi prstami a predĺžené telo. Výrazný je aj tylový hrb, ktorý je u samcov väčší.
Správanie
Je to najspoločenskejší druh nosorožca, vo všeobecnosti pokojný. Matka ostáva s mláďaťom veľmi dlho, až kým nevznikne malé stádo – do 7 mladých jedincov. Dospelé samce sú zvyčajne samotárske.
Potrava
Nosorožec biely je výlučný spásač. Široká, rovná horná pera mu spolu s tvrdou spodnou perou umožňujú odhryznúť trávu tesne pri zemi.
Slašťan
Slašťan je slovenské priezvisko. Je rozšírené predovšetkým na strednom Slovensku, najviac v obci Ihráč (okres Žiar nad Hronom), Zvolene, Žiari nad Hronom a v Banskej Bystrici
Taillant
Taillant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suchárová (vrch v Malej Fatre)
Suchárová je nevýrazný vrch v severnej časti Lúčanskej Malej Fatry. Leží nad obcou Višňové, približne juhovýchodne od Žiliny.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a v katastrálnom území obce Višňové. Oddeľuje Višňovskú a Stráňavskú dolinu a najbližšími vrcholmi sú severným smerom ležiaci Hoblík, západne situovaná Horná roveň , južne sa vypínajúci Minčol a na východe ležiaca Rázsošná.
Opis
Suchárová, výrazne poznačená ťažbou dreva, tvorí pahorok, vybiehajúci v podobe rázsochy severným smerom z masívu Minčola, ukončená vrchom Hoblík. Oddeľuje Višňovskú a Stráňavskú dolinu a do nich steká aj prebytková voda. Východné svahy tak odvodňuje Stráňavský potok, západné odvádzajú vodu do Rosinky.
Výhľady
Čiastočne zalesnený vrchol umožňuje obmedzený výhľad, ktorý navyše východným i južným smerom zatieňuje hrebeň Lúčanskej Fatry. Z vhodných lokalít tak vidieť predovšetkým scenérie okolitých vrchov Polom, Úplaz , Malý Minčol , Minčol , Horná roveň a Valientov diel , taktiež časť Žilinskej pahorkatiny. Z odlesnených častí pri vhodných podmienkach možno zazrieť Veľkú Raču, časť Súľovských vrchov, Javorníkov a nezriedka aj tisícovky Moravsko-sliezskych Beskýd (Kněhyně, Smrk a Lysá hora).
Prístup
Na vrchol nevedú značkované trasy, prístup je možný Višňovskou dolinou lesom.
Aleš Urbánek
Aleš Urbánek (* 25. máj 1980, Slavičín) je český futbalový obranca. V súčasnosti hráva za FK Senica.
Komplexný adaptívny systém
Komplexný adaptívny systém je definovaný ako množstvo interagujúcich častí (agentov), ktoré sa v čase vyvíjajú a adaptujú vo svojom prostredí. Interakcie majú charakter nepredvídateľnosti, pričom prepojenie týchto akcií tvorí systémové vzory. Hovoríme o nelineárnych a nedeterministických systémoch ako napríklad kolónie mravcov, včelí úľ, ľudský imunitný systém. Existuje i množstvo neživých komplexných adaptívnych systémov.
Úvod
200px|thumb|Schéma komplexného adaptívneho systému
Agenti v komplexnom adaptívnom systéme tvoria komponenty daného systému. Ako príklad môžu slúžiť molekuly vody a vzduchu v systéme počasia alebo flóra a fauna v ekosystéme. Z množstva nepredvídateľných interakcií a prepojení sa vynoria pravidelnosti formujúce vzory a tie poskytujú spätné väzby systému, ktorý tak získava informácie o neplánovaných, nepredvídateľných akciách svojich častí. Ak v ekosystéme vírus zdecimuje nejaký živočíšny druh, môže to mať za následok zvýšenie/zníženie zdrojov potravy pre ostatné druhy v systéme, ktorý ovplyvňuje ich správanie či veľkosť populácie. Periodická nestabilita sa objavuje vo všetkých populáciách až kým nenastane nová rovnováha systému.
Príklad
Jedným z najjednoduchších adaptívnych systémov je kŕdeľ vtákov. Všeobecne známe sú elegantné a dokonale zladené pohyby vtákov lietajúcich v kŕdli bez lídra, ktorý by všetkých organizoval. Kŕdeľ dokonca nevyužíva ani žiadnu distribúciu informácií o lete medzi členov letky. Správanie kŕdľa je však aj napriek tomu možné dobre modelovať. V takýchto modeloch má každý letec možnosť istého stupňa individuálneho rozhodovania sa. Všetky rozhodnutia ohľadom letu sa však riadia niekoľkými pravidlami: Na základe týchto pravidiel vzniká veľmi komplexné správanie sa kŕdľa. Podobnú simuláciu je možné sledovať na stránkach Craiga Reynoldsa Nejde o filmovú slučku ani opakujúcu sa animáciu. Pohyb kŕdľa nie je predvídateľný.
200px200px200px
Separácia (vľavo): smerovanie von z hluku okolitých susedov
Priradenie (stred): smerovanie k zhluku susedov s približným smerovaním
Súdržnosť (v pravo): nasmerovanie sa a pohnutie sa smerom zhluku susedov vzhľadom na primeranú pozíciu
Komplexnosť vs. Komplikovanosť
Ako je ukázané na obrázku nižšie, v rámci komplikovaných systémov sú jednotlivé elementy (agenti) a ich prepojenia v rovnovážnom vzťahu. Ako príklad môže slúžiť motor auta, v ktorom všetky súčiastky a ich vzájomné vzťahy sú rovnako dôležité pre bezproblémový prevoz. Dôležitou charakteristikou komplikovaného systému je tiež jednoduchý algoritmus (pravidlá systému), ktorý produkuje jednoduché a predikovateľné odpovede. Možno teda tvrdiť, že odpovede agentov a systému ako celku sú determinované.
Pre komplexné systémy je charakteristické, že prepojenia sú kritické, ale agenti nie. Ak sa vrátime k príkladu o kŕdli vtákov, tak jednotlivé väzby medzi vtákmi sú esenčné, to sa však nedá povedať o vtákoch samotných. Ak sa napríklad nejaký vták zraní (vypadne zo systému), samotný systém kŕdľa to nijako neovplyvní. Jednoduché pravidlá vedu ku komplexným, adaptívnym a nepredvídateľným odpovediam. Každý agent si zachováva určité slobodné rozhodovanie v rámci hraníc systému, ich správanie tak nemožno pokladať za determinované, ako tomu je u komplikovaných systémoch.
NGC 1506
NGC 1506 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. decembra 1837.
Komplexný adaptívny systém
Komplexnosť vs. Komplikovanosť
center
Komplikované, lineárne a determinované systémy produkujú kontrolovateľné a predpovedateľné výstupy. Komplexné a adaptívne systémy, môžu produkovať inovatívne, kreatívne a samovoľne vznikajúce výstupy.
NGC 1506
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Komplexný adaptívny systém
Komplexnosť vs. Komplikovanosť
Nelineárny systém je taký systém, ktorého chovanie nemôže byť vyjadrené ako súčet chovania jeho častí (alebo ich násobkov). Technicky povedané, chovanie nelineárneho systému nepodlieha princípu superpozície. Lineárny systém tomuto princípu podlieha.
Vlastnosti
Komplexný adaptívny systém má mnoho vlastností, z pomedzi ktorých najdôležitejšie sú:
Emergencia
Ako už bolo povedané, agenti v systéme očividne interagujú náhodným spôsobom. V spleti interakcií sa samovoľne utvárajú vzory, ktoré sprostredkovávajú informáciu o správaní sa agentov v danom systéme i o systéme ako celku. V prírode je možné sledovať stavby termitov, ktoré mnohí pokladajú za architektonické skvosty. Pritom je známe, že ide o emergenciu. Termity vytvárajú spleť chodieb, ventilačných komôr a mnoho iných špecifických súčastí ohromnej stavby len na základe sledovania niekoľkých jednoduchých pravidiel, bez použitia grandiózneho stavebného plánu. Nejaký fenomén pokladáme za emergentný, ak aplikácia tradičných analytických nástrojov nedokáže vysvetliť správanie sa systému. V takomto prípade správanie sa systému ako celku, nemôže byť vysvetľované pomocou jednotlivých častí systému (agentov). Niektoré systémové vlastnosti tak nemôžu byť vysvetľované pomocou kombinácie čŕt správania sa komponentov systému.
Ko-evolúcia
Niektorí vedci diferencujú komplexný adaptívny systém a komplexný vyvíjajúci sa systém. Pri adaptívnom systéme ide o konštantný proces prispôsobovania sa prostrediu, ale bez schopnosti učiť sa z tohto procesu. Vyvíjajúci sa systém má schopnosť učiť sa, čo umožňuje adekvátne sa pripraviť na zmeny v budúcnosti.
Sub-optimálnosť
Komplexný adaptívny systém nemusí byť perfektný v zmysle prosperovania vo svojom prostredí. Komplexný adaptívny systém musí byť len o niečo lepší ako jeho súperi. Akékoľvek výdaje energie navyše sú považované za zbytočné plytvanie. Keď raz komplexný adaptívny systém dosiahne stav, ktorý je preň dostatočne prijateľný, akékoľvek navyšovanie výkonnosti je zamieňané za vyššiu účinnosť.
Požadovaná rozmanitosť
Čím väčšia rozmanitosť vo vnútri systému je, tým silnejší je systém sám. V skutočnosti sa veľmi často v komplexných adaptívnych systémoch vyskytuje dvojzmyselnosť a paradox, kedy pomocou kontradikcie sú tvorené nové možnosti ko-evolúcie systému so svojim okolím. Dobrým príkladom môže byť demokracia, ktorej sila je odvodená od jej tolerancie a dokonca požiadavke na rozmanitosť politických štruktúr.
Prepojiteľnosť
Spôsob akým sa agenti v systéme prepájajú a vytvárajú relácie jeden medzi druhým je z pohľadu prežitia systému kritický. Je to hlavne z dôvodu emergencie vzorov z týchto prepojení, tie totižto formujú a šíria spätnú väzbu. Väzby sú vo všeobecnosti dôležitejšie ako agenti samotní.
Jednoduché pravidlá
Komplexný adaptívny systém nie je komplikovaný. Emergujúce vzory môžu mať bohatú rozmanitosť, ale pravidlá tvoriace funkčnosť systému sú jednoduché. Klasickým príkladom sú všetky vodné systémy: rieky, vodopády, moria a oceány vo všetkej svojej kráse sú riadené na základe jednoduchého pravidla, ktoré im umožňuje ustáliť vodnú hladinu.
Súvisiace články
V slovenskom jazyku:
V anglickom jazyku:
Hanzel
Hanzel je priezvisko, pozri Hanzel (priezvisko), napr.:
Blesovce
Blesovce ležia v Podunajskej pahorkatine, v jej severozápadnej časti nazvanej Nitrianska sprašová pahorkatina, pri severovýchodnom úpätí Považského Inovca.
Názov obce pochádza od osobného mena Bles - jedného z príslušníkov šľachtického rodu Branč-Lipovnických, ktorým obec patrila v 12. a 13. storočí (terra nobilum de Beles). Najstaršou zmienkou o existencii Branč-Lipovnických je listina z roku 1210, v ktorej sa uvádza Gothard, syn Cherubína z Branča ako kráľovský pristald (poverenec).
Prvou písomnou zmienkou o obci je listina z roku 1246, datovaná po 13. októbri, ktorou uhorský kráľ Belo IV. daroval grófovi Vitkovi, synovi Sebeslavovmu z rodu Ludanickovcov, za služby poskytnuté počas invázie Tatárov zem (Horné) Štitáre, vyňatú z Nitrianskeho hradného panstva, ktorá susedí so zemami nazvanými Ludanice a (Horné) Obdokovce, patriace tomu istému Vitkovi.
Na prelome 13. a 14. storočia došlo za bližšie neznámych okolností k zmene vlastníka Blesoviec. Dedinu s najväčšou pravdepodobnosťou nadobudol Matúš Čák Trenčiansky a pripojil ju k topoľčianskemu hradnému panstvu. To na základe darovacej listiny pripadlo v roku 1389 výmenou za hradné panstvo Šášov bratom Frankovi a Šimonovi zo Sečian a Blesovce prestali byť kráľoským majetkom. V čase tureckej expanzie boli Blesovce vypálené. Od konca 16. storočia sa v neveľkých Blesovciach vystriedalo viacero vlastníkov. Patrili k nim šľachtické rody Beréniovcov, Očkaiovcov, Príleskovcov, Ujfalušiovcov a iných. Spomínajú sa i Zerdahelyovci (Streďanskí).
Blesovce boli už od 11. resp. 12. storočia sídlom fary. Stál tu románsky kostolík zasvätený sv. Jánovi Krstiteľovi. Na začiatku 17.storočia využívala blesovská cirkev pôvodne katolícky kostol na evanjelicke účely. Kostol bol pôvodne drevený a po roku 1658 bol evanjelikmi prestavaný na kamennú stavbu. V tom čase boli Blesovce viackrát sídlom veľkotopolčianskeho seniorátu (1580-1673). Pôsobili tu nasledovní evanjelickí seniori: Štefan Kevický, František Hrabecius (1919-1648), Šimon Eustachius (1651- 1652), Ondrej Pukzicius (Pukza) (1652-1657). V rokoch 1661-1663 tu pôsobil ako evanjelický farár aj Daniel Krman st. Po roku 1711 však blesovská evanjelická cirkev zanikla a kostol sa stal definitívne katolíckym v roku 1730. Pôvodný zvon vážiaci okolo 5000 kg padol za obeť prvej svetovej vojne. Evanjelici v Blesovciach sú teraz diasporou CZ Nitrianska Streda (Považský seniorát).
Už pred II. svetovou vojnou sa Blesovce stali známe tradíciou ovocinárstva a ružiarstva, ktorú založili bratia Pavol Masaryk (1909-2000) a Gustáv Masaryk (1912-1947).
Samospráva obce
Zoznam starostov obce a predsedov MNV
Pavol Cabaj
Ing. Zdenek Michalec
Miroslav Murčo
Eduard Novotný
NGC 1507
NGC 1507 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. januára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Tlaková níž (rozlišovacia stránka)
Tlaková níž môže byť:
Čeľadince
Čeľadince sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Honětice
Honětice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 89 obyvateľov, z toho 49 mužov a 40 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,5 roka (muži 36,0 roka, ženy 39,4 roka).
Grandchamp (Sarthe)
Grandchamp je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Somogyszentpál
Somogyszentpál je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Grandchamp (Sarthe)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Somogyszentpál
Má rozlohu 2896 ha a žije tu 768 obyvateľov (2007).
NGC 1508
NGC 1508 je galaxia v súhvezdí Býk, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 15. decembra 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Glennes
Glennes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Somogyszil
Somogyszil je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Tlaková níž (album)
Tlaková níž je druhým štúdiovým albumom speváka Mira Jaroša. Slovenské rádiá z neho uviedli 6 singlov, z toho všetky sa dostali do najvyšších rádiových rotácií.
O albume
Album Tlaková níž vznikal dva roky. Po niekoľkých pokusoch s rôznymi hudobníkmi si spevák vybral na spoluprácu producenta Vlada „Randyho“ Gnepu. Ako prvý nahrali v prešovskom štúdiu Perina pokusný singel „Tlaková níž“ (október 2007). Ten sa v priebehu niekoľkých týždňov stal hitom a s Jarošom na základe toho podpísala nahrávaciu zmluvu spoločnosť EMI. Druhý album vychádza v deň spevákových tridsiatych narodenín, 14.marca 2008. Album pokrstila Majka z Gurunu (herečka Oľga Belešová) „mliekom z mliečnej dráhy“ a Miro Jaroš súčasne predstavil svoju kapelu a nové nahrávky. Booklet k albumu vytvorili Peter Korček (fotografie), Ruska Anna Rastorgueva „LaMouton“ v Moskve vytvorila príslušné animácie. Každý singel z albumu bol uvedený ako promo maxisingel s niekoľkými remixami. Na albume spolupracovali aj Jana Rolincová, Idan Raichel, Martin Husovský, Katka a Veronika Koščové. Autorom väčšiny textov a melódií je Miro Jaroš, ktorý sa taktiež stal spoluproducentom albumu. Na podporu singlov z albumu boli natočené štyri videoklipy: „Tlaková níž“, „Spadla z oblakov“ , „Čierne písmená“ a „Na dne mora“. Väčšina singlov bola upravená pre potreby rádií.
Peter Burák
Peter Burák (* 17. september 1978, Nitra) je slovenský futbalový obranca, v súčasnosti hrajúci za Artmediu Petržalka, s ktorou hral v sezóne 2005/06 Ligy majstrov. Je odchovancom klubu FC Nitra, kde prešiel všetkými mládežníckymi kategóriami.
Selčiansky potok
Selčiansky potok je názov dvoch potokov na Slovensku:
Točnica (potok)
Točnica je potok v Novohrade, na území okresu Lučenec. Je to pravostranný prítok Slatinky, má dĺžku 10,2 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Lučenskej kotline, v časti Poltárska pahorkatina, pod vrchom Skalica (325,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 290 m n. m. Sprvu tečie severojužným smerom cez obec Točnica, napája malú vodnú nádrž a stáča sa na juhovýchod. Pri osade Dolná Slatinka sa vlieva do Slatinky v nadmorskej výške okolo 185 m n. m.
Čeština
thumb|right|Rozšírenie češtiny Čeština je jazyk západoslovanskej podskupiny slovanskej skupiny indoeurópskych jazykov. Najviac je príbuzný so slovenčinou, potom s ostatnými západoslovanskými jazykmi.
Po česky hovorí približne 12 miliónov ľudí, z toho viac ako 10 miliónov v Česku. V dôsledku niekoľkých vysťahovaleckých vĺn v uplynulých 150 rokoch hovoria po česky aj desaťtisíce emigrantov a ich potomkov, najmä v USA, Kanade, Slovensku, Nemecku, Rakúsku, Austrálii, Ukrajine a ďalších krajinách.
Spisovná čeština je značne vzájomne zrozumiteľná so spisovnou slovenčinou (menej s poľštinou či lužickou srbčinou), hoci niektoré nárečia sú málo vzájomne zrozumiteľné (napríklad východoslovenské nárečia pre Čechov). Počas Česko-Slovenska prichádzali česky a slovensky hovoriaci obyvatelia často do kontaktu s druhým jazykom, čo viedlo k lepšej schopnosti porozumenia, no po rozdelení štátu sa výrazne zmenila šírka kontakov používateľov češtiny či slovenčiny s druhou rečou, čo vedie k oslabeniu percepčného bilingvizmu u mladších generácií. Toto platí najmä o mladšej českej generácii, ktorá sa dostáva do kontaktu so slovenským textom v nepomerne nižšej miere než počas čias spoločného štátu.
Slovná zásoba
Slovná zásoba je pôvodná (pôvodné slová vytvorené odvodením pomocou predpony alebo prípony či iného zloženia písmen [počítat – počítač, les – lesní, vědět – dozvědět a mnoho ďalších], skrátené slová, skratky a slová vytvorené zložením dvoch alebo viacerých slov) alebo prevzatá (z angličtiny, nemčiny, ruštiny, gréčtiny, latinčiny, francúzštiny, taliančiny, japončiny a ďalších jazykov). Prevzaté sa delia na dve skupiny:
Čeština má aj slovo, ktoré bolo z nej prevzaté do svetových jazykov. Je to slovo „robot“, ktoré ako prvý použil Karel Čapek vo svojom diele R.U.R..
Nárečie
Čeština mala kedysi veľa nárečí, ale nárečia v pravom zmysle slova v Čechách, na rozdiel od Moravy, prakticky už zanikli. Všetci Česi sa medzi sebou dorozumejú, pretože každý Čech ovláda spisovnú alebo obecnú češtinu. Niekde Česi používajú spisovnú a obecnú češtinu spolu, inde zase spisovnú češtinu a nárečie alebo slang.
S Čechmi sa dá dorozumieť ľahko i po slovensky. Rozdiely medzi týmito dvomi jazykmi sú dnes menšie ako medzi niektorými nárečiami iných jazykov. Ako príklad sa dáva vzťah medzi dolnonemčinou a hornonemčinou.
Dejiny
Prvou česky písanou pamiatkou sú 2 vety zo zakladajúcej listiny litoměřickej kapituly z roku 1057, ktoré sú však zreteľne mladšie, zrejme až z 12. storočia. Sú to: „Pavel dal jest Ploškovicích zemu. Vlach dal jest Dolas zemu Bogu i svjatemu Scepanu se dvema dušníkoma Bogucos a Sedlatu.“
Ďalej sa dochovali glosy z chorálnej knihy svatojiřské z prelomu 13. a 14. storočia: „Aldík krásen jako anjelík, jenž v blátě se vále. Tet anjelík jmieše lokti ptilík“, „Berhel, socius Viti, černý jako zmek“, „Lector Vituz nekrásný kurvy syn“.
Moravské nárečia vykazujú viaceré znaky spoločné so západoslovenskými nárečiami. Jeden z najvýznamnejších slavistov Vatroslav Jagič (1838 – 1923) dokonca tvrdil, že Slováci ešte koncom 19. storočia v podstate hovorili takým istým jazykom ako Moravania. Do polovice 20. storočia bolo aj v Česku a na Slovensku bežné považovať v odborných textoch prinajmenšom obyvateľov Moravy na juhovýchodnej Morave za Slovákov, ich jazyk za nárečie slovenčiny – „moravskoslovenské nárečia“ a ich územia aj označovať ako Slovensko či moravské Slovensko – dnes Slovácko (pozri napríklad Ottuv slovník naučný heslo Slovensko či podrobne Slovenský náučný slovník heslo Slovenský jazyk, časť Slovenské nárečia). Dodnes toto stanovisko zastáva menšina českých jazykovedcov (pozri napríklad Václav Machek: "Etymologický slovník jazyka českého", 1997, ISBN 80-7106-242-1, str. 8).
NGC 1509
NGC 1509 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 22. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Pán Tragáčik a templári
Pán Tragáčik a templári je literárne dielo poľského spisovateľa Zbigniewa Nienackeho, ktoré vyšlo v roku 1966.
Dej
Píše sa leto 1965 a pán Tragáčik sa vo svojej varšavskej kancelárii na ministerstve zaoberá záhadou templárov. Zrazu mu na dvere zazvonia jeho traja mladí priatelia z minulého leta, s ktorými prežil dobrodružstvo na Ostrove zločincov - skauti Sokolie oko, Viliam Tell a Veverička. Ukážu mu článok v novinách, v ktorých sa píše o možnom poklade tajomného rádu templárov v Poľsku. Pána Tragáčika to rozruší, pretože sa bojí, že kvôli článku nastane invázia a rôzne indivíduá budú hľadať poklad na vlastnú päsť. Vyrazí preto s chlapcami na severovýchod Poľska, kde sa má neďaleko mesta Augustów nachádzať poklad.
Samotné hľadanie pokladu sa prekrýva s hľadaním istého zločinca Malinowského, ktorý kedysi oklamal a obral kapitána Petersena o peniaze a ten ho chce teraz dostať. Malinowski sa vskutku objavuje na scéne a spolu s kumpánom láka od Petersenovcov ďalšie peniaze výmenou za dôležité dokumenty súvisiace s templármi. Pán Tragáčik v tomto dobrodružstve až dvakrát zachraňuje Karen z rúk zločinca a pri druhej príhode nasleduje divoká jazda na jeho rýchlom aute s motorom Ferrari, keďže zlodej ukradne Karen auto. Zločinec však unikne, na konci príbehu však neujde spravodlivosti ani on, ani Malinowski. Milá spoločnosť, ktorú Nienacki v tejto knihe predstavuje, dáva príbehu svojské čaro a na konci nechýba zaujímavé rozuzlenie. A tiež spriatelenie sa ambicióznej Karen a dôvtipného hlavného hrdinu na čudesnom aute.
Somogyszob
Somogyszob je obec v Maďarsku v Šomodskej župe v obvode Nagyatád.
Má rozlohu 4008 ha a žije tu 1678 obyvateľov (2007).
Unbibium
Unbibium je dočasný názov zatiaľ neobjaveného chemického prvku, ktorý má dočasnú značku Ubb a protónové číslo 122.
Gréez-sur-Roc
Gréez-sur-Roc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Horní Lapač
Horní Lapač je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 271 obyvateľov, z toho 146 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,5 roka (muži 34,8 roka, ženy 38,6 roka).
Bojná
Bojná je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Poloha a prírodné podmienky
Obec leží v juhovýchodnej časti Považského Inovca a čiastočne v severozápadnej časti Nitrianskej pahorkatiny. Obcou preteká potok Bojnianka. Nadmorská výška stredu obce je 206 m. Priľahlými celkami Považského Inovca sú Krahulčie vrchy a Nízky Inovec. Najbližším významným vrcholom je Marhát.
Dejiny
náhľad|vpravo|Synagóga v Bojnej Medzi oblasti s viac-menej kontinuálnym osídlením od príchodu Slovanov na územie Slovenska, patrí východné predhorie Považského Inovca. Najstaršie nálezy sú datované do mladšej doby kamennej, sídliskové objekty sa našli aj z doby bronzovej a po vláde Keltov a Germánov si územie podmanili Slovania. Sídliská Valy sú predpokladom, že v období Veľkej Moravy bolo obývané aj územie súčasnej obce. Jej názov zrejme vychádza z praslovanského slova „bojňa“, označujúceho usadlosť v blízkosti miesta s vojenskou posádkou, ktorej prítomnosť na hradiskách je doložená.
Najstaršia zachovalá písomná zmienka o Bojnej pochádza z roku 1424. Poloha v blízkosti významnej cesty napomohla rýchlemu rozvoju osady na vinohradnícke mestečko. Prosperitu zastavil pustošivý útok osmanského vojska roku 1530, kedy bola polovica domov vypálená. Remeslá, trhy, jarmoky a najmä vinohradníctvo pomohlo k opätovnej prosperite, čoho dôkazom je zachovalý erb so strapcom hrozna a vinohradníckym nožíkom. Obyvatelia si postavili kaplnku Božského srdca Ježišovho (1741), kostol Všetkých svätých (1780) a kaplnku svätého Urbana (1843). V 18. storočí stáli v obci až štyri mlyny, pivovar, skláreň a papierne, svoj cech tu mali klobučníci, čižmári, tesári a pekári, neskôr tiež tkáči, kováči, kotlári, klampiari a hrnčiari.
Pamiatky
V obci je neskorobarokový rímskokatolícky kostol Všetkých svätých z roku 1786. V obci sa nachádza aj synagóga z 19. storočia. Sakrálny objekt má sedlovú strechu, maurské nárožné minarety a neorománsky oblúčkový vlys. Interiér synagógy sa nezachoval. Okrem nej je v obci aj židovský cintorín, ktorý je neudržiavaný, náhrobné kamene sú poškodené a čiastočne rozkradnuté. náhľad|Replika brány na hradisku Valy I.
Archeologická lokalita Bojná-Valy
Podľa výskumu Archeologického ústavu SAV bola Bojná hospodárskym a politickým centrom Nitrianskeho kniežatstva, v období pred Veľkou Moravou. Boli tu nájdené unikátne pamiatky, dokladajúce proces christianizácie Slovanov.
V severozápadnej časti chotára obce sa nachádza hradisko Valy (Bojná I) s rozlohou 11 hektárov; leží na hlavnom hrebeni Považského Inovca vo výške 390 – 430 metrov nad morom, má obličkový tvar a jeho valy z vonkajšej strany dosahujú ešte aj dnes impozantnú výšku 8 – 10 metrov.
Nad tiesňavou údolia potoka Bojnianka, na kóte Hradisko je zložité kruhové opevnenie so zdvojenou líniou priekopy a valu (Bojná II). Ďalšie zemné opevnenie leží na hrebeni východnej časti masívu Žihľavník (Bojná III); opäť ide o dve obranné línie pozostávajúce z priekopy a valu, pôvodne možno kruhové. Komplexný obraz o rozlohe a hraniciach tohto sídliska poskytlo použitie leteckého skenera, ktoré navyše pomohlo odhaliť ďalšie sídliská - Bojná IV. (Nové Valy) a Bojná V. Moderná technológia doplnila pôvodné fragmenty v ucelený obraz nateraz najväčšieho, až 21-hektárového náleziska Bojná V. Nálezy potvrdili osídlenie lokality už v dobe bronzovej a laténskej, ale taktiež v období Veľkej Moravy, kedy tvorila súčasť bojnianskeho komplexu opevnení.
Unbitrium
Unbitrium je dočasný názov zatiaľ neobjaveného chemického prvku s chemickou značkou Ubt a protónovým číslom 123.
Taillebourg (Charente-Maritime)
Taillebourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1510
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Somogytúr
Somogytúr je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Fonyód.
Má rozlohu 3531 ha a žije tu 430 obyvateľov (2007).
Wellská katedrála
náhľad|Wellská katedrála Wellská katedrála je katedrála anglikánskej cirkvi v anglickom meste Wells. Je sídlom biskupa diecéze Bath a Wells. Bola postavená v rokoch 1175 až 1490. Prevažná časť je postavená v ranogotickom slohu. Na jej východnej strane sa dochovali pôvodné mozaikové okná, čo je skutočnosť v rámci Anglicka nezvyčajná.
Dejiny
Existujú archeologické nálezy starovekého rímskeho mauzólea z miesta, kde stojí súčasná katedrála. Prvý kostol tu bol postavený v roku 705. Pozostatky jeho základov sa dochovali v krížovej chodbe katedrály. Najstaršou zachovalou časťou pôvodnej stavby sú pozostatky krstiteľnice pochádzajúce z roku 700.
Stavbu súčasnej katedrály začal biskup Reginald de Bohun, ktorý zomrel v roku 1184. Jej výstavba prebiehala od konca 12. do začiatku 13. storočia. Hlavná chrámová loď a priečna chrámová loď sú príkladom ranogotického slohu. Katedrála bola z väčšej časti dokončená v roku 1239 kedy bola vysvätená. Súčasťou prvej fázy výstavby bola i stavba biskupského paláca, zborovej školy, gymnázia, nemocnice pre pocestných a kaplnky.
Po dostavbe kapituly v roku 1306 sa ukázalo, že je stavba malá a nestačí pre narastajúci počet pútnikov, ktorí sa zúčastňovali bohoslužieb. Bola začatá dostavba zvýšenej hlavnej veže a osembokej hlavnej kaplnky vo východnom krídle, ktorá bola dokončená v roku 1326. Neskôr bolo rozšírené východné krídlo o knižnicu vybudovanú pod jeho piliermi, ubytovňu pre členov zboru a vikára. Od roku 1365 prebiehala ďalšia etapa výstavby katedrály, ktorej súčasťou bola stavba juhozápadnej veže západného krídla a západnej brány.
V čase vlády Henricha VII. bola stavba katedrály dokončená takmer do súčasnej podoby. Po rušení anglických kláštorov v roku 1541 sa príjmy katedrály znížili, boli predané niektoré cennosti a oltár bol presťahovaný do hlavnej lode. V období občianskej vojny boli zničené sochy, nábytok a okná katedrály.
V polovici 19. storočia boli vykonané významné opravy a rekonštrukcie. Sochy boli premiestnené do krížovej chodby a boli odstránené stredoveké maľby. Dôkladnou obnovou prešiel i chór. Pôvodné drevené lavice boli nahradené novými.
Architektúra
náhľad|Invertovaný oblúk v lodi katedrály Unikátnym prvkom katedrály sú dvojito zahnuté invertované oblúky. Toto nezvyčajné architektonické riešenie bolo zvolené správcom katedrály Williamom Joyom v roku 1338, aby zabránil zosuvu hlavnej veže potom, čo na ňu bolo na začiatku 13. storočia pristavané ďalšie poschodie a zastrešenie.
Západné krídlo je vysoké a široké  a bolo zdobené viac než 500 sochami, z ktorých sa dochovalo asi 300. V rokoch 1975 až 1986 bola uskutočnená jeho dôkladná očista a obnova.
Wellská katedrála obsahuje jednu z najväčších zbierok mozaikového skla. Veľa okien bolo v rokoch 1642 až 1643 zničených. Najstarším dochovaným oknom je okno v kapitule pochádzajúce z roku 1280 a dve okná v južnom chóre z roku 1310.
Kentucky
Kentucky je štát nachádzajúci sa na stredovýchode USA. Hlavné mesto je Frankfort.
Štát susedí so siedmimi štátmi. So Západnou Virgíniou na východe, Virgíniou na juhovýchode, Tennessee na juhu, Missouri na západe, Illinois a Indiana na severozápade a Ohio na severe až severovýchode. Severnú hranicu tvorí rieka Ohio a západnú rieka Mississippi. Ako jediný štát má exklávy - v Missouri a Tennessee.
Klíma
Kentucky má vlhké subtropické podnebie. Teploty sa v priemere pohybujú od letných 31 °C po zimných -5 °C. Za rok spadne priemerne zrážok. Klíma je charakteristická i výraznými rozdielmi medzi štyrmi ročnými obdobiami. Najmä medzi letnými a zimnými teplotami. Maximálna teplota v štáte bola nameraná 28.júla 1930 a to 46 °C. Minimálna je z 19.januára 1994, kedy teplota poklesla na -38 °C.
Nintendo Entertainment System
Po celom svete bolo predaných vyše 61,9 milióna kusov. Hry pre túto konzolu boli uložené na Nintendo Entertainment System Game Pak kartridžoch. Najpredávanejšími hrami boli Super Mario Bros. a Duck Hunt: obe boli vytvorené Nintendom a tiež bývali súčasťou balenia konzol.
11. novembra 2016 bola vydaná špeciálna verzia s názvom Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System. Nešlo o vernú repliku, ale o miniatúrnu verziu konzoly s HDMI výstupom a emulátorom s 30 zabudovanými hrami.
Porovnanie s Famicom
náhľad|„Famicom“, japonská verzia NES Japonská verzia menom Famicom sa od tej západnej líšila už na prvý pohľad: mala výrazne iný, menší, bieločervený dizajn. Okrem toho sa líšila aj tým, že herné ovládače k nej boli napevno namontované a nedali sa z nej odpojiť, zatiaľčo NES mala dva porty pre vypojiteľné ovládače (do týchto portov sa dali zapojiť aj špeciálne ovládače, ako napríklad sveteľná pištoľ NES Zapper). Ďalším rozdielom bolo to, že jeden z dvojice japonských ovládačov mal v sebe zabudovaný mikrofón, ktorý sa využíval v malom počte japonských hier (verzie takých hier pre západný trh mali túto funkcionalitu odstránenú).
Uruguajské národné futbalové mužstvo
Uruguajské národné futbalové mužstvo reprezentuje Uruguaj na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Copa América. Založené bolo v roku 1901. Uruguaj vyhral prvé Majstrovstvá sveta vo futbale, keď vo finále porazili Argentínu 4-2. Majstrovstvá sveta vyhrali ešte raz v roku 1950, keď vo finále porazili Brazíliu 2-1. Sú aj dvojnásobní olympijskí víťazi z rokoch 1924 a 1928. Vyhrali celkovo 14-krát Copa América.
História
Pred rokom 1930 odohrala Uruguajská reprezentácia vyše 30 zápasov vrátane s prvým s Argentínou. V roku 1916 sa zúčastnili prvého ročníka Copa América a po víťazstvách nad Argentínou a Čile vyhrali celý turnaj. O rok neskôr hostili tento turnaj a obhájili titul, keď vyhrali všetky zápasy. V roku 1919 po prvýkrát prehrali s Brazíliou 1-0, keď prehrali až druhom nadstavený. Tento zápas bol najdlhší v histórii Copa Amérika.
V roku 1924 pricestovali do Paríža ako jediný juhoamerický účastník na Olympiádu. Na rozdiel od európskych mužstiev hrali na jeden dotyk a vyhrali každý zápas, a vo finále porazili 🇨🇭 3-0. V roku 1928 prišli do Amsterdamu obhájiť titul a vo finále porazili Argentínu 2-1.
Kvôli dvojitému olympijskému triumfu dostali právo hostiť prvé majstrovstvá sveta v histórii na rok 1930 presne sto rokov od nezávislosti. Počas tohto turnaja vyhrali všetky zápasy, a vo finále proti Argentíne vyhrali 4-2, keď po prvom polčase prehrávali 1-2. Tak sa stali historicky prvý majstrami sveta vo futbale. Kvôli odmietnutí niektorých európskych tímov zúčastniť sa prvých majstrovstiev sveta, Asociación Uruguaya de Fútbol vyzvali iné krajiny, aby bojkotovali nasledujúci šampionát v Taliansku. Pre rok 1938 bolo vybraté Francúzsko, v protiklade predchádzajúcou dohodou meniť šampionát medzi južnou Amerikou a Európou, Uruguaj opäť odmietli účasť.
V roku 1950 opäť vyhrali majstrovstvá sveta, keď porazili v rozhodujúcom zápase hostiteľa Brazíliu. Finálový zápas sa odohral na štadióne Estádio do Maracanã. Uruguaj prišiel do zápasu s veľkým odhodlaním a tento zápas je známi pod názvom „Maracanazo“.
Po roku 1950 mali Uruguaj zmiešané výkony na majstrovstvách sveta. V roku 1954 a 1970 obsadili štvrté miesto ale vo viacerých prípadov nepostúpili z kvalifikácie. Nová generácia pod vedením Enza Francescoliho v polovici osemdesiatych rokov sa kvalifikovali na majstrovstvá sveta v roku 1986 a 1990 sa dostali len do druhého kola. Od roku 2000 nasleduje menej úspešná generácia pod vedením hráčov ako Álvaro Recoba, Diego Forlán a Paolo Montero sa v roku 2002 dostali na majstrovstvá sveta, ale nedokázali postúpiť zo základnej skupiny.
Avšak po tejto neúspešnej dobe od roku 1950 vyhrali Copa Amáricu až šesťkrát a naposledy v roku 1995, keď tento turnaj hostili. Uruguaj hostil tento turnaj sedemkrát a vždy ho dokázal vyhrať.
Avšak od roku 2010 začína generácia hráčov Luis Suárez, Edinson Cavani a Sebastián Coates. Na Majstrovstvách sveta vo futbale 2010 postúpili až do semifinále a obsadili celkové štvrté miesto. Dokonca v roku 2011 získali titul kontinentálnych šampiónát Copa América 2011.
Majstrovstvá sveta a Pohár konfederácii FIFA
Národné uruguajské futbalové mužstvo vyhralo majstrovstvá sveta vo futbale z desiatich účastí dvakrát, a to v rokoch 1930 a 1950. V rebríčku medailí na Majstrovstvách sveta je na 5. mieste.
Na Pohári konfederácií FIFA sa zúčastnil Uruguaj len raz, v roku 1997. Účasť si zaistil vďaka výhre na Copa América v roku 1995. Skončili na štvrtom mieste, keď prehrali zápas o tretie miesto z Českom 1-0.
Copa América - štatistiky
Copa Américu či predtým Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futbale dokázal národný tím Uruguaja vyhrať celkovo až 14-krát pri štyridsiaty účastiach. Spolu s Argentínou držia najviac titulov na tomto podujatí, zhodne po štrnásť. Prvýkrát ju vyhrali už v roku 1916. Naposledy ju vyhrali v roku 1995. V roku 2007 tím obsadil štvrté miesto.
Olympijské hry a Pan Americké hry
Tím Uruguaja sa zúčastnil len dvoch olympijských hier, ale zakaždým ich vyhrali. Tie prvé vyhrali v Paríži v roku 1924, keď vo finále porazili reprezentáciu Dánska jednoznačne 3-0. Druhé vyhrali hneď na ďalšej olympiáde v roku 1928 v Amsterdame. Vo finále porazili Argentínu, keď sa im podarilo nad nimi vyhrať až v opakovanom zápase 2-1, lebo prvý zápas skončil 1-1.
Na Panamerických hrách sa zúčastnil Uruguaj štyrikrát. A v roku 1983 získali svoj zaťiaľ jeden titul.
Rivalita s Argentínou
Uruguaj a Argentína držia rekord v počte odohraných zápasov medzi sebou. Od roku 1901 do teraz hrali proti sebe až 161-krát. Prvý zápas odohrali 16. mája 1901, vtedy vyhrala Argentína 3:2. Posledný zápas odohrali zatiaľ 14. októbra 2009, vtedy vyhrala Argentína 1-0.
Talmont-sur-Gironde
Talmont-sur-Gironde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Goudelancourt-lès-Berrieux
Goudelancourt-lès-Berrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Unbihexium
Unbihexium je dočasný názov zatiaľ nesyntetizovaného chemického prvku s protónovým číslom 126 a chemickou značkou Ubh.
Zaujímavý je tým, že je to možný ostrov stability.
NGC 1511
NGC 1511 je galaxia v súhvezdí Vodný had, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Západofranská ríša
Západofranská ríša je západná časť Franskej ríše, ktorú Verdunskou zmluvou roku 843 dostal Karol II. Holý. K Západofranskej ríši patrili: Neustria, Bretónsko, Flámsko, Burgundsko, Septimánia, Akvitánia a Katalánsko.
Západoeurópska únia
thumb|Logo right|thumb| Členovia  • Pridružení členovia  • Pozorovatelia  • Pridružení partneri
Západoeurópska únia bola medzinárodnou organizáciou, vojensko-politickým zoskupením 10 západoeurópskych krajín utvorené v roku 1954 reorganizáciou Bruselského paktu s perspektívou spojeneckého zväzku členských krajín vtedajších Európskych spoločenstiev so sídlom v Londýne.