cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Locutus z Borgov
Neskôr bol posádkou Enterprise zachránený a od Spoločenstva odpojený. Vo filme Prvý kontakt, ktorý chronologicky nasleduje, Picard využíva vedomosti Locutusa na zničujúci útok na hviezdnu loď Borgov. Počas ďalších udalostí vo filme sa Picard stretáva s borgskou kráľovnou, ktorá mu pripomína zážitky a pocity Locutusa. Hrozí, že bude opakovane asimilovaný.
Strúhanka
Strúhanka môže byť:
Oľga Štepanovičová
'''Prof. RNDr. Oľga Štepanovičová, CSc.''' (* 13. január 1929, Leopoldov, Slovensko – † 5. december 2003, Bratislava, Slovensko) bola známa a významná slovenská zoologička – entomologička, kandidátka vied, vysokoškolská profesorka a doktora prírodných vied.
Narodila sa roku 1929 v Leopoldove. Po skončení základnej školy pokračovala v štúdiu na gymnáziu v Hlohovci, kde maturovala v roku 1948. Po maturitách pokračovala v štúdiu na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, ktorú ukončila v roku 1952. V tom istom roku vykonala i rigorózne skúšky a získala titul RNDr. Po ukončení štúdií začína pracovať vo Výskumnom ústave agrochemickej technológie v Bratislave. Od roku 1953 sa stáva internou ašpirantkou Katedry zoológie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského. V roku 1958 sa stala kandidátkou prírodných vied. V rokoch 1957 až 1965 pracuje na Zoologickom ústave UK vo funkcii samostatnej vedeckej pracovníčky. V rokoch 1966 až 1981 viedla Katedru všeobecnej zoológie a živočíšnej fyziológie PF UK. V roku 1965 sa stala docentkou a v roku 1979 bola menovaná profesorkou entomológie. V rokoch 1969 – 1972 bola prodekankou a v rokoch 1972 – 1976 dekankou PF UK. V rokoch 1976 – 1985 zastávala funkciu prorektorky UK.
Peoria Rivermen (AHL)
thumb|Carver Arena Peoria Rivermen je profesionálny tím v ľadovom hokeji, hrajúci v American Hockey League. Mužstvo pôsobí v meste Peoria v Illinois. Domáce zápasy hrajú v aréne Quicken Carver Arena. Klub hrá v súťaži od roku 2005.
Tím pôsobí po celú dobu ako záložný celok mužstva NHL St. Louis Blues. Mužstvo s rovnakým názvom ako Peoria pôsobilo v rokoch 1996-2005 v nižšej súťaži ECHL a predtým v zaniknutej IHL.
Zoznam zámkov na Loire
thumb|center|800px|Mapka Loiry s vyznačenými zámkami
Nyírmihálydi
Nyírmihálydi je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Nyírbátori.
Má rozlohu 2548 ha a žije tu 2016 obyvateľov (2007).
Didier Dagueneau
Didier Dagueneau (* 1956 – † 17. september 2008 ) bol vinohradník a vinár z Loire ktorý sa stal kultovo známy pre jeho vína z Pouilly - Fumé. Zomrel 17. septembra 2008 pri nehode jeho ultraľahkého lietadla v regióne Cognac vo Francúzsku. Zanechal po sebe dvoch potomkov s bývalou manželkou Martine - Benjamin a Charlotte, ktorí pracujú na usadlosti a dvoch s jeho partnerkou Suzan Cremer - Aaron a Léon.
Oberhausen
Oberhausen je mesto bez okresu v Nemecku v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko vo vládnom obvode Düsseldorf. Nachádza sa na západe Porúria, 35 km severne od Düsseldorfu.
Philip Glenn Whalen
Philip Glenn Whalen, obvykle len Philip Whalen, (* 20. október 1923, Portland, Oregon, USA – † 26. jún 2002, San Francisco, Kalifornia) bol americký básnik, ústredná osobnosť sanfranciskej renesancie a hnutia Beat generation. Počas Druhej svetovej vojny slúžil v americkom letectve. Bakalár umení, zen-budhistický kňaz a ekológ sa stal predlohou pre postavu Warrena Coughlina v Kerouacovom románe „Dharmoví tuláci“.
Život a tvorba
Whalen prežil potom niekoľko rokov v Japonsku a v roku 1973 sa tam nechal vysvätiť za zenbudhistického kňaza. Odišiel pôsobiť ako lektor v stredisku zenu v San Franciscu a v Zenovom horskom stredisku vTassajara Springs v Kalifornii. Od roku 1991 až do dôchodku viedol „Zenové stredisko na Hartfordskej ulici v San Franciscu“. Mal dlhoročné problémy so zrakom. Zomrel 26. júna 2002.
Whalen písal poéziu v bítnickom štýle. Bol oceňovaný kritikmi aj svojimi kolegami básnikmi, napríklad Norman Fischer v recenzii zbierky „Overtime“ o ňom napísal: ''Všetci sme čítali Williamsa, Steinovú, Olsona, Creeleyho, Ginsbergha. Ale práve Whalenov duch, jeho humor a sloboda, jeho kompozičná odvaha, jeho ochota obsiahnuť všetko a čokoľvek, nám dali nástroje, ktoré sme potrebovali na písanie takej poézie, akú sme potrebovali písať.''
Omrviny
Omrviny môže byť:
Equus asinus
Equus asinus môže byť:
Beer
Beer môže byť:
Rocksteady
Rocksteady je hudobný žáner pochádzajúci z Jamajky, ktorý vznikol v roku 1966. Ako nasledovník ska a predchodca reggae preberá mnohé znaky práve týchto dvoch štýlov. Rocksteady má zhruba dvakrát pomalšie tempo ako ska a tradícia hovorí, že to je výsledok rekordne horúceho leta na Jamajke v roku 1966. Názov „rocksteady“ pochádza z rovnomennej pesničky Altona Ellisa, ktorá opisuje nový pomalý tanečný štýl. Prvou rocksteady nahrávkou, ktorá dosiahla medzinárodnu popularitu, sa stala pieseň „Hold Me Tight“ od amerického soulového speváka Johnnyho Nasha.
Hudobná charakteristika
Rocksteady ako hudobný žáner vychádza hlavne z jamajského ska a amerického R&B. Z rytmického hľadiska je rocksteady charakteristické prízvukom na neprízvučné doby - druhá a štvrtá doba každého taktu. Do popredia sa dostáva basa, kde sa stratil pre ska a jazz typický štýl hrania na basové nástroje, takzvaný walking bass a nahradili ho melodické linky väčšinou v pentatonických stupniciach. Sprievodná gitara v rocksteady často len zdvojuje práve basovú linku. Spolu tvoria akýsi protiklad k repetatívnemu rytmu rytmickej gitary a klávesov. Pri oboch sa používa technika skanking, kde je tón krátko po zahraní utlmený. Oproti ska sa vsak takmer vytratili dychové nástroje. Pre bicie je charakteristický takzvaný one drop rytmus, v ktorom sú všetky doby hrané na malý bubon, pričom tretia doba je zvýraznená aj basovým. Toto je zásadný rozdiel oproti R&B ci rock and rollovym bicím, ktoré používajú basový bubon najmä pri prvej dobe a tretiu nezvýrazňujú takmer nikdy. Nachádzame tu aj vplyv hry na africké kumina či buru perkusie a vplyvy latinskoamerických, hlavne kubánskych rytmov. Tie sa prejavujú hlavne pri uprednostňovaní vyklepávania pred plným úderom pri hre na malý bubon.
Množstvo textov rocksteady piesní je o láske, čo je tiež vplyv americkej soulovej hudby (napr. „Sharing You“ od Princa Bustera alebo „Queen Majesty“ od The Techniques). Takisto tu nachádzame prvé piesne s témou náboženstva, hlavne rastafariánskeho hnutia. V časoch vzniku rocksteady sa na Jamajke objavuje aj fenomén takzvaných Rude boys - chudobné vrstvy Jamajčanov, rebelujúcich proti sociálnej nerovnosti. Mnohé protesty prerástli až do pouličného násilia a to sa odrazilo aj v textoch rocksteady piesní (napr. „No Good Rudie“ od Justina Hindsa, „Rude Boy Gone A Jail“ od The Clarendonians alebo „A Message to You, Rudy“ od Dandyho Livingstona).
História
Ako mainstreamový hudobný žáner malo rocksteady aj na Jamajke len krátke trvanie, od leta 1966 do jari 1968. V tomto období chudobou skúšaní mladí ľudia z jamajského vidieka prichádzajú do Kingstonu za lepším životom a usídľujú sa v mestských getách ako Riverton City, Greenwich Town, či svetoznámy Trenchtown. Hospodárske problémy boli spôsobené hlavne získanou nezávislosťou od Veľkej Británie a s tým spojeným pretrhnutím mnohých obchodných vzťahov.
Alton Ellis, ktoreho hit „Rock Steady“ pomenoval celý žáner, je často považovaný za otca rocksteady vďaka jeho piesni „Girl I've Got a Date“. Ďalšími kandidátmi je napríklad pieseň „Take It Easy“ od Hopetona Lewisa, nahraná už v roku 1964, „Toughter Then Tough“ od Derricka Morgana či „Hold Them“ od Roya Shirleyho. Medzi hudobníkov, ktorí zohrali dôležitú úlohu pri formovaní tohotu štýlu patria napríklad aj gitarista Lynn Taitt so svojim nekonvenčným ostrým zvukom, klávesák Jackie Mittoo, bubeník Winston Grennan alebo basgitarista Jackie Jakcson. Aj napriek krátkej životnosti malo rocksteady obrovský hudobný dopad a väčšina reggae hudobníkov začínala svoju kariéru práve v rocksteady skupinách. Mnohé basové linky pôvodne vytvorené pre rocksteady piesne sa použili aj v neskorších hudobných žánroch.
Premena na reggae
Viacero faktorov ovplyvnilo premenu rocksteady na reggae v neskorých 60. rokoch. Emigrácia kľúčových hudobných producentov Jackieho Mittoa a Lynna Taitta do Kanady a zlepšenie vybavenia jamajských nahrávacích štúdií malo veľký vplyv na zvuk a celkový pocit z nových piesní. Začali sa objavovať komplexnejšie a výraznejšie basové linky, elektronické klávesy vytlačili tradičný klavír, dychové nástroje sa dostávajú ešte viac do pozadia, rytmická gitara sa začína škrabavým zvukom čoraz viac ponášať na perkusie. Do módy sa dostávajú aj čisto inštrumentálne, resp. B-verzie piesní, čo neskôr vyústi do vzniku samostatného žánru dub. Výraznou zmenou je aj rozšírenie rastafariánskeho hnutia na Jamajke. Reggae piesne sú tak menej romantické a viac politické, protestné či náboženské. Vydanie filmu The Harder They Come v hlavnej úlohe so spevákom Jimmy Cliffom či medzinárodný úspech Boba Marleyho prenieslo reggae na svetovú scénu, čo sa rocksteady nikdy nepodarilo.
Nyírparasznya
Nyírparasznya je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Mátészalkai.
NGC 1498
NGC 1498 je trojhviezda v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1784.
Suitový cyklus
Suitový cyklus patrí k najstarším hudobným tvarom. Vykryštalizoval sa v období baroka a odvtedy podliehal rôznym charakterovým a formovým zmenám. Pre suitový cyklus je charakteristické, že všetky časti sú rovnako závažné a sú k sebe priraďované na základe určitých vzťahov - striedanie tempa (pomalá, rýchla časť), charakteru, v skorších obdobiach tonálna jednota, neskôr tonálny kontrast v stredných častiach. Počet častí sa tiež menil, rozširoval od 2 do 6, niekedy i viac častí. Najbežnejšie mal 4 časti.
Suita sa vyvinula z ľudového tanca urpaaru. Urpaar bol spojením pomalého a rýchleho tanca. Pridaním ďalších častí vznikol suitový cyklus. Urpaar bol spojením pomalého a rýchleho tanca. Kryštalizácia barokového suitového cyklu sa sústredila v troch centrách: Anglicku, Nemecku a Francúzku. Kým v Anglicku a Nemecku jednotlivé časti vznikali väčšinou variačným opakovaním prvej vo Francúzku boli všetky tance odlišné. Ďalší vývoj ovplyvnil práve francúzsky typ suity, ktorý mal 4 časti:
Vývoj
V klasicizme sa suitový cyklus mení z tanečnej skladby na koncertnú. Obsahuje väčší počet kratších častí. Zaniká názov suita a nahrádza ho
V romantizme sa opäť obnovuje názov suita, ale jej obsah sa zmenil. Idey romantizmu ovplyvnili výzor suitového cyklu a vyvinulo sa viac typov cyklu:
V hudbe 20. storočia sa vyskytujú rovnaké typy suít.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červeník
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červeník v okrese Hlohovec.
Somár
náhľad|Somár náhľad|Somár Somár (zastarano alebo mimo taxonómie alebo bohemizmus: osol; lat. Asinus) je podrod rodu kôň a slovenské rodové meno niektorých (prípadne všetkých) druhov tohto podrodu. V niektorých starších systémoch mal postavenie rodu - somár (osol; lat.Asinus).
Samica sa volá somarica (kodifikovaný tvar), somárica (nekodifikovaný ale častý tvar)  alebo (skôr staršie) oslica.
Systém
Podrod somár (Asinus) v užšom zmysle:
Podrod somár (Asinus) v širšom zmysle zahŕňa aj to, čo je v iných systémoch podrod polosomár (Hemionus) - podrobnosti pozri v článku polosomár.
V dávnejšej minulosti existoval podrod somár (Asinus) v najširšom zmysle, ktorý zahŕňal aj to čo je v iných systémoch podrod polosomár, podrod zebra a podrod kvaga. Takto široko chápaný podrod nie je predmetom tohto článku.
Ján Lacko
Ján Lacko môže byť:
Doug Flach
Doug Flach (* 10. august 1970, St. Louis, Missouri, USA) je bývalý americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP vo štvorhre.
Pontoux
Pontoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bonneville
Bonneville môže byť:
Pontoux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Canso
Canso môže byť:
Vladimír Levársky
Do roku 1991 bol na gymnáziu učiteľom matematiky a geografie. Potom sa začal venovať podnikaniu. Nastúpil do stavebnej firmy, kde mal na starosť svetlá. Po niekoľkých rokoch sa osamostatnil a založil si vlastnú firmu OMS, ktorá sa špecializuje na výrobu a dizajn svietidiel. V súčasnosti je spoločnosť OMS s ročným obratom 65 miliónov jednotkou na trhu v strednej a východnej Európe.
Montford Bridge
thumb|Montford Bridge Montford Bridge je sídlo v anglickom grófstve Shropshire.
Leží na rieke Severn neďaleko mesta Shrewsbury. Väčšina obce sa nachádza v okrsku Montford, menšia časť sa nachádza v okrsku Bicton. Dedinou prechádzala cesta A5, od roku 1992 prechádza po moste Montford Bypass Bridge, nachádzajúci sa vedľa dediny. Najvýznamnejšou pamiatkou obce je rovnomenný most Montford Bridge, ktorý je známy ako prvý mostný návrh britského inžiniera Thomasa Telforda. Most bol postavený v rokoch 1790 – 1792 z červeného pieskovca z Nesscliffe Hill. Má tri murivové eliptické oblúkové rozpätia, dve s dĺžkou a hlavné s dĺžkou. Výstavba stála 5800 libier.
Alogický
Alogický (gr.) je nelogický, odporujúci logickým zákonom.
Le Rouret
Le Rouret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1448
NGC 1448 je galaxia v súhvezdí Hodiny, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 14. decembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Nyírpazony
Nyírpazony je veľká obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v okrese Níreďháza.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Dubki
Dubki (po rusky) alebo Tupka (po estónsky) je malá ruská exkláva v Estónsku. Je administratívnou súčasťou Pskovskej oblasti a okresu Pskov. Má rozlohu 1 km², geografická poloha územia je: 57° 59' s. g. š., 28° 29' v. g. d.
Jiří Dienstbier (1937)
Jiří Dienstbier, Dr. h. c.  (* 20. apríl 1937, Kladno – † 8. január 2011, Praha ) bol český politik, novinár a disident. V rokoch 1989 až 1992 bol česko-slovenským ministrom zahraničných vecí a podpredsedom federálnej vlády, od roku 2008 bol senátorom za volebný obvod Kladno.
Dubki
Malá obec, ktorá je teritoriálnou súčasťou Ruskej federácie, leží na západnom brehu Pskovského jazera (po estónsky Pihkva järv), severne od mesta Värska. Územie exklávy vytvára polostrov vybiehajúci do jazera, zo západu je na súši obklopená územím Estónska a z východu jeho teritoriálnymi vodami. Nemá suchozemské spojenie s materským štátom. V rokoch 1920 až 1944 bola obec súčasťou Estónska, regiónu Setumaa. V roku 1944 bola pričlenená k teritóriu Ruskej SFSR.
Jiří Dienstbier (1937)
Životopis
Ešte ako študent vstúpil v roku 1958 do Komunistickej strany Česko-Slovenska. V rokoch 1958 – 1969 pracoval ako redaktor a komentátor Československého rozhlasu, bol spravodajcom v západnej Európe, na Ďalekom východe a v Spojených štátoch.
V šesťdesiatych rokoch sa zúčastnil demokratizačného procesu („Pražská jar“) a v čase sovietskej okupácie Česko-Slovenska sa postavil proti nej. Preto bol vylúčený z KSČ a prepustený z rozhlasu.
V roku 1977 sa stal Dienstbier jedným z prvých 250 signatárov Charty 77 a v rokoch 1979 a 1985 bol jej hovorcom. Bol aj jedným zo zakladajúcich členov Výboru na obranu nespravodlivo stíhaných a podieľal sa na vydávaní samizdatov. Z týchto dôvodov bol v rokoch 1979 – 1982 vo väzení a neskôr mohol vykonávať iba podradné manuálne práce.
Po vzniku Občianskeho fóra (OF) v novembri 1989 sa nakrátko stal hovorcom jeho koordinačného centra. Už v decembri bol vymenovaný za ministra zahraničných vecí. Do rozdelenia ČSFR bol podpredsedom vlády a poslancom Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia za OF, neskôr za Občianske hnutie.
V rokoch 1998 – 2001 bol zvláštnym spravodajcom Komisie pre ľudské práva OSN pre Juhosláviu, Bosnu a Hercegovinu a Chorvátsko. V roku 2000 neúspešne kandidoval do Senátu.
V senátnych voľbách v roku 2008 bol zvolený ako nestraník na kandidátke ČSSD do Senátu za volebný obvod Kladno. Bol predsedom senátneho Výboru pre zahraničné veci, obranu a bezpečnosť.
Rodina
Bol štyrikrát ženatý, jeho štvrtou manželkou bola Jiřina Dienstbierová. Jeho syn Jiří je taktiež politikom. Mal aj tri dcéry (Moniku, Kristínu a Ivetu, ktorá zomrela v roku 1998).
Fenioux (Charente-Maritime)
Fenioux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Phil Lynott
Philip Parris Lynott [vyslov: lajnot ] (* 20. august 1949, West Bromwich, Staffordshire, Anglicko – † 4. január 1986, Salisbury, Wiltshire, Anglicko) bol írsky spevák, inštrumentalista, skladateľ a zakladajúci člen rockovej formácie Thin Lizzy. Bol známy svojím osobitým brnkadlovým štýlom hry na basgitare a svojím nápaditým prínosom do textov vrátane príbehov z robotníckej triedy a mnohých postáv čerpaných z osobných vplyvov a keltskej kultúry.
Mladosť
Lynott sa narodil v nemocnici Hallam Hospital vo West Bromwichi a bol pokrstený v kostole svätého Eduarda v Birminghame. Bol synom Írky Philomeny Lynottovej a Guyanca Cecila Josepha Parrisa. Neskôr sa dvojici narodila jeho sestra Jeanette (* 1951), ktorá išla na adopciu, a pár sa rozišiel. Neskôr sa Lynottovej matke narodil jeho brat James Arthur (* 1952), ktorého ako jeho sestru dala tiež na adopciu. Pri Philipovi odolala tlaku dať ho na adopciu a do jeho štyroch rokov ho vychovávala v štvrti Moss Side metropolitného okresu Manchester.
Z dôvodu rasizmu a zmiešanej rasy Philomena poslala Phila žiť k jeho starým rodičom, Frankovi a Sarah Lynottovým, do štvrti Crumlin v Dubline. Tu strávil šťastné detstvo, navštevoval školu Scoil Colm CBS a neskôr vyštudoval technickú fakultu Clogher Road Community College.
Ako šestnásťročný chodil s Carole Stephenovou, ktorej sa v roku 1968 narodil ich syn. Pár sa rozišiel a keďže Carole ešte navštevovala školu, bola nútená dať svoje dieťa na adopciu. V roku 2003 sa Macdaragh Lambe dozvedel, že Lynott bol jeho biologickým otcom a potvrdila to aj Lynottova matka, Philomena, v novinovom rozhovore v júli 2010.
Lynott mal ambície študovať architektúru, no v roku 1967 sa stal učňom montérom a sústružníkom v zlievarni Tonge and Taggart. Nenávidel toto povolanie a s podporou matky s ním po pár týždňoch skončil.
Začiatky
Lynott sa dostal k hudbe prostredníctvom zbierky nahrávok svojho strýka Timothyho a ovplyvnili ho Tamla Motown a The Mamas & the Papas. V roku 1965 sa ako hlavný spevák pripojil k svojej prvej skupine, The Black Eagles, a hral populárne cover verzie v miestnych kluboch v okolí Dublinu. Na Scoil Colm CBS sa kamarátil s Brianom Downeym, ktorý bol neskôr presvedčený, aby sa pridal ku skupine Liffey Beats.
Lynott potom opustil dom svojej rodiny a presťahoval sa do bytu v Clontarfe, kde sa nakrátko stal členom skupiny Kama Sutra. Práve v tejto skupine sa naučil svoje frontmanské schopnosti a prišiel na to, ako komunikovať s publikom. Na začiatku roka 1968 sa spojil s basgitaristom Brendanom „Brushom“ Shielsom a vytvorili Skid Row. Downeyho nezaujímala Shielsova ponuka stať sa bubeníkom, takže táto pozícia pripadla Noelovi Bridgemanovi. Skupina podpísala zmluvu s Tedom Carrollom, ktorý neskôr spravoval Thin Lizzy, a odohrala množstvo cover verzií vrátane „Eight Miles High“, „Hey Jude“ a niekoľko piesní od Jimiho Hendrixa. Pretože Lynott v tomto bode svojej kariéry nehral na žiadny nástroj, namiesto toho manipuloval so svojím hlasom cez echo box počas inštrumentálnych sekcií. Pri vystúpeniach si natieral pod oči leštidlo na topánky, aby na seba upozornil, v čom neskôr pokračoval.
Napriek zvýšenému úspechu a vydaniu singla „New Faces, Old Places“ sa Shiels začal znepokojovať Lynottovou tendenciou spievať mimo tónu. Potom zistil, že problém bol s Lynottovými tonzilami, a tak si Phil vzal zotavovaciu dovolenku. V čase, keď sa zotavil, sa Shiels rozhodol prevziať hlavný spev a zredukovať Skid Row na trojčlennú zostavu. S pocitom viny za to, že efektívne vyhodil jedného zo svojich najlepších priateľov, naučil Lynotta hrať na basgitare, pričom si myslel, že bude ľahšie ho naučiť na nej ako na šesťstrunovej gitare.
Lynott a Downey dali rýchlo dohromady novú skupinu s názvom Orphanage s gitaristom Joeom Stauntonom a basgitaristom Patom Quigleym. Hrali zmes pôvodného materiálu spolu s cover verziami skladieb Boba Dylana, Free a Jeffa Becka. Lynott sa stále učil hrať na basgitaru a obmedzil sa na občasnú rytmickú gitaru popri speve.
Thin Lizzy
náhľad|Phil Lynott v roku 1972 Na prelome rokov 1969 a 1970 v Dubline spoluzakladal skupinu Thin Lizzy. Lynott v skupine pôsobil ako hlavný spevák a basgitarista. Prvý veľký hit skupiny sa volal „Whiskey in the Jar“ a dostali sa s ním po prvýkrát do televízie, konkrétne do britskej relácie Top of the Pops. Medzinárodný úspech mala aj skladba „The Boys Are Back in Town“. Dňa 4. septembra 1983 so skupinou odohral posledný koncert na festivale Monsters of Rock v Norimbergu.
Poézia
Prvá básnická kniha Phila Lynotta, Songs for While I’m Away, bola vydaná v roku 1974. Obsahovala 20 básní, ktorými boli všetky texty z piesní Thin Lizzy, okrem jednej s názvom „A Holy Encounter“. Z knihy sa vytlačilo iba 1 000 kópií. V roku 1977 vyšiel druhý zväzok s názvom Philip.
Sólová kariéra a Grand Slam
V júli až auguste 1983 odohral 14 švédskych koncertov s Brianom Downeym, Johnom Sykesom, Markom Stanwayom a Doishom Nagleom ako The Three Musketeers. Na začiatku roka 1984 založil projekt Grand Slam. Pri skúšaní v E’ZEE Studios na severe Londýna si koncom mája vyslúžil titul Sergeant Rock, čo je odkaz na jeho takmer suverénnu prísnosť a oddanosť drilu pri skúšaní namiesto pochodových čižmičiek a lesklých gombíkov na tunike. Skupina odohrala svoj posledný koncert 7. decembra 1984 v The Royal Standard vo Walthamstowe a krátko nato skončila.
V roku 1985 Lynott zaznamenal konečný úspech v rebríčkoch so skladbou „Out in the Fields“, na ktorej spolupracoval s Moorom. Niekoľko týždňov pred smrťou vyšiel jeho posledný singel „Nineteen“ a zúčastnil sa posledných rozhovorov, kde zverejnil svoje možné plány pre blízku budúcnosť, ako viac práce s Moorom a dokonca aj možnosť reformovania skupiny Thin Lizzy, o čom predtým súkromne diskutoval s Gorhamom. V roku 1985 nahral nejaký materiál s Archerom, Lewisom a členmi the News, ktorý však nevyšiel.
Osobný život
Od svojich 21. narodenín partnersky spolužil s o dva roky mladšou novinárkou Gale Barberovou z Belfastu. V roku 1973 sa pár presťahoval do bytu vo Wellback Mansions a v roku 1976 do dvojspálňového bytu v Embassy House v londýnskej štvrti West Hampstead.
Koncom 70. rokov 20. storočia sa delil o dom s waleským fotografom Chalkiem Daviesom na Anson Road v londýnskej štvrti Cricklewood neďaleko Gladstone Parku. V dome často trávili čas ľudia z miestnej punkovej komunity ako Steve Jones, Paul Cook, Bob Geldof, Bebe Buellová, Sid Vicious a Nancy Spungenová. V roku 1978 tu tiež vznikla známa fotografia Sida a Nancy na toalete.
Dňa 14. februára 1980 sa oženil s Caroline Crowtherovou, dcérou britského komika Leslieho Crowthera, s ktorou mal dcéry Sarah (* 1978) a Cathleen (* 1980). Spoznal ju, keď koncom 70. rokov pracovala pre Tonyho Brainsbyho. Po narodení Cathleen sa prisťahovali do sídla Glen Corr v townlande Quarry dublinskej štvrti Howth. Tu choval aj svojho nemeckého ovčiaka Gnashera, ktorému dal meno podľa postavy z obľúbeného britského komiksového stripu Dennis the Menace and Gnasher. Neskôr sa Lynott začal častejšie zdržiavať v sídle Pagoda House v Kew. V máji 1984 sa s manželkou odlúčili a ona si so sebou vzala aj ich dve dcéry.
Hoci sa Lynott prirovnával k pinte Guinnessu, bol milovníkom piva Smithwick's. Jeho priateľ Jim Fitzpatrick uviedol, že jeho najobľúbenejším jedlom bol hovädzí Stroganov.
Smrť
náhľad|Hrob Phila Lynotta v roku 2007 Na Prvý sviatok vianočný 1985, vo svojom dome v Kew, Lynott upadol po predávkovaní heroínom s vážnou infekciou obličiek a pečene do bezvedomia. Objavila ho tam matka Philomena a zavolala jeho odcudzenej manželke Caroline. Potom, čo ho Caroline, ktorá žila v meste Bath, odviezla na drogovú kliniku do Clouds House v East Knoyle, blízko Shaftesbury, lekári odporučili prevoz na jednotku intenzívnej starostlivosti do salisburskej nemocnice. Tu mu diagnostikovali sepsu. Aj keď sa spamätal natoľko, že sa mohol porozprávať so svojou matkou, na začiatku nového roka sa jeho stav zhoršil a musel ísť na ventiláciu. Dňa 4. januára 1986 dopoludnia zomrel vo veku 36 rokov na zlyhanie srdca a zápal pľúc po ôsmich dňoch strávených v kóme.
Lynottov pohreb sa konal 9. januára 1986 v Kostole svätej Alžbety v Richmonde a zúčastnila sa ho väčšina bývalých členov Thin Lizzy, po ktorom 11. januára nasledovala druhá bohoslužba vo farskom kostole v Howth. Phil Lynott je pochovaný na cintoríne svätého Fintana v Sutton North.
Pocta umelcovi
V roku 1997, jedenásť rokov po Lynottovej smrti, boli obe jeho básnické knihy zlúčené do jedného zväzku, opäť s názvom Songs for While I’m Away. Toto vydanie obsahovalo ilustrácie Tima Bootha a Jima Fitzpatricka a pôvodné úvody od Petra Fallona a Johna Peela. náhľad|Socha Phila Lynotta pred barom Bruxelles na Harry Street v [[Dubline]] Dňa 19. augusta 2005 odhalili Philovi Lynottovi na Harry Street, pri jeho obľúbenej ulici Grafton Street, v Dubline sochu. Autorom sochy je Paul Daly. O deň neskôr sa na jeho počesť uskutočnil koncert, na ktorom vystúpil okrem iných aj jeho niekdajší spoluhráč Gary Moore.
Dňa 17. decembra 2020 na dome, ktorý sa nachádza na ulici Leighlin Road v dublinskej štvrti Crumlin a kde Lynott v detstve žil, na jeho počesť odhalili plaketu dublinskej mestskej rady. Odhalenia sa zúčastnili Niall Stokes (autor publikácie Phil Lynott: Still in Love with You), Cllr. Vincent Jackson, Peter Lynott (Lynottov strýko), Emer Reynoldsová (režisérka filmu Phil Lynott: Songs for While I’m Away) a súčasní majitelia domu Donna O'Reillyová a Don Sweeney.
Dokumentárny film Phil Lynott: Songs for While I’m Away obsahujúci rozhovory s ľuďmi, ktorí Lynotta poznali a spolupracovali s ním, a niektorými z jeho obdivovateľov, ako je napríklad Adam Clayton zo skupiny U2, vyšiel v roku 2020. náhľad|Busta Phila Lynotta vo West Bromwichi Na počesť nedožitých 72. narodenín Phila Lynotta bola v rodnom meste speváka, West Bromwichi, odhalená jeho busta. Autorom busty je Luke Perry.
Hudobný štýl a vybavenie
náhľad|Lynottova [[Fender Precision Bass so zrkadlovým pickguardom]] Po odchode zo skupiny Skid Row si Lynott zaobstaral svoju prvú basgitaru od Roberta Ballagha a Brush Shiels mu dával lekcie hry na basgitare. Keď začal pôsobiť v skupine Thin Lizzy, kúpil si basgitaru Fender Jazz Bass od Brusha Shielsa. Na začiatku kariéry skupiny používal Ampeg Dan Armstrong Lucide Bass, vrátane dvojitého zosilňovača Rickenbacker. Jeho signatúrnym nástrojom bola čierna basgitara Fender Precision Bass vybavená zrkadlovým pickguardom, ktorý často používal na pódiu a vo videách. V neskoršej etape kariéry Thin Lizzy a neskôr používal basgitaru Ibanez Roadster RS900. Keď pôsobil v superskupine The Greedies vystupoval s basgitarou Yamaha BB1024X.
Pri hre na basgitaru vždy používal útočný štýl s brnkadlom, pričom uprednostňoval osminové noty alebo trioly. Jeho basové linky boli počuť v popredí a na vrchu taktu, čo signalizovalo „postrčovací“ akord zahraný mierne pred prvým úderom nasledujúceho taktu.
Lynott napísal väčšinu textov skupiny Thin Lizzy a často ich spresňoval až do poslednej minúty, keď boli vokály pripravené na nahrávanie. Predstavil v nich rôzne témy a postavy, ktoré čerpal z keltského dedičstva írskej histórie.
Spevácky štýl Lynotta vyčlenuje z hard rockových hudobníkov so zdanlivo ležérnym zmyslom pre nekonvenčné frázy „bližšie k folku alebo džezu“.
Yggdrasil
thumb|Yggdrasil na islandskom rukopise zo 17. storočia Yggdrasil je v severskej mytológii svetový strom, večne zelený jaseň, ktorý je obrazom celého kozmu.
Pravica
Pravica môže byť:
Nyírpilis
Má rozlohu 1634 ha a žije tu 851 obyvateľov (2007).
Zámok Chenonceau
vpravo|náhľad|Zámok Chenonceau Chenonceau je zámok situovaný cca  juhozápadne od Paríža, neďaleko sútoku riek Cher a Loira. Stojí na mieste pôvodného vodného mlyna, ktorý bol v rokoch 1513 – 1521 nahradený zámkom. V rokoch 1556 – 1559 boli pristavené mostné oblúky, ktoré zámok spojili s druhým brehom rieky. Na oblúkoch je teraz umiestená dvojpodlažná galéria, kedysi využívaná ako obľúbené miesto spoločenských stretnutí francúzskej aristokracie. Túto prístavbu pravdepodobne iniciovala Katarína Medicejská.
Zámok šiestich žien
Zámok je niekedy nazývaný „zámok šiestich žien“, pretože bol postupne vo vlastníctve šiestich žien.
Gordon Willard Allport
Gordon Willard Allport (* 11. november 1897, Montezuma, Indiana, USA – † 9. október 1967, Cambridge, Massachusetts) bol americký psychológ; ovplyvnil utváranie humanistickej psychológie.
Nadväzoval na Wilhelma Sterna a personalizmus.
Odmietal psychoanalytický pohľad na osobnosť na strane jednej a behavioristický na strane druhej s tým, že "prvý ide veľmi do hĺbky a druhý veľmi málo". Uznával rolu minulosti na formovaní osobnosti, odmietal však preceňovanie dávnych detských zážitkov a veril v to, že rozhodujúci pre správanie je aktuálny sociálny kontext jedinca. Zvláštnu pozornosť venoval problematike hodnôt (začal používať škály), vlastnosti (známe je jeho rozlišenie kardinálnych, hlavnych a sekundárnych vlastností) či predsudkov (zaviedol v tejto súvislosti pojem obetný baránok). Bol 11. najcitovanejším psychológom v 20. storočí.
13. storočie
13. storočie je storočie, ktoré trvalo od roku 1201 do roku 1300.
1. tisícročie | 2. tisícročie | 3. tisícročie 11. storočie | 12. storočie | '''13. storočie''' | 14. storočie | 15. storočie | 16. storočie
0. roky | 10. roky | 20. roky | 30. roky | 40. roky
50. roky | 60. roky | 70. roky | 80. roky | 90. roky
Crewe
Crewe môže byť:
Filozofická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove
Filozofická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove je jednou z 8 fakúlt Prešovskej univerzity. Pôvodne bola súčasťou Filologickej fakulty Vysokej školy pedagogickej v Bratislave, ktorá spočiatku sídlila v Košiciach. Súčasťou univerzity v Prešove je od januára 1997, kedy bola spoločne s ďalšími fakultami v Prešove oddelená od Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
História
Filozofická fakulta Prešovskej univerzity, ktorá vznikla pred polstoročím na báze transformovanej Filologickej fakulty Vysokej školy pedagogickej v Bratislave so sídlom najprv v Košiciach a neskôr v Prešove, je druhá najstaršia filozofická fakulta na Slovensku. Spolu s košickou lekárskou fakultou vytvorila v roku 1959 základ Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Filozofická fakulta bola jej súčasťou až do 1. januára 1997, keď prešovské fakulty UPJŠ založili Prešovskú univerzitu.
História filozofovania v Prešove
Filozofia a filozofovanie majú v Prešove dlhú tradíciu, na ktorú nadväzuje v súčasnosti Inštitút filozofie a etiky Filozofickej fakulty PU v Prešove. Táto tradícia sa viaže predovšetkým na "prešovskú školu," čo je pomenovanie používané pre evanjelické kolégium v Prešove, ktoré vzniklo v roku 1667 a s prestávkami v rozličných podobách fungovalo až do polovice 20. storočia. Na evanjelickom kolégiu v Prešove počas jeho trvania pôsobili napríklad Ján Bayer (1630-1686), Izák Caban (1638-1707), Eliáš Ladiver (1633-1686), neskôr Ján Karlovský (1721-1794), Žigmund Karlovský (1772-1821), Michal Greguš (1793-1838), Andrej Vandrák (1807-1884) a v prvej polovici 20. storočia tu pôsobili napríklad Ján Koreň (1887-1969), Jaromír Červenka (1903-1988), Stanislav Felber (1905-1956), Ján Mikleš (1911-1997) a mnohí ďalší.
Štúdium
Filozofická fakulta (FF) Prešovskej univerzity v Prešove zabezpečuje vysokoškolské vzdelávanie v odbore učiteľstvo akademických a výchovných predmetov v rôznych kombináciách i v študijných programoch neučiteľského štúdia zameraných na humanitné disciplíny, v dennej aj externej forme štúdia. Fakulta poskytuje vysokoškolské vzdelávanie v troch stupňoch: bakalárskom, magisterskom aj doktorandskom. Má právo udeľovať, na základe vykonania rigoróznych skúšok, titul PhDr. a vo viacerých odboroch uskutočňovať habilitačné konania i konania na vymenovanie profesorov. Fakulta vytvára podmienky aj pre medziodborové štúdium.
Pedagogickú prípravu študentov zabezpečujú vysokoškolskí učitelia, pôsobiaci na vedecko-pedagogických pracoviskách FF PU, inštitútoch:
Veda a výskum
Vysokoškolskí učitelia FF PU sa zapájajú do riešenia vedecko-výskumných úloh v rámci základného a aplikovaného výskumu, predovšetkým formou rôznych grantových projektov. Vedecký výskum má často multidisciplinárny charakter, pričom sa orientuje na humanitné a spoločenskovedné disciplíny, najmä na oblasť literárnej vedy, slovenského jazyka, literatúry a kultúry, všeobecnej jazykovedy a detskej reči, jazyka, literatúry a kultúry slovanských jazykov (ruština, ukrajinčina a iné), literatúry a kultúry neslovanských jazykov (angličtina, nemčina, francúzština), literatúry a kultúry klasických jazykov, jazykových a literárnych kontaktov, teórie a praxe preklad (jazykoveda)prekladu a tlmočenia, filozofie, etiky, sociálnej práce, kulturológie, estetiky, politológie, dejín, psychológie a pod. Okrem jednotlivých katedier a inštitútov participujú na vedeckom výskume aj špecializované pracoviská ako fonetické laboratórium pri Inštitúte slovakistických, mediálnych a knižničných štúdií, psychologické počítačové laboratórium pri Inštitúte psychológie a tiež Lingvo-kulturologické prekladateľsko-tlmočnícke centrum excelentnosti a Centrum bioetiky UNESCO.
Vedecko-pedagogické pracoviská FF PU spolupracujú so slovenskými univerzitami, ústavmi Slovenskej akadémie vied a s inými výskumnými ústavmi, ako sú napríklad Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie, Múzeum školstva a pedagogiky, Výskumný ústav práce, sociálnych vecí a rodiny v Bratislave, Múzeum ukrajinsko-rusínskej kultúry SNM vo Svidníku a iné.
Filozofická fakulta rozvíja rôzne formy medzinárodnej pedagogickej a vedecko-výskumnej spolupráce s viacerými renomovanými partnermi nielen v okolitých štátoch, ale i so známymi univerzitami v Európe a na iných kontinentoch, ako napríklad Masarykova univerzita v Brne, Karlova univerzita v Prahe, Juhočeská univerzita v Českých Budějoviciach, Univerzita Palackého v Olomouci, Univerzitu Loránda Eötvösa v Budapešti, Katolícka univerzita P. Pázmánya v Piliscsabe, Univerzita v Szegede, Univerzita F. Schillera v Jene, Univerzita E. Karlsa v Tübingene, Univerzita K. Franzensa v Grazi, Univerzita Blaisa Pascala v Clermont-Ferrand, Univerzita Paris-Est Marne-la-Vallée v Paríži, Univerzita v Poitiers, Univerzita v Artois, Univerzita v Alcale, Univerzita v Zaragoze, Univerzita v Boltone a v Cambridge, Univerzita v Oulu vo Fínsku, Univezita Dalarna a Univerzita v Linkopingu vo Švédsku, Ankarská univerzita v Ankare a ďalšie univerzity v Poľsku, Bulharsku, Rusku, Bielorusku a na Ukrajine.
Na základe bilaterálnych zmlúv s partnerskými inštitúciami uskutočňuje FF PU v rámci rôznych medzinárodných programov študijné pobyty učiteľov a študentov v zahraničí. Fakulta udržiava intenzívne kontakty aj s inštitúciami zameriavajúcimi sa na oblasť medzinárodnej spolupráce, ako napr. Slovenská akademická asociácia pre medzinárodnú spoluprácu, SAIA, Fulbright Commision, Civic Education Project, Open Society Fund, Vzdelávacia Nadácia J.Husa, Britská rada, DAAD, USIS. Spolupracuje aj s mnohými zastupiteľskými úradmi a zahraničnými kultúrnymi inštitúciami, ako napr. Francúzsky inštitút pri Francúzskom veľvyslanectve, Francúzska Aliancia, Association Jan Hus (Francúzsko), Pro Helvetia a i.
Kareta obrovská
V dospelosti sú jej jedinými nepriateľmi väčšie druhy žralokov (najmä žralok tigrí) a človek, pred ktorým je však zvyčajne ako ohrozený druh chránená - je napríklad na zozname Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín. Ľudia jej však škodia aj neúmyselne, či už znečistením, alebo pri rybolove, kedy často uviazne v sieti s rybami. Korytnačie mláďatá sú navyše ohrozované aj niektorými zvieratami, napríklad morskými cicavcami a krabmi. Vajcia kladie do piesku, aby boli lepšie chránené pred predátormi.
Alogizmus
Alogizmus (gr.) môže byť:
Rock
Rock alebo rok je druh populárnej hudby, ktorý sa ako vymedzený hudobný žáner prvýkrát objavil koncom 50. rokov 20. storočia v Spojených štátoch amerických. Predovšetkým vo Veľkej Británii a v U.S.A. sa od 60. rokov z neho začali vyčleňovať rôzne štýly, ako sú hard rock, blues rock, acid rock, punk rock, heavy metal a pod. Korene má v rokenrolových kapelách 40. a 50. rokov, ktoré kombinovaním blues, rhythm and blues a country music vytvorili nový hudobný štýl s výraznými vokálmi, charakteristický používaním elektrických gitár, basgitár a bicích. Rocková hudba je tiež vo veľkej miere ovplyvnená elektrickým blues, folkom, jazzom a vážnou hudbou (hlavne progresívny rock).
Priekopníci rock and rollu ako Elvis Presley, Chuck Berry, Bill Haley, Jerry Lee Lewis, Buddy Holly, Bo Diddley, Gene Vincent, The Everly Brothers, Carl Perkins a Little Richard vytvorili rokenrolovú šablónu, ktorej sa hudobníci držia do dnešných dní. Počas každého desaťročia umelci imitovali typický zvuk prvých rockerov, niektorí len ďalej rozvíjali a posúvali definíciu žánru, niektorí kompletne prekročili uzavreté hranice žánru.
Rockoví hudobníci si vybudovali rozsiahlu poslucháčsku základňu, čo viedlo ku kultúrnym a spoločenským zmenám, ktoré sa zhmotnili v subkultúrach mládeže, medzi ktoré patrili Mods a rockers vo Veľkej Británii, a hnutie hippies v Spojených štátoch. V 70. rokoch sa objavila subkultúra punkerov, z ktorej sa neskôr vyprofilovali subkultúry goth a emo. K rockovej hudbe patrí tiež neoddeliteľne tradičná folková protestná pieseň, vďaka čomu sa rock spája so spoločenskými a politickými zmenami, ako sú zmena postoja voči drogám či rasizmu; býva tiež vnímaný ako revolta voči zavedeným autoritám, konzumerizmu a konformizmu.
Charakteristické znaky
thumb|left|Americká skupina [[Red Hot Chili Peppers na fotografii z roku 2006: zostavu tvorí kvarteto hudobníkov (zľava doprava: basový gitarista, sólový spevák, bubeník a gitarista).]] Charakteristický zvuk rockovej hudby, tradične postavený na zosilnených elektrických gitarách, sa ustálil v súčasnej forme v priebehu 50. rokov 20. storočia, kedy ho spopularizovali rokenrolové kapely ovplyvnené gitaristami elektrického blues. Zvuku elektrickej gitary v rockovej hudbe obyčajne sekunduje elektrická basová gitara, ktorú ako prví začali používať džezoví muzikanti tohto obdobia, spoločne s bicou súpravou, ktorá pozostáva z bubnov a činelov. Túto trojicu základných nástrojov nezriedka dopĺňajú ďalšie inštrumenty, predovšetkým klávesové nástroje ako klavír, Hammondov organ a syntetizátory. Inštrumentálna kompozícia rockovej hudby je silne ovplyvnená bluesovými skupinami (na prvom mieste je sólová gitara, potom ďalší akordový nástroj, basgitara a bicie). Skupina hudobníkov sústreďujúcich sa na rockovú muziku sa nazýva rocková skupina a obyčajne pozostáva z troch (power trio) až piatich členov. Najčastejšie tvorí rockovú skupinu kvarteto, pozostávajúce zo speváka, sólového gitaristu, basového gitaristu a bubeníka. Súčasťou rockových kapiel býva tiež klavirista, či iný inštrumentalista.
V hudobnej rovine je rock tradične postavený na jednoduchých nesynkopických rytmoch v 4/4 metre a opakujúcom sa backbeate hranom na malom bubne v druhej a štvrtej dobe. Melódie sa odvodzujú zavše zo starších modálnych stupníc, predovšetkým z dórskeho a mixolýdického módu, ako aj z durových a molových módov. Harmonická zložka býva v rozmedzí od kvintakordu až po čistú kvartu a čistú kvintu a nesúzvučné harmonické progresie. Rockové piesne sa začali koncom 50. rokov, a najmä od polovice 60. rokov, držať štruktúry sloha-refrén odvodenej z blues a ľudovej hudby, avšak medzi kapelami existujú aj značné výnimky z tohto pravidla. Hudobní kritici podtrhávajú eklektizmus a štylistickú rozmanitosť rockovej hudby. Vďaka svojej zložitej histórii a tendencii vypožičiavať si z iných hudobných žánrov a kultúrnych foriem, je veľmi ťažké rock „charakterizovať ako jednotný súbor pevne vymedzených vyjadrovacích prostriedkov“.
Motívy textov
thumb|right|Jednoduchá melodická sekvencia 4/4 pre bicie typická v rockovej hudbe. Na rozdiel od väčšiny dovtedajších štýlov populárnej hudby sa rockové texty zaoberajú okrem romantickej lásky širokým spektrom tém, medzi ktoré patria sex, rebélia voči zavedenému poriadku (establishentu), sociálna kritika či každodenné problémy jednotlivca. Takúto tematiku čerpali umelci z viacerých zdrojov, medzi ktoré patria napríklad tradičná fúzia pouličnej a džezovej hudby Tin Pan Alley, ľudová hudba a rhythm and blues. Hudobný publicista Robert Christgau charakterizuje rockové texty ako „svieže médium“ s jednoduchou slovnou zásobou a opakujúcimi sa refrénmi, a tiež tvrdí, že ťažisková úloha rocku spočíva „v hudbe, či všeobecnejšie povedané, v hluku.“ Veľkú väčšinu hudobníkov v rockovej hudbe tvoria bieli muži zo strednej triedy, ktorí si osvojili hudobné formy černošskej muziky, aby ho hrali pre biele a prevažne mužské publikum. V dôsledku toho sa názory tejto skupiny pretavili do hudby i textov rockových skupín.
Vizuálne prvky
thumb|Maskot anglickej heavymetalovej skupiny [[Iron Maiden, Eddie, je neoddeliteľnou súčasťou pódia pri živých vystúpeniach.]] Neoddeliteľnou súčasťou populárnej hudby je aj vizuálna stránka, čo platí aj pre rock. Obaly albumov, vystúpenia na pódiu, kostýmy kapely, logá a videoklipy sú takmer rovnako dôležité, ako hudba samotná, no len zriedkakedy sú prednejšie než hudobná tvorba. Z každého diela je teda možné získať množstvo dojmov; rock z hľadiska umeleckej formy je veľmi široký pojem, keďže mu nedominuje len jeden vyjadrovací prostriedok. Kým maľba má vizuálnu podobu, symfónia zvukovú, v rockových kapelách sa zvuková podoba spája s vizuálnou (obal albumu, vystúpenie na pódiu, oblečenie atď).
Podľa Varvatosa, najvýraznejším poznávacím prvkom rockovej módy sú vlasy. Dlhé či divoko učesané vlasy symbolizujú protisystémový, vyvrheľský postoj a identifikujú svojho nositeľa ako súčasť rokenrolovej kontrakultúry. V 70. rokoch, keď sa rock začal štiepiť na rôzne odnože, vzniklo množstvo rôznych typov účesov: glamrockeri sa hrdili dlhými strapatými alebo natupírovanými vlasmi, iní umelci ovplyvnení Bobom Marleym zase nosia dredy, punkeri sú typickí svojim špicatým zostrihom a čírami, a metalisti sú známi svoji dlhočižnými vlasami. Veľmi dôležitou súčasťou je tričko s potlačou, pomocou ktorého fanúšikovia vyjadrujú podporu svojim obľúbencom, a taktiež týmto spôsobom dávajú najavo čo-to o svojej osobnosti. Zväčša bývajú ozdobené logom kapely, tiež bývajú vyobrazené obálky albumov či členovia kapiel, prípadne obsahujú nejaké oznámenie. Džínsy u rockerov nikdy nestratili obľubu: začali sa nosiť už v prvopočiatkoch rokenrolu v 50. rokoch; rifľové bundy či vesty sú poznávacím znamením rockerov vo všeobecnosti. Koncom 60. rokov a v priebehu 70. sa veľkej obľube tešili tzv. nohavice do „zvonu“, v 80. rokoch boli pre zmenu populárne klasické, obtiahnuté levisky, ktoré sa v posledných rokoch opätovne vracajú do módy.
Medzi ďalšie typické prvky rockovej módy možno zaradiť rôzne druhy klobúkov a čižiem, slnečné okuliare, šatky, či kožené oblečenie. Srdcovou záležitosťou mnohých rockerov je tiež pánsky oblek: kabát, sako, nohavice, vesta a kravata patria medzi obľúbené kúsky mnohých generácií hudobníkov i fanúšikov. Obľúbené je takisto vojenské oblečenie: maskáčové nohavice, kraťase i tričká, vojenské topánky (kanady) či nábojové pásy. Takýto štýl je síce najobľúbenejší u fanúšikov heavy metalu, no obnosené vojenské kúsky si nachádzajú miesto u rockerov všetkých štýlov už od 60. rokov.
Subkultúry
V priebehu histórie rockovej hudby si rôzne odnože rocku osvojilo viacero subkultúr, pre ktoré je charakteristické odmietanie majoritnej kultúry. Rock je dynamický žáner a fanúšikovia určitého štýlu – vyznávajúci podobné hodnoty a myšlienky a dodržiavajúc podobný kódex odievania – tvoria samostatný kultúrny fenomén, i keď samozrejme nie každý člen subkultúry nutne musí splňovať všetky stereotypy charakteristické pre danú skupinu.
thumb|Dvaja punkeri z 80. rokov. „Vizáž prvých punkerov mala za úlohu provokovať a zároveň vyjadriť pocit odcudzenosti.“ V 50. rokoch a 60. rokoch boli medzi britskou mládežou aktívne subkultúry Teddy Boy a Rocker, ktoré sa viazali na americký rokenrol. Kontrakultúra 60. rokov a hnutie hippies boli úzko späté so psychedelickým rockom. V polovici 70. rokov v USA „pomerne primitívna hudba“ a militantná rétorika hudobných skupín našla odozvu v širších vrstvách nespokojnej mládeže a vytvorila sa punková subkultúra, ktorej špecifický vzhľad bol dielom britskej módnej návrhárky Vivienne Westwoodovej a ktorý sa následne rozšíril do celého sveta. Z punkovej scény sa vynorili subkultúry Goth a Emo, obe dve známe svojím špecifickým vizuálnym štýlom. Na prelome 70. a 80. rokov vznikla heavymetalová subkultúra typická svojím vzhľadom: dlhé vlasy a džínsové či kožené oblečenie. Heavymetalovej scéne, ktorá má vlastné nepísané zákony týkajúce sa autenticity, prischla prezývka „odcudzená subkultúra“ („subculture of alienation“). Podľa tohto zákona musia byť muzikanti bezvýhradne oddaní muzike a subkultúre, ktorá ich podporuje, nesmú sa uchádzať o pozornosť médií a nikdy nesmú „zradiť“. A od fanúšikov sa zase vyžaduje „odpor voči systému a odluka od spoločnosti.“
Televízia, rozhlas, časopisy, ziny, letáky, príručky a v neposlednej rade internet slúžia na komunikáciu, cirkuláciu a rozširovanie názorov, štýlov, hudby a ideológie, spájajúce jednotlivé subkultúry zvnútra i medzi sebou. Zaujímavý z tohto pohľadu je predovšetkým fenomén fanzinov, resp. zinov (z angl. magazine). Tieto úzko zamerané plátky majú korene v malých literárnych a umeleckých časopisoch 40. a 50. rokov, ale tiež v disidentských samizdatových publikáciách vychádzajúcich v krajinách bývalého komunistického tábora. Zinová kultúra nabralo tempo v polovici 80. rokov. V súčasnosti ustúpili internetovému priestoru a blogom, ktoré ziny čiastočne nahradili.
Etymológia
thumb|Pamätná tabuľa pripomínajúca význam [[Alan Freed|Alana Freeda a mesta Cleveland v Ohiu pre zrod rock and rollu.]] Pojem „rock and roll“ má dnes prinajmenšom dva odlišné, bežne používané, významy. American Heritage Dictionary a Merriam-Webster Dictionary chápu rock and roll ako synonymum pre rock ako taký. Na druhej strane Encyclopædia Britannica chápe rokenrol ako hudbu, ktorá sa zrodila v polovici 50. rokov a neskoršie sa vyvinula vo „väčšmi rozvetvený štýl známy ako rocková hudba“.