cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chotínske piesky
Nachádza sa v katastrálnom území obce Chotín v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Vyznačuje sa mierne zvlneným reliéfom s pieskovými dunami, tvorenými viatymi pieskami z vápnitých usadenín Dunaja a na ne viazanými vzácnymi druhmi rastlín a živočíchov.
Prírodná rezervácia
Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v rokoch 1953, 1986 na rozlohe 7,023 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana psamofilných a xerotermných spoločenstiev a druhov rastlín a živočíchov Podunajskej nížiny, dôležitých z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska.
Územie európskeho významu
Výnosom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 3/2004-5. 1 zo 14. júla 2004, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu bolo územie zaradené medzi územia európskeho významu s identifikačným kódom SKUEV0100 Chotínske piesky.
Sououd-e-Melli
Sououd-e-Melli (čo po paštsky znamená Národná hymna) bola národnou hymnou Afganistanu v rokoch 20062021. Text hymny napísal Abdul Bari Jahani a hudbu napísal Babrak Wassa.
Paštúnsky text
<poem lang="ps" dir="ltr" style="display: table; font-size: 1.2em; text-align: right;"> دا وطن افغانستان دی دا عزت د هر افغان دی
کور د سولی کور د توری هر بچی یی قهرمان دی
دا وطن د تولو کور دی د بلوچو د ازبکو
د پښتون او هزاره وو د ترکمنو د تاجکو
ورسره عرب، گوجر دی پامیریان، نورستانیان
براهوی دی، قزلباش دی هم ایماق، هم پشه ییان
دا هیواد به تل زلیژی لکه لمر پرشنه آسمان
په سینه کی د آسیا به لکه زره وی جاویدان
نوم د حق مودی رهبر وایو الله اکبر وایو الله اکبر
Preklad
Dá watan Afghánistán day Dá azat de har Afghán day kór de sole, kór de túre har bačay ye qahramán day Da watan de ttolo kór day de Baločo, de Uzbäko de Paxhtun aw Hazaráwo de Turkmano de Taĵäko Wor sara Arab, Guĵär dí Pámiriyán, Nuristáňán Bráhuwi dí, Qizilbáš dí ham Aimáq, Pašáyán Dá hiwád ba tél ʒaleği leka lmar pér šne ásmán Pa siné ke de Ásyá ba, leka zrrà wi Jáwidán num de haq mó day rahbar wáyu Alláhu Akbar, wáyu Alláhu Akbar
Slovenský preklad
Táto krajina je Afganistan, je pýchou každého Afganca, krajina mieru, krajina meča, Jej synovia sú všetci odvážni, Toto je krajina všetkých kmeňov, Krajina Baluchov a Uzbekov, Paštúnov a Hazarov, Turkménov a Tadžikov, spolu s Arabmi a Gudžarmi, Pamircami, Nuristancami, Brahuicami, a Kizilbashmi, Tiež s Aimakmi a Pašajmi, Táto krajina bude svietiť navždy, ako slnko na modrej oblohe, v hrudi Ázie, zostane navždy ako srdce, My budeme nasledovať jedného Boha, My všetci volajme, "Alah je veľký!", my všetci volajme, "Alah je Veľký!"
Shariif Sheekh Axmed
(Sheekh) Shariif Sheekh Axmed (-po somálsky; po arabsky (aš-Šajch) Šaríf Šajch Ahmad- الشيخ شريف شيخ أحمد; v médiách uvádzaný ako Šaríf Ahmed; * 25. júl 1964, región Shabeellaha Dhexe, Somálsko) je od 31. januára 2009 prezident Somálska. Predtým patril medzi vedúce osobnosti Zväzu islamských súdov (ICU) a neskôr Aliancie za znovuoslobodenie Somálska.
Životopis
Pochádza z klanu Hawiye, podklanu Abgal. Svoje vzdelávanie zahájil v Egypte na Sheikh Sufi Institute - ten bol zlúčený s Al-Azhar University. Od roku 1992 pokračoval na Kordofánskej univerzite v Sudáne v meste Aldalanj v odboroch arabský jazyk a geografia. V roku 1994 bola univerzita premenovaná na "Dalanj University". V rokoch 1994-98 študoval právo na univerzite v meste Tripolis v Líbii.
V roku 1998 sa vrátil späť do Somálska, kde od roku 1991 prebiehala občianska vojna. Vďaka svojmu vzdelaniu sa stal duchovným vodcom súfijskej sekty Idriseeyah v Somálsku.
Pracoval v Mogadiši ako učiteľ arabčiny, zemepisu a religionistiky.
Keď v roku 2003 miestny gang uniesol 12-ročného žiaka a od jeho rodiny žiadal vysoké výkupné, Sharif Sheikh Ahmed sa obrátil na islamské hnutie, aby v spolupráci s obyvateľstvom zriadilo miestny súd podľa šaríje, pričom bol zvolený za jeho predsedu. Súd dosiahol prepustenie chlapca a ďalších unesených, ako aj vrátenie ukradnutých áut. Spojením tohto súdu so štyrmi podobnými inštitúciami v Mogadiši vznikla Únia islamských súdov (Islamic Courts Union, ICU), ktorej sa stal predsedom.
Po porážke armády ICU koncom roka 2006 a ďalších vojenských porážkach odišiel najprv do Kene a potom do Jemenu. Tam odporcovia dočasnej somálskej vlády založili Alianciu pre znovuoslobodenie Somálska (ARS).
Martina (priezvisko)
Martina je priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, v neprechýlenej podobe sa vyskytuje len v mestách Nováky a Prievidza. Zriedkavé je aj v Česku, s najväčším výskytom v Prahe.
Známi nositelia
Pozri v článku Martina a Martinová.
Monizmus práva
Táto požiadavka nenaráža na situácie, kedy sú jednotlivé právne normy obsiahnuté vo viacerých právnych predpisoch, ale skôr vyjadruje podmienku, aby si jednotlivé právne predpisy nekonkurovali. Príkladom nie monizmu, ale napríklad dualizmu práva, by bola situácia, keď má jeden štát dve platné ústavy, ktoré si navzájom odporujú.
Dorota (prvé meno)
Dorota je ženské krstné meno. Pôvod má v gréckom mene Δωροθεα (Dórothea), ktoré znamená „Boží dar“. Meniny na Slovensku má 6. februára.
Ošima (provincia)
Provincia Ošima (🇯🇵) bola bývalá japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej územie zodpovedalo južnej časti podprefektúry Ošima a Hijama.
Provincia vznikla 15. augusta 1869 zo 7 okresov. V roku 1872 pri sčítaní ľudu bola populácia provincie 75 830. V júli 1881 boli okresy Cugaru a Fukušima spojené do okresu Macumae a tým bol počet okresov zredukovaný na 6. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó zrušené.
3184 Raab
3184 Raab je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil E. L. Johnson 22. augusta 1949.
Notiones communes
Notiones communes (lat.) znamená "všeobecné, spoločné pojmy", čiže pojmy dané človeku prírodou, a preto spoločné pre všetkých ľudí.
959 Arne
959 Arne je planétka s priemerom 59 km, ktorú objavil K. Reinmuth 30. septembra 1921.
Bitka 300 bojovníkov
Bitka 300 bojovníkov bol konflikt medzi Argosom a Spartou približne v roku 545 pred Kr. Obe strany sa pri nej dohodli na súboji svojich 300 najlepších bojovníkov, aby sa tak vyhli zbytočným stratám na životoch. Po krvavom súboji prežili len traja muži – dvaja z Argosu a jeden Sparťan. Muži z Argosu sa vyhlásili za víťazov, pretože ich prežilo viac, a vrátili sa domov. Sparťan však za víťaza vyhlásil seba, pretože bol jediným bojovníkom, ktorý udržal na bojisku svoju pozíciu a postavil vlastnými rukami "značku" víťazstva Sparty. Argosu sa to samozrejme nepáčilo a tak nakoniec došlo k stretu oboch, zhruba rovnako silných armád. Sparta presvedčivo zvíťazila a získala kontrolu nad Thyreatisom.
O 125 rokov neskôr, v roku 420 pred Kr., v období pokoja medzi Peloponézskymi vojnami vyzval Argos Spartu na odvetu Bitky 300 bojovníkov; Sparta však odmietla.
Sainte-Camelle
Sainte-Camelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 115 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zarične (Tuľčynský rajón)
Zarične je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1372 obyvateľov.
Dommartin-le-Franc
Dommartin-le-Franc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Mikloš
Ján Mikloš (* 27. marec 1931, Považská Bystrica-Považské Podhradie – † 30. apríl 1983, Bratislava) bol slovenský pedagóg.
Životopis
Vyštudoval pedagogiku na Filozofickej fakulte v Bratislave a na Pedagogickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Krajský inšpektor pre úsek špeciálnych škôl a detských domovov v Banskej Bystrici (19611963). Učiteľ a riaditeľ viacerých základných škôl. Venoval sa špeciálnej pedagogike so zameraním na prácu s delikventnou mládežou. Štúdie a články uverejňoval v zborníkoch a dennej tlači, spolupracoval s rozhlasom a televíziou.
Vuk Stefanović Karadžić
Vuk Stefanović Karadžić (* 7. november 1787, Tršić, Srbsko – † 7. február 1864, Viedeň, Rakúsko) bol významný srbský vzdelanec, lingvista, jazykovedec, historik, prvý srbský literárny kritik a zberateľ ústnej ľudovej tvorby. Je tiež reformátorom srbského jazyka.
Životopis
Narodil sa v dedine Tršić pri Loznici. Meno Vuk, vlk po srbsky, získal po tom, čo všetci jeho súrodenci zomreli na tuberkulózu. Čítať a písať sa naučil od svojho príbuzného Jeftu Savića. Ďalšie vzdelanie získal v Loznici a v kláštore Tronoša, neskôr pokračoval vo vzdelávaní ako samouk. Zúčastnil sa na srbských povstaniach proti Turkom a napísal o nich viacero správ. V roku 1813 po porážke prvého z povstaní odišiel do Viedne, kde napísal svoje najdôležitejšie práce. Za svoju prácu dostával málo peňazí a žil v chudobe. Zomrel v roku 1864 vo Viedni.
Reforma srbského písma
Reformoval srbský jazyk a štandardizoval srbskú abecedu. Zaviedol zásadu ''Piši kao što govoriš i čitaj kao što je napisano. (Píš, ako hovoríš, a čítaj, ako je napísané).''
Zo staroslovanskej abecedy Karadžić použil nasledujúcich 24 písmen:
K ním pridal: -{Ј ј}-, -{Љ љ}-, -{Њ њ}-, -{Ћ ћ}-, -{Ђ ђ}- a -{Џ џ}-
A vyhodil:
Ľudové spevy
Vuk Stefanović Karadžić má veľkú zásluhu na tom, že sa nám zachovali srbské epické spevy. Podobne ako Dobšinský u nás alebo Afanasjev v Rusku, Karadžić ich zozbieral a vydal niekoľko zväzkov srbskej ľudovej prózy a ľudových básní, ktoré vyvolali v Európe veľký ohlas. Oboznamoval sa s nimi Jacob Grimm, prekladali ich najväčší súdobí básnici: Goethe, Puškin, Mickiewicz a písali o nich mnohí iní európski učenci, okrem iných aj Ľudovít Štúr. Keď zbieral tieto srbské junácke spevy, boli ešte živé a stále vznikali nové ako reakcia na aktuálne dianie v krajine. Pochádzajú nielen zo Srbska, ale aj z Bosny a Hercegoviny, Dalmácie a Čiernej Hory.
Anjelska daň
Anjelska daň je trinásty štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 2010 vydala produkčná spoločnosť MC Production s.r.o.
Na výrobe tohto albumu sa ako textár najvýraznejšie podieľal Boris Filan, ktorý na album prispel desiatimi textami, Pavol Jursa sa po textovej aj hudobnej stránke podieľal na troch skladbách, jedným textom prispel aj Marián Brezáni. Najviac skladieb na album zložil Vašo Patejdl, troma piesňami prispel Jano Baláž a jednou Jožo Ráž a Ľubo Horňák.
Vlajka Kanady
thumb|250px|Vlajka Kanady
Vlajka Kanady má tri vertikálne pruhy, červený, biely a červený, v pomere 1:2:1, uprostred bieleho je červený štylizovaný javorový list, používaný už od začiatku 18. storočia ako kanadský národný symbol.
Červené pruhy po oboch stranách javorového listu symbolizujú aj polohu Kanady medzi dvoma oceánmi (podľa pôvodného návrhu mali byť modré) zhodne s devízou štátneho znaku Od mora k moru. Červená a biela sú oficiálne kanadské farby od roku 1921, červená pripomínala krv padlých Kanaďanov v 1. svetovej vojne a biela sneh kanadského severu.
Vlajka bola schválená 15. decembra 1965, kedy nahradila do tej doby používanú britskú červenú vlajku (Red Ensign) so znakom štítu nachádzajúcom sa vo vlajúcej časti.
História vlajok Kanady
thumb|Vlajúca vlajka Kanady Kanada úradne získala svoju vlajku až v roku 1945. Neoficiálne ju však používala už skôr, pričom táto bola známa aj v zahraničí. Išlo o červenú britskú služobnú vlajku doplnenú vo vlajúcej časti štítom z kanadského znaku. S drobnou úpravou znaku v roku 1957 (farba javorových listov zmenená zo zelenej na červenú) sa zmenila aj vlajka. Po roku 1963 vznikla kampaň za novú vlajku bez britského Union Jacku, tá vyvrcholila schválením novej vlajky s javorovým listom v roku 1965. Jej vonkajšie pruhy mali byť pôvodne modré a mali symbolizovať oceán. Túto symboliku prevzali pruhy červené.
Obrábanie (materiál)
thumb|Strojové obrábanie - Frézovanie Obrábanie je časť výrobného procesu, ktorým zhotovujeme súčiastky takým spôsobom, že z polotovaru odoberáme vhodným spôsobom materiál vo forme triesok, iskier alebo neforemných častíc.
Delenie
Podľa druhu použitej energie rozlišujeme:
Vanda
Vanda je ženské krstné meno. Ženské meno Vanda má poľský pôvod, ale jeho význam je nejasný, je ale možné, že vzniklo z domácej podoby slovanského mena Václav, ktoré znamená „viac slávny“. S nositeľkami tohto mena sa na Slovensku stretávame len výnimočne. Meniny na Slovensku má 7. februára.
Preferans
Preferans je východoeurópska zdvihová hra, hraná s desiatimi kartami na ruke, licitovaná; používa sa 32-kartová sada, v našich končinách spravidla nemeckých kariet. Jej pôvod siaha približne ku začiatku 19. storočia; v Brne boli nájdené prvé písomné pravidlá tejto hry práve z tohto obdobia. Preferans vznikol pravdepodobne skôr v Rusku.
Je určený pre hru tromi hráčmi, hoci nie je vylúčená aj štvorhra. Populárny je v Rakúsku, Rusku, Česku, Chorvátsku, Srbsku, Slovinsku, Maďarsku. V súčasnosti sa hráva aj v Západnej Európe, hoci v minulosti bol tam ignorovaný.
Názov hry podsúva názor, že ide o francúzsku hru. Navyše aj jednotlivé typy hier majú frankofónny nádych, ako – misére (žobrák, teda bettler, foneticky betla – malý), sans atout, samotný „Préference“ a iné. Dôvodom je skutočnosť, že Európa 19. storočia neuznávala iný diplomatický jazyk ako francúzštinu, takže keď sa hral, uplatňovali sa francúzske výrazy.
Snáď žiadna zdvihová hra nemá toľko variantov, národných variantov a ich subvariantov ako Preferans. Ani jednotlivé štáty, či regióny nemajú štandardizované pravidlá. Len v Rusku, pravdepodobnom mieste vzniku hry, existuje variant Soči, rostovsko-moskovský a Sankt Peterburský. Grécky variant zvaný Prefa vykazuje značnú odlišnosť, hoci ide od odvodenú hru. Preferans má pôvod v hrách ako Ombre a Boston (pôvodne nazvaná Boston De Fontainebleau). Ani v Česku nie sú pravidlá zhodné s našimi. Na Slovensku sa pravdepodobne hrajú viaceré varianty, podľa vplyvu krajiny, odkiaľ hráč získal skúsenosti. Blízkosť Viedne, ako aj Česka zrejme ovplyvní mnohé lokálne pravidlá. V tomto článku je bližšie popísaný variant hry tak, ako sa hráva sto a viac rokov na strednom Pohroní a Novohrade. Tento variant je veľmi blízky balkánskemu, hlavne chorvátskemu, typickému najmä značnou odlišnosťou postupnosti farieb – čo je jednou s najvýraznejších a najzrejmejších odchýlok od iných národno-regionálnych zvyklostí. Hoci tieto pravidlá nie sú plne zhodné ani s jednotlivými balkánskymi, sú si určite najbližšie.
Zmysel hry
Preferans hrajú trojčlenné skupiny hráčov s nemeckými, 32-kusovými hracími kartami. Na začiatku hry sa náhodne vyberie hráč, ktorý zamieša a rozdá karty; každý dostane 5 kariet, potom sa uloží talón rubom navrch doprostred hracej plochy a pokračuje sa rozdaním po 5 kariet každému hráčovi, t. j. 5-5-5-2-5-5-5.
Hra aj rozdávanie sa realizuje v smere hodinových ručičiek. Hráč, ktorý dostal karty ako prvý, začína licitovať.
Základným zmyslom hry je vziať čo najviac zdvihov. Na zabezpečenie tejto úlohy si každý hráč premyslí, ktorá farba by mu – ako tromf – vyhovovala čo najviac. Spravidla ide o najdlhšiu farbu, majúcu v ideálnom prípade navyše vysoké karty ako eso, kráľ, horník atď.
Povinnosťou je vziať aspoň 6 zdvihov. Základnou obligáciou protihráčov je nahrať aspoň dva zdvihy, ktoré musí mať vo svojich zdvihoch jeden z protihráčov; nesplnenie záväzku, alebo každý z protihráčov má len po jednom zdvihu, sa pokutuje trestnými bodmi.
Ak protihráči uhrajú päť a viac zdvihov, vyhrávajú, pretože hlavný hráč nesplnil povinnosť nahrať aspoň 6 zdvihov; súčet všetkých zdvihov je desať, hlavný hráč nahral len 5 zdvihov, teda prehral.
Hra sa otvára s dohodnutým počtom vložených počiatočných bodov na každého hráča, ktorých sa hráči zbavujú v priebehu celej hry. Populárne sú vklady 20, 30, 50 a 100 bodové. Každá vyhraná hra zníži tento súčet hráčovi, ktorý ju vylicitoval. A vice versa  – každá prehraná hra tento súčet hlavnému hráčovi zvyšuje. Jednotlivé odohrané hry majú svoju zadefinovanú číselnú hodnotu. Bližšie v kapitole „Vyhodnocovanie/skórovací systém“.
Zásady hry
Základným pravidlom je ctiť – priznávať farbu karty, ktorá otvorila daný zdvih. Nie je povinnosťou prebíjať. Pokiaľ hráč nemá kartu žiadanej farby, použije tromf. Ak tromf nemá, môže použiť akúkoľvek kartu. Vo variantoch hraných bez tromfov zostáva platná len zásada priznať farbu.
Licitovanie
Hráči po zvážení ich individuálnych možností, definovaných kartami na ruke, začínajú licitovať. Zmyslom licitovania, v iných jazykoch nazývaného aj stávkovania, je prostredníctvom dohodnutých čísiel vylicitovať právo hrať hru, ktorú chceme. Samozrejme, táto hra musí byť vyhrateľná, inak nemá zmysel licitovať. V licitačnej fáze číslo deklarované licitátorom ešte nemusí znamenať nevyhnutne tromfovú farbu, hoci to nie je vylúčené; teraz ide len o vylicitovanie najvyššieho druhu hry, oprávňujúceho hrať. Výhra v licitovaní nemá nič spoločné s výhrou v danom kole, hlavný hráč, ktorý vylicitoval, získal len právo vybrať hru, ktorá mu vyhovuje. Pre znalcov hry šnaps  – je to analógia prevolávania. Licitovanie otvára, tj začína ako prvý hráč po ľavej ruke rozdávajúceho:
Postup licitovania
1 (jedna) – v tomto kontexte naznačuje, že bude hrať, pokiaľ by dostal možnosť vziať talón a nikto iný ho neprehlasuje v licitácii. Môže povedať aj vyššie číslo, ale zároveň tým prezrádza svojim protihráčom akú hru, prípadne variant hry ide hrať a zároveň si takto uberá možnosť hrať nižšie hry, ak by dostal vhodné karty zobratím talónu. Na strane druhej, pokiaľ má na ruke vynikajúce karty, môže zvoliť hru „ z ruky“ a takto znížiť šance protihráčom hrať iný stupeň hry. Hráč prvý v poradí ak nemá na ruke hru, ktorú sa teda oplatí okamžite hrať, musí pokračovať tým, že povie „Jedna“. Pokračuje ďalší hráč v poradí.
Ďalší teda druhý a taktiež tretí hráč sa vyjadrujú postupne a  môžu stávku, teda licitovanie zvýšiť, alebo pri zlých kartách povedať „pas“. Pokiaľ druhý aj tretí licitátor v poradí zahlásili „pas“, licitovanie sa vráti k hráčovi, ktorý licitoval ako prvý (pretože v podstate ponúkol najvyššiu hru). Vezme talón, ukáže ho protihráčom. Pokiaľ chce hrať, môže (musí ale ešte dodefinovať, akú hru vlastne ide hrať a zahodiť nový talón). Ak karty sa nehodia ani po vložení talónu, má právo nehrať, karty zloží bez akejkoľvek pokuty. Dôvodom je, že v danom kole licitoval ako prvý – je to jedno z práv prvého licitujúceho.
Čísla, ktoré nasledujú pri licitovaní vytvárajú určité obmedzenie pri prípadnej vylicitovanej hre, lebo vyššie číslo pri hrách s tromfami zužuje výber farieb zvoliteľných ako tromfy.
2 (dva)  – kto úspešne vylicituje tento záväzok, ako aj každý vyšší, musí už hrať. Prípustná farba pri vylicitovaní „2“ je zatiaľ každá farba, možno však hrať aj vyššie typy hier. Zeleň, ako tromfovú farbu, možno zvoliť len pri vylicitovaní  „dva“; výnimku tvorí len vyššia zelená hra, hraná „z ruky“, t. j. bez vzatia talónu.
4 (štyri) – podobne ako pri „tri“; je to len licitačná fáza, ale pri vylicitovaní „štyri“ možno hrať už len červeň a žaluď – teda všetko okrem zeleňa a gule.
5 (päť)  – ako tromf možno zvoliť len žaluď – zelene, gule a červene sú už vylúčené.
Hráči pri licitovaní sa snažia z taktických dôvodov povedať čo najnižšie čísla, aby sa sami nevtlačili do príliš vysokej hry, ktorú nemusia uhrať – samozrejme okrem situácie s veľmi dobrými kartami, keď nepotrebujú talónové karty vôbec, prípadne ak je zrejmé, že karty na ruke sú natoľko dobré, že hoci ak by talón aj vzali, neovplyvní to ich výhru.
V priebehu licitácie možno na základe licitačných hlášok a vlastných kariet usúdiť, aký druh hry chce licitujúci pravdepodobne hrať. Zároveň jednotlivé čísla vylučujú ako tromfy farby s nižšími číslami. Napríklad, keď licitujúci povie „tri“, je zrejmé, že tromfy nemôžu byť zelene ani gule – ich čísla sú totiž jeden a dva, teda nižšie ako „tri“.
Práva prvého licitujúceho
Prvý licitujúci má prednostné právo hrať hru napriek tomu, ak pôvodne zahlásil nižšie číslo hry. Napríklad zahlásil „jedna“, ďalší nech povie „pas“ a tretí v poradí povie napríklad „štyri“. Právom prvého licitujúceho je hrať „štyri“ prednostne pred nasledujúcimi licitujúcimi, v tomto príklade hráčom treťom v poradí. Toto právo má skôr taktický ako strategický význam (pozri kapitolu Taktika hry).
Ak druhý a tretí licitujúci zahlásia „pas“ a licitovanie sa vráti na prvého licitujúceho, zdvihne talón; pokiaľ sa nedá uhrať žiadna hra ani po vložení talónu, má právo nehrať – karty zloží bez akejkoľvek pokuty.
Hra „z ruky“
Hráč môže pri licitovaní deklarovať hru “z ruky“; v takomto prípade sa nezdvíha talón a hrá sa výlučne len s kartami, ktoré hráči dostali pri rozdávaní. Pri zapisovaní skóre má takáto hra hodnotu o jednotku vyššie, ako má taká istá hra, hraná obyčajne. Ak niekto hlási „z ruky“, vyrovnať sa mu možno tiež len licitovaním „z ruky“; kto bude hrať závisí od vyššej  ponuky vo farbe alebo hre.
Hry vo farbe/ s tromfami
Pokiaľ sa hrá vo farbe, číslo hry zároveň definuje farbu a obmedzuje výber možných farieb tromfov.
1 (jedna) –predstavuje situáciu, keď nebola vylicitovaná žiadna hra, všetci povedali „pas“. Jej hodnota v slovenskom ponímaní hry je nula, nejde o hru. Uvádzané je to pre súvislosť s balkánskymi variantmi, ktoré týmto začínajú „refu“.
Refa je druh bonusu každého hráča, ktorá v nasledujúcich kolách dvojnásobne zvyšuje hodnotu hry. Pokiaľ hráč má hlavový súčet (pozri kapitolu „Vyhodnocovanie/skórovací systém“) nižší ako nula, refa sa mu neráta. Každý hráč v svojej najbližšej hre refu aplikuje, čím sa refa vyčerpá. Počet rief je vzájomne dohodnutý; spravidla pri hre zo začiatkom na 20 až 30 môže byť jedna refa; pokiaľ sa hra začína odpisovať od 100, sú spravidla tri refy.
2 (dva) – tromfy sú zelene. Hrá sa hra, ctí sa farba, bez nutnosti prebíjať, hlavný hráč sa snaží uhrať aspoň šesť zdvihov. Protihráči sa snažia uhrať čo najviac zdvihov pre seba.
3 (tri) – rovnako ako v predošlom bode, tromfy sú gule.
4 (štyri) – tromfy sú červene.
5 (päť) – tromfy sú žalude
Ak hráč hrá „ z ruky“, hodnotenie skóre je o jednotku vyššie – napr. hráč vylicitoval hlásením „z ruky“, potom hlásil „štyri“ – červeň. Ak hru vyhrá, teda získa aspoň 6 zdvihov, odpíše si z hlavového súčtu 4+1=5 bodov.
Beztromfové hry – ilustrovaný Preferans
Niekedy sa nazýva Preferans s vyššími hrami ako „Ilustrovaný Preferans“. Možné sú nasledovné hry:
7 (Durch, Veľký) Tento typ je značne odlišný vo všetkých preferansových variantoch; prvý výnos začína hráč po pravici od deklaranta, ktorý hru hlásil. Povinnosť je zahrať 6 zdvihov.
Táto hra má variant pod francúzskym názvom Sans Atout, kde je povinnosťou zahrať šesť po sebe nasledujúcich zdvihov. Hodnota je tiež 7 jednotiek
8 (Preferans) Najvyššia hra; povinnosť vziať všetkých desať zdvihov. Názov je v niektorých variantoch identický s hrou č.7, tj „Veľký, resp. Durch“. Vzhľadom nato, že ide o najhodnotnejšiu hru, tento typ sa hlási pri licitovaní okamžite, bez toho, aby ste vyčkávali na ponuky ostatných hráčov.
Vyložené hry
Pokiaľ sú tieto formy zahrané „z ruky“, ich hodnota je (ešte) o jednotku vyššia.
Otvorenie hry
Hru otvára vždy hráč, ktorý dostal od rozdávajúceho karty ako prvý bez ohľadu nato, či vylicitoval, alebo nie. Výnimkou je výlučne situácia, keď niektorý s hráčov vylicitoval hru „Veľký“; vtedy otvára hru prvým výnosom hráč po pravici pred hráčom, ktorý „Veľkého“ vylicitoval.
Priebeh hry
Po otvorení vždy vezme zdvihy hráč hrajúci s kartou najvyššej hodnoty; v prípade hier vo farbe, teda s tromfami, hráč s najvyšším aplikovaným tromfom.
Nový zdvih zakaždým začína hráč, ktorý vzal posledné zdvihy; takto sa pokračuje až do okamihu, kým sa neminú všetky karty na rukách hráčov. Následne sa spočítajú počty zdvihov na jednotlivých rukách; toto rozhodne, kto danú čiastkovú hru vyhral.
Pokuty, kontrovanie
Pokiaľ protihráči uhrajú menej ako dva zdvihy a navyše nie sú v kope v jedného hráča, platia obaja pokutu vo forme pripísania jednotky na ich hlavový súčet, čím sa zvýši.
Pokiaľ niektorý z protihráčov má dobré karty a nádej, že uhrá 5 a viac zdvihov, prípadne pri „betle“ je presvedčený, že hlavný hráč získa aspoň jeden zdvih, môže hru kontrovať, ľudovo „oflekovať“. V tomto prípade bude hodnota hry dvojnásobná, ale zisk, prípadne strata týmto počinom vzniknutá sa počíta len hráčovi, ktorý kontru zahlásil.
Pokiaľ hlavný hráč považuje hru za neomylne vyhranú, môže kontru zvýšiť rekontrou, subkontrou, superkontrou atď. Každá kontra zvýši hodnotu hry dvojnásobne. Konečné zvýšenie hodnoty hry pri n- kontrách je teda 2^n razy väčšie.
Pokuty sa platia aj za nedodržanie poradia pri licitovaní, nesprávnom rozdaní, neodložení talónu pred hrou, nepriznaní farby atď. Výška pokút je na dohode hráčov.
Taktika hry
Keďže základným zmyslom je uhrať čo najviac zdvihov, je vhodné protihráčov najprv zbaviť tromfov. Na rozdiel od hier typu hry šnaps a mariáš, kde sa vytromfovanie môže vykonávať aj nízkymi kartami, v preferanse ide predovšetkým o počet zdvihov, teda vytromfovať sa musí pokiaľ možno vysokými kartami, prípadne protihráčov najprv donútite použiť vysoké tromfy.
Pri licitovaní môže prvý licitujúci hráč využiť taktickú výhodu  – pokiaľ mu to karty umožňujú – a deklarovať hru, ktorú už predtým zahlásil iný hráč (pozri kapitolu Právo prvého licitujúceho)
Je výhodné do talónu zahodiť karty pokiaľ možno jednej farby tak, aby sa danej farby zbavil, resp. aby každý zdvih v danej farbe neomylne vzal; získa takto pozičnú možnosť vziať protihráčom ich zdvihy tejto farby jeho tromfom, prípadne vyššou kartou.
Veľký sa bezpečne hrá vtedy, ak hráč má na ruke všetky štyri esá, resp. pri hre z ruky štyri najvyššie karty; inak musí dúfať, že hráč otvárajúci hru vyjde vhodnou kartou. Protihráč vynášajúci ako prvý má nádej prekaziť „Veľkého“ vtedy, ak má vysoké karty aspoň v jednej dlhej farbe a uhrajú 5 a viac zdvihov.
Výnos na partnera/ spoluhráča sa spravidla vykonáva najvyššou kartou, akú má; naopak, výnos, pokiaľ ako druhý nasleduje hlavný hráč, má byť pokiaľ možno nízkou kartou.
Hra pomocou účtovacia medzivýsledkov
Druhou, kultúrnejšou formou je zápis každého hráča na svoju vlastnú výsledkovú listinu – obyčajný papierik. Existujú k jednotlivým národným variantom aj voľné šíriteľné programy v rámci GNU licencie, umožňujúce jednoduché a prehľadné zúčtovávanie skoré jednotlivých hráčov.
Hra sa začína negatívnym virtuálnym základným vkladom každému hráčovi (akýchsi „zlých“ bodov); úlohou hráčov je tento vklad znížiť v priebehu hry čo najnižšie, hoci aj do záporných hodnôt. Bežné vklady sú napr. 20, 50 alebo 100 bodov na každého hráča, záleží na dohode hráčov. V prípade vkladu napríklad 20 bodov je celkový súčet bodov, o ktorý sa hrá, 3x20=60 bodov. Hrá sa dovtedy, pokiaľ sa tento celkový súčet nezníži presne na nulu – teda zo 60 na 0. Hráči musia tento súčet kontrolovať keď sa už blíži k nule.
V tomto účtovacom systéme sa v zásade sledujú dva ukazovatele: hlavový súčet jednotlivých hráčov a bočné súčty hráčov.
Hlavový súčet
Hlavový súčet každého hráča predstavuje hodnota počiatočného vkladu, ktorý každý získal na začiatku hry, zmenšená o súčet bodov vyhraných vylicitovaných hier, zvýšená o súčet bodov prehratých vylicitovaných hier a zvýšená o číslo, predstavujúce počet prípadov, keď partneri ako protihráči neuhrali na hlavného hráča povinné dva zdvihy, oba ktoré musí nahrať jeden z protihráčov. Vo všeobecnosti sú hlavové súčty hráčov rôzne.
Bočné súčty
Sú súčtom vyhraných zdvihov v jednotlivých kolách, ktoré nahrali protihráči na hlavného hráča, ktorý danú hru vylicitoval. Keďže hrajú traja hráči a každý hráč si účtuje, koľko zdvihov uhral na zvyšných hráčov, znamená to 3x2=6 bočných súčtov. Existuje zjednodušený variant, keď si protihráči účtujú džentlmensky nahraté zdvihy na hlavného hráča symetricky, polením výsledku na dvojo. Pokiaľ je polené číslo nepárne (teda vznikli by výsledky s desatinné číslami), číslo sa najprv zvýši o jednotku, teda na najbližšie vyššie párne číslo a potom sa delí dvomi. V takomto prípade bude síce bočných súčtov tiež šesť, no budú vždy po pároch rovnaké.
Príklady zúčtovania výsledkov
Príklad 1.: Majme hráča A, ktorý vylicitoval hru vo červenej farbe. V hre uhral 7 zdvihov:
Z hlavového súčtu si odpíše hodnotu 4 (tj pripočíta mínus štyri), pretože vylicitoval červeň májúci hodnotu 4. Jeho protihráči hrali nasledovne: hráč B uhral dva zdvihy, hráč C uhral jeden zdvih, spolu 3 zdvihy – celkový súčet zdvihov je desať – a hráč A uhral sedem. Protihráči počítajú nasledovne: Uhrali sme 3 zdvihy, hráč A hral červeň, t. j. číslo 4, takže celkovo uhrali hodnotu 3x4=12; v prípade, že si symetricky delia body za uhrané zdvihy, rozdelia výsledok, t. j. 12 napoly: 12/2=6. Každý si do stĺpca, kde registruje body nahraté na hráča A, zapíše číslo 6. Pokiaľ si účtujú bočné súčty podľa reálne uhraných zdvihov a nie metódou symetrického delenia napoly, hráč B uhral 2 zdvihy v červeni (=4), teda 2x4=8. Hráč C uhral jeden zdvih, t. j. 1x4=4. Každý si zapíše do bočného súčtu na hráča A svoj výsledok.
Z hlavového súčtu si B odpočíta 2 – zeleň má hodnotu dva. Jeho protihráči uhrali dva zdvihy, teda 2x2=4; každý si zapíše do bokového súčtu 2 (v tomto konkrétnom príklade je jedno, či delia uhrané zdvihy symetrickou metódou, alebo si každý pripisuje svoje uhrané). Ale protihráči neuhrali základnú povinnosť a to nahrať aspoň dva zdvihy na jednej ruke – mali po jednom zdvihu. Týmto sú povinní zaplatiť každý pokutu vo výške pripísania si čísla 1 na svoje hlavové súčty (obom sa teda zvýši hlavový súčet o jednotku)
Príklad 3.: Hráč C vylicitoval číslo 5, ale uhral len 5 zdvihov. Neuhral vylicitovaný záväzok – žaludnú farbu. Na hlavový súčet teda pripíše číslo 5, čím sa mu „zlé body“ zvýšili. Protihráči nahrali 5 zdvihov v hre číslo 5, teda 5x5=25. Ak si delia zdvihy symetrickým delením napoly, každý si zapíše 13 (25 je nepárne, zvýšia ho o jednotku na najbližšie párne, teda 26 a delia dvomi). Pokiaľ si zapisujú každý svoje nahraté zdvihy, potom vynásobia počet zdvihov, ktoré každý nahrali, vynásobia číslom 5 (žaluď) a zapíšu na bočné súčty.
Vladimír Búřil
Vladimír Búřil (* 17. máj 1969, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca, výrazne defenzívny typ. Jeho matka Agnesa Búřilová bola krasokorčuliarska trénerka.
Klubový hokej
S hokejom začínal v Slovana Bratislava. V tomto klube pôsobil v rokoch 19871994. Následne hral dva roky vo francúzskom Bordeaux, od sezóny 1996/97 znovu v Slovane, kde získal dva extraligové tituly. V priebehu sezóny 2000/01 prestúpil do Wilhelmshavenu v 2. nemeckej bundeslige. V tejto súťaži odohral ďalšie tri roky za Heilbronner Falken.
Pred sezónou 2004/05 sa vrátil na Slovensko a podpísal kontrakt s MsHK Žilina. Ďalší rok hrával za maďarský klub Alba Volán Székesfehérvár, kde získal majstrovský titul. Následne sa vrátil do Žiliny, no po 18 zápasoch s ním vedenie klubu rozviazalo zmluvu.
O niekoľko dní podpísal kontrakt s poľským mužstvom Podhale Nowy Targ a s týmto klubom získal svoj ďalší majstrovský titul. Pred sezónou 2006/07 ho angažovalo ďalšie poľské mužstvo KS Toruń, v jej priebehu prestúpil do KS Cracovia z Krakova. Klub sa stal víťazom súťaže a Búřil získal už svoj piaty majstrovský titul. Následne sa vrátil do KS Toruň, kde v roku 2010 ukončil kariéru.
Reprezentácia
Zúčastnil sa ZOH 1994 v Lillehammeri, kde Slovensko pri svojej olympijskej premiére obsadilo 6. miesto. Celkovo v reprezentácii odohral 25 zápasov, zaznamenal 1 gól.
Tour de France 2016
Tímy
Na štart nastúpilo všetkých 18 UCI Pro tímov, ktoré doplnili štyri kontinentálne tímy.
● kontinentálne tímy
Etapy
Pretekári absolvovali za 21 dní 3 519 km v 7 rovinatých, 1 kopcovitej a 11 horských etapách (z toho 4 s finišom v kopci), súčasťou boli tiež 2 časovky.
Dvanásta etapa bola skrátená o 6 kilometrov, kvôli silnému vetru na konci stúpania na Mont Ventoux.
Konečné poradie
{|
Celková klasifikácia
{|
Súťaž aktivity
{|
Súťaž vrchárov
{|
Martinka (priezvisko)
Martinka je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie (s výrazným odstupom) v meste Považská Bystrica, najmä v jej časti Podvažie, potom v Žiline, Zvolene a Zbyňove (okres Žilina). V Česku sa najviac vyskytuje v meste Vsetín.
Známi nositelia
Pozri v článku Martinka.
Kaštieľsky park (Hurbanovo)
Kaštieľsky park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Stredoveké myslenie
Stredoveké myslenie je myslenie v období stredoveku, ktoré sa vyznačuje tým, že sa vyvíja na pozadí náboženskej viery v zjavenie, pričom nejde len o kresťansku vieru, ale aj o židovskú a islamskú vieru. V porovnaní s antickým myslením je nové to, že filozofia má vychádzať zo zjavenej pravdy, nadradenej nad pravdy rozumu, ku ktorej svojím myslením dospieva filozof.
960 Birgit
960 Birgit je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil K. Reinmuth 1. októbra 1921.
Saillagouse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Stan Mikita
Stan Mikita, vlastným menom Stanislav Guoth (niekde sa uvádza aj Stanislav Gvoth) (* 20. máj 1940, Sokolče† 7. august 2018, Chicago, Illinois, USA) bol kanadský hokejista slovenského pôvodu, člen Hokejovej siene slávy a najproduktívnejší hokejista v NHL v 60. rokoch. Po ňom je pomenovaný zimný štadión v Ružomberku.
Jozef Miklóši
Jozef Miklóši (* 1792 Banská Bystrica-Radvaň – † 1841, ?) bol slovenský maliar ikon.
Stan Mikita
Život
Stan Mikita sa narodil v Sokolčiach na Slovensku (dnes dedina zatopená Liptovskou Marou), ale v roku 1948 ho rodičia poslali za jeho strýkom a tetou do Kanady, kde prijal ich meno Mikita. Vyrastal v kanadskej provincii Ontário v mestečku St. Catharines, neďaleko Toronta. Tam aj začal hrať hokej. Je príslušníkom liptovského šľachtického rodu Gôt (Guoth) s predikátom z Gôtovian (Guoth de Guothfalva).
Jozef Miklóši
Životopis
Maliar kostolov z Banskej Bystrice-Radvane. Pôsobil na rôznych miestach po Slovensku.
Zoja
Zoja je ženské krstné meno. Je to ruská podoba gréckeho mena „Zoé“ s významom „živá“. Meniny na Slovensku má 8. februára.
Stan Mikita
Kariéra
Po troch sezónach, ktoré odohral za St. Catharines Teepees, prestúpil Stan v roku 1959 do materského klubu Chicago Blackhawks. Už vo svojej druhej sezóne odohratej celej v drese jastrabov získal s tímom Stanley Cup a so šiestimi gólmi sa stal najlepším strelcom v play-off.
V nasledujúcej sezóne sa zo Stana Mikitu stala hviezda. Nastupoval v útoku s krídlami Kenom Wharramom a Abom McDonaldom resp. Dougom Mohnsom, v tom čase nazývanom „Scooter Line“. Stal sa najviac obávaným útočníkom v šesťdesiatych rokoch a vďaka nemu a jeho spoluhráčovi Bobbymu Hullovi disponovalo Chicago najsilnejším útokom dekády. V 60. rokoch sa Mikita štyrikrát stal najlepším strelcom ligy.
Posledné roky jeho kariéry sa niesli v znamení chronických zdravotných problémov spôsobených starými zraneniami. Preto v priebehu sezóny 1979/80 ukončil svoju hokejovú kariéru. V čase svojho odchodu patrilo v historických tabuľkách NHL Mikitovi druhé miesto v kanadskom bodovaní za Gordiem Howeom a v počte odohraných zápasov bol siedmy. V roku 1983 bol Stan Mikita uvedený do Hokejovej siene slávy NHL a v roku 2002 do Siene slávy slovenského hokeja.
Stanovi sa pripisuje aj vynález zahnutých čepelí hokejok, keď v jednom zápase sa mu čepeľ „nešťastne“ zakrivila po zaseknutí sa v špáre mantinelu. On a po ňom aj spoluhráči z tímu objavili čaro zahnutej čepele. Bol taktiež jedným z prvých hráčov, ktorí preferovali streľbu tzv. príklepom.
Štatistiky
pozn.: PP = góly v presilovke, SH = góly v oslabení, GW = víťazné góly
Ocenenia a úspechy
V historických tabuľkách NHL (po sezóne 2007/08) mu patrí:
Sieň slávy slovenského hokeja
Sieň slávy slovenského hokeja je expozícia, ktorá predstavuje najvýraznejšie osobnosti slovenského ľadového hokeja. Vznikla v roku 2002 z podnetu Slovenského zväzu ľadového hokeja. Spočiatku bola umiestnená na Bratislavskom hrade, od apríla 2004 je prístupná v Slovenskom národnom múzeu na Vajanského nábreží v Bratislave.
Saillagouse
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obrábanie (pôda)
Obrábanie pôdy je súčasť kultivácie pôdy.
Turnov
Turnov je mesto v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 14 400 obyvateľov, z toho 6 856 mužov a 7 544 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,7 roka (muži 41,0 roka, ženy 44,3 roka).
Arrheniova rovnica
Arrheniova rovnica je vzorec na vyjadrenie závislosti rýchlosti chemickej reakcie od teploty.
kde:
Dommartin-le-Saint-Père
Dommartin-le-Saint-Père je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Komárňanské slanisko
Komárňanské slanisko je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Komárno v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 2012 na rozlohe 14,7780 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Účelom vyhlásenia chráneného areálu je zabezpečenie ochrany biotopu európskeho významu:Vnútrozemské slaniská a slané lúky (1340).
Ondavka (potok)
Ondavka je vodný tok na severovýchodnom Slovensku, na území okresov Humenné a Vranov nad Topľou. Je to ľavostranný prítok Ondavy s dĺžkou.
Pramení v Laboreckej vrchovine, na západnom úpätí vrchu Vysoká, v nadmorskej výške okolo
Od prameňa tečie južným smerom cez obec Hrubov, z ľavej strany priberá prítok spod Kostrbáča a za obcou ďalší ľavostranný prítok spod Turia. Nasledujú ľavostranný prítok spod Klenovej, pravostranný spod Barancovej a ďalší ľavostranný  spod Klenovej.
Potom sa tok stáča a na krátkom úseku tečie juhozápadným smerom, preteká obcou Turcovce a sprava priberá prítok spod Pohorelice. Vstupuje do Ondavskej vrchoviny a opäť tečie južným smerom cez Baškovce. Tu priberá zľava prítok spod Čiernej hory a následne Černinu sprava. Ďalej vstupuje do Ohradzianskej kotliny, kde preteká cez Ohradzany, za obcou priberá Dlhý potok zľava a na krátkom úseku tečie juhovýchodným smerom.
Pokračuje cez Slovenskú Volovú, v blízkosti Gruzoviec priberá zľava Mutelku a ďalej tečie opätovne na juh. Dostáva sa do Beskydského predhoria, preteká okrajom obce Myslina a výrazným oblúkom obteká masív vrchu Chrástok. Krátky úsek prekonáva západným smerom okrajom obce Závadka a potom sa postupne stáča najprv na juhozápad, po pribratí pravostranného Lieskovčíka na juh a za obcou Topoľovka zase na juhozápad.
3185 Clintford
3185 Clintford je planétka s priemerom 21 km, ktorú objavil Indiana University 11. novembra 1953.
Notker z Liège
Notker z Liège (* † 10. apríl 1008) bol stredoveký filozof, predstaviteľ ranej scholastiky. Rozpracoval koncepciu povinností ľudí všetkých vrstiev vrátane duchovenstva ako prostriedok predchádzania vznikaniu konfliktov.
Notker privábil do školy v Liège žiakov z Nemecka i Talianska, ktorí v nej našli útočisko a možnosť pestovať filozofiu, keď ich vyhnali z vlasti.
Gabriela
Gabriela (domácky: Gaba, Gabina, Gabica, Ela, Eluša) je ženské krstné meno, ženská podoba mužského mena Gabriel. Biblické meno Gabriel má pôvod v hebrejských slovách gabri él, ktoré znamenajú „Boží muž“ alebo „Boh je silný“. Meniny na Slovensku má 10. februára.
Slovenské národné volejbalové družstvo mužov
200px|border|vpravo Slovenské národné volejbalové družstvo mužov reprezentuje Slovensko v medzinárodných volejbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej volejbalovej federácie (SVF). Jeho najvýraznejšie úspechy sú 5. miesto na Majstrovstvách Európy 2011 či dvojnásobné víťazstvo v Európskej lige. V novembri 2022 mu patrilo v medzinárodnom rebríčku FIVB 44. miesto.
Na majstrovstvá Európy sa kvalifikovalo 14-krát, prvýkrát v roku 1997. Na ostatné vrcholné podujatia, ako majstrovstvách sveta či Letné olympijské hry sa mu kvalifikovať nepodarilo.
Zostava
Zostava družstva rok 2021:
Reprezentační tréneri
Prehľad doterajších trénerov národného tímu:
Perla (prvé meno)
Perla je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 12. februára.
Sainte-Colombe-sur-Guette
Sainte-Colombe-sur-Guette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 48 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Víchová nad Jizerou
Víchová nad Jizerou je obec (správna jednotka) v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 951 obyvateľov, z toho 462 mužov a 489 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,4 roka, ženy 39,4 roka).
Hoingsung
right|thumb|Okres Hoingsung v provincii Kangwon-do Hoingsung (kórejsky 횡성군) je okres v Kórejskej republike. Nachádza sa v severovýchodnej časti územia, v provincii Kangwon-do (강원도).
3186 Manuilova
3186 Manuilova je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 22. septembra 1973.
Beiuș
Beiuș je mesto v Bihárskej župe v Rumunsku.
Poloha a prírodné pomery
Nachádza sa v Apusenských vrchoch v malej kotline. Mestom preteká rieka Crișul Negru.
História
Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1263, kedy sa o ňom pojednáva ako o zničenom mongolskými nájazdmi roku 1241. Bolo súčasťou Osmanskej ríše, po Karloveckom mieri roku 1699 sa opäť stalo súčasťou Habsburskej monarchie.
náhľad|vľavo|Gréckokatolícka škola
Doprava
Mestom prechádza železničná trať.
Rosomák
thumb|Rosomák severský (Gulo Gulo) Rosomák alebo staršie rosomach (lat. Gulo) je rod cicavcov z tribusu Gulonini z podčeľade Guloninae z čeľade lasicovité (Mustelidae).
Predkami rosomákov sú pravdepodobne rody Iberictis a Plesiogulo (Perunium), ktoré spolu s rosomákmi tvoria tribus Gulonini. Od ostatných rodov lasicovitých sa tento tribus Gulonini oddelil v miocéne.
Systematika
rod rosomák (Gulo)       :
V dávnejšej minulosti sa do rodu rosomák (Gulo) niekedy zahŕňalo aj to, čo sú dnes samostatné rody Eira (tajra), Galictis (grizon), Mellivora (mediar) a prípadne aj dnešný druh Melogale orientalis (čo je druh jazveca).
Život bez konca
Život bez konca je viac ako 700 stranový, posmrtne vydaný moderný európsky román 20. storočia slovenského prozaika Františka Švantnera z roku 1956. Román je prerozprávaný prostredníctvom rozprávačskej tretej osoby a využitím zmiešanej štylistickej techniky (pásmo rozprávania) a polopriamej reči (pásmo postáv). Vo všeobecnosti je témou románu zobrazenie života v jeho plynulosti a v kontinuite a pomalý rozvrat robotnícko-remeselníckej rodiny, pretože ambície a ilúzie jej príslušníkov, vyradených z pôvodného sociálneho prostredia, inšpiruje väčšmi hlas krvi ako imperatív rozumu.
Obsah
Hlavnou hrdinkou románu je Paulínka jediná dcéra po pôrode ochrnutej Hermíny a dedinského skupáňa Matúša. Román je o Paulínkinom celom živote, o jej nevydarených manželstvách, Paulínka prechádza všetkými úskaliami života neporazená.
Noumenon
Noumenon (z gréčtiny: νοούμενoν, noúmenon, participium stredne pasívne prítomné zo slova: νοέω, "myslím, myslím, hĺbam" ) je podľa Platóna výsledok skutočného, t. j. rozumového poznania, idea. Je to všetko čo nemôže byť pochopené hmatateľným spôsobom ale k čomu môžeme prísť iba pomocou uvažovania - rozumu. Je to základný pojem Platónovej Metafyziky. Podľa Kanta je to vec osebe a transcendentálne ja.
Komočín
Komočín je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Komárno v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 2000 na rozlohe 0,4892 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana územia s výskytom kriticky ohrozených druhov rastlín - kosatca pochybného (Iris spuria), hviezdovca bodkovaného (Galatella punctata), silenky mnohokvetej (Silene multifolia) a iných.
Racionalizmus (talianska architektúra)
Racionalizmus (tal. il Racionalismo) bol smer talianskej architektúry 20. a 30. rokov 20. storočia; prakticky oficiálny sloh Mussoliniho Talianska.
Druhá svetová vojna a dôvody ktoré ju zapríčinili sa reflektovali i na architektúru. V Taliansku fašizmus prichádza na moc už v roku 1923 a v počiatku je považovaný za revolučne hnutie v umení ktoré vychádza z futurizmu, no predsa máme niekoľko výnimočných stavieb ktoré sa môžu oddeliť z kontextu fašistického hnutia.
Zakladateľmi smeru boli mladí absolventi techniky v Miláne, ktorí roku 1926 vytvorili Gruppo 7. Odvolávali sa na W. Gropia, termínom architettura razionalista, chceli poukázať na programovú vecnosť svojej architektúry. Roku 1928 bola usporiadaná prvá výstava projektov racionalistickej architektúry, roku 1929 vznikla prvá racionalistická stavba – apartmány Novocum od Guiseppeho Terragniho, inšpirované ruským konštruktivizmom. Neskôr v racionalizme narástali tendencie k monumentalite (Poštový palác v Neapoli, 1931), Typická je prísna symetria, pravidelné rozmiestnenie malých okien tvoriacích plošný ornament, vykrojenie kubickej hmoty z hlavného bloku stavby (vzniká akási kockatá jaskyňa), opakovanie rovnakých architektonických prvkov, (okien, oblukov atď.). Tieto znaky sa vo vyhranenej podobe prejavujú napr. V budove rektorátu rímskej univerzity (1935, architekt Piacentini), v budove Chemicko-farmaceutického inštitútu rímskej univerzity (1935, architekt Capponi), V pavilóne Taliansko na Svetovej výstave v Bruseli (1935, Adalberto Libera), na verejných stavbách G. Cancellotiho, v nemocnici E. Caniggia. V štýle racionalizmu boli budované taktiež vybavenie talianskych dialníc (Giorgo Calza Bini). Neskôr vznikol monumentálny Pallazo della civita Italiana v Ríme (1942, architekti Guerini, La Padula, Romano), viacposchodová kubická budova s fasádou tvorenou radou oblúkov na každom poschodí.