cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ENTJ
ENTJ (extroverzia, intuícia, myslenie, usudzovanie), nazývaný Vodca alebo Maršál je jeden zo šestnástich osobnostných typov v rámci indikátora Myers-Briggs Type Indicator (MBTI). Ľudia tohto typu sú charakteristickí strategickí extroverti orientovaní na prácu s výnimočnými organizačnými schopnosťami. Patria do temperamentu racionalistov (NT). Zaradzujú sa medzi najvzácnejšie typy osobností.
Extraliga hádzanárov 2011/12
Finále
Poznámka: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
ENTJ
Charakteristika
náhľad|[[Tomáš Baťa, príklad veľmi zdravej osobnosti MBTI typu ENTJ z našich končín]] náhľad|[[Otto von Bismarck, známy ENTJ]] ENTJ sú jeden z najproduktívnejších a najviac pracujúcich typov osobností. Niektorí bývajú veľmi výrazné osobnosti, niektorí sú avšak aj neraz tichí a mylne považovaní za introvertov a ich náprotivka INTJ. Sú zásadoví a silne racionálni, často plní energie ktorú využívajú na plnenie ich cieľov. Ich ciele sú často nadmieru odvážne, preto sú považovaní za prílišne ambicióznych. Symbióza ich ambícií a tvrdej práce ktorej sa ENTJ neraz oddávajú dokáže tvoriť divy. Preto sa neraz považujú za výnimočných, čo aj neraz sú. ENTJ sú preto často na vysokých pozíciách, sú napríklad podnikateľmi alebo štátnikmi, manažérmi, ekonómami. Majú radi konflikty a rivalitu, avšak neradi riešia konflikty brutálnou silou ba až násilím. Ľahko si všímajú nadanie druhých a ich pozitívne vlastnosti, neraz dokážu vyskladať tímy aj z úplne odlišných osobností. To ich tvorí výbornými lídrami, ktorí so svojím postavením a túžbou po úspešnom výsledku nikdy neopustia vyjednávací stôl bez jednoznačnej výhry. V tímoch sa väčšinou neradi správajú povýšenecky a dominantne. Vedia ľahko identifikovať problémy a slabé stránky jedincov, preto ich priama a pravdivá kritika môže u ľudí pôsobiť až kruto. Sú multifunkční a vedia zvládať mnoho vecí paralelne. Ich silný úsudok im pomáha tvoriť jednoduché aj zložitejšie stratégie, s tými dokážu ENTJ v tímoch úžasne pracovať. Stratégiu dokážu pružne upravovať aj za pochodu. Intenzívne podporujú a motivujú svoje blízke okolie, poskytujú rady. Po vybudovaní vzájomnej lojality si tvoria okruh odborníkov s ktorými sa vzájomne radia. Ak si niekoho vážia, často sa za človeka postavia aj ak si ohrozujú svoje vlastné postavenie. Majú sklony k rebélii. Ich neustála pracovitosť u nich môže miestami vyvolávať pochybnosti a pocit, že sa stratili a sú v slepej uličke. Prehnané pracovné nasadenie a posadnutosť disciplínou môže vyústiť do workoholizmu, čo môže dostať až k psychickým problémom. ENTJ patria medzi najinteligentnejších ľudí, avšak aj medzi ľudí ktorí sú často označovaní za labilných.
Vývoj
Mladí ENTJ sú typicky veľmi energickí, majú záujem o podstatu veci, skúmajú preto veci a systém, niekedy môžu byť ale aj hanblivý a pôsobiť introvertne. Zaujíma ich ako funguje systém a svet okolo nich. Radi sa zvedavo pýtajú ľudí z ich okolia na veci a javy ktoré ich zaujímajú. Počas dospievania sa často postupne socializujú, radi čítajú knihy a v puberte bývajú pilní a pracovití. Snažia sa hľadať zmysel života a nájsť si svoju oblasť v ktorej sa budú rozvíjať. V škole dosahujú dobré, nie ale vždy výnimočné výsledky. Niekedy pôsobia na svoje okolie namyslene.
Okolo Durínska
Okolo Durínska sú cyklistické etapové preteky, ročne sa konajúce v nemeckej spolkovej krajine Durínsko. Pretekov sa môžu zúčastniť iba cyklisti pod 23 rokov, zväčša ide o profesionálne mená, no objavujú sa tu aj talenty bez kontraktov. Od roku 2005 boli tieto preteky zaradené do kategórie UCI 2.2 v rámci okruhu UCI Europe Tour.
Neuville-sur-Brenne
Neuville-sur-Brenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viera Szathmáryová-Vlčková
Viera Szathmáryová-Vlčková (* 9. jún 1900, Praha – † 12. august 1966, Bratislava) bola slovenská spisovateľka a prekladateľka.
Životopis
Jej otcom bol literárny historik Jaroslav Vlček. V rokoch 19111919 študovala na gymnáziu a následne v rokoch 19191923 literárnu históriu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V rokoch 19231925 a 19281931 žila v Prahe, v rokoch 19251928 s manželom-diplomatom Ladislavom Szathmárym (* 1895 – † 1946) v Paríži, v rokoch 19311933 v Belehrade, v rokoch 19341936 vo Viedni, v rokoch 19361939 v Berlíne, od marca do septembra 1939 vo Varšave, v rokoch 19391940 v Paríži. V čase druhej svetovej vojny, konkrétne v rokoch 19401945 bola účasťou s československej politickej emigrácie v Londýne. Od mája do decembra 1945 žila v nórskom Oslo, v rokoch 19451948 opäť v Prahe, kde bola zamestnaná vo vydavateľstve Melantrich. Od roku 1948 do roku 1966 žila v Bratislave.
Literárna činnosť
Od polovice 20. rokov sa venovala literárnej tvorbe, najmä básnickej. V roku 1930 vydala básnickú zbierku Ulice života. Básne intímno-reflexívneho charakteru, ako aj krátke prozaické útvary uverejňovala v Slovenských pohľadoch, Živene, Eláne a v ďalších. Poéziu publikovala v slovenčine i češtine. Výber z jej poézie vyšiel pod názvom Verše (1960). Vytvorila tiež spomienkovú knihu Putování za svobodou (1946).
Prekladala literárne a filozofické štúdie z francúzštiny do češtiny, neskôr beletriu z francúzskej a americkej literatúry. Po smrti otca pripravila druhé, rozšírene vydanie jeho syntézy Dějin české literatury (1931) a zostavila výber z jeho článkov pod názvom Malá rukoväť literárno-historická (1932). V rukopise zanechala spomienkovú prácu o otcovi Jaroslav Vlčkovi a vlastnej rodine. Do slovenčiny z angličtiny preložila diela H. Fasta, Th. Dreisera, S. Lewisa, J. Londona, D. Defoea, J. Swifta, Ch. Dickensa, W. Scotta a ďalších. Prekladala aj z francúzštiny (diela R. Descartesa, A. Mauroisa, P. H. D. Holbacha a ďalších). V Bratislave pôsobila ako lektorka anglickej literatúry vo vydavateľstvách Pravda a Tatran.
Korytársky potok (prítok Vydrova)
Korytársky potok je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Vydrova, meria 4,9 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Tlstého javora (1 068 m n. m.), v nadmorskej výške približne 930 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie na hornom toku severozápadným smerom, sprava priberá najprv krátky prítok z JJZ svahu vrchu Nad Skalicou (939 m n. m.), potom z tej istej strany krátky prítok zo západného svahu tohto vrchu a zľava priberá prítok zo severozápadného svahu Tlstého javora. Následne priberá z pravej strany prítok z juhozápadného svahu Krížneho (939,4 m n. m.), tiež sprava prítok zo západného svahu Krížneho, následne zľava potok Pusté a mení smer toku na sever. Na strednom toku priberá pravostranný prítok zvaný Laboška, na dolnom toku sa ešte na krátkom úseku stáča na severozápad a na južnom úpätí Urbanovho vrchu (809,1 m n. m.), juhozápadne od čiernobalockej miestnej časti Vydrovo v doline Vydrovo, sa v blízkosti horárne Kyslé vlieva v nadmorskej výške približne 570 m n. m. do Vydrova.
Ivana Žalúdeková
Život
Vyštudovala Združenú strednú umeleckú školu v Kežmarku a Katedru priemyselného dizajnu na Trenčianskej univerzite A. Dubčeka. V súčasnosti vyučuje na Základnej umeleckej škole v Nemšovej. Venuje sa aj kresbe a maľbe.
UNIX System III
UNIX System III (niekedy nazývaný System 3) bola prvá komerčná verzia operačného systému Unix. Bol vyrobený v Bellových laboratóriách v roku 1982 a vydaný pod hlavičkou spoločnosti AT&T. Približne od rovnakej doby sa o tento operačný systém začínajú zaujímať tiež ďalšie veľké spoločnosti, medzi ktoré patrí predovšetkým Sun Microsystems, Hewlett-Packard a IBM. Nechýba však ani Microsoft, ktorý v priebehu osemdesiatych rokov minulého storočia o unixovom variante operačného systému úplne vážne uvažoval.
Licenčná politika AT&T zaznamenala tiež zmeny. Rozštiepením spoločnosti AT&T koncom 70. rokov už nebol v rozpore vývoj operačného systému s predchádzajúcim nariadením súdu. Predchodca Unix System III - verzia 7 (z roku 1978) obsahoval v licenčných pravidlách zákaz preskúmavania zdrojových kódov na účely výučby. Logicky to viedlo k tomu, že veľa univerzít zastavilo praktickú výučbu Unixu a zamerali sa iba na výučbu teórie.
Vzhľadom na to, že nové komerčné verzie už neobsahovali zdrojový kód, rozhodla sa napr. Univerzita Berkeley pokračovať v ďalšom vývoji („výskumu“) svojho BSD. Na začiatku 80. rokov teda vedľa seba existovali 2 vetvy Unixu, komerčné UNIX System III a následne UNIX System V a popri tom BSD vyvíjaná „výskumom“. Okrem toho tiež vznikali ďalšie formy Unixu, vydávané buď pod licenciou od AT&T, alebo vytvorené na základe BSD. Nasledujúci vývoj Unixu zo strany AT&T už obsahoval iba komerčné verzie, najskôr UNIX System III, založený na verzii 7, a potom UNIX System V. System V obsahoval a zhrnul výsledky vývoja firiem a univerzít.
Varianty Systému III
O rok neskôr AT&T ohlasuje Unix System V.1 a v roku 1984 uvádza na trh Unix System V.2. Tým končí vcelku krátky život UNIX System III, ktorý však bol postupom času rozšírený o veľa nových vlastností a vydaný pod názvom UNIX System V (používa sa dodnes).
Rybárik zelený
Rybárik zelený môže byť staršie označenie druhu:
Chalamont (obec)
Chalamont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Chalamont má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Chalamont má 2279 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Neuvy-le-Roi (obec)
Neuvy-le-Roi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krížne (potok)
Krížne je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 3,9 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje ako Krížno.
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severozápadnom svahu vrchu Krížne (939,4 m n. m.), v nadmorskej výške približne 870 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv smerom na severoseverovýchod, zľava priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Salašíkov (852 m n. m.), stáča sa na sever a opäť zľava priberá krátky prítok zo severovýchodného svahu Salašíkov, pričom preteká Krížnou dolinou. Na dolnom toku už pokračuje severovýchodným smerom, nepriberá ďalšie trvalé prítoky, vteká do intravilánu obce Čierny Balog, kde sa v miestnej časti Pusté vlieva v nadmorskej výške cca 550 m n. m. do Čierneho Hrona.
LibreOffice
História
thumb|LibreOffice 4.4 28. septembra 2010 skupina vývojárov opustila projekt OpenOffice.org a založila skupinu The Document Foundation, ktorá prevzala vývoj kancelárskeho balíku pod dočasným názvom LibreOffice. The Document Foundation vznikla z obavy, že Oracle Corporation projekt OpenOffice.org zruší, podobne ako sa stalo s operačným systémom OpenSolaris.
Firma Oracle bola pozvaná, aby sa stala členom The Document Foundation s očakávaním, že značku OpenOffice.org projektu daruje. Oracle však projekt odmietol a požadoval, aby členovia predstavenstva OpenOffice.org, ktorí sa podieľali na LibreOffice, rezignovali. Na konci októbra 2010 opustilo OpenOffice.org 33 vývojárov a pridružili sa k The Document Foundation. Tak definitívne vznikla ďalšia paralelná vývojová vetva (fork) OpenOffice.org.
Projekt Go-oo bol zrušený v prospech LibreOffice a niektoré jeho funkcie boli zaradené do LibreOffice. Vývojári očakávali, že zvláštne funkcie z iných odnoží OpenOffice.org budú taktiež začlenené do LibreOffice.
20. januára 2011 sa Pardus stal prvou distribúciou Linuxu, obsahujúcou LibreOffice ako prednastavený kancelársky balík. Firmy Canonical, Novell a Red Hat oznámili, že LibreOffice zaradia ako východzí kancelársky balík do svojich operačných systémov. LibreOffice sa tak vo verzii 3.3 objavil na jar 2011 v nových vydaniach Ubuntu 11.04 a openSUSE 11.4.
História verzií
Prvá dostupná verzia bola LibreOffice 3.3, vydaná 25. januára 2011. Od júna 2011 boli vydávané verzie z dvoch sérií, 3.3 a 3.4, ktorá bola od verzie 3.4.2 označená za vhodnú tiež pre firemné použitie.
Verzia 3.5.0, bola vydaná 14. februára 2012. Medzi zmenami je podpora nového spôsobu šifrovania súborov AES, možnosť vkladania multimédií ako odkaz, nový spôsob výberu farieb, import súborov Microsoft Visio, podpora pre Javu verzie 7 či upravené nástrojové lišty a úchyty objektov. thumb|LibreOffice Prezentácia thumb|LibreOffice Textový dokument V aplikácii Writer bolo prepracované rozhranie pre úpravu hlavičky a pätičky a zobrazenie zalomenia strany a bol vylepšený import formátov RTF a DOCX. V aplikácii Calc je novinkou viacriadkové vstupné pole, zvýšenie maximálneho počtu listov, vylepšené okno filtru, neobmedzený počet podmienok pre podmienené formátovanie ako aj nové funkcie a vyhladzovanie zodpovedajúce štandardu ODF 1.2. V module Base pribudol ovládač pre PostgreSQL. Zo zdrojových súborov bolo odstránené množstvo nepoužívaného kódu. Pre Windows je k dispozícii štandardný inštalátor.
Nasledovná tabuľka obsahuje zoznam vydaných verzií, uvedené sú majoritné vydania a posledné vydané aktualizácie:
Diapazón
Diapazón môže byť:
Whampoa (vojenská akadémia)
Vojenská akadémia Whampoa (中华民国陆军军官学校, Zhōnghuá mínguó lùjūn jūnguān xuéxiào), známa aj pod názvom Vojenská akadémia Huangpu je akadémia, krorú založil doktor Sunjatsen 6. februára v roku 1924. Bola výsledkom prvého spojenectva medzi Kuomintangom a Komunistickou stranou Číny. Pôsobilo tu mnoho vplyvných osobností a zrodilo sa tu veľa slávnych vodcov čínskej modernej histórie. Ako jedna zo štyroch hlavných známych vojenských akadémií na svete zohrala v čínskej histórii kľúčovú úlohu.
Založenie
V 20. rokoch minulého storočia bolo mesto Kuang-čou (Guangzhou, Kanton) v provincii Kuang-tung (Guangdong) základňou Sunjatsena, ktorého revolučné aktivity siahajú do konca 19. storočia. Sunjatsen si uvedomoval, že na porazenie „militaristov“ a zjednotenie Číny je potrebná moderná armáda. V roku 1923 sa preto dohodol so sovietskymi poradcami na finančnej a vojenskej pomoci s cieľom vybudovania národnej revolučnej sily. Sovietska pomoc však bola podmienená tým, že Sunjatsen umožní členom nedávno vzniknutej Čínskej komunistickej strany pripojiť sa k nacionalistom. Tak sa aj stalo a vznikla takzvaná Prvá jednotná fronta. Ako súčasť tejto dohody Sunjatsenova vláda 6. februára 1924 zriadila novú vojenskú akadémiu Whampoa, ktorej úlohou bolo vyškoliť národnú revolučnú armádu.
Čankajšek, ktorý v tom čase slúžil ako vojenský asistent Sunjatsena, bol v roku 1924 menovaný veliteľom novozaloženej Vojenskej akadémie. Dňa 8. februára 1924 sa stretol s Che Jing-čchinom (He Yingqin), ktorý tiež patril medzi Sunjatsenovych poradcov a spoločne navštívili areál na ostrove Čchang-čou (Changzhou), ktorý sa mal stať sídlom novej Vojenskej akadémie. Napriek horšiemu stavu zariadenia a nedostatočnému vybaveniu sa zhodli, že toto miesto bude vhodné pre výcvik mladých mužov, pretože bolo určitým spôsobom izolované od mesta Kuang-čou a všetkých jeho rozptýlení, ktoré by mohli negatívne ovplyvňovať výcvik. Na druhý deň bol Che Jing-čchin (He Yingqin) Sunjatsenom vymenovaný za vojenského poradcu Vojenskej akadémie Whampoa a zároveň ho Sunjatsen vyzval, aby pomohol vybudovať školu podľa vzoru Červenej armády Sovietskeho zväzu. Medzi inštruktorov na akadémii patrili okrem Čankajška a Che Jing-čchina aj viacerí Číňania, ktorí predtým navštívili Sovietsky zväz. Medzi nich patril napríklad Čou En-laj (Zhou Enlai), ktorý sa stal zástupcom riaditeľa politického oddelenia Vojenskej akadémie Whampoa.
Výuka
Výuka na akadémii sa primárne zameriavala na základný vojenský výcvik a praktické zručnosti, ako je používanie zbraní a navrhovanie taktiky. Od pondelka do soboty kadeti navštevovali vyučovacie hodiny a zúčastňovali sa terénnych cvičení, v nedeľu sa konali politické prednášky.
Chaleins
Chaleins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Whampoa (vojenská akadémia)
Výuka
Whampoa sa líšila od iných čínskych akadémií tým, že bola určená na prípravu kadetov k okamžitej bojovej službe. Preto venovala významný čas terénnemu výcviku a posilňovaniu telesnej zdatnosti. Úspech Sunjatsenovho hnutia závisel od schopnosti akadémie vyprodukovať dostatok schopných mladých dôstojníkov, ktorí budú pripravení na okamžitý boj a budú sa môcť postaviť proti armádam „militaristov“.
Chaleins
Polohopis
Chaleins má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Whampoa (vojenská akadémia)
Výuka
Učebné osnovy sa podobali učebným osnovám iných čínskych vojenských akadémií, ale boli silne ovplyvnené japonskými konceptami a technikami, pretože veľa inštruktorov vrátane Čankajška a Che Jing-činga, absolvovalo vojenský výcvik v Japonsku.
Chaleins
Obyvateľstvo
Chaleins má 1174 obyvateľov (2009).
Whampoa (vojenská akadémia)
Výuka
Keďže akadémia nedisponovala adekvátnym množstvom vhodných zbraní a vybavenia, inštruktori, podobne ako to bolo zvykom v Japonsku, zdôrazňovali disciplínu a sebaobetovanie. Študenti boli kritizovaní za akékoľvek sebecké alebo individualistické správanie a zvyky. Všetci si boli vedomí toho, že iba disciplínou, vzájomnou spoluprácou a za pomoci agresívneho ducha, ktorý je neskôr označovaný aj ako „Whampoa spirit“, mohla revolučná armáda prekonať materiálne nevýhody, poraziť militaristov a zjednotiť Čínu prostredníctvom ozbrojených síl.
Chaleins
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Whampoa (vojenská akadémia)
Výuka
Po zriadení Vojenskej akadémie Whampoa sa od februára do mája v roku 1924 na akadémiu prihlásilo približne tritisíc mladých ľudí z okolia Šanghaja, Če-ťiangu (Zhejiang) a Kuang-čou (Guangzhou). Akadémia počas prvej fázy existencie, od roku 1924 do roku 1927, usporiadala celkom 7 semestrov. Počas prvých piatich semestrov akadémiu úspešne dokončilo viac ako sedemtisíc študentov, ktorí predstavovali najväčšiu silu v revolučnej armáde. Šiesty a siedmy semester sa konali pod vedením Čankajška v Kuang-čou a v Nankingu. Absolventi akadémie zohrali dôležitú úlohu pri oboch východných expedíciách a aj počas Pochodu na sever.
Súčasnosť
Pôvodná vojenská akadémia Whampoa trvala počas rokov 1924 až 1927. Po roztržke s komunistami počas Pochodu na sever bola viackrát presúvaná a premenovaná. Po víťazstve komunistov na pevninskej Číne sa spolu s Čankajškom stiahla na Taiwan a dodnes funguje v Kaohsiungu ako Vojenská akadémia Čínskej republiky na Taiwane. (陸軍官校, Lùjūn guān xiào) V pôvodnej budove je dnes zriadené múzeum vojenskej akadémie Whampoa.
Stanak
náhľad|Rekonštrukcia Kostola [[Mikuláš z Myry|svätého Mikuláša (bol jedným z významných miest zhromaždenia [stanaku], korunovácie a mauzólea bosnianskych kráľov), Mile (dnes súčasť mesta Visoko), Bosna a Hercegovina]] Stanak alebo rusag je historické označenie pre najvyššie zhromaždenie privilegovaných stavov a vrstiev v stredovekej Bosne. Termín bol prvýkrát použitý v listine bosnianskeho bána Tvrtka I. Funkcie a kompetencie stanaku zahŕňali najdôležitejšie štátne záležitosti ako je otázka nástupníctva a voľby kráľa. Na zhromaždení sa mohli zúčastniť všetci bosnianski šľachtici a bol zvolávaný vládcami Bosny. Vplyv stanaku sa menil v závislosti od moci panovníkov.
Terminológia a etymológia
V Bosnianskom kráľovstve sa termín stanak najčastejšie používa pre označenie krajinského zhromaždenia. Ďalej termíny ako sva Bosna (čo znamená: celá Bosna) alebo Bosna či rusag bosanski, ktoré označujú snem. Rusag okrem toho, že označuje stanak je názov aj pre celú Bosnu. Slovo rusag bolo pravdepodobne odvodené od maďarského slova országštát alebo parlament, čo svedčí o spojitostiach medzi Bosnou a Uhorskom. Ďalej latinské termíny ako: consilium, universale, colloquium, collatio a adunacio. Stanak označuje aj rôzne typy súdov, zhromaždení od mestskej rady až po šľachtu. Na území Chorvátska, Bosny a Dubrovníckej republiky stanak označoval stredoveký súd ad hoc, zvolaný na vyriešenie sporu medzi stranami. Niekedy sa označuje pod názvami ako sbor, zbor alebo porota, pretože bola zložená zo sudcov a porotcov. V Dubrovníckej republike úradníci používali latinské alebo talianske tvary ako napríklad: conseyo, consiglio, assunamento, collegio, universita a iné.
Dejiny
Právo zúčastniť sa na zasadaní stanaku mal každý bosniansky knez od magnátov až po nižšiu šľachtu vlastela. Naopak stanaku sa nemohol zúčastniť klérus Bosnianskej cirkvi, ktorý nepatril k vlastvele. Úloha Bosnianskej cirkvi na sneme nie je jasná. Pravdepodobne ovplyvňovala rozhodnutia prostredníctvom magnátov. Funkcie a kompetencie stanaku zahŕňali najdôležitejšie štátne záležitosti ako je otázka nástupníctva a voľby kráľa, navzdory vládnucej dynastie Kotromanićovcov, pretože dedičské právo a ani primogenitúra nebola zavedená v Bosnianskom kráľovstve. Ďalej do funkcie stanaku patrila zahraničná politika alebo diplomacia. Konečné rozhodnutia boli v rukách vplyvných šľachtických rodoch. Niekedy stanak zvolali sami magnáti, keď v krajine vypukli nepokoje, nástupnícka kríza alebo boj o trón. Vplyv stanaku vyvrcholil medzi rokmi 13901420. Po zoslabnutí kráľovskej moci sa zhromaždenie rozrástlo o ďalších členov nižšej šľachty. Koncom 14. a začiatkom 15. storočia začal strácať svoj význam. V polovici 15. storočia sa stanak zvolával veľmi zriedkavo a výnimočne. Srbský historik Sima Ćirković a väčšina juhoslovanských historikov považovalo existenciu stanaku za prvok bosnianskej identity a jednoty. Naopak americký historik John Van Antwerp Fine tvrdil, že to ilustruje slabosť panovníka a decentralizáciu štátu.
Stanak sa niekedy používal na označenie mestského zhromaždenia alebo súdu na území dnešného Chorvátska a Bosny a Hercegoviny. Stanak sa v latinských a talianskych písomných zdrojoch objavuje oveľa častejšie ako mnohé iné tvary. Termín pravdepodobne prenikol z hovorového jazyka domáceho obyvateľstva. Ďalej sa mestský súd spomínal v zmluvách medzi mestom Dubrovník a srbskými vladármi už od konca 12. storočia. Súdy sa pravidelne zvolávali, aby prediskutovali hraničné a majetkové spory medzi Dubrovníkom a srbskými panovníkmi. Zhromaždenia sa konali na určitých miestach, napríklad s obyvateľmi z Rašky v Šumete, zo Zachlumska v Zatone a zo Zety pri Kostole svätého Hilariona v Mlini. Zvyčajne sa stretávali podľa potreby alebo počas jesene a zimy (od Michala až do Juraja). Priebeh súdu je možné zrekonštruovať na základe štatútov mesta Dubrovník z roku 1272. Obe strany museli potvrdiť rozsudok alebo odovzdať vinníka. Často sa stávalo, že samotní účastníci sa dohodli na dátume stretnutia na súde. Ak jedna zo strán bez oprávneného dôvodu neprišla na súd okamžite spor prehrala. Koncom 14. a začiatkom 15. storočia začal strácať svoj význam, keďže územia miest Pelješac, Ston a Konvale prešli pod nadvládu Dubrovníckej republiky, zúžila sa súdna oblasť stanaku. Okrem toho sa zistilo, že strany sa oveľa častejšie obracali na súdne orgány jednej alebo druhej strany. Úpadok stanaku sa vystupňoval v čoraz častejšom zasadaní tohto súdu. Niekedy trvalo desiatky rokov, kým sa spory nahromadili.
Pammenes z Magnésie
Pammenes bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 5.
Pammenes z Magnésie nad Maiandrom si na 196. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Olympijské víťazstvo Pammena uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika. Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Ďateľ
Ďateľ [starší pravopis bol aj ďatel –porov. napr. PSP z roku 1940] môže byť:
Ďatel môže byť zastarano aj ďatelina.
Ďatle môže byť:
Pozri aj
datle
Heligón
Heligón je plechový dychový nástroj, ktorý vznikol z tuby vytočením jej ozvučníkovej časti tak, aby spočívala na ramene hráča. Vďaka tomu je heligón nedoceniteľný pri hre počas pochodu, pretože tuba je pre svoju hmotnosť a rozmery pre hru počas pochodov nepraktická.
Heligón sa vyrába v dvoch základných prevedeniach, a to menšie F ladenie (použiteľný rozsah H1-f1) a väčší B ladenie (použiteľný rozsah F1-malé b). Okrem toho existujú aj deriváty, napr. heligón v C alebo Es ladení.
Názov Heligón sa vzťahuje na horu Helikon v Grécku, ktorá sa nachádza v gréckej mytológii ako sídlo múz. Podľa formy nástroja, pôvod mena bol reinterpretovaný k gréckemu slovu helikos, „zvíjanie“.
Prvý heligón bol vyrobený v roku 1845 Wilhelmom Wieprechtom v spoločnosti Musikinstrumente Stowasser vo Viedni a patentovaný v Rakúsku v roku 1848, po tom, čo Wieprecht videl tieto kruhové nástroje u ruských vojenských hudobníkov.
V hlbokej polohe je tón heligónu veľmi sýty a tvrdý, vo vyššej polohe naopak mäkký a blíži sa charakterom napr. eufóniumu. Výhodou vyplývajúcou zo stavby nástroja je to, že zvuk na rozdiel od tuby nejde nahor, ale vhodným natočením hráčov ho možno smerovať priamo k poslucháčom.
V Česku vyrába heligóny továreň V. F. Červený a ponúka ich pod sortimentom firmy Amati Kraslice. Cena heligónu sa pohybuje okolo 80 000 (českých) korún.
Príbuzným nástrojom heligónu je potom v zámorí používaný suzafón. Jeho tón je ešte tvrdší ako tón heligónu, a je i ostrejší a prenikavejší.
Noizay
Noizay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
INTJ
INTJ (introverzia, intuícia, myslenie, usudzovanie), nazývaný Osnovateľ alebo Logik je jeden zo šestnástich osobnostných typov v rámci indikátora Myers-Briggs Type Indicator (MBTI). Ľudia tohoto typu sú opisovaní ako introvertní logicky uvažujúci jedinci. Patria do temperamentu racionalistov (NT). Sú jedným z vzácnejších typov osobností vyskytujúcich sa v 2,1% populácie. Sú charakteristickí ich múdrym manévrovaním, avšak aj rezervovanosťou a zvedavosťou.
INTJ využívajú najmä extrovertné rozmýšľanie a introvertnú intuíciu (Te-Ni).
Charakteristika
INTJ sú charakteristický tým, že odmlada hľadajú vedomosti a nové poznatky. Oddávajú sa knihám, pričom sa radi delia o svoje vedomosti. Pre INTJ je typický silný idealizmus, neraz považujú ľudí za lenivých a majú mierne cynický pohľad na realitu. Vyžaruje z nich sebavedomie a tajomnosť, avšak v spoločnosti sa zvyčajne cítia nesvoji. Niektorí sú ale mylne považovaní za extrovertov, majú totižto obrovskú sebadôveru ktorá ich introverziu dokáže kamuflovať. Veľmi ľahko sa rozhodujú. Radi napĺňajú ich vlastné idey a milujú riešenie komplexných problémov. Bývajú pragmatický. Aj keď nie sú vždy ideálnym vodcom vedia prevziať velenie ak nastávajú chyby, prípadne ak veliť nemá kto. Najproduktívnejší väčšinou sú, ak sa im zabezpečí dostatok samostatnosti a zdrojov. Sú veľmi nezávislí. Aj napriek introverzii sa radi vyjadrujú, tento typ je možné nájsť v akademických kruhoch, sú to častí vedci, prípadne sú niekedy aj štátnici a sú v armáde. Niekedy vyzerajú byť tvrdohlavý a neústupčivý. Priťahujú k sebe ľudí s podobným vnímaním okolia. Prekvapivo silne argumentujú aj bez ohľadu na ich súčasné zručnosti a skúsenosti, pričom u ľudí vyzerajú ako snobi. INTJ typu sa často protivia pravidlá a má sklony k rebélii. Poznajú avšak veľmi dobre svoje nedostatky, ktoré veľmi radi odstraňujú. INTJ milujú sebazdokonaľovanie a sebarozvoj. Vedia dokonalo predvídať dôsledky činov. Vo vzťahoch majú často pocit že sú pre ľudí v okolí nepodstatní. Tieto pocity tvorí typicky ich individualizmus. Zdajú sa byť bez emócií, chladní a neschopný vášnivého života. Pristupujú k životu ako k veľkej šachovnici, pomocou ich úsudku si vyvodzujú závery a snažia sa vyťažiť z okamihu to najlepšie, čo pôsobí ako konanie bez výčitiek svedomia, aj preto niekedy vyzerajú ako zloduchovia a mafiáni. INTJ je preto typickou filmovou postavou zloducha, mafiána, hlavy lúpežnej bandy.
FET
FET môže byť:
Chaley
Chaley je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Chaley má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Chaley má 120 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
UNIX System V
Unix System V (často skracovaný ako SysV, niekedy ako System 5) bol jednou z verzií operačných systémov Unix. Pôvodne bol napísaný v Bellových Laboratóriách (Unix System Laboratories, USL) firmy AT&T a uverejnený po prvýkrát v roku 1983. System V je priamym pokračovaním systému napísaného v roku 1969 Dennisom Ritchiem a Kenom Thompsonom.
Štyri hlavné verzie Systemu V boli označené ako verzia 1, 2, 3 a 4. Vzniklo mnoho komerčných verzií Unixu, ktoré sa opierajú o licenčný kód SysV, medzi ktoré patrí AIX, A/UX, HP-UX, Xenix alebo SCO OpenServer.
Prvý komerčný Unix bol nazývaný System III. System IV bol vnútorná verzia firmy AT&T. System V bol tradične považovaný za jednu z dvoch hlavných vetiev Unixu (druhá je BSD). Avšak s príchodom UNIXových implementácií vyvinutých z Linuxu a QNX nie je toto delenie presné. Dokonca akákoľvek úsilie o štandardizáciu ako POSIX skôr smerujú k zmenšovaniu rozdielov medzi implementáciami.
System V Release 4
System V Release 4, skrátene SVR4, bol najúspešnejšou verziou a zdrojom častých UNIXových rysov ako napr. „SysV init scripty“. Systém ďalej formuje základ System V Interface Definition (skr. SVID), čo je štandard definujúci ako by System V mal fungovať.
Hoci AT&T predávala svoj vlastný hardvér, ktorý bežal za pomoci Systemu V (AT&T Computer Systems), väčšina zákazníkov používala verziu od predajcov, založenú na referenčnej implementácii od AT&T. Obľúbený SysV je odvodený z Dell SVR 4 a Bull SVR4. Najviac rozšírená a používaná verzia System V v súčasnej dobe sú AIX od IBM a SCO OpenServer založený na System V Release 3, ďalej Solaris od Sun Microsystems a SCO UnixWare. Oba tieto systémy sú založené na System V Release 4.
SVR4.2MP bol vydaný v roku 1993 spoločnosťou Unix System Laboratories (USL) - predchádzajúci názov Bellových laboratórií - patriaci už v tej dobe k Novellu, ako posledná verzia Systemu V Release 4, ktorý sa zavádzal pod názvom UnixWare 2. Dnes má právny prístup ku kódu Systemu V firma SCO Group.
System V Release 5
System V Release 5 (SVR5) zostal základom UnixWare 7 vydaného spoločnosťou Santa Cruz Operation. Neskôr SCO Group vytvorilo SCO OpenServer 6 tiež na základe Systemu V Release 5, ale základný kód SVR5 nie je používaný žiadnym iným producentom.
Notre-Dame-d’Oé
Notre-Dame-d’Oé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Momo
Momo môže byť:
Stefan Bajcetic
Stefan Bajcetic Maquieira (* 22. október 2004, Vigo, Španielsko) je španielsky profesionálny futbalista, ktorý hrá ako stopér alebo defenzívny stredopoliar za klub Premier League Liverpool.
20202022
Bajcetic bol produktom mládežníckej akadémie Celty Vigo a v decembri 2020 podpísal zmluvu s klubom Premier League Liverpool za 224 000 libier.
2022
Bajceticov progres bol odmenený novou zmluvou v auguste 2022. Svoj profesionálny debut absolvoval 27. augusta, keď nastúpil ako náhradník pri víťazstve 9:0 nad AFC Bournemouth. Bajcetic debutoval v Lige majstrov UEFA proti Ajaxu 13. septembra 2022 ako striedajúci v 94. minúte, keď nahradil Thiaga. Vďaka tomu sa stal najmladším hráčom Liverpoolu v Lige majstrov, čím prekonal rekord, ktorý predtým držal Billy Koumetio.
9. novembra 2022 Bajcetic nastúpil na svoj prvý zápas za Liverpool proti Derby County v treťom kole EFL Cupu 2022/2023. 26. decembra 2022 ako striedajúci hráč v 79. minúte strelil svoj prvý seniorský gól za Liverpool pri ich víťazstve 3:1 vonku proti Aston Ville v Premier League 2022/2023. Vo veku 18 rokov, 2 mesiace a 4 dni sa stal tretím najmladším hráčom, ktorý skóroval za Liverpool v Premier League, za Michaelom Owenom a Raheemom Sterlingom a druhým najmladším španielskym hráčom, ktorý skóroval v Premier League, za Cescom Fàbregasom.
2023
V januári 2023 Bajcetic opäť podpísal novú, dlhodobú zmluvu s Liverpoolom. Na ihrisku pokračoval v napredovaní a nastúpil v základnej zostave v troch po sebe idúcich zápasoch Premier League proti Chelsea, Wolverhamptonu Wanderers a Evertonu. 16. februára ho fanúšikovia zvolili za hráča mesiaca január. 21. februára sa stal najmladším hráčom Liverpoolu vo veku 18 rokov a 122 dní, ktorý nastúpil vo vyraďovacom zápase Ligy majstrov, ktorý sa skončil prehrou 2:5 proti Realu Madrid.
16. marca 2023 oznámil, že vynechá zvyšok sezóny 2022/23 pre zranenie aduktora. 8. júla 2023 bol Bajcetic znovu k videniu na tréningu pred začiatkom sezóny 2023/2024.
Reprezentačná kariéra
Bajcetic je oprávnený reprezentovať Španielsko a Srbsko na medzinárodnej úrovni. V roku 2021 ho len ako 16 ročného tréner Pablo Amo povolal do Španielskeho národného futbalového mužstva do 21 rokov na turnaj Lafarge Foot Avenir a objavil sa vo všetkých 3 zápasoch. Španielsko turnaj vyhralo. Zranenie ho zastavilo v možnom nastúpení za seniorov.
Kariérne štatistiky
''Ku dňu 11. marec 2023''
Tri kamene
Tri kamene je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Dubové, približne (severo)východne od centra Banskej Štiavnice.
Poloha
Masív sa nachádza vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skalka. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Štiavnica a Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Banská Belá a Dubové. Najbližšími sídlami sú severným smerom ležiaci Kozelník a severovýchodne situované Dubové, západne sa nachádza Banská Belá a Banská Štiavnica, južne Banský Studenec a východne Dobrá Niva. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.
Opis
Tri kamene sú dvojvrcholový masív, pričom na niektorých mapách je týmto názvom označený nižší vrchol. Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Skalky severným smerom a cez susednú Strelu  pokračuje západným smerom na Vtáčnik. Severným smerom susedí Marcička a Kmotra, východným leží Ďurianová , južným Holý vrch , Skalky  a Anderloch  a západným je sedlom oddelená Strela a Kytla. Oblasť patrí do povodia Hrona, kde vodu zo západnej časti odvádzajú prítoky Jasenice a z východnej prítoky Neresnice. Na vrchol nevedie značená trasa, no chodník z Dubového prechádza blízkym sedlom Volárska.
Výhľady
Lesný porast vrcholu neumožňuje rozhľad, ten je možný z úbočia, kde je viacero menších horských lúk. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov a susedného Javoria, pri dobrých podmienkach tiež Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry a Poľanu.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no západne vedie blízkym sedlom zelená značka.
Nouans-les-Fontaines
Nouans-les-Fontaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pella (rozlišovacia stránka)
Pella môže byť:
Marta Grófová
Životopis
V roku 1966 absolvovala štúdium na Chemickotechnologickej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. V 70. a 80. rokoch absolvovala viaceré zahraničné študijné pobyty, napr. v Dánsku, v USA, vo Švédsku a v Spojenom kráľovstve. V rokoch 19661997 pôsobila ako vedecká pracovníčka, neskôr sa stala vedúcou oddelenia vírusovej onkogenézy a vedeckou sekretárkou Ústavu experimentálnej onkológie SAV v Bratislave. Sústredila sa na štúdium podstaty mechanizmov premeny normálnej bunky na nádorovú. Okrem toho od klasickej retrovirológie prešla postupne cez modely vtáčích a zvieracích cicavčích buniek k výskumu ľudských nádorov. Pri svojom výskume používala klasické virologické experimentálne metódy, ale i moderné metódy molekulárnej mikrobiológie, imunológie, vrátane prípravy monoklonálnych protilátok, i charakterizáciu špecifických bielkovín zúčastňujúcich sa na transformácii buniek. V rámci toho skúmala tiež vírusové a bunkové gény. Jej vedecké výsledky obohatili súčasné poznávacie procesy mechanizmov nádorovej premeny. Zistila a charakterizovala nový D-typ retrovírusu. Venovala sa aj zakladaniu a podrobnej charakterizácii bunkových línií z ľudských nádorov, rozšírila základné poznatky o úlohe niektorých makromolekúl v modulácii rastu a proliferácie nádorových buniek v podmienkach in vitro. Jej objavy boli publikované vo vyše 100 štúdiách v domácich i zahraničných odborných časopisoch a zborníkoch ako napríklad Biológia, Bratislavské lekárske listy, Neoplasma a.i. V rokoch 1983, 1985, 1987, 1996 sa podieľala na organizácii medzinárodných sympózií a konferencií. Bola tiež prezidentkou nadácie Výskum rakoviny a členkou Vedeckého kolégia SAV pre molekulárnu biológiu a genetiku, Výkonného výboru nevládnej organizácie Európska asociácia pre výskum rakoviny, od roku 1994 pôsobila ako hovorkyňa záhrebskej iniciatívy The Zagreb Iniciative for the Central and East European Human Bank Network.
Challes-la-Montagne
Challes-la-Montagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Challes-la-Montagne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Challes-la-Montagne má 183 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Anna Daučíková
Anna Daučíková (* 18. august 1950) je slovenská výtvarníčka a vizuálna umelkyňa. Vo svojej umeleckej tvorbe sa venovala maľbe, fotografii, akčnému umeniu a performovaniu. Vytvorila sériu umeleckých inštalácií. V polovici 90. rokov sa naplno začala venovať videu. Je jednou z najvýznamnejších postáv slovenskej umeleckej scény a jej práce nadobudli uznanie i v zahraničí.
Životopis
Počas rokov 19721978 študovala v Ateliéri Sklo odbor architektúra u docenta Václava Cíglera na Vysokej škole výtvarného umenia v Bratislave. Počas 80. rokov žila v Moskve, kde sa intenzívne venovala najmä štrukturálnej maľbe. Maľovala obrazy plné numerických vzorcov. V Moskve sa taktiež venovala fotografii, nafotila Čiernobiely fotografický súbor moskovsko-sovietskeho obdobia. Iba veľmi malá časť týchto fotografií bola vystavená. V roku 1991 sa vrátila späť na Slovensko a spoluzaložila prvý slovenský feministický časopis Aspekt.
Dielo
V roku 1994 opustila maľbu a venovala sa umeleckým inštaláciám, performovaniu a nakoniec videu. Neskôr sa venovala výhradne len tejto oblasti. Jej práca je ovplyvnená nielen jej sexuálnou orientáciou, ale taktiež aj genderovou tematikou. Precízne pracuje s priestorom, jasne a s presnosťou formuluje témy, časťou ktorých je veľmi často otázka homosexuality. Venuje sa telu, telesnosti a stvárňuje sexuálne túžby. Jej poňatie „Politického tela“ je ľudské telo vnímané nielen svojou telesnosťou, ale v komplexe kultúrnych a civilizačných súvislostí.
Práve uvažovaním o sebe a svojej sexualite hľadá svoje miesto v spoločnosti. Otázka vlastnej identity je hlavnou tematikou. Umelkyňa je presvedčená, že sexualita si má uchovať svoju výnimočnosť. Veľmi dobre si uvedomuje a taktiež sa snaží, aby jej tvorba nebola označovaná ako obscénna. Pri svojej videotvorbe nemusí prvoplánovo ukazovať telo, ale prostredníctvom využitých zvukových a hmatových prostriedkov dokáže vizualizovať túžbu. Sama sa označuje za „príznakovú umelkyňu“. Výstavy navštevuje iba sporadicky.
Obraz považuje za základ výtvarného umenia a práve video je podľa jej vnímania obraz v pohybe. Veci neponíma v znakových formách, ale naopak, preferuje celé obrazy a hlavne proces ich tvorby. Jej umenie obsahuje miesto a čas. Pre prezentáciu potrebuje diváka, bez divákov neexistuje.
Je presvedčenou feministkou a jej tvorba je súčasťou zbierok Slovenskej národnej galérie v Bratislave.
Challex
Challex je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Challex má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Challex má 1174 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vodné pólo na Ázijských hrách 2018
Vodné pólo na Ázijských hrách 2018 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2018. Konal sa v Jakarte, v Indonézii v dňoch od 16. augusta do 1. septembra 2018, za účasti 9 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli ženské družstvá Thajska a domácej Indonézie. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 18. vydanie. Zápasy sa odohrali v plaveckom štadióne Gelora Bung Karno Aquatic Center s kapacitou 2 000 divákov.
V mužskej kategórii obhájil titul 🇰🇿, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇯🇵. U žien zasa obhájila titul 🇨🇳, ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred 🇰🇿 a 🇯🇵.
Nouâtre
Nouâtre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Citroën CX
náhľad|CX Familiale Citroën CX je automobil vyššej strednej triedy, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1974 až 1989. Vyrábal sa v prevedeniach Berline (fastback), Prestige alebo Limousine (predĺžená verzia) a Break (kombi). Počas 16 rokov produkcie bolo vyrobených 1 169 695 kusov. Model bol faceliftovaný v roku 1980 a druhýkrát v roku 1986.
CX bol priekopníckym napríklad vďaka degresívnemu systému riadenia DIRAVI s automatickým návratom do nulovej polohy, predstavil tiež nové ergonomické ovládanie prvkov na palubnej doske. Automobil je považovaný za posledný skutočný Citroën, pred tým ako kontrolu nad automobilkou prevzal v roku 1976 Peugeot.
Automobil bol k dispozícii ako štvordverový fastbacksedan alebo kombi (Break). Z modelu Break vychádzali neskôr verzie CX v štátnych službách ako ambulancia a polícia. Model CX používal jedinečný hydropneumatický samovyrovnávací systém odpruženia. Ten zabezpečoval vysoký komfort a stabilnú svetlú výšku vozidla, ktorú bolo možné ručne meniť.
CX si získal nepriaznivú reputáciu kvôli prvotným závadám na vybavení a nákladnej prevádzke, pričom paradoxne poruchové boli súčasti ako elektrické vedenie a konektory, štartér, závesy dverí a nie sofistikované hydropneumatické odpruženie. Automobilka okamžite reagovala a po 4 rokoch výroby prišiel prvý facelift, predajnosť CX však už nenávratne poklesla.
Americký trh a posledný Citroën
Odbyt automobilov Citroën tak náhle poklesol o viac ako 40%. V tej dobe príchod palivovej krízy v Európe znížil odbyt až o viac ako 70%. Nákladný vývoj wankelových motorov bol ukončený a akcionári Citroënu požiadali rodinu Peugeotovcov o záchranu automobilky. Vznikla tak spoločnosť PSA Peugeot Citroën. Napriek zákazu vzniklo niekoľko firiem, zaoberajúcich sa úpravou CX a dovozom pre americký trh. Napriek nulovej servisnej sieti, reklame a propagácií sa vyviezlo približne 1000 kusov modelu CX do USA a Kanady.
Národné zhromaždenie Azerbajdžanskej republiky
Národné zhromaždenie Azerbajdžanskej republiky je zákonodarný orgán Azerbajdžanskej republiky. Jednokomorové národné zhromaždenie má 125 poslancov. V minulosti bolo 100 volených zástupcov na päťročné mandáty. Pre každý volebný okres bolo v parlamente jedno kreslo a 25 členov zvolených v pomernom zastúpení. V posledných voľbách bolo všetkých 125 poslaneckých mandátov vytvorených aj z mandátov v pomernom zastúpení. Národné zhromaždenie je prvý republikánsky sekulárny parlament v moslimskom svete.
Zakaukazský snem
Po ruskej revolúcii vo februári 1917 bol vytvorený špeciálny výbor pozostávajúci z poslancov „Zakaukazskej štátnej dumy“. V novembri bol vytvorený “Zakaukazský komisariát” ako prvá vláda nezávislej Zakaukazskej demokratickej federatívnej republiky. Z predstaviteľov troch národov bol vytvorený snem, čo nebola perspektívna politická platforma, lebo každý zúčastnený národ konal podľa vlastných záujmov, ktoré sa rozchádzali.
14. februára 1918 bol ustanovený Zakaukazský snem v Tbilisi ako najvyšší orgán moci pre Južný Kaukaz. Na zhromaždení zvíťazila moslimská frakcia zložená zo 44 členov. Táto frakcia získala viac než jeden milión voličských hlasov od turkickej a moslimskej časti populácie Azerbajdžanu a Južného Kaukazu. Tak ako v Štátnej dume aj v Zakaukazskom sneme vyvíjali sústavnú politickú aktivitu azerbajdžanskí členovia. Ako výsledok ich iniciatív snem vyhlásil nezávislosť Zakaukazskej demokratickej federatívnej republiky od Ruska 9. apríla 1918.
25. mája 1918 sa následkom rozporov medzi národnými frakciami snem rozpadol. Moslimská frakcia zvolala vlastné zhromaždenie a odhlasovala nezávislosť Azerbajdžanu.
Azerbajdžanská národná rada
27. mája sa zhromaždilo v Tbilisi 27 moslimov a ustanovilo Azerbajdžanskú národnú radu, ktorá sformovala vládu Azerbajdžanu. Mammad Emin Rasulzade bol zvolený ako jej predseda.
Laminárne prúdenie
vpravo|náhľad|Znázornenie prúdnic pri laminárnom prúdení Laminárne prúdenie je ustálené prúdenie reálnej kvapaliny malou rýchlosťou. Obraz prúdnic je stály, vrstvy kvapaliny sa po sebe pravidelne posúvajú.
Príkladom laminárneho prúdenia je nosom vdychovaný vzduch a krv vo vlásočniciach ľudského tela.
Národné zhromaždenie Azerbajdžanskej republiky
Azerbajdžanská národná rada
28. mája Národná rada vydala rezolúciu, ktorá vyhlásila nezávislosť Azerbajdžanskej demokratickej republiky. 16. júna sa azerbajdžanská vláda a Národná rada premiestnili do mesta Ganja. Na siedmom zasadaní rady v Ganji vedenom Mammadom Eminom Rasulzadem sa rozhodlo rozpustiť radu a zmeniť celú legislatívnu a exekutívnu moc na dočasnú vládu Azerbajdžanu vedenú Fatalim Chan Chojskim.
29. mája, keď bola vláda ustanovená, Azerbajdžan odhlasoval oficiálny štátny jazyk. Jednou z priorít vlády pred presťahovaním sa do Baku bolo oslobodenie od Stredokaspickej diktatúry, potom obsadenie mesta, čo sa udialo 15. septembra 1918.
16. novembra, keď sa znovu zišla Národná rada a 19. novembra Rasulzade oznámil, že všetky národnosti Azerbajdžanu budú mať svoju reprezentáciu v Azerbajdžanskom parlamente, bol tento zostavený zo 120 poslancov.
Preto, na základe 24 000 predstaviteľov národností Azerbajdžanu, Azerbajdžanský parlament tvorilo 80 Moslimov, 21, Arménov, 10 Rusov, 1 Nemec a 1 Žid, ktorý bol ustanovený 20. novembra a zvolaný 7. decembra 1918.