cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A-ha
Formácia
V Londýne si vybrali štúdio hudobníka,producenta a ich budúceho manažéra Johna Ratcliffa, pretože súčasťou jeho vybavenia bol Space Invaders machine. Joh Ratcliff ich predstavil jeho manažérovi, Terrymu Slaterovi a potom, po pár stretnutiach, A-Ha zvolili Tatcliffa za ich manažéra. Slater a Ratcliff založili T.J Managment. Ratcliff sa zaoberal s technickými a hudobnými aspektmi a Slater pôsobil ako medzinárodný obchodný manažér kapely a spojka s riaditeľstvom Warner Brothers' v Los Angeles.
Internetové rádio
náhľad|Internetový rádio prijímač
Internetové rádio alebo e-rádio je rádio, pri ktorom je jeho program šírený v digitálnej forme cez internet. Čo sa týka vysielania a prijímania zvuku je podobné klasickému rádiu. Na druhej strane ale je odlišné od podcastingu, pri ktorom sa vyžaduje sťahovanie relácií (dát) a takisto nemá nič spoločné s poskytovaním obsahu na želanie (zo zoznamu). Mnohé internetové rádiá existujú súbežne so svojimi klasickými terestriálnymi verziami, existujú však aj čisto internetové rádiá.
Internetové rádio je dostupné z akéhokoľvek miesta na svete s pripojením na internet. To z neho robí populárnu službu pre ľudí, ktorým tradičné lokálne stanice nedokážu poskytnúť požadovaný druh hudby (ako world music, jazz, heavy metal, elektronickú hudbu, operu, atď.). Niektoré rádia ponúkajú nonstop spravodajstvo, šport, politiku a množstvo rôznych iných žánrov.
Streaming
Jeden z najbežnejších spôsobov ako distribuovať internetové rádio je streaming (kontinuálne prúdenie dát) a využitie stratového zvukového kodeku. MP3 formát je najpopulárnejší, nasledovaný Ogg Vorbis, Windows Media Audio a RealAudio.
Bity sú "streamované" (transportované) cez internetovú sieť v TCP alebo UDP paketoch, potom spojené a hrané v priebehu asi 2-10 sekúnd, v závislosti od serverových charakteristík. Toto oneskorenie je označované ako „lag“ (bežný jav v IT, pakety sa len niekde zdržia).
Všeobecne je multimediálny obsah dátovo objemný, a tak skladovať a prenášať ho je náročné. Kvôli tomu sa uskladňované aj streamované dáta komprimujú.
História
Pokusy zobraziť média na počítačoch siahajú až do ich začiatkov - polovice 20. storočia Akademické experimenty v roku 1970 preukázali len základné koncepty a možnosti streamovania médií na počítačoch. Ku koncu 80 rokov boli spotrebiteľsky orientované počítače dostatočné výkonné na to, aby spúšťali rôzne médiá.
Primárne technické problémy so streamovaním boli mať dostatočne výkonný CPU a a podporu pre taký veľký tok dát a vytvoriť operačný systém, ktorý by nemal problémy s prehrávaním médií. Avšak v tej dobe sa média distribuovali na CD nosičoch a nie cez internet.
Koniec 90-tich rokov 20.storočia priniesol väčšiu priepustnosť siete, zvýšila sa prístupnosť k Internetu a rozšírilo sa použitie štandardných protokolov a formátov, ako TCP/IP, HTTP a HTML. Došlo tiež ku komercionalizáciii Internetu.
Olendon
Olendon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 183 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Yeguada (sopka)
La Yeguada (alebo Chitra-Calobre) je masívny stratovulkanický komplex, nachádzajúci sa v centrálnej časti Panamy, severne od polostrova Azuero. Komplex je tvorený prevažne bazaltovými horninami a vznikol približne pred 200 000 rokmi. Najmladší člen komplexu je troskový kužeľ Media Luna, vek ktorého bol stanovený rádiometrickým datovaním na 300 až 350 rokov. V súčasnosti je oblasť La Yeguada predmetom geofzyzikálneho prieskumu, zameraného na geotermálnu energiu.
Škoda 10 T
thumb|Škoda 10 T v Portlande thumb|Tacomská 10 T Škoda 10 T je česká trojčlánková nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu 03 T.
Konštrukcia
10 T je obojsmerné štvronápravové čiastočne nízkopodlažné električkové vozidlo. Skladá sa z troch článkov spojených kĺbmi (tzv. "harmonikami"). Na oboch stranách vozidla sa nachádzajú troje výsuvné dvere (dvoje dvojdielne, jedny jednodielne).
Obojsmerná 10 T konštrukčne aj dizajnovo vychádza z jednosmernej 03 T. Nízkopodlažný je stredný článok ( nad temenom koľajnice), ktorý je zavesený medzi predným a zadným článkom. Tie su na pevných podvozkoch a podlaha je vo výške nad temenom koľajnice. Podiel nízkopodlažnej časti dosahuje 50 %. Celé vozidlo je klimatizované. Vozidlá premávajúce v meste Portland majú nainštalované automaty na cestovné lístky.
Série
Existujú 3 série električiek 10 T:
Coruscant
Coruscant je meno fiktívnej planéty vo svete Star Wars. Jej povrch je pokrytý súvislou mestskou zástavbou. Ide o najdôležitejší svet galaxie, hlavné centrum Starej republiky, Galaktického impéria i Novej republiky (v rôznych časoch). Preto sa na ňom nachádza budova Senátu republiky, Palác impéria či Chrám Jediov. Cez Coruscant vedú dôležité obchodné cesty, vďaka ktorým je najbohatším a najpvlyvnejším svetom, čo nepriamo potvrdzujú aj jeho hyperpriestorové súradnice (0,0,0).
V druhej filmovej trilógii Star Wars bol Coruscant zobrazovaný pomerne často. V pôvodnej sérii sa objavil len krátko, na konci Epizódy VI: Návrat Jediho.
Popis planéty
Jediným prerušením súvislej zástavby je Západné more (Western Sea), s ostrovmi vytvorenými pre spríjemnenie dovolenky, a pôvodné pohorie Manarai Mountains. Pretože prirodzené zásobovanie bilióna obyvateľov vodou nie je možné, povrch planéty je pretkaný sústavou potrubí, ktoré ju privádza do centier z ľadovcov na póloch. Na povrchu planéty boli vybudované obrie budovy zaisťujúce chod ekosystému. Takmer všetko je recyklované. Ďalším problémom je množstvo oxidu uhličitého produkované obyvateľstvom. Na jeho spracovanie boli v atmosfére umiestnené špeciálne „lapače“.
Deň trvá 24 hodín a miestny rok ich má 368. Planétu obiehajú 4 mesiace, sústava má jednu centrálnu hviezdu.
British Overseas Airways Corporation
náhľad|[[Bristol Britannia|Bristol Britannia 312 spoločnosti BOAC pristáva na letisku v Manchestri, 4. august 1962]] náhľad|[[De Havilland Comet|de Havilland DH 106 Comet 4 spoločnosti BOAC na letisku v Manchestri, 23. december 1963]] náhľad|Prototyp lietadla [[Vickers VC10 spoločnosti BOAC na Farnborough Airshow, 8. september 1962]] náhľad|[[Boeing 747|Boeing 747-136 BOAC pristáva na letisku Heathrow v Londýne, september 1972]]
British Overseas Airways Corporation (BOAC) bol britský štátom vlastnený letecký dopravca, ktorý vznikol v roku 1939 zlúčením Imperial Airways a British Airways Ltd. Počas druhej svetovej vojny BOAC pokračovali v prevádzke zaoceánskych liniek. Po prijatí zákona o civilnom letectve z roku 1946 (Civil Aviation Act 1946) prešli európske a juhoamerické linky BOAC do pôsobnosti ďalších dvoch štátom vlastnených leteckých spoločností, British European Airways (BEA) a British South American Airways (BSAA). V roku 1949 sa BSAA stali súčasťou BOAC, zatiaľ čo BEA naďalej pokračovali v prevádzke britských vnútroštátnych a európskych liniek. Zákon z roku 1971 zlúčil BOAC a BEA s účinnosťou od 31. marca 1974, čím sa vytvorili dnešné British Airways.
James Hardy Wilkinson
James Hardy Wilkinson (* 27. september 1919, Strood, Kent, Anglicko, Spojené kráľovstvo - † 5. október 1986, Teddington, Londýn) bol britský matematik a informatik - osobnosť numerickej analýzy, v ktorej objavil viacero významných algoritmov.
V roku 1970 dostal Turingovu cenu za jeho výskum v oblasti numerickej analýzy, ktorý umožnil efektívnejšie použitie počítačov pri riešení numerických úloh a jeho prácu v oblasti numerických metód lineárnej algebry a spätného odhaľovania chýb. Je po ňom pomenovaná Wilkinsonova cena, ktorá sa udeľuje každé štyri roky za výskum v oblasti numerického softvéru.
Karel Štědrý
Karel Štědrý (* 10. apríl 1937, Praha – † 7. november 2017, Praha ) bol český spevák, herec, televízny a estrádny konferencier a moderátor, neskôr bol podnikateľ s nápojovými automatmi.
Bývalý člen Divadla Semafor a Divadla Rokoko (1962 až 1972) pôvodným vzdelaním bol železničný inžinier, ale toto povolanie nikdy nevykonával.
Svoje dcéry pomenoval Zuzana a Tereza, podľa hitov svojho priateľa a kolegu, speváka Waldemara Matušku.
Piesne
Jeho prvou nahrávkou bola pieseň „Jehla a nit“ v roku 1960. Hudbu k piesni zložil brat Ivan, text napísal Jiří Štaidl.
Moderátor
zoznam nie je úplný
Pavel Horváth (historik)
PhDr. Pavel Horváth, CSc. (* 10. november 1926, Šišov – † 5. august 1999, Bratislava) bol slovenský historik, pracovník Historického ústavu SAV od roku 1953. Venoval sa slovenským dejinám 16.19. storočia. Jeho manželkou bola etnografka a romistka Emília Horváthová.
Čákiho palác (Rázusovo nábrežie)
Čákiho palác (staršie Csákyho palác) bol palác na rohu zaniknutej Lodnej ulice a Rázusovho nábrežia v Starom Meste v Bratislave, svojho času za hradbami mesta na brehu Dunaja. Patril grófovi Edmundovi Csákymu.
Bol to nízky jednoposchodový dom, po druhej svetovej vojne značne zanedbaný, pričom palác ani nepripomínal. Voda z Dunaja často zaplavovala prízemné miestnosti. Západná časť bola trojosová, zošikmená, zdôraznená vyššou balustrovou atikou, v strede stál trojuholníkový štít, v ktorom bola rokoková kartuša a znak Čákiovcov. Fasáda bola upravená v novobarokovom štýle v 80. rokoch 19. storočia. Na fasáde boli štukové prvky rovnaké ako na zadnom trakte Palugyaovho paláca na Zelenej ulici. Na prvom poschodí bol balkón, ktorý mal kované zábradlie v neorokokovom štýle, po demolácii budovy bolo použité ako zábradlie balkóna na nádvorí Slovenskej národnej galérie. (Podľa informácii z archívu SNG bolo zábradlie v noci 10. septembra 1954 ukradnuté a o pár dní namontované na balkón SNG. Oficiálne o udalosti informoval Stavokombinát mesta 21. apríla 1955 s tým, že Bytový komunálny podnik ÚNV dal súhlas 10. septembra 1954 na odmontovanie balkóna z domu na Rázusovom nábreží č. 8. Súhlas bol podmienený tým, že ho dajú do používateľného stavu.) Pravdepodobne ho vyrobila bratislavská firma Márton a syn podľa projektu architekta Rumpelmayera. Zachoval sa fragment rokokovej štukovej výzdoby salónika na prvom poschodí, ktorý bol uložený v podkroví Slovenského národného múzea na Vajanského nábreží, no neskôr bol vyhodený, pravdepodobne v roku 1973.
Pavel Horváth (historik)
Život a dielo
Vo vedeckovýskumnej práci sa orientoval na slovenské dejiny v období novoveku. Venoval sa najmä štúdiu hospodárskeho a sociálneho postavenia poddanského obyvateľstva, problematike protitureckých bojov a protihabsburských povstaní, tiež otázkam starších kultúrnych dejín Slovenska, dejinám slovenskej historiografie, regionálnohistorickému výskumu, národnopolitickému vývinu Slovákov v 18. a v prvej polovici 19. storočia.
Venoval sa aj vedecko-popularizačnej, redakčnej a vedecko-organizačnej činnosti. Od roku 1955 bol výkonným a v rokoch 19681972 aj hlavným redaktorom Historických štúdii. Bol členom redakčnej rady Historického časopisu. Bol členom Komisie pre ochranu pamiatok pri Povereníctve kultúry, predsedom historickej sekcie Slovenskej rady pre múzeá a galérie, od roku 1964 členom Československo-poľskej historickej komisie, od roku 1965 Komitétu balkanistických štúdii. Bol tiež členom Slovenskej historickej spoločnosti pri SAV v Bratislave a od roku 1991 Slovenskej genealogicko-heraldickej spoločnosti pri Matici slovenskej v Martine. Ako prednášateľ sa zúčastnil na mnohých vedeckých konferenciách a sympóziách, a to nielen doma, ale i v zahraničí. Za činnosť v oblasti historických a spoločenských vied získal viacero ocenení. Pri odchode do dôchodku mu aj Predsedníctvo SAV udelilo zlatú medailu Ľudovíta Štúra za zásluhy o rozvoj spoločenských vied. Jeho vedecká práca pokračovala aj po jeho odchode do dôchodku. Naďalej udržiaval kontakt so svojím bývalým pracoviskom a pripravoval sa na obhájenie hodnosti doktora historických vied. Realizácie tohto sa však nedožil.
Nemecký filmový expresionizmus
Nemecký filmový expresionizmus je obdobie v nemeckej kinematografii, približne ohraničené rokmi 1920 až 1927. Avantgardné hnutie expresionizmus sa objavilo okolo roku 1910 vo výtvarnom umení. Postupne preniklo do ostatných umeleckých disciplín ako je divadlo, literatúra či architektúra. Ako prvý film tohto hnutia je považovaný Kabinet doktora Caligariho (Das Kabinett des Doktor Caligari) Roberta Wieneho z roku 1920. Ďalším signifikantným filmom expresionizmu je Nosferatu (Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens) Friedricha Wilhelma Murnaua z roku 1922.
Historický kontext
Už počas prvej svetovej vojny nastal v nemeckom kinematografickom priemysle prudký rozvoj. Bol to následok vládneho nariadenia z roku 1916, ktoré zakazovalo dovoz zahraničných filmov do Nemecka. Dopyt po nových filmoch v nemeckých kinách, spôsobil zvýšenie počtu domácich filmových produkčných spoločností. Ďalším krokom, ktorý nasledoval, bolo vládou nariadené zlučovanie malých filmových spoločností do jednej. Výsledkom bola spoločnosť UFA (Universum Film Aktiengesellschaft) zriadená v roku 1917. Vďaka dobrému finančnému zázemiu mohol kinematografii Nemecka v tej dobe konkurovať len Hollywood. Rozhodujúcu úlohu pri prieniku expresionizmu do filmu zohrala, v tej dobe ešte od UFY nezávislá, produkčná spoločnosť Decla, ktorú vlastnil Erich Pommer. V roku 1919 realizovala film s názvom Kabinet doktora Caligariho. Autormi scenára boli vtedy ešte neznámi autori Carl Mayer a Hans Janowitz. Traja výtvarníci, ktorý sa podieľali na výrobe filmu Hermann Warm, Walter Reimann a Walter Röhrig navrhli, aby bol film nakrútení expresionistickým štýlom. Producenti s týmto experimentom súhlasili. Po berlínskej premiére v roku 1920 sa film stal senzáciou nielen v Nemecku, ale úspešne sa premietal aj v Spojených štátoch amerických, Francúzku a iných krajinách. Na základe filmu Kabinet doktora Caligariho sa začali v Nemecku nakrúcať aj ďalšie filmy v expresionistickom štýle. Trend takýchto filmov trval v nemeckej kinematografii približne do roku 1927. Za posledný významný expresionistický film je považovaný Metropolis Fritza Langa.
Charakteristika
Na rozdiel od avantgardného hnutia impresionizmus, ktoré bolo založené na práci s kamerou a filmovým strihom, expresionizmus si zakladá najmä na mizanscéne. Pod mizanscénou rozumieme všetky prvky umiestnené pred kamerou, ktoré majú byť nakrútené. To znamená: prostredie, rekvizity, osvetľovanie, herci, kostýmy, make-up atď. Expresionizmus bol vo všeobecnosti chápaný ako vzbura proti realizmu. Toto pravidlo sa prejavilo aj pri výtvarnej stránke expresionistických filmov. Prostredia v ktorých sa odohrávajú príbehy sú nerealisticky zdeformované. Herci bývajú silno nalíčení a choreografia ich pohybov je neprirodzená.
Messier 53
Messier 53 alebo M 53 alebo NGC 5024 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Vlasy Bereniky. Objavil ju Johann Elert Bode v roku 1775.
NGC 5567
NGC 5567 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. apríla 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Sled
Sled môže byť:
SLED môže byť:
Neviem lietať nízko
Neviem lietať nízko je prvý album, ktorý naspievala víťazka súťaže Môj najmilší hit Ivana Poláčková (víťazkou sa stala v roku 2007) Album je vydaný v roku 2010.
Komárňanská župa
Komárňanská župa môže byť:
Montanay
Montanay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Erichthonios
Erichthonios (starogr. Έριχθόνιος – Erichthonios, ) môže byť:
Montanay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slavětín (okres Havlíčkův Brod)
Slavětín je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 102 obyvateľov, z toho 57 mužov a 45 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,0 roka (muži 33,0 roka, ženy 39,8 roka).
Mošon
Mošon alebo staršie Mošoň (maď. Moson, staršie Mosony) môže byť:
Dagobah
Dagobah je meno fiktívnej planéty vo svete Star Wars. Jej neobývaný povrch je pokrytý súvislými pralesmi a močiarmi. Táto planéta je plná života, nachádzajú sa tu najrôznejšie živočíšne a rastlinné druhy. Ide o svet, kam sa ukryl Majster Yoda po III. epizóde, tu aj v V. Epizóde cvičí Luka Skywalkera v používaní Sily. Ten ho však neposlúche a vydá sa pred koncom výcviku zachrániť svojich priateľov. V závere trilógie tu Majster Yoda zomiera na starobou vo veku 900 rokov.
Otaslavice-kostel
Otaslavice-kostel je prírodná pamiatka ev.č.5848, ktorá sa nachádza v obci Otaslavice v okrese Prostějov. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je biotop netopiera veľkého (lat. Myotis myotis).
Xonville
Xonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Pedagogický smer
Pedagogický smer je ucelený súbor názorov na výchovu a koncepciu výchovy, ktorý vzniká v priebehu historického a kultúrneho vývoja ľudskej spoločnosti pod vplyvom zmien politických, sociálnych a hospodárskych podmienok. S novými filozofickými prístupmi a rozvojom vedy dochádza k dialógu, resp. ku kritike existujúcich pedagogických názorov a výchovnej reality. V novo vznikajúcich smeroch sa postupne otvárajú nové pedagogické problémy, menia sa prístupy k riešeniu a interpretácii výchovných a vzdelávacích otázok.
Xonville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neviditeľný ružový jednorožec
Neviditeľný ružový jednorožec je božstvo parodujúce teizmus.
Charakterizujú ho dve protirečiace si vlastnosti — neviditeľnosť a zároveň ružová farba, ktoré parodujú vlastnosti teistického boha. V anglickom origináli sa božstvo uvádza ako bohyňa, avšak pre slovenčinu je výraz „jednorožkyňa“ predsa len trochu nespisovný.
Vyznavači tohto "náboženstva" tvrdia, že je založené na princípoch viery (veria, že je to ružový jednorožec), ale aj logického uvažovania (logicky vedia že je neviditeľný).
NGC 5568
NGC 5568 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 27. mája 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
Derrick Rose
Derrick Martell Rose (narodený 4.október 1988) je americký profesionálny hráč basketbalu, momentálne hrajúci za tím Memphis. Jeden rok hral za univerzitný tím Memphis Tigers. Potom bol draftovaný jeho domácim tímom Chicago Bulls v roku 2008. Rose vo svojich 22 rokoch dostal ocenenie za Najužitočnejšieho hráča v roku 2011 (MVP). Stal sa najmladším držiteľom tohto oce nenia.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1983
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1983 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1983 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 18 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest v štyroch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Nórska. Kvalifikácia prebiehala od 8. apríla do 5. mája 1983.
Priamy postup
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1981:
Výsledky
🇫🇷 Tours
🇮🇹 Treviso
Senát (komora parlamentu)
Senát je zastupiteľským orgánom v štáte, často horná komora, alebo snemovňa ktorá má zákonodarnú moc. Pôvodný senát bol jednou z inštitúcií Starovekého Ríma.
Rimavská Seč
Rimavská Seč (, do roku 1927 Siač, Sečovec) je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Manectric
Manectric je virtuálna bytosť z počítačovej hry, elektrický (Electric) pokémon. Pochádza z 3. generácie a vyskytuje sa v hrách Ruby, Sapphire, Emerald, Diamond a Pearl.
Charakteristika
Vyvíja sa z Electrika na 26. úrovni a patrí do skupiny tzv. "výbuchových" pokémonov (Discharge Pokémon). Je rýchly bežec a má modro-žltú farbu. Útočí zväčša elektrickými útokmi ako sú Blesk, Výbuch a Iskra , ale môže sa naučiť aj iné silné útoky napríklad Rýchly útok  alebo pohryznutie. Je to bežný pokémon.
Špecifikácia
Schopnosti:
Typové slabosti:
Bayer 04 Leverkusen
Bayer 04 Leverkusen je nemecký futbalový klub so sídlom v Leverkusene, ktorý bol založený v roku 1904. Medzi najväčšie úspechy tímu patrí víťazstvo v Pohári UEFA v roku 1988 a získanie nemeckého pohára DFB Pokal v roku 1993. V roku 2002 sa Bayer Leverkusen prebojoval do finále Ligy majstrov, kde prehral 2:1 s tímom Real Madrid.
Gemersko-malohontská župa (Uhorsko)
250px|náhľad|Poloha v rámci Uhorska. Gemersko-malohonstká župa resp. Gemersko-malohontská stolica (iný názov: Gemer-Malohont) bola stolica a župa, ktorá vznikla zlúčením Gemeru a Malohontu, a ktorá existovala v rokoch 17861790 a 18021918 v Uhorsku a v rokoch 1938(?)1945 v Maďarsku. Podrobnosti pozri pod Gemer.
Ondefontaine
Ondefontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 313 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5569
NGC 5569 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 26. apríla 1849.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Xousse
Xousse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montmelas-Saint-Sorlin
Montmelas-Saint-Sorlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Akademický senát
Akademický senát je zbor zástupcov vysokej školy ako Akademický senát univerzity alebo fakulty (súčasť vysokej školy) Akademický senát fakulty, ktorý tvorí aj volí akademická obec vysokej školy alebo fakulty. V akademickom senáte sú v určitom pomere zastúpení učitelia a vedeckí pracovníci, študenti prípadne aj ďalší zamestnanci vysokej školy, ak tak určí štatút vysokej školy.
Ako orgán akademickej samosprávy má významné práva, vymedzené legislatívne. Verejné vysoké školy riadi Zákon o vysokých školách, ktorý napríklad určuje, že senát verejnej vysokej školy má najmenej 15 členov, z toho najmenej jednu tretinu tvoria študenti. Medzi ďalšie dôležité kompetencie senátu patrí:
Môj najmilší hit
Môj najmilší hit bola úspešná spevácka súťaž organizovaná medzi júlom až septembrom 2007 na STV. Súťaž nasledovala a nadväzovala po programe Hit storočia. V súťaži súťažilo 10 spevákov a víťazkou sa stala Ivana Poláčková. V súťaži sa spievali slovenské skladby. Po vypadnutí spievali súťažiaci pieseň Lúčenie. Hlasovou pedagogičkou súťaže bola Alena Čermáková. Reláciu moderovali Pavol Janík, Mária Pietrová a Michal Slanička.
Alexander Wilson
Alexander Wilson môže byť:
Tonkinský incident
Incident v Tonkinskom zálive alebo jednoducho Tonkinský incident je názov pre dva rôzne ozbrojené incidenty medzi USA a Vietnamskou demokratickou republikou počas Vietnamskej vojny. 2. augusta 1964 sa americký torpédoborec zaplietol do prestrelky s troma hliadkujúcimi severovietnamskými torpédovými člnmi, pričom jeden potopil a jeden ťažko poškodili.
Druhý konflikt sa mal odohrať o dva dni neskôr, 4. augusta, kedy údajne severovietnamské lode bez príčiny zaútočili na americké plavidlá v medzinárodných vodách Tonkinského zálivu. Až v roku 2005 boli americkým Národným bezpečnostným úradom odtajnené materiály z vyšetrovania tohto druhého konfliktu z ktorých vyplynulo, že išlo o omyl samotných Američanov a severovietnamské námorníctvo 4. augusta na nich vôbec nezaútočilo.
El Valle (sopka)
El Valle je masívny, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti Panamy, asi juhozápadne od hlavného mesta Panama. Sopka leží na staršej, širokej pleistocénnej kaldere El Valle de Antón, ktorá vznikla približne pred 1,1 mil. rokmi.
Tonkinský incident
Zatiaľ čo prvý incident americký prezident Lyndon B. Johnson odsúdil a varoval Severovietnamcov pred nevyvolanými útokmi, druhý falošný konflikt mal za následok schválenie Rezolúcie o Tonkijskom zálive, ktorá sa stala právnym podkladom pre vstup USA do vojny proti Vietnamskej demokratickej republike a zároveň dala americkému prezidentovi plnú moc asistovať ktorejkoľvek krajine juhozápadnéj Ázie v boji proti "komunistickej agresii".
El Valle (sopka)
Postkalderové štádium vulkanizmu prinieslo vznik komplexu troch dacitových lávových dómov Cerro Pajita, Cerro Gaital, a Cerro Caracoral, ako aj sériu freatických erupcií plínijského typu, ktoré vyprodukovali značné objemy pyroklastických prúdov (ich depozity sa nachádzajú vo vzdialenosti až južným smerom, neďaleko pobrežia Pacifiku). Freatomagmatická činnosť sa ukončila približne pred 13 000 rokmi. V súčasnosti je oblasť El Valle predmetom geofyzikálneho prieskumu.
Tonkinský incident
Pozadie
Od roku 1961 čelil juhovietnamský prezident Ngô Đình Diệm rastúcej nespokojnosti niektorých častí populácie, vrátane budhistov, ktorí sa stavali na odpor proti jeho katolíckej vláde. Po potlačení hnutia Viet Minh, ktoré korektne bojovalo za prisľúbené voľby v rokoch 1955 a 1959, čelil Diem rastúcemu povstaniu vedenému komunistami, ktoré sa vystupňovalo od roku 1961. Na jeho čele stál Národný front za oslobodenie Južného Vietnamu (Viet Cong). Spojené štáty začali poskytovať priamu podporu juhovietnamskej vláde vo forme vojenskej a finančnej pomoci, ale aj vysielaním vojenských poradcov, ktorých počet stúpol zo 600 v roku 1961 na 16 000 koncom vlády prezidenta Kennedyho v roku 1963.
Incident v Tonkinskom zálive sa stal v prvom roku úradovania Johnsona. Zatiaľ čo prezident Kennedy zastával politiku posielania podpory a vojenských poradcov do Vietnamu, Johnson nariadil mobilizáciu amerických jednotiek. Obával sa, aby aj v iných štátoch juhovýchodnej Ázie nezvíťazil socializmus, ktorého šírenie, ako veril, je dôsledkom expanzívnej politiky Sovietskeho zväzu. Po zavraždení Kennedyho nariadil prezident Johnson vyslanie ďalších jednotiek na podporu vlády v Saigone a prítomnosť amerických vojsk sa začala predlžovať. Neochota, respektíve neschopnosť juhovietnamskej vlády udržať poriadok napokon viedla k prevratu, ktorý v tichosti podporovala CIA, a zavraždeniu diktátora Diema 2. novembra 1963. thumb|left|Mapa Tonkinského incidentu podľa námorníctva USA
V roku 1961 začal vysoko utajovaný program skrytých akcií proti Severnému Vietnamu, známymi ako Operačný plán 34-Alfa pod vedením CIA. V roku 1964 prešiel program pod Ministerstvo obrany USA. Pre účely námorných operácií boli tajne zakúpené hliadkové lode triedy Tjeld z Nórska a boli vyslané do Južného Vietnamu. Posádku týchto lodí síce tvorili juhovietnamskí námorníci, ale príkazy na misie dával priamo americký admirál U.S. Grant Sharp, Jr., ktorý dostával rozkazy z Bieleho domu. Po tom, ako začali útoky na severovietnamské pobrežie, Hanoi vzniesol sťažnosť na Medzinárodnú komisiu pre dohľad a kontrolu vo Vietname, ktorá bola ustanovená v roku 1954, aby dohliadala na plnenie podmienok určených Ženevskou konferenciou. Spojené štáty odmietli akúkoľvek zodpovednosť. O štyri roky neskôr minister obrany Robert S. McNamara priznal, že americké lode spolupracovali na juhovietnamských útokoch proti Severnému Vietnamu.
Vtedajší americkí politici a neskôr historici však nebrali do úvahy aj ďalšie akcie pod programom Operačného plánu 34-Alfa, ktoré Tonkinskému incidentu priamo predchádzali. Noc pred útokom na severovietnamské zariadenia na ostrovoch Hon Me a Hon Ngu, boli do Severného Vietnamu vyslaní tajní agenti, ktorých však odhalili. Ďalšiu noc zaútočili dva bombardéry na pohraničné základne severovietnamskej armády. Hanojská vláda sa preto pravdepodobne domnievala, že išlo o vzájomne koordinované akcie, ktoré mali vystupňovať vojenský tlak proti Severnému Vietnamu.
Incident
Daniel Ellsberg, ktorý mal službu v Pentagone v noci 4. augusta, dostal z Maddoxu správy o tom, že loď je na tajnej špionážnej misií s krycím názvom Desoto blízko severovietnamských teritoriálnych vôd. Túto misiu začala USS Maddox 31. júla 1964 a operácii velil zo svojej vlajkovej lode USS Bon Homme Richard admirál George Stephen Morrison. Maddox mala príkazy nepribližovať sa ku severovietnamskému pobrežiu viac ako na osem míľ a od pobrežiu ostrova Hon Nieu sa mala držať vo vzdialenosti minimálne štyroch míľ.
Prvý útok
thumb|right|Fotografia z USS Maddox 2. augusta 1964 zachytáva tri severovietnamské torpédové člny pod paľbou. 2. augusta Maddox hlásil, že bol napadnutý tromi severovietnamskými torpédovými člnmi 28 míľ do pobrežia v medzinárodných vodách. Maddox vyhlásil, že sa musel vyhnúť útoku torpéda a začať paľbu svojimi 127 milimetrovými kanónmi, aby zatlačil hliadkujúce člny na ústup. Americké letectvo reagovalo útokom z lietadlovej lode USS Ticonderoga a jeden zo severovietnamských člnov potopilo, druhý ťažko poškodilo. Maddox nemal takmer nijaké vážne poškodenie a vrátil sa do juhovietnamských vôd, kde sa pripojil ku torpédoborcu C. Turner Joy. Severovietnamci zase tvrdili, že zasiahli Maddox jedným torpédom a jedno americké lietadlo zostrelili.
Tieto tvrdenia sú však v rozpore so správou NSA, kde sa píše:
O 15:00 prikázal kapitán Herrick (veliteľ USS Maddox) zahájiť varovnú paľbu, ak by sa severovietnamské plavidlá priblížili na desať tisíc yardov. O 15:05 Maddox vypálil tri salvy na výstrahu komunistickým člnom. Táto počiatočná akcia nebola nikdy zmienená Johnsnovou administratívou, ktorá trvala na tom, že vietnamské lode strieľali ako prvé.
Aj pred týmito odhaleniami však existovali názory, že akcie Maddoxu museli byť pre Severovietnamcov provokáciou, pretože sa kryli s tajnými Juhovietnamskými prepadmi. Hliadkové lode akcie Desoto mali totižto príkaz zhromažďovať informácie práve o tých radaroch a elektronických zariadeniach pri pobreží Severného Vietnamu, ktoré mali odhaľovať činnosť operácie 34-Alfa. Preto bolo pre armádu Severného Vietnamu logickým záverom, že tieto dve akcie spolu súvisia.
Iní zasa, ako napríklad admirál Sharp, trvali na tom, že americké akcie nevyprovokovali incident 2. augusta. Sharp tvrdil, že severovietnamský radar sledoval Maddox pozdĺž pobrežia a preto vedel, že Maddox v skutočnosti nenapadol vietnamské lode a že Hanoi (alebo miestny veliteľ) nariadil svojim lodiam zaútočiť naň. Sharp takisto tvrdil, že rozkazy dané Maddoxu, aby sa držal 8 míľ od pobrežia Severného Vietnamu znamenali, že loď bola stále v medzinárodných vodách. Navyše, v dejinách sa už uskutočnilo veľa podobných akcií a žiadna nevyvolala podobný incident.
Údajný druhý útok
4. augusta bola do oblasti vyslaná ďalšia hliadka operácie Desoto pozostávajúca z USS Maddox a lietadlovej lode C. Turner Joy. Tentoraz sa mali lode držať vo vzdialenosti jedenástich míľ od severovietnamského pobrežia. Počas silnej nočnej búrky lode údajne videli na radare objekty o ktorých sa domnievali, že predstavujú ďalší útok severovietnamského námorníctva. Asi tak dve hodiny lode strieľali na objekty, ktoré videli na radare a prudko manévrovali medzi údajnými nepriateľmi. Napriek tvrdeniam, že potopili dva nepriateľské torpédové člny, na mori sa nenašla žiadna stopa po vrakoch či telách vietnamských námorníkov ani žiaden iný fyzický dôkaz o domnelom boji.
O 01:27 washingtonského času telegrafoval Herrik do Washingtonu, že útok sa možno vôbec nestal a že v oblasti nemuseli byť žiadne vietnamské plavidlá: "Po prehodnotení akcie sa ukazuje, že mnoho hlásených kontaktov bolo nepravdepodobných. Mimoriadne výkyvy počasia a prehnané reakcie posádky pri sonaroch mohli spôsobiť veľa takýchto hlásení. Maddox nemal nijaký vizuálny kontakt. Navrhujem celkové zváženie situácie pred akýmikoľvek ďalšími opatreniami."
O hodinu neskôr zaslal Herrick ďalší telegram: ''„Celá akcia zanecháva veľa pochybností, okrem možnosti, že od začiatku išlo o pascu. Navrhujem dôkladný letecký prieskum za denného svetla.“ Potom telegrafoval ešte raz a napokon o 18:00 (05:00 v Zálive) hlásil: "Prvý čln pravdepodobne vypálil torpédo na Maddox, ktoré sme počuli, ale nevideli. Všetky ďalšie správy Maddoxu o torpédach sú pochybné, pretože existuje podozrenie, že muž pri sonari počul hluk lodnej skrutky vlastného plavidla."'' (sic!)
Reakcia Spojených štátov
O 11:34 vystúpil prezident Johnson naživo s prejavom, v ktorom popisoval útok severovietnamských plavidiel na dve americké vojenské lode USS Maddox a USS Turner Joy, pričom sa dožadoval možnosti prevziať na seba oprávnenie na vojenskú odplatu.
Prvý útok (2. augusta 1964) na USS Maddox mal byť podľa neho vyvolaný Severovietnamcami. 4. augusta bol hlásený ďalší útok a po leteckom protiútoku Američanov bol riadený prezidentom. Američania mali napadnúť Severovietnamcov ako odplatu, pričom podľa Johnsona potopili dva vietnamské člny. Johnsonov prejav vykresľoval udalosť, ktorá "ukazovala Hanoi, resp. Ho Či Mina ako agresora a ktorá stavala Spojené štáty do akceptovateľnej roly brániaceho sa."
Johnson zdôraznil záväzok amerického ľudu a juhovietnamskej vlády. Američanom tiež pripomenul, že Spojené štáty nechceli ísť do vojny. "Pri bližšom preskúmaní Johnsnových verejných vyhlásení…nevidieť žiadnu zmienku o príprave na otvorenú vojnu a žiaden náznak tajných pozemných a leteckých akcií, ktoré už v tom čase prebiehali." Johnsonove vyjadrenia sa obmedzovali na "minimalizovanie úlohy Spojených štátov v konflikte; jasná rozporuplnosť medzi Johnsnovým konaním a jeho verejným vystupovaním."
Zatiaľ čo sa pripravovala konečná podoba rezolúcie prezidenta Johnsona, senátor Wayne Morse sa pokúšal viesť kampaň, ktorej úlohou bolo upozorňovať na možné omyly v hláseniach, ktoré zatiahli USS Maddox do incidentu. Morse vraj mal anonymný telefonát, ktorý ho žiadal o prešetrenie oficiálnych hlásení Maddoxu. Tieto hlásenia však neboli k dispozícii pred tým, ako bola Kongresu predložená Johnsonova kontroverzná Rezolúcia. Morse upozornil Kongres, že by mal byť ostražitý ohľadom budúcich pokusov prezidenta presvedčiť Kongres, aby schválil jeho rezolúciu. Nezískal však dostatočnú podporu od svojich kolegov. Ihneď po prečítaní Rezolúcie začal proti nej senátor Morse v Kongrese bojovať. Tvrdil, že akcie Spojených štátov boli protiústavné a boli "skôr akciami vojny, ako akciami obrany." Morseove snahy sa však nestretli s pochopením, hlavne preto, že neudával žiadne zdroje a pracoval s obmedzenými informáciami. Tak to bolo až do doby, kedy začali byť Spojené štáty viac angažované vo vojne, kedy jeho snahy získavali podporu u americkej vlády.
Prekrútenie udalosti v USA
Hoci Johnson už predniesol Američanom prejav, v ktorom obviňoval komunistov z dvoch útokov, stále neboli k dispozícií žiadne dôkazy o tom, či sa druhý útok vôbec odohral. Správy z toho dňa naznačujú, že ani Johnson ani minister obrany McNamara si neboli druhým konfliktom istí.
Rôzne mediálne zdroje, vrátane Time, Life a Newsweek uverejňovali v auguste rôzne články týkajúce sa incidentu. Time napríklad napísal: "Skrz temnotu, zo západu a juhu… votrelci opovážlivo vpadli… najmenej šesť z nich… začali strieľať na torpédoborce automatickými zbraňami, tentoraz zo vzdialenosti 2 000 yardov." Time ďalej písal, že "nie je pochýb o názore admirála Sharpa, že Spojené štáty budú musieť na útok odpovedať," a že v prezidentovej administratíve nebol žiaden spor alebo pochybnosti týkajúce sa incidentu.
Séria incidentov ako zámienka na zatiahnutie USA do vojny sledovala popudenie verejnosti proti Severnému Vietnamu, ako aj amerických politikov, ktorí mali volať po vystupňovaní vojny. V máji 1964 člen CIA a poradca prezidenta pre zahraničnú politiku William Bundy presviedčal Spojené štáty, že majú "vyhnať komunistov z Južného Vietnamu", hoci to znamenalo útok nielen proti Severnému Vietnamu, ale aj Číne. Napriek tomu sa Johnsnova administratíva v druhej polovici roka zameriavala na presviedčanie americkej verejnosti, že nie je šanca na vojnu medzi USA a Severným Vietnamom.
Severovietnamský generál Vo Nguyen Giap vyhlásil, že hliadky Desoto boli poslané do Zálivu, aby vyprovokovali Severný Vietnam k zámienke na vystupňovanie vojny. Viacerí vládni úradníci zastávali podobný názor. Americkí politici a stratégovia plánovali provokačné akcie proti Severnému Vietnamu už dlhšiu dobu. Po vojne povedal americký diplomat George Ball britskému novinárovi, že "v tom čase veľa ľudí hľadalo zámienku na začatie bombardovania." Sú dôkazy, že tieto plány existovali ešte pred Incidentom v Tonkinskom zálive.
Následky
Americký minister obrany Robert McNamara neinformoval prezidenta o neskorších hláseniach kapitána Herricka, v ktorých vyjadroval pochybnosti o druhom útoku toho dňa. Herrick hlásil hlavnému tichomorskému veliteľovi na Honolulu, že kvôli "zvláštnym výkyvom počasia", ktoré zachytával ich radar, sú pochybnosti o druhom útoku. O 1:27 washingtonského času Harrick poslal správu, že v skutočnosti nemali vizuálny kontakt so žiadnymi severovietnamskými člnmi. Odporúčal "zváženie situácie pred akýmikoľvek ďalšími opatreniami."
Ak by McNamara informoval prezidenta o týchto správach, Johnson by možno prehodnotil situáciu pred rozdúchaním ešte väčšej vojny. Ale ako neskôr svedčil, Johnson štyrikrát odsunul odporúčania McNamaru a ďalších poradcov, odkedy sa stal prezidentom.
Lyndon B. Johnson, ktorý bol po vražde Kennedyho do úradu prezidenta zvolený iba v tomto roku, nariadil odvetné letecké úroky. Napriek tomu, že Maddox bol zapletený do špionáže, ktorá mala podporovať juhovietnamské útoky na ostrovy Hon Me a Hon Ngu, Johnson vo svojej výpovedi pred Kongresom odmietol, že by Spojené štáty podporovali juhovietnamské operácie v Zálive. Konflikty označil za "nevyprovokované" útoky, žatiaľ čo sa Maddox nachádzal v medzinárodných vodách. Na základe tejto výpovede schválil Kongres Rezolúciu o Tonkinskom zálive s názvom Rezolúcia Juhovýchodnej Ázie, ktorá oprávnila Johnsona vykonávať vojenské operácie v Juhovýchodnej Ázii bez potreby vyhlásiť vojnu. Dala mu právo "uskutočniť všetky potrebné kroky, vrátane použitia ozbrojených síl, na asistenciu ktorémukoľvek členovi Spoločnej obrannej zmluvy Juhovýchodnej Ázie požadujúcemu pomoc v obrane jeho slobody." Táto rezolúcia slúžila Spojeným štátom ako legálne ospravedlnenie vystupňovania americkej účasti vo Vietnamskej vojne.
Spišská župa
Spišská župa môže byť:
Goderville (kantón)
Goderville je francúzsky kantón v obvode Le Havre v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa zo 22 obcí.
Palác Drottningholm
Drottningholm je kráľovský letný zámok nazývaný aj Versailles severu, rozložený na kráľovninom ostrove Lovön v jazere Mälaren, na predmestí metropole Štokholmu, Švédsko. Je súkromnou rezidenciou švédskej kráľovskej rodiny od roku 1981.
Palác je od roku 1991 zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO. Okrem častí, ktoré používa kráľovská rodina, je palác spolu s parkom prístupný pre verejnosť.
Dejiny zámku
Stavba bola zahájená v roku 1681. Zámok na ostrove Lovön je tiež jedným z mála historických miest, kde dominovali najmä ženy.
Drottningholmské divadelné múzeum každoročne v lete uvádza súbor opier. Barokové divadlo z 18. storočia nebolo používané veľa rokov, až v druhej polovici 20. storočia sa do neho vrátili herci. Takmer všetko vybavenie je pôvodné, herci nosia dobové šaty a orchester používa kópie hudobných nástrojov z 18. storočia. V divadle používajú pôvodné stroje na tvorbu hromu a efektov deus ex machina. Pre interiér divadla boli z bezpečnostných dôvodov navrhnuté špeciálne elektrické žiarovky, ktoré poblikávajú ako sviečky.
V zámockom parku so symetrickými zrkadlovými architektonickými prvkami sa nachádzajú manieristické sochy od Adriana de Vries z Valdštejnskej záhrady na Malej Strane v Prahe, ktoré si odviezli Švédi ako vojnovú korisť.
Quilava
Quilava je ohnivý pokémon, pochádzajúc zo sveta Johto. Je z druhej generácie pokémonov. Vyskytuje sa v hrách Gold, Silver a Crystal ale aj v hre Emerald a XD. V hre pokémon Emerald ju môžete získať z Cyndaquila, ktorého si môžete vybrať ale až keď zaplníte pokédex informáciami o viac ako 200 pokémonov. V hre pokémon XD ju vyviniete tiež z Cyndaquila, ktorého dostanete až po porazení Mt.Battle. V hrách Gold, Silver a Crystal si môžete Cyndaquila vybrať ako štartovného pokémona a ten sa vám na 14.Lv vyvinie na Quilavu. Quilava sa potom vyvinie na Thyplosiona na 36.Lv. Quilave na hlave a na chvoste vyskakujú plamene, ktorými zastrašuje iných nepriateľských pokémonov. Inač je to milý a prítulný pokémon. Je to aj výborný ohnivý pokémon. Quilava útočí väčšinou ohnivými útokmi ako napr. Žeravé uhlíky a Ohnivé koleso  ale môže sa naučiť útoky aj iného typu ako Rýchly útok  a Válivý útok  alebo sa môže naučiť tie najsilnejšie ohnivé útoky napr. Ohnivá explózia, Erupcia a Prehriatie. Niektoré Quilavy sa po narodení môžu naučiť aj iné útoky napr. Dvojitá čepeľ a Dvojitý kop. Quilavu niektorý ľudia prezývajú ako Sopečný pokémon (Volcano Pokémon).
Quilavine typové výhody :
Quilavine typové nevýhody :
Implantát (medicína)
Implantát (z lat. in- = v, do a plantere = zasadiť) je cudzie teleso, ktorého účelom je nahradiť stratenú, nefungujúcu alebo nedostatočnú biologickú štruktúru (orgán, časť tela, alebo tkanivo).
Moderné medicínske implantáty sú materiálovo i technologicky veľmi vyspelé. Vonkajší obal je tvorený z materiálov, na ktoré imunitný systém ľudského tela nereaguje - napríklad z titanu, nitinolu, polyetylénu, polytetrafluóretylenu (náhrada "chrupavky" v protézach kĺbov), polymetylmetakrylátu (vnútroočná náhrada šošovky). V niektorých prípadoch obsahujú vyspelú elektroniku a mikroprocesory, ako napríklad kochleárny implantát alebo kardiostimulátor. Iným typom sú implantáty, ktoré majú kompaktnú vnútornú štruktúru - napríklad zubné alebo kĺbne.
V rámci ortopedickej chirurgie sa pod pojmom implantát rozumejú i vnútorné dlahy, ktoré sa upevňujú na alebo zavádzajú do kosti, aby ju spevnili po jej zlomení. Pre náhradu časti tela - napríklad končatiny alebo kĺbu - je vhodnejší a používaný termín protéza.
Implantát môže byť vnútorny (vložený do vnútra tela) alebo vonkajší (na jeho povrchu).
Slovenská informačná služba
Slovenská informačná služba, skrátene SIS, je slovenská spravodajská služba so sídlom v Bratislave.
Činnosť
SIS pracuje na základe tzv. integrovaného modelu spravodajskej služby, plní úlohy v oblasti vnútorného (domáceho) i vonkajšieho (zahraničného) spravodajstva.
Organizačná štruktúra
thumb|Organizačná štruktúra Slovenskej informačnej služby Činnosť SIS vychádza z integrovaného modelu spravodajskej služby, teda plní úlohy na úseku domáceho a zahraničného spravodajstva. SIS riadi a na verejnosti zastupuje riaditeľ, ktorého na základe návrhu vlády SR vymenúva prezident SR. Riaditeľ SIS predkladá najmenej raz ročne Národnej rade SR správu o plnení úloh SIS.
Podľa zákona o SIS je príslušník Slovenskej informačnej služby povinný pri plnení úloh dbať na česť, vážnosť a dôstojnosť osôb, aj na svoju vlastnú, ako aj na to, aby osobám v súvislosti s jeho činnosťou nevznikla škoda alebo iná ujma.
Dirt (album)
Dirt je druhý štúdiový album americkej grunge skupiny Alice in Chains. Bol vydaný dňa 29. septembra 1992 cez vydavateľstvo Columbia Records. Dosiahol 6. miesto v rebríčku Billboard 200 a bol pozitívne hodnotený kritikmi a takisto bol 4-krát certifikovaný na platinu cez RIAA. Dirt je najpredávanejší album skupiny dodnes.
Slovenská informačná služba
Organizačná štruktúra
Podľa údajov z oficiálnej webovej stránky tvoria personálne zloženie SIS 60% muži a 40% ženy. Z toho tvoria 11% ľudia do 30 rokov, 47% 31 až 40 roční, 30% 41 až 50 roční a 12% ľudia nad 50 rokov. Podiel príslušníkov SIS s vysokoškolským vzdelaním tvorí 68%.
Dirt (album)
Z albumu bolo vydaných päť singlov: „Would?“, „Them Bones“, „Angry Chair“, „Rooster“ a „Down in a Hole“. Skladby sú zameraná na depresiu, hnev, užívanie drog, vojnu, smrť.
Slovenská informačná služba
Riaditeľ
Prezidentka Zuzana Čaputová na návrh vlády 6. mája 2021 za riaditeľa Slovenskej informačnej služby vymenovala JUDr. Michala Aláča, PhD., dovtedajšieho námestníka SIS.
Riaditelia SIS
Dňa 30. júna 2016 sa stal riaditeľom Anton Šafárik. Jeho vymenovanie bolo považované za kontroverzné, dosiaľ neboli známe žiadne jeho aktivity v oblasti bezpečnostných zložiek. Bol považovaný za nábožného človeka, pred menovaním posobil ako prezident Zboru dobrovoľníkov Maltézskeho rádu na Slovensku, podieľal sa aj na návšteva Pápeža Jána Pavla II. na Slovensku v roku 2003. Neoficiálne bol nominantom SNS, prvýkrát tak nebol post obsadený premiérovi blízkym človekom.
6. apríla 2020 bol za riaditeľa SIS vládou vymenovaný Vladimír Pčolinský. Dňa 15. apríla 2020 Vladimíra Pčolinského za riaditeľa vymenovala prezidentka Zuzana Čaputová. Formálne je to nominácia premiéra, ale neoficiálne je nominantom strany SME RODINA.
11. marca 2021 bol Pčolinský zadržaný Národnou kriminálnou agentúrou kvôli podozreniu z korupcie. 14. marca sa vzdal svojej funkcie riaditeľa SIS. Jeho predchodcom bol od 30. júna 2016 Anton Šafárik. 20. apríla 2021 Boris Kollár za riaditeľa navrhol Michala Aláča, dovtedajšieho námestníka. Aláča 28. apríla 2021 schválila vláda.
Hajilä Sillase
Hajilä Sillase (amh. ኃይለ፡ ሥላሴ; iný prepis Haile Selassie) (* 23. júl 1893 – † 27. august 1975, Addis Abeba, Etiópia), narodený ako Ras Täfäri Mäkwannin (amh. ተፈሪ መኰንን), bol etiópsky cisár v rokoch 1930 – 1974 (1935 – 1941 v exile).
Pôvod a začiatok kariéry
Otcom Täfäriho Mäkwännina bol veľmož (ras) Mäkwännin Wälidä-Mika’el, Täfäri Mäkwännin tak pochádzal z rodu kráľov Šäwy, ktorý odvodzoval svoj pôvod priamo od legendárnej kráľovnej zo Sáby a kráľa Šalamúna. Jeho stará matka z otcovej strany bola tetou cisára Menelika II. Matkou Täfäri Mäkwännina bola pani (wäjizäro) Jäši ’imabät, šľachtičná, ktorá nepochádzala z vládnuceho amharského etnika. Táto skutočnosť bola podľa niektorých príčinou neskoršej zhovievavosti cisára Hajilä Sillaseho k neamharským etnikám ríše.
Rod Täfäriho Mäkwännina patril k najvyšším v amharskej šľachte a bol spriaznený s rodom Menelika II. Täfäri bol preto od začiatku vyvolený k najvyšším funkciám. Jeho výchova bola pritom zverená františkánskemu kňazovi, ktorý sa neskôr stal katolíckym biskupom v Harare a ktorého priateľom bol slávny francúzsky básnik Arthur Rimbaud.