cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radio Vaticana
História
Rádio bolo založené v roku 1929, krátko po vzniku samostatného mestského štátu Vatikán. Pre potreby rozhlasu bola vo Vatikánskych záhradách postavená nová budova, dnešné vysielacie centrum Marconi. Prvé vysielanie zahájil 12. februára 1931 sám Pius XI. latinským príhovorom. V roku 1936 bolo rádio uznané Medzinárodnou radiofónnou úniou (UIR). V tom istom roku boli vytvorené nové kancelárie a rozhlasové štúdiá v paláci Leva XIII. pri severnej kruhovej veži leonského múru.
Už počas druhej svetovej vojny sa vysielalo v deviatich jazykoch a po roku 1945 sa počet jazykových mutácií ešte zvýšil. Tiež sa rozšíril redakčný tím. Kvôli potrebe silnejších vysielačov sa v roku 1954 začalo so stavbou vysielacieho strediska v Santa Maria di Galeria, severozápadne od Ríma. Pius XII. rádio slávnostne otvoril 27. októbra 1957.
Keďže existujúce priestory už nestačili potrebám rozrastajúceho sa rozhlasového štúdia (vysielanie prebiehalo už v 32 jazykoch), bolo 29. januára 1970 otvorené nové sídlo Vatikánskeho rozhlasu v Palazzo Pio, západne od Anjelského hradu. Rýchly rozvoj techniky na konci 20. storočia ovplyvnil aj Rádio Vatikán.
Stanica v súčasnosti vysiela v 37 jazykoch a pracuje v nej okolo 200 osôb z celkovo asi 61 národností. Súčasným generálnym riaditeľom je Federico Lombardi.
Vysielacie centrum Marconi
Vysielacia stanica Marconi je pôvodnou budovou vatikánskeho rozhlasu, pomenovanou na počesť vynálezcu bezdrôtového vysielania, držiteľa Nobelovej ceny a tvorcu Rádia Vatikán, Guglielma Marconiho. Pri budove sú umiestnené vysielacie antény.
Nad vstupom do budovy je umiestnený výklenok s erbom Pia XI., na želanie ktorého bol rozhlas vybudovaný. Vnútri sa nachádza malé múzeum Rádia Vatikán (Museo tecnico Radio Vaticana), ktoré vystavuje najmä stovky prístrojov, používaných v sedemdesiat ročnej histórii Vatikánskeho rozhlasu.
Krokodíl novoguinejský
Krokodíl novoguinejský (lat. Crocodylus novaeguineae) je druh krokodíla z čeľade krokodílovité.
Rozšírenie
Krokodíl novoguinejský obýva Novú Guineu.
Bývalé súčasti
Krokodíl filipínsky bol v 50.-70. rokoch 20. storočia často považovaný za poddruh krokodíla novoguinejského (pod názvom Crocodylus novaeguineae mindorensis); predtým aj potom (t.j. v 30., 40. rokoch a od konca 70. rokov) bol (je) považovaný za samostatný druh.
V roku 2019 bol od krokodíla novoguinejského navyše odčlenený nový samostatný druh Crocodylus halli.
Výzor
Je to je malý druh krokodíla. Dĺžka tela u samcov sa pohybuje okolo, samice sú menšie a dorastajú okolo. Výzorom sa podobá krokodílovi filipínskemu (Crocodylus mindorensis) a krokodílovi olivovému (Crocodylus siamensis).
Telo má sivohnedé s tmavo hnedými až čiernymi škvrnami na chvoste, brucho býva svetlejšie. Nos je dlhý, pomerne úzky a spolu s dospievaním sa rozširuje.
Spôsob života
Žije nočným spôsobom života v sladkovodných močiaroch a jazerách v Novej Guinei. Napriek tomu že dokáže žiť v slanej vode, je v poloslaných pobrežných vodách videný pomerne vzácne a nikdy v prítomnosti nebezpečného krokodíla morského (C. porosus). U krokodíla novoguinejského rozlišujeme dva populácie, ktoré od seba oddeľuje horské pásmo; DNA analýza dokázala, že sú tieto populácie geneticky oddelené. Živí sa prevažne rybami a inými bezstavovcami, ale tiež stavovcami, zvlášť potom obojživelníkmi a plazmi. Mláďatá sa živia vodnými bezstavovcami a hmyzom.
Rozmnožovanie
Samice budujú kopcovité hniezda do ktorých zhruba 2 týždne po spárení kladú vajcia. Samice severnej populácie kladú v období sucha, obvykle v zarastených riečnych prítokoch a na plávajúcich rastlinách 22 až 45 vajec. Samice južnej populácie si stavajú hniezda na súši na začiatku obdobia dažďov a ich hniezda sú obyčajne menšie než u samíc severnej populácie (napriek tomu že samotné vajcia sú o niečo väčšie). Vajcia sa vyvíjajú zhruba 80 dní a matka znášku po celú dobu stráži. Keď sa mláďatá vyliahnu, privolajú pišťaním svoju matku, ktorá im pomôže von zo zakrytého hniezda. Samice dosahujú pohlavnú dospelosť po dosiahnutí rozmerov 1,6 až, samci pri.
NGC 2672
NGC 2672 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Château-Ville-Vieille
Château-Ville-Vieille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Château-Ville-Vieille má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Château-Ville-Vieille má 332 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Časovosť
Časovosť je vlastnosť všetkého časového, ktorá stojí v protiklade k večnosti. Časovosť je neoddeliteľná od minulosti a rozvrhujúcej sa budúcnosti.
Podľa fenomenológie je časovosť vedomie času a súvisí s týmto vedomím. Podľa Heideggera je časovosť charakteristická črta pobytu ľudskej existencie, bytie k smrti, vlastný znak našej konečnosti. Ani jeden okamih sa nezhoduje so sebou samým, súčasťou vedomia času je akási dialektická hra alebo vzájomné napätie medzi minulosťou, prítomnosťou a budúcnosťou, kde nijakú časovú dimenziu nemožno brať oddelene, ale "ako niečo iného než je sama v neustálej permutácii", ktorá sa prejavuje nevyhnutným postupom k smrti.
Saint-Didier-sous-Écouves
Saint-Didier-sous-Écouves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Sojuz TMA-16M
Sojuz TMA-16M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 27. marca 2015 Sojuz vyštartoval z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil troch členov Expedície 43. Následne zostal u ISS ako záchranná loď až do septembra 2015, kedy sa s ním vrátil na Zem kozmonaut Gennadij Padalka s dvoma účastníkmi krátkodobého letu na ISS – Andreasom Mogensenom, dánskym astronautom Európskej vesmírnej agentúry a kazašským kozmonautom Aýdınom Aýımbetovom. Mogensen a Aýımbetov prileteli na ISS v kozmickej lodi Sojuz TMA-18M.
Saint-Didier-sous-Écouves
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sojuz TMA-16M
Priebeh letu
Kozmická loď Sojuz TMA-16M vyštartovala pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur dňa 27. marca 2015 o 19:42:57,549 svetového času (UTC). O 01:33:37 UTC, 28. marca 2015, sa loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Poisk Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS). Potom posádka Sojuzu – veliteľ Gennadij Padalka, Michail Kornijenko a Scott Kelly prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 43. Padalka sa vrátil po obvyklom polročnom lete, Kornijenko a Kelly zostali na ISS takmer celý rok.
Dňa 28. augusta 2015 bola kozmická loď premiestnená od spojovacieho uzlu modulu Poisk k zadnému uzlu modulu Zvezda, čím uvoľnila miesto pre Sojuz TMA-18M, ktorý sa ku stanici pripojil 4. septembra.
Padalka a dvaja účastníci krátkodobého letu na ISS – Andreas Mogensen a Aýdın Aýımbetov – sa 11. septembra 2015 o 21:29:10 UTC so Sojuzom TMA-16M odpojili od stanice a bezpečne pristáli neďaleko Džezkazganu v Kazachstane dňa 12. septembra 2015 o 00:51:30,1 UTC.
1979 v hudbe
Americké #1 hity
(týždne na #1 miestě)
Britské #1 hity
(týždne na #1 miestě)
Nová populárna hudba
w. = texty, m. = melódie
Hořátev
Hořátev je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 747 obyvateľov, z toho 370 mužov a 377 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 41,1 roka, ženy 41,0 roka).
Beaulieu-sur-Loire
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anjou
Anjou môže byť:
Iris Marion Youngová
Iris Marion Youngová (* 2. január 1949, New York, New York, USA – † 1. august 2006, Chicago, Illinois) bola americká politická a feministická filozofka.
Život
Filozofiu študovala najskôr na Queens College, magisterský a doktorandský titul (1974) získala z filozofie na Pennsylvania State University. Počas štúdia na vysokej škole sa zoznámila s Davidom Alexandrom, za ktorého sa v roku 1972 vydala. Od 90. rokov ako profesorka politológie vyučovala na University of Chicago, spolupracovala tu najmä s Gender Studies Center a Human Rights Program. Bola politicky aktívna, aj ako vážená profesorka sa zúčastňovala štrajkov za práva migrantov a migrantiek, robotníčok a robotníkov. Zomrela v roku 2006 po jedenapolročnom boji s rakovinou pažeráka. Na jej počesť Center for Gender Studies (Centrum rodových štúdií) na University of Chicago po nej pomenovalo prednáškovú sériu.
Dielo
Vo svojej práci sa venovala najmä otázkam sociálnej a globálnej spravodlivosti a politike identít. Jej esej Throwing Like a Girl (1990) patrí medzi základné čítanie na kurzoch rodových štúdií – prostredníctvom fenomenologického konceptuálneho aparátu sa v nej venuje ženskej telesnej skúsenosti. Preslávila sa najmä knihou Justice and the Politics of Difference (1990), ktorou sa zapojila do prebiehajúcich diskusií o chápaní spravodlivosti ako prerozdeľovania a/alebo uznania. Systematické znevýhodňovanie skupín obyvateľstva by nemalo nájsť riešenie v potlačení týchto skupinových odlišností, ale v ich afirmácii. V druhej polovici 90. rokov viedla zaujímavú diskusiu s ďalšou feministickou sociálnou filozofkou, Nancy Fraserovou, o vzťahu prerozdeľovania a uznania. Kritizovala duálny model Fraserovej a navrhla model, ktorý sociálny útlak skúma na súradniciach vykorisťovania, marginalizácie, bezmocnosti, kultúrneho imperializmu a násilia.
Na Slovensku vyšla v českom preklade jej esej Asymetrická reciprocita: o morální úctě, údivu a obohacené myšlence. Analyzuje v nej jeden zo základných postulátov habermasovskej komunikatívnej etiky – symetrickú reciprocitu, teda postoj, že "morální úcta vyžaduje, aby každý z nás při tvorbě morálních soudů převzal úhel pohledu ostatních" (s. 32). Young tvrdí, že uhol pohľadu druhých nemôžeme jednoducho zaujať, lebo nemáme ich skúsenosť. Ale môžeme ho prijať do nášho uvažovania – a tak sa naša myšlienka, naše myslenie, obohatí. "Morální pokora nám říká, že člověk musí naslouchat hledisku druhého právě proto, že vztah mezi nimi je nevyměnitelný." (S. 37.)
Push It (singel Garbage)
„Push It“ je skladba americkej rockovej skupiny Garbage. Bola vydaná ako hlavný singel z ich druhého štúdiového albumu Version 2.0. Hudobné video k skladbe získalo 13 nominácií, medzi ktorými na ceny MTV Video Music Awards, MTV Europe Music Awards a MVPA Music Video Awards. Skladba „Push It“ bola tiež nominovaná na cenu Miami Winter Music Conference v kategórii Best Alternative Records.
V roku 2007 bola skladba prerobená pre album najväčších hitov Absolute Garbage.
Kompozícia
Skladba „Push It“ má tempo 124 úderov za minútu Medzi účinkujúcich bol pridaný Hurby Azor, keď právnici skupiny pocítili, že skladba má možnú podobnosť linky "Push it!" ako skladba „Push It“, ktorá bola hitom newyorskej hip-hopovej skupiny Salt-n-Pepa.
Laplume
Laplume môže byť:
Všeobecná botanika (kniha)
Všeobecná botanika je publikácia Slovenskej akadémie vied a umení, ktorá prvýkrát vyšla roku 1948 v Bratislave ako dvojdielna v edícii „Náučná knižnica (vysokoškolské rukoväti) Slovenskej akadémie vied“. Autormi sú Bohumil Němec a Ľudovít Pastýrik. Ide pravdepodobne o prvú odbornú knihu o botanike, publikovanú v slovenskom jazyku. Napriek niektorým omylom je medzi študentami veľmi obľúbená.
Nemec
Nemec môže byť:
Emilia-Romagna
Emilia-Romagna je administratívny región severného Talianska pozostávajúci z dvoch historických regiónov Emilia a Romagna. Vytvára zhruba trojuholník, ohraničený na východe Jadranským morom, na severe riekou Pád a na juhu Apeninským pohorím. So svojimi 4 030 000 obyvateľmi na podľa sčítania z 2003, je to najhustejšie obývaný región. Emilia-Romagna je jedným z najbohatších regiónov Talianska a jeho kuchyňa jednou z najcharakteristickejších.
Častica látky
Častica látky alebo látková častica je fyzikálny objekt malých rozmerov tvoriaci látku. Napríklad molekula, atóm, ión, atómové jadro, protón, neutrón a elementárna častica látky (kvark, leptón).
Emilia-Romagna
Poľnohospodárstvo je najdôležitejšou ekonomickou aktivitou: obilie, zemiaky, kukurica, paradajky a cibule sú najdôležitejšie, spolu s ovocím a hroznom pre výrobu vína (z ktorých je asi najznámejšie Lambrusco). Chov dobytka a ošípaných je rovnako veľmi rozšírený.
Priemysel regiónu Emilia-Romagna je zdravý, špeciálne potravinársky priemysel a turizmus pozdĺž jadranského pobrežia.
Častica látky
Častice látky sú charakterizované napríklad (nenulovou pokojovou) hmotnosťou, elektrickým nábojom, rozmerom, tvarom, zložením, vzájomným pôsobením (interakciou) a pri kvantovom opise aj kvantovými číslami.
Emilia-Romagna
Hlavné mesto je Bologna, historické, kultúrne a zábavné centrum národného významu. Medzi ďalšie dôležité mesta patria Parma, Piacenza, Reggio Emilia, Modena, Rimini, Ferrara, Forlì, Cesena a Ravenna. Väčšinu týchto miest založili Rimania ako zastávky pozdĺž Via Aemilia, cesty, ktorá dala pomenovanie podregiónu Emilia.
Administratívne delenie
Región je rozdelený na 9 provincií:
300px
NGC 2673
NGC 2673 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 19. decembra 1849.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Beauville (kantón)
Beauville  je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 8 obcí.
Čchi (všeobecný pojem)
Čchi (čín.) je vzduch, para, dych, prahmota, základná prírodná látka, životná sila. Pojem čchi je základným pojmom čínskej filozofie prírody.
NGC 2674
NGC 2674 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
1,4-dioxán
1,4-dioxán je bezfarebná kvapalina, slabo éterického zápachu. Po chemickej stránke je to heterocyklická zlúčenina s jedným šesťčlenným kruhom obsahujúcim dva kyslíkové atómy. Možno ho však považovať aj za cyklický etér.
Od jeho štruktúry sú okrem iného odvodené zlúčeniny súhrne označované ako dioxíny, patriace k nebezpečným látkam znečisťujúcim prírodne prostredie.
Vznik
Vzniká napr. dimerizáciou etylénoxidu v kyslom prostredí za prítomnosti vody
200px|Rovnica
Reakcia prebieha dvojstupňovo, medziproduktom je etylénglykol:
629px|Schéma reakcie
Vlastnosti
Látka je neobmedzene miešateľná s vodou. Je rozpustná tak v polárnych organických rozpúšťadlách (napr. v etanole), ako aj v nepolárnych (napr. v benzéne). Je silno horľavá, jej pary v zmesi so vzduchom sú výbušné v rozmedzí koncentrácií 2 až 22 %.
Chauffayer
Chauffayer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
1,4-dioxán
Vlastnosti
Pri dlhodobom styku s vzdušným kyslíkom môžu vznikať peroxidické deriváty dioxánu, ktoré sú za určitých podmienok náchylné k explóziám. Postupne sa oxiduje, hlavne za súčasného pôsobenia slnečného žiarenia, až na oxid uhoľnatý.
Chauffayer
Poloha
Chauffayer má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
1,4-dioxán
Zdravotné účinky
Je jedovatý pre živočíchy vrátane človeka, veľmi toxický pri vdychovaní pár. Otrava sa prejavuje podráždením dýchacieho aparátu, bolesťami hlavy, nevoľnosťou až zvracaním. Doprevádzajú ju halucinácie a neskôr bezvedomie. Môže spôsobiť trvalé poškodenie pečene a mozgu, prípadne aj smrť, ktorá býva spôsobená zlyhaním obličiek. Nebezpečné je, že otrava nemáva celkom jasné príznaky, preto môže byť prvá pomoc zanedbaná. Smrteľná dávka LD50 pre myši pri podaní v potrave je 5,3 g/kg živej hmotnosti, pre potkany 4,2 g/kg. Na základe výsledkov pokusov na zvieratách je IARC klasifikovaný v skupine 2B - ako pravdepodobný karcinogén.
Chauffayer
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
1,4-dioxán
Použitie
Ultračistý 1,4-dioxán sa používa aj ako náplň scintilačných detektorov ionizujúceho zariadenia.
Janov (Taliansko)
Dejiny
Prvé zmienky o Janove siahajú do roku 218 pred Kr. V 10. storočí tu vznikla samostatná republika, ktorá skoro po dvestoročných vojnách v roku 1284 v melorskej námornej bitke definitívne porazila mesto Pisa. V 14. storočí bojovali Janovčania s mestským štátom Benátky o obchod s Orientom, ale v roku 1381 utrpeli pri Chioggii definitívnu porážku. Medzitým mesto stále trpelo vnútornými rozbrojmi a dostalo sa pod nadvládu cudzích kniežat. Až v roku 1528 admirál Andrea Doria znovu obnovil nezávislosť republiky, ibaže to už bola moc Janova na úpadku. V roku 1684 ostreľovala mesto flotila Ľudovíta XIV. a v roku 1746 ho na dlhé mesiace obsadili Rakúšania. V roku 1805 sa Ligúrska republika stala súčasťou napoleonskej ríše a v roku 1815 pripadla k Sardínsko-Piemontskému kráľovstvu. Medzi slávnych Janovských rodákov patrí aj taliansky národný hrdina Giuseppe Garibaldi (1807 – 1882), objaviteľ Ameriky Krištof Kolumbus (1451 – 1506), ako aj husľový virtuóz Niccolò Paganini (1782 – 1840).
Pamiatky
thumb|Katedrála San Lorenzo Medzi najkrajšie historické pamiatky Janova patrí katedrála San Lorenzo, ktorá bola postavená v roku 1118 ako románska stĺpová bazilika. V rokoch 1307 – 1312 bola goticky prestavaná a v roku 1567 ju Galeazzo Alessi zavŕšil renesančnou kupolou. Ďalšou peknou katedrálou je San Siro ktorá bola v roku 1586 renovovaná v barokovom štýle a ktorej interiér je bohato zdobený freskami. Za zmienku stojí aj bývalý kapucínsky kostol Santissina Annuziata, postavený v rokoch 1522 – 1620, a v roku 1843 tu bola prestavaná krásna klasicistická stĺpová sieň.
Priezvisko
Pôvodne priezviská vznikali podľa prezývok (telesných a duševných vlastností, návykov), zamestnania, bydliska, miesta pôvodu otca (patronymikum) alebo matky (matronymikum), prípadne podľa názvu živočíchov, rastlín či neživých predmetov a pod. Sú to slová pozbavené významu pôvodných slov, a odlišujú sa od nich aj pravopisne.
Na Slovensku pôvodne (keď bolo menej obyvateľov) osobné meno pozostávalo z jedného slova, dvojmenná sústava existuje od 15. storočia (meno - prímeno), od konca 18. storočia (vláda Jozefa II.) je aj úradne záväznou informáciou (meno - priezvisko).
U väčšiny jazykov sa uvádza ako prvé meno a potom priezvisko. Opačné poradie má napríklad maďarčina (Petőfi Sándor), japončina (Koizumi Džun'ičiró (小泉 純一郎)) alebo vietnamčina (Nguyễn Công Hoan).
Holub
Holub môže byť:
Peter Diamandis
Dr. Peter H. Diamandis (* 20. máj 1961 New York, USA) je americký podnikateľ a vizionár s gréckym pôvodom, považovaný za kľúčovú osobnosť pri vývoji vesmírnych letov pre súkromné osoby. Je zakladateľom a predsedom nadácie X PRIZE, vzdelávacej neziskovej inštitúcie, ktorej cieľom je vytvoriť radikálny prielom v prínose pre ľudstvo. Vyštudoval medicínsku školu na Harvardovej univerzite a MIT.
V roku 2008 spolu s Rayom Kurzweilom založil Univerzitu singularity (Singularity University), ktorá má sídlo v Sillicon Valley a je zameraná na výučbu v oblasti pokročilých technológií. Vykonáva funkciu šéfa tejto univerzity.
V roku 2012 spolu s publicistom Stevenom Kotlerom publikoval knihu Hojnosť - Budúcnosť je lepšia ako si myslíte, v ktorej načrtol víziu zabezpečenia základných životných potrieb pre všetkých obyvateľov sveta, prostredníctvom využitia pokročilých technológií, ktoré rastú exponenciálne a zvyšujú potenciál riešenia súčasných problémov ľudstva.
Dielo
Bibliografia
Knihy
Diamandis, Peter H., Kotler, Steven: Abundance. The Future Is Better Than You Think. Free Press, New York, 2012, ISBN 978-1451614213, 400 str.
Články
Diamandis, Peter H. (2013): Intelligent Self-Directed Evolution Drives Mankind´s Metamorphosis into an Immortal Planetary Intelligence. In: Koene, Randal A. (2013): Global Future 2045. Towards a New Strategy for Human Evolution. 15 / 16 June 2013 New York Lincoln Center. Congress Proceedings and Transcripts. 2045 Strategic Social Initiative. Global Future 2045, 2013, 144 str., str. 17-24
Preklady do češtiny
Diamandis, Peter H., Kotler, Steven: Hojnost. Budoucnost je lepší, než si myslíte. Dokořán, Praha, 2013, ISBN 978-80-7363-526-8, 368 str.
Estuár
thumb|v strede lievikovité vyústenie [[Labe v Helgolandskej zátoke (Severné more)]] Estuár alebo zriedkavo estuárium je v užšom zmysle lievikovité vyústenie rieky do mora, ktoré je v dosahu slapových pohybov (prílivu a odlivu), v širšom zmysle časť ústia akejkoľvek rieky (alebo potoka), v ktorej sa prílivová vlna stretáva s riečnym prúdom.
Počas prílivu vniká slaná voda hlboko do estuára a zapríčiňuje zdvíhanie hladiny vody. Na severnej pologuli sa (vplyvom Coriolisovej sily) prílivový prúd pohybuje pri ľavom brehu rieky, odlivový pri pravom. Odlivová vlna odnáša nánosy, ktoré uložila rieka v estuári a tak ho vyprázdňuje a prehlbuje jeho dno.
Estuáre (v užšom zmysle) sú časté v ústiach britských (Temža, Severn, Humber), francúzskych (Loira, Seina, Gironde) a severonemeckých riek (Labe, Vezera). Za najväčší estuár sa považuje ústie La Platy v Južnej Amerike.
Tilgnerova ulica
Tilgnerova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves.
Je pomenovaná podľa Viktora Oskara Tilgnera (1844 – 1896), rakúskeho sochára, ktorý sa narodil (a čiastočne aj pôsobil) v Bratislave.
Základné informácie
Tvorí ju zástavba panelových domov, ktoré boli postavené v 70. rokoch 20. storočia. Na Tilgnerovej 14 sa nachádza spoločná budova Základnej školy a gymnázia Spojená škola Tilgnerova. (predtým Základná škola Fraňa Kráľa), oproti ktorej sa nachádza socha Fraňa Kráľa.
Anjeli a démoni (kniha)
Anjeli a démoni je názov dobrodružného románu od spisovateľa Dana Browna. Kniha bola prvá zo série s Robertom Langdonom, hlavným hrdinom.
Otnang
Otnang je obdobie spodného miocénu vyčleňované v rámci regionálneho členenia Centrálnej Paratethýdy, prebiehajúce v období približne pred 18,8 až 17,2 miliónov rokov. Stupeň zodpovedá približne strednej časti obodbia burdigal mediteránneho členenia a je porovnateľný s obdobím kocachur Východnej Paratethýdy.
Obdobie je pomenovaná podľa obce Ottnang am Hausruck (Horné Rakúsko), pri ktorej sa nachádza jeho stratotyp. Jej názov navrhli a zaviedli rakúski geológovia Adolf Papp a Fred Rogl v roku 1967.
Hlavné skameneliny tvoria lastúrniky, prevažne rodu Rzehakia.
Na Slovensku
Vo Viedenskej panve zodpovedajú vekovo otnangu sedimenty lužického súvrstvia. Vo východoslovenskej panve sa v tomto období neusadzovali žiadne sedimenty, alebo boli horniny tohto veku oderodované. V dunajskej panve v tomto období sedimentovalo bánovské súvrstvie.
NGC 2675
NGC 2675 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 2. decembra 1861.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Saint-Ellier-les-Bois
Saint-Ellier-les-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Betliarsky potok
Betliarsky potok je potok v Gemeri, preteká územím okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Slanej, meria 7,9 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje aj ako Krivý potok.
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Zlatý stôl, na južnom svahu Volovca (1 212,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 030 m n. m. Od prameňa tečie najprv na juhozápad, postupne sa oblúkom stáča na juh a zľava priberá prítok z oblasti Veľkého lazu. Následne opäť pokračuje juhozápadným smerom, preteká popri dvoch rybníkoch na pravom brehu, znovu mení smer toku a tečie severojužným smerom. Vstupuje do výbežku Revúckej vrchoviny, preteká popri sústave malých rybníkov na oboch brehoch a vteká do intravilánu obce Betliar. Napokon sa stáča na juhozápad, preteká popri miestnom kaštieli na pravom brehu a južne od obce ústi v nadmorskej výške cca 306 m n. m. do Slanej.
Laroque-Timbaut
Laroque-Timbaut môže byť:
Hradištko (okres Nymburk)
Hradištko je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 534 obyvateľov, z toho 265 mužov a 269 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,2 roka (muži 41,2 roka, ženy 45,2 roka).
Laplume (kantón)
Laplume je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 9 obcí.
Napúčanie dreva
Napúčanie dreva (nesprávne bobtnanie dreva) je vlastnosť dreva zväčšovať pri pohlcovaní vody svoje lineárne a objemové rozmery.
Chorges
Chorges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Chorges má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Chorges má 2567 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Beaune-la-Rolande (obec)
Beaune-la-Rolande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2676
NGC 2676 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 24. novembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Bolo Yeung
Bolo Yeung, vlastným menom S' Jang (čínskym písmom 楊斯 - pchin-jin Yáng Sī; * 3. júl 1946, Kanton, Čína) je kulturista a herec.
Zo života
Od malička sa venoval bojovému umeniu a v 60. rokoch emigroval do Hongkongu (preplával z Číny do Honkongu). Aktívne sa venoval kulturistike. V súčasnosti sa venuje Tai-Chi Chuan. Má dvoch synov, z ktorých jeden pokračuje v tradícii študovania bojového umenia. K herectvu ho priviedlo priateľstvo s Bruce Leem, kde spolupracoval na úspešnom filme Drak prichádza. Medzi jeho najúspešnejšie snímky ale patria filmy s Jean-Claude Van Dammom - Krvavý šport (1988) a Dvojitý zásah (1991).
Kmeň (stonka)
náhľad|Kmeň Kmeň je drevnatá, spravidla nerozvetvená stonka dreviny.
Kmeň rozvádza vodu, ukladá výživné látky a zabezpečuje reprodukciu drevnej hmoty. Úžitková dĺžka kmeňa je od spodného rezu po prvý hrubý konár.
Lobito
Lobito je angolské mesto ležiace v provincii Benguela. Nachádza sa na pobreží Atlantického oceána a je tak dôležitým angolským prístavom. Mesto má približne 208 tisíc obyvateľov.
DNA polymeráza
náhľad|3D štruktúra DNA väzby [[helix-hairpin-helix motívy v ľudskej DNA polymeráze beta]] DNA polymeráza (iné názvy: DNA-polymeráza, polymeráza DNA , DNK polymeráza , DNK-polymeráza, polymeráza DNK) je enzým schopný syntetizovať nové vlákno DNA na základe predlohy vo forme komplementárneho vlákna. Rola DNA polymeráz v bunke spočíva v replikácii DNA. Existuje niekoľko prokaryotických a eukaryotických DNA polymeráz, ktoré sa navzájom odlišujú presnosťou replikácie, schopnosťou opravovať spôsobené chyby a schopnosťou odbúravať vlákno na 5' konci DNA. Ich spoločnou vlastnosťou, ktorá je daná ich funkciou, je schopnosť pripájať monofosfáty deoxyribonukleotidov (dNMP) k 3'-OH koncu syntetizovaného reťazca. Spôsobujú tak polymeráciu jedného vlákna DNA v smere od 5' konca ku 3' koncu, hovorí sa teda, že majú 5'-3' polymerázovú aktivitu.
Dodatočná funkcia väčšiny DNA polymeráz je 3'-5' exonukleázová aktivita, vďaka ktorej sa môže polymeráza "vrátiť" a odbúrať práve syntetizovanú dvojicu nukleotidov. Táto aktivita je dôležitá pre minimalizáciu nepresností pri replikácii DNA. Ďalšou dodatočnou, ale skôr vzácnou funkciou, je 5'-3' exonukleázová aktivita, vďaka ktorej môžu niektoré DNA polymerázy odbúravať primery a DNA opravovať.
Prokaryotické DNA polymerázy
Bakteriálne DNA polymerázy sa označujú rímskymi číslicami.
DNA polymeráza II
DNA polymeráza II na rozdiel od DNA polymerázy I nemá 5'-3' exonukleázovú aktivitu. Skladá sa až zo siedmich podjednotiek, DNA syntetizuje približne 2x rýchlejšie a má tiež niekoľkonásobne vyššiu procesivitu. Napriek tomu však jej vlastnosti nie sú dostatočné pre replikáciu celého genómu baktérie.
DNA polymeráza III
DNA polymeráza III je hlavná DNA polymeráza v E. coli. Podobne, ako DNA polymeráze II, jej chýba 5'-3' exonukleázová aktivita, jej rýchlosť je však asi 100x vyššia ako rýchlosť DNA polymerázy I. Za jednu sekundu teda pripojí k jednému vláknu 250-1 000 nukleotidfosfátov. Skladá sa z 13 podjednotiek označovaných gréckymi písmenami - α podjednotka zodpovedá za polymeráciu a ε podjednotka za 3'-5' exonukleázovú aktivitu. Zvyšné jednotky tvoria telo enzýmu, pričom dôležité sú β podjednotky, ktoré fungujú ako zverák a zabezpečujú, aby sa komplex neoddisocioval od vlákna DNA, čiže vysokú procesivitu.
Eukaryotické DNA polymerázy
Eukaryotické DNA polymerázy sú štruktúrne a funkčne podobné polymerázam prokaryotickým. Skladajú sa z viacerých podjednotiek a označujú sa gréckymi písmenami.
DNA polymeráza α
DNA polymeráza α svojou funkciou vybočuje z rady ostatných DNA polymeráz. Nemá 3'-5' exonukleázovú aktivitu a pravdepodobne hrá rolu len v syntéze krátkych primerov, či už z RNA alebo z DNA, tvoriacich Okazakiho fragmenty.
DNA polymeráza β
DNA polymeráza β hrá rolu predovšetkým pri oprave DNA, konkrétne v miestach, na ktorých boli nukleotidové báze chemicky modifikované (oxidáciou, metyláciou a pod.).
DNA polymeráza γ
DNA polymeráza γ je živočíšna DNA polymeráza, ktorá slúži exkluzívne na replikáciu DNA v mitochonriách, v ktorých hrá rolu aj v oprave DNA a v jej rekombinácii.
DNA polymeráza δ
DNA polymeráza δ je hlavnou eukaryotickou polymerázou. Asociuje s proteínom PCNA (z angl. proliferating cell nuclear antigen), ktorý je štruktúrne veľmi podobný β podjednotke bakteriálnej DNA polymerázy III a tak aj funguje - výrazne zlepšuje procesivitu DNA polymerázy δ. DNA polymeráza δ má schopnosť 3'-5' exonukleázovej aktivity a pri replikácii sa podieľa na syntéze vedúceho aj oneskorujúceho sa vlákna.
DNA polymeráza ε
DNA polymeráza ε v niektorých prípadoch nahradzuje DNA polymerázu δ, predovšetkým pri oprave DNA a pravdepodobne aj pri 5'-3' exonukleázovej aktivite, pri ktorej odbúrava primery (podobne ako prokaryotická DNA polymeráza I).
Reverzná transkriptáza
Reverzná transkriptáza je RNA závislá DNA polymeráza, ktorá syntetizuje nové vlákno DNA komplementárne k existujúcemu vláknu RNA. Navyše má schopnosť odbúravať RNA vlákno, ktoré je komplementárne spárované k DNA vláknu. Reverznú transkriptázu využívajú retrovírusy na prepis svojej RNA do DNA, ktorú následne začleňujú do genómu hostiteľskej bunky. Ide napríklad o vírus hepatitídy B alebo HIV.
Využitie vo výskume
DNA polymeráza je jeden z najdôležitejších enzýmov, ktoré sú vedecky využívané pri práci s DNA, konkrétne pre jej amplifikáciu, klonovanie a sekvenáciu. Pre účely molekulárnej biológie boli izolované termostabilné DNA polymerázy, predovšetkým z bakteriálnych a archeálnych organizmov žijúcich v morských hlbinách. Tieto DNA boli pre vedecké účely ďalej modifikované mutáciami, aby bola ich aktivita zlepšená v prospech daného účelu. Doposiaľ najväčšie využite nachádzajú DNA polymerázy v tzv. polymerázovej reťazovej reakcii (PCR), vďaka ktorej môžu vedci amplifikovať z jednej molekuly templátovej DNA ľubovoľný úsek DNA.
Západonílsky vírus
Západonílsky vírus (, skrátene WNV) patrí medzi RNA vírusy. Po prvýkrát bol objavený v roku 1937 v Ugande.
Napáda prevažne vtáky, no sú známe aj prípady infikovania koní, psov, mačiek či ľudí. Primárne je prenášaný komármi a pri uhryznutí nastáva prenos na iné živočíchy. Vo väčšine prípadov infikácie ľudí je tento vírus asymptomatický, no môže sa vyvinúť do Západonílskej horúčky, encefalitídy či meningitídy.
NGC 2677
NGC 2677 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Generálne stavy
Generálne stavy môže byť:
Andrea de Cesaris
Andrea de Cesaris (* 31. máj 1959, Rím, Taliansko – † 5. október 2014, Rím ) bol taliansky automobilový pretekár. Je držiteľom neradostného rekordu vo Formule 1, najviac pretekov kariéry bez víťazstva (208 Veľkých cien). Začiatok jeho kariéry bol poznamenaný haváriami, z čoho plynula aj jeho prezývka Andrea de Crasheris. Ku koncu jeho pretekárskeho obdobia však získal povesť rýchleho, spoľahlivého a technicky zdatného pretekára, nikdy však nesedel v konkurencieschopnom aute. Od roku 2005 pretekal v sérii Grand Prix Masters, ktorá je určená pre jazdcov F1 na dôchodku.
Pred Formulou 1
Narodil sa v Ríme, v bohatej rodine. Ako sedemnásťročný štartoval v motokárach a v roku 1977 sa stal v tejto disciplíne majstrom sveta. V roku 1978 po krátkej zastávke v talianskej Formule 3, absolvoval sezónu v tíme Tiga britskej Formule 3 a v roku 1979 získal v tejto sérii titul vicemajstra a šesť víťazstiev.
Formula 1
thumb|right|Andrea de Cesaris
Alfa Romeo (1980)
Mladého pretekára si v roku 1980 zobrala pod sponzorské krídla firma Marlboro. Výborne si počínal v tíme Rona Denisa a na konci sezóny dostal šancu štartovať vo formule 1. Debutoval na VC Kanady, keď dosiahol ôsme miesto v kvalifikácii, no v pretekoch nemal dosť šťastia. Zúčastnil sa aj poslednej Veľkej ceny, v USA, cieľovú zástavu však ani tentoraz nevidel.
McLaren (1981)
V roku 1981 už absolvoval celú sezónu, a to za tím McLaren, ktorý sa dostal medzičasom do vlastníctva Rona Denisa. Svoj prvý bod dosiahol na Veľkej cene San Marina, zopárkrát podal aj veľmi sľubný výkon, no sezóna bola v znamení častých chýb a havárií mladého pretekára. V poradí majstrovstiev sveta skončil na sedemnástom mieste s jedným bodom.
Alfa Romeo (1982-1983)
Na rok 1982 sa vrátil do tímu Alfa Romeo. Na Veľkej cene Monaka dosiahol svoje prvé umiestnenie na stupňoch víťazov, keď skončil tretí. V Long Beach dosiahol Pole position, viedol preteky, až kým ich neukončil haváriou. Za divoký štýl jazdy a časté havárie, dostal prezývku "Andrea de Crasheris". Sezónu ukončil na sedemnástom mieste s piatimi bodmi.
V roku 1983 sa vynikajúco predstavil v belgickom Spa-Franchorchamps, keď viedol preteky, až kým mu v osemnástom kole nezlyhalo vstrekovanie. Získal druhé miesta v Nemecku a v Južnej Afrike a konečne sa mu podarilo preukázať svoj prirodzený talent. V šampionáte skončil na ôsmom mieste so ziskom pätnástich bodov.
Ligier (1984-1985)
V nasledujúcej sezóne prestúpil do tímu Ligier. Tam sa však trápil s nevydarenou konštrukciou a jeho najlepšími umiestneniami boli piate miesto v Južnej Afrike a šieste v Imole. Šampionát ukončil na šestnástom mieste s tromi bodmi. O rok neskôr to bolo iba štvrté miesto v Monaku. Na Veľkej cene Rakúska v Zeltwegu urobil jeho Ligier niekoľko kotrmelcov a až potom ostal stáť na jednom z priestranstiev vedľa trate. Majiteľ tímu Guy Ligier odsúdil jeho búrliváctvo a zakrátko sa vzdal jeho služieb. V de Cesarisovi však tieto havárie, pri ktorých vyviazol bez škrabnutia, len utvrdili pocit nezraniteľnosti a hrdinu: "Nikdy som sa nebál havárií, ak sa vyskytli, vždy som sa snažil analyzovať ich príčiny.". V neúplnej sezóne získal tri body a skončil na sedemnástom mieste.
Brabham (1987)
O rok neskôr prestúpil do tímu Brabham, kde však už len spomínali na slávne časy, keď pre tento tím Nelson Piquet získal dva tituly majstra sveta. Andrea nedokončil ani jedny preteky a jediným jeho umiestnením bolo tretie miesto v Belgicku, kde mu v poslednom kole došiel benzín a tak skončil jedno kolo za víťazom. V šampionáte skončil na štrnástom mieste so štyrmi bodmi.
Rial (1988)
Rok 1988 opäť absolvoval v druhoradom tíme, tentoraz v nováčikovskom Riale. Napriek slabému autu skončil v USA na štvrtom mieste a v Kanade odpadol z istého piateho miesta, keď mu dve kolá pred cieľom došiel benzín. V majstrovstvách sveta skončil s tromi bodmi na pätnástom mieste.
Dallara (1989-1990)
V roku 1989 to bol opäť taliansky tím, tentoraz Dallara. Auto nepatrilo medzi najrýchlejšie, no Andrea skončil v daždivej Veľkej cene Kanady na treťom mieste. V šampionáte obsadil šestnáste miesto so štyrmi bodmi. V nasledujúcej sezóne sa na bodovanom mieste neumiestnil ani raz, aj keď na Veľkej cene Monaka odpadol zo štvrtého miesta len pre roztrhnuté tiahlo akcelerátora.
Jordan (1991)
V roku 1991 prestúpil do írskeho nováčikovského tímu Jordan. Tím bol veľkým prekvapením sezóny a prekonal aj dlhodobo etablované tímy formuly 1. Na prekrásnom zelenom monoposte Andrea konečne ukázal svoju pravú silu. Získal štvrté miesto v Kanade a Mexiku, kde zvádzal tuhé súboje s majstrom sveta Sennom, šieste vo Francúzsku a piate v Nemecku. V belgickom Spa bol na druhom mieste a hrozivo sa približoval na vedúceho Sennu, keď mu štyri kolá pred koncom vypovedal službu motor. Do konca sezóny už nebodoval, no napriek tomu zanechal veľmi dobrý dojem a s deviatimi bodmi sa umiestnil na deviatom mieste v šampionáte.
Tyrrell (1992-1993)
V podobných výkonoch pokračoval aj v nasledujúcej sezóne u Tyrrella, kde sa plný znovunájdeného entuziazmu umiestnil piaty v Mexiku a Kanade, šiesty v Taliansku a štvrtý v Japonsku. V hodnotení majstrovstiev sveta zopakoval deviatu priečku z predchádzajúcej sezóny, tentoraz získal osem bodov. Veľké sklamanie však zavládlo opäť v roku 1993, keď Tyrrell postavil najhoršie vozidlo vo svojej dvadsať päťročnej histórii. Andrea sa ani raz neumiestnil na bodovanom mieste a poslednú Veľkú cenu absolvoval s vedomím, že je to jeho posledná a s formulou 1 sa rozlúčil.
Jordan and Sauber (1994)
Lenže v roku 1994 nastúpil ako náhradník za potrestaného Irvina do tímu Jordan na Veľké ceny San Marína a Monaka. V Monaku sa predstavil vo výbornom svetle, keď sa umiestnil na štvrtom mieste. Po tomto výsledku, ktorý dosiahol na svojej sto deväťdesiatej deviatej Veľkej cene, plakal ako malé dieťa, že už nemôže za Jordan ďalej štartovať. Lenže dobrý výsledok oslovil vedenie tímu Sauber, ktoré mu dalo možnosť pilotovať ich monopost. Na Veľkej cene Kanady prelomil bariéru dvesto pretekov. Bodoval však už len šiestym miestom vo Francúzsku a v hodnotení majstrovstiev sveta sa umiestnil na osemnástom mieste so štyrmi bodmi. Veľkou cenou Portugalska skončila jeho pätnásťročná kariéra vo formule 1, keď absolvoval pozoruhodných dvesto osem pretekov.
Po Formule 1
Po skončení pretekárskej kariéry sa úspešne venoval obchodovaniu na burze, windsurfingu, a užíval si život v Monaku a v Ríme. Od roku 2005 sa zúčastňoval série Grand prix Masters.
Zomrel pri havárii na motocykli vo veku 55 rokov.
Chorasán
Chorasán (iné názvy: Chorásán, Chorasan, Churásán; po perzsky Chorásán) môže byť:
Monoklinická sústava
Monoklinická (v staršom názvosloví aj jednoklonná) kryštálová sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Je pomerne málo súmerná, môže sa v nej vyskytovať rovina súmernosti (symbol m), alebo dvojnásobná os súmernosti (2), alebo ich kombinácia (2/m). Bravaisove mriežky môžu byť dve - primitívna (P), alebo bázicky centrovaná (C).
Chorasán
Chorasán je orientálny ručne viazaný koberec, pozri chorasán (koberec).
Monoklinická sústava
Výber súradnicovej sústavy
Súmernosť monoklinickej sústavy ponúka nasledovné možnosti:
Suchoj Su-25
Suchoj Su-25 (v kóde NATO: „Frogfoot“) je podzvukové bojové lietadlo pre priamu podporu pozemných síl, navrhnuté v polovici 70. rokov 20. storočia v bývalom Sovietskom zväze a vyvážané do krajín Varšavskej zmluvy a mnohých spriatelených krajín. Suchoj Su-25 je vysoko manévrovateľný hornoplošník, schopný nasadenia z neupravených plôch v blízkosti bojiska. Vďaka svojmu výzoru s desiatimi podvesmi získal v Rusku prezývku Grač (v preklade: „havran“). Vo svete je známy pod prezývkou lietajúci tank.
Monoklinická sústava
Výber súradnicovej sústavy
Zaužívaným postavením je druhé, pričom musí byť splnená podmienka, že uhol β > 90°, tolerované ja aj prvé postavenie a výnimočne aj tretie. Ak je β > 90°, tak sa pozičné body kryštálových tvarov ležicich v rovine [100] zobrazia inak, ako pri sústavách, kde α a β = 90°.
Suchoj Su-25
Vznik a vývoj
thumb|Prístrojový panel Su-25 pred modernizáciou, 2007
Monoklinická sústava
Kryštálové tvary
V jednotlivých grupách sú možné nasledovné tvary: Všetky kryštálové tvary sú otvorené, preto sa môžu vyskytovať len vo vzájomnej kombinácii.
Suchoj Su-25
Vznik a vývoj
V polovici 60. rokov 20. storočia sa vojenská doktrína Spojených štátov a Sovietskeho zväzu od základu zmenila. V predošlom období tieto svetové veľmoci plánovali použitie jadrových zbraní aj pri taktických bojových úderoch, to sa však po kubánskej kríze zmenilo. Úloha dobyť územie nepriateľa pripadla pozemným vojskám, ktoré to mali dosiahnuť s pomocou klasickej výzbroje. Zvlášť dôležitá úloha bola pritom kladená na letectvo, ktoré malo efektívne podporovať pozemné vojská v podmienkach silnej protivzdušnej obrany protivníka. Lietadlá Su-7B, MiG-19, MiG-21 a Jak-28 nevyhovovali požiadavkám, ktoré na nich kládol nový charakter vedenia vojny. Kvôli veľkej operačnej rýchlosti a nedostatočnej obratnosti nemohli tieto stroje efektívne útočiť na malé pozemné ciele. Keďže nemali pancierovú ochranu kabíny a dôležitých prístrojov, boli ľahko zraniteľné paľbou z protilietadlových guľometov a iným prostriedkom protivzdušnej obrany. Počas vojenského cvičenia „Dneper“ v septembri 1967 sa ako najefektívnejšie bojové lietadlá ukázali upravené stíhačky MiG-17, ktoré tento úspech dosiahli vďaka výbornej manévrovateľnosti a nízkej rýchlosti, čo im umožnilo nestrácať vizuálny kontakt s cieľom a viesť na neho účinnú paľbu. Vtedy sa v kruhoch sovietskych leteckých konštruktérov začalo diskutovať o návrhoch možných koncepcií lietadla, určeného na priamu podporu pozemných vojsk. Aj napriek tomu, že nie všetky zapojené organizácie prijali myšlienku na znovuzrodenie bojového letectva, hlavný veliteľ pozemných vojsk, armádny generál I. G. Pavlovskij, bol horlivým zástancom tejto myšlienky a presvedčil ministra obrany ZSSR – maršala A. A. Grečka – o nevyhnutnosti vývoja bojového lietadla novej generácie.
thumb|left|Pohľad na prednú časť Su-25 s 30 mm kanónom GŠ-30-2 a laserovým diaľkomerom
Sovietske ministerstvo letectva vyhlásilo v marci 1969 súťaž na návrh bojového lietadla, ktorý by bol protiváhou amerického stroja A-10 Thunderbolt II a ktorý by implementoval riešenia získané analýzou bojov na Strednom východe počas Šesťdňovej vojny z roku 1967. Zúčastnili sa ho štyri konštrukčné kancelárie: A.I. Mikojan a A.S. Jakovlev ponúkli modifikácie lietadiel MiG-21 a Jak-28; S.V.Iľjušin a P.O. Suchoj predložili nové projekty: Il-102 a T-8. Vtedajším požiadavkám na bojové lietadlo vyhovovali len projekty Il-102 a T-8. Projekt Il-102 predstavoval ďalší vývoj prúdového lietadla Il-40. Hlavnou zmenou, ktorou sa stroje odlišovali, bolo úplné zjednodušenie stroja Il-102. Naopak Pavel Suchoj predstavil úplné nový projekt T-8, ktorý bol v tom čase už rok vo vývoji, vedenom z vlastnej iniciatívy. Vďaka inštalácii lepšieho zameriavacieho systému, menšími rozmermi a hmotnosťou oproti Il-102 sa na jeseň 1969 stal projekt T-8 víťazom tendra na nové bojové lietadlo.
Začiatkom marca 1968 sa I. Savčenko, učiteľ na akadémii vzdušných síl, obrátil k známym odborníkom z konštrukčnej kancelárie Pavla O. Suchoja s ponukou spoločného vypracovania projektu na nové lietadlo pre priamu podporu pozemných vojsk. Zanedlho sa vytvorila skupina, ktorú tvorili zamestnanci kancelárie Pavla Suchoja: O.S. Samojlovič, D.N. Gorbačev, V.M. Lebedeb, J.B. Ivašečkin a A. Monachov. Vývoj lietadla označeného ako „SPB“ bolo rozhodnuté začať v domácich podmienkach, a zoznámiť generálneho konštruktéra s ich projektom až po ukončení konštrukčných návrhov celého lietadla. V tom čase ešte budúci zákazník nesformuloval takticko-technické požiadavky na nové lietadlo tejto kategórie, ale boli začaté práce na návrhu koncepcie bojového lietadla a jeho pozícii v systéme vzdušných síl ZSSR, na vyhodnotení potrebných letových charakteristík a charakteristík zbraňových systémov. Zároveň sa konštruktéri vzdali vtedy módnej koncepcie viacúčelového lietadla, ktoré by mohlo plniť bojové úlohy, rovnako ako viesť vzdušný boj. Podľa prvých konštrukčných návrhov projektu „SPB“ sa predpokladala inštalácia dvojice dvojprúdových motorov AI-25T, z ktorých každý mal ťah. Okrem palubného kanónu sa predpokladalo použitie iba neriadenej munície – bômb do hmotnosti a neriadených raketových striel. Zameriavací systém lietadla mal byť veľmi jednoduchý: len laserový diaľkomer a optický zbraňový zameriavač.
Konštrukcia
thumb|Predná časť Su-25
Kabína je zo spodnej časti a bokov chránená pancierom z titánovej zliatiny a jeden z motorov je umiestnený v pancierovej vani, pričom lietadlo je schopné letu aj s jedným motorom. Môže pôsobiť za akýchkoľvek poveternostných podmienok, cez deň aj v noci. Jeho výbavu dotvára vystreľovacia sedačka K-36 s charakteristikami 0 – 0 (možnosť katapultáže pri nulovej výške a nulovej rýchlosti). Palivové nádrže sú naplnené ochrannou disperziou a plynom, ktoré minimalizujú možný výbuch. Motory sú schopné v prípade potreby lietať na kerozín, naftu alebo benzín, čo však znižuje ich životnosť. Od samého začiatku bol Su-25 navrhnutý tak, aby ho mohol obsluhovať aj málo skúsený letový a pozemný personál. Špecializovaný aeromobilný komplex údržby lietadla AMK-8 zabezpečuje nezávislosť Su-25 aj pri použití na slabo vybavených a poľných letiskách. Všetky dôležité systémy lietadla sú chránené pancierom odolávajúcemu strelám do kalibru. Po nasadení rakiet „Stinger“ počas bojov v Afganistane však začali straty Su-25 stúpať. Preto bola medzi každý z dvoch motorov inštalovaná pancierová doska dlhá. Navyše boli zabudované integrované samohasiace penové zariadenia motora a na vrchnú časť motorových gondol boli inštalované ďalšie výmetnice klamných cieľov. Vďaka tejto ochrane počas bojov nebol zaznamenaný ani jeden výbuch palivovej nádrže a žiaden z pilotov nebol zabitý vo vnútri pancierového kokpitu.
Pred začatím sériovej výroby bol Su-25 vybavený zameriavacím systémom z lietadla Su-17M3, ktorý zabezpečoval vysokú presnosť zničenia akéhokoľvek pozemného cieľa s použitím neriadenej výzbroje a možnosť použitia moderných riadených striel a bômb.
thumb|250px|Nákres znázorňujúci pancierovú ochranu lietadla Su-25 s údajmi o hrúbke panciera v milimetroch
Zameriavací systém lietadla tvorí:
V súčasnosti sú ruské Su-25 vybavené palubným zameriavacím systémom SVP-24 (Gefest). Ide o špecializovaný výpočtový podsystém, ktorý umožňuje presné navedenie "hlúpej" munície na cieľ. Základná myšlienka je podobná ako pri amerických bombách JDAM, ktoré sú vybavené družicovým systémom a z neriadených bômb sa tak stáva riadená munícia. Avšak prístup je úplne odlišný, keďže zariadenie nie je montované na každú bombu zvlásť, ale nachádza sa na palube lietadla. SVP-24 prepočítava polohu lietadla na základe systému GLONASS, trajektóriu letu bomby a hydrometeorologické podmienky. Súradnice môžu byť trochu skreslené pri ostrých manévroch lietadla v cieľovej oblasti alebo pri nedostatku informácií o hydrometeorologických podmienkach a stave ovzdušia. Pravdepodobnosť zničenia malých dobre chránených podzemných zariadení je 30 až 40%. Účinnosť pri ničení zle chránených nadzemných cieľov môže dosiahnuť až 60%.
Pilotno-navigačnú výbavu tvorí predovšetkým navigačný komplex KN-23-1, ktorý je určený na odovzdávanie údajov do palubného počítača a zameriavacieho systému. Navigačný komplex zabezpečuje neustále automatické spracovanie súradníc stroja, vykonanie naprogramovaného letu vrátane letu do cieľovej oblasti a návratu na domáce letisko a určenie a spracovanie hlavných navigačných a letových parametrov. Pozostáva z: Okrem navigačného komplexu do komplexu pilotážno-navigačnej výbavy patria aj: