cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Srce vatreno
Srce vatreno je chorvátska futbalová hymna. Naspieval ju Nered spolu s chorvátskymi futbalovými fanúšikmi. Hymna sa stala hitom v Chorvátsku počas Majstrovstiev sveta vo futbale 2006. Srce vatreno v preklade do slovenčiny znamená Ohnivé srdce.
Text hymny
Refrén:
Bijelo-crvena polja hrvatska na dresu sjete me da ja volim te.
Igrajte za nju, Našu voljenu, nek’ jače kuca to srce vatreno.
Koniec refrénu
E, yo, ekipo, da pozdravimo igrače s tribina kada čuješ navijače.
Kad se pjesma ori, srce kuca jače, za dom, za Hrvatsku i igrače.
Iz daleka kao jeka tebi nose me povici, jer stadion je pun, a nas na stotine.
Kažem volim te i sada bodre te, neke ljubavi su vječne, zato, molim te, ko
Srce vatreno u grudima ko molitve sada kuca jače ko da vrijeme stat će.
Kad vodimo pa bodrimo te napadače, minute puno znače, a samo nebo dat
će ono što nam treba pa da poslije skupa s nama plače.
Dani traju kraće, uz naše navijače i nebo gori, svi zajedno kad nas vide, znat će, da...
Refrén
Halo, ljudi, ajmo, kažem nema predaje, igra se do kraja, kada krene, nema beda,
''jer tisuću srca na tribini sad ko jedno je, malo vas je, malo vas je, šta? Svejedno je.''
Malá scéna Slovenského národného divadla
Malá scéna Slovenského národného divadla bola do konca marca 2007 druhou domovskou scénou Činohry Slovenského národného divadla.
História budovy
Malá scéna sa nachádza vo viacúčelovej budove na Dostojevského rade. V budove sa okrem divadelných priestorov nachádza aj študentský domov STU s vchodom z Dobrovičovej ulice. Budova bola postavená v polovici 50. rokov podľa projektov architektov J. Štefanca a J. Lacku.
Srce vatreno
Text hymny
Da li znate da vas prate naše misli tamo, i da svako dijete sanja da ga prvi damo.
Baklje gore kao želje s tribine, ajmo, ponovno po ono šta je naše, kažu, još od davno.
Malá scéna Slovenského národného divadla
História budovy
Po úprave priestorov na divadlo sa v roku 1962 Malá scéna stala druhým domov Činohry SND. Jej účelom bolo dopĺňať repertoár hlavnej činohernej scény sídliacej v Divadle P. O. Hviezdoslava s dôrazom na netradičnú dramaturgiu a scénické a inscenačné experimentovanie.
Srce vatreno
Text hymny
Tako brzo kao što nas spaja autocesta ili ljubav koju nose skupa brat i sestra.
Malá scéna Slovenského národného divadla
História budovy
Na Malej scéne sa nikdy nepodarilo vytvoriť samostatný herecký súbor. Hrali tu buď herci hlavnej činohernej scény alebo študenti Vysokej školy múzických umení. Okrem iného tu v rokoch 1962 - 1967 vystupoval známy mím Milan Sládek.
V 80. a v polovici 90. rokov prebehla modernizácia zariadenia a výzoru vstupných priestorov, v ktorých sa nachádza v súčasnosti kaviareň. Budova je vo vlastníctve Slovenskej technickej univerzity. V druhej polovici roku 2007 by sa na Malú scénu mali vrátiť študenti Divadelnej fakulty VŠMU.
Voingt
Voingt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jerry L. Ross
Jerry Lynn Ross (* 20. január 1948, Crown Point, Indiana, USA) je bývalý dôstojník letectva a americký kozmonaut. Vo vesmíre bol sedemkrát.
Zamestnanie
Slúžil v rokoch 1972 až 1979 u amerického letectva. V roku 1979 bol prijatý do NASA, sprvu ako technik, v roku 1980 sa dostal medzi kandidátov astronautov a o rok neskôr do tímu astronautov. U NASA zostal do odchodu do dôchodku v januári 2012.
Oženil sa s Karen, rodenou Pearsonovou.
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal ako špecialista sedemkrát a strávil vo vesmíre 58 dní, 0 hodín a 52 minút. Absolvoval 9 výstupov do voľného vesmíru (EVA) a strávil v ňom cez 58 hodín. Bol 194 človekom vo vesmíre.
Tunel
náhľad|Tunel metra v [[Singapure]]
Tunel je podzemný objekt dlhého, zväčša vodorovného tvaru. Je zložený z portálu a pozdĺžnej tunelovej rúry. Podľa účelu sa rozlišuje dopravný tunel a hydrotechnický tunel. Podľa spôsobu výstavby sú tunely delené na razené a hĺbené.
Dopravný tunel
Ako dopravná stavba, ktorá vedie pod zemou cez vyvýšeninu, pod morom, riečnym tokom alebo mestom. Obyčajne slúži na diaľničnú alebo koľajovú dopravu, ale môžu byť aj cestné, pre chodcov alebo ako aj tajné tunely slúžiace na útek.
Najdlhšie dopravné tunely sveta
Tunely nad 15 km, v prevádzke, vo výstavbe
Hydrotechnický tunel
Je druh tunela určený na vedenie vody. Jeho konštrukčnou špecifikáciou je zvýšený nárok na tlak z dôvodu vedenia vody a požiadavka na bezstratovú dodávku vody. Musí byť zabezpečený únik vody horninou a tunelovou rúrou. Z hydraulického hľadiska sa rozlišujú tlakové a beztlakové (s voľnou hladinou) hydrotechnické tunely.
Cyril V. Jackson
Narodil sa v meste Yorkshire v Anglicku, no jeho otec emigroval do Južnej Afriky v roku 1911.
Karl Wilhelm Reinmuth
Karl Wilhelm Reinmuth (* 4. apríl 1892, Heidelberg, Nemecko – † 6. máj 1979) bol nemecký astronóm, ktorý objavil takmer 400 planétok, ako prvá bola 796 Sarita v roku 1914.
Medzi jeho najvýznamnejšie objavy patria planétky skupiny Apollo a 69230 Hermes. Objavil aj Trójanov 911 Agamemnon, 1143 Odysseus, 1172 Äneas, 1173 Anchises, 1208 Troilus, 1404 Ajax, 1437 Diomedes a 1749 Telamon.
Je po ňom pomenovaná planétka 1111 Reinmuthia, ktorú tiež objavil.
Objavil aj dve periodické kométy 30P/Reinmuth a 44P/Reinmuth.
Fialková dolina
Fialková dolina je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 20,5879 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany. Nachádza sa v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Predmetom ochrany je: ''Územie v juhozápadnej časti Malých Karpát. Geologickým podkladom je kryštalinikum, dolina vznikla na zlomovej línii - ukážka klesania a vyzdvihovania blokov. V strednej časti má charakter kaňonu. Zachovalé dubovo-hrabové lesy, vzácne druhy rastlín, najmä vstavačovitých.''
Aubusson (Creuse)
Aubusson (v okcitánčine Lo Buçon alebo Le Buçon, Le Beçon) je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
História
Bola tu významná manufaktúra na tapisérie, svoj vrchol dosiahla medzi 14. a 17. storočím, Colbert jej priznal titul kráľovskej manufaktúry na tapisérie.
Nouvion-sur-Meuse
Nouvion-sur-Meuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2256 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gruzínska vojenská cesta
Gruzínska vojenská cesta (po rusky Военно-Грузинская дорога [Vojenno-Gruzinskaja doroga] a po gruzínsky საქართველოს სამხედრო გზა [sakartvelos samkhedro gza]) je cesta na chrbátoch Veľkého Kaukazu z Tbilisi (Gruzínsko) do Vladikaukazu (Severné Osetsko), čím prepája regióny Severného a Južného Kaukazu.
Gruzínska vojenská cesta je dlhá 208 km. Cesta sa tiahne Tereckým údolím, križuje hlavný Kaukazský Skalnatý Chrbát v Dariálskom priesmyku, ďalej prechádza kaňonom rieky Bajdarka, odkiaľ vystupuje až do výšky 2384 m n. m a vedie cez Krížový Priesmyk, odkiaľ zasa schádza do údolia rieky Biela Aragve, pričom ďalej pokračuje pozdĺž pravého boku rieky Kura (Mtkvari) až do Tbilisi.
História
Trasa bola dobre známa už v staroveku. Od samého začiatku ju využívali rôzne vojská (napr. rímske, perzské, mongolské), kupci, ako aj celé národy putujúce medzi Európu a Áziou, Severným Kaukazskom a Zakaukazskom.
Vo všeobecnosti sa názov viaže na obnovu cesty z devätnásteho storočia, ktorá zvýšila jej vojenský význam. V tom čase sa o to zaslúžili ruskí vládcovia, ktorí existujúcu cestu rozšírili a spevnili, aby mohli v čase vojny so severokaukazskými horskými kmeňmi rýchlejšie premiestňovať svoje veľké oddiely.
Začiatok budovania cesty ruskými vojskami sa spája s rokom 1783, kedy sa Východné Gruzínsko dostalo pod protektorát Ruska. V rovnakom čase bola založená aj ruská pevnosť Vladikaukaz v Severnom Osetsku. Cesta bola kompletne hotová v roku 1799. Potom, ako sa Gruzínsko v roku 1801 stalo súčasťou Ruského impéria, Rusi začali odznova s obnovou jej povrchu, ktorú ukončili v roku 1863.
Pamiatky
Pozdĺž Gruzínskej vojenskej cesty sa zachovalo veľa pamiatok, akými sú napr. rôzne svätyne a obranné stavby, ktoré dokopy s malebnou krajinnou scenériou predstavujú veľkú turistickú atrakciu. Medzi najväčšie atrakcie patria:
Význam
Veľká Gruzínska vojenská cesta hrala významnú úlohu pri rozvoji ekonomických väzieb Ruska so Zakaukazskom. Cestou prešli v rôznych časových obdobiach také významné osobnosti ako Alexandr Sergejevič Gribojedov, Alexander Puškin, Michail Jurievič Lermontov, Vladimir Majakovskij.
Cesta je jednou zo základných dopravných tepien, ktorá spája s Ruskom nie iba Gruzínsko, ale aj Arménsko, ktoré je dodnes na východe blokované Azerbajdžanom kvôli stále pretrvávajúcemu konfliktu o Náhorný Karabach. Automobilové spojenie Gruzínska s Ruskom pri pobreží Čierneho mora cez mestá Adler - Soči je uzavreté vzhľadom na gruzínsko- abcházsky konflikt.
V posledných rokoch Gruzínska vojenská cesta začala opäť strácať na význame, najmä v dôsledku zdržaní počas prechodu cez rusko-gruzínsku hranicu. 11. júla 2006 bola Gruzínska vojenská cesta uzavretá na dobu neurčitú.
Katedrála Notre-Dame (Laon)
thumb|Katedrála Notre-Dame v Laone Katedrála Notre-Dame je gotická katedrála v Laone, dominanta mesta. Stavba je príkladom francúzskej ranogotickej katedrály (1160 – 1220). Až u tejto katedrály bola dosiahnutá jednota celku. Vo svojej dobe išlo o jedno z najvýznamnejších pútnických centier.
FC Petržalka
FC Petržalka je slovenský futbalový klub s vyše storočnou históriou z bratislavskej mestskej časti Petržalka. Klub bol založený v roku 1898 a v 80-tych rokoch 20. storočia (sezóny 1981/ 82 až 1984/85) dvakrát vystúpil na vrchol 1. ligy v Československu a v rokoch 1996/97 - 2009/10 strávil ďalších 14 po sebe nasledujúcich sezón v prvej slovenskej lige. Najväčším medzinárodným úspechom Petržalky bola účasť v skupinovej fáze Ligy majstrov UEFA 2005/06 a šesnásťfinále Pohára UEFA 2005/06.
Futbalový klub založený v roku 1898 z predchádzajúceho športového klubu Pozsonyi Torna Egyesület, ktorý bol založený v roku 1880, spočiatku hral v regionálnej maďarskej lige. Klub bol známy vo svojej histórii pod 17 názvami, ktoré sú nižšie uvedené. Artmedia Bratislava hrala v najvyššej slovenskej lige od svojho vzniku v rokoch 1993 až 2010. Klub dosiahol najväčší úspech v polovici prvého desaťročia 21. storočia, keď trénoval mužstvo Vladimír Weiss. Klub získal titul majstra Corgoň Ligy v roku 2005 a neskôr sa kvalifikoval do skupinovej fázy Ligy majstrov, kde dosiahol najväčší úspech zo všetkých slovenských klubov.
V súčasnosti hrá klub domáce zápasy na vlastnom novom štadióne s kapacitou 1500 divákov v Ovsišti v Petržalke.
História klubu
Futbal sa v Petržalke hral už od konca 19. storočia, futbalový oddiel vznikol v roku 1898, ale samotný športový klub existoval už o šesť rokov skôr. Už vtedy patril PTE k najsilnejším vidieckym klubom Uhorska, v roku 1913 sa dokonca stal majstrom Horného Uhorska. Potom sa však nadlho vytratil a opäť sme ho zaregistrovali, až keď v osemdesiatych rokoch strávil 2 roky v 1. česko-slovenskej lige. Okrem toho zväčša hrával v druhej, alebo tretej lige.
Európska kampaň 2005 - 2006 vpravo|náhľad|Bývalý futbalový štadión klubu FC Artmedia Petržalka Vynikajúco dosiahli lukratívnu skupinovú fázu Ligy majstrov UEFA v rokoch 2005 - 2006 po víťazstvách nad Kairat Almaty, Celtic Glasgow a Partizanom Belehrad. V prvom kvalifikačnom kole porazili Almaty 4–3 celkovo, napriek porážke 2–0 [6] v prvom zápase, pretože druhý zápas vyhrali po veľmi dramatickom predĺžení 4–1. Dňa 27. júla 2005 v 2. predkole Ligy majstrov dosiahla Petržalka jeden z najšokujúcejších výsledkov v histórii Ligy majstrov, keď v prvom zápase porazili finalistov Pohára UEFA z roku 2003 a víťazov európskeho pohára 1967 Celtic 5–0. Omráčená hráči Celticu sa nedokázali z tohto výsledku spamätať a v odvete dokázali vyhrať iba 4: 0 a Artmedia postúpila ďalej. Po prekonaní cez srbského súpera Partizan Belehrad 4–3 získali 23. augusta 2005 miesto v skupinovej fáze LM, keď po dvoch nerozhodných výsledkoch 0:0 postúpili na pokutové kopy. Tým sa stali druhým slovenským klubom po 1. FC Košice v rokoch 1997/98, ktorý postúpil do skupinovej fázy LM. Ich úspech bol ešte výraznejší vzhľadom na to, že celý ročný rozpočet klubu bol len niečo vyše 1,11 mil. €.
Artmedia sa zapísala do histórie tiež tým, že sa stala jedným z prvých dvoch klubov, ktorý kedy postúpil z prvého kvalifikačného kola do skupinovej fázy Ligy majstrov. Ďalším klubom, ktorý tak urobil, boli víťazi Liverpoolu v rokoch 2004 - 2005, ktorí dostali špeciálny vstup do prvého kvalifikačného kola 2005/06 a pripojili sa k Artmedii v skupinovej fáze.
Artmedia sa 28. 9. 2005 znovu zapísala do histórie tým, že sa stala prvým slovenským klubom, ktorý získal bod v skupine skupín Ligy majstrov (v ôsmom pokuse slovenského klubu). V ďalšom slávnom obrate otočili z 0:2 po prvom polčase na 3:2 a porazili víťazov Ligy majstrov z roku 2004 FC Porto na domácej pôde. Nakoniec Artmedia skončila na 3. mieste v skupine a putovala do pohára UEFA. Navyše ak by proti gólu strelili o gól viac, postúpili by do osemfinále Ligy majstrov na úkor Glasgowu Rangers.
V decembri 2005 prešiel brankár Juraj Čobej komplikovanou operáciou mozgu, pri ktorej sa mu pokúsili odstrániť zhubný nádor. Našťastie sa úplne uzdravil a už v prvých kolách sezóny 2006 - 2007 si udržal pevné miesto v bránke.
Artmedia doma prehrala v pohári UEFA s Levski Sofia 1–0 a 2:0 vonku a vypadla z boja o pohár UEFA.
Po úspešnej sezóne tréner Vladimír Weiss odišiel do FC Saturn Ramenskoe (Rusko). Niekoľko hráčov opustilo klub, medzi inými Ján Ďurica (FC Saturn Ramenskoe, Rusko), Balázs Borbély (1. FC Kaiserslautern, Nemecko) a Blažej Vaščák (Treviso FBC, Taliansko).
2008 - 2014 pokles Petržalky náhľad|Fanúšikovia MFK Petržalka v Turíne Klub vymenoval Vladimíra Weissa za hlavného trénera na sezónu 2007 - 2008. Niektorí hráči sa vrátili, kapitán klubu Ján Kozák sa vrátil z hosťovania vo West Bronwich Albion, Aleš Urbánek, Branislav Fodrek a Branislav Obžera sa vrátili a medzi nové tváre v klube patril okrem iného český obranca Radek Dosoudil, brazílsky záložník Cléber a český útočník Zbyněk Pospěch.
IPv4
IPv4 je verzia 4 Internet Protocolu (IP). Bola prvou široko používanou verziou a tvorí základ väčšej časti súčasného Internetu (2005).
FC Petržalka
História klubu
Klub získal druhýkrát titul v slovenskej lige, keď v dôležitých zápasoch a vo finálovom zápase porazil aj súpera MŠK Žilina. Pred novou sezónou opustil klub majiteľ klubu Ivan Kmotrík a hlavný sponzor, čo ich neskôr ovplyvnilo. Počas kvalifikačného kola Ligy majstrov UEFA 2008-09 Artmedia zvíťazila nad Valletta F.C. a Tampere United, ale prehrala s Juventusom Turín, s ktorým klub utrpel porážku 0–4 v prvom zápase a neskôr remizoval iba 1–1. V ďalších etapách niekoľko hráčov opustilo klub (štyria z nich odišli ku miestnemu súperovi ŠK Slovan Bratislava).
IPv4
Je opísaný v IETF RFC 791, ktorý bol prvýkrát zverejnený v septembri 1981.
FC Petržalka
História klubu
Pred sezónou 2009/10 opustil klub veľký počet hráčov, väčšinu z nich nahradili mladí futbalisti a hráči z Interu Bratislava.
IPv4
IPv4 používa 32-bitové adresy, čo obmedzuje adresný priestor na 4 294 967 296 jedinečných adries, z ktorých je množstvo vyhradených pre zvláštne účely ako lokálne siete alebo multicastové adresy, čo redukuje počet adries použiteľných ako verejné internetové adresy. Viac v článku Vyčerpanie adresného priestoru IPv4.
FC Petržalka
História klubu
Po slušnej prvej polovici sezóny, keď MFK Petržalka bol v tabuľke ligy do šiesteho miesta, sa tím v druhej polovici sezóny rozpadol a nakoniec sa klub dostal na konci sezóny.
NGC 604
NGC 604 je hviezdna asociácia a oblasť ionizovaného vodíka v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. septembra 1784. Nachádza sa v severovýchodnej časti Galaxie Trojuholník.
IPv4
Toto obmedzenie pomohlo stimulovať presadzovanie IPv6, ktorý v súčasnosti prechádza skorými štádiami nasadenia a plánuje sa, že postupne celkom nahradí IPv4.
FC Petržalka
História klubu
2014: nová éra
Guinea
Guinea môže byť:
FC Petržalka
História klubu
V lete roku 2014 bol v Petržalke nájdený nástupca tradičného klubu - tím FC Petržalka. Tento klub sa prihlásil do 5. ligy a vo svojej premiérovej sezóne 2014 - 2015 zvíťazil v súťaži. V dôsledku reorganizácie divízií slovenského futbalu sa v tom roku nedostala propagácia.
IPv4
Reprezentácia IPv4 adries
IPv4 adresy sa zvyčajne zapisujú v bodkovej desiatkovej notácii. Tu je príklad: <tt>207.142.131.235</tt>. Je tiež možné zapísať ju v nasledovných tvaroch:
NGC 604
Je to najväčšia oblasť ionizovaného vodíka v tejto galaxii, má priemer 1 500 ly a prevyšuje všetky hviezdotvorné oblasti v Mliečnej ceste. Plyn tejto emisnej hmloviny svieti preto, pretože je k tomu vybudený ultrafialovým žiarením z centrálnej hviezdokopy. Hviezdy tejto hviezdokopy sú natoľko hmotné a svietivé, že väčšinu svojho žiarenia už vyžarujú v ultrafialovej oblasti spektra a vo viditeľnom spektre sú menej výrazné.
FC Petržalka
História klubu
Sezóna 2015–16 Petržalka odštartovala strašnú 5. divíziu - v 6 zápasoch utrpeli 4 prehry iba 6 bodov. Ale po viditeľnej sérii bez straty vyhral znovu 5. ligu a povýšil do 4. ligy. V rokoch 2016–17 začala Petržalka súťaž 4. ligou podobným spôsobom ako ukončila predchádzajúcu. Petržalka utrpela prvú a jedinú prehru sezóny vo svojom 27. zápase, čo znamená, že Petržalka bol v 27. kole neúspešný pre 46 po sebe nasledujúcich súťažných ligových zápasov od prehry na FA Bratislava (2–3) až po prehru na Veľkých Levároch (0–1) v 27. kole. 2016–17. Po 25 víťazstvách v 30 zápasoch vyhral Petržalka 4. ligu a postúpil do tretej ligy na sezónu 2017–18.
IPv4
Reprezentácia IPv4 adries
Hore uvedené IP adresy by mali fungovať vo väčšine prehliadačov a v čase písania článku ukazujú na wikipedia.org.
NGC 604
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Prvé pole v hlavičke IPv4 paketu je 4-bitové pole s verziou.
FC Petržalka
História klubu
Od začiatku 3. ligy 2017–2018 bola Petržalka medzi kandidátmi na postup do 2. ligy. Po neprekonanej jesennej časti sezóny bola Petržalka na 2. mieste počas zimnej prestávky za Rohožníkom s rovnakou bodovou úrovňou. Rozhodujúci zápas prišiel začiatkom jarnej časti sezóny. Petržalka porazila Rohožník doma 3: 0 a získala výhodu v tabuľke. Petržalka navyše vyhrala 15 z posledných 16 zápasov v 3. lige (prehrala iba s rezervou mestského rivala Slovana U21 0-1 v zápase, v ktorom mal Slovan U21 v zostave 5 hráčov z prvého tímu, vrátane bývalých reprezentantov Róberta Vitteka a Kornela Salátu a v 29. kole si po víťazstve v Moste pri Bratislave 5–0 zabezpečila postup a po 2209 dňoch sa vrátila do 2. ligy.
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Druhé pole (4-bity) určuje dĺžku internetovej hlavičky (IHL) oznamujúca počet 32-bitových(4Bajtových) slov v hlavičke IPv4. Keďže IPv4 hlavička môže obsahovať niekoľko voliteľných súčastí, toto pole zvyčajne špecifikuje offset na dátovú časť IPv4 datagramu. Minimálna dĺžka IPv4 hlavičky je 20 bajtov (160bitov), takže minimálna hodnota v IHL poli by bola 5 (5x4=20 bajtov). To znamená, že reprezentuje celkový počet bajtov, ktoré zaberá hlavička ako násobky štyroch bajtov.
FC Petržalka
História klubu
Dňa 20. júla 2018 hrala Petržalka prvý zápas v 2. lige po 6 rokoch a v prvom zápase po postupe dosiahla svoje 1. víťazstvo.
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Ďalšie 16-bitové pole definuje veľkosť celého datagramu – hlavičky aj dát, v 8-bitových bajtoch. Minimálna dĺžka datagramu je 20 bajtov a maximálna 65 535. Maximálna veľkosť datagramu, s ktorou musí byť schopný zaobchádzať každý stroj je 576 bajtov, ale moderné stroje pracujú s oveľa väčšími paketmi. Niekedy podsiete určujú dodatočné obmedzenia na veľkosť, v takom prípade sa používa fragmentácia datagramov. Fragmentácia sa implementuje buď v stroji alebo prepínači paketov (pozri nižšie).
FC Petržalka
Štadión
Prvé ukážkové futbalové stretnutie Pozsonyi Torna Egyesület (PTE) bolo oznámené, že sa bude hrať 25. septembra 1898, ale kvôli tragickým veciam v cisárskej rodine (Bavorská Alžbeta zomrela 10. septembra 1898) bol odložený na 2. októbra 1898. Pravidlá hry boli publiku vysvetlené pred zápasom v októbri. Zápas sa odohral medzi členmi PTE v oboch tímoch na ihrisku vysokej školy Ligetfalu. V tom čase v Pressburgu neexistovalo pravidelné futbalové ihrisko, takže PTE v prvých rokoch hral svoje domáce zápasy prostým terénom.
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Ďalšie 16-bitové pole je identifikačné. Toto pole sa využíva na jedinečnú identifikáciu fragmentov originálneho datagramu. Niektoré experimentálne práce navrhovali iné využitie tohto poľa ako pridanie informácie na stopovanie datagramu, aby bolo možné spätne vystopovať pakety s nepravou adresou.
FC Petržalka
Štadión
Štadión za Starým mostom (štadión PTE)
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Nasleduje 3-bitové pole použité na riadenie alebo identifikáciu paketov. Sú to (v poradí od najvyššieho po najnižší):
FC Petržalka
Štadión
Na mimoriadnom stretnutí klubov 29. septembra 1899 sa rozhodlo o vybudovaní pravidelného ihriska pre PTE neďaleko rieky Dunaj, železnice do Viedne a Mestského parku. Štadión bol postavený koncom 19. storočia pre PTE v roku. Slávnostné otvorenie nového štadióna bolo oficiálne 25. septembra 1900. PTE vyhral zápas proti Magyar Football Club Budapest 3–2, prvé víťazstvo PTE v histórii proti tímu z Budapešti. Tento štadión sa používal na bratislavské regionálne majstrovstvá až do štadióna pre I. Čsl. ŠK Bratislava bola postavená na konci 20. rokov. O viac ako 100 rokov neskôr Artmedia stále hrával svoje domáce zápasy na rovnakom mieste - pod menom Štadión za Starým mostom.
Dnešná odhadovaná kapacita je 10 000; nie je však možné uviesť presnú hodnotu, pretože staršia časť štadióna stále zostáva pre stálych návštevníkov. Priemerná účasť na ligových zápasoch na tomto štadióne sa pohybuje nad 4 000, jeden z najvyšších na Slovensku. Štadión však nespĺňa niektoré z kritérií UEFA, preto bol klub nútený hrať svoje medzinárodné zápasy inde. Zúčastnili sa najmä kampaní Ligy majstrov 2005 - 2006 UEFA na Tehelnom póle, kde sa konali domáce zápasy súperov Slovana Bratislava. Štadión bol uzavretý v roku 2009 a zbúraný v roku 2012.
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
8-bitové time to live (TTL) pole pomáha zamedziť blúdeniu paketov (cykleniu po rovnakej trase) v rámci siete. Z historického hľadiska bolo TTL pole obmedzené na životnosť v sekundách, ale stalo sa poľom počítadla skokov (hops). Každý switch (alebo router), ktorým paket prejde dekrementuje hodnotu TTL poľa o jednotku. Keď počítadlo TTL dosiahne nulu, paket sa ďalej nepreposiela, ale sa zahodí.
FC Petržalka
Štadión
Nový domov - Športový areál FC Petržalka
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Nasleduje 8-bitové pole protokolu. Definuje protokol použitý v rámci dátovej časti IP datagramu. IANA udržiava zoznam čísel protokolov. Bežné protokoly s ich desiatkovými hodnotami sú ICMP (1), TCP (6) a UDP (17).
FC Petržalka
Štadión
V roku 2011 bol postavený športový areál FC Petržalka 1898 ako nový futbalový štadión na Sklodowskej ulici. Pôvodne slúžil ako domáci štadión pre futbalový klub FC Petržalka 1898. Po jeho bankrote v roku 2014 sa stal domovom pre FC Petržalka akadémia a neskôr pre tím FC Petržalka. Štadión bol oficiálne otvorený v roku 2012. Prvý zápas sa odohral medzi domácim klubom FC Petržalka 1898 a FC Nitra B (1–3), 5. augusta 2012. Po jeho otvorení mal štadión jednu tribúnu (s 800 miestami na sedenie) s možnosťou zvýšenia kapacity. Neskôr sa kapacita tribúný zvýšila na počet 1 500.
Novodobé športové úspechy
V. liga Seniori S5A 2014/2015 víťaz - kvôli preskupovaniu líg zo šiestich na 5 nepostúpila do 4. ligy
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Nasledujúce pole je 16-bitový kontrolný súčet pre hlavičku IPv4 datagramu. Niektoré hodnoty v hlavičke sa môžu zmeniť po každom skoku paketu, takže kontrolný súčet musí byť po ceste prepočítavaný.
FC Petržalka
Novodobé športové úspechy
V. liga Seniori S5A 2015/2016 víťaz - postup do TIPOS IV. ligy Bratislava
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Po kontrolnom súčte nasleduje 32-bitová zdrojová adresa a 32-bitová cieľová adresa.
FC Petržalka
Novodobé športové úspechy
TIPOS IV. liga Bratislava 2016/2017 víťaz - postup do III. ligy Bratislava (S3BA)
IPv4
Formát hlavičky paketu IPv4
Použitie volieb LSSR a SSRR (Loose and Strict Source and Record Route) sa neodporúča z bezpečnostných dôvodov; takéto pakety bývajú blokované routrami.
Fragmentácia a znovuzloženie
IPv4 podporuje použitie sieťových prvkov (napr. point-point spojení) s podporou malých veľkostí paketov. Namiesto toho, aby vyžadoval fragmentáciu a znovuzloženie lokálne pre spojenie, čo by vyžadovalo, aby router na vzdialenom konci spojenia pozbieral oddelené kúsky a znovu zložil paket (komplikovaný proces, obzvlášť keď sa po ceste stráca množstvo paketov), router, ktorý objaví takýto paket príliš veľký na spracovanie ďalším spojením ho môže rozbiť na fragmenty (jednotlivé IP pakety, z ktorých každý nesie časť dát originálneho paketu) použitím štandardného postupu umožňujúceho znovuzložeanie originálneho paketu cieľovým strojom z fragmentov, ktoré oddelene prijme.
FC Petržalka
Fans
Klub má aj Ultras fanúšikov, ktorí tvoria skupinu Ultras Engerau. Klub má tiež aj svoju vlastnú hymnu, ktorá sa hráva pred každým domácim zápasom.
IPv4
Fragmentácia a znovuzloženie
Keď sa veľký IPv4 paket rozdelí na menšie fragmenty (čo sa zvyčajne, ale nie vždy deje na routri v strede cesty paketu) všetky fragmenty sú normálnymi IP paketmi; t. j. majú plnú IPv4 hlavičku. Dátová časť originálneho paketu sa rozdelí na dostatočne malé časti, ktoré sa (po pridaní nepostrádateľnej hlavičky) zmestia do ďalšieho spojenia; jedna časť originálnych dát sa uloží do každého fragmentu. Takmer všetky polia hlavičky obsahujú rovnaké hodnoty ako v originálnom pakete. Predovšetkým majú všetky fragmenty rovnakú „identifikačnú“ hodnotu. Rozdiely sú: Všimnite si, že každý paket prijatý cieľovým strojom ktorý má buď je fragmentom. Stroj hľadá medzi prichádzajúcimi paketmi také, ktoré majú rovnakú hodnotu identifikačného poľa – tie patria do rovnakého originálneho paketu – a tie môže zložiť. Polia offset a celková dĺžka mu povedia kam ktorý fragment patrí a koľko z originálneho paketu zapĺňa. Vie zistiť celkovú dĺžku originálneho paketu pretože vo fragmente s vynulovaným bitom „viac fragmentov“ hodnota veľkosti poľa (samozrejme bez dĺžky IP hlavičky) plus hodnota v poli offsetu vynásobená 8-bajtovou veľkosťou fragmentačného poľa dáva veľkosť originálneho paketu.
FC Petržalka
Fans
Heslo: ''Immer Wieder Engerau! (Vždy a len Petržalka!)''
IPv4
Fragmentácia a znovuzloženie
Všimnite si, že router môže zopakovať proces fragmentácie iba ak má jediný fragment (napríklad ďalší router na ceste) – vezme fragment, rozdelí ho hore uvedeným spôsobom na dva alebo viac nových fragmentov a nastaví potrebné hodnoty offsetov a dĺžky. jediná komplikácia je, že ak bol bit „viac fragmentov nulový“, treba ho nastaviť vo všetkých okrem posledného paketu. (Je relatívne jednoduché zabezpečiť, aby router nemusel sledovať, či je paket fragmentom alebo úplným paketom.)
Tiež si všimnite, že ak je paket fragmentovaný a niektorý z fragmentov sa stratil, je znova odoslaný s rovnakým identifikačným číslom a táto druhá kópia je rovnako fragmentovaná (znova s potenciálom straty niektorých fragmentov). Takto je možné paketmi z druhej kópie zaplniť prázdne miesta pri skladaní originálneho paketu.
Svätopluk Šablatúra
JUDr. Svätopluk Šablatúra (* 7. september 1929, Skalica – † 16. január 2016, Bratislava ) bol slovenský dabingový režisér, priekopník slovenského dabingu, pomocný filmový režisér a súdny znalec v odbore filatelistiky.
Autozásuvka
Popis zapojenia konektora pre autozásuvku na pripojenie prívesného vozíka je nasledovný:
Svätopluk Šablatúra
V roku 1957 založil vo filmových ateliéroch na Kolibe prvé slovenské dabingové štúdio (dovtedy sa slovenský dabing vyrábal mimo Slovenska). Réžii slovenského dabingu sa venoval približne štyridsať rokov. Od samotného počiatku štúdií na Kolibe až po odchod do dôchodku v roku 2000 v Slovenskej televízii.
Autozásuvka
Externé odkazy
schéma zapojenia autokonektora:
Svätopluk Šablatúra
Režíroval veľké množstvo známych dabingov, vrátane filmu Snehulienka a sedem trpaslíkov a Winnetou III: Posledný výstrel. Jeho prvým režijným debutom v dabingu bol krátkometrážny ruský animovaný film Miško darebák (rus. Мишка задира, Miška zadira) z roku 1956, ktorý režíroval v roku 1957. Počas svojho pôsobenia v dabingu vypracoval aj zborník pod názvom Umenie dabovať. Pracoval aj ako pomocný režisér v Slovenskom filme, napr. pri filmoch Kozie mlieko (réžia Ondrej Jariabek, 1950) a Pole neorané (réžia Vladimír Bahna, 1953).
Crollon
Crollon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľudovít Bakoš (1919)
Ľudovít Bakoš (* 9. október 1919, Pukanec – † 15. február 1974, Bratislava) bol vysokoškolský pedagóg, verejný činiteľ.
Jeho otec Michal Bakoš, jeho matka Anna rod. Zelienková
Životopis
Študoval na gymnáziu v Kežmarku a v Banskej Bystrici, kde 1938 maturoval, 1938-1942 filozofiu a klasickú filológiu na Filozofickej fak. Slov. univerzity v Bratislave, 1947 PhDr., 1957 doc., 1958 CSc., 1963 univ. prof. V r. 1943-1944 prof. na gymnáziu v Žiline. Po vypuknutí SNP spoluzakladateľ a tajomník RNV v Pukanci, neskôr pracovník Povereníctva školstva a Tlačovej agentúry Slovenska v Banskej Bystrici. Po 1945 prof. na gymnáziu v Banskej Štiavnici, pracovník Povereníctva školstva a nár. osvety, 1946-1947 asistent Filozofickej fak. SU, 1953-1959 prednášal na Vysokej škole pedagogickej, od 1959 na Filozofickej fak. UK, zároveň 1959-1972 riaditeľ Ústavu pre učiteľské vzdelávanie UK. Spočiatku sa zaoberal dejinami filozofie, neskôr sa venoval teoreticky i prakticky problematike ďalšieho vzdelávania učiteľov, teórii výchovy a morálke rodinnej výchovy. Autor základných kapitol vysokoškolskej učebnice Teória výchovy, prispieval štúdiami a článkami do odborných periodík a zborníkov. Člen vedeckých a pedagogických orgánov, redakčných rád, zúčastnil sa na vypracovaní a realizovaní základných opatrení v školstve. Reprezentoval slovenskú pedagogiku na mnohých konferenciách a sympóziách doma i v zahraničí. Jeho práce a pôsobenie bolo poznačené dobovou ideológiou a poplatné aktuálnym politickým požiadavkám.
Tambora (sopka)
Erupcia z 1815
Sopka začala eruptovať 10. apríla. Obrovský výbuch vyvrhol približne 100 km3 pyroklastických trachyandezitov. Pred explóziou mala sopka výšku približne 4 200 m, po výbuchu len 2 850.
Dôsledky
Erupcia zničila všetku vegetáciu na celom ostrove. Približne 10 000 ľudí zahynulo priamo následkom erupcie, zvyšok zomrel na rôzne infekcie. Sopka vyvrhla do stratosféry enormné množstvá prachu a popola, čo zapríčinilo zníženie priemerných teplôt o 0,3 °C. Ešte niekoľko rokov po erupcii mala obloha pri východe Slnka zelené odtiene.
Vyskytli sa aj teórie, že erupcia podmienila vznik velocipéda (predchodcu bicykla), nakoľko bol nedostatok ovsa pre kone a nastal problém s dopravou.
Iné projekty
.
František Novotný
František Novotný môže byť:
NGC 3903
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Junker
Junker môže byť:
Automobil s motorom v strede
Je to koncepcia umiestnenia motora v automobile. Znamená, že motor je umiestený pred zadnou alebo za prednou nápravou. Prvý automobil, ktorý túto koncepciu využíval bol vlastne prvý automobil na svete (1885), oveľa slávnejšie je Lamborghini Miura (1966) – prvé superauto s motorom uprostred (pred zadnou nápravou). Umiestnenie motora do stredu, umožňuje zlepšiť jazdné a brzdné vlastnosti, lepšie rozložiť hmotnosť a odstrániť nedotáčavosť alebo pretáčavosť. Nevýhodou umiestnenia motora bližšie k stredu vozidla je obmedzenie miesta v interiéri, respektíve potreba zvýšiť veľkosť auta. Riešením tohto problému môže byť priečne uloženie motora.
Za prednou nápravou so zadným náhonom
náhľad|vpravo|Motor pred prednou nápravou, zadný náhon – FMR Táto koncepcia využíva motor umiestený za prednou nápravou – teda vpredu uprostred a zadný náhon. Označuje sa skratkou FMR z anglického Front-Mid engine Rear whell drive. Túto koncepciu využívajú napríklad modely Aston Martin DB9/Vantage/Vanquish/One-77, BMW Z4, Honda S2000, Mercedes-Benz SLS AMG...
Za prednou nápravou s predným náhonom
Od FMR sa líši tým, že má hnanú prednú nápravu – označuje sa FMF. Aut s touto koncepciou je len málo, využíva sa najmä pri veľkopriestorových vozidlách. V minulosti túto koncepciou využívali v British Leyland.
Za prednou nápravou s náhonom na štyri kolesá
Označuje sa FM4 a od FMR či FMF sa líši iba tým, že má náhon na všetky štyri kolesá. Príklady: Ferrari FF, Hummer H1, Nissan GT-R, Toyota Previa All-Track...
Pred zadnou nápravou so zadným náhonom
náhľad|vpravo|Motor vzadu-uprostred, zadný náhon Označuje sa skratkou RMR a čoasto sa o nej hovorí ako o klasickej či základnej koncepcií (zrejme preto, lebo prvý automobil ju využíval). Prípad tejto koncepcie nastáva vtedy keď je motor uložený pred zadnou nápravou a hnané sú zadné kolesá. Túto koncepciu využíva veľa automobilov: Lamborghini Miura, Lamborghini Countach, Lamborghini Diablo, Ferrri 458 Italia, Ferrari Enzo, Ferrari F50, Ferrari F40, Koenigsegg Agera, Pagani Zonda...
Pred zadnou nápravou s náhonom na štyri kolesá
Označuje sa ako RM4, má oproti RMR náhon na všetky štyri kolesá; napr.: Lamborghini Aventador, Lamborghini Gallardo, Lamborghini Sesto Elemento...
Morava (región)
thumb|right|[[Velehrad (okres Uherské Hradiště)|Velehrad]] thumb|[[Katedrála svätého Václava (Olomouc)|Katedrála svätého Václava v Olomouci]] thumb|[[Znojmo, kedysi jedno z najvýznamnejších mocenských sídel Moravy]]
Morava je jednou z historických krajín Česka. Od roku 1348 do roku 1918 bola (Moravské markgrófstvo) krajinou Koruny českej (Koruna kráľovstva českého). Po vzniku Česko-Slovenska (označenie Československo je slovensky do roku 1990, v súčasnosti je v rozpore s PSP a KSSJ, nekodifikačný SSSJ pripúšťa oba tvary ) bola od roku 1918 do roku 1928 jednou z jeho krajín (krajina Moravská). V rokoch 1928-1948 bola Morava spojená s Českým Sliezskom do krajiny Moravskoslezské. Do súčasnosti si zachovala rozmanitú kultúru, tradície a nárečia. Za metropolu Moravy sa považuje Brno, ktoré toto postavenie prebralo v roku 1782 od Olomouca.
Názov je odvodený od rieky Moravy, ktorej meno je predslovanského pôvodu s významom voda, močiar. Na západe Morava hraničí s Čechami, na severe s poľským Kladskom a s českým Sliezskom, na východe so Slovenskom a na juhu s Dolným Rakúskom. Najväčším mestom Moravy je Brno. Inými významnými sídlami na historickom území Moravy sú napríklad Olomouc (vedľa Brna druhé historické hlavné mesto Moravy a sídlo olomouckej arcidiecézy), Znojmo (historické stredisko juhozápadnej Moravy), Zlín, Kroměříž a väčšiu časť Jihlavy a časť Ostravy (obe mestá ležia na bývalých krajinských hraniciach).
Väčšinu územia Moravy tvorí pahorkatiny a vrchoviny. Najvyššie miesto sa nachádza v blízkosti vrcholu hory Praděd (1491 m n. m.) V pohorí Hrubý Jeseník. K ďalším významným pohoriam patrí Králický Sněžník, Moravskoslezské Beskydy a Biele Karpaty. Od Čiech je Morava oddelená Českomoravskou vrchovinou. Najdôležitejšími riekami sú Morava, Dyje, Svratka, Bečva a Jihlava, ktoré pretekajú rozsiahlymi nízko položenými oblasťami na južnej a strednej Morave, ktorými sú Dyjsko-svratecký úval, Dolnomoravský úval a Hornomoravský úval.
Pred príchodom Slovanov v 6. storočí žili na Morave keltské a neskôr germánske kmene. V rokoch 833 až 906/907 tvorila juhovýchodná časť Moravy spolu s priľahlými územiami dnešného Slovenska a Rakúska stredisko Veľkomoravskej ríše, ktorá bola vazalom Franskej ríše. Za panovania kniežaťa Rastislava (846-870) sa Veľká Morava stala kolískou slovanskej kultúry a kresťanstva, začiatkom 10. storočia sa však rozpadla. Morava potom zrejme bola krátko súčasťou Poľska či Uhorska. Okolo roku 1019 ju získal český přemyslovský knieža Oldřich a od tej doby až dodnes zostávajú politické osudy Moravy a Čiech spojené. Od 11. storočia do konca 12. storočia bola Morava rozdelená na údelné kniežatstvo v držaní členov rodu Přemyslovcov, od roku 1061 dedičnom. Na konci 12. storočia moravské dedičstvá zjednotil v Moravskom markgrófstve neskoršie český knieža Konrád II. Ota. Štátoprávne situáciu spresnil Karol IV. listinou zo 7. apríla 1348, ktorou stanovil, že krajiny riadené českým kráľom sú jeho vlastnými lénami, a nie lénami Svätej ríše rímskej, čím Moravu určil ako jednu z krajín Koruny českej.
V rokoch 1867 až 1918 krajiny Koruny českej spadali pod Predlitavsko. V českom národnom obrodení a nasledujúcom boji o české politické sebaurčenie sa presadila myšlienka jednotného a jediný spisovný jazyk používajúceho "národu českého v Čechách a v Morave", ako to formuloval z Moravy pochádzajúci obrodenec František Palacký. So zánikom Rakúsko-Uhorska zaniklo aj markgrófstvo a moravský krajinský snem, ale Morava zostala ako krajina Moravská aj naďalej správnym celkom v rámci novovzniknutého Česko-Slovenska. Roku 1928 bola spojená s československou časťou Sliezska do krajiny Moravskoslezské, ktorá existovala do roku 1948. Potom sa územie Československa rozdelilo na kraje a Morava ako správna jednotka zanikla. Dodnes je však vnímaná ako svojbytný kultúrny celok. Po povojnovom vysídlenie Moravanov nemeckej národnosti, ktorí v niektorých častiach Moravy prevažovali, tu žije obyvateľstvo väčšinovo hovoriace českými nárečiami a hlásiaci sa k českej alebo k moravskej národnosti. Moravania sa etnograficky a lingvisticky delí do tradičných oblastí, ku ktorým patrí Haná, Valašsko, Slovácko, Horácko a Lašsko.
Územie
Nachádza sa vo východnej časti Česka, historicky k nej však patrí aj osada U Sabotů, ktorá bola, spolu s niektorými ďalšími neobývanými pozemky, oddelená od zvyšku Moravy úpravou česko-slovenskej štátnej hranice (od septembra 1998 premenovaná na Místní část Šance), patriaca od 25. júla 1997 k Slovensku a niekoľko enkláv v Sliezsku. Od roku 2000 je územie Moravy rozdelené medzi Juhomoravský, Moravsko-sliezsky, Olomoucký a Zlínsky kraj, no čiastočne i Vysočinu, Juhočeský a Pardubický kraj.
S Moravou hraničia na západe Čechy, na juhu rakúska spolková krajina Dolné Rakúsko , na juhovýchode Trnavský kraj na Slovensku, na východe Trenčiansky kraj, na severovýchode Žilinský kraj a České Sliezsko, na severe tiež České Sliezsko a na severozápade poľské Sliezsko, konkrétne Kladsko, dnes okres Kladsko (powiat Kłodzki), ktorý je súčasťou Dolnosliezskeho vojvodstva.
Morava mala po stáročia stálé hranice, ktoré sa menili skôr ojedinele. Po vzniku Československa boli v roku 1920 k Morave pripojené na základe saintgermainskej zmluvy oblasti Valticka a Dyjského trojuholníka, do tej doby tzv. Česká časť Dolného Rakúska.
Územie Moravy v rozsahu z roku 1928 je v súčasnosti (od roku 2000) rozdelené medzi kraje Juhomoravský (celý kraj až na českú ves Jóbova Lhota a vyššie uvedená dolnorakúska územia na juhovýchodnej hranici), Moravsko-sliezsky (Osoblažsko, okolie Rýmařova, Nového Jičína a Frenštátu pod Radhoštěm; ďalej časť Ostravy a Místka), Olomoucký (okrem takmer celého okresu Jeseník), Vysočina (okrem severnej a západnej časti kraja), Zlínsky (celý kraj), Juhočeský (okolie Dačíc a Slavonic) a Pardubický (najmä okolie Svitav a Moravskej Třebovej, ďalej časť podhorí Králického Sněžníku - okolie Červené Vody, menšia časť Lanškrounska).
Prírodné podmienky
Hydrologicky patrí Morava do čiernomorského a baltského úmoria. Tepnou územia je dlhá rieka Morava, tečúca zo severu na juh, ktorá v najnižšom bode územia  na trojmedzí s Rakúskom a Slovenskom, priberá Dyje. Práve Dyje odvodňuje celú západnú a južnú časť Moravy a časť rakúskeho územia, stredozápad odvodňuje Jihlava, Svratka, Svitava a Haná a stredovýchod rieka Bečva. Severná časť, patriaca do povodia Odry, je odvodňovaná riekami Opava, Ostravice a Odra. Malé územie na východe odvodňuje Vlára, ktorá sa vlieva do Váhu.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Moravanoch pochádza z letopisov kráľovstva Frankov z roku 822 v súvislosti s účasťou legati Marvanorum (vyslancov Moravanov) na franskom sneme vo Frankfurte. . Najstarším historicky doloženým etnikom na území Moravy boli Kelti, vystriedaní na prelome letopočtu germánskými Kvádmi, ktorí si na časti územia vybudovali Marobudovu ríšu. V 6. storočí už celú oblasť obsadzujú Slovania, ktorých kmeň Moravanov osídlil stredný a dolný tok Moravy. V prvej polovici 7. storočia sa v oblasti nachádzalo centrum Samovej ríše, no už koncom 8. storočia na tomto území vzniklo mocné Moravské kniežatstvo.
Morava, dnes jedna z troch historických častí Česka, tvorila v minulosti centrum rozľahlej Veľkomoravskej ríše. Tá vznikla spojením Moravského a Nitrianskeho kniežatstva v roku 833 a s Bulharskou ríšou a Kyjevskou Rusou patrila k prvým slovanských štátnym útvarom. Za panovania kniežaťa Rastislava (846 – 870) sa Morava s juhozápadným Slovenskom stala kolískou slovanskej vzdelanosti, kultúry a kresťanstva. Po zániku Veľkej Moravy začiatkom 10. storočia sa územie dnešnej Moravy dostalo pod vplyv Čiech, kde vládli Přemyslovci. Od tej doby boli dejiny Moravy viac či menej ovplyvňované dianím v Českom kráľovstve. Názov zeme je odvodený od rieky Moravy („krajina okolo rieky Moravy“), ktorej meno je predslovanského pôvodu s významom voda, močiar.
Morava bola po väčšinu svojej histórie markgrófstvom, teda zemou v ktorej vládne markgróf. Od 11. storočia do konca 12. storočia bola rozdelená na údelné kniežatstvá (partes), ktoré ovládali Přemyslovci a ktoré na konci 12. storočia zjednotil Konrád II. Oto. Štátoprávne postavenie Moravy ako súčasti přemyslovského štátu nebolo úplne jasné až do nástupu Karola IV., ktorý listinou zo 7. apríla 1348 stanovil lénne postavenie Moravy vo vzťahu k českému kráľovi. Morava tak bola ako jedna z krajín českej koruny súčasťou Svätej rímskej ríše, Rakúskeho cisárstva a Rakúska-Uhorska.
Kultúrnou a duchovnou metropolou Moravy bol Olomouc, ktorý sa však v oblasti politickej delil od 14. storočia o moc s Brnom. Sídlom moravských markgrófov sa stal hrad Špilberk. V roku 1573 bola v Olomouci založená univerzita, na dlhý čas jediná na území Moravy. V roku 1639 bol v Brne zriadený kráľovský tribunál, významný zemepánsky úrad s rozsiahlymi správnymi a súdnymi právomocami. Význam Olomouca výrazne oslabol po jeho dobytí švédskou armádou počas tridsaťročnej vojny, kedy sa na príkaz Ferdinanda III. v rokoch 1641 až 1642, presunuli zasadania tribunálu (dovtedy striedavo zasadajúceho v oboch mestách) do Brna, čím sa fakticky stalo jediným hlavným mestom Moravy.
Po zániku Rakúsko-Uhorska formálne zaniklo i markgrófstvo, ale Morava zostala spätá s historicky blízkymi Čechami a Slovenskom v rámci Česko-Slovenska. Od roku 1928 tvorila Morava a České Sliezsko tzv. Zem Moravskoslezskú, ktorá existovala do roku 1948. Po zmene územnosprávneho členenia v roku 1949 vznikli kraje, ktoré však už na mnohých miestach nerešpektovali historické hranice. Najnovšia zmena územno-správneho členenia sa uskutočnila v roku 2000, kedy bolo územie Moravy rozdelené medzi Juhomoravský, Moravsko-sliezsky, Olomoucký a Zlínsky kraj, no čiastočne i Vysočinu, Juhočeský a Pardubický kraj. Kultúrne je však Morava i dnes vnímaná ako samostatný celok v rámci Česka.
Významné mestá
right|thumb|[[Brno, hlavné mesto Moravy]] right|thumb|[[Olomouc, pôvodné hlavné mesto Moravy]] thumb|Kostol Zvestovania Panny Márie v Brne, jedno z významných pohrebísk moravských markgrófov
Hlavné mesto
Vo veľkomoravskom období sa na území Moravy nachádzalo správne a politické centrum Veligrad a významné hradiská Mikulčice, Břeclav – Pohansko, Líšeň, Znojmo a Olomouc. Kryštalizačné stredisko moravského štátu a pravdepodobné sídlo prvých Mojmírovcov v dobe tzv. "hrubého kresťanstva", teda predovšetkým pre vyššiu vrstvu, kde hlavné slovo mal Pasovský episkopát, sa nachádzalo pravdepodobne v lokalite Valy u Mikulčíc. Sídlo ako veľkomoravského vládcu tak arcibiskupa diecézy moravskej v ranom stredoveku sa označuje ako Veligrad v mieste Starého Mesta a Uherského Hradiště.
V stredoveku patrili k najdôležitejším mestám Moravy Olomouc, Brno, Jihlava, Znojmo, Zlín a Kroměříž. Najdôležitejšími centrami Moravy vrcholného stredoveku boli Olomouc, Brno a Znojmo, sídelné mestá moravských údelov. Po vzniku Moravského markgrófstva v 12. storočí až do polovice 17. storočia bola Morava riadená z Olomouca a Brna. Biskupstvo sídlilo od roku 1063 v Olomouci, ktorá býva preto považovaná za kultúrnu a duchovnú metropolu vtedajší Moravy, ale krajinský snem a súd striedavo zasadali v oboch mestách, a kvôli tomu boli aj pravidelne premiestňované moravské zemské dosky. Za vlády Jána Henricha Luxemburského v 14. storočí sa Brno navyše stalo trvalým sídlom vtedajších vládcov Moravy, moravských markgrófov, ktorých sídlom bol hrad Špilberk.
Brno bolo hlavným centrom Moravy predovšetkým za vlády Jošta Moravského. Od 15. storočia možno hovoriť o vyrovnanom význame oboch miest, a to až do polovice 17. storočia. V roku 1573 bola v Olomouci založená prvá a na niekoľko ďalších storočí aj jediná univerzita na území Moravy (na krátky čas presunutá do Brna). V roku 1636 došlo k zriadeniu kráľovského tribunálu v Brne, významného krajinskopanského úradu s rozsiahlymi administratívnymi a súdnymi právomocami, ktorý potom na krátku dobu sídlil aj v Olomouci. Do Brna sa definitívne presťahovali všetky krajinské dosky (predtým polovica vedená v olomouci a druhá polovica v Brne) aj s kráľovským tribunálom. Striedavé zasadnutie krajinského snemu a súdu bolo ukončené na príkaz markgrófa a cisára Ferdinanda III. za tridsaťročnej vojny, konkrétne v rokoch 1641 až 1642. Navyše roku 1642 sa Olomouc po 40 dňoch obliehania vzdala Švédom a bola vojnou značne zdevastovaná, a Brno sa tak fakticky stalo najdôležitejším mestom Moravy.