cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Július Stano
V decembri 1938 bol zvolený za poslanca slovenského autonómneho snemu, poslancom bol aj v sneme Slovenskej republiky. V poslednej slovenskej autonómnej vláde (11. marec-14. marec 1939) zastával post ministra dopravy a verejných prác. Tento post potom zastával aj vo vládach Slovenskej republiky až do začiatku septembra 1944. V roku 1942 bol zvolený za prvého generálneho riaditeľa Slovenských elektrární. Funkcie sa však ujal až 6. septembra 1944 (dovtedy bol zastupovaný tajomníkmi). Funkcie bol zbavený 11. apríla 1945 delegátom predsedníctva SNR pre veci vnútorné.
Po vojne bol zatknutý a odsúdený na štyri roky väzenia. Po prepustení pracoval ako úradník v Ružomberku.
Borša (hrad)
Borša je hrad, v súčasnosti prestavaný na hradný kaštieľ, v obci Borša. Pôvodne išlo pravdepodobne o vodný hrad.
História
Pravdepodobne po tatárskom vpáde tu dal postaviť Belo IV. vodný hrad. Hrad bol kamenný a jeho história nie je známa. Písomné dokumenty len napovedajú, že hrad bol v držbe viacerých rodov (Perínovci, Polónyovci, Lórantffyovci, Rákociovci). V druhej polovici 16. storočia bol na jeho mieste postavený kaštieľ, s využitím kamenných murív hradu.
Súčasný stav
Teoreticky by hrad mohol byť na južnej strane hlavného objektu. Naznačujú to odkryté základy, v ktorých sa črtá kruhová stopa po veži. Rovnako však môže byť ukrytý aj v mohutnom rohovom rizalite na severnej strane, aj keď ten bol budovaný skôr na obranu kaštieľa. Pred staršou časťou kaštieľa je stopa po priekope, ktorá mohla rovnako slúžiť ešte vodnému hradu.
Mince na dne fontán
Mince na dne fontán je štvrtý štúdiový projekt slovenskej speváčky Mariky Gombitovej, ktorý v roku 1983 na dvojalbume vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Vibračný valec
thumb|Vibračný valec BOMAG BW 213 DH-4 thumb|Vibračný zubový valec Vibromax VM 66 D
Vibračný valec je stroj, ktorý patrí medzi zhutňovacie stroje, t. j. stroje pre zhutňovanie zemín alebo živíc (asfaltu). Oproti statickému valcu pôsobí vibračný valec na podložie svojou statickou váhou, ale navyše aj dynamickou silou vyvolanou vibrujúcim oceľovým plášťom valca.
Rozdelenie
Okrem vibračných valcov s hladkým oceľovým plášťom valca sa vyrábajú tiež ťahačové vibračné valce so zubovým oceľovým plášťom, kde je povrch oceľového plášťa osadený oceľovými zubami; toto usporiadanie sa používa na zhutňovanie mazľavých zemín (ílov).
Najčastejšie používané vibrátory vyvolávajú kruhovú neusmernenú vibráciu, t. j. vektor výslednice odstredivej sily sa otáča na všetky strany. Snaha popredných svetových výrobcov je ponúknuť aj prevedenie s usmernenou a riadenou vibráciou. Riešenie tohoto problému je pomerne zložité a každý z výrobcov si svoje riešenie chráni radou patentov. Využitie riadenej vibrácie je napr. pri zhutňovaní tenkých vrstiev živíc alebo pri zhutňovaní na mostných konštrukciách, kde by nadmerné vibrácie mohli vyvolať nežiaduce poškodenie stavby.
Juraj Tužinský
Juraj Tužinský (* 24. august 1984 Lučenec) je slovenský športový strelec, reprezentant Slovenska na olympijských hrách v Londýne v disciplínach vzduchová pištoľ 10 m a ľubovoľná pištoľ 50 m. K jeho najväčším doterajším úspechom patrí tretie miesto na majstrovstvách Európy v roku 2010 a bronzová medaila na Európskych hrách 2015 v disciplíne vzduchová pištoľ 60.
Externé odkazy
Profil na stránke LOH 2012
Falkwiller
Falkwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vstup: Naruto Uzumaki!
Prvá epizóda japonského anime seriálu Naruto sa volá Vstup: Naruto Uzumaki!.
Dej
Pred dvanástimi rokmi napadol nindžovskú dedinu Konohu deväťchvostý líščí démon Kjúbi. Švihnutím chvostov mohol rúcať hory a spôsobovať cunami. Prebiehali proti nemu mnohé boje, Konoha však nevíťazila. Až raz však odvážny nindža, prezývaný ako Štvrtý Hokage (jap.: Jondaime), obetoval svoj život, aby zachránil dedinu a pomocou zakázaného džucu zapečatil démona do tela malého bábätka, Naruta Uzumakiho.
Z Naruta však potom vyrastie chlapec, ktorý spôsobuje samé problémy v snahe zviditeľniť sa. Farbou pomaľuje tváre všetkých sôch Hokageov vytesaných do skaly. Svojim prenasledovateľom utečie, no prichytí ho jeho učiteľ zo školy, Iruka Umino. Iruka je na neho nahnevaný, kvôli jeho vyčíňaniu v škole. Pri skúške v nindžovskej škole vytvorí Naruto postavu nahej blondínky pomocou jeho vlastného vyvinutého džucu, Sexy Džucu. Po škole vezme Naruta Iruka k sochám a dozrie na neho, pri ich umývaní. Iruka ho potom za dobrú prácu pozve na misku ramenu, čo je Narutove najobľúbenejšie jedlo. Tam sa Naruto rozhodne, že aj on sa raz chce stať Hokageom, aby ho všetci ľudia v dedine uznávali a nepovažovali za démona.
Zatiaľ Mizuki, druhý učiteľ na škole mu povie, že pozná aj iný spôsob, ako ukončiť akadémiu a tým je ukradnúť Zvitok pečatenia. Naruto ho ukradne a prečíta si ho a naučí sa prvú techniku, Tieňové klony (jap.: Kage bunšin no džucu). Keď sa o tom dozvie Tretí Hokage (jap.: Sandaime), pošle skúsených nindžov, aby priviedli Naruta. Mizuki ho hľadá tiež, s cieľom zabiť ho a získať zvitok.
Prvý nájde Naruta Iruka. Naruto mu prezradí Mizukiho radu a Iruka pochopí, že Mizuki je zradca. Potom príde aj Mizuki a Naruta napadne, po čom je však Iruka zranený. Iruka prosí Naruta, aby Mizukimu zvitok nedával, ale Mizuki mu prezradí všetky podrobnosti o jeho pôvode. Povie mu o zákone, ktorý bol zavedený pred 12 rokmi, že iba Naruto sa nemôže dozvedieť pravdu a dozvie sa tiež, že v ňom je ukrytý Kjúbi, preto ho nikto nemá rád. Tiež mu Mizuki prezradí, že Kjúbi zabil Irukových rodičov a zničil dedinu. Potom hodí po Narutovi jeden zo svojich dai šurikenov, ale ten trafí Iruku. Naruto, ktorý je presvedčený, že Iruka ho nenávidí, ujde aj so zvitkom a Mizuki sa vrhne za ním.
Medzitým všetko Tretí Hokage pozoruje pomocou sklenenej gule a bojí sa, že nestabilný Naruto poruší pečať a pretransformuje sa na Kjúbiho. Mizuki, premenený na Iruku, dobehne Iruku, premeneného na Naruta. Iruka ho zúrivo napadne a obaja sa premenia naspäť. Skutočný Naruto sa ukrýva v ich blízkosti a počúva rozhovor, kde Iruka povie, že on má Naruta ako študenta rád. Mizuki sa prichystá zabiť Iruku, no v poslednej chvíli ho Naruto zachráni. Použije svoje nové džucu Tieňové klony, vytvorí ich strašne veľa a Mizukiho porazí. Iruka je na neho hrdý a je prekvapený jeho schopnosťami. Dá mu svoju nindžovskú čelenku a oznámi mu, že úspešne ukončil akadémiu.
Sopřeč
Sopřeč je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 277 obyvateľov, z toho 142 mužov a 135 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 38,7 roka, ženy 43,0 roka).
Jozef Weber
Jozef Weber (Lackovič) (* 11. júl 1899, Nemecké Pravno, dnes Nitrianske Pravno – † 19. január 1989, Turie) bol náboženský spisovateľ, prekladateľ, pedagóg a jezuita.
Životopis
Študoval v zahraničí. Pôsobil na rôznych miestach Slovenska. Profesor morálky a asketiky v novovzniknutom jezuitskom Teologickom inštitúte v Banskej Bystrici (od jesene 1941), zároveň zastával funkciu špirituála školastikov a bol  examinátorom kandidátov do noviciátu. Politicky prenasledovaný. Autor kníh a množstva článkov v časopisoch vydávaných jezuitmi doma i v zahraničí. Redaktor časopisu Stanislavovské zvesti.
4366 Venikagan
4366 Venikagan je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 24. decembra 1979.
1940
Nobelova cena
Kvôli druhej svetovej vojne neboli Nobelove ceny udelené.
Narodenia
thumb|upright|[[Jana Brejchová (* 20. január)]] náhled|upright|[[Joachim Gauck (* 24. január)]] náhled|upright|[[Milan Lasica (* 3. február)]] náhled|upright|[[Margaréta II. (* 16. apríl)]] náhled|upright|[[Tom Jones (* 7. jún)]] náhled|upright|[[Ringo Starr (* 7. júl)]] thumb|upright|[[John Lennon (* 9. október)]] thumb|upright|[[Pelé (* 23. október)]] náhled|upright|[[Terry Gilliam (* 22. november)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Michail Afanasievič Bulgakov|Michail Bulgakov († 10. marec)]] thumb|upright|[[Ladislav Nádaši-Jégé († 2. júl)]] upright|thumb|[[Francis Scott Fitzgerald († 21. december)]]
Chaligny
Chaligny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slanský hradný vrch
Slanský hradný vrch je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Slanec v okrese Košice-okolie v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1932 a naposledy novelizované v roku 1983 na rozlohe 15,8100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''PR je vyhlásená na ochranu xerotermnej flóry a fauny výraznej krajinnej dominanty na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno--výchovné ciele. Je to andezitový skalnatý vrch s hradnou ruinou na južných výbežkoch Slanských vrchov. Stará dubovo-buková hradná alej.''
Jacques Lemercier
Jacques Lemercier (* asi 1585, Pontoise, Francúzsko – † 13. január 1654, Paríž) bol francúzsky barokový architekt. Narodil sa v rodine architektov a majstrov stavbárov, ktorí boli dobre známi v Île-de-France. Jeho starý otec Pierre Le Mercier a jeho otec Nicolas Le Mercier riadili veľké stavby v Pontoise (Saint-Maclou, Notre-Dame). Po dlhom školení v Ríme sa s pomocou Márie Medicejskej a kardinála Richelieu stal v čase vlády Ľudovíta XIII. kráľovským architektom a projektantom. Okrem toho bol tiež dobrým urbanistom, dekoratérom a záhradným architektom.
De facto
De facto je latinský výraz znamenajúci „v skutočnosti“ alebo „prakticky“. Jeho opakom je výraz de iure (podľa práva).
United States Geological Survey
náhľad|Logo United States Geological Survey United States Geological Survey (skrátene USGS; slov.: Geologická služba Spojených štátov) je vedecká agentúra vlády Spojených štátov amerických, ktorá je súčasťou amerického ministerstva vnútra. Vedci USGS sa zaoberajú štúdiom krajiny Spojených štátov, prírodných zdrojov a nerastných surovín, ako aj prírodných hazardov, ktoré ohrozujú krajinu aj ľudí. Organizácia sa zaoberá štúdiom 4 hlavných vedných disciplín, ktorými sú biológia, geografia, geológia a hydrológia. Organizácia je teda aj americkou celoštátnou geologickou službou.
Dejiny
USGS bola založená dekrétom kongresu 3. marca 1879 ako nezávislá výskumná organizácia. Spočiatku bola poverená členením a prieskumom rozsiahlych priestorov, výskumom geologickej stavby a zisťovaním ložísk nerastných surovín rýchlo sa rozrastajúceho štátu. Tieto úlohy boli dané potrebou súpisu nových pozemkov, ktoré boli pričlenené k USA po kúpe Louisiany v roku 1803 a mexicko-americkej vojne v roku 1848. Založením geologickej služby zároveň došlo k ukončeniu Haydenovho, Powellovho a Wheelerovho prieskumu od 30. júna 1879. V priebehu činnosti boli od organizácie odčlenené viaceré zložky. Boli to Úrad pre rekultiváciu pôd (1902), Banský úrad (1910), Federálna komisia pre energiu (1920). V období prvej svetovej vojny a po nej sa organizácia zapojila do vyhľadávania a oceňovania nerastných surovín doma aj v zahraničí. V priebehu tohto obdobia sa prejavil aj nedostatok energetických surovín ale aj topografických a geologických máp, ktoré dovtedy pokrývali len 60% územia krajiny. Následný program mapovania a vyhľadávania surovín umožnil, že do roku 1932 bol tento problém vyriešený. Od roku 1962 sa USGS podieľa na diaľkovom prieskume Zeme, Mesiaca a iných vesmírnych telies. Spolupracuje s NASA a Národným úradom pre oceán a atmosféru (NOAA).
MacBook Pro
thumb|right|15-palcový MacBook Pro
MacBook Pro je notebook spoločnosti Apple Computer založený na procesore Intel, nástupca modelov PowerBook s procesorom PowerPC G4. Prvý MacBook Pro bol predstavený 10. januára 2006 Stevom Jobsom a predával sa od februára 2006. Od 24. apríla 2006 je na trhu aj 17-palcový model. Modely MacBook Pro boli naposledny aktualizované 24. októbra 2006, odkedy sa dodávajú s procesormi Intel Core 2 Duo.
MacBook Pro bol prvý notebook Apple s procesorom Intel.
15-palcový MacBook Pro
Súčasná verzia 15" MacBooku Pro obsahuje procesor Intel Core 2 Duo taktovanými na 2.16 alebo 2.33 GHz, pevný disk s 120-, 160-, alebo 200-GB, grafickú kartu ATI Mobility Radeon X1600, 1 až 2 GB RAM, 15.4-palcový monitor s natívnym rozlíšením 1440x900 bodov zabudovanú webovú kameru iSight. Počítač je dodávaný s operačným systémom Mac OS X 10.4, skupinou softvérových produktov iLife, softvérom na prehliadanie digitálneho obsahu FrontRow, a tiež diaľkovým ovládačom Apple Remote.
Počítač váži 2.54 kg a je výrazne podobný predchádzajúcej verzii 15-palcového PowerBooku, je však o čosi tenší (2.59 cm) a má mierne väčší monitor (15.4" oproti 15.2"). Obsahuje porty FireWire (FireWire 400 i 800) a USB 2.0 a tiež slot pre novú generáciu rozširovacích kárt ExpressCard (nástupca PC karty, známej tiež ako PCMCIA).
Core 2 Duo
Zmeny oproti pôvodným modelom:
Nedostatky
Oproti poslednej generácii Powerbookov má nový 15" MacBook Pro niekoľko nedostatkov. MacBook Pro nemá ani S-video port (dostupný prostredníctvom adaptéra, ktorý sa predáva ako príslušenstvo) a modem (dostupný USB modem ako príslušenstvo). Monitor počítača má tiež o 60 bodov menšie vertikálne rozlíšenie ako posledné 15-palcové Powerbooky.
17-palcový MacBook Pro
17-palcový MacBook Pro uvedený na trh 24. apríla 2006 má oproti 15-palcovému modelu tretiu zásuvku USB 2.0 a vyššie rozlíšenie displeja.
Core 2 Duo
Zmeny oproti pôvodnému modelu:
Vyvretá hornina
thumb|right|350px|[[Gabro, tmavá (bázická) magmatická hornina]] Vyvretá hornina alebo magmatická hornina alebo zriedkavo eruptívna hornina je hornina, ktorá vznikla kryštalizáciou z chladnúcej magmy.
Magmatické horniny sú tvorené prevažne kremitými minerálmi (kremeň, sľudy, živce, pyroxény, amfiboly a olivín, celkovo viac ako 90 % obsahu). Ostatné minerály, ak sú prítomné, sa nazývajú akcesorické. Momentálne je opísaných asi 700 druhov magmatických hornín, väčšina z nich sa tvorí v zemskej kôre, sú však známe aj z iných vesmírnych telies.
Intruzívne a extruzívne horniny
Rozoznávame dve hlavné skupiny vyvretých hornín:
Klasifikácia
Klasifikácia magmatických hornín je komplikovaná. To má viacero príčin (čiastočne historické, čiastočne závisiace od vlastností samotnej magmy, čiastočne aj od samotných klasifikačných kritérií, ktoré môžu byť rôzne). V minulosti bolo opísaných a klasifikovaných iba zopár hornín. V súčasnosti je tendencia dávať každej opísanej hornine nové meno. Príčina tkvie v rôznych podmienkach (teplotné podmienky kryštalizácie, odlišné chemické zloženie magmy, vplyvy prostredia), takže existuje množstvo rôznych variet hornín. Vyvreté horniny sa klasifikujú na základe minerálneho a chemického zloženia, výskytu a textúr.
Podľa minerálneho (modálneho) zloženia
thumb|right|250px|[[diagram QAPF|QAPF diagram na klasifikáciu plutonických hornín.]] Základ rozdelenia vyvretých hornín podľa minerálneho zloženia je obsah felzických, alebo mafických minerálov:
Na presnejšiu klasifikáciu vyvretých hornín sa používajú ternárne diagramy, kde jednotlivé vrcholy trojuholníka predstavujú zastúpenie určitého minerálu. Najbežnejší je QAP (Quartz (kremeň), Alkali (Na-K) feldspar (alkalický živec), Plagioclase (plagioklas)) pre horniny so zvýšeným obsahom kremeňa, alebo FAP (Foid (foid), Alkali feldspar (alkalický živec), Plagioclase (plagioklas)) pre horniny bez, alebo s akcesorickým množstvom kremeňa.
Často sa tieto dva diagramy spájajú do tzv. QAPF diagramu. Tieto diagram však možno využiť len na klasifikáciu bežných svetlých a tmavých hornín (granit, granodiorit, diorit, bazalt, atď.). Na klasifikáciu ultrabázických hornín sa využívajú modifikácie QAPF diagramu (s inými minerálmi vo vrcholoch trojuholníka).
Podľa textúry a štruktúry
Textúra je dôležitý rozlišovací prvok vyvretých hornín, najmä výlevných, aj keď informácia o textúre horniny je iba doplnková. Textúra horniny, zahrňujúca opis veľkosti, tvaru, orientácie a distribúcie minerálnych zŕn, ako aj medzizrnovej výplne umožňuje určiť, či sa má výlevná hornina označiť termínom tuf, ignimbrit, alebo jednoducho láva. .Štruktúra magmatickej horniny je mikroskopický súhrn znakov odrážajúcich prostredie kryštalizácie magmy, veľkosť, tvar a distribúciu minerálnych zŕn. Štruktúru, ktorá vystihuje vnútornú stavbu horniny, ovplyvňuje rýchlosť chladnutia magmy alebo lávy, rozmiestnenie a usporiadanie minerálov a zloženie taveniny. Neexistuje však celkom jasná hranica medzi textúrou a štruktúrou magmatickej horniny, lebo niektoré štruktúry je možné pozorovať voľným okom a naopak. Poznáme širokú škálu štruktúr magmatických hornín, cca 90 (Hejtman, 1956 ), ale štyri najzákladnejšie sú: faneritická, afanitická, sklovitá a pyroklastická.
Podľa chemického zloženia
vpravo|náhľad|350px|Delenie hornín podľa chemického zloženia. Klasifikácia podľa chemického zloženia je odvodená od TAS diagramu, ktorý dáva do pomeru obsah alkálií (Na2O + K2O) voči obsahu SiO2. Základné rozdelenie je nasledovné: Ďalšie typy hornín sú:
Lackov
Lackov je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Sovolusky (okres Pardubice)
Sovolusky sú obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 131 obyvateľov, z toho 68 mužov a 63 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,7 roka, ženy 41,1 roka).
Banneville-sur-Ajon
Banneville-sur-Ajon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
4412 Chephren
4412 Chephren je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 26. septembra 1960.
Banneville-sur-Ajon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 384 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fellering
Fellering je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Verona (skupina)
Verona je česká dance skupina, ktorá vznikla v roku 2001. Jej členmi sú hudobník a skladateľ Petr Fider a speváčka Veronika Stýblová, ktorá v roku 2018 nahradila Markétu Jakšlovú. Debutový album skupiny mal názov Náhodou a dodnes vydala 5 štúdiových albumov.
Bošany (hrádok)
Bošany je prestavaný na inú stavbu. Nachádza sa v obci Bošany.
História
Na mieste dnešného kaštieľa stál už v 14. storočí opevnený blokový hrádok, neskôr v 15. storočí rozšírený na trojpriestorový. Hrádok s polygonálnou vežou sa zachoval v konštrukciách dnešného kaštieľa prebudovaného roku 1550. Renesančná prestavba z prvej polovici mala za cieľ spraviť z kaštieľa silnú protitureckú pevnosť. V roku 1776 ho barokovo prestavali a roku 1793 upravili fasády. V 19. storočí sa sústredili na obnovu renesančnej atiky. V tom období sa kaštieľ stal centrom veľkostatku, preto jeho opevnenie zbúrali a bočné krídlo prestavali na sýpku. V rokoch 1903 a 1946 opravili celý objekt a od roku 1982 sa uskutočňovala komplexná obnova objektu.
Exteriér
Kaštieľ je trojkrídlová dvojpodlažná budova na hlavnom krídle s nárožnými polygonálnymi vežami a na vonkajšom obvode s vysokými štítovými stenami, ktoré majú renesančné štítové atiky. Hlavné jednotraktové krídlo s dodatočne vstavanou dvorovou chodbou má zachované renesančné valené klenby s lunetami a barokové štukové klenby. V miestnostiach poschodia rovné zrkadlové stropy z 19. storočia. V nárožných vežiach barokové klenby so štukovou výzdobou. Na južnej fasáde fragmenty pôvodnej omietky s rytým nárožným kvádrovaním.
Chambley-Bussières (obec)
Chambley-Bussières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trstinové jazero
Trstinové jazero je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Slanec v okrese Košice-okolie v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1990 na rozlohe 0,8291 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana vzácnych chránených a kriticky ohrozených druhov živočíchov, najmä obojživelníkov, ktorých spoločný výskyt na jednej lokalite je ojedinelý a dôležitý z vedeckovýskumného, náučného, kultúrneho a ekologického hľadiska. Lokalita má zoogeografický význam.''
Marika №5
№5 je piaty štúdiový album, ktorý v roku 1984 nahrala slovenská speváčka Marika Gombitová a vydalo ho hudobné vydavateľstvo Opus.
Zoznam skladieb
== Výroba albumu ==
Deltadromeus
Deltadromeus bol štíhly dravý dinosaurus dorastajúci do dĺžky až 13 metrov. Jeho štíhle, no silné zadné končatiny naznačujú, že patril medzi veľmi rýchle dinosaury. Žil v období vrchnej kriedy (stupeň cenoman, pred približne 95 miliónmi rokov) na území dnešnej severnej Afriky. Jeho jediný druh je Deltadromeus agilis.
Opis
thumb|left|Rekonštrukcia vzhľadu Takmer kompletná kostra holotypu tohto dinosaura (katalógové označenie SGM-Din2) meria približne 8 m na dĺžku.
Ďalší exemplár (IPHG 1912 VIII) bol pôvodne paleontológom Ernstom Stromerom pripísaný rodu Bahariasaurus, až v roku 1996 ho Paul Sereno preradil pod rod Deltadromeus. Tento exemplár patrí oveľa väčšiemu jedincovi, samotná stehenná kosť tohto exemplára meria až 1,22 m a je tak o 0,48 m väčšia než stehenná kosť holotypu.
Deltadromeus žil v rovnakom prostredí ako ďalšie obrie teropódy rodu Carcharodontosaurus, Spinosaurus a Bahariasaurus (pravdepodobne synonymum rodu Deltadromeus). Lebka Deltadromea sa nenašla, jeho zuby sú však zvyčajne predávané v obchodoch so skamenelinami (nie je jasné, či skutočne patria tomuto rodu).
Klasifikácia
Deltadromeus bol pôvodne považovaný za primitívneho vtákovitého dinosaura zo skupiny Coelurosauria príbuzného rodom Masiakasaurus a Velocisaurus, neskôr sa však zistilo že patril do skupiny primitívnejších dravých dinosaurov Ceratosauria. V rámci tejto skupiny sú jeho najbližšími príbuznými rody Elaphrosaurus a Limusaurus.
Branč (hrádok)
thumb|Brančský hrad, poloha Árkuš Branč je zaniknutý hrad, ktorý sa nachádzal v katastrálnom území obce Branč na Slovensku. V listinách sa spomína v roku 1241 ako vežový zemný hrádok. Bol opevnený priekopami z 12. – 15. storočia. Pozostatky hradu sa dodnes javia uprostred polí severozápadne od obce v polohe Arkuš ako mierna terénna vlna.
Vocaloid
Vocaloid je hlasový syntetizér, ktorý bol prvýkrát vytvorený na španielskej Univerzite Pompeu Fabra v Barcelone, a so spoluprácou so spoločnosťou Yamaha, ktorá projekt financovala, a neskôr ho vyvinula na komerčný výrobok "Vocaloid". Tento softvér umožňuje jeho používateľom syntetizovať spev prostredníctvom napísania textu a melódie, meniť dôraz a výslovnosť textu, dynamiku a tón hlasu, alebo pridávať efekty ako vibrácia hlasu a pod. Používa rozhranie klavírnej klávesnice na vkladanie melódie a text môže byť vložený na každú notu. Používa syntetizačnú technológiu s nahraným hlasmi zvukových hercov/herečiek alebo vzorkovníkov. Je dostupný v angličtine a v japončine, ale pre Vocaloid Sonika bola vyrobená aj čínska verzia.
Softvér je určený aj pre profesionálnych hudobníkov aj pre bežných používateľov počítača a zatiaľ sa predával s myšlienkou, že jedinou hranicou softvéru sú schopnosti používateľa. Japonská hudobná skupina Supercell použila Vocaloid v ich pesničkách, a niektorí hudobní vydavatelia vydali kompilácie pesničiek s Vocaloidmi.
Vocaloid
Yamaha prvýkrát ohlásila Vocaloid technológiu na nemeckom veľtrhu Musikmesse 5. až 9. marca 2003. Prvé Vocaloidy, Leon a Lola, boli vydané štúdiom Zero-G 3. marca 2004. Obe boli predávané ako "Souloví vokalisti". Leon a Lola sa prvýkrát objavili na NAMM Show 15. januára 2004, a tiež boli preukázaní v stánku Zero-G počas Wired Nextfest, kde vyhrali 2005 Electronic Musician Editor's Choice Award (ocenenie 'voľba elektronického muzikanta 2005'). V júli 2004 Zero-G neskôr vydali Miriam, ktorej hlas poskytla Miriam Stockley. Ešte toho roku Crypton Future Media vydala ich prvý Vocaloid, Meiko. Nápad použiť postavu na návrhu boxartu sa použil aj pri Kaito a ďalších Vocaloid, keďže v prípade Meiko bol veľmi úspešný. Aj keď sa Leon, Lola, Miriam a Meiko predávali dobre, Kaito bol jediný, ktorý spočiatku komerčne zlyhával. Neskôr, ako dopyt po Vocaloid rástol, Zero-G znova predávali ich Vocaloid výrobky na ich webovej stránke, a uvažovali aj na aktualizácií návrhu boxartov, aby sa vyrovnali Vocaloid trendom, a to nielen pre Leon a Lola, ale aj pre Meiko a Kaito.
Vocaloid 2
Crypton Future Media vydali prvé dvojité Vocaloid, Kagamine Len a Kagamine Rin, japonské dvojičky, chlapec a dievča. Ich priezvisko je slovnou hračkou; 'kagami' je v japončine zrkadlo, 'ne' je zvuk. 18. júla 2008 Crypton vydali vylepšené vydanie Kagamine dvojičiek, nazvaný 'act2'. Istý čas mohli používatelia staršej verzie získať novšiu zadarmo. Predvádzajúce pesničky beta verzie novšieho softvéru boli vystavené na blogu firmy 18. júna 2008. Disk s novšou verziou je samostatným softvérom a nemá vplyv na pôvodnú inštaláciu Kagamine dvojičiek, čím dáva používateľovi možnosť použiť starú či novú verziu, alebo ich kombinovať. V súčasnosti už nie je možné kúpiť starú verziu dvojičiek, keďže Crypton ju stiahla z predaja. Toto bol tiež prvým prípadom vydania vylepšenej verzie hociktorého Vocaloidu.
30. apríla 2010 bolo vydané aktualizované vydanie Miku, nazvané Hatsune Miku Append, ktoré obsahovalo balík šiestich odlišných tónov Mikuninho hlasu: Jemné (Soft; jemný, citlivý hlas), Sladké (Sweet; mladý, 'chibi' hlas), Temné (Dark; zrelý, hlas so zlomeným srdcom), Živé (Vivid; živý, veselý hlas), Pevné (Solid; hlasný a čistý hlas) a Ľahké (Light; nevinný, nebeský hlas). Toto bolo prvýkrát, kedy Vocaloid mal takéto vydanie a bolo hlásených viac Append od Cryptonu, ktoré majú byť vydané neskôr.
Yamaha sa tiež začala zapájať s predajom a výrobou Vocaloid 2. Ich prvým Vocaloidom bola Lily, ktorú neskôr predávali cez webovú stránku Internet Co. Ďalej to pokračovalo so sériou VY, v ktorej VY1 bolo prvé, vydané v štandardnej aj deluxe vydaní 1. septembra 2010. Séria je tiež navrhnutá s úmyslom nastaviť nový štandard pre Vocaloid, keďže VY séria nemá tvár, pohlavie ani presne daný hlas (unisex), ale sú navrhnuté na dokončenie hocijakých pesničiek. VY1 má nový prístup k tomu, ako softvér zvláda databázu vzoriek a vylepšila výkon programu Vocaloid 2.
Medzi dôležité vydania sa zahrňuje aj Megurine Luka od Cryptonu, ktorá je prvým dvojjazyčným Vocaloidom, a Sonika od Zero-G, ktorá bola vytvorená so schopnosťou spievať v hocijakom jazyku, aj keď jej 'hlavným' jazykom je angličtina. Kaai Yuki od AH Software sa stala prvým Vocaloidom, ktorý používa hlas dieťaťa. Je známe o dvoch štúdiach, že pracujú na Vocaloidoch navrhovaných na základe franchiseov. Internet Co. vydala Gachapin Vocaloid, nazvaný "Gachapoid". V spolupráci so Sanrio, AH-Software vydalo Vocaloid vytvorený na základe Hello Kitty, "Nekomura Iroha", vytvorený na základe Kittyler z hry ''Hello Kitty to Issho! Block Crash 123!!''. Všetky takéto výrobky sú uvedené s menom franchiseu a s "Vocaloid" na balení. AH-Software tiež majú prvý projekt vedený výrobcami pracujúcimi s Vocaloid softvérom.
Jedno vydanie Vocaloidu Sonika bolo vydané 1. augusta 2010 v Taiwane. Používatelia si môžu vybrať medzi pôvodným anglickým alebo čínskym rozhraním, ale nemá hlas spievajúci v čínskom jazyku alebo vstupný spôsob naň. Toto je prvým vydaním Vocaloid softvéru, ktorý bol hromadne vydaný pre ľudí rozprávajúcich v čínskom jazyku. Podľa Cryptonu, na Facebooku je petícia, ktorá už prekročila potrebných 39 390 podpisov v novembri 2010 aby bolo vydané anglické vydanie Hatsune Miku; správa o jej vydaní sa ešte má oznámiť od Cryptonu.
Vocaloid 3
Vocaloid 3 bolo potvrdené a konajú sa prípravy na výdaj softvéru, ktorý je očakávaný v blízkej budúcnosti. - needs update
Softvér
Softvér bol použitý vo video hre Metal Gear Solid: Peace Walker, ktorá bola vydaná 28. apríla 2010. Zatiaľ je firemným výrobkom a spotrebiteľské vydanie ešte nebolo vyhlásené. Softvér bol tiež použitý v roku 2009 pre model robotu HERP-4C na CEATEC v Japonsku.
Tento softvér umožňuje interakciu medzi používateľom a 3D modelmi maskotov Vocaloid. Softvér sa skladá z 3D modelov a zvukových súborov, ktoré sú už dostupné na internete a preto bude softvér zadarmo.
Hardvér
Vocaloid má dostať hardvérové vydanie, nazvané Vocaloid-Board.
Zápletky so zákonom
Podľa Cryptonu, keďže profesionálne speváčky sa báli, že Vocaloid by klonovalich hlas, odmietli poskytnúť dáta na spev. Crypton preto zmenil zameranie z napodobňovania hlasu spevákov či speváčiek na vytváranie typických hlasov. Táto zmena zamerania viedla k vzorkovaniu hlasov zvukových hercov a agentúra Arts Vision podporila vývoj softvéru. Podobné nepokoje boli aj v ostatných štúdiach používajúce Vocaloid. Zero-G odmietala zverejniť mená ich poskytovateľov a Miriam Stockley (poskytla hlas pre Vocaloid Miriam) je zatiaľ jedinou známou poskytovateľkou hlasu pre Vocaloid od Zero-G. PowerFX len naznačila poskytovateľku hlasu pre Sweet Ann a len hlas Vocaloidu Big Al je zatiaľ známy. AH Software menovala poskytovateľku pre Miki, ale pre legálne dôvody nemôže menovať poskytovateľa/-ov pre Kaai Yuki, pretože súčasťou nahrávania hlasových vzoriek boli aj maloleté osoby.
Všetky práva a záväzky vznikajúce z hlasov vytvorených softvérom patria používateľovi. Ako každý iný hudobný nástroj, aj tento softvér je pokladaný za hudobný nástroj a hlas ako zvuk. Pod zmluvnými podmienkami, maskoty softvéru môžu byť použité na tvorbu hlasu pre komerčné aj nekomerčné účely ak neurazia verejnú politiku. Inak povedané, používateľ je povinný pod zmluvnými podmienkami softvéru nesyntetizovať hanlivé a rušivé texty. Na druhej strane, práva a záväzky vznikajúce z maskotov a ich mien patrí k príslušným štúdiam. Podľa zmluvy, používateľ nesmie komerčne rozdávať hlas ako pesničku spievanú danou postavou, ani použiť obraz maskota na komerčných produktoch bez priameho súhlasu vlastníckej firmy.
Jedným z najkontroverznejších použití právnych súhlasov štúdií vyrábajúcich Vocaloid bola od Japonskej Demokratickej Strany. Ich kandidát, Kenzo Fujisue, sa pokúsil zabezpečiť použitie obrazu Miku na Voľbe Japonských Členov Rady 2010. Dúfal, že strana môže použiť jej obraz, aby sa zapáčila mladším voličom. Napriek tomu, že Crypton Future Media odmietla použitie pre politické účely, Fujisue vydal pesničku "We Are the One", v ktorej použil jej hlas, ale vo videu namiesto Miku použil obraz s postavičkou strany.
Zamestnanci pracujúci v štúdiach sú povinné zo zákona aby neopakovali žiadne podrobnosti, ktoré im dali Yamaha na vývoj Vocaloid bez oprávnenia Yamaha. Tiež majú zakázané prezradiť podrobnosti na budúce Vocaloid výrobky bez povolenia štúdia, aj prezradenie identity speváka/speváčky ak ju štúdio nezverejnilo.
29. novembra 2010 Crypton začalo nezávislú hudobnú publikáciu na pohľadávanie poplatkov za poškodené autorské práva, keď sa pesničky použili na komerčné účely, pretože používatelia Vocaloid softvéru takmer vôbec nepoužili kolektív na autorské práva, Japonská Spoločnosť pre Práva Autorov, Skladateľov a Vydavateľov. Kvôli skutočnosti, že pesničky tvorené Vocaloid softvérom sú skladané nezávislými používateľmi, plagiátorstvo naďalej ostáva závažným problémom medzi používateľmi Vocaloid softvéru a ich zverejnené práce, aj na ilustratívne práce v hudobných klipoch, aj pre samotnú hudbu boli vydavatelia obvinení z plagiátorstva.
Antiadrenergikum
Antiadrenergiká sú antagonistami adrenalínu, noradrenalínu a príbuzným látkam, ich charakteristickým účinkom je vazodilatácia, zníženie krvného tlaku, spomalenie srdcovej činnosti a podobne.
Konstantyn Dominik
Konstantyn Dominik (* 7. november 1870, Gnieżdżewo, Kašubsko – † 7. marec 1942, Gdansk) bol katolícky kňaz, pedagóg a biskup v Pelplini.
Konstantyn Dominik sa narodil ako druhý najstarší syn. Maturoval v roku 1893 a vstúpil do kňazského seminára 25. marca 1897 bol vysvätený za kňaza v Pelplini. 20. januára 1928 bol pápežom Piom XI. menovaný za pomocného biskupa Pelplinskej diecézy a 25. marca 1928 bol vysvätený za biskupa. Stal sa zároveň aj titulárnym biskupom athribiský. V 1942 bol biskup hospitalizovaný a zomrel vo veku 71 rokov.
Champenoux
Champenoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
4281 Pounds
4281 Pounds je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 15. októbra 1985.
Champenoux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Weinhart
Ján Weinhart (Weinhardt, Joannes Olasiensis) (*  Mníchov - † 16. máj 1668, Spišské Vlachy) bol sochár.
Životopis
Vyučil sa v dielni svojho otčima W. Köninga v Mníchove. Počas vandrovky na podnet turzovskej rodiny sa usadil v Spišských Vlachoch. Svoju činnosť vyvíjal v oblasti turzovských politicko-ekonomických záujmov na Spiši a v Banskej Bystrici (činný 1636-1652). Názorovo vyšiel z juhonemeckej výtvarnej tvorby, ovplyvnenej najmä manierizmom. Jeho autorstvo je doložené v prípade reliéfnej výzdoby Ebnerovho domu na Námestí č. 22 v Banskej Bystrici. V Banskej Bystrici sa predpokladá aj jeho autorstvo pri náhrobníku J. Frisowitza (1620, fasáda Kostola sv. Kríža), náhrobník H. Thieleho (1638, fasáda Kostola Nanebovzatia Panny Márie, tzv. farský). K jeho prácam niektorí bádatelia zaraďujú aj krsteľnicu z Kostola sv. Kríža v Banskej Bystrici (1652).
Pietro da Cortona
Pietro da Cortona, (vlastným menom Pietro Berrettini) (* 1. november 1596, Cortona, Taliansko – † 16. máj 1669, Rím) bol významný taliansky maliar a architekt vrcholného baroka. Preslávil sa maľbami fresiek, ktoré mu poskytovali široké pole pôsobnosti, ale bol taktiež výborným architektom, ktorý vytvoril v Taliansku majstrovské diela.
Biografia
thumb|left|Únos Sabiniek Narodil sa v umeleckej rodine (napr. jeho strýko Filippo Berrettini) v Cortone. Najprv študoval u Andrea Commodiho vo Florencii, ale už čoskoro odišiel do Ríma (1612), kde pôsobil v štúdiu Baccia Ciarpiho. V Ríme bol podporovaný mnohými prominentnými patrónmi. V rokoch 1624 – 1626 získal viacero dôležitých objednávok na freskovú výzdobu v novom kostole Santa Bibiana, ktorého autorom bol Gian Lorenzo Bernini.
V roku 1626 dostal objednávku na namaľovanie troch malieb na plátno – Ukrižovanie Polyxeny, Bakchovo víťazstvo a Únos Sabiniek. Časom sa vypracoval na jedného z najlepších umelcov svojej generácie a bol zvolený za riaditeľa Akadémie St. Luke v Ríme v rokoch 1634 – 1638. Napriek tomu, že väčšinu života strávil ako maliar fresiek, v posledných rokoch sa venoval viac architektúre. Okrem toho učil alebo zamestnával mnoho významných umelcov, ktorý rozšírili jeho štýl.
Gene Hackman
Gene Hackman (rodné meno Eugene Alden Hackman ; * 30. január 1930, San Bernardino, Kalifornia, USA) je bývalý americký herec a spisovateľ. V súčasnosti je na dôchodku.
Počas svojej kariéry, ktorá trvala viac ako 60 rokov, Gene Hackman dostal dve Ceny Akadémie, dvakrát získal cenu Britskej akadémie filmového a televízneho umenia (BAFTA Awards), má štyri Zlaté glóbusy, je držiteľom Ceny Združenia filmových a televíznych hercov a Strieborného medveďa za najlepšieho herca.
Medzi Hackmanovými dvoma Cenami Akadémie je jedna pre Najlepšieho herca, za jeho postavu Jimmy „Pepek“ Doyle v uznávanom trileri Williama Friedkina Francúzska spojka (1971), druhého Oscara má ako herec vo vedľajšej úlohe za postavu Little Bill Daggetta vo westerne Clinta Eastwooda, Nezmieriteľní (1992). Gene Hackman bol na Oscarov nominovaný aj za úlohy vo filmoch Bonnie a Clyde (1967), Nikdy som nespieval svojmu otcovi (1970) a Mississippi v plameňoch (1988).
Hackman sa preslávil aj stvárnením postavy Lexa Luthora vo filme Superman (1978), ako aj v jeho pokračovaniach: Superman II (1980) a Superman IV: The Quest for Peace (1987). Hral aj vo filme Dobrodružstvo Poseidona (1972), v trileri Rozhovor (1974), Červení (1981), Hráči z Indiany (1986), Bez východiska (1987), Chyťte ho! (1995), Karmínový príliv (1995), Vtáčia klietka (1996), Absolútna moc (1997) a Taká zvláštna rodinka (2001).
Eukaryotická bunka
Animal Cell.svg:'''
1. Jadierko
2. Jadro
3. Ribozóm (malé bodky)
4. Vezikula
6. Golgiho aparát
7. Cytoskelet
8. Hladké endoplazmatické retikulum
9. Mitochondria
10. Vakuola
11. Cytosól (spolu s ostatnými organelami tvorí cytoplazmu)
12. Lyzozóm
13. Centrozóm spolu s centriolami
14. Cytoplazmatická membrána ]] thumb|300px|Stavba [[rastlinná bunka|rastlinnej bunky Na rozdiel od živočíšnej bunky obsahuje aj bunkovú stenu a plastidy.]]
Eukaryotická bunka alebo eukaryontná bunka je základná stavebná a funkčná jednotka eukaryotických organizmov. Je to typ bunky, ktorej hlavná genetická informácia je uložená v bunkovom jadre izolovanom od okolitého prostredia (cytoplazmy) fosfolipidovou membránou.
Všetky mnohobunkové organizmy v širšom zmysle sú tvorené eukaryotickými bunkami. Sú zložitejšie štruktúrované a spravidla aj väčšie ako prokaryotické bunky. Eukaryotická bunka vznikla v procese eukaryogenézy približne pred 2 – 1,3 miliardami rokov.
Genetický materiál v podobe DNA majú eukaryoty uložený v jadre, poprípade v niekoľkých jadrách (u nálevníkov) a v semiautonómnych organelách, ako sú mitochondrie a plastidy (vzácne tiež inde, napr. v nukleomorfe, zvyšku jadra po endosymbiontovi). Táto DNA sa následne, podobne ako u ostatných domén organizmov, prepisuje do RNA a tá potom slúži buď na syntézu proteínov (mRNA), alebo má určitú katalytickú funkciu ako taká (rRNA, tRNA a podobne).
Veľkosť
Bunky eukaryotov majú priemerne desaťkrát väčšie (lineárne) rozmery než bunky prokaryotických organizmov, hoci toto pravidlo platí len zhruba. Väčšina eukaryotických buniek vrátane napr. telesných buniek človeka je však stále príliš malá na to, aby sa dala pozorovať voľným okom, čiže bez optických prístrojov ako napríklad mikroskop. Najmenšie eukaryotické bunky má zelená riasa Ostreococcus tauri, a to približne jeden μm, tzn. sú menšie ako napr. bunka baktérie Escherichia coli. Napriek tomu poznáme aj mnohé obrovské eukaryotické bunky. Značné rozmery dosahujú hlavne niektoré mnohojadrové bunky vo vnútri tiel veľkých živočíchov (ako napr. niektoré nervové bunky), ktoré sú však neschopné samostatnej existencie. Taktiež žĺtok vo vajciach pštrosa či vyhynulého vtáka Aepyornis dosahuje obrovské rozmery, hoci pred oplodnením predstavuje tiež len jedinú bunku. Pokiaľ sa však zameriame na najväčšiu bunku schopnú samostatnej existencie, existujú aj mimoriadne veľké jednobunkové organizmy. Veľmi veľká (až jeden meter) je jednobunková zelená riasa rodu Caulerpa. Mnohojadrové plazmódiá prvokov, ako je Physarum polycephalum, môžu tiež dosahovať veľkosť niekoľko metrov – boli zaznamenané jedince vo vnútri tiel veľkých živočíchov s plochou.
Stavba bunky
Bunky eukaryotov sú veľmi odlišné od prokaryotickej bunky nielen v otázke veľkosti, ale vykazujú značné rozdiely aj po štruktúrnej stránke. Na rozdiel od prokaryotov sú komplexnejšie a tzv. kompartmentalizované, teda rozdelené na jednotlivé kompartmenty („oddelenia“). Obsahujú napríklad pravé jadro obklopené dvojitou membránou, ktorá oddeľuje DNA od okolitých častí bunky. Ďalším výrazným znakom je endomembránový systém, čiže skupina organel taktiež obalených membránou. K týmto patrí hlavne endoplazmatické retikulum, Golgiho aparát, lyzozómy či mitochondrie, prípadne funkčné deriváty mitochondrií (hydrogenozómy, mitozómy).
Jadro
thumb|[[Jadro bunky|Jadro (modrá farba) nádorových buniek typu HeLa. Jadro bunky vľavo sa nachádza v stave delenia (mitózy)]]
Jadro bunky je miestom, kde sa syntetizuje väčšina nukleových kyselín. Prebieha tu vo veľkom meradle syntéza kyseliny deoxyribonukleovej – DNA (ktorá v interfáze jadro neopúšťa) a kyseliny ribonukleovej – RNA, ktorá sa dostáva z jadra von cez otvory v jeho membráne – jadrové póry. V menšom meradle dochádza k syntéze DNA a RNA aj v ďalších organelách, ktorých spoločným znakom však je, že sú od cytoplazmy odelené membránou. Membrána jadra je dvojitá. Z vnútornej strany ju spevňuje sieť vlákien nazývaných jadrová lamina. Jadrové póry sú zložité štruktúry, ktoré umožňujú v oboch smeroch presun len vybraným molekulám.
Genetika
V jadre tvorí DNA a niektoré proteíny (napr. históny) tzv. chromatín, ktorého jednotlivé oddelené časti sa nazývajú chromozómy. Stáčaním (špiralizáciou) a rozpletaním (dešpiralizáciou) chromatínu sa značne mení ich veľkosť. Na rozdiel od prokaryotov, ktoré majú spravidla len jeden chromozóm, eukaryoty mávajú väčší počet, až desiatky chromozómov. Ďalší rozdiel medzi eukaryotmi a prokaryotmi v ich DNA je ten, že hoci eukaryoty majú molekulu DNA mnohonásobne dlhšiu, jej drvivá väčšina nekóduje nijaký gén a označuje sa preto ako nekódujúca DNA. Medzi nekódujúcu DNA patria začiatky a konce chromozómov, tzv. teloméry, veľká časť sekvencií pred telomérami, dlhé (LINE z angl. long interspersed nuclear element) a krátke (SINE z angl. short interspersed nuclear element) opakujúce sa sekvencie. Predpokladá sa, že opakujúce sa sekvencie sú záznamom o vývoji genómu v priebehu predchádzajúcich miliónov rokov evolúcie. Iné opakujúce sa sekvencie možno slúžia pri vzniku nových génov.
DNA eukaryotov pevne naviazaná na históny nie je v tomto stave schopná transkribovať sa do RNA. Aby mohla nastať transkripcia, štruktúra chromatínu sa musí dočasne zmeniť. Gény eukaryotov sú preto pod tzv. pozitívnou kontrolou, musí sa vyvinúť aktivita, aby sa prejavovali (opakom je negatívna kontrola u prokaryotov, pri ktorej by sa gény exprimovali samovoľne a preto v tom treba génom, ktorých prejavy nie sú práve potrebné, brániť). Expresia génov u eukaryotov sa od expresie génov prokaryotov ďalej líši zložitými posttranskripčnými úpravami, ktoré musí absolvovať budúca mediátorová RNA predtým, ako sa začne jej translácia (u prokaryotov je naopak možné začať transláciu dokonca už počas transkripcie).
center|600px|thumb|Zložitá štruktúra chromatínu ukazuje mnohonásobné zvinutie vlákna DNA v chromozómoch eukaryotov
Ribozómy
Nemenej dôležitou súčasťou bunky sú ribozómy, u eukaryotov tzv. 80S (toto číslo udáva čas, za ktorý prebehne sedimentácia ribozomálnej makromolekuly pri jej ultracentrifugácii). Ribozómy sú spoločným znakom s prokaryotickými bunkami, ale ribozómy prokaryotov sú menšie a ľahšie (tzv. 70 S). Ribozómy majú nezastupiteľnú úlohu pri proteosyntéze (tvorbe bielkovín), pretože dokážu podľa informácie prepísanej do mediátorovej ribonukleovej kyseliny (mRNA) vytvoriť za pomoci transferovej nukleovej kyseliny (tRNA) proteín. Ribozómy sa skladajú z veľkej a malej podjednotky, ktoré sú spojené do ribozómu len keď práve syntetizujú proteín.
Plastidy
left|thumb|Dobre viditeľné chloroplasty v bunkách machu [[Plagiomnium affine]] Plastidy sú semiautonómne organely, v ktorých prebieha fotosyntéza a niektoré ďalšie pochody. Fotosynteticky aktívne plastidy sú iba zelené chloroplasty. Vyskytujú sa u rastlín a mnohých protíst. Vznikli pravdepodobne v evolučnej histórii až určitú dobu po vzniku samotnej eukaryotickej bunky a samotnej eukaryogézie sa neúčastnili. Napriek tomu sú však ďalším dokladom endosymbiotickej teórie. Na rozdiel od mitochondrií sa plastidy vyvinuli u niekoľkých, často nepríbuzných skupín eukaryotov. Tzv. primárne plastidy však pochádzajú zo siníc a vznikli pravdepodobne len raz, a to u rastlín, ktoré v širšom poňatí zahŕňajú nielen zelené rastliny (Viridiplantae), ale aj červené riasy (Rhodophyta) a glaukofyty (Glaucophyta). Plastidy u iných druhov fotosyntetizujúcich eukaryotov vznikli predovšetkým sekundárnou endosymbiózou, teda pohltením jednej zo skupin rastlín. Pohltením červených rias vznikli plastidy (niekedy kvôli svojmu pôvodu nazývané rhodoplasty) napr. u rôznych chromíst a rozsievok (Dinoflagellata), pohltením zelenej riasy vznikli plastidy u Chlorarachniophyta, niektorých červenoočiek (Euglenozoa) a jednej panciernatky.
Mitochondrie
Mitochondrie sú organely slúžiace prevažne na získavanie energie pre bunku tzv. bunkovým dýchaním (aeróbnou oxidáciou). Majú vlastnú genetickú informáciu. Zo živočíšnych eukaryotických buniek chýbajú iba u extrémne špecializovaných parazitov, napr. Haemosporidia a Microspora. U Pelomyxozoa ich funkciu vykonávajú symbiotické baktérie. Na povrchu sú mitochondrie obalené dvojitou membránou. Vonkajší list tejto membrány je hladký, vnútorný list vbieha vo forme úzkych záhybov do mitochondrie a vytvára priehradky – kristy, ktoré zväčšujú vnútorný povrch mitochondrií.
Cytoskelet
Ako cytoskelet sa označuje systém filamentov a proteínových vlákien, ktorý plní podobnú funkciu ako sklelet (kostra) v telách stavovcov – zabezpečuje jej oporu. Zároveň má veľký význam pri bunkovom delení (deliace vretienko) a transporte látok. Cytoskelet je tvorený predovšetkým aktínom a tubulínom.
Syntéza proteínov
Proces syntézy proteínov v eukaryotických bunkách sa v mnohých znakoch veľmi odlišuje od syntézy proteínov u prokaryotov. Genetickú informáciu u prokaryotov prepisuje do podoby ribonukleovej kyseliny (RNA) len jeden druh RNA-polymerázy, avšak v eukaryotoch sa tieto polymerázy vyskytujú hneď tri (označené rímskymi číslicami I, II a III). U prokaryotov môže prebiehať translácia (preklad informácie vo forme DNA do primárnej štruktúry peptidového reťazca) ešte pred skončením transkripcie, u eukaryotov takéto niečo nie je možné. Dôvodom je jednak fyzická bariéra, ktorú predstavuje jadrová membrána oddeľujúca DNA od ribozómov – miest proteínsyntézy, jednak novovytvorená eukaryotická RNA podlieha tzv. procesom zretia, ktorými sa z nej postupne stáva mediátorová RNA schopná prejsť do cytoplazmy bunky a zahájiť syntézu proteínu. Zretie zahŕńa zostrih, oddelenie nekódujúcich sekvencií nazývaných intróny.
Kónkánčina
Kónkánčina môže byť:
Ferrette (obec)
Ferrette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miroslav Michalek
Miroslav Michalek (* 30. jún 1965, Zvolen) je bývalý slovenský hokejový brankár.
Klubový hokej
Odohral niekoľko sezón v Slovane Bratislava, väčšinu kariéry pôsobil v HKm Zvolen
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odchytal 12 zápasov. Reprezentoval na ZOH 1994 v Lillehammeri.
Súčasné pôsobenie
Po ukončení aktívnej kariéry pôsobí ako hráčsky agent. Od 1. júla 2009 bol prezidentom klubu HKm Zvolen. V januári 2012 požiadal o uvoľnenie z tejto funkcie.
Zero Insertion Force
right|thumb|ZIF socket, páčka ovládania zdvihnutá, po založení obvodu sa páka sklopí, čím je obvod vtiahnutý do kontaktného poľa
Zero Insertion Force alebo ZIF alebo ZIF socket (angl. nulová vkladacia sila) je technológia odblokovania konektora pre integrované obvody, procesory, káble a pod. umožňujúca vloženie súčiastky do pätice (konektora) bez použitia sily.