cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clark v. Community for Creative Non-Violence
Clark v. Comunity for Creative Non-Violence (468 U.S. 288, 1984) je spor pred Najvyšším súdom USA v otázke slobody prejavu.
Opis sporu
Začiatkom zimy 1982 združenie Comunity for Creative Non-Violence podporujúce a presadzujúce zvýšenie verejných financií pre ľudí bez domova plánovalo v národnom parku Lafayette Park v hlavnom meste Washington (D.C.) zriadiť týždňový stanový tábor, aby upozornilo na problém bezdomovcov. Uvedená iniciatíva však bola zakázaná správou parku z dôvodu všeobecného zákazu stanovania v národných parkoch. Organizácia sa obrátila na súd a namietala porušenie slobody prejavu. Federal Distric Court rozhodol, že zákaz stanovania v národných parkoch je všeobecne záväzný a platí pre všetkých občanov bez rozdielu ich úmyslu. Odvolací súd však toto rozhodnutie zmenil a dal za pravdu združeniu. Najvyšší súd však v spore zrušil judikát odvolacieho súdu a potvrdil rozhodnutie Federal Distric Court a zároveň vyhlásil, že postup správy parku nebol v rozpore s Ústavou.
Villorceau
Villorceau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Doxografia
Doxografia (z gr. DOXA = mienka, názor a GRAFÓ = píšem) je opis, komentovanie mienok, názorov filozofov neskoršími autormi - doxografmi.
Komentár neskorších autorov k učeniu toho ktorého filozofa, ktorý je vo vydaniach spravidla označený písmenom A, sa nazýva doxografická správa.
Najdôležitejším doxografickým dielom boli Theofrastove FYSIKÓN DOXAI (Učenia prírodných filozofov), kde Teofrastos sytematicky usporiadal názory predstaviteľov prírodnej filozofie od Tálesa po Platóna a pri každom poznamenal, čo z jeho učenia považuje za správne a čo za chybné. Za zvyšok tohto diela sa považuje pojednanie o zmyslovom vnímaní. Výťahy z tohto diela z neskorohelenistickej doby (napr. Aetios) sú dodnes hlavným prameňom pre poznanie predsokratovských filozofov. Teofrastos napísal ešte niekoľko monografií. Dôležitým je aj Eudemos. Neskorší doxografovia na nich nadväzovali, napr. Poseidónios.
Žilina (Nový Jičín)
Žilina (kataster Žilina u Nového Jičína, ) je jednou z miestnych častí Nového Jičína. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1399.
História
thumb|left|Katastrálne územie Nového Jičína Obec pôvodne patrila Štramberskému panstvu, v období od roku 1437 do roku 1558 potom panstvu Starojičínskému, nakoniec však pripadla Novému Jičínu. Až do 16. storočia bola dedina čisto česká, časom sa však z nej stávala dedina nemecká (v roku 1938, dôsledkom Mníchovskej dohody bola pripojená k Nemecku). Nemeckou dedinou zostala Žilina až do konca 2. svetovej vojny, kedy 6. mája 1945 bola oslobodená Červenou armádou. 1. januára 1966 bola Žilina pripojená k Novému Jičínu.
Mnohobunkový organizmus
thumb|[[Medzibunková hmota (extracelulárna matrix) slúžiaca na vzájomnú komunikáciu medzi bunkami mnohobunkového organizmu]] thumb|[[Trichoplax adherens, jeden z najjednoduchších mnohobunkových živočíchov]] Mnohobunkový organizmus je živý organizmus, ktorý sa skladá z viacerých, navzájom spolupracujúcich buniek. Tieto bunky spravidla nie sú všetky rovnaké, špecializujú sa na určité funkcie, a tak dávajú vznik tkanivám alebo pletivám, z ktorých sa vytvárajú orgány a orgánové sústavy.
Mnohobunkové organizmy a jednobunkové organizmy s jadrom (eukaryotické), po starom nazývané prvoky, majú veľmi podobnú stavbu buniek. Preto sa predpokladá, že mnohobunkovce sa vyvinuli z nich a to konkrétne z nálevníkov. Niektoré kmene nálevníkov javia príbuzenské vzťahy k rôznym skupinám mnohobunkových organizmov, napríklad Mycetozoea k hubám alebo Phytomastigophorea k stielkatým rastlinám. Mnohobunkové organizmy pravdepodobne vznikli z koloniálnych prvokov. Príkladom prechodu medzi jednobunkovým a mnohobunkovým organizmom je napríklad rod váľač (Volvox). Stavebná mnohorodosť na začiatku vývoja mnohobunkovcov naznačuje, že mnohobunkové organizmy majú viacerých predkov a mnohobunkovosť teda vznikla v prírode viackrát a nezávisle od seba.
Za mnohobunkové organizmy sa všeobecne považujú len organizmy zložené z buniek s jadrom, čiže eukaryoty. Napriek tomu aj niektoré prokaryoty nesú znaky vzájomnej komunikácie, spolupráce či diferenciácie. Napríklad v kolóniách siníc sa tvoria špecializované bunky na fixovanie vzdušného dusíka, bunky streptokokov zase dokážu vzájomne komunikovať.
Pri pohlavnom rozmnožovaní sa mnohobunkový organizmus vyvíja z pôvodnej jedinej bunky – zygoty, čo je oplodnené vajíčko. Vajíčko sa ďalej delí (brázduje) a vzniká embryo. Postupne dochádza k špecializácii buniek. Na rozdiel od jednobunkových organizmov tvorbu pohlavných buniek u mnohobunkovcov nedokáže zabezpečovať každá telová bunka jedinca, ale len špecializované (generatívne) bunky. Taktiež výživu okrem najprimitívnejších mnohobunkovcov zabezpečujú len bunky špecializovaného tkaniva či pletiva (napríklad tráviaceho epitelu u živočíchov alebo asimilačného pletiva u rastlín). Preto väčšina (vyspelejších) mnohobunkových organizmov nedokáže ani na obmedzený čas fungovať samostatne, rozložená na jednotlivé bunky. Bunky spolu dokážu komunikovať prostredníctvom bunkových spojov.
Expresia génov
Na rozdiel od jednobunkových organizmov, kde expresia génov slúži najmä na prispôsobenie sa meniacim podmienkam prostredia, u mnohobunkovcov slúži expresia (výber génov, podľa ktorých sa budú momentálne syntetizovať bielkoviny) na diferenciáciu tkanív a pletív. V súvislosti s odlišným účelom génovej expresie sa mechanizmy enzýmovej indukcie a represie veľmi rozšírené v jednobunkových organizmoch uplatňujú v mnohobunkových organizmoch iba málo. Drvivá väčšina buniek mnohobunkového organizmu má rovnakú alebo takmer rovnakú genetickú výbavu ako zygota, z ktorej postupným delením vznikla. Mnohobunkové organizmy však tvorí väčšinou množstvo tvarovo a funkčne odlišných buniek, napríklad tkanivá človeka tvorí približne 200 typov buniek, ktoré majú ďalšie podtypy.
Syntéza niektorých bielkovín je pre všetky bunky spoločná. Ide o bielkoviny zabezpečujúce základné životné funkcie bunky, napríklad glykolýzu, oxidatívnu fosforyláciu, tvorbu ribozómov a iné. Gény, ktoré kódujú tieto bielkoviny, sa označujú ako prevádzkové gény. Okrem nich však existujú ešte aj gény produkujúce špecifické bielkoviny napríklad hemoglobín. Tieto gény, ktoré nevyužívajú všetky typy buniek, len bunky špeciálne na to prispôsobené, sa nazývajú špecifické gény.
Keďže DNA eukaryotov je nadviazaná na históny a iné bielkoviny, tvorí kompaktné chromatínové vlákno, ktoré v základnom stave nie je možné transkribovať. Musí dôjsť k modifikácii histónov alebo samotnej DNA, aby sa umožnila transkripcia. Gény sú preto pod tzv. pozitívnou kontrolou – musí sa objaviť faktor, ktorý transkripciu umožní (transkripčný faktor).
Medzibunková komunikácia
Pre efektívnu spoluprácu musia bunky v mnohobunkovom organizme spolu vedieť komunikovať. Komunikácia je základom odlišnej expresie génov v jednotlivých bunkách a tým aj ich diferenciácie. Existuje množstvo rozličných spôsobov, akými si bunky vymieňajú informácie. Bunka nie je schopná zachytiť každý z množstva signálov, ktoré ju neustále obklopujú. Reaguje len na tie, na ktorých príjem je prispôsobená. Poruchy v príjme signálov spôsobené napríklad mutáciou patričného génu vedú k závažným ochoreniam až k smrti organizmu.
Signálne molekuly, či sú už prinesené z väčšej alebo menšej diaľky, sa musia nadviazať na receptor cieľovej bunky. Podľa toho, či chemické vlastnosti dovoľujú signálnej molekule prechádzať cez cytoplazmatickú membránu alebo nie, je receptor umiestnený v membráne bunky (pre molekuly, ktoré cez ňu neprechádzajú) alebo vnútri bunky (molekuly, ktoré prechádzajú). Látka viažúca sa na receptor sa nazýva ligand. Po nadviazaní sa na receptor spustí komplex molekula ligand-receptor signálnu dráhu, ktorá spôsobí bunkovú odpoveď. Tou môže byť zmena dejov prebiehajúcich v cytoplazme alebo zmena expresie génov. V druhom prípade trvá bunková odpoveď dlhšie.
Všeobecné usporiadanie
Mnohobunkový organizmus je hierarchicky usporiadaný: jednotlivé bunky tvoria tkanivá, tkanivá tvoria orgány, orgány tvoria orgánové systémy a orgánové systémy tvoria samotný organizmus. Každá hierarchická úroveň je kvalitatívne vyššie ako súbor jej častí.
Spojenie buniek
Aby sa mnohobunkový organizmus nerozpadol, medzi väčšinou jeho buniek musia existovať mechanické spoje. Bunky sú spojené buď priamym kontaktom, alebo prostredníctvom tzv. extracelulárnej matrix, ktorú bunky do svojho okolia vylučujú. Jedným z typov extracelulárnej matrix je napríklad bunková stena, ktorá pomáha vzájomnému spojeniu buniek rastlín a húb. Živočíchy však bunkovú stenu nemajú a sú preto pospájané rôznymi druhmi proteínov, ktoré prechádzajú ich cytoplazmatickou membránou a v cytoplazme sú ukotvené o rôzne zložky cytoskeletu.
Migrácia buniek
Pre mnohé bunky mnohobunkových organizmov je nežiaduce, aby zostali na pozíciách, na ktorých počas ontogenézy vznikli. Od miesta svojho vzniku musia putovať na novú pozíciu, kde sa definitívne usadia, alebo zostávajú celý svoj život pohyblivými (napr. leukocyty), alebo istý čas strávia na určitom mieste, no za zmenených podmienok sa musia presunúť. Ľudské bunky majú dva základné spôsoby migrácie: améboidný pohyb a migrácia mezenchymálneho typu.
Jahodná (vrch)
Jahodná je vrch v blízkosti Košíc, v Slovenskom rudohorí. Pravdepodobne sa tu nachádzajú aj ložiská zlata a smolinca, ktorý obsahuje urán. Nachádza sa tu lyžiarske stredisko.
Prístup
Cez vrch vedie Turistická značkovaná trasa číslo 0901 súčasť turistickej magistrály Cesta hrdinov SNP a medzinárodnej diaľkovej turistickej trasy E8.
Vimory
Vimory je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
S.T.A.L.K.E.R.: Call of Pripyat
Stalker: Call of Pripyat je samostatne fungujúce pokračovanie (tzn. nie je potrebná pôvodná hra) k prvému dielu počítačovej hry S.T.A.L.K.E.R.: Shadow of Chernobyl. Jedná sa o strieľačku z pohľadu prvej osoby ukrajinského štúdia GSC Game World. Call of Pripyat beží opäť na vylepšenom X-Ray engine a vylepšenom A-life systéme. Oproti predchodcom sa hra odohráva na úplne nových oblastiach, ktoré sú výrazne rozľahlejšie, čo sa prejavuje vyššou hardvérovou náročnosťou (najmä na veľkosť operačnej pamäte). Tvorcovia implementovali do hry 70 vedľajších úloh.
X-Ray 1.6 Engine
Hra beží na vylepšenom X-ray engine, ktorý nanovo podporuje DirectX 11. Call of Pripyat (platí aj pre predchádzajúce tituly) je však schopný využívať iba 2 jadra CPU.
Oblasti
Stalker: Call of Pripyat obsahuje 3 hlavné oblasti - Zaton (močiar), Jupiter (továreň Jupiter a stanicu Yanov) a Pripyat (východná časť mesta Pripjať). Medzi týmito 3 mapami možno ľubovoľne prechádzať (na rozdiel od predchádzajúcich titulov je to riešené pomocou navigátorov, ktorí vás za určitú sumu prevedú na inú mapu). Ďalej obsahuje 2 menšie samostatné oblasti - podzemný priechod z Jupitera do Pripyati a podzemné laboratórium X8, do ktorých hráča zavedie príbeh.
Frakcie
V hre je niekoľko základných frakcií: stalkeri, banditi, Sloboda, Povinnosť, Monolit, Armáda, vedci, žoldnieri.
V Zatone sú Stalkeri, ktorí sú vo vojne s Banditami; spoločne obývajú vrak lode Skadovsk. V okolí továrne Jupiter bojujú Stalkeri vs. Banditi a Povinnosť vs. Sloboda; títo sídlia v staničnej budove Yanov. Tá je neutrálnym územím podobne ako Skadovsk v Zatone. V Pripjati sa potom nachádza Armáda, ktorá je v konflikte s členmi monolitu. Hráč je na strane nezávislých Stalkerov a Armády, nemôže sa pridať k Povinnosti alebo Slobode, v tomto dieli možno iba pomôcť vybranej frakcií.
Freeplay
Po splnení poslednej misie sa hráč môže rozhodnúť či nasadne do evakuačného vrtuľníka alebo po výzve na odchod zvolí odpoveď Nie a hra pokračuje v tzv. Freeplay móde ďalej. Hráč potom má možnosť splniť niektoré vedľajšie misie, ktoré ešte nedokončil, získať niektoré ocenenia alebo sa len voľne túlať Zónou. Hru môže kedykoľvek ukončiť u ľubovoľného sprievodcu zvolením možnosti "Chcem opustiť zónu."
Konce
Ku koncu hry sa dá dostať mnohými spôsobmi a záverov (koncov) hry je veľa. Záleží napríklad na tom, či sa hráč pridá k Slobode či Povinnosti, či pomôže banditom alebo Fúzačovi (barman zo Skadovska), či nájde Oázu, atď...
Artefakty
Vo všetkých 3 hlavných oblastiach sa vyskytujú tzv. anomálie, čo sú miesta s priemerom cca 10-25 metrov, kde sa formujú artefakty. Tie možno pomocou detektorov nájsť a zobrať. Tieto artefakty môže hráč predať obchodníkovi alebo si ich nechať a využívať ich. Existujú 4 základné druhy anomálií: žiarové, chemické, elektrické a gravitačné. V hre sú 4 typy detektorov: Základný detektor Echo (ukazuje len vzdialenosť), pokročilý detektor Medveď (ukazuje smer), profesionálny detektor Veles (ukazuje presnú polohu artefaktu) a detektor Svarog (vylepšený Veles, ktorý navyše ukazuje anomálne častice).
Bimont
Bimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beskydy
right|thumb|Západné Tatry z poľských Beskýd
Brdy
náhľad|Lesy pod vrchom Tok náhľad|Pohľad na [[Praha (Brdy)|Prahu s meteorologickým radarom na vrchole z Třemšína]] náhľad|Výhľad z [[Plešivec (Brdy)|Plešivca]] Brdy je členitá vrchovina v Čechách a geomorfologickým podcelkom širšieho celku Brdská vrchovina, ktorý celý (spolu s Hřebeny a Příbramskou pahorkatinou) sa taktiež nazýva Brdy. V užšom význame sa za Brdy označujú iba Střední Brdy a Jižní Brdy. Najvyšším bodom je Tok s výškou Priemerná výška pohoria je
Vrcholy
Významnými vrcholmi pohoria sú aj Třemošná, Brda a Plešivec.
Březnice (okres Příbram)
Březnice je mesto v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 609 obyvateľov, z toho 1 764 mužov a 1 845 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,4 roka (muži 39,4 roka, ženy 43,3 roka).
Time, Inc. v. Hill
Time, Inc. v. Hill  (385, U.S. 374, 1967) bol spor pred Najvyšším súdom USA v otázke konfliktu medzi slobodou prejavu a právom na súkromie.
Opis sporu
V roku 1952 sa James Hill, jeho žena a ich päť detí stali rukojemníkmi troch väzňov na úteku. Po devätnástich hodinách boli oslobodení bez zranení, dvaja utečenci neskôr zahynuli pri prestrelke s políciou. Román vychádzajúci z tohoto príbehu bol publikovaný v roku 1953 a stal sa námetom pre divadelnú hru hranú na Broadway v roku 1955. Časopis Life Magazine uverejnil článok, v ktorom boli fotografie hercov v dome, v ktorom Hillovci žili počas incidentu. Rodina zažalovala časopis za porušenie práva na ochranu súkromia a vysúdila od vydavateľa sumu 30 000 USD. Vydavateľ namietal porušenie prvého dodatku. Najvyšší súd pomerom hlasov 6:3 rozhodol, že Ústava chráni uverejňovanie diel, ktoré vychádzajú síce zo skutočnej udalosti, ale vo svojej podstate sú dramatizáciou a fikciou. Podmienkou však je, že musia byť zmenené všetky mená.
Juan Pablo Brzezicki
Juan Pablo Brzezicki (* 12. apríl 1982, Buenos Aires, Argentína) je súčasný argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP vo štvorhre.
Doxológia
''Skrze Krista, s Kristom a v Kristovi, máš ty, Bože, Otče Všemohúci v jednote s Duchom Svätým všetku úctu a slávu po všetky veky vekov. Amen.''
Ceny WTA
Ceny WTA sa udeľujú tenistkám Ženskou tenisovou asociáciou (WTA) za najlepšie výsledky v konkrétnej sezóne.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chmiňany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chmiňany v okrese Prešov.
Dopisovateľ (bulletin)
Dopisovateľ : bulletin pre dopisovateľov tlače, rozhlasu s televízie na Slovensku bol bulletin vydávaný Slovenským zväzom novinárov, územnou organizáciou Československého zväzu novinárov, a Slovenským úradom pre tlač a informácie ako pomôcka pre dopisovateľov, ktorí boli členmi dopisovateľských aktívov redakcií. Vychádzal v rokoch 19751980 v periodicite dvakrát ročne, pričom počet strán činil 7080 a náklad bol 6 000 (údaj k roku 1978).
Objímka Canon FD
Objímka Canon FD je fyzický štandard na prepojenie objektívu fotoaparátu s telom zrkadlovky. Štandard bol vyvinutý firmou Canon z Japonska a bol uvedený v marci 1971 spolu s fotoaparátom Canon F-1. Bola to hlavná objímka pre Canon zrkadlovky až do roku 1987, keď boli uvedené fotoaparáty z rady Canon EOS. Posledný fotoaparát využívajúci systém FD bol Canon T60 z roku 1990. Objímka FD nahradila predchadzajúcu objímku FL.
Nie je dohodnutý žiadny jednoznačný význam pre označenie 'FD', ani Canon sa nikdy nevyjadril čo to znamená.
Super Spectra Coating
V roku 1973, dva roky po uvedení objímky FD začal Canon používať Super Spectra Coating (SSC) na svojich objektívoch, ktoré označoval ako "SSC".
V roku 1976 bola uvedená "New FD" (nová FD) objímka a SSC sa stalo štandardom a toto označenie z objektívov bolo odstranené.
Objímka FD
thumb|Zadná strana Canon New FD objektívu.
Rýchlostná cesta S86 (Poľsko)
Rýchlostná cesta S86 je rýchlostná cesta v Poľsku, ktorá spája mestá Sosnowiec a Katovice. Vybudovaná bola v rokoch 1978 až 1986.
Ebrietas
Ebrietas je opilosť, opojenie.
Stretava
Stretava je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Čótfa
Čótfa (staršie: Csotfa ) je administratívne časť obce Dunajská Streda, na severnom okraji katastrálneho územia Malé Blahovo. Geograficky sa nachádza len asi tri kilometre na severozápad od obce Jahodná.
Je to osada v intenzívne využívanej poľnohospodárskej oblasti Žitného ostrova, v geomorfologickej časti Pôtonská mokraď, na brehu Malého Dunaja pri Klátovskom ramene. Je tu postavené roľnícke družstvo. Má pravidelné autobusové spojenie.
Jehuda ben Jicchak Abravanel
Jehuda ben Jicchak Abravanel (hebr. יהודה בן יצחק אברבנאל) alebo Abrabanel, známejší pod latinským menom Leo Hebræus alebo jeho ekvivalentmi Leone Ebreo v taliančine, León Hebreo v španielčine a Leão Hebreu v portugalčine (* okolo 1460, Lisabon – † okolo 1520, Benátky), bol židovský lekár, básnik a novoplatónsky renesančný filozof.
Bol najstarším synom filozofa, štátnika a teológa Jicchaka Abravanela (* 1437– † 1508).
Jeho dielo malo veľký vplyv na filozofov 17. storočia, predovšetkým na Giordana Bruna a Barucha Spinozu.
Správa železnic
náhľad|Logo Správa železnic, státní organizace (do roku 2019 Správa železniční dopravní cesty, státní organizace, skrátene SŽDC) je štátny podnik spravujúci železničnú infraštruktúru v Česku. Podnik vlastní štát.
Správa železnic je vlastníkom a prevádzkovateľom dráhy, zabezpečuje prevádzkovanie, rozvoj a modernizáciu železničnej dopravnej cesty a organizuje dopravu na celoštátnych a regionálnych tratiach. Organizácia bola založená 1. januára 2003 ako právny nástupca Českých drah, štátnej organizácie. Súčasně vznikol aj druhý právný nástupca, České dráhy, akciová spoločnosť.
Do 30. júna 2008 si SŽDC objednávala prevádzkovanie tratí u ďalších spoločností. Toto spočívalo hlavne na technicko-prevádzkovej obsluhe a riadení dopravy. Prevádzkovateľom väčšiny tratí boli České dráhy, niektoré regionálne trate prevádzkovali Viamont, OKD, Doprava a Klub přátel lokálky. České dráhy navyše zabezpečovali údržbu tratí.
Od 1. júla 2008 boli niektoré činnosti (údržba tratí, vydávanie cestovného poriadku) presunuté na SŽDC. Týmto krokom sa posilnili konkurenčné podmienky pre ostatných dopravcov. Od tohto dátumu sa SŽDC oficiálne stala prevádzkovateľom dráhy.
Blairville
Blairville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štátna pečať Slovenskej republiky
alt=Štátna pečať Slovenskej republiky|thumb|Štátna pečať Slovenskej republiky alt=Štátna pečať Slovenskej republiky (1939–1945)|thumb|Štátna pečať Slovenskej republiky (1939–1945) Štátna pečať Slovenskej republiky je podľa zákona NR SR č. 63/1993 Z. z. o štátnych symboloch Slovenskej republiky a ich používaní v znení neskorších predpisov oficiálny štátny symbol Slovenskej republiky.
Malé Čierne pleso
Malé Čierne pleso je pleso vo Vysokých Tatrách. Leží severozápadne od Čierneho plesa kežmarského neďaleko Zeleného plesa a Chaty pri Zelenom plese v Doline Zeleného plesa. Má rozlohu a je  dlhé a  široké. Maximálna hĺbka. Leží vo výške. Názov plesa vyplýva z jeho malých rozmerov a z jeho polohy v susedstve Čierneho plesa kežmarského.
Štátna pečať Slovenskej republiky
Popis a použitie
Štátna pečať SR je okrúhla s priemerom 45 mm. V strede pečate je vyobrazený štátny znak Slovenska. Farby znaku sú vyznačené heraldickým šrafovaním. V medzikruží okolo štátneho znaku je umiestnený nápis SLOVENSKÁ REPUBLIKA. V dolnej časti pečate je lipový lístok. Štátna pečať je zadefinovaná aj v článku 9 Ústavy Slovenskej republiky.
Malé Čierne pleso
Turistika
K plesu nevedie turistický chodník, ale neďaleko neho, asi 70 metrov od brehu plesa, vedie po značke Tatranská magistrála k blízkej Chate pri Zelenom plese.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|Malé Čierne pleso
Štátna pečať Slovenskej republiky
Popis a použitie
Štátna pečať sa používa na originál listiny ústavy a ústavných zákonov Slovenskej republiky, medzinárodných zmlúv, poverovacích listín diplomatických zástupcov ako a v ďalších obvyklých prípadoch, v ktorých je jej použitie obvyklé.
Pečatidlo štátnej pečate uschováva prezident Slovenskej republiky.
Vitry-aux-Loges
Vitry-aux-Loges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Loui Eriksson
Loui Eriksson (* 17. júl 1985, Göteborg, Švédsko) je švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
S hokejom začínal v roku 2000 v klube Frölunda HC. V roku 2003 bol draftovaný klubom Dallas Stars. Sezónu 2005/06 odohral za farmársky klub Dallasu, Iowa Stars. V NHL debutoval v sezóne 2006/07, v drese Dallasu. Počas šiestich sezón v Dallase nastúpil na 453 zápasov, v ktorých získal 328 bodov (138+190). Nosil dres s číslom 21.
4. júla 2013 bol súčasťou veľkej výmeny 7 hráčov medzi tímami Bostonu Bruins a Dallasom Stars.
Reprezentácia
Švédsko reprezentoval na MS 2009, 2011 a ZOH 2010.
Periboia (najáda)
Periboia (Periboia) je v gréckej mytológii manželka akarnanského kráľa Ikaria, syna spartského kráľa Periéra. Najáda Periboia sa vydala za Sparťana Ikaria, ktorého za mlada s bratom Tyndareom vyhnali zo Sparty. Ikarios sa následne usadil v Akarnanii, kde ho neskôr korunovali za kráľa. Periboia a Ikarios sa stali rodičmi synov, Thoanta, Damasippa, Imeusima, Aléta, Perilaa a dcéry Pénelopy, ktorá sa vydala za Laertovho syna Odysea. Odyseus potom dostal od rodičov Pénelopy ako svadobný dar ostrov Ithaku a stal sa tam kráľom.
Petr Rychlý
Petr Rychlý (* 9. august 1965 Praha, Česko-Slovensko) je český herec, dabingový herec, moderátor a režisér. Vyštudoval strednú ekonomickú školu v Karlových Varoch. Je jedným zo zakladateľov súčasného Divadla Na Fidlovačce. Na tejto scéne pôsobil medzi rokmi 1998 a 2012. Od septembra 2012 je členom hereckého súboru Divadla na Vinohradech.
Ako moderátor pôsobil v televíznych reláciách Ptákoviny, Natočto! a Rychlý prachy. Medzi jeho hlavné herecké role patrí postava primára Čestmíra Mázla v televíznom seriáli Ordinace v růžové zahradě. Objavil sa tiež v Četnických humoreskách. Tu stvárnil rolu kolaboranta Kugela.
Nadaboval napríklad Joeyho Tribbianiho v seriáli Priatelia, Earla v Volajú ma Earl, Hanka Moodyho zo seriálu Californication a Petra z animovanej série Griffinovci. Okrem postáv z televíznych seriálov požičal svoj hlas tiež Pauliemu, ktorý je jedným z trojice gangstrov v populárnej českej hre Mafia.
Jeho druhou manželkou je bývalá profesionálna tenistka Jana Rychlá, roz. Pospíšilová, s ktorou má syna Petra. Z predchádzajúceho manželstva s dabingovou herečkou Pavlou Rychlou má dvoch synov.
Stephen Ambrose
Stephen Ambrose (* 10. január 1936, Lovington, Illinois, USA – † 13. október 2002, Bay St. Louis, Mississippi) bol americký historik a spisovateľ, autor bestsellerov Citizen Soldiers, Band of Brothers, D-Day - June 6, 1944 a Undaunted Courage.
Život
Narodil sa v Lovingtone v štáte Illinois v rodine lekára. Po vypuknutí 2. svetovej vojny otec Dr. Ambrose vstúpil do námorníctva a jeho rodina s ním cestovala po rôznych častiach USA. Patriotická atmosféra vojnového obdobia poznačila celý Stephenov život a prácu. Na konci vojny sa usadili vo Whitewater v štáte Wisconsin.
Plánoval pokračovať v šľapajach svojho otca a preto začal študovať na University of Wisconsin–Madison, ale jeho prvý kontakt s americkou históriou natrvalo zmenil smerovanie jeho života. Našiel záľubu v objavovaní a rozprávaní príbehov amerických hrdinov.
Po získaní titulu doktora histórie sa začala jeho tridsaťročná učiteľská kariéra na University of New Orleans. Prvú knihu Halleck vydal v roku 1962. Síce sa jej predalo menej ako 1000 kusov v prvom vydaní, zaujala ale bývalého prezidenta Eisenhowera, ktorý si vybral 28 ročného profesora Ambroseho, aby napísal jeho oficiálny životopis.
Ambrose sa počas piatich rokov pravidelne stretával s Eisenhowerom na farme v Gettysburgu, štát Pensylvánia. Spolupracoval s Eisenhowerovymi priateľmi a mal neobmedzený prístup k jeho prezidentským listom. Dvojzväzkový životopis 34 prezidenta spravil zo Stephena Ambroseho jedného z popredných amerických historikov.
Ambroseho práca dosiahla vrchol popularity s jeho majstrovským opisom expedície Lewis and Clark – Undaunted Courage. Táto kniha sa dostala na vrchol rebríčka bestsellerov. K nej sa pripojila ďalšia Ambroseho práca – Citizen Soldiers – 2.svetová vojna odo dňa D po kapituláciu Nemecka pohľadom pechoty ( GI ). Kniha Lewis and Clark podnietila oživenie záujmu o históriu Missouri. Citizen Soldiers priniesol obrovský verejný záujem o 2.svetovú vojnu a Američanov, ktorý v nej bojovali. Ambrose spolupracoval ako poradca pre film Stevena Spielberga Zachráňte vojaka Ryana. Neskôr bol na základe Ambroseho knihy Band of Brothers v Spielbergovej a Hanksovej produkcii natočený rovnomenný televízny seriál.
Po odchode do dôchodku z pozície profesora histórie na University of New Orleans Ambrose zastával pozíciu čestného riaditeľa Eisenhowerovho centra a zakladateľa a prezidenta National D-Day Museum v New Orleans. Tiež prispieval do Quartely Journal of Military History a bol členom Lewis and Clark Bicentennial Council Board.
Spolu so svojou manželkou si postavili domy v Bay St.Louis v Mississippi a v Helene, štát Montana. Zomrel 13. októbra 2002 vo veku 66 rokov. Jeho posledná kniha To America: Personal Reflections of an Historian bola publikovaná v novembri 2002. Začal ju písať potom, ako mu lekári diagnostikovali rakovinu – šesť mesiacov pred jeho smrťou. Je pochovaný na Garden of Memory Cemetery v Bay St.Louis, štát Mississippi.
Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky (Smolensk)
náhľad|Pohľad na smolenskú katedrálu v zime náhľad|Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky náhľad|Ikona Matky Božej Smolenskej z roku 1912
Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky v ruskom meste Smolensk je katedrálnym chrámom Smolenskej eparchie Ruskej pravoslávnej cirkvi. Zasvätená je Zosnutiu (Nanebovzatiu) Bohorodičky. Nachádza sa v centre mesta na Chrámovom vrchu a je veľmi dobre viditeľná už zďaleka.
História
Prvý chrám bol na tomto mieste postavený kniežaťom Vladimírom Monomachom v roku 1101. Dnešný chrám bol vybudovaný na pamiatku obrancov mesta Smolensk, ktorí v roku 1611 radšej zapálili strelný prach v muničnom sklade v chráme, aby sa nedostali do zajatia poľským okupantom. Explózia chrám výrazne zničila a obrancovia zahynuli. Nový chrám sa začal budovať po pripojení mesta k Rusku. Jeho stavba však trvala pomerne dlho. Začal ho stavať v roku 1677 A. Koroľkov. V stavbe pokračoval v rokoch 1732 až 1740 A. I. Šendeľ. V plnej kráse bol dokončený až v roku 1772. Je vybudovaný v ruskom barokovom štýle.
Zaujímavosti
Chrám má tradične jednu väčšiu a štyri menšie kupoly. Pozoruhodným je jeho ikonostas s veľkou vrstvou zlata, ktorý očaril aj Napoleonových vojakov v roku 1812, keď okupovali mesto. Pochádza z 18. storočia a nesie prvky klasického staroruského štýlu, ale aj ukrajinského baroka.
V chráme sa nachádzajú aj relikvie svätca z 13. storočia Merkuria Smolenského. Veľkou ozdobou smolenskej katedrály bola ikona Smolenskej Bohorodičky, ktorá sa stratila počas nacistickej okupácie Smolenska v rokoch 1941 až 1943 a dodnes sa nenašla.
Sten
Sten môže byť:
Buková u Příbramě
Buková u Příbramě je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 307 obyvateľov, z toho 151 mužov a 156 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 39,5 roka, ženy 40,3 roka).
Austroalpínska zóna
Austroalpínske príkrovy alebo austroalpinikum je najvyššia tektonická príkrovová zóna Álp. Vystupujú na povrch hlavne vo Východných Alpách, východne od línie Bodamské jazero - Chur – Comské jazero, s výnimkou tektonických okien Veľkých Taur a Engadinu. Jedinými troskami austroalpinika v Západných Alpách sú príkrov Dent Blanche a jednotka Sesia vo Švajčiarsku. Austroalpínske príkrovy tu boli odstránené eróziou. Tieto pozostatky sa od zvyšku austroalpinika v Rakúsku líšia iným metamorfným a tektonickým postihom, prečo podľa niektorých názorov nemusia byť súčasťou austroalpinika.
Označenie austroalpinikum je odvodené od Východných Álp, kde je spomedzi ostatných alpských oblastí na povrchu najčastejšie.
Austroalpínske príkrovy sú tvorené horninami pochádzajúcimi z okraja Apulskej mikroplatne, ktoré boli nasunuté na penninikum, teda oblasť tvorenú horninami z priestoru medzi Apulskou platňou a Európskou platformou. V porovnaní s ostatnými príkrovovými zónami Álp prekonalo austroalpinikum iba slabšiu premenu, vďaka čomu je pomerne dobre rozoznateľné. Austroalpinikum je tvorené horninami severného šelfu a kontinentálneho svahu severnej časti Apulskej mikroplatne. Zahŕňa horniny kryštalinického podložia ako i blízko povrchu odlepené usadené horniny. Na tomto kryštalinickom podklade sa nachádzajú usadené a vulkanické horniny permského a druhohorného veku.
Pred vznikom Álp v spodnom a strednom terciéri, horniny austroalpinika postihla takzvaná ranoalpínska či eoalpínska deformácia v kriede, všeobecne považovaná za hlavnú fázu alpínskeho vrásnenia v alpidách. Jej pozostatkami sú pozorovateľné stopy metamorfózy v smere juh-juhovýchod a šošovky eklogitov. Ranoalpínska fáza je niekedy považovaná za jednu z prvých fáz alpínskej orogenézy v Alpách, avšak po jej skončení sa tektonické platne opätovne vzdialili a ďalšie horotvorné pohyby nasledovali až o takmer 50 miliónov rokov neskôr.
Oberostalpin
Oberostalpin je tvorený superficiálnymi príkrovmi, prevažne tvorená druhohornými usadenými horninami. Rozšírené sú tu plytkovodné vápence, najmä v severnej časti Východných Álp, kde tvoria Nördliche Kalkalpen. Oberostalpin pokračuje i do Malých Karpát, kde sa však pre jednotlivé jednotky používa karpatská terminológia. Miestami sa tu nachádzajú aj väčšie polohy dolomitov, najmä v rakúskej oblasti Salzkammergut a nemeckom regióne Allgäu. Samotný oberostalpin je zložený z viacerých príkrovových telies. Odspodu to je bajuvarikum, tirolikum, juvavikum. Bajuvarikum tvorí frankenfelsko-lunzský príkrov. Tirolikum buduje ötsherský (reisalpský, unterberský a göllský) príkrov. Juvavikum vytvára hallštattský (mürzalpský) a dachsteinský príkrov (schneeberský). Stavbu juvavika komplikuje aj fakt, že v jeho podloží boli zistené šupiny hornín meliatika. Na báze juvavika sa nachádza tzv. grauwackenzone, z východu na západ sa tiahnúci 2 km hrubý pás premenených paleozoických sedimentov (drôb), vystupujúci medzi druhohornými horninami Severných Vápencových Álp a penninikom.
Mittelostalpin
Mittelostalpin je príkrovová jednotka tvorená hlavne kryštalinikom a jeho obalovými sedimentárnymi sekvenciami.
Unterostalpin
Unterostalpin je štruktúrne najspodnejšia formácia tvorená hlavne kryštalinikom, vyskytujúca sa v leme tektonických okien. Vystupuje hlavne v Nördliche Kalkalpen, ale nachádza sa i na území Maďarska pri Šoproni. Tvorí ju wechselská jednotka a semmerinský príkrvovoý systém. Kryštalinické horniny austroalpinika prekonali pri alpínskej orogenéze premenu iba na niektorých miestach. Metamorfóza dosiahla fácie zelených bridlíc, prípadne amfibolitovú fáciu, v závislosti od hĺbky, do ktorej sa horniny dostali. Vyskytujú sa tu prvohorné svory a pararuly, intrudované granitoidmi hercýnskeho a terciérneho veku.
Pacifické hry
Pacifické hry (do roku 2007 známe ako Juhopacifické hry) je multi-športové podujatie podobné Olympijským hrám (v oveľa menšom meradle), na ktorom sa zúčastňujú výlučne športovci z krajín Južného pacifiku. Konajú sa každé štyri roky, vždy rok pred Letnou Olympiádou. Prvé Juhopacifické hry sa konali v roku 1963 v meste Suva na Fidži.
Zoznam planétok 47001 – 47250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zmiešaná štvorhra na Wimbledone 2009
Nasadenie
<li>🇧🇸 Mark Knowles / 🇩🇪 Anna-Lena Grönefeldová (Víťazi) <li>🇷🇸 Nenad Zimonjić / 🇨🇳 Jen C’ ''(2. kolo) <li>🇧🇷 André Sá / 🇯🇵 Ai Sugiyamová ''(Štvrťfinále) <li>🇦🇺 Stephen Huss / 🇪🇸 Virginia Ruanová Pascualová ''(Semifinále) <li>🇮🇳 Mahesh Bhupathi / 🇮🇳 Sania Mirzová ''(3. kolo) <li>🇧🇷 Marcelo Melo / 🇨🇳 Pcheng Šuaj ''(2. kolo) <li>🇨🇿 Lukáš Dlouhý / 🇨🇿 Iveta Benešová ''(Štvrťfinále) <li>🇩🇪 Christopher Kas / Čuang Ťia-žung (3. kolo) </ol>
Svetová hokejbalová federácia
Jedným zo zakladateľov WBDHF je aj bývalý predseda Slovenskej hokejbalovej únie Jaroslav Melišek.
V júni 2013 organizovala WBHF v Maple Leaf Gardens v Toronte svoje prvé majstrovstvá sveta. V novembri 2015 usporiadala v Engerau aréne v Bratislave prvé MS v hokejbale s 3 + 1 hráčmi.
Majstrovstvá sveta
Majstrovstvá sveta v hokejbale 3vs3 2018 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta mužov, žien a veteránov v hokejbale, ktoré organizuje Svetová hokejbalová federácia (WBHF). Konali sa v Bratislave, na Slovensku od 11.16. novembra 2018, za účasti 21 tímov. Nováčikmi turnaja boli Fínsko a Spojené kráľovstvo.
Historická tabuľka – usporiadanie
Majstrovstvá sveta alebo Európy organizovalo 7 krajín.
Neva
Neva je rieka v európskej časti Ruska, pretekajúca Petrohradom, vytekajúca z Ladožského jazera.
Rieka je dlhá 74 km, jej priemerný ročný prietok je 2 500 m3/s. Povodie rieky, vrátane povodí Ladožského a Onežského jazera, ktoré ju zásobujú vodou je asi 281 000 km². Povodie samotnej rieky je len 5 000 km². Rieka zamŕza začiatkom decembra. Ľadochod väčšinou trvá 10 – 15 dní a tvoria ho najmä kryhy z jazera. Rieka je splavná po celej dĺžke.
Priebeh toku
Mohutná rieka vyteká z Ladožského jazera a smeruje nížinatou Leningradskou oblasťou severozápadného Ruska k Petrohradu, kde ústi do Nevskej zátoky Fínskeho zálivu. Na mieste svojho ústia tvorí deltu s početnými ostrovmi. Celková rozloha delty je 46 km2. Rieka sa tu vetví na niekoľko ramien, z ktorých sú najväčšia Veľká a Malá Neva. V delte rieky stojí aj mesto Petrohrad. V dôsledku západných vetrov, ktoré do delty vháňajú morskú vodu dochádza niekedy k nárastu hladiny až o 4 m.
Cetyně (okres Příbram)
Cetyně je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 153 obyvateľov, z toho 84 mužov a 69 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,2 roka (muži 41,4 roka, ženy 47,6 roka).
Reďkovka
Reďkovka môže byť v botanike:
Youngman
Simon Smith, viac známy ako Youngman je anglický MC a spevák vydavateľstva Digital Soundboy Records anglického DJa Shy FX.
Youngman je synom Simona "Bassline" Smitha z drum and bassovej skupiny Drumsound & Bassline Smith a vyrastal a žil v meste Derby v Anglicku. Bol tiež MC pre interpretov ako Breakage, Skream, Benga, Shy FX a skupinu vydavateľstva Digital Soundboy. V roku 2008 skončil Youngman na 2. mieste v kategórii Best Breakthrough MC na udeľovaní cien Drum & Bass Awards.
Diskografia
Mark System ft. Youngman - The Hold It E.P. (Digital Soundboy Recording Co. 2011)
Tidore
Tidore je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Moluckom mori, neďaleko západného pobrežia ostrova Halmahera. Na južnom konci ostrova sa nachádza stratovulkán Kiematabu, ktorý je s výškou najvyšší vrch Maluckého súostrovia. Opačný, severný koniec ostrova tvorí kaldera Sabala. Ostrovček Maitara, nachádzajúci sa severozápadne od pobrežia, je geneticky zhodný s vulkanizmom ostrova Tidore. Vek poslednej erupcie (obidvoch) vulkanických centier nie je známy, no odhaduje sa na holocén.
Mathieu Montcourt
6. júla 2009 ho jeho priateľka našla mŕtveho v Boulogne-Billancourt. Podľa obdukcie bol príčinou smrti infarkt, lieky a drogy neboli nájdené, ako aj žiadne dôkazy násilnej smrti.
Vlajka Česka
right|thumb|Vlajka Českej republiky Vlajka Česka je vlajka štátu Česko. Od roku 1993 je identická s bývalou vlajkou Česko-Slovenska z rokov 1920 – 1992. Farby na vlajke sú biela, modrá a červená. Do roku 1992 bola vlajkou Česka tradičná bielo-červená vlajka Čiech.
Opis
right|thumb|120px|Vlajka Česka vo zvislej polohe Štátna vlajka sa skladá z horného bieleho a dolného červeného pruhu. Medzi nimi je vsunutý modrý žrďový klin do polovice dĺžky vlajky. Pomer šírky a dĺžky vlajky je 2:3.
Vznik vlajky
Od pradávna bola tradičnou vlajkou Čiech bielo-červená bikolóra. V roku 1918, po vzniku Česko-Slovenska, sa stala jeho vlajkou. Avšak rovnakú bikolóru malo aj Poľsko.
Súčasťou Česko-Slovenska bolo aj Slovensko, ktoré malo svoju vlastnú trikolóru (biela, modrá, červená). Jediný rozdiel v českej a slovenskej tradičnej vlajke bol v existencii modrej farby práve v slovenskej trikolóre. Presadil sa názor spojiť vlajky štiepené v polovici, ako to bolo v prípade Rakúsko-Uhorska. Alternatívny návrh bol vsunúť do bikolóry modrý žrďový klin v jednej tretine dĺžky vlajky. Modifikáciou tohto návrhu vznikla podoba Česko-Slovenskej vlajky s klinom polovičnej dĺžky.
Táto vlajka sa stala na vyše 80 rokov (odhliadnuc od druhej svetovej vojny) vlajkou Česko-Slovenska. Počas existencie Česko-Slovenska mala tiež každá krajina (1919/1928 – 1939) vlastnú vlajku.
Vlajkou Čiech a Moravy (v rokoch 1939 – 1945) sa stala bielo-červeno-modrá česká trikolóra.
Počas existencie Česko-Slovenska v rokoch 1990 – 1992 mala každá republika vlastnú vlajku. Vlajkou Česka sa stala bielo-červená bikolóra, teda tradičná vlajka Čiech.
V decembri 1992 sa vlajkou Česka stala vlajka bývalého Česko-Slovenska z rokov 1920 – 1992.
Kontroverznosť používania vlajky Česko-Slovenska
Počas delenia Česko-Slovenska bola prijatá pripomienka Národnej rady Slovenskej republiky, že ani Česko ani Slovensko nesmie v budúcnosti používať štátne symboly vtedajšej Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky, ani symboly, ktoré by s nimi mohli byť zameniteľné. Táto formulácia sa stala súčasťou znenia Ústavného zákona o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky, avšak Česká republika ho jednostranne nevykonala.
Argumenty v prospech používania štátneho symbolu ČSFR:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chminianska Nová Ves
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chminianska Nová Ves v okrese Prešov.
Peugeot 408
thumb|Peugeot 408 spredu thumb|Peugeot 408 zozadu
Peugeot 408 je osobný automobil nižšej strednej triedy alebo compact executive car, ktorý vyrába francúzska automobilka Peugeot od roku 2010.
Uvedený bol 25. januára 2010 na pekinskom autosalóne a predávať sa začal 8. apríla 2010 v Číne.
Galis (priezvisko)
Galis je priezvisko, vyskytujúce sa aj na Slovensku, pričom najčastejšie je v obci Mútne (okres Námestovo), Vrútkach a Sučanoch (okres Martin).
Známi nositelia
Pozri v článku Galis.
Vrigny (Loiret)
Vrigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Staré
Staré je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Občianska platforma
Občianska platforma,, skratka PO je poľská politická strana. Radí sa k centristickým a liberálnym stranám, ale vo svojom programe má aj konzervatívne body.
PO je proti legalizácii eutanázie, interrupcií, obnoveniu trestu smrti, registrovanému partnerstvu a legalizácii takzvaných mäkkých drog. Naopak presadzuje značné zmenšenie úlohy štátu v ekonomike, zavedenie rovnej dane, väčšinový volebný systém do Sejmu (dolnej komory), likvidáciu Senátu (hornej komory parlamentu), čiastočné školné na štátnych vysokých školách a finančnú spoluúčasť vo verejnom zdravotníctve a zverejnenie aktov tajných služieb komunistickej PLR.
Strana vznikla 19. januára 2001, ale zaregistrovaná bola až 5. marca 2002 pod názvom Platforma Obywatelska Rzeczypospolitej Polskiej (Občianska platforma Poľskej republiky). Pôvodne sa mala oficiálne volať Platforma Obywatelska, ale pri registrácii ich predbehol politický protivník, ktorý si dal tento názov zaregistrovať.
Podľa stanov sú orgány strany zhodné s vedením parlamentného klubu, čo je jediné riešenie tohto typu v Poľsku. Predsedom PO je Donald Tusk, ktorý v roku 2005 neúspešne kandidoval na poľského prezidenta a predsedom parlamentného klubu PO je Bogdan Zdrojewski.
Občianska platforma zvíťazila v predčasných parlamentných voľbách v októbri 2007 so ziskom 41,51 % hlasov.
Čenkov (okres Příbram)
Čenkov je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 390 obyvateľov, z toho 204 mužov a 186 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 41,1 roka, ženy 43,7 roka).
Mare (ostrov)
Mare je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Moluckom mori neďaleko pobrežia ostrova Halmahera, južne od ostrova Tidore. Ostrov má rozmery 2 ×  a pretiahnutý tvar. Predstavuje vynorený vrchol andezitového stratovulkánu, ktorého kráter sa nachádza v juhozápadnej časti ostrova. Vek poslednej erupcie nie je známy, odhaduje sa na holocén.
Bystrík Brázda
Bystrík Mária Brázda (vlastným menom Bystrík Brázda) (* 1948, Bratislava) je slovenský exilový spisovateľ žijúci v Kanade. Je synom spisovateľa Andreja Brázdu (19152008).
Blangerval-Blangermont
Blangerval-Blangermont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Xcel Energy Center
Xcel Energy Center je športová aréna v Saint Paule, v štáte Minnesota. Bola otvorená v roku 2000. Je pomenovaná podľa spoločnosti Xcel Energy, ktorá kúpila práva na názov arény. Nachádza sa v centre Saint Paulu. V roku 2008 bola miestom konania celoštátneho snemu republikánov. V roku 2004 bola športovým kanálom EPSN vyhlásená za najlepšiu športovú arénu Spojených štátov.
Počas NHL All-Star Game v roku 2004 aréna dosiahla absolútny divácky rekord s počtom 19 434 návštevníkov. Štadión je tiež miestom koncertov populárnych umelcov zvučného mena.
Vlajka Srbska
thumb|Vlajka Srbska Vlajka Srbska je zložená z tradičných slovanských farieb červenej, modrej a bielej. Je to teda obrátená vlajka Ruska a nie je to náhoda. Sú dva príbehy, ktoré vysvetľujú vznik srbskej trikolóry. Počas prvého srbského povstania sa vybrala delegácia (keďže Rusi boli a sú tradiční srbskí priatelia) zháňať pomoc do Ruska. Prvá verzia hovorí, že Rusi poskytli Srbom pomoc a Srbi im za to chceli prejaviť náklonnosť tým, že budú bojovať pod ich vlajkou. Pri vrátení sa do Srbska, ale zabudli priniesť domov ruskú vlajku a tak nevedeli usporiadanie pruhov a tak sa zaužívala táto vlajka. Druhá verzia hovorí, že Rusi neposkytli pomoc a tak sa sklamaní Srbi vrátili domov, kde na posmech začali používať obrátenú vlajku.
Xcel Energy Center
V roku 2011 sa tu prvýkrát konal vstupný draft NHL.
Vlajka Srbska
Vlajka je v pomere 1:2, ale tiež sa môže vyskytnúť aj v pomere 1:3. Do júla 2004 mala podobnú vlajku (akurát s blankytne modrou farbou) aj Čierna Hora. Počas existencie Juhoslávie malo Srbsko ako zväzová republika rovnakú vlajku v strede s päťramennou červenou hviezdou.
Matroid
Matroid je matematická štruktúra, ktorá zovšeobecňuje pojem lineárnej nezávislosti v lineárnych priestoroch, a ktorá zohráva dôležitú úlohu v lineárnej algebre a teórii grafov. Existuje relatívne veľký počet rôznych ekvivalentných definícii pojmu matroid.
Bežná definícia
Matroid M je usporiadaná dvojica, kde E je konečná množina a \mathcal{I} je nejaká trieda podmnožín množiny E, pričom sú splnené nasledujúce podmienky:
Ľubomír Lisý
Profesor MUDr. Ľubomír Lisý, DrSc. je slovenský neurológ a profesor odboru neurológia.
Pracuje na Neurologickej klinike LF SZU v Bratislave 2 roky vykonával funkciu hlavného odborníka MZ SR pre neurológiu (1990 – 1992), 16 rokov bol vedúcim pracovníkom Neurologickej kliniky SZU v Bratislave (1994 – 2010), 12 rokov bol vo funkcii predsedu Slovenskej neurologickej spoločnosti (1990 – 2002), profesorom neurológie bol menovaný v Česku v roku 1997 prezidentom Václavom Havlom, v roku 1998 získal čestné občianstvo štátu Georgia, USA. Zaslúžil sa o založenie Európskej federácie neurologických spoločností v meste Marseille, kde mu s tejto príležitosti starosta mesta udelil čestnú medailu, absolvoval viaceré študijné pobyty v zahraničí, kde aj prednášal vo viacerých svetových jazykoch, zastupoval Slovenskú neurologickú spoločnosť vo Svetovej neurologickej federácii ako aj Europskej federácii neurologických spoločností. Okrem klinickej neurológie venoval sa zvlášť elektrofyziologickej diagnostike v neurológii, ale tiež v športe, hlavne v Krasokorčuľovaní, opísal dovtedy neznáme reflexné prepojenia nervových dráh do oblasti kostrových svalov (napríklad, trigemino-cervikálne a trigemino-lumbálne reflexy), v ostatnom čase sa venuje neurogenetike a neuroimunológii.
Regulus Arcturus Black
Regulus Arcturus Black (* 1961 – † 1979) (vystupujúci tiež pod iniciálkami R. A. B.) je fiktívna postava z fantasy série o Harry Potterovi. Bol to brat Siriusa Blacka. Zmienka o ňom sa prvý raz objavila v 5. diele.
Nine (film)
Nine romantický filmový muzikál z roku 2009 režírovaný a produkovaný Robom Marshallom. Scenár napísali Michael Tolkin a Anthony Minghella. Založený je na librete Arthur Kopit pre rovnomenný muzikál z roku 1982. Libreto bolo založené na semiautobigrafickom filme Federica Felliniho 8½. Maury Yeston zložil hudbu a napísal texty piesní.