cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Dickens
Životopis
V roku 1836 sa oženil s Catherine Hogarthovou a mal s ňou 10 detí. O rok neskôr zomrela jeho 17-ročná švagriná, čo ho hlboko zasiahlo. V roku 1842 odišiel do Ameriky, kde obhajoval medzinárodný copyright a zrušenie otroctva. O jeho deti sa zatiaľ starala jeho švagriná Georgina, ktorá sa stala trvalou súčasťou ich domácnosti i po rozpade jeho manželstva.
Dickens bol veľmi usilovný spisovateľ, obľúbený a ochotný rozprávač, ale taktiež rád hrával v dobročinných divadelných predstaveniach. Amatérsky za zaoberal kriminológiou, špiritizmom a hypnotizérstvom, rád sa dobre zabavil a prechádzal prírodou i denným a nočným Londýnom. Býval tiež škriepny a hysterický, a taktiež nie vždy dobre vychádzal so svojimi vydavateľmi.
Od roku 1853 verejne predčítaval zo svojich diel. Celkovo uskutočnil 471 takýchto literárnych posedení, na ktorých ho najviac lákal a fascinoval živý kontakt s poslucháčmi. V roku 1857 sa zamiloval do herečky Ellen Ternanovej. Ich vzťah trval až do Dickensovej smrti. V roku 1858 sa rozviedol so svojou manželkou, čím vyvolal nielen spoločenský škandál, ale i zmenšil okruh svojich priateľov. V roku 1860 kúpil a opravil dom v obci Higham blízko Rochestru, kde žil až do konca života.
V roku 1865 pri návrate z Francúzska, kde bol s Ellen Ternanovou a jej matkou, prežil veľké železničné nešťastie pri meste Staplehurst v Kente. V rokoch 1867 – 1868 podnikol ďalšie turné do USA a v roku 1870 bol prijatý na hodinovej audiencii kráľovnou Viktóriou.
Od detstva trpel na problémy s obličkami a keď sa k nim na začiatku 60. rokov pridružili aj srdcové problémy, začal veľmi rapídne chradnúť. Zomrel náhle pri písaní svojho posledného románu Gad’s Hill, pochovaný je vo Westminsterskom opátstve.
Tvorba
Dickens je jedným z najväčších anglických prozaikov 19. storočia a je považovaný za druhého najlepšieho anglického spisovateľa, hneď po dramatikovi Williamovi Shakespearovi. Napísal takmer 20 románov, z ktorých mnohé vychádzali na pokračovanie v časopisoch.
Jeho tvorba sa vyznačuje humorom, vrúcnosťou, súcitom a častým pátosom, ktoré sprevádzajú jeho rozprávanie o živote viktoriánskeho Anglicka vrátane všadeprítomného utrpenia a nespravodlivosti, zvyčajne stojacich v centre autorovej kritickej pozornosti. V jeho tvorbe sa objavujú aj autobiografické črty (napr. uvrhnutie otca do väzenia pre dlžníkov, ktoré zobrazil v románe Malá Doritka a David Copperfield).
Stvoril množstvo nezabudnuteľných postáv, ako Uriáš Heep, Scrooge alebo pán Pickwick. Prvé literárne diela začal uverejňovať v roku 1833 v časopisoch pod pseudonymom Boz. Sériu humoristických čŕt  The Posthumous papers of Pickwick Club (Pamäti Klubu Pickwickovcov) písal na objednávku a uverejňoval v zošitoch. Pickwickovci mu otvorili dvere k sláve a materiálnej istote. 24-ročný spisovateľ, ktorý vynikal jemným humorom, sa ocitol na vrchole literárneho úspechu.
V seriáli veľkých románov, ktoré nasledovali na rozdiel od úsmevnosti Pickwickovcov prevládajú temnejšie tóny. V časopise Bentley’s Miscellany vychádzal na pokračovanie Oliver Twist a v mesačných pokračovaniach aj román Nicholas Nickleby. Romány The Old Curiosity Shop (Starožnícky obchod) a Barnaby Rudge vychádzali ako časť seriálu Master Humphrey’s Clock (Hodiny mladého pána H.).
Výsledkom jeho cesty do Ameriky boli veľmi kritické diela American Notes (Americké poznámky) a časť románu Martin Chuzzelewit. Vystupoval aj v ochotníckom divadle a vo forme prednášok čítal svoje Vianočné príbehy. Medzi rokmi 1843 – 1867 písal každý rok jednu „vianočnú“ knihu alebo novelu (okrem rokov 1847 a 1849), nazývané Christmas Books (Vianočné knihy), z ktorých prvá bola kniha s názvom A Christmas Carol in Prose (Vianočná koleda). Nasledujúci rok vyšli ďalšie príbehy, The Chimes (Novoročné zvony), The Cricket on the Heart (Cvrček na ohnisku), The Battle of Life (Boj života) a ďalšie. Označoval ich za rozmarné masky, vzbudzujúce láskyplnosť a zdržanlivosť, čo prispelo k jeho popularite.
90. roky 21. storočia
'''90. roky 21. storočia''' je desaťročie, ktoré podľa gregoriánskeho kalendára začne nedeľu 1. januára 2090 a skončí štvrtok 31. decembra 2099. Pôjde o 9. desaťročie 3. tisícročia a posledné desaťročie 21. storočia.
Ivan Grigorievič Tichon
Ivan Grigorievič Tichon (, 🇧🇪; * 24. júl 1976) je bieloruský trojnásobný majster sveta v hode kladivom. Za svetovým rekordom zaostal len o 1 cm.
Osaka 2007
Tichon nezačal dobre. Mohol vypadnúť, ak by v tretej sérií neprehodil limit. V poslednej sérií by bol Primož Kozmus majstrom sveta, keby Tichon nehodil svetový výkon roka a tak sa tretíkrát po sebe majstrom sveta v hode kladivom.
Peking 2008
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v hode kladivom pôvodne na treťom mieste. Toto umiestnenie mu bolo odbraté, vzhľadom na to, že počas súťaže mal v tele zakázanú látku (doping).
Altenfelden
Altenfelden je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Rohrbach.
Žije tu 2 160 obyvateľov (1. 1. 2010).
Hansjakob Stehle
Hansjakob Stehle (* 25. júl 1927, Ulm – † 5. február 2015) bol nemecký publicista a historik.
Životopis
Študoval vo Frankfurte a Pise dejiny, filozofiu a medzinárodné právo. Promoval v roku 1950 a v období 1955 – 1963 pracoval ako poľský korešpondent pre Frankfurter Allgemeine Zeitung. V rokoch 1964 – 1988 bol korešpondentom Öffentlich-rechtlicher Rundfunk, najprv v južnej Európe, potom v Taliansku a Vatikáne. Od roku 1964 je spolupracovníkom Die Zeit.
Čeľabinská oblasť
thumb|Poloha
Čeľabinská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Uralskom federálnom okruhu.
Má rozlohu 87 900 km² a žije tu 3,6 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Čeľabinsk.
HC Košice v sezóne 2009/2010
Sezóna 2009/2010 je pre HC Košice už sedemnástou v poradí v samostom Slovensku.Po zrušení hokejovej Ligy majstrov ktorá dala klubu škrt cez rozpočty ostal jediný cieľ obhájiť titul. Sezóna bola veľmi ťažká pre Košice kríza bola skoro celú základnú časť. Po čistkách v januári boli rozviazane zmluvy s tromi kľúčovými hráčmi Jurajom Faithom Jarom Kmiťom a Jurajom Kledrowetzom. Po ťažkej Základnej časti prišlo play-off a s play-off aj dokonale načasovaná forma Košíc a titul s ktorým sa vôbec nerátalo.Vo finále porazili tým HC Slovan Bratislava 4:2 na série a obhájili titul Majstra Slovenska vôbec prvýkrát v novej Steel Aréne.
Prípravné zápasy
Počas letnej prípravy na sezónu odohrajú HC Košice niekoľko prípravných zápasov.
Exhibícia
Zápas Najlepších proti Najlepším bol spojený s odovzdávaním cien Zlatý puk 2009
Individuálne ocenenia na turnaji
Najlepší brankár - Branislav Konrád (HC Slovan Bratislava)
Najlepší obranca - Ján Tabaček (HC Košice)
Najlepší strelec - Rudolf Huna (HC Košice)
Najproduktívnejší hráč - Rudolf Huna (HC Košice)
Káder
Tréneri
V priebehu sezóny:
Herný systém
Základná časť sa hrá systémom, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma. V lige hrá 12 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Bratislave, ktoré odohrá iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov. Prvých 8 celkov po základnej časti postúpilo do play-off, posledný hral baráž. Všetky série vrátane barážovej sa hrali na 4 víťazné stretnutia.
Zápasy Základnej časti
V základnej časti sa Košice stretli s každým súperom dvakrát doma a dvakrát vonku, okrem tímu HK Orange 20, s ktorým odohral len po jednom zápase. V 13., 26., 32 a 39. kole mal voľno.
Štatistiky hráčov
Zdroj: eurohockey.com, Eliteprospects , Slovenský zväz ľadového hokeja
Haudricourt
Haudricourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TV Nova (rozlišovacia stránka)
TV Nova môže byť:
Carolina Klüftová
Ide o olympijskú víťazku z Letných olympijských hier 2004 v Aténach, trojnásobnú majsterku sveta z rokov 2003, 2005 a 2007 a dvojnásobnú európsku šampiónku z rokov 2002, 2006 v sedemboji. V roku 2007 vytvorila nový európsky rekord v sedemboji výkonom 7 032 bodov. Jej osobný rekord v päťboji má hodnotu 4 948 bodov a je štvrtým najlepším v histórii.
V roku 2003 a 2006 sa stala víťazkou ankety Atlét Európy.
Atletickú kariéru ukončila kvôli dlhodobým zdravotným problémom v lete roku 2012 potom, čo sa nemohla zúčastniť letných olympijských hier v Londýne. Vo februári roku 2012 sa podrobila operácii holene a vynechala väčšiu časť halovej sezóny, v lete jej prípravu narušovalo zranenie zadného stehenného svalu.
Boubín
Boubín  je juhočeský vrch v Boubínskej hornatine, piaty najvyšší vrchol českej časti Šumavy. Nachádza sa východne od Kubovej Hute, vrcholová časť patrí katastrálnemu územiu Včelná pod Boubínem, časti obce Buk (okres Prachatice). Oblý masív Boubína tvoria spolu s ostro tvarovaným Bobíkom charakteristickú siluetu Šumavy viditeľnú aj zo značne vzdialených miest.
Pôvod názvu
Český názov vrchu (v tvare Bubyn) je doložený v latinskej listine z roku 1398 a znamenal Búbov (Boubov) vrch. Nemecké obyvateľstvo nazývalo vrch Kuboberg (prvýkrát doložené v roku 1728) podľa osady Kubohütten (Kubova Huť). V 19. storočí bol nemecký názov umelo pozmenený na Kubany v zmysle Kubanov vrch.
Rozhľadňa
Od novembra 2004 je na vrchole obnovená vysoká drevená rozhľadňa, ponúkajúca znamenitý výhľad na celú panorámu Šumavy (Libín, Kleť, Chlum, Bobík, Smrčina, Plechý, Stožec, Třístoličník, Luzný, Černá hora, Poledník) na jednej strane a do vnútra Čiech (Vimperk, Brdy, JE Temelín, Hluboká nad Vltavou) na strane druhej. Za dobrej viditeľnosti je možné vidieť i Alpy. Po drevenom schodisku (109 schodov) umiestnenom v strede veže sa turista dostane až na ochodzu, umiestnenú v siedmom nadzemnom poschodí. Veža je v základni široká 7x a vo vrcholovej časti sa zužuje na šírku 4x. Rozhľadňa je volne prístupná, ale len od 1. apríla do 30.novembra.
Stavba rozhľadne bola začatá v júli 2004, stála celkovo asi 3 milióny korún a bola vykonaná firmou SMP Construction. Podľa podmienok stavebného povolenia nesmela byť použitá pri stavbe žiadna ťažká technika, takže 60 ton stavebného materiálu bolo postupne dopravené na vrchol Boubína ručne, lanovkou alebo koňmi. Slávnostne bola otvorená v máji 2005.
Prístup
Boubín je prístupný z niekoľkých smerov. Najkratšia cesta na vrchol vedie z Kubovej Hute po modrej turistickej značke. Na Boubín vedie tiež červená značka z Vimperku, žltá značka zo Šumavských Hoštíc cez Včelnou pod Boubínom, červená značka z Volarov a modrá značka z Lenory cez Zátoň. V reakcii na otvorenie rozhľadne Správa NP a CHKO Šumava dočasne uzatvorila v prvej polovici roku 2005 prístupové cesty na vrchol Boubína až na jedinú provizórnu trasu. V auguste 2005 bola znovu otvorená cesta v úseku rázcestie Na křížkách – vrchol Boubína, po ktorej vedú spoločne červená značka z Volarov a modrá z Lenory. Naďalej zostali uzatvorené záverečné úseky zostávajúcich troch turistických chodníkov. Modrá značka z Kubovej Hute sa odkláňa pod Johnovým kameňom na náhradnú zeleno značenú trasu, ktorá vedie po lesnej ceste a napájajú sa na ňu i chodníky z Vimperku a Šumavských Hoštíc. V roku 2006 bol záver výstupovej cesty na Boubín premenený na drevený chodník so zábradlím.
Jekaterina Gennadievna Volkovová
Jekaterina Gennadievna Volkovová ( - Jekaterina Gennadievna Volkova, * 12. marec 1978, Kursk, Rusko) je ruská atlétka.
Je majsterkou sveta z roku 2007 v behu na 3000 m cez prekážky.
La Pacaudière (kantón)
La Pacaudière je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 9 obcí.
Somme-Leuze
Somme-Leuze je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 4 867 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Sainte-Sabine (Côte-d'Or)
Sainte-Sabine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Altmünster
Altmünster je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Gmunden.
Thonville
Thonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krajina (priezvisko)
Krajina je české priezvisko. Najčastejšie je v Ostrave a Brne. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Krajina.
Irkutská oblasť
thumb|Poloha
Irkutská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Sibírskom federálnom okruhu.
Má rozlohu 767 900 km² a žije tu 2,58 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Irkutsk.
Jarpice
Jarpice je obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 274 obyvateľov, z toho 142 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 37,8 roka, ženy 38,5 roka).
Ťumenská oblasť
right|thumb|Poloha oblasti
Ťumenská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Uralskom federálnom okruhu.
Má rozlohu a žije tu 3,24 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Ťumeň.
Zoznam ulíc a námestí v Galante
Urbanistická sieť mesta Galanty v súčasnosti pozostáva zo 68 ulíc a 2 námestí.
Ulice: Námestia:
Českomoravská (stanica pražského metra)
Českomoravská je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa vo štvrti Libeň a do prevádzky bola uvedená 22. novembra 1990. Pôvodný plánovaný názov bol Zápotockého.
Charakteristika stanice
Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou. Celková jej dĺžka je. Z toho nástupištia tvoria zhruba, široká je. Nachádza sa pod povrchom Drahobejlovej ulice.
Českomoravská má jeden výstup s jedným povrchovým vestibulom. Ten je železobetónový, zasklený, dvojpodlažnej konštrukcie. S nástupišťom ho spája trojramenný hlbinný eskalátor. Súčasťou povrchového vestibulu je tiež napojený terminál autobusovej dopravy, konkrétne dvoch mestských liniek obsluhujúcich severovýchod Prahy a jednej prímestskej linky do Brandýsa nad Labem-Staré Boleslavi. Do predĺženia linky B na Černý Most v roku 1998 a najmä linky C do Letňan v roku 2008 tu bolo ukončených oveľa viac autobusových liniek.
Obklad stanice tvoria biele glazované dlaždičky, na stenách za nástupišťami je pod nápisom stanice umiestnený podklad vo višňovo-červenej farbe. Na rozdiel od ostatných staníc metra pražského typu, v Českomoravskej je inak urobené obloženie pilierov. Svojím tvarom viac pripomínajú tvar skutočného ostenia, ktoré je zhruba v polovici boku piliera lomené. Vo väčšine staníc na linke B sú piliere z boku zaoblené.
Za stanicou, smerom na Černý Most sa nachádzajú dve odstavné koľaje, dlhé spolu (umiestnené sú medzi tými bežne používanými), ktoré slúžia na dočasné obracanie vlakov (medzi rokmi 1990 a 1998 slúžili pre obracanie všetkých vlakov, medzi rokmi 1998 a 2008 k obracanie tu ukončených súprav). V prípade uzatvorenia úseku metra IV. B, ktorý za stanicou pokračuje východným smerom, teda môže Českomoravská slúžiť ako konečná stanica.
Povodeň v roku 2002
V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až v roku 2003.
Majstrovstvá Európy C kategórie v americkom futbale 2012
Majstrovstvá Európy C kategórie v americkom futbale 2012 boli v poradí 3. majstrovstvá Európy C kategórie v americkom futbale mužov, tretie najvyššie výkonnostné podujatie majstrovstiev Európy, ktoré organizuje Európska federácia amerického futbalu (EFAF). Konali sa od 14.16. septembra 2012 v St. Gallene, vo Švajčiarsku a v Hohenemse, v Rakúsku, za účasti 4 tímov.
Víťaz tohto turnaja sa kvalifikoval na Majstrovstvá Európy B kategórie v roku 2013, ktoré sa budú konať v Taliansku.
Kvalifikácia
Pozn: Kvalifikácia sa hrala na 1 zápas. Pre Bielorusko to bol prvý medzištátny zápas v histórii.
Účastníci
1 Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom ELO rebríčku k 6. augustu 2012
Haussez
Haussez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pélussin (kantón)
Pélussin je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 14 obcí.
Altschwendt
Altschwendt je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Schärding.
Žije tu 644 obyvateľov (1. 1. 2010).
Ona (film)
Ona je americká romantická dráma s prvkami vedecko-fantastického filmu (sci-fi) z roku 2013, ktorú režíroval Spike Jonze. Do hlavnej úlohy bol obsadený Joaquin Phoenix, hlas operačného systému, ku ktorému nadviaže emočný vzťah, nahovorila herečka Scarlett Johanssonová.
Dej filmu
Dej filmu sa odohráva v časovo bližšie neurčenej blízkej budúcnosti v Los Angeles. Ľudia tu čoraz častejšie využívajú najmodernejšie technologické zariadenia a internet, ktorý im do istej miery nahrádza aj potrebu medziľudských vzťahov. Hlavná postava Theodore Twombly sa živí písaním romantických listov pre rôznych ľudí v agentúre. Žije sám, práve sa rozvádza so svojou manželkou Catherine (Rooney Mara). Stretáva sa síce s pár priateľmi, ale citovo žije pustý život. Aj intímny život rieši prostredníctvom technológií a internetu (sex realizuje vo virtuálnej rovine – telefonickým rozhovorom s osobou, ktorá rovnako vyhľadáva len virtuálny sex).
Theodore po práci trávi čoraz viac času so svojím softvérom, stáva sa od neho emocionálne závislým. Aj Samantha sa však mení, učí sa, a čo je prekvapujúce – sama začína cítiť emócie. Theodorov záujem však opadne, keď zistí, že Samantha komunikuje v podobnom duchu s ďalšími stovkami „klientov“, z ktorých je niekoľko desiatok „špeciálnych“, rovnako ako Theodore. Z tohto dôvodu - i z istého presýtenia Samanthou - sa napokon Theodor napokon operačného systému vzdáva.
Film je do veľkej miery kritikou ľudského odcudzenia v modernej (alebo aj časovo neďalekej) dobe, v ktorej sú živé, i keď problematické, medziľudské vzťahy vďaka dokonalej technike nahradzované virtuálnymi a zdanlivo bezproblémovými. Zároveň tak príbeh podrobuje kritike aj ľudskú túžbu po dokonalom partnerovi a ľúbostnom vzťahu, v ktorom by neboli problémy a ktorý by neprechádzal zmenami.
náhľad|Spoločná fotografia režiséra a hercov pri premiére filmu. Zľava: [[Joaquin Phoenix|J. Phoenix, S. Jonze, A. Adams, R. Mara a O. Wilde]]
Kritika filmu
Film bol filmovými kritikmi a recenzentmi pozitívne hodnotený. Novinár Miloš Ščepka v jeho recenzii filmu zdôraznil: „Popri neobyčajnom príbehu a skvelom herectve zaujme inscenačná suverenita: kamera, masky, kostýmy, rekvizity i hudba (počítačová Samantha komponuje a Theodore brnká na ukelele) – všetko je do najmenšej podrobnosti premyslené, odôvodnené a zladené. Vyše dvojhodinový film, v ktorom je jediná ako-tak akčná scéna, obstojí po všetkých stránkach. “
Ocenenie
Zo štyroch nominácií na cenu Americkej filmovej akadémie Oscar v roku 2014 film "Ona" premenil jednu nomináciu – pre režiséra a zároveň scenáristu Spike Jonza za pôvodný scenár.
Nélson Évora
Nélson Évora (* 20. apríl 1984, Abidjan, Pobrežie Slonoviny) je portugalský majster sveta (2007) v trojskoku.
Osaka 2007
Nélson Évora vyhral MS pokusom z tretej série. 17,74 skočil s priaznivou podporou vetra 1,4 m/s a vytvoril tak národný rekord. Druhý skončil líder vtedajších sezónnych svetových tabuliek Jadel Gregório (Brazília).
William McArthur
William Surlers McArthur ml. (* 6. júl 1951, Laurinburg, Severná Karolína, USA) bol pôvodne letec Armády USA, od januára 1990 je členom oddielu astronautov NASA. Do vesmíru vzlietol trikrát v rokoch 19932000 na palube amerických raketoplánov, pri štvrtom lete strávil pol roka na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) ako člen Expedície 12. V kozme strávil celkom 224 dní, 22 hodín a 22 minút.
Vojak
William McArthur pochádza zo Severnej Karolíny, tu tiež roku 1969 ukončil strednú školu. Po strednej škole nastúpil na Vojenskú akadémiu Spojených štátov vo West Pointe. V roku 1973 ju absolvoval a bol pridelený do Fort Bragg k 82. výsadkovej divízii. Po ročnom štúdiu (197576) na armádnej leteckej škole bol na dva roky preložený do Kórey, neskôr slúžil opäť v Spojených štátoch. Roku 1983 získal magisterský titul na Georgia Institute of Technology. Potom do roku 1986 prednášal vo West Pointe. Roku 1987 absolvoval školu skúšobných letcov Naval Test Pilot School a začal pracovať v Johnsonovom vesmírnom stredisku.
Astronaut
V roku 1987 sa prihlásil do 12. náboru astronautov NASA a dostal sa len medzi 117 finalistov. Druhýkrát, v 13. nábore, už bol úspešný a od 17. januára 1990 sa stal astronautom. Absolvoval všeobecnú kozmickú prípravu a získal kvalifikáciu letový špecialista.
Čoskoro po skončení základného výcviku bol zaradený do posádky letu STS-58. Do vesmíru odštartoval na palube raketoplánu Columbia 18. októbra 1993. Raketoplán pristál po 14 dňoch a 14 minútach letu dňa 1. novembra 1993.
V dňoch 12. – 20. novembra 1995 sa do vesmíru pozrel druhýkrát, tentoraz na palube raketoplánu Atlantis pri lete STS-74 trvajúcom 8 dní, 4 hodiny a 32 minút.
V júni 1997 bol zaradený do posádky letu STS-92 raketoplánu Discovery, let prebehol od 11. do 24. októbra 2000 a trval 12 dní, 21 hodín a 44 minút.
V marci 2001 bol vymenovaný za palubného inžiniera posádky Expedície 8 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) s Michaelom Foaleom a Valerijom Tokarevom, toho istého roku odišiel z armády. Vo februári 2003 boli posádky obmedzené na dvoch kozmonautov a tak Foale z trojice vypadol. McArthur (teraz veliteľ) a Tokarev boli presunutí do Expedície 9 a zálohy pre Expedíciu 8, štart Expedície 9 bol naplánovaný na apríl 2004. V januári 2004 bol však ruskými lekármi pre zdravotné problémy vyradený z posádky, neskôr bolo rozhodnuté vymeniť aj Tokareva. Teraz sa dvojica McArthur, Tokarev pripravovala na štart v októbri 2005 ako posádka Expedície 12 (súčasne tvorili zálohu pre Expedíciu 10 ).
Penzianska oblasť
Má rozlohu 43 200 km² a žije tu 1,45 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Penza.
William McArthur
Astronaut
K svojmu poslednému a najdlšiemu letu odštartoval 1. októbra 2005 z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-7 spoločne s Tokarevom a vesmírnym turistom Gregory Olsenom. Na stanici vystriedali kolegov z jedenástej expedície, šesť mesiacov plnili letový program a 8. apríla 2006 pristáli na Zemi. Let trval 189 dní, 19 hodín a 52 minút.
Mandriva Linux
Mandriva Linux (predtým tiež Mandrake Linux alebo Mandrakelinux) bola distribúcia operačného systému Linux. Mandriva Linux bol operačný systém typu GNU/Linux vybavený množstvom serverových i kancelárskych aplikácií. Patril medzi najrozšírenejšie distribúcie GNU/Linuxu a bol zameraný predovšetkým na užívateľský komfort, jednoduchosť a vysokú efektivitu práce. Dňa 31. marca 2005 bola dokončená akvizícia medzi Mandrakesoft a Conectivou. Po dohode oboch zúčastnených strán dostala nová distribúcia meno Mandriva Linux. Posledná verzia niesla označenie 2011.0. V súčasnosti je Mandriva už mŕtva distribúcia a väčšina jej priaznivcov presedlala na jej priameho pokračovateľa, ktorý nesie názov Mageia. (Rene Vavrek je zakladateľ Mandriva Linux a neskôr sa stal najlepším hráčom hry Counter-Strike:Global Offensive. )
Verzie
Vydávané sú iba stabilné verzie. Posledná verzia 2010.0 vyšla v novembri 2009.
Pozri aj
Zoznam distribúcií Linuxu
Viroinval
Viroinval je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 5 758 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Perreux (kantón)
Perreux je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 9 obcí.
Salives
Salives je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferrari 458 Italia
Prehľad
Prvé oficiálne oznámenie 458 Italie automobilkou Ferrari bolo opísané ako nástupca modelu F430, ale s úplne novým dizajnom, zahŕňajúcom technológie vyvinuté zo skúseností automobilky s Formulou 1.
Motor
thumb|Motor Ferrari 458 Italia 458 Italia je poháňaný 8-valcovým motorom s objemom, ktorý dosahuje výkon 420 kW/570 koní pri 9000 ot/min a 540 Nm krútiaceho momentu pri 6000 ot/min, s 80 % krútiaceho momentu, ktoré sú k dispozícii už pri 3250 ot/min. Zovretie válcov je klasických 90°, motor je montovaný pozdĺžne pred zadnú nápravu, teda uprostred. Motor pochádza z tvorby koncernu Fiat, konkrétne z Ferrari & Maserati design. Motor je vybavený priamym vstrekovaním paliva, ktoré je prvým vo vozidlách Ferrari s motorom umiestneným vzadu v strede. Motor pracuje pri kompresnom pomere 12.5:1.
Prevodovka
Štandardnou prevodovkou je 7-stupňová dvojspojková prevodovka Getrag, podobne ako pri Ferrari California. 458 Italia nie je dostupný s tradičnou manuálnou prevodovkou preto je štvrtým automobilom po Ferrari Enzo, Challenge Stradale a 430 Scuderia, ktoré niesú v ponuke s manuálnou prevodovkou. Ide o prvý hlavný model, ktorý nie je ponúkaný s manuálnou prevodovkou.
Riadenie
Pruženie automobilu zaobstaráva na prednej náprave dvojité priečne trojuholníkové ramená a viacprvkové zavesenie na zadnej náprave spolu s E-Diff a F1 Trac systémami regulácie preklzu, ktoré sú určené na zlepšenie ovládania vozidla v zákrutách a zlepšenie pozdĺžneho zrýchlenia o 32 % v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi.
Kompozitné brzdy z uhlíkových vlákien a keramiky nesú názov Ferrari/Brembo CCM spoločne so systémom ABS zkrátili brzdnú dráhu 100 – /h na dĺžku 32,5 metra.
Adaptívne magnetorheologické tlmiče SCM2 (Sospensioni a Controllo Magnetoreologico) sú vysledkom spolupráce s firmou Delphi. thumb|Prístrojová doska Ferrari 458 Italia
Problémy
Ďalší problém bola deformácia predných blatníkov a predného spliteru. Táto chyba nastala len pri niekoľkých vyrobených kusoch a jej príčinou bola rýchla jazda. Vysokou rýchlosťou vzduchu sa ohýbali časti auta, zlepšujúce aerodynamiku a po ich zdeformovaní mali opačný účinok.
Ferrari 458 Challenge
458 Challenge bol prezentovaný na Ferrari Annual Dealer Meeting dňa 14. júla 2010. Ferrari tvrdí, že ich najnovšie Challenge môže zvládnuť pretekársky okruh Fiorano v čase 1:16.5, čo je o dve sekundy menej ako jeho predchodca F430 Challenge, a iba o 0,2 viac ako Ferrari FXX.
Ferrari 458 Spider
Ferrari 458 Italia vo verzií s premenlivou strechou – Roadster (Spider).
Bol predstavený na 2011 Frankfurt Motor Show vo Frankfurte nad Mohanom. Má pevnú skladaciu strechu, ktorá sa zloží v priebehu 14 sekúnd. Hmotnosť je oproti základnej verzií vyššia len o a maximálna rýchlosť je /h. Ferrari plánuje predať 1 500 – 2 000 kusov ročne. Jeremy Clarkson a James May, dvaja z troch moderátorov svetovo najpopulárnejšieho televízneho magazínu Top Gear sa zhodli, že Ferrari 458 Italia Spider je najlepšie superauto s motorom uprostred súčasnosti a bezpochyby najlepší roadster všetkých čias.
Ferrari 458 Speciale
Ferrari 458 Speciale je odľahčená a výkonnejšia verzia základného modelu 458 Italia a nástupca modelu 430 Scuderia. Oproti základnej verzií je typ Speciale ľahší o, teda jeho hmotnosť je oproti pôvodným 1380. Taktiež má vylepšený pôvodný 4.5-litrový motor, ktorý teraz dodáva 605 koní (445 kW) pri 9 000 otáčkach, krútiaci moment 540 Nm pri 6000 ot./min ostáva nezmenený, ale zmenil sa jeho priebeh v závislosti od otáčok. Aj vďaka tomu klesli emisie CO2 z 307 g/km na 275 gramov, čo zodpovedá spotrebe približne 12 L/. Auto má okrem toho aj vylepšenú aerodynamiku, napríklad klapky, ktoré redukujú aerodynamický odpor alebo zvyšujú prítlak podľa potreby. Využíva nový systém SSC, ktorý pomocou trakčnej kontroly rozdeľuje krútiaci moment medzi hnanými kolesá. Model bol prvýkrát predstavený cez internet, na živo bude prvý raz prezentovaný na autosalóne vo Frankfurte, ktorý sa bude konať 10. septembra 2013.
Motor v type 458 Speciale disponuje najvyšším výkonom na zdvihový objem medzi atmosférickými motormi u cestných automobilov – 135 koní/L a je to najvýkonnejší osemvalcový motor Ferrari v cestnom aute, aký kedy vyrobili. Ferrari 458 Speciale zvládne prejsť testovací okruh Ferrari – Fiorano za 1:23:5, čo znamená priemernú rýchlosť /h. V dobe testu to je tretí najrýchlejší čas na okruhu, za LaFerrari a Ferrari F12 Berlinetta.
Majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien 2011
'''Majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien 2011''' boli 4. majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie v pozemnom hokeji žien v roku 2011, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konalo sa od 8.14. augusta 2011 v Poznani, v Poľsku, za účasti 8 tímov. Najlepšie 2 družstvá postúpili do elitnej divízie Majstrovstiev Európy v roku 2013. Naopak, posledné 2 družstvá zostúpili do III. divízie. Víťazom sa stalo.
Tento turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na olympijskú kvalifikáciu 2012. Kvalifikovali sa na ňu 4 najlepšie družstvá.
Jedomělice
Jedomělice je obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 385 obyvateľov, z toho 209 mužov a 176 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,0 roka, ženy 40,0 roka).
Vyčiňovanie kože
Vyčiňovanie kože alebo činenie kože alebo vyrobenie (vyrábanie) kože je vytvrdzovanie (stužovanie) koží s použitím rastlinných činiacich činidiel, solí chrómu alebo iných látok ako sú soli hliníka, železité soli, kremičité soli, aldehydy a chinóny alebo iné vytvrdzovacie (stužovacie) syntetické činidlá.
Je to proces, pri ktorom zo surovej kože vzniká kožušina vhodná na spracovanie kožušinových výrobkov (kožuchov, čiapok, predložiek, dekorácií či loveckých trofejí).
Hautot-l’Auvray
Hautot-l’Auvray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Rive-de-Gier (kantón)
Rive-de-Gier je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 10 obcí.
Hautot-l’Auvray
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ampflwang im Hausruckwald
Ampflwang im Hausruckwald je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Hautot-l’Auvray
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ampflwang im Hausruckwald
Žije tu 3 427 obyvateľov (1. 1. 2010).
Moskovská oblasť
thumb|Poloha oblasti
Moskovská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Centrálnom federálnom okruhu.
Má rozlohu 45 900 km² a žije tu 6,62 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Moskva, ktorá však nie je územnou súčasťou oblasti.
Tincry
Tincry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tanagra
Tanagra môže byť:
Rádio Prešov
Rádio Prešov bolo lokálne rádio so sídlom v Prešove, ktoré vysielalo od mája 2008 do 31. mája 2016. Prinášalo informácie lokálneho charakteru o dianí v prešovskom regióne. Svojim zameraním bolo orientované na všetky vekové kategórie. Bolo nasledovníkom obľúbených prešovských rádií Flash a Východ a vysielalo z budovy monobloku FNsP s výkonom 500 W. Rádio zaniklo premenovaním na Sky Rádio, ktoré nadviazalo na jeho vysielanie.
Roanne-Nord
Roanne-Nord je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvoria ho 4 obce.
Majstrovstvá Ázie v inline hokeji 2012
Majstrovstvá Ázie v inline hokeji 2012 boli v poradí 5. Majstrovstvá Ázie v inline hokeji, ktoré organizuje Ázijská konfederácia kolieskových športov (CARS). Boli súčasťou ''15. Majstrovstiev Ázie v kolieskových športoch 2012''. Konali sa v meste Che-fej, v provincii An-chuej, v Číne od 24. do 27. októbra 2012, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Čína bola organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, keď predtým hostila turnaj v roku 2010. Ženský turnaj mal na majstrovstvách Ázie premiéru. Tituly získali družstvo mužov Čínskeho Tchaj-peja a družstvo žien domácej Číny.
Muži
Play-off sa nehralo.
Ženy
Play-off sa nehralo.
Podpredseda vlády
Podpredseda vlády je člen vlády, ktorý môže v niektorých situáciách prevziať pozíciu predsedu vlády. Vo veľa krajinách podpredsedovia vlády zastávajú súčasne aj ministerský post.
Jemníky
Jemníky sú obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 267 obyvateľov, z toho 131 mužov a 136 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,9 roka, ženy 38,5 roka).
RAND Corporation
thumb|Sídlo RAND Corporation RAND Corporation je americký neziskový globálny politický think tank. Názov RAND je skratkou research and development, čo znamená veda a výskum. RAND patrí medzi najuznávanejšie inštitúcie svojho druhu – podľa Pensylvánskej univerzity patrí medzi 10 najlepších think-tankov a najprestížnejšie výskumné inštitúcie v oblasti národnej bezpečnosti na svete.
RAND Corporation bola založená v roku 1946 ako výskumná skupina spoločného projektu United States Air Force a Douglas Aircraft Company. Názov RAND vznikol ako akronymum Research and Development. Do roku 1961 tu pôsobil významný americký futurológ Herman Kahn. Zaoberá sa tvorbou prognóz a dlhodobých scenárov hlavne pre potreby armády USA - US Army. Ale výskumná činnosť sa neorientuje len na oblasť vojenstva. V súčasnosti má okolo 1850 zamestnancov. Hlavné centrum sídli v Santa Monica v Kalifornii v USA. Ďalšie pobočky sa nachádzajú v Arlingtone vo Virgínii; Pittsburghu v Pannsylvánii a Bostone v štáte Massachusetts a New Orleans v štáte Louisiana. Európske pobočky sa nachádzajú v Cambridge v Spojenom kráľovstve, Belgickom Bruseli a v Canberre v Austrálii.
Chairésilaos
Chairésilaos (Chairésilaos) je v gréckej mytológii syn Iasia, vnuka boha Apolóna.
Chairésilaos je známy z diela „Opis Grécka” od antického autora Pausania a to v súvislosti s mýtickým založením boiótskeho mesta Tanagry. Chairésilaos bol podľa Pausania otcom Poimandra, zakladateľa mesta Tanagry, ktorý ho pomenoval po svojej manželke Tanagre.
Kemerovská oblasť
thumb|Poloha oblasti
Kemerovská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Sibírskom federálnom okruhu.
Salmaise
Salmaise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pittsburgh
Pittsburgh je druhé najväčšie mesto v Pensylvánii v Spojených štátoch a sídlo Allegheny County. Pôvodne bolo známe ako oceľové hlavné mesto sveta, v poslednom polstoročí sa vyvinulo z priemyselnej metropoly na popredné mesto v medicíne, technológiách a finančných službách. Nachádza sa na sútoku troch riek v strede Allegheny County. Metropolitná oblasť Pittsburghu pozostáva z miest Allegheny, Armstrong, Beaver, Butler, Fayette, Washington County a Westmoreland County. Samotné mesto má rozlohu 151 km² a približne 305-tisíc obyvateľov, celá metropolitná oblasť má takmer 2,1 milióna obyvateľov.
Obyvateľstvo
Medzi najväčšie belošské etnické skupiny patria Nemci (19,7%), Íri (15,8%), Taliani (11,8%), Poliaci (8,4%) a Angličania (4,6%). Mesto má jednu z najväčších talianskych a ukrajinských komunít a najväčšiu chorvátsku a slovenskú komunitu v USA. Podľa rasy žije v meste 68 % Belochov, 25,2 % Afroameričanov a 4,4 % Ázijčanov.
Slováci
V Pittsburghu a okolí žije veľká komunita slovenských prisťahovalcov. V žiadnom meste v USA nežije toľko Slovákov ako v Pittsburghu. V 90. rokoch 19. storočia prišlo do tejto oblasti približne 100 000 Slovákov. Krajina v okolí pripomínala rodné Slovensko. Po usadení vytvorili spoločenstvá a organizácie, kde mali vlastné školy, kostoly a spoločenské kluby. V roku 1920 bolo v meste Pittsburgh 28 slovenských rímskokatolíckych kostolov a 15 luteránskych a pravoslávnych chrámov. Niektoré organizácie fungujú dodnes a zachovávajú tradície. Dňa 22. júla sa v meste koná „slovenský deň“.
Medzi známych Slovákov, ktorí tu žili, patrili:
Kuru (choroba)
Kuru je priónové ochorenie patriace do skupiny transmisívnych spongiformných encefalopatií (TSE), vyskytujúce sa u príslušníkov kmeňa Fore na Novej Guinei. Ide o dôsledok rituálneho kanibalizmu a vtierania mozgového tkaniva do rán.
Postihuje najmä Purkyňove bunky mozočku. Prejavuje sa triaškou, ataxiou a následnou imobilizáciou.
Ochorenie sa väčšinou končí smrťou počas 3-6 mesiacov.
Letisko Dalaman
Letisko Dalaman (IATA: DLM, ICAO: LTBS) je medzinárodné letisko a jedno z troch letísk slúžiacich pre juhozápad Turecka, spolu s letiskami Letisko Bodrum a Letisko Antalya. Slúži pre mestá Dalaman a Marmaris. Je využívané hlavne cudzími dovolenkármi zo Spojeného kráľovstva a Nemecka.
Konštrukcia
Projekt bol realizovaný s finančnou podporou nemeckej banky Hypo-Vereinsbank a s významnou podporou spoločnosti YDA-AKSA. Letisko Dalaman, slúžiace hlavne pre mestá ako Marmaris, Datça, Fethiye, Göcek a Sarıgerme, má vďaka Medzinárodnému terminálu ATM dostatok kapacity na množstvo letov aj pasažierov, ktorých počet sa v súčasnosti vďaka rastu a expanzii turistického ruchu v Turecku.
Medzinárodný terminál ATM Dalaman bol ocenený Certifikátom kvality ISO 9001, environmentálnym certifikátom ISO 14001, certifikátom bezpečného jedla TS 13001 HACCP a certifikát týkajúci sa zdravia a bezpečnosti pri práci OHSAS 18001.
Obchody a iné služby
Nový medzinárodný terminál na dalamanskom letisku v sebe skrýva duty free obchody, reštaurácie, kaviarne, predajné pulty lístkov, banky a zmenárne, poštu, lekársku pohotovostnú kliniku, detské kútiky a prebaľovacie pulty, lekáreň, predajné novinové stánky, požičovne a úschovne áut, pulty na rezerváciu hotelov, kvetinárstvo, sklad batožiny, požičovne batožinových vozíkov, malú mešitu, kaplnku a synagógu.
Sťažnosti
V poslednej dobe tu boli mnohé sťažnosti na ceny jedál a nápojov na letisku Dalaman od turistov, ktorí prešli letiskom. V dovolenkovej sekcii denníka Sunday Mirror boli uverejnené mnohé sťažnosti na ceny na letisku.
Petrohradské metro
80px|left náhľad|vpravo|Schéma siete metra Petrohradské metro (, Peterburgskij metropoliten) tvorí systém piatich liniek (línií) podzemnej rýchlodráhy v ruskom meste Petrohrad.
Prvé projekty
vľavo|náhľad|Projekt metra v Petrohrade od P.I.Balinského, r.1900 Prvé plány na výstavbu metra sa objavili v roku 1899 ako riešenie potreby odľahčiť stále preťaženejšie ulice prudko sa rozrastajúcej metropoly. Ich základným a jednotným prvkom bolo prepojenie všetkých železničných staníc spolu s Nevským prospektom, hlavnou dopravnou tepnou mesta. Všetky projekty počítali so stavbou nadzemných estakád, ktoré boli v tých časoch často používaným riešením v mnohých mestách sveta.
Na začiatku 20. storočia vzbudil veľký ohlas návrh inžiniera P. I. Balinského, ktorý na ňom pracoval niekoľko rokov a je považovaný za jeden z najvýznamnejších v dejinách metra v Petrohrade. Podľa neho malo vzniknúť šesť liniek metra, z toho dve okružné. Celková dĺžka plánovanej siete mala dosiahnuť, predpokladala sa výstavba množstva mostov a estakád. Vybudovanie tohto systému by si vyžiadalo náklady vo výške 190 miliónov rubľov. V prospech takéhoto obrovského projektu hovoril i fakt, že všetky európske veľkomestá s počtom obyvateľov nad 1 milión už v tej dobe mali vybudované mestské železničné rýchlotrate alebo metro – výnimkou boli len Moskva, Petrohrad a Konštantínopol.
V dôsledku Veľkej októbrovej socialistickej revolúcie v r. 1917 a následného „presťahovania“ hlavného mesta z Petrohradu do Moskvy boli plány na výstavbu metra v Petrohrade pozastavené. Prioritu mala výstavba metra v Moskve. Až po otvorení prvých dvoch liniek moskovského metra (r. 1935 a 1938), sa znovuoživila myšlienka vybudovať v Petrohrade (vtedy už Leningrade) podzemnú železničnú dráhu.
Oficiálne rozhodnutie o výstavbe metra bolo prijaté v r. 1941.
Realizácia
Práce na výstavbe sa začali v apríli 1941, čoskoro ich však prerušila 2. svetová vojna a obliehanie Leningradu. K obnoveniu výstavby došlo 22. mája 1946. Pri výstavbe bolo treba riešiť veľké množstvo ťažkostí spojených predovšetkým s piesčitým a ílovitým podložím mesta rozprestierajúceho sa v delte rieky Nevy. Na základe geologických prieskumov bolo rozhodnuté o vybudovaní metra vo väčšej hĺbke (50 – ). Na rozdiel od moskovského metra, v Petrohrade bolo metro budované v plnom rozsahu „zakrytým spôsobom“, t. j. v podzemí. To v kombinácii s geologickými vlastnosťami územia a neexistenciou stavebných technológií spôsobilo predĺženie prác na takmer 10 rokov.
Prvý úsek
náhľad|vpravo|Jedna z najstarších staníc, Ploščaď Vosstanija Prvý úsek mal za úlohu spojiť hlavné dopravné uzly mesta – predovšetkým 5 železničných staníc (Moskovská, Vitebská, Baltská, Varšavská, Fínska) a taktiež veľké priemyselné závody „Avtovo“ a „Kirovskij zavod“ nachádzajúce sa na okraji mesta. Prvá linka metra bola otvorená 15. novembra 1955 v dĺžke. Tvorilo ju 8 staníc a spájala štyri železničné stanice v meste (okrem Fínskej) a dva najväčšie strojárske podniky s centrom mesta.
Stanice sú dodnes zaradené do siete ako súčasť Kirovsko-Vyborgskej linky označenej červenou farbou.
Ďalšia výstavba
náhľad|vpravo|Stanica metra Sportivnaja náhľad|vpravo|Stanica metra [[Volkovskaja]] K rozšíreniu prvej linky došlo už v r. 1958, kedy sa popod rieku Nevu podarilo pripojiť k metru aj poslednú železničnú stanicu (Fínsku). Postupne pribúdali aj ďalšie linky, 29. apríla 1961 druhá linka a o šesť rokov neskôr tretia, čím sa v centre mesta vytvoril prestupný trojuholník. V roku 1985 bola otvorená štvrtá linka Pravoberežnaja, čím počet prestupných staníc a celkový vplyv na dopravu v meste opäť vzrástol. Začiatkom 90-tych rokov 20. storočia tak Petrohradské metro tvorili štyri linky, 54 staníc na trase viac ako 94 kilometrov.
Postsovietska éra
V dôsledku politických a ekonomických zmien v 90-tych rokoch 20. storočia a rozpadu ZSSR došlo k postupnému spomaleniu rozvojových plánov metra. Začiatkom roku 1992 bolo vo výstavbe nových 13 staníc. Nové úseky sa zaradili do prevádzky až v septembri 1997 a v priebehu r.1999, všetko na trase štvrtej linky. Nasledovalo ďalšie rozširovanie prvej a štvrtej linky v r.2004 a 2005.
Piata linka metra bola otvorená 20. decembra 2008. Zatiaľ posledné dve stanice boli otvorené 28. decembra 2012 na piatej linke („Meždunarodnaja“ a „Bucharestskaja“). V súčasnosti (r. 2013) sú vo výstavbe tri nové stanice piatej linky s predpokladaným termínom dokončenia v roku 2018 („Prospekt Slavy“, „Dunajskaja“, „Šušary“). Okrem výstavby nových staníc prebieha aj rozsiahly projekt rekonštrukcie a revitalizácie existujúcich staníc metra.
Rozvojový plán
Aktuálny plán ďalšieho rozvoja metra bol prijatý petrohradským magistrátom 23. januára 2008. Podľa neho má byť v r. 2020 v prevádzke 9 liniek metra, po r. 2020 sa plánuje aj okružná linka, ktorá by mala obchádzať na vonkajšom obvode celý Petrohrad.
Stanice
Zatiaľ čo stanice budované v 50. rokoch sa podobajú moskovským z čias Stalinovej vlády, výstavba z 60. a 70. rokov je strohejšia a mierne sparťanská, nakoniec začali prevažovať stanice jednoloďové. Petrohradskou špecialitou sú aj stanice, ktoré nemajú prístupné bočné lode, sú zatvorené dverami, ktoré sa otvárajú len v prípade príjazdu vlaku. Na rozdiel od iných miest bývalého ZSSR, kde bolo rozšírených v jednom čase viac typov staníc, v Petrohrade dochádzalo k pravidelnému striedaniu. náhľad|Avtovo – jedna z najkrajších staníc
Linky
Petrohradské metro dnes (r. 2013) tvorí päť liniek. Každá linka má vlastný názov, číslo a farbu. V súčasnosti sa upúšťa od slovného označenia liniek a preferuje sa číselné pomenovanie. Obyvatelia aj samotný prevádzkovateľ metra používajú pomenovanie „Linka 1“, „Linka 2“ , „Linka 3“ , „Linka 4“ a „Linka 5“. Farebné rozlíšenie sa používa pri grafickom zobrazení na informačných tabuliach, schémach a mapách.
Linka 1 (červená)
Základom dnešnej Linky 1 Kirovsko-Vyborgskaja  je najstarší úsek petrohradského metra, spájajúci severovýchodnú a juhozápadnú časť mesta. Na tejto linke začali premávať vlaky 15. novembra 1955 v dĺžke. K pôvodným 8 staniciam sa postupne pridávali ďalšie. Prvé predĺženie trasy o sa uskutočnilo 1. júna 1958 v smere od stanice „Ploščaď Vosstanija“ (stanice „Černyševskaja“ a „Ploščaď Lenina“). Dnes (r. 2013) má linka 19 staníc.
Linka 2 (modrá)
Prvá časť Linky 2 Moskovsko-Petrogradskaja  bola daná do užívania 29. apríla 1961 v dĺžke s 5 stanicami. Spája severnú a južnú časť Petrohradu. Zatiaľ posledná stanica na tejto linke („Parnas“) bola otvorená 22. decembra 2006. V súčasnosti (r. 2013) tvorí túto linku 18 staníc.
Linka 3 (zelená)
Linka 3 Nevsko-Vasilieostrovskaja  prechádza zo západnej časti mesta (Vasilievský ostrov) na juhovýchodnú. Prvá časť dlhá bola otvorená 3. novembra 1967. Ostatná stanica tejto linky („Rybackoje“) bola otvorená 28. decembra 1984. V súčasnosti (r. 2013) tvorí túto linku 10 staníc.
Linka 5 (fialová)
Zatiaľ najmladšou linkou petrohradského metra je Linka 5 Frunzensko-Primorskaja , ktorá bola otvorená 20. decembra 2008 na úseku dvoch staníc. Spája severozápad Petrohradu s centrom. V marci 2009 došlo k pripojeniu ďalších staníc, ktoré dovtedy patrili do štvrtej linky. Ostatné dve stanice boli otvorené 28. decembra 2012 („Meždunarodnaja“, „Bucharestskaja“). V júni 2013 piatu linku tvorilo 12 staníc. V súčasnosti (r. 2013) sú vo výstavbe tri nové stanice piatej linky, pričom majú byť dokončené v roku 2017 („Prospekt Slavy“, „Dunajskaja“, „Šušary“).
Štatistiky a zaujímavosti
Štatistické údaje o petrohradskom metre:
Organizácia prepravy
Metro premáva od 5:45 hod. do 24:00 hod na všetkých piatich linkách. Minimálny interval medzi vlakmi v čase dopravnej špičky je 1,45 minúty v zime a 2 minúty v lete. Vlaky premávajú priemernou rýchlosťou /h.