cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veľké Ozorovce
Polohopis
Obec je prístupná cestou III/3653 zo susedných obcí Zemplínska Teplica (cesta II/552 smer Slanec a Košice) a Malé Ozorovce (smer Sečovce). Sečovce sú vzdialené severovýchodne, Trebišov  východne a Košice  západne.
Dejiny
Prvá písomná správa o dedine „Azar“ sa zachovala v listine z roku 1304, kedy šľachtici z rodu Bogatradavan odstúpili časť ozorovského majetku iným, možno príbuzným šľachticom. Súčasný názov sa používa od roku 1920.
Osídlenie tohto územia sa datuje do eneolitu (3000 - 1900 pred Kr.), z ktorého obdobia sa v chotári našli keramické zlomky tzv. tiszapolgárskej kultúry. V lokalite miestnej nádrže bola objavená keramická figúrka býčka, päť čepelí, torzo kamenného sekeromlatu a kamenného klina a dve kamenné sekerky. Nálezy potvrdili osídlenie aj v staršej dobe bronzovej a fragmenty pece, torzo keramického praslena, železná troska a torzo kamenného brúsika sú dôkazom osídlenia v mladšej dobe rímskej (3. – 4. storočie). Črepy včasnostredovekej keramiky potvrdili osídlenie od 6. do 12. storočia, slovanské sídlisko pochádza z 8. - 9. storočia. Predpokladá sa kontinuálne osídlenie tejto lokality od 11. storočia. Koncom 13. a začiatkom 14. storočia sa objavujú najstaršie zachované písomné správy o obci, patriacej rodine Pelétheiovcov. Farnosťou bola obec už v roku 1332, kostol zasvätený sv. Michalovi archanjelovi sa spomína v roku 1383. Ten patril v 17. storočí reformovanej kresťanskej cirkvi, neskôr sa opäť vrátil pod správu rímskokatolíckej cirkvi.
V roku 1414 mali v obci majetky už aj Azaryovci a v roku 1471 bola časť ujfalussiovských majetkov predaná Lastóczyovcom. Súpis z roku 1598 uvádza medzi vlastníkmi Azaryovcov, Lastóczyovcov, Juraja Drugetha, Juraj Ladmóczyho, či Jána Nagya, v 16. – 17. storočí sa spomínajú aj šľachtické rody Perényiovcov a Drugethovcov. Práve drugethovskému panstvu v Trebišove patrila obec v roku 1601. V tom období bola obec následkom pustošenia krymských Tatárov v roku 1567 len pomaly dosídľovaná a prevažnú časť obyvateľstva tvorili poddaní. O veľkom úpadku svedčia daňové súpisy z tohto obdobia, kedy bola zdaňovaná len zanedbateľná časť usadlostí. Počet obyvateľov sa znížil aj počas protihabsburských stavovských povstaní v 17. a začiatkom 18. storočia. Časť obce sa v roku 1620 dostala do zálohu Rákóczyovcom.
Ťažkú situáciu a život ľudí poznačila i morová epidémia v roku 1663, kedy chorobe okrem mnohých obyvateľov podľahla veľká časť dobytka a ošípaných. V 18. storočí sa často menili vlastníci tunajších majetkov, o storočie neskôr mala najväčší podiel rodina Barkóczyovcov a barón Joanellyho. Podľa súpisu majetku mala obec v roku 1715 následkom plienení a epidémií len 6 obývaných a 25 opustených domácností. Opustené domy postupne osídlili prisťahovalci z horného Zemplína, neskôr príšelci z menej úrodných častí severovýchodného Uhorska. V roku 1787 bolo v obci obývaných už 87 domov, v ktorých žilo 700 obyvateľov, počas sčítania v roku 1828 žilo v 112 domácnostiach 855 obyvateľov. Ich počet klesol počas vysťahovalectva a začiatkom 20. storočia tak v obci žilo okolo 700 obyvateľov.
Po vzniku prvej republiky v obci prevládalo poľnohospodárstvo, drevorubačstvo a furmanstvo. Veľké Ozorovce boli sídlom notárskeho úradu, ktorý slúžil aj pre Malé Ozorovce, Plechotice, Kerestúr /Zemplínska Teplica/ a Egreš. Obec bola veľmi poškodená počas II. svetovej vojny, keď ju 26. novembra 1944 vypálili fašistické jednotky. Následné boje na fronte zničili to málo, čo v obci zostalo a na konci vojny bolo obývateľných len niekoľko domov. Zamínované boli tiež okolité polia, čo sťažovalo ich obrábanie. V povojnovom období bolo v rámci obnovy postavených 85 nových domov, ďalšie desiatky pribudli vďaka svojpomocnej aktivite obyvateľov. Obnovená bola elektrická sieť i verejné osvetlenie, do obce začal premávať pravidelný autobusový spoj. JRD vzniklo v roku 1951 a v roku 1970 dosiahol počet obyvateľov najvyšší stav - 900. Kultúrny dom s obecným úradom, knižnicou a poštou bol dokončený v roku 1981. V roku 1994 začala plynofikácia obce, o dva roky neskôr bola pri obci vybudovaná skládka tuhého komunálneho odpadu. Medzi najnovšie stavby v obci patrí multifunkčné športové ihrisko. V chotári obce sa nachádza menšia vodná nádrž a vojenská strelnica.
Kultúra
Už od roku 1934 začal v obci pôsobiť spevácky zbor, po druhej svetovej vojne pôsobilo v obci ochotnícke divadlo i kino. Do dnešných dní sa udržala činnosť speváckej skupiny Dolinka, kultúru rozvíja tiež kultúrne stredisku a verejná knižnica. Šport bol zastúpený najmä oddielom futbalistov, stolných tenistov a volejbalistov. Organizované boli športové dni i beh ulicami obce. Hasičský zbor vznikol v roku 1921 a dodnes patrí medzi najväčšie zoskupenia v obci.
Asertívne komunikačné techniky
Asertívne komunikačné techniky sú formy medziľudskej komunikácie, ktoré nie sú ani agresívne ani pasívne, sú charakterizované asertívnym správaním, t. j. umožňujú primeraným spôsobom vyjadrovať svoje pocity, názory a potreby v interakcii s inými ľuďmi.
Asertívne správanie je jasné, priame, snaží sa vyjadriť to, čo chce, aby druhí pochopili.
Komunikácia v psychológii je sociálna interakcia, pri ktorej sa verbálne alebo neverbálne odovzdávajú informácie; konkrétny spôsob komunikácie, dorozumievania sa, označujeme pojmom komunikačná technika. Ako zručnosť označujeme schopnosť použiť komunikačné techniky  v príslušnej situácii.
Asertívne komunikačné techniky a zručnosti sú formy medziľudskej komunikácie, ktoré nie sú ani agresívne ani pasívne. Patria ku kontramanipulatívnym technikám. Účastník asertívnej komunikácie, keďže chce, aby boli rešpektované jeho záujmy, snaží sa rešpektovať záujmy iných.
Niektoré asertívne komunikačné techniky
Asertívnu komunikáciu sprevádza zisk nasledovných komunikačných schopností:
Asertivita ako súčasť vzdelávania
Filozofický základ asertivity a spolu s nácvikom asertívnych techník napomáha zvyšovať sociálnu a emocionálnu inteligenciu, rozvíjať sociálne zručnosti. Vzhľadom na to sa stala asertivita i na Slovensku uznávanou súčasťou školského systému (prostredníctvom predmetu "etická výchova") už od úrovne 1. ročníka základnej školy.
Castetnau-Camblong
Castetnau-Camblong je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vladimír Leško
Vedecko-výskumné zameranie
Výskum metodologicko-metodických problémov historicko-filozofického poznania so zameraním na identifikáciu silných a slabých modelov filozofie dejín filozofie. Hlavná pozornosť je sústredená na skúmanie filozofického odkazu G. W. F. Hegela, M. Heideggera, E. Finka, J. Patočku a H.-G. Gadamera.
On the Run
„On the Run“ je v poradí tretia skladba z albumu The Dark Side of the Moon, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1973. Je to inštrumentálna skladba, ktorej základ je nahraný na EMS syntetizátori (Synthi AKS)
Kompozícia
Skladba pozostáva z 8-notovej sekvencie zo syntetizátora, ku ktorej boli pridané aj časti elektrickej a slide gitary. Predtým, ako bola vydaná na albume The Dark Side of the Moon, mala názov „The Travel Sequence“ a bola obyčajnou skladbou (žiaden syntetizátor, iba obyčajný jam). Skladba „On the Run“ plynulo prechádza na skladbu „Time“.
Koncertné verzie
Keď skupina hrala túto skladbu na koncertoch, tak na jej konci maketa lietadla letela od jednej strany na druhú stranu arény, kde následne vybuchlo. Tento istý efekt využili aj počas A Momentary Lapse of Reason Tour, kde lietadlo zamenili za lietajúcu posteľ (posteľ preto, lebo na obale albumu A Momentary Lapse of Reason je vytvorená „rieka“ z postelí).
Obsadenie
spolu s:
Kružidlo (galaxia)
Galaxia Kružidlo je špirálová galaxia v súhvezdí Kružidlo. Táto seyfertova galaxia je vzdialená 13 miliónov svetelných rokov od Zeme. Vybuchla v nej supernova SN 1996cr.
SN 1996cr
SN 1996cr je supernova, ktorú objavil v roku 2001 Franz Bauer. Analýza z teleskopu AAT ukazuje, že supernova vybuchla medzi 28. januárom 1995 a 15. marcom 1996. Má veľa podobností so supernovou SN 1987A. Je to jedna z najjasnejších supernov v rádiovom žiarení aj v röntgenovom žiarení.
Veľký pes (trpasličia galaxia)
Trpasličia galaxia Veľký pes je trpasličia nepravidelná galaxia v súhvezdí Veľký pes.
Savona
Savona je talianske mesto na pobreží Ligúrskeho mora. Veľký prístav a priemysel sú najväčšími zamestnávateľmi v meste. Prístav je hlavná zastávka pre trajekty na Korziku.
Geografia
Susedne obce: Albissola Marina, Albisola Superiore, Altare, Cairo Montenotte, Quiliano a Vado Ligure.
Časti mesta: Lavagnola, Légino, Zinola a Santuario.
Dejiny
Mesto na pobreží Stredozemného mora, tretie najväčšie v Ligúrii, bolo osídlené veľmi skoro. Význam osady v dobe Rímskej ríše bol len mierny. Bola to len prestupná stanica na Via Aemilia Scauri. Až v neskorom stredoveku a renesancii sa mestský štát Savona stal dôležitou obchodnou veľmocou. Niekoľko pápežov tu malo mocenské základne.
NGC 4071
NGC 4071 je planetárna hmlovina v súhvezdí Mucha, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Savona
Dejiny
V roku 1528 bol prístav mesta zničený a mesto sa dostalo pod janovskú nadvládu.
Útlm pokračoval až do polovice 19. storočia, kedy došlo k oživeniu mesta. Prístav je jedným z piatich najväčších v Taliansku a zaisťuje prepravu pre autá značky Fiat a Lancia z neďalekého Turína.
Lesníctvo
Lesníctvo môže byť:
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2014
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2014 boli v poradí 34. Majstrovstvá sveta v bandy hokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia bandyhokeja (FIB). Konali sa od 26. januára2. februára 2014 v Irkutsku a Šelechove, v Irkutskej oblasti, v Rusku, za účasti 17 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Ruský Irkutsk dostal právo organizovať MS 2014 v júli 2012, keď jeho organizáciu schválila FIB. Titul obhájili bandyhokejisti Ruska, pre ktorých to bol už 12. titul, z toho tretí v rade.
Rusko bolo hostiteľom svetového šampionátu mužov už dvanástykrát (z toho 4-krát ako Sovietsky zväz). Nováčikmi turnaja boli družstvá Nemecka a Somálska. Pritom Somálsko nebolo členom FIB a nemalo ani národnú federáciu, hráči boli tvorení somálskymi prisťahovalcami vo švédskom meste Borlänge, ktoré je známe bandyhokejové stredisko. Víťaz B divízie mal právo nastúpiť na MS 2015 v A divízii.
Přestavlcký les
Přestavlcký les je prírodná pamiatka ev. č. 5731 neďaleko obcí Přestavlky, Stará Ves a Dobrčice v okrese Přerov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú zachované porasty karpatských dubohrabín so zvyškami ovsíkových lúk obklopené kultúrnou krajinou. Môžeme tu nájsť lipu malolistú (Tilia cordata), častá je aj breza previsnutá (Betula pendula) a dub zimný (Quercus petraea), menej sa vyskytuje hrab obyčajný (Carpinus betulus) a dub letný (Quercus robur).
Veľká Tŕňa
Veľká Tŕňa je obec na Slovensku v okrese Trebišov vzdialená od okresného mesta asi 25 km.
Polohopis
Obec sa nachádza v srdci vinohradníckeho regiónu Tokaj asi 4 km od slovensko-maďarskej štátnej hranice a asi 7 km od hraničného priechodu Slovenské Nové MestoNové mesto pod Šiatrom.
Bonnac (Ariège)
Bonnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 726 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Upper Manhattan
right|thumb|125. ulica, stanica right|thumb|125. ulica, mesto
Upper Manhattan označuje severnú časť ostrova Manhattan. Jeho južná hranica môže byť definovaná kdekoľvek medzi 59. a 155. ulicou. Medzi týmito dvoma extrémami sa nachádza 96. ulica, ktorá sa najčastejšie používa na definíciu hranice Upper Manhattanu, až po 100. ulicu. Ako hranica sa používa aj koniec Central Parku, severne od 110. ulice.
Upper Manhattan sa označuje ako neturistická časť Manhattanu. Do konca 20. storočia menej ovplyvnená vplyvmi, ktoré pôsobili v iných častiach New Yorku počas 30 rokov. Nielen že turistické mapy New Yorku neoboznamujú s okrajovými časťami Bronxu, Brooklynu, Queensu a Staten Islandu, ale zanedbávajú aj Upper Manhattan. Je to spôsobené menšou turistickou atraktivitou a vyššou kriminalitou. Dokonca aj niektorí rodení Newyorčania považujú túto časť za okrajovú, kvôli vzdialenosti od Midtown Manhattanu a tiež aj s porovnateľne nižšími cenami za ubytovanie.
Les Moitiers-en-Bauptois
Les Moitiers-en-Bauptois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Madarský jazdec
Madarský jazdec je včasne stredoveký skalný reliéf, ktorý sa nachádza južne od mesta Šumen v severnom Bulharsku pri dedine Madara. Zobrazuje viac ako dvadsať metrov veľkého jazdca na koni, ktorý je vytesaný až v sto metrovej výške nad povrchom. Rok vzniku vyobrazenia sa pohybuje medzi rokmi 705 – 810.
V roku 1979 sa Madarský jazdec stal súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Head-Smashed-In Buffalo Jump
Head-Smashed-In Buffalo Jump (doslova „útes na lov bizónov, pri ktorom bola rozbitá hlava“) je názov útesu (anglicky buffalo jump – útes na lov bizónov) a prírodnej pamiatky v Kanade na úpätí Skalnatých vrchov.
Tento okolo 300 metrov dlhý zráz dlho používal indiánsky kmeň Čiernonožcov (angl. Blackfoot) na lov bizónov. Stáda bizónov hnali až k zrázu do ktorého bizóny padali a následkom zranení boli ľahkou korisťou pre lovcov.
V roku 1968 sa toto územie stalo národnou historickou pamiatkou a v 1979 provinčnou pamiatkou. Vďaka svojej vysokej kultúrnej hodnote bola táto oblasť v roku 1981 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO. V roku 1987 tu bolo otvorené interpretačné centrum a múzeum.
Samuel Bodorovský
náhľad|Náhrobný kameň Samuela Bodorovského v banskobystrickom evanjelickom cintoríne Samuel Bodorovský (* 30. apríl 1825, Banská Bystrica† 1. jún 1891, tamže) bol slovenský národno-kultúrny pracovník, úradník.
Životopis
Jeho otec bol Samuel Bodorovský, jeho matka Mária rod. Šimonovičová. Študoval v Banskej Bystrici a Banskej Štiavnici, právo v Kežmarku. Počas revolúcie 1848/49 a po nej úradník Zvolenskej stolice, potom slúžny v Predmieri, od 1861 štátny úradník, neskôr advokát, od 1872 hlavný mestský notár v Banskej Bystrici. Zakladajúci člen Matice slovenskej, rozširoval slovenskú spisbu, posielal správy do Lichardovho Obzoru, zaujímal sa o históriu rodného mesta.
Bouan
Bouan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 37 obyvateľov (2009).
4 Vesta
4 Vesta je tretia najväčšia planétka v hlavnom pásme planétok s priemerom od 468 do a čo sa týka hmotnosti dokonca druhá najhmotnejšia. Je to jediná planétka viditeľná zo Zeme voľným okom. Podľa charakteru obežnej dráhy patrí do skupiny I v hlavnom pásme. Súčasne je materským telesom rodiny Vesta.
Vesta je zatiaľ jedinou známou kamennou protoplanétou (s diferencovaným vnútrom), ktoré vytvárali terestriálne planéty.
História
Planétku objavil 29. marca 1807 v Brémach nemecký astronóm Heinrich Wilhelm Olbers. V tom čase bola ešte považovaná za planétu a dostala dokonca aj grafický symbol (pozri hore v tabuľke). Ani objav ďalšej planétky 5 Astraea o 38 rokov neskôr na tom nič nezmenil; až v 50. rokoch 19. storočia, keď objavov planétok rýchlo pribúdalo, začala byť spolu s ostatnými podobnými telesami pokladaná iba za obyčajnú planétku.
Pôvod mena
Planétka bola pomenovaná podľa rímskej bohyne Vesty, ochrankyni cnosti, čistoty a domáceho krbu. Vesta bola tiež sestrou Cerery, podľa ktorej bola pomenovaná prvá z objavených planétok, 1 Ceres. Na žiadosť objaviteľa meno vybral významný nemecký matematik C. F. Gauss, ktorý vypracoval matematickú metódu, umožňujúcu určiť elementy dráhy z menšieho počtu pozorovaní, čo bolo dôležité práve v prípade novoobjavených planétok.
Opis objektu
Čo do veľkosti a hmotnosti je najväčšou planétkou vo vnútornej časti hlavného pásma planétok, medzi dráhou Marsu a Kirkwoodovou medzerou vo vzdialenosti 2,50 AU od Slnka.
Vesta rotuje pomerne rýchlo okolo svojej osi; rotačná perióda je 5 h 20 min 31 s.
Vzhľad planétky
Tvarovo sa vďaka rozmerom a hmotnosti dostala do izostázy a jej tvar sa blíži trojosému elipsoidu. Jej rozmery a tvar boli v minulosti zisťované na základe zákrytov hviezd týmto telesom. Podrobné znalosti o vzhľade, vrátane rozlíšenia povrchových útvarov, priniesli až Hubblov vesmírny ďalekohľad a najmodernejšie pozemné ďalekohľady, ako napr. Keckov ďalekohľad na Havajských ostrovoch.
thumb|200px|left|Výškový profil Vesty pri pohľade od južného pólu. Čierna = najnižšia, biela = najvyššia (HST, 1996)
George Washington DeLong
George Washington DeLong (* 22. august 1844 – † 31. október 1881) bol americký námorný dôstojník a nešťastný bádateľ.
4 Vesta
Vzhľad planétky
Najdlhšie známym útvarom na povrchu Vesty je veľká tmavá oblasť s veľkosťou približne, líšiacou sa od svojho okolia významne nižším albedom. Bola na počesť objaviteľa planétky nazvaná Olbers. Jej geometrický stred slúži ako referenčný bod začiatku vestografických súradníc (0º vestografickej dĺžky).
George Washington DeLong
Narodil sa v New York City, študoval na americkej námornej akadémii v Annapolise. V roku 1879 na podnet Jamesa Gordona Bennetta Jr., majiteľa novín New York Herald, a pod záštitou amerického námorníctva, vyplával poručík DeLong zo San Francisca na lodi USS Jeannette s plánom nájsť čo najrýchlejšiu cestu na Severný pól cez Beringov prieliv.
4 Vesta
Vzhľad planétky
Najvýznamnejším povrchovým útvarom však je veľký kráter Rheasilvia s priemerom blízko južného pólu planétky; jeho priemer teda predstavuje asi 80 % rozmeru Vesty. Jeho dno sa nachádza asi pod úrovňou okolitého terénu, zatiaľ čo jeho valy okolie prevyšujú o 4 až 12, teda maximálne prevýšenie je až. Stredový vrcholok sa týči do výšky až nad dnom krátera. Vzhľadom na to, že nebol dopadmi meteoroitov výrazne zmenený, odhaduje sa, že nie je starší viac ako 1 miliarda rokov. Dopad telesa, ktorým bol kráter vytvorený, vymrštil do priestoru asi 1 % materiálu Vesty. Tieto horniny sa stali materiálom, z ktorého vznikli telesá rodiny Vesta, nazvané vestoidy a meteoroity, ktoré na Zemi poznáme ako HED meteority. Vďaka ich analýze máme dobré znalosti o chémii, mineralógii a geológii Vesty. Na povrchu planétky bol identifikovaný celý rad ďalších kráterov s priemerom okolo a hĺbkou až.
George Washington DeLong
Popri zbieraní vedeckých dát a zvieracích exemplárov, v lete 1881 DeLong objavil tri ostrovy (DeLongove ostrovy).
4 Vesta
Vzhľad planétky
Pologule Vesty sa od seba podstatne líšia. Z analýzy snímok, vyhotovených Hubblovým kozmickým ďalekohľadom vyplýva, že východná pologuľa je pokrytá svetlejším materiálom, regolitom a je na nej veľké množstvo kráterov, zasahujúcich do hlbších vrstiev vyvretých hornín; istým spôsobom je obdobou „horských“ oblastí na našom Mesiaci. Západná pologuľa má nižšie albedo a pripomína mesačné moria; je pravdepodobne tvorená výlevnými bazaltami. right|thumb|Veľký kráter Rheasilvia so svojím centrálnym vrcholkom na južnom póle planétky (17. júl 2011)
George Washington DeLong
V 1890 dôstojníci americkej armády venovali k pamiatke DeLonga a posádky USS Jeannette žulovo-mramorový pomník. Pomník navrhol George Partridge Colvocoresses. 24 stôp vysoká stavba sa nachádza na cintoríne americkej námornej akadémie, čnejúc sa na rieke Severn.
Dve americké námorné lode boli na jeho česť pomenované USS DeLong, takisto aj DeLongove vrchy na severozápade Aljašky.
4 Vesta
Geológia planétky
thumb|200px|left|Spektrálna (dole) a albedová mapa Vesty (HST, 1994)
George Washington DeLong
De Long a päť jeho mužov sú pochovaný na Woodlawnskom cintoríne v Bronxe, v New Yorku.
4 Vesta
Geológia planétky
Podľa najnovších teórií vývoj Vesty, začatý pred 4,75 miliardami rokov, pravdepodobne prebiehal nasledujúcim spôsobom:
Zdá sa, že Vesta je jedinou planétkou, u ktorej prebehla táto diferenciácia a ktorá sa dožila súčasnosti. Existencia sideritov (kovových meteoritov) a achondritov však dokazuje, že museli existovať aj iné planétky, pri ktorých prebehla podobná diferenciácia, ale tie boli následnými zrážkami zničené.
Vďaka výnimočne vysokému albedu a prítomnosti pyroxénu na jej povrchu je hlavným predstaviteľom planétok chemickej klasifikácie triedy V. right|thumb|Animácia poskladaná zo snímkov sondy Dawn znázorňujúca rotáciu Vesty (1. august 2011)
Antropológia
Antropológia je veda alebo súbor vied o človeku, a to presnejšie v týchto možných významoch:
Najstaršími časťami antropológie sú de facto biologická antropológia (fyzická antropológia) a filozofická antropológia, ale ako vyslovene samostatná veda sa prvá samostatne vyčlenila biologická antropológia.
Drak (trpasličia galaxia)
Trpasličia galaxia Drak je trpasličia galaxia eliptického typu, člen Miestnej skupiny galaxií a satelit Mliečnej cesty. Ostatné výskumy naznačujú, že by mohla obsahovať veľké množstvo tmavej hmoty. Priemer galaxie je 500 svetelných rokov.
Waleské národné lakrosové družstvo žien
Waleské národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Wales v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch žien. Funguje pod záštitou Welsh Lacrosse Association (WLA). Jeho najvýraznejším úspechom je 4. miesto na Majstrovstvách sveta či 3-násobné víťazstvo na Majstrovstvách Európy.
Waleské družstvo žien sa predstavilo hneď na prvých majstrovstvách sveta i na prvých majstrovstvách Európy, odkedy sa hrá ženská kategória. V roku 2012 viedla družstvo ako hlavný tréner Rebecca Roberts-Gawenová.
NGC 4072
NGC 4072 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 3. apríla 1872.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Castetner
Castetner je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Softvérová licencia
V počítačovom priemysle softvér, ktorý je chránený autorskými právami a licencovaný pod softvérovou licenciou, spadá v princípe do dvoch kategórii licenčných schém. Prvou kategóriou je licenčná schéma open source / slobodného softvéru, druhou je closed source / proprietárna licenčná schéma. Tieto dve schémy obsahujú ďalšie delenia.
Nie každý softvér je licencovaný, dokonca nie každý softvér je chránený autorskými právami. Softvér môže byť publikovaný bez sprievodnej licencie ako tzv. Licence-Free Software, avšak zostáva chránený autorskými právami a jeho distribúcia podlieha bežným zákonom o ochrane autorských práv, jeho predaj podlieha bežným zákonom o predaji. Softvér tiež môže byť uvoľnený do verejnej domény, kde nie je chránený autorskými právami - v takomto prípade časti softvérovej licencie o ochrane autorských práv sa neuplatňujú vôbec (avšak ostatné časti softvérovej licencie ostávajú aplikovateľné vrátane predaja takéhoto softvéru).
Licencie typu open source / slobodný softvér
Rozdiel medzi „Licenciami open source“ a „Licenciami slobodného softvéru“ je veľmi malý a zvyčajne sú tieto pojmy vzájomne zameniteľné. Vo všeobecnosti sa za licenciu open source považuje taká licencia, ktorá by mala byť schválená iniciatívou Open Source Initiative, a za licenciu slobodného softvéru sa považuje licencia schválená nadáciou Free Software Foundation.
GNU General Public Licence
GNU General Public Licence je populárna licencia, pod ktorou je napríklad licencované aj kernel Linuxu. Existuje verzia 1 (GPL 1), verzia 2 (GPL 2) a najnovšia verzia 3 (GPL 3). Často je užitočné vedieť, ktoré licencie sú kompatibilné s GNU General Public Licence, obzvlášť pre vývojárov je priam nevyhnutné poznať kompatibilitu s GPL, ak chce použiť dostupné softvérové 'bežnosti'.
Licencie nekompatibilné s GPL 2
GPL má určité špeciálne požiadavky, na základe ktorých sa stáva kód pod licenciami nekompatibilným s GPL (t. j. nemôže byť potom licencovaný pod GPL).
Licencie typu closed-source / proprietárne licencie
Licencie tohto typu dávajú používateľovi najmenšiu slobodu - obvykle používateľ nemôže zdrojový kód daného softvéru prezerať, nijak upravovať, ani žiadnym spôsobom tento softvér ďalej rozširovať.
Softvérová licencia sa chápe ako typ vlastníckej (proprietárnej) (platenej alebo bezplatnej) licencie ako aj vyhlásenie o zmluve medzi výrobcom a používateľom počítačového softvéru — niekedy nazývané Licenčná zmluva koncového používateľa (EULA) — ktoré špecifikuje rozsah povolenia, ktoré vlastník poskytuje používateľovi.
Softvér balený v škatuliach je väčšinou sprevádzaný licenčnou zmluvou koncového používateľa (EULA), ktorá je prezentovaná používateľovi niekedy na papieri, ale obvyklejšie v elektronickej forme počas inštalácie. Používateľ má možnosť túto zmluvu buď prijať alebo zamietnuť. Inštalácia softvéru je však podmienená tým, že používateľ danú zmluvu príjme a tým súhlasí, že bude dodržiavať jej podmienky.
Multilicencia
Multilicencia je určená pre použitie softvéru na viacerých počítačoch súčasne alebo na serveri pre viac pracovných staníc.
Primáš
Primáš je vedúci hudobník, prevažne v hudobných zoskupeniach založených na husľovej interpretácii hudby. Označenie primáš poukazuje na toho, kto hrá prim, teda prvé husle v ľudovej cimbalovej kapele alebo v inom hudobnom súbore.
Akkad (mesto)
Akkad je názov doteraz neobjaveného hlavného mesta Akkadskej ríše, ktoré okolo roku 2340 pred Kr. založil Sargon Akkadský. Akkad sa pravdepodobne nachádzal na brehu Eufratu neďaleko Sipparu, v blízkosti dnešného Bagdadu. Akkad obývali semitskí Akkadi. V neskoršej babylonskej literatúre sa meno „Akkad“ a „Sumer“ stalo súčasťou kráľovského titulu a kráľ Babylonie bol označovaný ako „kráľ zo Sumeru a Akkadu“. Tým slovo Akkad nadobudlo nový význam - akéhosi kraja okolo mesta Akkad. Podľa literárnych pamiatok bolo mesto Akkad v 6. storočí pred Kr. už zničené, ale jeho poloha bola známa. Mesto Akkad sa raz spomína aj v Starom zákone (Genesis 10:10). Slovo Akkad je pravdepodobne odvodené zo sumerského slova „Agade“, objavuje sa napr. v Sumerskom kráľovskom zozname.
Pec (trpasličia galaxia)
Trpasličia galaxia Pec alebo Systém Fornax je trpasličia galaxia v súhvezdí Pec. Obsahuje 6 guľových hviezdokôp, z ktorých najväčšia, NGC 1049, bola objavená skôr ako samotná galaxia.
Jej jasnosť je asi 9 magnitúd, no rozprestiera sa na takej veľkej ploche (dvojnásobok priemeru mesačného kotúča), že sa kvôli nízkej plošnej jasnosti dá zachytiť len na fotografických snímkach. Je to eliptická galaxia s priemerom asi 3000 svetelných rokov, svietivosťou 20 miliónov sĺnk a nachádza sa vo vzdialenosti 430 000 až 1 000 000 svetelných rokov.
Krása
Krása vlastnosť toho, čo sa ľudskými zmyslami alebo intelektom vníma ako veľmi pekné
Ribát
Ribát môže byť:
Marcus Valerius Martialis
Marcus Valerius Martialis, označovaný tiež iba ako Martialis, bol rímsky básnik pochádzajúci z Hispánie, známy predovšetkým zbierkou epigramov, vydávaných za vlády cisárov Domiciána, Nervu a Trajána. Martialis mal zásadný podiel na vznik moderného epigramu. Jeho krátke, vtipné básne vysmievajúce sa z dobového života a nerestí nám poskytujú plastický obraz o živote v Ríme v 1. storočí.
Život
Martialov životopis možno pomerne spoľahlivo rekonštruovať na základe autobiografických detailov uvádzaných v jeho diele. V knihe X, zloženej v rokoch 95 – 8, spomína oslavu svojich 57. narodenín, z čoho možno odvodiť, že sa narodil 1. marca v rozmedzí rokov 38 – 40, za vlády Caligulu alebo Claudia. Jeho rodiskom bolo hispánske mesto Augusta Bilbilis (dnes Calatayud). Mená svojich rodičov uvádza ako Fronto a Flaccilla. Podľa mena možno súdiť, že Martialis patril k rímskym občanom, aj keď sám o sebe hovorí ako o potomkovi iberských Keltov. O svojej hispánskej domovine sa vyjadruje v dobrom – spomína mladosť strávenú v dostatku a v spoločnosti priateľov.
Po ukončení vzdelania prišiel roku 64 Martialis do Ríma. Oporu našiel u rodiny svojich významných krajanov, Annaeov, z ktorej pochádzal filozof Seneca aj básnik Lucanus. Tí ho uviedli do prostredia Neronovho cisárovho dvora, ale po Pisonovom sprisahaní (65) a jeho krvavom potlačení sa Martialis z verejného života stiahol a venoval sa básnickej činnosti. Je možné, že v tejto dobe musel Martialis viesť život právnika, hoci mu vyhovoval viac nezávislý život umelca. V starobe sa Martialis vysmieval zo svojich mladíckych literárnych počinov, ktorých úroveň považoval za veľmi nízku.
Zlom v Martialovej literárnej kariére priniesol rok 80, kedy na príkaz cisára Tita zložil a vydal zbierku epigramov pri príležitosti otvorenia nového amfiteátru – Kolosea. Dielu mu zaručilo úspech tak u publika ako i na cisárskom dvore. Titus a neskôr Domicián mu poskytli radu pôct vrátane povýšenia do jazdeckého stavu. Martialis sa v jednom zo svojich epigramov chváli, že bol dokonca pozvaný cisárom na večeru a že svojim menom vymohol občianstvo niekoľkým svojim priateľom. Napriek tomu sa Martialovi nepodarilo zabezpečiť si trvalú podporu na dvore alebo u svojich patrónov a jeho živnosť zostala až do konca jeho života neistá. V cisárskych kruhoch sa epigramatik spoznal s niekoľkými ďalšími významnými literátmi – Siliom Italicom, Quintilianom, Iuvenalom a Plíniom Mladším. Pretože sa ani slovkom nezmieňuje o inom významnom básnikovi pôsobiacom v cisárovi, Papiniovi Statiovi, a ten sa na oplátku nezmieňuje o Martialovi, s ktorým sa musel stretnúť, usudzuje sa, že medzi dvoma cisárovými chránencami usilujúcimi sa o získanie jeho priazne vládla veľká rivalita.
Martialis v posledných rokoch svojho života vlastnil malý statok neďaleko Nomenta v Sabinsku a dom na Kvirinále v Ríme. Napriek nárokom, ktoré naňho život v metropole kládol, sa nedokázal vzdialiť na dlhšiu dobu z hluku a ruchu svojho milovaného Ríma. Iba krátko pred smrťou sa odhodlal vymeniť svoje skromné pomery v Ríme za život v Hispánii. Aj toto prostredie ho ale sklamalo: Martialis v svojich posledných veršoch narieka nad provinčnosťou svojho domova, ktorý nemožno porovnať s búrlivým životom v Ríme. Zomiera roku 104 v svojom rodnom meste Bilbilis.
Martialis a jeho patróni
V rímskej literatúre sa stretávame s básnikmi dvoch typov. K prvému patria umelci pochádzajúcich z najvyšších spoločenských vrstiev, ktorých ekonomické zázemie im umožňuje venovať sa literatúre takpovediac ako voľnočasovej aktivite. Skladajú verše buď popri verejnej činnosti, ktorá vyplýva z ich vysokého postavenia, alebo namiesto nej, ako únik pred povinnosťami verejných činiteľov. Martialis je predstaviteľom druhého typu rímskeho básnika – talentovaného ale chudobného umelca, ktorého jeho finančné okolnosti nútia vyhľadávať záštitu mocnejších a bohatších ako svojich patrónov. Martialova poézia je teda predovšetkým poéziou klientskou: je skladaná na objednávku a s cieľom získať finančnú odmenu. Práve preto sa neštíti, na rozdiel od veršov literárne činnej aristokracie, v ktorých cítiť počas republikánskeho zriadenia nezávislosť a počas cisárstva skrytú opozíciu, nezakryte svojich chlebodarcov chváliť a až nemiestne im lichotiť. Ani Martialis nijako nezakrýva pochlebovanie svojim ochrancom, predovšetkým samotnému cisárovi, ktorý je jeho najdôležitejším patrónom.
Zo zmienok vo vlastnom diele i u ďalších Martialových súčasníkov vieme, že až do smrti žil v pomerne núdznych pomeroch a nedosiahol isté finančné zabezpečenie. Dokonca aj jeho cestu do Hispánie, kam mohol utekať práve pred vysokými životnými nákladmi v Ríme, mu musel uhradiť jeho priateľ, Plínius Mladší. Aj v domovskom prostredí bol Martialis závislý od priazne druhých, v tomto prípade od finančnej podpory akejsi ženy menom Marcella.
Dielo
Martialis zložil celkom 1561 epigramov (z toho 1235 epigramov v elegickom distichu). Jeho tvorba súhrnne označovaná ako Epigrammata (Epigramy) je rozdelená na:
Od roku 86 vydával Martialis každoročne jednu knihu epigramov so železnou pravidelnosťou. Prvých 10. kníh vzniklo počas vlády cisára Domiciána, kniha XI za vlády Nervu roku 96. Po niekoľkoročnom pobyte v domovskej Hispánii krátko pred básnikovou smrťou bola vydaná posledná kniha.
Martialov ohlas
Po Martialovej smrti kolísala jeho sláva zároveň s popularitou epigramu. Inšpiroval neskoroantických básnikov Ausonia, Claudia Claudiana a Sidonia Apollinara. V stredoveku sa oceňovali jeho verše s moralizujúcou tendenciou.
Novú vlnu obľúbenosti získala Martialovi Renesancia, ktorá objavila čaro urbánneho spôsobu života a jeho satiry. Mnoho humanistických talianskych básnikov písalo krátke básne podľa jeho vzoru a vysoko si ho vážil aj Boccaccio.
Martialis si udržal obľubu až do nástupu romantizmu.
NGC 4073
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Náboženstvo
Náboženstvo alebo zriedkavo relígia je vzťah človeka k posvätnému, prostredníctvom ktorého človek transcenduje svoju skúsenosť s vonkajšou realitou. V úzkom zmysle je náboženstvo vierou v jedného Boha alebo vo viacerých bohov. [[Obrázok:ReligijneSymbole.svg|náhľad|Rôzne náboženské symboly
1. rad: Kresťanstvo – kríž, judaizmus – Dávidova hviezda, hinduizmus – Óm alebo Aum, Bahá’í – deväťcípa hviezda
2. rad: islam – polmesiac a hviezda, fetišizmus – slnečný kríž, čínska mystika – Jin a jang (Tchaj-ťi tchu), Šintoizmus – Torii
3. rad: budhizmus – koleso Dharmy (Dharačakra), sikhizmus – Khanda, Džinizmus – Svastika (slnečný symbol), Džinizmus – Ahinsa alebo Ahimsa
Tento vzťah si človek vytvára na základe zemepisného a kultúrneho rámca, v ktorom sa nachádza. O jeho rozmanitosti svedčia nespočetné náboženské predstavy na celom svete. V súčasnosti nie sú náboženské predstavy ľudí natoľko viazané zemepisnou polohou a tradíciou z dôvodu jednoduchého šírenia náboženského myslenia po celom svete.
Náboženstvo zväčša nemá statický charakter, hoci dogmatické predstavy niektorých náboženských smerov sa ho snažia do istej miery zachovať. Jednotlivé náboženské systémy prechádzajú rôznymi metamorfózami, od jednoduchých, antropomorfných predstáv polyteistických kmeňových božstiev až k predstavám Boha v monoteistických náboženstiev, v prípade niektorých východných náboženstiev dokonca k systémom, v ktorých predstava Boha úplne absentuje. Z tohoto hľadiska znie pojem náboženstvo zavádzajúco, no vo všeobecnosti sa týka akéhokoľvek vzťahovania sa človeka k nadprirodzenu, ktorého prítomnosť je pociťovaná prostredníctvom náboženskej skúsenosti. Náboženská skúsenosť je predmetom mysticizmu. K veľkým náboženským systémom sa zväčša viaže posvätná literatúra, v ktorej sú obsiahnuté predstavy o priebehu stvorenia sveta a ľudí, predstavy o posmrtnom živote, obsahuje morálne normy a hodnotové rebríčky. Poskytuje tak veriacemu človeku komplexný pohľad na svet. Pre mnohých religióznych ľudí podáva náboženstvo a náboženské písomnosti vysvetlenie zmyslu a smerovanie ich existencii.
Náboženstvom sa zaoberá viacero vedných disciplín, z rôznych uhlov pohľadu. Je hlavným predmetom záujmu religionistiky, ktorá sa ho snaží skúmať z fenomenologického hľadiska. Ďalej filozofie, histórie, antropológie, kulturológie, etnológie a psychológie.
Štampach
Náboženstvo je podľa Štampacha reálny, životný, osobný vzťah človeka k transcendentnej skutočnosti.
Kritias
Náboženstvo je podľa Kritia výtvor človeka, ktorý chcel vierou v božstvo vyvolať v ľuďoch strach pred trestom za utajované zločiny.
Kant
Náboženstvo je podľa Kanta uvedomenie si mravného zákona kategorického imperatívu ako príkazu božského. Náboženstvo je odpovedanie na otázku, v čo smiem dúfať.
Jung
Náboženstvo je podľa Junga systém psychického uzdravovania.
Heler
Náboženstvo je podľa Helera vzťah človeka k niečomu, čo ho presahuje a od čoho je závislý.
Hegel
Náboženstvo je podľa Hegela vedomosť konečného ducha o svojej podstate ako ducha absolútneho.
Durkheim
Náboženstvo je podľa Durkheima základná súčasť spoločenského života, ktorej funkciou je regulovať vzťah človeka k svätým veciam. Každé náboženstvo starostlivo rozlišuje sväté od svetského.
Vajda
Náboženstvo sa podľa Vajdu pohybuje v dimenziách transcendentálneho a pozemského.
Prvotné a univerzálne
Svetové náboženstvá sú rozdelené na dve skupiny: prvotné, kam patria tradičné náboženstvá a na univerzálne náboženstvá.
Prvotné sú charakteristické širokou rozmanitosťou, ale nachádzame u nich niekoľko základných jednotiacich prvkov: ohraničenosť miestom, dôraz viac na ústnu tradíciu než na písomné pamiatky a principiálne obmedzenie sa na pôvod konkrétneho kmeňa. Patria sem náboženstvá obyvateľov Afriky, Austrálie, Oceánie, časti Ázie, náboženstvá amerických Indiánov a predkresťanskej Európy.
Univerzálne náboženstvá, na rozdiel od prvotných, nemajú miestny charakter, sú rozsiahlejšie. Svoje učenie šíria a zanechávajú písomné a kultúrne pamiatky. Ďalej ich rozdeľujeme do viacerých skupín. Semitská je reprezentovaná judaizmom, kresťanstvom a islamom, ktorých vývoj prebiehal v príbuzných historicko-geografických podmienkach. Ďalej je to skupina takzvaných indických náboženstiev, kam patrí hinduizmus, raný budhizmus, džinizmus a sikhizmus. A skupina Ďalekého Východu, kam patrí konfucianizmus, taoizmus a šintoizmus.
Mono-, poly- a neteistické
Inak delíme náboženstvá na polyteistické, uznávajúce viacerých bohov, monoteistické, uznávajúce jedného boha a neteistické, neuznávajúce boha. Príklady:
Monoteistické náboženstvá:
Polyteistické náboženstvá:
Neteistické náboženstvá:
Západná a východná tradícia
Svetové náboženstvá môžeme rozdeliť na dve tradície, a to západná tradícia a východná tradícia. Západná tradícia vychádza zo semitskej rodiny. Nazýva sa aj tradíciou prorokov, pretože zdôrazňuje, že zjavenia Boha ľuďom majú svoj pôvod mimo ľudského ducha. K svetu má kladný postoj, uznáva dobrotu hmoty a usiluje sa o vykúpenie, alebo o premenu hriešneho sveta. Východná tradícia vychádza z indickej rodiny. Nazýva sa mystickou tradíciou, pretože zdôrazňuje, že ľudstvo nachádza Boha vo vnútri svojho ducha. K svetu má súcitný postoj, uznáva absolútnu duchovnú povahu reality a usiluje sa o oslobodenie duše z večného kolobehu znovuzrodenia a reinkarnácie, ktorému sa podrobuje na tomto svete.
Najväčšie náboženstvá
Druhé najrozšírenejšie náboženstvo, s počtom prívržencov približne 1,6 miliárd, je islam, ktorý je vyznávaný najmä v západnej Ázii, na Strednom Východe a v severnej Afrike. Založený bol v Mekke v Saudskej Arábii v siedmom storočí Mohamedom, ktorý je moslimami (zástancovia islamu) považovaný za posledného veľkého proroka zoslaného Alahom (=arabské označenie Boha). Samotné slovo islam znamená podriadenie. Moslimovia veria, že sa musia úplne podriadiť Božej vôli a riadiť sa svätou knihou Koránom, aby dosiahli raj po smrti. Moslimovia sa delia na sunnitov a šítov, existujú i ďalšie odnože. Počet moslimov vo svete relatívne rýchlo narastá, jednak pre vyššiu pôrodnosť a jednak pre početných konvertitov od iných náboženstiev.
Baháizmus vyrástol z islamu a patrí k najnovším náboženstvám na svete. Prezentuje celosvetovú víziu pokoja lásky v spoločnosti, ktorá dodržiava univerzálne náboženské princípy.
Hinduizmus je staroveké náboženstvo bez známeho zakladateľa, alebo dátumu vzniku (ale predpokladá sa, že je to približne 3000 rokov). S počtom stúpencov približne 1,1 miliardy, a to najmä v Indii, ale aj v Spojenom kráľovstve a USA, je tretím najrozšírenejším náboženstvom. Termín „hinduizmus“ sa jednoducho vzťahuje na slovo „India“ a priraďuje sa k širokej palete náboženských tradícií a filozofií, ktoré sa rozvíjali v Indii počas tisícok rokov. Hinduisti si uctievajú veľké množstvo rôznych božstiev a veria v prírodný a mravný zákon a v reinkarnáciu (prevteľovanie). Ak človek žije podľa dharmy, dosiahne stav moksha a nikdy viac sa nenarodí.
Štvrtým najrozšírenejším náboženstvom je Budhizmus. V súčasnosti má približne 488 miliónov stúpencov. Založený v Indii pred približne 2500 rokmi, je dominantným náboženstvom Ďalekého Východu, konkrétne Číny, Japonska, Kórey a Juhovýchodnej Ázie a jeho rozšírenosť vzrastá najmä smerom na západ. Spočíva na učení princa menom Siddhártha Gautama, „Osvietený“, ktorý žil v Indii v r. 563 až 483 pred Kr. Počas svojho dlhého vývoja sa tiež rozvinul do viacerých foriem, ktorých zjednocujúcim prvkom je spoločná hlboká úcta k učeniu „Osvieteného“. Budhisti sa snažia o hlboké nahliadnutie do skutočného zmyslu života, preto neuctievajú žiadnych Bohov ani božstvá.
Približne 1.1 miliárd ľudí na svete sa hlási k Ateizmu, čo je nevera v Boha a božstvo a popieranie ich existencie. Vo všeobecnosti sa opierajú o vedecké výskumy a tvrdia, že vedeckými dôkazmi, ako aj jedno druhým navzájom, sú náboženstvá dávno vyvrátené.
Boussenac
Boussenac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 190 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castetpugon
Castetpugon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1049
NGC 1049 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. októbra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Zoznam katedrál na Slovensku
Toto je zoznam katedrál na Slovensku.
Beagle
Beagle môže byť:
Tadeusz Komorowski
Generál Tadeusz Komorowski (* 1. jún 1895, Chorobrów – † 24. august 1966, Londýn), v odboji používajúci krycie meno Bór (čítaj „Bur“) bol poľský dôstojník, počas 2. svetovej vojny príslušník Krajinskej armády (Armia Krajowa, poľské podzemné vojsko) a jej veliteľ od roku 1943 do kapitulácie Varšavského povstania.
Život
Od roku 1905 študoval na gymnáziu vo Ľvove, kde v roku 1913 maturoval. Od septembra 1913 slúžil v rakúskej armáde a do marca 1915 študoval na vojenskej akadémii (Franz Jozef Militärakademie) vo Viedni, neskôr bol veliteľom čaty na ruskom a talianskom fronte.
V samostatnom Poľsku slúžil v armáde v kavalérii. Na VIII. letných olympijských hrách v Paríži v roku 1924 štartoval v jazdeckých súťažiach (24. miesto). V roku 1936 viedol prípravnú skupinu pred Letnými olympijskými hrami v Berlíne, na ktorých družstvo, ktoré viedol získalo striebornú medailu.
Po napadnutí Poľska Nemeckom (1. septembra 1939) sa najprv podieľal na obrane jedného úseku na Visle a jeho brigáda sa zúčastňovala bojov do 23. septembra. Po skončení vojny sa usadil v Krakove, kde bol jedným z organizátorov poľského odboja v regióne.
Organizácia „Kaerge“, ktorá dostala názov podľa začiatočných písmen zakladateľov (Tadeusz Komorowski, plk. Klemens Rudnicki a plk. Edward Godlewski) nadviazala v januári 1940 kontakt s organizáciou ZWZ (Związek Walki Zbrojnej – Zväz ozbrojeného boja, premenovaný na Krajinskú armádu), od februára toho roku bol Bór-Komorowski veliteľom Oblasti Krakov-Sliezsko ZWZ a na jeseň ho hlavný veliteľ ZWZ generál Rowecki určil za svojho zástupcu. Po rozpustení velenia ZWZ v krakovskej oblasti z dôvodu stále väčšieho zatýkania odišiel do Varšavy, kde pôsobil ako veliteľ Západnej oblasti zahrňujúcej okruhy Poznaň a Pomorie.
1. októbra menoval Tadeusz Komorowski za svojho zástupcu na pozíciu veliteľa Krajinskej armády generála Leopolda Okulického (krycie meno Niedźwiadek čítaj „Něďžvjadek“, slovensky Medvedík). 2. októbra 1944 za prítomnosti Ericha von dem Bacha podpísal kapituláciu varšavského zboru Krajinskej armády, vydal vojakom tejto armády rozkaz na rozlúčku a o tri dni neskôr sa odobral do zajatia.
Po oslobodení 4. mája 1945 odišiel do Londýna, kde sa ujal funkcie hlavného veliteľa poľských ozbrojených síl v zahraničí (vtedy už bolo jasné, že ZSSR urobí z Poľska svoj komunistický satelit), v ktorej pôsobil do novembra 1946.
Od júla 1947 do apríla 1949 bol premiérom poľskej exilovej vlády a od decembra 1949 do marca 1954 bol členom Politickej rady. Od júla 1954 spolu s generálom Władysławom Andersom a Edwardom Raczyńskym bol členom takzvanej Rady troch, ktorá bola zvolená Dočasnou radou národnej jednoty.
Zomrel v Londýne 24. augusta 1966, vo veku 71 rokov.
Krycie mená
Počas vojny používal postupne niekoľko krycích mien: Korczak (čítaj Korčak), Prawdzic (čítaj Pravďžic) v Krakove, vo Varšave Gajowy (slovensky horár), po zatknutí generála Rowického používal pseudonym Bór (čítaj „Bur“, tj. les) a Znicz (čítaj „Znič“, slovensky večný oheň, večné svetlo, sviečka, ktorá sa dáva na hroby), v korešpondencii s Londýnom to bol krycie meno Lawina.
Karol Böhm
Karol Böhm (* 17. september 1846, Banská Bystrica – † 18. máj 1911, Kluž) bol slovenský filozof a psychológ.
Jeho otec Gottlieb Böhm, jeho matka Anna rod. Žufajová
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a filozofiu a teológiu na univerzite v Göttingene, v Tübingene a Berlíne. Ako profesor pôsobil na rôznych miestach, 1896 profesor filozofie na univerzite v Kluži. Prednášal vybrané filozofické problémy, dejiny filozofie, psychológiu, logiku, estetiku o čom aj publikoval. Bol autor monografických prác, stredoškolských a vysokoškolských učebníc a štúdií. Bol pochovaný v Banskej Bystrici.
Tukan (trpasličia galaxia)
Trpasličia galaxia Tukan je trpasličia galaxia v súhvezdí Tukan.
Les Perques
Les Perques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
NGC 4074
NGC 4074 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Les Perques
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trácka hrobka v Kazanlăku
V roku 1979 bola zaradená na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Jaroslav Holík (hokejista)
Jaroslav Holík (* 3. august 1942, Havlíčkův Brod – † 17. apríl 2015 ), medzi spoluhráčmi prezývaný „Starej“, bol česko-slovenský hokejista (stredný útočník) a tréner.