cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bílá skála (Libeň)
Bezstavovce
Z motýľov sa tu objavuje srpokrídlovec dubový (Watsonalla binaria), lišajníkovec lišajníkový (Eilema complana), mora štiavová (Noctua pronuba), mora čiernosŕpková (Xestia c-nigrum), mora prvosienková (Noctua comes), siatica oziminová (Agrotis segetum), pamora trávová (Rivula sericealis), mora smlzová (Mythimna ferrago), sivkavec hlinožltý (Luperina testacea), sivkavec Nickerlov (Luperina nickerlii), mramorovka trnková (Acronicta psi), blyšťavka orechová (Amphipyra pyramidea), piadivka stoklasová (Scotopteryx chenopodiata), žltáčik ranostajový (Colias hyale), mlynárik repkový (Pieris napi), i mlynárik repový (Pieris rapae), ďalej babôčka sieťkovaná (Araschnia levana), perlovec striebristopásavý (Argynnis paphia), babôčka pŕhľavová (Aglais urticae), babôčka pávooká (Inachis io), babôčka zubatokrídla (polygonia c-album), babôčka admirálska (Vanessa atalanta), očkáň pohánkový (Coenonympha pamphilus) alebo očkáň múrový (Lasiommata megera).
K blanokrídlemu hmyzu, ktorý sa na Bílej skále vyskytuje, sa radí sršeň obyčajný (Vespa crabro), osa obyčajná (Vespula vulgaris) a včela medonosná (Apis mellifera). Na území žijú aj niektoré druhy teplomilného hmyzu a ulitníkov. Medzi ne patrí napríklad slimák pásikavý (Cepaea vindobonensis) alebo vidličiarka (Catajapyx aquilonaris).
Vtáky
Nad prírodnou pamiatkou lietajú holub hrivnák (Columba palumbus), ďateľ veľký (Dendrocopos major), žlna zelená (Picus viridis), kolibiarik čipčavý (Phylloscopus collybita), červienka obyčajná (Erithacus rubecula) a tiež belorítka obyčajná (Delichon urbica), ktorá však nad skalou iba loví, ale nehniezdi tu. Medzi ďalších zástupcov vtákov patria mlynárka dlhochvostá (Aegithalos caudatus), penica čiernohlavá (Sylvia atricapilla), pinka obyčajná (Fringilla coelebs), sojka obyčajná (Garrulus glandarius), straka obyčajná (Pica pica), sýkorka veľká (Parus major) a belasá (Parus caeruleus) alebo kôrovník krátkoprstý (Certhia brachydactyla). Podobne ako belorítka obyčajná tiež dážďovník obyčajný (Apus apus) iba nad územím loví, ale nehniezdi v ňom. A podobne sa chová tiež žlna zelená (Picus viridis). V krovinách hniezdia vrchárka modrá (Prunella modularis), penica čiernohlavá (Sylvia atricapilla) a popolavá (Sylvia curruca) alebo kolibiarik spevavý (Phylloscopus trochilus). Počas jarných mesiacov sa objaví aj slávik modrák (Luscinia svecica).
Plazy
Z plazov boli na lokalite videné jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis) alebo slepúch lámavý (Anguis fragilis). Predtým sa tu vyskytovala tiež jašterica zelená (Lacerta viridis), ale tá už zrejme vymizla.
Ochrana
Počas previerky územia, ku ktorej došlo v roku 1988, bolo odporúčané zachovávať pomocou asanačných zásahov prístup ku geologickým profilom a súčasne odstraňovať náletové dreviny. V tom čase však už existoval botanický prieskum spracovaný roku 1987 Jiřím Sádlom, v ktorom sa územie opisuje ako silne zarastené krovinami a agátom. Súčasne navrhuje nevyrezávať náletové dreviny.
Od vyhlásenia prírodnej pamiatky v nej však neboli vykonané takmer žiadne zásahy. Postupujúca sukcesia degraduje zaujímavé stanovištia, medzi ktoré patria skalné odkryvy. Je preto v aktuálne platnom pláne starostlivosti odporúčané pristúpiť na niektorých miestach k odstráneniu náletových drevín.
Turizmus
Oblasť prírodnej pamiatky nie je v teréne vymedzená pruhovým značením a nie sú ani inštalované tabule so štátnym znakom či informačné tabule. Navyše vzhľadom na skutočnosť, že je územie i jeho okolie miestami pokryté ťažko priepustnými krovinami a medzi ulicou Povltavská a železničnou traťou je vedená betónová oporná stena znemožňujúca prístup týmto smerom, nie je prírodná pamiatka verejnosťou prakticky navštevovaná. Výnimku tvorí horná hrana, ktorá nie je zarastená a poskytuje pohľad do údolia Vltavy, na trojsky Císařský ostrov, na Libeň, Karlín, Holešovice a ďalšie časti mesta. Tesne za hranou sa nachádza niekoľko občasne využívaných ohnísk. Po Povltavskej ulici je vedená cyklotrasa A2, z ktorej do ulice Bulovka odbočuje cyklistická trasa značená A27.
Gmina Lelów
Gmina Lelów je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Częstochowa.
Gmina Lelkowo
Gmina Lelkowo je vidiecka gmina v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Má rozlohu 197,96 km² a žije tu 3066 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 15,49 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Braniewo.
Sainte-Marie-du-Mont (Isère)
Sainte-Marie-du-Mont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Lesko
Gmina Lesko je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 111,58 km² a žije tu 11603 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 103,99 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lesko.
Gmina Leoncin
Gmina Leoncin je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 158,84 km² a žije tu 5092 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 32,06 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nowy Dwór Mazowiecki.
Homoľské Karpaty
Homoľské Karpaty (SKUEV0104) sú územie európskeho významu v Bratislavskom kraji na území obcí Borinka, Grinava, Limbach, Lozorno, Neštich, Pezinok, Rača, Stupava, Svätý Jur, Turecký vrch, Vajnory, Záhorská Bystrica. Má rozlohu 5182,636 ha a jeho správcom je Správa CHKO Malé Karpaty.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú druhy:
Gmina Leśna
Gmina Leśna je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 104,5 km² a žije tu 10739 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 102,77 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubań.
Mária Felixová
Bc. Mária Felixová (* 22. august 1990, Ružomberok) je bývalá slovenská profesionálna basketbalistka a basketbalová trénerka. Počas kariéry pôsobila v slovenskej, českej, švédskej a španielskej extralige a rovnako v slovenskej reprezentácii. Je školskou majsterkou sveta s ružomberským gymnáziom Š. Moyzesa a päťnásobnou vicemajsterkou Slovenska s klubmi MBK Ružomberok a Piešťanské Čajky.
Životopis
Felixová pochádza z Ružomberku a tu tiež začala s basketbalovou kariérou. Ako desaťročná zmenila základnú školu a prihlásila sa na basketbal. S gymnáziom na ulici Š. Moyzesa sa v roku 2007 stala školskou majsterkou sveta. Vyštudovala trénerstvo basketbalu na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. V klube MBK Ružomberok hrala už od mládežníckych kategórií a získala s ním viacero mládežníckych titulov majsterky Slovenska. od sezóny 2007/08 hrala tiež v extralige a v Eurocupe až do roku 2012, pričom sezónu 2010/11 strávila na hosťovaní v klube BK ŠKP 08 Banská Bystrica. V roku 2012 prestúpila do klubu Piešťanské Čajky, za ktorý odohrala štyri sezóny. Za Piešťany nastrieľala v extralige 803 bodov. V roku 2016 prestúpila prvý raz do zahraničia, keď sa na dva roky upísala klubu BLK Slavia Praha v českej lige. V ročníkoch 2016/17 aj 2017/18 skončila so Slaviou zhodne na 5. mieste ligy. V ročníku 2016/17 mala priemer 23,8 minúty, 9,9 bodu a 7,2 doskoku na zápas v základnej časti a 29 minút, 6,5 bodu a 8 doskovov na zápas v play-off. V ročníku 2017/18 zase v základnej časti 32,2 minúty, 8 bodov a 8,2 doskoku a v play off 24 minút, 10,3 bodu a 6,9 doskoku na zápas. V sezóne 2018/19 pôsobila rok v švédskej extralige a vo východoeurópskej ženskej basketbalovej lige s tímom BC Lulea. Lulea skončila po základnej časti na druhom mieste, no nečakane už vo štvrťfinále vypadla s Högsbo Basket.
Poslednú sezónu odohrala Felixová v španielskej Lige Endesa za klub Deportivo Zamarat v ročníku 2019/20. Trápilo ju zranenie, natrhnutie predného krížneho väzu v kolene spolu s meniskusom. V sezóne mala priemer 17 minút, 3,1 bodu a 2,7 doskoku na zápas. Posledný zápas odohrala v Lige Endesa 1. marca 2020, následne bola súťaž prerušená pre pandémiu koronavírusu. Felixová docestovala na Slovensko do štátnej karantény v apríli 2020 a následne potvrdila koniec hráčskej kariéry.
Od roku 2021 pracuje ako trénerka v klube AS Trenčín, v sezóne 2022/23 bola hlavnou trénerkou družstva mladých mužov do 23 rokov.
Reprezentácia
Felixová bola dlhoročnou reprezentantkou Slovenska v klasickom basketbale aj v basketbale 3x3. S juniorskou reprezentáciou vybojovala na Majstrovstvách Európy v roku 2010 postup do A-divízie. V roku 2011 sa zúčastnila aj na Letnej univerziáde v Číne. Na seniorskom svetovom či európskom šampionáte v klasickom basketbale nikdy nehrala, zúčastnila sa však ME v basketbale 3x3 v Amsterdame. V neúspešnej kvalifikácii na ME 2019 zaznamenala v priemere 7,7 bodu a 4,2 doskoku na zápas.
Salagnon
Salagnon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Timon Aténsky
náhľad|Prvé fólio: W. Shakespeare Život Timona Aténskeho Timon Aténsky je tragédia Williama Shakespeara. Názov prvého fóliového vydania z roku 1623 bol: The life of Timon of Athens. Pôvod hry viedol shakespearológov k viacerým domnienkam i záverom poukazujúc na to, že text ostal v stave náčrtu.
Iné zdroje presvedčivo potvrdzujú, že Shakespearovi je pripisovaný začiatok a koniec hry. Prostrednú časť hry napísal Thomas Middelton, ktorý bol známy svojimi satirickými komédiami. Shakespearov Timon (v prvej časti) je štedrý, Middeltonov rozhadzovačný a zadlžený.
Hra vypovedá o extrémnej naivite, láske a obetavosti Timona a Alkibiadesa, ktorí boli z nevďačnosti uvrhnutí do vyhnanstva. Alkibiades z nenávisti zmobilizoval drancujúcu armádu, dofinancoval ju Timonovým zlatom z jaskyne a obliehaním Atén, prinútil senátorov, aby prehodnotili svoje neuvážené a unáhlené rozhodnutia. Ponížený Timon sa z nevďačnosti nikdy nespamätal. Prepadol nenávisti, samote, dezilúzii a smrti.
Miesto deja: Atény a neďaleký les s jaskyňou
Datácia
Hra vznikla v roku 1605. Z iných zdrojov sa dozvedáme, že vzhľadom na to, že text zostal nedokončený a že neexistovala ani štylistická a ani vonkajšia časová evidencia, prevládajú dve tendencie, ktoré vznik hry zaradzovali do časovej súvislosti s Kráľom Learom (1606), alebo až ku Coriolanovi (1608).
Predlohy
Príbeh o Timonovi (narodil sa v 5. storočí pr. n. l. v Aténach) – mizantropovi, ktorý bol v renesančnej Európe veľmi obľúbený. Shakespeare čerpal zo životopisov slávnych Grékov a Rimanov I.,II. od Plutarchosa. Z Lukianovho dialógu o Timonovi. Pravdepodobne i z anonymnej hry o Timonovi, ktorá sa (J.Q. Adams) hrala okolo roku 1600 na londýnskej univerzite. No nevylučuje sa i možnosť, že autori (anonym i Shakespeare) mali k dispozícii neznámu spoločnú predlohu. Grécka Platónova i Aristofanova komédia, ktoré sa Timonovej mizantrópii vysmievali, sa nenašli.
Dej
Nezištne veľkorysý Timon pomáha umelcom, obchodníkom, sluhom a priateľom, neuvedomujúc si, že jeho finančné zdroje sú vyčerpané. Zodpovedný správca jeho majetku Flavius a filozof Apemantus sa ho snažia varovať. Ale až keď si veritelia začnú nekompromisne vymáhať svoje dlhy a žiaden z priateľov, ktorí sa priživovali na jeho majetku a postavení, mu v núdzi nepomôže, uvedomí si, aké sú jeho predstavy o spoločnosti a o ľuďoch nereálne.
Otrasený tým, že si jeho priatelia cenia peniaze viac, ako jeho priateľstvo a život, pozve všetkých na hostinu. Tí, ktorí ho tak sklamali, ochotne prídu s nádejou, že išlo o skúšku, na ktorej neobstáli, ale predsa, keď ide o zisk, zábrany nechajú bokom.
Timon ich rovnako, ako oni jeho v minulosti, oklame a privíta vrúcnymi slovami.
Usadí ich k stolu a nechá sluhov, aby priniesli prikryté misy (prikryté misy symbolizovali drahé a vzácne pokrmy). Keď nič netušiaci hostia stratia posledné zábrany, Timon nechá odkryť misy, v ktorých sú kamene a horúca voda. , ktorú chrstne falošným priateľom do tváre a začne hádzať po nich kamene. Zaskočení hostia utečú a zúfalý Timon utečie tiež. Preč z mesta, ktoré ho tak sklamalo a ponížilo. Usadí sa v lese v jaskyni, kde svoju nenávisť  k  Aténčanom prehlbuje a ani zlato, ktoré náhodne nachádza v jaskyni, nevyužije na návrat do spoločnosti, ktorá ho tak potupila.
Timon nebol jediný, kto zanevrel na Aténčanov. Alkibiades prosil senátorov, aby odpustili vojakovi, ktorý v potýčke, pri ktorej si bránil svoju česť a pri ktorej zahynul človek, trest smrti. Alkibiades im pripomínal ako často nasadzovali svoje životy a zdravie, prelievali svoju krv za celé Atény, ktoré bránili pred nepriateľmi. Ale senátori, nenachádzajúci riešenia a unavení z problémov, vyhnali vojvodcu z Atén. Rozzúrený Alkibiades zhromaždil nespokojné vojsko a tiahol na Atény. Zastavil sa v jaskyni, kde jemu a i všetkým, ktorí sa usilovali o jeho zničenie a úpadok Atén, potupený Timon poskytol zlato, aby sa vzájomne vykántrili. Timon si napíše na vlastný hrob epitaf a v nenávisti zomiera. Alkibiades sa dočká pred bránami Atén satisfakcie a po prečítaní Timonovho epitafu, ktorý priniesli z hrobu jaskyne vojaci, s mečom vstupuje do Atén.
Montrevel-en-Bresse (obec)
Montrevel-en-Bresse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Montrevel-en-Bresse má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Leśna Podlaska
Gmina Leśna Podlaska je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 97,69 km² a žije tu 4494 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 46,0 osôb/km².
Courçon
Courçon môže byť:
La Jarrie
La Jarrie môže byť:
Murs-et-Gélignieux
Murs-et-Gélignieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Murs-et-Gélignieux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Čiernohorská republika (1992 – 2006)
Čiernohorská republika alebo Republika Čierna Hora (po srbsky Republika Crna Gora) bola federatívna republika Juhoslovanskej zväzovej republiky od roku 1992. V období 1943 - 1992 sa volala Socialistická republika Čierna Hora. V roku 2003 sa Juhoslovanská zväzová republika premenovala na Srbsko a Čiernu Horu. Súčasťou tohto útvaru bola Čiernohorská republika do roku 2006, keď sa 21. mája uskutočnilo referendum o nezávislosti Čiernej Hory. V referende sa 55,5 % voličov uznieslo na nezávislosti (kvórum bolo 55 %). Čierna Hora vyhlásila nezávislosť 3. júna 2006 a vznikla nezávislá Čierna Hora, ktorej prvým prezidentom sa stal Filip Vujanović.
Starý háj (rozlišovacia stránka)
Starý háj môže byť:
O2 Universum
náhľad|Priečelie budovy v roku 2021
Komplex má rozlohu takmer 50 000 m2 a štyri poschodia. Obsahuje 21 sál rôznych veľkostí s kapacitou 10 000 návštevníkov. Najväčšia sála s kapacitou 4 500 ľudí je vhodná aj na usporiadanie stredne veľkých koncertov a športových zápasov. Tribúny sú zaťahovacie a výška sály 12,5 metrov umožňuje usporiadať napríklad tenisové, basketbalové, florbalové nebo volejbalové zápasy.
Prvou akciou v O2 Universum bolo hovorené slovo v spojení predstavenia autobiografie Bruca Dickinsona z Iron Maiden s názvom What Does That Button Do?. Nasledujúcou akciou bol koncert dánskej hudobnej skupiny Volbeat spolu so skupinami Baroness a Danko Jones. Prvým potvrdeným medzinárodným kongresom bol 17. svetový kongres anesteziológov WFSA od 5. do 9. septembra 2020.
Mama na prenájom
Mama na prenájom je slovenský rodinný seriál, ktorý sa vysiela od 9. januára 2023 každý pracovný deň o 17:55 na TV Markíza. Hlavné postavy stvárňujú Martina Zábranská a Adam Bardy.
Gmina Leśnica
Má rozlohu 94,63 km² a žije tu 8757 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 92,54 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Strzelce.
Chocholná (vrch vo Veporských vrchoch)
Chocholná je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Látky, približne východne od Hriňovej.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sihlianska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Detva a na katastrálnom území obce Látky. Najbližším sídlom sú južne situované Látky, juhozápadne leží Detvianska Huta a Hriňová, severne sa nachádza Lom nad Rimavicou, Drábsko a Sihla a východne Šoltýska, Ďubákovo a Kokava nad Rimavicou.
Gmina Leśniowice
Má rozlohu 117,85 km² a žije tu 3996 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 33,91 osôb/km².
Chocholná (vrch vo Veporských vrchoch)
Opis
Chocholná leží na juhu centrálnej časti Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom z Dlhého grúňa južným smerom cez Skalku  a sedlo Prašivá na Bykovo. Východne sa nachádza Sokolovo, Homračka a Drahová , severne Banský grúň , Čierťaž , Sedmák , Dlhý grúň , Skalka , Tlstý javor  a Obrubovanec , západne Magura , Stračí vrch  a Ľuľovka  a južne Vrchdobroč , Táňovo , Črchľa  a Bykovo. Severovýchodné časti masívu odvodňuje rieka Ipeľ, južné svahy jeho prítok Chocholná, na západných pramení Biela voda, smerujúca do Slatiny v povodí Hrona. Vrchol traverzuje značená turistická trasa. Na východných svahoch sa nachádza chatová oblasť.
Gmina Leśniowice
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Chełm.
Chocholná (vrch vo Veporských vrchoch)
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Javorie, Poľanu a Nízke Tatry.
Gmina Leszno
Gmina Leszno je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 125,03 km² a žije tu 8791 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 70,31 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ożarów Mazowiecki.
Gmina Lesznowola
Gmina Lesznowola je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Ľubeľská pahorkatina
Polohopis
Územie sa nachádza v západnej polovici Podtatranskej kotliny, v juhozápadnej časti podcelku Liptovská kotlina. Zaberá pás územia od Ružomberka po Liptovský Ján, pričom z významnejších sídiel tu leží Ľubeľa, Liptovské Sliače, Partizánska Ľupča a Závažná Poruba. Južný okraj vymedzuje ostrý nástup Nízkych Tatier s geomorfologickými časťami Demänovské vrchy a Salatíny, na západe leží Veľká Fatra s podcelkami Revúcke podolie a Šípska Fatra. Severne pokračuje Liptovská kotlina časťami Liptovské nivy a Galovianske háje.
Gmina Lesznowola
Má rozlohu 69,17 km² a žije tu 16113 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 232,95 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Piaseczno.
Ľubeľská pahorkatina
Polohopis
Z juhu na sever pretekajú územím Ľubeľskej pahorkatiny mnohé potoky, smerujúce z Nízkych Tatier do rieky Váh, resp. vodnej nádrže Liptovská Mara. Najvýznamnejšie z nich sú Revúca, Ľupčianka, Demänovka a Štiavnica.
Z dopravného hľadiska prechádzajú okrajovými časťami medzinárodne významné komunikácie, konkrétne na západnom okraji je to E 77, vedúca v trase cesty I/59 (Dolný Kubín – Ružomberok – Zvolen), na severnom okraji E 50, vedúca v trase diaľnice D1 (Žilina – Poprad). Regionálne významné sú aj cesty I/18 (Ružomberok – Poprad) a cesta II/584 (Liptovský Mikuláš – Jasná). Okrajom územia údolím Váhu prechádza i železničná trať Žilina – Košice.
Ochrana územia
Celá juhozápadná časť Liptovskej kotliny zasahuje do ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry. Hranica samotného národného parku kopíruje okraj geomorfologickej časti Demänovské vrchy. Osobitne chránenými lokalitami je tu chránený areál Bodický rybník, prírodná rezervácia Jelšie a Sliačske travertíny.
Turizmus
Južná časť Liptovskej kotliny patrí vďaka polohe v podhorí Nízkych Tatier k zaujímavým lokalitám. Tvorí zázemie veľmi atraktívnej centrálnej časti pohoria so strediskom Jasná, no vyhľadávané je tiež okolie obce Liptovský Ján, či mesta Ružomberok. Z menších lokalít je vyhľadávaná tiež bobová dráha v Pavčinej Lehote, v zime využívaná ako lyžiarske stredisko. Ďalšie zimné strediská sú v Liptovskom Jáne, Závažnej Porube, či v okolí Ružomberka. Zaujímavosťou je Aerodrome Jasna, umožňujúci malým lietadlám prepravovať turistov priamo pod úpätie Nízkych Tatier.
Salaise-sur-Sanne
Salaise-sur-Sanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nantua (obec)
Nantua je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Nantua má 3639 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Hrušov (územie európskeho významu)
thumb|right|ÚEV Hrušov z ľavého brehu Dunaja.
Hrušov (SKUEV0270) je územie európskeho významu v Bratislavskom kraji na území obcí Hamuliakovo, Kalinkovo, Nové Košariská a Podunajské Biskupice. Má rozlohu 494,854 ha a jeho správcom je Správa CHKO Dunajské luhy.
Predmetom ochrany sú biotopy: Prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich a/alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharition.
Predmetom ochrany sú druhy:
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife sa stalo 27. marca 1977 v podvečer uprostred vzletovej a pristávacej dráhy na bývalom vojenskom letisku Los Rodeos v horách na ostrove Tenerife. Vinou celej rady nešťastných náhod, nedorozumení a nezodpovednosti pilotov zahynulo 583 ľudí. Išlo o najväčšiu leteckú katastrofu v dejinách, ak nepočítame teroristické útoky z 11. septembra 2001.
Udalosti pred nehodou
Boeing 747-121 „Clipper Victor“ spoločnosti Pan Am mal namierené z Los Angeles do Las Palmas na ostrove Gran Canaria. Išlo o prvý Boeing 747 tejto spoločnosti. Na palube mal 380 cestujúcich a 16 členov posádky. Väčšina cestujúcich bola staršia ako 55 rokov a z ostrova Gran Canaria mali vyplávať na okružnú cestu po Stredozemnom mori. Počas krátkeho medzipristátia v New Yorku pristúpilo na palubu niekoľko ďalších cestujúcich a vymenila sa posádka. Lietadlo naďalej pilotovali kapitán Victor Grubbs a prvý dôstojník Robert Bragg. Palubným inžinierom bol George Warns.
Lietadlo Boeing 747-206B „Rijn“ holandskej spoločnosti KLM (235 cestujúcich, 14 členov posádky) na pravidelnej linke letel z Amsterdamu taktiež na letisko Las Palmas. V Las Palmas mal natankovať, nabrať cestujúcich vracajúcich sa z dovoleniek a odletieť naspäť do Amsterdamu. Z Amsterdamu v ňom cestovalo 235 cestujúcich, väčšinou mladých rodín s deťmi a 14 členov posádky. Lietadlo pilotoval kapitán Jacob Louis Veldhuyzen van Zanten, v tom čase jeden z najlepších pilotov spoločnosti, letecký inštruktor a tvár reklamnej kampane KLM. Letáky s jeho fotografiou sa nachádzali medzi propagačnými materiálmi pre cestujúcich. Kopilotom bol tridsaťdva ročný Klaas Meurs, ktorý sa pre lietanie s 747 kvalifikoval len dva mesiace predtým. Palubným inžinierom lietadla KLM bol Willem Schreuder.
Teroristický útok v Las Palmas
Krátko pred pristátím obidvoch lietadiel o 13.15 v termináli letiska v Las Palmas vybuchla malá bomba, ktorú umiestnila separatistická organizácia Fuerzas Armadas Guanchas. Podľa FAG sa na letisku nachádzala ďalšia bomba. Letisko bolo evakuované, uzatvorené, prehľadávala ho polícia a lety boli presmerované na Los Rodeos na Tenerife. Boeing Pan Am mal dostatočné rezervy paliva, a tak posádka požiadala o povolenie namiesto odklonenia doletieť nad Las Palmas a počkať vo vzduchu na otvorenie letiska. Žiadosť bola ale zamietnutá.
Preťažené letisko Los Rodeos
Lietadlo Pan Am pristálo ako piaty a posledný odklonený let v poradí. Na letisku s jedinou dráhou sa v tej chvíli ocitlo nečakané množstvo lietadiel. Bežná prevádzka na letisku bola približne rovnaká ako na Las Palmas a pristávali na ňom bežne aj Boeingy 747 (jeden z nich bol dokonca v tom čase na letisku), s tým rozdielom, že Los Rodeos slúžilo prevažne pre lety medzi ostrovmi. V nedeľu boli na veži v tom čase len dvaja dispečeri a na taký nápor neboli pripravení.
Letisko nebolo schopné zaistiť pre také množstvo cestujúcich zodpovedajúci servis, stravovanie a pod. Posádky čakali v lietadlách na preplnenej pojazdovej dráhe. Cestujúci z lietadla KLM vystúpili a čakali na letisku, no posádka ich asi po dvadsiatich minútach zavolala naspäť do lietadiel, pretože letisko v Las Palmas mohlo byť kedykoľvek opäť otvorené. Lietadlo KLM stálo ako prvé v rade pred vjazdom na runway a pravdepodobne by odštartovalo ako prvé. Cestujúcim z lietadla Pan Am, ktoré dorazilo ako posledné, nebol vôbec povolený vstup na preplnené letisko a museli počkať v lietadle. Posádka otvorila kokpit a povolila cestujúcim ísť sa pozrieť dovnútra a rozprávať sa s pilotmi.
Dotankovanie nádrží
thumb|Pozícia lietadiel KLM a Pan Am, ktorý bol nútený čakať na doplňovanie paliva holandského lietadla, pretože sa ocitol bez dostatočného priestoru nutného pre vstup na trať. Posádku Boeingu KLM navyše tlačil čas, pretože podľa nových pravidiel KLM, ktoré posádkam stanovovali maximálny počet hodín bez odpočinku, by v prípade veľkého oneskorenia musel byť let odložený, pokým nedorazí z Holandska čerstvá posádka. Bolo by treba zaistiť cestujúcim a posádke prenocovanie v hoteli. To by stálo veľa peňazí a navyše by to prinieslo komplikácie a ďalšie meškanie. Kapitána Veldhuyzena van Zantena to ako pilota zaujímať nemuselo no ako vedúceho leteckého inštruktora a teda člena manažmentu firmy KLM mu to stále robilo starosti. Ako pilot bol samozrejme zodpovedný za prípadné prekročenie tejto doby počas letu a celej posádke by hrozil trestný postih. Veldhuyzen van Zanten si bol vedomý, že pokiaľ odštartuje do 18.00, stihne sa dostať naspäť do Amsterdamu bez problémov. Rozhodol sa teda nechať dotankovať poloprázdne nádrže a minimalizovať tak dobu strávenú na letisku Las Palmas na cca dvadsať minút, než sa vymenia cestujúci a preložia batožiny. I s tankovaním by totiž meškanie vzrástlo o ďalšiu hodinu. Krátko potom ale bolo letisko v Las Palmas opäť otvorené a všetky lietadlá mohli postupne začať štartovať. Okolo tankujúceho lietadla KLM postupne prešli na runway a odštartovali ostatné tri menšie lietadlá. Posledný Boeing Pan Am tak isto dostal povolenie k odletu no vzhľadom na veľkosť obidvoch lietadiel ale musel zostať vo fronte. Prvý dôstojník a palubný inžinier vystúpili von a zistili, že okolo lietadla KLM nie je možné prejsť. Chýbali len 4 metre. Kapitán lietadla Pan Am Victor Grubbs sa prostredníctvom vysielačky opýtal posádky druhého Boeingu, ako dlho im bude tankovanie trvať. Odpoveď znela: „približne 35 minút“. Nezostávalo nič iné než čakať.
Poveternostné podmienky
Letisko Los Rodeos leží relatívne vysoko v horách v nadmorskej výške 600 metrov. Spolu s okolitým charakterom prostredia (hory a masy vody Atlantického oceánu) sa celá oblasť často stáva miestom, kde sa stretáva horúci vzduch z rozpálených pláží so studenými vetrami vanúcimi od mora nad ostrovom a vo väčších výškach sa vytvárajú mraky. Tie sa držia okolo horského masívu nad Tenerife a je celkom bežné, že spodná hrana oblačnosti klesne pod kritickú výšku 600 metrov nad morom a pokryje hmlou celú náhornú planinu vrátane letiska. Presne to sa stalo aj v osudný deň. Počasie sa prudko zhoršilo a viditeľnosť začala rapídne klesať krátko po tom ako obidve lietadlá vošli na runway.
Udalosti nehody
náhľad|400px|Schéma letiska a trás obidvoch Boeingov 747 Lietadlo KLM dotankovalo a kapitán požiadal vežu o povolenie prejsť na začiatok vzletovej dráhy. Letisko disponovalo (a dodnes (2009) disponuje) jedinou asfaltovou vzletovou dráhou o dĺžke 3400 metrov a jednou súbežnou pojazdovou dráhou. Tie sú spojené na obidvoch koncoch krátkymi kolmými spojovacími dráhami a medzi týmito krajnými spojkami sú ešte ďalšie 4 spojovacie dráhy, ktoré vybiehajú z runwaye pod rôznymi uhlami. Riadiaca veža povolila Boeingu KLM prejsť na začiatok vzletovej dráhy, ale kvôli poveternostným podmienkam mu prikázala vzlet z presne opačného konca dráhy, než na ktorom sa nachádzal. Rovnakým smerom vyslala riadiaca veža i Boeing 747 belgickej spoločnosti Sabena. Lietadlá sa tak nemohli dostať ani k spojovacej dráhe C1, ale mohli sa bez problémov dostať na runway a na druhý koniec letiska sa dostať práve po nej. Presne v tom okamihu začala hmla hustnúť a obidve pomaly idúce lietadlá zmizli dispečerom z dohľadu.
Hľadanie odbočky
náhľad|left|Boeing 747-121 N736PA na letisku Londýn-Heathrow thumb|Kolízia zničila Boeing 747-206B Rijn spoločnosti KLM Zatiaľ čo sa lietadlo KLM pomaly presúvalo po runwayi na jej druhý koniec pomerne rýchlo, Lietadlo Pan Am muselo asi v polovici dráhy spomaliť. Posádka dobre vedela, že musí runway opustiť, uvolniť ju pre štart lietadla KLM a doísť na druhý koniec runwaya po voľnej časti pojazdovej dráhy. Kapitán Pan Am Victor Grubbs teda požiadal riadiacu vežu o informáciu, ktorou spojovacou dráhou má runway opustiť. Z veže dostal informáciu, že to má byť v poradí tretia dráha (dráhy vtedy neboli označené, preto dispečeri nepoužili ich názvy). Posádka začala v hustnúcej hmle počítať spojovacie dráhy, ale malá viditeľnosť ich neumožňovala rozoznať na dostatočnú vzdialenosť a kapitán teda postupne znížil rýchlosť stroja takmer na rýchlosť chôdze. Boeing sa v tej chvíli pohyboval tak pomaly, ako to dovoľoval veľmi obmedzený výhľad z výšky desiatich metrov na dráhu priamo pred kabínu stroja, kde sa pilot spolu s kopilotom snažili rozoznať správnu odbočku. Keď ju našli zistili, že ide o spojku, ktorá nevybieha kolmo, ale pod uhlom 135°. Do takejto dráhy by nebol obrovský Boeing schopný bezpečne odbočiť. Kopilot však na nákrese videl, že len 200 metrov odtiaľ je spojka C4, ktorá je zo sklonom 45° pre Boeing úplne ideálna. Pri následnej rádiovej komunikácii sa kapitán snažil overiť, ako to dispečeri s „tretím“ výjazdom mysleli, ale nedostali jasnú odpoveď. Bolo logickejšie použiť spojku C4, pretože tá by zaviedla lietadlo na ten koniec runwaya, s ktorej malo odletieť lietadlo KLM, a nie na druhú stranu, odkiaľ sa obidve lietadlá po runwayi presúvali. Boeing Pan Am sa teda veľmi pomaly sunul o ďalších 200 metrov ďalej.
V tej chvíli lietadlo KLM došlo na koniec runwayi, otočilo sa o 180° a vyčkávalo. Išlo o pomerne neobvyklý a vzhľadom na veľkosť lietadla zložitý manéver. Momentálna viditeľnosť na letisku klesla k hodnote 800 metrov. Tá bola na tomto letisku podľa vtedy platných pokynov hranicou, pod ktorú musela byť prevádzka na letisku úplne zastavená. Piloti KLM počuli v slúchadlách opakované dotazy lietadla Pan Am na spojovaciu dráhu, ale v hmle ju pred sebou nemohli vidieť. Letisko nedisponovalo v tom čase pozemným radarom, takže dispečeri v hmle nedovideli na runway, kde mali dve veľké jumbá (džambá) a pravdepodobne oproti sebe. Nemohli si to ani nijako overiť, pretože ani ďalekohľadom sa im nepodarilo dohliadnuť na runway a lietadlo Pan Am stále nehlásilo vjazd na spojovaciu dráhu ani prejazd okolo odbočky C3.
Štart bez povolenia
náhľad|400px|Situácia krátko pred stretom Kapitán lietadla KLM Jacob van Zanten si uvedomoval, že prevádzka na letisku môže byť kvôli zlej viditeľnosti každú chvíľu zastavená, preto pripravil lietadlo na štart. Požiadal riadiacu vežu o povolenie ku štartu, čo je povinnosťou kopilota. Na žiadosť na zapnutie navigačných svetiel v osi dráhy sa dozvedel, že sú mimo prevádzky. Prvý dôstojník znovu požiadal vežu o povolenie ku štartu. To nedovoľuje štart samotný, no po jeho obdržaní sa dá ale očakávať povolenie ku štartu každú sekundu. Rovnakým spôsobom ako lietadlo Pan Am-u a KLM totiž predtým prešli na druhý koniec dráhy a odštartovali dva menšie Boeingy.
V tej chvíli sa pilot Boeingu KLM dopustil jednej z najzákladnejších chýb, akej sa pilot akéhokoľvek lietadla môže dopustiť. Komunikácia medzi prvým dôstojníkom a dispečerom ohľadom štartu lietadla bola nejasná a neštandardná, napriek tomu kapitán Jacob van Zanten namiesto ďalšej otázky bez váhania odbrzdil podvozok a zatiahol páky motorov. Palubný inžinier, ktorý taktiež počúval príjem z veže, neisto upozornil na fakt, že lietadlo Pan Am možno ešte neopustilo runway, ale obaja piloti si boli istí opakom.
V tom okamihu sa obidve lietadlá nachádzali asi 1000 metrov od seba. Posádka Boeingu Pan Am už našla spojku C4 a pomaly na runwayi otočila lietadlo vľavo zo zámerom runway uvoľniť. K dokončeniu celého manévru jej zostávalo asi 30 sekúnd. Kopilot si náhle všimol, že hmlu po jeho pravej ruke prerezali svetlá Boeingu KLM a po chvíli zjasneli. Asi 9 sekúnd pred zrážkou bolo jasné, že lietadlo KLM skutočne odštartovalo bez povolenia. Kapitán Grubbs okamžite zatiahol páky motorov a vybudil ich k maximálnemu ťahu. Táto rýchla reakcia pravdepodobne zachránila život posádke a cestujúcim v prednej časti lietadla.
Cca dve sekundy pred nárazom lietadlo KLM nabralo rýchlosť nevyhnutnú na vzlet (cca /h). Kopilot Meurs, ktorý sledoval rýchlomer, to oznámil kapitánovi. Približne v ten istý okamih pred sebou kapitán Jacob van Zanten uvidel obrys Boeingu Pan Am. Bolo mu jasné, že sa blíži katastrofa. Lietadlá boli v tej chvíli od seba 300 až 500 metrov. Zabrzdiť nemohol a jediná možnosť, ako sa vyhnúť zrážke, bolo zdvihnúť lietadlo do vzduchu a „prekážku“ preletiet. Zdvihol predný podvozok natoľko, že chvost lietadla sa odieral o plochu a odlietavali z neho iskry.
Kolízia
náhľad|right|400px|Animácia kolízie náhľad|left|Počítačová rekonštrukcia kolízie Aj keď pilot KLM sa snažil svoj štartujúci stroj donútiť k maximálnemu výkonu a odlepiť ho od zeme čo najskôr, na odvrátenie tragédie to bohužiaľ už nestačilo. Lietadlo zaťažené plne natankovanými nádržami sa síce vznieslo, ale podvozkom a motormi zavesenými pod krídlami odtrhlo hornú časť trupu amerického lietadla. Samé ťažko poškodené a neovládateľné lietadlo KLM dopadlo o 150 metrov ďalej na runway, explodovalo, ďalších 300 metrov sa kĺzalo po dráhe a pritom sa pootočilo o 90°. Výbuch palivových nádrží zabil všetkých na palube KLM.
Nataša Rybanská
Nataša Rybanská (* 10. apríl 2000, Piešťany) je slovensko-maďarská vodnopólistka, ktorá hrá za v súčasnosti za klub UVSE Budapešť a maďarskú reprezentáciu. V mládežníckych kategóriách reprezentovala Slovensko, na Európskych hrách v Baku v roku 2015 skončila so slovenským družstvom do 17 rokov na ôsmom mieste. V roku 2017 získala maďarské občianstvo a odvtedy reprezentuje Maďarsko. Na Letných olympijských hrách v Tokiu v roku 2021 získala s maďarským družstvom žien bronzovú medailu. Je tiež slovenskou (s KVP Kúpele Piešťany) aj maďarskou (s UVSE) národnou extraligovou víťazkou.
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Kolízia
Ľavobok a najvyššia paluba lietadla Pan Am boli nárazom úplne zničené. Niektorí cestujúci, ktorí prežili náraz, sa dostali von z lietadla na ľavé krídlo dierou v trupe na ľavoboku. Ďalší zostali uväznení pod zrúteným stropom. Z hornej paluby sa zachránila len posádka kokpitu, ktorému bol pri zrážke odtrhnutý strop. Posádka musela zoskočiť alebo sa zošplhať z pätnásťmetrovej výšky po plášti lietadla, pretože všetky únikové cesty boli zničené. Na pokyn posádky cestujúci zoskákali z krídla a vzdialili sa od lietadla, ktoré mohlo každú chvíľu explodovať. Motory stále bežali, pri náraze boli totiž zničené ovládacie panely a pilotom sa ich nepodarilo vypnúť. V priebehu evakuácie jeden z motorov explodoval.
Nataša Rybanská
Začiatky športovej kariéry
Rybanská sa narodila v Piešťanoch. Tu začala svoju vodnopólovú kariéru v klube KVP Kúpele Piešťany. Hráva na pozícii strednej obrankyne, má 190 centimetrov. V roku 2014 vyhrala s KVP titul majsteriek Slovenska žiačok do 14 rokov. V roku 2015 bola tiež súčasťou kádra KVP, ktorý zvíťazil v majstrovstvách Slovenska žiačok do 17 rokov. V roku 2016 sa stala s KVP Kúpele Piešťany víťazkou Národnej ligy kadetiek, pričom bola trénermi zaradená aj do najlepšej zostavy ligy. V sezóne 2015/16 vyhrala Rybanská aj seniorskú slovenskú ženskú extraligu, čo sa podarilo klubu KVP prvý raz v histórii.
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Záchranná akcia
Hmla preniesla zvuky explózie až na vežu, v ktorej až teraz zistili, že niečo nie je v poriadku. Nevideli, čo sa deje, ale okamžite na miesto zavolali záchranárov. Vzhľadom na udalosti na letisku Las Palmas sa najskôr domnievali, že pri palivových nádržiach vybuchla bomba. Nemohli sa však spojiť ani s jedným z obidvoch lietadiel na runwayi. Informáciu o tom, že na runwayi niečo horí, dostali paradoxne od iného malého lietadla, ktoré v tom okamihu krúžilo na vyčkávacom okruhu a čakalo na povolenie na pristátie. Jeho osádka v hmle videla stúpajúci dym a v medzere medzi mrakmi zahliadla aj plamene. Záchranné vozidlá z letiska, nedostatočne vybavené pre prípad väčšej nehody, sa k horiacemu lietadlu KLM dostali s oneskorením, pretože museli prekľučkovať medzi parkujúcimi lietadlami. Lietadlo bolo úplne v plameňoch, podľa svedkov bola z neho vidieť len zadná časť chvostu a kormidlo. Nikto z hasičov a zasahujúcich lekárov v tej chvíli netušil, že sa o 450 metrov ďalej v hustej hmle nachádza ďalšie lietadlo, ktoré je zničené len čiastočne a v ktorom zostalo uväznených veľa zranených cestujúcich.
Nataša Rybanská
Reprezentácia Slovenska
Rovnako Rybanská už od mládežníckych kategórií bola tiež súčasťou reprezentačného družstva Slovenska. V roku 2015 sa zúčastnila so slovenským družstvom do 17 rokov Európskych hier v Baku, kde skončili na ôsmom mieste.
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Záchranná akcia
Po tom, ako hasiči sčasti uhasili horiace lietadlo KLM, sa niekoľko vozidiel vydalo k druhému zdroju dymu, ktorý považovali za časť lietadla KLM, ale zistili, že ide o ďalší horiaci Boeing. Všetky záchranné tímy sa potom presunuli k nemu, pretože na lietadle KLM už nebolo čo zachraňovať. Podľa svedkov dorazili až po niekoľkých desiatkach minút, keď lietadlo celkom zhorelo a pre cestujúcich, ktorí prežili náraz a nedostali sa z lietadla von, bolo už neskoro.
Vedenie letiska po zistení rozsahu katastrofy vzhľadom na nedostatočný počet sanitiek otvorilo obvodové brány a požiadalo o pomoc všetkých v okolí, ktorí mali doma auto. Zranených cestujúcich amerického lietadla odvážali do nemocnice miestni ľudia a taxikári.
Nataša Rybanská
Pôsobenie v Maďarsku (od 2016)
V roku 2016 ako šestnásťročná prestúpila do maďarského klubu Szentesi VK, pričom vôbec neovládala maďarčinu. V roku 2017 ju oslovili, či nechce reprezentovať Maďarsko, s čím Rybanská s vidinou možnosti účasti na reprezentačných podujatiach vrcholovej úrovne súhlasila. Prvý zápas za maďarskú reprezentáciu odohrala v roku 2018. Od sezóny 2018/19 pôsobí v budapeštianskom klube UVSE Budapešť. S UVSE vyhrala Rybanská dvakrát maďarskú ženskú extraligu, v sezónach 2018/19 a 2020/21.
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Následky
thumb|Pamätník (2015) Zo štartujúceho lietadla KLM neprežil nikto, všetkých 248 ľudí na palube zahynulo pri výbuchu palivových nádrží po zrážke. Z cestujúcich prežila len sprievodkyňa, Robina van Lanschot, ktorá sa rozhodla po pristátí vystúpiť z lietadla a navštíviť svojho priateľa v Santa Cruz. V priebehu evakuácie lietadla Pan Am sa pred príjazdom hasičov zrútila konštrukcia trupu a pochovala pod sebou všetkých, ktorí sa nedostali von, a explózia motoru na ľavoboku zabila stevardku. Zachránilo sa 70 ľudí, deväť z nich ale v nemocnici podľahlo zraneniam a popáleninám. Prežilo 54 cestujúcich a 7 členov posádky vrátane pilotov a palubného inžiniera. Súčet teda činí 583 mŕtvych.
Nataša Rybanská
Reprezentácia Maďarska
V roku 2019 skončila s maďarskou reprezentáciou na Majstrovstvách sveta na štvrtom mieste a na Majstrovstvách sveta junioriek na siedmom mieste. V roku 2020 získala Rybanská s Maďarkami bronzové medaily na Majstrovstvách Európy vo vodnom póle v Budapešti. V roku 2021 bola súčasťou maďarského tímu na Letných olympijských hrách v Tokiu. Na olympiáde debutovala vo víťaznom zápase skupiny proti USA, kde aj strelila svoj prvý olympijský gól. Maďarky nakoniec získali bronzovú medailu, keď v súboji o tretie miesto porazili Rusky 11:9.
Osobný život
Rybanská má slovenské aj maďarské občianstvo, hovorí slovensky, maďarsky a anglicky.
Letecké nešťastie na ostrove Tenerife
Následky
Obidve lietadlá potom celkom zdevastoval požiar. Pôvodne menej zničený stroj Pan Am bol paradoxne zničený viac, keďže sa k nemu hasiči dostali príliš neskoro.
Holandská vyšetrovacia komisia sa v záverečnej správe zdráhala označiť za vinníka kapitána Veldhuyzena van Zantena a posádku lietadla KLM a poukazovala na nejasnosti v postupe dispečerov a vybočenie lietadla Pan Am z prikázanej trasy. Naopak spoločnosť KLM okamžite prevzala zodpovednosť za nehodu, ako jedna z prvých leteckých spoločností vôbec obvinila z chyby vlastného pilota a v súlade s medzinárodnými ustanoveniami pozostalým vyplatila odškodné medzi 58 000 a 600 000 USD. Odškodné sa odvíjalo od situácie pozostalých (najvyššie odškodné získali dve deti, ktoré prišli o obidvoch rodičov). KLM taktiež všetkým rodinám poradila kontaktovať právnika a navrhla, že zaplatí prípadné výdaje. Nikto z pozostalých sa na postup spoločnosti nesťažoval.
Dramatické vyšetrovanie
Podľa platných predpisov sa na vyšetrovanie podobnej „medzinárodnej“ tragédie zúčastnili všetky zainteresované strany. V tomto prípade Španielsko, na ktorého území k tragédii došlo, Holandsko, Spojené štáty americké, a obidve letecké spoločnosti. Vyšetrovania sa zúčastnilo cca 70 expertov. Holandskí vyšetrovatelia dorazili na druhý deň skoro ráno náhradným Boeingom 747, ktorý priletel pre čakajúcich do Las Palmas. Španielska armáda, pod ktorú tamojší úrad pre vyšetrovanie leteckých nešťastí spadal, v tom čase stále vyslobodzovala telá obetí z lietadiel a odvážala ich do hangáru.
Začatie vyšetrovania sprevádzal zmätok a hystéria. Išlo o tragédiu dosiaľ nevídaných rozmerov a dodnes ide o najväčšie letecké nešťastie čo do počtu obetí.
Letecká spoločnosť KLM sa márne pokúšala kontaktovať kapitána Veldhuyzena van Zantena, ktorý posledné mesiace trénoval pilotov Boeingov 747 a mal byť poslaný na miesto nehody ako jeden z expertov, než sa zistilo že bol účastníkom nehody. V priebehu vyšetrovania vyšlo najavo, že kopilot Klaas Meurs získal kvalifikáciu pre lietanie Boeingom 747 dva mesiace pred nehodou práve od kapitána van Zantena. Objavili sa preto špekulácie, že sa neodvážil zasiahnuť, keď sa kapitán správal neštandardne.
Španielska armáda spočiatku nechcela expertov ostatných krajín na miesto tragédie vôbec vpustiť. Holandskí experti dostali časovo obmedzené povolenie k identifikácii pred ich repatriáciou do Holandska, americkí, ktorí dorazili neskôr, nedostali povolenie vôbec a identifikáciu museli previesť až v USA. Podľa španielskych zákonov muselo byť posmrtné obhliadnutie dokončené do 48 hodín po tragédii. Holandskí experti a španielski vojaci, ktorí pomáhali s identifikáciou, pracovali 40 hodín len so 4-hodinovou pauzou. Zatiaľ čo Holanďania prespali v blízkom hoteli, Španieli spali v hangári medzi mŕtvymi telami a rakvami. Holanďanom sa podarilo identifikovať cca 80 % obetí, Američanom cca 60 %.
Nehoda nemala žiadnych očitých svedkov. Zo začiatku sa zvažovali i možnosti teroristického útoku, ale skoro začali vychádzať najavo nezrovnalosti – vrak lietadla Pan Amu sa nachádzal pred výjazdom na spojovaciu dráhu C4, aj keď mal opustiť runway dráhou C3 a na nahrávke komunikácie medzi riadiacou vežou a lietadlami z dispečingu nezaznelo povolenie ku štartu pre lietadlo KLM. Čierne skrinky obidvoch lietadiel neboli pri explózii a požiari poškodené. Zo záznamu je zrejmé, že zatiaľ čo posádka Pan Amu videla pristávacie svetlá lietadla KLM pred zrážkou o cca dve sekundy neskôr a zistila, že sa lietadlo pohybuje smerom k nim, zahliadol kapitán van Zanten obrys lietadla Pan Amu v hmle asi dve sekundy predtým.
Príčiny katastrofy
Zrážke obidvoch veľkých lietadiel na runwayi predchádzala séria náhod, vplyvov, rozhodnutí a vtedy (v niektorých prípadoch aj dnes) pomerne bežných incidentov. V podstate stačilo, aby jediný z týchto vplyvov neexistoval alebo sa náhoda priklonila na inú stranu a k tragédii by nedošlo.
Úplne zásadný vplyv na udalosť malo rozhodnutie kapitána osádky lietadla spoločnosti KLM Jacoba van Zantena odštartovať bez povolenia z riadiacej veže. Pokiaľ by konal podľa predpisov, reťazec tragických náhod by sa tesne pred jeho vrcholom zastavil. Ďalším kritickým činiteľom bolo náhle zhoršenie počasia a viditeľnosti, ktoré zapríčinilo, že dispečeri v riadiacej veži, ani posádky obidvoch lietadiel na seba navzájom nemohli vidieť.
Tretím dôležitým faktorom bolo simultánne vysielanie riadiacej veže a lietadla Pan Am. Letisko v Los Rodeos vtedy používalo len jednu frekvenciu pre komunikáciu so všetkými lietadlami. V jednej chvíli mohol hovoriť len jeden a pokiaľ chcel hovoriť niekto iný, musel počkať na koniec predchádzajúceho vysielania. Pokiaľ na rovnakej frekvencii začne rozprávať viac ľudí, príde k interferencii, ktorá sa prejaví pískavým zvukom. Vo chvíli, keď kopilot KLM ohlásil riadiacej veži prípravu ku vzletu, odpovedal dispečer „OK“, potom sa odmlčal a kopilot sa domnieval, že ide o koniec vysielania a oznámil, že je jeho lietadlo sa stále presúva po ploche. Dispečer ale v tú istú chvíľu do vysielačky povedal posádke KLM ďalšie inštrukcie. Posádka KLM počula len „OK“ a potom dlhé pískanie. Nevenovala tomu zvýšenú pozornosť, pretože šumy vo vysielaní nie sú na väčších letiskách nič neobvyklého a pravdepodobnosť prekrytia dvoch dôležitých hlásení je podľa expertov mizivá.
Samotná komunikácia medzi kopilotom KLM a riadiacou vežou bola neštandardná a vyústila v jedno z mnohých osudných nedorozumení medzi riadiacou vežou a posádkami obidvoch lietadiel. Dispečeri sa tak domnievali, že holandské lietadlo čaká na povolenie ku štartu, zatiaľ čo piloti KLM sa domnievali, že môžu odštartovať. Počuli síce vo vysielačke dispečera hovoriť s druhým lietadlom, ale dispečer nešťastnou náhodou použil prvý a posledný volací znak PA 1736 namiesto Clipper 1736, ktorý používal celý čas predtým. Tu sa pravdepodobne uplatnil tzv. Filter-efekt, keď obidvaja piloti KLM vnímali len tie prenosy, ktoré sa týkali ich samotných. Palubný inžinier mal „otvorenejší filter“ a zaznamenal komunikáciu ohľadom opustenia runwaya, nebol si ale príliš istý (ako inžinier sa vždy sústredil len na svoju vlastnú prácu a nie toľko na príjem z veže), či správne rozumel a kapitán Veldhuyzen van Zanten (a pravdepodobne aj kopilot) ho naopak s istotou uistil o opaku.