cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prirodzené právo
Za ťažisko prirodzenoprávneho myslenia sa pokladá rovnosť a slobodné sebaurčenie ľudí. Vlastná funkcia a sila prirodzenoprávneho myslenia spočíva v jeho diskrepancii s jestvujúcimi pomermi a s pozitívnym právom. Prirodzené právo sa orientuje podľa toho, čo je možné, a nie podľa toho, čo je faktické. Presahuje to, čo je dané, a meria to podľa toho, čo by mohla byť prirodzenosť a čo by mohol byť človek.
4711 Kathy
4711 Kathy je planétka s priemerom 49 km, ktorú objavil americký astronóm Henry E. Holt 31. mája 1989.
Mužská dvojhra na French Open 2010
Mužská dvojhra na French Open 2010 sa hrala ako súčasť French Open 2010 od 23. do 6. júna 2010. Titul získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Švéda R. Söderlinga 6–4, 6–2, 6–4. Bol to jeho 7. grandslamový titul a 40. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Nasadenie
Nižšie je zoznam nasadených hráčov. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.
NGC 5397
NGC 5397 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Oberbruck
Oberbruck je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lakros
thumb|Field lakros thumb|Ženský lakros
Lakros alebo staršie (dnes zriedkavo) lacrosse je kolektívny šport pochádzajúci od severoamerických indiánov.
Časom sa vyvinuli ďalšie verzie hry. Američania odvodili verziu fieldlakros, Kanaďania vymysleli boxlakros. V Česku sa taktiež hrá verzia český lakros, ktorá má svoje špecifiká. Na prvý pohlaď sa odlišuje tým, že sa hrá jednoručne. Posledná a najmladšia odvodená verzia je interkros.
Jednotlivé verzie hier sa od seba líšia veľkosťou ihriska, počtom hráčov a spôsobom, akým je možné zneškodniť súpera. Napr. interkros je bezkontaktný šport, súpera sa nesmiete ani dotknúť. Naopak boxlakros je tvrdý, kontaktný šport – súpera môžete napríklad udierať palicou do jeho palice alebo ho krosčekovať.
Asociácie lakrosu sú združované do Medzinárodnej lakrosovej federácie FIL a európske asociácie aj do európskej lakrosovej federácie ELF.
FireWire
thumb|Koncovky thumb|Detail koncovky
FireWire (tiež známy ako i.Link alebo IEEE 1394) je štandard rozhrania vysokorýchlostnej sériovej zbernice pre osobné počítače (a digitálne audio a video) s možnosťou asynchrónneho prenosu v reálnom čase. FireWire je de facto nástupcom zastaranej technológie paralelného SCSI. Paralelne môže byť prostredníctvom FireWire prepojených až 63 zariadení.
Prakticky všetky moderné digitálne videokamery s technológiou miniDV, DV, DVCAM a DVPRO vyrobené od roku 1995 používajú pripojenie k počítaču prostredníctvom FireWire. Rovnako všetky osobné počítače spoločností Apple Computer, Sony (ako i mnohé ďalšie) disponujú zabudovanými zásuvkami FireWire. V minulosti bolo FireWire aj štandardným rozhraním pre osobné prehrávače iPod, keďže umožňovalo nahranie piesní na prehrávač v pribehu niekoľkých sekúnd a tiež súčasné dobíjanie iPodu.
Štandard a verzie
Rozhranie FireWire bolo vytvorené spoločnosťou Apple v roku 1995 na základe prác organizácie IEEE na pomalšom štandarde z osemdesiatych rokov 20. storočia. Tento štandard bol navrhnutý IEEE ako náhrada pre zbernicu SCSI. Rozhranie vypracované Apple bolo prijaté ako štandard IEEE 1394 a ten dnes pozostáva z troch dokumentov: pôvodného štandardu 1394 z roku 1995 a príloh 1394a (z roku 2000) a 1394b (z roku 2002). Sony implementovalo IEEE 1394 pod názvom i.Link a používa iba štyri signálne kontaktné kolíky miesto zvyčajných šiestich. Dva vypustené konektory slúžia na napájanie zariadenia, teda zariadenia používajúce štvorkolíkové pripojenie musia disponovať osobitným napájaním.
Systém sa bežne využíva na pripojovanie úložísk dát ako sú externé pevné disky, videokamery, ale tiež pre pripojenie priemyselných videosystémov a profesionálnych audiosystémov. Výhodou použitia FireWire oproti bežnejšiemu pripojeniu prostredníctvom USB je vyššia efektívna rýchlosť FireWire (i keď nominálna rýchlosť USB 2.0 je mierne vyššia, v praxi je takmer nedosiahnuteľná), výrazne lepší rozvod napájania a možnosť práce bez hostiteľskeho počítača. Čo je však pravdepodobne najdôležitejšie, FireWire naplno využíva potenciál SCSI a na rozdiel od vysokorýchlostného USB 2.0 dosahuje vyšší trvalý, neprerušovaný dátový tok, čo je kriticky dôležité pre aplikácie strihu zvuku a obrazu.
FireWire môže spojiť až 63 zariadení v acyklickej sieťovej štruktúre (ako rozbočovač, čo je rozdiel oproti lineárnej štruktúre prepojenia prostredníctvom SCSI). Umožnuje komunikáciu zariadení na princípe peer-to-peer, napríklad medzi skenerom a tlačiarňou, bez potreby využitia systémových prostriedkov a procesora počítača. FireWire tiež podporuje viacero hostiteľských zariadení na jednej zbernici. USB potrebuje na rovnakú funkciu špeciálny čipset, čo v praxi značí, že potrebuje špeciálny (a drahý) kábel, pričom FireWire postačuje bežný kábel so správnym počtom vodičov (pinov) (štandardne 6). FireWire podporuje plug-and-play a pripánie bez reštartu (tzv. hot swap). Kábel so šiestimi vodičmi (pinmi) dokáže napájať porty až 45 wattmi, čo umožňuje energeticky stredne náročným zariadeniam pracovať bez ďalšieho napájacieho kábla. Zariadenia Sony i.Link zvyčajne využívajú len štvorvodičové pripojenie, čo značí, že napájanie musí byť zabezpečené osobitným adaptérom.
Bežný kábel FireWire, známy tiež ako FireWire 400, prenáša dáta medzi zariadeniami rýchlosťami 100, 200 alebo 400 Mbit/s (presne je to 98,304, 196,608, alebo 393,216 Mbit/s, no bežne sú tieto rýchlosti označované ako S100, S200 a S400). Napriek tomu, že USB 2 je nominálne schopné rýchlejšieho prenosu (480 MBit/s), v praxi je pripojenie cez FireWire rýchlejšie. Dĺžka kábla je obmedzená na 4 a pol metra, ale až 16 káblov môže byť vzájomne naviazaných, čím maximálna dĺžka pripojenia môže dosiahnuť až 72 metrov.
FireWire 800, čo je názov spoločnosti Apple pre deväťpinovú verziu FireWire založenú na štandarde IEEE 1394b a používanú od roku 2003, dosahuje rýchlosť až 786,432 Mbit/s a je spätne kompatibilný so šesťpinovými konektomi FireWire 400.
Sieťové pripojenie prostredníctvom FireWire
FireWire, s prispením softvéru, je vhodný na vytváranie ad hoc sietí (medzi dvoma počítačmi, bez prítomnosti smerovačov). Operačné systémy GNU/Linux, Windows XP a Mac OS X podporujú sieťové prepojenie počítačov prostredníctvom FireWire. Sieť medzi dvoma počítačmi môže byť vytvorená podobne ako prepojenie skenera a tlačiarne spomenuté vyššie. Prepojením cez FireWire môžu byť dáta prenesené veľmi rýchlo, len s minimálnou konfiguráciou počítačov.
Otázky bezpečnosti
Zariadenia pripojené cez FireWire medzi sebou dokážu komunikovať prostredníctvom priameho prístupu do pamäte. Protokol SBP (serial bus protocol) používaný FireWire diskami využíva túto vlastnosť na minimalizovanie prerušení. V prostredí osobných počítačov (s Microsoft Windows alebo Mac OS X a s použitím OHCI) je prepojenie počítača s externým FireWire zariadením riadené na hardvérovej úrovni, bez zásahu operačného systému. Na jednej strane to umožňuje extrémne rýchly prenos dát s minimálnou latenciou, táto vlastnosť však môže byť i potenciálnym bezpečnostným rizikom, v prípade, že sú k zbernici pripojené aj ďalšie (nedôveryhodné) zariadenia.
Vzhľadom na túto vlastnosť FireWire, moderné počítače, ktoré vyžadujú maximálnu bezpečnosť používajú mapovanie virtuálnej pamäte pre časť fyzickej pamäte vyhradenej FireWire (typický prístup počítačov s procerom PowerPC G5 alebo pracovné stanice SUN Microsystems), nepoužívajú hardvérové prepojenie použitím OHCI, fyzicky odstavia rozhranie FireWire, alebo ho v počítači vôbec nepoužijú.
Spomenutá vlastnosť FireWire môže poslúžiť na opravu počítača, ktorého operačný systém sa zrútil, a tiež na niektoré operácie prostredníctvom vzdialenej konzoly.
Hierarchia uzlov
FireWire zariadenia sú prepojené na zbernici v stromovej štruktúre. Každé zo zariadení si automaticky priradí identifikačné číslo (ID); jeden z uzlov je určený ako koreňový, a má najvyššie ID. Ostatné zariadenia si samostatne priradzujú ID na základe svojej vzdialenosti od koreňového uzla.
Opatrnosť pri pripájaní bez reštartu (hot swap)
Hoci FireWire zariadenia môžu byť pripájané a odpájané bez vypnutia alebo reštartu, vyskytlo sa niekoľko reportov o zničení videokamier pri náhodnom skratovaní kontaktov zásuvky FireWire pri pripájaní a odpájaní. Problémy sa vyskytovali najmä s ranými FireWire zariadeniami v minulosti, následné generácie FireWire zariadení tento problém eliminovali. FireWire 800 je v tomto ohľade ešte omnoho bezpečnejšie. Napriek tomu však užívateľ pre istotu môže, najmä ak nejde o profesionálnu techniku, vypnúť pred prepojením rovnako počítač i videokameru.
Z histórie
Podľa Michaela Johasa Teenera, pôvodného predsedajúceho a redaktora tímu, ktorý vytvoril štandard IEEE 1394, a neskoršieho šéfa tímu FireWire v Apple z rokov 1996 – 1998, pôvodný názov pre FireWire mal byť „ChefCat“, čo bol názov jeho obľúbenej šálky kávy.
Štandardné konektory používané FireWire vychádzajú z konektorov, ktoré sú použité na GameBoyi spoločnosti Nintendo. Tieto konektory boli totiž spoľahlivé, pevné, jednoducho sa zasúvali a boli imúnne voči násiliu zo strany malých detí.
Od roku 1993 je FireWire obchodnou známkou spoločnosti Apple Computer a v tom istom roku FireWire získalo ocenenie časopisu Byte Magazine ako najdôležitejšia nová technológia na veľtrhu Comdex.
Notre Dame
Notre Dame môže byť:
NGC 5398
NGC 5398 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Medzinárodné letisko Glasgow
Letisko Glasgow (škótsky: Glesga Airport; ; ; IATA: GLA, ICAO: EGPF) je medzinárodné civilné letisko, ktoré sa nachádza 13 km západne od mesta Glasgow. Je jedným z dvoch veľkých letísk v tejto oblasti, druhým je Prestwick Airport.
Dňa 30. júna 2007 sa tu stal teroristický útok, automobil Jeep Cherokee narazil do hlavnej budovy.
Aero Vodochody
Aero Vodochody (bežne označované ako Aero; Vodochody je oblasť) je česká (česko-slovenská) letecká výrobná spoločnosť vyznačujúcej sa výrobou L-29 Delfín, L-39 Albatros, L-59 Super Albatros a L-159 Alca.
Začínala výrobou automobilov Aero 500. Známe sú aj kuchynské váhy.
Po páde socializmu v Česko-Slovensku (1989) a vo zvyšku Východnej Európy, spoločnosť stratila majortiný podiel na trhu s výcvikovými prúdovými lietadlami.Na začiatku 90. rokov, vo Východnej Európe klesol predaj vojenských lietadiel a navyše v krajinách NATO bol vstup nového výrobcu zrejme neprijateľný. Spoločnosť Aero bola kontrolovaná niekoľko rokov spoločnosťou Boeing.
Rudolf II. (Svätá rímska ríša)
Mladosť a španielska výchova
thumb|left|Rudolf ako pätnásťročný v Španielsku
Rudolfov otec bol známy ako nábožensky umiernený panovník s veľmi blízkymi vzťahmi s príslušníkmi nekatolíckych náboženstiev. Rudolfovu matku, presvedčenú katolíčku, prejavy náboženskej tolerancie jej muža znepokojovali a v snahe ochrániť syna pred nevhodnými vplyvmi viedenského dvora ho poslala v r. 1564 spolu s mladším bratom Arnoštom na výchovu do katolíckeho Španielska na dvor svojho brata Filipa II., kde strávil sedem rokov. Zaumienila si vychovať zo synov vzorných zástancov katolíckej viery. Rudolf ako budúci následník trónu si v Španielsku mal osvojiť všetko, čo vladár potrebuje. Nechýbalo mu sebavedomie, rozsiahle vzdelanie a bohaté jazykové znalosti.
V Španielsku ho však najviac ohromila veľkoleposť a nádhera kráľovského dvora, podpora vedy a umenia zo strany panovníka a dôkladne vypracovaný a dodržiavaný ceremoniál, ktorý formálne potvrdzoval nielen spoločenské, ale predovšetkým mocenské postavenie kráľa voči poddaným. Tieto podnety v mladom Rudolfovi zanechali trvalé stopy.
Aero Vodochody
Prehľad vyrábaných lietadel
Vyrábané pred 2. svetovou vojnou:
Vyrábané po druhej svetovej vojne
Iné projekty
.
Rudolf II. (Svätá rímska ríša)
Mladosť a španielska výchova
V roku Rudolfovho návratu zomrel Ján II. Žigmund Zápoľský a Maxmiliánovi sa podarilo v roku 1572 presadiť u uhorských stavov, aby vyhlásili Rudolfa za svojho kráľa. 25. septembra 1572 bol v Prešporku korunovaný za uhorského kráľa.
Jeho pražskej korunovácii však predchádzali nekonečné rokovania jeho otca so zemským snemom o slobode vierovyznania a uznanie tzv. Českej konfesie, ktorá mala zaručiť náboženskú slobodu nekatolíckym cirkvám. Maximilián ju napokon v roku 1575 ústne potvrdil, čím bola podmienka stavov splnená. Rudolf mohol byť 22. septembra 1575 korunovaný svätováclavskou korunou českých kráľov. Ešte v auguste toho istého roka bol v Regensburgu zvolený za rímskeho kráľa.
Ešte v októbri toho istého roka bol v Regensburgu zvolený za rímskeho kráľa, avšak usídliť sa v Prahe mu otec stále neumožnil.
Rudolf a jeho duševná choroba
V roku 1580 sa objavili prvé príznaky jeho duševnej choroby (maniodepresívna psychóza). Choroba sa u Rudolfa prejavovala striedaním nálad. Panovníkovu priazeň neraz striedali útoky a podozrenia, ktoré sa zhoršovali s pribúdajúcimi prejavmi šialenstva. Pri nich sa jeho nevôľa, záchvaty chorobnej podozrievavosti či výbuchy hnevu obracali proti najbližším služobníkom.
S veľkou obľubou sa dodnes tradujú aj historicky potvrdené príbehy troch komorných služobníkov – Jeronýma Makovského, Filipa Langa a Kašpara Ruckého. Tí si jeden po druhom získali cisárovu bezvýhradnú dôveru a neskrývane z nej ťažili. Ich príjmy rástli vďaka úplatkom, pretože bez ich súhlasu sa takmer nikomu nepodarilo dosiahnuť audienciu u cisára. Aj oni sa však stali obeťami intríg a postupne sa z výhodných postov navzájom vytlačili. Prví dvaja skončili vo väzení, kde Makovský pobudol až do roku 1624, Lang zomrel v roku 1610. Rucký spáchal pred uväznením samovraždu. thumb|Rudolfova koruna, neskôr koruna rakúskeho cisára, antverpský zlatník Jan Vermeyen, 1602
Praha ako cisárske sídlo
Na Pražskom hrade bolo preto potrebné vybudovať tak rezidenciu, ktorá by zabezpečovala osobné pohodlie panovníka a umožňovala chod kráľovského dvora, ako aj zodpovedajúce technické zázemie pre centrálne dvorské úrady, ktoré sa sem presťahovali spolu s cisárom. V obmedzenom priestore bolo nutné počítať aj s bytovými priestormi pre tých dvoranov, ktorých musel mať panovník stále poruke. Súčasne sa pri prestavbe Pražského hradu myslelo i na umiestnenie bohatých umeleckých a vedeckých panovníkových zbierok. Na tento účel bolo vybudované severné krídlo hradného paláca s dnešnou Španielskou sálou. Mená staviteľov a iných umelcov, ktorí sa na prestavbe hradu podieľali, poznáme z hojne dochovanej úradnej korešpondencie a účtov. Pre cisára pracovali najmä severotalianski architekti G. Gargiolli, neskôr O. Fontana a G. M. Filippi. Významné zmeny však nepostihli iba vlastnú panovníkovu rezidenciu, ale i celé mesto. Dlhoročná prítomnosť cisárskeho dvora pomohla Prahe k hospodárskemu a sociálnemu rozvoju a súčasne jej zaručila významné medzinárodné postavenie. V Prahe nastal stavebný rozvoj, sprevádzaný prílevom remeselníkov, umelcov a obchodníkov z rôznych končín Európy. I šľachta sa hromadne sťahovala do mesta.
Mecenáš poznania a umenia
thumb|left|Rudolf II. ako [[Vertumnus, rímsky boh ročných období (15912), Giuseppe Arcimboldo]]
Rudolf II. bol známy ako „cisár ezoterikov, alchymistov a astrológov“. Tento prívlastok spolu s prezývkou „rakúsky Hermes Trismegistos“ ho plne vystihoval. Na svojom dvore sústredil učencov a mágov z celého sveta, dokonca vstúpil do rosenkruciánskeho združenia. Panovník posadnutý alchýmiou dúfal, že s pomocou učencov odhalí najskrytejšie tajomstvá ľudského poznania.
K najvýznamnejším učencom tej doby, ktorí žili na cisárskom dvore, patrili mág a astrológ John Dee, alchymista a astrológ Edward Kelley, ako i vedci svetového mena, matematici a astronómovia Tycho Brahe a Johannes Kepler. V rudolfínskej Prahe našiel na krátky čas útočisko aj významný renesančný vzdelanec Giordano Bruno, ktorý počas svojho pobytu dokonca prednášal na Karlovej univerzite.
Čo okrem vedeckého bádania Rudolfa fascinovalo, bol židovský mysticizmus. Najmä poznatky pražského rabína Jehudu Löwa ben Becalela v ňom vyvolávali neskrývaný záujem a túžbu stretnúť sa s ním. Stretnutie sa uskutočnilo 23. februára 1592 a rabín na cisára urobil nesmierny dojem. O obsahu ich rozhovoru nie je nič známe, ale historici predpokladajú, že šlo o rozpravy o kabale. Z tých čias pochádza i slávna legenda o Golemovi.
Rudolfa preslávila i jeho veľkolepá zbierka obrazov a iných umeleckých artefaktov. O jeho slávnej galérii, ktorú však mal česť vidieť iba málokto, sa hovorilo po celej Európe. K jej skvostom patrili diela takých umelcov, akými boli Tizian, Leonardo da Vinci či Albrecht Dürer. Po Rudolfovej smrti sa však umelecké diela roztratili. Časť zbierok sa dostala do Viedne či iných miest v Rakúsku a Nemecku, množstvo umeleckých skvostov však zmizlo vo Švédsku ako vojnová korisť po tridsaťročnej vojne.
Rudolfov koniec
thumb|Toliar Rudolfa II., 1610, 40 mm, 28,56 g
K Rudolfovmu koncu prispel i jeho nezáujem o politické dianie. Keď v roku 1593 vypukla vojna s Turkami a v roku 1604 vypuklo v Uhorsku povstanie Štefana Bočkaja, monarchia sa rútila do zániku, pretože povstalci s pomocou Turkov obsadili celé Slovensko a vpadli dokonca i na Moravu a do rakúskych krajín. Rudolfova pasivita vyvolala iniciatívu jeho brata Mateja, ktorý uzavrel so Štefanom Bočkajom a s Turkami mier. To bol začiatok konca Rudolfovho panovania.
Ten sa niesol v znamení trvalého ohrozenia cisárovej autority a síliacej duševnej choroby, v dôsledku ktorej bol postupne zbavovaný vlády nad jednotlivými krajinami v prospech svojho brata, ktorý získal podporu uhorských, rakúskych a moravských stavov. Rudolf si udržal vládu iba v Čechách a v Sliezsku (vďaka udeleniu známeho Rudolfovho majestátu protestantským stavom 9. júla 1609). Hlavnou zásadou v ňom bola klauzula, že nikto nesmie byť nútený ku katolíctvu či k inému náboženstvu. Majestát vlastne potvrdzoval Českú konfesiu z roku 1575 a vzťahoval sa na šľachtu, kráľovské mestá i poddaných. Zaručoval slobodu vierovyznania bez ohľadu na postavenie jednotlivca. Aby boli dodržané ustanovenia Majestátu, bolo zvolených tridsať ochrancov viery (po desiatich z každého stavu).
V snahe zvrátiť stav, aby sa prípadným nástupcom na českom tróne stal jeho brat Matej, sa Rudolf odhodlal podniknúť ešte jeden pokus. Využil pomoc svojho bratranca, passauského biskupa Leopolda a v januári 1611 nechal vtrhnúť pasovské vojská do Čiech. Tým však vyvolal v krajine vlnu odporu, čo 11. apríla 1611 vyústilo do Rudolfovej vynútenej abdikácie a jeho nahradenia na českom tróne mladším bratom Matejom.
Po smrti boli jeho ostatky uložené do podzemnej hrobky svätovítskeho chrámu v Prahe.
Rodinné pomery
Po celý svoj život ostal starým mládencom. Plánovaný sobáš s infantkou Izabelou, dcérou španielskeho kráľa Filipa II., dohodnutý v r. 1568, sa neuskutočnil (Izabela sa v r. 1597 vydala za Rudolfovho mladšieho brata Albrechta) a Rudolf ani nemal o manželstvo záujem. Známy je jeho vzťah k početným konkubínam, z ktorých najznámejšou a najstálejšou bola grófka Katarína Stradová.
Z jeho početných mileneckých vzťahov pochádzalo asi šesť potomkov, ktorých však nikdy oficiálne neuznal. Najznámejší bol jeho duševne chorý syn Julius Cesar d´Austria (* 1585 – † 1609), pravdepodobne tiež syn Kataríny Stradovej.
Majstrovstvá sveta v bejzbale žien 2010
Majstrovstvá sveta v bejzbale žien 2010 boli v poradí 4. Majstrovstvá sveta v bejzbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná bejzbalová federácia (IBAF). Konali sa v troch venezuelských mestách: Caracas, Maracay a Vargas, od 12.22. augusta 2010, za účasti rekordných 11 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Holandska, Portorika a domácej Venezuely. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo Indie. Titul obhájilo družstvo Japonska, ktoré vo finále zvíťazilo nad Austráliou.
Skupina A
Pozn: Kvôli postreleniu honkonskej hráčky počas zápasu s Holandskom sa vedenie honkonskej reprezentácie rozhodlo odstúpiť s turnaja, pričom sa jeho doterajšie výsledky anulovali.
Príručková publikácia
Príručková publikácia alebo príručkové dielo alebo príručka je publikácia na rýchle vyhľadanie a osvojenie si základných informácií, vedeckých poznatkov. Spravidla obsahuje konkrétne poznatky, údaje a fakty z jednotlivých oblastí ľudského poznania alebo praktickej činnosti, spracované zhusteným, maximálne prehľadným, podľa potreby i názorným spôsobom. Je významnou pomôckou i na seminároch a cvičeniach na vysokých školách. Do kategórie príručiek patria predovšetkým encyklopédie (všeobecné i špeciálne odborné), slovníky (jazykové i vecné), príručky pre jednotlivé profesie, príručky materiálov a zariadení, normatívne príručky, kvalifikačné, kľúče na určovanie (napr. rastlín), receptáre, sprievodcovia, (turistickí, inštitucionálni), adresáre, tabuľkové publikácie a návody.
4466 Abai
4466 Abai je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Crimean Astrophysical Observatory 23. septembra 1971.
Escherichia coli
Escherichia coli (veľmi často len skrátene E. coli) je druh baktérie z rodu Escherichia (lat. Escherichia) z čeľade Enterobacteriaceae.
Je to fakultatívne anaeróbna gramnegatívna bičíkatá tyčinkovitá baktéria žijúca v hrubom čreve teplokrvných živočíchov. Je jedným z najdôležitejších zástupcov črevnej mikroflóry a jej prítomnosť je potrebná pre správny priebeh tráviacich procesov v čreve.
Význam
Jej prítomnosť vo vode indikuje čerstvé znečistenie výkalmi a vylučuje použitie vody ako pitnej vody. Niektoré vzácne kmene E. coli sú alebo za určitých podmienok môžu byť patogénne. Môžu spôsobiť rôzne zápaly ako napr. zápal močového mechúra.
E. coli sa používa ako dôležitý modelový organizmus v genetike a mikrobiológii, ktorý je významný hlavne pre všeobecnú modelovú štúdiu baktérii. Ďalej je významná ako nástroj používaný kvôli svojej relatívnej jednoduchosti v biotechnológiách napr. pri konzervovaní požadovaných častiach DNA, pri prenose rekombinantných DNA pomocou konjugácie do iných organizmov (Agrobacterium v rastlinných biotechnológiách) a iné.
Biotechnologické použitie
Escherichia coli je všeobecne najpoužívanejším systémom na produkciu, tzv. expresiu rozličných proteínov. Zaslúžila sa o to dobrá znalosť jej genómu, ako aj nenáročnosť kultivácie a rýchle množenie sa tohto druhu baktérie. Geneticky modifikované E. coli dokážu produkovať na priemyselné alebo farmaceutické účely proteíny v množstvách, ktoré predstavujú až 30 % všetkých proteínov vytváraných baktériou. Pri produkcii eukaryotických, napríklad ľudských proteínov, však práca s E. coli naráža na mnohé problémy. Proteíny v ľudských bunkách totiž po samotnej proteosyntéze často ešte podstupujú ďalšie zložité úpravy, ako je napríklad glykozylácia či tvorba disulfidických mostíkov medzi cysteínmi. Tieto úpravy E. coli robiť nevie. Navyše, z dôvodu, že eukaryotické proteíny sú pre ňu cudzie, môžu na ňu pôsobiť toxicky až ju usmrtiť.
Výroba inzulínu
Escherichia coli je využívaná tiež ako pomocná zložka výroby HM inzulínu (humánny inzulín). HM inzulín je z pohľadu usporiadania aminokyselín totožný s inzulínom produkovaným ľudským pankreasom (podžalúdkovou žľazou).
Vyrába sa semisynteticky z inzulínu ošípaných zámenou pôvodnej aminokyseliny aminokyselinou obsiahnutou v ľudskom inzulíne. Ďalšou možnosťou je biosyntetická výroba pomocou prenosu génu pre inzulín do bunky baktérie Escherichia coli alebo Saccharomyces cerevisiae, ktorý sa za vhodných podmienok rýchlo namnoží a produkuje inzulín. Potom sa z týchto baktérii izoluje čistý ľudský inzulín.
Matej Grenitzer
Matej Grenitzer (iné zápisy: Greinitzer, Gränitzer; žil v 15.16. storočí) bol banský majster, obchodník, richtár Banskej Bystrice v rokoch 1511 a 1513.
Životopis
Začiatkom 16. storočia bol členom mestskej rady Banskej Bystrice a v rokoch 1511 a 1513 zastával funkciu richtára. V rokoch 15261546 je doložený ako banský majster Turzovsko-fuggerovskej spoločnosti v Banskej Bystrici. Niekoľko rokov viedol miestnu náboženskú sociálnu ustanovizeň Bratstvo Božieho tela. V nej sa zastával záujmov baníkov, avšak počas baníckeho povstania (15251526) obhajoval banských magnátov.
Eurypylos (syn Thestia)
Eurypylos (Eurypylos, ) je v gréckej mytológii syn aitólskeho kráľa Thestia a Eurythemidy.
Eurypylos bol synom aitólskeho kráľa Thestia a bratom Lédy, Althaie, Hypermnéstry, Ifikla, Euippa a Pléxippa.
Eurypylos sa na pozvanie svojho synovca Meleagra spolu s ďalšími slávnymi gréckymi hrdinami zúčastnil na love kalydónskeho diviaka, ktorého do Kalydónu poslala bohyňa Artemis, aby ich potrestala za to, že ich kráľ Oineus nepriniesol ďakovnú obeť za bohatú úrodu. Obrovský diviak potom v krajine ničil všetko a zabíjal dobytok i ľudí.
Ako sa dalo predpokladať lov bol veľmi ťažký a nebezpečný. Pre všetkých hrdinov to však bola výzva, aby sa mohli zabitím strašného zvieraťa presláviť. Boj s diviakom trval dlho, mnohí boli pri love zranení a lovec Ankaios dokonca smrteľne zranený, až sa ho nakoniec podarilo zasiahnuť šípom Atalante, jedinej žene, ktorá sa na love zúčastnila. Zraneného ho potom dorazil oštepom Meleagros. Radosť z úspešného lovu bola veľká, ale po chvíli ho prevýšila hádka o tom, že ktorý z nich si zaslúži trofej diviaka. Hádka sa zmenila na bitku, pri ktorej podľa antického autora Apollodora z Atén, Meleagros Eurypyla a jeho bratov zabil a kožu diviaka dal Atalante.
Metodická príručka
Metodická príručka je súčasť pomocných materiálov, návod ako postupovať pri vykonávaní istej činnosti, ako pracovať s niečím, s nejakými prostriedkami alebo pomôckami.
Transpersonálna psychológia
Transpersonálna psychológia je smer psychológie 20. storočia, ktorý vychádza z predstavy, že vedomie je niečo, čo existuje mimo nás a nezávisle od nás, čo sa vo svojej podstate neviaže na hmotu. Vedomie je nezávislé od našich zmyslov, i keď mu zmysly tvoria sprostredkovateľa pri každodennom vnímaní života. Transpersonálne vedomie je nekonečné a siaha za hranice času a priestoru. Zakladateľom transpersonálnej psychológie je americký psychiater českého pôvodu Stanislav Grof.
NGC 5399
NGC 5399 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Pálfiovci
náhľad náhľad|Mikuláš Pálffy de Erdöd 1695 Pálfiovci z Erdődu (staršie Pálffyovci; základný tvar: Pálfi, staršie Pálffy) je jeden z najznámejších aristokratických rodov v Uhorsku. Priezvisko vzniklo na základe pomenovania syna Pavla (maď. Pálfya). V listinách: Pálffy de Erdeod, ab Erdod.
Dejiny rodu
podľa staršej literatúry ide o líniu rodu Konth – Hederváry. Za prvého príslušníka rodu sa pokladá Pavol Konth (manž. Katarína Illes) doložený v roku 1383. Jeho synom bol Pavol Pálffy (manž. Anna Geréb) doložený v roku 1425. V rokoch 1480 – 1482 je zaznamenaný Mikuláš de Dercsika et Ráró, manžel Kataríny Kanyizsayi, ich syn Vavrinec bojoval pri Moháč i. Podľa predikátu rod pochádza z Bratislavskej stolice z obce Júrová (Dercsika). Vavrinec bol ženatý s Annou Bánffy de Uylak a mali spolu syna Pavla de Dercsika et Raró (manž. Klára Bakóc z de Csorna). Pavol vyženil odúmrť po jej línii aj s erbom.
Známi príslušníci rodu
Medzi najvýznamnejších členov rodu patrili:
Erb rodu
náhľad|Mikuláš Pálffy de Erdöd 1625 Pôvodným erbom je podľa literatúry erb Kontha, podľa Nagya v modrom štíte tri strieborné koly. Aký bol rodový erb do sobáša Pavla s Klárou Bakócz nevieme. Po sobáši príslušníci rodu prevzali odúmrťou erb rodu Bakócz, čo dosvedčujú pečate i maľované erby. Najstaršia podoba erbu je z pečate bratislavského župana Mikuláša z roku 1581. V zlatom poli štítu je polkoleso, z ktorého vyrastá jeleň. Klenotom je z koruny vyrastajúci jeleň. V okrúhlom leme je čiastočne zachovaný kruhopis: NICOLAVS. PALFFY. DE. ERDEOD ‒ COMES. COMIT.POSONIENSIS. Mikulášova pečať z roku 1594 je takmer identická s podobou uverejnenou Csergheöm. V modrom delenom poli štítu zo zlatého pruhu v strede vyrastá zlatý jeleň. V dolnom poli (Csergheö uvádza v päte zlaté trojvršie) je zlaté polkoleso. Pečať nemá klenot, Csergheö uvádza z koruny vyrastajúceho zlatého jeleňa. Prikrývadlá sú zlato-modré po oboch stranách. Tento erb však listinou získal Pavol v roku 1611. Ďalšia podoba erbu, ktorá pretrvala do dnešných dní, je modrý štít so zeleným trojvrším v päte, na ktorom z polovičného zlatého kolesa vyrastá zlatý jeleň. Klenotom je jeleň zo štítu. Prikrývadlá sú zlato-modré po oboch stranách. Mikuláš nechal na bránu hradu Červený kameň vytesať aliančný erb s erbom jeho manželky Márie Eleonóry von Harach. Erb je bez trojvršia, zlaté koleso vyrastá zo skalnatej pažite a celý jeleň stojí za kolesom. Skalné bralo je aj v erbe na barokovej fontáne na nádvorí hradu. Kniežací erb Pálffy – Daun z roku 1879 je štvrtený so srdcovým štítkom. V prvom a štvrtom modrom poli je na zelenom trojvrší zlaté polkoleso, z ktorého vyrastá doprava otočený jeleň. V druhom a štvrtom zlatom poli sú pošikom tri a pokosom tri červené pruhy (polia von Daun). Srdcový modrý štítok tvorí strieborná brána s dvomi vežami a cimburím, na ktorom stojí strieborná orlica, na štíte je kniežacia koruna. Na veľkom štíte je zlatá listová grófska koruna a v nej dva klenoty. V pravom z koruny vyrastá privrátený zlatý jeleň, v pravom klenote je v korune talianska kniežacia vojvodcovská korunka a v nej sú tri pštrosie perá. Prikrývadla sú na pravom klenote zlato-modré a vľavo zlato-červené. Štítonosičmi sú privrátené levy držiace pravou labou štít a v ľavej zlato-modré drevce, vpravo so striebornou zástavkou so štítom rodu Hedervary–Altenburg (zlatá hlava, modrý štít s tromi striebornými kolmi. Na ľavom drevci je strieborná zastávka s erbom rodu Konth (modrý štít so šiestimi striebornými kolmi). Erb je v kráľovskom stane s kniežacou korunou na vrchole. Romantizovaná podoba erbu sa nachádza na dverách cestovnej berliny coupé (kočiar). V štíte z vodnej hladiny vyrastá polkoleso a za ním z hladiny vyrastá jeleň. Nad štítom je perlová grófska korunka (počet 9) a nad ňou z točenice vyrastá jeleň. Za štítom sú dve drevcia so zástavami. Štít nesú galanté korunované levy.
Hénaménil
Hénaménil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oberdorf (Haut-Rhin)
Oberdorf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4908 Ward
4908 Ward je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil F. Rigaux 17. septembra 1933.
Cricqueville-en-Bessin
Cricqueville-en-Bessin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 189 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Groszman
Martin Groszman (*  Slovensko?) bol zlatník.
Životopis
Zlatník v Banskej Bystrici (spomínaný 1701-1701)
Kaffee Mayer
thumb|Kaffee Mayer thumb|Socha Schöne Náciho pred kaviarňou na Sedlárskej
Kaffee Mayer je stará tradičná kaviareň a cukráreň v Bratislave. Je umiestnená na rohu Hlavného námestia a ulice Sedlárska, adresa je Hlavné námestie 4. Založil ju Julius Mayer v roku 1873.
Patrí medzi najznámejšie kaviarne v meste tak u obyvateľov, ako aj u turistov a funguje od doby založenia, podobne ako mnoho viedenských kaviarní. Okrem kaviarne a cukrárne sa tu vyrába aj slovenské a viedenské pečivo. V rovnakej budove sídli aj grécke veľvyslanectvo. Kaviareň nefungovala počas socializmu, až do roku 1993, kedy bola opäť otvorená.
Maybach Exelero
Maybach Exelero je vysoko výkonné superšportové dvojmiestne kupé, postavené na podvozku luxusnej limuzíny Maybach 57, navrhnuté a vyrobené nemeckou automobilkou Maybach v jedinom exemplári pre testovanie novej generácie širokých vysokorýchlostných pneumatík firmy Fulda (Fulda Carat Exelero) bol predstavený v máji 2005.
Spolupráca Maybachu, Fuldy a karosárskej firmy Dörr & Schreck začala už v tridsiatich rokoch 20. storočia, išlo o projekt veľmi rýchleho auta s označením SW38. Ten mal prekonať v tej dobe magickú hranici 200 kilometrov za hodinu a zároveň mal slúžiť k testom vysokorýchlostných pneumatík, čo malo priniesť Fulde obchodný úspech na nemeckom i svetovom trhu. Auto síce požadovanú rýchlosť dosiahol a testy boli úspešné, ale nikdy sa sériovo nevyrábal; projekt skončil začiatkom druhej svetovej vojny.
Designom Exelera bola poverená vysoká škola vo Pforzheimu, karoséria prototypu bola vyrobená turínskou firmou Stola v spolupráci s návrhármi Daimler-Chrysler. Zvýšenie objemu motoru, nastavenie turbodúchadiel predviedli špecialisti z Mercedes Car Group v Untertürkheimu.
S autom Exelero s pneumatikami 315/25 ZR 23 dosiahol nemecký automobilový pretekár Klaus Ludwig na skúšobnom okruhu v severotalianskom Nardo svetového rekordu 351,45 km/h v kategórií limuzín na sériovo vyrábaných pneumatikách (test prebiehal podľa špecifikácií FIA).
Maybach
Maybach-Motorenbau GmbH je nemecká automobilka, ktorá vyrába luxusné automobily. Bola založená v roku 1909 Wilhelmom Maybachom so synom Karlom ako riaditeľom. Spoločnosť bola pôvodne dcérskou spoločnosťou firmy Zeppelin a bola známa ako Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH až do roku 1918. Dnes spoločnosť vlastní Daimler AG so sídlom v Stuttgarte.
Apeldoorn
Apeldoorn je mesto v Holandsku, v provincií Gelderland. Mesto sa nachádza približne 60 míľ východne od Amsterdamu, v centrálnej časti Holandska. Počet obyvateľov je 155 393. Prvé zmienky pochádzajú z 8. storočia. Mesto sa stalo vidieckym sídlom oranžsko-nasavského rodu. V 80. rokoch 17. storočia nechal Viliam III. Oranžský vybudovať v severnej časti mesta palác, v dnešnej dobe nazývaný Het Loo.
Polyneikes (rozlišovacia stránka)
Polyneikes alebo Polyneikés (Polyneikes, iný prepis: Polyneikés) môže byť:
Polyneikes môže byť aj:
NGC 5400
NGC 5400 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
4812 Hakuhou
4812 Hakuhou je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil H. Kosai, K. Hurukawa 18. februára 1977.
Príslovka
Príslovka alebo adverbium je neohybný slovný druh bližšie určujúci prídavné mená alebo slovesá.
== Rozdelenie == Príslovky sa delia podľa okolnosti na:
Osobitne stoja obsahove (vetné) príslovky, ktorá sa delia na:
Gyurkovics (lekár)
Gyurkovics alebo Ďurkovič (* Slovensko?) bol slovenský lekár pôsobiaci v Banskej Bystrici.
Životopis
Hlavný mestský lekár v Banskej Bystrici. Mestskej rade v Banskej Bystrici podal podrobnú správu o rozbore minerálnych vôd na Štiavničkách (1813).
Psychológia tvorby
Psychológia tvorby je psychologické skúmanie tvorivých momentov učenia a hry, ako aj vo vede, technike, umení, v pracovnej činnosti.
Willis Corroon Building
náhľad|300px|Willis Corroon building Willis Corroon Building (staršie Willis Faber & Dumas Headquarters alebo skrátene Willis Faber Building) je administratívna budova v Ipswitchi v Spojenom kráľovstve na ulici Friars Street. Bola postavená pre poisťovaciu spoločnosť Willis Faber & Dumas, ktorá sa dnes volá Willis Corroon. Projektantmi boli Lord Norman Foster a Michael Hopkins, investorom bol Willis National Ltd., stavba bola realizovaná v rokoch 1970-75. Výška budovy: 21,50 m. Budova Willis sa dnes považuje za medzník vo vývoji high-tech štýlu.
Dejiny
Administratívna budova Willis Faber & Dumas Headquarters je jednou z prvých realizácii kancelárie Foster Associates, ktorá vznikla po rozpade Team 4. Dva roky po svojom dokončení stavba získala ocenenie RIBA Award.
V roku 1990 dostala titul RIBA Architecture Awards Trust, Trustees Medal a bola označená za jednu z najkrajších stavieb navrhnutých britským architektom za posledné štvrťstoročie. Okrem toho 25. apríla 1991 dostala ako najmladšia stavba v Británii postavenie pamiatkovo chránenej budovy prvého stupňa, čo znamená, že už nikdy nemôže byť stavebne upravovaná.
Architektúra
Tvar budovy vznikol z nepravidelného tvaru stavebného pozemku v centre Ipswich, ktorý obklopuje hneď niekoľko rušných križovatiek. Na začiatku boli zvažované viaceré alternatívy tvaru a formy budovy. Vežovitá stavba bola ihneď zamietnutá, keďže by sa vymykala charakteru mestu Iswich, ktoré je celé nízkopodlažné. Celkom jednoznačne zo všetkých návrhov Fostera „zvíťazila“ nižšia trojpodlažná stavba s väčšou hĺbkou.
Budova je navrhnutá pre 1300 zamestnancov. Bola koncipovaná v duchu demokratizácie a súdržnosti aj na pracovisku.
Dominantným prvkom vo vnútri budovy je jej centrálne lobby s jadrom eskalátorov, vedúcich od vstupu až na na strešnú terasu. Toto jadro tvorí v budove presklenené átrium, ktorým vniká do srdca Willisu veľké množstvo svetle, čo bolo naozaj nutné, keďže poschodia sú veľmi hlboké. Na streche sa nachádza reštaurácia so záhradou. Ďalšia z aktivít, ktorá mala povzbudzovať „družný“ život zamestnancov bol 25 metrový plavecký bazén na prízemí budovy. Z dôvodu malého využitia bol bazén nakoniec v 80. rokoch zatvorený, prekrytý venou podlahou a dnes slúži ako ďalší kancelársky priestor. Stopa po bazéne je však stále čitateľná vďaka sklenenému pásu zasadenému do podlahy. Na prvom a druhom poschodí sú navrhnuté open space kancelárie.
Allier (rieka)
thumb|Most nad Allier v Brioude Allier je francúzska rieka dlhá. Pramení vo Francúzskom stredohorí a tečie na sever. Je ľavostranným prítokom rieky Loire, do ktorej sa vlieva pred jej ústím blízko mesta Nevers.
Willis Corroon Building
Architektúra
Konštrukcia 750 mm silných kazetových stropných dosiek spočíva na železobetónových stĺpoch v rastri 14 x 14 metrov. Subtílnejšie nosné stĺpy obiehajúce po obvode stavby sú rozmiestnené po 7 metroch. Okolo obvodu a schodiskového lobby sú odhalené konzoly a zužujú sa, čím dodávajú stropom na ľahkosti a elegancii. Silno vystužená železobetónová konštrukcia (tri výstuže nad hlavicami stĺpov) navrhnutá firmou Anthony Hunt Associates postrádá akékoľvek dilatačné škáry. Vďaka svojej tuhosti tiež nebolo potrebné stužujúce jadro. Nosné stĺpy (40 mm silná výstuž) majú v prízemí priemer jeden meter a v každom poschodí sa ich profil zužuje. Na druhom a treťom poschodí je ich priemer 800 mm a v strešnej časti už len 600 mm.
Plášť stavby tvorí bezrámové zasklenie. Je zavesené na obvodových konzolách. Dymové sklá majú zabraňovať prehrievaniu interiéru od slnečného žiarenia. Cez deň sklenená fasáda odráža okolité budovy a v noci zas umožňuje pohľad do interiéru a jeho činnosti v noci. Rovnaká technika fasády bola použitá i na budove Daily Express.
Stavba bola navrhovaná v dobe pred ropnou krízou v 70-tych rokoch a vykurovaná zemným plynom. Willis Faber bol tak príkladom rozumného energetického návrhu. Strecha, ktorá je zazelenená zabezpečuje celkom dostatočné tepelné vlastnosti. Jednoznačne na vtedajšiu dobu. Vďaka spoznávaniu týchto energetických inovácii získala stavba mnoho ocenení energetickej efektívnosti. Budova je tiež priekopníkom v tom, že Willis predpokladal ešte pred rozmachom výpočtovej techniky, že bude nutné urobiť poschodia vyššie ako doteraz a vytvoriť podhľad, kam sa skryjú všetky potrebné káble.
New age
New age (angl. nový vek) alebo nový vek (ďalšie názvy: obdobie vodnára, obdobie slnka, obdobie solária) je duchovné (náboženské) hnutie založené v 80. rokoch 20. stor. v USA, inšpirované a ovplyvnené panteizmom a východnými duchovnými prúdmi. Pojem zastrešuje celý rad ľudí, organizácií, akcií, praktík a myšlienok. Skladá sa z niekoľkých myšlienkových prúdov, má svoju vlastnú filozofickú a náboženskú interpretáciu a dovoláva sa vedeckých názorov. Podľa niektorých názorov vzniklo hnutie z potreby odrážať postmodernistické sklamanie nad vedou a pokrokom.
Arenit
Arenit je typ pieskovca, ktorý obsahuje menej ako 15 % základnej hmoty bez ohľadu na typ prevládajúcich zŕn. Prevládajúca zložka tohto typu pieskovcov sú psamitické zrná. Označenie arenit sa používa s prívlastkom definujúcim prevládajúce zloženie zŕn, napr. kremenný arenit tvorený hlavne zrnami kremeňa, alebo preponou, napr. kalkarenit, ktorý tvoria hlavne zrná vápencov, či iných karbonátov.
Arenit možno rozoznať podľa neprítomnosti základnej hmoty (matrix) aj pri pozorovaní lupou. Možno ho preto charakterizovať ako „čistý pieskovec“. Aj termín arkóza je podľa niektorých názorov nevhodný termín pre živcové arenity.
Termín arenit pochádza z latinčiny a znamená piesok. Ako prvý termín použil roku 1903 A. W. Grabau. V pozmenenej forme ako synonymum termínu psefit používa termín Pettitjohn.
Arenity vznikajú hlavne eróziou iných hornín, alebo redepozíciou piesku zo šelfu gravitačnými prúdmi. Niektoré arenity obsahujú premenlivé množstvo karbonátových častíc. Bežne predstavujú masívne, alebo lavicovité, strednozrnné pieskovce so širokými medzivrstvovými špárami a výraznou odlučnosťou.
Funkčná príslušnosť
Funkčná príslušnosť je v práve delimitácia okruhu činnosti medzi procesnými orgánmi prvého a druhého stupňa pri rozhodovaní o tej istej veci.
New age
New age sa chápe ako evolúcia celkového uvedomenia sebatranscedencie človeka a ako odklonenie sa od racionálne mechanistického svetonázoru. V spasiteľskom procese osvietenia získaná spirituálna energia ovplyvňuje evolučný skok k vedomému kozmu – metafyzika ako panenteistická transcedencia. So zreteľom na temný strach z katastrofy (apokaliptika New Agu) sa pristupuje k času obrátenia, vyzýva sa k zodpovednosti jednotlivec, s realizáciou zodpovednosti sa obracia na spirituálnu sieť miestnych skupín a na pozitívne myslenie. Sekulárna viera v pokrok sa nahradzuje mýtickým znovuodhalením strateného vedenia predchádzajúcich kultúr. Náboženstvo ako ekokultivácia a ignorovanie strnulého kresťanstva ako mestského náboženstva, náboženstva inštitúcií, rozhodný ekumenizmus atď.
New age zahŕňa rozličné spoločenské hnutia a hypotézy:
Korení v Teozofickej spoločnosti, v niektorých ideách pragmatizmu W. Jamesa; mnohé jeho zoskupenia pripomínajú deštruktívne kulty.
'Filozofi' new age zhrnuli problémy našej doby, ktoré tu nepochybne sú, a urobili z nich najväčšiu krízu v dejinách ľudstva. Údajne predstavuje zároveň medzník k novej epoche. Túto krízu – podľa nich – zavinil náš osvietenský izolovaný, lineárny a mechanizovaný obraz sveta. Cestou z nej je transformácia povedomia. Vychodiskovým bodom je pritom nový postoj k prírode a okolitému svetu, k duchu, telu a duši, k vede a technike, k spoločnosti a blížnemu. Všetky tieto stavebné kamene nového povedomia majú byť spojené medzi sebou a s východnými náboženskými tradíciami, s tajomnými učeniami a mýtmi stredoveku, antiky a prehistorickej doby, ako aj s prvkami všetkých svetových náboženstiev. V konečnom dôsledku má teda v povedomí všetko so všetkým vstúpiť do zväzku. Výsledok: všestranný človek, ktorý 'sa cíti spojený s kozmom ako celok'. To je ten medzník k novej ére, obdobiu Vodnára. Po osobnej transformácii bude nasledovať transformácia celej spoločnosti v nový vek s vyšším spirituálnym povedomím, čo sa označuje ako 'spiritualita new age'.
Toto 'preskočenie iskry' sa pokladá za čosi revolučné: pre nadšencov za new age to znamená vytúžený 'evolučný skok' v dejinách ľudstva.
V tejto myšlienkovej stavbe Boh figuruje ako neosobná sila a človek ako časť božstva. Jeho povedomie môže mať účasť na 'kozmickom povedomí'. Duch určuje hmotu a človek to môže spoznať na ceste 'osvietenia'. Zlo je identické so stavom neosvietenia. Účelom a náplňou života je v dôsledku toho uvedomenie si našej božskej prirodzenosti prostredníctvom ovládania spirituálnych techník a tým dosiahnutie duchovno-spirituálnej moci.
Myšlienky new age nie sú nové, predstavujú sa skôr ako príznaky v súčasnosti sa rozmáhajúcej neognózy…
Pretože cesta osvietenia… sa nedá absolvovať za jeden ľudský život, zaujíma v hnutí new age centrálne postavenie viera v reinkarnáciu (znovuzrodenie). Minulé a budúce životy možno aplikáciou určitých psychotechník (napr. reinkarnačná terapia) zažiť ešte raz, resp. anticipovať, 'predžiť'. Terajšiemu jestvovaniu sa tak pripisuje iba relatívny význam alebo sa predstavuje zodpovedne tomu-ktorému chápaniu dokonca ako ilúzia.
Cristot
Cristot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 215 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jonáš Záborský
Pseudonymy
Rečislaw Záborský, N. Magurský; Vojan Josifovič; Filip z Konôp; Parabola; Drotár Fedor; Dr. Fedor, odpovedný redaktor r r; Páter Chrysolog; Brindza Jánoš; Jano Metla, hrebeňanský majster; Dixi; Füldenstein; Vilibald Graf von Habenichts Titularkaiser von Babylon und expectativer König der Republik Pohlen; Schuthaagh; Balahura a ďalšie. Grafonymy: Zz., Z.z., zz., z+, r+, xz a ďalšie.
Životopis
Jeho otec bol Jozef Záborszky a matka Anna rod. Tomčániová. Pochádzal zo slovenskej zemianskej rodiny Záborských zo Záboria (v maď. transkripcii: Zaborszky; prídomok lat.: de Zaborie). Základnú školu navštevoval v Záborí, Hornom Jasene a Záturčí v rokoch 1818 – 1821, v roku 1821 nastúpil na nižšie gymnázium v Necpaloch, v rokoch 1823 pokračoval na gymnáziu v Gemeri, v rokoch 1829 – 1832 navštevoval evanjelické lýceum v Kežmarku a napokon svoje vzdelávanie ukončil v roku 1834 na evanjelickom teologickom kolégiu v Prešove.
Pôsobil ako kaplán v Pozdišovciach, v rokoch 1839 – 1840 študoval na univerzite v Halle, v roku 1840 bol chvíľu kaplánom u M. M. Hodžu v Liptovskom Mikuláši, no ešte koncom roka prijal miesto farára v Rankovciach. Po požiari jeho fary i kostola prestúpil k rímskokatolíckej cirkvi a v roku 1843 bol znovuvysvätený za katolíckeho kňaza.
Dostal sa do sporu s Ľudovítom Štúrom a jeho kodifikáciou spisovnej slovenčiny (ktorá sa mala formálnymi znakmi čo najviac líšiť od češtiny); odmietol tiež jeho národný program ako nerealistický. V rokoch 1843 – 1850 pôsobil ako nemecký kaplán v Košiciach. V roku 1848 ho uväznili za prechovávanie Žiadosti slovenského národa, v roku 1850 získal miesto profesora gréčtiny na právnickej fakulte v Košiciach a v rokoch 1850 – 1853 tiež pôsobil ako redaktor vládnych Slovenských novín vo Viedni. Po konfliktoch s Bachovou cenzúrou sa v roku 1853 stal farárom v Župčanoch. Napokon prijal novú podobu slovenčiny a venoval sa hlavne literárnej činnosti. Posledné roky venoval práci na svojich Dejinách kráľovstva uhorského od počiatku do časov Žigmundových a kompletizácii svojich diel.