cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Britsko-americká sústava jednotiek
Jednotky hmotnosti
Menej významný, hoci stále používaný, je systém troy na váženie mincí a drahých kovov; ktorých jednotky sú aj v USA aj v Spojenom kráľovstve rovnaké, používanie jednotky troy pound bolo však v Spojenom kráľovstve v roku 1879 zrušené (dnes je platná iba v USA). Na rozlíšenie sa užíva označenie troy. Britské a americké jednotky sú identické.
V minulosti používaný lekárenský systém apothecaries bol prevažne nahradený metrickými jednotkami. Na rozlíšenie sa používa skratka ap. Britské a americké jednotky sú identické.
Všetky tieto tri systémy majú tú istú identickú jednotku: grain. Zatiaľ čo násobky tejto jednotky majú (čiastočne) rovnaké označenie (ounce, pound), je ich pomer k jednotke grain rozdielny. Navyše sa tieto systémy líšia tým, že jednotky medzi grain a ounce sú čiastočne odlišné.
V USA sa používajú aj dva varianty jednotky bushel, čo je pôvodne dutá miera, ktorá sa však používa ako jednotka hmotnosti pre obilné produkty: sa rovná 56 pound = 25,401172720 kg sa rovná 60 pound = 27,215542200 kg
Štvrtý systém, nazývaný Tower, používaný v minulosti iba v Spojenom kráľovstve, má iba historický význam a zanikol pred niekoľkými storočiami.
Iné jednotky
Okrem vyššie uvedených jednotiek existujú aj ďalšie vedľajšie a odvodené jednotky, kde sa angloamerická sústava mier líši od sústavy SI (a tým aj od predchádzajúceho metrického systému). Väčšina sa ich týka skôr odbornej literatúry. Ako príklad možno uviesť Z mnohých v minulosti používaných časových jednotiek sa uchoval iba fortnight (z fourteen nights) pre 14 dní (doslovný preklad: štrnásť nocí) teda dva týždne. Výber niektorých ďalších jednotiek je v nasledujúcom prehľade.
Rýchlosť
Bežnou jednotkou na meranie rýchlosti je mph (mile per hour, teda míľa za hodinu), čo zodpovedá 1,609344 km/h, menej používanou odvodenou jednotkou je ft/s (foot per second, teda stopa za sekundu), rovná sa 1,09728 km/h alebo 0,3048 m/s. Istou kuriozitou je Írsko, kde sa cestné vzdialenosti uvádzajú už v kilometroch, ale rýchlosť stále ešte v míľach za hodinu.
V námornej (aj leteckej) doprave sa rýchlosť meria v námorných míľach za hodinu (sea mile per hour), existuje však zvláštna jednotka uzol (knot, skratka kn podľa ISO, bežne sa však používa aj skratka kt, prípadne v množnom čísle kts), ktorá sa rovná 1,853184 km/h (imperiálna námorná míľa za hodinu), resp. 1,852 km/h (medzinárodná námorná míľa za hod.). Toto pomenovanie vzniklo zo starého spôsobu merania rýchlostí lodí (od prelomu 15.-16. stor. do polovice 19. stor.) pomocou tzv. logu. Log bola drevená doska, upevnená k šnúre v troch bodoch (podobne ako šarkan) a vyvážená tak, aby sa po vhodení do vody za loďou držala v polohe kolmej na smer pohybu. Tým kládla relatívnemu pohybu vody odpor a ťahala za šnúru, na ktorej bola upevnená a ktorá bola navinutá na bubon. Na šnúre boli v pravidelných rozostupoch uviazané uzly - každých 47 stôp a 3 palce (14,4018m). Námorník držiaci bubon púšťal odvíjajúcu sa šnúru pomedzi prsty a počítal ubiehajúce uzly, zatiaľ čo iný námorník odmeriaval čas 30 (neskôr 28) sekúnd, zvyčajne pomocou presýpacích hodín. Veľkosť dosky logu, vzdialenosť uzlov, časový interval, brzdiaca sila bubna (t. j. jeho priemer a hmotnosť) a ďalšie prvky boli neskôr empiricky stanovené tak, aby 1 uzol zodpovedal približne 1 námornej míli za hodinu.
Používanie jednotiek ako námorná míľa a z nej odvodeného uzla má praktický význam v navigácii - zjednodušuje navigačné výpočty, pretože posunutie o 1 nmi v severojužnom smere znamená posunutie takmer presne o 1 oblúkovú minútu geografickej šírky (0°1'), a to bez ohľadu na východiskovú polohu. Preto sa uzol ako jednotka rýchlosti udržal v námornej a leteckej doprave ako aj v námorných silách a vojenskom letectve dodnes (aj v štátoch, ktoré inak používajú jednotky SI).
Teplota
V anglicky hovoriacich štátoch stále ešte prevažuje používanie stupňov Fahrenheita a nie Celzia na meranie teploty (to neplatí o vedeckej literatúre, kde sa často používa obvyklá Kelvinova stupnica). Medzi stupnicou Fahrenheita a Celzia existujú dva zásadné rozdiely: Na prepočet stupňov platia teda nasledujúce vzorce:
Kuchynské jednotky
Pre Európana je predovšetkým neobvyklé, že v receptoch sa množstvo potrebného materiálu a prísad v receptoch neuvádza ich hmotnosťou, ale objemom. Kým britské kuchynské jednotky, používané hlavne v starších receptoch, sa môžu líšiť (niektoré pramene tvrdia, že v mnohých prípadoch išlo o to, aký veľký hrnček mal kuchár pri ruke, keď formuloval recept), sú zodpovedajúce americké jednotky jednoznačne definované. Rozšírenie týchto jednotiek v Spojenom kráľovstve (a stále viac aj v USA) je dnes už skôr výnimočné.
Základnou jednotkou je cup (hrnček), odvodenými (menšími) jednotkami sú tablespoon (polievková lyžica, skratka tbsp) a teaspoon (čajová, teda malá lyžička, skratka tsp). Pre americké jednotky platí definícia Pre zodpovedajúce britské jednotky sú väčšinou uvádzané pomery (ďalej existujú ešte rozdielne saltspoon, desertspoon a tea cup). Prepočet na inak obvyklé gramy a ďalšie jednotky hmotnosti nie je možný – pri každej látke (soľ, múka, cukor atď.) je pomer iný. Pre britské jednotky potom nezáväzne platí, že by mohlo ísť o približne rovnaké pomery ako pri tu uvedených amerických jednotkách.
Externé odkazy
Po anglicky:
Po česky:
Drégely
Drégely (po slovensky Drégeľ, Dregeľ) môže byť:
Kozmodróm
Kozmodróm je miesto so súborom pozemných zariadení potrebných na štart kozmických rakiet. Zároveň je vedecko-výskumým strediskom v oblasti raketovej techniky a kozmonautiky. Je to rozsiahly komplex zariadení stojaci na mieste spĺňajúcom množstvo požiadaviek.
Kozmodrómom predchádzali raketové strelnice. Kozmodrómy v dnešnom chápaní tohto pojmu sa začali budovať v 50. rokoch 20. storočia.
RSC Anderlecht
Royal Sporting Club Anderlecht, obvykle známy ako Anderlecht, je belgický futbalový sídliaci v meste Anderlecht. Je najúspešnejším belgickým klubom v európskych ako aj domácich súťažiach.
Kozmodróm
Poloha kozmodrómu
Kozmodrómy sú obvykle umiestnené v dostatočnej vzdialenosti od obývaných miest a sú pomerne rozsiahle. Je to z dôvodu, aby sa predišlo stratám na životoch v prípade výbuchu nosnej rakety. Ďalšou požiadavkou je neobývané alebo aspoň riedko obývané územie v smere štartu, čo je obvykle východným smerom, aby nebolo obyvateľstvo ohrozené pádom prvého stupňa rakiet, rozličných nepotrebných častí rakiet či dokonca samotných rakiet v prípade havárie. Toto územie by optimálne malo patriť štátu, ktorému kozmodróm patrí, alebo by to mala byť plocha oceánu. Vypustené telesá zároveň musia byť dobre sledovateľné. Z tohto dôvodu je sektor vypúšťania rakiet lemovaný reťazou sledovacích staníc, ktoré nemusia byť len na pevnine, ale aj v oceáne na palube špeciálnych plavidiel. Kozmodróm by mal mať čo najširšie využitie, mal by byť schopný vypustiť čo najširšiu škálu rakiet v čo najväčšom množstve smerov.
RSC Anderlecht
Napriek tomu, že bol založený ešte v roku 1908 svoju prvú trofej získal až v roku 1947. Od tohto roku skončili mimo prvej päťky v domácej lige len v dvoch sezónach (1952 a 1973, kedy boli šiesty). V najvyššej belgickej súťaži hrajú od roku 1935.
Kozmodróm
Poloha kozmodrómu
Väčšina kozmodrómov je umiestnená, ak je to možné, čo najbližšie k rovníku, aby bolo v maximálnej možnej miere využiť zemskú rotáciu na začiatočnú rýchlosť rakety a tým ušetriť palivo. Kozmodrómy umiestnené ďalej od rovníka sa používajú na blízkopolárne dráhy, pri ktorých by počiatočná rotácia v smere Zeme bola skôr nevýhodou. Optimálne sú klimatické podmienky, ktoré neprinášajú veľké riziko poškodenia rakiet, respektíve, kozmodróm sa prispôsobuje klimatickým podmienkam daného miesta. Optimálne by bolo suché, stále, slnečné a bezveterné počasie. Ak rýchlosť vetra na kozmodróme prekročí hodnotu približne /h, raketa nesmie byť vypustená; ak rýchlosť vetra stúpne nad /h, prerušia sa predštartovné operácie a zariadenie sa musí zabezpečiť proti možným účinkom víchrice. Pri výbere polohy kozmodrómu je dôležité tiež to, aby sa nosné rakety a ďalšie telesá dali od výrobcov presúvať na kozmodróm s vynaložením čo najmenšieho množstva nákladov. Taktiež dodávky elektrickej energie a vody na kozmodróm musia byť čo najjednoduchšie. Výhodné je preto budovať kozmodrómy v blízkosti priemyselných stredísk. Terén, na ktorom kozmodróm stojí, musí byť schopný uniesť všetky zariadenia a nesmie mať častý výskyt zemetrasení.
RSC Anderlecht
Káder mužstva
Súčasná zostava:
Kozmodróm
Opis
Kozmodrómy pozostávajú zo základne a streleckého sektoru. Na základni sú umiestnené odpaľovacie rampy. Tie sa zvyčajne skladajú z vypúšťacieho stolu, kde je umiestnená raketa, pod raketou býva šachta pre odvod spalín a z boku býva veža, nesúca kábelové vedenie a potrubie dopravujúce pohonné látky do nádrže rakety. Druhá veža býva montážna, ktorá sa pred štartom odklápa či odvezie bokom. Z nej vstupujú kozmonauti do kozmickej lode na špici rakety. Na kozmodróme sú taktiež montážne haly a niekedy aj riadiace letová strediská. Súčasťou základne kozmodrómu býva tiež letisko, či plocha pre pristátie helikoptér, prípadne aj prístav. Pod tzv. pomocné zóny kozmodrómu spadajú napríklad sklady kvapalných pohonných hmôt, obytné priestory, výcvikové stredisko, riaditeľstvo a administratívne zložky kozmodrómu, zóny zabezpečujúce dodávku energie a zásobovanie, opravovne, meteorologické stredisko, vyhľadávací a záchranný komplex a iné.
Špeciálne technologické zariadenie
Špeciálne technologické zariadenie je súbor vybavenia používaného v priamej súvislosti s letom do vesmíru. Patria sem:
Zoznam kozmodrómov
Pri kozmodróme je uvedený rok vypustenia prvej rakety pre kozmonautiku, vybudované a prevádzkované boli často ďaleko skôr iba na vojenské účely. Kozmodrómy označené hviezdičkou (*) sú využívané aj pre pilotované kozmické lety.
Plánované kozmodrómy
V nasledujúcom zozname sú uvedené pripravované kozmodrómy v štádiu výstavby a tiež vybudované kozmodrómy, z ktorých sa síce pripravovali štarty kozmických rakiet, no zatiaľ neboli úspešné vo vynesení nákladu na orbitálnu dráhu. Nie sú tu uvedené tzv. komerčné kozmodrómy (určené len pre suborbitálne lety) ani suborbitálne raketové strelnice.
Pentalógia
Pentalógia je knižné alebo filmové dielo, ktoré má päť častí. Príkladom pentalógie je Stopárov sprievodca galaxiou.
1582 Martir
1582 Martir je planétka s priemerom 39 km, ktorú objavil M. Itzigsohn 15. júna 1950.
Quito
thumb|Severná časť Quita thumb|Prezidentský palác thumb|Kostol v meste Quito
Quito [kito] (oficiálne meno: San Francisco de Quito) je hlavné mesto Ekvádoru v Južnej Amerike. Nachádza sa v provincii Pichincha v horskej časti krajiny.
Leží na severe Ekvádora v údolí rieky Guayllabamba na východných svahoch hory Guagua Pichincha, stratovulkánu v pohorí Ánd. S nadmorskou výškou meranej na Plaza de la Independencia je Quito druhým najvyššie položeným hlavným mestom na svete. Počet obyvateľov Quita podľa posledných údajov sčítania (rok 2001) dosiahol 1 399 378. V roku 2005 dosahoval odhad počtu obyvateľov 1 865 541 (v kantóne). Oblasť Quita zaberá plochu približne 112 štvorcových míľ.
O postavení Quita ako druhého najvyššie položeného hlavného mesta na svete sú pochybnosti, pretože La Paz v Bolívii, kde sídli bolívijská vláda, je najvyššie položeným správnym mestom. Oficiálnym hlavným mestom Bolívie je Sucre.
Quito sa nachádza asi 22 míľ južne od rovníka. Pamätník znázorňujúci rovník je medzi miestnymi známy ako la mitad del mund (stred sveta).
Vzhľadom na svoju polohu a nadmorskú výšku je podnebie v Quite mierne až chladné, príjemne stále počas celého roka, s najvyššími teplotami typicky okolo 21 °C denne. V Quite sú iba dve ročné obdobia leto (suché) a zima (daždivé).
Rujevít
Rujevít je slovanský boh, ktorý bol uctievaný v meste Korenica na ostrove Rujana, spoločne s Porevítom a Porenutom. Saxo Grammaticus ho prepája s Martom, jeho kult súvisel s vojenstvom. Jeho meno sa dá preložiť ako vládca Rujany. Sú domnienky, že jeho kult je starší než Svantovítov. Býva zobrazovaný so siedmimi tvárami, ktoré vyjadrujú moc tohto, siedmimi mečmi pri páse a jedným v pravej ruke.
Látkoslovie
Látkoslovie je literárnovedná disciplína, ktorá sa zaoberá súpisom látok a problémom ich sťahovania (migrácie).
Greguš (priezvisko)
Greguš je slovenské priezvisko. Vyskytuje sa na celom Slovensku, najčastejšie je v Čakajovciach (okres Nitra), v Skalici, Trnave a Žiline.
Známi nositelia
Pozri v článku Greguš.
Látka (fyzika)
Látka je jedna z dvoch základných foriem hmoty. Štruktúrnou jednotkou látky sú častice s nenulovou pokojovou hmotnosťou (molekula, atóm, ión, elektrón, protón, neutrón). Látka je forma hmoty, ktorou sa prejavuje jej štruktúra.
Michal Greguš (matematik)
Prof. RNDr. Michal Greguš, DrSc. (* 22. december 1926, Zbehy – † 30. január 2002, Bratislava) bol slovenský matematik a profesor na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, ktorej bol aj prvým dekanom. Zaoberal sa predovšetkým diferenciálnymi rovnicami vyšších rádov. Bol jedným zo zakladateľov matematického časopisu Acta Mathematica Universitatis Comenianae a autorom vyše 80 vedeckých článkov. V roku 1961 založil Seminár z diferenciálnych rovníc, ktorý existuje dodnes.
Le Mesnil-Amand
Le Mesnil-Amand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1583 Antilochus
1583 Antilochus je planétka s priemerom 109 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 19. septembra 1950.
Kategória formy
Kategória formy je kategória, ktorá je podľa niektorých filozofických učení výsledkom poznania formy.
Pavel Andrejevič Kostyčev
Pavel Andrejevič Kostyčev (* 12. február 1845 Kurnauchovo, Ruské impérium† 21. november 1895, Petrohrad, Ruské impérium) bol ruský pedológ, priekopník vedeckej pedológie. Ako prvý uviedol myšlienku, že pôda z pohľadu botanika a biológa je úplne iný systém, ako pôda z pohľadu geológa. Správne zadefinoval úlohu rastlín a mikroorganizmov pri tvorbe černozeme. V 80. rokoch 19. storočia pôsobil vo Francúzsku a Nemecku, pracoval v laboratóriu L. Pasteura. Bol oponentom Vasilija Dokučajeva.
Kostým
Kostým (fr.;tal.) môže byť:
Bérenx
Bérenx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chránená krajinná oblasť Jizerské hory
Chránená krajinná oblasť Jizerské hory bola vyhlásená v r. 1967 (s účinnosťou od 1. 1. 1968) na území okresov Liberec, Jablonec nad Nisou a Semily. Rozkladá sa na väčšej časti plochy Jizerských hôr a na východe priamo susedí s Krkonošským národným parkom. Jej dnešná výmera je, z toho lesnej pôdy. Rozkladá sa v nadmorskej výške 320-1124 m (výškový rozdiel je 804 m). Táto CHKO je jednou z najstarších v Česku. Sídlo jej správy je v Liberci.
Z histórie
V rokoch vyhlásenia Chránenej krajinnej oblasti došlo k postupnej devastácii lesov v Jizerských horách. Zo začiatku pre prevádzku nových uhoľných elektrární (exhaláty, popolček) na nemeckej a poľskej strane hôr, potom niekoľko epidémií lesných škodcov a nakoniec ťažká mechanizácia lesných závodov. K pozvoľnej náprave, obnove lesa dochádza až po roku 1990. Proces obnovy však brzdí rozvoj motorizácie.
Národná prírodná rezervácia
Celková plocha NPR činí 3082 ha, z toho pripadá 1824 ha (tj. 59%) na ochranné pásmo, zvyšok (41%) na tzv. Jadrové územia, teda bývalé alebo doteraz existujúce už uvedené NPR.
Prírodné rezervácie
Celková plocha PR je 617 ha, z toho pripadá 197 ha (32%) na ochranné pásmo
Prírodné pamiatky
Celková plocha PP bola cez 24 ha.
Sojuz TMA-01M
Sojuz TMA-01M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 7. októbra 2010 o 23:10:55 UTC odštartovala k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 25 - Alexandra Kaleriho, Olega Skripočku a Scotta Kellyho. Pri ISS zostala ako záchranná loď až do marca 2011, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Chránená krajinná oblasť Jizerské hory
Geológia a pôdne pomery
Väčšinu územia CHKO Jizerské hory tvoria horniny Krkonošsko-jizerského plutónu, ktorý je tvorený granitom niekoľkých typov. Chemizmus granitov ovplyvňuje geomorfológiu aj zloženie vegetačného porkyvu, čo dáva Jizerským horám jedinečný charakter. Na niekoľkých miestach sú granity prestúpené mladšími vulkanitmi treťohornej doby (napr. Bukovec), okrajové časti plutónu sú metamorfované (mramor na Vápennom vrchu, kryštalické bridlice v okolí Smrka). Oblasť je vystavená dlhotrvajúcemu zvetrávaniu, čo podmieňuje jej charakter. V oblasti je veľké množstvo balvanov a kamenných morí.
Sojuz TMA-01M
Sojuz TMA-01M je prvá loď novej, "sedemstovkovej" série TMA-M. Pôvodne (v lete 2006) sa plánoval štart Sojuzu novej série už v septembri 2008, ako veliteľ lode bol vtedy určený skúsený kozmonaut oddielu RKK Energija Alexandr Kaleri. Práce na modernizácii lodi sa však preťahovali, a tak bol let postupne odkladaný až na jeseň 2010.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Konštrukčné zmeny verzie TMA-M
Hlavným rozdielom novej lode voči Sojuzom TMA je náhrada starého palubného počítača navigačného systému Argon-16 (2 kB RAM, 16 kB ROM, 200 000 inštrukcií/s) s hmotnosťou 70 kg a spotrebou 280 W novým RISC počítačom TsVM-101 (2MB RAM, 2MB ROM, 6 mil. inštrukcií/s) s hmotnosťou 8,8 Kg a spotrebou 40-60 W. V navigačnom systéme je namiesto pôvodných 6 blokov s celkovou hmotnosťou 101 kg novo inštalovaných 5 blokov s hmotnosťou 42 kg. Tým došlo k zníženiu spotreby z pôvodných 402 W na 105 W. Ďalej došlo k výmene historického meracieho a telemetrického systému. Miesto existujúceho, pozostávajúceho z 30 blokov s hmotnosťou 70 kg, bol inštalovaný nový systém MBITS. Ten je zložený zo 14 blokov s celkovou hmotnosťou 28 kg a jeho spotreba je 29-85 W namiesto 84-140 W u pôvodného variantu. Ďalšie zmeny boli vykonané v termoregulačnom systéme lodi. Vďaka celkovým úsporám hmotnosti palubného vybavenia je teraz možné na palube Sojuzu TMA-M vynášať spoločne s posádkou ďalších 120 kg nákladu, namiesto 50 kg pri variante TMA. Vďaka modernizácii a zjednodušeniu vybavenia tiež dôjde k zjednodušeniu a zrýchleniu výroby a testovania lodí Sojuz.
Priebeh letu
Sojuz TMA-01M odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 7. októbra 2010 o 23:10:54,810 UTC. K spojovaciemu uzlu modulu Poisk Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS) sa pripojil po dvojdňovom lete 10. októbra o 00:01 UTC.
Súčasťou komplexu ISS bol až do 16. marca 2011, kedy sa o 04:27 UTC odpojil a o 07:54:05,3 UTC pristál v kazašskej stepi 86 km severoseverovýchodne od Arkalyku.
Dušan Hlaváček
Dušan Hlaváček (* 19. január 1954, Brno) je slovenský spevák a podnikateľ.
Zaľúbení
V roku 2002 skupina Elán nahrala na album Elán 3000 pieseň „Zaľúbení“. Táto pieseň nie je tá istá ako pieseň „Zaľúbení“ od Dušana Hlaváčka, jediné v čom sa podobajú sú slová Zaľúbení sú chránení, aj lietať smú bez oprávnení - Dušan Hlaváček, Zaľúbení tí sú chránení, aj lietať smú bez oprávnení - Elán, aj keď zmysel piesní ináč vyjadrený je rovnaký. K piesni „Zaľúbení“ od Dušana Hlaváčka napísal text Pavol Jursa a hudbu zložil český skladateľ Zdeněk Barták. Autorom hudby aj textu piesne od Elánu je Pavol Jursa.
Zoznam piesní
poz. - pieseň - duet - (autor hudby / autor textu piesne) - album
(h: /t: ) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Leontiskos (olympijský víťaz)
Leontiskos Leontiskos) bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 304 pred Kr.
Leontiskos, z neznámej domovskej krajiny, bol pravdepodobne na 119. olympijských hrách v roku 304 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Pankration zaradili do programu olympijských hier v roku 632 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Lygdamis zo Syrakúz. Starogrécky spisovateľ Athénaios vo svojom diele Deipnosofistai uvádza, že Machón, dramatik tzv. „novej gréckej komédie“, napísal formou básne vtipnú historku, v ktorej Leontiskos nachytal svoju milovanú Maniu, slávnu aténsku hetéru, v posteli s Anténorom, olympijským víťazom v pankratiu. Keď sa jej plný rozhorčenia spýtal, že čo to má znamenať, ona mu odpovedala: „Môj drahý, nič si z toho nerob, ja som len chcela za jedinú noc cítiť a dokázať zvládnuť výdrž dvoch športovcov, víťazov z Olympie.“
Fatih Sultan Mehmet Köprüsü
thumb|Most Sultána Mehmeta v Istanbule
Charakter mosta
Most je umiestnený medzi mestskými časťami Hisarüstü (európska strana) a Kavacık (ázijská strana). Most je zavesený s oceľovými pylónmi, vzdialenosť medzi oboma vežami je 1 090 m. Je 1 510 m dlhý a jeho vozovka sa nachádza 64 m nad hladinou mora, takže pod ním môžu preplávať aj tie najväčšie lode. Vjazd je platený, k dispozícii je 5 pruhov v každom smere (4 pre cestné vozidla a jeden núdzový). Cez most prejde 150 000 vozidiel denne, 65 % z nich tvoria automobily. Most nie je prispôsobený pre pešiu dopravu, preto je chodcom vstup zakázaný.
Zlatá stredná cesta
Zlatá stredná cesta je mixtape rapera Suverena, člena skupiny 2H+. Ako hostia sa na mixtape predstavili Cigo a Majk Spirit zo skupiny H16, Vladis, Supa, Dominika Mirgová, Rakby, Paul Projekt, Nironic, Malyman a Barbora. O originálne inštrumentálky sa postarali Baddogz, Emeres, Grimaso a Majestic, ostatné skladby obsahujú inštrumentálky z iných skladieb. Textovo sa na mixtape nachádzajú aj nové skladby, aj použité texty z albumu Král vs Joker, tematicky aj hudobne ide o rôznorodý mixtape. Na prednom obale mixtapu sa nachádzajú pyramídy a na zadnom obale sa nachádza symbol Jin a jang, ktorý je aj na obale albumu Král vs Joker. Mixtape je k dispozícii zadarmo na internete. V auguste sa dostali na internet dve videá, kde Suvereno opisuje proces vznikania jednotlivých skladieb na mixtape.
Videoklipy
Prvý videoklip bol spravený k skladbe "Rebel" s hosťujúcim Majkom Spiritom. Video malo premiéru v septembri 2011 a dočkalo sa dosť veľkej odozvy, istý čas bolo stiahnuté zo serveru youtube.com, kde momentálne má viac ako milión prehratí.
Druhé video k skladbe "Moji zlatí" s hosťujúcim Supom z Mojej Reči bol odpriemerovaný 30. marca 2012. O realizáciu videa sa postarali White Scene. Vo videoklipe sa objavil napríklad aj raper Majk Spirit alebo producent Billy Hollywood.
Mikuláš Berka
Mikuláš Berka (* 16. november 1896, Kremnica - † 20. marec 1979, Bratislava) bol slovenský kultúrny pracovník, redaktor, pedagóg.
Jeho otec Tomáš Berka, jeho matka Mária rod. Ertlová
Životopis
Študoval na meštianskej škole v Martine, 19121916 na Učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach, učiteľský diplom získal v Banskej Bystrici (1921). Učiteľ na viacerých miestach, riaditeľ meštianskej školy, 19501952 vedúci súboru Lúčnica, 19521960 referent pre vedecké plánovanie v Úradu predsedníctva SAV v Bratislave. Hlavný redaktor časopisu Národná škola slovenská (1933-1938), redaktor časopisu Pedagóg (od roku 1948). Autor článkov o pedagogike a záhradkárstve.
Francúzske národné lakrosové družstvo mužov
Francúzske národné lakrosové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Francúzsko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Association française de Lacrosse (AFL). Jeho najlepším umiestnením je 27. miesto na majstrovstvách sveta či 16. miesto na majstrovstvách Európy.
Družstvo odohralo svoj prvý súťažný zápas v roku 2008 na 9. ME v Lahti, kde skončilo na 17. mieste. V roku 2016 viedol družstvo ako hlavný tréner Američan James Johnson.
Brinellova skúška tvrdosti
Označovanie výsledku
Tvrdosť podľa Brinella sa označuje: Tieto písmená sa uvádzajú za hodnotu tvrdosti a doplnené su indexom, ktorý charakterizuje podmienky skúšky v tomto poradi:
Normalizácia skúšky
Aktuálne je skúška normalizovaná predpismi: V minulosti bola normalizovaná normou ČSN resp. STN 42 0371. Táto norma bola zrušená 1.9.1993 a nahradená vyššie uvedenými.
Zdroje
Härte
Saint John’s
Saint John's je hlavné mesto a najväčšie mesto Antiguy a Barbudy, nachádzajúce sa v Karibiku, na súostroví Malé Antily, na Záveterných ostrovoch. Je obchodným centrom krajiny a hlavným prístavom na ostrove Antigua. Na rozlohe 10 km² tu žije zhruba 31 000 obyvateľov (2005).
História
Mesto je administratívnym centrom krajiny už od dôb kolonizácie v roku 1632. Vláda tu sídli od roku 1981, odkedy krajina získala nezávislosť.
Hospodárstvo
St. John's je jedným z ekonomicky najviac vyspelých a kozmopolitných oblastí v Malých Antilách. Je vyhľadávanou destináciou turistov z Európy a USA.
Dôležitým priemyselným odvetvím je rybolov. Na juhu mesta sa nachádza jediná pálenica rumu na ostrove, The Antigua Rum Distillery.
Obyvateľstvo
Obyvatelia mesta, tak ako aj v celej krajine, sú zmiešaného afro-európskeho pôvodu. Žije tu tiež menšina Britov, Portugalcov a blízkovýchodných arabských kresťanov.
Kultúra
V meste môžeme nájsť múzea Museum of Antigua and Barbuda (Národné múzeum štátu Antigua a Barbuda) a Museum of Marine Art, obsahujúce okrem iného aj veci z potopených lodí, St. John's Cathedral (Katedrála svätého Jana), botanickú záhradu a medzinárodné letisko V. C. Bird International Airport. V meste sa nachádza okrem národného štadiónu aj multifunkční štadión Sir Vivian Richards Stadium, kde sa v roku 2007 uskutočnili majstrovstvá sveta v krikete. Okrem toho tu ešte možno nájsť lekársku univerzitu American University of Antigua.
Ružička
Ružička môže byť:
Juhász
Juhász:
1. slovenská národná hokejová liga 1973/1974
1. slovenská národná hokejová liga 1973/1974 bola jedenástou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako samostatná súťaž. Víťazom sa stal ŠK Liptovský Mikuláš, ktorý skončil na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojoval. Vypadli družstvá AC Nitra a Slovan ChZJD Bratislava B, ktorý ukončil činnosť a zanikol. Nováčikmi pre nasledujúcu sezónu sa stali ZPA Prešov a ZVL Skalica.
Monáda
Monáda môže byť:
Kupé
Kupé môže byť:
Porsche
Porsche Automobil Holding SE, často skracované na Porsche SE ( Nemecká výslovnosť: [ˈpɔʁʃə] ), a Societas Europaea alebo Európska verejná spoločnosť je nemecký výrobca luxusných, športových a superšportových automobilov, vlastnený Piëch-Porsche skupinou. Porsche SE sídli v Zuffenhausene, mestskej časti Stuttgartu, Bádensko-Württembersko.
Porsche SE má jednu hlavnú dcérsku spoločnosť '''Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (skrátene Porsche alebo Porsche AG'''), ktorá je zodpovedná za vlastnú produkciu a výrobu automobilov Porsche. Väčšinovým vlastníkom spoločnosti je Volkswagen AG, ktorá vlastní 50% podiel.
Prehľad
Spoločnosť bola založená ako ''Dr. Ing. h. c. F. Porsche GmbH'' v roku 1931 Ferdinandom Porsche, rakúskym inžinierom narodeným v Maffersdorfe v časoch Rakúsko-Uhorska (dnes Vratislavice nad Nisou, Česko) a jeho zaťom Antonom Piëchom rakúskym advokátom. Ferdinand Porsche je tiež známy pre dizajn prvého Volkswagenu, ale Béla Barényi o päť rokov neskôr predstavil základný dizajn. V súčasnosti firma vyrába modely športových automobilov 911 (991/2), 718 Boxster,718 Cayman, SUV Cayenne a Macan. Najnovší modelový rad sedan Panamera sa začal vyrábať dňa 20. apríla 2009.
V auguste 2009 sa Porsche SE a Volkswagen AG dohodli na zlúčení v roku 2011 do formy "Integrated Automotive Group".
Modely
thumb|right|Porsche Boxster thumb|right|Porsche Panamera v Nemecku thumb|right|Porsche Cayenne v Nemecku right|thumb|[[Porsche 911 (997) GT2]]
Gnozeologická kategória
Gnozeologická kategória je kategória, ktorá je výsledkom poznania niektorej univerzálnej stránky poznania.
1584 Fuji
1584 Fuji je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil O. Oikawa 7. februára 1927.
Revúca (prítok Váhu)
Revúca je rieka na severnom Slovensku, tečie územím okresu Ružomberok. Je významnou ľavostrannou zdrojnicou Váhu na jeho hornom toku, meria a je tokom III. rádu.
Opis toku
Pramení na liptovskej strane Veľkej Fatry na juhovýchodnom svahu vrchu Ostredok v nadmorskej výške približne  Sprvu tečie východným smerom, preteká Suchou dolinou a oblúkom sa stáča na severovýchod. Jej bystriny pretekajú obcou Liptovské Revúce a v katastrálnom území obce Liptovská Osada priberá vedľajšie prítoky z Nízkych Tatier. Sú to prítoky Korytnica a Lúžňanka. Od tohto bodu tok Revúcej smeruje na sever, mohutnie priberaním ďalších menších prítokov z pohorí Nízke Tatry sprava a Veľkej Fatry zľava, medzi ktorými vytvára ich prirodzenú hranicu. Revúca vymodelovala Revúcku dolinu, ktorá dosahuje dĺžku približne. Po prekonaní veľkého počtu zákrut na jej strednom toku, rieka pokračuje cez rekreačnú oblasť Podsuchá ďalej na sever. Na tomto úseku sa nachádzajú vodné diela v podobe stavidiel, ktoré slúžia na vodohospodárske, ale aj hospodárske účely. Ide najmä o odchov pstruhov dúhových v lokalite Bohúnka. Približne o dva kilometre ďalej Revúca vteká na územie ružomberskej mestskej časti Biely Potok, kde badať súvislejšiu úpravu koryta rieky. Po opustení Bieleho Potoka vstupuje do Liptovskej kotliny a opätovne prekonáva sústavu početných stavidiel a kaskád priamo na území mesta Ružomberok, kde ústi do rieky Váh ako jeho ľavostranný prítok v nadmorskej výške cca
Povodie Revúcej podľa prítokov (v smere toku)
Revúca (P – pravostranný prítok, Ľ – ľavostranný prítok)
História hospodárskeho využitia
V minulosti sa tok Revúcej využíval na splavovanie dreva, o čom svedčí aj vodné dielo v podobe zadržiavacej priehrady v katastrálnom území obce Korytnica vedľa cesty Ružomberok – Banská Bystrica. Nahromadená voda v priehrade sa nárazovito vypúšťala, čím sa vytvoril dostatočne silný prúd vody na splavenie dreva z Revúckej doliny až do Ružomberka, odkiaľ sa splavovalo po Váhu ďalej, alebo sa spracovávalo v miestnych papierňach. Neskôr túto funkciu vykonávala úzkorozchodná železnica Ružomberok – Korytnica, ktorá bola sprevádzkovaná v roku 1908.
Fauna
Revúca ja bohatá na ryby a drobné kôrovce. Z rýb sa najčastejšie vyskytujú pstruhovité ryby ako pstruh potočný a pstruh dúhový, ktorého chovná stanica sa nachádza v lokalite Bohúnka. Okrem pstruhovitých rýb je tu bohatý výskyt hlaváča obyčajného a drobných rybiek – ihličiek. V jej ústí sa nachádza významné neresisko hlavátky obyčajnej.
Čirč
Vodné toky
Cez dedinu tečie potok Soliská (miestne zvaný aj Čirčanka), ktorá sa severozápadne od obce vlieva do rieky Poprad. Do Soliskej sa vlievajú potoky Oľšavec (Viľšavec), Rakovec (Rakyvec), Vlčí potok (Vovči jarok) a iné menej známe potoky.
Vodné plochy
Andrejovské jazero pri Čirči.
Názov
Vývin názvu obce
Dejiny
V roku 1751 prichádza na vizitáciu aj do Čirča Mukačevský biskup Michal Manuel Olšavský, ktorý takto na príkaz uhorskej kráľovnej Márie Terézie vykonáva vizitácie všetkých svojich farností. Vo vizitačnom protokole spomína drevený kostol a presne opisuje jeho vnútrajšok, ďalej píše o matričnej knihe vedenej o pokrstených, dočítame sa aj o cintoríne, o dvoch zvonoch a uvádza meno farára Izaiaša Janoviča vysväteného od biskupa Georgija Bizancija.
V tomto protokole sa práve prvýkrát spomína v súvislosti s obcou Čirč rodina Janovičovcov, ktorá je šľachtického rodu, šľachtický titul im udelil Karol III. roku 1722. S rodom Janovičovcov sa spája ešte tzv. „dedičné kňazstvo" - prechod kňazstva z generácie na generáciu. Takto v Čirči pôsobil tento rod nepretržite 166 rokov od roku 1640 do roku 1806.
Posledným známym kňazom z tohto rodu je Ján Janovič, ktorý pôsobil v Čirči v rokoch 1886-1900. Je pochovaný pri terajšom chráme spolu s Elenou Ivanovou Janovič, ktorá má na náhrobnom kríži napisané: „Elena Ivanova Janovič iz rodu dvorjan Čerskich" (preklad: Helena Jánova Janovič z rodiny šľachticov Čirských). Rodina Janovičovcov bola viac ako 5 generácií spätá so životom Čirča a aj preto patria medzi významné osobnosti dejín Čirča.
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľov:
Náboženské zloženie obyvateľstva: Národnostné zloženie obyvateľstva:
Max von Laue
Max von Laue (* 9. október 1879, Pfaffendorf, Nemecko – † 24. apríl 1960, Berlín) bol nemecký fyzik.
Čirč
Múzeá
V obci sa nachádza Gréckokatolícke múzeum Myrona Podhájeckého, ktoré bolo sprístupnené verejnosti dňa 2. 9. 2006. Je rozdelené na tri časti. V prvej, vstupnej časti sú podané krátke informácie z histórie obce. Druhá časť ponúka cirkevné dokumenty, knihy a artefakty, ktoré hovoria o bohatej minulosti tejto starobylej farnosti. Tretia časť je rozdelená do dvoch blokov. Ten prvý mapuje život a pôsobenie kňaza, významnej osobnosti v Čirči o. Myrona Podhajeckého, ako aj ďalších kňazov pôsobiacich v Čirči s originálnymi spismi, ktoré doplňuje prezentácia miestnej kultúry v jednotlivých exponátoch.
Max von Laue
V roku 1914 mu bola udelená Nobelova cena za objav difrakcie röntgenového žiarenia na kryštáloch.
Čirč
Hudba
Obec Čirč má viacero hudobných skupín: Rolland, Medium, Juno.
Pravidelné podujatia
Folklórny festival k výročiu SNP
Čirčanske lito (hudobný program)
Pomníky
Pomník padlým hrdinom 2. svetovej vojny
Šport
Telovýchovná jednota Družstevník Čirč:
Bergouey-Viellenave
Bergouey-Viellenave je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Le Mesnil-Amey
Le Mesnil-Amey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Bergouey-Viellenave
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Mesnil-Amey
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bergouey-Viellenave
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Študijná a vedecká knižnica v Hradci Králové
náhľad|Študijná a vedecká knižnica v Hradci Králové (pohľad zvonku) Študijná a vedecká knižnica v Hradci Králové (, skratka SVKHK) je verejná univerzálna knižnica v Hradci Králové. Je súčasťou systému knižníc vykonávajúcih koordinačné, odborné, informačné, vzdelávacie, analytické, výskumné, metodické a poradenské činnosti.
Dejiny
Hradec Králové je 100-tisícové mesto ležiace na sútoku riek Labe a Orlice. Často sa o ňom hovorí ako aj o meste s najlepším architektonickým riešením v celom Česku. "Štátna študijná knižnica," ako znel jej pôvodný názov, bola otvorená 4. novembra 1949. V roku 1954 bola premenovaná na "Štátnu vedeckú knižnicu." Dnešný názov dostala až v roku 2001. V roku 2008 sa knižnica dočkala novej budovy. Celková výstavba trvala štyri roky. Nový názov budovy bol "Študijná a vedecká knižnica." 25. septembra 2008 bola znovu otvorená a vedela upútať architektonicky, ako aj z hľadiska knižničných činností a služieb. Obyvatelia mesta pomenovali knižnicu „Ementál,“ najmä kvôli jej kruhovým oknám.
Architektúra
Opláštenie budovy je z liateho betónu a svojim charakterom podčiarkuje dynamickosť a čitateľnosť tvaru – odliateho z písmena X. Plášť je členený kruhovými oknami, ktoré boli vybraté pre svoju schopnosť vytvárať intímne a pokojné vnútorné prostredie. Rozmiestnenie okien je v dvoch výškach. Okná sú rozmiestnené nepravidelne. Rozmiestnenie okien záleží od potreby osvetlenia priestoru. Skladové okná, ktoré sú čo najviac minimalizované, sú situované v ramene objektu. Zasklenia veľkých rozmerov zakončujú a presvetľujú priestory knižnice. Študovne sa nachádzajú na poslednom poschodí a sú presvetlené svetlíkami v tvare kruhu. Budova je situovaná na vydláždenej ploche, ktorá nadväzuje na okolité komunikácie – chodníky, cesty a taktiež na zelenú plochu garážových striech. Garáž, ktorá slúži verejnosti sa nachádza v otvorenom sokli južne pred budovou. Je zastrešená rastrom sietí porastených zeleňou. Stromy sú vysádzané aj v bezprostrednom okolí budovy.
Interiér/exteriér a farebnosť
Na vnútorné a taktiež vonkajšie steny bol použitý sivý betón, ktorý je výborným neutrálnym pozadím k farebne riešenému interiéru. Farba je použitá aj ako orientačný prvok a taktiež vyjadruje určitú náladu. Orientačný systém bol vytvorený grafickým štúdiom Kultivar a Pixl-e, doplnený výtvarnými dielami Martiny Novotnej. Knižnica je zvonku i zvnútra bez omietky, pričom fasáda je natretá aj antigrafiti náterom.
Celestín III.
Celestín III. (lat. Caelestinus Tertius), vl. menom Giacinto Bobo (* okolo 1105, Rím - † 8. január 1198, Rím) bol taliansky duchovný a 175. rímsky pápež (v období rokov 1191 - 1198). Do dejín pápežstva sa zapísal ako jeden z najstarších pontifikov.
Pochádzal z vplyvnej rímskej aristokratickej rodiny Boboniovcov (neskôr Orsiniovcov). Študoval v Paríži, neskôr pôsobil na viacerých miestach v službách pápežskej kúrie. Tu sa veľmi osvedčil ako úspešný vyjednávač počas pontifikátov Handriána IV. i jeho nástupcu Alexandra III. V roku 1144 ho jeho niekdajší spolužiak, pápež Celestín II. vymenoval za kardinála.
Na pápežskom stolci
Už nasledujúci deň po skone pápeža Klementa III. sa konalo konkláve, ktoré zvolilo za nového pápeža osemdesiatpäťročného starca, kardinála Giacina Boba. Na počesť svojho priateľa Celestína II. prijal meno Celestín III. K jeho nástupu na pápežský stolec prišlo v čase značného oslabenia pozícií Svätej stolice, ktorá sa v snahe zachovať si vplyv uchyľovala k ústupkom a politicky vykalkulovaným rozhodnutiam. Pontifikát Celestína III. spadá do obdobia záveru vlády anglického kráľa Richarda I. zv. Levie Srdce a panovania nemeckého kráľa Henricha VI.
Rok pred Celestínovým zvolením nastúpil na nemecký trón dvadsaťpäťročný syn Fridricha I. Barbarossu Henrich VI. Práve vzťahy s mladým hohenstaufovským panovníkom dominovali Celestínovmu pontifikátu.
V roku 1191 v Ríme korunoval Henricha za rímskonemeckého cisára. Ten si okrem nemeckej koruny prial získať aj korunu Sicílskeho kráľovstva. Činil si na ňu nárok ako manžel Konštancie Sicílskej, dcéry prvého sicílskeho kráľa Rogera II., zvlášť keď v roku 1189 zomrel ako bezdetný Konštanciin synovec, kráľ Viliam II. Sicílski a neapolskí veľmoži si však na tróne priali Tankreda z Lecce, Konštanciinho brata, a v roku 1190 ho korunovali sicílskym kráľom. Nastala situácia, ktorú musel pápež Celestín III., ako lénny pán Sicílie, vyriešiť a rozhodnúť, komu prislúcha nástupníctvo.
V záujme rozloženia mocenských síl a politickej rovnováhy v Taliansku, ktoré umožňovali zachovať nezávislosť Svätej stolice, sa Celestín III. priklonil na stranu Tankreda. Vo februári 1194 však Tankred zomrel a Henrich VI. sa vzápätí v Palerme stal novým sicílskym kráľom. Teraz nadišiel čas vysporiadať sa s pápežom. Prísaha vernosti, ktorú musel pri svojom korunovaní zložiť, bola razom zabudnutá. Jeho prvoradým cieľom bolo vymaniť sa z vplyvu kúrie, ktorá zasahovala do cirkevných záležitostí Sicílie. Celestínovou odpoveďou bolo prerušenie vzťahov s mladým cisárom.
Tento stav však netrval dlho. Na Vianoce 1194 sa Henrichovi narodil syn Fridrich. Henrich v jeho narodení videl príležitosť na trvalý zväzok medzi Sicíliou a ríšou ako dedičnou monarchiou. Želal si, aby pápež pokrstil jeho syna, začo mu prisľúbil zorganizovanie križiackej výpravy. Celestín návrh prijal, no s vyhlásením výpravy otáľal. Uvedomoval si ďalekosiahlosť následkov vzniku dedičnej monarchie susediacej s pápežským štátom. Nastala situácia, v ktorej ani jedna zo strán nechcela zo svojich pozícií ustúpiť. Celestín III., uvedomujúc si, že plán dedičnej monarchie strácal v Nemecku podporu, zvolil vyčkávaciu taktiku.
Situáciu napokon vyriešil sám osud. 28. septembra 1197 Henrich VI. v Messine zomrel. Vyhlásenie križiackej výpravy napokon počkalo až na Celestínovho nástupcu Inocenta III.
V interných záležitostiach Svätej stolice sa prejavil ako prezieravý a cieľavedomý pontifik. Podarilo sa mu zaviesť poriadok do pápežských financií; jeho významným pomocníkom bol kardinál Cencio Savelli (neskorší pápež Honorius III.)
V závere svojho života vyslovil Celestín III. prianie, aby sa jeho nástupcom, bez nutnosti zvolania konkláve, stal jeho blízky spolupracovník kardinál Giovanni. Kardináli však tento návrh zamietli. Celestín III. o niekoľko týždňov, vo veku deväťdesiattri rokov zomrel. Jeho telesné pozostatky boli až do roku 1308 uložené v Lateránskej bazilike. V uvedenom roku však baziliku poškodil ničivý požiar, ktorému o.i. padlo za obeť aj dvanásť hrobiek pápežov - medzi nimi i hrobka Celestína III.
Košická univerzita
náhľad|NOS LEO POLDVS VNIVERSITAS CASSOVIENSIS - pamätná tabuľa Košickej univerzity náhľad|Niekdajší areál Košickej univerzity vedľa [[Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice)|Premonštrátskeho kostola na Hlavnej ulici]]
Košická univerzita (lat. Universitas Cassoviensis) bola univerzita protireformačného zamerania založená v Košiciach v roku 1657. Pôvodne ju spravovali jezuiti. V roku 1776 prešla na štát s názvom Košická kráľovská akadémia (lat. Academia Regia Cassoviensis). Od roku 1850 fungovala ako Právnická akadémia do roku 1922, keď bola zrušená.
Založenie univerzity. Zlatá bula Leopolda I.
Založenie univerzity v Košiciach malo posilniť pozície Habsburgovcov v Hornom Uhorsku, ktoré bolo často okupované odbojnou protestantskou šľachtou v početných protihabsburských stavovských povstaniach. Jej pôsobenie malo taktiež silný ideologický význam pri vytlačovaní Turkov z Uhorska. To vyjadrila vo svojom pozdrave pri príležitosti vydania zlatej buly aj Viedenská univerzita prianím, aby aj mládež, pripravená v Košiciach vedecky a vojensky, triumfovala nad moslimami. Na prelome 17. a 18. storočia bola najvýchodnejšie položenou univerzitou v Európe.
Košická univerzita pod vedením jezuitov
Košická univerzita mala právo udeľovať doktoráty, licenciáty a bakalaureáty. Významné bolo ustanovenie o vzájomnom uznávaní akademických stupňov s ostatnými univerzitami. Organickou súčasťou Košickej univerzity bolo jezuitské gymnázium. Naviazalo na skoršie založené kolégium (1650), malo vlastného dekana a nazývalo sa facultas linguarum. Slúžilo ako šesťročná prípravka na univerzitné štúdium. Po jeho absolvovaní sa pokračovalo na trojročnej filozofickej fakulte. Dominantné postavenie mala štvorročná teologická fakulta. Okrem toho mala univerzita od roku 1712 i právnickú katedru. Vlastná právnická fakulta vznikla až v roku 1777.
Vyučovacím jazykom bola latinčina. Pôsobil tu rad osobností ako Martin Palkovič, Samuel Timon, Štefan Kaprinai, Karol Wagner, Juraj Sklenár, Michal Lipšic, Gabriel Serdaheli a František Borgia Kéri, ktorí významným spôsobom ovplyvnili rozvoj uhorskej vedy a vzdelanosti. Na univerzite prednášali študentom všetkých národností vtedajšieho Uhorska riadni a mimoriadni profesori. Prednášajúci sa zväčša striedali medzi pôsobením v Trnave a v Košiciach.
Univerzita bola veľmi dobre vybavenou inštitúciou. Okrem gymnázia popri nej fungovali konvikt pre výchovu šľachticov (od 1659), kňažský seminár (od 1665), univerzitná knižnica a tlačiareň (založená 1674). V roku 1681 vybudovali pre univerzitné potreby na mieste bývalého Kráľovského domu ranobarokový kostol (dnes Premonštrátsky kostol, označovaný z tohto dôvodu aj ako univerzitný), čím sa univerzitný areál značne rozšíril. Univerzita vlastnila viaceré obce na Spiši, v Abovskej a Zemplínskej stolici a z gemerských miest jej patrila Jelšava.
Košická kráľovská akadémia
Po zrušení jezuitského rádu v roku 1773 prevzal univerzitu štát a pod názvom Alma universalis episcopalis pokračovala do roku 1776, keď bola pretvorená na Košickú kráľovskú akadémiu. Vtedy na základe vládneho ustanovenia Ratio educationis stratila svoju samostatnosť a bola právne filiovaná jedinej uhorskej univerzite prenesenej z Trnavy do Budína.
Akadémia pozostávala z dvojročnej filozofickej a dvojročnej právnickej fakulty. Výučba teológie bola presunutá do arcibiskupského mesta Jáger. Právo promovať jej však ostalo. Z tohto obdobia sa preslávil jeden z jej poslucháčov Michal Baluďanský, ktorý študoval v Košiciach v rokoch 1785 - 1787. Stal sa zakladateľom a prvým rektorom Petrohradskej univerzity (1819-1821).
Právnická akadémia
Od roku 1850 sa na akadémii vyučovalo iba právo, preto aj jej názov zmenili na Právnická akadémia. Po pričlenení Košíc do Česko-Slovenska bolo rozhodnuté akadémiu zrušiť. Došlo k tomu v roku 1922. K tristoročnej tradícii Košickej univerzity sa dnes hlási Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach ako aj Teologická fakulta Katolíckej univerzity v Ružomberku so sídlom v Košiciach.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2014
'''Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2014''' boli v poradí 10. Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien, druhé najvyššie kontinentálne podujatie žien v roku 2014, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 24.26. januára 2014 v Šiauliai, v Litve, za účasti 8 tímov. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Šiauliai arena s kapacitou 5 500 divákov.
Ukrajina a Belgicko, ako najlepšie 2 družstvá, postúpili v roku 2016 na hlavné podujatie ME. Naopak, posledné družstvo zostúpilo do III. divízie.
Elena Berková-Kováčová
Elena Berková-Kováčová (* 22. november 1896, Horná Lehota – † 9. február 1989, Bratislava) bola spisovateľka pre deti a mládež, pedagogička.
Eryx
Eryx môže byť:
Elena Berková-Kováčová
Jej otec Daniel Kováč, jej matka Margita rod. Schmidtová.
Životopis
V roku 19011905 navštevovala ľudovú školu v Hornej Lehote, 19051909 meštiansku školu v Moz2berény a v Brezne, 19131915 študovala na Učiteľskom ústave pre materské školy v Turčianskych Tepliciach. Spočiatku výpomocná učiteľka v Hornej Lehote,def.učitelka v Sučanoch, v Bratislav Prievoze a zároveň 19351945 vedúca obecnej knižnice v Bratislave-Prievoze. Prispievala menšími literárnymi útvarmi do Slov. denníka, Živeny a i., neskôr sa sústredila na tvorbu pre deti a mládež, autorka zbierok pôvodných rozprávok a vyše 20 rozhlasových hier s pedagogicko výchovnou tematikou.
Eryx
Eryx môže byť aj:
1585 Union
1585 Union je planétka s priemerom 52 km, ktorú objavil E. L. Johnson 7. septembra 1947.
Primorsko-Achtarsk
Primorsko-Achtarsk je mesto v Rusku. Je centrom Primorsko-achtarského rajónu Krasnodarského kraja, nachádzajúceho sa na pobreží Achtarského zálivu Azovského mora. Miestni obyvatelia ho často nazývajú aj Achtari (Ахтари́). V roku 2008 tu žilo 32 199 obyvateľov.
Dejiny
V roku 1774 ovládli ruské vojská tunajšiu tureckú pevnosť Achtar-Bachtar a v roku 1829 tu bola založená prvá osada, ktorú osídlili čiernomorskí kozáci. V roku 1900 získala osada štatút stanice a dostala názov Primorsko-Achtarskaja (Примо́рско-Ахта́рская). Štatút mesta získala v roku 1949.
Anna Lindhová
Ylva Anna Maria Lindh (* 19. jún 1957 – † 11. september 2003) bola švédska sociálnodemokratická politička. Od roku 1998 bola ministerkou zahraničných vecí.