cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
24 (seriál)
24 vytvorili Joel Surnow a Robert Cochran (Brutálna Nikita), premiéru mal v roku 2001.
Prehľad
Technika „reálneho času“ sa nepoužíva v seriáloch často, ale napriek tomu nie je nová. Tento formát je napríklad použitý v jednej epizóde seriálu M*A*S*H. Vo filme sa táto technika použila už v roku 1949 - The Set-Up. 24 si tiež požičal techniku rozdelenia obrazu z filmu Timecode z roku 2000, aby mohol zobraziť udalosti na dvoch rozličných miestach v rovnakom čase. Hoci spomenuté techniky neboli prvýkrát použité v tomto seriáli, 24' používa tieto techniky najintenzívnejšie a novým spôsobom.
Antinous (súhvezdie)
Súhvezdie Antinous (z lat. Antinous) spomína už Ptolemaios ako podsúhvezdie Orla. Antinous bol milencom rímskeho cisára Hadriána. Utopil sa pri páde do Nílu v roku 130. Veštba hovorila, že cisára zachráni pred nebezpečenstvom iba obeta niekoho, koho má rád. Antinous uveril, že tento popis sedí naňho. Cisár bol nešťastný a na mieste tragédie nechal vybudovať mesto Antinoöpolis, a ako spomienku na Antinoa, ho umiestnil na oblohu. Súhvezdie bolo vyobrazené na Mercatorovej mape z roku 1551. Nebolo prijaté medzi oficiálne súhvezdia. Dnes by sa nachádzalo medzi súhvezdiami Orol, Chvost hada, Štít, Strelec, Kozorožec, Vodnár.
24 (seriál)
Prehľad
Seriál 24 si získal veľký ohlas medzi kritikmi a divákmi. Stal sa seriálom, o ktorom "každý nasledujúci deň rozpráva". Na druhej strane však vzhľadom na formát sa vyskytli niektoré absurdity (napríklad dopravná situácia býva nezvyčajne pokojná na to, že dej sa odohráva väčšinou v južnej Kalifornii). Seriál sa vyznačuje nezvyčajne presným zobrazením použitých technológií a skutočnými postavami.
Na prvý pohľad sa môže zdať, že postavy málo jedia, oddychujú či chodia na toaletu - a to býva hlavná výčitka ľudí, ktorí tento seriál nevideli - ale v skutočnosti sa vďaka šírke príbehu a množstvu postáv tieto na obrazovke zjavia navyše 15 minút počas jednej epizódy, takže ostáva more času na vykonanie osobných potrieb.
Za prvú sériu Kiefer Sutherland, ktorý hrá hlavnú postavu Jacka Bauera, získal Zlatý Glóbus; Surnow a Cochran (tvorcovia seriálu) získali Cenu Emmy. V roku 2004 seriál získal Zlatý Glóbus za Nalepší dramatický seriál. 24 získal Cenu Emmy za strih, zvuk, obsadenie a zladenie (Outstanding Single-Camera Picture Editing For a Drama Series, Outstanding Single-Camera Sound Mixing for a Series, Outstanding Casting for a Drama Series, Outstanding Stunt Coordination).
Semenník
Semenník môže byť:
Łucka City
vpravo|náhľad Łucka City je obytná výšková budova vo Varšave na adrese Łucka 15 v mestskom obvode Wola. Je to najvyššia obytná budova v Poľsku, obsahuje 342 bytov s výmerou od 37 do 243 m².
Jej výška po strechu je 106 m, po vrchol 120 m. Má 30 poschodí, postavená bola v rokoch 2000-2004.
2632 Guizhou
2632 Guizhou je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 6. novembra 1980.
Opakovač
thumb|Bezdrôtový opakovač Opakovač (anglicky repeater) je elektronický aktívny sieťový prvok, ktorý prijíma skreslený, zašumený alebo inak poškodený signál a opravený, zosilnený a správne časovaný ho vysiela ďalej. Tak je možné ľahko zvýšiť dosah média bez straty kvality a obsahu signálu. Opakovače patria do prvej (fyzickej) vrstvy referenčného modelu OSI, pretože pracujú priamo s elektrickým signálom.
Kravany
Kravany môže byť:
480 Hansa
480 Hansa je planétka s priemerom 57 km, ktorú objavil M. F. Wolf, L. Carnera 21. mája 1901.
Ján Smrek
Ján Smrek, vl. menom Ján Čietek, pseudonymy Ilia Volžanin, Ilja Volžanin, Ján Čietek-Smrek, Ján Smrek, Janko Smrek, Larix a i. (* 16. december 1898, Zemianske Lieskové – † 8. december 1982, Bratislava) bol slovenský básnik, spisovateľ, redaktor, publicista, vydavateľ a organizátor kultúrneho života.
Životopis
Narodil sa v rodine maloroľníka a vzdelanie získaval v ľudovej škole v Kochanovciach a po smrti svojho otca (v roku 1907) sa stal chovancom evanjelického sirotinca v Modre. V rokoch 1913 – 1917 sa vyučil za obchodníckeho pomocníka a vo vzdelávaní pokračoval až po 1. svetovej vojne, keď v rokoch 1919 – 1921 študoval v modranskom učiteľskom ústave a v rokoch 1921 – 1924 na Evanjelickej bohosloveckej fakulte v Bratislave, štúdium však nedokončil, pretože ho naplno zaujala práca novinára. Krátko pracoval na Dolnej zemi a u Makovických v Ružomberku, v roku 1917 pracoval tiež v obchode u Fedora Houdka. V rokoch 1917 – 1918 sa dostal ako vojak rakúsko-uhorskej armády na palestínsky front, kde ochorel na maláriu.
Ján Smrek zomrel 8. decembra 1982 v Bratislave. Pochovaný je v Martine na Národnom cintoríne. Vďační rodáci mu odhalili v roku 1988 pri príležitosti jeho nedožitých 90. narodenín na budove Obecného úradu v Melčiciach-Lieskovom pamätnú tabuľu. Jej autorom je akademický sochár Igor Mosný z Trenčína. Pri príležitosti 100. výročia narodenia Jána Smreka bol v auguste 1998 odhalený pamätník v novovybudovanom parku v Melčiciach-Lieskovom. Na Smrekovu počesť (k jeho storočnici) sa v auguste 1998 konal v Bratislave 18. svetový kongres básnikov - zišlo sa na ňom viac než 150 zahraničných a slovenských básnikov. Jednému z nich, T. Tranströmerovi zo Švédska (Nobelova cena za literatúru, 2011), udelila medzinárodná porota kongresu Cenu Jána Smreka. Tú od r. 2000 udeľujú každoročne počas Festivalu Jána Smreka v Bratislave.
Tvorba
náhľad|Verše Jána Smreka Jeho prvé literárne pokusy vznikli už počas stredoškolských štúdií v roku 1916, keď začal posielať svoje diela do Slovenského denníka a neskôr tiež do Národných novín v Martine. Tu publikoval prvé besednice, správy a publicistické články. Svoje básne uverejňoval aj v časopisoch Živena, Slovenské pohľady, Zlatá Praha, Lidové noviny, Evanjelický posol spod Tatier, Tvorba T, Cirkevné listy a iné.
Svojou tvorbou sa radí medzi najvýznamnejšie osobnosti slovenskej literárnej tvorby v 20. storočí. Jeho básnická tvorba sa vyznačuje jednoduchosťou a melodičnosťou a vo svojich dielach vyjadruje najmä lásku k človeku a životný optimizmus. Stredobodom jeho pozornosti bola často aj žena ako symbol mladosti, krásy a základnej hodnoty života. Vo svojich básniach definoval zásady svojej poetiky. Poslaním poézie je podľa neho vyvolávať najmä pocity krásy a harmónie, pričom presadzoval názor, že báseň má byť citová a muzikálna. náhľad|Verše Jána Smreka Spolupracoval so slovenským hudobným skladateľom Jánom Cikkerom na librete opery Beg Bajazid a je aj spolutvorcom libreta opery Mr. Scrooge. Medzi spolupracovníkmi – hudobnými skladateľmi je Frico Kafenda, ktorý skomponoval na slová básnika cyklus troch piesní: Listy, Okúzlenie a Pieseň. K Smrekovej poézii si našiel cestu aj Eugen Suchoň. Okrem iných skladieb skomponoval na slová Jána Smreka k 50. výročiu Speváckeho zboru slovenských učiteľov skladbu Slovenská pieseň pre mužský zbor. Jeho poézia poslúžila aj Andrejovi Očenášovi, Otovi Ferenczymu a Alfrédovi Zemanovskému.
Okrem vlastnej tvorby sa venoval (najmä po roku 1948) prekladom z maďarčiny (Endre Ady, Attila József, Sándor Petőfi), francúzštiny (Villon, Pierre Corneille), ruštiny (Alexander Sergejevič Puškin), poľštiny (Julian Tuwim) a turečtiny (Nazim Hikmet).
Airoux
Airoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 129 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sextos Empeirikos
náhľad|Sextos Empirikos
Sextos Empeirikos alebo Sextos Empirikos (* asi 200 – † asi 250) bol starogrécky filozof a lekár, predstaviteľ mladšieho skepticizmu, nasledovník Ainesidéma.
Uvádzal skeptické argumenty proti dogmatickej filozofii o možnosti presvedčivého a nepopierateľného poznania. Dokazoval nemožnosť všeobecne záväzných vedeckých, teologických, etických atď. právd a odporúčal zdržiavať sa každého rozhodnutia a poznania, aby sa tak dosiahla duševná rovnováha a blaženosť, ktoré sú cieľom filozofie.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2014 – Európa – Skupina C
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2014 – Európa – Skupina C je európska kvalifikačná skupina na Majstrovstvá sveta vo futbale 2014. V skupine hrajú 🇩🇪, 🇸🇪, 🇮🇪, 🇦🇹, 🇫🇴 a 🇰🇿. Víťaz skupiny priamo postúpi, 8 najlepších tímov na 2. mieste bude hrať baráž. Najhorší tím na 2. mieste do baráže nepostúpi.
Zápasy
-
2633 Bishop
2633 Bishop je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 24. novembra 1981.
Tešín
right|thumb|Tešín Tešín ( [čiešyn], po česky Těšín, ) je historické mesto v Poľsku v Sliezskom vojvodstve v okrese Powiat cieszyński, metropola Tešínskeho Sliezska. Žije tu približne 36 tisíc obyvateľov (2012).
Po prvej svetovej vojne bolo spolu s celým Tešínskom rozdelené medzi novovzniknuté štáty Česko-Slovensko a Poľsko, pričom obe krajiny si naň nárokovali. Česko-slovenská časť bola pomenovaná ako Český Těšín, hoci sa uvažovalo aj o názve „Československý Těšín“, zatiaľ čo poľská historická časť si ponechala pôvodné meno v poľskom znení Cieszyn.
Polohopis
Tešín leží na rozhraní Podbeskydskej pahorkatiny a Sliezskej nížiny na rieke Olše, ktorá je prítokom Odry. Na druhej strane hranice, v Česku, leží mesto Český Těšín. Nachádza sa východne od Ostravy,  severne od Žiliny a rovnako  juhozápadne od Katovíc. Mestom prechádzajú významné cestné komunikácie E 75 z Gdanska na Žilinu a E 462 z Brna do Krakova. Významné je aj železničné prepojenie trate od Bielska na českú trať z Bohumína do Čadce.
Založenie mesta
thumb|left|Románska rotunda sv. Mikuláša z 11. stor. Tešín je jedným z najstarších miest Sliezska a podľa legendy ho založili v roku 810 bratia Bolek, Lešek a Těšek. Synovia kniežaťa Leška si vybrali miesto pri prameni, neskôr nazvaného studňa Troch bratov. V skutočnosti však základom mesta bolo hradisko na Zámockom vrchu, kde možno nájsť počiatky osídlenia v 6. – 5. storočí pred Kr. a slovanské hradisko Podobora v dnešnej Chotěbuzi, nazývanej tiež Starý Tešín. Po zničení Starého Tešína veľkomoravskými vojskami na konci 9. storočia vybudovali Slovania obranné hradisko na Zámockom vrchu. Od roku 990 bol Tešín súčasťou poľského štátu, jeho význam časom rástol a spolu so Starým Tešínom sa stalo administratívnym, náboženským a hospodárskym centrom veľkej časti Sliezska. V 11. storočí tu bola vybudovaná románska rotunda, ktorá sa dochovala dodnes a je jednou z najvýznamnejších architektonických pamiatok Sliezska i celého Poľska (jej vyobrazenie sa nachádza na reverze súčasnej bankovky v nominálnej hodnote 20 zlotých). V rovnakej dobe sa začalo rozvíjať podhradie Zámockého vrchu a tento rozvoj spôsobil, že na prelome 11. a 12. storočia Starý Tešín postupne zanikol.
Obdobie Piastovcov
thumb|left|Piastovská veža thumb|vľavo|Tešín okolo r. 1640 Po rozdelení Opolsko-ratiborského kniežatstva v roku 1282 a následnom rozdelení Ratiborského kniežatstva v roku 1290 sa Tešín stal hlavným mestom Tešínsko-osvienčimského kniežatstva, ktorého prvým kniežaťom sa stal Mešek, zakladateľ rodovej línie tešínskych Piastovcov. Ako hlavné mesto Tešín ďalej získaval na význame a rozvíjal sa. Najväčší rozvoj mesto zaznamenalo v období vlády kniežaťa Přemysla I., ktorý v roku 1374 udelil Tešínu nové mestské práva Vroclavského typu a na mieste dreveného kostola nechal vystavať murovaný kostol. V tej dobe bola tiež zriadená funkcia starostu mesta (prvý známy starosta bol Mikołaj Giseler) a založená mestská rada; radnica bola postavená na vytvorenom námestí, dnešnom Starom Targu. Pravdepodobne už v tomto období fungovala mestská nemocnica. Vtedajší Tešín bol jedným z najvýznamnejších a najväčších miest Sliezska.
Ďalší prudký rozvoj mesto prežilo za vlády kniežaťa Kazimíra II., ktorý v roku 1496 presunul námestie na súčasné miesto, obohnal mesto hradbami a založil tu krajinský súd. V 17. storočí bola značná časť mesta zničená počas tridsaťročnej vojny, dôsledkom čoho nastal ekonomický aj demografický úpadok celého Tešínskeho kniežatstva. Po vymretí dynastie tešínskych Piastovcov v roku 1653 prešlo kniežatstvo na českého kráľa a pripadlo Habsburgovcom, čo viedlo k hospodárskej a politickej stagnácii až do konca 17. storočia.
Obdobie Habsburgovcov
thumb|Divadlo z roku 1910 Ukončenie obdobia protireformácie umožnilo vybudovať v Tešíne v rokoch 1709 – 1750 veľký kostol evanjelickej cirkvi augsburského vyznania, ktorý je dnes najväčšou luteránskou svätyňou v Poľsku. Pozícia mesta sa upevnila po sliezskych vojnách v polovici 18. storočia, na konci ktorých zostal Tešín ako jedno z mála sliezskych miest súčasťou Rakúska. V rokoch 1768 – 1771 sa stal Tešín hlavným centrom Barskej konfederácie. V roku 1779 tu bol podpísaný tešínsky mier medzi Rakúskom a Pruskom ukončujúci vojnu o bavorské dedičstvo. Tešínský mier mesto na krátku dobu preslávil po celej Európe a k jeho podpísaniu došlo v záhradách pred palácom Larisch v dnešnom parku Mieru. Rozvoj mesta v tomto období poznamenala séria pohrôm, okrem iného aj zemetrasenie. Najvážnejší však bol požiar v roku 1789, ktorý zničil takmer celé mesto a jeho obnova trvala celé desaťročie.
Prelom 18. a 19. storočia sa niesol v znamení kultúrneho rozvoja Tešína. V roku 1802 tu jezuitský kňaz Leopold Szersznik založil múzeum (dnes Múzeum Śląska Cieszyńskiego), v súčasnosti považované za najstaršie verejné múzeum v poľských krajinách. V roku 1805 vzhľadom na ohrozenie Viedne napoleonským vojskom bol do Tešína prenesený cisársky dvor a vláda rakúskej monarchie, čím sa Tešín stal na určitý čas hlavným mestom mocnárstva. V roku 1839 bol zbúraný Piastovský zámok a na Zámockom vrchu bol na príkaz kniežaťa Karla Habsburského vybudovaný klasicistický palác s rozľahlým parkom (v tejto podobe sa Zámocký vrch dochoval dodnes). V roku 1836 znovu požiar zničil stred mesta, vrátane budovy radnice, ktorá bola znovu vybudovaná v roku 1846 a dochovala sa do súčasnosti. V roku 1846 bol založený dodnes fungujúci kniežací pivovar na úpätí Zámockého vrchu. Počas revolúcie v roku 1848 sa mesto stalo dôležitým centrom poľskej inteligencie. V roku 1848 tu začali vychádzať prvé poľské noviny.
V roku 1869 bola do Tešína dovedená železnica a v okolí stanice vybudovanej na západnom brehu Olše (teda v dnešnej českej časti) začala vznikať priemyselná štvrť. Rozvoj priemyslu v meste však neprebiehal tak rýchlo ako v neďalekom Bielsku, čo viedlo k postupnému poklesu hospodárskeho významu Tešína v regióne. Naďalej však zostával dôležitým administratívnym a kultúrnym centrom.
V roku 1911 bola v meste zavedená električková linka, spájajúca nádražie s centrom mesta. Počas 1. svetovej vojny sa tu zdržiavalo početné rakúske vojsko, po určitú dobu bol Tešín dokonca sídlom generálneho štábu armády. Z Tešína tiež pochádzalo mnoho poľských legionárov. V rokoch 1880 – 1910 bol Těšín okresným mestom pre obce na Frýdecku.
Po prvej svetovej vojne
Na počiatku 20. storočia uvádzala nadpolovičná väčšina obyvateľov Tešína ako svoj materinský jazyk (Umgangssprache) nemčinu. Po ukončení prvej svetovej vojny a zániku Rakúsko-Uhorska sa Tešín spolu s celým Tešínskom stal predmetom česko-slovensko-poľského hraničného sporu. Tento spor v januári 1919 vyústil dokonca do tzv. Sedemdňovej vojny medzi Česko-Slovenskom a Poľskom. Spor bol vyriešený až rozhodnutím na parížskej Rade vyslancov 28. júla 1920, keď bolo rozhodnuté o rozdelení Tešínska medzi Česko-Slovensko a Poľsko. Mesto Tešín bolo rozdelené v toku rieky Olše, čím historická časť pripadla Poľsku (teraz Cieszyn) a priemyselná časť s vlakovou stanicou sa stala súčasťou Česko-Slovenska (teraz Český Těšín). Ani Česko-Slovensko, ani Poľsko neboli s týmto rozdelením spokojné, no Česko-Slovensko sa na rozdiel od Poľska s rozdelením zmierilo. Poliaci požadovali pripojenie celého Tešínska k Poľsku.
V rokoch 1938 – 1945 boli Cieszyn a Český Těšín opäť spojené v jedno mesto. Stalo sa tak v dôsledku obsadenia česko-slovenskej časti Tešínska poľskou armádou v októbri 1938 a, po porážke Poľska Nemeckom v septembri 1939, pripojením územia k Tretej ríši.
Po skončení druhej svetovej vojny sa hranice vrátili do predmníchovskej podoby a mesto bolo znovu rozdelené podľa rieky Olše. Poľsko sa vzdalo svojich územných požiadaviek na celé Tešínsko v roku 1958.
Byssa (mytológia)
Byssa je v gréckej mytológii dcéra Euméla z ostrova Kós. Sestry Byssa a Meropis a ich brat Agrón žili na ostrove Kós. Ostrov bol každoročne obdarený bohatou úrodou, lebo usilovne pracovali a uctievali svoju bohyňu. To sa však malo onedlho zmeniť, lebo spyšneli, začali sa vyhýbať spoločnosti a nechodili do susedných miest a to ani počas sviatkov, keď mali iným bohom priniesť obetné dary. Navyše sa o bohoch vyjadrovali rúhavo a to zvlášť ich brat Agrón, ktorý tvrdil, že nemá rád bohyňu Aténu so svetlými očami pripomínajúce oči sovy, pretože jeho sestry na rozdiel od nej majú pekné čierne oči (sova bola posvätným vtákom bohyne Atény). Počas sviatku na počesť bohyne Artemis, povedal, že nenávidí bohyňu, ktorá sa potuluje po nociach. Artemida bola totiž často stotožňovaná s Hekatou, strážkyňou rázcestí, a to najmä v noci. Keď ho pozývali, aby priniesol obetné dary na počesť boha Herma, povedal, že neuctieva boha zlodeja (Hermes bol aj patrónom zlodejov).
Bohovia unavení z neustálych urážok sa nakoniec rozhodli potrestať jeho rodinu. Jedného dňa sa Aténa, Artemis a Hermes zjavili pri dverách ich domu, Byssu premenili na čajku (alebo iného morského vtáka) a jej súrodencov čakal podobný osud.
Narcizmus
right|thumb|[[Michelangelo Caravaggio|M. Caravaggio: Narcis]] Narcizmus alebo sebaláska (príslušná osoba sa volá narcis alebo narcista) je patologický stav charakterizovaný nadmerným záujmom o vlastnú osobu; nazvaný podľa Narcisa. V psychoanalýze stav, v ktorom sa Ja stalo vlastným sexuálnym objektom; u E. Fromma obranný mechanizmus proti strate sebaúcty; v súčasnej psychiatrii druh psychopatie u človeka, ktorý vníma len seba a svoje záujmy.
Formy podľa Millona
Millon rozlišuje tieto formy:
Montignac (Hautes-Pyrénées)
Montignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drač (mesto)
Drač (po albánsky Durrës alebo Durrësi ; po grécky: Δυρράχιον - Dyrrhachion, Επίδαμνος -Epidamnos; po taliansky Durazzo; po francúzsky Duras; po srbsky Драч/Drač)  je najstaršie a druhé najväčšie mesto Albánska, významný námorný prístav. Podľa oficiálnych údajov má viac ako 200 000 obyvateľov (2015).
Poloha
Leží na pobreží Jadranského mora pri severnom okraji Dračskej zátoky, asi západne od Tirany.
Dejiny
Drač založili pod menom Epidamnos grécki osadníci z Korintu a Korfu roku 627 pred Kr. Od roku 229 pred Kr. patril Rimanom, ktorí ho volali Dyrrhachium (gréc. Dyrrhachion) a vybudovali stadiaľ strategický dôležitú cestu Via Egnatia do Solúna, neskôr predĺženú až do Konštantínopolu. Pri Dyrrhachiu sa 10. júla 48 pred Kr. odohrala bitka, v ktorej sa Gaius Iulius Caesar neúspešne pokúsil poraziť Pompeiovo vojsko. Po dlhom období byzantského panstva sa Drača roku 1081 nakrátko zmocnili Normani zo Sicílie, neskôr mesto do roku 1501 ovládali Benátčania a do vzniku nezávislého Albánska roku 1912 bolo súčasťou Osmanskej ríše.
V rokoch 1913 až 1920 bol Drač hlavným mestom Albánska. Významnej modernizácie sa mesto dočkalo po ničivom zemetrasení roku 1926 a hlavne po druhej svetovej vojne. Prvá albánska železnica, spájajúca Drač od roku 1949 s Tiranou a neskôr s Elbasanom, prispela k ďalšiemu priemyslovému rozvoju. Od roku 2000 je v prevádzke diaľnica z Drača do Tirany.
Súčasnosť
Lodné linky spojujú mesto s Bari, Brindisi, Anconou a ďalšími talianskymi prístavmi. Drač je najdôležitejším osobným aj nákladným prístavom Albánska a tiež turisticky vyhľadávaným prímorským letoviskom.
Marek Maďarič
Mgr. Marek Maďarič (* 23. marec 1966, Bratislava) je slovenský scenárista, dramaturg a politik. Od 4. júla 2006 do 8. júla 2010 bol ministrom kultúry. Po voľbách v roku 2012 sa opäť stal ministrom kultúry SR. V marci 2016 bol vymenovaný do rovnakej funkcie v 3. vláde R. Fica. Po viacerých nezhodách dňa 25. 10. 2018 zo strany definitívne odišiel a v parlamente zostal pôsobiť ako nezávislý poslanec až do roku 2020.
Raný život, štúdium a rodina
Narodil sa 23. marca 1966 v Bratislave. V rokoch 1984 až 1989 absolvoval štúdium filmovej a televíznej dramaturgie a scenáristiky na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave. Je ženatý, manželka Zuzana je lekárka.
Ovláda anglický a francúzsky jazyk.
Umelecká kariéra
V rokoch 1993 až 1996 pracoval ako nezávislý scenárista. Neskôr pôsobil v Slovenskej televízii ako dramaturg v redakcii literárno-dramatického vysielania. V rokoch 1996 až 1997 bol jej šéfredaktorom a zástupcom šéfredaktora. V rokoch 1999 až 2000 pracoval ako reklamný textár v reklamnej agentúre Istropolitana D´Arcy.
V rokoch 2002 až 2004 bol podpredsedom Rady Slovenskej televízie. Pripravil a realizoval viacero hraných filmov a inscenácií, rozhlasových hier aj divadelných predstavení pre Divadlo Andreja Bagara a Divadlo Astorka Korzo ’90.
Politická kariéra
Marek Maďarič v roku 1988 vstúpil do Komunistickej strany Slovenska (KSS). Od roku 2002 pôsobil ako vedúci mediálneho a tlačového oddelenia strany SMER - sociálna demokracia. Podpredsedom strany bol od 30. septembra 2006. Oficiálne sa vzdal tejto funkcie na sneme strany v Martine 9. decembra 2017. Nahradil ho Richard Raši. Po vražde mladého novinára Jana Kuciaka a jeho priateľky Martiny sa Maďarič vzdal miesta ministra kultúry v marci 2018.
Vo vláde Roberta Fica bol minister kultúry Slovenskej republiky. Po predchodcovi Rudolfovi Chmelovi bol prezidentom menovaný do funkcie 4. júla 2006.
Svoj poslanecký mandát si opätovne začal uplatňovať od 28. schôdze 13. marca 2018. Jeho náhradníčkou bola Mária Janíková.
Post- och Inrikes Tidningar
Post-och Inrikes Tidningar (Poštové domáce noviny) bol donedávna najstarší vychádzajúci denník na svete. Vychádzať začal v roku 1645 vo Švédsku. Pôvodne prezentoval názory Švédska na zahraničné udalosti, neskôr sa stal oficiálnym hlasom verejných oznamov.
Zakladateľkou novín bola kráľovná Kristína a jej radca Axel Oxenstiern.
Od 1. januára 2007 sú Post-och Inrikes Tidningar dostupné len na internete.
Po zániku Post-och Inrikes Tidningar prvenstvo medzi najstaršími papierovými novinami získali švajčiarske noviny Neue Zürcher Zeitung.
Mimika
náhľad|Mimika Mimika je citlivé modelovanie vnútorných psychických stavov výrazmi tváre. Výrazom tváre potom svoje duševné stavy, emócie a zámery oznamujeme druhým ľuďom. Mimika je forma neverbálnej komunikácie.
Mimiku tváre tvoria výrazy úst (úsmev) a očí (pohľad); výrazy a pohyby obočia, očných viečok, lícnych svalov a čela.
Úštěk
Úštěk je mesto v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 812 obyvateľov, z toho 1 414 mužov a 1 398 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,0 roka (muži 40,0 roka, ženy 42,0 roka).
Potangis
Potangis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Konštruktivistická matematika
Konštruktivistická matematika je smer v matematike, ktorý pripúšťa existenciu objektov iba vtedy, ak sa dajú (podľa určitych pravidiel) skonštruovať.
Potangis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hypatia
náhľad|Postava z [[Vatikán|vatikánskej fresky Aténska škola Raffaela Santiho často pokladaná za maliarovu predstavu Hypatie]]
Potangis
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hypatia
Hypatia (* 350 – 370, Alexandria – † 415, Alexandria) bola pohanská helenistická novoplatónska filozofka, astronómka a matematička, žijúca na prelome štvrtého a piateho storočia v egyptskej Alexandrii, vtedy súčasti Rímskej, resp. novovznikajúcej Východorímskej ríše. Bola poprednou mysliteľkou novoplatónskej školy v Alexandrii, kde učila filozofiu a astronómiu. Je prvou ženou matematičkou, ktorej život je v rozumnej miere zaznamenaný. Počas života bola známa ako učiteľka a poradkyňa. Napísala komentár k Diofantovmu dielu Arithmetica, ktorý sa mohol čiastočne zachovať vložený do Diofantovho originálneho diela, a komentár k pojednaniu Apollónia z Pergy o kužeľosečkách, ktorý sa nezachoval. Mnoho ľudí tiež na základe názvu komentára jej otca Theóna k tretej knihe Almagestu verí, že Hypatia mohla upraviť aj text Ptolemaiovho Almagestu.
Potangis
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hypatia
Hypatia je známa tým, že konštruovala astroláby a hustomery; avšak nevynašla ich, pretože sa používali už dlho pred jej narodením. Hoci bola pohankou, tolerovala kresťanov a učila aj kresťanských žiakov, vrátane neskoršieho biskupa Synesia. Staroveké pramene hovoria o tom, že bola obľúbená medzi pohanmi aj kresťanmi a vytvorila si veľký vplyv na politickú elitu Alexandrie. Ku koncu života radila Orestesovi, rímskemu prefektovi Alexandrie, ktorý mal spor s biskupom Kyrillom. Šírilo sa o nej, že to ona bráni Orestesovi zmieriť sa s Kyrillom a v marci roku 415 bola zavraždená zberbou spomedzi kresťanov, vedenou lektorom menom Peter.
Vražda Hypatie šokovala a vytvorila z nej „mučeníčku pohanstva“. Viedla budúcich novoplatonikov, ako bol Damaskios, k tomu, aby sa stali horlivejšími v kritike kresťanstva. Od 18. storočia (najmä v deistických a osvietenských kruhoch) sa život Hypatie opakovane objavuje ako predmet interpretácií autorov novovekej a modernej literatúry, ktorí si o nej často vytvárajú svoj vlastný a skutočnosti nie úplne zodpovedajúci obraz. Stáva sa symbolom kritiky katolicizmu, hoci žila v období prvotnej cirkvi a katolicizmus, pravoslávie, ani protestantizmus ešte neexistovali. V 19. storočí Hypatiu európska literatúra, zvlášť novela Charlesa Kingsleyho Hypatia z roku 1853, romantizuje ako „poslednú z Helénov“. V 20. storočí sa Hypatia začína zobrazovať ako ikona boja za ženské práva a predchodkyňa pre feministické hnutie. Koncom dvadsiateho storočia niektoré zobrazenia spojili jej smrť so zničením Alexandrijskej knižnice napriek historickému faktu, že Alexandrijská knižnica neexistovala už počas Hypatiinho života.
Ajac
Ajac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
481 Emita
481 Emita je planétka s priemerom 116 km, ktorú objavil L. Carnera 12. februára 1902.
Cheyenne
Cheyenne je hlavné mesto amerického štátu Wyoming a sídlo okresu Laramie County.
Má rozlohu 5 790 ha a 59 466 obyvateľov (2010).
2634 James Bradley
2634 James Bradley je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 21. februára 1982.
Anarchia
Anarchia (zo, od ἀν- an- – bez + ἀρχή arché – autorita, velenie) môže byť:
Daniel Matej Kmeť
Životopis
V roku 1799 vstúpil v Trenčíne do rádu piaristov. Ľudovú školu navštevoval v Brezne, v Podolínci a v Trenčíne. V rokoch 1805 – 1807 študoval filozofiu vo Váci, v období 1807 – 1809 teológiu v Nitre a v rokoch 1810 – 1812 astronómiu na univerzite v Pešti. V roku 1807 získal titul PhDr. Pôsobil ako učiteľ. V období 1812 – 1823 bol asistentom na univerzitnom astronomickom ústave v Budíne. Od roku 1823 pôsobil ako učiteľ matematiky a vierouky na Kráľovskej akadémii v Košiciach. Zariaďoval univerzitnú hvezdáreň na vrchu Gellért v Budíne (1815). Pre osobné rozpory s Jánom Pasquichom odišiel do Košíc, no plány na výstavbu košickej hvezdárne už nestačil realizovať. V diele Observationes astronomicae distantiarum a vertice... zhrnul astronomické pozorovania z rokov 1816 – 1820 a meteorologické pozorovania z rokov 1811 – 1820. V ďalšej práci Astronomische Beobachtungen der Zenith-distanzen... sa zameral na určovanie zenitu a pozorovanie priamych východov stálic. Cenné sú aj jeho články o astronomickom ústave v Budíne. Daniel Kmeť bol aj autor príležitostných ód.
Anómia
Anómia (gr.) je:
Prídavné meno znie anomický.
Nariadenie
Nariadenie môže byť:
2635 Huggins
2635 Huggins je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 21. februára 1982.
Anarchy
Anarchy (angl. slovo pre „anarchia“) môže byť:
Jánovce (okres Poprad)
Jánovce sú obec na Slovensku v okrese Poprad.
Polohopis
Obec sa nachádza na juhozápadnom okraji Levočských vrchov a v severozápadnej časti Hornádskej kotliny. Je vstupnou bránou do okresu Poprad, nakoľko leží na hranici okresov Levoča, Spišská Nová Ves a Kežmarok. Obcou prechádza cesta 1. triedy č. 18, spájajúca Spišský Štvrtok a Poprad a križovatka s cestou II/536 na Kežmarok. Severne od obce vedie v trase diaľnice D1 významná európska cesta E50, ktorá odbremenila miestnu komunikáciu od tranzitnej dopravy.
Stredom obce preteká potok Sihoť, ktorý na južnom okraji intravilánu priberá menší pravostranný prítok. Obec leží v nadmorskej výške 579 m, jej rozloha je 976 ha.
Dejiny
V okolí Jánoviec sa nachádza viacero archeologických lokalít s nálezmi, dokladajúcimi praveké osídlenie regiónu. Necelý kilometer južným smerom od centra obce sa nachádza Myšia hôrka, nálezisko stredoeurópskeho významu zo začiatku strednej doby bronzovej (cca 1 500 rokov pred Kr.). Prvá písomná zmienka o obci Jánovce je z roku 1312, no osada Machalovce sa spomína už v roku 1209 a osada Čenčice v roku 1272. Obec sa nachádza v strede historického Spiša a so starým osídlením patrila do Stolice X. spišských kopijníkov. Východnú časť obce zaberá miestna časť Machalovce, ku ktorej bola v roku 1913 pripojená osada Čenčice.
Z novodobej histórii je významný pre históriu obce dátum 6. december 2008, kedy bol sprejazdnený úsek dialnice Jánovce - Poprad, čím bola odľahčená doprava v obci a zvýšená bezpečnosť obyvateľov obce. Z obce pochádza slovenský prekladateľ a mních člen Kamaldulského rádu Rumuald Hadbavný  10.10.1716  Jánovce - 30.8.1780.
Šport
V obci sú z organizovaných športov zastúpené futbal a stolný tenis.
Sieťový priechod
Sieťový priechod alebo brána je časť sieťového hardvéru alebo softvéru používaná v telekomunikačných a v počítačových sieťach, ktorá umožňuje tok údajov z jednej diskrétnej siete do druhej. V počítačových sieťach musí brána vykonávať aj funkciu routeru (smerovača), a preto ju radíme v postupnosti sieťových zariadení vyššie. Brána napríklad prijme z Internetu pomocou webovej stránky správu, ktorú odošle do mobilnej GSM siete v podobe SMS správy.
Pojem default gateway (východisková brána) označuje router (smerovač), cez ktorý sa stanice dostanú do vonkajšej siete (t.j. obvykle do Internetu). Oba významy sú často nesprávne zamieňané.
Joinville
Joinville je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte Santa Catarina. Joinville je najväčším mestom štátu Santa Catarina. V roku 2010, počet obyvateľov dosiahol približne 520 000. Je dejiskom mnohých podujatí a konferencií. Mesto má jednu z najvyšších životných úrovní v Brazílii.
Dejiny
Joinville bol založený 9. marca 1851 nemeckými, švajčiarskymi a nórskymi prisťahovalcami. Hoci je to mesto s početnou nemecky hovoriacou komunitou, jeho meno je francúzske, podľa Françoisa d'Orléans, princa z Joinville, ktorý sa v roku 1843 oženil s brazílskou princeznou Franciscou.
Predchádzajúce meno mesta bolo Dona Francisca, bolo ale zmenené na Joinville v roku 1851.
Hospodárstvo
Ekonomika Joinville je založená na priemyselných aktivitách a obchode. Mesto je sídlom niektorých najznámejších brazílskych softvérových spoločností, ako Datasul, Logocenter, Microvix a SoftExpert. Mnohé veľké brazílske korporácie tu majú svoje pobočky, napríklad Tupy, Tigre, Embraco, Dohler, Consul, Wetzel, Busscar, Ciser, Schulz S/A.
Spojitá matematika
Spojitá matematika je klasická matematická analýza.
482 Petrina
482 Petrina je planétka s priemerom 51 km, ktorú objavil M. F. Wolf 3. marca 1902.
Vědomice
Vědomice je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 855 obyvateľov, z toho 440 mužov a 415 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,4 roka, ženy 41,2 roka).
Zoznam článkov slnečnej sústavy/Z
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 597 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
za
Zatmenie Mesiaca - Zatmenie Mesiaca 15. júna 2011 - Zatmenie Mesiaca 27. júla 2018 - Zatmenie Slnka - Zatmenie slnka 21. augusta 2017
ze
Zem - Zem križujúce planétky - Zem-pretínajúce planétky - Zemská os - Zemský tieň - Zenitová hodinová frekvencia - Zeta Puppidy - Zethus (kráter)
zl
Zlom Discovery
zü
Zürišská klasifikácia slnečných škvŕn
Alaigne
Alaigne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 339 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strahov
Strahov môže byť:
2636 Lassell
2636 Lassell je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 20. februára 1982.
Pouillon (Marne)
Pouillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Narkolepsia
Narkolepsia (gr.) sú záchvaty krátkotrvajúceho, neodolateľného chorobného spánku.
Asparuch
Chán Asparuch bol prvým vládcom prvej bulharskej ríše (681–1018); vládol v rokoch 681–700. Podľa byzantských zdrojov bol jedným z piatich synov chána Kubrata, ktorý založil na území dnešnej Ukrajiny štát zvaný Veľké Bulharsko. Pochovaný bol na územi dnešného mesta Záporožie.
Príchod do delty Dunaja
Keď sa tento štát pod nátlakom Chazarov v roku 668 rozpadol, začal si spolu s ostatnými bratmi hľadať miesto inde. S istotou nemôžeme povedať, kde sa Asparuch usídlil ešte predtým, ako prišiel k delte Dunaja, kde sa jeho horda usídlila v južnej Besarábie a severnej Dobrudži.
V roku 680 vytiahol byzantský cisár Konštantín IV. proti nomádom na hranici svojej ríše, ale Asparuchovi protobulhari sa ubránili a začali postupovať ďalej na Balkán.
Príchod na Balkán
Po roku 681 sa Asparuch spojil so slovanským obyvateľstvom nazývaným Severi alebo Sedem slovanských kmeňov a začal podnikať výpady do byzantskej Trácie.
Vznik Bulharského štátu
Konstantín IV. sa rozhodol uzatvoriť s Asparuchom dohodu, na základe ktorej Byzantská ríša platila každoročný tribút za „ochranu“ (výpalné). To sa retrospektívne považuje za uznanie Bulharského (Protobulharsko-Slovanského) štátu a dátum jeho vzniku. Podľa neskoršej tradície si za hlavné mesto štátu, ktorý sa neskôr v 10. storočí rozpadol, vybral mesto Pliska v dnešnom severovýchodnom Bulharsku.
Asparuch niesol v štáte zodpovednosť za zahranično-politické veci a bol hlavným veliteľom armády v časoch vojny s Avarmi, ktorí útočili na štát pri severozápadnej hranici. Čo sa týkalo bezpečnosti ostatných hraničných prechodov, južná hranica bola poctivo chránená ako Slovanmi, tak aj Bulharmi, v celej jej šírke – až ku rieke Timok. A Trákovia, ktorí tu pred vznikom štátu žili, boli pripojení k novovzniknutému štátu.
Respirátor (filter)
náhľad|Táto maska čistiaca vzduch sa využíva najmä v prašnom prostredí a pri práci s bežnými prchavými látkami (napríklad pri používaní riedených farieb) Respirátor (iné názvy: respiračná maska, inhalačná maska, dýchacia maska, plynová maska, ochranná maska; ) je zariadenie určené na ochranu pred vdychovaním nebezpečných látok (najmä plynov) alebo prachových častíc rozptýlených v ovzduší. V závislosti na druhu látok, pred ktorými má respirátor chrániť rozoznávame viacero druhov a veľkostí respirátorov. Rovnako rozsiahle sú oblasti jeho používania, od bežnej ochrany osôb pri práci, cez medicínske, alebo priemyselné respirátory, až po využitie ako súčasť vojenskej výstroje. Za najjednoduchší model respirátora môžeme považovať hygienické rúško (chirurgická maska), ktoré chráni napríklad pred nákazou prenášanou kvapôčkovou infekciou.
Delenie respirátorov
Respirátory sa delia na dve kategórie:
Ergonómia a školenie
Používanie respirátora človeka zaťažuje. Počas výdychu je vo vzduchu veľa oxidu uhličitého. Tento vzduch vyplní priestor v maske; a potom sa inhaluje druhýkrát. Koncentrácia oxidu uhličitého môže prekročiť hygienické limity ) (1,4% za 15 minút; a 0,5% za 8 hodín ). Respirátory môžu spôsobiť bolesti hlavy, dermatitídu atď. Učebnica HSE odporúča používať respirátory najviac 1 hodinu.
NGC 4601
NGC 4601 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Cynická obluda
Cynická obluda je internetový projekt slovenského publicistu Radoslava Ondřejíčka.
Ondřejíček začal v máji 2012 pravidelne uverejňovať na službe Blogger satirické komentáre formou koláží obrázkov s komiksovými popiskami. Kombinácia obrázku (prevažne fotografie) a textu obsahuje prekvapivý vtip. V textovo-vizuálnych komentároch Cynickej obludy sa často rozoberajú aktuálne témy zo slovenskej politickej scény a kriticky glosujú prejavy slovenského katolicizmu, nacionalizmu, etatizmu, homofóbie či šovinizmu. Niektoré komentáre, najmä antikatolícke, sú kontroverzné. Príspevky sú často vulgárne, kvôli čomu bol Ondřejíček vo viacerých prípadoch kritizovaný, či boli naňho podané trestné oznámenia. "Necenzurovanú Obludu", ponúka Ondřejíček ako aplikáciu do mobilov, za predplatné 2 euro.
Príspevky Cynickej obludy uverejňuje na svojej webstránke slovenský denník SME, v minulosti ich uverejňoval Denník N. Hoci Ondřejíček uviedol, že svoje vtipné komentáre začal robiť pre svoje blízke okolie bez ambície veľkej sledovanosti, stali sa časom fenoménom a dnes majú významné postavenie medzi súčasnou slovenskou (najmä politickou) satirou.
Externé odkazy
https://www.cynickaobluda.com/
Montoussé
Montoussé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kalynivka (Tuľčynský rajón)
Kalynivka je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 64 obyvateľov.
Cannes
Cannes je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Historické jadro na vrchu Le Suquet je veľmi skromné, no od druhej polovice 19. storočia sa pôvodne rybársky prístav so 4 500 obyvateľmi menil na moderné kúpele a boli postavené luxusné hotely lemujúce promenádu La Croisette. Od roku 1946 sa tu každoročne v máji koná Medzinárodný filmový festival Cannes vo Festivalovom paláci.
Múzeum J.M. Petzvala v Spišskej Belej
Múzeum J.M. Petzvala v Spišskej Belej je pobočkou Slovenského technického múzea v Košiciach. Je venované významnej osobnosti slovenského technického rozvoja Jozefovi Maximiliánovi Petzvalovi (1807-1891), rodákovi zo Spišskej Belej, ktorý dal nový rozmer fotografickej optike v teórii i praxi. Nachádza sa v jeho rodnom dome a je venované dejinám fotografickej techniky. Budova múzea bola zaregistrovaná ako kultúrna pamiatka v ÚZPF pod číslom 954/1
Cannes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Múzeum J.M. Petzvala v Spišskej Belej
Vznik múzea
Slovenské technické múzeum v Košiciach, ktorého je múzeum v Spišskej Belej pobočkou, sa od svojich počiatkov venuje osobnostiam, ktorých práca bola prínosom do celosvetového technického rozvoja. Takýmto bol aj Jozef Maximilián Petzval (1807-1891), rodák zo Spišskej Belej, ktorý svojou prácou dal nový rozmer fotografickej optike v teórii i praxi. Na podnet a za pomoci občanov Spišskej Belej, vlastivedných nadšencov, bolo roku 1964 zriadené múzeum zamerané na dejiny fotografickej techniky a prínos J.M. Petzvala k nej. Nachádzalo sa v rodnom dome, kde sa narodil aj Petzvalov brat Oto Baltazár, ktorému ako významnému matematikovi, pedagógovi, autorovi učebníc matematiky a tiež členovi Uhorskej akadémie vied, je venovaná časť expozície. Realizácia prvej expozície bola podľa návrhu prof. Rudolfa Skopca z Prahy, odborníka na dejiny fotografie, ktorý pri ňom vychádzal z publikácie Dějiny fotografie v obrazech od nejstarších dob k dnešku, vydanej nakladateľstvom Orbis Praha v roku 1963.
Zoznam minerálov
Toto je zoznam minerálov, ako aj minerálnych skupín, platných podľa IMA.
Múzeum J.M. Petzvala v Spišskej Belej
Život a dielo Jozefa Maximiliána Petzvala a Otta Baltazára Petzvala
Miestnosť venovaná bratom Petzvalovcom pripomína pracovňu J.M. Petzvala s historickým mobiliárom. Súčasťou je aj kolekcia vystavených objektívov a cestovný fotografický prístroj (1890). J.M. Petzval sa podieľal výpočtami na konštrukcii jeho krajinkárskeho objektívu. V dome sa narodil aj brat J.M. Petzvala - Otto Baltazár Petzval, významný matematik, vedec a inžinier, autor mnohých učebníc elementárnej a vyššej matematiky, technickej mechaniky, vodného staviteľstva a astronómie, preto sa nachádzajú textové dokumenty aj o činnosti tohto významného rodáka z Spišskej Belej. Súčasťou expozície o oboch bratoch je premietanie dokumentárnych filmov dokumentaristu Ivana Rumanovského o ich živote.
Začiatky fototechniky a fotografie - Od camery obscury po prvú fotografiu
Táto časť expozície mapuje vývoj techniky od prvých pokusov s camerou obscurou až po prvú fotografiu z roku 1826. Okrem dvojrozmerného materiálu ukazujúcom vynález fotografickej techniky v počiatkoch, ktorého súčasťou sú aj ukážky daguerrotypií, ambrotypií a ferrotypií, sú do štrnástich samostatných vitrín inštalované fotografické prístroje, ktoré su členené podľa zaužívanej typológie a formátu. Dobovo aranžovaným fotoateliérom zo začiatku 20. storočia je snaha pripomenúť atmosféru počiatkov ateliérovej fotografie.
Zoznam minerálov
Zoradenie podľa abecedy:
Múzeum J.M. Petzvala v Spišskej Belej
Začiatky fototechniky a fotografie - Od camery obscury po prvú fotografiu
V expozícii na "obdobie daguerotypie" nadväzuje samostatný tematický celok. V tomto sú zahrnuté fotografické prístroje a pomôcky z dôb Petzvalovho pôsobenia a ich vývoj po najnovšie digitálne prístroje.
Súčasťou je aj fotokomora vybavená potrebnými prístrojmi a pomôckami zo 70. rokov 20. storočia, ukazujúca mokrý proces zhotovovania čiernobielych a farebných fotografií a negatívov.
Epochálny prevrat vo vývoji fotografickej optiky a techniky
V pracovni sa vo vitríne nachádza prvý celokovový prístroj - daguerroskop (1965), dar firmy Voigtländer. Tento je vybavený portrétovým objektívom, ktorý J.M. Petzval prepocítal ako prvý na svete v roku 1840, ktorý mal vynikajúcu svetelnosť 1:3,7 a bol 14-krát svetelnejší ako objektívy používané Daguérrom a prestihoval aj ostatné v tom období. J.M. Petzval viedol kvôli nemu celoživotný spor s viedenským optikom P.W.F. Voigtländerom, ktorý prístroj vyrábal. Možno povedať, že objav J.M. Petzval bol predznamenaním následného rozvoja fotografickej, snímacej a projekčnej techniky.
Prehľad dejinami kinematografie
Fotografia a kinematografia sa vyvíjali spoločne. Dejinám kinematografie vo svete a na Slovensku sa venuje expozícia v miestnosti na prízemí. Informuje o chronológii vývoja snímacích prístrojov, o rozmanitosti ich konštrukcií a techniky snímania. Predstavuje aj projekčnú prístrojovú techniku od počiatkov do nedávneho obdobia. Návštevník má možnosť premietnuť film na dobových aj súčasných prístrojoch. V expozícii majú zastúpenie všetky filmové formáty 35,16, 9,5 a 8 mm. Z prístrojov zaujmú projektory: Imperator 35, AEG a Meopton II, ale rada prístrojov siaha až po nedávne obdobie. V exponátoch sú zastúpení výrobcovia: Arnold&Richter, Baťa Zlín, Bell&Howell, Bolex, Eumig, H. Ernemann, KMZ, Meopta, Paillard, Páthé Fréres, Siemens&Halske a iní.
Rovenský potok
Rovenský potok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Teplice, meria 5,3 km a je tokom V. rádu.
483 Seppina
483 Seppina je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil M. F. Wolf 4. marca 1902.
Criciúma
Criciúma je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte Santa Catarina.
Criciúma
Mesto založili v roku 1880 talianski prisťahovalci. Má približne 180 000 obyvateľov, na ploche 209,8 km². V blízkosti Criciúmy sa nachádza niekoľko menších miest, ktoré spolu tvoria metropolitné územie s počtom obyvateľstva okolo 250 tisíc. Najdôležitejšie z nich sú: Içara (veľký výrobca medu), Urussanga, Nova Veneza, Siderópolis, Orleans a Araranguá.
NGC 4602
NGC 4602 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Criciúma
Criciúma
Mesto je sídlom rímskokatolíckej diecézy Criciúma. Hlavná katedrála mesta je Katedrála São José. Criciúma nemá letisko v hraniciach obce, ale letisko Diomício Freitas v susednom meste a obci Forquilhinha obstaráva letecké prepojenie s ostatnými časťami krajiny.
Hospodárstvo
Je to brazílske hlavné mesto uhlia a keramických kachličiek, vyrábajú sa tu tiež plastové výrobky, džínsy a chemikálie.
Šport
Criciúma je tiež meno miestneho futbalového klubu, ktorý hrá v národnej lige. Tým vyhral niekoľko majstrovstiev, vrátane titulu v roku 1991 (Copa do Brasil).
2637 Bobrovnikoff
2637 Bobrovnikoff je planétka s priemerom 19 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. septembra 1919.
Kravany (okres Poprad)
Poloha a prírodné pomery
Táto obec sa nachádza v Podtatranskom regióne, v Prešovskom kraji, v okrese Poprad. Konkrétne 12 km na juhozápad od Popradu. Kravany ležia na hornom toku Hornádu v jeho priekopovej prepadline, vyplnenej v starších treťohorách ílovcovým súvrstvím. Významné sú i štvrtohorné uloženiny. Severná časť chotára sa rozprestiera na Vikartovskej hrasti, na južných a severných svahoch Nízkych Tatier.
Má hnedé lesné pôdy, často oglejené, alebo pozolované a nivné pôdy. V prepadline je odlesnený. Svahy Vikartovskej hraste pokrývajú listnaté lesy a na svahoch Nízkych Tatier sú ihličnaté lesy.
Dejiny
Obec vznikla na majetku cisterciátskeho opátstva v Spišskom Štiavniku. Spomína sa v roku 1317 ako Villa Michaelis. Odvtedy prešla táto obec mnohými zmenami názvov od Scenthymhal, Cravan, Krawen, Krawjany, maďarského Kravján, alebo Erzsébetháza, či nemeckého Kuhschwanz až po súčasnú podobu - Kravany. Od konca 18. storočia patrila Spišskému biskupstvu. Pečaťou Kravan je obraz svätej Alžbety na štíte, ktorej je obec zasvätená.
Okres (Afganistan)
thumb|right|Okresy Afganistanu
Okres (woleswali) je v Afganistane jednotka druhej úrovne administratívného rozdelenia po provinciách.
Počet okresov v Afganistane sa v priebehu rokov menil, vytvárali sa nové okresy rozdelením už existujúcich. Pred rokom 1979, bolo 325 okresov. neskôr počet narástol na 329, a v roku 2004 pri významnejšej reorganizácií viedlo k zvýšeniu až na 397. Od júna 2005, afganský minister vnútra stanovil 398 okresov, rozdelených medzi 34 provincií.
Rozdelenie okresov (všetky mená okresov sú uvedené v anglickom, nie slovenskom, prepise):
Provincia Badachšán
300px|thumb|right|Provincia Badachšán.