cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konkláve
Voľba
V Sixtínskej kaplnke sa pre účastníkov konkláve používajú tróny – kreslá potiahnuté červeným zamatom. Pred každým z nich je malý stolík prikrytý fialovým súknom. Nad kreslami kedysi bývali fialové baldachýny, ktoré sa po zvolení pápeža spustili, nespúšťal sa len baldachýn nad kreslom novozvoleného pápeža. Od tejto praxe sa upustilo po konkláve v roku 1978. Pred oltárom stojí stôl so zelenou prikrývkou a na ňom zlatá čaša, ktorá slúži ako volebná urna. Tu je aj železná piecka na spaľovanie hlasovacích lístkov. Aby sa predišlo poškodeniu podlahy, pred konkláve sa vybuduje dočasná, drevenná podlaha. Tá je väčšinou položená o 1,5 metra vyššie ako pôvodná. Hlasovací lístok je prúžok kartónu s prehnutým okrajom. Na jeho zakrytej časti je meno, znak hlasujúceho kardinála a dátum.
Dym zo Sixtínskej kaplnky
Každý deň sú dve kolá hlasovania – ráno a večer. Po každom hlasovaní sa hlasovacie lístky spaľujú v prítomnosti kardinálov. Ak nikto z kandidátov nezískal potrebnú väčšinu, tak sa k horiacim hlasovacím lístkom pridá mokrá slama a kúdeľ, takže z komína na streche vychádza čierny dym („fumata nera“) – signál pre zhromaždených na námestí sv. Petra, že pápež ešte nebol zvolený. Ak sa voľby skončili zvolením pápeža, tak sa hlasovacie lístky spaľujú so suchou slamou uloženou v špeciálnych nádobách. Vtedy sa z komína valí biely dym („fumata bianca“), ktorý oznamuje, že kardináli sa dohodli a zakrátko bude oznámené, kto je nová hlava katolíckej cirkvi.
Po zvolení
Dejiny vyše dvesto konkláve dovoľujú urobiť si dostatočne vierohodnú predstavu, v akej psychologickej atmosfére volia kardináli. Vcelku možno povedať, že kardináli rozdelení do vyhranených skupín, zvyčajne nikdy nezvolia otvoreného stúpenca niektorej zo skupín, ale kompromisného kandidáta, ktorý vyhovuje súperiacim stranám. Často tí, ktorí sa zdajú najpravdepodobnejšími kandidátmi na post pápeža, na konkláve neprejdú. Pápež sa spravidla volí po dohovore rozličných skupín, ktoré majú v rukách kontrolu cirkevného aparátu – rímskej kúrie.
„Habemus Papam“
Keď camerlengo oznámi meno zvoleného kandidáta, spýta sa ho: „Acceptasne electionen de te canonice factum in Summum Pontificem?“ („Súhlasíš so svojím zvolením do úradu Najvyššieho Pontifika?“) Po súhlase zvoleného sa ho spýta: ''„Quo nomine vis vocari?“ („Ako Ťa máme volať?“)
Zmeniť si meno po zvolení sa stalo zvykom v ranom stredoveku. Dovtedy sa stalo, že pápež používal svoje vlastné meno. Prvým známym pápežom, ktorý si zmenil svoje meno z civilného na iné, bol pápež Ján II., ktorý bol pápežom v rokoch 533 – 535. Predtým mal totiž meno Merkúr, čo je meno pohanského boha. Nepovažoval to za dôstojné pre úrad, za ktorý bol vybratý, a preto si toto meno zmenil. No aj napriek tomu si nejaký čas po ňom niektorí pápeži ponechávali svoje pôvodné mená. Definitívne môžeme povedať, že sa tradícia meniť si meno po prvýkrát vyskytuje pri Benediktovi VIII., ktorý bol pápežom rokoch 1012 – 1024. Táto tradícia sa udržala až dodnes. Bolo však niekoľko pápežov, napr. Marcel II. v roku 1555, ktorý si nechal svoje civilné meno.
Pápež si môže vybrať akékoľvek meno, ale v posledných storočiach si spravidla berie meno niektorého predošlého pápeža, a to meno symbolizujúce určitý kurz, podľa ktorého chce nový pontifix postupovať. Len jedno meno, Peter, meno apoštola a prvého pápeža, sa v pápežskom zozname neopakuje. Panuje mienka, že ten, kto by sa odvážil dať si toto meno, bude posledným pápežom.
Ďalej nasleduje ceremoniál obliekania zvoleného pápeža do rúcha a akt úcty – adorácia, keď kardináli, jeden po druhom, pristupujú k novému pápežovi, bozkajú prsteň s vyobrazenou rybou – symbolom prvých kresťanov – na jeho črievici a jeho ústa.
Potom všetci kardináli spolu s pápežom vyjdú na balkón baziliky sv. Petra, kardinál protodiakon oznámi meno nového pápeža: „Annuntio vobis gaudium magnum – habemus Papam!“ („Oznamujem vám veľkú radosť – máme pápeža (XY)!“) – a predstaví ho zhromaždenému zástupu ľudí; za tým pápež udeľuje požehnanie „Urbi et orbi“ („Mestu a svetu“).
O niekoľko dní neskôr sa koná oficiálna korunovácia pápeža.
Zaujímavosť
V stredoveku boli voľby pápežov búrlivé a často trvali celé týždne i mesiace. Kandidáti na funkciu pápeža si kupovali hlasy kardinálov za závratné sumy. Kandidátov podporovali cisári, králi i miestni feudáli. Niekedy dochádzalo v konkláve k rozkolu. Časť kardinálov odmietala podriadiť sa novému pápežovi a vyhlásila za pápeža iného kardinála.
V 13. storočí sa stalo, že kardináli prítomní na konkláve vo Viterbe (v jednom z malých mestečiek rímskej provincie Velletri) sa nevedeli dohodnúť na voľbe nového pápeža dva roky, deväť mesiacov a tri dni (od 29. novembra 1268 do 1. septembra 1271). Správanie sa kardinálov pobúrilo veriacich a tak ich zamkli na kľúč v paláci a varovali ich, že ich tam nechajú dovtedy, kým sa nedohodnú na novom pápežovi. Kardináli sa však naďalej škriepili a hašterili. Nato obyvatelia Viterba odstránili strechu z paláca a účastníkov konkláve živili len chlebom a vodou. Bola zima. Zakrátko chlad a hlad donútil kardinálov dohodnúť sa: zvolili pápeža Gregora X.
Zdroj
I. R. Grigulevič, ''Pápeži 20. storočia'', Pravda, Bratislava, 1983
Sognolles-en-Montois
Sognolles-en-Montois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Derby
Derby môže znamenať:
Pozri aj:
Douzillac
Douzillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
.pt
.pt je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Portugalsko.
Rajeckolesnianska dolina
Rajeckolesnianska dolina je dolina v Lúčanskej Fatre pri obci Rajecká Lesná, približne južne od Rajca. Preteká ňou potok Lesnianka.
V doline sa nachádza horská chata Žiar, lyžiarsky areál a množstvo chát.
V doline sa nachádza krásna prírodná pamiatka Frívaldský ľadový gejzír ktorý cez zimu zamŕza je atrakciou okolia.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovce (okres Rimavská Sobota)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovce v okrese Rimavská Sobota.
Hesdin
Hesdin (starší názov Hesdinfer) je obec v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais. Je situovaná na brehu rieky Canche a na ceste spájajúcej Arras s Montreuil – národná cesta č. 39.
NGC 2439
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6.9.
Tour Majunga
Tour Majunga je mrakodrap nachádzajúci sa na predmestí Paríža Puteaux v štvrti La Défense. V januári 2014 dosiahol konečnú výšku a stal sa 3. najvyšším mrakodrapom Île-de-France a aj celého Francúzska, hneď po Tour First a Tour Montparnasse.
Výstavba prebiehala v rokoch 2011 – 2014 a hlavným architektom budovy bol Jean-Paul Viguier. V budove je 47 poschodí a celková podlahová plocha budovy je.
Soignolles-en-Brie
Soignolles-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Radnovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Radnovce v okrese Rimavská Sobota.
Jonathan Rhys Meyers
Jonathan Rhys Meyers, pôvodným menom Jonathan Michael Francis O'Keefe (* 27. júl 1977, Dublin) je írsky herec, spevák a model, medzinárodne známy vďaka filmu Velvet Goldmine. V Amerike sa zviditeľnil postavou kráľa Henricha VIII., ktorého stvárňuje v dramatickom historickom seriáli The Tudors (Tudorovci:Sex, moc a intrigy). Za hlavnú úlohu v biografickom televíznom filme Elvis o osudoch Elvisa Presleyho získal ocenenie Zlatý Glóbus.
Životopis
Jonathan Rhys Meyers sa narodil v írskom Dubline ako syn Geraldine Meyers a hudobníka Johna O´Keefa. Jeho priezvisko je odvodené od dievčenského mena jeho matky.
Bezprostredne po narodení bol pokrstený, pretože sa narodil so závažnou srdcovou vadou a jeho rodičia sa obávali, že sa tradičnej ceremónie krstu nedožije. Prvých niekoľko týždňov svojho života strávil v nemocnici. Vo veku jedného roka sa s rodinou presťahoval do Corku, kde vyrastal. Rhys Meyers má troch mladších bratov - Jamieho, Alana a Paula. Všetci traja sú profesionálnymi hudobníkmi.
Keď mal Rhys Meyers 3 roky, jeho rodičia sa rozviedli. Matka vychovala Jonathana a Alana, zvyšní dvaja bratia žili u starej mamy s ich otcom.
Cuatro Torres Business Area
thumb|Cuatro Torres Business Area Cuatro Torres Business Area (alebo CTBA, predtým nazývaný Arena Madrid) je obchodná štvrť nachádzajúca sa v španielskom Madride. Obchodná štvrť sa skladá zo štyroch mrakodrapov, najvyšších španielskych budov, Torre Cepsa, Torre de Cristal, Torre PwC a Torre Espacio. Torre Cepsa je so 250 metrami najvyššou budovou Španielska.
Jonathan Rhys Meyers
Kariéra
Vo veku 16 rokov bol Rhys Meyers kvôli záškoláctvu vylúčený zo školy North Monastery Secondary School. Našiel si prácu ako pomocník v billiardovom klube, kde padol do oka filmovým agentom, hľadajúcim mladé talenty a neopozerané tváre. Tí zháňali hlavného predstaviteľa do filmu War Of The Buttons. Na castingu neuspel, no o pár týždňov mu volali s ponukou úlohy v reklame na polievky Knorr. Vzápätí bol obsadený do svojho prvého filmu, Man Of No Importance.
V roku 1996 sa objavil vo filme Michael Collins ako vrah hlavnej postavy, o tri roky neskôr v Ride With The Devil ako psychopatický bitkár Pitt Mackeson.
Účinkoval tiež v The Loss Of Sexual Innocence a spevom zaujal ako glam rockový idol vo Velvet Goldmine. Rolou zvrhlého, krásne beštiálneho Chirona zaujal v moderno-historickom diele Titus, filmovej inscenácií rovnomennej Shakespearovej hry.
Postavy, ktoré si vyberá, sú veľmi rôznorodé - v roku 2004 si zahral v historickom filme Alexander Veľký, o rok neskôr stvárnil v britskej komédii Bend It Like Beckham futbalového trénera.
Tiež patril k hlavným postavám seriálu Tudorovci : Sex, moc a intrigy, kde spolupracoval s hercami ako Henry Cavill, Natalie Dormer, Annabelle Wallis či James Frain.
Do hollywoodskych výšin ho pravdepodobne vystrelila až hlavná úloha v Match Point, filme amerického režiséra Woodyho Allena.
Toho istého roku (2005) získal Zlatý Glóbus za stvárnenie Elvisa Presleyho v televíznom filme Elvis.
V roku 2006 si zahral s Tomom Cruisom v Mission Impossible III, pretože ho ale od mladosti trápila vychudnutá postava, musel začať navštevovať posilovňu. Kvôli tejto roli sa tiež naučil riadiť vrtuľník.
Súkromie
Voľný čas Jonathanovi Rhys Meyersovi spestruje jeho záľuba v koňoch, vlastní čiernu kobylu menom Belle.
Jeho domovom je Londýn, často však odchádza relaxovať do Maroka, ktoré si obľúbil počas natáčania. Čo sa týka hudby, najradšej si vypočuje Boba Marleyho. Medzi jeho obľúbené skupiny patria americkí Broken Social Scene, Black Rebel Motorcycle Club či Kings of Leon.
Jonathan Rhys Meyers sa v minulosti sa stýkal s herečkou Toni Collette, ktorá si zahrala jeho manželku vo Velvet Goldmine. V súčasnosti žije s anglickou filmovou producentkou Reenou Hammer.
Objavuje sa tiež na stránkach časopisov, stal sa tvárou značiek Versace a Hugo Boss.
Od mladosti je tuhým fajčiarom, tohto zlozvyku sa však nedokáže zbaviť.
Je známy svojím citom pre módu, najradšej nakupuje obuv. Pretože je nevysokej postavy, väčšinou nosí topánky na opätku.
Delnice
Delnice je mesto v Chorvátsku v Prímorsko-gorskokotarskej župe.
Grécke národné futbalové mužstvo
Grécke národné futbalové mužstvo reprezentuje Grécko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Európy.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1926. Na Majstrovstvách sveta vo futbale sa predstavili trikrát a to v roku 1994, 2010 a 2014. Zo skupiny sa im podarilo postúpiť iba na MS 2014 kde v konkurencii Kolumbie, Pobrežia Slonoviny a Japonska skončili na druhom mieste, v osemfinále neskôr podľahli Kostarike. Na Majstrovstvách Európy sa predstavili iba štyrikrát aj napriek tomu sa v roku 2004 stali prekvapivo majstrami Európy a to predtým sa na ME predstavili iba raz.
Hráči
Nasledujúci hráči boli povolaní na prípravne zápasy proti Rumunsku a Čiernej Hore.
''Aktuálne k 29. marcu 2022''
Najviac štartov a gólov v reprezentácii
''Hráči hrubo vyznačení sú stále v národnom tíme. Naposledy aktualizované 28. marca 2022''
Najviac štartov
Najviac gólov
Maulde
Maulde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
NGC 2440
NGC 2440 je planetárna hmlovina v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1790.
Maulde
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 2440
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9.4.
Maulde
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Soisy-Bouy
Soisy-Bouy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
.py
.py je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Paraguaj.
NGC 2438
NGC 2438 je planetárna hmlovina v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
Zdanlivo je súčasťou hviezdokopy M46. V skutočnosti nepatrí do hviezdokopy, ale leží pred ňou. Jej celková jasnosť dosahuje iba jedenástu magnitúdu, preto je pozorovateľná len ďalekohľadmi s priemerom objektívu aspoň 10 cm. Hmlovina leží asi 7 oblúkových minút severne od stredu kopy a je vzdialená okolo 3300 ly.
NGC 2441
NGC 2441 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 8. augusta 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.1.
San Telmo
San Telmo je mestská časť ("barrio") Autonómneho mesta Buenos Aires. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta v blízkosti (no nie bezprostredne pri) pobrežia Río de la Plata.
Polohopis
San Telmo je jednou zo 48. mestských častí ("barrios") tzv. Autonómneho mesta Buenos Aires. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta pri pobreží Río de la Plata, no nezasahuje priamo pobrežie, aj keď je tesne vedľa neho. Južne, resp. juhovýchodne sa nachádza štvrť La Boca, juhozápadne je časť Barracas, na východnej strane je barrio Puerto Madero, severne je významná časť Monserrat a na západnej strane sa nachádza Constitución.
Počiatky osídlenia
San Telmo patrí medzi najstaršie časti Buenos Aires (dokonca je možno najstaršia vôbec), keďže prví španielski osadníci, ktorí na územie súčasného mesta prišli, sa usídlili pravdepodobne v mieste tejto mestskej časti. V roku 1536 hľadala miesto pre vhodný prístav a osadu na pobreží Río de la Plata výprava Pedra de Mendozu. Niektoré zdroje uvádzajú, že takéto miesto expedícia našla pravdepodobne na mieste súčasného parku Lazama, kde postavila osadu menom Fuerte de Santa María del Buen Ayre. Toto je považované za prvé založenie Buenos Aires. Je však potrebné uviesť, že spoľahlivé dôkazy, ktoré by bez pochybností dokladali túto teóriu nie sú a existujú preto aj iné možné miesta, kde sa prvá osada mohla nachádzať, niektoré teórie ju umiestňujú viac severnejšie. História prvej osady skončila už o pár rokov neskôr, keď v dôsledku hladu, chorôb a predovšetkým konfliktov s miestnymi pôvodnými obyvateľmi zostalo toto sídlo už v roku 1541 úplne opustené.
Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 2005
Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 2005 boli v poradí 8. majstrovstvá Ameriky v basketbale žien, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v Hato Mayor del Rey, v Dominikánskej republike od 14.18. septembra 2005, za účasti 6 tímov. Na majstrovstvách sa malo pôvodne predstaviť aj družstvo Kolumbie, ktoré sa kvalifikovalo z juhoamerických majstrovstiev. Dominikánska republika bola organizátorom amerického šampionátu žien prvýkrát, predtým však hostila mužský šampionát, rovnako v roku 2005 v Santo Domingo, 10 dní pred ženským turnajom. Turnaj pozostával iba z jednej skupiny bez následných zápasov play-off. Svoj tretí titul získala 🇨🇺, ktorá sa v skupine umiestnila pred 🇧🇷 a 🇨🇦.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia amerických družstiev na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Brazílii. Kvalifikovali sa na ne (popri priamo postupujúcim 🇺🇸, ktoré postúpili ako olympijský víťaz 2004) 3 najlepšie družstvá.
San Telmo
Rozširovanie San Telma
V roku 1748 tu Jezuiti postavili kostol zasvätený Panne Márii Betlehemskej. Vedľa kostola postavili miesto pre charitu a vzdelávanie, toto sa stalo známe ako "rezidencia". Túto po ich vyhnaní v roku 1767 prevzalo kráľovstvo a o niekoľko rokov rezidenciu premenilo na väzenie. V roku 1806 bola zriadená farnosť zasvätená blahoslavenému Petrovi Gonzálezovi (v španielčine "San Pedro González Telmo", alebo iba "San Telmo"), ktorá dostala ako svoj chrám práve kostol zasvätený Panne Márii Betlehemskej až kým nepostaví vlastný kostol. To sa však nakoniec nikdy nestalo. Neskôr bola rezidencia premenená na nemocnicu guatemalských mníchov. Táto však bola už v roku 1821 zatvorená.
Niekoľko desaťročí však do štvrte vláda nič neinvestovala a ani tu nič významné nepostavila. Až v roku 1852 sa znova začali zriaďovať nové kliniky, postavilo sa verejné osvetlenie, kanalizácia, tečúca voda, cesty boli vydláždené kamennými kockami. V roku 1860 sa tu otvoril veľký mestský trh. Zároveň sa tu postavilo veľa významných a veľkých domov. Avšak rast mestskej časti skončil s epidémiou žltej zimnice v roku 1871. Napriek snahe lekárov si táto epidémia vyžiadala až 10 000 životov a väčšina vyššej a strednej triedy zo štvrte odišla na sever Buenos Aires. V San Telme tak zostalo množstvo prázdnych domov, niektoré z nich boli prestavané. Avšak väčšina veľkých domov sa stala miestom pre ubytovanie množstva prisťahovalcov zo silných imigračných vĺn, ktoré začali v roku 1875. San Telmo sa tak stalo najviac multikultúrnou časťou Buenos Aires, keďže tu boli veľké talianske, britské, galícijské či ruské komunity. V parku Lazama bolo v roku 1891 otvorené Argentínske národné múzeum histórie. V roku 1897 tu nemecký prisťahovalec Otto Kraus otvoril technickú školu. Práve prítomnosť veľkého množstva ruských prisťahovalcov viedla v roku 1901 k otvoreniu prvej katedrály Ruskej pravoslávnej cirkvi práve v tejto časti mesta. náhľad|vpravo|Pouliční umelci sa nachádzajú na rôznych miestach San Telma.
Posledné obdobie
V San Telme postupne vznikla bohémska atmosféra, kvôli ktorej sa sem začalo sťahovať veľké množstvo umelcov z mesta a celého regiónu. Práve umelci začali postupne nahrádzať imigrantov. Zvyšujúca sa kultúrna atmosféra viedla v roku 1956 k otvoreniu Múzea moderného umenia. V roku 1960 sa začali v rámci podujatia "Republika San Telmo" organizovať umelecké prechádzky a iné podobné udalosti. Avšak prisťahovalci v štvrti stále zostali, čo viedlo k popularizácii tanga, práve tu boli zriadené najvýznamnejšie miesta tanga, hudobné a tanečné sály pre tango v meste. Aj vďaka tomu sa postupne začala štvrť obnovovať aj ekonomicky. V roku 1980 začala rekonštrukcia viacerých ulíc, ktoré boli dlhé roky zanedbané a neopravované. Typické dláždené ulice San Telma z 19. storočia však zostali zachované a stali sa dôležitou turistickou atrakciou.
V San Telme sa nachádza veľký počet galérii súčasného umenia a múzeí, zároveň je tu množstvo priestorov slúžiacich na umelecké účely. V roku 2005 bola otvorená galéria Appetite, ktorá sa pomerne rýchlo stala veľmi vyhľadávanou. Otvorenie tejto galérie prilákalo do jej susedstva aj ďalšie, čím vzniklo miesto s vysokou koncentráciou podobných zariadení. San Telmo sa postupne pretransformovalo na cieľ určený predovšetkým pre milovníkov umenia. V roku 2008 tu už bolo približne 30 galérii a umeleckých centier. Súčasné San Telmo je okrem toho známe množstvom koloniálnych budov, kaviarní, miestami pre tancovanie tanga, na uliciach vystupujú nezávislí umelci rôzneho druhu.
Dussac
Dussac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diaľnica A565 (Nemecko)
Bundesautobahn 565 je nemecká diaľnica v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, ktorá prechádza mestom Bonn. Začína v križovatke s diaľnicou A59 a ďalej sa križuje ešte s A555 a A61.
.qa
.qa je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Katar.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Riečka (okres Rimavská Sobota)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Riečka v okrese Rimavská Sobota.
Maurois (Nord)
Maurois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2442
NGC 2442 je galaxia v súhvezdí Lietajúca ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.4.
Zoznam geografických článkov/L
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 765 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
l?
L’Abergement-de-Varey · L’Angelo Grande · L’Anse aux Meadows · L’Aquila · L’Haÿ-les-Roses
la
Laßnitz bei Murau · Laßnitzhöhe · Laßnitzthal · La Banda · La Courneuve · La Défense · La Digue · La Garenne-Colombes · La Gloria (sopka) · La Gomera · La Chaux-de-Fonds · La Louvière · La Malinche (sopka) · La Meije · La Negrillar · La Pampa (argentínska provincia) · La Paz (Baja California Sur) · La Paz (Bolívia) · La Paz (department, Catamarca) · La Paz (Uruguaj) · La Pérousov prieliv · La Plata (mesto) · La Poma (department) · La Rioja (argentínska provincia) · La Rioja (mesto) · La Roche-en-Ardenne · La Spezia · Labbezanga · Labe · Labé (mesto) · Labin · Laborec · Laborecká vrchovina · Laborecko · Labrador (región) · Labradorské more · Labuch · Labušen · Labyrintová jaskyňa · Lac du Bourget · Lackov · Lacková (okres Stará Ľubovňa) · Lackovce · Lačnov · Laç · Ladce · Ladenburg · Ladice · Ladislav Bohuslav Bartholomeides · Ladmovce · Ladomerská Vieska · Ladomirka · Ladomirov · Ladomirová · Ladožské jazero · Ladzany · Lae · Lafnitz (Štajersko) · Laganas · Lagaň · Lages · Lago Argentino (department) · Lago Buenos Aires (department) · Lago Maggiore · Lago Viedma · Lagos · Laguna Beach (Kalifornia) · Laguna de Bay · Laguna del Maule · Laguna e Karavastasë · Laguna Mariñaqui · Laguna Verde (sopka) · Lagúna (voda) · Lahaina · Lahne · Lahti · Laimagu · Laishi (department) · Laitila · Lajosmizse · Lajštroch · Lakadivy · Lake Champlain · Lake Placid · Lakšárska Nová Ves · Lalibäla · Lamačská brána · Lamanšský prieliv · Lambaréné · Lamego (mesto) · Lamezia Terme · Lamia · Lamongan (sopka) · Lancashire · Lancaster (Anglicko) · Lancaster (Pensylvánia) · Lancy · Landeck (okres) · Landen · Landes (departement) · Landl · Landshut · Landskrona · Landú · Lang (Rakúsko) · Langegg bei Graz · Langenwang · Langudi · Languedoc · Languedoc-Roussillon · Languiñeo · Lanín · Lankanfinolu · Lankanfusi · Lannach · Lans · Lansing · Lanškroun · Lantau · Lanús · Lanzarote (sopka) · Lanžhot · Laon · Laos · Lapikus (prírodná pamiatka) · Laponsko (Švédsko) · Lappajärvi (jazero) · Lappeenranta · Lapšanka · Laranjeiras · Larderello · Laredo (Texas) · Larisa (mesto v Grécku) · Larnaka · Las Cumbres (sopka) · Las Lajas (sopka) · Las Palmas de Gran Canaria · Las Piedras (Uruguaj) · Las Pilas (sopka) · Las Plumas · Las Vegas · Lascov · Lasithi · Laskár (okres Martin) · Lassen Peak · Lassing · Lastarria · Lastomír · Lastovce · Lastovo (ostrov) · Laško · Laškovce · Lašva · Latacunga · Latina (mesto) · Latinské cisárstvo · Latium · Latorica · Launceston · Laureana di Borrello · Laurel (Delaware) · Laurel (Maryland) · Laurel (Mississippi) · Laurel (Montana) · Laurel (Virgínia) · Lausanne · Lautaro (sopka) · Lauter (prítok Schlitz) · Lavalle (department, Corrientes) · Lavalleja · Lavaux · Lavijani · Lawangan (jazyk) · Lawu · Laya (Bhután) · Laytown-Bettystown-Mornington · Lazany (okres Prievidza) · Lazarňa · Lazce (Olomouc) · Lazio · Lazisko · Lazníčky · Lazníky · Lazy pod Makytou
lá
Láb · Lábatlan · Lácar (department) · Lácar (jazero) · Láhaur · Lámu · Lány (Považská Bystrica) · Láscar · Látaná dolina · Látky · Láva · Lávový proud u Meziny · Lázně Bělohrad · Lázně Bohdaneč · Lázně Kynžvart
lä
Längenfeld
le
Le Blanc-Mesnil · Le Brévent · Le Chesnay (mesto) · Le Mont-Saint-Michel · Le Puy-en-Velay (obec) · Le Rœulx · Lebring-Sankt Margarethen · Lecce · Lecco · Lecco (provincia) · Ledeč nad Sázavou · Lednica (obec) · Lednické Rovne · Ledvice · Lee (rieka v Írsku) · Leeds · Leesburg (Virgínia) · Leeuwarden · Lefkada (ostrov) · Legionárska ulica (Trnava) · Legnava · Lehnice · Lehota (okres Nitra) · Lehota nad Rimavicou · Lehota pod Vtáčnikom · Lehôtka · Lehôtka pod Brehmi · Lehtmetsa (Anija) · Lech (rieka) · Lechnica · Leibnitz · Leibnitz (okres) · Leicester · Leicester Square · Leicestershire · Leiden · Leie · Leif Eriksson · Leiria (mesto) · Leitersdorf im Raabtal · Leithaprodersdorf · Leixlip · Lekárovce · Leles · Lelystad · Lemesos · Lena (rieka) · Lenartov · Lenartovce · Lendak · Lendava · Lengyeltóti · Lenka (okres Rimavská Sobota) · Lenskije stolby · Lenti · Lentvora · Lenzerheide · Leoben · Leoben (okres) · Leonding · Leopoldov · León (mesto v Španielsku) · León (Nikaragua) · León (provincia) · Leónske kráľovstvo · Lepontské Alpy · Leroboleng · Lerwick · Les Lilas · Les mierneho pásma · Lesbos · Lesenice · Leskovac · Lesné · Lesnica · Lesopark Brezina · Lesotho · Lessines · Leštiny · Lešť (vojenský obvod) · Letanovce · Letanovský mlyn · Letecká telekomunikačná sieť · Letecká základňa Malacky · Letecké fotografovanie · Letenye · Letisko Sitia · Letné kúpalisko a hotel Laura · Letničie · Letohrad (Česko) · Letovice · Leutasch · Leutongej · Leutschach an der Weinstraße · Leuven · Leuze-en-Hainaut · Levallois-Perret · Levanduľová ulica (Trnava) · Levanta · Levantské more · Leváre · Levársky potok · Leverkusen · Levice (okres) · Levice (Slovensko) · Levické rybníky · Levický park · Levkuška · Levoča · Levoča (okres) · Levoča, Spišský hrad a pamiatky okolia · Levočská Dolina · Levočská kotlina · Levočská pätka · Levočské vrchy · Lewes (Delaware) · Lewistown (Illinois) · Lewistown (Maryland) · Lewistown (Missouri) · Lewistown (Montana) · Lewistown (Ohio) · Lewistown (Pensylvánia) · Lewotobi · Lewotolo · Lexington (Kentucky) · Lezhë (kraj) · Lezhë (mesto) · Lezhë (okres) · Ležiachov
lé
Létavértes
lh
Lhasa · Lhoce · Lhuntse (Bhután)
lí
Líbya · Lítání · Lítla Dímun
lj
Ljubuški · Ljutomer
.re
.re je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Réunion.
Zoznam geografických článkov/L
ll
Llaima · Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch · Llano Estacado · Llantwit Major · Lleida · Llullaillaco
lo
Lo-Reninge · Lobamba · Lobito · Lobos · Locarno · Lod · Lodi · Lodi (provincia) · Lodno · Lodžské vojvodstvo · Lofoty · Logatec · Loggia dei Lanzi · Logograf (história) · Logroño · Lohi · Lohi (Dálu) · Lohifusi · Loch Ness · Loimaa · Loir-et-Cher · Loira (rieka) · Loire (departement) · Loire-Atlantique · Loiret (departement) · Loja (Ekvádor) · Lok · Lokca · Lokeren · Loket (okres Sokolov) · Lokon-Empung · Lokoregión · Loksa · Lom (Bulharsko) · Lom (okres Most) · Lom nad Rimavicou · Lomas Blancas · Lomas de Zamora · Lombard (Illinois) · Lombardiniho ulica (Bytča) · Lombardská literatúra · Lombardsko · Lomé · Lommel · Lomná · Lomné · Lomnice (prítok Smědej) · Lomnice nad Lužnicí · Lomnice nad Popelkou · Lomnička (okres Stará Ľubovňa) · Lomonosovo · London (Ontário) · London Borough of Hillingdon · Londonderry · Londrina · Londýn · Long Beach · Long Island · Longonot · Longview (Texas) · Lonquimay (sopka) · Lontov · Looküla · Lopar (Chorvátsko) · Lopašov · Lopejská kotlina · Lopud · Lopušné Pažite · Lopušný kanál · Lopúchov · Loreto (department, Argentína) · Loretto (Rakúsko) · Los Alamos · Los Andes (department) · Los Angeles · Los Atlixcos · Los Azufres · Los Humeros · Los Toldos · Losangelské metro · Losfusi · Losí blato u Mirochova · Lošinj · Lošonec · Lošonská kotlina · Loštice · Lot (departement) · Lot-et-Garonne · Lotrinsko (historické územie) · Lotrinsko (región) · Lotyšsko · Loučná pod Klínovcem · Louga (región) · Lough Erne · Lough Neagh · Louis Antoine de Bougainville · Louisiana · Louisville (Kentucky) · Louny · Lovce · Lovča · Lovčica-Trubín · Lovecká ulica (Trnava) · Loveč (mesto) · Loveč (oblasť) · Loventué (department) · Loviisa · Lovinac · Lovinobaňa · Lovosice · Lowell (Massachusetts) · Lower East Side · Lower Lough Erne · Loxodróma · Lozère (departement) · Lozorno · Ložišća · Ložín
lö
Lödersdorf
lő
Lőrinci
lu
Luanda · Lubbock · Lubelské vojvodstvo · Lubeník · Lubina (okres Nové Mesto nad Váhom) · Lubukraya · Lubumbashi · Lubuské vojvodstvo · Luby · Lucca · Lucca (provincia) · Lucija · Luck · Lučany nad Nisou · Lučatín · Lučenec · Lučenec (okres) · Lučenská kotlina · Lučensko-košická zníženina · Lučina (rieka) · Lučivná (Malá Fatra) · Lučivná (okres Poprad) · Lučko · Ludanice · Ludárova dolina · Ludersdorf-Wilfersdorf · Ludrová · Ludrovská dolina · Ludvíkov · Ludwigsburg (mesto) · Ludwigshafen am Rhein · Lufkin · Luga (mesto) · Lugano · Lugo · Luhačovice · Luhansk · Luhyňa · Luigi Amadeo d’Abruzzi · Luján (mesto) · Lukačovce · Lukavica (okres Bardejov) · Lukavica (okres Zvolen) · Lukáčovce · Lukánia · Lukov (okres Bardejov) · Lukovištia · Lukovit · Lula (okres Levice) · Luleå · Luncșoara · Lund · Lunenburg · Lunéville (obec) · Lung-kang · Lupoč · Lurus · Lusaka · Lushnjë (mesto) · Lushnjë (okres) · Lustenau · Lutherstadt Wittenberg · Lutila · Lutilský potok (prítok Hrona) · Lutiše · Luton · Lutyšské kniežatstvo · Luxemburg (mesto) · Luxemburské záhrady · Luxembursko · Luxor (Egypt) · Luzern · Luziânia · Luzon · Lužany (okres Topoľčany) · Lužany pri Topli · Luže · Lužianky · Lužica · Lužická Nisa · Lužické hory · Luží u Lovětína · Lužnice (rieka) · Lužný most
lú
Lúč na Ostrove · Lúčanská Fatra · Lúčanské jazierko · Lúčanské Veterné hole · Lúčinská kotlina · Lúčka (okres Levoča) · Lúčka (okres Rožňava) · Lúčka (okres Sabinov) · Lúčka (okres Svidník) · Lúčky (okres Michalovce) · Lúčky (okres Ružomberok) · Lúčky (okres Žiar nad Hronom) · Lúčky (prítok Zohorského kanála) · Lúčne sedlo · Lúčnica nad Žitavou · Lúčny kanál (prítok Janíkovského kanála) · Lúčny kanál (prítok Zohorského kanála) · Lúka (obec) · Lúky (okres Púchov) · Lút · Lúžňanská kotlina
lü
Lükati · Lünen
ly
Lypovec · Lysá nad Labem · Lysá pod Makytou · Lysec (geomorfologický podcelok) · Lysica · Lyskamm · Lyský priesmyk
lý
Lýdia (Malá Ázia) · Lýkia
Austrálsky dolár
Austrálsky dolár (skratka AUD alebo AU$) je od roku 1966 oficiálna mena krajín Austrálskeho zväzu, vrátane Austrálskeho antarktického teritória, Vianočného ostrova, Kokosových (Keelingových) ostrovov, Heardovho ostrova a McDonaldovych ostrovov a ostrova Norfolk, ako aj nezávislých pacifických ostrovných štátov Kiribati, Nauru a Tuvalu. Austrálsky dolár sa delí na 100 centov.
Niekedy sa mu zanietene hovorí „Aussie battler“; počas nepriaznivého obdobia v rokoch 2001 a 2002 sa niekedy prezýval „pacifické peso“.
Austrálsky dolár je šiesta najčastejšie obchodovaná mena na svete (po americkom dolári, eure, britskej libre, jene a kanadskom dolári). Približne 4 – 5% celosvetových transakcií je vykonaných v austrálskej mene. Austrálsky dolár je obľúbený vďaka minimálnemu zasahovaniu vlády na zahraničných výmenných trhoch, všeobecne stabilnému ekonomickému a politickému prostrediu.
Austrálsky dolár bol prvom menou na svete, ktorá zaviedla v roku 1988 polymérové bankovky. Všetky dnešné austrálske bankovky sú z polyméru.
Andrej Lettrich
Andrej Lettrich (* 3. február 1922, Dubové – † 7. september 1993, Bratislava) bol slovenský režisér, scenárista a herec.
Životopis
Pochádzal zo štyroch detí. Absolvoval ľudovú a meštiacku školu, neskôr sa rozhodol pokračovať v štúdiu na Učiteľskom ústave. Dvakrát po sebe ho neprijali, a tak nastúpil na dvojročnú obchodnú školu v Martine.
Austrálsky dolár
História
V roku 2001 po prvý raz klesla hodnota austrálskeho dolára pod 50 amerických centov. V súčasnosti sa jeho hodnota pohybuje okolo 75 amerických centov.
Andrej Lettrich
Životopis
Svoju kariéru začal ako divadelný ochotník. Po absolvovaní dvojročného štátneho konzervatória v Bratislave začal v hlavnom meste študovať herectvo, ktoré aj úspešne ukončil.
Austrálsky dolár
Mince
Všetky mince majú na lícnej strane portrét Alžbety II. a sú razené Kráľovskou austrálskou mincovňou. V rokoch 1990 – 1991 boli z obehu stiahnuté jedno a dvojcentové mince a hotovostné operácie sú odvtedy zaokrúhľované na najbližších päť centov, alebo, so súhlasom obchodníka, zaokrúhlené smerom nadol. Pri príležitosti 40. výročia zavedenia austrálskeho dolára boli v roku 2006 vydané pamätné sady, ktoré obsahovali i 1- a 2-centové mince. V obehu je tiež množstvo pamätných mincí, najmä v hodnote 50 centov, ale i v hodnotách 20 centov a 1 dolár.
Andrej Lettrich
Životopis
V roku 1948 začal pracovať pre filmový priemysel ako asistent režiséra Paľa Bielika a Ondriša Jariabku. Jeho režisérskym debutom je filmová adaptácia románu Františka Hečka Drevená dedina z roku 1954. O dva roky neskôr nakrútil film Čisté ruky, v ktorých účinkoval aj ako herec. Film bol však zakázaný. Lettrich adaptoval ešte ďalšie Hečkove romány. Boli to filmy Bratia (1961) a trojdielne Červené víno (1976).
Austrálsky dolár
Mince
Existuje aj množstvo hliníkovo-bronzových a bimetalických päťdolárových mincí a množstvo strieborných a zlatých mincí vyšších hodnôt. Tieto sa zvyčajne nepoužívajú pri platbách, ale sú, rovnako ako v iných krajinách, platným platidlom.
V súčasnosti sú v bežnom obehu 5-, 10-, 20-, a 50-centové a 1- a 2-dolárové mince.
Bankovky
Austrálske bankovky majú nominálne hodnoty 5, 10, 20, 50 a 100 dolárov. 5–dolárová bankovka bola uvedená až v roku 1967. Pôvodne existovali i 1- a 2-dolárové bankovky, boli však vymenené za mince v rokoch 1984 a 1988.
Andrej Lettrich
Životopis
Aktívna televízna kariéra tohto úspešného režiséra trvala 39 rokov, a je výsledkom bolo 29 filmov. Z toho 18 realizovaných na Kolibe.
Austrálsky dolár
Bankovky
V roku 1988 pri príležitosti 200. výročia európskeho osídlenia Austrálie bola vydaná polymérová päťdolárová bankovka s priehľadným „okienkom“ s opticky premenlivou podobizňou Jamesa Cooka, ako bezpečnostným prvkom. Austrálska mena bola prvou na svete, ktorá použila takúto bankovku.
Andrej Lettrich
Životopis
V roku 1974 získal za celoživotnú tvorbu titul zaslúžilý umelec, o dva roky neskôr sa stal laureátom Štátnej ceny Klementa Gottwalda a v roku 1988 mu bolo udelené najvyššie ocenenie – titul národný umelec.
V Lettrichových filmoch prevláda sociálna problematika v spoločnosti. Tiež rieši otázku moci a filmy sa často odohrávajú v rodinnom prostredí. Lettrichovo rozprávanie stavia na drobných ľudských nedostatkoch, film nekritizuje degenerujúci systém, hovorí o prirodzených a nadčasových ľudských chybách – chamtivosti, strachu či lakomstve.
Austrálsky dolár
Kurzy austrálskeho dolára k niektorým menám
Platné k 3. októbru 2013.
Andrej Lettrich
Životopis
Andrej Lettrich, posledný zo zakladateľskej generácie hraného filmu, zomrel v septembri 1993 v Bratislave. Urna s jeho pozostatkami je uložená na Národnom cintoríne v Martine.
NGC 2444
NGC 2444 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 18. januára 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.9.
Peter Jurčovič
RNDr. Peter Jurčovič (* 28. januára 1953, Bratislava) je slovenský meteorológ.
Životopis
V roku 1976 ukončil štúdium na Katedre astronómie, geofyziky a meteorológie, Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. 17 rokov pracoval na predpovednej meteorologickej službe v Hydrometeorologickom ústave v Bratislave a na televíznych obrazovkách sa objavuje už od roku 1977.
V roku 1995 založil spoločnosť INFOMET, prvú súkromnú meteorologickú firmu na Slovensku. Zostavuje predpovede pre televíziu (JOJ), rozhlas (Rádio Regina, Rádio Slovensko), no i súkromné spoločnosti.
Je ženatý, má dve dcéry a syna. Od svojich detí sa už dočkal aj vnúčat, má jedného vnuka a tri vnučky.
Herecká kariéra
Peter Jurčovič v roku 2013 sa objavil v jednej epizóde seriálu Mafstory. Premiéra epizódy bola odvysielaná 13. apríla na televízií JOJ.
Holandské euromince
Holandské euromince sú euromince s holandským národným motívom sú v obehu od 1. januára 2002. Holandsko je zakladajúcim členom Európskej únie a tiež je členom Európskej menovej únie. Na všetkých minciach do roku 2013 je portrét kráľovnej Beatrix. Holandsko si zvolilo dva motívy s portrétom kráľovej Beatrix, ktoré navrhol Bruno Ninaber van Eyben. Na minciach v hodnote 1, 2, 5, 10, 20 a 50 centov je uprostred z profilu zobrazená kráľovná Beatrix a na obvode mince je nápis „Beatrix Konigin der Nederlanden“ (holandsky holandská kráľovna Beatrix). Na minciach v hodnote 1€ a 2€ je zobrazený na ľavej polovičke portrét kráľovnej Beatrix a nápis „Beatrix Konigin der Nederlanden“ na druhej polovičke. Na minciach je zobrazený rok emisie mince a 12 hviezd Európskej únie.
V Holandsku sa od 1. septembra 2004 mince v hodnotách 1 a 2 centy nepoužívajú a nerazia. Tieto euromince sú síce stále platidlom, ale obchody ich už neprijímajú. Avšak stále sa počíta s cenami v hodnotách s presnosťou na 1 cent, a tak musia byť hodnoty matematicky zaokrúhlované na 5 centov.
V roku 2013 po nástupe na holandský trón Willem-Alexander Holandský (syn kráľovnej Beatrix) sa začali v roke 2014 raziť mince s jeho portrétom. Holandsko si opäť zvolilo dva motívy s portrétom Viliama Alexandra, ktoré opäť navrhol Bruno Ninaber van Eyben. Na minciach v hodnote 1, 2, 5, 10, 20 a 50 centov je uprostred z profilu zobrazený portrét Viliama Alexandra a cez vyobrazenie je nápis „Willem-Alexander Koning der Nederlanden“ (holandsky, holandský kráľ Viliam Alexander). Na minciach v hodnote 1€ a 2€ je zobrazený na ľavej polovičke portrét Viliama Alexandra a nápis „Willem-Alexander Koning der Nederlanden“ na druhej polovičke. Na minciach je zobrazený rok emisie mince a 12 hviezd Európskej únie.
Dvojeurové pamätné mince
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
5 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: 29 mm; Hmotnosť: 11,9 g
Typ C: Materiál: postriebrená meď; Priemer mince: 29 mm; Hmotnosť: 10,5 g
10 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: zlato 90%; Priemer mince: 22,5 mm; Hmotnosť: 6,72 g
Typ B: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 17,8 g
Typ C: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: 38 mm; Hmotnosť: 25 g
Typ D: Materiál: postriebrená meď; Priemer mince: 33 mm; Hmotnosť: 15,5 g
20 a 50 eurové pamätné mince
20€: Materiál: Zlato 90%; Priemer mince: 25 mm; Hmotnosť: 8,5 g
Dejiny Londýna
Prehistorický Londýn
Stredoveká mytológia Geoffreya Monmoutha uvádza, že Londýn bol založený Trójanom Brutom v dobe bronzovej a bol pomenovaný Troia Nova alebo  Trinovantum. Kráľ Lud toto mesto premenoval na CaerLudein, z ktorého pochádza názov Londýn. Geoffrey Monmouth vybavil prehistorický Londýn bohatstvom legendárnych kráľov a zaujímavými príbehmi. Napriek intenzívnym vykopávkam archeológovia zatiaľ nenašli žiadne stopy rozsiahleho osídlenia na tomto území. Boli nájdené roztrúsené prehistorické predmety, stopy poľnohospodárskej činnosti, pohrebisko a stopy osídlenia, ale nič viac. Predpokladá sa za málo pravdepodobné, že by na tomto území existovalo mesto v období pred osídlením Rimanmi. V prehistorickej dobe bola oblasť Londýna pravdepodobne obývaná roztrúsenými poľnohospodárskymi usadlosťami.
Londýn v dobe Ríma
Mesto Londinium bolo založené Rimanmi po ich invázii vedenej cisárom Claudiom roku 43. Predpokladá sa, že meno Londinium pochádza z doby pred príchodom Rimanov, aj keď nepanuje zhoda aké má korene. Jedna verzia uvádza, že pochádza z osobného mena znamenajúceho 'divoký'. Ale posledné výskumy vedené Richardom Coatesom ukázali ako pravdepodobné, že meno vzniklo z predkeltského slova Plowonida, ktoré má dva korene – plew a nejd, čo znamená niečo ako divoká rieka a Londinium teda znamená osada na brehu divokej rieky. Coates uvádza, že rieka bola nazývaná Temžou v hornej časti, kde bola užšia a Plowonida v dolnej časti, kde bola príliš široká na prebrodenie.
Archeológovia teraz predpokladajú, že Londýn bol založený ako civilizovaná osada okolo roku 50. Zvyšky dreveného odvodnenia pri hlavnej, Rimanmi postavenej cesty odhalené pri No 1 Polutry boli datované do roku 47 a tento rok je považovaný za rok založenia Londýna.
Mesto sa spamätalo asi po 10 rokoch a dosiahlo počet obyvateľov, porovnateľný s počtom pred zničením, okolo roku 140. Žilo tam približne 45 000 ľudí. Londýn sa stal hlavným mestom rímskej provincie Británia (predchádzajúcim centrom bol blízky Colchester). Potom nastal mierny útlm rozvoja. Okolo roku 375 bol Londýn malou a bohatou obcou s vybudovanou dokonalou ochranou. V roku 410 rímska okupácia skončila a obyvateľom mesta bolo odporučené, aby si obranu zabezpečovali sami. V polovici 5. storočia bolo rímske mesto prakticky opustené.
Anglosaský Londýn
Strategická pozícia na Temži viedla Anglosasov okolo roku 600 k tomu, že tu obnovili osídlenie. Táto anglosaská osada nebola vybudovaná na mieste pôvodnej ohradenej City, ale asi jeden kilometer proti prúdu rieky. Obec bola pomenovaná Lundenwic, čo znamená londýnsky obvod.
Nedávne vykopávky v oblasti Covent Garden odkryli rozsiahle anglosaské osídlenie, datované do 7. storočia. Ukazuje sa, že osídlenie zaberalo plochu asi a ťahalo sa od terajšej National Gallery na východe až po Aldwych na západe. Niekedy ku koncu 9. storočia alebo na začiatku 10. storočia sa centrum osady presunulo zo starej lokality do City. To bolo spôsobené asi administratívnymi zmenami započatými Alfrédom Veľkým po jeho víťazstve nad Guthrumom.
Alfréd vymenoval svojho zaťa grófa Aethelreda z Mercie správcom Londýna a nechal vybudovať dve obranné opevnenia pre ochranu mostu, ktorý bol pravdepodobne v tej dobe opravený. Londýn je z tej doby známy ako Lundenburgh a južná časť okolo mostu bola označovaná ako oblasť Southwark alebo Suthringa Geworc (obranná stavba mužov zo Surrey).
Londýn v stredoveku
Invázia Normanov do Británie v roku 1066 sa pokladá za začiatok stredoveku. Za vlády Viliama Dobyvateľa bolo v Londýne postavených niekoľko pevností – Tower of London, Baynard's Castle a Montfichet's Castle ako prevencia proti vzburám. Viliam tiež v roku 1067 potvrdil pôvodné saské práva a výsady. Stúpajúca samospráva bola upevnená volebným právom garantovaným kráľom Jánom Bezzemkom v roku 1199 a 1215. Kráľ Viliam II., syn Viliama Dobyvateľa, začal stavbu Westminster Hall, základu Westminsterského paláca, ktorý bol v stredoveku hlavným kráľovským sídlom.
V roku 1176 sa začala stavba mosta London Bridge (dokončená v roku 1209), ktorý bol postavený na mieste predchádzajúcich niekoľkých drevených mostov. Tento most sa používal počas nasledujúcich 600 rokov, a bol jediným londýnskym mostom cez Temžu do roku 1739.
V stredoveku sa Londýn rozvíjal v dvoch smeroch. Okolie Westminsteru, proti prúdu rieky sa stalo kráľovským sídlom a vládnym centrom, zatiaľ čo City sa stala centrom obchodu a remesiel. Územie medzi nimi zostalo asi do roku 1600 neobývané.
Obchod a remeslá v stredoveku sa vytrvalo rozvíjali a tým rástol aj Londýn. V roku 1100 mal Londýn asi 20 000 obyvateľov, ale už v roku 1300 tento počet vzrástol na 100 000. Remeslá boli organizované do rôznych cechov, ktoré ovládali mesto a volili správcu mesta – Lord Mayor of London.
Stredoveký Londýn bol pretkaný úzkymi a krivolakými ulicami a väčšina budov bola postavená z horľavých materiálov ako drevo a slama, čo vytváralo nebezpečenstvo častých požiarov. Hygiena a kanalizácia v tej dobe boli na veľmi nízkej úrovni. Londýn stratil asi polovicu obyvateľov v dobe tzv. čiernej smrti (Black Death) v polovici 14. storočia. Medzi rokom 1348 a Veľkým morom (Great Plague) v roku 1666 sa v meste 16-krát rozšírila morová nákaza.
Tudorovský Londýn (1485-1603)
Henrich VII. Tudor, ktorý nastúpil na trón v roku 1485 a oženil sa s Alžbetou z Yorku, čím ukončil Vojnu ruží, bol rozhodný a schopný panovník, ktorý centralizoval moc. Pokračoval v praxi požičiavania si prostriedkov na vojnu s Francúzskom z City, ale na rozdiel od predchádzajúcich kráľov, splácal pôžičky načas. Všeobecne sa ale málo venoval rozvoju Londýna, aj keď pomerná stabilita v dobe vlády dynastie Tudorovcov mala výrazný vplyv na rozvoj mesta, ktoré sa v 16. storočí veľmi rýchlo rozvíjalo. Šľachta prišla na to, že je lepšie obhajovať svoje záujmy na dvore, namiesto vzájomných potýčok v provinciách.
Tudorovský Londýn bol však v porovnaní so súčasnosťou často veľmi búrlivý. V roku 1497 sa Perkin Warbeck, ktorý žiadal, aby bol prehlásený za Richarda, vojvodu z Yorku, mladší brat mladého kráľa Eduarda V., utáboril so svojimi spoločníkmi pri Blackheath. Najskôr medzi obyvateľstvom zavládla panika, ale kráľ zorganizoval obranu mesta, rebelov rozprášil a Warbeck bol zajatý a popravený v Tyburne.
Reformácia v súčinnosti s vyššími vrstvami spoločnosti priniesla do Londýna veľa krviprelievania a posunula spoločnosť k protestantizmu. Pred reformáciou tvorili väčšiu časť osídlenia Londýna kláštory a iné cirkevné stavby, a mnísi a rehoľné sestry tvorili asi tretinu obyvateľstva. Zrušenie kláštorov vykonané Henrichom VIII. malo na mesto významný vplyv, pretože takmer všetok cirkevný majetok zmenil majiteľa. Proces začal v polovici 30.-tych rokov 16. storočia a do roku 1538 bola väčšina kláštorov zrušená.