cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čo Čong-sok
Kariéra
Profesionálny herecký debut prišiel v roku 2004 v muzikáli Luskáčik, po ktorom sa z Čo Čong-soka stal aktívny a známy divadelný herec. V priebehu deviatich rokov účinkoval v 25 muzikáloch, napríklad v adaptáciách filmov Nä maumi pchunggum a Dä Čang-gum, či kórejských spracovaniach svetovo známych predstavení ako Hedwig a Mizerný palec, Pomáda a Jarné prebudenie.
Prvú televíznu rolu získal v seriáli What's Up, kde stvárnil nemotorného, ale talentového študenta hudby. Zlomový však bol pre neho rok 2012, kedy účinkoval v dvoch veľmi úspešných projektoch. Filmovým debutom sa pre Čo Čong-soka stala vedľajšia rola v populárnom filme Končchukhakgäron. Úloha najlepšieho kamaráta hlavného hrdinu mu na 33. ročníku Blue Dragon Film Awards priniesla ocenenie Najlepší začínajúci herec. Pozornosť na seba sťahoval aj ako seriózny vojak Un Si-gjong v seriáli The King 2 Hearts. Čoova všestrannosť v stvárňovaní postáv spôsobila nárast jeho mainstreamovej popularity, výsledkom čoho bolo viac ako 20 filmových a seriálových ponúk.
Koncom roka 2012 sa vrátil na strieborné plátno v komédii Kangčchol Tä-o: Kuguki čcholgabang (🇰🇷), ktorá bola inšpirovaná skutočnou udalosťou z roku 1985. Študentskí aktivisti vtedy násilne obsadili Americké kultúrne centrum v Soule a dostali sa tak do konfliktu s políciou. Po natočení historického filmu Kwansang, za ktorý neskôr na 50. ročníku Dae Jong Film Awards získal cenu Najlepší herec vo vedľajšej úlohe, sa Čo Čong-sok vrátil na televízne obrazovky. Prvú hlavnú rolu si zahral v rodinnom seriáli Čchögoda I Sun-sin.
V roku 2014 účinkoval v dvoch filmoch. V historickom trileri Jokrin si zahral rolu vraha, ktorého cieľom bolo zabiť kráľa Čongdža, a v romantickej komédii Nai sarang nai sinbu stvárnil spolu so Sin Min-ou novomanželský pár. V roku 2015 hral v komerčne úspešnom a kritikmi chválenom seriáli O nai küsinnim arogantného hviezdneho šéfkuchára, ktorý sa zaľúbil do pomocníčky v kuchyni posadnutej duchom. Zahviezdil aj ako televízny reportér v Tchukdžong: Rjangčchensaringi či učiteľ hudby v Siganitchaldža.
Rok 2016 priniesol Čo Čong-sokovi úlohu v seriáli Čiltchui hwasin. Zahral si moderátora správ, ktorý sa zaľúbil do rosničky (Kong Hjo-džin). Po tomto seriáli jeho popularita ešte viac stúpla a stal sa jedným z najžiadanejších hercov. Následne stvárnil hlavného predstaviteľa v komediálnej dráme Hjong, v ktorej účinkovali aj Pak Sin-hje a To Kjong-su zo skupiny EXO. Film viedol rebríčky návštevnosti a Čo si za svoje komediálne načasovanie a chémiu s filmovým bratom vyslúžil pozitívne reakcie.
V októbri 2017 bolo zavŕšené natáčanie filmu Majakwang, ktorý by mal prísť do kín v zime 2018. V novembri stvárnil v seriáli Two Cops zanieteného detektíva. V roku 2018 získal úlohy vo filmoch Ppängban a Exit.
Osobný život
Čo Čong-sok tvorí od roku 2013 pár so speváčkou Gummy. V júni 2018 oznámili, že chystajú svadbu. Súkromný obrad sa uskutočnil v októbri.
Zmyslový epitel
Zmyslový epitel je epitel, ktorý má schopnosť zachytávať špecifické impulzy z vonkajšieho prostredia a vzniknuté impulzy odovzdávať pomocou nervových výbežkov do príslušného nervového centra (čuchový epitel, chuťový epitel,…). Spravidla sú to vysoké, štíhle bunky, na povrchu často s cíliami.
Hladké sedlo
Hladké sedlo (poľsky Gladka Przelecz, ) sa nachádza v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier na štátnej hranici s Poľskom medzi Valentkovou a Hladkým štítom. Je prístupné červeno-značkovaným chodníkom zo sedla Závory.
Vranov
Vranov môže byť:
Châteney
Châteney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľká okružná ulica
Veľká okružná ulica môže byť:
Tatra T6A5
Historické pozadie
Koncom 80. rokov 20. storočia boli do česko-slovenských miest neustále dodávané električky Tatra T3 skonštruované na prelome 50. a 60. rokov toho istého storočia. Počas 80. rokov sa v ČKD už pracovalo na projektoch električiek ďalšej generácie, vtedy vznikol aj trojčlánkový vozeň Tatra KT8D5, ktorého sériová výroba ale bola začatá až na konci desaťročia. Pre Sovietsky zväz bol vo veľkej miere vyrábaný model Tatra T6B5, ktorý však nebol pre tuzemské mestá vhodný. Keďže však bola obnova vozňového parku zastaranými električkami T3 s nehospodárnu odporovou reguláciou krokom späť, ČKD na prelome 80. a 90. rokov vyvinulo pre české a slovenské mestá nástupcu legendárnej „tej trojky“ – typ T6A5.
Model T6A5.3 vznikol v druhej polovici 90. rokov 20. storočia ako modernizácia vozňa T3 s dosadením novej vozňovej skrine na pôvodné podvozky. Vzhľadom na cenu, ktorá bola takmer zhodná s cenou novej električky, bolo od tohto spôsobu upustené. Pre tento vozeň sa medzi zamestnancami pražského dopravného podniku používa prezývka „kočkopes“.
Turistická značkovaná trasa číslo 2728
náhľad|Dolná roveň náhľad|Vrchol Minčola
Tatra T6A5
Konštrukcia
náhľad|Interiér pražskej električky T6A5 ev. č. 8743 Tatra T6A5 je jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň. Je odvodený z modelov T6B5 pre ZSSR a T6A2 pre NDR. Skriňa električky je zvarená z valcovaných a lisovaných oceľových profilov, ktoré sú z vonkajšej strany oplechované, z vnútornej strany obložené umakartom a sololitom. Podlaha vozňa, ktorá sa nachádza vo výške nad temenom koľajnice, je pokrytá protišmykovou krytinou. Električka má v pravej bočnici troje dvere, v prvých dodávkach išlo o dvere štvorkrídlové skladacie, neskôr vyrobené vozne dostali dvojkrídlové výklopné dvere. Sedačky pre cestujúcich sú u starších električiek koženkové, novšie vozne majú plastové s textilným poťahom. Horná časť okien je otvárateľná, pôvodne bola posuvná (ako u T3), u vozňov z novších dodávok sú výklopné. Kabína vodiča je úplne uzavretá s posuvnými dverami.
Električka je vybavená elektrickou výzbrojou typu TV3 s tyristorovou reguláciou. Jednosmerné sériové trakčné motory sa nachádzajú v podvozkoch (v každom dva) a sú uložené pozdĺžne. Vždy dva motory sú zapojené do série a sú napájané z jedného pulzného meniča. Vozne sú vybavené viacčlenným riadením, je tak možné spájať električky T6A5 do dvoj- alebo trojvozňových vlakov a ovládať je len z predného vozňa.
Turistická značkovaná trasa číslo 2728
Opis
Stredne náročná túra vedie obcou Višňové a stúpa Višňovskou dolinou traverzom Valientovho dielu do lyžiarskeho areálu Holý diel, odkiaľ pokračuje na Dolnú a Hornú roveň až na hôľnatý hrebeň Malej Fatry a zároveň dominantný Minčol. Vrchol ponúka zaujímavé výhľady na okolité pohoria a kotliny.
Na turčiansku stranu pokračuje chodník najskôr severným smerom po hrebeni hôľnatou časťou do sedla Okopy, kde sa odpája z červeno značenej hrebeňovky a vedie lesom bez výhľadov na kótu Diaľna, odkiaľ zostupuje do Piatrovej.
Tatra T6A5
Konštrukcia
Ak je súprava 2 x T6A5 spojená poloautomatickými spriahadlami (ide o spriahadlo spoločnosti Sécheron s mechanickou časťou + GF +), potom možno jazdiť len na jeden pantograf (v Prahe a Ostrave je vytiahnutý pantograf prvého vozňa, v Košiciach je vytiahnutý len pantograf druhého vozňa, v Bratislave sa potom využíva buď iba predného alebo iba zadného zberača). Do Brna boli dodané vozne bez silového elektrického prepojenia, ktoré musia mať vytiahnuté oba pantografy.
V polovici 90. rokov 20. storočia vznikli pre rôzne skúšky dva prototypy električky T6A5. Jeden z nich bol vybavený elektrickou výzbrojou TV14, okrem toho mal zakryté podvozky, lebo sa skúšalo zníženie hluku. Druhý vozeň mal striedavú elektrickú výzbroj TV30.
Tatra T6A5.3
Električka T6A5.3 (jediný kus) je prototypová rekonštrukcia staršej električky T3 s dosadením novej vozňovej skrine typu T6A5. Z vozňa T3 boli použité predovšetkým podvozky a niektoré ďalšie diely. Proti ostatným električkám T6A5 má T6A5.3 modernejšiu elektrickú výzbroj typu TV14 s tranzistorovou reguláciou výkonu a klasické spriahadlá pražského typu. Na jej výrobe sa podieľala ČKD, ktorá dodala novú vozňovú skriňu, a Dopravní podnik hl. m. Prahy.
Dodávky električiek
V rokoch 1991 až 1998 bolo vyrobených celkom 296 vozňov T6A5 a 1 nová vozňová skriňa. Boli určené výhradne pre Česko-Slovensko, respektíve neskôr pre samostatné Česko a Slovensko.
Prototypy
Prototypy (skúšané v Prahe pod číslami 0026 a 0027) boli vyrobené v roku 1991. Po rôznych skúškach boli o rok neskôr odoslané do Bratislavy, kde s evidenčnými číslami 7901 a 7902 sú doteraz v prevádzke.
Na ďalších skúšobných vozňoch (s číslami 0030 a 0032 vyrobených roku 1996) sa bez cestujúcich skúšala predovšetkým nova elektrická výzbroj typov TV14 (na vozne č. 0030) a TV30 (vozeň č. 0032). Po krachu ČKD Dopravných systémov boli oba vozne v roku 2004 predané spoločnosti Pars nova, kde boli upravené (vrátane dosadení štandardnej elektrickej výzbroje TV3), a potom odpredané do Bratislavy, kde dostali evidenčné čísla 7957 a 7958.
Brno
náhľad|Súprava brnianskych vozňov T6A5 Do Brna boli dodané až električky T6A5 z novšej série, išlo konkrétne o 20 vozňov vyrobených v roku 1995 a do prevádzky zaradených na jar nasledujúceho roku (boli označené evidenčnými číslami 12011220). Tieto električky sú vybavené výklopnými dverami s dopytovým otváraním cestujúcimi, ručným radičom, polopantografom Stemann a informačným systémom s transparentmi. Sedadlá sú usporiadané po oboch stranách vozňa v jednom rade. Keďže sú v Brne električky T6A5 v prevádzke výhradne v stálych dvojvozňových súpravách, výbava predného a zadného vozňa sa líšia. Zadné vozne nie sú vybavené napr. predným informačnom transparentom či klimatizáciou kabíny vodiča. Vozne sú navzájom spojené poloautomatickými spriahadlami, predné spriahadlo predného vozňa a zadné spriahadlo zadného vozňa je pražského typu. Vozne pôvodne dodané do Brna nie sú silovo elektricky prepojené, preto súpravy 2×T6A5 (resp. 3×T6A5) jazdia so všetkými vytiahnutými pantografmi. Od roku 2015 sú postupne všetky električky opravované. Pri tejto oprave dochádza k výmene poloautomatických spriahadiel medzi vozňami za spriahadlá pražského typu so zásuvkou podľa typu Vario LF a dosadeniu vnútorného i vonkajšieho kamerového systému. Ďalej je do zadného vozňa doplnený predný informačný transparent a pri prednom vozne je vymenená klimatizácia Hagenuk za klimatizačnú jednotku Konvekta KL 20 E.
Záverom mája 2019 vydal DP mesta Brna 10 ojazdených pražských vozňov, ktoré boli dodané v júni. Električky dostali č. 12211229 a po vykonaní opráv a úprav vycestovala prvá pražská súprava č. 1228+1223 do prevádzky s cestujúcimi 29. októbra 2019. Silové prepojenie vozňov zostalo zachované a používa sa, takže súpravy jazdia s jedným vytiahnutým pantografom. Dvaja zo zakúpených vozňov do bežnej prevádzky nezasiahli: jeden bol rozobraný na náhradný diel, druhý, pre ktorý bolo pôvodne určené č. 1224, ktoré tak nebolo obsadené, začal byť využívaný ako posunovacia električka v ústredných dielňach (č. 4921). V auguste 2020 zakúpil DPMB ďalších 20 pražských električiek T6A5, ktoré majú nahradiť vozne T3G.
Od júla 2019 začal DPMB skúšobne prevádzkovať na linke 1 jednu trojicu električiek T6A5, na ktorú v septembri 2019 nadviazala aj druhá podobná trojica. V septembri 2020 bola do prevádzky uvedená ďalšia trojica, štvrtá bola zostavená v októbri. Celkovo by malo byť zostavených šesť trojíc.
Ostrava
náhľad|Električka T6A5 v Ostrave (staršie prevedenie so skladacími dverami) Prvé električky T6A5 na území dnešného Česka boli zaradené do prevádzky v roku 1994 v Ostrave. Išlo o desať vozňov, ktoré boli označené evidenčnými číslami 11011110. Ďalšie dodávky prebehli v rokoch 1995, 1996 a 1998, celkom bolo dodaných 38 električiek T6A5 do položky 1138. V Ostrave sú všetky vone vybavené skladacími štvorkrídlými dverami, polopantografom a ručným radičom, sedačky pre cestujúcich sú rozmiestnené systémom 2+1. Električky z prvej dodávky mali v prednej časti strechy nainštalovaný tzv. budník pre číslo linky, novšie vozne už mali sériovo osadené maticové informačné transparenty (u prvých desiatich električiek boli dodatočne namontované v roku 1996). Vozne T6A5 sú v Ostrave prevádzkované ako sólo, tak aj vo dvojvozňových súpravách. V júli 2019 bolo prevádzkovaných v rámci hudobného festivalu Colours of Ostrava celkom sedem trojvozňových súprav zložených z električiek T6A5. V roku 2019 boli odstavené z prevádzky prvé dva vozne ev. č. 1131 a 1135, ďalšie dva nasledovali o rok neskôr.
Praha
náhľad|Súprava dvoch vozňov T6A5 v Prahe Pražský dopravný podnik objednal celkom 150 kusov električky T6A5, ktoré boli dodané v troch sériách v rokoch 1995, 1996 a 1997 a ktoré boli označené evidenčnými číslami 86018750. Všetky vozne sú novšieho prevedenia, majú dvojkrídlové výklopné dvere, polopantografy, ručné radiče, spojené sú poloautomatickými spriahadlami, vybavené sú informačnými transparentmi. Električky dodané v roku 1995 majú usporiadanie sedadiel 1+1, vo zvyšných vozňoch sú sedačky rozmiestnené 1+2. V Prahe sú električky T6A5 prevádzkované ako sólo, tak aj vo dvojiciach. Keďže sú v súprave oba vozne elektricky silovo prepojené, jazdia len na jeden (konkrétne na predný) zberač. Zaujímavosťou boli záťažové skúšky električkovej trate na Barrandov 1. novembra 2003, pri ktorých boli zostavené 3 trojvozňové súpravy zložené z električiek typu T6A5.
V roku 1998 bol dokončený jediný vozeň typu T6A5.3, ktorý bol zaradený do pravidelnej prevádzky pod evidenčným číslom 8600. Zlikvidovaný bol v roku 2012.
Vozeň č. 8671 sa v septembri 2008 zúčastnil dopravnej nehody, pri ktorej bol vážne poškodený. Následne zostal odstavený vo vozovni Motol a koncom roka 2009 bol definitívne zlikvidovaný. Táto električka sa tak stala prvým zrušeným vozňom typu T6A5 nielen v Prahe, ale aj v celom Česku. Ďalšie dva vozy č. 8697 a 8698 boli zrušené a zošrotované po nehode z 19. septembra 2011, keď táto súprava narazila do stojacej električky Škoda 14 T. V roku 2015 začalo systematické vyraďovanie vozňov T6A5 z dôvodu dodávky nových električiek Škoda 15 T. Prvým takýmto vozňom sa stala električka č. 8605. O rok neskôr zakúpil 20 vyradených pražských vozňov dopravný podnik zo Sofie. Koncom mája 2019 zostalo v prevádzke len 29 vozňov. Odstavenie posledných T6A5 bolo, podľa DP Praha, plánované na rok 2020. V máji 2020 bolo 11 prevádzkových vozňov typu T6A5.
Bratislava
náhľad|Bratislavská električka Tatra T6A5 v pôvodnom prevedení Bratislava dostala električky T6A5 ako vôbec prvé mesto už na konci roku 1991. Do roku 1997 dorazilo do hlavného slovenského mesta celkom 56 takýchto električiek (vrátane oboch prototypov) evidenčných čísel 79017956 ako v staršom, tak aj v novšom výrobnom prevedení. Vozne z rokov 1991 a 1992 mali štvordielne skladacie dvere a klasický pantograf. 12 električiek z roku 1993 už malo nainštalovaný polopantograf. Najnovšie vozne z rokov 1996 a 1997 už majú z výroby polopantograf, dvojkrídlové mimo výklopné dvere a maticové informačné transparenty. Staršie vozne dodané v rokoch 19911993 boli neskôr upravované dosadením polopantografu a maticových transparentov.Po krachu ČKD zostali v jej pražskom areáli nevyužité dva skúšobné prototypy električiek T6A5 s atypickými prvkami. Tie boli odstránené v šumperskej spoločnosti Pars nova a električky boli začiatkom roka 2006 dodané do Bratislavy, kde dostali čísla 7957 a 7958. Nasadenia do pravidelnej prevádzky sa dočkali v decembri toho istého roku, po dlhom kolobehu schvaľovania.
Električky T6A5 jazdia v Bratislave (až na výnimky) vždy vo dvojvozňových súpravách, len pri mimoriadnych príležitostiach sú vypravené sólo vozne. V lete 1993 bola skúšaná trojvozňová súprava vozňov T6A5, ktorá sa na približne tri hodiny objavila aj v prevádzke s cestujúcimi na linke 7. Ďalšie dva trojvozňové vlaky premávali 14. a 15. novembra 1996 ako prídavné spoje na linke 11. Súprava tvorená tromi vozňami T6A5 bola v máji a júni 2019 skúšobne vyrozprávaná na linku 7. Električky T6A5 premávali najprv na linkách 1, 7 a 9. Po vybudovaní slučkového obratiska Komisárky bolo možné tieto električky stretnúť na linkách 5, 7 a 11. Po vzniku linky 14 sa električky T6A5 vrátili na linku 9. V súčasnosti môžeme električky T6A5 stretávať počas pracovných dní na linkách 4 a 9.
Košice
náhľad|Košická súprava električiek T6A5 Dopravný podnik mesta Košice (DPMK) zakúpil celkom 30 električiek T6A5 (evidenčné čísla 600629). Tie boli dodané v roku 1992, iba dva vozne až v nasledujúcim roku (jeden z nich bol v skúšobnej prevádzke v Segedíne). Išlo o električky najstaršieho prevedenia s klasickým pantografom, štvordielnymi skladacími dverami a poloautomatickými spriahadlami. Vozne sú prevádzkované iba vo dvojiciach (sólo T6A5 sú dlhodobo odstavené). Zaujímavosťou je, že dvojvozňové súpravy jazdia iba na zadnom zberaču. Do februára 1994 jazdili dvojvozňové súpravy aj na predný zberáč. Na konci 90. rokov boli niektorým električkám nainštalované digitálne maticové transparenty, ostatné vozne získali elektronický informačný systém v roku 2006.
V roku 1999 dostal DPMK ponuku ČKD na výrobu vlečného, ​​čiastočne nízkopodlažného vozňa typu B6A5N. Vzhľadom na prípadné nutné úpravy električiek T6A5 a súčasné rušenie trochvozňových súprav električiek Tatra T3 k objednávke tohto vozňa nedošlo.
V januári 2009 bol vyradený prvý vozeň typu T6A5 (ev. č. 618) po vážnej nehode v sídlisku Nad Jazerom. Druhý voz v súprave, ev. č. 619, bol opravený a zaradený do prevádzky sólo.
Momentálne môžeme T6A5 stretávať v počas školského roka na linkách 6, 9, R2 a R3 počas režimu školské prázdniny jazdia iba na dvoch poradiach na linkách R2 a R3 (4612, 4613)
Počas víkendu električky T6A5 nepremávajú
Ostatné prevádzky
Hoci boli električky T6A5 pôvodne prevádzkované výhradne na území Česka a Slovenska, existovali súvislosti aj so zahraničnými prevádzkami.
Na prelome rokov 1992 a 1993 bol v maďarskom Segedíne skúšaný jeden vozeň T6A5, ktorý bol určený do Košíc.
Električky typu T6A5 mali byť aj dodané do východonemeckého Schwerina. Kvôli zlej komunikácii dopravcu s výrobcom sa ale vo Schwerine v roku 1989 objavili vozne Tatra T6A2 s užšou karosériou. Vzhľadom na skutočnosť, že nástupištia boli stavané pre široké vozne (T6A2 má ), boli dodané električky T6A2 (spoločne s vlečnými vozňami B6A2) odovzdané do Magdeburgu. Po zmene pomerov v roku 1989 už boli výhradne nakupované nízkopodlažné električky, zatiaľ čo staršie vozne T3 a B3 boli modernizované. S nákupom vozňov T6A5 počítalo aj nemecké mesto Kamenica.
V rokoch 20162020 zakúpil dopravný podnik zo Sofie v niekoľkých vlnách celkovo 55 vyraďovaných električiek T6A5 z Prahy. Počas toho istého roka bolo z Prahy do Charkova dodaných 10 ojazdených vozňov T6A5. V rokoch 2017 a 2018 zakúpil sedem pražských električiek T6A5 kyjevský dopravný podnik v a roku 2020 si vydal šesť ojazdených vozňov z Prahy aj dopravca v ukrajinskom meste Kamjanske.
NGC 5725
NGC 5725 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 27. apríla 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Zárodočný epitel
Zárodočný epitel je epitel, ktorý predstavuje miesto delenia a dozrievania pohlavných buniek. Tvorí výstelku gonád, kde prebieha spermiogenéza a oogenéza.
New Angels of Promise
Ako niektoré ďalšie skladby z album, aj „New Angels of Promise“ bola pôvodne napísaná pre počítačovú hru Omikron: The Nomad Soul. Text v počítačovej hre je však troška odlišný od toho, ktorý sa nachádza na album. Pasáž „suspicious minds“ je nahradená iba slovom „omirkon“.
Laferté-sur-Amance (kantón)
Laferté-sur-Amance je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 11 obcí.
Skalnatá dolina
Skalnatá dolina sa nachádza v priestore na juh od Lomnického štítu, Kežmarského štítu a Veľkej Svišťovky vo Vysokých Tatrách. Je hlavnou dolinou, sprístupnená lanovkou.
Polohopis
Nemá bočné doliny. Má však vo svojom severovýchodnom cípe dva dolinné stupne, nižšie položený Lievikový kotol a vyšší Cmiter. Na východ od hlavnej doliny sa paralelne s ňou tiahne Huncovská kotlina. Od juhovýchodu ju oddeľuje morénový val, ktorý sa strmo zvažuje do lesného stupňa. Od morénového valu vo výške po úpätie Vidiel (asi ) meria v priamej línii asi.
Preteká ňou Skalnatý potok. V jej strede pri Skalnatom plese sa nachádza hotel Encián, Skalnatá chata, observatórium a stanica visutej lanovky na Lomnický štít.
Názov
Vystihuje charakter doliny. Dolina je prevažne pustá, vyplnená skaliskami, má skúpu vegetáciu. Pôvodne sa volala Lomnická dolina. Názov bol odvodený od polohy nad veľkolomnickým chotárom, pod Lomnickým štítom. Lomnickým plesom sa tiež volalo dnešné Skalnaté pleso. V dávnych vekoch bola dolina celkom iná ako dnes. Neďaleko dnešnej Tatranskej Lomnice v stredoveku stál feudálny majer, ktorý vlastnilo panstvo z Veľkej Lomnice. Do doliny pastieri vyháňali stáda oviec, ktoré spásavali bujnú vegetáciu. Ratice oviec narúšali tenkú pôdnu prikrývku, ktorú prívalové vody splavovali do dolných častí doliny. A tak sa názov doliny časom zmenil na Skalnatú dolinu. Majer zanikol v 14. storočí, ale príroda sa už nespamätala. Vyschlo Lievikové pleso a pred zánikom je Skalnaté pleso. Devastáciu doliny dokončila výstavba objektov lanovky, observatória a stále viac sa rozvíjajúca turistika a športové odvetvia.
Názov doliny sa menil aj v dávnejších dobách. V literatúre sa spomína „kamzíčie pleso“. Napríklad Juraj Buchholtz ml. v roku 1717 použil pre neho dvojjazyčné označenie Stagnum rupicaprarum a Steinbock. To je v alpských krajinách názov kozorožca. Jedna z mnohých tlačiarní zmenila názov Skalnatého plesa zo Steinbock (Bucholtzom použitý názov kozorožca) na Steinbach a vznikli tak mená s významom skalnatého potoka (Stenbach), doliny skalnatého potoka (Steibachtal) a plesa skalnatého potoka (Steibachsee). Chybný názov prevzali iní, potom sa všeobecne zaužíval a prešiel do slovenského názvoslovia a do maďarskej literatúry.
Turizmus
Skalnatá dolina patrí k najnavštevovanejším tatranským lokalitám a centrom letnej aj zimnej turistiky a športu. Je ľahko prístupná lanovkou z Tatranskej Lomnice, ktorá tu má prestupnú stanicu. Nachádza sa tu chata i hotel, poskytujúce celoročné ubytovanie. V blízkosti plesa sa nachádza observatórium.
Turistika
Skalnatá dolina je dostupná:
Marson-sur-Barboure
Marson-sur-Barboure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
7. november
Narodenia
thumb|upright|[[Joni Mitchellová|Joni Mitchell (* 1943)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Alexander Dubček († 1992)]]
NGC 5726
NGC 5726 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
IC 1396
IC 1396 je veľká emisná hmlovina v súhvezdí Cefea. Nachádza sa pod spojnicou hviezd alfa a zéta Cephei a je v nej aj premenná hviezda Erakis. Hmlovina zaberá oblasť s priemerom niekoľko stoviek svetelných rokov a jej svetlo k nám letí asi 3 000 rokov.
Na nočnej oblohe je jej zdanlivý priemer desaťkrát väčší ako priemer Mesiaca v splne, čo je 170´ (5°). Má celkovú magnitúdu 3,0, ale je taká roztiahnutá, že voľným okom nemáme šancu ju vidieť. Hmotnosť hmloviny je odhadovaná na 12 000 hmotností Slnka. Hmlovinu vzbudzuje k žiareniu najmä veľmi hmotná a veľmi mladá hviezda HD 206267 v strede oblasti. Hviezdu obklopujú ionizované mraky vytvárajúce okolo nej vo vzdialenosti 80 až 130 svetelných rokov prstencový útvar. Sú to zvyšky molekulárneho mraku, z ktorého sa zrodila hviezda HD 206267 a ďalšie hviezdy v tejto oblasti, ktoré spolu tvoria hviezdokopu s označením Tr37. Ďalej od centrálnej hviezdy sú pásma tmavého a chladného materiálu. Známou časťou hmloviny je obrovský tmavý molekulárny mrak pomenovaný hmlovina Sloní chobot. Jej tvar vymodeloval hviezdny vietor z HD 206267.
Žľaza
Jednobunkové žľazy
Najjednoduchší typ, tvorený jedinou bunkou. Sú väčšinou roztrúsené v epiteli, napr. v epiderme (máloštetinavce, ryby, larvy obojživelníkov) alebo v sliznici tráviaceho či dýchacieho systému (pohárikovité bunky).
Mnohobunkové žľazy
Mnohobunkové žľazy sú tvorené súborom žľazových buniek a často i ďalších prídavných, zväčša oporných štruktúr.
Najjednoduchší typ je plochá vrstva žľazových buniek – napríklad krycí mucinózny epitel steny žalúdka. Ak sa súbor žľazových buniek vliači pod povrch epitelu vzniká intraepitelová (endoepitelová) žľaza. Ak vnorenie zasahuje až do hlbších, pod epitelom sa nachádzajúcich tkanív, vzniká exoepitelová žľaza.
Exoepitelové žľazy sa podľa tvaru sekrečných dutín a stupňa členitosti ich vnútorného priestoru delia na:
Ďalej možno žľazy rozdeliť podľa charakteru produkovaných výlučkov na:
Sekréty alebo exkréty zo žliaz môžu byť odvádzané pomocou vývodu na povrch epitelu - takéto žľazy sa označujú ako exokrinné alebo žľazy s vonkajším vylučovaním. Niektoré žľazy nemajú vývod a ich produkty sú priamo vylučované do medzibunkového priestoru (a odtiaľ distribuované lymfatickým alebo krvným riečiskom) - takéto sa označujú ako endokrinné alebo žľazy s vnútorným vylučovaním. Ich produkt sa niekedy označuje ako inkrét (a žľazy ako inkrečné) alebo častejšie hormón.
Podľa toho, akým spôsobom vystupuje sekrét z tela žľazovej bunky, rozlišujeme nasledujúce druhy sekrécie:
U bezstavovcov veľmi významnú úlohu plnia žľazy produkujúce feromóny, ktoré slúžia hmyzu na vzájomnú komunikáciu. Často sa vyskytujú tzv. repelentné žľazy produkujúce fenoly a chinóny (Heteroptera, Diplopoda a i.). Niektoré ulitníky (rod Dolium) produkujú až 4 % kyselinu sírovú.
Váha (sedlo)
Váha je sedlo na hlavnom hrebeni Vysokých Tatier nachádzajúce sa medzi Rysmi  a Ťažkým štítom. Vedie doň červeno-značkovaný chodník z rázcestia nad Žabím potokom na Rysy.
The Dreamers (pieseň)
The Dreamers je pieseň z albumu Davida Bowieho hours..., ktorý vyšiel v roku 1999. Autorom textu je samotný Bowie, na skladaní hudby sa spolupodieľal Reeves Gabrels.
Ako niektoré ďalšie skladby z album, aj „The Dreamers“ bola pôvodne napísaná pre počítačovú hru Omikron: The Nomad Soul.
Veľký jarok (prírodná pamiatka)
Prírodná pamiatka Veľký jarok je kaňonovité sprašové údolie ako významná forma výmoľovej erózie pri Moravanoch nad Váhom v okrese Piešťany. Na lokalite sa vyskytujú mohutné telesá spraše, ktorá vznikla veternou akumuláciou v prostredí niekdajších trávnatých stepí s nesúvislým rastlinným krytom, významné paleontologické a archeologické nálezisko. Prírodná pamiatka bola vyhlásená v roku 1964 a novelizovaná v roku 1987 na rozlohe, bez ochranného pásma. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Langres (kantón)
Langres je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 22 obcí.
Serena Williamsová
Serena Jameka Williamsová (* 26. september 1981, Palm Beach Gardens, Florida, USA) je súčasná americká profesionálna tenistka v ženskom tenisovom rebríčku WTA. Počas svojej profesionálnej kariéry sa jej podarilo vyhrať 56 turnajov WTA v dvojhre a 18 turnajov vo štvorhre. Aspoň dvakrát vyhrala každý zo štyroch grandslamových turnajov v dvojhre aj vo štvorhre. V ženskom tenise zarobila historicky najväčšiu finančnú čiastku. Tenistka Venus Williamsová je jej sestra.
Životopis
Trénoval ju otec Richard Williams. Je najmladšia z piatich sestier: Lyndrea, Isha, Yetunde (zomrela dňa 14. septembra 2003) a Venus. Tenis začala hrať vo veku 5 rokov na tenisových kurtoch v Comptone v Kalifornii.
Koncom decembra 2016 sa zasnúbila s Alexisom Ohanianom.
Zoznam psích článkov/P
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 18 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
pa
Pastiersky pes · Patron (pes) · Patterdale teriér
pe
Pekinský palácový psík · Perro pila argentino · Peruánsky naháč · Pes domáci · Pes v dejinách
po
Pohlavný život psa · Pointer (stavač) · Poľný španiel · Portál:Pes · Portugalský vodný pes
pr
Pražský krysařík
ps
Psinka · Psovod
pu
Pudel
py
Pyrenejský mastif
Krivec
Krivec môže byť:
Airplay
Airplay (vo voľnom preklade z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 ) je termín v hudobnom priemysle, ktorým sa spravidla označuje miera sprostredkovania hudobného diela (skladby) rozhlasom vo zvolenom časovom úseku a rozsahu rozhlasových staníc (vyčlenenom na základe rozhlasového formátu alebo územia). Termín sa môže vzťahovať aj na videoklipy a televíziu.
Počiatky tejto metódy siahajú do Spojených štátov 30. rokov 20. storočia, kedy údaje o hranosti skladieb slúžili pre zostavenie prvých rozhlasových hitparád (časopisy Billboard a Variety). Výsledné rebríčky hranosti skladieb sú uverejňované v hudobných časopisoch ako napr. vo vyššie spomínanom Billboarde či v britskom Music Week, pričom pri výpočte poradia sú surové dáta o hranosti obvykle vážené (pozri štatistická váha) podľa toho, koľko poslucháčov majú jednotlivé rozhlasové stanice. To znamená, že skladbu, ktorá je hraná najčastejšie môže predbehnúť skladba s menším počtom odohraní, avšak s vyšším zastúpením staníc s najväčším počtom poslucháčov. Niektoré rebríčky (napr. americký Billboard Hot 100) sú založené na kombinácii údajov o hranosti a predajnosti skladby.
NGC 5727
NGC 5727 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 10. júna 1882.
158P/Kowal-LINEAR
158P/Kowal-LINEAR je periodická kométa, ktorú objavili 24. júla 1979 Charles Thomas Kowal a projekt LINEAR. .
Zoznam psích článkov/S
sa
Samojed (pes)
se
Sebadenitída u psov · Seržant Stubby
Indukčnosť
Indukčnosť alebo vlastná indukčnosť je fyzikálna veličina, ktorá vyjadruje mieru množstva magnetického toku vyvolaného daným elektrickým prúdom. Pojem zaviedol Oliver Heaviside vo februári 1886. Jednotkou indukčnosti je henry, symbol je H na počesť objaviteľa indukčnosti Josepha Henryho. Na označenie indukčnosti sa používa písmeno L, na počesť fyzika Heinricha Lenza.
Zoznam psích článkov/S
si
Sibírsky husky
Indukčnosť
Indukčnosť sa vypočíta podľa vzťahu
Zoznam psích článkov/S
st
Stavač
sv
Svätobernardský pes
Indukčnosť
kde
Práca, ktorá je "uložená" v cievke, teda práca, ktorú cievka vykoná po odpojení z obvodu, až kým sa úplne vybije (prúd klesne na 0 A), vypočítame:
Martincourt-sur-Meuse
Martincourt-sur-Meuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Flavonoid
Flavonoidy sú skupina rastlinných druhotných metabolitov. Podľa nomenklatúry IUPAC sa rozdeľujú na:
Martincourt-sur-Meuse
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Flavonoid
Flavonoidy sú známe vďaka svojim antioxidačným účinkom. V masmédiách sa im niekedy hovorí aj bioflavonoidy — v tomto zmysle sú tieto názvy ekvivalentné, pretože všetky flavonoidy majú biologický pôvod. Často sa o nich hovorí v súvislosti s červeným vínom, v ktorom sú zastúpené vo veľkom množstve. Flavonoidy priaznivo pôsobia na kardio-vaskulárny systém, regenerujú a spevňujú cievy. Nachádzajú sa v jadierkach hrozna.
Châtenois (Haute-Saône)
Châtenois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Har Herzl
Har Herzl (doslova Herzlov vrch) je vrch a od roku 1951 aj izraelský národný cintorín v západnej časti Jeruzalema, pomenovaný po zakladateľovi moderného sionizmu, Theodorovi Herzlovi. Jeho hrobka sa nachádza na vrchole kopca. Západne od Har Herzl je pamätník obetiam holokaustu Jad va-Šem.
Herzlov hrob
náhľad|vľavo|[[Theodor Herzl (1860-1904)]] V roku 1903 napísal Theodor Herzl do svojho závetu:
Keď o rok neskôr Herzl zomrel, pochovali ho vo Viedni. O 45 rokov neskôr, v roku 1949, jeho pozostatky preniesli a znovu pochovali vJeruzaleme. Miesto jeho posledného odpočinku vybrala zvláštna štátna komisia. Prijali 63 návrhov na vzhľad náhrobku. Víťazný návrh Josepha Klarweina pozostáva z prostého čierneho granitu, na ktorom je meno Herzl. Od roku 1951 sa Har Herzl používa ako izraelský národný cintorín.
Napriek Herzlovým výslovným želaniam neboli jeho deti pochované po jeho boku. Z mnohých dôvodov previezli pozostatky jeho syna a dcéry do Izraela až v roku 2006. Miesto, kde sú pochované pozostatky jeho tretej dcéry, ktorá zahynula v Terezíne počas holokaustu, nie je známe. Z jeho rodiny pochovali na Har Herzl Herzlovho jediného vnuka v decembri 2007.
Pamätný vrch
Pamätný vrch sa nachádza západne od Har Herzl a dosahuje výšku 806 metrov nad morom. Na hore sa nachádza pamätník Jad va-Šem.
Jad va-Šem
v západnej oblasti Mount Herzl na hore pamiatky v Jeruzaleme, 804 metrov nad morom a vedľa lesa Jeruzalem. Jad va-Šem je komplex obsahujúci zničenie História Múzeum, pamätné miesta, ako pamätník pre deti a Siene spomienok, múzeum holokaustu umenie, sochy, exteriérový pamätné miesta ako Údolie Spoločenstva, synagóga, archívy, výskumná ústav, knižnica, nakladateľstvo a vzdelávacie centrum, medzinárodná škola pre štúdium holokaustu. Yad Vashem ctí non-Židia, ktorí zachránili Židov počas holokaustu, na vlastné riziko, pretože "spravodlivý medzi národmi".
Pamätník Cesta vedúca ku vchodu do múzea Jad Vašem bola založená v roku 2003 a zahŕňa plaky, ktoré označiť dôležité udalosti od počiatku sionizmu až k vytvoreniu Izraelského štátu.
Národný civilný cintorín Izraelského štátu (Helkat Gdolei Ha'uma)
náhľad|Národný civilný cintorín Izraelského štátu (Helkat Gdolei Ha'uma) Har Harzl je hlavný cintorín pre významné osobnosti krajiny.
Priestranstvo na Har Herzl
Hlavné priestranstvo, kde začína obrad Dňa nezávislosti Izraela.
Herzlovo múzeum
Interaktívne múzeum na Har Herzl ponúka letmý pohľad na život Theodora Herzla, muža, ktorý stojí za snom o židovskej vlasti. V roku 2010 bolo vedľa múzea otvorené Centrum sionistických štúdií.
Pamätník obetiam teroristických činov
Pamätník obetiam teroristických útokov, pripomínajúci izraelské obete terorizmu od roku 1851 do súčasnosti.
Národný vojenský a policajný cintorín
náhľad|Národný vojenský a policajný cintorín Hlavný cintorín Izraelcov padlých pri obrane krajiny. Nachádza sa v severnej časti hory. Pochovávajú tu izraelských vojakov padlých v boji v prípade, že ich rodina nechce dať pochovať inde.
Záhrada nezvestných vojakov
Záhradný pamätník pripomínajúci pamiatku nezvestných vojakov, ktorých miesto pohrebu nie je známe, od roku 1914.
Národná pamätná sieň
Pamätník s menami všetkých padlých obrancov Izraela od roku 1860.
Staroveké jaskynné hrobky
Staroveké židovské pohrebné jaskyne objavené v roku 1954.
161P/Hartley-IRAS
161P/Hartley-IRAS je periodická kométa, ktorú objavili Malcolm Hartley a družica IRAS.
Roland Števko
Roland Števko (* 8. apríl 1983, Levice) je slovenský futbalista, ktorý v súčasnosti trénuje v klube MFK Topvar Topoľčany. Bol považovaný za veľký futbalový talent, reprezentoval Slovensko v mládežníckych kategóriach. V roku 2004 bol najlepším strelcom Corgoň ligy.
Úspechy
Individuálne
Nervová sústava
Nervová sústava je orgánová sústava pozostávajúca z nervových buniek alebo buniek nervových orgánov a z istých podporných buniek, ktorá určitými senzorickými organelami a orgánmi a voľnými nervovými zakončeniami prijíma vzruchy z vnútra tela a vonkajšieho sveta a odovzdáva ich ďalej výkonným orgánom, napríklad svalom a žľazám, čím sa vyvolá istá želaná telesná reakcia.
Základnou stavebnou jednotkou je neurón.
U jednobunkovcov na prijímanie vzruchov slúži často celý povrch tela, môžu však mať aj senzorické organely, napr. bičíky a podobne.
Funkcia
Regulácia interakcií ľudského tela s vonkajším i vnútorným prostredím prostredníctvom nervových impulzov na základe informácií zo senzorov vnútorného i vonkajšieho prostredia, spracovanie a interpretácia týchto informácií; následná reakcia vo forme riadených svalových kontrakcií a regulácií endokrinného systému.
NGC 5728
NGC 5728 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Operácia Rolling Thunder
Operácia Rolling Thunder bol názov pre postupné a dlhotrvajúce vzdušné bombardovanie Severného Vietnamu jednotkami americkej 2. leteckej divízie (neskôr 7. Air Force), amerického námorníctva a leteckých síl Južného Vietnamu od 2. marca 1965 do 1. novembra 1968 počas Vietnamskej vojny.
Operácia mala vytýčené štyri ciele (ktoré sa postupne vyvíjali): Tieto ciele sa však ukázali byť náročnou úlohou: jednak pre obmedzenia vyplývajúce z politiky Studenej vojny, ale aj kvôli vojenskej pomoci, ktorú Severnému Vietnamu poskytovali jeho spojenci: Sovietsky zväz a Čína.
Rolling Thunder sa stala najintenzívnejšou vzdušno-pozemnou bitkou počas obdobia Studenej vojny a je prirovnávaná k bombardovaniu nacistického Nemecka počas druhej svetovej vojny. Vďaka pomoci svojich spojencov dokázal Severný Vietnam vytvoriť veľmi účinnú kombináciu pozemnej protivzdušnej obrany, výborne dopĺňanú jeho leteckými jednotkami. Po jednej z najdlhších misií v histórií letectva vôbec sa Operácia Rolling Thunder ukázala byť strategickým zlyhaním armády Spojených štátov, pretože nedosiahla žiaden zo svojich cieľov. Odvetné nálety operácie Rolling Thunder spolu s neskoršími leteckými operáciami od novembra 1968 do apríla 1972 možno považovať za najdlhšiu ozbrojenú leteckú kampaň v histórii. Laos, Kambodža a Vietnam patria medzi najintenzívnejšie bombardované oblasti v dejinách.
Longeau-Percey (kantón)
Longeau-Percey je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 24 obcí.
Digoxín
Digoxín (digitalis) je čistený kardioglykozid extrahovaný z rastliny náprstníka vlnatého (Digitalis lanata). Jeho aglykón (nesacharidová časť glykozidu) sa nazýva digoxigenín. Digoxín sa často používa na liečenie rôznych srdcových chorôb, predovšetkým atriálnej (predsieňovej) fibrilácie a zlyhania srdca, ktoré nevieme liečiť inými liekmi. Na Slovensku je ako liek dostupný od viacerých výrobcov pod názvom DIGOXIN vo forme tabliet (0,25 a 0,125 mg) a injekčného roztoku (0,5 mg).
Neuilly-l'Évêque (kantón)
Neuilly-l'Évêque je francúzsky kantón v obvode Langres v departemente Haute-Marne v regióne Champagne-Ardenne. Tvorí ho 16 obcí.
Nemecká
Nemecká môže byť:
Marville (Meuse)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kladeruby nad Oslavou
Kladeruby nad Oslavou sú obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 204 obyvateľov, z toho 102 mužov a 102 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 40,4 roka, ženy 40,8 roka).
Mačinová
Mačinová môže byť výraz pre:
Kresťanská symbolika
Kresťanská symbolika je súbor kresťanských symbolov, ktoré nepersonifikujú abstraktné pojmy ako na alegoriách, ale majú naznačiť hlbší zmysel. Preto sú zrozumiteľné len zasväteným. Význam stredovekej zvieracej symboliky (napr. na hlaviciach, portáloch) sa zväčša stratil)
Astrodynamika
Astrodynamika je vedný odbor zaoberajúci sa štúdiom pohybu rakiet, striel a kozmických lodí pomocou Newtonových pohybových zákonov a gravitačného zákona. Je to odbor nebeskej mechaniky.
Akacuki
Akacuki alebo Planet-C je kozmická sonda určená na prieskum Venuše. Postavila a prevádzkuje ju organizácia Uchu kagaku kenkyujo - jap. 宇宙科学研究本部 - angl. JAXA Institute of Space and Astronautical Science (ISAS), Sagamihara (Japonsko). Kvôli zlyhaniu prvého pokusu o brzdiaci manéver sa sonda dostala na orbitu Venuše až koncom roku 2015, o päť rokov neskôr oproti plánu.
Popis
Trojosovo stabilizovaná sonda s telom v tvare kvádra o rozmeroch 1,04×1,45×1,40 m je vybavená dvoma výklopnými otočnými panelmi štvorcového tvaru s plochou 2×1.4 m2 fotovoltaických batérií dodávajúcich maximálne 1 200 W (na začiatku činnosti pri Venuši) resp. minimálne 500 W elektrickej energie (na konci aktívneho života). Obsahuje tiež dobíjateľné palubné akumulátorové batérie. Na palube sondy sú umiestnené nasledujúce experimenty:
Predpokladaná doba aktívnej životnosti je 4,5 roku.
Priebeh letu
Sonda odštartovala 20. mája 2010 v čase 21:58:22 UT. V čase 22:09:59 UT bola navedená na vyčkávaciu dráhu, neskôr prebehol reštart motoru druhého stupňa. O 22:25:47 UT prebehlo navedenie na únikovú dráhu a v čase 22:25:51 UT sa sonda oddelila od 2. stupňa nosnej rakety. 21. mája v čase 07:40 UT bolo so sondou nadviazané obojsmerné rádiové spojenie. Navedenie na obežnú dráhu okolo Venuše bolo plánované na december 2010. V januári nasledujúceho roku sonda mala začať vedeckú činnosť, ktorá mala trvať minimálne do novembra roku 2014.
Brzdiaci manéver mal prísť 7. decembra 2010, avšak nevydaril sa. Sonda prešla do núdzového režimu a naďalej zostala na heliocentrickej dráhe. Jej motor sa totiž zapálil na príliš krátku dobu. Ďalšia príležitosť navedenia sondy na obežnú dráhu sa však vyskytla až o 5 rokov. Sonda počas celej doby zostala funkčná a v decembri 2015 sa zážihom, ktorý trval 20 minút a 30 sekúnd, dostala na výstrednú obežnú dráhu okolo Venuše. Táto dráha bola prispôsobená zúženým možnostiam sondy, skutočnosti, že sa na orbitu okolo Venuše dostala iba za použitia orientačných motorčekov. Potom sa začala kalibrácia jej vedeckých prístrojov a zisťovanie poškodenia, ktoré im päťročné pôsobenie kozmických podmienok spôsobilo. V marci 2016 došlo k ďalšej úprave dráhy, po ktorom sa sa najvzdialenejší bod dráhy znížil na 330 000 km a doba obehu poklesla na 9 dní.
NGC 5729
NGC 5729 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Veľký Javorník (národná prírodná rezervácia)
Veľký Javorník je národná prírodná rezervácia, vzácna zachovalá lokalita vrcholových lesných spoločenstiev na severozápadnom svahu rovnomenného vrcholu v Javorníkoch v pohraničnom pásme okresu Čadca. Výskyt jedľo-bučín s prímesou smreka pralesovitého charakteru, odlesnený vrchol s pieskovcovým podkladom. Národná prírodná rezervácia od r. 1967, rozloha.
The Neverhood
The Neverhood (1996) je počítačová plastelínová (Claymation) videohra vytvorená animátorom Doug TenNapelom a vydaná spoločnosťou Dreamworks Studios spadajúca do žánru adventúr. Každá modelínová animácia je precízne zaznamenaná obrázok za obrázkom, pričom na 1 sekundu pripadá až 15 obrázkov.
Vďaka svojím podivným a dalo by sa povedať až šialeným animáciám, naivným postavám a neobvyklým soundtrackom (Imaginarium Terry Scott Taylor) vyhrala táto hra veľa cien a má dodnes veľký počet svojich fanúšikov, a to aj napriek tomu, že už sa niekoľko rokov nepredáva.
Prijatie
The Neverhood dostal dobré recenzie, ale nestal sa komerčným hitom. Okolo 1995 začala adventúram pomaly klesať popularita. Niektoré ďalšie adventúry vytvorené v tomto období (napríklad Grim Fandango) tiež kritici ohodnotili veľmi dobre, ale nepredávali sa. The Neverhood je v Microsoftom vytvorenom rebríčku piatich najnedocenenejších hier sveta.
Pokračovanie
Ako pokračovanie The Neverhood bola v rokoch 1997 - 1998 vydaná pre PlayStation konzolová videohra nazývaná Skullmonkeys. Tá sa už neradí medzi adventúry.
Filmové spracovanie
Bolo zverejnené, že sa pripravuje film na základe The Neverhood v spolupráci s Frederator Films a Doug TenNapelovou réžiou. Jeho uvedenie bolo plánované na rok 2011, no tento projekt bol zrušený.
The Neverhood Hall of Records
The Neverhood Hall of Records (Neverhoodska Sieň záznamov) je 38 obrazoviek dlhá hala, ktorá sa dá nájsť v hre, zaplnená The Neverhood Chronicles (Letopisy Neverhoodu), biblickou náukou vesmíru, v ktorej Neverhood existuje. The Hall of Records je vytvorená zo samozapisujúcej sa modelíny, zapisujúcej históriu na stenu. Táto stena prináleží Quaterovi, ktorého stvoril Otec. Quater, na Otcov prikaz, zaznamenáva históriu. Existuje sedem takýchto stien, patriacich siedmim Quaterovym synom, menovite Ogdilla, Bertbert, Numeron, Ottoborg, Homen, Hoborg a Arven. Jedna z nich je v Neverhoode, v the Hall of Records. Stena prestala zapisovať, keď sa Klogg zmocnil vlády nad svetom.
V neoficiálom ruskom preklade hry boli tieto texty zamenené za humorné príbehy.
The Neverhood Chronicles (napísané Douglasom TenNapelom a Markom Lorenzenom) hovorí príbeh stvorenia vesmíru, v ktorom Neverhood existuje. To predstavuje 8 samostatných kníh na 38 obrazovkách. Kým čítanie textu nie je nevyhnutné na dokončenie hry, prejdenie celej chodby tam a späť nevyhnutné je.
Niektoré charaktery a príbehy nájdené v The Neverhood Chronicles sú nápadne podobné s tými v Biblii. Niektoré veľké časti The Neverhood Chronicles sú napísane v Biblickom štýle.
Kométa Bennett
Kométa Bennett alebo C/1969 Y1 patrila medzi dve veľké kométy 70tych rokov.
Chimichanga
Chimichanga alebo chivichanga je vysmážané burrito pôvodom zo severného Mexika (Sinaloa v Sonora). Neskôr sa stala obľúbenou aj v Spojených štátoch pozdĺž hranice s Mexikom, najmä v štáte Arizona. Chimichanga sa robí z tortilly, ktorá sa zloží do obdĺžnikového balíčka. Ten sa naplní rôznymi prísadami, najčastejšie je to fazuľa, ryža, syr a kúsky mäsa. Tortilla sa následne vysmaží. Zvyčajne sa podáva bez omáčky, ako príloha však môže byť salsa, guacamole, kyslá smotana alebo syr.
Dejiny
Podľa legendy nechala čašníčka v mexickej reštaurácii zvyšok burrita na pulte. Flin, majiteľka a kuchárka, ho nešťastnou náhodou hodila do fritézy. Chcela povedať "¡Ay, chingado!" (španielska nadávka), nakoľko však v reštaurácii boli aj jej malé netere a synovci, povedala namiesto toho "¡Ay, chi... michanga!". Keď ochutnala výsledok svojho omylu, zachutil jej natoľko, že sa rozhodla pomenovať ho podľa uvedeného výkriku a zaradila ho do menu.
Kristin Scottová Thomasová
Životopis
Hoci pôvodne herectvo chcela študovať v rodnom Anglicku, život ju priviedol do Paríža, kde vyštudovala na francúzskej umeleckej škole L'Ecole Nationale des Arts et Techniques de Theatres. Francúzsko sa potom nakoniec stalo jej druhým domovom. Vydala sa tu za francúzskeho gynekológa a mala s ním dve deti.
Umelecká kariéra
Jej prvá výraznejšia úloha bol film Štyri svadby a jeden pohreb z roku 1994, za ktorú dostala cenu BAFTA. Veľmi výraznú úlohu vytvorila aj vo filme Anglický pacient, za ktorú bola nominovaná na Oscara, výrazné hlavné role vytvorila aj v ďalších známych filmoch ako bola snímka Zaklínač koní s Robertom Redfordom alebo Náhodné stretnutie s Harrisonom Fordom.
V roku 2005 si spoločne s Rowanom Atkinsonom zahrala v bláznivej komédii Univerzálna upratovačka, v roku 2008 si zahrala s Jessicou Bielovou v britsko-kanadskej snímke Lekcia neslušného správania.