cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam športových článkov/C
ca
Cadel Evans · Cafu · Cagliari Calcio · Calcio Catania · Calcio Como · Calcio Padova · Calder Cup · Calgary Flames · Cam Ward · Camila Giorgiová · Camille Pinová · Camp de Les Corts · Camp Nou · Campionati Internazionali di Sicilia · Canada Life Centre · Canada Masters · Canadian Hockey League · Candice Dupreeová · Canoe polo na Svetových hrách 2013 · Cape Town Stadium · Capoeira · Cara Blacková · Cardiff City F.C. · Carl Lewis · Carl Schlechter · Carl-Uwe Steeb · Carla Suárezová Navarrová · Carles Aleñá · Carles Puyol · Carli Lloydová · Carlo Ancelotti · Carlo Janka · Carlos Alcaraz · Carlos Berlocq · Carlos Bocanegra · Carlos Costa · Carlos Gamarra · Carlos Manuel Gonçalves Alonso · Carlos Marchena · Carlos Moyà · Carlos Sainz · Carlos Sainz Jr. · Carlos Sastre · Carlos Tévez · Carlos Valderrama · Carly Gullicksonová · Carole Merleová · Carole Montilletová · Carolina Hurricanes · Carolina Klüftová · Carolina Kostnerová · Caroline Garciová · Caroline Weberová (gymnastka) · Caroline Wozniacka · Carsten Arriens · Carsten Ball · Carter Hart · Carter Trevisani · Casey Dellacquová · Cassovia Hockey Cup · Castelli (brand) · Catalina Castañová · Catherine Bellisová
cb
CBF Elda Prestigio · CBK Cassovia Košice · CBK Košice
cd
CD Baskonia · CD Castellón · CD Condal · CD Lugo · CD Numancia · CDE Gil Eanes Lagos
ce
CECAFA · Celta de Vigo · Celtic FC · Celtic Park · Cena Petra Dubovského 2001 · Cena Petra Dubovského 2002 · Cena Petra Dubovského 2003 · Cena Petra Dubovského 2004 · Cena Petra Dubovského 2005 · Cena Petra Dubovského 2006 · Cena Petra Dubovského 2007 · Cena Petra Dubovského 2008 · Cena Petra Dubovského 2009 · Cena Petra Dubovského 2010 · Cena Petra Dubovského 2011 · Cena Petra Dubovského 2012 · Cena Petra Dubovského 2013 · Cena Petra Dubovského 2014 · Central Hockey League · Centrálna divízia (NHL) · Centre 200 · Centre Air Creebec · Centre Bell · Centre Georges-Vézina · Centrobasket mužov 1965 · Centrobasket mužov 1967 · Centrobasket mužov 1969 · Centrobasket mužov 1971 · Centrobasket mužov 1973 · Centrobasket mužov 1975 · Centrobasket mužov 1977 · Centrobasket mužov 1981 · Centrobasket mužov 1985 · Centrobasket mužov 1987 · Centrobasket mužov 1989 · Centrobasket mužov 1991 · Centrobasket mužov 1993 · Centrobasket mužov 1995 · Centrobasket mužov 1997 · Centrobasket mužov 1999 · Centrobasket mužov 2001 · Centrobasket mužov 2003 · Centrobasket mužov 2004 · Centrobasket mužov 2006 · Centrobasket mužov 2008 · Centrobasket mužov 2010 · Centrobasket mužov 2012 · Centrobasket mužov 2014 · Centrobasket mužov 2016 · Centrobasket žien 2012 · Centrobasket žien 2014 · Centrobasket žien 2017 · Centrobasket žien 2018 · Century break · Ceny ATP
cé
Cédric Pioline · César Azpilicueta · César Sampaio
cf
CFR Cluj
ci
Cipora Obzilerová · City Ground · Ciutat Esportiva Joan Gamper · Civic Arena
cl
Clarence Seedorf · Clarins Open · Claude Giroux · Claude Julien · Claude Lemieux · Claudia Kohdeová-Kilschová · Claudia Nystadová · Claudio Bravo · Claudio Caniggia · Claudio Licciardello · Cláudio Taffarel · Cleber Luis Rodrigues · Cléber Nascimento da Silva · Clément Lenglet · Clément Pinault · Club Atlético Banfield · Club Atlético Boca Juniors · Club Atlético Estudiantil Porteño · Club Atlético Huracán · Club Atlético Chacarita Juniors · Club Atlético Independiente · Club Atlético Lanús · Club Atlético Newell's Old Boys · Club Atlético Osasuna · Club Atlético Porteño · Club Atlético River Plate · Club Atlético Rosario Central · Club Atlético San Lorenzo de Almagro · Club Atlético Vélez Sarsfield · Club Bizcaya · Club Brugge KV · Club de Gimnasia y Esgrima La Plata · Club Deportivo Tenerife · Club Estudiantes de La Plata · Club Ferro Carril Oeste · Club Français · Club Sportivo Barracas · Club Sportivo Dock Sud · Clube de Regatas do Flamengo · Clyde Drexler
co
CO Roubaix-Tourcoing · Coco Vandewegheová · Cody Hodgson · Colby Armstrong · Colin Fleming · Colin Jackson · Colin McRae · Colin White · Colisée de Rimouski · Colisée Pepsi · Colorado Avalanche · Columbus Blue Jackets · Comarch Cracovia · Conchita Martínezová · Conchita Martínezová Granadosová · Connecticut Open · Connor McDavid · Cookove ostrovy na Letných olympijských hrách 2012 · Copa América 2004 · Copa América 2007 · Copa América 2011 · Copa América 2015 · Copa América 2016 · Copa América 2019 · Copa América 2021 · Copa América 2024 · Coppa Italia · Corgoň liga 2003/2004 · Corgoň liga 2004/2005 · Corgoň liga 2005/2006 · Corgoň liga 2006/2007 · Corgoň liga 2007/2008 · Corgoň liga 2008/2009 · Corgoň liga 2009/2010 · Corgoň liga 2010/2011 · Corgoň liga 2011/2012 · Corgoň liga 2012/2013 · Corgoň liga 2013/2014 · Corina Morariová · Corinna Dentoniová · Coritiba Foot Ball Club · Cory Conacher
có
Córdoba CF
cr
Craig Anderson · Craig Bellamy · Craig MacTavish · Craig Ramsay · Craven Cottage · Cristian Brandi · Cristian Daniel Ledesma · Cristian Tello · Cristiano Caratti · Cristiano Marques Gomes · Cristiano Ronaldo · Cristina Casandrová · Cristina Torrensová Valerová · Cristobal Huet · Croatia Open Umag · Crow Arena · Cruzeiro Esporte Clube · Crypto.com Arena · Crystal Langhornová · Crystal Palace F.C.
cs
CS Dinamo Bukurešť (hádzaná) · CS Oltchim Râmnicu Vâlcea · CS Rapid CFR Bukurešť · CSA Steaua Bukurešť (hádzaná) · Csaba Horváth (slovenský futbalista) · Csaba Regedei · Csaba Szücs (1987)
ct
Ctislav Doseděl
cu
Cuauhtémoc Blanco · Cudzinci v reprezentácii Slovenska · Curaçajské národné futbalové mužstvo · Curaçajské národné futbalové mužstvo (1921 – 1958) · Curling · Curt Frenzel Stadion
Koreň
Koreň môže byť:
Zoznam športových článkov/C
cv
Cvetana Pironkovová · Cvetanka Christovová
cy
Cy Denneny · Cyklista · Cyklistická dráha · Cyklistické trasy v Bratislave · Cyklistický počítač · Cyklistika · Cyklistika na Letných olympijských hrách 2008 · Cyklistika na Letných olympijských hrách 2012 · Cyklistika na Letných olympijských hrách 2012 – Preteky s hromadným štartom – muži · Cyklokoalícia · Cyklokros · Cyklotrasa Hornád · Cykloturistika · Cyperské národné futbalové mužstvo · Cyperské národné futsalové družstvo mužov · Cyperské národné volejbalové družstvo žien · Cyril Saulnier · Cyril Suk
Strapačka
Strapačka môže byť:
Eugen Pauliny
náhľad|Hrob Eugena Paulinyho na bratislavskom cintoríne [[Cintorín Slávičie údolie| Slávičie údolie]] Prof. PhDr. Eugen Pauliny, DrSc. (* 13. december 1912 Zvolen – † 19. máj 1983 Bratislava) bol slovenský jazykovedec. Bol pracovníkom Slovenskej akadémie vied a umení a stredoškolským profesorom. Od roku 1945 pôsobil na FF UK v Bratislave. Vydal základné diela slovenskej jazykovedy. Pauliny bol jeden z vedúcich osobností slovenskej jazykovedy po druhej svetovej vojne.
Saint-Gilles (Manche)
Saint-Gilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lomas Blancas
Lomas Blancas je menší, neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti Čile, asi 15 km juhovýchodne od stratovulkánu Nevado de Longaví. Vznik sopky je datovaný na koniec pleistocénu. Dominantná forma Lomas Blancas je 2,3 km široká kaldera, ktorá vznikla pravdepodobne kolapsom vulkanickej stavby počas vývoja. Okraje kaldery sú na juhovýchodnej strane otvorené bazaltovo-andezitovým lávovým prúdom s dĺžkou 7 km. Väčšia časť vulkanickej stavby je pokrytá vrstvou pemzy, pochádzajúcej pravdepodobne z erupcií blízkeho stratovulkánu Nevado de Longaví.
Saint-Gilles (Manche)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lichos
Lichos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nova Gorica
thumb|Nova Gorica right|thumb|Poloha
Nova Gorica je mesto v Slovinsku na západe krajiny pri hranici s Talianskom. Má rozlohu 309 km², v meste žije 13 852 obyvateľov, s predmestiami 22-tisíc a v celej obci 35 640. Je to nové mesto, postavené v roku 1948, kedy parížska mierová zmluva vytvorila novú hranicu medzi bývalou Juhosláviou a Talianskom, čím sa mesto Gorizia ocitlo mimo Juhoslávie.
Klymenos (otec Harpalyky)
Klymenos je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Talaa alebo arkádskeho kráľa Schoinea.
Klymenos sa oženil Epikastou a mal s ňou dvoch synov, Ida a Theragra a dcéru Harpalyku, ktorá bola neobyčajne krásna. Nanešťastie Klymena krása vlastnej dcéry tak uchvátila, že neovládol svoju vášeň a začal ju zneužívať.
Keď nastal jej čas a bola už zrelá na manželstvo, vydala sa so súhlasom otca za Alastora, syna pylského kráľa Nélea.
Onedlho však Klymenos znova zatúžil po dcére a uniesol ju. Nešťastná Harpalyka sa za to otcovi kruto pomstila. Zabila svojho mladšieho brata (v inej verzii spoločného syna), pripravila z neho pokrm a pohostila ním otca. Bohovia nenechali tento príšerný skutok bez trestu. Harpalyku premenili na dravého vtáka a Klymenos, ktorý si už konečne uvedomil čo urobil, spáchal samovraždu.
Alberobello
Alberobello je malé mesto v talianskej Apúlii s 11 000 obyvateľmi. Mesto žije najmä z cestovného ruchu.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Turms
Turms bol v etruskej mytológii totožný s gréckym Hermesom, bohom obchodu.
Philly
Philly (v angl. týkajúci sa Philadelphie) môže byť:
Fosforylácia
thumb|right|Fosforylovaný [[serínový zvyšok]] Fosforylácia je chemická reakcia, ktorej výsledkom je adícia (pridanie) jednej alebo viacerých fosfátových skupín (PO43-) na proteíny prípadne iné organické molekuly. Môže meniť štruktúru proteínov, ktoré fungujú ako enzýmy a meniť tak ich funkciu a aktivitu. Fosforylácia proteínov hrá významnú úlohu v mnohých bunkových procesoch. Z tohto dôvodu sa stala predmetom mnohých biochemických výskumov.
Dejiny
V roku 1906 Phoebus A. Levene v Rockefellerovom ústave pre lekársky výskum identifikoval fosfát v bielkovine vitelín. V roku 1933 Fritz Lipmann objavil fosfoserín v kazeíne. O 20 rokov neskôr Eugene P. Kennedy opísal prvú „enzymatickú fosforyláciu proteínov“.
Funkcia
Reverzibilná fosforylácia proteínov je dôležitý regulačný mechanizmus, ktorý sa vyskytuje u prokaryotických aj eukaryotických organizmov. Enzýmy, ktoré fosforylujú bielkoviny, sa nazývajú kinázy. Na defosforyláciu zase slúžia fosfatázy. Mnohé enzýmy a receptory sa v bunkách vyskytujú v konfiguráciách typu „vypnutý“ a „zapnutý“. Práve tieto dva stavy sú možné vďaka fosforylácii a defosforylácii. Reverzibilná fosforylácia vedie ku konformačným zmenám štruktúry mnohých enzýmov a receptorov, ktoré následne spôsobujú ich aktiváciu alebo deaktiváciu. Fosforylácia sa v eukaryotických proteínoch zvyčajne realizuje na aminokyselinách serín, treonín, tyrozín a na histidínových zvyškoch. Histidínová fosforylácia eukaryotických proteínov ja oveľa častejšia než fosforylácia na tyrozíne. Na proteínoch pochádzajúcich z prokaryotických buniek dochádza k fosforylácii zvyškov aminokyselín serín, treonín, tyrozín, histidín, arginín prípadne lyzín. Pridaním fosfátových molekúl na polárne R skupiny aminokyselinových zvyškov sa môžu zmeniť hydrofóbne (vodu odpudzujúce) časti proteínov na polárne a extrémne hydrofilné (vo vode rozpustné) časti molekuly. Týmto spôsobom je možné previesť konformačnú zmenu v štruktúre proteínu prostredníctvom interakcie s inými hydrofóbnymi a hydrofilnými časťami proteínu. Ako príklad takejto regulácie možno uviesť fosforyláciu tumor supresorových proteínov p53. Proteín p53 je veľmi silno regulovaný a obsahuje viac ako 18 rôznych miest, kde môže byť fosforylovaný/defosforylovaný. Aktivácia p53 môže viesť k zástave bunkového cyklu a za určitých okolností môže táto aktivácia viesť k apoptickej bunkovej smrti. Táto aktivita sa vyskytuje len v situáciách kedy sú bunky poškodené, alebo je u zdravých jedincov narušená ich fyziológia. Po deaktivačnom signále je proteín opäť defosforylovaný a prestane fungovať.
Aktivácia fosforyláciou je mechanizmus, ktorý sa vyskytuje v mnohých formách prenosu signálu. Jedným z príkladov je napríklad spôsob akým sa spracováva svetlo v svetlocitlivých bunkách.
Signálne dráhy
Objasnenie komplexnej signálnej dráhy fosforylácie môže byť náročné. V bunkových signálnych dráhach proteín A fosforyluje proteín B a proteín B potom fosforyluje proteín C. Avšak v iných signálnych dráhach proteín D fosforyluje proteín A, prípadne fosforyluje protein C. Globálne prístupy ako je fosfoproteomika (čo je štúdium fosforylovaných proteínov prostredníctvom proteomiky v kombinácii s hmotnostnou spektrometriou), boli využité na identifikáciu a kvantifikáciu dynamických zmien fosforylovaných proteínov v priebehu času. Tieto techniky sú dôležité pre systematickú analýzu komplexných fosforylačných sietí. Boli úspešne použité na identifikáciu dynamických zmien vo fosforylovanom stave na viac ako 6000 miestach po stimulácii epidermálnym rastovým faktorom. Iný prístup k pochopeniu fosforylačných sietí je možný na základe merania genetických interakcií medzi viacerými fosforylovanými proteínmi a ich cieľmi. Takýmto spôsobom vznikajú zaujímavo sa opakujúce vzorce interakcií, tzv. sieťové motívy.
Miesta proteínovej fosforylácie
Existujú tisíce rôznych fosforylovaných miest v danej bunke, pretože: Fosforylácia akéhokoľvek miesta na danom proteíne môže zmeniť funkciu alebo lokalizáciu tohoto proteínu. Napríklad, ak je fosforylovana aminokyselina serín-473 v proteíne AKT, tak proteín kináza B je funkčne aktívny ako kináza. V prípade, že proteín kináza B nie je fosforylovany, tak nie je aktívnou kinázou.
Detekcia a charakterizácia
Protilátky môžu byť použité ako výkonné nástroje pre detekciu toho, či je proteín na určitom mieste fosforylovaný. Protilátky sa naviažu do cieľového miesta a následne detegujú konformačné zmeny vyvolané fosforyláciou proteínov. Tieto protilátky sa nazývajú fosfo-špecifické. Aktuálne sú k dispozícii stovky týchto protilátok. Sú to dôležité biochemické nástroje pre základný výskum aj klinickú diagnostiku. thumb|Príklad [[posttranslačná modifikácia|posttranslačnej modifikácie detegovanej na 2D géli YUI (hranice boli vymedzené podľa analytického softvéru, identifikácia bola vykonaná hmotnostnou spektrometriou, P46462 je ID proteínu v Expasy)]]
PTM (Posttranslačné modifikácie) izoformy sú ľahko zistiteľné na 2D géli. Fosforylácia nahradzuje neutrálne hydroxylové skupiny na aminokyselinách serín a treonín za negatívne nabité fosfátové skupiny s pKs okolo 1.2 a 6.5. Pod pH 5,5 fosfáty pridajú jeden záporný náboj, pri pH 6,5 pridajú 1,5 záporného náboja, nad pH 7,5 pridávajú 2 záporné náboje. Relatívne množstvo každej izoformy môže byť taktiež ľahko a rýchlo určené z intenzity zafarbenia na 2D géli.
V niektorých veľmi špecifických prípadoch je možné detegovať fosforyláciu ako zmenu elektroforetickej pohyblivosti proteínu, ktorú je možné sledovať pomocou jednoduchých jednorozmerných SDS-PAGE gélov. Väčšina fosforylovaných miest, kde boli takéto zmeny pohyblivosti popísané, spadajú do kategórie SP a TP miest (tj. prolínové zvyšky nasledované fosforylovanými serínovými alebo treonínovými zvyškami).
Na určenie miesta fosforylácie proteínov boli nedávno použité rozsiahle analýzy pomocou hmotnostnej spektrometrie, pričom bolo publikovaných veľké množstvo štúdií, ktoré identifikovali veľké množstvá nových fosforylačných mierst. Hmotnostná spektrometria je pre takéto analýzy ideálna, pretože pridávanie fosforylácie vedie ku zvýšeniu hmotnosti proteínu. Avšak vysoko presné hmotnostné spektrometre sú finančne veľmi nákladné a tak je možné tieto analýzy vykonávať len vo vysokošpecializovaných laboratóriách.
Určenie podrobnej charakteristiky fosforylovaných lokalít je veľmi náročné a kvantifikácia fosforylovaných proteínov pomocou hmotnostnej spektrometrie vyžaduje použitie izotopov. Relatívnu kvantifikáciu je možné získať použitím rôznych diferenciálnych metód, napr. označovaním prostredníctvom izotopov. Existuje taktiež niekoľko kvantitatívnych metod proteinovej fosforylácie vrátane fluorescenčných a imunologických, FRET, TRF. Medzi ďalšie metody, ktoré možno pre kvantifikáciu použiť, patrí fluorescenčná polarizácia, fluorescenčná spektroskopia, gélová retardačná analýza (EMSA) a mnohé iné.
Iné druhy
ATP, „vysokoenergetické“ médium v bunke, je syntetizované v mitochondriách pridaním tretej fosfátovej skupiny na ADP v procese oxidačnej fosforylácie. ATP je taktiež syntetizované počas procesu glykolýzy. Ďalší spôsob tvorby ATP je syntéza využívajúca slnečnú energiu v procese fosforylácie v chloroplastoch rastlinných buniek. Fosforylácia cukrov je často prvou fázou katabolizmu. Umožňuje bunkám hromadiť cukry, pretože fosfátová skupina bráni molekulám difundovať naspäť cez ich transportéry.
Výmena
Výmena môže byť:
Latinská literatúra
Literatúra latinská je najvýraznejšia zložka európskej kultúry, čo je dané tým, že latinčina bola nielen materským jazykom obyvateľov Ríma a neskôr Rímskej ríše, ale stala sa na dlhé stáročia jazykom tej časti Európy, ktorá bola pod vplyvom západnej časti Rímskej ríše.
Preto je latinská literatúra po všetkých stránkach neobyčajne rozsiahla - časovo, teritoriálne, žánrovo a samozrejme aj šírkou námetov a ideí. Ako zložka antickej kultúry, stredovekej kultúry i novovekej kultúry poznamenala aj kultúru súčasnú.
Billion Dollar Gravy
Billion Dollar Gravy je tretí drum and bassový album London Elektricity vydaný v roku 2003. Album je známy pre účinkovanie hudobníkov naživo, ako sú Jungle Drummer (bicie), Liane Carroll (jazzové vokály), Andy Waterworth (kontrabas), Robert Owens (spev), a iní, podobne ako v debutovom albume Pull the Plug.
Latinská literatúra
Rímska literatúra
Je literatúra z obdobia starovekého Ríma. Nadväzuje na grécku literatúru. Je významnou zložkou rímskej kultúry a prvá etapa vývinu latinskej literatúry. Tvorbu tvorila dráma, rétorika a poézia (tzv. zlatý vek rímskej literatúry)
Zoznam najvyšších budov v Miláne
Toto je zoznam najvyšších budov v Miláne.
Geologická ulica
Geologická ulica je ulica:
Orlu (Ariège)
Orlu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 192 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Komercia
Komercia môže byť:
Kozolupy (okres Plzeň-sever)
Kozolupy sú obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 987 obyvateľov, z toho 503 mužov a 484 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 40,0 roka, ženy 43,0 roka).
Holovousy
Holovousy môžu byť:
Valentín I. Druget
náhľad|Rodový erb umiestnený na [[Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]] Valentín Druget(h) (maď. Drugeth Bálint * 1577 – † 7. november 1609) bol od roku 1600 zemplínsky župan.
Životopis
Narodil sa ako syn Štefana Drugeta. Bol dvakrát ženatý: s Alžbetou Rákociovou a Kristínou Horvátovou.
Valentín I. bol kráľom Rudolfom menovaný za zemplínskeho župana 1. marca 1600 po smrti svojho staršieho brata. Predpísanú prísahu na tento úrad zložil 3. mája v tom istom roku, vo veku 22.5 rokov na hrade Zemplín so slovami, že tento úrad bude viesť verne a spravodlivo.
Udržal si po otcovi reformovanú vieru. Aj on sa zúčastnil na bojoch proti Turkom. Roku 1604 sa pridal k Bocskayovmu povstaniu a v apríli 1605 ho zvolili za jedného z hlavných veliteľov povstaleckých vojsk.
S Valentínom sa spája aj jedna nepríjemná udalosť, ktorú kronikár opísal takto:
Opísaná príhoda sa týka monastiera v blízkosti obce Krásny Brod v okrese Medzilaborce. Celý drevený kláštorný komplex s chrámom zhoreli spolu s celým vnútorným vybavením, knižnicou a archívom. Mnísi (baziliáni) si zachránili len holé životy. A údajne sa ešte nejakým zázračným spôsobom zachránil obraz Bohorodičky, ktorý našli pastieri neďaleko od kláštora. Podľa ústneho podania ikona Bohorodičky plakala, až kým sa nepostavil nový chrám. Podľa kronikára V. Terleckého Valentín I. Druget po tejto udalosti vážne ochorel a nevedel ho uzdraviť žiaden lekár. Na radu svojich priateľov urobil Valentín sľub, že opäť nechá vybudovať chrám a monastier, ktorý dal v návale hnevu spáliť. Keď sa mu potom podarilo sľub splniť, opäť sa mu zdravie vrátilo.
Vo februári 1605 bol Bočkaj (Bocskay) zvolený za sedmohradské knieža a na sneme v Serncsi aj za knieža Uhorska. Vtedy sa Bočkaj pokúsil o reorganizáciu svojich vojsk, ktorú môžeme považovať súčasne za snahu paralyzovať hajdúskych veliteľov, pretože na čelo vojska bol postavený Valentín Druget z Humenného. Bočkayovskí hajdúsi na jar 1605 spustošili veľké časti východnej Moravy a juhozápadného Slovenska.
Bočkaj spolupracoval s Turkami, a preto pri následnom útoku Turkov na Ostrihom Bocskayove vojská mali za úlohu spolu s pomocnými tatárskymi oddielmi pustošiť nepriateľovi územie. To malo byť v čase, keď turecká armáda obliehala pevnosť a tým viazať sily cisárskych vojsk. Tureckej armáde sa podarilo 29. septembra 1605 dobyť Ostrihom, keď sa už predtým zmocnila Vyšehradu. 17. októbra 1605 kapitulovali pred bočkayovskými oddielmi na čele v Valentínom Drugetom aj Nové Zámky, údajne preto, aby pevnosť nedobili Turci.
Štefan Bočkaj vo svojom testamente Valentína Drugeta ustanovil za svojho nástupcu, ale sedmohradským kniežaťom sa stal Žigmund Rákoci. V roku 1608 sa zúčastňuje spolu s Jurajom III. Drugetom na korunovácii Mateja II. Valentína Drugeta nový kráľ povýšil na krajinského sudcu Juraja vymenoval za župana zemplínskej stolice.
Valentín I. písanie svojho denníka ukončil 19. novembra 1605. Štefan Bočkaj zomrel v Košiciach v roku 1606 ako vládca Sedmohradska a troch východouhorských stolíc. Vo svojom testamente odporúča Sedmohradčanom, aby Valentína ustanovili za svoje knieža. Ten robil všetko, čo mohol, aby titul získal. K tomuto cieľu použil aj svoju manželku Alžbetu, ktorú primäl k tomu, aby šla za otcom Žigmundom Rákocim. Mala ho presvedčiť, aby neprijal túto kandidatúru, ale umožnil ju svojmu zaťovi Valentínovi. Stavy si ale zvolili Žigmunda Rákociho. Valentín, sklamaný a znechutený z takéhoto záveru, začal sa odškodňovať z Bočkajovho bohatstva a odvliekol do Humenného všetky cennosti na sedemnástich vozoch. Medzi nimi boli aj dve koruny: srbská a grécka a množstvo zlatého a strieborného riadu, ako aj veľké množstvo razených mincí. Medzi drahými kameňmi vynikal zvlášť rubín, ktorý veľkosťou prevyšoval vajce orientálneho holuba, takzvaný karbunkul, ktorý svietil ako červené víno. K jeho majetkom pribudli aj ním obsadené hrady Veľký Kamenec a Chust. Po uzavretí mieru podnecoval Valentín I. hajdúchov na nový odpor. Hajdúsi sklamaní z celej vzniknutej situácie chceli nového vodcu, a preto vyhlásili Valentína I. za kráľa a na hlavu mu položili jednu z Bočkajových korún. Zároveň už Mikuláš Bočkaj zorganizoval 15-tisícovú armádu a s pomocou Turkov začal šíriť hrôzu. Začalo vznikať veľké nebezpečenstvo, a preto bola zvolaná porada komisárov do Bratislavy dňa 6. januára 1608. Títo komisári boli určení na to, aby nastolili poriadok. Valentín I. si konečne uvedomil, aká je reálna situácia, a vzdal sa boja. Po vyjednávaní boli hajdúchom priznané z minulosti patriace územia, Mikuláš Bočkaj bol povýšený na baróna. Valentín I. sa zmieril s cisárom Rudolfom a pomohol Matejovi II. (1608 – 1619) dostať sa na uhorský trón. Zomrel vo veku 32 rokov dňa 7. novembra 1609 na svojom Užhorodskom hrade. Príčinou smrti bolo pravdepodobne otrávenie nepriateľmi. Šarišskopotocký kronikár zaznamenal, že „zomrela veľká opora národa s božej matky cirkvi cum suspicione veneni“ (na podozrenie z otravy) Z prvého manželstva mal Valentín I. jedného syna Štefana VI., ten však už už o tri roky po smrti svojho otca zomiera, ako to uvádza blatnopotocký kronikár: Ním sa táto Drugetovská vetva skončila.
Úryvky z denníka
Ukážky z jeho denníka, ktorý začína vojnovou výpravou pri Bodrogkeresture:
V ďalších dňoch postupoval s vojskom ďalej. Cez Fiľakovo a Lučenec sa dostal 14. júla 1605 k Zvolenu a napadol ho. Odtiaľ potom postupoval ku Sokolcu a Novým Zámkom. Vo svojom denníku uvádza nasledovné:
School's Out
School's Out je piaty štúdiový album americkej rockovej skupiny Alice Cooper, ktorý bol vydaný v júni 1972. Umiestnil sa na 2. pozícii amerického rebríčka časopisu Billboard 200 chart a na prvej priečke kanadského RPM 100 Top Albums chart.
Diaľnica A4 (Francúzsko)
Diaľnica A4 vo Francúzsku je 480 km dlhá, spája Paríž a Štrasburg a ďalej smeruje k nemeckým hraniciam. Začiatok A4 je v juhovýchodnej časti parížskeho okruhu boulevard périphérique pri výjazde Porte de Bercy, ďalej A4 prebieha popri Marne-la-Vallée s Val d'Europe a Disneyland Paríž. Následne sa objavujú prvé mýtnice a začína sa platená diaľnica. A4 ďalej prechádza departementom Seine-et-Marne, regiónom Champagne-Ardenne následne obchádza mesto Reims. Potom nasledujú oblasti Lotrinsko a ďalej Alsasko.
Známou skutočnosťou A4 je množstvo mýtnic. Napríklad pri ceste Paríž - Marseille platíte len raz, ale pri ceste Paríž - Štrasburg platíte až šesťkrát. Alternatívou k platenej diaľnici Paríž-Štrasburg je použitie cesty prvej triedy (Route National) N4. Vzdialenosť je približne o 35 km kratšia, ale čas jazdy je približne o dve hodiny dlhší, ako pri použití diaľnice.
Latinská humanistická literatúra
Latinská humanistická literatúra vznikla na talianskych univerzitách, pestovala sa od 14. do prvej polovice 17. storočia. Nadviazala na antické i stredoveké literárne vzory, pod heslom návratu k prameňom (ad fontes) šírila poznanie antickej vzdelanosti (Erazmus Rotterdamský, M. Ficino, Janus Pannonius P. Melanchton, T. More, V. Valla), menej beletristické žánre (Marzio Galeotto, Pius II.).
Tlakový koeficient
Tlakový koeficient je v politológii pomer súčtu obyvateľstva určitého štátu k počtu obyvateľstva všetkých ostatných štátov spolu, pretože práve s týmito vznikajú konflikty, ktoré sa môžu zmeniť na vojnové stretnutie. Čím viacej obyvateľstvo susedných štátov prevažuje počtom nad obyvateľstvom príslušného štátu, tým vyššie číslo vychádza a tým neistejšia je jeho medzinárodná situácia. Slabosť príslušného štátu totiž prebúdza žiadostivosť mocnejších susedov a povzbudzuje ich ku koalíciám, ktorých účelom je rozdelenie ľahkej koristi. A prirodzene tým horšie sú vyhliadky príslušného štátu v prípadnomn vojnovom konflikte.
Tlakový koeficient slúži na odhadovanie vyhliadok toho ktorého štátu v prípadnom vojnovom konflikte.
Alojz Čobej
Mgr. Alojz Čobej (* 7. október 1935, Stropkov† 27. február 2020, Bratislava) bol slovenský pedagóg, redaktor, dramatik, skladateľ, textár a organista.
Životopis
Študoval na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, v roku 1957 absolvoval štúdium na Vysokej škole pedagogickej v Prešove.
Pôvodne pôsobil ako stredoškolský pedagóg v Banskej Bystrici, od roku 1972 bol vedúcim literárno-dramatickej redakcie štúdia Československého rozhlasu v Banskej Bystrici, v rokoch 1990 – 2000 pôsobil ako odborný lektor latinského jazyka na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici. Pôsobil ako dramaturg a režisér v Rádiu Lumen. Žil v Tomášove.
V registračných protokoloch a operatívnych zväzkoch ŠtB je evidovaný ako agent a dôverník pod krycími menami Mistrík a Lojzo. Údajnú spoluprácu s komunistickou Štátnou bezpečnosťou začal podľa spisu v roku 1978.
V roku 2011 mu Rada KBS udelila Cenu Andreja Radlinského.
Tvorba
Debutoval hrou Ja musím byť zbojník na motívy ľudových jánošíkovských rozprávok, ďalšie jeho hry čerpajú námety zo súčasnosti, venoval sa aj historickej tematike. Je autorom rozhlasových dramatizácií prozaických a básnických predlôh domácich i zahraničných autorov. Napísal detské hry a libretá muzikálov (Na zelenej lúke, 1974; Vláčik do  rozprávky, 1975; Princezná je smutná, 1977; Tajomstvo starej šperkovnice, 1981 a Ako išlo vajce na vandrovku i.). Je tiež textárom a skladateľom piesní pre deti, populárnych skladieb a zábavnej hudby. Je spoluautorom Hymny Univerzity Mateja Bela. Hudbu skomponoval Igor Bázlik a text napísal Alojz Čobej. Hymna Univerzity Mateja Bela prvýkrát bola uvedená 10. júna 2003 počas inaugurácie rektora Univerzity Mateja Bela.
Samuel Coryli
Samuel Coryli, tiež Lieskovský, Nitschmann (* Turčianske Jaseno-Horné Jaseno) bol slovenský spisovateľ, pedagóg.
Životopis
Stredoškolské vzdelanie nadobudol v Banskej Bystrici, po roku 1692 študoval filozofiu a teológiu v Jene, magister filozofie, poeta laureatus. Od roku 1692 vychovávateľ v rodine Heinzelovej v Banskej Bystrici. Autor veršov, statí a rozpráv.
Juraj II. Druget
V roku 1593 košický kapitán Krištof Tieffenbach posilnený východoslovenskou šľachtou a sedmohradským magnátom Žigmundom Rákoczim chcel napadnúť Turkov pri Fiľakove. Turecká posádka vo fiľakovskom hrade kapitulovala 27. novembra 1593 s podmienkou slobodného odchodu. Dobytie Fiľakova bolo prvým výraznejším úspechom cisárskej strany v tejto vojne. Po týchto úspechoch uvažovali cisárski velitelia aj o ďalších akciách. Tieffenbach sa rozhodol zaútočiť na Hatvan, ale akcia sa neuskutočnila, pretože sa dozvedel o zhromažďovaní početného tureckého vojska pri Sečanoch. Tieffenbach poslal proti nemu jazdu pod vedením Štefana Báthoryho a Juraja II. Drugeta z Humenného. Tieto oddiely sa stretli začiatkom decembra 1593 s tureckým predvojom a rozprášili ho. Záchranná akcia turkov na pomoc Fiľakovu tým stroskotala a turci rozpustili tábor na Ipli.
Saint-Hilaire-du-Harcouët (obec)
Saint-Hilaire-du-Harcouët je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Licq-Athérey
Licq-Athérey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Akvadukt Vanvitelli
Akvadukt Vanvitelli je akvadukt v Taliansku postavený pre dodávku vody do paláca Caserta a San Leucia. V roku 1997 bol spolu s kráľovským palácom Caserta a komplexom San Leucio zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Na poverenie Karola III. vytvoril akvadukt taliansky inžinier a architekt Luigi Vanvitelli. Akvadukt začali stavať v roku 1753 a dokončený bol v roku 1762. Akvadukt je dlhý a je tvorený troma radmi klenieb a v najvyššou bode dosahuje výšku.
Ján Cyril Čobrda
Ján Cyril Čobrda (* 1. september 1895, Smrečany – † 2. máj 1955, Bratislava) bol protifašistický bojovník a dôstojník.
Životopis
Od roku 1920 dôstojník čs. četníctva, 1939 žandárstva Slovenského štátu, po roku 1945 na dôchodku plk. ZNB. Po vypuknutí SNP zastával v Banskej Bystrici rozličné funkcie, od 12. októbra 1944 veliteľ poľného žandárstva  1. čs. armády na Slovensku Po ústupe SNP do hôr partizán.
Žakovce
Žakovce sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Dejiny
Žakovce (maďarsky: Izsákfalva, nemecky: Eisdorf) sa spomínajú v listinách v roku 1209 ako prvá obec na Spiši vôbec. Jej pôvodné meno bolo Villa Isaac, Izákova dedina. Z toho pochádza aj slovenský názov Žakovce (Izákovce).
Obec patrila do Spoločenstva spišských Sasov, od roku 1412 do Provincie XI spišských miest nezaložených Poľsku. Okolo roku 1465 ju dostal šľachtický rod Zápoľských. Obec bola osídlená nemeckým obyvateľstvom. Po roku 1945 dostala obec úplne nové obyvateľstvo.
Etnické zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky
Náboženské zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky
Ulice
Dolný koniec nemá bližšie špecifikované názvy ulíc. Na Hornom konci sa nachádzajú Štúrova, Javorinská, Tatranská, Blažovská a Hviezdoslavova ulica.
Vodné plochy
Mimo katastra obce sa nachádza vodná nádrž Žakovce. Je napájaná zo Žakovského potoka.
Perzepolis
Perzepolis alebo Persepolis (po perzsky Pársa; v slovenčine sa skupina -is- pri skloňovaní zachováva) bolo významné staroveké mesto, sídlo perzských kráľov z rodu Achajmenovcov, v dnešnom juhozápadnom Iráne asi od Šírázu. thumb|380px|Ruiny Persepolisu dnes Začal ho budovať Dareios I. okolo roku 520 pred Kr. na umelo upravenej terase ako symbol svojej moci. Hlavným mestom (stredisko administratívy, politickej moci a obchodu) zostali Súsy, Perzepolis bol akési prechodné sídlo kráľa. Nástupcovia Dareia I. vo výstavbe pokračovali. Roku 332 pred Kr. mesto napokon dobyl a zničil požiarom Alexander Veľký.
Mesto bolo architektonický skvost, známa je najmä sochárska výzdoba. V ruinách knižnice sa našlo vyše 30 000 klinopisných tabuliek.
Perzepolis prvýkrát skúmal až roku 1931 a 1939 Chicagsky orientálny inštitút, neskôr vo výskume pokračovali Iránci. Vzhľadom na politické pomery v Iráne je nálezisko pre cudzích vedcov v súčasnosti pomerne neprístupné.
V roku 1979 bol Perzepolis zapísaný na listinu UNESCO.
Zimoľub okolíkatý
náhľad|vpravo Zimoľub okolíkatý (Chimaphila umbellata) je vždyzelený poloker z čeľade vresovcovité (Ericaceae) (niekde uvádzané aj ako hruštičkovité, Pirolaceae).
Je to dosť zriedkavý druh, ktorý rastie v podraste suchších lesných spoločenstiev, najmä s borovicou sosnou. Na Slovensku je zaregistrovaných asi 30 lokalít z toho asi 6 je na východnom Slovensku. Vyskytuje sa v prírodnej rezervácii Machnatý vrch vo Vihorlatských vrchoch, kde vytvára ojedinelé spoločenstvá s bielomachom sivým (Leucobryum glaucum).
Lesná železnica Katarínka
Lesná železnica Katarínka (LŽK) je úzkorozchodná železnica, nachádzajúca sa blízko obce Naháč v katastri obce Dechtice, v susedstve areálu kláštora Katarínka.
Tvorí ju krátky úsek železnice s rozhodom 600 mm, ktorý nesie odkaz Malokarpatskej lesnej železnice, ktorá tvorila rozsiahly systém úzkorozchodných priemyselných železníc v regióne Smoleníc a Dobrej Vody. Tie vznikli z potreby dopravy dreva z lesov v okolí do chemickej fabriky na výrobu octanu vápenatého, kyseliny octovej a acetónu. Lesy v okolí boli majetkom grófa Jozefa Pálffyho (18531920), ktorý dal chemickú fabriku (dnešný Chemolak) postaviť spolu s pílami v okolí, s cieľom zhodnotiť bohatstvo okolitých lesov. Lesná železnička bola zrušená v rokoch 19641966. História LŽK sa začína písať od roku 1997, kedy skupina nadšencov v blízkosti grófskej hájovne spojazdnila niekoľko metrov koľajníc.
Strojový park
Podľa väčšiny zdrojov mal strojový park úzkorozchodnej železnice 6 parných a 5 dieselových lokomotív, 2 dreziny, 2 osobné a 140 nákladných vozňov. Parná lokomotíva Republika stála do roku 1988 ako pomník dráhy v bývalom chemickom závode na priestranstve pred závodným klubom. Potom sa nachádzala na Štiavničke pri Hronci ako exponát múzea ČHŽ, v roku 1999 bola odpredaná súkromnej osobe a nachádzala sa v roku 2005 na súkromnom pozemku v Marianke a v roku 2007 ju Klub ochrany technických pamiatok navrhol na vyhlásenie za NKP.
Lorentzova transformácia
thumb|Vzťah medzi referenčnou súradnicovou sústavou a jej Lorentzovou transformáciou.
Lorentzova transformácia vo fyzike znamená množinu štyroch rovníc používaných na prepočet súradníc priestoru a času pri prechode medzi inerciálnymi súradnicovými sústavami za predpokladu konštantnej rýchlosti svetla vo všetkých inerciálnych sústavách. V roku 1905 pomenoval Henri Poincaré Lorentzovu transformáciu po nemeckom fyzikovi a matematikovi Hendrikovi Antoonovi Lorentzovi (1853 – 1928). Vytvorili matematickú bázu pre Einsteinovu špeciálnu teóriu relativity. O Lorentzovej transformácii sa môže uvažovať aj ako o rotácii v Minkowského priestoročase. Všeobecnejšia množina transformácií zahrňujúca tiež transláciu aj priestorovú rotáciu súradnicových ôs sa nazýva Poincarého grupa.
Predpokladajme, že máme dvoch pozorovateľov O a O'. Obaja používajú svoju vlastnú karteziánsku súradnicovú sústavu na meranie časových a priestorových intervalov. O používa (x, y,z, t) a O' používa (x',y',z',t'). Teraz predpokladajme, že obaja pozorovatelia sú vzhľadom na seba v stave rovnomerného priamočiareho pohybu v smere osi x. Rýchlosť v smere osi y aj z je nulová a v čase merania sa os x pozorovateľa O prekrýva s osou x' pozorovateľa O'. Ak vezmeme do úvahy fakt, že rýchlosť svetla je konštantná vzhľadom na akúkoľvek inerciálnu súradnicovú sústavu (potvrdený v roku 1887 v Michelsonovom-Morleyovom experimente), potom môžeme jednoducho vyvodiť nasledujúce hodnoty kontrakcie dĺžky a dilatácie času súradnicovej sústavy pozorovateľa O' vzhľadom na súradnicovú sústavu pozorovateľa O:
Lorentzova transformácia sa zapisuje v maticovej forme ako:
Pri nízkych rýchlostiach sa táto transformácia blíži ku Galileovej transformácii z klasickej fyziky:
Lorentzova transformácia bola po prvýkrát objavená a publikovaná Josephom Larmorom v roku 1897. V poradí prvá verzia transformácie bola ale publikovaná už v roku 1890 Hendrikom Lorentzom. Svoju konečnú verziu publikoval ten istý autor v roku 1899 a 1904. Larmorove a Lorentzove konečné rovnice neboli zapísané v modernej symbolike a forme, ale boli algebraicky ekvivalentné tým, ktoré publikoval v roku 1905 Henri Poincaré, francúzsky matematik, ktorý ich upravil, aby dal týmto štyrom rovniciam koherentnú a konzistentnú formu, v ktorej ich poznáme dnes. Obaja, Larmor aj Lorentz, objavili, že transformácia rešpektuje Maxwellove rovnice elektromagnetizmu. Prírodné zákony sú symetrické vzhľadom na Lorentzovu transformáciu, to znamená, že ak na ne aplikujeme Lorentzovu transformáciu, nezmenia sa.
Ulička (prítok Uhu)
thumb|Ulička pod Runinou Ulička je riečka v severovýchodnej časti Slovenska, na území okresu Snina. Je to pravostranný prítok Uhu s dĺžkou (z toho  na území Slovenska) a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení v Bukovských vrchoch, pod hlavným hrebeňom pohoria, na severozápadných svahoch vrchu Veľký Bukovec  v nadmorskej výške okolo
Opis toku
Od prameňa tečie najprv severozápadným smerom, vteká do malej eróznej Runianskej kotliny, a južne od obce Runina priberá sprava Hluboký potok a na krátkom úseku pokračuje na západ. Z pravej strany potom priberá Poloninský potok, mení smer toku na severozápad. Ďalej priberá sprava Pľašu a veľkým výrazným oblúkom sa stáča k juhu. Preteká obcou Topoľa, pod ktorou priberá najprv ľavostranný Dankov potok a potom pravostranný Príslopský potok a stáča sa na juhovýchod. Sprava priberá Šťavinku, preteká cez Kolbasov, následne priberá sprava Dolinský potok a zľava Ruský potok. Potom Ulička vytvára dvojitú zákrutu, zľava priberá Vlčí potok a vstupuje do Uličskej kotliny, kde tečie cez obec Ulič. Tu priberá svoj najvodnatejší prítok, Zbojský potok zľava. Vytvára ešte dve väčšie sihote, zľava priberá Mikešov potok a juhovýchodne od obce opúšťa územie Slovenska. Hneď za štátnou hranicou priberá ľavostranný Homašov tečúci súbežne s hranicou (na cca úseku preteká aj na našom úseku) a následne pokračuje približne  dlhým úsekom cez územie Ukrajiny. Pri obci Zabriď sa v nadmorskej výške približne vlieva do Uhu.
Ulička je vodným tokom pretekajúcim výhradne územím Bukovských vrchov a od sútoku s Príslopským potokom je deliacou líniou medzi podcelkami Bukovce na severovýchode a Nastaz na juhozápade. Preteká územím národného parku Poloniny.
Povodie Uličky podľa prítokov (v smere toku)
Ulička (P – pravostranný prítok, Ľ – ľavostranný prítok)
René Vydarený
René Vydarený (* 6. máj 1981, Bratislava) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej
S hokejom začínal v Slovane Bratislava. V roku 1999 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom Vancouver Canucks v 3. kole ako 69. v poradí. Od sezóny 1999/00 odohral päť rokov v nižších zámorských súťažiach. V ročníku 2004/05 počas lockoutu v NHL pôsobil v Slovane Bratislava, klub porazil v semifinále play-off Duklu Trenčín a vo finále HKm Zvolen, získal majstrovský titul.
Od sezóny 2005/06 bol hráčom HC České Budějovice v českej extralige, koncom októbra 2009 ho vedenie vymenilo do Sparty Praha za Stanislava Hudeca. Od ďalšej sezóny znovu hral za České Budějovice, pred ročníkom 2013/14 sa klub presťahoval do Hradca Králové a má názov Mountfield HK.
Reprezentácia
Reprezentoval na posledných Majstrovstvách Európy do 18 rokov, ktoré sa konali v roku 1998, slovenský výber obsadil 6. miesto. O rok na neskôr, na prvých majstrovstvách sveta v tejto vekovej kategórii v roku 1999 pomohol vybojovať bronzovú medailu. Zúčastnil sa aj na majstrovstvách sveta do 20 rokov v rokoch 2000 (9. miesto) a 2001 (8. miesto).
V seniorskej slovenskej reprezentácii odohral 105 zápasov, strelil 5 gólov. Nosí dres číslo 23.
MS 2005
Na svetovom šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadila slovenská reprezentácia 5. miesto, keď vo štvrťfinále prehrala s Kanadou 4:5. Vydarený odohral všetkých sedem zápasov, nebodoval.
MS 2006
Na MS v Rige sa Slovensko umiestnilo na ôsmom mieste. Vo štvrťfinále bolo opäť vyradené Kanadou. Vydarený odohral všetky zápasy, strelil jeden gól.
MS 2008
Na MS 2008 v Kanade Slovensko nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. René Vydarený bol dopísaný na súpisku spolu s Jurajom Mikúšom pred zápasmi so Slovinskom o udržanie, keď nahradil Petra Podhradského. Slovensko vyhralo 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch), udržalo sa v najvyššej kategórii.
MS 2009
Tréner Ján Filc ho nominoval na svetový šampionát vo Švajčiarsku. Slovensko nepostúpilo do štvrťfinále a obsadilo 10. miesto. Vydarený zaznamenal na šampionáte jednu asistenciu.
MS 2012
Tréner Vladimír Vůjtek ho nominoval na MS vo Štokholme a Helsinkách. Nastupoval v tretej obrannej formácii s Tomášom Starostom. Slovensko sa prekvapivo prebojovalo až do finále, v ktorom prehralo s Ruskom a získalo striebornú medailu.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje sú z 1. júna 2014)
Kšatrijovia
Kšatrijovia je druhá kasta v Indii, bojovníci. Neskôr sa z nich stala svetská šľachta a vlastní nositelia štátnej moci. Z tejto vrstvy pochádzajú aj zakladatelia nových vier, budhizmu a džinizmu.
Zoznam historických článkov/B
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 508 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
bá
Báb · Báčka · Báčsko-bodrocká župa (Uhorsko) · Báhrám Čóvén · Báhrám I. · Báhrám II. · Báhrám III. · Báhrám IV. · Báhrám V. · Bán · Bánovský hrad · Bárczyovský kaštieľ
be
Beata Laska · Beata Szydłová · Beckov (hrad) · Beda Venerabilis · Bedřich (Čechy) · Bedřich Václavek · Behar · Belboh · Belehradská operácia · Belgická kolónia · Belgická revolúcia · Bell X-1 · Belo Grünwald · Belo I. · Belo II. (Uhorsko) · Belo III. · Belo IV. · Belo Polla · Belo Rohál · Benátska republika · Benedikt Esterházi · Benedikt I. · Benedikt II. · Benedikt III. · Benedikt IV. · Benedikt IX. · Benedikt Niese · Benedikt Sőlőši · Benetus · Benickovci (Turčianska stolica) · Benigna · Benjamin Disraeli · Benjamin Harrison · Benjamin Mazar · Benjamin Netanjahu · Benjamín Geguš · Beowulf · Berčéniovci · Berežská župa (Uhorsko) · Beringia · Berlínska blokáda · Berlínska zmluva · Berlínsky kongres · Berlínsky múr · Bernardino Rivadavia · Bernolákovci · Berzeviciovci · Bes (boh) · Besarabská gubernia · Besarabská oblasť · Besarabská sovietska socialistická republika · Besarábia · Beslanský masaker · Bessarion · Bessemerov proces · Bezerenbam · Bezhlavá pyramída · Bezov kódex · Bezpečnostná päťka · Bezzemok
bé
Bél-šar-usur · Béla Angyal (historik)
bh
Bhímráo Rámdží Ámbédkar
bl
Blatenské kniežatstvo · Blatnica (hrad) · Blatnohrad · Blazón · Blažej Maďar · Blažej Podmanický · Blažej Raškai · Blh (hrad) · Blokáda Leningradu · Blossius Aemilius Dracontius
bo
Bob Hawke · Bobrowski von Boberstein · Bočkaiovci · Bodrum · Boethius · Bogomilstvo · Bohdan Chmeľnyckyj · Bohdan Pavlů · Bohemund Tarentský · Bohumil Trnka · Bohumila Zástěrová · Bohuslav Balbín · Bohuslav Graca · Bohuslav Chropovský · Bohuslav Sobotka · Bohuslav Tablic · Bohuslav Žingor · Bohušovci · Boj o investitúru · Boj plebejcov a patricijov · Boj proti trom a piatim zlám · Bojar · Boje medzi Staroslovákmi a štúrovcami · Boje o Žehry · Bojko Borisov · Bojná · Bojnický zámok · Boleslav I. (Čechy) · Boleslav I. (Poľsko) · Boleslav II. · Boleslav III. · Bolesław Bierut · Boľševik · Bombardovanie Bratislavy 16. júna 1944 · Bombardovanie čínskej ambasády v Belehrade · Bombové útoky na obytné domy v Rusku · Bombové útoky v Bombaji v roku 1993 · Bombový útok v Oklahoma City · Bonapartovci · Bonifác I. · Bonifác II. · Bonifác III. · Bonifác IV. · Boris (Polacké kniežatstvo) · Boris Feoktistovič Safonov · Boris Fiodorovič Godunov · Boris I. · Boris III. · Boris Johnson · Boris Michajlovič Šapošnikov · Boris Nikolajevič Jeľcin · Boris Tadić · Borša (hrad) · Boršodská župa · Bořivoj I. · Bořivoj II. · Bosnianske kráľovstvo · Bosniansky banát · Bosporská ríša · Bostonské pitie čaju · Bošany (hrádok) · Bošácka skupina · Boťany (hrad) · Boudica · Bourbonovci · Boxerské povstanie
bó
Bójovia · Bórán
bp
BP (čas)
br
Bradový hrboľ · Brahma (hinduistický boh) · Branč (hrad) · Branč (hrádok) · Braničev · Branislav Varsik · Branislav Viest · Braslav (Sávia) · Brašovská župa (Uhorsko) · Bratislava/nahlas · Bratislavská ješiva · Bratislavská kronika · Bratislavská päťka · Bratislavská zmluva · Bratislavská župa (Česko-Slovensko, 1923 – 1928) · Bratislavské anály · Bratislavské korunovácie · Bratislavské oppidum · Bratislavské predmostie · Bratislavsko-brnianska operácia · Bratislavský kraj (1948 – 1960) · Bratislavský mier (1271) · Bratislavský mier (1805) · Bratríci · Bratská rytierska spoločnosť svätého Juraja · Bratské krajiny · Braunauer Zeitgeschichte-Tage · Brekov (hrad) · Brestlitovský mier · Brestov (hrad) · Breznica (hrad) · Brezová listina · Brezová revolúcia · Brežnevova doktrína · Briandov-Kelloggov pakt · Briestenskovci · Brigita Šimonová · Brigitte Bierleinová · Brit (zmluva) · British Museum · Britská India · Britská okupačná zóna Nemecka · Britské impérium · Britsko-americká vojna · Britsko-iracká vojna · Britsko-írska vojna · Britsko-írska zmluva · Britský mandát v Palestíne · Brjačislav I. (Polacké kniežatstvo) · Bronisław Komorowski · Bronzová doba · Brunichilda · Bruno Bauer · Bruno Kreisky · Brú na Bóinne · Brzotín (hrad)
bř
Břetislav I. · Břetislav II.
bu
Bubekovci · Bučačská mierová zmluva · Budatínsky zámok · Budimírsky kaštieľ · Budínska kronika · Budínsky hrad · Budkovce (hrad) · Budova Detskej psychiatrickej liečebne, n.o. Hraň · Budujme stát pro 40 000 000 lidí · Budžak · Bujan · Bujar Nishani · Bukovina (krajina) · Bula (pečať) · Bulharská cirkev · Bulharská dobrovoľnícka armáda · Bulharská ľudová republika · Bulharská volžsko-kamská ríša · Bulharské cárstvo (1908 – 1946) · Bulharské kniežatstvo · Burebista · Burgundi · Burislav · Burzenland · Buržoázia · Buržoázna revolúcia
bú
Bújovci