cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Claymont (Delaware)
Leží na pravom brehu rieky Delaware River, 10 km severovýchodne od Wilmingtonu, pri diaľnici do Philadelphie, neďaleko hranice s Pensylvániou. Mesto je súčasťou metropolitnej oblasti Philadelphie. Sídli tu rímskokatolícka Archmere Academy.
Krištof (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Krištof.
Violončelový koncert č. 1 (Saint-Saëns)
'''Violončelový koncert č. 1 a mol, Op. 33''' je dielo francúzskeho skladateľa Camille Saint-Saënsa. Patrí do základného repertoáru ako jeden z piatich najhrávanejších violončelových koncertov. Tento koncert sa rodil ťažko, a skladateľ si po jeho dokončení zaumienil, že už viac žiadny violončelový koncert nezkomponuje. Nakoniec však predsa len zložil ''Violončelový koncert č. 2'', ktorý ale zaostáva sa svojím predchodcom. Dielo malo premiéru v roku 1873 na parížskom konzervatóriu. To vypovedá o vysokom uznaní hudobných veličín tej doby pre Saint-Saënsa, konzervatórium totiž predstavovalo ostrov konzervativizmu, na ktorom sa hrali len diela uznávaných a prevažne už mŕtvych majstrov. Pri komponovaní sa skladateľ inšpiroval najmä Violončelovým koncertom a mol Roberta Schumanna a symfonickými básňami Franza Liszta, ktoré krátko predtým dirigoval. Z nich si osvojil hlavne použitie kontrastov a tématickú transformáciu. Napriek tomu, že Saint-Saëns považoval violončelo za nástroj príliš "obmedzujúci", podarilo sa mu vytvoriť skvelý sólový part. Mnohí skladatelia, ako napríklad Šostakovič,ktorý taktiež zkomponoval violončelové koncerty, považovali Saint-Saënsov koncert za najlepšie dielo svojho druhu.
Koncert je, rovnako ako ten Schumannov, jednovetý, hraná attaca. Tvorí ho teda jeden celok hraný bez prestávky. Tak ako u ďalších podobných diel sa ale skladá z troch častí, líšiacich sa označením tempa. V tomto prípade sú to:
Allegro non troppo-Allegretto con moto- Allegro
Typická dĺžka skladby je priližne 21 minút.
Saint-Malo-en-Donziois
Saint-Malo-en-Donziois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Namlos
Namlos je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Reutte.
Stalinizmus
náhľad|Obete hladomoru v ukrajinskom Charkove v roku 1933. Stalinizmus bola politická teória a prax spojená s Josifom Vissarionovičom Stalinom. V zmysle socialistickej rétoriky bola teória stalinizmu pokračovaním leninizmu doplnená o koncepciu budovania socializmu v jednej krajine. Mnohými je stalinizmus považovaný za jednu z najhorších foriem totalitarizmu.
Ivan Martin Jirous
Ivan Martin Jirous známy aj pod prezývkou Magor (* 23. september 1944, Humpolec† 10. november 2011, Praha), bol český básnik, publicista a výtvarný kritik, významný predstaviteľ undergroundu – názorového prúdu, ktorý nesúhlasil s komunistickým režimom.
Stalinizmus
Vrcholom zločinnej totalitárnej politiky stalinizmu bol tzv. veľký teror, ktorý sa rozbehol po XVII. zjazde Všeruskej Komunistickej strany (boľševikov) a pravdepodobne zinscenovanej vražde Sergeja Kirova. Zástancovia odlišných politických koncepcii v komunistickej strane boli fyzicky zlikvidovaní (napr. Moskovské procesy so starými boľševikmi Zinovievom a Kamenevom). Mimostranícka opozícia bola úplne eliminovaná a jej členov popravili alebo umiestnili do Gulagov. Stalinove represie výrazne zasiahli nielen nestraníkov (napr. Koroľov), ale aj členov strany a významných štátnych funkcionárov, či vojakov (maršal Tuchačevskij, generál Rokossovskij). Politické čistky v armáde si vyžiadali veľa životov skúsených dôstojníkov a výrazne podryli obranyschopnosť Sovietskeho zväzu v rozhodujúcich okamihoch na začiatku 2. svetovej vojny.
Namlos
Žije tu 93 obyvateľov (1. 1. 2010).
Stalinizmus
Po druhej svetovej vojne sa stalinizmus rozšíril aj do iných krajín za tzv. železnou oponou a mal veľký vplyv aj v komunistických krajinách na západe.
Po XX. zjazde Komunistickej strany Sovietskeho zväzu v roku 1956 a odsúdení kultu osobnosti Stalina sa začal proces destalinizácie. No ten sa zastavil v roku 1964, keď Nikitu Chruščova na poste generálneho tajomníka ÚV KSSZ vystriedal Leonid Iľjič Brežnev. Stalinský model socializmu potom v Sovietskom zväze prežíval v trochu liberálnejšej podobe. Prenasledovanie politických odporcov režimu naďalej v menej brutálnej forme pretrvávalo až do konca 80. rokov 20. storočia. V období perestrojky sa začalo o zločinoch stalinizmu v ZSSR verejne diskutovať.
Merseburg
thumb|Merseburg
Dejiny
Miesto bolo osídlené už od mladšej doby kamennej a v múzeu sú nálezy z halštatskej aj rímskej doby.
Ako mesto sa prvýkrát pripomína koncom 9. storočia, po roku 919 tu založil Henrich I. cisársky falc, roku 968 bolo založené biskupstvo, okolo roku 1000 benediktínsky kláštor a roku 1015 dóm sv. Jána Krstiteľa, z ktorého sa dodnes zachovala románska krypta. Biskup Dietmar z Merseburgu vo svojej kronike, ktorá obsahuje aj mnoho dôležitých údajov o českých dejinách, opísal dejiny 10. storočia. V roku 1219 dostalo mesto hradby, k roku 1289 sa prvýkrát pripomína mestská samospráva a od roku 1426 bolo členom Hanzy. Okolo roku 1470 bol prestavaný zámok a roku 1473 tu vznikla prvá tlačiareň.
Po roku 1561 prišla do mesta reformácia, biskupstvo aj kláštor boli zrušené a majetok pripadol panovníkovi. Po roku 1605 bol opäť prestavaný zámok a v rokoch 1656-1738 tu sídlil sasko-merseburský gróf, čo mestu veľmi prospievalo. Po Viedenskom kongrese v roku 1815 pripadol Merseburg Prusku. V roku 1841 boli v biskupskej knižnici objavené tzv. Merseburské zlomky, opis prastarých zariekadiel a svedectvo o predkresťanskej kultúre starých Germánov. Roku 1846 sa mesto pripojilo na železnicu a po roku 1916 tu začali vznikať chemické továrne (Buna, Leuna). Za druhej svetovej vojny bolo mesto silne poškodené a ďalšie historické časti boli strhnuté po roku 1968. Počet obyvateľov dosiahol maxima (takmer 51 tisíc) v roku 1961 a odvtedy pomaly klesal. Až po roku 1989 začala dôkladná rekonštrukcia pamiatok.
La Chapelle-la-Reine (kantón)
La Chapelle-la-Reine je francúzsky kantón v departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho 18 obcí.
Ivan Martin Jirous
Život
Narodil sa v rodine berného úradníka v Humpolci, kde zložil maturitnú skúšku a krátko pracoval ako robotník na stavbe. V rokoch 196368 študoval dejiny umenia na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity – témou jeho diplomovej práce bola vizuálna poézia (okrem iného dielo Jiřího Kolářa), štúdium však nebral príliš vážne. Dvakrát sa oženil, po prvý raz s Věrou Vařilovou, autorkou básni a umeleckou historičkou, po druhý raz s maliarkou Juliánou Stritzkovou.
Umelecký a názorový vývoj
Svoje prvé básne publikoval v časopisoch, napríklad v Sešitech alebo Mladé tvorbě. Už koncom 60. rokov sa zblížil s undergroundovou skupinou The Primitives Group, neskôr sa stal manažérom The Plastic People of the Universe.
Kvôli jeho nesúhlasu s komunizmom nemal možnosť venovať sa profesionálne literatúre. Striedal zamestnania ako nočný strážnik, záhradník a podobne. Za svoje názory bol dokonca väznený, prvý raz v rokoch 1973 – 74, druhý raz na 18 mesiacov v roku 1976 v súvislosti s jeho spoluprácou s Plastic People a potom ešte trikrát. Celkom strávil vo väzení osem rokov, z toho štyri v prísnom väzení vo Valdiciach. Jeho postoj k režimu bol viac než zrejmý – jeho Zprávu o třetím českém hudebním obrození z roku 1975 možno považovať aj za programové vyhlásenie českého undergroundu. Podpísal samozrejme aj Chartu 77. Roku 1979 sa podieľal na založení samizdatovej edície Vokno.
Navzdory pádu komunistického režimu, proti ktorému brojil, mal Jirous aj potom občasné konflikty so zákonom, často kvôli výtržníctvu. Žil na Vysočine.
Autorom prezývky Magor je Eugen Brikcius.
Dielo
Typické pre Jirousove básne je striedanie zdanlivo sa vylučujúcich prvkov religiozity so štylizáciou autora do villonovského hrdinu-vydedenca. Ďalším typickým znakom jeho diel je útržkovitá vetná skladba a estetizácia vulgarizmov.
Saint-Brandan
Saint-Brandan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Damagétos
Damagétos môže byť:
Kryštof (priezvisko)
Kryštof je české priezvisko odvodené od mena Krištof. Najrozšírenejšie je v mestách Praha, Brno a Uherské Hradiště. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v obci Boleráz (okres Trnava).
Známi nositelia
Pozri v článku Kryštof.
Sommery
Sommery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dávajte si pozor!
Dávajte si pozor! je slovenský film.
Príbeh o zvukovom majstrovi, ktorý pristihol svoju ženu skôr, ako mu bola neverná a odpočúval prezidenta skôr, ako sa stal jeho poradcom, alebo koľko sa človek natrápi, kým príde o všetko.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrochoť
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrochoť v okrese Banská Bystrica.
František Bojničan
Mgr. František Bojničan (* 6. marec 1960, Hlohovec) je slovenský karikaturista.
Životopis
Pôvodným povolaním fotograf. Žije v Hlohovci, kde aj tvorí. Pracoval postupne ako fotograf, výtvarník, robotník a nakoniec štátny zamestnanec. Popri zamestnaní podnikal a robil reklamného manažéra.
Prvú kresbu uverejnil v roku 1976 v podnikovom časopise, potom kreslil pre rôzne noviny okresného formátu. V roku 1992 mal prvú väčšiu výstavu spojenú s vernisážou. V tomto roku sa stal jeho „krstným otcom“ známy karikaturista Miro Ďurža, s ktorým v roku 1993 aj vystavoval. K tomuto termínu sa viaže vznik „Považského štvorlístka“ do ktoré patrili okrem Bojničana ešte Miro Ďurža, Vladimír Pavlík a Vojto Haring. Bol členom Združenia karikaturistov na Slovensku FORMÁT od jeho založenia v r. 1990 až do jeho zániku v r. 1994, v súčasnosti je členom združenia karikaturistov UZOL. Je členom Združenia výtvarných umelcov Západného Slovenska. Je riaditeľom bienále kresleného humoru „Fraštacký tŕň“ v Hlohovci, ktorého komisárom bol od založenia karikaturista, epigramatik a psychológ Vojto Haring. Tiež je členom Klubu kreslířú a humoristú (Česko). V roku 2001 ukončil Pedagogickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave – odbor: vychovávateľstvo, špeciálna pedagogika. Je jeden zo zakladajúcich členov „KNP“ (Klub nespravodlivo plešatých).
Za svoje výtvarné diela (aj fotografie) dostal viacero ocenení, z toho za karikatúry vyše tridsať cien.
Château-Landon (kantón)
Château-Landon je francúzsky kantón v departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho 15 obcí.
Nassereith
Nassereith je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Imst.
Žije tu 2 065 obyvateľov (1. 1. 2010).
Saint-Martin-d’Heuille
Saint-Martin-d’Heuille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slatinská ulica (Bratislava)
Slatinská ulica je ulica nachádzajúca sa na Dolných Honoch v mestskej časti Vrakuňa v Bratislave.
Nachádza sa blízko základnej školy, súkromného gymnázia, zdravotného strediska, dvoch materských škôlok a nákupného centra.
Keď hviezdy boli červené
Keď hviezdy boli červené (angl. When The Stars Were Red) je koprodukčný slovensko-francúzsky film.
Film na príbehu váhavého a nesmelého Jožka Brezíka sleduje osudy ľudí v období od konca štyridsiatych rokov 20. storočia až po okupáciu v roku 1968.
Saint-Caradec
Saint-Caradec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Superzliatina
Superzliatina (z ) je pojem používaný pre zliatiny s vlastnosťami, ktoré vo všeobecnosti kombinujú vysokú pevnosť a dobrú koróznu odolnosť za teplôt nad hranicou použitia martenzitických ocelí, t.j. nad 650 °C. Tieto žiarupevné zliatiny sa používajú predovšetkým na súčiastky plynových a parných turbín (lopatky, disky, rotory, atď.). Pod týmto termínom sa rozumejú predovšetkým niklové žiarupevné zliatiny spevnené precipitáciou intermetalickej fázy Ni3Al (existujú však aj molybdénové, kobaltové a iné zliatiny, ktoré sa označuju týmto pojmom). Ak nebude uvedené inak článok sa týka práve niklových superzliatin.
Legovanie
náhľad|L12 mriežka Niklové superzliatiny sú veľmi komplexne legované (základným prvkom je samozrejme nikel). Počet legujúcich prvkov je mnohokrát vyšší ako desať. Legovanie musí zabezpečiť predovšetkým odolnosť voči creepu, koróznu odolnosť za vyšších teplôt a často aj veľmi vysokú odolnosť voči únave. Ako bolo uvedené ide o zliatinu spevnenú precipitáciou Ni3Al z čoho vyplýva nutnosť legovania hliníkom (2 - 4 %). Fáza Ni3Al ma štruktúru L12 Jej nákres je na obrázku.
Je to štruktúra podobná FCC za ktorú sa často mylne vydáva avšak atómy v rohoch elementárnej mriežky a v strede stien sú rozdielne. L12 sa nedá odvodiť pridelením bázy kubickej plošne centrovanej Bravaisovej mriežke. Táto štruktúra sa dá odvodiť iba od primitívnej kubickej Bravaisovej mriežky (pridelením príslušnej bázy Al 0,0,0 - Ni 1/2,1/2,0 + 1/2,0,1/2 + 0,1/2,1/2). Nie je však správne túto štruktúru poznačovať ani za FCC ani za primitívnu kubickú mriežku (Toto nedorozumenie pramení zo zamieňania si pojmu Bravaisova mriežka a štruktúrna mriežka. Štruktúrna mriežka je priradenie bázy atómov Bravaisovej mriežke).
Ďalším veľmi dôležitým prvkom, ktorý sa pridáva do niklových superzliatin je chróm (13 - 18%). Úlohou chrómu je zabezpečiť dobru koróznu odolnosť. V malých množstvách sa pridáva uhlík (do 0,08 %), ktorý ma zabezpečiť odolnosť voči creepovej deformácii spôsobenej poklzom hraníc zŕn. Uhlík tvorí karbidy s ďalšími legujúcimi prvkami ako niób a titán. Ďalej sa pridávajú prvky brzdiace difúzne procesy v niklovej matrici. Ide napríklad o molybdén ale aj o dosť nezvyklé prvky ako tantal, hafnium atď.
Jaroslav Pelikan
Jaroslav Pelikan (* 17. december 1923, Akron, Ohio, USA – † 13. máj 2006, Hamden, Connecticut) bol americký historik, jeden z najvýznamnejších svetových novodobých historikov kresťanstva, cirkevnej histórie, teológie a stredovekej kultúry.
Život a pôsobenie
Bývalý prezident USA Bill Clinton ho zaradil do svojho výboru pre umenie a humanitné vedy.
V roku 1999 získal čestný doktorát Karlovej univerzity.
Ku koncu svojho života prestúpil k pravosláviu. Nevnímal to však ako konverziu z protestantizmu, ale skôr ako návrat k základom, prameňom (ad fontes), ktoré, ako sa sám vyjadril, tvorili vždy súčasť jeho viery.
Dielo
Bol autorom viac ako 30 odborných a niekoľkých populárnych kníh.
Medzi tromi desiatkami jeho publikácií je aj päťzväzkový „opus magnum“; The Christian Tradition (podrobnejšie napr. ), ale aj kniha The Vindication of Tradition, ktorá je záznamom jeho Jeffersonovských prednášok (Jefferson Lecture), čo je najvyššie vládne federálne ocenenie v oblasti humanitných vied v USA.
Rovnako zväzok Christianity and Classical Culture tvorí základ prestížnych Giffordovských prednášok (Gifford Lectures) na univerzite v Aberdeene.
Populárne dielo Jesus Through the Centuries: His Place in the History of Culture, pod názvom Ježíš v proměnách staletí: Jeho vliv na dějiny, myšlení a kulturu vydalo v roku 2008 pražské Karmelitánske Nakladatelství ako vôbec prvú Pelikánovu knihu v češtine či slovenčine.
Širšej slovenskej kultúrnej obci je život a dielo Jaroslava Pelikana dodnes prakticky neznáme.
Precipitácia
Precipitácia môže byť:
Sommesnil
Sommesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Natters
Natters je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Žije tu 1918 obyvateľov (1. 1. 2010).
R. S. C.
Príbeh šestnásťročného učňa Borisa, ktorý prežíva obdobie prvých lások, ale i životných sklamaní.
The Creatures
The Creatures bola britská rocková hudobná skupina, založená v roku 1981 dvoma členmi skupiny Siouxsie & the Banshees: speváčkou Siouxsie Sioux a bubeníkom Budgie. Svoj prvý album skupina vydala v roku 1983. Počas roka 1998 skupina odohrala spoločné turné s Johnom Caleom. Dvojica sa v roku 1991 vzala a po rozvode v roku 2005 sa rozpadla aj skupina.
Le Châtelet-en-Brie (kantón)
Le Châtelet-en-Brie je francúzsky kantón v departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho 13 obcí.
Anthonis van Dyck
Anthonis van Dyck (iné mená: Antoon van Dyck, Anthony van Dyck; * 22. marec 1599, Antverpy – † 9. december 1641, Londýn) bol flámsky barokový maliar a grafik.
Študoval u Rubensa. Čoskoro sa stal vedúcim maliarom anglického kráľovského dvora a portrétoval nielen kráľa a jeho rodinu, ale aj dvoranov a šľachticov. Stal sa významným zakladateľom aristokratického portrétu a tiež školy anglických portrétistov v 17. storočí.
K jeho najznámejším dielam patrí obraz Kráľ na love (Louvre, Paríž), na ktorom je zobrazený Karol I. so svojim koňom a dvomi pážatami v podvečernej krajine.
Žlna zelená
Žlna zelená (iné názvy: zastarano ďateľ zelený, zelený ďateľ [historický pravopis bol ďatel (tvrdé l) –porov. ešte napr. PSP z roku 1940], v dávnej slovenčine: strakopud zelený, v Bernolákovom slovníku: zelení ďaťel, s bruchem popelavím ; lat. Picus viridis) je druh z čeľade ďatľovité. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov žlna zelená patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, stavy v Európe sa v rokov 19802013 mierne zvýšili.
Opis
Je to vták veľký ako hrdlička záhradná. Dosahuje dĺžku tela, rozpätie krídel 40 –  a maximálnu hmotnosť 170 – 180 g. Je prevažne olivovo zelená s červeným temenom hlavy. Pri lete má žiarivo žltú kostrč a mriežkované letky. Samec má červené pierka v čiernych fúzoch a samica ich má celé čierne. Mláďatá sa líšia matne červeným temenom hlavy a škvrnitým telom. Lieta vo vlnovkách. Bežne sa zdržuje v korunách stromov, často však hľadá potravu na zemi (najmä v mraveniskách, mravce sú jej hlavnou potravou ).
Hlas
Už koncom zimy, v mesiacoch február a marec, sa začínajú veľmi často ozývať. Volajú chechtavo „glyk glyk glyk glyk“ alebo "klü-klü-klü" za sedu aj počas letu.
Výskyt a stav na Slovensku
Hojne rozšírená po celom území Slovenska. Vo vyšších polohách je zriedkavejšia. Hniezdenie je evidované do nadmorskej výšky 700 – . Súvislým lesným komplexom sa vyhýba. Žlna zelená je stály vták.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 200 – 2 000, zimujúcich jedincov 2 500 – 5 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC – menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC2 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D – ustupujúci druh. .
Biotop
Otvorená krajina s lesíkmi, kde sa je veľa okrajov lesov s lúkami a s pasienkami s množstvom mravenísk. Riedke lesy, lesy s množstvom rôznovekých plôch. Sady a parky.
Hniezdenie
Hniezdi vo svetlých lesoch, parkoch a ovocných sadoch v apríli až máji raz ročne. Hniezdo je umiestnené v dutine (vytesanej) s okrúhlym alebo oválnym otvorom s priemerom 5,5 – . Hĺbka dutiny býva od 25 –, šírka. Samica znáša 5 až 7 bielych vajec, na ktorých sedia obaja rodičia počas 16 až 17 dní a mláďatá kŕmia tiež obaja rodičia na hniezde asi 19 dní a potom ešte 14 dní prikrmujú.
Potrava
Živí sa mravcami a ich larvami, menej iným hmyzom
Ochrana
Zaslúži si ochranu ako iné druhy ďatľov. Žlna zelená je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 663,87 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).
Môže spôsobovať škody na zateplených fasádach budov.
Mýto (cesta)
thumb|right|Mýtnica v [[New Jersey v USA]] Mýto (-termín v slovenských predpisoch; neoficiálne: cestné mýto, v prípade diaľnic aj diaľničné mýto) je poplatok za použitie vymedzeného úseku cesty, najčastejšie diaľnice či rýchlostnej cesty. Existuje vo viacerých štátoch (v Európe napr. Chorvátsko, Taliansko, Francúzsko, Španielsko, Holandsko). Odlišná je diaľničná nálepka.
Rozlišujeme dva druhy spôsobov platenia mýta:
Platba na mýtniciach
Tento spôsob výberu poplatkov sa využíva v Portugalsku, Španielsku, Francúzsku, Taliansku, Grécku, Chorvátsku, Severnom Macedónsku, Bosne a Hercegovine, Poľsku, Srbsku a do 1. júla 2008 aj v Slovinsku. V Rakúsku a Švajčiarsku sú niektoré objekty (mosty, tunely) spoplatnené takouto formou aj napriek tomu, že majú zavedený systém diaľničných nálepiek.
Elektronické mýto
Tento spôsob výberu poplatkov sa využíva v Holandsku, Španielsku, Francúzsku a iných krajinách. Je oveľa efektívnejší ako platba na mýtniciach, pretože tu nevzniká riziko tvorenia kolón. V Rakúsku a na Slovensku sú takto spoplatňované vozidlá nad 3,5 tony.
Andreas Küttel
Andreas Küttel (* 25. apríl 1979, Einsiedeln, Švajčiarsko) je švajčiarsky skokan na lyžiach. Je aktuálnym držiteľom titulu majstra sveta na veľkom mostíku z majstrovstiev sveta 2009 v Liberci.
Tengger (sopka)
Tengger je vulkanický komplex, pozostávajúci z piatich, navzájom sa prekrývajúcich kaldier a stratovulkánov, nachádzajúci sa vo východnej časti ostrova Jáva, asi 20 km severne od stratovulkánu Semeru. Vek komplexu sa odhaduje na 820 000 rokov. Najmladší člen komplexu je Bromo, ktorý sa nachádza v kaldere Sandsea je zároveň aj jedným z najaktívnejších vulkánov Indonézie.
Iné projekty
.
Chelles (kantón)
Chelles je francúzsky kantón v departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Chelles.
IP kamera
IP kamery sú CCTV kamery, ktoré na prenos obrazu využívajú internetový protokol. Spojenie je realizované prostredníctvom rýchlej ethernetovej linky.
Využitie
Využívajú sa na monitorovanie určeného priestoru, napríklad obchodných priestorov, bánk, súkromných pozemkov a pod. Uplatnenie nájdu aj pri živých náhľadoch na internetových stránkach.
Martin Valent
Martin Valent (* 30. máj 1958 ) je slovenský režisér a scenárista.
Absolvoval štúdium filmovej a televíznej dokumentárnej tvorby na VŠMU v Bratislave. Venoval sa tvorbe krátkych filmov a videofilmov.
Žalovaný
Žalovaný (lat. reus) je ten, na koho bola žalobcom podaná na súde žaloba a kto sa jej teraz bráni.
Žalovaný je spolu so žalobcom stranou konania, v ktorom má rozsiahle procesné práva: môže navrhovať dôkazy na svoju obranu a vyjadrovať sa k vzneseným dôkazom, a pred vynesením rozsudku sa má právo - zásadne ako posledný - k žalobe vyjadriť.
Laická verejnosť často nerozlišuje medzi žalovaným a obžalovaným, čo je pojem používaný výhradne v trestnom práve.
Nauders
Nauders je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Landeck.
Žije tu obyvateľov.
Z kód
Z kód je definovaná trojpísmenová skratka začínajúca písmenom „Z“, ktorá sa používa v rádiokomunikácii na skrátenie a urýchlenie prenosu súboru štandardizovaných správ. Na rozdiel od Q kódu nemá veľké použitie v amatérskej prevádzke, používa sa na komerčné a vojenské účely.
Pôvodný súbor Z kódov vyvinula firma Cable & Wireless na účely komerčnej komunikácie. Nezávislý súbor Z kódov sa používa v komunikácii NATO a zverejnený je v dokumente ACP-131, ktorý definuje štandardné Q kódy a Z kódy používané pri spoločných medzinárodných operáciách. Vlastný súbor Z kódov používa aj ruská armáda.
Žalobca
Žalobca (lat. actor) je ten, kto podal na súd žalobu, ktorou sa domáha svojho práva proti žalovanému. Je jednou zo strán občianskeho súdneho konania, v ktorom súd jeho žalobu prejednáva.
V trestnom konaní vystupuje ako žalobca prokurátor (v niektorých štátoch, napr. aj v Česku je to štátny zástupca).
Saint-Martin-du-Puy (Nièvre)
Saint-Martin-du-Puy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Carné
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Konferencia v Seneca Falls
Konferencia v Seneca Falls bola prvá konferencia o právach žien, ktorá sa konala v roku 1848 v štáte New York.
Prípravy
Jedna z prvých feministiek Elizabeth Cady Stantonová sa v roku 1840 stretla so zapálenou abolicionistkou Lucretiou Mottovou na protiotrokárskej konferencii v Londýne. Od samého začiatku konferencie bolo jasné, že ženské delegátky nie sú vítané. Na protest proti tomu, že im v rámci konferencie zabránili prehovoriť a vystúpit spolu s ďalšími delegátkami opustili zasadaciu sieň. Vtedy Cady Stantonová navrhla Mottovej, aby zvolali zjazd za ženské práva, ktorý by sa zaoberal sociálnymi, občianskymi a náboženskými právami žien. V roku 1848 tak obe zorganizovali prvý zjazd o právach žien v Seneca Falls v štáte New York.
Priebeh
Na konferenciií Cady Stantonová predložila "Deklaráciu citov", ktorá parafrázovala Deklaráciu nezávislosti, a ktorá vymenúvala 18 sťažností na utláčanie mužmi. Medzi nimi sa napríklad uvádzalo, že vydaté ženy, ktoré opustili manžela alebo podali žiadosť o rozvod, stratili všetky práva na svoje deti. Po rozvode si žena mohla zarábať na živobytie iba písaním alebo vyučovaním. Žena nemohla svedčiť proti svojmu manželovi na súde. Vydaté ženy, ktoré pracovali v továrňach, si nemohli ponechať svoj zárobok, ale museli ho odovzdávať manželovi. Po sobáši všetok majetok, ktorý patril žene za slobodna, automaticky prechádzal na manžela. Majetné slobodné ženy platili dane, ale nemali právo voliť tvorcov zákonov vyrubujúcich dane; teda v podstate rovnaký dôvod, prečo sa americké kolónie odtrhli od Velkej Británie.
Účastníčky zjazdu jednohlasne schválili všetky rezolúcie s výnimkou rezolúcie o volebnom práve žien. Tú odhlasovali až po zápalistom prejave černošského abolicionistu Fredericka Douglassa. Napriek tomu väčšina účastníčok s myšlienkou volebného práva žien nesúhlasila.
Výsledky
Cady Stantonová si v Seneca Falls získala meno skvelej obhajkyne ženských práv. O veľa rokov neskôr uviedla, že si čoskoro uvedomila, že bez volebného práva ženy nikdy nedosiahnu svoj cieľ - rovnoprávnosť s mužmi. Vzala si za vzor abolicionistického reformátora Williama Lloyda Garrisona a pochopila, že kľúčom k úspechu v každom úsilí je zmena verejnej mienky, a nie jednotlivé akcie.
Tým, že zjazd v Seneca Falls pomohol ženám uvedomiť si ich nespravodlivé postavenie, stal sa katalyzátorom budúcich zmien.
Obžalovaný
Obžalovaný (lat. reus) je osoba, o ktorej trestnom čine prebieha pred súdom trestné konanie. V slovenskom práve sa na označenie tejto osoby, používajú aj iné pomenovania, ktoré nie sú synonymické:
Laická verejnosť často nerozlišuje medzi obžalovaným a žalovaným, čo je pojem používaný v občianskom súdnom konaní.
Betria
Betria alebo Beta Trianguli Australis (β TrA/β Trianguli Australis) je dvojhviezda v súhvezdí Južný trojuholník. Je vzdialená asi 40,1 ly od Slnka.
Žltobiely obor
Žltobiely obor je obor spektrálneho typu F.
Majstrovstvá Európy v touch rugby 2000
Majstrovstvá Európy v touch rugby 2000 boli v poradí 3. majstrovstvá Európy v touch rugby, ktoré organizuje Európska federácia touch rugby (EFT). Konali sa v Edinburghu, v Škótsku v dňoch od 29.30. júla 2000, za účasti 5 mužských, 4 ženských a 5 zmiešaných tímov. Neoficiálne sa ich zúčastnili aj družstvá Austrálie, Južnej Afriky a niektoré iné družstvá. Okrem seniorských turnajov sa organizoval aj turnaj veteránov. Zápasy sa odohrali v Peffermill Sports Ground. Titul v mužskej kategórii obhájil Wales, u žien zvíťazil rovnako Wales, v zmiešanej kategórii zasa Jersey.
Navis
Navis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Žije tu 1962 obyvateľov (1. 1. 2010).
Reunion (album)
Reunion je tretí koncertný album skupiny Black Sabbath. Album je nahrávkou koncertu z roku 1997, kde sa znova zišla pôvodná zostava skupiny. Výnimočný koncert to bol aj preto lebo sa tu objavili dve nové skladby a to „Selling my Soul“ a „Psycho Man“.
Fókides z Atén
Fókides alebo Fókidés (Fókides, iný prepis: Fókidés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 364 pred Kr.
Fókides z Atén si na 104. olympijských hrách v roku 364 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda. Záznam o olympijskom víťazstve Fókida je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Balaša (priezvisko)
Balaša je priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa v obciach okresu Nové Zámky: Dolný Ohaj a Trávnica, ako aj v Bratislave.
V Uhorsku existoval šľachtický rod Balaša (maď. Balassa).
Známi nositelia
Pozri v článku Balaša.
Votrelec
Votrelec môže byť:
Sorquainville
Sorquainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voronija
náhľad|Schéma systému Voronija Voronija (iný názov Grubera-Voronya, Krubera) je vysokohorská priepasťovitá jaskyňa, nachádzajúca sa na krasovej plošine Arabika v Abcházsku v Gruzínsku v horách západného Kaukazu. Prvá časť pomenovania je odvodená od priezviska ruského geológa Alexandra Krubera.
V súčasnosti sa jedná o najhlbšiu známu prírodnú jaskyňu na svete. Maximálna hĺbka sa dosiahla v auguste 2007 ukrajinským speleológom Gennadijom Samochinom. Vchod do jaskyne sa nachádza vo výške približne Jaskynný systém je rozvetvený do niekoľkých slepých vetiev.
Poloha a okolie
V Gruzínsku, v západnom Kaukaze sa nachádza jeden z najväčších vysokohorských vápencových masívov sveta - masív Arabika v údolí Ortobalagan. Skladá sa z kriedy a jurských vápencov. Na severozápad, sever, severovýchod a východ je masív Arabika ohraničený kaňonmi a riekami. Je to oblasť s početnými ľadovcovými údoliami, s hrebeňmi a vrcholmi medzi nimi. Spomedzi niekoľkých stovák jaskýň, známych v masíve Arabika, je 15 hlbších ako a päť hlbších než. Všetky väčšie jaskyne v údolí Ortobalagan pravdepodobne patria k jednému hydrologického systému, ktorý je spojený s veľkými prameňmi na pobreží Čierneho mora.
Geológia
Údolie Ortobalgan sa tiahne pozdĺž hrebeňa Berchilskej antiklinály, ktorá sa jemne stáča k severozápadu. Jaskynné vchody sú zoradené pozdĺž hrebeňa. Jaskyne sú prevažne tvorené kombináciami šácht a strmých chodieb. Základná časť masívu Arabika sa skladá z pieskovcov, ílov, porfýru a stuhnutej lávy. Piesčité vápence sú v údolí Ortobalgan obzvlášť zastúpené v hornej časti (do 1000 metrov) hlbokých jaskýň. Štruktúra masívu riadi rozvoj jaskyne a prúdenia podzemnej vody. Najväčší vplyv na vývoj obehu podzemnej vody v jaskyni mali zdvihy tektonických platní v období pliocénu a pleistocénu. V prúdení podzemnej vody z centra Ortobalganu smerom k Čiernemu moru hralo úlohu pozdĺžne i priečne vlnenie.
Hydrológia
Najviac vodopádov a prameňov sa nachádza na východe masívu Arabika. Dva hlavné pramene sa nachádzajú v riečnych kaňonoch na východ od jaskyne Voronija. Sú to „Goluboe Ozero“ v Bzybskom kaňone a „Gegský vodopád“ v kaňone Gega. Mnoho ďalších prameňov sa nachádza v blízkom meste Gagra. O podmorských prameňoch v oblasti Arabika je známe, že pod tlakom vyvierajú z dna Čierneho mora hneď pri masíve. Plytké prameňe (v hĺbke 5 - 7 metrov) je možné dosiahnuť voľným potápaním pri Tsandripshi. Pri meste Gagra sú pramene v mori v hĺbke.
Biológia
Jaskyňa Voronija je obývaná mnohými endemickými druhy živočíchov, ktoré objavila expedícia až v roku 2010. Je napríklad obývaná chvostoskokmi: . Sú to prvé podzemné živočíchy, ktoré žijú v hĺbke až 1980 metrov pod vchodom do jaskyne. Jaskyňu obýva aj chrobák. Živočíšna zložka v jaskyni Voronija sa skladá z viac ako 12 druhov článkonožcov rôznych skupín, napr. pavúkov, kôrovcov, chvostoskokov, dvojkrídlovcov a ďalších.
História prieskumu
Jaskyňa bola prvýkrát vo väčšom rozsahu preskúmaná v roku 1960 gruzínskymi speleológmi, ktorí dosiahli hĺbku. Od tej doby je v Rusku známa ako Kruberova jaskyňa. Počas 80. a prvej polovice 90. rokov pôsobili v jaskyni takmer výhradne ukrajinskí speleológovia, od ktorých pochádza aj tretí názov (Voronija).
Krištof 01
Krištof 01 (tiež Krištof 1, pôvodne Krištof 11) je volací znak a všeobecne rozšírené označenie vrtuľníka a základne vrtuľníkovej záchrannej zdravotnej služby v Bratislave.
Letecká záchranná služba bola v Bratislave zavedená 15. októbra 1990. Išlo o jedenástu stanicu leteckej záchrannej služby na území Česko-Slovenska, ktorú prevádzkoval štátny Slov-Air pomocou sovietskych vrtuľníkov Mil Mi-2. V roku 1992 začala leteckú službu zabezpečovať spoločnosť BEL AIR, ktorá používala vrtuľníky Bell 206. Od 15. augusta 2001 zabezpečuje nepretržitú vrtuľníkovú záchrannú zdravotnú službu v širšom okolí hlavného mesta, na Záhorí a časti juhozápadného Slovenska spoločnosť Air - Transport Europe (ATE), od roku 2004 na vrtuľníku Agusta A109K2. V roku 2012 boli otvorené nové servisné priestory stanice Krištof 01 na Letisku M. R .Štefánika.
Pôvodný volací znak základne pri vzniku stanice v roku 1990 bol Krištof 11, no ten sa po rozdelení Česko-Slovenska a prevzatí služby spoločnosťou ATE zmenil na Krištof 01.
Nesselwängle
Nesselwängle je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Reutte.
Žije tu obyvateľov.
Past Lives (album)
Past Lives je štvrtý koncertný album skupiny Black Sabbath. Album živé nahrávky z rokov 1970-1975. Prvý disk už vyšiel v roku 1980 ako Live at Last ale tento album sa nepovažuje za oficiálny album Black Sabbath. Druhý disk tvoria živé nahrávky pre rádiá a televízie, ktoré boli dovtedy dostupné len na výberoch a kompiláciách.
Electra (hviezda)
Electra alebo 17 Tauri je jedna z deviatich najjasnejších hviezd v otvorenej hviezdokope Plejády v súhvezdí Býk.
Combs-la-Ville (kantón)
Combs-la-Ville je francúzsky kantón v departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France. Tvoria ho štyri obce.
Celaeno
Celaeno alebo 16 Tauri je hviezda v súhvezdí Býk, člen otvorenej hviezdokopy Plejády. Niekedy je nazývaná ako Stratená Plejáda.
Saint-Martin-sur-Nohain
Saint-Martin-sur-Nohain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neustift im Stubaital
Neustift im Stubaital je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Žije tu 4522 obyvateľov (1. 1. 2010).
Saint-Carreuc
Saint-Carreuc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sotteville-lès-Rouen
Sotteville-lès-Rouen je francúzske mesto v departemente Seine-Maritime, v regióne Normandia.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v mesto.
Jozef Grolmus
Jozef Grolmus (* 1961- 2020) je najúspešnejší slovenský a zároveň aj najúspešnejší česko-slovenský kulturista. Začiatkom 80. rokov emigroval do vtedajšieho Západného Nemecka. Na najprestížnejšej súťaži v kulturistike Mr. Olympia sa vo farbách novej vlasti umiestnil v roku 1985 na 10. mieste, o rok neskôr na 15. mieste. Tomuto športu sa venovali aj jeho starší bratia, Peter, majster Česko-Slovenska z roku 1988 a Pavel majster sveta z roku 1992 a účastník súťaže Mr. Olympia. Obidvoch zavraždili v roku 1996, ich telá objavili až po desiatich rokoch neďaleko od Brezna.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hronsek
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hronsek v okrese Banská Bystrica.
Niederndorf
Niederndorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Kufstein.
Žije tu 2612 obyvateľov (1. 1. 2010).
Ruggero Leoncavallo
Ruggero Leoncavallo alebo aj Ruggiero (* 23. apríl 1857, Neapol – † 9. august 1919, Montecatini) bol taliansky operný skladateľ, popredný predstaviteľ talianskeho verizmu v opere.
Život
Narodil sa v Neapole ako syn sudcu. Hudobné vzdelanie získal na neapolskom konzervatóriu (Conservatorio San Pietro a Majella). Po absolvovaní konzervatória sa živil vyučovaním hudby a snažil sa uviesť svoje prvé opery „Tommaso Chatterton“ a „Songe d'une nuit d'été“, stretával sa však s úplným nezáujmom. V roku 1890 bol svedkom triumfálneho úspechu Mascagniho jednoaktovky Cavalleria rusticana (Sedliacka česť) a podľa toto vzoru skomponoval veristickú operu I Pagliacci (Komedianti). Libreto opery údajne vzniklo na základe skutočnej udalosti, podľa kriminálneho prípadu, ktorý súdil jeho otec.
Opera Komedianti mala premiéru v Miláne v roku 1892, zožala okamžitý úspech a stala sa trvalou súčasťou svetového operného repertoáru. Nahrávka árie Vesti la giubba v podaní Enrica Carusa sa stala prvou gramofónovou platňou na svete, ktorá presiahla milión predaných výliskov.
Ďalšia opera I Medici realizovaná v Miláne o rok neskôr ani revidovaná verzia jeho dovtedy neuvedenej prvotiny Tommaso Chatterton sa nijako nepresadili. Na porovnateľný úspech si musel počkať až do roku 1897.
Vo francúzskom časopise s príťažlivým názvom Satanov korzár (Le Corsaire de Satan) vychádzala na pokračovanie novela zo života parížskej bohémy spisovateľa Henryho Murgera. V roku 1872 bola preložená do taliančiny a v rovnakom čase si ju ako základ libreta zvolili dvaja poprední talianski skladatelia Giacomo Puccini a Ruggero Leoncavallo. Obaja skladatelia si boli vedomí, že vstupujú do akejsi verejnej súťaže – nakoniec vtedajšia doba si na súperivé porovnávanie potrpela.
Leoncavallo napísal ešte celý rad opier a operiet, ale snáď s výnimkou opery „Zaza“ žiadna nemala výraznejší úspech a v súčasnej dobe sa uvádzajú sporadicky skôr ako historická kuriozita.
Okrem opier a operiet nie je Leoncavallova tvorba príliš rozsiahla. Za pozornosť stoja piesne a piesňové cykly, ktoré najmä talianski interpreti dodnes uvádzajú a občas znejú v rôznych moderných úpravách.
Ruggero Leoncavallo zomrel v Montecatini v Toskánsku 9. augusta 1919.
Morgan Freeman
S herectvom začal už ako osemročné dieťa, do štúdií na univerzite získal niekoľko ďalších skúseností aj ocenenie - potom ale herectvo opustil a v roku 1955 začal pracovať pre US Air Force ako mechanik. V roku 1960 sa presťahoval do Los Angeles a neskôr začal vystupovať v divadlách a muzikáloch v New Yorku a San Franciscu. Jeho kariéru uznávaného herca odštartovali až na prelome 80. a 90. rokov 20. storočia hlavné herecké úlohy vo filmoch Vodič slečny Daisy a predovšetkým Vykúpenie z väznice Shawshank (podľa mnohých jeho najlepší výkon vôbec, film patrí k divácky najlepšie hodnoteným snímkam v histórii). V súčasnosti patrí k často obsadzovaným hercom a to ako v hollywoodských veľkofilmoch (Batman začína), tak v snímkach menších produkcií (Million Dollar Baby). Za posledne spomínaný film získal aj v roku 2005 po troch predchádzajúcich nomináciách Oscara.
Majstrovstvá Európy v hádzanej do 18 rokov 2010
Majstrovstvá Európy v hádzanej do 18 rokov 2010 sa konali 12. až 22. augusta 2010 v Čiernej Hore. Slovenská reprezentácia vypadla už v základnej skupine a celkovo skončila na poslednom, 16. mieste.
Brandenburské koncerty
náhľad|Titulná stránka Brandenburské koncerty Brandenburské koncerty sú skupina šiestich koncertov (BWV 1046-1051) Johanna Sebastiana Bacha. Patria k najvýznamnejším dielam barokovej hudby.
Morgan Freeman
Morgan Freeman je druhýkrát ženatý a má štyri deti - dvoch synov a dve dcéry (jednu z nich adoptovanú). V súčasnosti žije v malom mestečku Charleston v Mississippi a vlastní reštauráciu s klubom v neďalekom meste Clarksdale. Pozornosť verejnosti v USA upútalo jeho vyjadrenia o kontraproduktívnosti Mesiaca čiernej histórie; podľa jeho názoru zdôrazňovanie odlišnosti farby kože len udržiava rasizmus pri živote.
Brandenburské koncerty
Dejiny
náhľad|Venovanie Brandenburské koncerty, francúzsky Tento cyklus nazvaný pôvodne Six Concerts avec plusieurs instruments (Šesť koncertov pre viac nástrojov) Bach zložil zrejme v rokoch 1718 - 1721 v Köthene. V roku 1721 ho venoval braniborskému markgrófovi Christianovi Ludwigovi, ktorý Bachovu prácu počas krátkeho stretnutia v Berlíne (1718/1719) inicioval.
Morgan Freeman
Má hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Brandenburské koncerty
Dejiny
Názov Brandenburské koncerty použil prvýkrát v 70. rokoch 19. storočia známy Bachov životopisec a bádateľ Philipp Spitta.
Interpretácia
Brandenburské koncerty sú, najmä pre náročnosť koncertantných partov, považované za jeden z vrcholov interpretačného umenia a sú dnes prestížnou súčasťou repertoáru významných hudobných telies na celom svete.
Do polovice 20. storočia sa však ich súborné prevedenia objavovali len ojedinele, najmä zásluhou dirigentov, ktorí do tradičného repertoáru sústavnejšie zaraďovali aj predklasické diela (napr. Alfred Cortot, Adolf Busch, Hermann Scherchen, Otto Klemperer). Zlom nastal v nasledujúcich dvoch desaťročiach, kedy nebývalý záujem o starú hudbu priniesol so sebou aj hľadanie ciest k jej historicky poučenej interpretácii. Prirodzeným východiskom sa stal návrat k pôvodnému notovému textu a štúdium historických prameňov o dobovej interpretačnej praxi. Stále sa však používali prevažne moderné nástroje, predovšetkým preto, že úroveň poznatkov o stavbe historických replík a o autentickej technike hry neumožňovala dosiahnuť esteticky uspokojivé riešenie. Napriek tomu najmä interpretácia šesťdesiatych rokov 20. storočia významne prispela k objaveniu Bachovho diela v jeho historickom kontexte a zásadným spôsobom v tomto zmysle ovplyvnila aj hudobnú verejnosť.
Každé naštudovanie Brandenburských koncertov bolo vtedy spojené s radom otázok, o ktorých sa čiastočne diskutuje dodnes (napr. veľkosť ansámblu, tempa, dynamika, realizácia partov ai.). Stále zreteľnejšie sa tak prejavovali rozdiely medzi „tradicionalistami“ (napr. nahrávka Herberta von Karajana) a novou generáciou, ale aj vo vnútri jej samotnej (Nicolas Harnoncourt, Gustav Leonhardt, Karl Richter, Karl Ristenpart a ďalší).
Štruktúra a inštrumentácia
Každý z brandenburských koncertov má svoju špecifickú štruktúru a inštrumentáciu. Sú tu nielen prvky consortov (3. a 6. koncert), concerta grosso (oi. 2. koncert) a sólového concerta talianskeho typu (4. a 5. koncert), ale aj suity a fúgy.
Koncert č. 2 F dur je súčasťou Sounds of Earth, hudby, ktorá putuje ako posolstvo ľudstva vesmírom.
Brandenburský koncert č. 1 F Dur
Vety: (Allegro) - Adagio - Allegro - Menuett (Trio I - Polacco - Trio II)
Brandenburský koncert č. 2 F dur
Pre trúbku in F, husle (Quartgeige), zobcovú flautu, hoboj, sláčiky a continuo.
Vety: (bez označenia) - Andante - Allegro assai
Brandenburský koncert č. 3 G-Dur
Pre 3 husle, 3 violy, 3 violončelá a continuo.
Vety: (bez označenia - Adagio) - Allegro
Brandenburský koncert č. 4 G-Dur
Pre husle, 2 zobcové flauty, sláčiky a continuo.
Vety: Allegro- Andante - Presto
Brandenburský koncert č. 5 D dur
Pre koncertantné čembalo, priečnu flautu, husle a sláčiky.
Vety: Allegro - Affetuoso - Allegro (Prvý čembalový koncert v dejinách)
Brandenburský koncert č. 6 B dur
Pre 2 violy da braccio, violončelo, 3 violy da gamba a continuo.
Vety: (bez označenia) - Adagio ma non tanto - Allegro
Významné nahrávky (výber)
(Uvedené sú len súborné nahrávky usporiadané chronologicky. Informácie sú uvedené vždy v tomto poradí: dirigent/vedúci nahrávky - orchester/ansámbel, eventuálne významní sólisti - label - rok vydania, alebo reedícia)
HIP od 70. rokov do súčasnosti
Najviac nahrávok (vrátane videozáznamov a DVD) uskutočnil zrejme Nikolaus Harnoncourt so súborom Concentus Musicus Wien.
Bisexualita
náhľad|Vlajka označujúca bisexualitu Bisexualita alebo bisexuálnosť (bi = dvojitý, sexus = pohlavie) je typ sexuálnej orientácie jedinca (nazývaného bisexuál) k jedincom oboch pohlaví. Pojem označuje nevyhranenú pohlavnú orientáciu medzi heterosexualitou a homosexualitou. Oficiálne sa počet bisexuálne orientovaných ľudí odhaduje na 10 %.
Orientácia môže byť smerovaná k cis aj trans ľuďom.
Arado Ar 232
Vznik vývoj
Model Ar 232 bol vyvíjaný pre akciu Zeppelin, čo boli výsadky nemeckých diverzantov na sovietskom území. Cieľom akcie Zeppelin mala byť likvidácia dôležitých sovietskych veliteľov a Stalina.
Vyrábaný bol iba v malej sérii firmou Arado. Dizajn lietadla obsahuje veľké množstvo konštrukčných prvkov, ktoré možno považovať za štandardné aj u dnešných moderných transportných lietadlách, vrátane nízkopoloženého krabicovitého trupu, zadnej sklápacej rampy a vysoko umiestnenej chvostovej časti, čo umožňovalo jednoduchý prístup do nákladného priestoru. Ďalším vylepšením bol húsenicový podvozok, ktorý mal umožniť pristáť aj horšom teréne teréne. Aj keď sa Luftwaffe aspoň čiastočne pokúšala nahradzovať park zastaraných dopravných Junkersov Ju 52/ ale vzhľadom k vyťaženiu nemeckého priemyslu mali transportné lietadlá nízku prioritu, a tak si Luftwaffe objednala iba malé množstvo Ar 232.