cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sťahovanie hudby
K populárnym hudobným obchodom, ktoré ponúkajú sťahovanie alebo predaj digitálnych singlov a albumov patrí ITunes store, AmazonMP3, fairsharemusic, eMusic, Google Play, CD Universe, Kazaa, Nokia Music Store, Tune App, TuneTribe, a Xbox Music. Práva na stiahnutie sú však niekedy kódované prostredníctvom práv na sťahovanie Digital rights management, ktoré obmedzujú kopírovanie hudby alebo prehrávanie zakúpených skladieb na niektorých audio prehrávačoch. Väčšinou bývajú komprimované pomocou stratových kodekov (zvyčajne MPEG-1 Layer 3, Windows Media Audio, alebo AAC), ktoré znižujú veľkosť súboru a požiadavky na šírku pásma. Tieto hudobné prostriedky boli vytvorené ako odpoveď na vývoj technológií a potreby zákazníkov, ktorí chceli jednoduchý a rýchly prístup k hudbe.
Replikácia DNA
thumb|Replikácia DNA: Pred replikáciou je charakteristická dvojzávitnica rozdelená na dva samostatné reťazce
Replikácia DNA alebo reduplikácia – zdvojenie DNA je proces, pri ktorom sa z materskej molekuly DNA (deoxyribonukleovej kyseliny) vytvoria dve rovnaké dcérske molekuly DNA. Genetická informácia sa replikáciou prenáša z jednej molekuly DNA (templát, matrica) do inej rovnakej molekuly (tzv. replika).
Celý proces je semikonzervatívny, tzn. každá novo vytvorená molekula DNA má jeden reťazec z pôvodnej molekuly a jeden nový, syntetizovaný.Pri replikácii dochádza pomocou zložitého enzymatického procesu k radeniu deoxyribonukleotidov (základných stavebných častíc DNA) jeden za druhým, a to podľa vzorovej pôvodnej molekuly DNA. Výsledkom tohto radenia nukleotidov je nakoniec kompletná DNA daného organizmu, v podstate identická kópia pôvodnej DNA. Replikácia DNA je nevyhnutným predpokladom pre delenie bunky a množenie jej semiautonómnych organel.
Do tajomstva tohto procesu začali vedci bližšie prenikať až v 60. a 70. rokoch minulého storočia a dodnes boli odhalené do pomerne veľkých podrobností molekulárne pochody, ktoré sa pri replikácii odohrávajú. Je napríklad známe, že u baktérií prebieha replikácia mierne odlišne, ako u eukaryotických organizmov, ako je napríklad človek, rastliny či huby. Praktický význam majú výskumné metódy odvodené od procesu replikácie, ako je PCR a sekvenovanie.
Chybovosť a rýchlosť
U baktérií sa chybovosť pri replikácii odhaduje na jednu chybu za 109–1010 nukleotidov (po prebehnutom proofreadingu a korekcii párovania báz, tzv. mismatch repair). Oprava DNA je zrejme dôvod, prečo pracuje DNA polymeráza len v jednom smere (tzv. 5'—>3'), v opačnom smeru by nemohlo dosť dobre dochádzať k opravným mechanizmom.
Rýchlosť replikácie genómu je u baktérie druhu Escherichia coli asi 50 000 báz za minútu, zatiaľ čo u eukaryotov je omnoho nižšia. U pivnej kvasinky je to 3 600 báz za minútu, u myši len 2 200 báz za minútu. Hoci eukaryoty majú viacero začiatok miest replikácie (kvasinka 400, myš okolo 2 500), napriek tomu je tempo replikácie ich genómu pomalšie. Keby bol u eukaryotov k dispozícii iba jeden replikačný začiatok, trvalo by neúnosne dlho, kým by sa celý genóm replikoval: u človeka totiž rýchlosť DNA polymerázy činí iba 50 nukleotidov za sekundu.
Všeobecný priebeh
Pri replikácii DNA vznikajú v typickom prípade z jednej dvojzávitnice DNA dve dvojzávitnice. Pôvodná DNA sa označuje ako matrica či templát, novo vytvorená DNA je niekedy označovaná ako replika.
Replikácia je tzv. semikonzervatívna, čo znamená, že každý nový DNA reťazec sa skladá z jedného starého vlákna a jedného nového vlákna. Do celého procesu je zapojených množstvo enzýmov, predovšetkým DNA polymeráza, ďalej napr. DNA ligáza, helikáza či topoizomeráza. Každé z vlákien pôvodnej dvojzávitnice sa replikuje odlišným spôsobom z toho dôvodu, že molekula DNA je tzv. antiparalelná. Zjednodušene povedané, skladá sa z dvoch vlákien, každé však „beží“ opačným smerom. DNA polymeráza však dokáže pracovať len v jednom smere, čo je v bunke vyriešené elegantným spôsobom. V každom prípade však dochádza k tomu, že je podľa vzoru (pôvodná DNA) vytváraná nová DNA, ktorá je k pôvodnému reťazcu komplementárna. To znamená, že keď je v pôvodnej DNA detegovaná báza adenín, na novú DNA sa pridá nukleotid obsahujúci tymín (a naopak). Pokiaľ bol na vzorovej DNA nájdený napríklad guanín, je na nový reťazec pripojený podľa pravidiel komplementarity cytozínový nukleotid.
Replikácia je v základných rysoch rovnaká u všetkých organizmov a všeobecne je možné jej priebeh rozdeliť do troch základných krokov:
Iniciácia
Replikácia sa nezačína na náhodnom mieste genómu, ale na presne určenom mieste, ktoré sa označuje ako replikačný začiatok. Niektoré organizmy týchto začiatkov majú niekoľko tisíc (a tak vedľa seba pri replikácii prebieha niekoľko nezávislých polymerizácií), jednoduchším organizmom s menším genómom stačí niekedy len jeden replikačný začiatok.
Na replikáciu je na začiatku potrebná krátka molekula RNA s dĺžkou 10 – 200 nukleotidov, tzv. primer (čítaj prajmer). Túto sekvenciu vytvára špeciálny RNA-polymerizačný enzým označovaný ako primáza. Primer sa síce neskôr odstráni a nahradí DNA, ale hrá významnú úlohu v iniciácii replikácie. Celý replikačný proces totiž začína nukleofilným atakom 3'-hydroxylovej skupiny tohto primeru na fosfátovú skupinu prvého deoxyribonukleotidu. Ďalej sa už deoxyribonukleotidy viažu na 3' uhlík predchádzajúceho deoxyribonukleotidu a nie na primer; ten má teda iba jednorazovú úlohu (to sa však netýka tzv. oneskorujúceho sa reťazca, pozri kapitolu Elongácia).
Elongácia
thumb|Enzým [[helikáza rozmotáva dvojzávitnicu DNA, aby mohla DNA polymeráza postupovať pozdĺž reťazca]] Potom, čo je pôvodná dvojzávitnica DNA rozvinutá a na jej vlákna prisadnú DNA polymerázy, je možné začať samotnú replikáciu. Aby v priebehu tejto činnosti DNA polymeráza pevne držala na svojom mieste, pomáhajú jej k tomu tzv. svorkové proteíny (DNA clamps).
Dôležitý je fakt, že každé z vlákien pôvodnej templátovej DNA sa replikuje odlišným spôsobom. Dôvodom je skutočnost, že každá známa DNA polymeráza je schopná pracovať len v smere 5'—>3', teda od piateho uhlíka deoxyribózy. Tento enzým totiž vie pripojiť nové nukleotidy iba na 3' uhlík deoxyribózy. Toto obmedzenie dosť komplikuje celý proces, pretože DNA je antiparalelná, teda jeden jej reťazec smeruje 5'—>3' smerom, ale druhý 3'—>5' smerom. Bunky tento problém riešia tak, že po jenom reťazci (tzv. vedúcom reťazci, angl. leading strand) postupuje DNA polymeráza celkom bežným spôsobom. Druhý reťazec, ktorý je orientovaný v smere 3'—>5', sa označuje ako oneskorujúci sa reťazec (angl. lagging strand). Tento reťazec sa však musí zreplikovať tiež v 5'—>3' smere, a tak DNA polymeráza replikuje tento reťazec po malých častiach, tzv. Okazakiho fragmentoch s dĺžkou asi 100 – 200 nukleotidov (ale u prokaryotov sú tieto fragmenty asi 10-krát dlhšie). Na začiatku každého Okazakiho fragmentu sa musí zakaždým vytvoriť nový RNA primer, ktorý sa neskôr po splnení svojej funkcie vystrihne a enzým DNA ligáza zlepí Okazakiho fragmenty do súvislého vlákna, ktorý je na nerozoznanie od vedúceho (leading) reťazca.
Terminácia
Replikácia končí vtedy, keď je zhotovená kópia celej DNA. U baktérií sa v tomto okamihu zídu obe replikačné vidlice a splynú spolu, u eukaryotov splývajú replikačné vidlice vtedy, keď dosyntetizujú „svoju“ časť genómu. Pretože eukaryotické chromozómy sú lineárne, DNA polymerázy nie sú schopné replikovať ich koncové časti, tzv. teloméry, a tak je ich replikovaná DNA nepatrne kratšia, než pôvodná. Po určitom počte bunkových delení (Hayflickov limit) by to začalo vadiť; v praxi to však nepredstavuje problém, pretože v priebehu meiózy sa veľkosť telomér obnovuje pomocou enzýmov telomeráz.
U prokaryotov
Replikácia u prokaryotov je relatívne dobre preskúmaná, pretože baktérie (a ich menší genóm) predstavujú jednoduchší model než komplexné eukaryotické organizmy. Dôležitá je skutočnosť, že prokaryoty obvykle majú kruhovú molekulu DNA, tzv. nukleoid.
Baktéria Escherichia coli má jediný replikačný začiatok, a to v génovom lokuse zvanom OriC. Z tohto miesta sa pohybujú oboma smermi replikačné vidlice, v ktorých dochádza k syntéze DNA podľa vzoru. Hlavnou polymerázou baktérií je DNA polymeráza III obsahujúca veľké množstvo rôznych podjednotiek. Polymerázy I a II majú len menej významné úlohy.
Pretože z lokusu OriC boli vyslané dve replikačné vidlice po kruhovej molekule DNA, tieto vidlice sa logicky stretnú približne „na polceste“ dookola. Asi 100 kB od tohto stredu sa nachádzajú terminačné (ukončovacie) oblasti o dĺžke 23 párov báz. Tieto terminačné sekvencie existujú celkove štyri (dve na každom z vlákien dvojzávitnice) a označujú sa TerA, TerB, TerC a TerD. Tieto sekvencie rozoznáva proteín tus, schopný ukončiť replikáciu v momente, keď sa replikačná vidlica dostane k terminačným sekvenciám.
U eukaryotov
Eukaryotické genómy sú vo všeobecnosti väčšie než prokaryotické, čomu musí byť prispôsobený celý proces replikácie. Na rozdiel od baktérií, ktoré majú iba jeden replikačný začiatok (miesto, v ktorom začína replikácia), eukaryoty majú viac replikačných začiatkov. U kvasinky Saccharomyces cerevisiae sa tieto replikačné začiatky označujú ARS a je ich okolo 400 (u obojživelníkov však ich je až 15 000). Z týchto replikačných začiatkov smerujú oboma smermi replikačné vidlice v tvare písmena Y. Keď sa stretnú dve protiidúce replikačné vidlice, jednoducho dôjde k ich splynutiu.
V replikácii eukaryotického genómu zrejme hrá úlohu väčšie množstvo rôznych proteínov. Príkladom je situácia u SSB proteínov: u baktérií sú tieto „stabilizátory jednovláknovej DNA“ zložené z jedinej podjednotky, u eukaryotov sa skladajú z troch podjednotiek. Situácia je zložitejšia aj čo sa týka počtu DNA polymeráz. U eukaryotov ich bolo nájdených najmenej 15. DNA polymeráza α obsahuje podjednotku, ktorá funguje ako primáza, a je schopná vytvoriť na začiatku každého Okazakiho fragmentu RNA primer, pričom k nemu pridá niekoľko DNA nukleotidov. Potom zrejme uvoľní miesto na 3' konci predlžujúceho sa reťazca DNA polymeráze δ. Vedúci reťazec je zrejme tiež načatý DNA polymerázou α, ale na rozdiel od oneskorujúceho sa reťazca sa tu zrejme odovzdáva vlákno DNA polymeráze ε (ale stále sa o tom vedú diskusie).
U vírusov
Vírusy, ktoré stoja na hranici živého a neživého, majú pomerne špecifický typ replikácie DNA, odvíjajúci sa od ich parazitického spôsobu života. Toto sa netýka tzv. RNA vírusov, v ktorých rozmnožovacom cykle DNA molekuly vôbec nefigurujú. DNA replikácia sa teda týká výhradne DNA vírusov. Niektoré DNA vírusy obsahujú jednovláknovú DNA, a tak po infekcii musí najprv dôjsť k syntéze komplementárneho vlákna, aby vznikla klasická dvojzávitnica. U vírusov sa vyskytuje pomerne veľké množstvo ďalších odchýliek od bežnej schémy DNA replikácie. Čo sa týka Polyomavírusu, ktorý infikuje eukaryotické bunky, jeho DNA je replikovaná takmer rovnako ako vlastný eukaryotický genóm. Dôvod je jednoduchý: vírusy zneužívajú hostiteľské DNA polymerázy a celý ich enzymatický aparát. Jediný rozdiel spočíva v tom, že u Polyomavírusu musí dôjsť k naviazaniu tzv. veľkého T antigénu (large T-antigen) na replikačný začiatok.
Ľadová jaskyňa v Šípe
Ľadová jaskyňa v Šípe (známa je aj ako Jaskyňa v Šípe pri Žaškove), je jaskyňa na úpätí vrchu Šíp, ktorý je od roku 1980 súčasťou rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Žaškov v okrese Dolný Kubín, v nadmorskej výške. Je dlhá 29 m a hlboká 20 m. Hoci jej názov prezrádza, že sa jedná o ľadovú jaskyňu a niektoré zdroje uvádzajú predpokladaný výskyt ľadu v množstve cca 270 m³, nie je to pravda. Výskyt ľadu je sezónny počas zimných a jarných mesiacov (do mája) a predpokladané množstvo jeho výskytu nie je možné vzhľadom na jej malé rozmery.
Ján Brodňanský a neskôr Zdenko Hochmut v práci Krasové územia a jaskyne Slovenska spomína možné vysvetlenie. Spomínaný ľad, (či skôr sneh) sa nachádza závrtoch západne od jaskyne, ktorý sa tu často udržuje dlho do leta. Ale ani táto teória sa nepotvrdila pri prieskume okolia v polke mája 2015.
Popis jaskyne:
Jedná sa o neveľkú rozsadlinu (trhlinu) v skale. Do jaskyne vedie sotva pol metra úzka puklina so sklonom 52 stupňov až na balvany. Odtiaľto vedie chodba ďalej na juh, kde sa prepadá až do najhlbšej a najvlhkejšej časti jaskyne. Tam bola dňa 22.5.1966 zaznamenaná malá vrstva zmrznutého snehu (firnu). Jaskyňa nemá kvapľovú výzdobu.
Poloha jaskyne:
Jaskyňa je často zamieňaná za Jaskyňu na Šípe, ktorá sa nachádza neďaleko turistického chodníka na hrebeni - pod vrcholom Šípu v Jánošikovej skale (na Liptovskej strane masívu).
Mapa jaskyne v príspevku J. Brodňanského (1967 –1968)
Jaskyňa v Šípe pri Žaškove. In: Slovenský kras. Zborník Múzea Slovenského krasu VII, 1969, s. 99-100
4498 Shinkoyama
4498 Shinkoyama je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Cutomu Seki 5. januára 1989.
Smartwings
Smartwings, a.s. (predtým Travel Service, a.s.) je česká letecká spoločnosť so sídlom v Prahe. Hlavnú základňu má na Letisku Václava Havla v Prahe a ďalšie základne na letiskách v Brne-Tuřanoch, Ostrave, Pardubiciach, Paríži-Charles de Gaulle, Lyone-Saint Exupéry, Lille a Tel Avive. Spoločnosť je súčasťou koncernu Smartwings Group, do ktorého patria aj České aerolinie a dcérske spoločnosti Smartwings Hungary, Smartwings Slovakia a Smartwings Poland.
Spoločnosť prevádzkuje hlavne pravidelné lety, ale aj charterové lety pre české a zahraničné cestovné kancelárie. Smartwings prepravujú na svojich pravidelných linkách okrem cestujúcich aj náklad. Služby spoločnosti využívajú aj významné športové kluby či medzinárodné organizácie. Smartwings pôsobia aj v sfére súkromných letov a prevádzkujú niekoľko lietadiel kategórie business jet.
V roku 2018 spoločnosť prepravila na svojich pravidelných a charterových linkách celkovo 6,1 milióna cestujúcich. Do decembra 2018 sa spoločnosť volala Travel Service, pričom Smartwings boli iba jej obchodnou značkou, ktorá fungovala od roku 2004 a prostredníctvom nej boli prevádzkované pravidelné lety spoločnosti.
História
Spoločnosť začala svoju činnosť v druhej polovici roku 1997 ako Travel Service. Pri vzniku Travel Service stála Česká správa letísk, ktorá vlastnila 34% a zvyšných 66% cestovná kancelária Canaria Travel. Ako prvé začal Travel Service v roku 1997 prevádzkovať ruské dopravné lietadlo Tupolev Tu-154M (OK-VCP), ktoré predtým prevádzkovala spoločnosť Ensor Air. Lietadlo pôvodne pochádzalo z česko-slovenskej vládnej letky. O rok neskôr Travel Service zaviedol do flotily americké Boeingy 737-400.
Od roku 2007 a do februára 2013 bol Travel Service členom islandskej leteckej skupiny Icelandair Group, pod ktorú patrí spoločnosť Icelandair. Icelandair Group predala svoj 30% podiel v českej firme späť pôvodným akcionárom, teda firmám podnikateľov Romana Vika, Jiřího Šimáňa a Jaromíra Šmejkala.
V máji 2004 začala spoločnosť prevádzkovať pravidelné linky pod značkou Smartwings. Od júna 2007 sa portfólio služieb spoločnosti rozrástlo o prevádzkovanie súkromných letov aerotaxi – kategória business jet. K týmto letom Travel Service využíva väčšinou svoje lietadlá Cessna Citation.
thumb|[[Boeing 767|Boeing 767-300ER, s ktorým spoločnosť Travel Service prevádzkovala charterové lety do zámorských destinácií]]
V roku 2007 si Travel Service objednal jeden Boeing 787-8 Dreamliner pre diaľkové lety, ale v roku 2013 túto objednávku zrušil a objednal namiesto toho postupne 39 Boeingov 737 MAX. Travel Service si na zimu 2008/2009 a 2009/2010 požičal širokotrupé lietadlo Boeing 767-300ER pre charterové lety, napríklad do Thajska alebo na Kubu. V roku 2007 si od Air Slovakia prenajímal typ Boeing 757-200.
Postupne si Travel Service zariadil niekoľko zahraničných pobočiek (dcérskych spoločností) – v roku 2001 vznikla spoločnosť Travel Service Hungary, v roku 2010 Travel Service Slovensko a v roku 2012 Travel Service Polska.
Pre letnú sezónu 2013 zabezpečoval dopravu klientov švajčiarskeho touroperátora Hotelplan Suisse. Od októbra 2016 si Travel Service mal prenajať lietadlo Airbus A330-200 pre lety do Dubaja, čím mal konkurovať spoločnostiam Emirates a flydubai. Travel Service nakoniec Airbus A330 dodal pre svoju poľskú pobočku, kde prevádzkoval v zime 2016/2017 charterové lety do zámorských destinácií.
Dňa 30. marca 2016 bol navýšený podiel čínskej skupiny CEFC v Travel Service na 49,92%.
Spoločnosť Travel Service pôsobí tiež vo Francúzsku, kde v letnej sezóne 2017 otvorila 20 pravidelných sezónnych liniek z francúzskych letísk Paríž-Charles de Gaulle, Lille, Lyon-Saint Exupéry, Nantes a Brest. Travel Service bázoval vo Francúzsku celkovo päť lietadiel – dve v Paríži, dve v Lyone a jedno v Lille. Linky slúžili pre cestovné kancelárie aj individuálnych cestujúcich, pričom boli prevádzkované pod značkou Smartwings. Vo Francúzsku firma zamestnáva približne 170 pilotov a stevardov. V roku 2017 Travel Service tiež prvýkrát vo svojich lietadlách zaviedol pripojenie na internet cez špeciálny Wi-Fi portál.
Dňa 6. októbra 2017 sa Travel Service stal majoritným vlastníkom Českých aerolinií a získal v nich 97,74% podiel. Odkúpil totiž 44% od spoločnosti Korean Air a 20% od štátneho podniku Prisko, pričom 34% už Travel Service vlastnil.
Začiatkom roku 2018 Travel Service ako jedna z prvých leteckých spoločností na svete zaviedol do svojej flotily typ Boeing 737 MAX 8, ktorých objednal celkovo 39, pričom v prvom polroku 2018 spoločnosť prevzala päť kusov. Všetky stroje sú vo farbách Smartwings.
Po krachu leteckej spoločnosti Primera Air presunul Travel Service v októbri 2018 dve svoje lietadlá na Medzinárodné letisko Keflavík na Islande, aby zabezpečovali lety cestovných kancelárií, ktoré mali uzavretý kontrakt so skrachovanou spoločnosťou. V októbri 2018 vznikol tiež koncern Smartwings Group, do ktorého tak po novom patrili České aerolinie, Travel Service a jeho pobočky v Maďarsku, na Slovensku a v Poľsku i značka Smartwings. S účinnosťou od 10. decembra 2018 spoločnosť Travel Service, a. s. zmenila svoj obchodný názov na Smartwings, a. s., čím sa všetky operácie spoločnosti zjednotili pod jednu značku.
Súčasná flotila
Flotila spoločnosti Smartwings pozostávala v máji 2022 z nasledujúcich lietadiel:
Business jet flotila
thumb|Business jet [[Cessna Citation Sovereign (OK-EMA) pre tzv. aerotaxi lety Smartwings]]
Business jet flotila spoločnosti Smartwings pozostávala v máji 2022 z nasledujúcich lietadiel:
Píla
Píla môže byť:
Mora IK
náhľad|Mora na Sprenglerovom pohári proti [[Chimik Voskresensk|Chimiku Voskresensk v roku 2006]] Mora IK je švédsky hokejový klub, účastník najvyššej švédskej súťaže v ľadovom hokeji, Elitserien.
Hybrid
Hybrid môže byť:
Goustranville
Goustranville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 184 obyvateľov (2009).
Urbès
Urbès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Osádka
Osádka je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis
Nachádza sa v údolí Leštinského potoka, na rozhraní Oravskej vrchoviny a Chočských vrchov, približne 9 km východne od Dolného Kubína. V okolí sa nachádzajú vhodné podmienky na turistiku a cykloturistiku, nakoľko sa tu spájajú cesty z obcí Malatiná, Pokryváč a Lúčky.
Mont-Bonvillers
Mont-Bonvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Freestyler
„Freestyler“ je tretí singel fínskej breakbeatovej skupiny Bomfunk MC’s z ich albumu In Stereo. Bol vydaný v januári 2000 a mal celosvetový úspech, pričom dosiahol 1. miesta v rebríčkoch krajín ako Švédsko, Nemecko, Austrália, Nórsko, Nový Zéland, Rakúsko, Švajčiarsko, Turecko, Belgicko, Holandsko a Taliansko. Takisto dosiahol 2. miesto v rebríčkoch v Dánsku a Spojenom kráľovstve, kde sa stal 23. najpredávanejším singlom roka 2000.
Hudobné video
Hudobné video bolo filmované hlavne v stanici Hakaniemi Helsinského metra.
4943 Lac d’Orient
4943 Lac d'Orient je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 27. júla 1987.
Libuša Martinčeková
Libuša Martinčeková (* 18. september 1960) bola poslankyňou Národnej rady Slovenskej republiky.
Libuša Martinčeková bola zvolená za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za SDKÚ. Bola členkou Výboru NR SR pre životné prostredie a ochranu prírody.
Sámkhja-joga
Sámkhja-joga je jedna z koncepcií vyložených v staroindickom epose Mahábhárata, ktorej základom je idea najvyššieho intuitívneho poznania o duši človeka (pozri: sánkhja).
Reprezentácia poznatkov
Reprezentácia poznatkov je zobrazenie poznatkov o určitej realite v tvare vhodnom na spracovanie počítačom.
Hotel Gate One Bratislava
náhľad|Gate One Hotel
Hotel Gate One sa nachádza v blízkosti letiska Bratislava, v mestskej časti Ružinov v bezprostrednom susedstve nákupného centra Avion a viacerých administratívnych budov.
Prevádzka hotela
Hotel Gate One Bratislava je zaradený do kategórie hotel ****. V hoteli sa nachádza 114 izieb a 7 apartmánov, kongresová sála o kapacite 500 osôb, reštaurácia a bar na prízemí hotela a wellness centrum na 7. poschodí. Koncepcia a umiestnenie hotela svedčia o tom, že je primárne zameraný na biznis klientelu. Hotel od jeho otvorenia v roku 2009 prevádzkuje spoločnosť Eurohotel, a.s. a ako prvý hotel na Slovensku členom medzinárodnej hotelovej aliancie Preferred Hotel Group.
Architektúra a stavba
Dominantou lobby hotela je najväčší kryštálový luster v Európe, ktorý tvorí až 140 tisíc kryštálov. Atraktívne prvky sa nachádzajú aj v priestoroch reštaurácie, v ktorej je osadená časť kmeňa jedného z najstarších stromov na svete. Dizajn izieb je ladený v upokojujúcom štýle s prvkami rôznych farebných kombinácií.
Hotel bol nominovaný na architektonickú cenu CE.ZA.AR 2010 v kategórii interiér.
Mont-l’Étroit
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4563 Kahnia
4563 Kahnia je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 17. júla 1980.
Zuzana Martináková (politička)
Profesionálna kariéra
Vyštudovala slovenčinu a francúzštinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Od r. 1988 pôsobila v Slovenskom rozhlase a od roku 1993 pracovala v slovenskej redakcii BBC.
Politická kariéra
Do politiky vstúpila po tretej materskej dovolenke, keď ju do vznikajúcej SDKÚ odporúčal poslanec Ivan Šimko. Neskôr sa stala podpredsedníčkou SDKÚ a napokon aj Národnej rady SR. Zuzana Martináková bola poslankyňa NR SR vo volebnom období 20022006 (bola členka Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie).
Slobodné fórum
Na začiatku roka 2004 opustila SDKÚ a rezignovala na svoju ústavnú funkciu, aby založila nový politický subjekt Slobodné fórum. V roku 2004 o jeden hlas zvíťazila nad svojím protikandidátom Ivanom Šimkom a stala sa prvou predsedníčkou SF. V parlamentných voľbách v roku 2006 sa Slobodné fórum nedostalo do parlamentu (získalo len 3,47% hlasov voličov, potrebných bolo minimálne 5%).
27. septembra 2008 oznámila svoju kandidatúru v nadchádzajúcej voľbe prezidenta na návrh Republikovej rady Slobodného fóra, ktorá sa uskutočnila v Košiciach. V prvom kole voľby prezidenta  21. marca 2009 sa umiestnila na štvrtom mieste a získala 5,12 % hlasov.
Súkromný život
Z prvého manželstva má syna Michala a Juraja. S druhým manželom, bývalým novinárom Mariánom Bednárom, ktorý bol riaditeľ Sekcie komunikácie Kancelárie prezidenta SR Gašparoviča, má syna Tomáša.
Rudoltice
Rudoltice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2010 tu žilo 1730 obyvateľov, z toho 870 mužov a 860 žien.
Rosička okrúhlolistá
Rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia) je mäsožravá rastlina z rodu Drosera rastúca v rašeliniskách, mokradiach a močiaroch. Patrí k najbežnejším druhom rosičiek – je rozšírená v celej severnej Európe, na Sibíri, v Severnej Amerike, Japonsku a na Novej Guinei.
Opis
Rosička okrúhlolistá je charakteristická jasne červenou farbou, na ktorú v kombinácii s lepkavou sladkastou látkou vábi drobný hmyz, ktorý jej slúži ako potrava. Od júla do augusta kvitne ružovo až bielo. Kvety sa nachádzajú pomerne vysoko nad listami. Semienka sú čierne 1 – 1,5 mm dlhé. Kvety sa otvárajú v závislosti na osvetlení a celé kvetenstvo sa natáča v závislosti na polohe slnka na oblohe. Rosičky sú viacročné a môžu sa dožívať aj viac ako 50 rokov.
V zimnom období rosička okrúhlolistá vytvára takzvaný hibernákulum – tesne združené listy blízko pri zemi, čo jej umožňuje prestáť chladné zimné počasie.
Zriedkavo sa krížia s rosičkou anglickou (Drosera Anglica Mert. Et Koch) a vzniká kríženec rosička obrátenovajcovitá (Drosera x obovata Mert. et Koch).
Mäsožravosť
thumb|Rosička okrúhlolistá so zvyškami motýľa Živí sa hmyzom, ktorý priťahuje svojou jasne červenou farbou a lepkavými kvapkami obsahujúcimi sladkú látku, ktoré pokrývajú listy. Mäsožravý spôsob obživy rosička vyvinula v dôsledku nedostatku živín v kyslých biotopoch kde rastie. Na rozpustenie chyteného hmyzu prilepeného k výrastkom na listoch používa enzýmy a získava tak dusičnany a iné výživné látky.
Rozšírenie
V Severnej Amerike rastie vo všetkých častiach Kanady okrem kanadských prérií a tundry; vyskytuje sa na južnej Aljaške, na severozápadnom pobreží Pacifického oceánu a pozdĺž Apalačských vrchov ďalej na juh až do štátov Georgia a Louisiana.
Rastie vo veľkej časti Európy vrátane Britských ostrovov, vo Francúzsku, krajinách Beneluxu, Nemecku, Dánsku, Švajčiarsku, Česku, Slovensku, Poľsku, Bielorusku, Pobaltí, Švédsku a Fínsku, ďalej v severnom Španielsku, Rumunsku, na Islande a v južných častiach Nórska a Grónska. Riedko sa vyskytuje v Rakúsku, Maďarsku a v niektorých ďalších balkánskych krajinách.
V Ázii rastie na Sibíri a v Japonsku, v častiach Turecka, v oblasti Kaukazu, polostrovu Kamčatka, v Južnej Kórei a na Novej Guinei.
Ochrana
Na Slovensku je jej zber zakázaný, rastlina patrí medzi zraniteľné druhy a je zákonom chránená. V Česku ide o silno chránený druh. Je chránená aj v Poľsku, Srbsku, Nemecku a Švajčiarsku.
Použitie
Rosička sa používa na liečenie, je súčasťou niektorých liekov. Zriedkavo sa pestuje v zbierkach, najmä medzi pestovateľmi mäsožravých rastlín.
Dom v Chestnut Hill
náhľad|Fasáda Dom v Chestnut Hill, známy tiež ako dom Vanny Venturiovej (Vanna Venturi House) bol postavený vo Philadelfii v roku 1964. Autorom návrhu je americký architekt Robert Venturi, predstaviteľ postmodernizmu. Navrhol ho pre svoju matku a táto stavba sa stala vzorom pre jeho ďalšie realizácie. V roku 1965 za ňu dostal cenu Architectural and The Arts Awards a v roku 1989 cenu AIA Twenty-Five Year.
Popis
Dvojpodlažný objekt je v pôdoryse na prvý pohľad symetrický. Táto symetria je však deformovaná riešením dvoch vertikálnych prvkov. O centrálnu pozíciu sa delí schodisko a krbový komín. Ten sa zarezáva do schodiska, ktoré tak stráca na svojej šírke. Komín sa však zároveň uhýba schodisku, čo vytvára napätie. Samotná dispozícia domu je uzavretá. Centrálny priestor tvorí obývacia miestnosť, z ktorej sa vchádza do ostatných miestností. Už na prvý pohľad je viditeľné netradičné narábanie so stenami, ktoré vytvárajú zložitý priestor. Zložitý je pôdorys aj prevádzky a táto zložitosť je typickým rukopisom autora. Do protikladu k zložitému interiéru stavia Venturi relatívne jednoduchý exteriér. Predná fasáda vytvára náznakový obraz domu vo forme akejsi kulisy, ktorá je u Venturiho obľúbeným prvkom vyjadrujúcim problém zosúladiť vonkajší a vnútorný priestor. Niektorými výrazovými prostriedkami naznačuje zložitosť interiéru aj v exteriéri. Rôznymi mierkami a tvarmi okien a perforácií vo vonkajších stenách a tiež excentrickou polohou komína odzrkadľuje autor komplikovanosť interiéru. Na tomto diele Venturi uplatnil svoju teóriu navrhovania architektúry, ktorú neskôr opísal aj v knihe Zložitosť a protiklad v architektúre.
Ňáriovci
Dejiny
Rod sa prvýkrát spomína v roku 1411 v Peštianskej župe. Neskôr mali majetky aj v Tekovskej župe a od začiatku 18. storočia aj v Hontianskej župe. Niekedy v tomto období sa dostali aj do Kalinčiakova, kde dali postaviť kaštieľ, a Bohuníc. V roku 1836 získal Anton Ňári titul baróna. Niekedy sa však uvádza, že titul barón získal už v roku 1533 a v roku 1632 boli povýšení do grófskeho stavu.
Mayer Amschel Rothschild
Mayer Amschel Rothschild (* 23. február 1744, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko – 19. september 1812) bol nemecký bankár židovského pôvodu, zakladateľ bankárskej rodiny Rothschildovcov. Je považovaný za jedného z najvplyvnejších bankárov dejín.
Jeho finančná činnosť sa začala vo Frankfurte a jej vplyv sa rozšíril po celej Európe. Nikdy predtým a nikdy potom nevládol jediný bankový dom nad európskymi financiami tak neobmedzene ako v prvej polovici 19. stor. (1815–1848).
Vynikol ako dvorný bankár hessenského kurfirsta a zveľadil majetok svojej rodiny najmä za napoleonských vojen, keď obchodoval s oboma vojnu vedúcimi stranami. Jeho synovia rozvetvili materský bankový dom takmer do celej západnej Európy:
Rodina
29. augusta 1770 sa oženil s Gutle Schnapperovou (* 1753 – † 1849). Mali spolu nasledujúce deti:
4743 Kikuchi
4743 Kikuchi je planétka s priemerom 27 km, ktorú objavil Tetsuya Fujii, Kazurō Watanabe 16. februára 1988.
Tebo
Tebo je vedecký park vo švajčiarskom meste St. Gallen. Oficiálne sídlo parku je v budove výskumného ústavu pre materiálové inžinierstvo a technológiu EMPA, ktorý je hlavným partnerom Tebo v oblasti vzdelávania a výskumu. Výskumný ústav EMPA je súčasťou technickej univerzity Eidgenössische Technische Hochschule Zürich. Bol založený v roku 1996.
Charakteristika
Vedecký park Tebo je založený na troch pilieroch. Technologické centrum je poverené vládou uskutočňovaním poradenstva pre začínajúce podniky. Prispieva tým k zvýšeniu konkurencieschopnosti podnikov a podporuje mladé spoločnosti pri plánovaní a realizácii technologicky orientovaných projektov v oblasti vzdelávania a výskumu v regióne. Druhý pilier je vytvorenie základnej infraštruktúry pre mladých podnikateľov. To umožní poskytnutie platformy pre stretávanie a odovzdávanie vedomostí. Dokončenie uceleného procesu pomoci pre začínajúce podniky znamená poskytnutie finančných prostriedkov. Fáza financovania tvorí tretí pilier tohto prístupu.
Zakladajúci členovia
Zakladajúcimi členmi sú:
Výskumné priority
Vedecký park Tebo sa angažuje najmä v oblastiach nanotechnológie; adaptívnych systémov; zdravotných materiálov; prírodné zdrojov a látok, ktoré ich znečisťujú a materiálov pre energetické technológie. Príklad projektu, ktorý sa realizoval vo vedeckom parku Tebo pochádza z oblasti zdravotníckych pomôcok, konkrétne vývoj materiálu na podporu hojenia rán.
Princíp
Princíp (po latinsky principium = začiatok, pôvod; základ < princeps = zaujímajúci prvé miesto, knieža) môže byť:
Pokryváč
Pokryváč je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis
Obec Pokryváč leží v juhovýchodnej časti Oravskej vrchoviny v pramennej oblasti Pucovského potoka.
Sylvanus Olympio
Sylvanus Epiphanio Olympio (* 6. september 1902, Lomé, Togoland (dnešné Togo) – † 13. január 1963, Togo) bol prvým prezidentom nezávislého Toga.
Narodil sa vo vplyvnej rodine, ktorá sa do Lomé prisťahovala v polovici 19. storočia z Brazílie. Navštevoval miestne školy a potom vyštudoval obchod na Londýnskej ekonomickej škole. Roku 1926 začal pracovať pre veľkú obchodnú spoločnosť. Hovoril šiestimi jazykmi. Po druhej svetovej vojne sa stal významným politickým vodcom. Jeho Comité de l’union togolaise (CUT – Výbor tožskej jednoty) vystupoval jasne protikoloniálne a snažil sa dosiahnuť zjednotenie významného kmeňa Ewe, ktorý obýval územie rozdelené medzi Francúzsky Togoland, Britský Togoland a britskú koloniu Zlaté pobrežie. Britský Togoland bol na základe plebiscitu roku 1956 pripojený k britskej kolónii Zlaté pobrežie, dnešnej Ghane. Francúzsky Togoland sa stal autonómnou republikou v rámci Francúzskeho spoločenstva.
Po vyhraných voľbách roku 1958 sa stal po Nicolasovi Grunitzkom druhým premiérom Tožskej autonómnej republiky a zároveň ministrom financií a spravodlivosti. Pod jeho vedením získalo Togo 27. apríla 1960 nezávislosť a Olympio bol 12. apríla 1961 zvolený jeho prvým prezidentom. Jeho politickým cieľom bolo obmedziť ekonomickú závislosť Toga na Francúzsku a orientovať Togo na Veľkú Britániu, USA a Nemecko. Mimo iné hodlal nahradiť frank CFA samostatnou menou viazanou na nemeckú marku.
Jeho negatívny postoj voči vojakom demobilizovaným z francúzskej armády po alžírskej vojne, ktorí chceli získať pozície v armáde mladého Toga, vyvolal prvý štátny prevrat v moderných dejinách nezávislých štátov subsaharskej Afriky. Olympio bol zastrelený pri prevrate v noci z 12. na 13. januára 1963 osobne vodcom puča seržantom Eyadémamom. Olympiov syn Gilchrist sa stal významným opozičným vodcom, za Eyadémovej vlády bol in absentia odsúdený k smrti a po Eyadémovej smrti roku 2005 sa snažil dosiahnuť vládnych pozícii.
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1993
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1993 bola mužská kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1993, ktorej sa zúčastnilo 24 európskych družstiev. Tie súťažili o 11 miest na záverečný turnaj v štyroch 6-členných skupinách. Prebiehala od 26. do 31. mája 1993. V ženskej kategórii sa kvalifikácia neorganizovala.
Postúpili 2 najlepšie družstvá z každej skupiny a 2 družstvá z tretích miest. 🇺🇦 neskôr nahradila (tá bola aktuálnym majstrom Európy), ktorá bola kvôli občianskej vojne diskvalifikovaná.
Priamy postup
Priamo postúpila iba hostiteľská krajina:
Výsledky
🇪🇸 Barcelona
Skupina B
🇭🇷 Záhreb
Roanne
Roanne môže byť:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2011 – I. divízia
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2011 – I. divízia boli dva hokejové turnaje druhej najvyššej kategórie v rámci Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré každoročne organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Dvanásť tímov bolo vyžrebovaných do dvoch skupín so 6 účastníkmi, avšak 🇯🇵 vynechalo sezónu 2011 pre zemetrasenie a cunami v Tóhoku. Medzinárodná hokejová federácia rozhodla, že Japonsko si ponechá svoje miesto v I. divízii aj pre budúci rok a do II. divízie vypadne mužstvo z 5. miesta. Víťazi turnajov postúpili do Top divízie MS pre rok 2012.
Skupina A
Turnaj skupiny A sa hral v Budapešti v Maďarsku od 17. do 23. apríla 2011.
Konečné poradie
Poznámka: V budúcej sezóne Maďarsko a Japonsko budú hrať v I. A divízii; Kórejská republika a Holandsko budú hrať v I. B divízii.
Skupina B
Turnaj skupiny B sa hral v Kyjeve na Ukrajine od 17. do 23. apríla 2011.
Konečné poradie
Poznámka: V budúcej sezóne Veľká Británia a Ukrajina budú hrať v I. A divízii; Poľsko a Litva budú hrať v I. B divízii.
Petra Masácová
Petra Masácová (* 4. december 1973, Bratislava) bola poslankyňou Národnej rady Slovenskej republiky vo volebnom období 2002-2006.
Pneumatika
thumb|Pneumatika väčšieho rozmeru Pneumatika je vzduchom plnená pružná súčasť dopravných prostriedkov. Má obvykle tvar toroidu a je nasadená na vonkajšom obvode kolesa. Zaisťuje prenos síl medzi kolesami a vozovkou a pôsobí hlavne ako prvotné odpruženie. Vo vnútri pneumatiky býva duša, ale používajú sa často aj bezdušové pneumatiky. Najbežnejším materiálom pre výrobu pneumatík je vulkanizovaná guma.
Časti pneumatiky
Pneumatika môže mať nasledovné časti:
Plášť pneumatiky
thumb|Rez plášťom pneumatiky:1,2 - behúň, 3 - kostra, 4 - bočnica, 5,6 - nárazník, 7 - pätkové lano, 8 - pätka Plášť pneumatiky má niekoľko častí. Základ tvorí kostra, ktorej textilné alebo oceľové vlákna sú upevnené k oceľovým drôtom uloženým v pätke pneumatiky. Kostra má hlavný podiel na nosnosti a tvare pneumatiky. Ďalšou časťou je pätka. Jej hlavnou úlohou je prenesenie všetkých síl medzi ráfikom a pneumatikou, vedenie a udržanie pneumatiky v ráfiku a utesnenie. V pätke je po obvode zakotvený jeden alebo viac oceľových drôtov. Nasleduje behúň, vrchná časť pneumatiky na povrchu opatrená vzorom - dezénom. Na behúň nadväzujú boky, ktoré chránia pneumatiku zo strany a zaisťujú potrebnú bočnú tuhosť. Niektoré, zvlášť nízkoprofilové pneumatiky majú ešte na boku akúsi zosilnenú časť, nadväzujúcu na pätku. Okrem zosilnenia boku má toto za úlohu chrániť okraj ráfiku pred poškodením. U radiálnych pneumatík je potom ešte medzi kostrou a behúňom tzv. nárazník, tvorený tiež textilnými alebo oceľovými vláknami, ktorý zlepšuje pevnosť kostry. Väčšina pneumatík, s ktorými sa môžeme stretnúť sú práve radiálnej konštrukcie. Radiálna znamená, že kostra je uložená kolmo ku stredovej osi pneumatiky. Nad kostrou je potom nárazník so šikmo uloženými vláknami. U starších osobných automobilov sa tiež používajú diagonálne plášte. Pri nich je kostra uložená šikmo. Nárazník nemajú.
Raj
Raj (po hebrejsky eden či edem) je v niektorých náboženstvách miesto, kde po smrti existujú duše spravodlivých a bohabojných veriacich (v kresťanstve vo večnej blaženosti, v islame v rozkoši). Opak je peklo.
Je to súčasť onoho sveta. Podľa kresťanských predstáv bol raj stratený v dôsledku prvotného hriechu, je symbolicky situovaný na Východe, ktorý je aj symbolom Ježiša Krista. Aj preto kresťanské kostoly boli spravidla orientované tak, aby presbytérium (svätyňa) a oltár smerovali na východ, k Raju. Raj (resp. Nebo) je cieľom najvyššej nádeje. Pozri aj rajská záhrada.
Pneumatika
Ochranná vložka
Pri pneumatikách pre nákladné automobily s dušou, ak hrozí riziko poškodenia duše povrchom ráfika sa vkladá na vonkajší obvod ráfika ochranná vložka. Vložka má tvar tvarovanej obruče, ktorá zabezpečí plynulý prechod medzi pätkou plášťa a ráfikom. Zároveň zabezpečí oddelenie povrchu duše od ráfika. Vyrába sa kaučukovej zmesi.
Raj
Myšlienka raja a pekla ako dva aspekty - odmena a trest za pozemský život - vznikla z pôvodných nediferencovaných predstáv o ríši mŕtvych pre všetkých mŕtvych bez rozdielu. Medzi najstaršie známe raje patrí staroegyptský raj na svätých poliach Aalu.
Pneumatika
Základné označenie
thumb|Príklad označenia pneumatiky Pneumatiky sa dajú určiť charakteristickými údajmi, vyznačenými na boku plášťa:
Príklad označenia pneumatiky: 165 / 70 R13 79 T znamená:
Doplnkové označenie
Doplnkové informácie môžu byť:
Index únosnosti
Index únosnosti udáva maximálne dovolené zaťaženie pneumatiky (v kilogramoch). Najnižší index 0 označuje únosnosť 45 kg. Maximálna únosnosť sa z indexu únosnosti vypočíta nasledovne:
Kategória rýchlosti
Kategória rýchlosti udáva maximálnu povolenú rýchlosť pri maximálnom zaťažení pneumatiky. Hodnoty sú uvedené v tabuľke:
Mont-le-Vignoble
Mont-le-Vignoble je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Imobilizácia (veterinárna medicína)
Imobilizácia alebo znehybnenie je metóda, ktorá sa používa pri presune zvierat, čipovaní, odbere vzoriek a liečbe. Môže byť manuálna alebo chemická. Je potrebné rozlíšiť imobilizáciu a anestéziu.
O tom, či použiť manuálnu alebo chemickú imobilizáciu rozhoduje:
Manuálna imobilizácia
Robí sa po čiastočnom upokojení zvierat. Používa sa detomidín alebo diazepam, ktoré majú mierne sedatívny účinok.
Je potreba byť vždy pripravený v prípade potreby použiť aj chemickú imobilizáciu. Dôležitá je správna technika.
Chemická imobilizácia
Presný spôsob a dávkovanie závisí od:
Ak je to možné, zviera je treba vyčleniť, resp.oddeliť zo stáda. Dôležitý je správny výber priestoru.
Je nutné sa uistiť, či je k dispozícii protijed.
Spôsob aplikácie
Vstupné cesty:
Používajú sa často aj dištančné injekčné systémy (na diaľku) - oštep, puška, pištoľ, fúkačky.
Istebné
Istebné je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis
Obec sa nachádza na dolnej Orave, asi 4 km západne od Dolného Kubína, v údolí Istebnianky. Chotár obce ohraničuje západný okraj Oravskej vrchoviny, východný okraj vytvára rieka Orava. Južným okrajom prechádza cesta I/70 a železničná trať Kraľovany – Trstená. Na brehu rieky Orava sa nachádza významný závod na výrobu ferozliatin, Oravské ferozliatinárske závody.
Dejiny
Región dolnej Oravy bol podľa doložených archeologických nálezov osídlený už v dobe bronzovej a železnej. Okrem nálezísk v Dolnom Kubíne, na Ostrej a Tupej skale, vo Veličnej či Oravskom Podzámku bolo praveké sídlisko zmapované aj na okraji Istebného, na Hrádku. Osídlenie regiónu bolo kontinuálne, bez prerušenia, aj v dobe rímskej (Trniny) a následne aj v období sťahovania národov, kedy do našej oblasti prišli Slovania. V lokalite Hrádok boli počas výstavby oravskej vicinálnej železnice v roku 1898 objavené pozostatky opevneného hradiska a bronzové artefakty, z ktorých časť skončila v múzeu v Martine. Neskorší archeologický výskum zaradil na základe nálezov osídlenie do obdobia halštatskej kultúry (8. - 5. storočie pred Kr.) a určil približný rozsah i druh opevnenia. Našli sa pozostatky zrubovej palisády, strážnej veže i zemného valu, širokého 8 a vysokého až 5,5 metra, no i ľudí, ktorí zrejme padli pri obrane pevnosti.
Najstaršie osady sú na Orave písomne doložené až v 13. storočí, kedy sa spomína aj časť dnešného chotára obce. V listine kráľa Ladislava IV. z roku 1272 sa stáva Hrádok a Mníšska stráň, na ktorej sa nachádzal kláštor rádu templárov alebo johanitov, majetkom Hocymera /Chotimíra/, zakladateľa zemianskeho rodu Revických. Priama zmienka o Istebnom („Isztebna vocatam in districtu de Arva“, doslova Istebné zvané v dištrikte Orava) pochádza z roku 1316, kedy toto územie výmenou za majetok Belsko v Liptove, získal od magistra Donča rytier Mikuláš, syn Lukáša, jeho synovia a príbuzní z Liptova. Kráľ Ľudovít za verné služby daroval 2. januára 1382 „zem zvanú Istebnek v župe Oravskej“ Dávidovi, synovi Petra z turčianskej osady Hostie, ktorý bol povýšený do zemianskeho stavu. Od tej doby bolo Istebné zemianskou obcou a v majetku rodiny Dávidovcov zotrvalo až do roku 1798. V tomto roku prevzal tieto majetky Anton Šándor, ktorý sa do rodiny priženil, no už v roku 1804 Istebné kúpil Michal Ambrózy. Následne prešlo dedičstvo prostredníctvom dcéry Anny na jej syna Samuela Csillagiho, ktorého do zemianskeho stavu povýšili v roku 1844.
V roku 1604 sa obcou prehnali Bočkajovi hajdúsi, ktorí vydrancovaním domov spôsobili veľkú biedu. Z pôvodných 19 sedliackych domov zostalo po ich vyčíňaní len 7. Povstalecké vojsko Imricha Tököliho obsadilo Oravu v roku 1678, o 5 rokov neskôr drancovalo región zasa vojsko poľského kráľa Jána Sobieského, po ktorého vyčíňaní zostalo v troskách 27 oravských dedín. V 60. rokoch 18. storočia v obci postavili Dávidovci veľký barokový dvojpodlažný kaštieľ. Mal dva trakty s päťdielnym pôdorysom a vstupnou halou a terasou, cez ktorú sa schádzalo do parkovej záhrady. Druhý, menší kaštieľ, postavili začiatkom 19. storočia na dolnom konci Csillaghyovci.
Istebné bolo charakteristické množstvom líp, ktorých tu rástlo viac ako 100, pričom najstaršie (z 80. rokov 17. stor.) boli okolo evanjelického kostola. Začiatkom 19. storočia tu okrem dvoch kaštieľov stáli 3 panské domy, hostinec, pálenica, 2 mlyny a píla. Poddaných tu v tom čase bolo 35 a živili sa najmä poľnohospodárstvom a chovom dobytka a volili si svojho richtára, ktorý mal k dispozícii prísažného a notára. Okrem povinných prác obhospodarovali 16 urbárskych ralí. Z remeselníkov sa v Istebnom okolo roku 1805 spomína zlatník, čižmár, dvaja mlynári, kováč, majordomský, črievičkár a krčmár. Obec patrila pod veličiansku farnosť, ktorá patrila pod správu nitrianskeho archidiakonátu. Farnosť bola striedavo katolícka aj evanjelická a v roku 1688 zriadili v obci evanjelický kostol, faru a školu. Na Medovej hôrke vznikla modlitebňa s farnosťou pre Istebné a ďalších 12 obcí v okolí. Drevený tzv. artikulátny kostol bol postavený asi v r. 1689 a finančne naň prispel i švédsky kráľ. V tom istom roku postavili aj školu, murovaná zvonica pribudla v roku 1731. Urbariát vznikol v obci v roku 1864, na základe dohody gazdov s Csillaghyovcami a kúpy časti ich lesov. Hasičský spolok bol založený v roku 1892, o tri roky neskôr dokončili novú budovu školy. Csillaghyovská parotehelňa začala pracovať v roku 1912 a okrem tehiel vyrábala aj škridle a drenážne rúrky. Významnou bola výstavba oravskej vicinálnej železnice v roku 1898, ktorá zjednodušila a urýchlila dopravu v regióne.
Pribiš
Pribiš je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Istebné
Dejiny
Po vzniku 1. ČSR sa Csillaghyovci odsťahovali do Maďarska, pričom rozpredali aj veľkú časť majetkov. Dávidovský kaštieľ bol v roku 1937 premenený na abstinentskú liečebňu. V 30. rokoch občania opravili školu a kostol, zregulovali potok a upravili okolie s cestou, v roku 1938 postavili most, opravili faru a kostol. Od roku 1940 je v obci dostupná elektrická energia, o rok neskôr bola opravená cesta a v povojnových rokoch nastala industrializácia, rozvoj dopravy, cestovného ruchu a zmeny v poľnohospodárstve.
Urschenheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Istebné
Dejiny
Od začiatku 50. rokov začala popri rozvoji ferozliatinárskych závodov výstavba 19 bytoviek, slobodární a domov. V roku 1957 pribudli priestory pre obchod s potravinami, mäsom a zeleninou, ako aj školská budova, o rok nato pribudla aj nová budova ZDŠ. V 60. rokoch bol dokončený závodný klub ROH, opravilo sa kino Hutník a postavené boli ďalšie obytné domy. V ďalších rokoch bolo rekonštruované futbalové ihrisko, postavila sa požiarna zbrojnica, Dom smútku, fara, športová hala aj učebne pre SOU, rekonštruoval sa dom pre potreby II. materskej školy, vybudovalo oplotenie cintorína, nové mosty, verejné osvetlenie, rozhlas, rozšíril sa vodovod, kanalizácia a vybudoval plynovod. Po roku 1989 pribudla čistiareň odpadových vôd, vykonala regulácia povrchových vôd, opravili miestne komunikácie, vodovod i osvetlenie a vytvorili podmienky na individuálnu bytovú výstavbu.