cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Caricari
Michael Caricari, známy aj ako Gran Sfigato, je bývalý kanadský hudobník, spevák a textár s talianskymi koreňmi. Bol spoluzakladateľom kanadského rockového tria Danko Jones a členom skupín Change of Seasons a Tugboat.
Životopis
Navštevoval strednú školu St. Robert Catholic High School v Thornhille v provincii Ontário. V rokoch 1990 až 1994 študoval geografiu – urbanistiku na Carleton University v Ottawe a získal titul Bachelor of Arts. Spolu s Dankom Jonesom a Johnom Calabreseom v roku 1996 založili rockové trio Danko Jones. V roku 1998 sa ho rozhodli spoluhráči vyhodiť zo skupiny, odišiel do Talianska a prerušil so skupinou kontakt. V roku 2003 nahral singel „Echoed in Sadness“ a album Pretty Mouth so skupinou Change of Seasons a v roku 2005 rovnomenný album skupiny Tugboat.
Popri hudobnej kariére prešiel od roku 1996 niekoľkými pracovnými pozíciami. V súčasnosti je riaditeľom a manažérom portfólia spoločnosti Colliers International v Toronte.
Abdülmecid I.
Abdülmecid I. (osm. tur. عبد المجيد اول Abdülmecîd-i evvel, mod. tur. Birinci Abdülmecid; * 25. apríl 1823, Istanbul, Osmanská ríša – † 25. jún 1861, Istanbul, Osmanská ríša), zvaný aj Tanzimatçı Sultan Abdülmecid (sultán Abdülmecid Reorganizátor), kvôli Tanzimatským reformám, ktoré vykonal, bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1839 až 1861. Jeho vláda bola poznačená vzostupom nacionalistických hnutí na území ríše. Abdülmecid chcel povzbudiť osmanstvo medzi secesionistickými poddanskými národmi a zastaviť vzostup nacionalistických hnutí v ríši, avšak nepodarilo sa mu to napriek snahe dôkladnejšie integrovať ne-moslimov a ne-Turkov do osmanskej spoločnosti s novými zákonmi a reformami. Pokúsil sa nadviazať spojenectvo s hlavnými mocnosťami západnej Európy, konkrétne so Spojeným kráľovstvom a Francúzskom, ktoré bojovali popri Osmanskej ríši v krymskej vojne proti Rusku.
Na nasledujúcom kongrese v Paríži 30. marca 1856 bola Osmanská ríša oficiálne zaradená medzi európske rodiny národov. Abdülmecidovým najväčším úspechom bolo ohlásenie a uplatňovanie reforiem Tanzimatu (reorganizácia), ktoré pripravil jeho otec a ktoré v roku 1839 účinne začali modernizáciu Osmanskej ríše. Vďaka tomuto úspechu bola jedna z ríšskych hymien Osmanskej ríše pomenovaná po ňom.
Mladosť
Abdülmecid sa narodil 25. apríla 1823 v Beşiktaşi v paláci Sahil alebo v paláci Topkapı, oboje sú v Istanbule. Bol snom sultána Mahmuda II. Jeho matka bola Bezmiâlem Sultán.
Získal európske vzdelanie a hovoril plynule francúzsky, ako prvý sultán. Rovnako ako Abdülaziz, ktorý ho nahradil, sa zaujímal aj o literatúru a klasickú hudbu. Rovnako ako jeho otec Mahmud II. bol zástancom reforiem a mal to šťastie, že mal podporu progresívnych vezírov, ako sú Mustafa Reşit Paša, Mehmet Emin Ali Paša a Fuad Paša. Počas celej svojej vlády musel bojovať proti konzervatívcom, ktorí sa postavili proti jeho reformám. Abdülmecid bol tiež prvým sultánom, ktorý priamo počúval sťažnosti verejnosti v špeciálne prijímacie dni, ktoré sa zvyčajne konali každý piatok bez prostredníka. Navštevoval územia ríše, aby osobne videl, ako sa uplatňujú tanzimatské reformy. V roku 1844 odcestoval do İzmitu, Mudanyi, Bursi, Gallipoli, Çanakkale, Lemnosu, Lesbosu a Chiosu a v roku 1846 navštívil balkánske provincie.
Vláda
Keď Abdülmecid nastúpil na trón, situácia v Osmanskej ríši bola v kritickom stave. V čase, keď jeho otec zomrel, prišla do Istanbulu správa, že armáda jeho ríše bola porazená v Nizipe armádou povstaleckého egyptského miestokráľa Muhammada Aliho. V rovnakom čase bola ríšska flotila na ceste do Alexandrie, kde bola odovzdaná Muhammadovi Alimu veliteľom Ahmedom Fevzi Pašom, pod zámienkou, že poradcovia mladého sultána sa postavili na stranu Ruska. Vďaka zásahu európskych mocností však Muhammad Ali musel ustúpiť a Osmanská ríša bola zachránená pred ďalšími útokmi, zatiaľ čo jej územia v Sýrii, Libanone a Palestíne boli obnovené. Podmienky boli finalizované Londýnskym dohovorom (1840).
V súlade s výslovnými pokynmi svojho otca Abdülmecid okamžite vykonal reformy, ktorým sa venoval Mahmud II. V novembri 1839 bol vyhlásený dekrét nazývaný Hatt-Şerif z Gülhane, tiež známy ako Tanzimat Fermanı, ktorý tieto reformy konsolidoval a presadzoval. Dekrét bol doplnený na konci krymskej vojny podobným štatútom vydaným vo februári 1856, ktorý bol nazvaný Hatt-ı Hümayun. Týmito nariadeniami sa ustanovilo, že všetky triedy sultánových poddaných by mali mať chránený svoj život a majetok; aby dane boli spravodlivo uvalené a spravodlivo spravované; a že všetci by mali mať úplnú náboženskú slobodu a rovnaké občianske práva. Schéma sa stretla so silným odporom moslimských vládnych tried a ulamá alebo náboženských autorít a bola implementovaná iba čiastočne, najmä v odľahlých častiach impéria. Proti životu sultána sa z tohto dôvodu vytvorilo viac ako jedno sprisahanie.
Najdôležitejšie reformné opatrenia presadzované Abdülmecidom boli:
Ďalšou pozoruhodnou reformou bolo, že turban bol prvýkrát oficiálne zakázaný počas jeho vlády a bol nahradený fezami. Dvor audítorov prijal aj európske módy (Fez by bol zakázaný v roku 1925 tým istým republikánskym národným zhromaždením, ktoré zrušilo sultanát a vyhlásilo tureckú republiku v roku 1923).
Samuel Morse získal svoj prvý patent na telegrafiu v roku 1847. Sultán tento nový vynález osobne skúšal.
Keď Košút a ďalší hľadali útočisko v Turecku po neúspechu maďarského povstania v roku 1849, Rakúsko a Rusko vyzvali sultána, aby im ich predal, avšak ten odmietol. Encyklopédia Britannica z roku 1911 o ňom hovorí: „Niesol charakter byť láskavým a ctihodným človekom, aj keď trochu slabým a ľahko vedeným. Proti tomu sa však musela prejaviť jeho prehnaná extravagancia, najmä ku koncu jeho života.“
V roku 1844 vytvoril osmanskú líru a v roku 1852 ustanovil Rád Medjidie.
Osmanská ríša obdržala prvú zo svojich zahraničných pôžičiek 25. augusta 1854 počas krymskej vojny. Po tejto významnej zahraničnej pôžičke nasledovali pôžičky v rokoch 1855, 1858 a 1860, ktoré kulminovali v omeškaní a viedli k zhoršeniu európskych sympatii k Osmanskej ríši a nepriamo k neskoršiemu zatknutiu a smrti Abdülmecidovho brata Abdülaziza.
Jeho úspech v zahraničných vzťahoch nebol taký pozoruhodný ako jeho domáce úspechy. Abdülmecidova vláda začala porážkou jeho síl egyptským miestokráľom a následným podpisom Londýnskeho dohovoru (1840), ktorý zachránil jeho ríšu pred väčším problémami. Osmani sa úspešne zúčastnili krymskej vojny a získali signatári Parížskej zmluvy (1856). Jeho pokusy o posilnenie svojej základne na Balkáne zlyhali v Bosne a v Čiernej Hore a v roku 1861 bol nútený sa vzdať Libanonu.
Hoci zdôraznil svoj záväzok dodržiavať slávnostné pravidlá, ktoré jeho predkovia ukladali pri slávnostných ceremoniáloch, prijal radikálne zmeny v živote paláca. Napríklad úplne opustil palác Topkapı, ktorý bol rezidenciou sultánov po celé štyri storočia. Tradície britských, francúzskych, talianskych jednotiek a dôstojníkov a diplomatov, ktorí prišli do Istanbulu počas krymskej vojny (1853 - 1856), nasmerovali dokonca aj rodiny strednej triedy ku konzumerismu a luxusu.
V rokoch 1847 až 1849 zrekonštruoval Hagia Sofia, bol zodpovedný za výstavbu paláca Dolmabahçe. Taktiež založil prvé francúzske divadlo v Istanbule.
Politický systém Slovenska
Slovensko je unitárny štát, zastupiteľská demokracia a parlamentná republika. Jednotlivé štátne orgány, ich funkcie a pôsobenie sú zadefinované v ústave. Zákonodarnú moc predstavuje Národná rada Slovenskej republiky (parlament), ktorá je zároveň aj jediným ústavodarným orgánom (zmena ústavy musí byť schválená trojpätinovou väčšinou poslancov parlamentu). Výkonnú moc predstavuje vláda spoločne s prezidentom, pričom predsedu a členov vlády menuje prezident, no schvaľuje parlament (parlament im takzvane „vyslovuje dôveru“). Súdnu moc predstavuje ústavný súd, súdna rada a sústava súdov, do ktorej patrí aj najvyšší súd.
Slovensko je vcelku pozitívne hodnotené organizáciami monitorujúcimi mieru demokracie a slobody vo svete. V Indexe demokracie vydávanom Economist Intelligence Unit, divíziou vydavateľstva novín The Economist, dosiahlo v roku 2019 hodnotu 7,17 z 10, obsadilo 42. priečku spomedzi krajín sveta a je zaradené do kategórie flawed democracy (v preklade „demokracie s nedostatkami“). V hodnotení mimovládnej organizácie Freedom House dosiahlo hodnotu 71 zo 100 v hodnotení demokracie, pričom je klasifikované ako Consolidated Democracy („upevnená demokracia“) a hodnotu 88 / 100 v hodnotení slobody, pričom je klasifikované ako Free („slobodná krajina“).
Prezident bol do roku 1998 volený parlamentom, od roku 1999 je volený občanmi v priamych voľbách dvojkolovým väčšinovým volebným systémom (prezidentom sa stáva kandidát, ktorý v prvom kole volieb získa viac ako 50 % hlasov; ak toľko percent nezíska žiaden kandidát, prví dvaja postupujú do druhého kola). Je oficiálnou hlavou štátu a najvyšším predstaviteľom výkonnej moci, no keďže Slovensko patrí medzi tzv. parlamentné republiky, jeho právomoci sú do značnej miery obmedzené. Poveruje (spravidla budúceho premiéra) zostavením vlády a vymenúva jej členov, tí však musia byť schválení parlamentom.
Vláda je vymenovávaná prezidentom a schvaľovaná parlamentom (parlament jej „vyslovuje dôveru“). Tvorí ju predseda vlády (premiér), podpredsedovia vlády a ministri, ktorí riadia jednotlivé ministerstvá. Vláda vydáva nariadenia vlády, jednotlivé ministerstvá vydávajú vyhlášky. Prezident spravidla poveruje zostavením vlády predsedu politickej strany, ktorá získala najväčší počet hlasov v parlamentných voľbách. Ak táto politická strana nemá väčšinu v parlamente, uzatvorí dohodu s inými stranami a vytvorí s nimi koalíciu, aby spoločne v parlamente väčšinu mali. Členovia vlády sú potom spravidla nominantami strán v tejto koalícii. Zvyšné strany, ktoré nie sú súčasťou koalície, sa nazývajú opozícia. Po vymenovaní vlády prezidentom musí vláda do 30 dní spísať svoje programové vyhlásenie a predložiť ho na schválenie parlamentu. Stará vláda musí podať demisiu po ustanovujúcej schôdzi parlamentu (ktorá sa koná po parlamentných voľbách); prezident ju musí odvolať, ak jej parlament vysloví nedôveru.
Sudcov menuje prezident na návrh súdnej rady. Tá má osemnásť členov, pričom deväť z nich volia sudcovia, troch parlament, troch prezident a troch vláda. Ústavný súd nie je súčasťou sústavy súdov. Ten tvorí trinásť sudcov, ktorých menuje prezident na návrh parlamentu. Ich funkčné obdobie je dvanásť rokov. Ústavný súd rozhoduje o súlade zákonov s ústavou a iných právnych predpisov nižšej sily s právnymi predpismi vyššej sily.
Z hľadiska územnej samosprávy je Slovensko rozdelené na osem samosprávnych krajov (tzv. „vyšších územných celkov“) a vyše 2 900 obcí. Samosprávne kraje majú svojho predsedu a krajské zastupiteľstvá, obce majú starostu či primátora a obecné zastupiteľstvo. Predsedovia samosprávnych krajov, starostovia, primátori aj krajské a obecné zastupiteľstvá sú volené priamo.
Slovensko je členom OSN, Európskej únie (pričom jeho občania volia 17 poslancov do Európskeho parlamentu), NATO, OECD a iných medzinárodných organizácií.
Volebné právo majú všetci občania nad 18 rokov. Za poslanca parlamentu môže kandidovať každý občan nad 21 rokov s trvalým pobytom na Slovensku; za prezidenta nad 40 rokov.
Rosamund Piková
Rosamund Piková, celým menom Rosamund Mary Ellen Piková (neprechýlene Rosamund Mary Ellen Pike; * 27. január 1979, Londýn, Spojené kráľovstvo), je anglická herečka.
Detstvo a mladosť
Piková sa narodila 27. januára 1979 v Londýne do rodiny operných spevákov Caroline Friendovej a Juliana Pikea. Je jedináčik.
Kariéra
Do širšieho podvedomie sa dostala vďaka úlohe Mirandy Frost vo filme Dnes neumieraj z roku 2002. V roku 2005 hrala Jane, staršiu sestru Elizabeth (Keira Knightley), vo filmovej adaptácii románu Pýcha a predsudok.
V roku 2012 hrala úlohu kráľovnej Andromedy vo fantasy filme Wrath of the Titans. Kvôli tejto úlohe odmietla rolu Louis Lane z filmu Man of Steel, ktorý vyšiel v roku 2013.
Jej ďalším obrovským úspechom bol film Davida Finchera, Stratené dievča. Film bol zverejnený v roku 2014 a stvárnila postavu Amy, ktorá záhadne zmizla počas piateho výročia svadby s jej manželom, ktorého stvárnil Ben Affleck. Film zarobil vyše 356 miliónov dolárov po celom svete a Piková za svoj herecký výkon získala uznanie a tiež početné ocenenia a nominácie, vrátane ceny BAFTA za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe, ceny Zlatý glóbus za najlepšiu herečku v dramatickom filme či Academy Awards.
V roku 2018 hrala vo vojnovom filme s názvom A Private War, za ktorý získala nomináciu na Zlatý glóbus. O rok neskôr, prijala úlohu v desaťdielnom televíznom seriáli State of the Union, za ktorý získala v roku 2019 ocenenie Emmy v kategórií Najlepší ženský herecký výkon v krátkej komédií alebo dramatickom seriáli. V rovnakom roku stvárnila postavu Marie Curieovej-Skłodowskej vo filme Radioactive, ktorý vyšiel 19. marca 2020.
V roku 2021 stvárnila podvodníčku Marlu Grayson v kriminálnom trileri Ako v bavlnke, ktorý režíroval J. Blakeson a v ktorom si zahral Peter Dinklage či Diane Wiest. Jej herecký výkon získal všeobecné uznanie. Na 78. ročníku udeľovania Zlatých glóbusov získala cenu pre najlepšiu herečku v komédii alebo muzikáli. V rovnakom roku tiež nahovorila audioknihu románu Pauly Hawkins, s názvom A Slow Fire Burning. Tiež si zahrala v ôsmych epizódach fikčne historického televízneho seriálu Koleso času.
Jakov Tevosovič Ilikčjan
Mjr. Jakov Tevosovič Ilikčjan (🇷🇺; * ?, Tatárska ASSR, Sovietsky zväz – † leto 1944, Kamienka /Ptičie, Slovensko) bol sovietsky vojenský dôstojník, príslušník Červenej armády.
Rosamund Piková
Súkromný život
Od decembra 2009 je Piková vydatá za Robieho Uniackeho, podnikateľa a matematika, s ktorým má dvoch synov. Spoločne s jej manželom sú fanúšikmi čínskej kultúry. V roku 2021 sa Piková stala investorkou a kreatívnym riaditeľom psychedelickej meditačnej aplikácie Lumenate, ktorej cieľom je priviesť používateľa do zmeneného stavu vedomia.
Jakov Tevosovič Ilikčjan
Pôsobenie vo vojne
Padol do zajatia, no z nemeckého zajateckého tábora sa mu podarilo utiecť a ukrýval sa u profesora práva Josefa Grňu, pracovníka z odbojovej organizácie Rada troch (R3), ktorá pôsobila prevažne na Českomoravskej vrchovine. Koncom februára 1944 generál Vojtěch Luža z R3 požiadal Viktora Ryšánka, aby mu pomohol na Slovensko prepraviť Ilikčjana na východné Slovensko. Luža a Grňa predpokladali, že ak sa Ilikčjanovi podarí nadviazať spojenie s východoslovenskými partizánmi a s ich pomocou sa dostať na sovietsku stranu, tam sa pričiní o to, aby sovietske vojenské orgány nadviazali spojenie s R3. Ryšánek bol však konfidentom brnianskej riadiacej služobne Gestapa, ktorá so zámerom súhlasila, snažiac sa tak upevniť Lužovu dôveru v Ryšáka, overiť si spojovacie kanály na Slovensko a preniknúť do partizánskeho hnutia na východnom Slovensku. Vedúci referátu IV N (spravodajská služba a evidencie konfidentov) brnianskej služobne Hauptsturmführer Ewald Taudt touto úlohou poveril pracovníkov svojho referátu, Wolfganga Dycka (krycie meno „Karel Zeman“) a Richarda Schetkeho („Vladimír Vítkovský“), ktorí sa vďaka perfektnej znalosti češtiny spoľahlivo vydávali za českých odbojárov. Dyck o tom vypovedal:
Nadviazal spojenie s partizánskym oddielom Pugačov a od 10. apríla 1944 pôsobil vo funkcii náčelníka štábu tohto oddielu, v ktorej nahradil Nikolaja Leontoviča Kačurovského. Zomrel v lete 1944, kedy ho „vo vihorlatských lesoch zavraždil zdemoralizovaný pseudopartizán“. Na mieste jeho úmrtia bol postavený pomník, nachádzajúci sa v lokalite Rázcestie v katastrálnom území obce Kamienka.
Hardancourt
Hardancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouflaines
Mouflaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mousseaux-Neuville
Mousseaux-Neuville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Haréville
Haréville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Steganografia
Ďalším veľkým pokrokom v oblasti steganografie bola mikrobodka. Používať sa začala Nemcami počas druhej svetovej vojny. Na prvý pohľad obyčajná bodka za vetou, ktorá ale obsahovala mikro fotografiu, v ktorej mohla byť odfotená aj celá jedna strana textu. Počas vojny sa správy kódovali aj do kreslených obrázkov a to tak, že každý typ, hrúbka čiary, použitá farba mali svoj význam.
Ukrývanie informácií do obrázkov
Použitie obrázkov na utajovanie informácií sa považuje za efektívne, pretože obrázky sa na internete vyskytujú vo veľkých množstvách a tak nepôsobia nápadne. Ďalšou výhodou ukrývania informácií do obrázkov je aj stratová kompresia, ktorá sa používa pri ukladaní obrázkov. Túto výhodu používa množstvo stenografických algoritmov pretože každý očakáva istú stratu kvality.
Zapisovanie steganografickej správy do obrázku prebieha napríklad zmenou odtieňa farby o jeden stupeň, čo je pre ľudský zrak takmer nepoznateľné, pritom v dátovom zápise sa zmení LSB (Least Significant Bit), čo je najmenej dôležitý bit. To vytvára priestor na zapísanie správy do LSB bitov, pričom do každého LSB sa zmestí jeden bit stegosprávy. Tento proces ale vyžaduje len bezstratovú kompresiu. Najčastejšie sa však stretávame s obrázkami vo formáte JPEG, ktoré používajú stratovú kompresiu. Stegospráva sa ukladá pomocou operácie, ktorá sa nazýva diskrétna kosínusová transformácia (DCT). Zápis stegosprávy prebieha pomocou zmeny zaokrúhľovania bitov nahor alebo nadol. Zapisovanie stegosprávy do obrázku JPEG sa však veľmi neodporúča práve kvôli stratovej kompresii, ktorá môže stegosprávu úplne zničiť.
Ukrývanie informácie do zvuku
Pri vkladaní stegosprávy do zvukovej stopy sa dá taktiež použiť metóda LSB (Least Significant Bit), pričom množstvo dát, ktoré sa do zvukovej správy dá ukryť je stanovené vzorkovacou frekvenciou nahrávky. Takéto ukrývanie správy do zvuku však spôsobuje šum v zvukovej stope.
Gastroskop
Gastroskop (iné názvy: gastrofibroskop, ezofagogastroduodenoskop, videoskop) je lekársky optický prístroj, ktorý umožňuje vyšetrenie sliznice hornej časti zažívacieho traktu - pažeráka, žalúdka a dvanástorníka pohľadom a tiež určité diagnostické a liečebné výkony pomocou nástrojov, zavedené cez pracovný kanál prístroja.
História
náhľad|Gastroskopické vyšetrenie neohybným gastroskopom Pohľad do žalúdka prostredníctvom kovovej trubice bol experimentálne vyskúšaný v roku 1868 u profesionálneho hltača mečov. Pokusy o vyšetrenie pacientov týmto spôsobom sa datujú od roku 1881, rutinné, ale zriedkavé využívanie tejto metódy začalo v roku 1932 po zavedení čiastočne ohybného gastroskopu. Za začiatok modernej endoskopie tráviaceho traktu sa považuje zavedenie vyšetrenia žalúdku ohybnou trubicou so zväzkami optických vlákien, ktorými bolo do žalúdka vedené osvetlenie a naspäť do okulára obraz sliznice žalúdka v roku 1957, ale hlavne po roku 1963, kedy sa začali vyrábať komerčne dostupné gastroskopy. V sedemdesiatych rokoch sa začal rutinne využívať kanál pre nástroje. Poslednou zásadnou inováciou bol prechod od vláknovej optiky k videoendoskopii po zdokonalení polovodičového CCD čipu na snímanie obrazu v 80. rokoch, čo umožnilo vyrábať tenšie a ohybnejšie endoskopy s kvalitnejším zobrazením. Videotechnika bola významným prínosom aj pri výuke nových špecialistov.
Konštrukcia prístroja
náhľad|Gastroskop Moderný ezofagogastroduodenoskop má vzhľad ohybnej hadice, ktorá obsahuje svetlovod zo sklených vlákien, vedenie ovládania ohybného konca, prípojku kamery, kanály pre vzduch a vodu, ktoré umožňujú nafúknutie žalúdka a omytie sliznice, a pracovný kanál, ktorým je možné zavádzať nástroje, prípadne odsávať tekutiny. Staršie prístroje obsahovali tiež vláknovú optiku, ktorou sa prenášal obraz pred zavedením videotechniky. Obal tvoria spravidla dve opačne vinuté pružné kovové špirály, kryté dvoma vrstvami vodotesného polyméru. Na jeho distálnom (vzdialenom) konci, ktorý sa zavádza do tráviaceho traktu pacienta, je pripojená niekoľkocentimetrová ohybná časť, ktorú je možné ohýbať v dvoch rovinách v uhloch viac, ako 90 stupňov a tým pohybovať kamerou aj nástrojmi v pracovnom kanáli. Na samom konci gastroskopu je umiestnená optika kamery, osvetlenie a ústia všetkých kanálov. Podľa typu a určenia prístroja sú usporiadané väčšinou pre priamu optiku, ktorou vidno pred prístroj a niekedy pre bočnú optiku, ktorá je zameraná bočne od osi prístroja a je vhodná pre niektoré špecializované endoskopické výkony, napríklad nasondovanie žlčovodov pri ERCP. Lekár drží prístroj za rukoväť, na ktorej sú umiestnené ovládacie prvky pohyblivého konca prístroja a vyústenia kanálov. U starších prístrojov s vláknovou optikou bola rukoväť ukončená okulárom, u niektorých videoprístrojov bol nahradený malou obrazovkou, väčšina najnovších má na tomto mieste ďalšie ovládacie prvky. Z rukoväte je nadol vyvedená združená prípojka ku zdroju vzduchu, vody, podtlaku pre odsávanie a k zobrazovacej jednotke, ktoré sú spravidla umiestnené na pojazdných policiach nad sebou aj s monitorom zobrazovacej jednotky - tzv. endoskopickej veži. Všetky tieto prístroje bývajú výrobcami dodávané ako univerzálne pre viacero druhov endoskopov - pre gastroenterologické pracoviská spravidla ešte kolonoskop.
Druhy gastroskopov
V súčasnosti sa používajú prakticky výlučne videogastroskopy (videoskopy) niekoľkých určení. Štandardný  ezofagogastroduodenoskop má priemer okolo 10 mm, priamu optiku a jeho pracovný kanál má priemer 2 - 3 mm. Operačné gastroskopy sú hrubšie a tento prírastok ide hlavne na konto pracovného kanála, ktorým je možné zavádzať aj objemnejšie zložitejšie nástroje s priemerom spravidla do 6 mm. Jestvujú tiež prístroje s celkovým priemerom 5-6 mm, určené pre vyšetrovanie detí a zavádzanie nosom (pri ktorom je pacient menej dráždený na zvracanie).
Príslušenstvo
K prislušenstvu gastroskopu patria nástroje, zavádzané cez pracovný kanál prístroja. K dispozícii sú injekčné ihly, bioptické kliešte na odber vzorky tkaniva, slučky na odstrihnutie polypov, zariadenia na upevnenie chirurgických svoriek. Pre špecializované operačné gastroskopy je výber príslušenstva oveľa širší.
Bábovka
náhľad|Dvojfarebná (niekedy tiež nazývaná aj mramorová) bábovka, ktorá sa často vyskytuje na Slovensku náhľad|Rez dvojfarebnou bábovkou náhľad|Formy na bábovku
Karoline Herfurthová
Karoline Herfurthová (nem. Karoline Herfurth; * 22. máj 1984, Berlín, NDR) je nemecká herečka a režisérka.
Bábovka
Bábovka je druh sladkého pečiva, ktoré sa vyrába pečením. Ide o typické pečivo nielen v Česku, ale aj v Poľsku, Rakúsku, na Slovensku a v južných častiach Nemecka (kde je známe ako Gugelhupf a podobne). Formou a zložením sa bábovke podobá aj taliansky panettone a francúzska baba au rhum.
Na Slovensku sa bábovka pripravuje najčastejšie dvojfarebná – so svetlou a tmavou časťou. V niektorých oblastiach sa do cesta pred pečením pridávajú hrozienka, kandizované ovocie, kokos či kúsky čokolády. Bábovka sa pripravuje v rovnomennej špeciálnej forme, ktorá dáva pečivu typický tvar s otvorom uprostred, a dekoruje sa posypaním práškovým cukrom.
Karoline Herfurthová
Životopis
Od 1990 do 1999 chodila do bezplatnej Waldorfskej školy v Mitte, v roku 1999 sa presťahovala do školy Rudolfa Steinera v Berlíne, kde v roku 2003 maturovala. Sedem rokov študovala na hudobnej škole v Berlin-Hohenschönhausen. Tancovala v detskej skupine FEZ Wulheide a niekoľko rokov bola členkou detského cirkusu Cabuwazi.
Bábovka
V niektorých prípadoch možno do bábovky pridať potravinárske farbivá, čo umožňuje vytvoriť rôzne netradičné farebné variácie pečiva.
Karoline Herfurthová
Životopis
V roku 2008 Karoline vyštudovala Filmovú školu Ernsta Buscha a potom tiež štúdium v ​​odbore sociológia a politológia na Humboldtovej univerzite.
Bábovka
Príprava
Trená bábovka sa pripravuje z cesta, ktoré je vyrábané z múky, vajec a mlieka. Našľahaním bielok sa získava základ pre svetlú zložku bábovky. Tmavá zložka sa pripravuje pridaním kakaa. Iný variant bábovky sa pripravuje z oleja a vody namiesto mlieka.
Cesto na kysnutú bábovku sa pripravuje z múky, vajec, mlieka a navyše aj masla a droždia.
Muids (Eure)
Muids je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Harmonville
Harmonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Legát (staroveký Rím)
Legát (, pl. legati, doslova „vyslanec, posol“ ) bola v starovekom Ríme osoba poverená osobitnými úlohami vyššou autoritou, zväčša senátom alebo cisárom.
V období republiky vznikla funkcia legáta v rámci provinčných správ. Slúžili guvernérovi provincie ako poslovia a vyslanci k miestnemu obyvateľstvu a ako velitelia vojsk dislokovaných v provincii. Postupne sa posilňovala vojenská časť legátskych právomocí a v dobe Gaia Iulia Caesara mali legáti generálsku hodnosť a velili jednej légii. Počas Caesarovej občianskej vojny stúpol počet aj význam legátov, vďaka čomu sa po vzniku cisárstva (27 pred Kr.) stali základom cisárskej správy ríše.
V období cisárstva mala každá légia legáta (legatus legionis), ktorý bol podriadený priamo Rímu, hoci niekdy sa zodpovedal aj guvernérovi provincie, v ktorej bola príslušná légia dislokovaná. Keďže légie patrili takmer vždy cisárskym provinciám, ich veliteľmi boli spravidla legáti. Legatus Augusti pro praetore stál na čele cisárskej provincie a spravidla velil tamojšej légii. Pokiaľ boli v provincii dislokované dve či viac légií, nad legatorum legionis stál legatus Augusti pro praetore. Výnimkou boli provincie Afrika a Egypt.
Funkciu legáta zastávali aj vyslanci cisára, ktorí boli vysielaní do zahraničia, slúžili ako poradcovia pri vojnových ťaženiach alebo ako zástupcovia prokonzulov v senátorských provinciách.
Harol
Harol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sedlová skala (vrch v Pohronskom Inovci)
Sedlová skala je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží priamo nad mestom Nová Baňa.
Poloha
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojšín. Vrchol leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Žarnovica a na katastrálnom území mesta Nová Baňa.
Opis
Sedlová skala patrí medzi najvyššie vrchy Pohronského Inovca, hoci viaceré okolité vrchy prevyšuje len o niekoľko desiatok metrov. Severne susedí Vojšín, západne leží Dreichov vrch , juhozápadne Veľký Inovec , južne Matiašov vrch a Firceng  a východne Háj. Celý masív odvodňujú prítoky Novobanského potoka, ktorý patrí do povodia rieky Hron. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí ležiace mesto Nová Baňa, západne leží obec Veľká Lehota.
Výhľady
Zmiešaný les, pokrývajúci masív Sedlovej skaly, neumožňuje súvislejší výhľad. Obmedzené panorámy sú možné z lokalít s nižšou vegetáciou, odkiaľ vidieť okolité vrchy pohoria, pri vhodných podmienkach aj Tribeč, Považský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Štiavnické vrchy.
Prístup
Vrcholom prechádza náučný chodník od Starohutianskeho vodopádu, ktorý sa v sedle na severozápadnom úpätí pripája na značenú trasu. Tá vrch traverzuje severovýchodnou časťou a zo sedla umožňuje najľahší prístup na vrchol.
Muzy
Muzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Priehradná ulica (Bratislava)
Priehradná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje sa so 16 ulicami: Rascová, Brezová, Tymiánová, Blatúchová, Podpriehradná, Čakanková, Podbeľová, Orchideová, Bodliaková, Levanduľová, Bazalková, Platanová, Nechtíková, Imelová, Modricová a Hradská.
Stehno (mäso)
Stehno je výsekový druh mäsa z hornej časti zadnej končatiny jatočného dobytka a jatočnej hydiny. Zodpovedá zhruba mäsu zo stehna v zoologickom ponímaní (pozri stehno (časť končatiny stavovcov)), ale pri hydine zahŕňa aj mäso z oblasti holennej kosti.
Stehno je jeden z najkvalitnejších druhov mäsa.
Kýta
Pre bravčové, hovädzie a teľacie stehno existuje aj výraz kýta, ktorý sa používa v češtine a nesprávne aj v slovenčine
Bravčové stehno
náhľad|Poloha stehna na schematickom znázornení častí bravčového mäsa Delenie bravčového stehna sa v literatúre uvádza veľmi rozdielne (a okrem toho v závislosti od autora zahŕňa alebo nezahŕňa aj kolienko a/alebo časť sviečkovice). Konkrétne existujú napríklad takéto delenia:
V domácich kuchyniach sa bravčové stehno využíva predovšetkým na pečenie v celku, ale aj na vyprážanie. Je potrebné ho rezať naprieč vlákien, aby sa rýchlejšie pripravilo. Často sa z neho vyrába šunka.
Hovädzie stehno
Hovädzie stehno pozostáva z častí: vrchný šál, spodný šál, korbáčik (v Česku bez korbáčika), predstehno (t.j. veľký orech), kvetová špička, väčšinou aj valec (t.j. zadná falošná sviečkovica) a prípadne aj zadná nožina (t.j. zadná kližka). Treba poznamenať, že stehno ako jedna z oficiálnych tzv. oblastí tela hovädzieho dobytka (t.j. nie ako výsekové mäso) nezahŕňa kvetovú špičku a zadnú nožinu a zahŕňa valec.
Teľacie stehno
Teľacie stehno sa delí buď na vrchný šál, spodný šál, predstehno a kvetovú špičku alebo sa delí na svalovník (frikando), krátky sval, malý orech a veľký orech. Bez ohľadu na delenie prípadne zahŕňa aj zadnú nožinu s kolenom.
Kyanatan
Kyanatan je anión formálne odvodený od kyseliny kyanatej, ktorého štruktúrny vzorec je [N≡C-O]−, zvyčajne zapisovaný vo forme NCO-. Tento názov označuje i soli obsahujúce tento anión, napríklad kyanatan amónny. Je to izomér omnoho menej stabilného aniónu fulminátu, [C−≡N+O]−.
Látky, ktoré obsahujú skupinu -OCN, sa nazývajú kyanátestery.
Tento anión funguje ako ambidentátny ligand v koordinačných zlúčeninách s kovovými prvkami, pričom donorom elektrónového páru môže byť buď atóm dusíka, alebo atóm kyslíka. Kyanatan môže takisto fungovať ako mostíkový ligand (medzi dvoma atómami kovu).
Štruktúra a vlastnosti
Atómy tvoriace kyanatan ležia na priamke, takže tento anión má lineárnu štruktúru. Štruktúru možno opísať ako jednoduchú väzbu medzi uhlíkom a kyslíkom, O-C, a trojitú väzbu medzi uhlíkom a dusíkom, C≡N. V infračervenom spektre možno u kyanatanov pozorovať pás približne u 2096 cm−1, pričom takto vysoká frekvencia je charakteristická pre trojitú väzbu. Kyanatan je Lewisova zásada (má voľný elektrónový pár). Kyslík i dusík majú voľné elektrónové páry, takže oba môžu poskytnúť elektrónov pár nejakej Lewisovej kyseline. Na základe toho je tento anión možné označiť za ako ambidentátny ligand.
Soli
Kyanatan sodný má veľmi podobnú štruktúru ako fulminát sodný, čo potvrdzuje lineárnu štruktúru kyanatanu. Priemyselne sa vyrába reakciou uhličitanu sodného s močovinou:
Podobnou reakciou možno pripraviť aj kyanatan draselný. Kyanatany vyznikajú i oxidáciou kyanidov. Táto skutočnosť sa používa pri dekontaminácii kyanidov, kde sa využívajú oxidovadlá ako magnanistany a peroxid vodíka, ktoré premieňajú kyanidy na bezpečnejšie kyanatany.
Koordinačné zlúčeniny
Na rozlíšenie izomérov sa často používa infračervená spektroskopia. Mnohé komplexy dvojväzbových kovov sa viažu cez atóm dusíka. Väzba cez atóm kyslíka sa predpokladá u komplexov [M(OCN)6]n−, kde M = Mo(III), Re(IV) a Re(V). Žltý komplex Rh(PPh3)3(NCO) a oranžový komplex Rh(PPh3)3(OCN) (kde PPh3 je trifenylfosfín) sú väzbové izoméry a je medzi nimi možné vidieť rozdiel v infračervenom spektre.
Kyanatan môže tvoriť mostík medzi dvoma atómami kovov, pričom oba koncové atómy (dusík i kyslík) fungujú ako donory elektrónov. Takto je to napríklad u komplexu [Ni2(NCO)2(en)2] [ BPh4]2. V tejto zlúčenine sú skupiny Ni−N−C a Ni−O−C lomené, aj keď v prvom prípade je prítomná väzba cez atóm dusíka. NCO /  \ Ni     Ni   \   / OCN
Organické zlúčeniny
V organickej chémii sa bežne vyskytuje izokyanatanová skupina, -N=C=O, ktorá je izomérom kyanatanu. Zlúčeniny obsahujúce kyanatanovú skupinu, -O-C≡N, sa označujú ako kyanatany alebo kyanatanestery. Arylkyanatany, napríklad fenylkyanatan, C6H5OCN, vznikajú reakciou fenolov s chlórkyánom v prítomnosti zásady.
Referencie
<references group="" responsive="1">
Harsault
Harsault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
FbC Predator Sabinov
náhľad|Finálový 3. zápas extraligy žien 2018/2019 FbC Predator Sabinov je slovenský florbalový klub zo Sabinova. Vznikol v roku 2008.
História
Sabinovský florbalový klub je občianskym združením od r. 2008, avšak samotný florbal sa začal hrávať v Sabinove už skôr. Hŕstka nadšencov sa začala stretávať po skúsenostiach s týmto športom na vysokých školách na vtedajšom SOUP v Sabinove. Postupom času sa z piatich zakladajúcich členov rozrástol klub na vyše 180 členov. Klub má viacero kategórií od prípraviek až po dospelých. V roku 2016 sa rozšíril klub aj o kategóriu žien.
Oficiálny deň registrácie občianskeho združenia bol 30.10.2008.
Úspechy
Najväčším úspechom klubu v jeho doterajšej histórii je zisk titulu majsteriek Slovenska v kategórii žien v sezóne 2018/2019.
Starší žiaci
2020/2021: 2. miesto
Hautmougey
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Volejbal na Letných olympijských hrách 2008
Volejbal na Letných olympijských hrách 2008 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2008, ktorý sa konal v Pekingu, v Číne v dňoch od 9.24. augusta 2008, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1964 a toto bolo jeho 12. vydanie. Zápasy sa hrali v 2 arénach: Capital Indoor Stadium a Beijing Institute of Technology Gymnasium. Nováčikmi olympijského turnaja boli družstvá mužov Srbska a Venezuely a až 4 družstvá žienAlžírsko, Kazachstan, Srbsko a Venezuela. Štyri najlepšie družstvá z každej skupiny (v ženskej i mužskej kategórii) postúpili do štvrťfinále, ostatné boli klasifikované na 9. – 12. priečke celkového hodnotenia turnaja. Družstvá, ktoré vyhrali vo štvrťfinále, postúpili do semifinále a ich víťazi do finále.
Svoj tretí olympijský titul v kategórii mužov získali 🇺🇸 po finálovom víťazstve nad 🇧🇷. Ženský turnaj vyhrala 🇧🇷, keď vo finále zvíťazila nad 🇺🇸.
Kvalifikácia
náhľad|Kvalifikované tímy mužov na LOH 2008 Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2008.
náhľad|Kvalifikované tímy žien na LOH 2008 Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2008.
Sotona
Sotona alebo sotoňa môže byť:
Zoznam ciest na Slovensku
Pre zoznam ciest na Slovensku pozri:
Bazalková ulica (Bratislava)
Bazalková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Nagel-Séez-Mesnil
Nagel-Séez-Mesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hennecourt
Hennecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nassandres
Nassandres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hennezel
Hennezel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bábovka (rozlišovacia stránka)
Bábovka môže byť:
Stará francúzština
Stará francúzština alebo zriedkavo starofrancúzština bolo románske dialektové kontinuum, ktorým sa hovorilo v oblastiach Belgicka, Švajčiarska a severného Francúzska približne v rokoch 1000 – 1300. V stredoveku bola stará francúzština známa ako langue d'oïl. Je odlišná od okcitánčiny (langue d'oc), ktorou sa hovorilo na juh od oblastí, kde prevládala stará francúzština.
Brestovo
Brestovo alebo aj Dreichov vrch je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad obcou Veľká Lehota, približne severovýchodne od mesta Zlaté Moravce.
Hergugney
Hergugney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Brestovo
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec. Vrchol leží v Nitrianskom kraji, na území okresu Zlaté Moravce a v katastrálnom území obce Obyce.
Hergugney
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brestovo
Výhľady
Vrcholovú časť Brestova pokrýva zmiešaný les, obmedzujúci rozhľad. Ten však umožňujú horské lúky, ktorých je na svahoch niekoľko a umožňujú vidieť najmä okolité vrchy pohoria. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Tribeč, Považský Inovec, Strážovské vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Štiavnické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesom z okolia. Prístup uľahčuje lesná cesta od Obyckej Huty, ktorá vedie sedlom a úpätím vrchu. značená trasa vrch traverzuje východnou časťou, neďaleko vedie i značka.
Parta (kroj)
náhľad|Nevesta z obce [[Malá Franková]] Parta je tradičná súčasť ľudového krojového odevu. Označuje bohato ozdobenú čelenku, ktorú smeli nosiť len dospelé slobodné ženy počas významných príležitostí. Základ party tvoril pás lepenky stočený do kruhu, ktorý bol obšitý textilom. Naň boli našité korálky či čipky. V niektorých regiónoch boli súčasťou party aj viaceré stuhy rôznych dĺžok, ktoré viseli okolo tváre alebo dolu chrbtom. Vo väčšine regiónov nevesty používali partu počas sobáša a následnej veselice. Od začepčenia vydaté ženy už partu nemohli nosiť, ich každodennou pokrývkou hlavy sa až do konca života stal čepiec.
Chicago Med
27. februára 2020 bola potvrdená šiesta, siedma a ôsma séria. Šiesta séria mala premiéru 11. novembra 2020.
Od 4. januára 2021 na Slovensku seriál vysiela televízna stanica TV Doma.
Neaufles-Auvergny
Neaufles-Auvergny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Gustavia
thumb|Prístav v Gustavii thumb|Maják v Gustavii, rok 2007
Neaufles-Auvergny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gustavia
Gustavia je najväčšie mesto (a hlavné mesto) francúzskeho karibského ostrova Svätý Bartolomej. Podľa údajov z roku 2006 tu žije 2 300 obyvateľov.
Neaufles-Auvergny
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gustavia
Gustavia bola založená v roku 1785, kedy ostrov od Francúzska získalo Švédsko výmenou za obchodné práva v Göteborgu. Mesto je pomenované po švédskom kráľovi Gustávovi III. Francúzku sa mesto aj ostrov vrátili po predaji v roku 1878.
Prístav chránili tri pevnosti postavené od polovice do konca 17. storočia: Oscar (predtým Gustav Adolf), Karl a Gustav. Anglikánsky kostol svätého Bartolomeja na nábreží bol postavený v roku 1855.
Sesterské mesto Gustavie je Piteå, ktoré sa nachádza v Norrbottene vo Švédsku.
Slovenský pohár vo futbale 1994/1995
Slovenský pohár vo futbale 1994/1995 bol 26. ročník Slovenského pohára vo futbale a zároveň 2. sezóna po vzniku samostatného Slovenska. Finále sa odohralo 18. júna 1995 v Dubnici nad Váhom. Vo finále Inter Bratislava zdolal FC DAC 1904 Dunajská Streda v penaltovom rozstrele, keď v riadnom hracom čase zápas skončil  a v predĺžení gól nepadol.
V ročníku 1994/1995 sa súťaže zúčastnilo 32 tímov. Okrem klubov z 1. ligy (12) a z 2. ligy (16) sa súťaže zúčastnili aj tri tímy z tretích líg (Hlohovec, Dolný Kubín a Rožňava) a Kalinkovo zo 4. ligy. V 1. kole boli tímy z 1. ligy nasadené a hrali zápasy na ihrisku súperov z nižších súťaží. Od 2. kola sa už žrebovalo iba z jedného koša. Zápasy sa hrali jednokolovo (okrem semifinále).
2. kolo
Zápasy sa (okrem predohrávaného duelu v Gabčíkove) odohrali 20. a 21. septembra 1994.
Štvrťfinále
Žreb štvrťfinálových dvojíc sa uskutočnil 23. septembra 1994. Duely sa hrali 25. a 26. októbra 1994.
Semifinále
Žreb semifinále sa uskutočnil 4. novembra 1994. Prvé semifinálové zápasy sa odohrali 4. apríla 1995 a odvety 24. mája 1995.
Finále
Finále sa odohralo 18. júna 1995 v Dubnici.
Literatúra
MRÁZ, Igor. Päť rokov futbalu.: (Fakty a názory). Bratislava: Slovenský futbalový zväz, 1998. ISBN 8096804006.
Stehno (časť končatiny stavovcov)
Stehno alebo femur (lat. femur ) je horná časť dolnej končatiny človeka alebo podobná časť zadnej končatiny iného suchozemského stavovca.
Stehno človeka
náhľad|Anatomická ilustrácia rezu ľudského stehna z roku 1921 Stehno je časť dolnej končatiny medzi trupom a kolenným kĺbom. Hranicu medzi trupom a stehnom tvorí vpredu slabina a vzadu sedacia oblasť (čiže zadok). Kostený základ a stred stehna tvorí stehnová kosť (nazývaná takisto femur; lat. femur alebo os femoris). Pokiaľ ide o svaly, v stehne sú extenzory kolenného kĺbu, flexory bedrového kĺbu, extenzory bedrového kĺbu, flexory kolenného kĺbu, ako aj päť priťahovačov.
Abd ar-Rahmán Chán
Abd ar-Rahmán Chán alebo Abdurrahmán Chán (ďalšie prepisy prvej časti mena pozri v článku Abd ar-Rahmán; * asi 1844 – † 1. október 1901, Kábul) bol afganský emir, zakladateľ moderného Afganistanu. S pomocou anglických kolonialistov pôvodne rozdrobenú krajinu zjednotil, následne zaviedol viacero reforiem a vytvoril centralizovane riadený štát. Akceptoval britskú kontrolu afganskej zahraničnej politiky, Britmi stanovené hranice medzi Indiou a Afganistanom (na priľahlom území Indie pritom žilo početné afganské obyvateľstvo) a Pakistanom a Afganistanom (Durandovu líniu).
Hôrky (chránené územie)
Hôrky je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Ladice, Kostoľany pod Tribečom, Velčice, Súlovce, Kovarce, Nitrianska Streda, Solčany, Krnča, Klátova Nová Ves a Kolačno s celkovou rozlohou 256 ha s nadmorskou výškou od 228 do  v pohorí Tribeč.
Výnosom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 3/2004-5. 1 zo 14. júla 2004, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu bolo územie zaradené medzi územia európskeho významu s identifikačným kódom SKUEV0133 Hôrky s rozlohou. Navrhované územie európskeho významu schválila Európska komisia dňa 13. novembra 2007 rozhodnutím Komisie ES 2008/26/ES, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma aktualizovaný zoznam území európskeho významu v panónskom biogeografickom regióne. Územie sa skladá z troch samostatných častí.
K územiu bolo pričlenené susediace navrhované územie európskeho významu SKUEV2133 Hôrky, zriadené Uznesením vlády Slovenskej republiky č. 495 z 25. októbra 2017 k Druhej aktualizácii národného zoznamu území európskeho významu s rozlohou, bolo vyhlásené opatrením zo 7. decembra 2017, uverejneným v čiastke 6/2017 Vestníka MŽP SR, ktorým sa mení a dopĺňa národný zoznam území európskeho významu vydaný výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 z roku 2004. Nové rozšírené územie sa skladá z ďalších šestnástich častí.
Okrem časti Michalov vrch je súčasťou chráneného vtáčieho územia SKCHVU031 Tribeč.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Hôrky (SKUEV0133) vyhlásené v roku 2004
náhľad|Mapa územia európskeho významu "Hôrky" a maloplošne chránených území. SKUEV0133 Hôrky má tri samostatné časti. Všetky tri časti sa prekrývajú s existujúcim maloplošne chráneným územím. Každá časť s iným územím:
NPR Hrdovická
S národnou prírodnou rezerváciou Hrdovická sa prekrýva na viac ako 50% plochy. Územie európskeho významu sa na tejto lokalite ešte rozkladá severne od rezervácie Hrdovická.
PR Solčiansky háj
S prírodnou rezerváciou Solčiansky háj sa táto časť územia európskeho významu Hôrky úplne prekrýva.
PR Kovarská hôrka
V oblasti prírodnej rezervácie Kovarská hôrka táto časť územia európskeho významu Hôrky zaberá asi štyrikrát väčšiu plochu než samotná rezervácia. S prírodnou rezerváciou sa takmer celá prekrýva.
Hôrky (SKUEV2133) vyhlásené v roku 2017
náhľad|Mapa aktualizovaného a rozšíreného územia európskeho významu "Hôrky". Rozšírené územie má 16 častí, ktoré sú rozmiestnené v skupinách.
Veľký Lysec
Štyri časti sa nachádzajú v oblasti vrchu Veľký Lysec, ktorý sa nachádza v geomorfologickom podcelku Jelenec.
Drža, Jahoda
Tri ďalšie územia možno nájsť v oblasti Jahoda v katastrálnom území obce Súlovce na vrcholkoch kopcov Drža alebo staršie Krža, Ostré a Pod skalou, staršie Vápenička  v geomorfologickom podcelku Jelenec.
Veľká Kurňa
Tri územia sa rozprestierajú na západných a juhozápadných svahoch vrchu Veľká Kurňa ( v geomorfologickej časti Vysoký Tribeč geomorfologického podcelku Veľký Tribeč.
Malá Kurňa
Dve plochy pokrývajú vrch Malá Kurňa v geomorfologickej časti Hornonitrianske predhorie geomorfologického podcelku Veľký Tribeč.
Vres
Dve oblasti sú na vrchu Vres v geomorfologickej časti Hornonitrianske predhorie geomorfologického podcelku Veľký Tribeč.
Kozlica, Trniny
Jedna oblasť podlhovastého tvaru pokrývaj vrchy Kozlica, Trniny a hrebeň medzi nimi v geomorfologickej časti Hornianske predhorie geomorfologického podcelku Veľký Tribeč.