cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pro Vercelli
Farby a znak klubu
Klubový znak sa tiež nezmenil od začiatkov tímu, kedy v jeho centre je červený kríž na bielom podklade, na ktorými je biela koruna. Klubový znak je inšpirovaný erbom mesta Vercelli.
Káder mužstva
(hosťovanie z klubu Chievo) (hosťovanie z klubu Inter Miláno) (hosťovanie z klubu Inter Miláno)
(hosťovanie z klubu Torino)
(hosťovanie z klubu Atalanta) (hosťovanie z klubu Atalanta) (hosťovanie z klubu Inter Miláno) (hosťovanie z klubu Neapol)
(hosťovanie z klubu Carpi) (hosťovanie z klubu Juve Stabia) (hosťovanie z klubu Torino)
Zlatá kopačka
Zlatá kopačka je futbalové ocenenie, udeľované každoročne najlepšiemu strelcovi európskych ligových súťaží.
História
V rokoch 19681991 bola Zlatá kopačka určená pre hráča s najvyšším počtom gólov, prvým víťazom sa stal legendárny Portugalčan Eusébio. V rokoch 19921996 bolo vyhlásené len neoficiálne poradie. Od sezóny 1996/97 bola súťaž o Zlatú kopačku obnovená s inovovanými pravidlami. Počet gólov sa násobí príslušným koeficientom, určeným podľa umiestnenia krajín v rebríčku UEFA. Týmto spôsobom sú zvýhodnené ligové súťaže vo futbalovo vyspelých krajinách.
Najlepší strelci česko-slovenskej futbalovej ligy sa v súťaži nepresadili, bývalý česko-slovenský reprezentant Václav Daněk získal v sezóne 1990/91 "bronzovú kopačku" ako najlepší strelec rakúskej ligy v drese klubu FC Tirol Innsbruck. Slovenský futbal zaznamenal veľký úspech v sezóne 2004/2005, keď slovenský reprezentant Marek Mintál získal korunu kráľa strelcov nemeckej bundesligy, čo mu vynieslo tretie miesto medzi najlepšími európskymi kanoniermi.
Zlatá kopačka a Slováci
Po jesennej časti sezóny 1975/76 viedol Dušan Galis (VSS Košice) s 18 gólmi - spolu s neskorším víťazom Rumunom Georgescuom - poradie najlepších európskych strelcov, no na jar strelil len tri góly, čo mu síce stačilo na zisk koruny kráľa strelcov česko-slovenskej ligy, ale nie na popredné umiestnenie v súťaži o Zlatú kopačku. V jarnej časti Galis absentoval pre disciplinárny trest v troch zápasoch a prvý gól strelil až tri kolá pred koncom ligy.
Poradie k 5. 11. 1975
Poradie k 17. 12. 1975
V sezóne 1988/89 Milan Luhový, v tom čase hráč Dukly Praha dlho atakoval prvé priečky v súťaži, v 23 zápasoch nastrieľal 25 gólov, ešte po 22. ligovom kole bol na 2. mieste za Dorinom Mateutom, po 23. kole na 3. mieste, zvyšok sezóny však nedohral pre zranenie a v celkovom poradí klesol na 9.10. miesto.
Poradie k 11. 4. 1989
Poradie k 18. 4. 1989
Paradoxne, najviac sa darilo slovenským kanonierom v rokoch, keď sa vyhlasovalo len neoficiálne poradie. V roku 1992 získal Slovan Bratislava po 17 rokoch titul majstra Česko-Slovenska, ku ktorému výrazne prispel vtedy 20-ročný Peter Dubovský. Jeho 27 presných zásahov znamenalo nielen rekordný výkon slovenského futbalistu v jednej sezóne česko-slovenskej ligy, ale aj miesto medzi streleckou elitou "starého kontinentu", kde sa ocitol po boku takých hviezd ako Jean-Pierre Papin alebo Gary Lineker. Na tretiu priečku chýbali Dubovskému dva góly. Peter Dubovský skóroval nepretržite v 13 zápasoch za sebou, čím sa zapísal do historických štatistík medzi najlepších kanonierov futbalovej histórie Gerda Müllera, Pelého, Ferenca Puskása a Lionela Messiho.
Najväčší individuálny úspech slovenského futbalistu v súťaži sa spája s menom Marek Mintál. V roku 2003 prestúpil z MŠK Žilina do druholigového 1.FC Nürnberg s vizitkou dvojnásobného kráľ strelcov slovenskej ligy 2001/2002 a 2002/2003 a povesť kanoniera potvrdzoval aj v Nemecku. Najprv sa stal najlepším strelcom II. bundesligy, čím výrazne prispel k postupu Norimbergu do najvyššej súťaže a hneď vo svojej premiérovej bundesligovej sezóne 2004/2005 získal korunu kráľa strelcov. V súťaži o Zlatú kopačku obsadil Mintál skvelé tretie miesto za top kanoniermi anglickej a španielskej ligy Thierrym Henrym a Diegom Forlánom.
Poradie k 14. 3. 2005
Chauchailles
Chauchailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hnutie 26. júla
thumb|Vlajka Hnutia 26. júla '''Hnutie 26. júla' (špan.: Movimiento 26 de Julio, skr. M-26-7'') bola kubánska guerillová organizácia, ktorá na konci 50. rokov 20. st. pod vedením Fidela Castra uskutočnila revolúciu proti diktátorovi Fulgenciovi Batistovi.
Názov hnutia sa viaže k udalostiam z 26. júla 1953, keď skupina vyše 150 revolucionárov pod vedením právnika Fidela Castra uskutočnila ozbrojený útok na kasárne Moncada a Bayamo, pričom cieľom tejto akcie bolo spustenie povstania proti diktátorskému režimu Fulgencia Batistu. Útok sa skončil neúspešne a väčšina jeho účastníkov bola zabitá (len veľmi malá časť z nich zahynula priamo pri útoku, väčšinu zavraždili neskôr počas „výsluchov“ po zadržaní alebo vo väzniciach). Zvyšok účastníkov útoku, vrátane Fidela Castra a jeho brata Raúla odsúdili na dlhoročné tresty odňatia slobody vo väznici na Isla de Pinos (dnes Isla de Juventud – Ostrov mládeže).
Na upokojenie domácej situácie udelil v máji 1955 Batista väčšine svojich politických väzňov milosť, vrátane Castra a jeho útočníkov z Moncady. Castro bol už v tom čase v rámci protibatistovskej opozície veľmi populárny a 12. júna 1955 oficiálne založil ''Hnutie 26. júla''. O necelý mesiac na to odišiel do exilu v Mexiku, kde začal formovať ozbrojenú vetvu hnutia, s ktorou plánoval vylodiť sa na Kube a spustiť revolúciu. Medzitým sa napriek policajnému prenasledovaniu a represiám rozrástlo Hnutie 26. júla aj priamo na Kube, obzvlášť vo veľkých mestách ako Havana či Santiago de Cuba, kde je jedným z popredných aktivistov hnutia Frank País (zavraždený Batistovou políciou 30. júla 1957).
Po spustení partizánskej vojny v decembri 1956 sa mnohí členovia hnutia pridali ku Castrovým povstalcom v horách (táto časť hnutia sa začala nazývať Ejército Rebelde), alebo pokračovali v odbojovej činnosti v mestských oblastiach (tzv. mestský front). Hoci obe vetvy hnutia úzko spolupracovali, nie vo všetkých otázkach dosiahli konsenzus a niekedy dochádzalo k rozporom. K takejto situácii došlo napr. v prípade generálneho štrajku z 9. apríla 1958, ktorý presadzoval mestský front, zatiaľčo Castro ho odmietal ako neefektívny. To sa ukázalo ako pravda a štrajk už v zárodku Batista brutálne potlačil.
Po víťazstve revolúcie v januári 1959 sa Hnutie 26. júla pod vedením F. Castra stalo najsilnejšou stranou v novej vláde a v júli 1961 sa spojilo s ďalšími organizáciami protibatistovského odboja, aby sa v r. 1965 pretransformovalo na Komunistickú stranu Kuby.
NGC 3427
NGC 3427 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel v roku 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Informačný paradox čiernych dier
Informačný paradox čiernych dier je výsledkom kombinácie kvantovej mechaniky a všeobecnej relativity. Predpokladom paradoxu je, že fyzická informácia môže zaniknúť v čiernej diere, čo by umožnilo rozličným fyzikálnym stavom, aby sa vyvinuli do úplne identického stavu. Tento predpoklad je diskutabilný, pretože porušuje bežne uznávaný vedecký predpoklad – že z úplnej informácie opisujúcej fyzikálny systém v jednom bode času by sa mal dať určiť jeho stav v každom inom bode času. Kvantová mechanika hovorí, že úplná informácia o systéme je reprezentovaná jeho vlnovou funkciou, abstraktným konceptom, ktorý sa v klasickej fyzike nevyskytuje. Postup vlnovej funkcie je určený unitárnym operátorom. Unitárny znamená, že v zmysle kvantovej mechaniky je informácia zostane zachovaná.
Využívajú sa pritom tieto dva hlavné princípy: kvantový determinizmus a reverzibilita, čize zvratnosť. Kvantový determinizmus znamená, že budúce zmeny konkrétnej danej vlnovej funkcie jedinečne určené vývojovým operátorom. Reverzibilita (zvratnosť) poukazuje na fakt, že vývojový operátor funguje aj opačnom smere, čiže minulé vlnové funkcie sú tiež jedinečné.
Stephen Hawking prezentoval dôkladné teoretické argumenty, založené na všeobecnej relativite a termodynamike, ktoré značne podrývajú a vyvracajú tieto predpoklady o zachovaní informácie v kvantovom svete. Na vyriešenie tohoto paradoxu bolo predložených niekoľko návrhov.
Najlepší strelci Európy 1991/1992
Najlepší strelci Európy 1991/1992 predstavujú rebríček najlepších európskych strelcov v najvyšších ligových súťažiach v sezóne 1991/1992. V tejto sezóne sa ocenenie Zlatá kopačka neudeľovalo, bolo vyhlásené len poradie najlepších strelcov. Slovenský futbalista, reprezentant Česko-Slovenska a Slovenska Peter Dubovský obsadil 7. - 10. miesto.
Informačný paradox čiernych dier
Hawkingova radiácia
Presnejšie, ak by bol samotný kvantový stav kvantovo previazaný a jedna časť previazaného systému by vstúpila do čiernej diery, pričom druhá časť by zostala vonku, výsledkom by po vtiahnutí čiastočnej stopy do čiernej diery rozličný stav. Ale keďže všetko vnútri čiernej diery dosiahne singularitu v určitom čase, tak časť, ktorá bola pohltená by mohla úplne zmiznúť z fyzikálneho systému.
Existujú rozličné návrhy na riešenie tohto paradoxu. Od návrhu AdS/CFT correspondence v roku 1997, medzi fyzikmi prevláda presvedčenie, že informácia zostane zachovaná a že Hawkingova radiácia nie je striktne tepelná, ale je kvantovo korigovaná. Ďalšie možnosti zahŕňajú zachovanie informácie zahrnutej v Planckianovom zostatku po ukončení Hawkingovej radiácie alebo modifikácie zákonov kvantovej mechaniky tak, aby povoľovali evolúciu ne-jednotného času.
Hlavné priblíženia sa riešeniu paradoxu
Informácia je nenávratne stratená:
Informácia presiakne von počas vyparovania čiernej diery:
Informácia náhle unikne počas konečnej fázy vyparovania čiernej diery:
Informácia je uložená v zvyšku o veľkosti Planckovej plochy:
Informácia je zachovaná v detskom vesmíre, ktorý sa oddeľuje od nášho vesmíru.
Informácia je zakódovaná v koreláciach medzi budúcnosťou a minulosťou:
Rovnica
Entropia čiernych dier je daná rovnicou
Kde S je entropia, c je rýchlosť svetla, k je Boltzmannova konštanta, A je povrch horizontu udalostí, ħ je redukovaná Planckova konštanta (Diracova konštatna) a G je gravitačná konštanta.
Frankfurt nad Mohanom
Frankfurt nad Mohanom je najväčším mestom v Hesensku a po Berlíne, Hamburgu, Mníchove a Kolíne nad Rýnom piatym najväčším mestom Nemecka. Užšia mestská oblasť mala v roku 2010 približne 2,3 milióna obyvateľov a celý metropolitný región Rhein-Main je s vyše 5,6 miliónmi obyvateľov druhý najväčší metropolitný región Nemecka. Frankfurt je sídlom Európskej centrálnej banky, najdôležitejším finančným centrom Nemecka a významným svetovým finančným mestom. Má celosvetový význam ako veľtržné mesto a zároveň patrí k najdôležitejším dopravným uzlom Európy. Od stredoveku neprestajne patrí k najdôležitejším mestám Nemecka. V roku 1875 Frankfurt dosiahol hranicu 100 000 obyvateľov a stal sa veľkomestom. Jeho centrálna poloha v Európe podstatne pomáha rozvoju Letiska Frankfurt nad Mohanom, ktoré patrí k najdôležitejším letiskám Európy ako v osobnej tak v nákladnej preprave. Letisko je motorom rozvoja celého regiónu. Jedinečnou v Európe je známa Frankfurtská Skyline, pozostávajúca z mrakodrapov, ktoré patria k najvyšším v Európe.
Erb
Erb vyobrazuje striebornú orlicu so zlatou korunou na červenom pozadí. Orlica symbolizuje niekdajší štatút mesta ako slobodné ríšske mesto. V 20. rokoch 20. storočia mal byť erb nahradený v radikálne zjednodušenej forme. Primátor Ludwig Landmann chcel v duchu času zameniť orlicu expresionistickou verziou. Obyvateľstvu sa taký návrh nepáčil a rýchlo bola zavedená verzia pôvodného erbu.
Susediace okresy
Frankfurt hraničí na západe s Main-Taunus-Kreis (mestá a obce Hattersheim am Main, Kriftel, Hofheim am Taunus, Kelkheim (Taunus), Liederbach am Taunus, Bad Soden am Taunus, Sulzbach (Taunus), Schwalbach am Taunus a Eschborn), na severozápade s Hochtaunuskreis (mestá Steinbach (Taunus), Oberursel (Taunus) a Bad Homburg vor der Höhe), na severe s Wetteraukreis (mestá Karben a Bad Vilbel), na severovýchode s Main-Kinzig-Kreis (obec Niederdorfelden a mesto Maintal), na juhovýchode a mestom Offenbach am Main, na juhu s Kreis Offenbach (mesto Neu-Isenburg) a na juhozápade s Kreis Groß-Gerau (mestá Mörfelden-Walldorf, Rüsselsheim a Kelsterbach).
Členenie mesta
náhľad|vľavo|Pričleňovanie obcí k Frankfurtu
Pričleňovanie obcí
Až do polovice 19. storočia pozostával Frankfurt nad Mohanom zo súčasných mestských častí Altstadt, Innenstadt, Bahnhofsviertel, Gutleutviertel, Gallusviertel, Westend, Ostend, Riederwald, Sachsenhausen a časti Nordendu. Od roku 1877 boli mnohé samostatné obce a mestá pričlenené k Frankfurtu.
Panoráma mesta
800px|náhľad|stred|Panoráma mesta
Centrum mesta
Obraz mesta sa po druhej svetovej vojne prudko zmenil kvôli škodám spôsobených bombardovaním a nasledovnou „modernou“ obnovou, ktorej mesto vďačí za sieť ulíc „vhodných pre autá“ a netypickú zástavbu starého mesta. Z niekdajšieho najväčšieho súvislého historického centra Nemecka zostalo iba málo. Z vyše 4 000 hrazdených domov ostal bez rozsiahlych poškodení iba jediný – „Haus Wertheym“. Už krátko po roku 1900 sa vykonávali prerazenia ulíc (Braubachstraße) a demolácie celých štvrtí (Judengasse). Zvyšky historického starého mesta sa nachádzajú na Römerbergu, jednom z najznámejších námestí Nemecka. Frankfurt-Altstadt je štvrť južne od Zeilu, na západe ohraničená ulicou Neue Mainzer Straße, východne Fischerfeldom a z juhu Mohanom. V Altstadt sa nachádza aj Katedrála sv. Bartolomeja a známy kostol svätého Pavla. Terajšie mestské centrum – Innenstadt, bolo založené v roku 1333 ako Neustadt (Nové mesto), prešlo začiatkom 19. storočia značnými zmenami. Barokové opevnenia s ich veľkými hradnými vežami, ktoré ohradzovali staré a nové mesto boli odstránené a namiesto nich sa spravil park okolo starého mesta. Fischerfeld (východne od starého mestského múru) bol novovybudovaný. Mestský plánovač Georg Heß vydal smernicu, v ktorej bolo určené, ako majú novostavby vyzerať. Požadoval, aby stavitelia dodržiavali klasicistický štýl. Príkladom frankfurtského klasicizmu je napríklad v rokoch 1820 až 1825 vybudovaná a v roku 1944 zničená Stará mestská knižnica (Alte Stadtbibliothek), ktorá bola nedávno znovupostavená ako „Literaturhaus“ v pôvodnom štýle na brehu Mohanu a je prístupná verejnosti. K tomu prišlo v roku 1827 nariadenie, v ktorom sa stanovilo, že chodníky prerobených hradných múrov nesmú byť zastavané. Toto nariadenie je ešte stále v platnosti, hoci mesto povolilo niekoľko výnimiek (Alte Oper, divadlo, mestské kúpalisko). Koncom 19. storočia sa stala Hauptwache stredobodom mesta. Zeil sa stal hlavnou nákupnou ulicou. V rokoch 1678 – 1681 bol pri vstupe na Zeil postavený barokový kostol svätej Kataríny, dnes najväčší evanjelický kostol Frankfurtu, úzko spätý s Goetheho rodinou.
Od 50-tych rokov sa Frankfurt etabloval ako mesto výškových budov. Henninger-Turm v Sachsenhausene postavená v roku 1960 bola prvou frankfurtskou budovou, ktorá prekonala výšku západnej veže Kaiserdomu. Najvyššie výškové budovy 70-tych rokov (Plaza Büro Center/ Hotel Marriott, DG-Bank, strieborná veža Dresdner Bank) boli s výškou približne najvyššie v Nemecku. Messeturm dosiahla roku 1990 výšku 257 metrov a stala sa najvyššou budovou Európy, až kým ju o sedem rokov neskôr s výškou (vrátane stožiara) prekonala centrála Commerzbanky. Okrem výškových budov sú v meste ešte stále skvostné pobočky bankových domov zo začiatku 20. storočia a medzi vysokými kancelárskymi budovami je možné rozoznať aj budovy kostolov. Pomocou rámcového plánu pre výškové budovy sa pokúšalo zabrániť divokému urbanistickému rastu, ale boli a sú umožnené rôzne výnimky, ako napríklad novostavba Európskej centrálnej banky v štvrti Ostend. Momentálne najradikálnejšiu zmenu mimo tohto rámcového plánu uskutočňuje Frankfurt na nákupnej ulici Zeil. Tam vzniká na Hauptwache, na najdrahšom stavenisku Európy, exkluzívne nákupné stredisko so skupinou výškových budov na niekdajšom pozemku nemeckých telekomunikácií. Projekt „FrankfurtHochVier“ je riadený holandskou firmou MAB. Popri tom sa má znovu vybudovať palác Thurn und Taxis (postavený 1727 – 1741, zničený 1944) do stavu podobnému pôvodnému a začleniť moderné nákupné stredisko s prvotriednymi hotelmi a kancelárskymi budovami.
História
Frankfurt nad Mohanom bol prvýkrát spomenutý 22. februára 794 v listine Karola Veľkého pre regensburgský kláštor Sv. Emmerama. V tejto listine bolo po latinsky uvedené: „…actum super fluvium Moin in loco nuncupante Franconofurd“ – „vystavené na rieke Mohan na mieste, zvané Frankfurt.“ Nepretržité osídlenie tejto pahorkatiny je však dokázané od mladšej doby kamennej. Na tomto mieste vznikol po rímskom vojenskom tábore v Merovejovských časoch franský kráľovský dvor. V 843 bolo vo Frankfurte dočasne najdôležitejšie kráľovské Falcko východofranskej ríše a sídlo ríšskeho snemu. V roku 1220 sa stal Frankfurt slobodným ríšskym mestom. Zlatá bula ustanovila Frankfurt od roku 1356 stálym volebným mestom rímskeho kráľa potom, ako sa tu uskutočnilo od roku 1147 najviac volieb kráľov. Od 1562 boli vo Frankfurte korunovaní aj cisári. Posledným bol v roku 1792 František II. Po páde Svätej rímskej ríše vstúpil Frankfurt pod vládu kniežacieho arcibiskupa von Dalberga, ktorý ho spolu so svojimi kniežatstvami Regensburgom a Aschaffenburgom zjednotil ako samostatný štát do Rýnskeho zväzu. Roku 1810 odstúpil Dalberg Regensburg Bavorsku a bol odškodnený územím Hanau a Fulda. Spolu s mestom Frankfurt a Aschaffenburgským územím vytvoril tento a celok krátkotrvajúce (1810 – 1813) veľkovojvodstva Frankfurt. So zrútením napoleonského systému sa Frankfurt dostal 14. decembra 1813 pod dočasnú správu víťazných spojencov pod prefektom Carlom von Günderrodom. Na Viedenskom kongrese plánovalo Bavorské kráľovstvo anektovanie Frankfurtu, ale výsledkom kongresu bolo obnovenie štatútu Frankfurtu ako slobodného mesta v rámci Nemeckého spolku. Týmto bol vedľa Hamburgu, Brém a Lübecku jedným zo štyroch slobodných miest, ktoré si udržali svoj tradičnú mestskú slobodu až do moderných čias. Bol tu zriadený Spolkový snem Nemeckého zväzu. Roku 1848 prišlo v nemeckých štátoch k revolúcii. Zvolané Národné zhromaždenie zasadalo vo frankfurtskom kostole svätého Pavla. náhľad|Pohľad na mesto okolo roku [[1900]] V rakúsko-pruskej vojne zostal Frankfurt verný Nemeckému zväzu. Verejná mienka bola skôr na strane Rakúska a jeho cisára, hoci sa aj z Frankfurtu dlhšie ozývali hlasy, ktoré z hospodárskych a zahraničnopolitických dôvodov obhajovali dobrovoľné pripojenie k Prusku. 18. júla bolo mesto obsadené pruskou armádou a bolo zaťažené veľkou kontribúciou. Mesto bolo 2. októbra anektované Pruskom, následnom čoho definitívne stratilo svoj štatút mestského štátu; bolo priradené k Vládnemu obvodu Wiesbaden provincie Hessen-Nassau. Ako symbol zmierenia bola frankfurtským mierom v roku 1871 vo Frankfurte oficiálne ukončená prusko-francúzska vojna.
Pre hospodársky vývoj mesta na priemyselné mesto s rýchlym rastom obyvateľstva bola anektácia výhodná. Frankfurt pričleňoval v nasledujúcich desaťročiach množstvo okolitých obcí a miest a takto zdvojnásobil svoju plochu oproti roku 1866. Frankfurt sa stal dokonca na krátky čas na začiatku 20. storočia plochou najrozsiahlejším mestom Nemecka. V časoch nacionálneho socializmu bolo z Frankfurtu deportovaných 9 000 židov. V následnej druhej svetovej vojne zničili cielené letecké útoky takmer úplne Altstadt a Innenstadt. Do roku 1944 takmer čisto stredoveký charakter mesta – v tejto forme už vtedy jedinečný pre nemecké veľkomesto – sa aj v rámci modernej obnovy vytratil. Kde sa kedysi rozprestierala spleť uličiek medzi vedľa seba tesne postavených hrazdených domov, sú dnes veľké časti niekdajšieho historického jadra formované betónovými stavbami z 50-tych rokov. Po skončení vojny si americká okupačná armáda zriadila v meste svoje sídlo. Nadväzujúc na to, sa stal Frankfurt správnym sídlom trizóny. Pri voľbe o hlavné mesto Nemecka, Frankfurt veľmi tesne prehral proti Adenauerovmu favoritovi Bonnu. V tom čase už postavená budova parlamentu vo Frankfurte tak dala prístrešie Hesenskému rozhlasu. V povojnových časoch sa mesto stalo opäť hospodárskou metropolou a v roku 1999 sídlom Európskej centrálnej banky.
Obyvateľstvo
Pre vývoj počtu obyvateľov pozri Vývoj počtu obyvateľov Frankfurtu nad Mohanom (tabuľka s grafom).
Náboženstvá
Ako multikulturálne a mnohonárodnostné mesto, má Frankfurt početné náboženské zoskupenia, ktoré nie sú všetky oficiálne registrované. Pôvodné, tradične prevládajúce náboženstvá vo Frankfurte sú luteránsky protestantizmus a židovstvo. Hoci sa vtedajšie slobodné ríšske mesto pripojilo v roku 1522 k reformácii, vďaka úzkym kontaktom ku katolíckemu "Kaiserdom-u", bola katolíckej obci ponechaná náboženská sloboda. Katolíci používali ako svoj kostol cisársku katedrálu sv. Bartolomeja. V roku 1786 bola dodatočne povolená reformná obec. Kvôli prisťahovalectvu v 19. a 20. storočí, sa katolíci počtom takmer dotiahli na protestantov. Stará židovská obec patrí popri berlínskej k najväčším v Nemecku.
Politická história
Na začiatku bolo mesto spravované priamo ríšou, preto mesto spravoval fojt, neskôr ríšsky richtár. Od roku 1311 prešla správa na mesto. Ako orgán samosprávy vznikla rada a dvaja richtári, „starší“ bol volený konšelmi („prvá rada“) a „mladší“ druhou radou. Neskôr vznikla v rade aj tretia rada, ktorá bola zložená z remeselníkov. Celkovo mala rada 43 členov. V roku 1867 bola zavedená „nepravá ústava magistrátu“. Na čelo mesta sa dostal magistrát s jedným 1. primátorom, ktorý obdržal titul „Oberbürgermeister“, jedným 2. primátorom, ako aj 10 platenými a 12 neplatenými členmi. Oberbürgermeister bol do roku 1918 vyberaný kráľom z troch návrhov. Jeho funkčné obdobie trvalo 12 rokov. Po roku 1918 bol Oberbürgermeister volený mestským ustanovujúcim zborom. Po druhej svetovej vojne bol Oberbürgermeister dosadzovaný americkou vojenskou správou.
Komunálne voľby v roku 2001
Komunálne voľby, ktoré sa konali 18. marca 2001 skončili s nasledovným výsledkom:
Rozdelenie kresiel
Petra Rothová bola v úrade vrchného primátora  od roku 1995. V komunálnych voľbách v roku 2001 sa opäť presadila a vo funkcii ostala potvrdená. Frankfurtský mestský ustanovujúci zbor je najväčším komunálnym parlamentom Nemecka.
Hospodárstvo a infraštruktúra
Podľa rebríčka Liverpoolskej univerzity z roku 2004 je Frankfurt najbohatším mestom Európy (podľa hrubého domáceho produktu na obyvateľa); nasledujú Karlsruhe, Paríž a Mníchov. Frankfurt má s 922 pracovnými miestami na 1000 obyvateľov najvyššiu hustotu pracovných miest Nemecka. Vysoké číslo pracovných miest (asi 600 000), popri iba asi 650 000 obyvateľoch vyplýva z vysokého počtu dochádzajúcich za prácou. Počas dňa sa Frankfurt stáva miliónovým mestom, ktoré sa v noci odsťahuje. V celosvetovom rebríčku veľkomiest s najvyššou kvalitou života (podľa agentúry Mercer) skončil Frankfurt ako najlepšie nemecké mesto na celkovom 8 mieste a to v rokoch 2008 a 2009.
Napriek tomu malo mesto v 2003 najvyššiu kriminalitu medzi nemeckými mestami. Táto štatistika je ale skreslená tým, že hoci do štatistiky sa započítava 650 000 obyvateľov, Frankfurt je vďaka dochádzajúcim miliónové mesto. Navyše sa do štatistiky započítavajú aj všetky trestné činy z letiska (napr. pašeráctvo). V skutočnosti je Frankfurt bezpečným mestom, čo dokazujú aj ankety obyvateľstva o subjektívnej bezpečnosti. Frankfurt má však od 80-tych rokov kvôli veľkorysej stavebnej politike CDU primátorov Waltera Wallmanna a Wolframa Brücka najväčšie zadlženie Nemecka na hlavu (bez mestských štátov). Frankfurtské letisko je najväčším pracoviskom v Nemecku.
Diaľková doprava
náhľad|Pohľad na letisko náhľad|Západný prístav
Cestná doprava
Mesto Frankfurt je vďaka centrálnej polohe, jedným z najdôležitejších dopravných uzlov Európy. Na najrušnejšej diaľničnej križovatke Európy Frankfurter Kreuz, sa križujú diaľnice A5 (Hattenbacher Dreieck – Weil am Rhein) a A3 (Arnheim – Passau).
Letecká doprava
Pri meste leží Flughafen Frankfurt am Main, podľa údajov za rok 2010 je letisko na tretom mieste v Európe a deviatom na svete v počte prepravených osôb, na druhom mieste v Európe a na jedenástom na svete v počtu vzletov a pristátí a v objeme prepravovaného nákladu je na druhom meste v Európe a na siedmom celosvetovo.
Lodná doprava
Vo vnútrozemskej lodnej doprave je Frankfurt prepojený cez Rýn s najdôležitejšími priemyselnými regiónmi v Severnom Porýní-Vestfálsku a v Holandsku a cez kanál Mohan-Dunaj s juhovýchodnou Európou.
Mestská a prímestská doprava
náhľad|vľavo|Sieť verejnej dopravy Ponuka mestskej a prímestskej dopravy vo Frankfurte a v oblasti Rýn-Mohan pozostáva zo siete mestskej rýchlodráhy S-Bahn (Stadtbahn), U-Bahn (Untergrundbahn), električiek, autobusov a takisto aj viacerých prímestských a regionálnych železníc. Cez frankfurtskú hlavnú stanicu prechádzajú všetky linky S-Bahn, takmer všetkých električiek a dvoch zo siedmich trás U-Bahn. Ďalšie dôležité dopravné uzly sú Hauptwache, kde sa križuje U-Bahn a S-Bahn (8 liniek S-Bahn a 5 liniek U-Bahn), ako aj Konstablerwache (8 liniek S-Bahn, 4 linky U-Bahn a električková linka). Tieto dve stanice ležia pod nákupnou ulicou Zeil. Najväčším dopravným podnikom mesta je Verkehrsgesellschaft Frankfurt (Dopravný podnik Frankfurt). Miestna dopravná spoločnosť traffiQ GmbH prevzala koordináciu a správu miestnej ponuky dopravných spoločností. Je partnerom Rhein-Main-Verkehrsverbund (RMV), ktorý je zodpovedný za pravidelné spoje a jednotný tarifný systém. Vďaka množstvu mestských diaľnic (čiastočne diaľnice, čiastočne diaľniciam podobné cesty prvej triedy) je tento región prístupný aj pre individuálnu dopravu.
Elektronická komunikácia
Aj pre Internet predstavuje Frankfurt dôležité miesto. Nachádzajú sa tu najväčšie nemecké internetové uzly DE-CIX a DeNIC.
Veľtrhy
náhľad|Messeturm Veľtrhy majú vo Frankfurte dlhú tradíciu. Podľa najnovších poznatkov bol Frankfurt s Frankfurtským veľtrhom prvým veľtržným mestom na svete. Už od stredoveku tu mohli obchodníci ponúkať svoj tovar. S Lipskom, druhým veľkým veľtržným mestom v svätej rímskej ríši, bol spojený cez diaľkovú cestu Via Regia. Najdôležitejšími veľtrhmi vo Frankfurte sú okrem veľmi známych Frankfurter Buchmesse (Frankfurtská knižná výstava), Internationale Automobilausstellung (Medzinárodná automobilová výstava) a Achemy aj Ambiente Frankfurt, najväčší veľtrh spotrebného tovaru na svete.
Domáce podniky
náhľad|vľavo|Mrakodrapy (na obrázku dva mrakodrapy Deutsche Bank AG), utvárajú obraz mesta V takmer žiadnom inom nemeckom meste, nesídli toľko medzinárodne úspešných podnikov z rôznych odvetví. Nachádzajú sa tu chemické koncerny, reklamné agentúry, softvérové firmy a Call centrá. Z priemyslu vystupuje do popredia predovšetkým chemický. Frankfurt bol známy vďaka firme Hoechst celé roky ako „lekáreň sveta“. Aj asociácie ako Verband der Chemischen Industrie (VCI – Zväz chemického priemyslu), Verband Deutscher Maschinen- und Anlagenbau (VDMA – Zväz nemeckých výrobcov strojov a zariadení), Verband der Elektrotechnik und Informationstechnik (VDE – Zväz elektrotechniky a informačných technológií) s pridruženými normovacími komisiami (DKE v DIN a VDE) a Verband der deutschen Automobilhersteller (VDA – Zväz nemeckých výrobcov automobilov) tu majú svoje sídlo. Zo strany zamestnancov je Frankfurt zastúpený sídlom IG Metall a IG BAU. Frankfurt nad Mohanom je však svetoznámy predovšetkým ako medzinárodné finančné centrum a burzové mesto. V centre Frankfurtu sa nachádzajú centrály troch najväčších nemeckých bánk. Deutsche Bank AG sídli na Mainzer Landstraße v blízkosti Taunusanlage. Niekoľko ulíc ďalej smerom do centra sa dajú rozoznať mrakodrapy Commerzbank AG, z ktorých najvyšší má výšku takmer 300 metrov. Aj Dresdner Bank AG je riadená z Frankfurtu. Tá patrí ale Allianz AG so sídlom v Mníchove. Takisto sa tu nachádza najväčšia nemecká priama banka – ING-DiBa. Okrem toho ma sídlo vo Frankfurte aj niekoľko významných súkromných bánk, ako napríklad Bankhaus Metzler, Hauck & Aufhäuser Privatbankiers, Bethmann-Bank a BHF Bank. K najväčším súkromným bankám patria aj DZ BANK, Deka, Frankfurter Sparkasse von 1822 ako aj Landesbank Hessen-Thüringen (HELABA). Väčšina z ďalších 300 bánk je zo zahraničia. S burzovými parketmi „Frankfurter Wertpapierbörse“ a „XETRA“ spravovanými Deutsche Börse AG je Frankfurt druhým najväčším trhom s akciami Európy a vybavuje leví podiel nemeckého obchodu s cennými papiermi. Podľa hodnoty trhovej kapitalizácie je Deutsche Börse AG najväčšou burzou na svete.
Štátne inštitúcie a organizácie
náhľad|[[Eurotower (Frankfurt)|Eurotower je sídlom Európskej centrálnej banky.]] Frankfurt nad Mohanom je bankovou metropolou aj s ohľadom na štátne banky. Okrem Nemeckej centrálnej banky a Úverovej banky pre obnovu a rozvoj majú aj Európska centrálna banka a nemecká pobočka IFC (International Finance Corporation je členom skupiny svetovej banky) sídlo vo Frankfurte. Okrem toho sídli vo Frankfurte nemecká knižnica, hesenský vrchný krajinský súd ako aj hesenský krajinský pracovný súd a má vlastné policajné prezídium, hasičov z povolania so siedmimi požiarnymi zbrojnicami. Frankfurt je aj sídlom 88 konzulátov. Iba New York a Hamburg majú viac zahraničných zastúpení bez toho, aby boli hlavným mestom. Čína a Rusko tu otvorili prednedávnom svoj generálny konzulát.
Médiá
náhľad|vľavo|Vydavateľstvo novín [[Frankfurter Rundschau – Rundschau-Haus blízko Eschenheimer Tor vo Frankfurte.]] Frankfurt, je jedno z najstarších novinárskych miest sveta, miestom s dvoma celoštátnymi denníkmi s dvoma rozdielnymi smermi. Liberálno-konzervatívny Frankfurter Allgemeine Zeitung prevádzkuje ako redakciu ako aj vydavateľstvo v blízkosti Mainzer Landstraße v mestskej časti Gallusviertel. Ľavicovo-liberálny Frankfurter Rundschau má naproti tomu vydavateľstvo spoločne s redakciou od júla 2005 v Sachsenhausene. K tomu vychádzajú vo Frankfurte aj najvplyvnejšie regionálne konzervatívne noviny Frankfurter Neue Presse, vo vydavateľstve Frankfurter Societät v priamom susedstve k vydavateľstvu FAZ. Vo Frankfurte sa vydáva aj denník NEWS Frankfurt vo vydavateľstve Handelsblatt, ktorý chce zaujať hlavne novým menším formátom a modernou úpravou. Okrem denníkov vychádzajú vo Frankfurte aj niektoré zaujímavé časopisy. Journal Frankfurt je najznámejším časopisom mesta pre podujatia, oslavy a zasvätené tipy. Podobne ako aj FAZ a FNP, má Journal Frankfurt svoju redakciu vo frankfurtskej Gallusviertel. Najstaršia frankfurtská rozhlasová stanica bola súkromná, v roku 1924 založená, Südwestdeutsche Rundfunkdienst AG. Dnes je jej nástupcom verejnoprávna Hessischer Rundfunk, so svojou budovou rozhlasu „Am Dornbusch“, ktorá je jedným z najdôležitejších mediálnych rozhlasových a televíznych spoločností. Nachádzajú sa tu aj rozvádzacie body ARD, ktoré rozdeľujú spoločné programy (napríklad Das Erste) cez vysokovýkonnú sieť na jednotlivé vysielacie zariadenia. Americký mediálny koncern Bloomberg má v centre Frankfurtu na Neuen Mainzer Straße svoje nemecké štúdio. Okrem toho je tu aj regionálne štúdio RTL Group. Z Frankfurtu vysielajú aj čisto rozhlasové spoločnosti, ako napríklad Main FM. Ďalšou súkromnou, ale nie komerčnou rozhlasovou stanicou, je Radio X. Jej štúdio je neďaleko Konstablerwache. Najväčšia rozhlasová regionálna stanica, Hitradio FFH, má svoje sídlo v neďalekom Bad Vilbely. Rovnako je vo Frankfurte udomácnená tlačová agentúra Reuters Nemecko. Svoje kancelárie má v reprezentatívnej Messeturm. Aj americká stanica pre vojakov American Forces Network mala od augusta 1945 svoje hlavné sídlo vo Frankfurte. V rámci redukcie vojska sa ale sídlo AFN vo Frankfurte odsťahovalo a od októbra 2004 vysiela American Forces' Network svoj európsky program z Mannheimu.
Historické centrum
náhľad|vľavo|Kostol [[Paulskirche (Frankfurt nad Mohanom)|Paulskirche]] Tri z najdôležitejších pamätihodností sa nachádzajú v tesnej blízkosti od seba, v centre mesta v mestskej časti Altstadt. Sú to Kaiserdom, Römerberg a Paulskirche. Katedrála sv. Bartolomeja so svojou nápadnou neskorogotickou západnou vežou bola volebným a korunovacím miestom nemeckých cisárov. Od Dómu vedie k Römeru cesta Königsweg, ktorá viedla čerstvo korunovaných kráľov na slávnostný banket v radnici. Pred dómom sa dnes nachádza historická záhrada s vykopávkami z rímskych a karolských čias. Römerberg je centrálnym námestím historickej časti mesta s radnicou (Römer) zo 14. storočia, skorogotickým kostolom Alte Nikolaikirche a po zničení vojnou, znovu postavenou radovou zástavbou domov na východnej strane námestia. Medzi Römerbergom a Zeilom sa nachádza v 14. storočí vybudovaný kostol kostol Panny Márie. Kostol svätého Pavla je klasicistická stavba, otvorená v roku 1789, miesto národného zhromaždenia v 1848/1849. Námestie pri kostole je obľúbené miesto s mnohými kaviarňami.
Mosty a brehy Mohanu
Brehy rieky Mohan (Mainufer) sa stávajú jednou z najatraktívnejších častí mesta. Prispievajú ku tomu projekty ako rozvoj múzeí na brehu rieky (Museumsufer), nanovo vybavené verejné priestranstvá a architektonicky náročné mosty. Eiserner Steg, jeden z mostov vyhradených pre chodcov, ktorý bol postavený v roku 1863, je jeden z charakteristických znakov mesta. Pohľad z jedného z východných mostov v centre mesta, na historické centrum a mrakodrapy na horizonte, sa často používa v médiách ako ilustrácia pre príspevky z Frankfurtu (pozri aj obrázok na tejto stránke). Pri brehoch rieky boli v posledných rokoch otvorené aj dva veľké plážové kluby (Gallerie Beachclub v Ostende a Kingkamehameha Beachclub v Offenbachu).
Mrakodrapy
pozri hlavný článok: Zoznam najvyšších budov vo Frankfurte nad Mohanom
Ako jediné európske veľkomesto spolu s Moskvou, má Frankfurt vyšší počet mrakodrapov v bezprostrednej blízkosti centra. Známe sú hlavne Messeturm a Commerzbank-Tower ako teraz najvyššie mrakodrapy Európy, centrály Dresdner Bank a Deutsche Bank alebo budova Európskej centrálnej banky. Jediný verejnosti prístupný mrakodrap v centre mesta je Maintower s vyhliadkovou terasou vo výške 200 nad úrovňou ulice. Najvyššou stavbou v meste je telekomunikačná veža Europaturm s výškou, ktorá je druhou najvyššou vežou v Nemecku. Vďaka týmto mrakodrapom, je Frankfurt niekedy označovaný ako Mainhattan – ako narážka na Manhattan v New Yorku. Na regulovanie stavieb mrakodrapov bol vytvorený rámcový plán, ktorý predpisuje, kde a ako sa môžu stavať mrakodrapy.
Sachsenhausen
Na južnom brehu rieky Mohan sa nachádza štvrť Sachsenhausen, ktorá bola hlavne v 1970-tych rokoch obľúbenou štvrťou pre vychádzky a návštevu krčiem. Obzvlášť bolestivý bol pokles návštevníkov štvrte po odsune amerických vojsk. Prázdnota a úpadok sa nedali prehliadnuť. Ostalo len niekoľko tradičných a čiastočne aj veľmi starých lokálov, v ktorých sa predáva tradičné frankfurtské jablkové víno. Mesto sa už dlhší čas snaží túto štvrť pozdvihnúť. Cieľom je etablovať v tejto štvrti okrem krčiem aj malé obchody a ateliéry, aby štvrť viac ožila aj počas dňa. Staré budovy v severnej časti Sachsenhausenu okolo námestia Schweizer Platz patria medzi najobľúbenejšie obytné štvrte Frankfurtu a tomu zodpovedajú aj vysoké ceny. Je tu aj vhodná zmes ponuky maloobchodu a gastronómie. Okrem typických krčiem, kde sa podáva hlavne jablkové víno, ako sú Wagner a Gemalten Haus, sa tu nachádzajú aj moderné kokteilové bary. Ďalej na juh sa nachádzajú vilové štvrte ako napríklad Lerchesberg, ktorá vznikla v 1960-tych rokoch.
Hlavná stanica a Bahnhofsviertel
náhľad|vľavo|Hlavná železničná stanica Frankfurt nad Mohanom. Hlavná železničná stanica Frankfurt nad Mohanom, otvorená roku 1888, nie je iba po lipskej najväčšia svojho druhu v Európe, ale vďaka jej obrovskej päťloďovej hale, zachovalej vstupnej haly a neprehľadnou spleťou podzemných priestorov aj pozoruhodnosťou sama o sebe. Prislúchajúca Bahnhofsviertel (Staničná štvrť) je miestom spolužitia mnohých kultúr. Nachádzajú sa tu nespočetné obchody rôzneho druhu z ešte rozdielnejších kultúr. Bahnhofsviertel žije 24 hodín denne, a to nie iba kvôli štvrti „červených svetiel“. Na túto štvrť sa je možné dívať ako na typický vzor pre mestské problémy. Alkoholici a závislí sú všadeprítomní. Ulica Kaiserstraße je mestským bulvárom, na ktorom je možné pozorovať biedu a bohatstvo v tesnom susedstve.
Múzeá
Museumsufer (Múzejný breh ), na južnej strane rieky Mohan, zahŕňa najznámejšie budovy ako Städel (maľby), Liebieghaus (antické plastiky), Museum für Kommunikation (Múzeum komunikácie), Deutsche Architekturmuseum (Nemecké múzeum architektúry), Deutsches Filmmuseum (Nemecké filmové múzeum), Museum für Weltkulturen (Múzeum pre svetovú kultúru) a Museum für angewandte Kunst (Múzeum pre aplikované umenie). Museumsuferfest (Festival na múzejných brehoch) sa koná každoročne na brehoch rieky a láka návštevníkov bohatou kultúrnou ponukou. Na strane Mohanu starého mesta sa nachádzajú Jüdisches Museum Frankfurt (Židovské múzeum), Museum für Vor- und Frühgeschichte (Múzeum pre predhistorické a rané dejiny), Historisches Museum (Historické múzeum), Museum für Moderne Kunst (Múzeum moderného umenia) a Kunsthalle Schirn (Umelecká sieň Schirn). Vo Westende leží okrem toho najvýznamnejšie múzeum prírody Naturmuseum Senckenberg, v ktorom sú okrem iného fosílie nájdené v messelskej bani pri Darmstadte, pôvodný praveký jašter so zachovanými zvyškami kože a rôzne kostry dinosaurov. V Nordende je múzeum optických a iných klamov EXPLORA. Nachádzajú sa tam rôzne anaglyfy, stereoskopické obrázky, stereogramy, hologramy a iné formy optického pozorovania.
Javiská
náhľad|Alte Oper Vo Frankfurte sú opery, ktoré už viackrát obdržali vyznamenanie "Opera roka". V Opern- und Schauspielhaus (Operný a divadelný dom) sú obe javiská spojené. Alte Oper (Stará opera), otvorená 1881, ktorá bola počas druhej svetovej vojny zničená a v roku 1981 znova postavená, sa využíva na koncerty a iné podujatia. Ďalšími dôležitými koncertnými budovami sú Jahrhunderthalle v mestskej časti Unterliederbach a Festhalle v mestskej časti Bockenheim. Svetovo presláveným fórom pre súčasnú hudbu je v roku 1980 založený Ensemble Modern vo frankfurtskej mestskej časti Ostend. Okrem Tigerpalast, Stalburg-Theater, Gallustheater, Fritz-Rémond-Theater a English Theatre sa tu nachádzajú Das Neue Theater v mestskej časti Höchst, TiTS-Theater a Dramatische Bühne Café Exzess.
Šport
Frankfurt nad Mohanom je domovom mnohých športových klubov:
Každoročné športové udalosti:
Športoviskami mesta sú:
Frankfurt nad Mohanom je sídlom športových zväzov:
Pravidelné podujatia
Frankfurťania sú považovaný za veľmi spoločenských. Počet pravidelných podujatí je vysoký. K najdôležitejším patrí Dippemess (voľne preložené – trh kameninových riadov), ktorý je vo Frankfurte slávený hneď dvakrát. Jedenkrát na jar, obvykle medzi aprílom a májom a na jeseň v septembri. Rovnako známy je aj Wäldchestag (Dni lesíka), ktorý sa koná vždy v utorok, po svätodušných sviatkoch (Turícach) vo Frankfurtskom mestskom lese. Každoročný hudobný festival Sound of Frankfurt je obľúbený predovšetkým mladými. S 500 000 návštevníkmi, dosiahol tento koncert pod voľným nebom v roku 2003 nový rekord. V roku 2005 sa kvôli finančnej náročnosti a nedostatku sponzorov tento koncert nekonal. Museumsuferfest jedinečnou zmesou hudby a kultúry priláka každú jeseň Herbst počas víkendov až 3 000 000 záujemcov o kultúru. Okrem toho sú medzi podujatiami obľúbené aj „Nacht der Museen“ (Noc múzeí) a „Nacht der Clubs“ (Noc klubov). Jednotlivé mestské časti majú vlastné slávnosti, ako napríklad Höchster Schlossfest (Höchtské zámocké slávnosti).
Kulinárske špeciality
náhľad|Bethmännchen
Osobnosti
Pozri v Zozname osobností Frankfurtu nad Mohanom.
New Haven (Connecticut)
right|thumb|New Haven
New Haven je často zaraďované do oblasti spadajúcej pod New York.
Mesto býva prezývané the Elm City (Brestové mesto), pretože v minulosti sa v meste nachádzalo veľa brestov. V meste sídli Yale University. Považuje sa za prvé plánované mesto v USA (založené v roku 1638).
Katalóg hviezd
Katalóg hviezd je systematicky usporiadaný zoznam hviezd, ktorý obsahuje strednú polohu hviezd (t. j. súradnice pre určité ekvinokcium) a obyčajne aj zdanlivú hviezdnu veľkosť, prípadne radiálnu rýchlosť, vlastný pohyb, spektrálnu triedu, paralaxu, číslo iného katalógu a pod. Na rozličné ciele sa zostavujú rôzne katalógy hviezd. Polohu (pozíciu) hviezd na sfére vyjadrenú súradnicami, obyčajne rektascenziou a deklináciou (α, δ) pre určitú polohu jarného bodu (epochu), obsahujú pozičné katalógy. Ak sa pri katalógu hviezd neuvedie špeciálny cieľ, obyčajne ide o pozičný katalóg. Katalógy hviezd sa zostavujú na základe priamych pozorovaní polôh hviezd alebo z jestvujúcich katalógov. Pri porovnávaní polôh z dvoch katalógov treba zohľadniť precesiu medzi epochami.
Historické katalógy hviezd
Prvý teleskopický katalóg hviezd zostavil J. Flamsteed roku 1690 (2 866 hviezd) so strednou chybou pozorovaní niekoľko oblúkových sekúnd. (Veľa hviezd do 6. magnitúdy má číselné označenie z Flamsteedovho katalógu, napr. 61 Cygni.)
Súčasné katalógy hviezd
Presnosť súčasných katalógov hviezd dosahuje až tisícinu časovej sekundy pri určení rektascenzie a stotinu oblúkovej sekundy pri určení deklinácie. Súčasné katalógy hviezd sa delia podľa presnosti na fundamentálne, pásmové a prehľadové katalógy.
Fundamentálne katalógy
Fundamentálne katalógy obsahujú čo najpresnejšie absolútne polohy a vlastné pohyby pomerne malého počtu hviezd, získané z mnohých pozorovaní (aby sa zväčšila presnosť a vylúčili sa systematické chyby, ktorými sú jednotlivé pozičné merania zaťažené). Fundamentálne katalógy hviezd tvoria základ určenia polôh hviezd v ročenkách a slúžia ako referenčný systém iných katalógov, kde sa polohy ďalších hviezd určujú relatívne vzhľadom na hviezdy fundamentálneho katalógu. Vnútorná presnosť fundamentálnych katalógov je približne Δδ = 0,05"; Δα = 0,005s. Najlepší fundamentálny katalóg hviezd je FK4 - Vierter Fundamentalkatalog, Heidelberg 1963. Obsahuje polohy 1 535 hviezd z celej oblohy pre 1950,0 a 1975,0. Je to zrevidovaný katalóg FK 3 (Fundamentálny katalóg, 3. vydanie) z roku 1937, ktorý zostavili z pozorovaní a polôh z 80 katalógov (1820 – 1930). Auwersov Nový fundamentálny katalóg (NFK) z roku 1879 je založený najmä na pulkovských a greenwichských katalógoch. Medzi prvé fundamentálne katalógy patrí Besselov katalóg z roku 1818, založený na zredukovaných pozorovaniach J. Bradleyho z rokov 1750 – 1762 a na neskorších pozorovaniach polôh a vlastných pohybov hviezd. Newcombov fundamentálny systém (obsiahnutý v jeho fundamentálnych katalógoch hviezd z roku 1872 a 1898) slúžil ako podklad národných ročeniek aj začiatkom nášho storočia (1925). Medzi fundamentálne katalógy hviezd patria aj obsiahlejšie, ale menej presné katalógy ako FK 4, a to katalóg PGC – Preliminary General Catalog (Predbežný všeobecný katalóg), 6 188 hviezd pre ekvinokcium 1900,0, a katalóg GC – General Catalogue (Všeobecný katalóg), ktorý obsahuje polohy a vlastné pohyby 33 342 hviezd pre ekvinokcium 1950,0. Dokončil ho a vydal B. Boss na základe 250 katalógov z rokov 1755 – 1932 a znovu zmeraných polôh hviezd po smrti svojho otca L. Bossa.
Pásmové katalógy
Pásmové katalógy obsahujú presné relatívne polohy hviezd nadviazané na polohy hviezd fundamentálnych katalógov. Najznámejšie z nich sú katalógy AGK (Astronomischer Gesellschaft Katalog). Boli vypracované za medzinárodnej spolupráce, vznikli z pásmových zoznamov. AGK 1 (Prvý katalóg astronomickej spoločnosti) obsahuje polohy do 200 000 hviezd pre ekvinokcium 1880,0; v AGK2 sú merania z rokov 1928 – 1932 (najmä z Pulkova), epocha 1930, a AGK 3 bol opakovaním pre epochu 1950,0. Polohy sa nadväzovali na fundamentálny katalóg FK 3. Na základe katalógov AGK vznikli pásmové Yalské katalógy od r. 1930 rozšírením zón (pásem) až po južný pól. V katalógu hviezd Geschichte des Fixsternhimmels je poloha každej hviezdy určená z viacerých katalógov a z viacerých pozorovaní z rokov 1750 – 1946 a zredukovaná na ekvinokcium 1875,0. Katalóg vychádzal vo zväzkoch podľa zón. V astrofyzikálnom observatóriu Akadémie vied Ruska v Pulkove postupne zostavili (od r. 1956) KSZ – Katalog slabych zviozd, ktorý obsahuje 15 690 hviezd od −30° do +90°. Pravouhlé súradnice hviezd obsahuje Astrographic Catalogue Carte du Ciel, ktorý má 18 zón od −90° do +90° v deklinácii na základe pozorovaní z rokov 1890 – 1950.
Prehľadové katalógy
Prehľadové katalógy ("durchmusterungy") obsahujú veľký počet hviezd do určitej hviezdnej veľkosti, ich poloha je určená s menšou presnosťou než v katalógoch FK a AGK, ale sú vhodné na identifikáciu hviezd a na štatistické práce. Presnosť polôh hviezd v nich býva určená v desatinách časovej sekundy pre rektascenziu a v desatinách oblúkovej sekundy pre deklináciu. Bonner Durchmusterung (BD) obsahuje polohy 458 000 hviezd jasnejších než 10m, pre epochu 1875,0. Vypracoval ho F. W. A. Argelander pre severnú oblohu od −2° do +90° a doplnil E. Schönfeld pre južnú časť oblohy do −23° deklinácie, Südliche Durchmusterung (SD). Označenie hviezd obsahuje skratku katalógu, zónu podľa deklinácie a poradové číslo hviezd podľa rektascenzie od 0h do 24h, napr.: BD + 5°1230. Córdoba Durchmusterung (CD) zostavili J. Thome a Ch. D. Perrine v rokoch 1892 – 1932 v córdobskej hvezdárni; dopĺňa BD až k južnému pólu (pre deklináciu −21° až −90°), udáva polohu 613 953 hviezd jasnejších ako 10m, pre ekvinokcium 1875,0. Cape Photographic Durchmusterung (CPD) pre 454 875 hviezd vytvorili D. Gill a J. C. Kapteyn. Ku katalógom hviezd tohto typu patrí aj Henry Draper Catalogue (HD) pre 225 300 hviezd z celej oblohy jasnejších než 8,3m, pre ekvinokcium 1900,0. Zostavili ho A. J. Cannonová a E. Ch. Pickering. Je to prvý katalóg, ktorý obsahuje aj údaje o spektrálnych typoch hviezd podľa dodnes používanej klasifikácie, preto sa HD častejšie zaraďuje medzi katalógy spektier. Novším a v súčasnosti najviac používaným katalógom je SAOC – Smithsonian Astrophysical Observatory Catalogue, vydaný v Cambridgei roku 1969. Významný je Bečvářov katalóg hviezd Atlas Coeli II (pozri aj Atlas Coeli Skalnaté Pleso 1950.0). Obsahuje 6 362 hviezd z celej oblohy do 6,25 magnitúdy, ekvinokcium 1950,0, ich polohy, ročné zmeny polôh, vlastné pohyby, spektrá, radiálne rýchlosti, paralaxy, zoznamy iných objektov (hmlovín, hviezdokôp) a i.