cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Lennon
Umelecké aktivity
Po presťahovaní sa do New Yorku, od 18. apríla do 12. júna 1970, John Lennon a Yoko Ono usporiadali pod názvom GRAPEFRUIT FLUXBANQUET. sériu podujatí a koncertov konceptuálneho umenia Fluxus v obchode Tone Deaf Music Store, ktorý patril hudobníkovi Joemu Jonesovi. Vystúpenia obsahovali exhibície Come Impersonating John Lennon & Yoko Ono, Grapefruit Banquet a Portrait of John Lennon as a Young Cloud od Yoko + Everybody. V tom istom roku Lennon zverejnil aj The Complete Yoko Ono Word Poem Game (1970): konceptuálnu umeleckú básnickú koláž, ktorá využíva rozrezanú (alebo découpé) aleatorickú techniku náhodnej zhody typickú pre práce Johna Cagea a mnohých umelcov Fluxusu. Techniku cut-up možno badať prinajmenšom u dadaistov z 20. rokov 20. storočia, no na začiatku 60. rokov ju spopularizoval spisovateľ William S. Burroughs. Pre The Complete Yoko Ono Word Poem Game John Lennon odfotil svoj portrét, ktorý bol aj súčasťou balenia albumu The Beatles z roku 1968 (známeho aj ako The White Album) a rozrezal ju na 134 malých obdĺžnikov. Na zadnú stranu každého fragmentu bolo napísané jediné slovo, ktoré bolo možné prečítať v ľubovoľnom poradí. Portrét mal byť zostavený v ľubovoľnom poradí. The Complete Yoko Ono Word Poem Game predstavil John Lennon Yoko Ono dňa 28. júla v popísanej obálke, ktorú si mohla náhodne zostaviť a podľa vlastného uváženia znovu pozmeniť.
Fragmenthea - 2005
Zaujímavosti z albumu
Napriek tomu, že mal pôvodný demo album "Fragmenthea" pozitívny ohlas u verejnosti aj recenzentov v médiách, nepodarilo sa preň zabezpečiť vydavateľa, hoci s propagáciou pomáhal skupine Abstract aj Jarda Bezruč z IN DEED HELL. K samotnému riadnemu vydaniu albumu došlo až o 5 rokov neskôr, po ponuke od vydavateľstva Dawnart records, s podmienkou natočenia videoklipu a bonusovej skladby. Skupine Abstract sa tieto podmienky podarilo splniť a v roku 2005 došlo k oficiálnemu znovu vydaniu tohoto albumu doplnenému o bonusy. Na albume sa tak popri pôvodných 10 skladbách nachádza aj nová inštrumentálna skladba "Sorseria" a bonusový videoklip k skladbe "Men Of Knowledge“, ktorý bol nahraný v januári 2005 v Banskej Bystrici podľa scenára Petra "Lega" Lengsfelda v réžii Christina Video Production.
John Lennon
Umelecké aktivity
Lennon až do konca svojho života príležitostne robil náladové kresby a umelecké výtvarné grafiky. Napríklad v londýnskej galérii umenia Eugena Schustera vystavoval svoje litografie Bag One, výstavu, ktorá obsahovala niekoľko erotických obrázkov. Výstava bola otvorená 15. januára 1970 a o 24 hodín neskôr na miesto jej konania vpadli policajti, ktorí z dôvodu etickej závadnosti 8 zo 14 litosov skonfiškovali. Litografie nakreslil Lennon v roku 1969 a zaznamenávali jeho svadbu a medové týždne s Yoko Ono a jednu z ich Bed-In for Peace, ktoré sa konali pre ich záujem o svetový mier.
V roku 1969 sa Lennon objavil v umeleckom filme, ktorý nakrútila Yoko Ono v rámci hnutia Fluxus Self-Portrait, ktorý pozostával z jediného štyridsaťminútového záberu Lennonovho penisu. Tento film mal aj reálnu premiéru v lodýnskom Inštitúte súčasného umenia. V roku 1971 John Lennon nakrútil ďalší experimentálny umelecký film s názvom Erection, ktorý bol Georgem Maciunasom, zakladateľom umeleckého hnutia Fluxus a súčasníkom avantgardy Yoko Ono, zostrihaný na 16 mm film. Film používa ako soundtrack piesne „Airmale“ a „You“ z albumu Yoko Ono, Fly, z roku 1971.
Používané hudobné nástroje
John Lennon v detstve hrával na harmoniku. Dal mu ju vodič autobusu po ceste k bratrancovi do Škótska. Bola to v autobuse zabudnutá harmonika, ktorú mal šofér odloženú v depe v Edinburghu. Harmoniku používal John Lennon aj počas profesionálnej kariéry. Počas rokov, keď kapela The Beatles hrávala v Hamburgu bol zvuk harmoniky jedným z charakteristických (tzv. signature) znakov ich interpretácie rokenrolových skladieb. Harmoniku je počuť vo vaicerých prvých nahrávkach The Beatles. a aj prvých. Lennonova matka učila Johna hrať na bendžo, neskôr mu kúpila akustickú gitaru. Ako šestnásťročný v skupine Quarrymen hrával na rytmickej gitare.
Ako jeho kariéra postupovala, hral na rôzne elektrické gitary, najmä na Rickenbacker 325, Epiphone Casino a Gibson J-160E a od začiatku svojej sólovej kariéry na gitaru Gibson Les Paul Junior. Producent albumu Double Fantasy, Jack Douglas, hovoril, že od čias Beatle mal Lennon zvyk naladiť D-strunu mierne naplocho, takže jeho teta Mimi z nahrávok vedela rozpoznať, ktorá gitara je jeho.
Príležitostne John Lennon hral na šesťstrunovej basovej gitare Fender Bass VI, ktorou nahradzoval basgitaru v niektorých skladbách The Beatles: „Back in the U.S.S.R.“, „The Long and Winding Road“, „Helter Skelter“, v ktorých hral Paul McCartney na iný hudobný nástroj.
John Lennon ovládal aj klávesové nástroje. Ďalším nástrojom, na ktorý Lennon hrával, bol klavír, na ktorom skomponoval mnoho piesní, vrátane „Imagine“, ktorá je jeho najznámejším sólovým dielom. Jeho jamovanie na klavíri s McCartneym v roku 1963 viedlo k vzniku nahrávky skupiny The Beatles, ktorá sa ako prvá dostala na vrchol rebríčkov v Spojených štátoch, „I Want to Hold Your Hand“. V roku 1964 sa stal jedným z prvých britských hudobníkov, ktorí si zaobstarali klávesy Mellotron, hoci ho na nahrávkach The Beatles nebolo počuť až do roku 1967, kedy vydali skladbu „Strawberry Fields Forever“.
Štýl spevu
Britský kritik Nik Cohn o Lennonovi poznamenal: „Vlastnil jeden z najlepších popových hlasov všetkých čias, chrapľavý, rozbitý, vždy divoký a namyslený.“ Cohn napísal, že Lennon, pri speve piesne „Twist and Shout“, pôsobil akoby sa „prehnal do totálnej nesúdržnosti a napoly sa roztrhol.“ Keď Beatles nahrali poslednú pieseň počas vtedy jednodňového nahrávania, z ktorého vznikol debutový album kapely z roku 1963, Please Please Me, Lennonov hlas bol už tak poznačený prechladnutím, že ho takmer nemal. Lennon k tomu povedal: „Nevedel som spievať tú prekliatu vec, len som ju vykričal.“ Slovami životopisca Barryho Milesa: „Lennon svoje hlasivky jednoducho roztrhal v záujme rock'n'rollu.“ Producent The Beatles, George Martin, hovoril, ako mal Lennon „vrodenú nechuť k vlastnému hlasu, ktorej on nikdy nerozumel. Stále mu hovoril: ,Urob niečo s mojím hlasom! ...daj naň niečo... Urobte to inak'“
Keď sa skončila kapela The Beatles a John prešiel do sólovej kariéry, jeho spevácka technika prechádzala do čoraz širšieho výrazového rozsahu. Životopisec Chris Gregory o Lennonovi píše, že „predbežne začínal odhaľovať svoju neistotu v množstve akusticky vedených „spovedných“ balád, čím sa začal proces jeho „verejnej terapie“, ktorý nakoniec vyvrcholil prvotnými výkrikmi v piesni „Cold Turkey“ a katarzným albumom John Lennon/Plastic Ono Band." Hudobný kritik Robert Christgau označil tento Lennonov „najväčší vokálny výkon... od kriku po kňučanie, elektronicky modulované... násobené do ozveny, filtrované a prehrávané do zdvojených stôp." David Stuart Ryan popísal Lennonov vokálny prejav ako rozsah od „extrémnej zraniteľnosti, citlivosti a dokonca naivity“ až po tvrdý „chrapľavý“ štýl. Aj Wiener vnímal kontrasty a povedal, že spevákov hlas môže byť „sprvu utlmený, čoskoro takmer praskne od zúfalstva“. Hudobný historik Ben Urish spomína, že pár dní po Lennonovej vražde počul v rádiu pieseň „This Boy“ s ktoru vystúpila skupina The Beatles v Ed Sullivan Show: „Keď Lennonove vokály dosiahli svoj vrchol... až to bolelo počuť ho s takou úzkosťou a emóciami kričať. Ale boli to moje emócie, ktoré som počul v jeho hlase. Robil to tak stále."
Historický význam
V roku 1997 Yoko Ono a nadácia Broadcast Music, Inc (BMI) aby si uctili pamiatku Johna Lennona a jeho významný tvorivý odkaz založili každoročnú hudobnú súťaž program pre skladateľov moderných hudobných žánrov. Prostredníctvom štipendií Johna Lennona a nadácie BMI bolo talentovaným mladým hudobníkom v Spojených štátoch poskytnutých viac ako 400 000 dolárov. Pre hudobných historikov Urisha a Bielena boli Lennonovým najvýznamnejším úsilím „autoportréty... v jeho piesňach, ktoré hovorili o ľudských stavoch“.
V roku 2013 globálna nezávislá spoločnosť spravujúca práva a hudobné služby, Downtown Music Publishing, podpísala pre USA zmluvu o správe vydavateľstva so spoločnosťami Lenono Music a Ono Music, ktoré sú domovským katalógom skladieb Johna Lennona a Yoko Ono. Podľa podmienok dohody Downtown spravuje Lennonove sólové diela, vrátane „Imagine“, „Instant Karma (We All Shine On)“, „Power to the People“, „Happy Xmas (War Is Over)“, „Jealous Guy“, „(Just Like) Starting Over“ a ďalších.
thumb|left|Hviezda Johna Lennona na [[Hollywoodsky chodník slávy|Hollywoodskom chodníku slávy v Los Angeles (Kalifornia)]] John Lennon je subjektom pre mnohé pamätníky a pocty. V roku 2002 bolo letisko v Lennonovom rodnom meste premenované na Liverpool John Lennon Airport. Na oslavu Lennonových 70. narodenín v roku 2010 Cynthia a Julian Lennonovci odhalili pamätník mieru Johna Lennona v parku Chavasse v Liverpoole. Liverpoolská socha s názvom Peace & Harmony zobrazuje symboly mieru a je na nej nápis „Mier na Zemi pre zachovanie života · Na počesť Johna Lennona 1940–1980“. V decembri 2013 pomenovala po Lennonovi Medzinárodná astronomická únia jeden z kráterov na planéte Merkúr. V Havane na Kube je park Johna Lennona, v ktorom je jeho socha sediaca na lavičke.
Poznámky
<references group="Poznámka"/>
Cazenave-Serres-et-Allens
Cazenave-Serres-et-Allens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Latinské písmo
Latinské písmo (iné názvy: latinská abeceda, rímske písmo, rímska abeceda; novoveký variant sa volá aj latinka, latinkové písmo) je najpoužívanejšie hláskové písmo na svete, pôvodne vyvinuté pre jazyk Latinov.
Rozšírenosť
V súčasnosti existuje vyše 150 písiem (abecied) zostavených na základe latinky: 40 európskych, vyše 30 ázijských, asi 40 afrických, viac ako 20 amerických a viac ako 10 oceánskych. Spolu všetky tieto abecedy používa približne 30 % obyvateľstva Zeme. Počet abecied na latinskom základe stále rastie. Okrem toho sa latinkou zapisujú aj umelé jazyky (esperanto, ido, interlingua...). Slúži aj ako základ pre IPA a napr. pre čínsky pchin-jin.
Latinskú abecedu používajú tak románske jazyky (francúzština, španielčina, taliančina, portugalčina, rumunčina, katalánčina...), ako aj germánske (angličtina, nemčina, holandčina...) a západoslovanské jazyky (poľština, čeština, slovenčina) a veľa iných, neindoeurópskych jazykov (vietnamčina, jávčina, turečtina, swahilčina, filipínčina...).
thumb|left|350px|Rozšírenie latinky vo svete, tmavozelená je s úradným jazykom v latinke a svetlozelená s jazykmi aj v latinke aj iným (napr. cyrilika, azbuka...)
Písmená
P Q R S T V X. Chýbalo teda G, J, U, W a Y, písmená U a V, I a J sa začali dôsledne rozlišovať až v 17. storočí.
Od 1. stor. pred Kr. do stredoveku písmo obsahovalo 23 písmen (pribudlo G a Y). Od stredoveku bolo písmen 26 (pribudlo J, W a U).
Do niektorých národných abecied (napríklad v talianskej, poľskej, maďarskej, fínskej, estónskej, lotyšskej, litovskej) neprešlo všetkých 26 písmen. Na druhej strane však tieto a iné jazyky používajú okrem samotných písmen jednak zložky (digrafy (napr. slovenské CH), trigrafy (napr. nemecké SCH) atď.) a jednak diakritické znamienka (pozri aj nižšie).
Vo väčšine latinských písmnových systémov (vrátane anglického, nemeckého, francúzskeho, talianskeho) sa zložky ani písmená s diakritickými znamienkami nezačleňujú do abecedy (chápanej ako usporiadaný súbor grafických znakov písma). V iných písmových systémoch (napr. v dánskom, nórskom, vo švédskom, v španielskom, českom, slovenskom, poľskom, maďarskom, vo fínskom, v rumunskom) sa písmená s diakritickými znamienkami a najdôležitejšie dvojpísmenové zložky začleňujú do abecedy, aj keď treba dodať, že sa toto začlenenie nie vždy rešpektuje (napr. aj v slovenskej abecede). Z týchto dôvodov je výsledný počet písmen v rozličných európskych abecedách rozdielny.
Pôvod
Písmo je nesporne odvodené zo západogréckeho písma. Vidno to na zhode latinskej abecedy so západogréckou, najmä na používaní písmena chí vo význame [ks], neprítomnosti písmen ksí a ómega a prítomnosti písmen vau (digamma), koppa v obidvoch týchto abecedách, ako aj na podobnosti tvaru latinských písmen C, D, I, P, R, S, V so západogréckymi ekvivalentami. Zo západogréckej abecedy do najstaršieho latinského písma neboli prevzaté len písmená théta, fí a psí. Éta bola do latinského písma prevzatá s archaickým znením [h], písmeno ypsilon v zmenenom význame [u] – [v].
OneStation
OneStation je herná konzola (Handheld), od firmy Jungle Tac. Je to 16-bitový handheld, ktorý umožňuje hrať množstvo hier z Nintendo Entertainment System, Super Nintendo Entertainment System a Sega Mega Drive.
Latinské písmo
Pôvod
Otázne zostáva, či bolo západogrécke písmo prevzaté priamo od gréckych kolonistov v Itálii alebo nepriamo cez etruské písmo. V prospech priameho prevzatia hovorí existencia písmen O, B, D, K, Q v najstaršom latinskom písme, pričom v etruských nápisoch sa tieto písmená nevyskytujú. Na druhej strane v najstarších etruských abecedách tieto písmená zastúpené boli. V prospech etruského pôvodu hovorí fakt, že do 4. storočia pred Kr. sa používalo v latinskom písme písmeno C vo význame [g] aj [k], čo by bola prax prirodzená pre Etruskov, ktorí nerozlišovali hlásky k a g, a zároveň to bola prax neprirodzená (ale napriek tomu ako vidno prítomná) u Rimanov, pretože títo tieto hlásky rozlišovali. Druhým argumentom v prospech etruského pôvodu ja fakt, že hoci v latinskom jazyku mal protiklad krátkych a dlhých samohlások fonologický význam, a hoci toto rozlišovanie je prítomné v západogréckej abecede, v latinskom písme nebolo (spočiatku) prítomné, čo by bolo prirodzené pre Etruskov, pretože tí dĺžky nerozlišovali.
Vývoj latinského písma
Keďže latinčina na rozdiel od gréčtiny nerozlišovala medzi C, K a Q, všetky tri tieto písmená sa používali na označenie hlásky k. Neskôr sa hláska k začala v latinskom písme reprodukovať prevažne písmenom C, písmeno K sa používalo už len niekoľkých prípadoch a písmeno Q sa začalo používať v spojení s písmenom U.
V roku 312 pred Kr. bolo z abecedy vylúčené nepotrebné písmeno Z. V 3 stor. pred Kr. naopak pribudlo nové písmeno G pre hlásku [g]. Stopy po tejto premene sa zachovali v skratkách rímskych mien (C = Gaius, Cn = Gnaeus). Od teraz už písmeno C znamenalo len [k].
Samuel Brečka
Kariéra
Po absolvovaní katedry novinárstva na Univerzite Komenského pracoval 25 rokov v Novinárskom študijnom ústave. Publikoval viac než stovku štúdií a odborných článkov. Od roku 1993 do roku 1994 bol riaditeľom kancelárie Rady SR pre rozhlasové a televízne vysielanie. Potom bol štyri roky mediálnym konzultantom. od roku 1997 do roku 2000 pôsobil ako riaditeľ Novinárskeho študijného ústavu v Národnom centre mediálnej komunikácie. Akademicky pôsobil na Fakulta mesmediálnej komunikácie, Univerzity Cyrila a Metoda v Trnave a Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty, Univerzity Komenského. Od roku 1995 bol tiež tajomníkom Združenia vydavateľov periodickej tlače Slovenska. V rokoch 1993 až 1996 pôsobil v Bler Study Group – IAMCR (International Association of Mass Communication Research. Je členom redakčnej rady vedeckého časopisu Otázky žurnalistiky a viacerých vysokoškolských vedeckých rád, je členom porôt odborných a profesionálnych novinárskych a mediálnych súťaží.
OneStation
Konzola váži 75 gramov, neobsahuje žiadny procesor, grafický čip ani pamäť. Tvoria ju iba tlačidla, displej, reproduktor a konvertor signálu pre TV. Konzola ma veľmi kvalitný 2,5 LCD displej s rozlíšením 960x240. Funkčnosť konzoly má byť v dohľadnom čase rozšírená o prehrávanie MP3 a možnosť čítania elektronických kníh.
Latinské písmo
Vývoj latinského písma
Od 2. storočia sa dĺžka niekedy označovala zdvojením. Od prelomu letopočtov sa dĺžka niekedy označovala apexom, teda zvislou čiarkou.
Samuel Brečka
Veda a výskum
Od roku 1991 sa zúčastnil na početných medzinárodných vedeckých podujatiach, seminároch a konferenciách v krajinách ako Rakúsko, Nemecko, Fínsko, Británia, Írsko, Taliansko či Francúzsko. V rokoch 1990-2000 bol zodpovedným riešiteľom alebo sa podieľal na riešení mnohých výskumných úloh o vzťah masových médií k politickému systému, politika, verejnosť a médiá, zmeny infraštruktúry médií na regionálnej a lokálnej úrovni v podmienkach nového územnosprávneho usporiadania Slovenska, vývoj mediálneho systému SR v dôsledku spoločenských, politických, ekonomických a technologických zmien na národnej a globálnej úrovni či o vplyve nových informačných technológií na  vydávanie tlače a prácu novinárov v printových médiách.
Latinské písmo
Vývoj latinského písma
V čase zániku Západorímskej ríše latinské písmo existovalo v štyroch základných grafických variantoch:
OneStation
Konzola podporuje funkciu Play-on-TV, ktorá umožňuje pripojenie konzoly k TV.
Samuel Brečka
Ústav pamäti národa
Meno Samuel Brečka sa nachádza v registroch ŠtB Ústavu pamäti národa. Samuel Brečka je uvádzaný v kategóriách "preverovaná osoba", "kandidát tajnej spolupráce" a "agent". Posledná zmieňovaná kategória sa týka vedomých spolupracovníkov. Dátum narodenia (6. 12. 1943) sa zhoduje.
Latinské písmo
Vývoj latinského písma
So sťahovaním národov vznikli tzv. národné písma, čo je v súvislosti s latinkou termín pre ranostredoveké písma používané v Španielsku, Taliansku, vo Francúzsku, v Írsku a Anglicku.
V roku 789 sa v celej ríši Karola Veľkého zaviedlo tvarovo nové, zreteľné, elegantné a okrúhle písmo, ktoré dostalo pomenovanie karolovská minuskula. Toto písmo postupne šírilo aj v Taliansku a (od 11. stor.) aj v Anglicku.
V 12. – 13. storočí vzniká tzv. gotické písmo, ktoré síce zaniklo s koncom stredoveku, ale ktorého nemecké varianty (švabach, fraktúra a pod.) prežili až do polovice 20. storočia, Písmo sa vyznačuje tým, že je hranatejšie, lomené, početné.
Od renesancie, t. j. od 14. – 16. storočia, latinské písmo znova nadobúdalo zaoblené tvary. Toto nové písmo nazývame humanistické písmo (alebo renesančné písmo). Vzniklo z činnosti talianskych humanistov. Rýchlo sa šírilo z Talianska do iných európskych krajín. Toto písmo je už blízke súčasnej latinke. Od druhej polovice 15. storočia sa popri humanistických písmach vyvíjali aj novogotické písma. V období renesancie sa zavŕšilo aj rozdelenie písma na veľké a malé písmená.
Od začiatku novoveku sa používa moderné latinské kurzívne písmo, ktorá nazývame aj latinka či okrúhle písma. Vyvinulo sa z humanistickej kurzívy s prímesami gotického písma. Rozlišujú sa 4 základné tzv. rody latinky: antikva, medieval, grotesk a egyptienka, ktoré majú viacero podtypov. Dnešné bežné tlačové písma majú v rámci svojich rodových skupín vlastné osobné mená (podľa výtvarného tvorcu alebo podľa prvého tlačiara), prípadne obchodné názvy.
Oddeľovanie slov
Slová sa pôvodne vôbec neoddeľovali (tzv. scriptura continua), potom sa častejšie oddeľovali bodkami, neskôr rozlične štylizovanými (lístočky a podobne). Systematické oddeľovanie slov medzerami sa zaviedlo až v 15. storočí po Kr.
Diakritické znamienka
Moderné latinky často používajú nadriadkové a/alebo podriadkové diakritické znamienka. Diakritické znamienka obyčajne slúžia na spresnenie alebo úpravu základného hláskového významu písmen (napr. ô v slovenskom písme). Diakritické znamienka sa z európskych jazykov najviac používajú v českom, slovenskom, francúzskom, portugalskom, poľskom, maďarskom, lotyšskom písme, a inak prirodzene najviac v písmach "exotických" jazykov ako vietnamčina či navaho. Vôbec sa nepoužívajú v anglickom a málo sa používajú v nemeckom písme. Používanie diakritických znamienok sa pri samotnom písaní často pociťuje ako príťaž. Ich výhodou je spresnenie údaja o výslovnosti, nevýhodou je že ich používaním niektoré základné písmená latinskej abecedy dostali v rozličných písmových systémoch nerovnaký hláskový význam.
Veľké a malé písmená
Od renesancie sa začali rozlišovať veľké a malé písmená. Veľké sú odvodené od rímskej kapitály a unciály a malé od karolínskej minuskuly. V dôsledku týchto rozdielnych zdrojov má v súčasnej latinke až 13 z 26 písmen (a, b, d, e, f, g, h, l, m, n, q, r, t) rozdielne veľké a malé písmeno, pri i, j je rozdiel iba v bodke. Od renesancie sa veľké písmená systematicky používajú na vyznačenie začiatku viet; ich použitie na iných miestach (napríklad na vyznačenie vlastných mien) závisí od pravopisu daného jazyka.
Geografické delenie
Toto je delenie podľa jednotlivých jazykov (písem), ktoré latinku používajú. Zoznam pozri napr. tu.
Typograficko-historické delenie
Porovnaj aj vyššie uvedený text o vývoji latinského písma:
Latinské písmo:
Zoznam kozmických letov (1959)
Toto je zoznam kozmických letov z roku 1959. Je podzoznamom zoznamu kozmických letov podľa roka.
Budova tvorby programu RTVS
Budova tvorby programu RTVS (od 1975 - 1991 BTP ČST Bratislava, od 1991 - 2011 BTP STV, hovorovo Výšková budova STV/RTVS) je výšková budova v Bratislave v katastrálnom území mestskej časti Karlova Ves v okrese Bratislava IV, v Mlynskej doline. Je to výškový blok areálu RTVS v Mlynskej doline.
Budova bola slávnostne otvorená 11. decembra 1975, má 28 poschodí a výšku 108 metrov. Bola to prvá výšková budova v Česko-Slovensku s výškou nad 100 metrov a najvyššia budova v Česko-Slovensku vôbec, až kým ju v roku 1977 s výškou 132 metrov neprekonala budova sídla PZO Mokotov v Prahe. (Zdroj?)
História
V roku 1961 bol výhercom architektonickej súťaže o nový komplex Slovenskej televízie, ktorá dovtedy sídlila na viacerých miestach v Bratislave, architekt Jozef Struhař. Týmto sa stal architektom celého komplexu Slovenskej televízie. V roku 1965, 5. apríla sa začala výstavba areálu Slovenskej televízie v Mlynskej doline. I. etapa bola dokončená 25. novembra 1970, II. etapa s výškovou budovou bola dostavaná 11. decembra 1975, pri príležitosti 30. výročia Slovenského národného povstania. III. etapa sa dokončila v roku 1981.
Súčasnosť
V súčasnosti je výšková budova nepoužívaná a zakonzervovaná, takže náklady na udržiavanie sú minimálne. Zamestnanci, ktorí v nej ešte pracovali, boli v roku 2015 presunutí do bývalého zdravotného strediska, ktoré tiež patrilo k televízii a ktoré bolo prestavané na administratívnu časť. Na najvyššom, 28. poschodí, sa nachádza reštaurácia, ktorá je rovnako ako zvyšok budovy opustená a zanedbaná.
Budúcnosť
Podľa najnovších zverejnených informácií je osud výškovej budovy STV nateraz nejasný. Je odstavená od energií a prechody k ostatným traktom televízie sú uzamknuté. V minulosti sa špekulovalo o odpredaji súkromnému investorovi. RTVS je však povinná ju primárne ponúknuť štátnym inštitúciám. Snahy o výstavbu nového mediálneho centra, ktoré by združovalo verejnoprávny rozhlas aj televíziu pod jednou strechou v zóne Pribinova, boli pozastavené, pretože by to bolo technologicky, ale najmä finančne náročné riešenie.
Zdá sa však, že budova bola už v dobe svojej výstavby odsúdená na skorý zánik, na rozdiel od Kavčích hor bola stavaná ako administratívna budova podľa požiadaviek doby. V dnešnej dobe, kedy oddelenia, ktoré mali v nej sedieť, sú vďaka rozvoju počítačov možné realizovať v menšom počte zamestnancov a zvyšná tvorivá časť sa ľahko presunie do "home office", je vysoká budova zbytočná. Navyše keď bola energeticky nevýhodná už v dobe, kedy bola na papieri.
Luč
V redakcii denníka pôsobili Pavel Borisovič Akselrod, Fjodor Iľjič Dan, Julij Osipovič Martov (pod pseudonymom Lev Martov), Noj Nikolajevič Žordanija (pod pseudonymom Kostrov), Kazimierz Zalewski, Boris Abramovič Ginzburg (pod pseudonymami D. Koľcov a L. Sedov), Vladimir Osipovič Cederbaum (pseudonym V. Levickij), N. Čerevanin (pod pseudonymom F. A. Lipkin) a ďalší. Nástupcom novín bol denník Živaja žizň, ktorý vychádzal 24. júla až 14. augusta 1913 (celkovo 19 čísel).
Luč (1917)
Luč bol taktiež dočasný názov menševických novín Rabočaja gazeta po tom, čo ich redakciu 18. novembra 1917 rozpustil boľševikmi ovládaný Petrohradský vojensko-revolučný výbor. Z tohto dôvodu boli po nasledujúce dva týždne noviny vydávané pod rôznymi názvami, o. i. ako Luč.
Ronnie O’Sullivan
Ronnie O'Sullivan (* 5. december 1975, Anglicko) je profesionálny hráč snookeru. Pre svoju veľmi rýchlu hru si vyslúžil prezývku The Rocket (raketa). Mnohými hráčmi a fanúšikmi je O'Sullivan pre hru jedinečnej úrovne považovaný za najtalentovanejšieho hráča v histórii snookeru.
O'Sullivan začal budovať svoju kariéru pomerne skoro. Prvý century break zahral v desiatich rokoch a maximálny break 147 už v pätnástich, na profesionálnu dráhu prešiel v 16 rokoch. Ronnie O'Sullivan je vôbec najmladší víťaz bodovaného turnaja, keď vyhral turnaj UK Championship v sedemnástich rokoch. Okrem svojho talentu je Ronnie O'Sullivan známy aj pre výrazný temperament.
Život
Narodil sa 5. decembra 1975 v Birminghame Ronniemu a Marii O'Sullivanovcom. Keď mal Ronnie O'Sullivan sedemnásť rokov, bol jeho otec odsúdený za vraždu, rok potom bola odsúdená aj jeho mama za daňové úniky. Pre tieto udalosti nebola kariéra Ronnieho O'Sullivana priamočiara, pričom prešiel kritickým obdobím, keď bol závislý od rôznych liekov, alkoholu a mäkkých drog. To sa prejavilo aj na jeho vtedajšej hre, kedy sa striedali dni, keď podával výborné výkony a dni, keď veľmi slabé. V roku 1998 neprešiel antidopingovým testom a bol mu odobratý titul z turnaja Irish Masters. V roku 2004 sa po profesionálnej stránke ujal Ronnieho O'Sullivana šesťnásobný majster sveta Ray Reardon — pod jeho vedením získal v roku 2004 svoj druhý majstrovský titul.
Ronnie O'Sullivan je držiteľom rekordu za najrýchlejší maximálny nábeh v histórii snookeru — na svetovom šampionáte 21. apríla 1997 ho dosiahol za 5 minút a 20 sekúnd v roku 1998 proti Pricovi. Z jeho všetkých pätnástich maximálnych brejkov patrí päť ku najrýchlejším v histórii snookeru. V súčasnosti drží rekord v počte maximálnych nábehov. Ten ostatný zahral v roku 2018 na English Open proti Allanovi Taylorovi.
Iné projekty
.
Viking 2
Viking 2 bola americká planetárna sonda z programu Viking určená na prieskum Marsu, ktorá so svojim dvojčaťom Vikingom 1 úspešne pristála na povrchu Marsu.
Vyslaná bola 9. septembra 1975 pomocou nosiča Titan IIIE/Centaur, celková váha sondy bola 883 kg. Päť dní pred pristátím modulu na povrchu začala sonda zhotovovať globálne snímky planéty, ktoré mohli byť neskôr použité na vytvorenie prvých podrobných geologických máp planéty a na zhotovenie základnej stratigrafie.
thumb|left|Okolie pristávacieho modulu Viking 2
Pristávací modul sondy dosadol do oblasti Utopia Planitia o 22:37:50 UT dňa 3. septembra 1976 a pracovala až do 11. apríla 1980, keď bola vypnutá pre nedostatok energie v batériách.
Skiagrafia chrbtice
thumb|right|200px|Bočná snímka krčnej chrbtice. [[Ankylozujúca spondylitída|Bechterevova choroba.]]Skiagrafia chrbtice je rádiologická vyšetrovacia metóda, ktorej podstatou je snímkovanie (skiagrafia) chrbtice s pomocou röntgenových lúčov.
Štandardné projekcie sú predozadná a bočná, väčšinou sa zvlášť snímkuje krčná, hrudná a driekovo-bedrová (lumbo-sakrálna - LS) chrbtica. Na znázornenie medzistavcových otvorov alebo štrbín medzistavcových kĺbov je v osobitných prípadoch potrebné použiť šikmé projekcie. Snímkuje sa v základnej polohe postojačky, niekedy sa cielene doplňujú tzv. dynamické snímky v predklone alebo záklone.
Bočná projekcia znázorňuje najmä profil stavcového tela, medzistavcovú štrbinu a tŕňové výbežky, predozadná zasa priečne výbežky a zakrivenie chrbtice vo frontálnej rovine (skoliózu).
Ján Breuer
Ján Breuer (* 28. september 1886, Brzotín† 21. marec 1950, Banská Bystrica) bol osvetový pracovník, pedagóg.
Jeho otec bol Ján Breuer, jeho matka bola Zuzana rod. Gömöriová.
Životopis
Študoval v Dobšinej a na učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi, kde 1904 maturoval. Roku 19041906 učiteľ v Brusníku, 19061909 v Hrlici, 19091937 v Hrachove. Od 1937 žil na odpočinku v Banskej Bystrici. Propagátor nových foriem hospodárenia ovocinárstva a včelárstva. V Hrachove založil a viedol ľudovú hospodársku školu. Od 1931 ústredný tajomník Slovenskej evanjelickej jednoty.
Pamiatková rezervácia
Pamiatková rezervácia je podľa § 16 ods. 1 pamiatkového zákona územie s uceleným historickým sídelným usporiadaním a s veľkou koncentráciou nehnuteľných kultúrnych pamiatok alebo územie so skupinami významných archeologických nálezov a archeologických nálezísk, ktoré možno topograficky vymedziť.
Evolution (softvér)
Evolution alebo Novell Evolution (pred tím Ximian Evolution) je personálny informačný namažér pre prostredie GNOME. Obsahuje poštového klienta, adresár a kalendár.
Základné vlastnosti:
1692 Subbotina
1692 Subbotina je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 16. augusta 1936.
Powiat bialski
Powiat bialski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Žije tu 113492 obyvateľov (30.6.2007).
Eaux-Bonnes
Eaux-Bonnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pamiatková zóna
right|thumb|Porovnanie pamiatkovej zóny (oranžová) a pamiatkovej rezervácie (červená) v Bratislave
Pamiatková zóna je podľa § 17 ods. 1 pamiatkového zákona územie s historickým sídelným usporiadaním, územie kultúrnej krajiny s pamiatkovými hodnotami alebo územie s archeologickými nálezmi a archeologickými náleziskami, ktoré možno topograficky vymedziť.”
Recepčný zákon (1918)
Zákon o zriadení samostatného štátu československého  (v Zbierke zákonov a nariadení vyhlásený ako zákon č. 11/1918 Zb. z. a nar. o zriadení samostatného štátu československého, iné názvy: Zákon Národného výboru československého zo dňa 28. októbra 1918 o zriadení samostatného štátu československého alebo iba zákon č. 11/1918 Zb. z. a n. , v pôvodnom jazyku, t.j. v češtine ''Zákon (ze dne 28. října 1918) o zřízení samostatného státu československého, označovaný aj ako recepčný zákon alebo recepčná norma '' ) bol prvý zákon vydaný Národným výborom československým v deň vzniku prvého česko-slovenského štátu. Autorom pôvodného textu zákona je JUDr. Alois Rašín.
Úvodným vyhlásením zákona bol proklamovaný česko-slovenský štát: Samostatný stát československý vstoupil v život. Norma neurčovala jeho štátnu formy. Bolo určené (dočasné) bezvýhradné prebratie / recepcia právneho systému rakúsko-uhorskej monarchie (princíp právnej kontinuity). Táto skutočnosť viedla k tomu, že v novom, unitaristickom štáte existoval nasledujúch niekoľko desiatok rokov právny dualizmus. Zákon mal faktickú povahu dekrétu a účinnosť nadobudol okamžite po publikovaní v novinách 28. októbra 1918. Zákon podpísali v Prahe prítomní členovia Národného výboru československého, vrátane čerstvo kooptovaného slovenského člena Vavra Šrobára (tzv. muži 28. októbra).
Národný výbor bol označený za orgán vôle národa a vykonávateľa zvrchovanosti, vykonával moc zákonodarnú aj výkonnú. Spolu so zákonom bol prijatý aj dokument ''Ohlas k národu ľud československý. ''
Text zákona
Citovaný text zákona v pôvodnom znení podľa:
''Samostatný stát československý vstoupil v život. Aby byla zachována souvislost dosavadního právního řádu se stavem novým, aby nenastaly zmatky a upraven byl nerušený přechod k novému státnímu životu, nařizuje Národní výbor jménem československého národa jako vykonavatel státní svrchovanosti toto:''
'Čl. 1''' Státní formu československého státu určí Národní shromáždění ve srozumění s Československou Národní radou v Paříži. Orgánem jednomyslné vůle národa a také vykonavatelem státní svrchovanosti je Národní výbor.''
'Čl. 2' Veškeré dosavadní zemské a říšské zákony a nařízení zůstávají prozatím v platnosti.
'Čl. 3' Všechny úřady samosprávné, státní a župní, ústavy státní, zemské, okresní a zejména i obecní jsou podřízeny Národnímu výboru a prozatím úřadují a jednají dle dosavadních platných zákonů a nařízení.
'Čl. 4' Zákon tento nabývá účinnosti dnešním dnem.
Text dokumentu Ohlas k národu ľud československý
''"Lide československý! Tvůj odvěký sen stal se skutkem. Stát československý vstoupil dnešního dne v řadu samostatných, svobodných, kulturních států světa. Národní výbor, nadaný důvěrou veškerého lidu československého, přejal jako jediný a oprávněný a odpovědný činitel do svých rukou správu svého státu. Lide československý! Vše, co podnikáš, podnikáš od tohoto okamžiku jako nový svobodný člen velké rodiny samostatných svobodných národů. Novými činmi v těchto chvílích zahajují se nové, bohdá slavné dějiny Tvoje. Nezklameš očekávání celého kulturního světa, který se žehnáním na rtech vzpomíná Tvých slavných dějin, jež vyvrcholili v nesmrtelné výkony československých legií na západním bojišti a na Sibiři. Celý svět sleduje Tvoje kroky do nového života, Tvůj vstup do země zaslíbené. Zachovej štít čistý jako jej zachovalo Tvé národní vojsko : Československá legie. Buď si stále vědom, že jsi občanem československého státu nejen se všemi právy, nýbrž i povinnostmi. Na počátku velikého díla ukládá Ti Národní výbor, ode dneška Tvá vláda, aby Tvé chování a Tvá radosť byly důstojny velké chvíle nynější. Naši osvoboditelé Masaryk a Wilson nesmí býti zklamáni ve svém přesvedčení, že dobyli svodoby lidu, který dovede sám sobě vládnouti, ni jediným rušivým činem nesmí býti zkaleny nynější veliké okamžiky, ni jediný z Vás nesmí se dopustiti ničeho, co by mohlo vrhnouti stín na čisté jméno národa. Každý z Vás musí bezvýhradně šetřiti všeho, co jinému jest svato. Svobody osobní, majetku soukromého nesmí býti dotčeno. Podrobte se bezvýhradně rozkazu národního výboru. V Praze, dne 28. října 1918. Za národní výbor československý Dr. Fr. Soukup, v. r., Dr. Vavro Šrobár, v. r., Antonín Švehla, v. r., Jiří Stříbrný, v. r., JUDr. al. Rašín v. r. "''
Magnes (rozlišovacia stránka)
Magnes alebo Magnés (Magnes/iný prepis Magnés) môže byť:
Martinvast
Martinvast je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kultúrna pamiatka
Kultúrna pamiatka je na Slovensku podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona Slovenskej republiky hnuteľná vec alebo nehnuteľná vec pamiatkovej hodnoty, ktorá je z dôvodu ochrany vyhlásená za kultúrnu pamiatku. Obdobná definícia platila aj v Česko-Slovensku a platia v Česku.
Pamiatková hodnota
Pamiatková hodnota je podľa § 2 ods. 2 pamiatkového zákona súhrn významných historických, spoločenských, krajinných, urbanistických, architektonických, vedeckých, technických, výtvarných alebo umelecko-remeselných hodnôt, pre ktoré môžu byť veci predmetom individuálnej alebo územnej ochrany.
Spojenia hrudníka
thumb|right|Pohľad na sternokostálne, kostochondrálne a interchondrálne skĺbenia spredu. (Gray´s Anatomy, 1918)
Spojenia hrudníka (lat. juncturae thoracis) sú anatomické štruktúry, zabezpečujúce viac či menej pohyblivé spojenia jednotlivých kostí hrudníka.
Patria sem:
1. slovenská národná hokejová liga 1978/1979
1. slovenská národná hokejová liga 1978/1979 bola šestnástou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako samostatná súťaž. Víťazom sa stalo družstvo Spartak ZŤS Dubnica nad Váhom, ktoré skončilo na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovalo. Vypadlo družstvo TS Topoľčany. Nováčikom pre nasledujúcu sezónu sa stalo družstvo ZPA Prešov.
Karel Čapek
Karel Čapek  (* 9. január 1890, Malé Svatoňovice – † 25. december 1938, Praha) bol český prozaik, dramatik, novinár, filmový scenárista, libretista, básnik a prekladateľ, literárny, divadelný a výtvarný kritik, estetik a filozof; brat Josefa Čapka.
Životopis a dielo
náhľad|Karel Čapek a [[Tomáš Garrigue Masaryk|Tomášom G. Masarykom]]
V ranej tvorbe vychádzal z podnetov českej predvojnovej moderny a nových európskych umeleckých smerov (Božie muky, Trápne poviedky, preklady básní Francúzska poézia novej doby, dráma Lúpežník). Vedomie zneužitia techniky a vedy v 1. svetovej vojne proti základným hodnotám ľudskej existencie, nedôvera k jednoznačným filozofickým a politickým koncepciám a odmietnutie radikálnych zásahov odľudštenej štátnej moci do zákonov prírody a spoločnosti sa prejavili v jeho utopicko-fantastických drámach (R. U. R., Vec Makropulos), v románoch Biela Nemoc, Vojna s Mlokmi) s prvkami science fiction (Továrna na absolutno, Krakatit) a v alegorických divadelných hrách Zo života hmyzu, Adam Stvoriteľ (obidve s bratom Josefom Čapkom).
Skeptický relativizmus, presvedčenie o mnohoznačnosti ľudskej pravdy a zmysle pragmatického hľadania východiska v každom individuálnom prípade ďalej rozvinul v poetických prózach Hordubal, Vetroň, Obyčejný život, Život a dielo skladateľa Foltýna a v románe o sile humanizmu a solidarity Prvá parta a v dráme Matka.
Z ciest po Európe vyťažil niekoľko kníh cestopisných fejtónov (Italské listy, Anglické listy, Výlet do Španěl, Obrázky z Holandska, Cesta na sever). Vytvoril originálny typ krátkych detektívnych príbehov (Povídky z jedné kapsy, Povídky z druhé kapsy), napísal Knihu apokryfov a knižne vydal výbery fejtónov, stĺpcov a drobných próz z rôznych období žurnalistickej činnosti (Záhradníkov rok, Ako sa čo robí, Na brehu dní, Miesto pre Jonatána). Knihy Mal som psa a mačku, Kalendár, O ľuďoch, Bájky a podpoviedky a iné boli vydané posmrtne. Marsyas obsahuje úvahy a eseje o literatúre a umeleckej tvorbe, O veciach obecných čiže Zoón politikon články o politike, verejnom živote a zmysle demokracie. Pre deti napísal Devätoro rozprávok a ešte jedna od Josefa Čapka ako prídavok, Dášenka čiže život štěňaťa.
Noetická trilógia
Nasledujúce diela tvoria voľnú, tzv. noetickú trilógiu spojenú podobnými filozofickými myšlienkami a závermi. Táto trilógia patrí k vrcholom jeho diela, prejavuje sa tu plne jeho pragmatizmus. Ukazuje, že z rovnakých faktov vyvodzujú rôzni ľudia odlišné závery, zobrazuje tu mnohorakosť pohľadov na svet, relatívnosť pravdy.
Dráma
náhľad|left|plagát z predstavenia bábkohry RUR v USA medzi rokmi 1936 – 1938 náhľad|Karel a Josef Čapkovci a rádio
Cestopisy
náhľad|Pamätník v rodisku Malé Svatoňovice V Čapkových cestopisoch nejde o zemepisnú štúdiu, ale o zachytenie zvláštností, zvykov a životného štýlu. V týchto dielach je veľmi bohatý jazyk, ktorý bol neskôr často kopírovaný, ale nikto nebol schopný vyrovnať sa Čapkovi. Tieto cestopisy sú veľmi pekné. V súčasnej dobe čitatelia prinášajú hlavne priblíženie kultúry a ducha navštívených štátov v období medzi svetovými vojnami. Opisuje svoje vlastné cesty. Forma, akou tieto cestopisy písal, pripomína jeho stĺpčeky. Neskôr cestopisy posielal do Lidových novin, až neskôr vyšli knižne.
Časostroj (film)
Časostroj alebo Stroj času (angl. The Time Machine) je vedecko-fantastický dobrodružný film USA z roku 2002 nakrútený na motívy románu britského spisovateľa Herberta Georga Wellsa, ktorý v angličtine vyšiel pod názvom The Time Machine, v slovenčine pod názvom Stroj času. Film nakrútil Simon Wells, pravnuk spomenutého spisovateľa. Román bol sfilmovaný filmovými spoločnosťami Warnes Bros. Pictures & DremaWorks Pictures. Opisuje príbeh profesora a vynálezcu, ktorého smrť partnerky motivuje vynájsť stroj času, ale pri testovaní stroja sa omylom dostane do blízkej aj veľmi vzdialenej budúcnosti ľudstva.
Celles (Ariège)
Celles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 117 obyvateľov (2009).
Noc dlhých nožov
náhľad|215px|Hoci nemecká verejnosť nevyjadrovala znepokojenie v prípadoch keď boli aktivity [[Sturmabteilung|SA namierené proti Židom, komunistom a socialistom, od roku 1934 nastala všeobecná obava ohľadne občianskych násilností páchaných touto organizáciou. ]] náhľad|vpravo|[[Ernst Röhm, hlavný predstaviteľ Sturmabteilungu, v Bavorsku (1934)]]
Noc dlhých nožov (po nem. alebo Operácia kolibrík) bola akcia z 29. na 30. júna 1934, počas ktorej sa Adolf Hitler zbavil nepohodlných vodcov organizácie Sturmabteilung – SA (ľudovo prezývaní hnedé košele, podľa typických uniforiem), ktorá bola paramilitantnou vetvou NSDAP. Okrem členov SA sa Hitler zbavil aj nepohodlných protivníkov z oblasti politiky alebo cirkvi.
Dôsledky
V Nemecku nikto proti udalostiam neprotestoval, naopak mnohí ich privítali, napríklad dôstojnícky zbor. Umierajúci Hindenburg dokonca poslal Hitlerovi telegram: "Zachránili ste nemecký národ pred veľkým nebezpečenstvom. Kto sa chce zapísať do dejín, musí vedieť preliať krv".
Hitler následne (3. júla) legalizoval zásah vydaním Zákona o opatreniach nutnej obrany štátu, v ktorom ich označuje za opatrenia proti vlastizradným útokom. Neskôr propaganda tvrdila, že Röhm pripravoval puč. V dôsledku zásahu stratila SA politickú dôležitosť a vzrástla moc SS.
1693 Hertzsprung
1693 Hertzsprung je planétka s priemerom 39 km, ktorú objavil H. van Gent 5. mája 1935.
Powiat biłgorajski
Powiat biłgorajski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Otta Bednářová
Život
Po maturite na reálnom gymnáziu v Prahe nastúpila do Česko-slovenského rozhlasu (1950), kde pracovala ako redaktorka do roku 1963, kedy sa začala angažovať čoby redaktorka a scenáristka Čs. televízie, stala sa jednou z tvorkýň relácii Zvědavá kamera. Jej oblasťami v rozhlase, ale aj televízii, bola kritika spoločenských deformácií, sociálna tematika a občianske práva. V roku 1979 bola odsúdená s Havlom, Uhlom, Bendom a Dienstbierom na 3 roky za svoje postoje voči režimu. Po novembri 1989 stála Otta Bednářová pri zrode Výboru dobrej vôle Olgy Havlovej.
V roku 1997 prevzala od Václava Havla Rad Tomáša Garrigua Masaryka tretej triedy.
V roku 2010 vyšla kniha autorky Jarmily Cysařovej Já prostě nemohu žít jinak, ktorú venovala osudom tejto disidentky.
Synkopa (medicína)
Synkopa je náhle a krátko trvajúce bezvedomie. Je to osobitný typ zmeny vedomia. Najčastejšou príčinou je arytmia (porucha srdcového rytmu) alebo náhly pokles krvného tlaku, ktoré na krátky čas znížia prítok krvi do mozgu.
Ján Brewer
Ján Brewer (Breuer) (* 1675, Levoča† 6. december 1744 Levoča) bol kníhtlačiar, lekár. Jeho otec bol kníhtlačiar Samuel Brewer (16451699) a matkou bola Žofia Sonntagová.
Životopis
Študoval na lýceu v Levoči, od roku 1695 v Jene (neukončil). Kníhtlačiar a kníhviazač v Banskej Bystrici, (1689) kúpil od mesta tzv. Strelingerov dom v susedstve strážnej veže (smerom k Hornej ulici). V Banskej Bystrici žil pravdepodobne do 1715. Potom v Levoči popri medicíne prevzal rodinnú tlačiareň a doplnil ju modernými typmi. Vydal Belovu Gramatica Latina (1711). Od roku 1730 tlačil hlavne maďarské, nemecké a slovenské kalendáre. Vydal vyše 100 tlačí, z toho 30 v slovenčine. Autor nemeckej básne na smrť Augustína Lazara (Levoča roku 1693).
Vienna Park
right|thumb|Vienna Park, Krasovského v júli 2019
Nachádza sa pri nadjazde na diaľnicou D1 v blízkosti bývalého lesíka na Krasovského a je to súčasť plánovanej širšej zástavby, v lokalite na mieste lesíka sa plánuje výstavba ďalších budov vrátane hotela Hilton. Budova slúži prevažne na bývanie, má 19 podlaží, architektom je Ivan Kočan, developerom Stavo-ing, s.r.o., Stavia sa od apríla roku 2006 do septembra roku 2008.
1694 Kaiser
1694 Kaiser je planétka s priemerom 68 km, ktorú objavil H. van Gent 29. septembra 1934.
Powiat chełmski
Powiat chełmski je powiat v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Žije tu 79605 obyvateľov (30.6.2007).
Escos
Escos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klieštikovec kurí
Klieštikovec kurí alebo staršie čmelík slepačí (Dermanyssus gallinae) je roztoč z čeľade klieštikovité (Dermanyssidae).
Dermansyssus gallinae sa môže kŕmiť aj na niektorých druhoch cicavcov, vrátane človeka, , ale potrebuje vtáčieho hostiteľa na reprodukciu.
Taktiež bol opísaný ako možný vektor pre Erysipelothrix rhusiopathiae.
Prevencia a liečba
Vzhľadom na to, že klieštikovce môžu prežiť až 10 mesiacov v prázdnom kurníku, je dôležité, aby bolo obydlie vtákov dôkladne vyčistené. Konštrukcia obydlí pre zvieratá by mala eliminovať úkryty pre roztoče v čo najväčšej miere. Chemické kontroly, ak sú použité, by mali byť prevedené v rotácii, aby sa zabránilo hromadeniu odporu.
Ošetrenie dreva kreozotom zabije roztoče a drží ich na istú dobu ďalej od ošetrovanej oblasti, no treba dbať, aby nedošlo ku kontaminácii vajec.
Stály dvor medzinárodnej spravodlivosti
thumb|300px|right|Mierový palác v Haagu. V rokoch 1922 - 1938 sídlo Stáleho súdu medzinárodnej spravodlivosti. Dnes sídlo [[Medzinárodný súdny dvor|Medzinárodného súdneho dvora]] Stály dvor medzinárodnej spravodlivosti, skrátene SDMS (, skrátene PCIJ,, skrátene CPJI) bol prvý celosvetový medzinárodný súd. Bol vytvorený na základe článku XIV Paktu Spoločnosti národov. Štatút Stáleho súdu medzinárodnej spravodlivosti bol prijatý Spoločnosťou národou 13. decembra 1920 nadobudol platnosť 8. októbra 1921. Prvé formálne zasadnutie SDMS sa uskutočnilo 15. februára 1922.
V rozmedzí rokov 1920 - 1940 SDMS riešil 29 sporových konaní medzi štátmi a vydal 27 poradných posudkov. SDMS zanikol v roku 1946. Jeho nástupcom je Medzinárodný súdny dvor, ktorý bol vytvorený ako jeden z hlavných orgánov Organizácie Spojených národov.
Padina
Padina môže byť:
Cérizols
Cérizols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Carlton
Carlton môže byť:
Maupertuis (Manche)
Maupertuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petra (Jordánsko)
Petra (po grécky πέτρα - Petra, skala“; po arabsky البتراء| - Al-Butrá) je skalné mesto a archeologická lokalita v Jordánsku. Od roku 1985 je zaradená na zoznam svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO. Trosky mesta, ktoré boli odkryté v 19.storočí, sú prístupné návštevníkom.
Dejiny
Petra sa nachádza za vstupnou bránou nazývanou siq. Mesto vzniklo v dokonale krytom mieste, kde sa stretávajú tri údolia. Mesto bolo založené pravdepodobne medzi 3. st. pred Kr. a 1. st. po Kr. V tom čase údolie obsadili Nabatejovci. Petra sa stala hlavným mestom kráľovstva. Neskôr ovládli Petru Rimania. Mesto leží na mieste, kadiaľ viedla cesta do južnej Ázie, takže ovládalo obchod s korením.
Všetky stavby (chrámy, hrobky, amfiteáter) boli vytesané do pieskovca. Mesto dosiahlo najväčší rozkvet a význam okolo roku 62 pred Kr., kedy tu žilo asi okolo 30 000 ľudí.