cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacki Weaverová
Kariéra
V roku 2010 sa začala častejšie objavovať vo filmoch. Získala úlohu vo filme Animal Kingdom, kde stvárnila matriarchát rodiny lupičov. Jej herecký výkon jej vyslúžil nomináciu na Academy Awards v kategórii najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe a tiež austrálske ocenenie AACTA, ktoré získala. V roku 2012 bola obsadená do filmu Silver Linings Playbook, za ktorý tiež získala nomináciu na Academy Awards v rovnakej kategórii.
V roku 2019 sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu Pooms, kde hrala po boku herečiek Diane Keaton, Pam Grier a Rhei Perlman. Od rovnakého roku účinkovala v austrálskom televíznom seriály Bloom.
Dan Blackburn
New York Rangers
Bránkovisko Rangers zažívalo v roku 2001 krízu. Medzi sezónami 2000/01 a 2001/02 ukončili kariéru obaja náhradníci dlhoročnej brankárske jednotky tímu, Mika Richtera – Kirk McLean a Guy Hebert a v tíme tak bola potrebná nová brankárska jednotka. Práve toto miesto mal zaplniť Dan Blackburn.
Takmer bez pobytu v American Hockey League sa Blackburn prakticky okamžite premiestnil do základnej zostavy Rangers už vo svojej prvej profesionálnej sezóne. Predstavil sa v 31 zápasoch, v ktorých si pripísal 89,8% úspešnosť a 3,32 priemer inkasovaných gólov na zápas.
Silas
Silas (Silas alebo Σιλουανός Silouanos) bol jedným z členov prvej kresťanskej komunity v Jeruzaleme, misionárom a pravdepodobne biskupom v Korinte.
Dan Blackburn
New York Rangers
Už v sezóne 2002/03 bol Blackburn postavený do pozície jednotky tímu. Zvýšená záťaž však vyvolala prepad jeho výkonnosti a do tímu bol privedený skúsený Mike Dunham, ktorý oproti Blackburnovi exceloval. Sezónu tak Blackburn ukončil po 32 zápasoch, v ktorých si udržal podpriemernú 89% úspešnosť zákrokov.
Silas
Život
Silas pravdepodobne pochádzal z Jeruzalema. Bol podľa tradície medzi vybranými sedemdesiatimi Ježišovými učeníkmi. V Skutkoch apoštoloch (15.-16. kapitola) sa spomína, že ho spoločenstvo zvolilo, aby sprevádzal na cestách Pavla z Tarzu. Išlo o dve Pavlove cesty: prvá viedla do Antiochie, druhá do Galatie spolu s Timotejom. Takisto sprevádzal počas svojich ciest misionárov v Sýrii, Cilícii et Macedónii.
V meste Philippes boli obvinení z agitácie medzi ľuďmi (pravdepodobne po uzdravení posadnutého otroka), zbití palicami a hodení do väzenia. Podľa Biblie prišlo o polnoci, keď sa modlili, silné zemetrasenie. Spadli im reťaze a dvere sa otvorili. Väzenský strážca, ktorí sa domnieval, že väzni ušli, sa chcel zabiť, ale Pavol mu v tom zabránil. Vrhol sa im teda k nohám, zaviedol ich k seba a keď im umyl rany, bol on i všetci v dome pokrstení.
Dan Blackburn
New York Rangers
V rámci tréningových kempov, ktoré prebiehali pred začiatkom sezóny 2003/04 Blackburn utrpel zranenie ľavej ruky v oblasti nervu, kvôli ktorému sa nepredstavil ani v jednom zápase. Po dvoch sezónach NHL sa tak Blackburnova kariéra rýchlejšie skončila, ako začala.
Ján Šimko
Klubový hokej
Pred sezónou 2003/04 podpísal zmluvu s francúzskym mužstvom Les Remparts de Tours v najvyššej francúzskej lige Ligue Magnus. Začala sa tak jeho 9 ročná francúzska cesta. Za klub Les Remparts de Tours odohral dve sezóny. V tej druhej, ktorou bola sezóna 2004/05 získal s klubom striebro. Od sezóny 2005/06 až do sezóny 2011/12, čiže sedem sezón bol hráčom klubu IC Epinal Les Dauphins. Po poslednej sezóne prestúpil z Francúzska do španielskeho tímu CG Puigcerdá, za ktorý odohral nasledujúce dve sezóny. V prvej získal s klubom bronz a v druhej sezóne striebro. V oboch sezónach bol v klube najlepším strelcom a aj najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní.
Silas
Život
Po udalostiach vo Philippes pokračovali vo svojej ceste do Amfipola, Apolonia et do Solúna, v ktorom obrátili na vieru mnohých ľudí.
Gus Isidore
Augustus Lundell „Gus“ Isidore (* 16. august 1960, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, spevák, skladateľ a producent.
Christian Burns
Christian Anthony Burns alebo Christian Burns (* 18. január, 1974, Liverpool, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, syn Tonyho Burnsa.
Kariéra
Burns bol členom populárnej britskej skupiny BBMak spolu s Markom Barrym a Stephenom McNallym. Skupina predala takmer tri milióny CD celosvetovo a ich pieseň „Back Here“, bola medzi Top 5 najlepších projektov vo Veľkej Británii. V Spojených štátoch sa „Back Here“ umiestnila na prvých miestach v rebríčkoch.
Ján Šimko
Klubový hokej
Sezónu 2014/15 odohral v slovenskej extralige v drese klubu MsHK Žilina. Na slovenský ľad sa tak vrátil po 11 sezónach. Nasledujúcu sezónu opäť hrával v Španielsku za klub CG Puigcerdá.
Silas
Význam mena
Meno Silas je gréckou obmenou pre latinské meno Silvanus, ktoré znamená „z lesa“. Hoci sa v Biblii uvádza meno ako rímske, „Silas“ by mohlo pochádzať z predrímskeho jazyka v Itálii, ako to naznačuje osoba s „Asilas“, etruský veliteľ a bojovník, ktorý hrá dôležitú rolu v epopeji Eneida od Vergília.
Uctievanie
Katolícka cirkev oslavuje svätého Silasa 13. júla ; východné cirkvi ho uctievajú 30. júla (spolu s ďalšími Ježišovými učeníkmi: Silvanom,Kassadinom,Twitchom,hardstuck silver4 Mairom Popkom, Luxou Krescensom a Andronikom)
Christian Burns
Kariéra
V roku 2003 sa kapela rozpadla a všetci členovia sa dali na sólovú kariéru. Burns neskôr začal spolupracovať s inými umelcami. V roku 2007 spolupracoval s DJ Tiëstom na piesni „In the Dark“, ktorá bola na albume „Elements of Life“. Tiež účinkoval v piesni The Power Of You s DJ Tiëstom, (pod pseudonymom Allure). Táto pieseň bola na kompilácii In Search Of Sunrise 7: Ibiza.
Howth Head
náhľad|Letecký pohľad na Howth Head pri pohľade smerom na juh náhľad|Útesy polostrova Howth Head s majákom Baily Lighthouse v pozadí náhľad|[[Baily Lighthouse na juhovýchodnom konci polostrova Howth Head]]
Dan Blackburn
Pokus o návrat
Počas „lockoutovej“ sezóny 2004/05 sa Blackburn pokúšal o návrat do profesionálneho hokeja v drese Victoria Salmon Kings v ECHL. Keďže zranenie mu znehybnilo ľavú ruku, namiesto konvenčného rozloženia vyrážačky a lapačky začal používať dve vyrážačky. Po 12 zápasoch, v ktorých si pripísal 89,2% úspešnosť zákrokov sa však rozhodol ukončiť profesionálnu hokejovú kariéru zo zdravotných dôvodov.
Ján Šimko
Klubový hokej
V sezóne 2016/17 posilnil pred zápasmi play-off klub MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige SR. S klubom vyhral 2. hokejovú ligu a postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR. Po sezóne definitívne ukončil hráčsku kariéru.
Christian Burns
Kariéra
Christian Burns tiež nahral pieseň „Love and Motion“ s Bennym Benassim a „As We Collide“ s americkou speváčkou Jes brieden. Napísal piesne: „Suddenly“, „The Emergency“, „Forget Me“, na album These Hopeful Machines pre BT-ho.
S Richardom Durandom nahral pieseň „Night & Day“ a „This Light Between Us“ a Neon Hero s Arminom van Buurenom. Tiež spolupracoval s umelcami ako David Guetta, Matt darey, Sebastian Ingrosso, Dirty South.
Dan Blackburn
Pokus o návrat
31. decembra 2011 sa zúčastnil spomienkového zápasu „Winter Classic Alumni Game“, kde sa predstavili legendy tímov New York Rangers a Philadelphia Flyers.
Anna Chlumsky
Anna Chlumsky (* 3. december 1980, Chicago, Illinois, USA) je americká herečka, známa predovšetkým z filmu My Girl (1991). Od rokoch 2012 až 2019 stvárnila Amy Brookheimovú v televíznom seriáli Veep.
Detstvo a mladosť
Chlumská sa narodila matke Nancy, ktorá pracovala ako speváčka a herečka a otcovi Frankovi, ktorý bol kuchár a saxofonista. Bola vychovávaná v katolíckej rodine a má český a chorvátsky pôvod.
Kariéra
Začínala ako detská modelka v roku 1989. V roku 1991 jej bola ponúknutá hlavná detská postava vo filme My Girl. Zahrala si aj v druhom pokračovaní, ktoré vyšlo v roku 1994. V rovnakom roku si zahrala aj po boku herečky Sissy Spacek vo filme Trading Mom. O rok neskôr si zahrala po boku Christiny Ricci vo filme Gold Diggers: The Secret of Bear Mountain.
Howth Head
Howth Head je polostrov na severe Dublinu, neďaleko miest Baldoyle a Portmarnock. Najväčšou štvrťou mesta na polostrove je Howth.
Anna Chlumsky
Kariéra
Svoju hereckú kariéru pozastavila v roku 1998, kvôli štúdiu. V roku 2002 štúdium ukončila v odbore medzinárodné vzťahy a neskôr sa tejto práci aj venovala. Keď zistila, že ju práca nenapĺňa vrátila sa späť k herectvu. Zúčastnila sa preto školenia na Atlantic Theatre Company, na Manhattane.
Howth Head
Pôvodne ostrov Howth Head je teraz spojený s pevninou úzkym pásom zeme. Howth Head tvorí severný koniec širokého polmesiaca Dublinského zálivu, ktorý končí pri Killiney Head na juhu.
Anna Chlumsky
Kariéra
V roku 2006 sa objavila v jednej z častí sedemnástej série televízneho seriály Zákon a poriadok, ktorý mal premiéru v roku 2007. Účinkovala tiež v divadlách v New Yorku. V roku 2012 stvárnila postavu Amy Brookheim, v politickom televíznom seriály Veep. Za jej herecký výkon získala šesť nominácii na ocenenie Primetime Emmy Awards. V októbri 2019 bola obsadená po boku Julie Garner do jednej z hlavných postáv v televíznom seriály spoločnosti Netflix, Inventing Anna. Seriál mal premiéru v roku 2021.
Howth Head
Na juhovýchodnom konci polostrova Howth Head stojí Baily Lighthouse.
Gus Isidore
Životopis
V roku 1976, keď mal 16 rokov, sa naučil hrať na gitare, skladať piesne a pripojil sa k skupine The Foundations. O rok neskôr upútal pozornosť Marca Bolana zo skupiny T. Rex, s ktorou nahral album Dandy in the Underworld.
Anna Chlumsky
Súkromný život
V roku 2008 sa vydala za Shauna So, s ktorým chodila od roku 2000. Majú spolu dve dcéry, Penelope Joan (* 2013) a Claru Elizabeth (* 2016).
Howth Head
mini|Chodník na polostrove Howth Head, blízko Baily Lighthouse
Ako jedna zo severných koncových staníc systému Dublin-Area-Rapid-Transit (DART) je Howth obľúbenou turistickou destináciou, najmä pre jednodňových návštevníkov Dublinu. Pre chodcov je na najvyššom bode Howth Headu starobylá mohyla, z ktorej je za jasného počasia vidieť pohorie Wicklow Mountains s centrom Dublinu v popredí.
Gus Isidore
Životopis
Medzi rokmi 1978 a 1982 spolupracoval s niekoľkými hudobníkmi pri nahrávaní albumu Eddyho Granta s názvom Walking on Sunshine. V roku 1979 nahral album s Petrom Bardensom zo skupiny Camel a bol frontmanom jeho koncertnej skupiny. V roku 1981, po turné s Petrom Greenom z Fleetwood Mac, bol členom skupiny Asia, s ktorou odohral turné v Anglicku a Európe.
Howth Head
Howth bol pôvodne rybárskou dedinou, no do značnej miery ekonomický rozmach v 90. rokoch a postupný úpadok rybárskeho priemyslu v tejto oblasti zmenili tvár Howthu za posledné dve desaťročia. Na polostrove sa nachádza dolmen Aideen's Grave (tiež názov knihy William Butler Yeats). Megalit je tiež známe ako Finn mac Cools Quoit.
Gus Isidore
Životopis
V roku 1982 spoznal Phila Lynotta, stal sa členom jeho podpornej skupiny The Soul Band, a spolupracoval s ním až do jeho smrti.
V roku 1984 ho Hugh Cornwall zo skupiny The Stranglers pozval, aby nahral gitaru pre jeho sólový album s Julesom Hollandom s názvom Wolf.
Po presťahovaní sa do Helsínk v roku 1986 tu založil skupinu Buffalo Soldier.
V roku 1987 sa pridal k soulovému spevákovi Sealovi, s ktorým nahral jeho rané demonahrávky a debutový album. Neskôr spoluzložil Sealov druhý štúdiový album Seal II.
V roku 1988 založil trio The Third Man, v ktorom pôsobil do roku 1990.
Medzi rokmi 2001 a 2005 spoluzložil niekoľko piesní pre rôznych interpretov, vrátane Seala, a začal pracovať na vzniku svojej skupiny Suns of Neptune, ktorá v roku 2006 vydala rovnomenné EP, t. j. jedinú svoju nahrávku.
V rokoch 2007 až 2008 robil mentora v Rock Academy School of Music.
V roku 2016 sa stal gitaristom v britskom muzikáli Muted.
Hanuska
Hanuska je priezvisko, pozri Hanuska (priezvisko), napr.:
Rondel
Rondel môže byť:
Sarah Lanová (baletka)
Sarah Lanová (* San Francisco, Kalifornia, USA ) je americká baletka, bývalá prvá sólistka American Ballet Theatre.
Kariéra
Svoj baletný tréning začala v Memphise, Tennessee v Memphis Classical Ballet. Neskôr pokračovala v Draper Center for Dance Education v Rochester, New York. V roku 2002 získala najvyššie ocenenie pre juniorov na Jackson International Ballet Competition.
V auguste 2003 sa stala učňom v American Ballet Theatre. V apríli 2004 sa stala členkou „corps de ballet“.
Počas prvého roku v „corps“ získala hlavnú rolu v Theme and Variations. Cítila sa však vinná, že rolu získala pred služobne staršími tanečníkmi.
V auguste 2007 sa stala sólistkou. V septembri 2017 bola vymenovaná za prvú sólistku (principal dancer). S ABT sa rozišla v lete 2020.
Filmová kariéra
Sarah Lanová bola dublérka herečky Natalie Portman vo filme Čierna labuť. Jej účinkovanie vo filme sa stalo kontroverzným.
Na filme pracovala 6 týždňov, nebola však spomenutá ako dublérka a ani Portman ju nespomenula keď dostala Oskara. Transformácia Portman z herečky na baletku bolo, podľa The Guardian faktorom aj pri jej oskarovom úspechu. Kontroverzia tiež ukazuje na rozdiely medzi dobre financovaným Hollywoodom a slabo financovaným svetom baletu.
Lanová tvrdí, že väčšinu tancovania za ktoré Portman dostala Oskara. Po rozhovore s Glamour Magazine jej mal zavolať producent filmu a požiadať ju, aby o svojom účinkovaní ďalej verejne nehovorila. Podľa Lanovej sa snažil, aby vyzeralo, že Portman dokázala nemožné: stať sa balerínou za rok a pol. Režisér Darren Aronofsky a choreograf Benjamin Millepied nesúhlasia, že by Lanová mala mať dôvod na nespokojnosť. Aronofsky požiadal strihača o spočítanie záberov z ktorého malo výjsť, že zo 139 tanečných záberov vo filme bolo 111 s Natalie Portman bez zmeny a 28 z nich boli zábery na dublérku, Sarah Lanovú. Podľa režiséra tak mala byť viac než 90% času v zábere Portman. Neskôr editor filmu Andy Weisblum spočítal zábery na celé telo. Z 35 malo byť 12 Portman a zvyšok Lanová. Podľa neho však Portman odtancovala ešte oveľa viac záberov. Millipied neskôr odhadol, že 85% tanca v konečnej verzii filmu bolo od Portman. Aronofsky pripomenul, že Portman tancovala en pointe v baletných špičkách a 85-sekundový posledný záber prológu je Portman tancujúca na špičkách bez digitálnych úprav. Samotná Portman sa vyjadrila, že chce mať kontroverziu za sebou.
Bonlieu-sur-Roubion
Bonlieu-sur-Roubion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podnikateľský anjel
Podnikateľský anjel je označenie fyzickej osoby – investora, ktorý disponuje voľným kapitálom a ktorý zhodnocuje tým, že investuje do projektov iných podnikateľov v ranom štádiu rozvoja ich podnikania. Okrem kapitálu poskytuje podnikateľovi aj svoje know-how a kontakty. Na Slovensku združuje podnikateľských anjelov (business angels) prvá sieť podnikateľských anjelov nazvaná Klub podnikateľských anjelov Slovenska.
Truzenice
Truzenice je malá dedina, časť obce Velemyšleves v okrese Louny. Nachádza sa na ľavom brehu riečky Chomutovky, asi 0,5km na juhovýchod od Velemyšlevsi a 8km ssv. od Žatca. V roku 2016 tu bolo evidovaných 21 adries. V roku 2011 tu trvalo žilo 43 obyvateľov.
Truzenice ležia v katastrálnom území Velemyšleves o výmere 9,39km2.
História
Existujú dva výklady vzniku vlastného mena Truzenice. Podľa prvého je základom staročeské osobné meno Družen, ​​podľa druhého je odvodené od slovesa trúditi, čo v dnešnej češtine znamená "trápiť". Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1382, kedy sa v doskách dvorských uvádza Ješek z Truzenic. V 14. a 15. storočí mali Truzenice vrchnosti dve: okrem Truzenických tiež Šmohařovcov z Rochova. Už v tom čase existovala v dedine tvrdza, doložená ovšem písomne ​​až v roku 1524. Šmohařovci vlastnili Truzenice až do roku 1550. Roku 1572 kúpil panstvo Truzenice Jiřík Hochhauzar z Hochhauzu. Keď o desať rokov neskôr získal aj susednú Velemyšleves, obe panstvá spojil. Od tej doby až do súčasnosti patrili Truzenice k Velemyšlevsi, či už ako súčasť panstva, alebo ako miestna časť obce.
Monomotapská ríša
Dejiny
Legendárnym zakladateľom štátu a prvým „mwene“ (kráľom) bol Nyatsimba Mutota. Ním založená dynastia mala najskôr korene v kráľovstve Veľkej Zimbabwe, Mutota bol zrejme členom jej kráľovskej dynastie. Podľa jednej verzie, Mutota z Veľkého Zimbabwe odišiel, aby hľadal nové zdroje soli, podľa inej verzie, aby unikol hladomoru. Jeho nové kráľovstvo s názvom Monomotapská ríša, bolo zriadené okolo roku 1430. Druhým vládcom bol Mwenemutapa Matope. Ten dosiahol mimoriadnu územnú expanziu. Matope postupoval skôr takticky ako silovo, ponúkol miesto vo Veľkej rade ríše každému kmeňu, ktorý sa podvolil dobrovoľne a vzdal sa bez boja. Bohatstvo kráľovstva pramenilo najmä z medi a slonoviny. Maximálna územná expanzia ríše bola dosiahnutá v roku 1480.
To bola zároveň doba, kedy do oblasti vstúpili Portugalci. Do priameho styku s kráľovstvom sa dostali v 60. rokoch 16. storočia. Portugalci o tejto ríši, ale aj jej predchodkyni, Veľkom Zimbabwe zistili mnoho informácií. Portugalci tiež predali Monomotapskej ríši niektoré zbrane. V roku 1561 prenikli do Monomotapskej ríše jezuitskí misionári a obrátili kráľovskú rodinu na kresťanstvo. To sa nepáčilo moslimským obchodníkom v hlavnom meste Zvongombe, ktorí kráľa proti jezuitom poštvali a ten ich nechal zabiť. To bola pre Portugalcov vítaná zámienka na inváziu, ktorej hlavným cieľom bolo zmocniť sa zlatých baní a obchodných ciest, ktorými sa dopravovala slonovina. Portugalskej vojenskej výprave velil Francisco Barreto. Nebola však úplne úspešná, čo frustrovaných Portugalcov priviedlo k masakrom svahilských obchodníkov. Kráľom Mutapy sa podarilo dokonca uvaliť značné dane na portugalský dovoz do oblasti.
Nakoniec však ríšu oslabili vnútorné spory mocenských frakcií, ktoré si Portugalcov najímali pri vzájomných stretoch. Portugalci v oblasti takto neustále posilňovali. Roku 1629 sa mutapský kráľ pokúsil Portugalcov poraziť vo vojenskom stretnutí a vyhnať ich. Neuspel, čo viedlo de facto k pádu nezávislej monomotapskej moci. Portugalci potom dosadili na trón svojho bábkového panovníka, Mavury Mhande Felipeho. Ten podpísal Portugalcom záväzok vazalstva a odovzdal im zlaté bane. Zároveň dochádzalo k postupnému osídľovaniu územia portugalskými osadníkmi (tzv. prazeiros). Mnohí pritom prichádzali s nádejou, že práve v Monomotapskej ríši sú legendárne zlaté bane kráľa Šalamúna.
Oslabený štát sa v 17. storočí dostal pod tlak stále rastúceho suseda – kráľovstva dynastie Rozvi. Roku 1695 už bola ríša Rozvi kľúčovým štátom v oblasti a ovládla zlaté bane. Akúsi mieru nezávislosti na Rozvi, ktorá sa realizovala aspoň kontrolou hlavného mesta, si Monomotapská ríša udržovala do roku 1712. Vtedy Mutapani ponúkli kráľovi Rozvi trón v nádeji, že vyženie Portugalcov, pričom pôvodná dynastia odišla do exilu v Chidame v Mozambiku. Kráľovstvo Rozvi Portugalcov skutočne vytlačilo, ale čoskoro stratilo o Monomotapskú ríšu záujem, pretože sa snažilo upevniť svoje postavenie na juhu. Monomotapská ríša tak roku 1720 znovu získala nezávislosť, avšak už dávno nešlo o mocnú ríšu, v tejto dobe už stratila prakticky celú zimbabwiansku plošinu.
V roku 1740 nastúpil na trón Dehwe Mapunzagutu, ktorý uzavrel strategické spojenectvo s Portugalcami a pozval do krajiny portugalskú posádku. To krajine zabezpečilo poslednú éru relatívnej nezávislosti. Po jeho smrti v roku 1759 však prepukli boje o následníctvo, ktoré vyústili do doposiaľ najväčšej občianskej vojny. Z nej sa Monomotapská ríša už nikdy nespamätala a bola rozchvátená mocnosťami v oblasti, ríšou Rozvi aj Portugalcami. Poslednou ozvenou dávnej moci Monomotapskej ríše bola exilová dynastia v Chidame. Tá sa označovala za kráľa (používala tituly mambo a chidima ) až do roku 1917, kedy jej posledný predstaviteľ, Mambo Chioko, padol v boji s Portugalcami.
Moosonee
Moosonee je kanadské mesto v severnom Ontáriu.
Poloha
Mesto je približne 19 km od Jamesovej zátoky Severného ľadového oceánu. Nachádza sa na rieke Moose River v Hudson Bay Lowlands, podľa mesta najrozsiehlejšieho močariska na svete. V meste sa nachádza meteorologická stanica a rímskokatolícke biskupstvo.
Demografia a vzdelávanie
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo 1512 obyvateľov z toho 1 260 uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 15 francúzštinu a 185 neoficiálne jazyky, z toho 125 jazyky pôvodných obyvateľov (z nich 120 Cree). Nikto neuviedol slovenčinu ani češtinu. V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 1 481 obyvateľov. Mesto však uvádza až 3 500 obyvateľov, z toho 85% národnosti Cree. Hlavným jazykom je angličtina, po nej Cree. V meste sú dve základné školy, jedna stredná (Northern Lights Secondary School) a kampus vysokej školy (Northern College).
Ekonomika a doprava
Mesto nie je pripojené na cestnú sieť Ontária, ale zároveň je dopravnou križovatkou pre pobrežené komunity Jamesovej zátoky. Cestujúci prichádzajú vlakom alebo prilietajú lietadlom. Železničnú dopravu z mesta Cochrane zabezpečuje spoločnosť Ontario Northland. Pravidelné letecké spojenia ponúkajú Air Creebec a Thunder Airlines. Miestne letisko (ICAO: CYMO) s dvomi vzletovými a pristávacími dráhami je v majetku mesta. Podľa Encyclopædia Britannica je v meste jediný prístav na slanej vode v Ontáriu.
Turizmus
V meste sa nachádza železničné múzeum, návštevnícke centrum Ministerstva prírodných zdrojov, Katedrála Krista kráľa, anglikánsky kostol a James Bay Education Centre. Z mesta je možné pozorovať veľryby, tulene a polárnu žiaru. 50 km od mesta je Hannah Bay, lokalita známa lovom husí.
Suchá (vrch vo Veľkej Fatre; 1261 m n. m.)
Suchá je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Liptovské Revúce, približne juhozápadne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovské Revúce. Najbližším sídlom sú na juhovýchode ležiace Liptovské Revúce a východne situovaná Liptovská Osada. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis
Suchá je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha západným smerom z masívu Rakytova v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Západným smerom sa nachádza Javorina a Štefanová, severným Tmavá  a Dvorisko , východným Tanečnica  a Rakytov a južne Magury  a Minčol. Masív patrí do povodia Revúcej, kde vodu odvádza z južných svahov Nižný Rakytov, zo severných Rakytov. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Severné úbočie zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa.
Výhľady
Vrcholová časť je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité veľkofatranské vrcholy, no tiež Malú Fatru.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a najbližší, žlto značený vedie sedlom úbočím Rakytova. Hlavným hrebeňom prechádza zeleno značený chodník, vedúci zo Sedla pod Čiernym kameňom do Nižného Šiprúnskeho sedla.
Herbert Braun
Herbert Braun (* 4. máj 1903, Warlubien, Pruské kráľovstvo† 27. august 1991, Mainz, Nemecko) bol nemecký protestantský teológ.
Životopis
Herbert Braun sa narodil 4. mája 1903 vo východopruskej obci Warlubien (dnešná poľská obec Warlubie) v rodine miestneho učiteľa.
V rokoch 1922 až 1926 študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Königsbergu (dnešný Kaliningrad), Tübingene a Rostocku. Licenciát z teológie získal v roku 1929 na univerzite v Halle an der Saale.
Následne pôsobil ako protestantský farár vo východopruských obciach Friedrichshof (dnes Maloje Lesnoje, Kaliningradská oblasť) (1930), Lamgarben (dnes Garbno, Poľsko) (1931 – 1939) a Drengfurth (dnes Srokowo, Poľsko) (1940 – 1945).
V roku 1937 bol zatknutý, pretože bol členom protinacistickej Vyznávajúcej cirkvi (Bekennende Kirche).
Po skončení Druhej svetovej vojny musel v rámci nútených odsunov nemeckého obyvateľstva opustiť územie bývalého Východného Pruska a istý čas strávil aj v Magdeburgu.
V roku 1947 sa stal docentom Nového zákona na protestantskej Cirkevnej vysokej škole v Berlíne (Kirchliche Hochschule Berlin). V rokoch 1949 až 1952 tu pôsobil ako riadny profesor Nového zákona. Vo svojej vedeckej práci kládol dôraz na exaktný historický výskum dejín náboženstiev.
Od roku 1952 až do svojej emeritácie v roku 1971 bol riadnym profesorom Nového zákona na Evanjelickej teologickej fakulte Univerzity Johannesa Gutenberga v Mainzi. Jeho nástupkyňou sa stala Luise Schottroff (1934 – 2015).
Herbert Braun patril k tzv. Bultmannovej škole.
Teológia
Ťažiskom Braunovho teologického výskumu bolo odkrývanie špecifických znakov učenia a postojov historickej osobnosti Ježiša z Nazareta, ktoré ho jednoznačne odlišujú od všetkých predchádzajúcich i súdobých etických vzorcov a vzorov – či už dobového židovstva, helenistických myšlienkových prúdov alebo teológie ranokresťanskej komunity.
Podľa Bultmannovho názoru to bol práve Braun, kto vytvoril najkonzekventnejšiu existenciálnu interpretáciu Biblie. Ježiš hlásal „paradoxnú jednotu radikalizovanej Tóry a radikálnej milosti, nekompromisných požiadaviek a bezhraničného prijatia človeka čoby hriešnika, „kontrapunktiku“ otvorenosti voči blížnemu a totálnej odkázanosti človeka na Boha“.
1964: Debata s Helmutom Gollwitzerom
13. februára 1964 zorganizovala Johannes Gutenberg Universität v Mainzi teologickú diskusiu, ktorej hlavnými protagonistami boli Herbert Braun a Helmut Gollwitzer (1908 – 1993). Hlavnou témou bola otázka o existencii Boha. Braun vyslovil presvedčenie, že pojem Boh je šifrou pre označenie akéhosi dynamického, neuchopiteľného špecifika medziľudských vzťahov. Podľa Brauna neexistuje nijaké božské Bytie o sebe (Ansichsein Gottes), ktoré by transcendovalo náš svet. Na základe týchto premís akceptoval Braun pre svoju teológiu označenie „a-teistická“, pričom ju však odmietol jednoducho stotožniť s tradičným ateizmom.
Gollwitzer namietal voči Braunovým pozíciám tvrdiac, že Boh je vo vzťahu k človekovi subjektom. Základom onej špecifickej kvality medziľudských vzťahov je vzťah človeka k Bohu. Výrok „Boh je láska“ nemožno podľa Gollwitzera čítať obrátene (teda ako „Láska je Boh.“). Láska k Bohu alebo modlitba nie sú možné bez existencie Boha ako reálneho subjektu.
1969: Ježiš, muž z Nazaretu a jeho doba
V trinástich kapitolách tejto svojej knihy Herbert Braun postupne predstavuje etický a teologický význam náuky človeka Ježiša z Nazareta.
Charakteristika doby
Herbert Braun situuje človeka Ježiša z Nazareta do politických a náboženských súvislostí jeho doby. Život palestínskych Židov je výrazne ovplyvnený apokalyptikou a farizeizmom. Konkrétne apokalyptické predstavy sa však rozchádzajú – či už ide o časové ohraničenie apokalypsy, postavu Mesiáša alebo samotnú predstavu spásy. Farizeizmus ukladá plnenie kňazských povinností, ako sú spísané v Tóre, všetkým zbožným laikom a zároveň presadzuje prísnu morálnu kazuistiku, zvlášť čo sa týka nariadení o rituálnej čistote. Piliermi farizejskej etiky sú skromnosť, podporovanie chudobných a prísna sexuálna morálka. Ak by to bolo nevyhnutné, musí byť ortodoxný žid pripravený položiť za svoje náboženstvo aj vlastný život. Pred Bohom, čoby personifikovaným Zákonom a konečným Sudcom všetkého, má zbožný žid, ktorý vyznáva svoje hriechy a koná pokánie, nádej v Božie milosrdenstvo.
Pre správne pochopenie postavy Ježiša z Nazareta, ako je vykreslená v textoch evanjelií, je potrebné uvedomiť si aj helenistické a orientálne vplyvy, ktoré poznačili židovskú náboženskú tradíciu. Grécka predstava božského človeka (θεῖος ἀνήρ), bohočloveka, akéhosi múdrosťou obdareného Liečiteľa alebo i iné predstavy o spasiteľoch, vykupiteľoch, prírodných božstvách, hérooch či apoteóze a božských vládcoch ovplyvnili židovské predstavy o očakávanom Mesiášovi. Prejavom týchto vplyvov sú napr. predstavy o zázračnom narodení, narodení z panny, nanebovstúpení a zjaveniach po smrti. V gnostických myšlienkových smeroch sa stretávame s predstavou zbožstvenia človeka, ktoré však zároveň spôsobí zánik jeho konkrétnej individuality.
Pramene
Evanjeliá nie sú neutrálnymi historickými prameňmi, ale: 1. vyznaniami viery, 2. s misionárskym zámerom, 3. v rámci antického chápania sveta. Z tohto dôvodu ich je potrebné historicko-kriticky preskúmať. Najvzdialenejšie historickému Ježišovi je Jánovo evanjelium, avšak synoptické evanjeliá tiež zobrazujú Ježišov život vedené istými konkrétnymi zámermi.
Obzvlášť ťažké je rekonštruovať (či identifikovať) skutočné Ježišove výroky. Skúmanie dejín literárnych foriem napríklad ukazuje, že čím dlhšie je jedno ucelené rozprávanie, o to nevyhnutnejší je predpoklad intenzívnej redakčnej úpravy s úmyslom poučenia spoločenstva veriacich.
Vo všeobecnosti možno konštatovať, že za historicky pravdepodobné sa smú považovať tie pasáže, ktoré zodpovedajú židovskému jazykovému štýlu.
Každopádne sa však výskum obsahu nezaobíde bez hermeneutického kruhu.
Za historicky pravdepodobné Ježišove slová sa vo všeobecnosti považujú tie, ktoré prekračujú rámec židovského myslenia.
Životopis
Podľa Brauna spadá Ježišovo narodenie skôr do doby vládnutia kráľa Herodesa Veľkého († 4 pred Kr.) než do obdobia konania sčítania ľudu (6/7 pred Kr.), „keď Sýriu spravoval (Pubius Sulpicius) Quirinius“. Za miesto Ježišovho narodenia sa pokladá Betlehem len vzhľadom na Micheášovo proroctvo. Opis okolností Ježišovho narodenia vykazuje legendárne prvky, celá táto naratívna pasáž sa ponáša na rôzne rozprávania o helenisticko-orientálnych zázračných „spasiteľoch“.
Je pravdepodobné, že Ježiš mal súrodencov a bol pokrstený Jánom Krstiteľom.
Ježiš nezodpovedal židovských predstavám o Mesiášovi, nešlo mu o politické oslobodenie svojho národa, nevyžadoval si nijaké uznanie svojej mesiášskej hodnosti. Bola to však už ranokresťanská komunita, ktorá ju spätne projektovala do rozprávania o Ježišovom živote, stvárniac ju vo forme tajuplných zjavení tejto skutočnosti.
Ježiš nebol askét. Mal priateľmi medzi verejnými hriešnikmi. Ježišov spôsob života narazil na ostrú kritiku zbožných ortodoxných židov.
Ježišov rozprával aramejčinou. Jeho reč bola obrazná, dokázal si ňou získať ľudí. Zaiste sa (primárne) neorientoval na odovzdávanie akýchsi dôverných posolstiev hŕstke vyvolených.
Tvrdenie, že Ježiš si vytvoril svoj okruh učeníkov, zodpovedá dobovým zvyklostiam. Opis učeníkov je tým viac idealizovaný, čím mladší je text evanjelia. A čím mladší je text evanjelia, o to viac je možné vnímať kontrast medzi Ježišom a jeho učeníkmi. Učeníci nevytvárajú cirkev.
Z pasáží opisujúcich Ježišove posledné hodiny, umučenie a smrť môžeme za istú považovať smrť na kríži. Posledná večera sa zdá byť akýmsi poveľkonočným teologickým dodatkom, keďže takéto prvky helenistickej sakramentality nezodpovedajú charakteru palestínskeho prostredia.
Opis udalostí v Getsemanskej záhrade je evidentne vymyslený, rovnako tak aj opis priebehu súdneho konania pred Sanhedrinom.
Ježišova smrť na kríži je v mladších textoch už vykreslená triumfálnejšie. Spôsob pochovania Ježišovho tela nezodpovedá židovským zvyklostiam ohľadom zaobchádzania s telami odsúdencov. Cieľom takéhoto stvárnenia bolo zrejme opísať akýsi archetyp martýria a zdôrazniť vinu židov namiesto Rimanov. Zároveň tak však bolo možné situovať Poslednú večeru pred udalosti umučenia.
U synoptikov ešte nemá Ježišova smrť zmierny charakter.
Eschatologický horizont
Ježišovo očakávanie blízkeho príchodu Božieho kráľovstva a akéhosi Syna človeka, zodpovedajúce intenciám vtedajšej židovskej apokalyptiky, v dejinách tradície postupne vyústilo do presvedčenia, že tieto udalosti sa uskutočnili už v Ježišovi.
Ježiš akceptoval súdobú židovskú vieru v zmŕtvychvstanie.
Obrátenie
V zhode so židovskou tradíciou je Ježišova etika orientovaná na prax. Obrátenie (gr. metanoia) teda nie je akýmsi náboženským zážitkom, ale reálnym a konzekventným aktom vôle, ktorá chce poslúchať iba Boha. Obrátenie je uznaním totálnej odkázanosti a podriadenosti človeka v jeho vzťahu k Bohu. Toto individuálne rozhodnutie má prednosť pred akýmikoľvek inými osobnými záväzkami.
Pravú poslušnosť voči Bohu nemožno realizovať nasledujúc nejaké hereronómne autority či príkazy. Práve naopak, je nevyhnutne potrebné vnímať danú situáciu a nasledovať vlastný rozumný úsudok.
Poslušnosť voči Bohu, ako ju hlásal Ježiš, teda celkom určite nemožno vtesnať do dobového formálno-právneho systému. Takáto nekompromisná, rigoristická poslušnosť voči Bohu však nevedie k pohŕdaniu inými. Pretože ten, kto je Bohu skutočne poslušný, seba samého v skutočnosti vníma ako Bohom nekonečne obdarovaného. Akékoľvek porovnávanie či sebaospravodlivovanie je v tejto oblasti nemysliteľné a nezmyselné.
Lekársky predpis
Lekársky predpis (tiež recept, alebo recepis) je dokument vypísaný lekárom, ktorý ním žiada lekárnika o vydanie alebo pripravenie príslušného liečiva, medikamentu.
Lekárske predpisy sa píšu vždy v latinskom jazyku a obsahujú podrobné údaje pre lekárnika, ako má liek pripraviť, na aké podanie je určený (perorálne, intravenózne alebo vonkajšie - v tomto prípade na akú oblasť sa má liečivo nanášať) a jeho dávkovanie.
Vypisovanie receptu
Na jednom lekárskom prepise môžu byť vypísané nanajvýš dva produkty. Ďalšou podmienkou je že z jedného lieku môže byť predpísaná dávka maximálne na 3 mesiace.
V lekárni môže byť pacientovi poskytnuté generikum (to je liek s odlišným názvom ale identickou účinnou látkou ako v predpísanom prípravku), v prípade že lekár nesúhlasí s jeho vydaním napíše do receptu pokyn-nemeniť! Z pravidla platí že lekársky predpis sa vypisuje do predtlačeného dokumentu, no vo výnimočných prípadoch môže lekár tento dokument nahradiť akýmkoľvek iným papierom, no musí na ňom uviesť frázu "Periculum in mora!". Takýto predpis platí 24 hodín od vypísania. Taktiež sú však aj lieky, na ktoré sa viaže tzv. preskripčné obmedzenie. To znamená že daný liek môže predpísať iba lekár s požadovanou odbornosťou, napríklad zubár, internista, dermatoverneológ a podobne. Taktiež však platí že aj keď napríklad všeobecný lekár má obmedzenie na predpísanie takého lieku, môže použiť odporučenie od daného odborníka, ktorý liečbu týmto prípravkom schválil.
Platnosť lekárskeho predpisu
Pri predpísaní väčšiny liekov je platnosť receptu 7 dní odo dňa vypísania, výnimkou sú však chemoterapeutiká alebo antibiotiká. Dôvodom je to, že tieto druhy liekov sú určené na potlačenie infekcie a jej liečbu. Ďalšou výnimkou sú recepty s diagonálnym modrým pruhom, ktoré majú platnosť 5 dní. Tieto recepty s modrou farbou sa používajú pri predpisovaní psychotropnej a omamnej látky II. skupiny. Špeciálnym prípadom sú však aj lieky z pohotovostnej služby, vzhľadom na to že ich podanie sa považuje za urgentné.
Lekársky poukaz
Okrem klasického lekárskeho predpisu sa používa aj lekársky poukaz, ktorý je špeciálne určený na výdaj zdravotnej pomôcky ako napríklad barle, ortézy a podobne.
Toto tlačivo je formátovo väčšie od lekárskeho predpisu a jeho platnosť je najčastejšie jeden mesiac. V prípade predpisu individuálnych pomôcok sa však táto doba predlžuje na 3 mesiace.
Pouzauges (obec)
Pouzauges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hanousek (priezvisko)
Hanousek je české priezvisko. Prechýlená ženská podoba je Hanousková, na Slovensku sa v jednom prípade vyskytuje aj variant Hanouseková. Najrozšírenejšie je v mestách Praha, Pardubice, České Budějovice a Hradec Králové. Na Slovensku je najčastejšie v Likavke (okres Ružomberok).
Známi nositelia
Pozri v článku Hanousek.
Colný abandon
Colný abandon alebo abandon (z fr./angl. opustenie) je colná špekulácia, pri ktorej dovozca úmyselne deklaruje výrazne nižšiu než skutočnú cenu tovaru. Predpokladá pritom, že colný úrad tovar zabaví a túto nižšiu cenu mu preplatí. Dovozca ho potom v následnej nútenej dražbe organizovanej colným úradom cez nastrčeného prostredníka kúpi za ešte nižšiu cenu. Navyše sa tak vyhne povinnosti platiť dovozné clo.
Moose River
Moose River môže byť:
Tchou Wan
Jej hrobku roku 1968 našli čínski vojaci s hrobkou Liou Šenga. Knieža Liou Šeng a Tchou Wan tvorili panovnícky pár. Známa je vďaka svojmu pohrebnému jadeitovému odevu.
Abdón
Abdon môže byť aj perzský kresťanský mučeník a svätec (?250), pozri Abdón (svätec)
Hanoušek (priezvisko)
Hanoušek je české priezvisko odvodené od mužského mena Hanuš. Prechýlená ženská podoba je Hanoušková. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v Mladej Boleslavi. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Hanoušek.
Bouchet
Bouchet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hanoušek
Hanoušek môže byť:
OĽANO A PRIATELIA: OBYČAJNÍ ĽUDIA (OĽANO), NEZÁVISLÍ KANDIDÁTI (NEKA), NOVA, SLOBODNÍ A ZODPOVEDNÍ, PAČIVALE ROMA, MAGYAR SZÍVEK
OĽANO A PRIATELIA: OBYČAJNÍ ĽUDIA (OĽANO), NEZÁVISLÍ KANDIDÁTI (NEKA), NOVA, SLOBODNÍ A ZODPOVEDNÍ, PAČIVALE ROMA, MAGYAR SZÍVEK, skratka OĽANO A PRIATELIA (staršie názvy pozri nižšie) je slovenské politické hnutie. Prezentuje sa ako hnutie, v ktorom majú priestor nezávislé osobnosti a odborníci. Vzniklo 11. novembra 2011 registráciou na Ministerstve vnútra SR. Predsedom hnutia je od jeho vzniku bývalý podnikateľ a v súčasnosti poslanec NR SR Igor Matovič. V roku 2020 so ziskom 25,02 % vyhralo parlamentné voľby a získalo 53 poslancov v Národnej rade SR. V súčasnosti má v parlamente už len 37 poslancov z dôvodu odchodu časti poslancov z klubu. Vo voľbách v roku 2019 získali 1 poslanca Európskeho parlamentu.
Vedenie strany
Podľa pôvodných stanov hnutia z roku 2011 stál na čele OĽANO predseda, volený na štyri roky. Hlavným orgánom strany bol Snem obyčajných ľudí, tvorený všetkými členmi hnutia, OĽANO teda podľa stanov nemalo žiadnych iných členov predsedníctva. V roku 2019 boli stanovy upravené, aby reflektovali novú právnu úpravu fungovania politických strán a vytvorilo sa 9-členné predsedníctvo, znenie stanov však hnutie nezverejnilo. Po snemoch z jesene 2019, 24. novembra 2020 a 19. novembra 2021 fungovalo predsedníctvo v zložení :
Predvolebná kampaň Obyčajných ľudí
Keďže sa Matovič, Jurinová, Fecko a Viskupič uchádzali o hlasy voličov a voličiek z kandidátky SaS, podporovali a stotožňovali sa s hlavnými návrhmi programu spomínanej strany. Okrem nich si ale vyčlenili vlastný politický program, ktorý prezentovali vo svojich propagačných novinách „Obyčajní ľudia“. Počas kampane sa orientovali najmä na 16 hlavných priorít programu Samotná politická kampaň Obyčajných ľudí bola finančne obmedzená, orientovala sa preto najmä na inzercie v regionálnych novinách či neskorších vlastných propagačných periodikách „Obyčajní ľudia“, ktoré v počte 1,5 milióna kusov zaplnili všetky schránky. Masovo tiež využívali internet – sociálne siete a blogy kandidujúcich. Jozef Viskupič sa tiež s propagačným kamiónom SaS zúčastňoval terénnych výjazdov. Kampaň nezahŕňala ani jeden billboard. 23. mája 2010 v noci neznámy páchateľ podpálil počas kampane Matovičove auto, ktoré roznášalo propagačné materiály.
Volebné obdobie 20102012
V parlamentných voľbách uskutočnených 12. júna 2010 sa štvorici z Obyčajných ľudí podarilo z posledných miest na 150-člennej kandidátskej listine strany SaS prekrúžkovať do parlamentu na 4. až 7. mieste. Spolu získali 118 177 preferenčných hlasov. V parlamente začali pôsobiť ako platforma v rámci SaS vo vládnej pravicovej koalícii spolu so SDKÚ-DS, KDH a MOST – HÍD.
Návrhy Obyčajných ľudí, ktoré neprešli do programového vyhlásenia vlády je možné zhliadnuť na webovej stránke www.scribd.com
Aktivity Obyčajných ľudí – hodina otázok, interpelácie, legislatívna iniciatíva
Do hodiny otázok, v ktorej je možné opýtať sa na akúkoľvek informáciu hociktorého člena či členky vlády, generálneho prokurátora/prokurátorky alebo predsedu/predsedkyne Najvyššieho kontrolného úradu sa Obyčajní ľudia zapojili počas svojho dvojročného mandátu nasledovne: Igor Matovič položil jednu svoju otázku podpredsedovi vlády a ministrovi financií, Ivanovi Miklošovi, tej istej osobe smerovalo všetkých 7 dotazov od Jozefa Viskupiča. Najaktívnejšia Erika Jurinová žiadala informácie od Jozefa Mihála, ministra práce, sociálnych vecí a rodiny presne 9-krát. Martin Fecko túto možnosť nevyužil.
Štvorica taktiež spoločne v rámci legislatívnej iniciatívy podala celkovo 7 návrhov zákona, z ktorých prešiel iba jeden (pojednávajúci o zmene zákona o platových pomeroch ústavných činiteľov a činiteliek). Jozef Viskupič okrem toho sám, alebo s ďalšími poslancami a poslankyňami podal ďalšie 4 návrhy zákona, Igor Matovič 3. a Erika Jurinová 1
Hlasovanie Obyčajných ľudí pri páde vlády
11. októbra 2011 padla vláda po tom, čo premiérka Iveta Radičová spojila hlasovanie o eurovale s vyslovením dôvery jej vláde. Z Obyčajných ľudí iba Fecko hlasoval v prospech eurovalu a teda za udržanie vlády, až 64 poslancov vrátane Matoviča, Viskupiča a Jurinovej sa zdržalo.
Vznik politického hnutia (20112012)
Hnutie OĽaNO vzniklo registráciou na Ministerstve vnútra dňa 11. novembra 2011, hneď od počiatku bol jej lídrom Matovič. Už 25. novembra oznámili Fecko, Jurinová a Viskupič svoj odchod zo SaS prostredníctvom oficiálneho listu adresovaného predsedovi poslaneckého klubu strany, Jozefovi Kollárovi.
Volebná kampaň pred predčasnými parlamentnými voľbami
Všetky politické subjekty, ktoré sa chceli zúčastniť predčasných volieb konajúcich sa 10. marca 2012, museli najneskôr do 11. decembra 2011 predložiť MV SR kandidačné listiny s menami kandidátov a kandidátiek. Lídrom kandidátnej listiny bol Martin Mojžiš, v prvej desiatke kandidovali tiež Mikuláš Huba, Eugen Korda, Štefan Bučko, Helena Mezenská či Alojz Hlina. OĽANO sa dohodlo na spolupráci tiež so stranami OKS a KDS, ktoré obsadili na listine po 10 miest (127-136, resp. 137-146). 10 miest obsadili študenti vysokých škôl, ktorí dostali prísľub, že pokiaľ by sa nedostali do parlamentu, štyria z nich budú mať možnosť stať sa poslaneckými asistentmi (117-126). Posledné štyri miesta opäť obsadila pôvodná štvorica v zložení Viskupič, Fecko, Jurinová a Matovič.
Vo februári 2012 pred voľbami z kandidátky OĽANO odstúpilo viacero kandidátov pre Matovičove vyžadovanie ich testu na polygrafe. Z kandidátky odišiel líder Martin Mojžiš, Štefan Bučko (2), Eugen Korda (6), Dagmar Babčanová (19) a všetci 20 kandidáti OKS a KDS na miestach 127 až 146.
Volebné obdobie 20122016
V parlamentných voľbách v roku 2012>hnutie získalo 218 537 platných hlasov. Ziskom 8,55 % podpory hnutie obdržalo 16 poslaneckých mandátov. Hnutie sa umiestnilo na treťom mieste za Smer-SD a KDH, okrem strany SaS predbehlo aj Most-Híd a SDKÚ-DS. Štyria pôvodní poslanci OĽANO kandidáti sa vďaka preferenčným dostali opäť z posledných miest na prvé štyri miesta kandidátky OĽaNO. Igor Matovič získal prvé miesto s 150 251 preferenčnými hlasmi, Erika Jurinová 2. s 52 800 hlasmi, Jozef Viskupič 3. s 42 871 hlasmi a Martin Fecko 4. s 41 618 hlasmi. Spolu dostali 287 540 hlasov, čo tvorí 243 % zisku z predošlých volieb..
Erika Jurinová sa stala podpredsedníčkou parlamentu. Martin Fecko bol predsedom Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Národného bezpečnostného úradu, Mikuláš Huba bol zase predsedom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo a životné prostredie. Po tom, čo 27. mája 2014 opustil poslanecký klub OĽaNO, vzdal sa postu predsedu výboru. Ďalší poslanec hnutia, Peter Pollák, zastával funkciu splnomocnenca vlády pre rómske komunity.
Odchod poslancov a poslankýň z OĽaNO
Prvým odídencom z hnutia bol Alojz Hlina, ktorý tak urobil 26. októbra 2012. Ako jeden z dôvodov uviedol slabé demokratické prvky vo vnútri hnutia. „OĽaNO je jediným politickým zoskupením, do ktorého neexistuje prihláška a podľa mojich vedomostí je aj spolu s Kotlebovou stranou Naše Slovensko jediným hnutím, ktorého názov nevlastní strana, ale predseda strany ako súkromná osoba...“ Hlinovi tiež prekážali vulgárne Matovičove vyjadrenia na jeho osobu počas schôdze Národnej rady. Vyhlásil, že rozhodnutie zmení len v prípade, ak sa mu Matovič ospravedlní a ako líder hnutia zmení niektoré jej organizačné prvky – Hlina napr. žiadal vytvorenie rozhodovacieho orgánu strany, sfunkčnenie prihlasovania a následného nadobúdania členstva či prechod vlastníctva značky OĽaNO do rúk hnutia. Keďže sa tak neudialo, Hlina ostal v parlamente ako nezávislý poslanec.
O rok na to, 28. októbra 2013, vystúpila z klubu poslankyňa Mária Ritomská. Dôvody sú nejasné – kolegovia a kolegyne jej vyčítali vysoké absencie v parlamente a žiadali zvýšenie jej pracovných aktivít, Ritomská oponovala nekalými praktikami hnutia, s ktorými nesúhlasila. Každopádne sa odchodom zaradila medzi nezávislých poslancov a poslankyne.