Vostok_2
Na orbite
O 17:30 moskovského času (14:30 svetového času), krátko pred východom slnka, Titov opäť aktivoval systém manuálneho ovládania lode. Indikátor tlaku v nádržiach vtedy ukazoval hodnotu 110 atmosfér. S palivom musel šetriť a tlak v nádržiach nesmel klesnúť pod 100 atmosfér. Vynechal tak manéver, pri ktorom mal zadnú časť lode nasmerovať do polohy vpred. Cez okno Vzor videl, že zemský povrch pod ním ubieha smerom k nemu, čím sa potvrdilo, loď letí prednou časťou vpred. Napriek tomu loď nasmeroval do správnej vertikálnej polohy v rozmedzí asi 20°. Za oknom uvidel Mexický záliv a americké pobrežie. Pokúsil sa tiež urobiť nejaké fotografie a pozrieť sa cez malý ďalekohľad, ale podarilo sa mu to len čiastočne. Manuálne riadenie lode deaktivoval o 17:55, pričom v nádržiach zostalo 102 atmosfér. Neskôr sa hodnota tlaku vyšplhala na 110 atmosfér, pravdepodobne v dôsledku zahrievania. O 18:30 Titov po prvý a poslednýkrát počas svojho letu použil toaletu, čo bolo ďalšie prvenstvo vo vesmíre. Sovietska tlač sa tým však radšej nechválila po celom svete. Inžinieri a lekári zaoberajúci sa systémom podpory života mohli byť spokojní. Titov ich ubezpečil, že na jeho prekvapenie bol „tok“ rovnako plynulý ako na Zemi. „Cítil som sa nie úplne dokonalo, ale dosť na to, aby som šiel spať,“ spomínal Titov. Keď však zastrel okná kabíny, ostalo mu na zvracanie. ''„Dostal som hygienický vak, do ktorého som vyvrátil svoje raňajky a večeru. Potom som vak schoval do skrinky a šiel spať.“'' Telemetrické údaje, ktoré jeho biosenzory prenášali na Zem však ukázali, že kozmonaut nie je úplne v poriadku. Šéflekár Jevgenij Karpov ale ubezpečil ostatných, že kozmonautov stav sa zlepší, keď si pospí. Titov sa stal prvým človekom, ktorý vo vesmíre spal. Podľa letového plánu mal ísť spať 6. augusta o 18:30 moskovského času (15:30 svetového času) a zbudiť sa 7. augusta o 02:00 moskovského času (6. augusta o 23:00 svetového času). Keď sa pokúšal zaspať, všimol si, že jeho ruky sa pred ním vznášajú, a tak sa ich pokúsil pridržať bezpečnostnými pásmi. Neskôr uviedol, že zaspávanie v beztiažovom stave bolo oveľa jednoduchšie ako v simulátore na Zemi, kde mal vždy nutkanie zmeniť polohu tela. Napriek tomu sa niekoľkokrát prebudil. Raz počas 10. a 11. obletu a poslednýkrát počas 13. obletu, len 15 minút pred koncom spánkovej periódy. Potom opäť zaspal a zobudil sa o 35 minút neskôr. Od sledovacích staníc na Kamčatke a v Ussurijsku neprichádzali žiadne správy. Koroľovov spolupracovník Boris Čertok si spomínal, že hlavný konštruktér sa tak rozčúlil, že obvinil veliaceho dôstojníka týchto staníc z toho, že jeho muži spia v službe. V skutočnosti však spal Titov. Pozemní kontrolóri si očividne všimli, že kozmonaut má normálny pulz, a tak nevydali žiaden poplach, ale ako obvykle mu poskytli najnovšie údaje pre aktualizáciu glóbusu. Po nadviazaní spojenia s Titovom a zistení skutočnej situácie dostal Čertok za úlohu, aby pre sovietsky hodinársky priemysel vypracoval špecifikácie pre kozmický budík. Titovov stav sa medzitým síce zlepšil, ale naďalej nebol úplne v poriadku. Skúsenosti s letom človeka do vesmíru boli v tom čase veľmi malé, a tak sa špekulovalo i o tom, či nemá kozmonautova nevoľnosť súvislosť s radiáciou a či je vôbec ľudský organizmus schopný prežiť v beztiažovom stave dlhší čas.