cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bakelit
Opierajúc sa o výskum nemeckého chemika Hermanna Staudingera, ktorý položil teoretické základy makromolekulovej chémie, experimentoval Baekeland v rokoch 1907–1909 s fenolom a formaldehydom. Zistil, že tieto dve zlúčeniny pri zvýšenej teplote navzájom exotermicky reagujú za vzniku tuhého kondenzátu — živice. Tiež zistil, že v tejto živici sú obe zlúčeniny viazané rôznymi spôsobmi, čím vytvárajú pomerne zložitú priestorovú štruktúru. Po oddestilovaní reakciou vzniknutej vody zostala len mäkká hmota, ktorá sa dala tvarovať pomocou foriem.
Chamberaud
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bakelit
Po ochladení a vytvrdení je táto hmota odolná voči mechanickému poškodeniu, teplu a kyselinám. Bakelit patrí ku reaktoplastom a na rozdiel od termoplastov (napr. polyetylén, celuloid) ho nie je po ochladení možné opätovným zahriatím tvarovať. Vzniknutý bakelit má vždy tmavohnedú až čiernu farbu a na svetle postupne tmavne. 270px|thumb|Časť priestorovej štruktúry Bakelitu. Vidieť sú mnohé priečne väzby, ktorými je celá štruktúra zosieťovaná. Pri lisovaní výrobkov z bakelitu sa do hmoty väčšinou pridávajú rôzne prímesi, napríklad drevná alebo kamenná múčka, textilné vlákna atď.
thumb|left|170px|Rádioprijímač so skrinkou zhotovenou z bakelitu (rok [[1933).]] Bakelit sa rozšíril veľmi rýchlo — už v 30. rokoch len v Nemecku existovalo viac ako 100 výrobcov predmetov z bakelitu.
Bakelit mal v minulosti veľmi široké použitie v domácnostiach — obzvlášť kuchynské prístroje, telefóny, rôzne ozdobné predmety, bižutéria, kancelárske potreby a elektroinštalačný materiál.
Aj dnes sa ešte používa na výrobu predmetov, pri ktorých je dôležitá odolnosť voči teplote, ohňovzdornosť a chemická odolnosť. Produkty z bakelitu sú dnes pre svoj osobitý dizajn a historický význam často vyhľadávané zberateľské predmety.
Radikál (chémia)
thumb|150px|Trifenylmetylový radikál
Radikál (lat. radicalis, pochádzajúci z koreňa) alebo často aj voľný radikál v chémii označuje paramagnetická častica (atóm, molekula alebo ión) s jedným alebo viacerými nespárovanými elektrónmi. Pre komplexy obsahujúce ióny prechodných kovov ani pre solvatovaný elektrón sa však označenie radikál zvyčajne nepoužíva. Najjednoduchší radikál je atóm vodíka. Prvý organický voľný radikál trifenylmetyl (trityl) bol identifikovaný Mosesom Gombergom v roku 1900. Prítomnosť nespárovaného elektrónu vo valenčnej vrstve spôsobuje zvyčajnú vysokú reaktivitu radikálov. Najvýznamnejšie sú radikály v oxidačných, polymerizačných a substitučných reakciách a dôležitú úlohu hrajú aj v biochémii a biológii.
Voľný radikál
Chemici v 19. storočí chápali radikál len ako skupinu atómov alebo časť molekuly, ktorá môže prejsť z jednej molekuly na inú, ale nemôže existovať samostatne. Po objavení radikálov ako častíc schopných samostatnej existencie bolo potrebné tieto častice odlíšiť od pôvodného chápania zavedením pojmu voľné radikály. V súčasnosti sú voľné radikály skôr vnímané ako častice, ktoré opustili pôvodný radikálový pár resp. solvatačnú mriežku, keďže väčšina radikálov vzniká homolytickým štiepením kovalentnej väzby alebo prenosom elektrónu medzi dvomi molekulami.
Reaktivita
Stabilita alkylových radikálov, analogicky k stabilite karbokatiónov, je tým vyššia čím viac je dané radikálové centrum substituované. Preto radikálové reakcie prebiehajú prednostne v smere tvorby čo najviac substituovaného radikálu: Radikál môže byť taktiež stabilizovaný ak sa centrum nachádza v blízkosti funkčnej skupiny priťahujúcej elektróny ako napr. karbonylovej, nitrilovej alebo éterovej skupiny. Stabilita radikálu je tiež zvýšená, ak je nespárený elektrón konjugovaný v systéme π-elektrónov. Reaktívne radikály veľmi ochotne napádajú najmä nenasýtené zlúčeniny. Tieto môžu potom ďalej reagovať napr. s kyslíkom. Medzi najreaktívnejšie radikály patrí hydroxlový radikál HO•, ktorého účinky sa často spájajú s oxidatívnym stresom v biológii a medicíne.
Charakteristické reakcie radikálov sú radikálové substitúcie a radikálové adície.
Význam voľných radikálov v biológii
Medzi ďalšie reaktívne radikály zodpovedné za škody na biologických štruktúrach a spôsobujúce oxidáciu, starnutie a mutácie patria okrem hydroxylového radikálu superoxidový O2-•, peroxylový RO2•, hydroperoxylový HO2• a ďalšie. Tieto radikály patria do skupiny reaktívnych foriem kyslíka, medzi ktoré patria aj neradikálové zlúčeniny ako napr. peroxid vodíka.
Účinky radikálov v živých organizmoch však nie sú iba negatívne. Oxid dusnatý, ktorý bol časopisom Science vyhlásený za molekulu roku 1992, má dôležitú funkciu ako signálna molekula u stavovcov.
Seeham
Seeham je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Bronz
Bronz je zliatina medi s cínom, olovom, hliníkom a ďalšími prvkami. Pretože existuje viac variantov, v technickej praxi sa používa ako súhrnný názov množné číslo - bronzy.
Hlavnou prísadou zliatiny nikdy nie je zinok, vtedy sa zliatina nazýva mosadz.
História
thumb|250px|bronzový fragment sochy Marca Aurelia Bronz je jedna z prvých zliatín vytvorená a využívaná človekom.Začala sa používať v mladšej dobe kamennej - neolit. Obdobie, keď sa začala využívať je po nej aj pomenované - bronzová doba. Zliatiny medi človek vyrábal skôr, ako dokázal získať čistú meď.
Rozdelenie bronzov
Bronzy sa delia podľa počtu zložiek a hlavnej prísady na
Podľa účelu sa bronzy rozdeľujú na
Cínové bronzy
Homogénne bronzy sa tvárnia za studena, alebo za tepla. Pri tvárnení za studena možno niektoré z nich spevniť až na 900 MPa.
Hliníkové bronzy
Hliníkové bronzy obsahujú do 10 % hliníka, ale aj 2 až 8 % ďalších prísad (mangán, nikel, železo), ktoré zlepšujú ich vlastnosti. Majú rovnomerné chemické zloženie, dobrú zabiehavosť a veľkú hutnosť, ale aj sklon k stĺpikovej kryštalizácii. Pri podiele okolo 10 % hliníka majú najvyššiu pevnosť, pri podiele okolo 7 % hliníka majú zase najväčšiu ťažnosť. Hliníkové bronzy majú lepšiu odolnosť proti korózii ako cínové a mosadze, pretože si vytvárajú ochrannú povrchovú vrstvu z oxidov medi a hliníka.Výnimku tvoria zliatiny s 5 až 8 % hliníka. Dobre odolávajú korózii v atmosfére, morskej vode aj niektorým kyselinám vrátane kyseliny sírovej. Rozpúšťajú sa však v kyseline dusičnej a alkáliách.
Vzhľadom na kryštalizáciu sa musia pred tvárnením za studena tvárniť aj za tepla. Niektoré bronzy je možné kaliť a popúšťať.
Medzi hliníkové bronzy patrí aj tzv. severské zlato, zliatina používaná na výrobu mincí.
Olovené bronzy
Olovené bronzy sú dvoj- a viaczložkové, cínovo-olovené bronzy sú trojzložkové. Oba základné kovy majú rozdielne teploty tavenia, v pevnom stave sa navzájom nerozpúšťajú a dokonca tvoria aj v rozpustenom stave dve taveniny. Pri pomalom ochladzovaní by vznikli veľké oblasti s vylúčeným olovom, preto sa musia rýchlo ochladzovať. Majú výborné klzné vlastnosti, preto sa používajú na klzné ložiská, avšak kvôli nízkym mechanickým vlastnostiam len ako ich výstelky. Preto sa niekedy hovorí, že sú samomazné, t. j. nepotrebujú olej. Príkladom sú napr. šachtové ložiská v skeneroch a tlačiarňach alebo v chvostových pílach.
Červené bronzy
Červené bronzy sú viazložkové, vždy s prísadou zinku. Majú výborné technologické vlastnosti a dobré klzné vlastnosti.
Ostatné bronzy
Medzi ostatné bronzy patria:
Výrobky z bronzov
V nasledujúcej tabuľke sú uvedené príklady výrobkov z bronzov. V prvom stĺpci je označenie bronzu chemickou značkou a percentuálnym podielom zložky.
Mužská dvojhra na Rogers Cup 2009
Mužská dvojhra na Rogers Cup 2009 sa hrala ako súčasť Rogers Cup 2009 od 10. do 17. augusta 2009. Titul získal Brit Andy Murray, ktorý vo finále porazil Argentínčana J. M. del Potra 6-74 7-63 6-1. Bol to jeho 13. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Lillebæltsbroen (1970)
Lillebæltsbroen (známy aj ako Den Nye Lillebæltsbro) je visutý most spájajúci Jutsko s ostrovom Fyn pri meste Middelfart. Po moste vedie Európska cesta 20. Je jedným z dvoch mostov, ktoré premosťujú prieliv Malý Belt.
Most bol postavený kvôli narastajúcemu objemu premávky na staršom moste cez Malý Belt Den Gamle Lillebæltsbro z roku 1935 a jeho výstavba prebiehala v rokoch 1965 – 1970. Otvorený bol 21. októbra 1970 kráľom Frederikom IX.. Celková dĺžka mosta je a hlavné rozpätie s dĺžkou  je druhé najdlhšie v krajine (po moste Storebæltsbroen). Bočné rozpätia majú dĺžku a príjazdové viadukty majú 20 rozpätí (9 na jutskej strane a 11 na fynskej) dlhých. Pylóny sú vysoké.
Mostovka má šírku. Vozovka je šesťprúdová a v zime vyhrievaná.
Bray-sur-Seine (obec)
Bray-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tepelná kapacita
Tepelná kapacita (značka C) je miera tepla ktoré musí teleso prijať (resp. odovzdať) aby došlo k zmene jeho teploty. Je definovaná ako množstvo tepla v jouloch, ktoré treba telesu dodať, aby sa jeho teplota zvýšila o 1 K (Kelvin), prípadne o 1 °C (stupeň Celzia). Vo fyzike a termodynamike sa ako jednotka teploty používa prednostne Kelvin.
alebo
Tepelná kapacita vztiahnutá na hmotnosť látky sa nazýva merná tepelná kapacita (značka c). Tepelná kapacita vztiahnutá na mol látky sa nazýva molárna tepelná kapacita.
Tepelná kapacita plynov
Pri zmene vnútornej energie plynu dodaním tepla sa podľa stavovej rovnice spolu s teplotou zvýši aj jeho tlak, alebo objem (alebo oba) podľa okrajových podmienok. Ak sa zvyšuje objem a plyn sa rozpína, koná týmto rozpínaním prácu na svojom okolí, čím sa znižuje jeho vnútorná energia a tým aj teplota. Ak dovolíme ohrievanému plynu rozpínanie, tak v porovnaní s rovnakým plynom v uzavretom nemennom objeme mu na ohriatie o jeden kelvin musíme priviesť viac tepla. Tepelnú kapacitu plynov vzťahujeme vždy na látkové množstvo plynu.
Tepelná kapacita pri konštantnom objeme — Cv
je teda menšia ako tepelná kapacita pri konštantnom tlaku — Cp
Medzi oboma tepelnými kapacitam platí vzťah:
Pomer medzi tepelnými kapacitami sa nazýva Poissonova konštanta. Podobná závislosť platí aj pri mernej tepelnej kapacite pri konštantnom tlaku cp a mernej tepelnej kapacite pri konštantnom objeme cV.
Hodnoty
V nasledujúcej tabuľke sú uvedené experimentálne zistené tepelné kapacity vybraných plynov pri konštantnom objeme. Označené sú plyny s jednoatómovými molekulami.
Uvedené hodnoty sú približne platné za bežných laboratórnych podmienok. Tepelná kapacita je veličina na teplote závislá, pričom závislosť je silná a pomerne zložitá. Na veľmi krátkom teplotnom intervale však býva v inžinierskej praxi považovaná za konštantu. Kilomolové teplá pevných látok a plynov s rastúcou teplotou rastú.
Pre Dusík:
Tepelná kapacita zmesi plynov
Tepelnú kapacitu zmesi plynov (napríklad vzduchu, alebo spalín) môžeme vypočítať, ak poznáme podiely a tepelné kapacity zložiek z rovnice:
Caussade (kantón)
Caussade je francúzsky kantón v departemente Tarn-et-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 11 obcí.
Elefsina
thumb|Staroveké vykopávky náhľad|Spodná časť mesta smerom od archelogickej lokality Eleusis Elefsina, (gr. Ελευσίνα – transkripcia Elefsina, transliterácia Eleusina) resp. v staroveku Eleusis (starogr. Ἐλευσίς – Eleusis), je prístavné mesto v Grécku v kraji Atika, vzdialené asi 30 km západne od Atén pri Elefsinskom zálive. Žije tu približne 30 000 obyvateľov.
Dejiny
Mesto v staroveku obývali Ióni a v klasickom období sa tu konali tzv. Eleusínske mystériá, tajomné náboženské obrady, ktoré nám dodnes nie sú celkom známe. Boli venované bohyni Démétér a po zasvätení dávali človeku nádej na posmrtný život. Na týchto mystériách sa zúčastnili mnohí antickí Gréci a neskôr aj Rimania. Po nástupe kresťanstva mystériá v 4. storočí prestali, a tak zároveň upadol význam mesta. Asi v 15. stor. sa tu usadili Arvaniti, ktorí tu tvorili väčšinu až do 19. stor. Po oslobodení Grécka v roku 1827 malo mesto iba 250 obyvateľov, všetci boli Arvaniti. Koncom 19. stor. sa v meste usadili tisícky Grékov z rôznych končín a v roku 1923 sem po Grécko-tureckej výmene obyvateľov prišlo 2 000 Grékov z Malej Ázie. Z Elefsiny pochádza viacero významných osobností, ako napr. staroveký spisovateľ Aischylos, režisér Orestis Laskos a politik Theodoros Pangalos (mladší).
Súčasnosť
Elefsina je dnes významné priemyselné mesto Grécka a periféria Atén. Spracúva sa tu hlavne olivový olej a vedie tadeto diaľnica A8.
Mesto sa v roku 2021 stalo Európskym hlavným mestom kultúry. Pre pandémiu koronavírusu sa v roku 2021 podujatia EHMK nekonali a tento titul bol Elefsine presunutý na rok 2023.
Seekirchen am Wallersee
Seekirchen am Wallersee je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
.be
.be je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Belgicko.
Caylus (kantón)
Caylus je francúzsky kantón v departemente Tarn-et-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho sedem obcí.
Bréau
Bréau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Peirasos
Peirasos môže byť v gréckej mytológii:
.bf
.bf je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Burkina Faso.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Banská Belá
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Banská Belá v okrese Banská Štiavnica.
Cesena
Cesena (kedysi Caesena) je mesto v regióne Emilia-Romagna na severe Talianska, južne od Ravenny a západne od Rimini, na rieke Savio, spoluvedúce mesto provincie Forlì-Cesena. Nachádza sa na úpätí Apenín a približne 15 km od Jadranského mora. Sídli tu futbalový klub AC Cesena, v drese ktorého hrá aj Martin Petráš.
Straßwalchen
Straßwalchen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Provins
Provins je francúzske mesto v departemente Seine-et-Marne, región Île-de-France, ktoré má necelých dvanásťtisíc obyvateľov.
Je známe najmä svojou pevnosťou postavenou v stredoveku. Mesto je dobre zachované, vďaka čomu bolo v roku 2001 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Chambon-Sainte-Croix
Chambon-Sainte-Croix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baasistický Irak
Baasistický Irak, oficiálne Iracká republika je pomenovanie pre Irak medzi rokmi 1968 až 2003, počas vlády arabskej socialistickej strany Baas. Toto obdobie začalo vysokým hospodárskym rastom a stúpajúcou prosperitou, ale skončilo politickou, ekonomickou a sociálnou stagnáciou. Priemerný ročný príjem sa znížil z dôvodu niekoľkých vonkajších faktorov a niekoľkých vnútorných politík režimu.
Svetový mier
Teórie svetového mieru
Navrhnutých bolo mnoho teórií ako dosiahnuť svetový mier. Niekoľko z nich nasleduje:
Rôzne politické ideológie
Svetový mier sa niekedy považuje za nevyhnutný výsledok určitej politickej ideológie." Lev Trockij, teoretik marxizmu predpokladal, že proletárska svetová revolúcia povedie k svetovému mieru.
Baasistický Irak
Iracký prezident Abdul Rahman Arif a iracký premiér Tahir Jahíja bol zosadený počas štátneho prevratu 17. júla 1968 vedený Ahmed Hassan al-Bakrom zo strany Baas, ktroej bol vodcom spolu so Saddámom Husajnom. Husajn sa cez jeho post de facto šéfa spravodajskej služby strany stal de facto vodcom krajiny v polovici 70-tych rokov a de iure až v roku 1979 keď nahradil Al-Bakra. Počas de iure vlády Al-Bakra ekonomika rásila a Irak získal významné postavenie medzi arabskými krajinami. Ale vnútorné faktory ohrozovali stabilitu krajiny, medzi nimi konflikt krajiny s Iránom a frakciami šítskej moslimskej komunity. Externým problémom bol pohraničný konflikt s Iránom ktorý viedol k iránsko-irackej vojne.
Svetový mier
Demokratická teória mieru
Existuje ale niekoľko vojen medzi demokraciami v minulosti.
Kapitalistická teória mieru
V eseji "The Roots of War" - "Podstata vojny" Ayn Rand tvrdí, že najväčšie vojny v histórii začali viac kontrolované ekonomiky proti voľnejším a že kapitalizmus dal ľudstvu najdlhšie obdobie mieru v histórii - periódu počas ktorej neboli žiadne vojny v celom civilizovanom svete - od Napoleonských vojen v roku 1815 do 1. svetovej vojny v roku 1914, s výnimkou Franko-Pruskej vojny (1870), Španielsko-americkej vojny (1898) a Americkej občianskej vojny (1860-1863), ktorá nastala asi v najliberálnejšej ekonomike sveta na začiatku priemyselnej revolúcie.
Globalizácia
Gordon B. Hinckley videl trend v národnej politike, ktorou sa mestské a národné štáty zjednotili a navrhuje, že medzinárodná verejnosť môže v tom eventuálne pokračovať. Mnohé štáty ako Čína, USA, Austrália, Nemecko, India a Británia sa zjednotili z menších do jedného štátu a niektoré sú členmi EU, čo naznačuje, že ďalšia globalizácia vytvorí svetový štát.
Ondrej Samuel
Ondrej Samuel (* 10. február 1931 Palárikovo – † 20. december 2002, Bratislava) bol významný slovenský mikropaleontológ a stratigraf. Vynikal najmä v paleontológii a biostratigrafii dierkavcov paleogénneho, kriedového a triasového obdobia.
Grisolles (kantón)
Grisolles je francúzsky kantón v departemente Tarn-et-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 11 obcí.
Ondrej Samuel
Život
Narodil sa v Palárikove v rodine robotníka. Absolvoval obchodnú akadémiu v Nových Zámkoch (1952) a následne nastúpil na štúdium geológie na Univerzite Komenského v Bratislave. V roku 1956 ukončil štúdium a získal titul promovaný geológ. Ešte ako študent pôsobil ako pomocná vedecká sila na univerzite pod vedením prof. Andrusova. Následne nastúpil na Geologický ústav Dionýza Štúra, kde pôsobil po celú svoju kariéru až do roku 1994, kedy odišiel do dôchodku. Pôsobil aj vo funkcii námestníka riaditeľa (O. Fusána) a tiež ako vedúci paleontologického odboru.
Francisco Javier Fernández
Osaka 2007
Skončil na druhom mieste časom 1:22:40 hod, keď na posledných metroch predbehol Hatema Ghoulu. Najprv bol diskvalifikovaný, no na odvolanie Španielskej atletickej federácie bol verdikt o diskvalifkácií zrušený.
Ondrej Samuel
Život
Po príchode na ústav sa venoval biostratigrafii sekvencií vnútrokarpatského paleogénu a flyšového a bradlového pásma. Jeho výsledky boli zúžitkované pri príprave geologických máp 1:200 000. Kandidátsku dizertačnú prácu obhájil v roku 1962 (CSc.). Hodnosť DrSc. získal v roku 1972 ako jeden z najtalentovanejších Slovákov už ako 41-ročný. Podieľal sa aj na výchove a príprave nových odborníkov ale aj organizácií vedeckých podujatí Karpatsko-balkánskej geologickej asociácie (1973) či Slovenskej geologickej spoločnosti. Dlhodobo odborne spolupracoval s významnými slovenskými paleontológmi a stratigrafmi J. Salajom a E. Köhlerom.
Jeho vedecká činnosť sa zameriavala prevažne na štúdium dierkavcov (foraminifer) a predovšetkým ich praktickému využitiu na účely stratigrafie. Ktoré spočiatku aplikoval v paleogénnych a kriedových a neskôr aj triasových súvrstviach. Opísal 40 nových taxónov foraminifer a ich výskyt koreloval s inými skupinami organizmov, ako boli veľké foraminifery (numulity a alveoliny), vápnitý nanoplanktón, peľové spóry. Jeho práca ako jedného z prvých v danom odbore na Slovensku položila kvalitné základy štúdia foraminifer a mala dobrý ohlas a bola akceptovaná aj v zahraničí. Podieľal sa na komisionálnom riešení stratigrafických problémov pri prospekcii v Južnej Amerike.
Od roku 1964 bol vedeckým redaktorom najstaršieho slovenského geologického vedeckého časopisu Geologické práce - Správy a neskôr aj zborníka Západné Karpaty - séria paleontológia. Okrem toho pôsobil v redakčných radách časopisov Geologický zborník - Geologica Carpathica a Mineralia Slovaca. Pôsobil aj v rozličných profesných organizáciách v rámci kolégia SAV, ČSAV, či Slovenskej geologickej spoločnosti a Karpatsko-balkánskej geologickej asociácii. Bol členom medzinárodnej stratigrafickej komisie pre paleogén.
Dielo
Je autorom viac ako 200 vedeckých prác vo vedeckých časopisoch a početných záverečných správ vedecko-výskumných projektov. Podieľal sa na príprave hesiel Encyklopedického slovníka geologických věd a Encyklopédie Slovenska. Spolu s D. Andrusovom spracoval dosiaľ najrozsiahlejšie monografické dielo zaoberajúce sa stratigrafiou Západných Karpát – trojzväzkový Stratigrafický slovník Západných Karpát. Medzi najvýznamnejšie patria jeho monografie:
Avesnelles
Avesnelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strobl
Strobl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Chambon-sur-Voueize (obec)
Chambon-sur-Voueize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brie-Comte-Robert
Brie-Comte-Robert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bitka pri Varne
Príčiny
Po neúspešnej výprave proti Belehradu turecký sultán Murad II. podpísal desaťročné prímerie s Uhorskom, urobil poriadok v Karmanskom emiráte v Anatólii a v auguste 1444 rezignoval na trón v prospech svojho 12 ročného syna Mehmeda II.
Napriek mierovej zmluve Uhorsko s Benátkami a pápežom Eugenom IV. zorganizovali novú križiacku armádu. O tejto správe spomína Murad II. v súvislosti so synom, že pôvodne odmietal výzvy s tým, že nie je sultánom, no jeho prefíkaný syn mu napísal: "Ak ste sultánom Vy, veďte Vaše vojská, no ak som sultánom ja, prikazujem Vám, aby ste moje vojská viedli Vy."
Armády
Zmiešaná kresťanská armáda, skladajúca sa hlavne z uhorských a poľských vojsk, ale aj českých oddielov, pápežských rytierov, Bosniakov, Srbov, Chorvátov, Bulharov, Rumunov a Rusínov, sa stretla s početne väčšou tureckou armádou. Uhri boli slabo vyzbrojení a sľúbené posily z Valašska a Albánska neprišli. Benátky sľúbili, že budú blokovať Turkom presun vojsk cez Bospor, čo aj dodržali, ale ich najväčší obchodný konkurenti - Janov, aby si získali obchodné privilégiá od Turecka, previezli osmanské vojská na svojich obchodných lodiach cez prieliv a zaskočili križiacke vojská, pochodujúce na Varnu.
Následky
30 000 križiakov bolo rozdrvených 120 000 Turkami, pričom viac ako polovica spojeneckej armády zahynula alebo bola zranená. Smrť Vladislava III. v bitke spôsobila, že Česko a Uhorsko zostali v rukách 4 ročného Ladislava Pohrobka. Bulhari nazvali Vladislava III. nežným menom „Varnenčik“, podľa mesta, kde bojoval a zomrel, a považujú ho za bohatiera.
Stuhlfelden
Stuhlfelden je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Zell am See.
Žije tu 1 590 obyvateľov (31. 12. 2009).
Avesnes-le-Sec
Avesnes-le-Sec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lafrançaise (kantón)
Lafrançaise je francúzsky kantón v departemente Tarn-et-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvoria ho štyri obce.
Vodné lietadlo
thumb|[[Lietajúci čln Hughes H-4 Hercules v roku 1947.]] Vodné lietadlo (iné názvy: hydroplán, hydroavión ) je lietadlo uspôsobené na pristávanie a štartovanie na vodnej hladine.
Konštrukcia
Býva vybavené buď 2 veľkými plavákmi, ktoré držia lietadlo na hladine – plavákové lietadlá. Iné konštrukcie sa opierajú o jeden veľký plavák pod trupom a menšie pomocné na koncoch krídel (napr. Vought OS2U Kingfisher). Inou modifikáciou je zvlášť uspôsobený trup, podobný trupu lode, ktoré tiež ptrebujú stabilizačné plaváky pod krídlami. Takéto stroje sa nazývajú lietajúce člny (napr. Consolidated PBY Catalina).
Plaváky majú obvylke na zadnej strane výrazný stupeň, ktorý ulahčuje odpútanie lietadla od vodnej hladiny pri štarte. V prípade, že je hydroplán uspôsobený aj na pristávanie na suchej zemi, hovorí sa takémuto typu lietadla aj obojživelné lietadlo alebo amfibické lietadlo (amfíbia).
Dejiny
náhľad|Curtiss Racer R3C, jedno z lietadiel účastniacich sa Schneiderovho pohára v roku 1925. Prvé lietadlo schopné štartu a pristátia na vodnej hladine zostrojil v roku 1905 Francúz Gabriel Voisin. Prvý let takéhoto lietadla sa uskutočnil v roku 1910. Išlo o stroj Le Canard iného Francúza Henriho Fabrea. V decembri 1912 francúzsky priemyselník Jascques Schneider vyhlásil prvú súťaž vodných lietadiel, ktorá sa neskôr stala známa ako Schneiderov pohár. Čoskoro sa stala najznámejšou leteckou súťažou na svete. Nové konštrukcie pretekárskych vodných lietadiel významne ovplyvnili ďalšie smerovanie konštrukcie hydroplánov.
Lietadlá tohto typu sa zvykli v medzivojnové obdobie používať na dlhé zaoceánske lety. Ich výhodou bolo, že nepotrebovali dlhé vzletové a pristávacie dráhy na pevnine. Používali sa tiež na vojenské účely, sprvu ako prieskumné, neskôr aj ako torpédové a záchranné lietadlá.
Dnes sa používajú hlavne na špeciálne účely (hasiace a záchranné lietadlá) alebo ako menšie dopravné lietadlá, hlavne v oblastiach s vhodnými vodnými plochami.
Tamsweg
Tamsweg je okresné mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Tamsweg.
Žije tu 5 748 obyvateľov (31. 12. 2009).
Majstrovstvá sveta v atletike 2009 – Beh na 10 000 metrov mužov
Beh na 10000 metrov mužov bola jedna z 24 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta 2009 v Berlíne. Súťažilo sa na Olympijskom štadióne 17. augusta.
Brou-sur-Chantereine
Brou-sur-Chantereine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lauzerte (kantón)
Lauzerte je francúzsky kantón v departemente Tarn-et-Garonne v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 10 obcí.
Get Out of My Yard
Get Out of My Yard je album Paula Gilberta z roku 2006.
Kapucínka väčšia
Kapucínka väčšia (staršie: žerucha kapucínska ; ) je rastlina z čeľade kapucínkovité (Tropaeolaceae).
Pochádza z Južnej Ameriky, do Európy bola introdukovaná v 17. storočí ako okrasná rastlina.
Pre liečivé účinky sa zbiera semeno. Obsahuje glukotropeolín, mastný olej a bielkoviny. Ako antibiotikum pôsobí proti mikroorganizmom rodov Staphylococcus, Proteus, Streptococcus a Salmonella. kvety a listy sa na jar zbierajú ako šalát.
Majstrovstvá sveta juniorov v alpskom lyžovaní 2008
Majstrovstvá sveta juniorov v alpskom lyžovaní 2008 sa konali od 22. februára do 1. marca v španielskom stredisku Formigal. Najúspešnejšou krajinou v počte dosiahnutých medailí sa stalo Rakúsko, ktoré získalo 10 medialí (5-2-3).
Chambonchard
Chambonchard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Taxenbach
Taxenbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Zell am See.
Žije tu 2 789 obyvateľov (31. 12. 2009).
Zoznam slovenských nevojenských generálov
Zoznam slovenských nevojenských generálov obsahuje mená nevojenských osobností - slovenských generálov, ktorí boli menovaní do generálskej hodnosti počnúc obdobím od 1. januára 1993.
Rok vymenovania 2015
26. novembra prezident Andrej Kiska vymenoval ďalších generálov :
Rok vymenovania 2016
19. apríla prezident Andrej Kiska vymenoval ďalších generálov :
Rok vymenovania 2019
28. mája 2019 prezident Andrej Kiska vymenoval dvoch policajných generálov :
OpenTK
OpenTK je pokročilý, viacplatformový Wrapper pre OpenGL, OpenAL, OpenCL pre c. Môže byť použitý v akomkoľvek .NET jazyku.
Wide Field Infrared Explorer
WIRE, celým menom  Wide Field Infrared Explorer, je vesmírny teleskop prevádzkovaný americkou agentúrou NASA. Na obežnú dráhu bol vynesený 5. marca 1999 pomocou rakety Pegasus XL z kalifornskej základne Vandenberg. Pôvodne mal mať za úlohu celooblohové monitorovanie v infračervenej časti spektra, ale krátko po štarte došlo k zlyhaniu, ktoré spôsobilo prehriatie a stratu chladiva. Bez možnosti chladenia bol teleskop nepoužiteľný pre infračervené snímanie a jedinou činnosťou, ktorú môže vykonávať, je dlhodobé sledovanie jasných hviezd pomocou svojho sledovača hviezd.
Popis
thumb|left|Schema teleskopu WIRE Teleskop postavilo a prevádzkovalo Goddardovho vesmírne stredisko a na vývoji užitočného zaťaženia sa podieľali Utah State University a Lockheed Martin Missiles & Space Advanced Technology Center.
WIRE je trojosovo stabilizovaná družica valcového tvaru, vybavená jedným párom výklopných solárnych panelov, dodávajúcich priemerne 158 wattov elektrickej energie a dobíjajúcich NiCd akumulátorovú batériu s kapacitou 9 Ah. Palubný počítač je vybavený procesorom 80386/80387 a veľkokapacitnou polovodičovou pamäťou 30 MByte. Telekomunikačný systém pracuje v pásme S (2 GHz, rýchlosť prenosu na satelit 2 kbit/s, z družice 2,25 Mbit/s). Orientačný a stabilizačný systém zabezpečujúci zameranie s presnosťou ± 1' a stabilitou ± 6" využíva pre meranie trojosí gyroskopický systém, sledovač hviezd, digitálny snímač Slnka, 6 širokouhlých detektorov Slnka, širokouhlý detektor Zeme a trojosí magnetometer, ako výkonné prvky slúžia 4 silové zotrvačníky a 3 magnetické elementy.
Misia
Štart sa konal 5. marca 1999 o 02:56 UTC na základni Vandenberg. K vyneseniu bola použitá nosná raketa Pegasus XL, ktorá je odpaľovaná z letiaceho materského lietadla Lockheed L-1011. Všetko prebehlo hladko a o pár minút neskôr sa oddelil posledný stupeň rakety a teleskop bol umiestnený na polárnej obežnej dráhe s výškou apogeom 388 kilometrov na Zemou. Prvý kontakt s družicou uskutočnila o 03:26 UTC antarktická stanica McMurdo. Pri ďalšom kontakte s pozemnou stanicou Poker Flats v Arkansase sa zistilo, že vinou chybného integrovaného obvodu bol predčasne odhodený kryt teleskopu a ten tak bol vystavený svetlu odrazenému Zemou. Problémom bolo, že chladiaci kryogenický systém nebol dimenzovaný na odvádzanie takého množstva tepla, aké bolo vyprodukované dopadom hoci odrazeného slnečného svetla.
Za normálnych okolností mali palubné prístroje zabezpečiť, aby sa teleskop vyhýbal priamemu osvetleniu slnkom aj odrazom svetla od Zeme. Keď však došlo k odhodeniu krytu, teleskop ešte nebol plne oživený a z bezpečnostných dôvodov bol zámerne natočený smerom k Zemi. Náhly nárast teploty vnútri kryostatu spôsobil sublimáciu pevného vodíka, ktorý slúžil ako chladiace médium. Ďalší problém nastal, keď tlak vnútri kryostatu prekročil limit a automatický vypúšťací ventil začal plynný vodík vypúšťať do priestoru. Prúd vodíka zafungoval ako malá dýza a teleskop tak začal rotovať rýchlosťou až 60 ot./min. Palubný stabilizačný systém nebol schopný rotáciu zastaviť, pretože jeho silové zotrvačníky nedokázali vyvinúť dostatočný moment. Kontrola nad teleskopom bola obnovená až po vyčerpaní zásob vodíka. Pre funkciu infračerveného teleskopu však bola zásoba kryogenického chladiva kľúčová a teleskop tak nebol schopný začať pozorovanie.
Bez možnosti pozorovania infračerveného žiarenia bol teleskop nespôsobilý vykonávať svoju primárnu misiu. Okrem kryostatu boli ostatné systém plne funkčné a tak bolo rozhodnuté o zapojení teleskopu do projektu hviezdnej seizmológie. Cieľom hviezdnej seizmológie je štúdium vnútornej štruktúry hviezdnych telies a WIRE sa na programe zúčastňuje sledovaním oscilácie blízkych hviezd pomocou svojho sledovača hviezd. Hlavná úloha misie však zostala nenaplená a úlohu teleskopu WIRE prevzal až v novembri 2009 nový teleskop WISE.
Sväté prijímanie
Základný význam
Kresťanské slávenie "zdieľania spoločenstva" je spojené so "svätým prijímaním", ktoré väčšina kresťanov chápe ako sviatosť. Počas "svätého prijímania" ide o pripodobnenie Poslednej večere (Matúš 26:17 – 30, Marek 14:12 – 26, Lukáš 22:7-39 a Ján 13:1-17:26.), ktoré nadobudlo v kresťanských cirkvách a denomináciách rôzny liturgický charakter, podoby a pomenovania ako napr. slávenie eucharistie, omša svätá, božská liturgia, Večera Pánova, lámanie chleba apod. Prijímanie, v ktorom ide o prijímanie chleba (kvaseného alebo nekvaseného) a vína (resp. produktu hroznovej šťavy), je súčasťou slávenia. Preto sa v rámci jednoty tohto kontextu môže hovoriť rovnako o "slavení" ako aj o "prijímaní". Takto poňaté základné chápanie "svätého prijímania" je spoločné viac menej väčšine kresťanov.
Chamborand
Chamborand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Sväté prijímanie
Rozdiely chápania
Medzi skupinami kresťanov existuje nesúhlas nad zmyslom "zdieľania spoločenstva", ktorý sa sústreďuje okolo dvoch otázok.
Chamborand
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rimini
Rimini je mesto v Taliansku v regióne Emilia-Romagna a je hlavným mestom provincie Rimini. Žije tu 144 000 obyvateľov. Nachádza sa na pobreží Jadranského mora, medzi riekami Marecchia (v staroveku Ariminus) a Ausa (v staroveku Aprusa) a spolu s Riccione je to medzi Talianmi pravdepodobne najobľúbenejšie prímorské stredisko Jadranskej riviéry. Aj vďaka takmer 20km dlhých piesočných pláží dostalo pomenovanie Slnečná riviéra.
Iné projekty
.
Jedlová (stanica)
Stanica Jedlová je železničná križovatka uprostred lesov Lužických hôr, na železničných tratiach 080 (Bakov nad Jizerou – Česká Lípa – Jedlová) a 081 (Děčín-Jedlová-Rumburk). Leží na katastrálnom území Jedlová na adrese Jedlová 17 v obci Jiřetín pod Jedlovou v nadmorskej výške, v okrese Děčín. V niekoľkokilometrovom okolí neleží žiadna dedina ani osada.
História
Prvý vlak do stanice Jedlová prišiel dňa 16. januára 1869. Jej výstavba bola veľmi náročná, vyžadovala ako odstrel skál, tak zarovnanie jám, pretože v okolí stanice Jedlová nebýval rovný priestor. Tesne pred stanicou v smere na Děčín musela byť pre trať prerazená pieskovcová skala v dĺžke 560 m, miestami až do hĺbky 15 metrov. Pri Svore bolo potrebné postaviť až 15 metrov vysoké násypy. Súčasníci vo vtedajšej dobe radili trate Českej severnej dráhy čo do obtiažnosti hneď za alpské trate Semmering a Brenner. Podľa vzoru železničných budov na železnici cez Semmering bola tiež odvodená podoba výpravných budov, vystavaných z režného tehlového muriva, ktoré miestami vypĺňalo priehradové konštrukcie, s charakteristickými nástupnými prístreškami v podobe otvorenej verandy.
Vlaky
Zo stanice odchádzajú osobné vlaky Jedlová – Česká Lípa – Doksy, jazdiace v dvojhodinových intervaloch. Ďalej tu zastavujú osobné vlaky linky U8 Děčín – Česká Kamenice – Jedlová – Rumburk, jazdiace v rovnakých intervaloch, v niektorých obdobiach pracovných dní poprekladané na hodinový interval. Každé dve hodiny v stanici zastavujú aj rýchliky linky D22 Kolín – Mladá Boleslav – Česká Lípa – Jedlová – Rumburk (– Šluknov).
Turistika
V budove stanice funguje staničná reštaurácia. Stanica často slúži ako východiskový či cieľový bod rôznych výletov po Lužických horách. Za budovou stanice je turistický rázcestník trás KČT – červenej, žltej a zelenej (E10). vľavo|náhľad|Pohľad z jedlovskej stanice na horu [[Jedlová (Lužické hory)|Jedlová]]
Carcassonne
Carcassonne je mesto na juhu Francúzska v departemente Aude, región Languedoc-Roussillon, asi severozápadne od Perpignanu. Patrí k najzachovalejším starovekým pevnostným mestám v celej Európe, preto bolo roku 1997 zaradené na zoznam kultúrnych pamiatok organizácie UNESCO.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Začiatky a doba rozkvetu
V 6. storočí pred Kr. sa na malom návrší nad riečkou Aude usadili iberskí Kelti. Ich nadvláda nemala dlhé trvanie, pretože už o tri storočia neskôr sa na tomto strategickom mieste usadil iný keltský kmeň (fr. Les Volces-Tectosages) a založil tu galské oppidum. Toto oppidum bolo nazývané neskôr Rimanmi Colonia Julia Carcaso.
V roku 122 dobyli túto oblasť Rimania a opevnenie niekdajšieho oppida vylepšili. Sťahovanie národov ich primälo k tomu, aby v úpravách pokračovali, v 3. storočí okruh hradieb zosilnili a pristavili niekoľko veží. Podstatná časť tohto opevnenia sa zachovala do dnešnej doby a tvorí vnútorný prstenec hradieb. Okruh sa skladá z tridsiatich veží galsko-rímskeho typu s veľkými oknami, aby bol uľahčený boj oštepmi.
Rimania ovládali región okolo Carcassonne až do polovice 5. storočia, potom padlo mesto do rúk západných Gótov. Hradné mesto zostalo v ich rukách až do roku 725 napriek tomu, že sa ho Chlodovik I. pokúšal v roku 509 neúspešne dobyť. V 8. storočí mesto obsadili Arabi, ale franský kráľ Pipin Krátky ich s pomocou západogotických kmeňov v roku 759 zahnal a Carcassonne sa stalo franským lénom. Po smrti Karola Veľkého sa začalo s delením Franskej ríše. Mesto pripadlo rodu Trencavelovcov za vlády ktorých (1082 – 1209) dosiahlo nebývalého rozkvetu. Gróf z Trencavelu nechal postaviť na najvyššom mieste pahorku uprostred hradného mesta opevnený zámok. Od zvyšku opevnenia bol oddelený suchou priekopou a chránený piatimi vežami. Prístupu bránili dve padacie mreže a okovaná brána, ktorú museli na zabránenie zrade obsluhovať aspoň dve osoby.
Križiacka výprava
V dobách tohto nebývalého rozkvetu sa v okolí rozšírilo katarské hnutie (Albigénstvo). Carcassonnský vikomt Raymond Roger Trencavel, (1194 – 1209), na svojom panstve túto herézu trpel a dokonca i ochraňoval. Ale pápež Inocent III. rozhodol v roku 1208 o albigenskej križiackej výprave proti albigenským a mesto začalo obliehať vojsko severofrancúzskych rytierov pod vedením Simona IV. z Montfortu. Carcassonne, ktorého opevnenie bolo z veľkej časti cez 1000 rokov staré, po 15 dňoch padlo. Súčasne bolo dobyté susedné mesto Béziers, tiež patriace do vlastníctva Raymonda Rogera Trencavela. Obyvateľstvo oboch miest bolo kompletne zmasakrované (20 000 obetí) a Simon z Montfortu kraj dostal ako svoje léno.
Skaza a následná obnova
V nasledujúcich rokoch sa o Carcassonne často bojovalo, Trencavelovci sa ho neustále snažili získať späť. Následkom toho bolo hospodárstvo regiónu silno poškodené a obdobie kultúrneho rozkvetu skončilo. Konečne v roku 1240 pripadlo s konečnou platnosťou francúzskemu kráľovi, ktorý nechal celé okolie zrovnať so zemou. Týmto sa stalo Carcassonne základným prvkom obranného systému Francúzska na jeho južnej hranici s Aragónskom. Začlenením do oblasti kráľovského vplyvu sa mesto začalo rýchlo rozvíjať a počas nasledujúcich dvoch storočí získalo svoju súčasnú podobu. V roku 1262 vznikol na ľavom brehu rieky nové mestečko – La bastide Saint-Louis. Tu sa naplno rozvíjalo hospodárstvo a obchod, kým staré mesto slúžilo ako kráľovská pevnosť. Pomaly chátrajúci múr bol zosilnený a zaistený druhou vonkajšou hradbou a mesto získalo povesť nedobytnosti. Eduard z Woodstocku, Čierny princ mesto v roku 1355 obliehal, ale pretože si bol vedomý nezmyselnosti svojho konania, nechal aspoň zapáliť spodné mesto a odtiahol. La Bastide však bolo okamžite opravené.
Koniec pevnosti
Po pyrenejskom mieri v roku 1659 bol k francúzskej ríši pripojený Roussillon a Carcassonne ako hraničné mesto stratilo na význame. S nástupom nových bojových techník už nemalo zmysel do hradného mesta investovať, a tak sa opevnenie pomaly rozpadalo.
V 18. storočí z neho bola už len schudobnelá štvrť, ktorej hrozilo strhnutie, zatiaľ čo takzvané spodné mesto sa ďalej rozrastalo. Až architekt Viollet-le-Duc sa spolu so spisovateľom Prosperom Mériméom postaral o rozsiahlu rekonštrukciu a zachránil mesto i pre ďalšiu generáciu obdivovateľov. 770px|center|Carcassonne s mostom Le Pont Vieux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je 47 854 obyvateľov (2009).
Počet obyvateľov
Osobnosti mesta
thumb|Hrad uprostred mesta
Burcy (Seine-et-Marne)
Burcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 1995
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 1995 boli v poradí 14. Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v štyroch islandských mestách: Akureyri, Hafnarfjörður, Kópavogur a Reykjavík, v dňoch od 7.21. mája 1995, za účasti prvýkrát až 24 tímov. Nováčikmi turnaja boli 🇧🇾, 🇭🇷, Maroko a 🇸🇮. Víťazom sa stalo prvýkrát 🇫🇷.
Skupina A
Reykjavík
Skupina B
Hafnarfjörður
Skupina D
Akureyri
Eric Saade
Eric Saade (* 29. október 1990, Kattarp, Švédsko) je švédsky popový spevák. Jeho otec je Libanonec, matka Švédka. Reprezentoval Švédsko na Eurovision Song Contest v roku 2011.
Saade sa prvý raz objavil v švédskej hudobnej televíznej súťaži Joker (dnes Popkorn). V roku 2007 sa stal členom chlapčenskej skupiny What's Up!. Na začiatku roku 2009 túto skupinu opustil sa začal sa venovať sólovej kariére.
Saade sa tiež dvakrát zúčastnil súťaže Melodifestivalen – švédskeho národného kola Eurovision Song Contest. Prvý raz v roku 2010 s piesňou "Manboy", kedy vo finále skončil na treťom mieste. Druhý raz s piesňou "Popular", s ktorou túto súťaž vyhral, a tým si zaistil postup do medzinárodného kola v Düsseldorfe. Tam skončil so 185 bodmi na treťom mieste po reprezentantoch z Azerbajdžanu (221 bodov) a Talianska (189 bodov).
V máji 2010 vydal prvý album s názvom "Masquerade", ktorý obsahoval pieseň "Manboy". V júni 2011 vydal druhý album s názvom Saade Vol.1, ktorý obsahuje už vydané single "Popular" a "Still Loving It".
Anjel Pána
Anjel Pána je tradičná modlitba rímskokatolíckej cirkvi.
Význam modlitby
Modlitba Anjel Pána pripomína udalosti vtelenia Ježiša Krista, ktorého meno v hebrejčine znamená „Pán zachraňuje“: posolstvo, ktoré podľa Biblie odovzdal archanjel Gabriel mladej dievčine Márii. Mária akceptovala tento Boží prísľub. Z Ducha Svätého počala dieťa, ktorému po narodení dali meno Ježiš.
Názov modlitby pochádza z prekladu jej latinskej verzie: „Angelus Domini nuntiavit Mariæ“. Modlitba sa skladá z troch veršov, na ktoré ľud odpovedá príslušným veršom. Po každej dvojici veršov nasleduje modlitba Zdravas’ Mária (v latinčine Ave Maria). V záverečnej časti sa v modlitbe zhŕňa cesta spásy vykonaná zmŕtvychvstalým Kristom.
Pôvod modlitby
Na koncile v Clermonte v roku 1095 žiadal pápež Urban II., aby zvony v katedrálach, kostoloch a zvoniciach zneli každé ráno a večer. Týmto spôsobom mali vyzývať k modlitbe k Panne Márii za úspech prvej križiackej výpravy. V roku 1318, avignonský pápež Ján XXII. vo svojej bule Quam pium quam debicum odporúča, aby sa tento zbožný zvyk, ktorý pretrval len v meste Saintes, rozšíril do celej cirkvi. Pápež Kalixt III. v roku 1456 obnovil predpis o modlitbe Anjel Pána, aby sa tak dosiahlo víťazstvo kresťanov nad moslimskými Turkami. Francúzsky kráľ Ľudovít XI., ktorý viackrát navštívil Saintes, žiadal v roku 1472, aby medzi ranným a večerným zvonením vzniklo aj zvonenie na poludnie, aby sa modlitbami k Panne Márii dosiahol pokoj v krajine. Dňa 16. januára 1476 pápež Sixtus IV. vydal oficiálne nariadenie, aby sa modlitba Anjel Pána prednášala trikrát denne. Modlitby Zdravas’ Mária k nim doplnil pápež Alexander VI. v roku 1500.
Znenie modlitby v slovenčine
Prvá časť modlitby (versikula) (℣) je prednášaná celebrantom / obradníkom. Odpovede (responzá) (℟) prednášajú veriaci.
℣. Anjel Pána zvestoval Panne Márii,
℟. A ona počala z Ducha Svätého.
℣. "Hľa, služobnica Pána."
℟. "Nech sa mi stane podľa tvojho slova."
℣. A Slovo sa telom stalo.
℟. A prebývalo medzi nami.
℣. Oroduj za nás, svätá Božia rodička.
℟. Aby sme sa stali hodní Kristových prisľúbení.
''Modlime sa: Bože, z anjelovho zvestovania vieme, že Tvoj syn, Ježiš Kristus sa stal človekom; prosíme ťa, vlej nám do duše svoju milosť, aby nás jeho umučenie a kríž priviedli k slávnemu vzkrieseniu. Skrze Krista, nášho Pána. Amen''
Znenie modlitby v latinčine
Prvá časť modlitby (versikula) (℣) je prednášaná celebrantom / obradníkom. Odpovede (responzá) (℟) prednášajú veriaci.
℣. Angelus Domini nuntiavit Mariæ,
℟. Et concepit de Spiritu Sancto.
℣. ''« Ecce Ancilla Domini. »''
℟. « Fiat mihi secundum Verbum tuum. »
℣. Et Verbum caro factum est..
℟. Et habitavit in nobis.
℣. Ora pro nobis, Sancta Dei Genetrix.
℟. Ut digni efficiamur promissionibus Christi.
Oremus: Gratiam tuam quæsumus, Domine, mentibus nostris infunde; ut qui, angelo nuntiante, Christi Filii tui Incarnationem cognovimus, per passionem eius et crucem, ad resurrectionis gloriam perducamur.
Per eumdem Christum Dominum nostrum.
Amen.
Modlitba počas veľkonočného obdobia
Počas veľkonočného obdobia (50 dní od Veľkonočnej nedele) sa namiesto modlitby Anjel Pána modlí antifóna Raduj sa, nebies Kráľovná:
℣. Raduj sa a veseľ sa, Panna Mária, aleluja.
℟. Lebo Pán naozaj vstal z mŕtvych, aleluja.
Tibor Mičinec
Tibor Mičinec (* 10. október 1958, Kremnica) je bývalý slovenský futbalista a reprezentant Česko-Slovenska.
Klubová kariéra
Rýchly a dôrazný stredný útočník prišiel v roku 1980 z Dukly Tábor do Bohemians Praha, kde sa stal v sezóne 1982/83 majstrom a zahral si semifinále Pohára UEFA. V roku 1987 prestúpil do DAC Dunajská Streda, s ktorou získal Česko-slovenský pohár. V čs. lige odohral 228 zápasov, strelil 80 gólov. Hral aj za Omonia Nikózia, španielsky CD Logroñés a v českej lige za Benešov a Zlín.