cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kurimany
Dejiny
V roku 1700 mali Kurimany 33 obyvateľov – všetci boli Nemci. V roku 1731 tu žilo 52 ľudí, v roku 1752 bol počet obyvateľov 51. Medzitým sa Kurimany poslovenčili. V roku 1784 žilo v Kurimanoch 81 obyvateľov v 11 domoch a v roku 1831 tu bolo už 124 obyvateľov. V roku 1870 mala obec 173 obyvateľov, všetci boli rímskokatolíci, väčšinou slovenskej národnosti.
Počas prvej svetovej vojny odišlo na frontu 37 chlapov z Kurimian, ôsmi vo na bojisku zahynuli. Po skončení vojny v roku 1918 bola založená Československá republika. Kurimany patrili do Spišskej župy so sídlom v Levoči. Maďarské pomenovanie obce Kiskérény sa zmenilo na slovenské Kurimany, úradnou rečou sa stala slovenčina. Všetci obyvatelia obce sa živili roľníctvom.
Vyhlásenie Slovenského štátu v roku 1939 prijali obyvatelia Kurimian s nadšením. Po začatí druhej svetovej obce odišlo do armády 14 Kurimančanov.
Na jeseň 1939 postihla (z dôvodu nízkej životnej úrovne a zanedbanej hygiény) obec epidémia – brušný týfus, následkom čoho v priebehu mesiaca zomrelo v obci 7 ľudí.
V decembri 1944 bola obec zapojená do elektrickej siete.
V rokoch 1944 a 1945 boli v Kurimanoch maďarské, neskôr nemecké vojská. V januári 1945 útočílo Nemecké delostrelectvo z Kurimian na sovietsku armádu, ktorá bola v Domaňovciach. 26. januára nemecké vojská odišli a na druhý deň boli Kurimany oslobodené sovietskou armádou.
Zo 157 voličov v Kurimanoch získala vo voľbách v roku 1946 Demokratická strana 147 hlasov, Komunisti dostali 8 hlasov.
Od skončenia 2. svetovej vojny cítili Kurimianskí roľníci silný nátlak na vytvorenie spoločného roľníckeho družstva. Nátlaku odolávali až do roku 1957 sa po konflikte so štátom rozhodlo 14 roľníkov vstúpiť do Jednotného roľníckeho družstva, ostatným neskôr štát pôdu odobral v prospech JRD. V roku 1973 bolo JRD v Kurimanoch spojené s JRD v susednej obci Iliašovce.
Obecné zastupiteľstvo
Starostom je od roku 2010 pani Anna Hricová
Obyvateľstvo
V roku 2006 mala obec cca 365 obyvateľov.
Stavby
Kultúrny dom, Požiarna zbrojnica, Areál PD, Futbalové ihrisko, cca 110 domov
Pomníky
Cintorín
Parky
Ovocný sad
Šport
Futbalový štadión
Pankrác (stanica pražského metra)
Pankrác (do roku 1990 Mládežnická) je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke C medzi stanicami Pražského povstání a Budějovická. Bola otvorená ako jedna z prvých, a to 9. mája 1974 pod názvom Mládežnická. Súčasný názov dostala v roku 1990.
Charakteristika stanice
Stanica Pankrác sa nachádza pod ulicou Na Pankráci. Je hĺbená, založená v jame hlbokej 17 metrov. Stanica je ale hlboko iba. Pankrác má jeden výstup s jedným vestibulom umiestneným priamo nad nástupišťom a spojeným eskalátorovými tunelmi vedúcimi priamo zo stredu nástupišťa. Je obložená mramorovými doskami, dlažba je z iných kameňov. Výstavba stanice medzi rokmi 1967 a 1974 stála iba 80 miliónov Kčs.
Budúcnosť stanice
Stanica Pankrác sa má po vybudovaní plánovanej linke D stať prestupnou stanicou. V skorších dobách (80. a 90. roky 20. storočia) bolo zamýšľané ešte aj zavedenie linky E, vďaka čomu by vznikla prvá stanica pražského metra, kde by sa krížili tri linky. Pre toto usporiadanie by musel byť zvolený iný spôsob pôdorysu stanice, ako klasický systém dvoch nad sebou umiestnených a prestupovou chodbou prepojených nástupíšť. Jednotlivé linky by sa museli nachádzať bližšie pri sebe, napríklad aj na jednom nástupišti. Táto zmena by sa však pravdepodobne nedotkla nástupišťa linky C, ktoré by zostalo zachované (výnimkou sú samozrejme vyústenia prípadných prestupových chodieb).
Re
RE môže byť:
Re môže byť:
re môže byť:
Álvares de Azevedo
Život a dielo
Veľa čítal a už v 10 rokoch rozprával po francúzsky, po anglicky a po latinsky. Žil rušným životom a je známy ako "brazílsky Byron".
Študoval právo na Právnickej fakulte v São Paulo, kde napísal väčšinu svojho diela, ale len niekoľko mesiacov po ukončení štvrtého ročníka zomrel vo veku 21 rokov na tuberkulózu. Až o dva roky neskôr bola publikovaná jeho romantická tvorba rozdelená na Ariel (dobro) a Caliban (zlo).
Jeho básne vyšli posmrtne v zbierke Lira dos Vinte Anos (1853, Lýra dvadsaťročného), ktorá zožala veľký úspech. Okrem toho mu vyšla zbierka poviedok A Noite na Taverna (1855, Noc v krčme) a dráma Macário (1855). Až v roku 1942 vyšlo jeho kompletné dielo.
Elektrický rušeň 181
Elektrický rušeň 181 (predtým E 669.1, továrenské označenie Škoda 31E) je rušeň určený pre nákladnú dopravu na jednosmernej napájaciej sústave 3 kV. Vyrábala ho firma Škoda Plzeň, vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v dvoch sériách v rokoch 1961 a 1962. Patrí k česko-slovenským rušňom tzv. I. generácie.
Vývoj
Rušne radu 181 vychádzajú z dvoch prototypových strojov radu 180, ktoré boli vyrobené v rokoch 1958 a 1959 a boli pôvodne určené pre ťažké rýchliky. Výrobca je neskôr prestaval kvôli ich vyskúšaniu v nákladnej doprave. Po týchto úspešných testoch boli už bez prototypov vyrobené dve série nových rušňov radu 181. Dôvodom objednávky zo strany ČSD bola potreba nahradenia parnej trakcie na tzv. I. hlavnom ťahu z Prahy do Čiernej nad Tisou, pretože doterajšie elektrické rušne nemohli na často sklonovo náročných tratiach tohto ťahu konkurovať výkonnejším parným rušňom 556.0, ktoré v dobe vrcholiaceho a neslávne presláveného tažkotonážneho hnutia nezriedka samotné ťahali vlaky s hmotnosťou až 4 000 t.
Konštrukcia
U rady 181 je použitá oceľová skriňa so šiestimi bočnými oknami na každej strane s dvoma koncovými stanovišťami rušňovodiča. Rušeň má dva trojnápravové podvozky so značnou dĺžkou, preto sú u druhej a piatej nápravy použité stenčené okolky na kolesách pre ľahšie prechádzanie oblúkov. Napriek tomu však tieto podvozky spôsobujú značné obrusovanie koľajníc v oblúkoch a rušeň dokonca musí prudšom oblúku prechádzať zníženou rýchlosťou. V ráme každého podvozku sú pevne uložené tri tlapové trakčné motory, ktoré boli u strojov 001-079 typu AD 4346 gT s trvalým výkonom 435 kW a u novších strojov potom modernejšieho typu 1 AD 4346 gT o trvalom výkone 465 kW. Ide o jednosmerné sériové šestipólové nekompenzované elektromotory s pomocnými pólmi a s cudzou ventiláciou. Z trakčných motorov je krútiaci moment prenášaný na nápravy cez obojstranné nápravové prevody so šikmými zubami orientovanými proti sebe (hodnota prevodu je 1: 4,238). Oproti predtým vyrobeným radám 121, 140, 141 a 180 sú čelá osadené novším typom svetlometov a svetiel.
Prevádzka
Rušne I. série boli prevažne dodávané na Slovensko, do dep Košice, Spišská Nová Ves a Žilina, druhá séria potom smerovala prevažne do českých dep. Na Slovensku boli po pár rokoch nahradené novšími strojmi radu 182 a postupne sa presúvali predovšetkým do depa Česká Třebová. Toto depo sa potom stalo až do deväťdesiatych rokov doménou tejto rady, kedy najvyšší stav predstavoval v 80. rokoch až 128 strojov, ktoré toto depo vystavovalo na výkony v širokej oblasti od Benešova, Berouna a Prahy až po Staré Město u Uherského Hradišťa alebo Přerov. Z ich pozície nosnej rady v nákladnej doprave ich neohrozila ani dodávka rušňov radu 130 v roku 1977, ktoré pôvodne mali znížiť potrebu radu 181, ale pre nedostatok iných vhodných strojov boli prevedené prevažne do osobnej dopravy. Až dodávka strojov radu 163, vďaka ktorým sa mohol rad 130 vrátiť do nákladnej dopravy, pre ktorú bol pôvodne určený, spôsobil postupné odstavovanie radu 181. K tomu sa pridal značný pokles výkonov v 90. rokoch, kedy boli rušne radu 181 ďalej odstavované v prospech štvornápravových strojov, ktoré nemajú také problémy s prechádzaním oblúkov. Rad 181 bol neskôr sústredený do Ostravy spolu s radom 182.
náhľad|vľavo|Rušeň 181.107 ČD Cargo prenajatý poľskému dopravcovi Transoda Postupne sa potom rušne tohto radu dostali tiež k iným dopravcom. Už od roku 1998 prevádzkuje spoločnosť OKD, Doprava (teraz Advanced World Transport) dva stroje tejto rady, ktoré boli predtým Českými dráhami zrušené. Od roku 2005 potom bolo postupne niekoľko desiatok týchto strojov prenajaté Českými dráhami, resp. neskôr ČD Cargom poľským dopravcom. Od roku 2010 je tak možno tieto stroje nájsť v čele vlakov poľských dopravcov DB Schenker Rail Polska, LOTOS Kolej, Transoda, STK alebo Koleje Czeskie.
V roku 1963 bolo deväť rušňov radu 181 vybavené menej výkonnými motormi z iných rušňov určených pre povrchové bane. Výkon motorov bol iba 370kW. Dôvodom takejto prestavby bol nedostatok pôvodných motorov, ktoré boli často poškodzované kvôli skratom pri preťažovaní v rámci vyššie spomínaného tažkotonážneho hnutia. Týchto deväť strojov bolo preznačených na rad E 659.0 a boli nasadzované predovšetkým na postrk na česko-slovenskom pomedzí v okolí Horného Lidča a Mostov u Jablunkova. V roku 1965 sa situácia s motormi stabilizovala a boli teda späť vybavené tými pôvodnými a preznačeniu späť na rad E 669.1 (181).
Nutné dodať, že podobné lokomotívy boli vo veľkých počtoch vyvážané do ZSSR.
Gymnázium sv. Vincenta de Paul
'''Gymnázium sv. Vincenta de Paul''' je všeobecné cirkevné gymnázium v Leviciach. Posilnené je vyučovanie jazykov a informatiky.
Ľubomír Vážny
Ing. Ľubomír Vážny (* 15. júl 1957, Žilina ) je slovenský politik. Je bývalý minister dopravy, pôšt a telekomunikácií SR. Funkciu vykonával od 4. júla 2006 do 8. júla 2010. Od roku 2012 do roku 2016 bol podpredsedom vlády SR pre investície. Od 24. júla 2017 do 9. septembra 2020 bol generálnym riaditeľom Sociálnej poisťovne.
Životopis
Ľubomír Vážny absolvoval v roku 1981 SVŠT v Bratislave (Stavebná fakulta, odbor pozemné staviteľstvo). V roku 1981-1985 pôsobil ako majster na stavbe, stavbyvedúci, samostatný vývojový pracovník Pozemné stavby, š.p. Trnava, 1981-1994 vedúci oddelenia cien a typizácie, vedúci útvaru TÚ, technický námestník, riaditeľ v Stavoinveste HO Banská Bystrica. Od roku 1994 bol riaditeľom a konateľom spoločnosti Stavoinvesta s.r.o. Banská Bystrica.
Ľubomír Vážny je členom predsedníctva strany SMER - sociálna demokracia a tieňovým ministrom dopravy a výstavby tejto strany. Bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za SMER, ktorý od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER - sociálna demokracia. Bol podpredsedom Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie a členom Mandátového a imunitného výboru NR SR.
V roku 2006 opäť zvolený za poslanca Národnej rady SR za stranu SMER-SD, od 4. júla 2006 do 2010 minister dopravy pôšt a telekomunikácií.
Vo voľbách do orgánov samosprávy obcí v roku 2010 kandidoval za primátora Banskej Bystrice vo volebnej koalícii SMER, SNS, ĽS-HZDS. S 10 443 hlasmi skončil na druhom mieste, primátorom sa stal Peter Gogola s 13 842 hlasmi.
Riaditeľ Sociálnej poisťovne
Vážny bol od 24. júla 2017 na návrh ministra Jána Richtera (SMER-SD) riaditeľom Sociálnej poisťovne. Vo funkcii nahradil Dušana Muňka.
9. septembra 2020 vláda Vážneho z funkcie odvolala. Podľa vlády si ako riaditeľ neplnil zákonné povinnosti. Vážneho nahradil Juraj Káčer, komunálny politik a dovtedajší viceprimátor Bratislavy.
Ra
Ra môže byť:
Ivor Armstrong Richards
Ivor Armstrong Richards (* 26. február 1893, Sandbach, Spojené kráľovstvo - † 7. september 1979, Cambridge) bol britský estetik, lingvista a pedagóg, zakladateľ angloamerickej novej kritiky.
4881 1975 XJ
4881 1975 XJ je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil C. Torres 1. decembra 1975.
Stator
náhľad|Stator a rotor elektromotora Stator je nepohyblivou súčasťou elektromotora, generátora a ďalších elektrických zariadení. Je tvorený trvalým magnetom alebo elektromagnetom – napr cievkou. Naproti tomu rotor je súčasťou pohyblivou a býva umiestnený v dutine statora.
Rozmýšľanie
Rozmýšľanie je rozoberanie v mysli, preberanie v mysli z rozličných strán, uvažovanie, premýšľanie.
Neolamprologus brichardi
Neolamprologus brichardi je druh ryby z čeľade cichlidovité (Cichlidae).
Joseph Conrad
Životopis
Joseph Conrad sa narodil 3. decembra roku 1857 v dnes ukrajinskom meste Berdičev. Pochádzal z poľskej zemanskej rodiny s tradíciou vlasteneckého odboja proti cárskemu panstvu. Jeho otec, Apollo Korzeniowski, bol romantický básnik a vlastenec, ktorého kvôli príprave národného povstania väznili a potom poslali do vyhnanstva do Vologdy na severe Ruska. V sedemnástich rokoch (roku 1874) sa po smrti svojich rodičov vydal Conrad do Marseille a stal sa námorníkom na francúzskych obchodných lodiach, ktoré sa plavili do Karibiku. Koncom sedemdesiatych rokov prešiel k anglickému loďstvu, roku 1886 dosiahol hodnosť kapitána a získal britské štátne občianstvo. Roku 1890 pri plavbe po rieke Kongo vážne ochorel na maláriu a musel sa postupne vzdať svojej námorníckej kariéry. Roku 1894 sa preto natrvalo usadil v Anglicku a začal sa venovať literárnej činnosti.
Značné skúsenosti z námorných plavieb a života v exotických končinách poskytli Conradovi bohatú látku pre jeho tvorbu. Aj keď angličtinu prijal za svoju až v dospelosti, napísal všetky svoje romány, novely a poviedky po anglicky, a to s takou prepracovanosťou a jazykovou bohatosťou, že sa stal jedným z najväčších majstrov anglickej prózy.
Vo svojich knihách sa snažil ukázať život človeka ako sled neustálych vnútorných bojov, v ktorých jediná chvíľka slabosti, majúca za následok zakolísanie v zodpovednosti voči druhým, vedie často k neodvratnej pohrome. Pre pochopenie aj tých najmenších detailov v motivácii svojich hrdinov a pre ilustráciu nových, ešte hlbších súvislostí a významov, podáva Conrad svoje príbehy z niekoľkých uhlov pohľadov, objektívne zobrazenie dopĺňa subjektívnymi hodnoteniami rôznych rozprávačov tohto deja a narušuje jeho chronologickú líniu častými návratmi k rôznym detailom rozprávania.
Conradove diela sa často odohrávajú v exotickom prostredí (napr. takzvaná Malajská trilógia, ktorú tvoria romány Almayer's Folly, The Outcast of the Islands, The Rescue) a na zámorskej lodi (The Nigger of the Narcissus, Chance, The Shadow-Line) alebo sa zaoberajú politickými otázkami súčasného sveta (Nostromo, The Secret Agent, Under Western Eyes). Za najvýznamnejšie prózy sú považované román Lord Jim a novela The Heart of Darkness, spojené rozprávačom Marlowom a zachytávajúce zhubné rysy kolonializmu a psychologickú zložitosť ľudského správania človeka vytrhnutého zo sveta západnej civilizácie.
Dielo
náhľad|Pamätník Josepha Conrada v [[Gdyňa|Gdyni v Poľsku.]]
Jan Koller
Jan Koller (* 30. marec 1973, Praha ) je bývalý český futbalový útočník a reprezentant. Reprezentoval Česko aj v plážovom futbale.
Je historicky najlepším strelcom za českú reprezentáciu, v 90 zápasoch dal spolu 55 gólov. Patril k najvyšším futbalistom s výškou 202 cm. Túto výšku využíval vo fyzických súbojoch a hlavičkách. V mládežníckych kluboch hrával ako brankár. V auguste 2011 ukončil profesionálnu kariéru. Od leta 2014 pôsobil ako tréner AS Monaco C.
Rotor (časť rotačného stroja)
náhľad|[[Stator a rotor elektromotora]] Rotor je otočná časť stroja s magnetickým obvodom, vinutím a hriadeľom, na ktorom sú nasadené krúžky alebo komutátor. Predstavuje rotujúcu časť strojov ako elektrický motor, dynamo, alternátor či čerpadlo. Rotor musí byť dobre vyvážený. Nerotujúca časť sa nazýva stator a tvorí puzdro pre rotor.
4780 Polina
4780 Polina je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil N. S. Černych 25. apríla 1979.
Chazay-d’Azergues
Chazay-d’Azergues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
André Maurois
André Maurois vlastným menom Émile Salomon Wilhelm Herzog  (* 26. júl 1885, Elbeuf, Francúzsko – † 9. október 1967, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ, esejista a autor biografií viacerých postáv francúzskych a anglických kultúrnych dejín.
Súkromný život
Pochádzal z pôvodne židovsko-nemeckej rodiny z Alsaska, ktorá sa usadila v Normandii. Jeho otec bol podnikateľ. Študoval na lýceu v Rouene. V čase prvej svetovej vojny slúžil ako styčný dôstojník v britskom expedičnom zbore (Corps Expéditionnaire Britannique) na francúzskom území.
Jeho prvou manželkou bola Jane-Wanda de Szymkiewicz (* 1892 - † 1923), dcéra poľského emigranta. Druhou jeho manželkou bola od roku 1926 Simone de Caillavet (* 1894 - † 1968), menej významná poetka. V roku 1947 počas pobytu v Južnej Amerike mal krátky pomer so svojou sprievodkyňou a tlmočníčkou Maríou de los Dolores Checa García y Rivera, ktorej venoval niekoľko svojich básní.
Dielo
Počas vojenskej služby napísal svoj prvý román Mlčanie plukovníka Brambla (Les Silences du colonel Bramble, vydané 1918). Preslávil sa novelou Dve lásky Philippa Marcenata (vyd. 1928) o morálnej kríze v manželstve. Medzi jeho známe romány patria diela: Rodinný kruh (vyd. 1932), Stroj čítajúci myšlienky (vyd. 1937), Pomyselné svety (vyd. 1947) a Fantastické príbehy a poviedky (1948).
Preslávil sa najmä štylisticky bravúrnymi a psychologicky detailnými biografiami osobností ako boli Voltaire, Benjamin Disraeli, lord George Gordon Byron, Percy Bysshe Shelley, Turgenev, George Sandová, Victor Hugo, Honoré de Balzac alebo vikomt de Chateaubriand.
Napísal aj esejistické historické prehľadové práce o dejinách Anglicka a Francúzska. S Louisom Aragonom bol spoluautorom súbežných dejín Spojených štátov amerických a Sovietskeho Zväzu (Maurois napísal dejiny USA, slovensky vyšli pod názvom: Súbežné dejiny USA : Dejiny USA v rokoch 1917 – 1961.  Bratislava : Smena, 1966; preložil Anton Vantuch).
Bol aj uznávaným literárnym kritikom a teoretikom, napísal trojzväzkové dejiny francúzskej literatúry od 17. storočia po svoju súčasnosť (I. Od La Bruyèra po Prousta, vyd. 1964, II. Od Prousta po Camusa, vyd. 1965, III. Od Aragona po Montherlanta, vyd. 1967). Biografistike je venovaná jeho esejistická práca Aspekty biografie (vyd. 1928).
Chazay-d’Azergues
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Renáta Zmajkovičová
Životopis
Od roku 2002 do marca 2016 pôsobila ako poslankyňa Národnej rady SR za stranu SMER – sociálna demokracia.
V Národnej rade SR od roku 2012 do roku 2014 zastávala funkciu podpredsedníčky Národnej rady SR.
V predchádzajúcom volebnom období v rokoch 2010 až 2012 zastávala funkciu predsedníčky Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a bola členkou Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny.
Vo funkčnom období 2006 až 2010 bola predsedníčkou Mandátového a imunitného výboru NR SR, ako aj podpredsedníčkou Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a členkou Výboru NR SR pre verejnú správu a regionálny rozvoj.
Zároveň je predsedníčkou trnavskej krajskej organizácie strany SMER – sociálna demokracia.
V roku 2014 bola zapletená do kauzy predraženého nákupu prístroja CT v piešťanskej Nemocnici Alexandra Wintera, kvôli čomu po výzve premiéra skončila ako predsedníčka dozornej rady nemocnice a vzdala sa aj postu podpredsedníčky parlamentu.
Le Mesnil-Villement
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Renáta Zmajkovičová
Životopis
Od roku 2014 je čestnou predsedníčkou Nadácie Renáty Zmajkovičovej : www.nadacia-rz.sk
Le Mesnil-Villement
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 292 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Virtuálna realita
Virtuálna realita (VR) je prostredie vymodelované prostriedkami počítača simulujúce skutočnosť. Primárne sa ním chápe vytváranie vizuálneho zážitku zobrazovaného na obrazovke počítača, prípadne cez špeciálne stereoskopické zariadenia. V sofistikovanejších prípadoch sú stimulované aj ďalšie zmysly ako napr. sluch, čuch a hmat. Interakciu s používateľom zabezpečuje buď klasické vybavenie počítača ako klávesnica a myš alebo špeciálne prispôsobené zariadenia ako okuliare vytvárajúce dojem trojrozmernosti, oblečenie snímajúce pohyb a stimulujúce hmat, viackanálový zvuk a pod. Takto tvorené prostredie môže vytvárať predstavu skutočného sveta (napr. pri nácviku boja, učení pilotovania), prípadne sa od neho značne líšiť (napr. pri hraní hier). Súčasnými technickými prostriedkami je veľmi ťažké vytvoriť vernú virtuálnu realitu. Predpokladá sa však, že časom budú tieto prekážky prekonané.
Etymológia
Pôvod vzniku termínu virtuálna realita nie je jasný. Často sa pripisuje Damienovi Broderickovi, ktorý vo svojom románe Judáš Mandala z roku 1982 použil tento termín v inej súvislosti. Vynálezca virtuálnej reality Jaron Lanier tvrdil, že tento názov vymyslel sám. Podobný termín „umelá realita“ sa vďaka Myronovi Kruegerovi používal už od 70-tych rokov minulého storočia.
História
V roku 1968 zostrojil Ivan Sutherland spolu so svojím žiakom Bobom Sproullom zobrazovacie zariadenie nositeľné na hlave, čo sa vo všeobecnosti považuje za prvý prístroj vytvárajúci virtuálnu realitu. Bol jednoduchý tak na ovládanie, ako aj na zobrazovacie schopnosti. Prostredie totiž tvorili virtuálne izby ohraničené len čiarami. Okrem toho mal takú váhu, že musel byť upevnený na strope, vďaka čomu dostal pomenovanie Damoklov meč.
Pozoruhodným medzi prvopočiatočnými zariadeniami bol Aspen Movie Map vyrobený na Univerzite v Massachussettskom technologickom inštitúte (MIT) v roku 1977. Program predstavoval približnú simuláciu mesta Aspen v Colorade (USA), ktorého ulicami sa používateľ mohol túlať. Na výber boli tri módy: leto, zima a polygóny. Prvé dva boli založené na fotografiách - tvorcovia skutočne nasnímali každý možný pohyb cez mesto počas oboch ročných období - a tretí na trojrozmernom modeli mesta.
V druhej polovici 80-tych rokov minulého storočia spopularizoval pojem „virtuálna realita“ Jaron Lanier, jeden z priekopníkov v tejto oblasti. V roku 1985 založil spoločnosť VPL Research (skratka z anglického „Virtual Programming Languages“, doslova Virtuálne programovacie jazyky), ktorá vyvinula najvýznamnejšie systémy „goggles n' gloves“ (doslova z angličtiny „okuliare a rukavice“) toho obdobia.
21. storočie
Trh AR / VR sa už stal miliardu dolárovým trhom a predpokladá sa, že v priebehu niekoľkých rokov bude pokračovať v raste o viac ako 120 miliárd dolárov.
Anticipácia (jazykoveda)
Anticipácia je kompozičný postup, schopnosť predvídať udalosti v texte. Dostatočné množstvo subjektívnej redundancie.
Septimius Severus
Septimius Severus (* 11. apríl 145 – † 4. február 211) bol rímskym cisárom, zakladateľom dynastie Severovcov. Vládol v rokoch 193 – 211. Stal sa tiež prvým cisárom antického Ríma, pôvodom z Afriky.
Pôvod
Septimius Severus sa narodil v meste Leptis Magna v severoafrickej provincii Africa proconsularis. Severov otec bol Publius Septimius Geta a bol púnskeho pôvodu. Severova matka bola Fulvia Pia, pochádzala po predkoch z Itálie a patrila do starého rímskeho plebejského rodu Fulviovcov, ku ktorému patrili mnohé významné osobnosti Rímskej republiky. Členovia fulviovskej rodiny spolupracovali s bratmi Gracchovcami. Pôvod rodiny bol v latinskom meste Tusculum.
Severove reformy
Počas trvania svojej vlády uskutočnil Septimius Severus celý rad reforiem. Veľké výdaje štátu ho priviedli k tomu, že začal zdaňovať mestské obce a tvrdo vymáhal dane. Veľký efekt to ale neprinieslo, a tak sa Severus uchýlil k znehodnocovaniu meny. Mnoho jeho reforiem sa týkalo armády. Zrušil výnimočné postavenie prétoriánskej gardy, neobnovil ho ani vtedy, keď gardu nanovo sformoval z príslušníkov panónskych légií. Navyše všetkým vojakom v armáde, aj keď to neboli pôvodom Rimania, povolil dôstojníckou hodnosť. Tým sa na jednej strane armáda posilnila, ale na druhej strane začal proces jej barbarizácie a provincializácie. Potom ešte vydal zákon, ktorým vojakom formálne povolil ženiť sa a zakladať rodiny, dovolil im žiť aj s manželkami pri pohraničných táboroch, kde dostali pridelenú pôdu.
Zaujímavosť
Ako cisár mal Septimius Severus právo vyhlasovať ľudí za bohov. Za boha vyhlásil okrem iných cisára Commoda, známeho svojimi výstrednosťami. Severus mal veľký rešpekt pred cudzími božstvami a je pravdepodobné, že medzi nimi uctieval aj podobizeň Krista.
Nitkovky
Nitkovky (iné názvy: nitkovkotvaré, nitkovce, nitkovcotvaré; staršie: tenkohlavce , trichocefaly ; lat. Trichurida, Trichurata, Trichuroidea, Trichocephalida, Trichocephalata, Trichinelllida) sú rad hlístovcov.
Charakteristika
Bežným parazitom človeka je druh nitkovka črevná/tenkohlavec ľudský/tenkohlavec bičíkovitý (Trichuris trichiura), dlhý asi 5 cm. Slabšie nákazy sa vôbec neprejavia, pri silných môže dôjsť ku komplikáciám, čo býva zriedka.
Nebezpečným parazitom človeka a iných cicavcov je svalovec špirálovitý (Trichinella spiralis). Svalovce žijú najprv v čreve, kde nespôsobujú väčšiu ujmu organizmu. Tu pohlavne dospievajú a dochádza ku kopulácii. Samičky potom prenikajú do lymfatických ciest, kde jej telo opúšťajú drobné mikrofilárie. Tieto sa krvou dostávajú do dobre prekrvených svalov (jazyk, bránica, medzirebrové svaly), a tu sa medzi svalovými vláknami zapuzdrujú. Pri hromadnej nákaze dochádza k poškodeniu svalstva a k smrti. Svalovce sú veľkým problémom v severských krajinách, kde sa vyskytli epidémie s vysokou mortalitou. Riziko trichinelózy je vo vyspelých krajinách minimálne vďaka veterinárnej kontrole i dôkladnej tepelnej príprave mäsových výrobkov.
Guillaume Colletet
Guillaume Colletet (* 12. marec 1598, Paríž, Francúzsko - † 11. február 1659, tamtiež) bol francúzsky básnik a jeden zo zakladajúcich členov Francúzskej akadémie. Medzi jeho ochrancov patril aj kardinál Richelieu. Bol otcom básnika Françoisa Colleteta.
Štátny komorný orchester Žilina
Štátny komorný orchester Žilina je jediný orchester "mozartovského typu" na Slovensku.
Radvaň (Banská Bystrica)
Radvaň je mestská časť Banskej Bystrice.
Štátny komorný orchester Žilina
História
Orchester vznikol roku 1974 v Žiline. Mal 35 členov, prevažne absolventov hudobných akadémií v Prahe, Brne a Bratislave. Prvým šéfdirigentom bol Eduard Fischer.
V roku 1977 získal orchester medzinárodné uznanie, keď sa stal festivalovým orchestrom na Salzburger Festspiele. Krátko nato dostal pozvanie na Pražskú jar. Nasledovali koncerty na mnohých festivaloch v celej Európe (Wiener Festwochen, Haydnov festival vo Viedni, Sofijské hudobné týždne, Festa Musica Pro v Assisi, Katalánsky festival, Festival El Djem v Tunise, Festival de Bonaguil vo Francúzsku, Hudba v starom Krakove, Jarný festival Budapešť, Bratislavské hudobné slávnosti, Melos Étos v Bratislave, Mozartfest Schwetzingen, Festival slovanskej hudby na Cypre, Schleswig-Holstein Festival, Festival de Manaus v Brazílii, Flámsky festival v Belgicku, Aspekte Salzburg, Johann Strauss Festival vo Viedni, Bodensee Festival v Švajčiarsku, Medzinárodný hudobný festival v Ankare a iné).
Radvaň (Banská Bystrica)
Podľa údajov z roku 2021 mala 5 836 obyvateľov.
Dejiny
Prvé písomné zmienky o obci Radvaň pochádzajú z druhej polovice 13. storočia. Zmienky dokladajú, že tu žili kráľovskí rybári, ktorí lovili ryby v Hrone. V roku 1287 daroval uhorský kráľ Ladislav IV. obec Dionýzovi, predkovi šľachtického rodu Radvanských. Obec sa následne stala sídlom tohto významného rodu, ktorého predstavitelia si v obci postavili v 16. storočí reprezentatívny kaštieľ. Radvaň bola v roku 1964 zlúčená s obcou Kráľová do obce Radvaň-Kráľová. Tá bola o dva roky neskôr pripojená k Banskej Bystrici.
Obyvatelia Radvane sa zaoberali najmä poľnohospodárstvom a niektorými remeslami. V obci pôsobili farbiari, klobúčnici, nožiari a hrebenári. V rokoch 16331925 tu pôsobili aj niekoľkí výrobcovia pušného prachu, ktorý bol veľmi kvalitný a vyhľadávaný. V roku 1687 v obci pôsobili štyria prachári, v dvadsiatych rokoch 20. storočia sa výrobe prachu ešte venovali rodiny Klimo, Petrikovich a Veselko. Stupy a dielne na výrobu pušného prachu sa nachádzali v blízkej Malachovskej doline (v roku 1786 ich tu bolo 8, v roku 1842 dokonca 11). V druhej polovcii 19. storočia v obci vznikli aj dve súkenky (majiteľmi boli Ján Markovič a J. Horenický). Súkenka J. Markoviča bola zrušená v roku 1950. V roku 1923 bola v Radvani založená súkromná píla firmou Rosenberger a spol., ktorá sa nachádzala pri železničnej stanici. Píla bola po roku 1948 znárodnená a pričlenená k podniku Pohronské píly (neskôr Drevona). V roku 1949 bolo v obci založené jednotné roľnícke družstvo (JRD), ktoré bolo v roku 1961 zlúčené s družstvami v Kráľovej, Kremničke, Malachove, Iliaši a v Rakytovciach do jedného veľkého JRD (s názvom: JRD SNP Banská Bystrica).
Štátny komorný orchester Žilina
Súčasnosť
Šéfdirigentom ŠKO Žilina je od sezóny 2015/2016 britský dirigent Simon Chalk. Čestným šéfdirigentom orchestra je japonský dirigent Tsugio Maeda.
Avesnes-sur-Helpe (obvod)
Avesnes-sur-Helpe je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 151 obcí.
Radvaň (Banská Bystrica)
Dejiny
Obec Radvaň bývala známa okrem iného Radvanským jarmokom, ktorý sa konával už v 14. storočí, pravdepodobne počas púte k radvanskému kostolu Panny Márie (v lokalite Hôrka). Privilégium konať výročný jarmok v deň sviatku Narodenia Panny Márie (teda 8. septembra) dostala obec od cisára Leopolda I. v roku 1655 (v roku jeho korunovácie za uhorského kráľa; cisárom sa stal až po smrti otca Ferdinanda III. v roku 1657). V spore o konanie jarmoku s mestom Banská Bystrica napokon Leopold I. v roku 1697 rozhodol, že jarmok v deň Narodenia Panny Márie sa môže konať len v Radvani. Radvanský jarmok bol jedným z najväčších a najznámejších v Hornom Uhorsku. Odraz jarmok našiel dokonca aj v krásnej literatúre (v poviedkach Gustáva Kazimíra Zechentera-Laskomerského a Jozefa Gregora Tajovského). Tradícia výročného jarmoku prežila do dnešných čias, ale jarmok sa už koná na Námestí SNP v Banskej Bystrici.
Sophia (časopis)
Sophia bol časopis pre uvedenie duchovných hodnôt do života, ktorý vychádzal v rokoch 1994-1999. Jeho šéfredaktorom bol RNDr. Emil Páleš, CSc.
Vyšlo 20 čísel. Väčšina z nich je v súčasnosti sprístupnená v elektronickej podobe.
Radvaň (Banská Bystrica)
Dejiny
Nad Kalinčiakovou ulicou pri evanjelickom cintoríne funguje lyžiarsky vlek s dobrovoľným vstupným. Vlek sprevádzkovali v sezóne 2014/2015 27 rokov po pôvodnom vleku.
Sophia (časopis)
Metódou práce časopisu bol výber článkov systematicky vedúci čitateľa k vytvorení prehľadu o základných pilierov celého duchovného poznania, ktoré je v dnešnej dobe prítomné vo filozofii. Hovorí o špecifickom význame súčasnej doby, ktorej úlohou je podľa vydavateľa práve syntéza exaktných výsledkov materialistickej vedy a idealistickej zložky poznávania, inšpirácie. Cieľom je vytvoriť duchovnú vedu, ktorá má byť prvým stupňom k ozdraveniu spoločnosti od prílišného príklonu k materiálnym hodnotám.Časopis sa opiera, okrem iného, o rozsiahle dielo Rudolfa Steinera, na ktoré často odkazuje v článkoch.
Radvaň (Banská Bystrica)
Samospráva
Radvaň tvorí volebný obvod č. 6 a v mestskom zastupiteľstve má 3 poslancov.
Radovan Somík
Radovan Somík (* 5. máj 1977, Martin) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Radvaň (Banská Bystrica)
Príroda
Na území Radvane sa nachádza chránený areál Malachovské skalky a prírodná rezervácia Urpínska lesostep na vrchu Urpín.
Sophia (časopis)
Autorom mnohých článkov bol šéfredaktor Dr. Páleš. V novších číslach sa venoval najmä histórii a príčinám konkrétnych historických javov a celých epôch, ktoré vysvetľuje pôsobením hierarchických bytostí. Táto téma je podrobne rozpracovaná v jeho diele Angelológia dejín, ktoré sčasti nadväzuje na obsah časopisu.
Radovan Somík
Klubový hokej
Od ročníka 2002/ 03 pôsobil dva roky vo Philadelphii Flyers. Tu hrával vo formácií s Michalom Handzušom a Pavlom Brendlom. V NHL spolu odohral 2 sezóny v ktorých odohral v základnej časti 113 zápasov, v ktorých mal bilanciu 12 gólov a 20 asistencií. Ďalší rok (počas výluky v NHL) strávil vo Vsetíne a švédskom Malmö Redhawks. Od sezóny 2005/06 bol hráčom ruského klubu Severstaľ Čerepovec.
Pred ročníkom 2007/08 prestúpil do českého HC Pardubice. Po dvoch sezónach sa s vedením dohodol na predĺžení kontraktu. V drese Pardubíc získal dvakrát titul víťaza českej extraligy.
Reprezentácia
Bol členom tímu z MS 2002, ktorý vybojoval zlaté medaily. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 78 zápasov, strelil 9 gólov.
MS 2007
Tréner Július Šupler ho nominoval na svetový šampionát v Rusku. Odohral 6 zápasov, zaznamenal 2 body za gól a asistenciu. Jeho mužstvo vypadlo so Švédskom vo štvrťfinále a obsadilo 6. miesto.
MS 2008
Súčasťou reprezentácie bol aj na svetovom šampionáte 2008. Slovensko nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. V zápasoch o udržanie zdolalo Slovinsko 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch) a obsadilo 13. miesto. Somík na šampionáte nezaznamenal ani bod. V úvode prvého zápasu so Slovinskom sa zranil (krvný výron po údere hokejkou do stehna), v poslednom stretnutí ho nahradil Tibor Melichárek, ktorý bol opäť napísaný na súpisku.
Reprezentačná štatistika
(štatistické údaje v článku sú z 3. júna 2008)
Ordzovany
Ordzovany sú obec na Slovensku v okrese Levoča v Prešovskom kraji. Nachádzajú sa asi 20 km od Levoče. Boli založené okolo r. 1260 (maďarský názov Ragyóc).
Pamiatky
Rímskokatolícky kostol svätého Antona s opevnením z polovice 13. storočia, prestavaný v 17. storočí
Kaplnka svätej Juliany z 18. storočia
Na hlavnej ceste sa nachádza viacero malých starých domov.
Eva Šuranová
Eva Šuranová, rodená Kucmanová (* 24. apríl 1946, Ózd, Maďarsko† 31. december 2016, Bratislava, Slovensko) bola slovenská atlétkaskokanka do diaľky.
Kariéra
Prvá slovenská atlétka, ktorá získala olympijskú medailu. Narodila sa v Maďarsku, detstvo prežila vo Veľkom Blahove, okres Dunajská Streda. Všestranná športovkyňa, venovala sa hádzanej, basketbalu aj atletike. Pod vedením trénera Ladislava Pápaya sa začala špecializovať na šprinty a skok do diaľky. Od roku 1964 pôsobila v Bratislave, v Slávii SVŠT ju viedol uznávaný tréner Pavol Glesk. Najväčší úspech dosiahla na olympijských hrách 1972 v Mníchove, kde získala bronzovú medailu. V súťaži dvakrát prekonala československý rekord výkonmi 660 cm a 667 cm. Menej sa jej darilo na OH 1976 v Montreale, bez platného pokusu nepostúpila z kvalifikácie. Trikrát štartovala na majstrovstvách Európy, v roku 1969 bola dvanásta, 1969 siedma a v Ríme 1974 obsadila striebornú priečku, výkonom 660 cm zaostala za zlatom len o päť centimetrov.
Držiteľka 11 titulov majsterky Československa v štyroch disciplínach, osemkrát vyhrala v skoku do diaľky, raz v behu na 100 metrov, v behu na 100 m cez prekážky a v päťboji, vytvorila 25 československých rekordov. V roku 2014 bola vyhlásená za Športovú legendu.
Úspechy
Olympijské hry Majstrovstvá Európy Majstrovstvá Československa
Dragan Mance
Dragan Mance (* 26. september 1962, Belehrad – † 3. september 1985, Belehrad) bol profesionálny juhoslovanský futbalista.
Životopis
Žil v Zemune s otcom Ferdinandom, matkou Dušankou a mladším bratom Goranom. Bol slobodný. Zomrel pri autonehode na diaľnici Belehrad - Novi Sad vo veku 22 rokov, presne 23 dní pred 23. narodeninami.
Začal v najmladších kategóriách Galenika Zemun. Bol veľmi talentovaný a vo veku iba 17 rokoch debutoval za mužov tímu FK Zemun, bolo to v čase keď bol FK Zemun v druhej juhoslovanskej lige. Vzhľadom na svoje veľké futbalové umenie, si ho vyhliadol tím FK Partizan a dňa 15. septembra 1980 odišiel na Štadión JNA. Za Partizan nastúpil 262 krát a strelil 145 gólov. V sezóne 1982/1983 sa stal s Partizanom majstrom Juhoslávie a v tej istej sezóne aj najlepším strelcom svojho klubu s 15 gólmi. Dnes ho Grobari (fanúšikovia Partizanu) považujú za jednu s najväčších legiend svojho klubu. Spomínajú sa najmä jeho oslavy gólov so zdvihnutými rukami kĺzajúc sa na kolenách, góly večnému rivalovi Červenej Hviezde Belehrad a gól proti anglickému QPR v roku 1984, ktorý je mnohými považovaný za najvýznamnejší v histórii Partizanu.
1 Decembrie
1 Decembrie je obec v župe Ilfov v Rumunsku. Od roku 1968 do roku 2005 bola súčasťou obce Copăceni. Obcou preteká rieka Argeş, na ktorej nive sa nachádza.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 1994
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 1994 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvá Európy 1994, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 34 európskych družstiev, ktoré súťažili o 11 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Prebiehala od 27. februára 1993 do 10. marca 1994. Na finálový turnaj postúpili víťazi skupín a najlepšie družstvo z druhých miest. Ostatné družstvá z druhých miest odohrali play-off o zvyšné 3 postupové miesta.
Táto kvalifikácia slúžila zároveň aj ako európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 1995.
Priamy postup
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny:
Play-off
2.10. marec 1994
6. marec
Narodenia
thumb|upright|[[Valentina Vladimirovna Tereškovová|Valentina Tereškovovová (* 1937)]] thumb|upright|[[Shaquille O’Neal (* 1972)]] thumb|upright|[[Agnieszka Radwańská (* 1989)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Pearl S. Bucková († 1973)]] náhľad|189x189bod|[[Teresa Wrightová|Teresa Wright (* 1918)]] thumb|upright|[[Nancy Reaganová († 2016)]]
Saulxerotte
Saulxerotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Samuel Zubo
RSDr. Samuel Zubo, CSc. (* 10. august 1948, Pondelok, okres Poltár) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Samuel Zubo bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 20022006 za KSS. Bol členom Výboru NR SR pre verejnú správu a Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie. Samuel Zubo pôsobil ako pedagóg v Detskom domove v Čerenčanoch. Následne pôsobil ako riaditeľ detského domova v Stránskej, ktorý pod jeho vedením prešiel rozsiahlou rekonštrukciou a rozšírením a následnou transformáciou na detský domov rodinného typu.
Ribozóm
2. Jadro
3. Ribozóm (malé bodky)
4. Vezikula
6. Golgiho aparát
7. Cytoskelet
8. Hladké endoplazmatické retikulum
9. Mitochondria
10. Vakuola
11. Cytosól (spolu s ostatnými organelami tvorí cytoplazmu)
12. Lyzozóm
13. Centrozóm spolu s centriolami
14. Cytoplazmatická membrána ]]
Ribozómy sú bunkové organely nachádzajúce sa vo všetkých známych bunkách, čiže vo všetkých živých organizmoch okrem vírusov, pokiaľ sú pokladané za živé. Prebieha v nich syntéza bielkovín (proteínov) – proteosyntéza. Patria medzi najhojnejšie zastúpené bunkové organely. Sú uložené voľne v cytoplazme, u eukaryotov sú tiež vo vnútri plastidov, mitochondrií a viazané na endoplazmatické retikulum. Obsahujú ribonukleovú kyselinu (RNA) a bielkoviny, z chemického hľadiska preto patria medzi nukleoproteíny.
Bielkoviny tvoria cca 1/3 obsahu ribozómu. Odlišujeme dva základné typy týchto organel (pre prokaryoty a eukaryoty). Eukaryoty však majú v semiautonómnych organelách ribozómy podobné prokaryotickým ribozómom a iba ich cytoplazmatické ribozómy sa označujú ako ribozómy eukaryotického typu. Každý ribozóm sa delí na dve podjednotky s odlišnými veľkosťami. K ribozómu sa napája tzv. mediátorová ribonukleová kyselina (mRNA), ktorá obsahuje prepis genetickej informácie z deoxyribonukleovej kyseliny (DNA). Ribozóm potom podľa tejto informácie nasyntetizuje polypeptid resp. proteín. Proces jeho syntézy sa nazýva translácia a prebieha tak, že ribozóm sa pohybuje pozdĺž mRNA a prekladá jej kodóny do peptidového reťazca. Po pripojení každej aminokyseliny k peptidovému reťazcu dochádza k posunu ribozómu po mRNA o tri nukleotidy (kodón) smerom k 3´ koncu, čo sa označuje ako translokácia ribozómu. V prokaryotických bunkách sa ribozóm pohybuje po mRNA rýchlosťou 30 – 60 nukleotidov za sekundu, v eukaryotických je to len 9 až 15 nukleotidov/sek.
Počet ribozómov v bunkách je veľmi variabilný. V baktérii Escherichia coli ich napríklad je priemerne asi 15 000. Jedna molekula mRNA môže byť súčasne translatovaná viacerými ribozómami. V prípade, že je na jednu mRNA nadviazaných viac ribozómov, hovoríme o polyribozóme alebo o polyzóme.
Objav
Ribozómy boli prvýkrát pozorované v polovici 50. rokov rumunsko-americkým cytológom Georgom Emilom Paladim pomocou elektrónového mikroskopu ako husté častice alebo granuly. Termín „ribozóm“ navrhol vedec Richard B. Roberts koncom 50. rokov 20. storočia:
''„V priebehu sympózia sa objavili sémantické problémy. Pre niektorých účastníkov „mikrozómy“ znamenajú častice ribonukleoproteínu mikrozómovej frakcie kontaminované inými proteínmi a lipidmi, pre ostatných mikrozómy pozostávajú z proteínov a lipidov kontaminovaných časticami. Fráza „mikrozomálne častice“ sa nezdá byť primeraná a „ribonukleoproteínové častice z frakcie mikrozómov“ je značne zvláštna. Počas stretnutia bolo navrhnuté slovo „ribozóm“, ktoré je vyhovujúce a taktiež príjemne znejúce. Súčasné zmätenie by bolo eliminované, ak by sa prijal „ribozóm“ na označenie ribonukleoproteínových častíc vo veľkosti od 35 do 100 S.“''
- Albert, Mikrosomálne častice a syntéza proteínov
Albert Claude, Christian de Duve a George Emil Palade získali spoločne Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu v roku 1974 za objav ribozómu. Nobelova cena za chémiu v roku 2009 bola udelená Venkatramanovi Ramakrishnanovi, Thomasovi A. Steitzovi a Ade E. Jonathovej za stanovenie podrobnej štruktúry a funkcie ribozómu.
Vznik
Ribozómy sú zložené z ribozomálnych proteínov a z ribozomálnej RNA (rRNA). Ribozomálne proteíny sa syntetizujú na už existujúcich ribozómoch v cytoplazme bunky. Po ich vytvorení sú tieto proteíny v eukaryotických bunkách dopravené do jadra bunky. Tam sa spájajú s novosyntetizovanou rRNA už pred dokončením jej vzniku transkripciou. Takto sa skopmletizujú celé podjednotky ribozómov a následne sú dopravené opäť do cytoplazmy, kde sa zúčastňujú proteosyntézy.
Gény pre rRNA sú najaktívnejšie prepisované vtedy, keď (bakteriálna) bunka podstupuje rýchle delenie, ktoré je prirodzene spojené s veľkou potrebou proteínov. V rýchlo rastúcich bakteriálnych kultúrach môžu tvoriť ribozómy aj viac ako tretinu ich hmoty. Transkripciu rRNA u baktérií reguluje guanozín-5´-bisfosfát-3´bisfosfát, skrátene ppGpp. Pri nedostatku ppGpp intenzívne prebieha syntéza rRNA, ale pri jeho nadbytku sa zastaví. ppGpp pravdepodobne pôsobí na RNA-polymerázu, ktorá v jeho prítomnosti stráca afinitu k promótoru génu pre rRNA.
Stavba ribozómu
Ribozóm je malá bunková organela s priemerom 17 až 20 nm, preto je pozorovateľný len elektrónovým mikroskopom. Možno ich z bunky separovať mechanickým rozdrvením bunky skleným práškom alebo enzymatickým rozrušením bunkovej steny. V rastlinných a živočíšnych bunkách sú všetky ribozómy prisadnuté na membránach.
Podjednotky sú spolu a utvárajú ribozóm len počas proteosyntézy. Po jej skončení sa rozpadajú na samostatné podjednotky, ktoré sú zrejme až do ďalšieho spojenia s mRNA v bunke vo voľnom stave. Na podjednotky ribozómy disociujú napríklad za zníženej koncentrácie iónov draslíka. Spojeniu oboch jednotiek u prokaryotov bráni iniciačný faktor IF3, ktorý sa naviaže na malú podjednotku. Tento faktor ale zároveň umožňuje, aby sa naň nadviazal komplex zložený z iniciačného faktoru IF2, guanozíntrifosfátu (GTP) a tRNA nesúcej formylovaný metionín. Malá podjednotka je teda pripravená zahájiť iniciáciu translácie.
Malá podjednotka
Úlohou malej podjednotky je nasadiť tRNA na kodóny mRNA v procese translácie. Malá podjednotka prokaryotov má koeficient 30S, u eukaryotov je táto podjednotka 40S. Za začiatok translácie peptidového reťazca sa považuje okamih, keď sa táto malá podjednotka naviaže na mRNA. To sa deje skôr ako nadviazanie veľkej podjednotky. Pripojenie veľkej podjednotky je umožnené len po nadviazaní mRNA a prvej (iniciačnej) molekuly transferovej ribonukleovej kyseliny (tRNA). Tieto udalosti spôsobia zmenu konformácie malej podjednotky. Malá podjednotka v priebehu translácie sprostredkováva dekódujúcu interakciu medzi kodónom na mRNA a antikodónom na tRNA.
Veľká podjednotka
thumb|left|Veľká ribozomálna podjednotka [[archebaktérie Haloarcula marismortui]] Veľká podjednotka slúži počas translácie na katalyzovanie vzniku peptidovej väzby medzi aminokyselinou a vznikajúcim reťazcom. Veľká podjednotka ribozómu je u prokaryotov 50S, u eukaryotov 60S. Veľká podjednotka sa pripája na tzv. prediniciačný komplex zložený z iniciačných faktorov, RNA a malej podjednotky. Spojením veľkej a malej podjednotky sa ribozóm kompletizuje a vzniká tzv. iniciačný komplex, ktorý prechádza v translácii do fázy elongácie. Podjednotky sa spájajú v blízkosti 5´ konca mRNA. Vo veľkej podjednotke je akýsi „tunel“, v ktorom zostáva skrytý rastúci peptidový reťazec, až kým nedosiahne dĺžku približne 70 aminokyselín. Až vtedy sa jeho N-koniec vynára von z ribozómu.
Väzobné miesta
V ribozóme sa nachádzajú celkove 4 väzobné miesta pre molekuly RNA: jedno pre mRNA a tri pre aktivované formy tRNA (aminoacyl-tRNA, skrátene aa-tRNA). Väzobné miesto pre mRNA sa nachádza na malej podjednotke, komplexy aminoacyl-tRNA sa z veľkej časti viažu na styčnom mieste oboch podjednotiek. Táto styčná plocha je bohatšia na rRNA a chudobnejšia na ribozómové bielkoviny ako ostatné časti ribozómu. Miesta pre tRNA sú označené ako aminoacylové (A), peptidylové (P) a výstupné (E) miesto. Aminoacylové miesto sa nachádza z menšej časti na malej podjednotke, z väčšej časti na väčšej podjednotke a vstupujú doň aa-tRNA. Odtiaľ sa presunú na pepitdylové miesto, ktoré je, podobne ako A miesto, lokalizované z menšej časti na menšej podjednotke a z väčšej časti na väčšej podjednotke. Na toto miesto sa viaže tRNA, ktorej aminokyselina je už spojená so vznikajúcim peptidovým reťazcom, ale stále pretrváva aj esterová väzba medzi 3´ tRNA, ktorá najnovšiu aminokyselinu doniesla. Po oddelení sa tRNA od aminokyseliny tRNA postupuje na E miesto, ktorého názov je odvodený z anglického slova exit (východ), pretože cezeň deacetylovaná tRNA opúšťa ribozóm. Vznik peptidovej väzby medzi prichádzajúcimi aminokyselinami sa uskutočňuje na peptidyltransferázovom mieste.
Ďalej sa na ribozóme nachádzajú väzobné miesta pre ďalšie nevyhnutné súčasti translácie – iniciačné a elongačné faktory. Vnútorná hmota ribozómu sa označuje ako dreň (core).
rRNA
Ribozomálna RNA je esenciálnou zložkou ribozómov. Zistilo sa, že práve rRNA je zodpovedná za funkčnosť ribozómu, čiže jeho schopnosť prepisovať mRNA do proteínov. Z tohto pohľadu je ribozomálna RNA vlastne enzým a preto sa nazýva ribozým. Objav tejto funkcie bol spočiatku prekvapivý, pretože sa myslelo, že enzymatickej aktivity sú schopné len proteíny. Ribozomálna RNA však tvorí priestorové štruktúry, podobné aktívnym miestam proteínov fungujúcich ako enzýmy. Vďaka tomu je schopná napríklad správne nadviazať aa-tRNA a taktiež zaisťuje vznik peptidových väzieb medzi aminokyselinami vznikajúceho reťazca (druhú z menovaných ovláda u prokaryotov predovšetkým 23S rRNA). Prokaryotický a eukaryotický ribozóm sa však v obsahu rRNA líšia. Zatiaľ čo prokaryotický obsahuje v malej podjednotke 16S rRNA (1540 nukleotidov) a vo veľkej podjednotke 5S rRNA (120 nukleotidov) a 23S rRNA (2900 nukleotidov), eukaryotický obsahuje v malej podjednotke 18S rRNA (1 900 nukleotidov) a vo veľkej podjednotke 5S rRNA (120 nukleotidov), 5,8S rRNA (160 nukleotidov) a 28S rRNA (4 700 nukleotidov). 16S rRNA je zložkou A miesta ribozómu.