cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zachovávajúce sa veličiny
Zachovávajúca sa veličina je fyzikálna veličina, ktorá sa v izolovanej sústave časom nemení pri akejkoľvek zmene stavu sústavy v priebehu času (čiže sa nemení počas priebehu fyzikálneho procesu).
Zmeny zachovávajúcej sa veličiny v čiastkovej sústave sú teda kompenzované opačnými celkovo rovnako veľkými zmenami iných čiastkových sústav. Napríklad v prípade Zákona zachovania energie sa môže kinetická energia zmeniť na inú formu energie, pričom ale celková energia ostane nezmenená.
Ján Paškay
Ján Paškay (* 16. apríl 1897, Banská Štiavnica – † 14. máj 1956, Banská Bystrica, pochovaný v Banskej Štiavnici) bol funkcionár KSČ a verejný činiteľ.
Jeho otec František Paškay, matka Anna rod. Višňovská, manželka Gizela rod. Sommerová.
Životopis
Vyučil sa za rezbára v dielni na výrobu kostolného náradia v Banskej Štiavnici. Pracoval ako robotník vo Zvolene, Banskej Štiavnici, Banskej Belej. Roku 1919 príslušník maďarskej ČA, 1921 zakladajúci člen KSČ. Pre rev. činnosť štátnym aparátom perzekvovaný, väznený v Banskej Bystrici, Banskej Štiavnici, v Leopoldove. Počas SNP predseda OV KSS v Banskej Štiavnici, člen partizánskych skupín, spolupracovník 5. ústredného ilegálneho vedenia KSS.
Boisse-Penchot
Boisse-Penchot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 539 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čerešňová jaskyňa
Čerešňová jaskyňa je prírodná pamiatka v správe príspevkovej organizácie Správa slovenských jaskýň.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Uhrovské Podhradie v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a naposledy novelizované v roku 2009. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Jaskyňa je prístupná návštevníkom za účelom zotavenia a poznávania jej prírodných a historických hodnôt.
Dubaj (emirát)
Dubaj (-slovenský normovaný názov; po arabsky إمارة دبيّ - Imára Dubajj - doslova: Emirát Dubaj) je jeden z emirátov v Spojených arabských emirátoch (SAE) v Perzskom zálive. Je najľudnatejším a druhým najväčším emirátom Spojených arabských emirátov, hneď po emiráte Abú Zabí.
Emirát Dubaj leží na Arabskom polostrove v Perzskom zálive a je svojimi 4 114 km² a 3,4 mil. obyvateľmi (2020) po Abú Zabí druhý najväčší. Vládcom Dubaja je šejk Muhammad bin Rášid Ál Maktúm, ktorý je viceprezidentom a premiérom SAE (Hlavou SAE je emir Abú Zabí). Hlavným centrom emirátu je mesto Dubaj, v ktorom žije okolo 85 % obyvateľov emirátu. Najväčšiu časť emirátu zaberá púšť. Emirát sa nečlení na žiadne nižšie administratívne jednotky, no od roku 1954 pôsobí v rámci emirátu inštitúcia "Obec Dubaj" (po anglicky Dubai Municipality), ktorá má na starosti bežné záležitosti emirátu, ako sú zdravie, životné prostredie či územné plánovanie.
Dni voľna pripadali v Dubaji a celých SAE doposiaľ na štvrtok/piatok, ale od septembra 2006 sú preložené na piatok a sobotu. Všetky štátne a verejné inštitúcie, vládne úrady, súkromné školy sú viazané novými pravidlami.
Merná spotreba paliva (motor)
Merná spotreba paliva spaľovacieho motora je veličina, ktorá udáva koľko hmotnostného množstva paliva je potrebného na vyprodukovanie jednotky energie. Označuje sa mp a udáva sa v jednotkách g.kW-1.h-1 alebo kg.kW-1.h-1.
Merná spotreba paliva závisí od zvolenej koncepcie spaľovacieho motora, jeho technickej realizácie a prevádzkových podmienok. Ten istý spaľovací motor nemá jednu hodnotu mernej spotreby paliva, ale rozsah hodnôt v závislosti od otáčok a zaťaženia, pri ktorých sa merná spotreba meria.
Merná indikovaná spotreba paliva
Pre určenie mernej indikovanej spotreby paliva sa používa indikovaný výkon motora získaný z indikátorového diagramu. Ide o teoretický parameter, pretože indikovaný výkon je hodnota, ktorá je k dispozícii vo vnútri valca. Na jej praktické využitie ju treba mechanizmom, ktorý nikdy nepracuje bez strát vyviesť, na výstupný hriadeľ motora. Merná indikovaná spotreba paliva sa označuje rozšírením indexu na mpi a vypočíta sa:
Platí tiež vzťah medzi mernou indikovanou spotrebou a indikovanou účinnosťou:
Merná efektívna spotreba paliva
Merná efektívna spotreba paliva má praktickejšie využitie, pretože na jej určenie sa používa efektívny výkon motora t. j. ten, ktorý je reálne k dispozícii. Merná efektívna spotreba paliva sa označuje rozšírením indexu na mpe a vypočíta sa z podobných vzťahov pri použití iných veličín:
Ondrej Patai
Ondrej Patai (* 28. november 1697, Szécsény - † 15. marec 1756, Trnava) bol náboženský spisovateľ, pedagóg, rímskokatolícky kňaz, zemianskeho pôvodu.
Životopis
Narodil sa v zemianskej rodine Ondrejovi Pataiovi a Helene rod. Jánosiovej. Od roku 1717 príslušník jezuitskej rehole, študoval na jezuitských univerzitách. Učiteľ filozofie na kolégiu v Kluži, rektor kolégia 1738-1739 v Oradei, 1739-1750 v Kluži a Trnave. Od roku 1754 pôsobil v Banskej Bystrici, neskôr v Trnave. Autor náboženských a príležitostných spisov, historickej práce a životopisu grófky Hallerovej.
Ibar
Ibar je rieka v juhozápadnom Srbsku a vo východnej časti Čiernej Hory. Rieka dlhá je pravostranným prítokom Západnej Moravy a odvodňuje územie s rozlohou.
Priebeh toku
Rieka pramení v severnej časti planiny Hajla na východe Čiernej Hory, odkiaľ tečie východným smerom do Srbska. V Kosovskej Mitrovici priberá svoj najväčší prítok Sitnica a stáča sa na sever. Ďalšími významnými prítokmi sú Raška, Studenica a Jošanicana. Ústi v meste Kraljevo do Západnej Moravy.
Ibar preteká mestami Rožaje, Ribariće, Zubin Potok, Kosovská Mitrovica, Zvečan, Leposavić, Lešak, Raška, Baljevac, Ušće, Bogutovac, Mataruška Banja a Kraljevo.
Vodný stav
Najvyššie prietoky dosahuje na jar pri topení snehu a v čase jarných a jesenných dažďov. Rieka nie je splavná a jej priemerný ročný prietok dosahuje 110 m³/s. Vody Ibaru využíva 10 vodných elektrární.
Porýnie
right|thumb|Poloha západnej časti Porýnia
Porýnie je nepresne vymedzený názov oblasti Nemecka po oboch brehoch stredného a dolného Rýna.
Po kolapse francúzskeho kráľovstva v dôsledku revolúcie bolo ako nemecky hovoriaci región na dolnom a strednom toku rieky anektované pruským cisárstvom. Po prvej svetovej vojne bola jeho západná časť na základe Versailleskej zmluvy okupovaná dohodovými vojskami a bola tu vytvorená demilitarizovaná zóna. Nemecká armáda ju znovu obsadila až v roku 1936.
Južná a východná časť je predovšetkým kopcovitá s pohoriami (Westerwald, Hunsrück, Taunus a Eifel), ktoré pretínajú údolie riek Rýn a Mosela. Na severe sa nachádza údolie rieky Ruhr.
Medzi najväčšie mestá v oblasti patria Aachen, Bonn, Kolín nad Rýnom, Duisburg, Essen, Düsseldorf, Koblenz, Krefeld, Leverkusen, Ludwigshafen am Rhein, Mainz, Mannheim, Mönchengladbach, Wiesbaden a Wuppertal.
Spolu so severnou časťou Talianska je Porýnie oblasť s najväčším znečistením vzduchu v Európe.
Ivan Droppa
Ivan Droppa (* 1. február 1972, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca a tréner.
Klubový hokej
Ivan Droppa začínal s hokejom ako šesťročný, v klube MHk 32 Liptovský Mikuláš. V česko-slovenskej lige debutoval v sezóne 1990/91 v mužstve Košíc. Bol draftovaný v roku 1990 klubom Chicago Blackhawks v 2. kole z 37. miesta. Od sezóny 1992/93 pôsobil päť rokov v zámorí, odohral 19 zápasov za Chicago, predovšetkým však v nižších ligách IHL a AHL.
Po návrate do Európy hrával v slovenskej extralige, nemeckej DEL a českej najvyššej súťaži. V sezóne 2005/06 získal s MsHK Žilina majstrovský titul. Od ročníka 2006/07 bol hráčom HC Košice, kde odohral dva roky. V druhom sa klub prebojoval do finále extraligy, kde podľahol Slovanu Bratislava. Pred ďalším ročníkom sa stal hráčom Žiliny, v jeho závere prestúpil do klubu Schwenninger Wild Wings z 2. nemeckej ligy. Počas nasledujúcej sezóny hral vo francúzskom Ours de Villard-de-Lans a za MHK Dolný Kubín v 2. SHL. Potom dva roky nehral, v ročníku 2012/13 nastúpil v 7 zápasoch za B-mužstvo Liptovského Mikuláša (2. SHL).
Odvetvie
Odvetvie môže byť:
Izolovaná sústava
Izolovaná sústava (tiež uzavretá sústava, ale toto spojenie má aj iný význam, alebo aj Inerciálna) je opak otvorenej sústavy (Neinerciálnej), teda fyzikálna sústava, ktorá nie je v interakcii so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy), čiže si s ním nevymieňa ani energiu, ani hmotu (napr. častice). Inými slovami je to kombinácia hmotnostných bodov, ktoré interagujú len medzi sebou navzájom. Experimentálne možno takúto sústavu realizovať len približne.
Ak túto teoretickú sústavu stále zväčšujeme, dostaneme ako izolovanú sústavu celý kozmos a dostaneme sa k filozofickému výroku o nekonečnosti hmotného sveta v priestore a čase.
Telesá, ktoré si vymieňajú energiu bez strát, tvoria tzv. izolovanú sústavu telies.
3463 Kaokuen
3463 Kaokuen je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 3. decembra 1981.
Lesson XX
Lesson XX je japonské jednodielne OVA anime. Žánrovo sa zaraďuje do šónen-ai a jaoi.
Príbeh
Šizuka a Sakura zistia, aká cesta vedie od priateľstva k láske. Ale je to, čo cítia pravá láska? Alebo je to iba ich prebudená sexualita? Možno je to len experiment pre zábavu.
Uzavretá sústava (výmena energie)
Uzavretá sústava je opak otvorenej sústavy a izolovanej sústavy, teda fyzikálna sústava, ktorá si so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy) síce vymieňa energiu, ale nevymieňa hmotu (napríklad častice).
Abú Sumbul (archeologická lokalita)
thumb|right|Priečelie jedného z chrámov s podobizňou [[faraóna Ramzesa II.]]
Abú Sumbul (iné názvy Abú Simbel, Abú Sinbil, Abú Sunbul, ďalšie synonymá a vysvetlenie pozri v článku Abú Sumbul) je archeologické nálezisko v Egypte na západnom brehu Násirovho jazera, asi 290 km juhozápadne od Aswánu a v blízkosti hraníc so Sudánom.
Je súčasťou lokality Svetového dedičstva UNESCO Núbijské monumenty od Abú Sumbul po Filai. V lokalite je dvojica kamenných chrámov, pochádzajúcich z obdobia vlády faraóna Ramesse II. (12981232 pred Kr.). Chrámy objavil v roku 1812 Johann Ludwig Burckhardt, odkryl ich Giovanni Battista Belzoni a dôkladne v roku 1843 preskúmal Karl Richard Lepsius. V 20. storočí bol chrámový komplex kvôli výstavbe Asuánskej priehrady na náklady UNESCO rozrezaný na časti a prenesený na vyvýšeninu na brehu nového priehradného jazera.
Veľký chrám
Veľký chrám alebo Chrám Ramesseho, obľúbeného Amonom (Per Ramessu merej Amon) bol zasvätený bohom Amon-Ré, Ptah a Ré-Harachtejovi a bohovi-faraónovi Ramessemu II. Chrám má východozápadnú orientáciu, pričom zadnú svätyňu so sediacimi sochami bohov osvetľujú lúče vychádzajúceho slnka iba dvakrát do roka v čase jarnej a jesennej rovnodennosti.
K vstupu do chrámu vedie široká rampa a priečelie tvoria štyri až 22 metrov vysoké sochy spodobujúce Ramesseho II. Pri nohách týchto sôch sú vytesané podobizne ďalších členov kráľovskej rodiny. Severne od sôch stála svätyňa Slnka, južne malý chrám zrodenia. Nad vstupom do chrámu je do skaly vytesaná socha boha Ré-Harachteja (boha slnka Ré po splynutí s Hórom, vládcu neba, zeme i podsvetia). Po oboch stranách sochy je reliéf panovníka obetujúceho bohu.
Za vstupom do chrámu sa nachádza Veľká pilierová sieň s ôsmimi piliermi v dvoch radoch. Na stenách dominujú vyobrazenia vojenských ťažení Ramesseho II., vrátane bitky pri Kadeši. Nasleduje Malá pilierová sieň so štyrmi piliermi, dlhú os chrámu ukončuje zadná svätyňa so sochami sediacich bohov, ktorým bol chrám zasvätený.
Malý chrám
Malý chrám bol zasvätený bohyni Hathor a faraónovej manželke, kráľovnej Nefertari. Aj jeho priečelie tvoria sochy vysoké až 10 metrov, v tomto prípade štyri Ramesseho a dve Nefertari. Vchod ústi do siene so šiestimi piliermi, pokračuje priečnou sieňou a končí svätyňou. Je podobe ako Veľký chrám orientovaný východozápadne. Jeho výzdoba je náboženská, hlavným motívom je kráľovský manželský pár v spoločnosti egyptských bohov.
Presun
thumb|Model pôvodnej a súčasnej polohy oboch chrámov V 60. rokoch 20. storočia hrozil chrámovému komplexu zánik v dôsledku stavby Asuánskej priehrady. Pod patronátom UNESCO bol celý komplex rozrezaný na časti, prenesený na nové, vyššie položené a cca 200 m vzdialené miesto a opätovne zostavený.
Telefónna predvoľba
Telefónna predvoľba, alebo smerové telefónne číslo je číslo, ktoré sa pridáva pred miestne telefónne číslo stanice v telefónnej sieti, ak má byť volené z iného uzla či krajiny, a najnovšie aj od iného operátora.
Telefónna predvoľba sa od bežného telefónneho čísla líši tým, že začína číslicami či znakmi, ktoré sa pre miestne čísla na prvej pozícii nepoužívajú - obvykle nulou a pre medzinárodné hovory dvoma nulami.
Znak „+“ sa celosvetovo používa v medzinárodnom formáte čísla a vždy sa pri volaní musí nahradiť takzvaným IDD prefixom, ktorý závisí od krajiny, z ktorej sa volá. Napríklad na Slovensku je to „00“, rovnako v Česku, ale napríklad v USA je IDD prefix „011“, čo znamená, že pri volaní slovenskému účastníkovi s číslom 0905 123 123 sa musí voliť (v USA) 011421 905 123 123, kým z Česka by to bolo „00421 905 123 123“.
V súčasnosti už vo väčšine krajín nie je nutné nahrádzať znak "+" prefixom IDD, ale stačí zadať z klávesnice priamo znak "+" (tento sa pri voľbe čísla automaticky nahradí IDD prefixom.
Kral
Kral je druhý štúdiový album slovenského rapera a člena skupiny Kontrafakt Patrika Vrbovského, známeho pod umeleckým menom Rytmus. Bol vydaný 30. novembra 2009 vo vydavateľstvách Tvoj Tatko Records a EMI. Na albume sa nachádzajú hostia Ego, Tomi Popovič, Tina a Igor Kmeťo a producenti DJ Wich, DJ Premier, DJ Mad Skill, Kajmir Royale, Tomi Popovič, Hajtkovič a Igor Kmeťo. Nahrávalo sa v Gitano Records u Igora Kmeťa mladšieho.
Album sa v roku 2009 stal najpredávanejším na Slovensku a do konca roka 2011 bolo z neho predaných viac ako 30 000 kópii.
Pozadie vzniku a nahrávanie
Po Rytmusovom komerčne aj kriticky úspešnom debutovom albume Bengoro a druhom albume jeho skupiny Kontrafakt sa Kral stal jedným z najočakávanejších albumov roku 2009. Väčšina albumu bola nahrávaná v roku 2009 v štúdio Gitano records pod dohľadom Igora Kmeťa mladšieho. Výkonnú produkciu albumu mal na starosti sám Rytmus a DJ Anys, ďalší člen Kontrafaktu. Jediný rapujúci hosť na albume je Ego, okrem neho sa na albume objavili aj speváci Tina, Igor Kmeťo a v skladbe "Jediný" sa objavil aj DJ Premier.
O produkcie sa podľa pôvodných Rytmusovych vyhlásení mali postarať iba producenti mimo Slovenska a Česka. V skutočnosti sa tak nestalo a produkcie na albume robili Tomi Popovič, Igor Kmeťo a Hajtkovič (Slovensko), DJ Wich (Česko), DJ Mad Skill (Nemec v tom čase žijúci v Česku), DJ Premier a Kajmir Royale (obaja z USA).
Hudobná štruktúra
Po hudobnej stránke možno na albume sledovať odklon od predošlej Rytmusovej tvorby; objavuje sa tu jemnejší hip-hopový zvuk a skladby, ktorých hudobné podklady obsahujú prvky R&B alebo popu. Album obsahuje aj minimalistické skladby ako "Salalaj". Dobre odráža súdobé trendy v svetovom hip-hope a R&B. Napriek tomu obsahuje aj skladbu s klasickým hip-hopovým zvukom "Jediný", ktorú produkoval DJ Premier a v rámci albumu sa od ostatných hudobne výrazne odlišuje.
Lyrika a prejav
Témy na albume sú rôznorodé. Sú tu skladby o Rytmusovej sláve, otcovi, nádeji, spoločnosti, smútku, zlatokopkách, láske a o vlastnej pozícii na hudobnej scéne. Album obsahuje aj typické Rytmusove prejavy v skladbách "Nigdy sa nezavďačíš" a "Salalaj", ktoré pripomínajú staršie vtipno-ironické skladby od Kontrafaktu. Texty obsahujú oveľa menej vulgarizmov ako jeho debut a skladby sú oveľa prijateľnejšie pre rádiá ako jeho predošlá tvorba. V niektorých je použitý efekt Auto-tune, cez ktorý Rytmus spieval. Titulná skladba "Kral" je o Bohu a názov albumu tým pádom je akýmsi dvojzmyslom.
Single a videoklipy
Prvé videá k albumu boli dva miniklipy k skladbám "Na toto som čakal" a "Nigdy sa nezavďačíš", oba vydané cez jeseň roku 2009, pred vydaním samotného albumu.
Prvý plnohodnotný videoklip bol natočený ku skladbe "Verejný nepriateľ", ktorého rozpočet sa vyšplhal na sumu takmer 191 000 €. Vo videu boli použité rôzne efekty hlavne na zábery zničenej Bratislavy. V klipe sa objavil aj raper Ego, ktorý v ňom hral rolu bezdomovca. Bol dokončený začiatkom roka 2010 a premiéra bola 8. februára na československej MTV. Ako singel bola skladba do rádií nasadená ešte koncom roka 2009. Jej najvyššia priečka bola 76. v najhranejších skladbách v slovenských rádiách, v jednom týždni získala aj 19. miesto v rámci domácej tvorby. V Česku sa umiestnila iba v rebríčku mobilných zvonení, kde obsadila 28. miesto.
Na konci februára Rytmus nakrúcal s Imagine Vision (pracovali aj na klipe "Verejný nepriateľ") v Las Vegas materiál k videoklipu na ďalší singel „Sága pokračuje“, ktorý mal začiatkom mája premiéru.
V apríli 2010 sa začalo pracovať na klipe ku skladbe "Zlatokopky", v júni boli na internete zverejnené prvé správy. V klipe sa objavila aj Agáta Hanychová v úlohe zlatokopky a raper Ego si zahral čašníka. Premiéru mal 4. augusta v bratislavskom klube BeAbout. Klip sa objavil na internete 5. augusta o 0:01, stal sa najrýchlejšie sledovaným slovenským videom na youtube.com. Skladba bola nasadená aj do českých a slovenských rádií, kde zaznamenala úspech v podobe 25. miesta v českých rádiách, v rámci domácej tvorby obsadila prvú priečku. V slovenských rádiách sa umiestnila na 26. mieste a na 3. mieste v rámci domácej tvorby.
V septembri 2010 Rytmus vyhodnotil súťaž o najlepší klip ku skladbe "Musíš mať nádej" a vybral víťazný, ktorý sa stal jej oficiálnym klipom.
V apríli sa objavila správa, že cez májový festival Hip Hop Jam by mal spolu s DJ Premierom pracovať na klipe k skladbe „Jediný“. Videoklip mal premiéru 26. decembra 2010. V ten istý deň bol vydaný aj videoklip ku skladbe "Všetko má svoj konec". Skladba "Všetko má svoj konec" bola tiež nasadená do rádií, kde jej najvyššia pozícia v slovenskej TOP 100 bola na 61. mieste a 10. v rámci slovenskej tvorby. V českej TOP 100 sa umiestnila na 48. mieste a na 6. mieste v rámci domácej tvorby. Skladba bola podporená v slovenskej súťaži Miss 2010 v apríli 2010, kde vystúpil spolu s Tinou a Egom, ktorí v nej hosťovali. Taktiež vystupoval aj na českej Miss.
Americký raper Nironic vložil do hudobného podkladu skladby "Salalaj" svoj vlastný text a takto upravená skladba sa volá "Hit Me On My Mobile".
Predaj
Album za jeden deň získal platinový status za viac než 6 000 predaných kópii. V roku 2009 sa ho predalo 11 868 kusov a získal cenu SOZY za najpredávanejší album v roku 2009. 24. februára 2010 bolo predaných 17 152 kópii, v apríli 2010 viac ako 20 000. Ku koncu roka 2011 bolo z albumu predaných 30 000 kópii. V Česku sa album umiestnil prvý týždeň na 8. mieste najpredávanejších albumov. Jeho najvyššou pozíciou bolo 5. miesto, ktoré dosiahol v piatom týždni predaja.
Univerzálny počítač
Univerzálny počítač je počítač, ktorý je schopný principiálne riešiť akúkoľvek úlohu, ak je známy algoritmus jej riešenia.
Magneux (Haute-Marne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedlie
Jedlie je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Uhrovské Podhradie v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1974 na rozlohe 1,42 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Fytogeograficky významná lokalita tisu obyčajného (Taxus baccata L.) v Strážovských vrchoch.
Berstheim
Berstheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Municipálne mesto (Uhorsko)
Municipálne mesto (iné názvy: municipiálne mesto, mesto s municip(i)álnym právom, mesto s municip(i)álnou správou, mesto s municip(i)álnou právomocou; maď. törvényhatósági jogú város – "mesto s municipálnym právom" alebo törvényhatósági joggal felruházott város – "mesto obdarené municipálnym právom"; nem. Stadt mit Munizipium – "mesto s municípiom") bolo v rokoch 1870 – 1918 v Uhorsku, 1918 – 1950 v Maďarsku a 1918 – 1922 prechodne v slovenskej časti Česko-Slovenska samosprávne mesto s právomocou župy, nepodliehajúce župe a podliehajúce priamo ministerstvu vnútra.
Municipálne mestá fakticky nahradili slobodné kráľovské mestá. Na Slovensku boli municipálnym mestom v rokoch 1870 – 1876 Gelnica a potom v rokoch 1886 – 1922 Bratislava, Košice, Komárno a Banská Štiavnica (spolu s Banskou Belou).
Municipálne mestá patrili medzi tzv. municípiá (maď. törvényhatóságok). Municípiá boli v Uhorsku jednotky na úrovni župy – teda municipálne mestá, samotné župy a niektoré ďalšie zvláštne samosprávne obvody.
Municipálne mestá vykonávali samosprávu, sprostredkúvali štátnu administratívu, vydávali štatúty a predkladali politické petície. Na čele mesta stál (hlavný) župan – zástupca vlády. Administratívu viedol mešťanosta predsedajúci mestskej rade, ktorá bola výkonným orgánom municipálneho výboru a spravovala ekonomiku. Municipálny výbor bol spolovice volený, spolovice tvorený najbohatšími mešťanmi; volil časť mestských úradníkov.
Dejiny
Municipálne mestá boli vytvorené zákonnými článkami XLII/1870 ako ďalšia kategória municípia popri slobodných kráľovských mestách. Od roku 1870 bolo municipálnymi mestami 20 miest (z toho na Slovensku len Gelnica), v roku 1873 pribudlo 5 ďalších (z toho na Slovensku žiadne).
Ďalšie zmeny nastali na území Maďarska až v 20. rokoch 20. storočia. Na území Slovenska boli municipálne mestá s účinnosťou od 1.1.1923 zrušené.
3416 Dorrit
3416 Dorrit je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil K. Reinmuth 8. novembra 1931.
Jaromír Dragan
Jaromír Dragan (* 14. september 1963, Liptovský Mikuláš) je bývalý hokejový reprezentačný brankár, známy i z dlhoročného pôsobenia v HC Košice. Bol známy svojou svojskou rozohrávkou puku pomocou odkopnutia puku až do stredného pásma.
Reprezentácia
Vo farbách Česko-Slovenska získal bronz na Zimných olympijských hrách 1992 v Albertville. Za Slovensko odohral 56 zápasov, vrátane kľúčového stretnutia proti Lotyšsku na Majstrovstvách sveta skupiny B (oficiálne v 1. divízii) 1995 v Bratislave, ktoré skončilo 4:3 a rozhodlo o postupe Slovenska do najvyššej kategórie.
Operácia Dragoon
Operácia Dragoon, pôvodne plánovaná ako operácia Anvil na leto 1943, bola spojenecká invázia v južnom Francúzsku 15. augusta 1944, bola súčasťou druhej svetovej vojny. Invázia bola uskutočnená pri mestách Cannes a Toulon.
Spojenecké sily
Pozemnú časť operácie Dragoon uskutočnila 6.skupina armád pod velením generálporučíka Jacoba L. Deversa v maximálnej sile až 200 000 vojakov. Už na konci prvého dňa operácie sa vylodilo 60 000 vojakov a 6 700 vozidiel. Na podporu operácie bolo plánovaných 4 000 lietadiel a 900 lodí.
Nemecká obrana
Veliteľom západnej fronty bol generál poľný maršal Gerd von Rundstedt. Na juhu Francúzska bola rozmiestnená skupina armád G pod velením generálplukovníka Johannesa Blaskowitza.
Priebeh operácie
Vylodenie bolo vedené proti postaveniam nemeckej 148. a 242 pešej divízie. Vďaka slabému nemeckému odporu sa operácia rýchlo rozvinula. Už koncom mesiaca boli dobyté mestá Marseille a Toulon. 30. augusta bolo dobyté aj Nice. V polovici septembra sa I. zbor spojil s 3. americkou armádou (George S. Patton) postupujúcou zo severu. Nemecké sily v počte cez 85 000 vojakov v juhozápadnej časti Francúzska tým zostali odrezané. Operácia sa oficiálne skončila 15. septembra 1944. Do zajatia padlo 79 000 nemeckých vojakov pri stratách 14 000 spojeneckých vojakov.
Bor-et-Bar
Bor-et-Bar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 182 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fyzikálna sústava
Fyzikálna sústava alebo fyzikálny systém je súhrn fyzikálnych objektov (napr. častíc, telies, látok, hmotných bodov, elektrických prúdov a nábojov), ku ktorým sa pristupuje ako k celku, ktoré sa skúmajú pomocou fyzikálnych metód, ktoré sú spravidla v nejakej interakcii, a ktoré sa chápu tak, že sú buď vo vzájomnom vzťahu so zvyšným svetom alebo sú od neho oddelené.
Niektoré majú vo fyzike aj špeciálne názvy, napr. termodynamická sústava.
Rozlišuje sa:
Lagúna (voda)
thumb|Lagúna pri [[Sydney]]
Lagúna je oblasť plytkej slanej vody oddelenej od hlbokého mora piesočnou plážou, koralovým útesom, plytkým prielivom alebo podobnou štruktúrou. Ide o určitý druh zálivu, je plytšia, má inú slanosť vody ako more, iné usadeniny a biodiverzitu.
Pociťovanie
Pociťovanie je nadobúdanie pocitov vo vedomí prostredníctvom zmyslov; utváranie sa pocitu, podproces vnímania.
Lagúna (voda)
Lagúny sa nachádzajú predovšetkým uprostred atolov, na mieste, kde sa predtým nachádzal ostrov.
Najväčšia lagúna je Lagoa dos Patos na juhovýchode Brazílie.
Michal Patzier
Michal Patzier (* 25. september 1748, Krompachy – † 29. august 1811, Banská Štiavnica) bol slovenský banský odborník, chemik.
Jeho otec bol Daniel Patzir a matka Terézia Patzirová.
Maisoncelles (Haute-Marne)
Maisoncelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Janík (priezvisko)
Janík je slovenské a české priezvisko odvodené od mena Ján. Je rozšírené na celom Slovensku (najmä v okresoch Žilina, Bratislava V, Poprad, Skalica, Dolný Kubín, Trenčín, Nové Zámky, Topoľčany, Kysucké Nové Mesto, Ilava).
Známi nositelia
Pozri v článku Janík (rozlišovacia stránka).
Maisoncelles (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Národný park Talampaya
Národný park Talampaya je národný park, ktorý sa nachádza v stredovýchodnej časti argentínskej provincie La Rioja. Prvé chránené územie v tejto oblasti vzniklo v roku 1975. Účelom bola ochrana paleontologických a archeologických nálezísk. Národný park vznikol v roku 1997 a v roku 2000 sa stal súčasťou Svetového dedičstva UNESCO.
Maisoncelles (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národný park Talampaya
Park sa nachádza v údolí medzi západným pohorím Cerro Los Colorados a východným Sierra de Sañagasta. Územie sa nachádza v púštnej oblasti a vzniklo vodnou eróziou a pôsobením vetra. Teploty v tejto oblasti majú široký rozsah s prudkými letnými dažďami a silným jesenným vetrom.
V národnom parku sa nachádzajú:
3362 Khufu
3362 Khufu je planétka s priemerom 3 km, ktorú objavil R. S. Dunbar, M. A. Barucci 30. augusta 1984.
Kňaží stôl (prírodná rezervácia)
Kňaží stôl je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Ľutov, Trebichava v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 88,3100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ukážky prirodzených bučín, xerotermných dúbrav, stepných a lesostepných spoločenstiev Strážovských vrchov s chránenými a ohrozenými druhmi rastlín (aj z čeľade vstavačovitých) a živočíchov.
Zora Paulendová
Zora Paulendová, rod. Veselová (* 28. január 1905, Zvolen – † 17. jún 1999, Zvolen) bola slovenská herečka a protifašistická bojovníčka.
Životopis
Spoluzakladateľka Divadla Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene. Zúčastnila sa protifašistického odboja. Po potlačení SNP bola za podporu svojich bratov, účastníkov SNP, väznená (4. decembra 1944-30. januára 1945). Hrávala v Mestskom divadelnom združení v Banskej Bystrici (od 1912).
Otvorená sústava (fyzika)
Otvorená sústava je fyzikálna sústava, ktorá si so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy) vymieňa aj energiu aj hmotu (napr. častice). Opakom je uzavretá a izolovaná sústava. Všetky reálne sústavy, sú otvorené sústavy. Uzavretá a izolovaná sústava sú len abstrakcie, pomocou ktorých môžeme zjednodušiť skúmanie fyzikálnych dejov.
Tonghä
right|thumb|Tonghä v provincii Kangwon-do right|thumb|Poloha provincie Kangwon-do Tonghä (kórejsky 동해) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severovýchodnej časti územia, v provincii Kangwon-do (강원도). Na území s rozlohou 180 km² tu žije približne 103 000 obyvateľov (údaj z roku 2001).
Polohopis
Mesto sa rozprestiera v juhovýchodnej časti provincie Kangwon-do (강원도) a z východnej časti je obklopené Japonským morom. Pri meste sa nachádza niekoľko jaskýň.
Doprava
Tonghä je napojené na železničnú linku Jongdong (영동선) prevádzkovanú spoločnosťou Korail a na diaľnicu Tonghä kosoktoro (동해고속도로) s dĺžkou 62 kilometrov a s číselným označením 65. V budúcnosti je plánované predĺženie diaľnice pozdĺž celého východného pobrežia až do prístavného mesta Pusan (부산). V meste sa nachádzajú dva dôležité prístavy: Tonghä-hang a Mukho-hang.
Sandžak
Sandžak je geografické a historické územie na Balkáne v súčasnosti rozdelené medzi Srbsko a Čiernu Horu. Názov je odvodený od Novopazarského sandžaku, bývalej správnej oblasti Osmanskej ríše, rozprestierajúceho sa na skoro totožnom území.
Najväčšie mesto a tradičné centrum oblasti je Novi Pazar (cca 60 000 obyvateľov) ležiaci v srbskej časti Sandžaku, v čiernohorskej časti je najväčším mestom mesto Pljevlja (cca 24 000 obyvateľov).
V Sandžaku vedľa seba žije mozaika národností a etnických skupín: Bosniaci (kedysi zvaní Moslimovia; majú v oblasti miernu početnú prevahu), Srbi, Čiernohorci, Albánci a ďalší.
Dejiny
V stredoveku bola oblasť súčasťou srbského kráľovstva Raška. Novopazarský sandžak vznikol po dobytí oblasti Osmanskou ríšou v 15. storočí. Po Berlínskom kongrese bol v roku 1878 Sandžak obsadený Rakúsko-Uhorskom. V priebehu prvej balkánskej vojny (1912) bol Sandžak obsadený srbskými a čiernohorskými jednotkami a rozdelený medzi Srbsko a Čiernu Horu. Počas prvej svetovej vojny ho opäť na čas získalo Rakúsko-Uhorsko, po jeho rozpade sa stal súčasťou Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov (po roku 1929 Juhoslávia).
Tiptronic
right|thumb|Páka 4-rýchlostnej prevodovky Tiptronic vo vozidle Porsche 911 (993)
Tiptronic je druh automatickej prevodovky. Vodič navyše v automatickom režime „D“ má k dispozícii manuálny režim. V manuálnom režime k radeniu dochádza postupne, alebo po sebe, bez toho, aby sa obišiel jednotlivý rýchlostný stupeň. Prevodovky Tiptronic sa inštalujú do automobilov mnohých značiek, vrátane Audi, Volkswagen, Porsche a Škoda.
Tiptronic® je registrovaný obchodný názov, a je vo vlastníctve Porsche, ktorá udelila licenciu okrem iných aj koncernu Volkswagen AG. Okrem iného Tiptronic sa v bežnom jazyku používa ako základ ďalších automatických prevodoviek s možnosťou manuálneho radenia u konkurenčných výrobcov. Názov Tiptronic sa používa vo Volkswagen Group mnoho rokov. Ale prvé konštrukcie s novými 6-rýchlostnými automatickými prevodovkami zdieľajú prakticky už iba názov.
Voliteľne sa prevodovka Tiptronic môže ovládať funkčnými tlačidlami na volante. To umožňuje vychutnať si maximálny komfort z jazdy.
Iné riešenia konkurenčných firiem, podobné Tiptronicu:
Tiptronic S
Tiptronic S je vyššia verzia pôvodnej prevodovky Tiptronic so schopnosťou prisôsobenia sa vodičovi, a takisto umožňuje vodičovi zaradiť rýchlostný stupeň aj v automatickom režime. V automatickom režime, ak nie je do ôsmich sekúnd manuálne zaradenie, systém sa vráti do svojho automatického radenia. Tento systém bol používaný už v roku 2000 v automobile Porsche Boxster.
Vo vozidle Porsche 911 (977) Turbo, mal model Tiptronic S rýchlejšiu akceleráciu ako model s manuálnou prevodovkou.
Filozofia 20. storočia
'''Filozofia 20. storočia''' je pestrou zmesou vzájomne sa prelínajúcich a ovplyvňujúcich smerov a škôl. V 20. storočí vznikli či sa rozvinuli smery ako filozofia života, filozofia mysle, existencializmus, marxizmus a neomarxizmus, fenomenológia, novotomizmus, štrukturalizmus, postštrukturalizmus, postmodernizmus a ďalšie. Postupne sa však diferencovali dve pomerne samostatné skupiny, z ktorých prvá – analytická filozofia – má silnú pozíciu v anglosaskom svete (niekedy tiež anglosaská filozofia), zatiaľ čo tzv. kontinentálna filozofia je považovaná za tradičnejšiu a vychádzajúcu hlavne (ale nielen) z fenomenológie.
Obdobie 20. storočia ako platforma novodobej filozofie
Na filozofiu mali vplyv hlavne tieto dejinno-vedecké premeny a charakteristické zlomy:
V 20. storočí výsledky empirických vied vzrástli tak enormne, že jedinému človeku ani nie je možné myšlienkovo pojať svoju dobu, ako vravel už v 19. storočí Hegel. Je potrebná teda tímová spolupráca. Preto je samozrejmé predvídať, že ani filozofia nebude výnimkou a tiež sa zásadne spluralizuje nezvratným spôsobom v snahe postihnúť tak radikálnu zmenu obrazu sveta, sveta človeka, ako i obrazu človeka samotného, ktoré sa udiali práve v minulom storočí. Filozofia je úspechmi ľudskej vedy a stroskotaním ľudskej humánnosti do hĺbky poučená a učí sa naďalej vyrovnať so všetkými relevantnými fenoménmi. Odkaz 19. storočia bol svojrázne rozvinutý a následne i prekonaný, pričom sa objavili aj nové myšlienkové iniciatívy.
Realizmus
Realizmus 20. storočia predstavuje teoretický rámec rôznych filozofických postojov (novopozitivizmu, fenomenológie, existencializmu, personalizmu, novotomizmu), v rámci ktorého sa istým spôsobom zjednocujú stúpenci nezávislosti jestvovania tzv. objektívnej reality. Realizmus mal najsilnejšie pozície najmä v Anglicku a to až do sedemdesiatych rokov 20. storočia. Poprednými predstaviteľmi sú najmä Georg Edward Moore, Bertrand Russell, Franz Brentano, Samuel Alexander, Alfred North Whitehead, Nicolai Hartmann alebo Roy Wood Sellars.
Ortodoxný marxizmus a neomarxizmus
náhľad|210px|alt=Vladimír Iľjič Lenin v roku 1919|[[Vladimír Iľjič Lenin]]
Vo vývine marxistického myslenia môžeme pozorovať v 20. storočí dve vývojové línie – marxizmus-leninizmus vo východnej Európe známy aj ako ortodoxný marxizmus a neomarxizmus v západnej Európe. Podstatným momentom rozvoj marxizmu bol fakt, že po uchopení moci komunistickými stranami v jednotlivých krajinách sa teoretické jadro celého marxizmu stalo súčasťou štátnej ideológie. Takéto „poštátnenie“ marxistickej filozofie výrazne ovplyvnilo jej smerovanie. K rozvoju ortodoxného marxizmu prispeli práce Karla Marxa (Ekonomické-filozofické rukopisy, Manifest komunistickej strany, Bieda filozofie, Kapitál,...) a Vladimíra Lenina (Materializmus a empírio-kriticizmus, Filozofické zošity, Štát a revolúcia,...). Po formálnej stránke sa ortodoxný marxizmus delí na dialektický materializmus a historický materializmus. Dialektický materializmus sa venuje vývoju hmoty, vedomia a spoločnosti, pričom čerpá dialektickú metódu najmä od Hegela. Spadali sem aj otázky ontologického a epistemologického charakteru. Historický materializmus je dialekticko-materialistickou koncepciou vývoja spoločnosti, pričom súčasťou učenia je téza o nevyhnutnej revolučnej premene buržoáznej ekonomickej formácie na vyšší typ usporiadania – pretvorenie v socializmus so svojou ústrednou hybnou silou v podobe robotníckej triedy, a neskôr prerod v komunizmus, ktorého základnou charakteristikou má byť beztriedna spoločnosť.
Západný typ marxizmu sa od dvadsiatych rokov 20. storočia chápe ako neomarxizmus. Neomarxisti sa stavali kladne najmä k raným prácam Karla Marxa, pričom práce Engelsa a Lenina zväčsa odmietali, takže zo strany ortodoxných marxistov je tento smer označovaný ako revizionistický. Predstaviteľmi sú najmä György Lukács, Karol Korsch, Roger Garaudy, Louis Althusser, Henri Marcuse, Herbert Marcuse, Theodor Wiesengrund Adorno, Max Horkheimer, Jürgen Habermas. Základné rysy neomarxizmu sú tieto:
Moderná filozofická antropológia
Na začiatku storočia sa v dôsledku prudkého rozvoja spoločenských vied o človeku začala etablovať moderná filozofická antropológia, na ktorej vzniku mal najväčšiu zásluhu Max Scheler. Moderné antropologické koncepty sú vo všeobecnosti založené na predpoklade opísateľnosti tzv. antropologickej konštanty, teda akejsi univerzálnej vlastnosti človeka, pričom filozofické bádanie sa orientuje následne na objasnenie tejto konštanty. Medzi najvplyvnejšie projekty antropologickej konštanty sa zaraďuje "otvorenosť k svetu" Maxa Schelera a tiež jeho postulát ducha v súvislosti s ľudskou osobou, ďalej "excentricita" Helmutha Plessnera (schopnosť človeka spredmetniť seba samého) a "nedostatok" Arnolda Gehlena (človek ako nedokonalý živý tvor, potrebujúci k prežitiu kultúru a civilizáciu). Na začiatku 70. rokov 20. storočia sa tieto totalizujúce koncepty začínajú prispôsobovať dlhodobému vplyvu antropologického redukcionizmu. Podstata človeka sa tak potom riešila vo vzťahu k jeho dejinnosti a skúsenosti so svetom. Najnovšie filozofické myslenie skúma "conditio humana", teda ľudskú podmienenosť, ktorá istým spôsobom, hoci nedokonalo, napomáha k vymedzeniu ľudskej bytosti. Rozvoj filozofickej antropológie má naďalej relevantný význam so vzrastajúcimi poznatkami v oblasti biológie človeka, medicíny, technológií, kognitívnych vied a spoločenských vied.
Psychoanalýza
170px|right|thumb|Sigmund Freud ([[1856 - 1939)]]
Na filozofiu 20. storočia mal nepochybne vplyv aj nárok psychoanalytickej školy Sigmunda Freuda a jej nonkonformistov Alfreda Adlera a Carla Gustava Junga. Tento nárok spočíval v ašpirácii odhaliť za iracionálnou nevôľou neurotických symptómov skrytú, no zrozumiteľnú systematiku. Teória psychoanalýzy následne postavila zdôvodnenie neuróz na pôsobení vnútornej nevedomej časti ľudského Ja, v ktorej dochádza k duševnému konfliktu na základe potlačovaných pudov. Nevedomá reč (neurózy, sny) je realizáciou pudov, ktoré boli vytlačené z vedomia do nevedomia. Freud pritom videl konflikt pudovosti najmä v oblasti ľudskej sexuality. Zámer psychoanalytickej terapie spočíva následne v tom, aby sa psychika zbavila svojej úzkej spätosti s duševnými ranami a traumami z detstva prostredníctvom ich opätovného prežitia v už dospelom a zrelom vedomí. Freudova antropológia predstavuje skeptickú pozíciu voči racionalite ľudskej slobodnej vôle a schopnosti človeka "byť vlastným pánom". Ide o spochybnenie viery v autonómiu človeka, čím sa vo filozofickej antropológii pôvodné racionalistické, karteziánske Ego značne degraduje. Dokonca i všetko duchovné v človeku je len vysoko-sublimovaná forma sexuálnej energie.
Vodné pólo mužov na Letných olympijských hrách 2012
Vodné pólo mužov na Letných olympijských hrách 2012 bol turnaj v rámci multi-športového podujatia, ktorý sa konal v Londýne, v Spojenom kráľovstve, od 29. júla do 12. augusta 2012, za účasti 12 tímov. Bolo to 26-krát, čo sa vodnopólový turnaj mužov konal v rámci Letných olympijských hier. Všetky zápasy sa hrali v londýnskej Water Polo Arena, ktorá bola postavená špeciálne pre olympijské hry.
Víťazom sa prvýkrát stali Chorváti, ktorý vo finále zdolali Talianov. Obidvaja finalisti získali medailu na olympijských hrách po 16 rokoch. Víťaz posledných troch olympiád, Maďarsko, skončil na 5. mieste, exfinalista, USA, na 8. mieste.
Účastníci
náhľad|Zápas medzi mužmi Kazachstanu a Austrálie
1 Umiestnenie vo svetovom rebríčku Roon Ba k 21. júnu 2012
Paul Pekarský
Paul Pekarský  (aj Pavol Pekarský, Pavel Pekarski) (* 1895, Ostrava – † 4. október 1989, Ettlingen, Nemecko) bol česko-nemecký entomológ – amatér. Väčšiu časť svojho života prežil v Ostrave, kde bol i členom entomologickej sekcie Prírodovedeckej spoločnosti v Ostrave.
Životopis
Narodil sa v Ostrave. Po skončení základnej školy sa vyučil za elektrikára – silnoprúdara a v tomto povolaní pôsobil po celý svoj život. Po II. svetovej vojne v roku 1946 sa musel presťahovať ako vysídlenec zo Sudet, ktorý mal nemecký pôvod, do Nemeckej spolkovej republiky, kde pôsobil až do svojej smrti.
Zaoberal sa hlavne štúdiom a zberom motýľov, ktoré v rokoch 1908 až 1945 prevádzal na území Čiech, Moravy, Slovenska i v zahraničí. V tridsiatych rokoch 20. storočia sa aktívne zaoberal štúdiom motýľov na Ostravsku. Venoval sa hlavne skupine motýľov z rodu Parnassius, ktorý študoval prevažne na území Slovenských Karpát. Prieskum motýľov druhu Parnassius apollo vykonával hlavne vo Veľkej Fatre a jej okolí. Objavil niektoré nové lokality výskytu tohto motýľa na území Veľkej Fatry. O jasoňovi červenookom napísal dosť rozsiahle a zaujímavé dielo: „Parnassius apollo L. in den Karpaten“, ktoré vyšlo v rokoch 19531954 v časopise Zeitschrift der Wiener Entomologisches Gesellschaft. Zaoberal sa okrem toho i formami niektorých druhov hmyzu, hlavne druhom nočného motýľa Luperina zollikofferi F., kde študoval hlavne jej formu internigrata. Svoje údaje o zbierkovom materiále poskytol Dr. Karlovi Hrubému k napísaniu diela Prodromus lepidopter Slovenska (1964), kde sú tieto údaje označené skratkou „Pe.“
Po roku 1946 pôsobil na území vtedajšej NSR. Tu robil prieskum motýľov najmä v oblasti Bádenska-Württemberska) a hlavne okolia svojho nového bydliska, Ettlingenu. Tu mnohokrát navštívil oblasť Hardtwaldu pri Ettlingene, kde robil komplexný výskum motýľov a dokumentoval ho bohatým zbierkovým materiálom. Nebol bežným zberateľom, ale patril k skutočne veľmi dobrým odborníkom a svoje zbery prevádzal na vysokej vedeckej úrovni, napriek skutočnosti, že bol iba amatérskym lepidopterológom. Bol tiež aktívnym spolupracovníkom nemeckého múzea v Karlsruhe. Svoju zbierku motýľov z tohto obdobia, ako i zbierku pohľadníc a fotografií lokalít, kde prevádzal svoje zbery, ešte za svojho života daroval nemeckému múzeu v Karlsruhe.
Zomrel v Ettlingene v relatívne vysokom veku 94 rokov. Zbierka Paula Pekarského sa zachovala v Mestskom múzeu v Ostrave. Táto časť jeho zbierky obsahuje asi 7 000 exemplárov, prevažne rodu Parnassius z palearktickej oblasti, pričom väčšina jedincov pochádza z oblasti Karpát. Jej súčasťou je tiež regionálna kolekcia motýľov Ostravskej oblasti. Nemecké druhy motýľov prevažne z územia Bádenska – Württemberska sú uložené v Nemecku v Staatliches Museum für Naturkunde v Karlsruhe. Táto časť jeho zbierky je jeho „druhá zbierka“, lebo prvú svoju zbierku musel zanechať po vojne na území vtedajšieho Československa. Túto „druhú“ časť svojej zbierky zanechal múzeu ešte počas svojho života, za čo mu oficiálne vyslovilo poďakovanie krajiny Ministerium für Wissenchschaft und Kunst Badenska – Württemberska prostredníctvom vtedajšieho ministra NSR Englera dňa 11. 7. 1983.
Panónsky háj
Panónsky háj je súčasť Šúru pri Svätom Jure tvorená riedkym dubovobrestovým lesom, v ktorom sa zachovala vzácna xerotermická vegetácia.
4Motion
4Motion je registrovaná ochranná známka spoločnosti Volkswagen AG, ktorá sa výhradne používa vo vozidlách značky Volkswagen, ktoré používajú systém pohonu všetkých kolies (4WD). Volkswagen používal predtým termín „Syncro“ pre svoje 4WD modely.
Z iných značiek spoločnosti Volkswagen Group sa pre označenie systému 4WD automobilov Audi používa označenie „Quattro“. Sesterská spoločnosť Škoda Auto používa jednoduché označenie „4x4“ za názvom modelu, kým SEAT používa na označenie iba „4“.
Žiadna z vyššie uvedených ochranných známok nie je špecifická pre konkrétny 4WD systém alebo použitú technológiu. Všeobecne platí, že Volkswagen používa Haldex spojku na modely s motormi uloženými priečne. Pre modely s pozdĺžne uloženými motormi sa používa systém založený na diferenciáli Torsen.
Vznik a vývoj slnečnej sústavy
thumb|Predstava umelca o [[protoplanetárny disk|protoplanetárnom disku]]
Vznik a vývoj slnečnej sústavy je súbor procesov, ktorými sa sformovali telesá slnečnej sústavy do dnešnej podoby. Pri hľadaní teórií opisujúcich vznik slnečnej sústavy sa premiešava množstvo vedných odborov vrátane astronómie, fyziky, geológie a planetológie. V hľadaní dôkazov o vzniku a formovaní slnečnej sústavy výrazne pomohli objavy exoplanét od začiatku 90-tych rokov a objavy hviezd s protoplanetárnymi diskami.
Podľa v súčasnosti najviac uznávaného modelu Slnko a jeho planéty vznikli takmer súčasne z obrovského oblaku medzihviezdnej hmoty pred asi 4,6 až 4,7 miliardami rokov. Stavebným materiálom bol plyn a prach v pôvodnej chladnej materskej globule. Oblak sa vlastnou gravitáciou zmršťoval, v jeho strede sa utvorilo Slnko a okolo neho postupne vznikli planéty a medziplanetárna hmota. Okolo mnohých mladých hviezd, napríklad Vegy, sa planéty pravdepodobne formujú aj v súčasnosti.
Hmlovinová teória
Hmlovinová teória, presnejšie jej špecifikácia zvaná teória jadrovej akrécie, vysvetľuje väčšinu dnes pozorovaných charakteristík slnečnej sústavy: prečo planéty obiehajú okolo Slnka v rovnakom smere (nazývanom prográdny smer), prečo obiehajú takmer v jednej rovine, prečo sú ich dráhy takmer kruhové, prečo sú štyri planéty ležiace bližšie k Slnku malé, husté a pevné, kým štyri vzdialenejšie veľké a zložené predovšetkým z ľahších plynov.
Zárodočná hmlovina
Mračno medzihviezdnej hmoty, z ktorého vznikla slnečná sústava, sa nachádzalo v galaktickom disku, v blízkosti roviny našej Galaxie, kde je až do súčasnosti množstvo plynoprachových mračien, z ktorých môžu vznikať hviezdne sústavy. Toto mračno bolo lokalizované na vnútornom okraji ramena Orióna vo vzdialenosti asi 30 000 svetelných rokov od jadra Galaxie. Hmota zárodočnej hmloviny bola veľmi riedka, len približne 10−20 kg/m3. Skladalo sa najmä z vodíka a hélia, ale obsahovalo tiež ťažšie prvky ako napríklad uhlík, kyslík, dusík, kremík a železo, ktoré vytvorili predchádzajúce generácie hviezd.
Zhruba pred 7 miliardami rokov sa toto mračno rozpadlo na množstvo globulí, ktorých hmotnosť sa väčšinou pohybovala v rozpätí 0,1 – 10 hmotností Slnka. Priemer globuly, z ktorej vznikala slnečná sústava, dosahoval približne 2 svetelné roky a jej hmotu tvorili častice plynu a prachu. Dominantnou zložkou bol vodík a malou prímesou hélia a ďalších prvkov. Prach tvoril len asi jedno percento z celkového množstva látky a jeho častice mali priemer menší než 0,001 milimetra. Počiatočnú teplotu tohto chladného riedkeho mraku odhadujeme na asi −230 °C. left|thumb|Snímka z [[Hubblov vesmírny ďalekohľad|Hublovho vesmírneho ďalekohľadu zachytáva protoplanetárne disky okolo mladých hviezd v hmlovine M42. Predpokladá sa, že z podobného disku sa sformovala aj slnečná sústava.]]