cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Horváth (1943)
Štúdium a pôsobiská
V roku 2006 odišiel z Ministerstva kultúry SR, ale zostal členom jej grantovej komisie rezortu. Od roku 2003 až po svoje úmrtie vykonával funkciu člena správnej rady Trnavskej univerzity. Doteraz nebol členom žiadnej politickej strany a štruktúry. Bol publikačne aktívny a ako autor realizoval viaceré projekty s medzinárodnou účasťou. Bol ženatý, 2 dcéry.
Publikačná činnosť
Je autorom viacerých publikácií a vyše 300 štúdií, posudkov a odborných príspevkov. Medzi najznámejšie patria publikácie „Malý slovar trnafsko-slovenský“ (1998), „Mosty z medaílí“ (2007) alebo spoluatorstvo na úspešnej publikácii „Rodný môj kraj“ (2008), či „Gymnázium Jána Hollého v Trnave v 1. pol. 20 stor.“ (2009).
Ocenenia
Je držiteľom rezortného vyznamenania - Ceny Andreja Kmeťa (1993), Ceny mesta Trnava (1999). Za realizáciu projektu „Trnavské dni“ získal v roku 2002 prestížnu „Výročnú cenu časopisu Pamiatky a múzeá“. V roku 2008 získava Pamätnú medailu predsedu Trnavského samosprávneho kraja. V roku 2014 mu bolo udelené Čestné občianstvo mesta Trnava.
Zoznam miest v Grécku
Tento článok obsahuje zoznam miest v Grécku s viac ako 30-tisíc obyvateľmi.
NGC 4543
NGC 4543 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. decembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Richard Scheibner
Richard Scheibner (* 19.3.1880, Piešťany - miesto a dátum úmrtia neznáme) bol architekt pôsobiaci prevažne v Berlíne. Narodil sa v Hornom Uhorsku v obci Pöstyén - teraz Slovensko.
Práce
Berlínskymi realizáciami Richarda Scheibnera sú Marmorhaus (Berlin-Charlottenburg, Kurfürstendamm 236), projektované spolu s Hugóm Pálom: 19121913 a Policajná stanica (Berlin-Charlottenburg, Flatowallee 22), projektované: 19301931. V roku 1913 sa úspešne zúčastnil súťaže na budovu nemeckého veľvyslanectva vo Washingtone (jeden z troch odmenených návrhov).
Do svojho rodiska v roku 1910 navrhol stavbu "Hotel Slávia" (Winterova 24) a neskôr aj rodinnú vilu Scheibnerovcov (Teplická 83). V roku 1911 vytvoril projekt adaptácie/rozšírenia pôvodnej budovy Obecného úradu v Piešťanoch (Štefánikova 119). Objekt synagóga v Trenčíne, (Štúrovo námestie 127), sa realizovala podľa projektu Richarda Scheibnera vytvoreného spolu s Hugóm Pálom 19111912.
Dr. Ing. Richard Scheibner je autorom publikácie Das Städtische Burgerhaus Niedersachsens vydavateľstvo Kuhtmann, Drážďany 1910, 159 strán, 131 obrázkov.
Crowdsourcing
Crowdsourcing je novotvar na označenie spôsobu deľby práce, pri ktorom sa úloha obvykle vykonávaná zamestnancom alebo konktraktorom v rámci outsourcingu zadá bližšie nešpecifikovanej skupine ľudí ako všeobecná výzva. Napríklad sa verejnosť vyzve na spoluprácu pri vývoji novej technológie, uskutočnení dizajnérskej úlohy, zdokonalení algoritmu alebo pri pomoci so zachytením, roztriedením a analýzou veľkého objemu dát.
Pôvod
Slovo "crowdsourcing" prvýkrát použil Jeff Howe v jún 2006 v článku pre Wired Magazine. Aj keď ide o nový termín, príklady crowdsourcingových projektov sa uskutočňovali už v 18. storočí. V roku 1714 britská vláda ponúkla verejnú odmenu za vyriešenie úlohy súvisiacej so zemepisnou dĺžkou. V 19. storočí bol napísaný Oxford English Dictionary aj vďaka miliónom útržkov papiera s príspevkami od verejnosti. V súčasnosti sa používa internet na zverejňovanie a spravovanie crowdsourcingových projektov.
Prehľad
V niektorých prípadoch je práca dobre ohodnotená. V iných prípadoch je odmenou uznanie alebo intelektuálne zadosťučinenie. V crowdsourcingu môžu riešenia vytvárať amatéri alebo dobrovoľníci pracujúci vo voľnom čase, alebo malé podniky, ktoré nie sú dosť známe na iniciovanie organizácie.
Výhody crowdsourcingu:
308 Polyxo
308 Polyxo je planétka v hlavnom páse planétok s priemerom 141 km, ktorú objavil francúzsky astronóm Alphonse Louis Nicolas Borrelly 31. marca 1891. Je pomenovaná podľa ženy z gréckej mytológie Polyxo, manželke tébskeho kráľa Nyktea.
Crowdsourcing
Prehľad
Rozdiel medzi crowdsourcingom a obyčajným outsourcingom je v tom, že úloha alebo problém sú zadané verejnosti, nie inej organizácii. Rozdiel medzi crowdsourcingom a open source je v tom, že open source tvorba je kooperatívna činnosť iniciovaná a dobrovoľne vykonávaná verejnosťou. V crowdsourcingu je činnosť iniciovaná zákazníkom a práca môže byť vykonaná jednotlivcom alebo skupinou.
Kontroverzia
Etické, spoločenské a hospodárske dôsledky crowdsourcingu sú predmetom širokej diskusie. Napríklad autor kníh a mediálny kritik Douglas Rushkoff v rozhovore pre Wired News vyjadril rozpoltenosť termínu a jeho dôsledkov. Zakladateľ Wikipédie Jimmy Wales je takisto kritikom termínu.
Niektoré správy sa zameriavajú na negatívne dôsledky crowsourcingu na majiteľov podnikov, čiastočne v súvislosti s tým, že projekt uskutočnený cez crowdsourcing môže niekedy skončiť s vyššími nákladmi ako projekt uskutočnený cez tradičný outsourcing.
Okolo Slovenska
Okolo Slovenska (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿; 🇫🇷) sú medzinárodné etapové preteky, ktoré sa konajú na Slovensku. Boli založené v roku 1954 a od roku 2002 boli zaraďované do kategórie 2.2 v UCI Continental Circuits. V roku 2017 boli zaradené do kategórie 2.1.
Sú to etapové preteky, ktoré sa obyčajne skladajú z 5 alebo viac etáp.
História
Prvé preteky Okolo Slovenska boli odštartované 19. júna 1954 na Stalinovom námestí v Bratislave a obsahovali 7 etáp. Vyhral ich český cyklista Karel Nesl, pričom slovenský cyklista Vlastimil Ružička vyhral tri zo siedmich etáp. Konali sa väčšinou v júni, od roku 2018 sa konajú v septembri.
Okolo Slovenska 2013
57. ročník pretekov Okolo Slovenska začal 4. júna 2013 v Košiciach a skončil 8. júna v Hlohovci. Pôvodný cieľ v Bratislave bol z dôvodu povodní zrušený, čím sa skrátila aj dĺžka pretekov. Z celkových plánovaných 770,6 km bolo napokon v 4. etapách odjazdených 666,7 km. Celkovým víťazom sa stal český pretekár Petr Vakoč z tímu Etixx-Ihned.
Okolo Slovenska 2014
58. ročník etapových pretekov začal 3. júna 2014 prológom v Stropkove a skončil 7. júna v Bratislave. Celkových 722,4 km bolo rozdelených do 5. etáp, z toho prvú tvorila časovka tímov. V 22 nahlásených tímoch pretekalo 132 pretekárov z 20. krajín, ktorí absolvovali 10 vrchárskych a 8 rýchlostných prémií.
Okolo Slovenska 2015
59. ročník etapových pretekov začal 9. júna 2015 exhibíciou a prológom v Šahách a skončil 14. júna v Bratislave. Celkových 861,3 km bolo rozdelených do 5. etáp, ktorým predchádzala špeciálna exhibícia, nezapočítavaná do celkových výsledkov.
Okolo Slovenska 2017
61. ročník etapových pretekov začal 7. júna 2017 prológom v Levoči a skončil 11. júna v Trnave. Celkových 762,1 km bolo rozdelených do 4. etáp, ktorým predchádzala krátka časovka. Pretekári z 25. nahlásených tímov absolvovali 14 vrchárskych a 12 rýchlostných prémií.
Okolo Slovenska 2018
62. ročník etapových pretekov začal 12. septembra 2018 prológom v Poprade a skončil 16. septembra v Galante. Celkových 708,7 km bolo rozdelených do 4. etáp, ktorým predchádzal prológ. Spolu 142 pretekárov z 21 nahlásených tímov absolvovalo 16 vrchárskych a 12 rýchlostných prémií.
Okolo Slovenska 2019
63. ročník etapových pretekov začal 18. septembra 2019 v Bardejove a skončil 21. septembra v Senici. Celkových 714,3 km bolo rozdelených do 4. etáp a časovky. Pripravených bolo 14 vrchárskych a 10 rýchlostných prémií, ktoré dokončilo 135 zo 147 pretekárov.
Okolo Slovenska 2020
64. ročník etapových pretekov začal 16. septembra 2020 v Žiline a skončil 19. septembra v Skalici. Celkových 672,5 km bolo rozdelených do 4. etáp a časovky. Pripravených bolo 21 vrchárskych a 10 rýchlostných prémií.
Okolo Slovenska 2021
65. ročník etapových pretekov začal 15. septembra 2021 prológom v Košiciach a skončil 19. septembra v Trnave. Celkových 692,1 km bolo rozdelených do prológu a 4. etáp, v ktorých pretekári absolvovali 15 vrchárskych a 12 rýchlostných prémií.
Okolo Slovenska 2022
66. ročník etapových pretekov začal 13. septembra 2022 prológom a časovkou jednotlivcov v Bratislave a skončil 17. septembra v Košiciach. Celkových 727,7 km bolo rozdelených do prológu a 4. etáp, v ktorých pretekári absolvovali 17 vrchárskych a 12 rýchlostných prémií.
NGC 4544
NGC 4544 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Edward D. Swift 27. apríla 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Magdaléna Jelínková
Životopis
Študovala na gymnáziu v Lučenci, roku 1944 bola internovaná s matkou v koncentračnom tábore v Ravensbrück. Po vojne úradníčka v Opatovej, od roku 1952 pôsobila v Banskej Bystrici; do roku 1955 ako úradníčka v roku 19551957 korešpondentka Čs. rozhlasu, 19571960 jeho externá redaktorka, roku 1960 krátko pôsobila v Okresnej ľudovej knižnici, od 1960 redaktorka denného spravodajstva krajovej redakcie Čs. rozhlasu. Popri redakčnej práci sa ako externistka venovala príprave vysielania pre deti, a to v podobe rozprávok, rozprávkových hier, krátkych pásiem, básní, populárno-vedeckých vysielaní a i. Mnohé z nich publikovala v detských periodikách. Knižne vydala 2 zbierky rozprávok a rozprávkovú divadelnú hru.
2486 Metsähovi
2486 Metsähovi je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 22. marca 1939.
Magnetický monopól
Magnetický monopól je hypotetická elementárna častica, ktorá nesie magnetický náboj.
Existencia
Existenciu takejto častice predpovedajú viaceré teórie fyziky častíc, najmä teória veľkého zjednotenia a teória superstrún. Napriek viacerým experimentom v rokoch 1975, 1982, 1986 a 2007 sa ich existencia nepotvrdila, takže je stále možné, že magnetické monopóly neexistujú.
309 Fraternitas
309 Fraternitas je planétka v hlavnom páse planétok.
Gez-ez-Angles
Gez-ez-Angles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Independence Hall
Independence Hall je historicky významná budova vo Philadelphii v americkom štáte Pensylvánia, dejisko dôležitých udalostí v dejinách USA.
Budova bola postavená v roku 1741 pod názvom Pennsylvania State House pre potreby vlády Pensylvánie, vtedy ešte jednej z Trinástich kolónií v Severnej Amerike. Vo zvonici bol v rokoch 1752 až 1876 Liberty Bell (Zvon slobody).
V rokoch 1775 – 1789 sa tu stretával druhý Kontinentálny kongres, ktorý v roku 1776 prijal Deklaráciu nezávislosti Spojených štátov vypracovanú Thomasom Jeffersonom. Tento akt dal Independence Hall dnešné meno.
v roku 1787 sa tu stretlo Ústavodarné zhromaždenie USA, ktoré prijalo Ústavu Spojených štátov.
Independence Hall je vyobrazená na zadnej strane stodolárovej bankovky.
Saint-Julien-les-Villas
Saint-Julien-les-Villas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 6781 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4545
NGC 4545 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Imrich Jenča (rozhlasový pracovník)
Imrich Jenča (* 6. február 1918, Spišské Vlachy – † 3. august 1980, Bratislava) bol slovenský rozhlasový publicista a režisér.
Životopis
Pracovník Slovenského rozhlasu v Bratislave, Československého rozhlasu v Košiciach a v Bratislave. Pracovník a hlásateľ Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Gestapom zajatý a väznený v Banskej Bystrici (25.-28. januára 1945).
V dramatickom umení sa presadil až ako režisér rozhlasových hier. Herecky pôsobil ako ochotník, stvárnil aj niekoľko filmových postáv. Interpretoval sprievodné texty filmových týždenníkov, pôsobil v televíznom dabingu ako herec.
Louvois
Louvois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marc Aaronson
Marc Aaronson (* 24. august 1950, Los Angeles, Kalifornia – † 30. apríl 1987, Kitt Peak, Arizona) bol americký astronóm, ktorý sa zaoberal najmä presnejším určením Hubblovej konštanty H0 použitím Tullyho-Fisherovho vzťahu, štúdiom hviezd bohatých na uhlík a rýchlosťou a rozmiestnením takýchto hviezd v trpasličích sférických galaxiách.
Na jeho počesť je pomenovaná planétka 3277 Aaronson.
Yield (album)
Yield je piatym štúdiovým albumom americkej rockovej skupiny Pearl Jam, ktorý februára 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo Epic Records. Do roku 2007 sa tento album stal v USA platinovým.
Album Yield sa štýlom priamočiareho rocku približuje k ranej tvorbe skupiny. Okrem iného je inšpirovaný novelou Ishmael od Daniela Quinna, novelou Majster a Margaréta od Michaila Bulgakova a zápiskami Charlesa Bukowského.
Názov albumu pochádza z jednej z myšlienok Daniela Quinna („yielding to nature“- „návrat k prírode“). Texty skladieb napísali okrem Veddera aj Stone Gossard a Jeff Ament.
Zlatá priadka
Zlatá priadka je rozprávka od Pavla Dobšinského z prvého zväzku Prostonárodných slovenských povestí. Aj keď slovenská písomná verzia vznikla až v rokoch 1880 až 1883, samotný námet je starší, pretože je súčasťou ľudovej slovesnosti. Rozprávku s rovnakým motívom nachádzame aj u bratov Grimmovcov pod názvom Rumpelstilzchen.
Dej
Mladá Hanka má za jednu noc upriasť z konope a slamy zlatú priadzu. Ak sa jej to podarí, môže sa vydať za pána, no ak nie, dajú ju zmárniť. Na pomoc jej prichádza Martinko Klingáč, ktorý ju síce naučí robiť zlatú priadzu, no má podmienku: presne o rok má Hanka buď uhádnuť jeho meno, alebo si ju odvezie na fúriku preč a zoberie si ju za ženu. Martinko Klingáč sa napokon prezradí sám, keď v lese tancuje okolo ohňa a spieva si pesničku, v ktorej spomína svoje meno. Hankin manžel, ktorý ho pri tom spozoruje prezradí jeho meno ustarostenej Hanke.
Televízna inscenácia
V roku 1975 vznikla aj rovnomenná televízna inscenácia tejto rozprávky.
Iné
V roku 2005 bol námet Zlatej priadky použitý vo vianočnej reklame firmy Slovak Telekom.
Gonez
Gonez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neoklasicizmus
Literatúra
Autori v literatúre sa svojimi témami obyčajne vracali do minulosti, neusilovali sa ale zachytiť dobový kolorit, išlo o spodobenie nadčasových, základných rysov osudu človeka vo svete. Ich cieľom neboli osobné dojmy, ani psychologická analýza, ale neosobné rozprávanie.
Typické rysy: tvarová kázeň, štylová jednota, presnosť a precíznosť vyjadrenia, kompozičná vyváženosť; nevyzdvihujú cit, ale intelekt, nadčasové javy.
Typické žánre pre novoklasicizmus boli poviedka a novela.
Kypselos (syn Aipyta)
Kypselos (Kypselos) je v gréckej mytológii syn a následník arkádskeho kráľa Aipyta.
Po smrti arkádskeho kráľa Aipyta sa následníkom trónu stal jeho syn Kypselos. Kráľovské žezlo prevzal v tedajšom hlavnom meste Trapezous (najdlhšie trvajúcim sídlom arkádskych kráľov bola Tegea). Počas svojej vlády založil v Arkádii mesto Basilis.
Kypselos sa stal otcom dcéry Meropy, ktorá sa vydala za messénskeho kráľa Kresfonta a porodila mu troch synov. Kresfonta a jej dvoch starších synov nespokojní Messénčania po krátkom čase zavraždili a trónu sa zmocnil Polifontes, ktorý donútil Meropu k sobášu. Najmladší jej syn Aipytos, ktorý žil v tom čase pri svojom starom otcovi Kypselovi v Arkádii, tak smrti unikol. Len čo však Aipytos dospel, Arkáďania ho za pomoci dórskych kniežat, Aristodémových synov a Temenovho syna Isthmia, dosadili na messénsky trón.
Varnsdorf
Varnsdorf (nem.: Warnsdorf, hornolužicky Warnoćicy) je mesto na severe Česka v okrese Děčín v Ústeckom kraji. Mestom preteká rieka Mandava a je z troch strán obklopené územím Nemecka. Mesto leží východne od Děčína a  severozápadne od Liberca.
Počtom obyvateľov je druhým najväčším mestom okresu Děčín. 1. januára 2012 tu žilo 15 802 obyvateľov, z toho 7 638 mužov a 8 164 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,6 roka (muži 38,9 roka, ženy 42,2 roka).
Martin Petrenko
Martin Petrenko (* 19. január 1935) je slovenský herec, režisér a laureát ceny Ľudovíta Štúra.
Slovenský televízny režisér Martin Petrenko  sa narodil  19.1.1935 v Rákoši. Pôvodným povolaním bol herec. Štúdium na Štátnom konzervatóriu v Bratislave ukončil v roku 1953. Dva roky bol členom Dedinského divadla v Bratislave,  až do roku 1965 pôsobil v Divadle Andreja Bagara v Nitre. Tam začal hrať veľké postavy ako napríklad v hre Arthura Millera Pohľad z mosta postavu Rodolfa a v Shakeaspearovi Veselé panie z Windsoru postavu Forda a iné. Hral na gitare, na klavíri, dobré poznal partitúry, čo zúročil pri publicistických programoch z Bratislavských hudobných slávností. Z jeho režisérskej dielne vyšlo viacero dokumentov o  významných slovenských hudobníkoch ako napr. o Petrovi Michalicovi, Jela Špitkovej, sólistke Viedenskej filharmónie či slávnom dirigentovi Andrejovi  Lenárdovi a iných.
Jeho umelecká cesta viedla do Tatra kabaretu. Členom hereckého súboru bol až do jeho zániku. Následne v Slovenskej televízii v redakcii  filmovej tvorby pôsobil ako asistent réžie. Pracoval v štábe Víta Ilečka, Petra Balgu, vynikajúcich dramaturgov, kde sa tvorili slávne festivalové filmy. Boli to zlaté časy STV. Práca s takými tvorcami, ako boli Martin Hollý, Martin Ťapák, Juraj Herz, Vido Horňák bola úžasná škola pre jeho ďalší umelecký rast. V roku 1970 vstúpil Martin Petrenko do štúdia STV Košice  ako samostatný režisér, kde režíroval populárnu Zlatú bránu, Chvíľky poézie a etnografické dokumenty. V roku 1971 sa vrátil späť do Bratislavy do Hlavnej redakcie publicistiky a dokumentaristiky na post režiséra. Prišli aj ponuky režírovať v iných štúdiách, Praha, Brno, Ostrava. Spolupracoval s ORF na cykle relácií Na vlnách Dunaja. Pracoval na rôznych televíznych filmoch a reláciách – Vtipnejší vyhráva, Sami sebe, Kto je vinný  a mnoho ďalších. Úspechy začali prichádzať veľmi skoro. Jeho film Goralská svadba (1974), ktorý robil s kameramanom Vladimírom Ješinom, získal na filmovom festivale v Dubline II. Cenu.
Nakrúcal v Moskve Generála Asmolova. Stretnutia s Bondarčukom, Grigorijom Čuchrajom boli pre režiséra Petrenka veľkou školou. Široký záber záujmov Martina Petrenka dokázala aj spolupráca (už ako šéfredaktora Hlavnej redakcie publicistiky a dokumentaristiky) na seriáli Stopy dávnej minulosti, ktorého autorom je dokumentarista a historik Pavel Dvoŕák. Keď sa Martin Petrenko v roku 1998 stal šéfredaktorom Hlavnej redakcie publicistiky a dokumentaristiky Slovenskej televízie, za krátky čas pod jeho vedením vzniklo viacero dokumentov, ktoré sa stali zlatým fondom STV. Medzi objavné počiny patrí napríklad telemost Bratislava – Boston, kde pod jeho organizačným vedením dva špičkové lekárske tímy riešili vážne kardiochirurgické operácie malých detí. Boli to akútne operácie srdca bez otvorenia hrudníka, ktoré sa dovtedy nikde na svete nerobili, ich „autorom“ bol tím docenta Mašuru z Detskej fakultnej nemocnice na Kramároch. Tento mimoriadne náročný telemost sledovalo vyše dvesto odborníkov z Bostonu, aby získali skúsenosti z praxe slovenských kardiochirurgov. Po odchode do dôchodku Martin Petrenko externe pracoval ako fotograf v redakciách Slobodný piatok, Republika, Nový deň.
Jeho práce získali veľa ocenení: Pamätná medaila za rozvoj Českej a Slovenskej televízie udelenú ústredným riaditeľom Československej televízie (Praha rok 1989), Strieborná medaila Výskumného ústavu lekárskej bioniky za zásluhy o rozvoj ústavu (1988), Pamätná medaila Zväzu protifašistických bojovníkov za cyklus relácií o SNP Keď išlo o všetko a Pod nami rodná zem. (Vladislavský palác, 1989), Cena Ľudovíta Štúra (2000) za televíznu tvorbu zameranú na šírenie národných ideí a posilnenie zvrchovanosti Slovenskej republiky. Do Slovenskej televízie sa Martin Petrenko vrátil ešte raz, ako člen Rady STV, keď ho Národná rada SR zvolila do tejto funkcie.
Hanazuki (torpédoborec)
Hanazuki bol jediný dokončený torpédoborec podtriedy Mičizuki z triedy Akizuki imperiálneho loďstva počas druhej svetovej vojny. Bol dokončený v decembri 1944 ako deviata jednotka triedy Akizuki a jeho prakticky jedinou bojovou misiou bol sprievod bojovej lode Jamato počas operácie Ten-Go. Po japonskej kapitulácii bol odzbrojený a slúžil ako repatriačné plavidlo. V lete 1947 bol postúpený americkému námorníctvu ako DD-934 a roku 1948 potopený ako cvičný cieľ.
Popis
Hanazuki patril k tretej sérii torpédoborcov triedy Akizuki. Tá bola pôvodne navrhnutá ako trieda protilietadlových sprievodných plavidiel. Nakoniec ale bolo rozhodnuté inštalovať jeden štvorhlavňový torpédomet typu 92 model 4 s celkovou zásobou osem 610mm torpéd typu 93.
Hlavnou hlavňovou výzbrojou Hanazuki – a hlavný identifikačný znak triedy Akizuki – predstavovalo osem rýchlopalných viacúčelových 100mm diel typu 98 s dĺžkou hlavne 65 kalibrov v štyroch dvojhlavňových vežiach. K ich zameriavaniu slúžil jeden 4,5 metrový stereoskopický diaľkomer nad mostíkom.
Hanazuki niesol celkom sedem 25mm trojčiat: dve na vyvýšených platformách vedľa mostíku, dve na vyvýšenej platforme pred torpédometom, dve na platforme za torpédometom a jedno medzi zadným stožiarom a treťou delovou vežou. Túto protilietadlovú výzbroj spočiatku doplňovalo ďalších osem 25mm kanónov v jednohlavňovom usporiadaní umiestnených na palube, ktoré neskôr doplnilo ďalších osem jednohlavňových 25 mm kanónov (koncom vojny tak Hanazuki niesol celkom 37 kusov 25mm kanónov) a štyri jednohlavňové 13mm guľomety typu 93.
Hanazuki mal po dokončení centimetrový prehľadový radar proti vzdušným i hladinovým cieľom typu 22 Gó s anténou v tvare dvoch lievikov na prednom sťažni a dva metrové prehľadové radary 13 Gó pre sledovanie vzdušných cieľov. Jedna anténa bola umiestnená na zadnom sťažni a druhá na prednom nad radarom 22 Gó.
Služba
Hanazuki bol dokončený presne 26. decembra 1944 v Maizuru a následne bol zaradený do výcvikovej 11. eskadry torpédoborcov Spojeného loďstva. Jeho prvým a jediným veliteľom sa stal fregatný kapitán Hideo Higaši.
Dňa 21. januára 1945 priplával Hanazuki do Kure, odkiaľ sa potom plavil na cvičné plavby do Vnútorného mora. Dňa 15. marca sa stal vlajkovou loďou 31. eskadry) 2. loďstva a svoju štandardu na ňom vztýčil kontraadmirál Nobukiči Curuoka.
Dňa 29. marca poskytol Hanazuki v Kure časť paliva zo svojich nádrží bojovej lodi Jamato, ktorá sa pripravovala k vyplávaniu.
Vtedy tvoril Hanazuki spolu s torpédoborcami Maki a Kaja 43. divíziu torpédoborcov, ktorá bola podriadená 31. eskadre 2. loďstva. Spolu s Maki a Kaja vyplával Hanazuki 6. apríla, aby sprevádzal Špeciálny útočný hladinový zväz viceadmirála Seiiči Itóa zložený z bojovej lode Jamato, ľahkého krížniku Jahagi a ôsmich torpédoborcov, ktoré vyrazili z Tokujamy. Hanazuki sprevádzal zväz až k prielivu Bungo, kde sa 43. divízia oddelila a vrátila sa na základňu.
Dňa 20. apríla bola 31. eskadra podriadená Spojenému loďstvu. Po zvyšok vojny zostal Hanazuki vo Vnútornom mori, kde sa mu tiež podarilo prečkať letecké útoky, ktoré koncom vojny likvidovali zostávajúce plavidlá cisárskeho námorníctva. Kapitulácia Japonska zastihla Hanazuki v Kure.
Dňa 5. októbra 1945 bol Hanazuki vyškrtnutý zo zoznamu lodí japonského námorníctva. Loď bola odzbrojená a použitá k repatriáciám japonských posádok z okupovaných území späť do Japonska. Odzbrojenie prebehlo postupne. Nedatovaná povojnová fotografia v Gakken #23 zobrazuje Hanazuki len s prvou prednou vežou 100mm diel, zatiaľ čo druhá veža bola už demontovaná. Fotografia z 26. decembra 1946 ukazuje už celkom odzbrojený Hanazuki kotviaci v Jokosuke.
V roku 1947 bol Hanazuki predaný americkému námorníctvu. Podla Nevitta sa tak stalo v júni, ale podľa Nippon kaigun kantei šašinšú sa tak stalo až 29. augusta v Čching-tao. U amerického námorníctva obdržal Hanazuki označenie DD-934. Dňa 3. februára 1948 bol potopený ako cvičný cieľ pri Gotó rettó.
Velká Bukovina
Velká Bukovina je obec v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 467 obyvateľov, z toho 246 mužov a 221 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,6 roka (muži 40,8 roka, ženy 42,5 roka).
Hájik
Hájik môže byť:
Hájik alebo hájok alebo hájek môže byť nárečovo aj:
310 Margarita
310 Margarita je planétka v hlavnom páse planétok.
NGC 4546
NGC 4546 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 29. decembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
On a ona
On a ona je štvrtý štúdiový album slovenskej art-rockovej skupiny Collegium musicum z roku 1979.
Zoznam skladieb
Bonusové skladby reedície z roku 1997:
Zoznam mačacích plemien
Šľachtením vznikol z mačiek domácich celý rad plemien. U niektorých bola dokonca vmiešaná krv divých mačiek. Tak vznikli napríklad plemená bengálska mačka, savannah alebo pixiebob. Iné druhy zasa vznikli prirodzenou mutáciou génov a človek selekciou tento gén upevnil – manx, niektoré rex, sphynx.
Extrémne prešľachtenie niektorých plemien vedie ku zdravotným problémom – hluchota bielych mačiek, chýbajúci chvost u manx, či chýbajúca srsť u sphynx a skrátenie končatín u munchkin a podobne.
Most pri Bratislave
Most pri Bratislave (historicky, , ) je obec na Slovensku v okrese Senec. V obci je rímskokatolícky kostol Božského Srdca Ježišovho, ktorého súčasťou je aj románskogotický kostolík z konca 13. storočia zasvätený pôvodne sv. Tomášovi. V jeho interiéri sa zachovali zvyšky nástenných malieb a na Slovensku unikátne murované baldachýny po stranách víťazného oblúka. Miestne časti: Studené. V rokoch 1938 - 1945 pohraničná obec, susedné Malinovo (Eberhard) už patrilo do horthyovského Maďarska. Po skončení druhej svetovej vojny boli dovtedajší obyvatelia obce nemeckej národnosti vysídlení. Namiesto nich sem prišli Slováci z horného Považia a Oravy. V roku 1974 zmena názvu z Mostu na Ostrove na Most pri Bratislave. V súčasnosti obec zažíva prudký nárast obyvateľstva z dôvodu blízkosti hlavného mesta Bratislavy.
Jérôme Lalande
Joseph Jérôme Lefrançois de Lalande (* 11. júl 1732, Bourg-en-Bresse Francúzsko – † 4. apríl 1807, Paríž) bol francúzsky matematik a astronóm.
Životopis
Narodil sa v Bourg-en-Bresse (teraz v departmente Ain). Jeho rodičia ho poslali študovať právo do Paríža, ale pod vplyvom bývania v Hoteli Cluny, kde mal Delisle svoju pozorovateľňu, sa mladý Lalande upísal astronómii a stal sa horlivým a obľúbeným žiakom ako Delisla tak aj Pierra Lemonniera. Keď sa po skončení štúdii chystal domov do Bourgu aby pracoval ako advokát, Lemonnier získal povolenie poslať ho do Berlína, aby tam vykonal pozorovania mesačnej paralaxy v súlade s tými, ktoré vykonával Lacaille na Myse Dobrej nádeje.
Úspešné splnenie úlohy znamenalo preňho prijatie Berlínskou Akadémiou, ešte pred jeho 21. narodeninami a post asistenta Parížskej Akadémie vied. Venoval sa potom zdokonaleniu planetárnej teórie, ktorú publikoval v upravenej edícii Halleyových tabuliek v roku 1756, spolu s dejinami slávnej kométy, ktorej návrat v tom istom roku pomohol vypočítať Alexisovi Clairautovi. V roku 1762 Delisle rezignoval z postu vedúceho katedry astronómie na Collège de France v prospech Lalandeho. Svoje povinnosti si plnil 46 rokov. Jeho dom sa stal astronomickým seminárom a medzi jeho žiakov patrili Delambre, Giuseppe Piazzi, Pierre Méchain a jeho synovec Michel Lalande. Svojimi publikáciami týkajúcimi sa prechodu Venuše cez slnečný disk v roku 1769 si získal veľkú slávu. Avšak kvôli svojej komplikovanej osobnosti časť popularity stratil.
Hoci svoj výskum uskutočňoval skôr usilovnosťou než genialitou, jeho kariéra bola eminentná. Ako vysokoškolský učiteľ a spisovateľ pomohol popularizovať astronómiu. Jeho tabuľky planét, do ktorých zaviedol korekcie vzájomného rušenia pohybu po dráhach boli najlepšími dostupnými tabuľkami až do konca 18. storočia a Lalandeho cena, ktorú zaviedol roku 1802 (udeľovaná každý rok najlepším astronomickým prácam), svedčí o jeho zanietení pre svoju obľúbenú činnosť.
Lalandeov hviezdny katalóg z roku 1801 obsahuje slabé ale blízke hviezdy (s nízkou hmotnosťou). To znamená, že napríklad názov Lalande 21185 takmer vždy zaručuje, že ide skôr o slabú červenú hviezdu, než modrú, jasnejšiu a vzdialenejšiu. Lalande zaviedol 4 súhvezdia (Balón, Mačka, Nástenný kvadrant a Strážca úrody), žiadne z nich už však na oblohe nenájdeme.
Významné práce
Napísal viac než 150 listov pre Francúzsku akadémiu vied, upravoval Connoissance de temps (1759–1774), a znovu (1794–1807), a napísal dva záverečné zväzky Montuclovej Histoire des mathématiques (1802).
Brockton Point
Brockton Point leží v prístave Port of Vancouver, na východnom konci Stanley Parku v meste Vancouver v Kanade. Je pomenovaný podľa Francisa Brocktona. Nachádza sa tu maják Brockton Point Lighthouse s automatickým osvetlením.
Lýdia Jergušová-Vydarená
Lýdia Jergušová-Vydarená (* 20. júl 1940, Banská Bystrica) je slovenská výtvarníčka, grafička, vysokoškolská pedagogička. Podľa svojej web-stránky sa venuje kresbe, ručne tkanej tapisérii, monumentálnej maľbe a grafike.
Životopis
V roku 1957-1963 študovala na Fakulte architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave, 1964-1968 na Vysokej škole výtvarných umenív Bratislave V rokoch 1968-1989 pracovala ako výtvarníčka monumentálnej tvorby v architektúre. V rokoch 1990-1999 sa vrátila na STU, pôsobila ako pedagogička na Katedre výtvarných disciplín Fakulte architektúry. Na docentku sa habilitovala na VŠVM v roku 1998. Od roku 2000 pôsobila na Akadémii umení v Banskej Bystrici kde viedla Ateliér alternatívnej grafiky a predsedala akademickému senátu Fakulty výtvarných umení. Neskôr zastávala funkciu prorektorky pre rozvoj školy (2001-2003). Vystavovala na samostatných a kolektívnych výstavách na Slovensku, Číne, Indii, Nórsku, Poľsku a inde. Je členkou Slovenskej výtvarnej únie, v rokoch 2004-2007 štatutárnym zástupcom tejto organizacie. Členka a zakladateľka občianskeho zdruzenia VEKTORYart.
NGC 4547
NGC 4547 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 17. apríla 1789.
Saint-Léger-près-Troyes
Saint-Léger-près-Troyes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
NGC 4547
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Saint-Léger-près-Troyes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 728 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2488 Bryan
2488 Bryan je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Indiana University 23. októbra 1952.
Ludes
Ludes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Praga (Varšava)
right|thumb|Poloha
Praga je historická štvrť Varšavy. Nachádza sa na východnom brehu rieky Visla. Prvýkrát sa spomína v roku 1432, do roku 1791 to bolo samostatné mesto.
Administratívne členenie
V súčasnosti sa Praga delí na
Praga Południe a Praga Północ obsahujú mestské časti:
V širšom zmysle sa všetky varšavské oblasti na pravom brehu Visky nazývajú spoločným názvom Praga. Okrem historickej Pragy sem patria:
Velký Šenov
Velký Šenov je mesto v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 985 obyvateľov, z toho 993 mužov a 992 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,5 roka (muži 39,1 roka, ženy 42,0 roka).
Rad svätého Andreja
Rad svätého Andreja Prvopovolaného bol prvý a najvyšší rad Ruského impéria.
Vznik a vytvorenie vyznamenania
thumb|left|Odznak Radu svätého Andreja, líce (vľavo) a rub (vpravo) Rad bol ustanovený v roku 1698 cárom Peterom Veľkým, na počesť svätého Andreja), prvého z Ježišových apoštolov a patróna  Ruska. Mal iba jednu triedu a boli ním oceňované najvýznamnejšie civilné alebo vojenské zásluhy.
Prvým vyznameným bol Fiodor Alexandrovič Golovin. Do jeho zrušenia po Októbrovej revolúcii ním bolo vyznamenaných vyše tisíc ľudí. Počas monarchie držitelia Radu svätého Andreja dostali automaticky Rad svätého Alexandra Nevského, Rad Bieleho Orla, Rad svätej Anny, prvého stupňa a Rad svätého Stanislava, prvého stupňa. Okrem toho vyznamenaný s nižšou hodnosťou boli automaticky povýšení na generálporučíka alebo viceadmirála.
Insígnie radu
thumb|right|Schéma nosenia radu
Insígnie radu mohli byť udelené 's diamantami' ako špeciálna pocta. Katedrála svätého Andreja bola sídelným kostolom tohto rytierskeho rádu.
Ruská federácia
Pôvodný Rad svätého Andreja zanikol podľa dynastickeho poriadku vládnucej dynastie Ruska Romanovovcov, po smrti posledného oficiálneho dediča.
Rad bol najskôr neoficiálne znovu zavedený ruskou pravoslávnou cirkvou 27. decembra 1988 s rovnakým menom, ale odlišnýmu insígniami a štatútom. Oficiálne bol obnovený ako najvyššie civilné a vojenské vyznamenanie Ruskej federácie prezidentským dekrétom číslo 576 dňa 1. júla 1998.
Medzi prvými nositeľmi radu po jeho znovu ustanovení boli akademik Dimitrij Sergejevič Lihačev, konštruktér zbraní Michail Timofejevič Kalašnikov a kazachstanský prezident Nursultan Abiževič Nazarbajev.
Superheroes (EP)
Superheroes, nahraný v roku 2005, je EP nemeckej power-metalovej skupiny Edguy.
NGC 4549
NGC 4549 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 24. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,2.
Kanadské národné hokejové mužstvo
Kanadské národné hokejové mužstvo patrí medzi najúspešnejšie reprezentačné hokejové mužstvá v elitnej top divízii majstrovstiev sveta v histórii. Má viacero zlatých medailí zo zimných olympijských hier a majstrovstiev sveta. Na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne sa umiestnilo na 7. mieste, čo je najhoršie umiestnenie v histórii. Na Zimných olympijských hrách 2010 v domácom prostredí, vo Vancouveri, získalo zlatú medailu. Tento úspech zopakovalo aj na ZOH 2014 v Soči. Na Majstrovstvách sveta 2012 Kanada obsadila 5. miesto, keď nestačila vo štvrťfinálovom dueli na slovenských hokejistov a v dramatickom závere prehrala 3:4 a zopakovala tak umiestnenie spred roka z Bratislavy. Podobné umiestnenie kanadské národné hokejové mužstvo zopakovalo aj na MS 2013 a 2014. Na MS 2015 a 2016 však získali zlaté medaily.
Historické výsledky
thumb|Kanadské národné hokejové mužstvo na [[Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 1928|ZOH 1928 v St. Moritz vo Švajčiarsku]] thumb|Zápas Sovietsky zväz – Kanada na [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1967|MS 1967 vo Viedni v Rakúsku]] thumb|Kanadské národné hokejové mužstvo na [[Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2002 – Mužský turnaj|ZOH 2002 v Salt Lake City v USA]] thumb|Kanadské národné hokejové mužstvo oslavuje zisk zlatých medailí na [[Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2010 – Mužský turnaj|ZOH 2010 vo Vancouveri v Kanade]]
Těchlovice
Těchlovice môžu byť:
George Ogden Abell
George Ogden Abell (* 1. marec 1927, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 8. október 1983, Encino, Kalifornia, USA) bol americký astronóm, ktorý prednášal na UCLA, kde si ho vážili ako výskumníka, učiteľa, obhajcu vedy a bojovníka proti pseudovedám.
Abellov katalóg je skoro úplný zoznam približne 4000 skupín galaxií, ktoré majú najmenej 30 členov s červeným posunom až do z = 0,2. Pôvodný katalóg severnej oblohy bol publikovaný v roku 1958. Rozšírený katalóg zahrňujúci aj južnú oblohu pod publikovaný po jeho smrti v roku 1987 v spolupráci s Corwinom a Olowinom.
Abbel tiež spoluobjavil periodickú kométu 52P/Harrington-Abell. Spolu s Petrom Goldreichom správne určil, že planetárna hmlovina sa vyvinie z červených obrov.
Na jeho počesť je pomenovaná planétka 3449 Abell.
Veľký hadrónový urýchľovač
thumb|Mapa podzemného tunela veľkého hadrónového urýchľovača Veľký hadrónový urýchľovač (Large Hadron Collider, LHC) je urýchľovač častíc nachádzajúci sa v CERNe. Je projektovaný na urýchľovanie buď dvoch protibežných zväzkov protónov s následnou zrážkou pri ťažiskovej energii približne 14 TeV alebo urýchľovanie dvoch protibežných zväzkov jadier olova s následnou zrážkou pri ťažiskovej energii 1146 TeV. V miestach zrážok sú umiestnené detektory ALICE, ATLAS, LHCb, CMS, TOTEM a LHCf. Výsledky experimentov prispievajú k lepšiemu pochopeniu základných fyzikálnych interakcií. Jedným zo základných cieľov LHC je experimentálne preverenie existencie Higgsovho bozónu a prípadné zmeranie jeho vlastností.
Pôvodne bol spustený 10. septembra 2008. Po nečakaných problémoch bol 19. septembra 2008 odstavený a opätovne spustený 30. marca 2010 pri celkovej energii 7 TeV, čo predstavovalo dosiaľ najväčší výkon akéhokoľvek človekom postaveného urýchľovača častíc. Projektovaná energia zrážok protónov (14 TeV) dosiaľ (december 2011) nebola dosiahnutá a vyžiada si v budúcnosti ďalšie odstavenie urýchľovača.
Poloha
Samotný urýchľovač je umiestnený v podzemnom tuneli v tvare kruhu s obvodom v hĺbke 50- pod zemou. Nachádza sa na území medzi pohorím Jura vo Francúzsku a Ženevským jazerom vo Švajčiarsku. Tunel bol postavený v roku 1980, pôvodne v ňom bol umiestnený LEP. Zaujímavosťou je, že tunel nie je umiestnený vodorovne, ale má mierny sklon, pretože vtedajšie technológie neboli schopné zaistiť hĺbenie tunelu cez niektoré horniny. Tunel prechádza medzi hranicami Francúzska a Švajčiarska v štyroch miestach, ale jeho väčšia časť leží vo Francúzsku. Napriek tomu, že je tunel pod zemou, na povrchu sa nachádzajú niektoré budovy umožňujúce jeho funkčnosť (napr. kompresory, ventilácia, chladiace zariadenia a ovládacia stanica).
Účel
thumb|right|Simulácia, ktorá zobrazuje objavenie sa Higgsovho bozónu v detektore CMS. Fyzici veria, že LHC môže zodpovedať veľa fundamentálnych otázok. K tým najhlavnejším patria nasledujúce:
Princíp fungovania a opis zariadení
LHC je projektovaný na produkciu viac ako 20 zrážok na každých 200 miliárd častíc. Z dôvodu veľkej luminozity (veľký počet jednotlivých častíc vo zväzkoch) je celkový počet zrážok predpokladaný na približne 600 miliónov za jednu sekundu. Pri rýchlostiach blízkych rýchlosti svetla urobí protón v LHC 11 245 obehov tunela za sekundu. Pred samotnou zrážkou bude jeden zväzok cirkulovať približne 10 hodín, pričom prejde dráhu viac než 10 miliárd kilometrov (viac ako dĺžka cesty na planétu Neptún a späť).
Štartovacie okno
Štartovacie okno je v kozmonautike obmedzený, väčšinou pomerne krátky časový úsek, v ktorom môže odštartovať kozmické teleso a dostať sa na potrebnú obežnú dráhu bez bez použitia neúnosne veľkého množstva paliva.
Veľký hadrónový urýchľovač
Princíp fungovania a opis zariadení
Po dosiahnutí energie 0,45 TeV na jednu časticu sa zo sústavy urýchľovačov vstreknú častice do LHC, kde urobia milióny obehov. Pri každom obehu častice dostanú ďalší impulz od elektrického poľa vytváranom v špeciálnych dutinách, až pokiaľ nedosiahnu konečnú energiu 7 TeV. Zväzok, ktorého častice majú takú obrovskú energiu, je v LHC udržovaný sústavou 1800 supravodivých magnetov. Tieto magnety udržiavané pri nízkych teplotách môžu viesť elektrický prúd s nulovým odporom, preto môžu vytvoriť silnejšie magnetické pole. Vodiče elektromagnetov sú vyrobené z nobiotitánovej zliatiny a pracujú pri teplote 1,9 K (−271 °C). Keby LHC používal bežné elektromagnety namiesto supravodivých, prstenec by musel mať obvod a pre dosiahnutie rovnakých výsledkov by spotreboval 40x viac energie.
Štartovacie okno
Pojem štartovacie okno je používaný najčastejšie v súvislosti s dosiahnutím nejakého cieľového telesa, či už ide o teleso na obežnej dráhe Zeme (napr. vesmírna stanica, Mesiac), alebo na obežnej dráhe Slnka (planéta, kométa, planétka, atď.). Okno je dané zvolenou technikou letu, vzájomným postavením štartu a cieľa, nárokmi na príletovú a odletovú rýchlosť (čo súvisí s požiadavkou, aby teleso okolo cieľa len preletelo, alebo aby bolo navedené na jeho obežnú dráhu), atď. Nutnosť odštartovať nosnú raketu s nákladom vo vnútri štartovacieho okna nastala preto, lebo po oddelení nosnej rakety zvyčajne po niekoľkých desiatkach minút letu už väčšinou nie je možné robiť veľké korekcie dráhy. Čím väčšie sú manévrovacie schopnosti a množstvo paliva kozmickej lode alebo sondy, tým sú nároky na štartovacie okno menšie.
Pri cestách k iným planétam slnečnej sústavy je nutné brať ohľad aj na vlastný obeh planéty okolo Slnka. Dráha preto musí byť zvolená tak, aby sa sonda a cieľová planéta stretli v jednom bode. Pri medziplanetárnych letoch existuje optimálny dátum, kedy je vzájomné postavenie Zeme a cieľa najvýhodnejšie z hľadiska množstva paliva alebo príletového času k nemu. Štartovacie okno však trvá aj istý čas pred a po optimálnom dátume. Mimo štartovacieho okna nie je možné cieľ danými prostriedkami dosiahnuť.
Miroslav Hrianka
thumb|Miroslav Hrianka Miroslav Hrianka (* 1947 - † 23. jún 2018) bol slovenský elektrotechnik, ktorý sa zaoberal analýzou digitálneho obrazu.
Veľký hadrónový urýchľovač
Princíp fungovania a opis zariadení
LHC pracuje s magnetickými poľami približne 8 tesla, pričom bežné tepelné elektromagnety sú schopné vytvoriť magnetické pole len okolo 2 tesla.
Miroslav Hrianka
Vysokoškolské štúdium ukončil v roku 1971 na Vysokej škole dopravnej v Žiline. Na tej istej škole obhájil v roku 1984 vedecký stupeň CSc. a od roku 1987 sa stal docentom. Vyučoval rádioelektroniku, technickú diagnostiku, elektroniku, problematiku logických obvodov a spracovania obrazu.
Veľký hadrónový urýchľovač
Princíp fungovania a opis zariadení
CERN v súčasnej dobe pracuje na vývoji technológie počítačových sietí zvaných GRID. Tie majú spojovať desiatky a neskôr až stovky PC pre vytvorenie prostriedkov pre spracovanie dát zaznamenaných na detektoroch LHC. Experimenty LHC budú produkovať enormné množstvo dát. Každý rok to bude dostatok informácií na naplnenie kapacity toľkého počtu CD, že by z nich dal postaviť vysoký stĺp (cca 15 petabajtov = 15 miliónov GB).
Úlohou časticového detektora je zaznamenávať a vizualizovať explózie častíc, ktoré sú dôsledkom zrážky. Informácie o rýchlosti, hmotnosti a elektrickom náboji častice pomôžu fyzikom zistiť identitu danej častice. Úloha to ale nebude ľahká. Predpokladáme, že LHC pomôže objaviť nové častice. Tie však nebudú voľne poletovať a čakať, až si ich niekto všimne. Všetky dôkazy o existencie častice budú nepriame. Niektoré môžu existovať len nepatrný zlomok sekundy a preto uvidíme len produkty ich rozpadu.
ATLAS
thumb|Pohľad na časticový detektor ATLAS v priebehu výstavby, jeden zo šiestich hlavných vedeckých prístrojov LHC ATLAS je jedným z viacúčelových detektorov v LHC. Ide o veľký a komplexný súbor detektorov v tvare valca s priemerom a dĺžkou. Je umiestnený v podzemnej hale približne pod povrchom zeme. Skúma fyzikálne procesy vo väčšom rozsahu než napríklad ALICE. Výskumný program ATLASu je orientovaný na časticovú fyziku, vrátane pátrania po Higgsovom bozóne. Ďalej je výskum orientovaný na na pátranie po extra dimenziách a časticiach, ktoré by mohli tvoriť temnú hmotu.
ATLAS, podobne ako CMS, bude zaznamenávať trajektórie pri kolíziách. Oba experimenty ale používajú radikálne odlišné technické riešenia pre systém magnetov vo svojich detektoroch. Systém magnetov použitých pre ATLAS je štandardný. Tvorí ho 8 obrovských magnetov, poskladaných na dĺžku do kruhu tak, aby magnetické pole bolo najsilnejšie v strede detektora. Každý z týchto magnetov meria 25 metrov a je zložený zo supravodivých cievok. ATLAS váži 7 000 ton – rovnako ako Eiffelova veža v Paríži.
CMS
thumb|Pohľad na časticový detektor CMS v priebehu výstavby Podobne ako ATLAS aj CMS bude skúmať väčšiu časť časticovej fyziky, vrátane Higgsovho bozónu, extra dimenzií a častíc, ktoré by mohli tvoriť temnú hmotu. Je zrejmé, že CMS skúma rovnaké problémy ako ATLAS, rozdiel je ale v spôsobe akým to robí. Na rozdiel od ATLASu použije CMS iba jeden obrí elektromagnet cylindrického tvaru (solenoid). Solenoid je zložený z cylindrickej cievky supravodivých káblov. Tento gigantický magnet je schopný vytvoriť magnetické pole veľkosti 4 tesla (zhruba 100 tisíckrát väčšie ako magnetické pole Zeme). Toto pole musí byť uchytené oceľovými výstuhami, ktoré tvoria značnú časť celej hmotnosti detektoru (12 500 ton). Zaujímavosťou detektora je, že ako jediný bol najskôr postavený na povrchu a až potom spustený do podzemia.
LHCb
LHCb sa špecializuje na preskúmanie drobných rozdielov medzi hmotnou a antihmotou študovaním častíc zvaných kvark b (b znamená bottom – spodný). Detektor by mal zodpovedať, prečo sa zdá, že vesmír je zložený takmer výhradne z hmoty a nie z antihmoty.
TOTEM
Experiment TOTEM sa zameria na skúmanie javov, ktoré sa nevošli do škály úloh pre viacúčelové detektory ATLAS a CMS. Bude merať veľkosť častíc a presne monitorovať luminozitu LHC. K tomuto musí byť TOTEM schopný detegovať častice produkované veľmi blízko lúčov obiehajúcich v LHC. To vyžaduje detektory v špeciálne navrhnutých vákuových komorách zvaných rímske hrnce (Roman pots), pripojených k rúrkam s lúčmi.
LHCf
LHCf má za úlohu simulovať kozmické žiarenie v laboratórnych podmienkach pomocou častíc vytvorených v LHC. Je to najmenší experiment, čo do počtu vedcov (22). Kozmické žiarenie je spôsobené nabitými časticami z vesmíru, ktoré neustále bombardujú zemskú atmosféru. Narážajú do jadier vo vyššej atmosfére a spôsobujú kaskádu častíc, ktoré dosiahnu zemského povrchu. Získané vedomosti o chovaní kozmického žiarenia, resp. týchto kaskád častíc pomôže vedcom vypracovať veľké experimenty.
Cena
LHC dostal pôvodne v roku 1995 rozpočet 2,6 miliárd švajčiarskych frankov a k tomu ešte 210 miliónov švajčiarskych frankov na experimenty. Nakoniec však cena narástla a konečná cena predstavuje 8 miliárd amerických dolárov.
Gouaux
Gouaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nahuatl
V samotnom jazyku nahuatl sa jazyk volá nāhuatl, nahuatl, nauatl, nawatl, mexicano, staršie: nāhuatlahtōlli, nahuatlatolli, nawatlahtolli, mēxihcatlahtōlli, mexicatlatolli, māsēwallahtōlli.