cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ján Budaj
Vzťah s ŠtB
Podľa registračného zväzku číslo 23214 komunistickej ŠtB bol Budaj v rokoch 19791981 vedený ako agent s krycím menom Domovník. Táto informácia bola verejne medializovaná v júni 1990, bezprostredne pred parlamentnými voľbami, do ktorých Budaj, ako čelný kandidát a predseda rady, viedol hnutie Verejnosť proti násiliu (VPN). V dôsledku zverejnených informácií v priebehu posledného dňa konania volieb z kandidátky odstúpil.
V článku venovanom jeho osobe ÚPN k evidovanej spolupráci uvádza: „''Táto informácia sa okamžite stala obrovskou senzáciou, pre mnohých však bola úplne nepochopiteľná. ŠtB zaevidovala Jána Budaja ako sledovanú osobu už na začiatku 70. rokov a väčšinu času bol v jej zoznamoch vedený v kategórii ‚preverovaná osoba‘. Jedno obdobie (od 26.6.1979 ) však bol preevidovaný do kategórie ‚tajný spolupracovník‘. Zväzok a dokumenty, ktoré by mohli bližšie osvetliť jeho spoluprácu s ŠtB, sa v archívoch nenachádzajú a s najväčšou pravdepodobnosťou boli účelovo vytiahnuté spomedzi dokumentov ŠtB. Mnohé ďalšie dokumenty však poukazujú na skutočnosť, že Ján Budaj s ŠtB nikdy aktívne nespolupracoval.''“ V ďalšom zázname z 27. júla 1982 je už vedený ako nepriateľská osoba pod krycím menom John a v zázname z 19. júna 1989 je tiež vedený ako nepriateľská osoba.
V článku TASR, vydanom pri príležitosti 25. výročia novembra 1989, sa k spolupráci uvádza: „v roku 2007 sa v archívoch Ústavu pamäti národa našla oficiálna Správa ŠtB o činnosti za rok 1980, v ktorej sa konštatuje, že tajný spolupracovník, vedený pod menom Jána Budaja s ŠtB nespolupracoval, ale konal proti režimu“.
Budaj sa verejne obhajoval napríklad v diskusii k 30 výročia novembra 1989, že práve on je jediná (hlavná) obeť spravodajskej lustračnej aféry „Sachergate“ pred voľbami v roku 1990.
V rámci prípravy dielu z cyklu ŠtB: Prísne tajné (RTVS, 2022), našiel český historik Prokop Tomek v roku 2021 v archíve v Olomouci dokument, podpísaný Jánom Budajom 23. júna 1979, v ktorom sa zaväzuje informovať ŠtB o aktivitách svojich blízkych priateľov, básnikov a chartistov Tomáša Petřivého a Gabriela Levického: „Podpísaný Ján Budaj prehlasujem, že o veciach, ktoré sa mi stanú známe v súvislosti s protištátnou činnosťou Tomáša Petřivého a Gabriela Levického zachovám prísnu mlčanlivosť... Skutočnosti, o ktorých sa dozviem v súvislosti s protispoločenskou činnosťou uvedených osôb, oznámim orgánom štátnej bezpečnosti, a to písomne alebo ústne.“ Budaj pri konfrontácii s materiálom nevylúčil, že ide o jeho písmo aj dobový podpis. Uviedol, že si bol vedomý podpisu prehlásenia o mlčanlivosti, no dodatok, že bude oznamovať činnosť dotyčných ho prekvapil. Dodal, že informácie na nich nemal ako dodávať, keďže jeden bol v USA a druhý na vojne a bránil sa tým, že „nejaký dokument“ podpísal, keď mu odmietali vydať cestovný pas: „Nakoniec ma predvolali na pasové oddelenie a povedali pozrite, vy nám niečo podpíšte, my vám ten pás dáme.“
Pötréte
Pötréte je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Pacsa.
Má rozlohu 1412 ha a žije tu 286 obyvateľov (2007).
Ján Danko (poslanec)
PhDr. Ján Danko, CSc. (* 5. máj 1950 – † február 2016, Trebišov) je slovenský politik a manažér, ktorý pôsobil ako poslanec Snemovne národov Federálneho zhromaždenia Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky (SN FZ ČSFR) v roku 1992 a Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR) v rokoch 19942002.
Od 6. júna do 31. decembra 1992 zastával funkciu poslanca SN FZ ČSFR, hlasujúc za poslanecký klub Hnutia za demokratické Slovensko (HZDS) od 24. júna do 17. decembra 1992. Za poslanca NR SR bol zvolený v parlamentných voľbách 1994, v ktorých kandidoval za volebnú koalíciu HZDS a Roľníckej strany Slovenska. Poslanecký mandát získal aj v nasledujúcich parlamentných voľbách 1998 ako kandidát za HZDS. Za HZDS kandidoval aj v parlamentných voľbách 2002, avšak neúspešne.
Od 19. augusta 2003 do 25. októbra 2004 pôsobil ako predseda predstavenstva spoločnosti VAGÓNKA, akciová spoločnosť Trebišov, od 14. decembra 2002 do 29. decembra 2004 ako predseda predstavenstva a od 29. decembra 2004 do 21. novembra 2005 ako člen dozornej rady spoločnosti SLOVENSKÉ DRÁHY, a.s. Košice.
Zomrel začiatkom februára 2016 a pochovaný bol 10. februára na cintoríne v Trebišove.
Lerzy
Lerzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Ján Danko (poslanec)
Kritika a kontroverzie
V roku 1998 Danko ako čestný predseda hokejového klubu HK VTJ Wagon Trebišov „rozhodol v rámci svojej predvolebnej kampane“, aby hráči klubu mali počas zápasu s CSK VVS Samara na dresoch logo HZDS. Tento akt sa stretol s kritickou odozvou v denníku SME.
Lerzy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medziansky potok (prítok Paťovského potoka)
Medziansky potok je potok v dolnom Šariši, na území okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Paťovského potoka, má dĺžku 3,6 km a je tokom VII. rádu.
Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku na sever, potom sa stáča na severovýchod, pričom tečie v podcelku Šarišské podolie. Následne vytvára oblúk prehnutý na východ, preteká okrajom obce Medzany a za obcou pokračuje severozápadným smerom. Ďalej tečie prechodne na sever, vzápätí sa postupne stáča a tečie už výhradne východným smerom. Na katastrálnom území mesta Veľký Šariš, na severozápadnom úpätí Šarišského hradného vrchu, ústi v nadmorskej výške približne 279 m n. m. do Paťovského potoka.
Eurovision Song Contest 2010
thumb|right|Telenor Arena, Bærum Eurovision Song Contest 2010 bol 55. ročník súťaže Eurovision Song Contest. Uskutočnil sa vo víťaznej krajine predchádzajúceho ročníka, v Nórsku, v meste Bærum. Minuloročný víťaz Alexander Rybak doniesol možnosť usporiadať ESC do Nórska.
25. a 27. mája sa uskutočnili semi-finálové kolá. 29. mája sa uskutočnilo finále ktorého sa zúčastnilo okrem kvalifikantov zo semi-finále aj členovia Veľkej štvorky (Nemecko, Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Taliansko a Španielsko) a domáce Nórsko.
Slovensko na ESC 2010
Slovensko ako prvé v roku 2009 potvrdilo účasť na Eurovision Song Contest 2010. V období 22. januára 2010 - 7. februára 2010 odsúťažilo vybraných 60 účasníkov v šiestich štvťfinálových kolách. Z každého z týchto kôl diváci pomocou sms hlasovania vybrali štyroch postupujúcich. V nedeľu 14. februára a 21. februára prebehlo 1 a 2 semifinálové kolo kde v každom kole súťažili dvanásti účinkujúci, z ktorých potom v každom kole vybrali šiestich postupujúcich. Dňa 27. februára 2010 dvanásti súťažiaci postupujúci z 1 a 2 semifinále súťažili v slovenskom finále.
Miesto konania
Pôvodný rozpočet Eurovision Song Contest 2010 bol 150 miliónov Nórskych korún (17 miliónov€). Bol vyšší ako v Helsinkách v roku 2007, no nižší ako v Moskve v roku 2009. Nakoniec však náklady stúpli na 211 miliónov Nórskych korún (24 miliónov€). 27. mája 2009 sa uskutočnila tlačová konferencia v Oslo, na ktorej nórska televízia NRK vyhlásila, že ESC 2010 sa bude konať v Oslo. Argumentovala tým, že len v Oslo sú vyhovujúce haly s dostatočnou kapacitou. 3. júla 2009 NRK vyhlásila, že sa ESC 2010 uskutoční v Telenor Aréne v Bærume, obci neďaleko Osla.
Vízuálny dizajn
4. decembra 2009 NRK na schôdzi starostov Moskvy, Osla a Bærum odhalila dizajn, slogan a tému, v ktorej sa bude niesť ESC 2010. Zvolená téma pretínajúcich sa kruhov predstavuje „Zhromažďovanie ľudí a rozmanitosť emócií okolo Eurovision Song Contest". Okrem základnej bielej, bolo logo vytvorené z čiernej, zlatej a ružovej farby. 6. mája 2010 scénograf predstavil pódium. Pozoruhodné bolo predovšetkým tým, že na scéne neboli použité žiadne LED obrazovky.
Predpiesňové video
Na rozdiel od roku 2009 a 2008 boli predpiesňové videá veľmi jednoduché a inovatívne: obsahovali záznam z hlavného mesta každého štátu, i zábery naživo z pódia, pričom základ grafiky tvorili zlaté guličky (téma ESC 2010) vytvárajúce mapy a vlajky jednotlivých krajín, striedané živými zábermi.
Moderátori
NRK oznámila mená moderátorov súťaže 10. marca 2010 - Erik Solbakken, Haddy Jatou N'jie a Nadia Hasnaoui. Trojica moderátorov bola predtým použitá iba v Jeruzaleme v roku 1999.
Slovensko na ESC 2010
Jednotliví speváci odprezentovali svoje piesne v období od 22. januára do 7. februára 2010 v šiestich štvťfinálových kolách. Z každého z týchto kôl diváci pomocou SMS hlasovania vybrali štyroch postupujúcich. V nedeľu 14. a 21. februára prebehlo 1. a 2. semifinálové kolo, kde v každom súťažili dvanásti účinkujúci, a z ktorých postúpilo do finále šesť postupujúcich. Finále sa konalo 28. februára 2010, v ktorom zvíťazila Kristína s piesňou „Horehronie“.
Zoznam slovenských účastníkov
Zoznam účastníkov   (Interpret - Pieseň - (autor hudby/autor textu):
Zaujímavosti
Nórsko organizovalo súťaž už 3-krát: okrem roku 2010 i v rokoch 1986 a 1996.
Po minulom roku počet účastníkov klesol z 42 na 39. Súťaže sa nezúčastnili 4 krajiny: Andorra, Česko, Maďarsko a Čierna Hora, naopak vrátilo sa Gruzínsko.
Zo strany fanúšikov sa objavila požiadavka na návrat živého orchestra do súťaže. Orchester bol používaný od prvej súťaže v roku 1956, no od roku 1998 kvôli rýchlemu vývoju v technike sa v súťaži neobjavil. Jan Fredrik Heyerdahl z nórskeho rozhlasového orchestra povedal, že o účasť v súťaži majú záujem, v prípade, že EBU a NRK schvália jeho návrat. Nakoniec sa však orchester v súťaži neobjavil.
Piacé
Piacé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Eurovision Song Contest 2010
Zaujímavosti
Španielsko zopakovalo vystúpenie po Dánsku po tom, keď Jimmy Jump vbehol na pódium počas vystúpenia Daniela Digesa.
Piacé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1602
NGC 1602 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Robin Milner
Arthur John Robin Gorell Milner (* 13. január 1934, Plymouth, Spojené kráľovstvo – † 20. marec 2010, Cambridge) bol britský informatik. Je autorom LCF (Logic for Computable Functions) - jedného z prvých nástrojov na automatické dokazovanie viet. Pre potreby LCF vyvinul programovací jazyk ML. Pracoval tiež v oblasti konkurentných systémov, kde vyvinul teoretické metódy ich analýzy: CCS (calculus of communicating systems - kalkul komunikujúcich systémov) a jeho nasledovníka - tzv. π-kalkul. V roku 1991 dostal Turingovu cenu.
Pusztaapáti
Pusztaapáti je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Lenti.
Má rozlohu 1059 ha a žije tu 33 obyvateľov (2007).
Crézançay-sur-Cher
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zlatno (okres Zlaté Moravce)
Zlatno je obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji.
Polohopis
Zlatno je najmenšia obec v okrese, má 228 obyvateľov (k 31. 12. 2015). Z troch strán ju obklopujú Tribečské vrchy a preteká ňou potok Stránka. Zlatno je podhorská poľnohospodárska obec so začínajúcim turistickým potenciálom. Obec sa nachádza v Zlatnianskom predhorí na južnej strane pohoria Tribeč, v eróznej kotline po oboch brehoch potoka Stránka. Od okresného mesta Zlaté Moravce je obec vzdialená severozápadným smerom. Katastrálne hraničí na západe s obcou Velčice, na juhu s obcou Mankovce, na východe s obcou Hosťovce, severozápadná hranica katastra za pohorím Tribeč je s obcami Práznovce a Krnča (okres Topoľčany) a na severovýchode je to obec Klátova Nová Ves (okres Partizánske).
Miestne katastrálne názvy
Blažíkov, Blažkov, Breziny, Bujakov lázok, Ceriny, Cvandrov lázok, Čachotník, Dávidov jarok, Diely, Dvanásta tabla, Fabriky, Filov kríž, Gaštanica, Gramenný breh, Holárka, Húšťavy, Klčovnica, Kopanica, Kršelina, Krutá cesta, Kúty, Kutnianska bukovina, Lázok, Lukov, Nohavice, Pivničky, Plešina, Poceriny, Roskoše, Rožky, Sikáč, Straňa, Šarkanov chvost, Trstenica, Zhorená, Zorkov, Žrebíky.
Prírodné podmienky
Chránená krajinná oblasť Ponitrie (CHKO Ponitrie) sa rozprestiera v pohoriach Tribeč a Vtáčnik. Jej hranica prebieha tesne za obcou Zlatno a CHKO Ponitrie pokrýva celú časť zalesnenej časti Tribečského pohoria na západ a sever od obce. Jej celková rozloha je viac ako. Bola vyhlásená v roku 1985 s cieľom ochrániť ojedinelé druhy fauny a flóry. Územie CHKO Ponitrie sa prevažne prekrýva s chráneným vtáčím územím (CHVÚ), ktoré zastrešuje projekt štátov EÚ Natura 2000. Z chránených druhov sa tu vyskytuje napríklad orol kráľovský, výr skalný či včelár lesný.
Dejiny
náhľad|Kostol sv. Kríža
Staršie dejiny
Podľa fosílnych dôkazov je územie obce osídlené od doby kamennej. Z mladého paleolitu sa tu našli nástroje, priraďované k obdobiu gravettienu. Archeologické nálezy potvrdzujú prítomnosť ľudí doby bronzovej a doby železnej, kedy tu žili príslušníci Hallstatskej kultúry. V 3. storočí pred Kr. sa na území obce objavujú Kelti, po nich Kvádi a Sarmati.
Dátum vzniku obce Zlatno nie je známy. Vznikla pravdepodobne v súvislosti s náleziskami zlata. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1038 (názov Zaltinc) a ďalšia z roku 1156 (názov Zalathna). Písomné záznamy sa nachádzajú v Zoborských listinách. Obec sa spomína v roku 1397 ako Zalathna, v roku 1424 ako Zalakna, v roku 1808 už ako Zlatno.
Od 14. do 18. storočia patrila obec hradným pánom Forgáchovcom z Gýmeša. V roku 1424 získal gróf Mikuláš Forgách kráľovský dekrét na ryžovanie zlata v Zlatne. Zlato sa ryžovalo v koryte potoka Stránka, ktorý pramení v pohorí Tribeč. Po zrade Forgáchovcov (Šimon Forgách sa zúčastnil na Rákócziho povstaní) patrilo Zlatno panstvu Topoľčianky, potom rehoľnému rádu Pavlínov z Lefantoviec a zemanom Jesenským z Beladíc. Od začiatku 18. storočia sa takmer vyľudnená obec opäť stala majetkom panstva z Topoľčianok. Rozvoj obce nastal až s príchodom zemepánov Jesenských na začiatku 19. storočia.
Jozef Jesenský, priekopník ovocinárstva na Slovensku, v roku 1820 založil v chotári Roskoš (Roszkos) ovocný veľkosad. Pestovali sa tu jablká, čerešne a jedlé gaštany. Na rozlohe 260 jutár dal vysadiť vyše 20 tisíc ovocných stromov a sad sa zaradil k najväčším v Uhorsku. Vybudoval tiež konzerváreň, muštáreň a pálenicu. Po jeho smrti (pochovaný je uprostred svojho sadu na Roskošiach) pokračoval v jeho diele zať Ladislav Majthényi, ktorý ešte zväčšil veľkosad o 60 jutár a vysadil ďalších 6 000 ovocných stromov. Nachádzala sa tu aj tehelňa a pri horárni Kľačany i sklárska huta.Skláreň v Hute zanikla v roku v roku 1885. Na jej mieste v údolí Čerešňového potoka postavili pílu s vodným pohonom. Tá v roku 1923 vyhorela. Majthényi založil v roku 1876 priamo v obci manufaktúru Salajka na výrobu kameninového riadu. Zamestnávala asi 50 mužov a žien. Kremičitú hlinu ťažili na viacerých miestach zlatnianskeho chotára v tzv. hlinených jarkoch. Roku 1885 Salajka zanikla. Ďalším majiteľom sadu i priľahlých lesov sa stal barón Henrich Lindenhoff, ktorý po roku 1918 ostal v Maďarsku. Spustnutý veľkosad a lesy odkúpil v roku 1937 veľkostatkár Móric Sentiváni z Beladíc. Po druhej svetovej vojne boli lesy zoštátnené a pozemky rozparcelované.
Druhá svetová vojna
V zime 1944-1945 sa obec Zlatno stala domovom pre vyše tisíc partizánov z Tribečských vrchov. Do obce sa uchýlili štyri oddiely Nitrianskej partizánskej brigády: Národný pomstiteľ, Plameň, Zarubežnyj a Medzinárodný oddiel. Obyvatelia obce ich prichýlili vo svojich domoch, prijali do svojich rodín a delili sa s nimi o všetko, čo mali. Vyše štyroch mesiacov bolo Zlatno nedobytnou partizánskou pevnosťou. Za pomoc partizánom a aktívnu účasť v protifašistickom odboji získalo Zlatno čestný názov „partizánska obec“.
22. decembra 1944 postihla obec tragická udalosť, keď tu havarovali dve poškodené sovietske bombardovacie lietadlá Lisunov Li-2 (verzia Douglas DC-3). Lietadlá patrili k 197. leteckému pluku Ukrajinského frontu. Štartovali z poľného letiska v ukrajinskom meste Zbaraž a bombardovali kolónu nemeckých tankov a vojenských áut v obci Chynorany na Hornom Ponitrí, kde boli zasiahnuté nemeckou protileteckou obranou. Jedno z lietadiel začalo horieť už vo vzduchu a núdzovo uvoľnené bomby zasiahli domy v obci Zlatno. Obe lietadlá potom havarovali v chotári obce. Zahynulo jedenásť letcov, zachránil sa jediný (radista Nikolaj Meťolkin). Bomby pripravili o život jedenásť občanov Zlatna, z toho päť detí. Zničených bolo šesť domov, desiatky ďalších boli poškodené. Túto tragickú udalosť pripomínajú dva pamätníky: jeden pred obecným úradom a druhý na mieste havárie na Dvanástej table.
Moderné dejiny
Za masovú účasť v Slovenskom národnom povstaní nesie Zlatno čestný názov „partizánska obec“. V roku 1957 vystavali v obci rímskokatolícky kostol sv. Michala, ktorý bol neskôr premenovaný na kostol sv. Kríža. Miestne JRD bolo založené v roku 1959.
V roku 1988 bol otvorený lesný Partizánsky náučný chodník Zlatno – Skýcov v dĺžke a s prevýšením, ktorý vedie po stopách presunov partizánov a je prístupný zo stredu oboch obcí. Má 6 zastávok, zatiaľ bez informačných panelov. Vedie stredne náročným terénom zo Zlatna, smerom na Studničku Jelšovku, Miesto smrti M. Antalca z partizánskeho oddielu „Národný pomstiteľ“ cez Stratený vrch (partizánske bunkre), Tajný sklad zbraní do Skýcova.
Názov
Názov obce je odvodený od zlata, ktoré sa tu v stredoveku ryžovalo. Demonym je podľa Pravidiel slovenského pravopisu zlatniansky, obyvateľ obce sa volá Zlatňan/Zlatňanka. Maďarský názov obce bol Zlatnó, v roku 1892 bol zavedený novotvar Kisaranyos.
Vývin názvu obce
Obecná kronika
Obecnú kroniku s názvom Pamätná kniha obce Zlatno založil 1. 7. 1933 starosta Ondrej Krátky, člen obecnej rady Ján Tlach a obvodný notár Marko Urbanský. Prvým kronikárom bol učiteľ Karol Hrubý.
Turistika
Obcou vedú značené turistické trasy a Požitavské cyklotrasy.
Školstvo
Najstaršia zmienka o škole je z roku 1850 v spise farára Jána Jesenského vo Velčiciach. Píše, že učiteľom v Zlatne je Ignác Mayer, ktorý hovorí ''„po Slowenski, strednie po Uherski a Laťinski. Ďeťi viučuje po Slowenski.“'' Stará škola bola v osemdesiatročnom dome, mala jednu triedu a byt pre učiteľa (dve miestnosti). V rokoch 1912 – 1914 obec postavila novú jednotriednu školu s bytom pre učiteľa za 26 000 korún. Peniaze si obec musela požičať a potom niekoľko rokov splácať. Do roku 2003 sa tu vystriedalo 39 učiteľov, z toho traja učitelia učili po dvakrát. Od roku 1985 tu bola aj Materská škola. V roku 2003 boli škola aj materská škola pre nedostatok žiakov a detí zrušená. V súčasnosti je v budove bývalej školy pohostinstvo.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol sv. Kríža, kultúrny dom (v ktorom sídlia Obecný úrad a knižnica), obecné múzeum, historická požiarna zbrojnica, predajňa potravín a zmiešaného tovaru, pohostinstvo, prírodné futbalové ihrisko, malý rekreačný areál s jazerom a detským ihriskom a cintorín s domom smútku.
Obecná knižnica bola založená v roku 1926. V obci je zavedený miestny rozhlas. Zlatno má verejné osvetlenie. Z finančných aj praktických dôvodov sa osvetlenie vypína o jedenástej hodine v zime a o polnoci v lete. Po Druhej svetovej vojne bola do Zlatna dovedená asfaltová cesta z Mankoviec. Obec je pripojená na verejný vodovod a plynovod. Obec má zabezpečený odvoz komunálneho odpadu.
Doprava
náhľad|Múzeum v obci Zlatno
Obec nemá železničné spojenie. Autobusová linka premáva viackrát denne po trase Zlatno – Mankovce – Martin nad Žitavou – Zlaté Moravce. V Zlatne sa nachádzajú tri zastávky: pri bývalom JRD, pri kostole a pri predajni potravín. Obec nemá pomenované ulice, len popisné čísla domov.
John Wisdom
Arthur John Terence Dibben Wisdom (* 12. september 1904, Leyton, Spojené kráľovstvo - † 9. december 1993, Cambridge) bol anglický filozof, predstaviteľ cambridgeskej školy lingvistickej filozofie.
Francova Lhota
Francova Lhota je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 596 obyvateľov, z toho 825 mužov a 771 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 38,0 roka, ženy 41,2 roka).
Andrej Egyed
Andrej Egyed (* 3. november 1941, Sobrance – † 18. marec 2005, Bratislava) bol generálnym riaditeľom Železníc Slovenskej republiky.
Životopis
Po rozdelení Československej federatívnej republiky vykonával funkciu riaditeľa železníc do 7. apríla 1993. Neskôr pôsobil ako zástupca železníc vo Varšave či vo Viedni. Generálnym riaditeľom Železníc Slovenskej republiky sa stal v roku 1998. Od januára 2002 pôsobil ako generálny riaditeľ Železničnej spoločnosti, a.s.
Od roku 2003 bol na dôchodku.
Zomrel 18. marca 2005 v Železničnej nemocnici s poliklinikou v Bratislave.
Takandú
Takandú je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 848 (september 2006), dĺžka ostrova 1 220 m, šírka 460 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 299,76 km.
Externé odkazy
Informácie ministerstva pre rozvoj o Takandú - anglicky
Sala terrena
náhľad|Monuentálna sala terrena v sochami lemovanej osi Valdštejnskej záhrady Sala terrena ( prízemná sála), nazývaná tiež sala Terrana alebo záhradná sála, je otvorená architektonická stavba charakteristická pre barokové palácové a zámocké záhrady.
Sala terrena je sála situovaná na prízemí, väčšinou v hlavnej osi zámku, alebo paláca, prípadne tvorí samostatnú stavbu. Jej priestor je otvorený, klasicky arkádou s tromi oblúkmi, do záhrady, ktorá je v rovnakej úrovni alebo prístupná niekoľkými stupňami schodiska. Sala slúžila pre relaxáciu, desiaty, koncerty a pod. Býva reprezentatívne vyzdobená, napríklad zariadená ako jaskyňa a vyzdobená kašnami a fontánami.
Saly terreny
thumb|Sala terrena vo Vrtbovskej záhrade Niektoré saly terreny:
LG Optimus M
LG Optimus M je smartfón, ktorý vyrábala kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v novembri 2010 a uvedený do predaja tiež v novembri 2010.
Má rozmery 116 x 56 x 16 mm a hmotnosť 153 g. Používa TFT kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,2 palca a s rozlíšením 480x320 bodov pri bodovej hustote 180 ppi, ktorý dokáže zobraziť 65 tisíc farieb. Obsahuje procesor s frekvenciou 600 MHz ARM11, 150 MB využiteľného vnútorného úložiska. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou s kapacitou do 32 GB. Podporuje Wi-Fi 802.11 b/g, hotspot, Bluetooth v2.1, A2DP a GPS s A-GPS.
Fotoaparát má rozlíšenie 3,15 MP, dokáže nahrávať video v rozlíšení 480p. Sekundárna kamera chýba. Batéria je typu Li-Ion a má kapacitu 1500 mAh. Používa operačný systém Android 2.2 Froyo.
NGC 1603
NGC 1603 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. januára 1849.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Hippothoos (syn Létha)
V sedemnástom speve Iliady sa o Patroklovo telo rozpútal krvavý boj a trójsky princ Hektor sa zmocnil jeho zbroje. Achájci preto urýchlene poslali Antilocha, aby správu o tom oznámil Achillovi. Hippothoos v tomto boji padol rukou achájskeho hrdinu Aianta a Achájci mu potom z pliec zvliekli zbroj.
Pusztaederics
Pusztaederics je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaegerszeg.
Má rozlohu 955 ha a žije tu 185 obyvateľov (2007).
Pincé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žitavany
Žitavany sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Polohopis
Žitavany ležia asi 2 km na severovýchod od Zlatých Moraviec medzi pohoriami Pohronský Inovec a Tribeč. Obec má 1 926 obyvateľov (k 31. 12. 2015).
Dejiny
Prvá zmienka o pôvodnej obci Knesecz je z roku 1075. Fara a kamenný kostol zabezpečovali cirkevnú správu pre 50 okolitých obcí. Obec patrila pôvodne do beňadického opátstva, ale postupne sa rozrástla až do neďalekého panstva v Topoľčiankach. Staršia časť sa označovala ako Opatovské Kňažice (neskôr Opatovce), kým nová časť si zachovala pôvodný názov Kňažice. V roku 1959 sa Kňažice a Opatovce nad Žitavou  spojili a pod novým názvom Žitavany. Meno dostali podľa neďalekej rieky Žitava. Obec patrila od roku 1975 až 2002 k Zlatým Moravciam ako ich mestská časť.
Říha
Říha je priezvisko, pozri Říha (priezvisko), napr.:
Alexandr Vaľterovič Litvinenko
Alexandr Vaľterovič Litvinenko (* 4. december 1962, Voronež – † 23. november 2006, Londýn) bol agent Výboru pre štátnu bezpečnosť (KGB) Sovietskeho zväzu a nástupníckej Federálnej bezpečnostnej služby (FSB) Ruska.
Život
Detstvo prežil v meste Naľčik, kde tiež dokončil strednú školu. V roku 1980 nastúpil na povinnú vojenskú službu do vojsk Ministerstva obrany ZSSR. V roku 1985 absolvoval v meste Ordžonikidze (dnešný Vladikavkaz) veliteľskú školu. Následne pôsobil ako dôstojník sovietskej tajnej služby KGB a neskôr ruskej FSB. V roku 1994 bol poverený vyšetrovaním atentátu na Borisa Berezovského, s ktorým sa neskôr zoznámil.
V roku 1998 na tlačovej konferencii so skupinou spolupracovníkov (Šebalin, Poňkin, Ščelov, Latyšonok) verejne vyhlásil, že jeho nadriadení z tajnej služby mu prikázali zavraždiť Borisa Berezovského
Verejne kritizoval ruského prezidenta Vladimira Putina. V roku 2000 po tom čo bolo v súvislosti s ním vynesených viacero obvinení, požiadal v Spojenom kráľovstve o politický azyl a utiekol do Londýna. Následne údajne spolupracoval s britskou tajnou službou MI6.
Otrava
Britský fyzik Norman Dombey oznámil vyšetrovateľom, že Litvinenko zomrel po dávke 26,5 mikrogramu polónia, ktoré bolo vyrobené v závode Avangard ležiacom 500 kilometrov juhovýchodne od Moskvy. Upozornil tiež, že žiadna iná krajina polónium nevyrába. Británia prestala s jeho produkciou v 70. rokoch 20. storočia.
NGC 1604
NGC 1604 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 22. decembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
LG Optimus M+
LG Optimus M+ je smartfón, ktorý vyrábala kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v marci 2012 a uvedený do predaja v apríli 2012.
Má rozmery 113,8 x 62,7 x 9,9 mm a hmotnosť 119 g. Používa TFT kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,5 palca a s rozlíšením 480x320 bodov pri bodovej hustote 165 ppi, ktorý dokáže zobraziť 256 tisíc farieb. Obsahuje procesor s frekvenciou 800 MHz Cortex A5, systém na čipe Qualcomm MSM7627A Snapdragon, 2 GB využiteľného vnútorného úložiska, 512 MB RAM a 4 GB ROM. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou s kapacitou do 32 GB. Podporuje Wi-Fi 802.11 b/g/n, hotspot, Bluetooth v3.0, A2DP a GPS s A-GPS.
Fotoaparát má rozlíšenie 5 MP, dokáže nahrávať video v rozlíšení 480p. Sekundárna kamera chýba. Batéria je typu Li-Ion a má kapacitu 1300 mAh. Používa operačný systém Android 2.3 Gingerbread.
Pavel Mertlík
Doc. Ing. Pavel Mertlík, CSc. (* 7. mája 1961, Havlíčkův Brod) je český ekonóm, bývalý minister financií v rokoch 1999 – 2001 za vlády Miloša Zemana. V tejto vláde zastával tiež funkciu miestopredsedu pre hospodársku politiku (1998 – 2001). Po svojom odchode z vlády v roku 2001 pôsobil do r. 2012 ako hlavný ekonóm v banke Raiffeisenbank. Vyučuje na Institute ekonomických studií na Fakulte sociálnych vied Karlovej univerzity. V rokoch 2004–2006 bol prezidentom Českej společnosti ekonomickej. Od roku 2012 je rektorom Bankovného institutu vysokej školy.
Životopis
Vyštudoval Národohospodársku fakultu Vysokej školy ekonomickej v Prahe. Po absolvovaní štúdia v roku 1983 pôsobil na tejto fakulte ako asistent. Od roku 1989 do roku 1991 pracoval v Ústave prognózovánia ČR a potom do roku 1995 ako asistent na Fakulte sociálnych vied Karlovej univerzity. V rokoch 1995 – 1998 pracoval v Institute ekonomie Českej národnej banky.
V osemdesiatych rokoch bol Pavel Mertlík členom Komunistickej strany Československa. V roku 1990 spoluzaložil politickú stranu Nezávislá levice, po jej bezprostrednom zániku vstúpil do ČSSD. V súčasnosti je stále členom ČSSD v okrese Praha 4.
Turákunu
Turákunu je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 640 (marec 2007), dĺžka ostrova 900 m, šírka 380 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 329,89 km.
Obojživelníky
thumb|[[Rosnica siná (Litoria caerulea)]]
Obojživelníky (Amphibia) sú trieda stavovcov. Obojživelníky sú polovodné, studenokrvné stavovce. Sú to najprimitívnejšie druhy štvornožcov.
Systematika
Obojživelníky (Amphibia) v najširšom (čiže v tradičnom) zmysle :
Zdroje tejto kapitoly:
Vývoj
Pravdepodobne sa vyvinuli z lalokoplutvých rýb v devóne. Prvé známe obojživelníky boli Ichthyostegalia.
Stručná charakteristika
U väčšiny obojživelníkov zahŕňa životný cyklus premenu z vodného larválneho štádia, v ktorom dýchajú žiabrami, na dospelé suchozemské organizmy, ktoré získavajú kyslík pľúcami. Dospelé jedince obojživelníkov, ktoré majú pľúca, síce nimi prijímajú kyslík, ale žiadny obojživelník nemá vyvinutý hrudný kôš ani bránicu. Preto prijímajú vzduch prehĺtaním. Ďalšie spôsoby dýchania sú kožou alebo žiabrami (majú ich iba obojživelníky, ktoré trávia celý život vo vode). Vlhká koža je dobre priepustná, preto sa najčastejšie vyskytujú v okolí vodných telies (okrem slano-vodných). V koži majú slizové žľazy, ktoré ju taktiež chránia pred vysychaním. Pretože sú studenokrvné, žijú väčšinou v tropickom a miernom pásme, ale niektoré druhy môžu prežiť aj v suchu a chlade.
Dodnes bolo opísaných okolo 6000 druhov žijúcich obojživelníkov. Vedný odbor zoológie, ktorý sa zaoberá štúdiom obojživelníkov a plazov sa nazýva herpetológia. Pretože obojživelníky dýchajú kožou, tak je veľmi citlivá na dotyk, vrátane ľudských rúk. Preto by sa jej suché ruky, pri ich manipulácii, nemali nikdy dotknúť. Mnohé obojživelníky, vrátane žiab, majú aj jedové žľazy v koži. Podobne ako ryby, nekladú vajíčka v ochrannom obale (amnióne).
Jan Říha
Jan Říha môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1995
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1995 boli v poradí 36. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Montevideu, v Uruguaji v dňoch od 27. mája3. júna 1995, za účasti 6 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov siedmykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1930, 1940, 1953, 1969, 1971 a 1981. Zápasy sa odohrali v aréne Cilindro Municipal. Svoj desiaty titul získal domáci 🇺🇾, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇦🇷.
Svídovec
Ochrana
Je to jedna z najvýznamnejších lokalít teplomilných druhov, ktoré v nadväznosti na Tišnovskú kotlinu zasahujú smerom do vnútra Českomoravskej vrchoviny, z ktorých mnohé tu majú svoje medzné lokality v povodí Svratky. Zo zvlášť chránených rastlín má tu svoju – v širšom regióne vonkoncom ojedinelú – lokalitu i dealpínský papraďorast vratička mesiačikovitá (Botrychium lunaria). Prírodovednú hodnotu lokality zvyšuje na vápencovú ladu nadväzujúci rozľahlejší zvyšok prírode blízkych listnatých porastov s dominanciou buku a s druhovo veľmi bohatým bylinným podrastom, indikujúcim mozaiku niekoľkých lesných typov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1995
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1995, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Halenkov
Halenkov je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 425 obyvateľov, z toho 1 198 mužov a 1 227 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,0 roka, ženy 41,7 roka).
Leschelle
Leschelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Josef Wolf
Josef Wolf (* 20. marec 1927, Praha – † 27. január 2012) bol český antropológ a etnológ.
Oldřich Říha
Oldřich Říha môže byť:
Mag
Mag môže byť skratka pre:
Václav Říha
Václav Říha môže byť:
Arequipa
Arequipa je druhé najväčšie mesto v Peru a stredisko departementu Arequipa, sídlo Ústavného súdu a "hlavné mesto justície" Peru známa tiež ako "Biele mesto" (la Ciudad Blanca). Leží na juhu krajiny (približne 1 000 km od Limy) na úbočí Ánd v nadmorskej výške okolo 2 300 m. Mestom preteká rieka Chili. V roku 2013 tu žilo 852 807 obyvateľov. Nad Arequipou sa týči činná sopka Misti a ľadovec Chachani.
Dejiny
Mesto založil 15. augusta 1540 pod názvom Villa Hermosa de Nuestra Señora de la Asunto conquistador Francisco Pizarro a 22. septembra 1541 španielsky kráľ Karol V. nariadil, aby sa mesto volalo Ciudad de Arequipa. Názov je hispanizovanou podobou pôvodného názvu údolia, zrejme kečujského. V období miestokráľovstva Peru sa mesto vyznačovalo značkou oddanosťou španielskej Korune, za čo si vyslúžilo tituly ako "mesto veľmi vznešené a verné" (Muy Noble y Muy Leal).
Po vyhlásení republiky na začiatku 19. storočia sa Arequipa naopak stala ohniskom ľudových a demokratizačných povstaní. Súčasne bola kolískou mnohých slávnych Peruáncov, v roku 1936 sa tu narodil spisovateľ Mario Vargas Llosa. V meste dnes pôsobí na 15 univerzít, len jedna je však verejná, ostatné súkromné. Historické centrum bolo v roku 2000 zapísané na zoznam Svetového dedičstva UNESCO. Medzi najcennejšie pamiatky patrí kláštor sv. Kataríny.
Arequipa je tiež obchodným a industriálnym centrom peruánskeho juhu; funguje tu najmä textilný priemysel. Z obchodného hľadiska je významná blízkosť hraníc Bolívie a Čile. Železnica z prístavu Mollendo cez Arequipa na náhornú plošinu pri jazere Titicaca, postavená už v 70. rokoch 19. storočia, je využívaná skôr okrajovo.
Pusztamagyaród
Pusztamagyaród je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Letenye.
Má rozlohu 1603 ha a žije tu 610 obyvateľov (2007).
NGC 1605
NGC 1605 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. decembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Crézancy-en-Sancerre
Crézancy-en-Sancerre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Liou Šao-čchi
Liou Šao-čchi (, ; * 24. november 1898 - † 12. november 1969) bol čínsky revolucionár, politik a v rokoch 1959 až 1968 predsedom (de facto prezidentom) Čínskej ľudovej republiky. V roku 1968 bol zosadený zo svojej funkcie a po následnom mučení roku 1969 zomrel, čím sa stal najvyššie postavenou obeťou Kultúrnej revolúcie.
Život
Šao-čchi sa narodil do bohatej farmárskej rodiny v južnej Číne. Roku 1921 odišiel študovať do Moskvy, kde ešte toho roho vstúpil do Komunistickej strany. Nasledujúceho roku sa vrátil do Číny, aby pomáhal organizovať štrajky. V roku 1927 sa stal členom Ústredného výboru strany. V rokoch 1934 až 1935 sa zúčastnil Dlhého pochodu a po príchode do Jen-anu sa stal politickým komisárom Novej štvrtej armády. Od roku 1942 bol členom Politbyra.
Po založení ČĽR roku 1949 sa stal podpredsedom vlády a zaoberal sa hospodárskymi záležitosťami. V roku 1959 nahradil Mao Ce-tunga na pozícii hlavy štátu a roku 1961 bol vymenovaný za jeho nástupcu. Bol medzi prvými, ktorí poukázali na chyby počas Veľkého skoku vpred, a preto ho označovali ako "čínskeho Chruščova". V šesťdesiatych rokoch pracoval s Teng Siao-pchingom na hospodárskom obnovení krajiny.
Smrť a rehabilitácia
Po vypuknutí Kultúrnej revolúcie v roku 1966 bol spolu s Teng Siao-pchingom označený za kapitalistu a pravičiara a čelil mnohým osobným útokom. V októbri roku 1968 bol zbavený všetkých funkcií a krátko na to zomrel v domácom väzení. Jeho smrť bola oznámená až roku 1974.
Po nástupe Teng Siao-pchinga k moci roku 1978 bol rehabilitovaný a roku 1980 bol dodatočne vykonaný oficiálny štátny pohreb.
Hviezdoslavova knižnica
Zoznam vydaných kníh
Pozn: hviezdička za menom znamená, že spisovateľ zostavil výber diel v knihe
Feteasca regala
Feteasca regala (iné názvy: Fetească regală, Pesecká leáňka , Pesecká leánka, ostatné názvy pozri nižšie; ) je rumunská biela muštová odroda viniča hroznorodého.
Pusztaszentlászló
Pusztaszentlászló je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaegerszeg.
Má rozlohu 1034 ha a žije tu 660 obyvateľov (2007).
Feteasca regala
Predpokladá sa, že táto odroda je výsledkom prirodzenej hybridizácie medzi odrodami Fetească Albă a Grasă de Cotnari. Odroda bola nájdená okolo roku 1920 v obci Danes, a bola predstavená v roku 1928 na Národnej výstave vína a ovocia v Bukurešti. Víno vyrobené z tejto odrody bolo predstavené ako Fetească Regală, a zapôsobilo veľmi svojou kvalitou.
Uligamu
Uligamu je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 453 (marec 2007), dĺžka ostrova 2 500 m, šírka 800 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 327,01 km.
LG Optimus Mach
LG Optimus Mach je hi-end smartfón určený pre Južnú Kóreu, ktorý vyrábala kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v decembri 2010 a uvedený do predaja tiež v decembri 2010.
Má rozmery 112,5 x 57,9 x 12,9 mm a hmotnosť 140 g. Používa IPS kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,8 palca a s rozlíšením 480x800 bodov pri bodovej hustote 246 ppi, ktorý dokáže zobraziť 16 miliónov farieb. Obsahuje procesor s frekvenciou 1 GHz Cortex-A8, systém na čipe TI OMAP 3630, grafický procesor PowerVR SGX530, 8 GB vnútorného úložiska. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou s kapacitou do 32 GB. Podporuje Wi-Fi 802.11 b/g, DLNA, hotspot, Bluetooth v2.1, A2DP a GPS s A-GPS.
Fotoaparát má rozlíšenie 5 MP, dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p. Sekundárna kamera chýba. Batéria je typu Li-Ion a má kapacitu 1500 mAh. Používa operačný systém Android 2.2 Froyo.
Hunej
Hunej počas svojej vlády upevnil južnú hranicu ríše, keď nechal na ostrove Elefantína vybudovať pevnosť, ktorá chránila krajinu pri prvom nílskom katarakte. Dnes mu egyptológia pripisuje, s určitou mierou pravdepodobnosti, aj výstavbu siedmich tzv. Provinčných stupňovitých pyramíd, ktoré stáli v nílskom údolí, od Elefaníny pri prvom katarakte po Athribis v delte. Okrem toho existuje hypotéza, podľa ktorej Pyramídu v Mejdúme začal stavať ako stupňovitú Hunej a dokončil ju nakoniec Snofru ako pravú.
NGC 1606
NGC 1606 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. januára 1849.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
Pirmil
Pirmil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Židoboľševizmus
thumb|Trockij na protiboľševickej karikatúre Bielej armády
Židoboľševizmus (nem. jüdischer Bolschewismus) je antisemitské hanlivé označenie boľševizmu a komunizmu. Vyvinul sa z antisemitskej konšpiračnej teórie obviňujúcej Židov zo vzniku a existencie boľševizmu. V slovníku antisemitskej a antikomunistickej propagandy sa začal objavovať po prvej svetovej vojne - mal vytvoriť ilúziu prepojenia Židov s komunistami a naznačiť, že komunistické hnutie slúži židovským záujmom. Neskôr ho spolu s uvedenou konšpiračnou teóriou prijala a používala nacistická propaganda a hlavne vysokí predstavitelia tretej ríše Adolf Hitler a Heinrich Himmler.
Podľa uvedenej konšpiračnej teórie mal byť predstaviteľom židoboľševizmu v Rusku po Októbrovej revolúcii každý boľševik so židovským etnickým pôvodom. Ako príklad často uvádzali Leva Davidoviča Trockého (vlastným menom Bronštejn), Leva Borisoviča Kameneva (vlastným menom Rozenfeľd) a Grigorija Zinovieva (vlastným menom Apfeľbaum).
Týmto argumentom nahrával aj fakt, že krátko existujúce republiky rád na území Nemecka, Maďarska a Slovenska mali na čele vodcu s židovskými predkami. Prvým predsedom vlády Bavorského ľudového štátu (Volksstaat Bayern) bol od 8. novembra 1918 sociálny demokrat Kurt Eisner, ktorý bol zavraždený vo februári 1919, čo viedlo ku komunistickej revolúcii a vzniku Bavorskej republiky rád. Medzi vodcami Maďarskej republiky rád (MRR), ktorá existovala od 21. marca do 1. septembra 1919 boli Tibor Szamuely a Béla Kun, ktorý mal síce židovského otca a protestantskú matku ale bol považovaný za žida. Pod priamym vplyvom MRR existovala od 16. júna do 7. júla 1919 jej odnož Slovenská republika rád. Ďalej bolo poukazované na to, že Karl Marx (narodený ako Lutherán) a Vladimir Iľjič Lenin (dedko z matkinej strany prestúpil k pravoslávia) mali tiež židovských predkov.
Poľština
V poľštine sa stretneme s termínom „żydokomuna“ (zo slov Žid a komunizmus), čo je antisemitský propagandistický termín a termín používaný počas politickej agitácie, ktorý Židom pripisuje vinu za komunizmus. Toto obvinenie dosiahlo značnej popularity medzi odporcami boľševizmu počas občianskej vojny v Rusku (1917-1920). Tento pojem sa objavil na prelome druhého a tretieho desaťročia 20. storočia, kedy sa Židom prisuzovalo vedenie komunistického hnutia, či už v sovietskom Rusku (neskoršom ZSSR) alebo v Poľsku, kde bol v medzivojnových rokoch antisemitizmus veľmi živý.
V poľštine sa používa aj v ďalších významoch:
Robert S. Woodworth
Robert Sessions Woodworth (* 16. október 1869, Belchertown, Massachusetts, USA - † 4. júl 1962, New York, New York) bol americký psychológ, zakladateľ neobehaviorizmu, S-O-R; funkcionalizmus; učenie, myslenie, motivácia; učebnice.
LG Optimus Net
LG Optimus Net je smartfón, ktorý vyrábala kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený do predaja bol v júli 2011. Má rozmery 113,5 x 59 x 12,1 mm a hmotnosť 129,2 g. Používa TFT kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,2 palca s rozlíšením 320x480 bodov pri bodovej hustote 180 ppi, ktorý zobrazuje 256 tisíc farieb.
Použitý systém na čipe je Qualcomm MSM7227Т Snapdragon, procesor 800 MHz ARM 11, grafický procesor Adreno 200. Veľkosť vnútorného úložiska ROM je 512 MB, využiteľných je 150 MB a veľkosť pamäte RAM je 512 MB. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou s kapacitou do 32 GB.
Fotoaparát má rozlíšenie čipu 3,15 MP, vie nahrávať videá 480p@24fps. Druhá kamera chýba. Podporuje WLAN Wi-Fi 802.11 b/g/n, hotspot, DLNA, Bluetooth v3.0, A2DP, EDR, GPS s A-GPS, NFC, FM rádio a microUSB v2.0. Batéria má kapacitu 1500 mAh.
Stjepan Tomislav Kolaković-Poglajen
Stjepan Tomislav Kolaković-Poglajen, rodným menom Poglajen (* 8. september 1906, Podgorač, Chorvátsko – † september 1990, Paríž, Francúzsko ) bol chorvátsky kňaz, člen jezuitského rádu. Výrazne sa angažoval v evanjelizačnej činnosti, kládol zásadný dôraz na aktívne žité kresťanstvo. Usiloval sa o väčšie zapojenie laikov do života cirkvi, na Slovensku aj v Česku zakladal krúžky veriacich zvané Rodina, významne sa podieľal na rozvoji katolíckeho disentu.
Život
Od roku 1940 Poglajen, ktorý hovoril niekoľkými svetovými jazykmi, prednášal sociológiu v Záhrebe. Toho istého roku sa stal profesorom sociológie a morálnej teológie u jezuitov v Sarajeve. Keď na neho v roku 1941 zameralo svoju pozornosť gestapo, odišiel do bezpečnejšieho Splitu, ktorý bol vtedy pod správou talianskych fašistov. Tu pôsobil až do roku 1943, keď mu opäť hrozilo nebezpečenstvo. Vďaka iniciatíve slovenského diplomata Jozefa Ciekera sa presunul na Slovensko a začal používať dievčenské meno svojej matky - Kolaković.
V septembri 1943 sa dostal na Slovensko, kde pôsobil až do roku 1946. Bol charizmatickým lídrom hnutia katolíckych laikov a na Slovensku zakladal krúžky takzvanej Rodiny, ktoré sa stali základom podzemnej cirkvi.
Zúčastnil sa Povstania. Neznamenalo to potrebu bojovať, naopak, mnohí veriaci povstalci sa dožadovali slúženia omší a bohoslužieb, čo bez kňazov nebolo možné. Uvedomoval si to aj banskobystrický biskup Andrej Škrábik, ktorý odmietol opustiť „povstaleckú“ Bystricu a samotné povstanie ani neodsúdil, ani otvorene nepodporil. Ostatní biskupi, s istou výnimkou Pavla Gojdiča, ktorý bol najotvorenejším kritikom Tisovho režimu, zachovávali prísnu pasivitu a mlčali. K jeho sympatizantom patril gréckokatolícky biskup, blahoslavený Pavol Gojdič aj po vojne.
Neskôr pôsobil aj v Prahe, kde tiež vznikol krúžok Rodiny. Angažoval sa v ňom napr. teológ Josef Zvěřina alebo profesorka Růžena Vacková, neskôr Oto Mádr. Medzi osobnosti, ktoré Kolakovića podporovali, patrili aj neskorší českí kardináli Josef Beran a Štěpán Trochta.
Vatikánsky špión
Keď vojna skončila Kolakovič sa stal pre komunistov vatikánskym špiónom. Polícia ho zatkla 18.1.1946 v Bratislave a prepustený bol v júni 1946 pre nedostatok dôkazov. Rozhodujúci útok proti kresťanom začal až po roku 1948. To však už Kolakovič nežil v Československu. Jeho najbližší žiaci, Vladimír Jukl a Silvester Krčméry, prešli s desiatkami ďalších členov Rodiny väzením, aby sa neskôr v 60. rokoch stali  vodcami podzemnej cirkvi. A okrem všetkého, čo sa od Kolakoviča naučili, ťažili aj z toho, že vďaka účasti v povstaní neboli diskreditovaní svojím postojom k Tisovmu totalitnému režimu. Vďaka tomu dnes odkaz Povstania spája všetkých, vrátane katolíkov.
Po roku 1946
V roku 1946 odišiel z Česko-Slovenska do Belgicka. O ďalšom Kolakovićovom pôsobení existujú len kusé a nie vždy doložené správy, uvádza Václav Vaško. Zdržiaval sa v Ríme, v New Yorku, v Indii sa stretol s Matkou Terezou, navštívil Čínu. Koncom 70. rokov nechal z Viedne pozdravovať slovenskú i českú Rodinu. Kedy, kde a ako zomrel, zostáva neznáme. Pravdepodobne v Paríži, snáď v roku 1981, snáď v roku 1990.
Stretnutie s Václavom Vaškom
Zásadné bolo stretnutie s Kolakovićom pre život katolíckeho aktivistu, neskoršieho politického väzňa Václava Vaška. ''„Od stretnutia s Kolakovičom datujem svoju konverziu od tradičného katolicizmu k uvedomelému a angažovanému kresťanstvu... Predstava, že sa mám stať apoštolom a že je to vlastne poslaním každého kresťana, ma v celom mojom ďalšom živote striedavo uchvacovala a deprimovala, podľa toho, či som sa k svojmu novému ideálu blížil alebo sa od neho vzďaľoval.“''
Obilie
Obilie alebo zbožie môže byť:
Ramocsa
Ramocsa je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Lenti.
Horní Bečva
Horní Bečva je horská obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. Leží v CHKO Moravsko-sliezske Beskydy asi 13 km východne od Rožnova pod Radhoštěm na brehu rieky Rožnovská Bečva.
Ramocsa
Má rozlohu 273 ha a žije tu 47 obyvateľov (2007).
Námestie svätej Alžbety
Námestie svätej Alžbety je slovenský román z vojnového obdobia 2. svetovej vojny. Dielo slovenského básnika, publicistu a prozaika Rudolfa Jašíka vyšlo prvýkrát v roku 1958.
Horní Bečva
Obec sa nachádza na dôležitej ceste E 442, spájajúcej Valašské Meziříčí a Žilinu.
1. januára 2012 tu žilo 2 451 obyvateľov, z toho 1 235 mužov a 1 216 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,0 roka (muži 41,1 roka, ženy 45,0 roka).
Námestie svätej Alžbety
Úvod
V úvode románu je odtlačené nasledovné motto: ''Láska je nesmrteľná. Neumiera. Ona len ide do hrobu.''