cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kino-Ikon
Distribúcia, cena a podpora
Od vzniku časopisu až po rok 1999 sa periodikum v slovenských kníhkupectvách predávalo za 60 Sk, v rokoch 2000 – 2003 za 90 Sk a v roku 2004 jeho cena stúpla na 100 Sk. Dosiaľ najdrahším bolo najrozsiahlejšie prvé vydanie roku 2005, ktoré sa predávalo za 150 Sk. V súčasnosti sa predáva za 3,32 €.
Jednotlivé čísla časopisu, s výnimkou prvého (s finančnou podporou Asociácie slovenských filmových klubov), vychádzali za finančnej podpory rôznych štátnych i neštátnych inštitúcií ako švajčiarska kultúrna nadácia Pro Helvetia, Nadácia Otvorenej spoločnosti a Sorosovocentrum súčasného umenia, Nadácia – Centrum súčasného umenia alebo Medzinárodný višegrádsky fond. Až od roku 2000 sa na jeho vydávaní začalo podieľať Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky, a to formou grantov. Od roku 2002 časopis vychádzal najmä vďaka tejto podpore. Prvý Kino-Ikon z roku 2003 vyšiel bez akejkoľvek podpory zo štátnych či iných zdrojov.
Zbožštenie
Zbožštenie (gr. θέωσις, csl. ωбоженїе) je v gréckokatolíckej a pravoslávnej teológii bytostné zjednotenie a spojenie človeka s Bohom, účasť človeka na živote presvätej Trojice, na Božej prirodzenosti. Toto spojenie človeka a Boha ale neznamená ich stotožnenie ani splynutie v jedno bytie. Veriaci sa stáva milosťou tým, čím je Kristus svojou prirodzenosťou. Zbožštenie je podľa gréckokatolíckej a pravoslávnej teológie cieľom ľudského života. Je to proces, ktorý prebieha počas celého života, definitívne bude ukončený až pri druhom príchode Ježiša Krista.
Náuka o zbožštení človeka existuje v cirkvi od prvých storočí. Jej základ je v Biblii, kde sa viackrát hovorí o účasti človeka na Božej prirodzenosti, svätosti a pod. (2 Pt 1, 4; Hebr 3, 14 ; 6, 4; 12, 10). Rozvinuli ju už prví cirkevní otcovia. Svätý Irenej Lyonský (asi 135-202) hovorí: „Boh sa stal synom človeka, aby sa človek stal synom Boha.” Svätý Atanáz Alexandrijský (295–373): „Lebo on sa stal človekom, aby sme sa my stali bohmi.”
Teológia zbožštenia nie je neznámou ani na Západe, napríklad sv. Tomáš Akvinský (1225-1274) ju formuloval takto: „Keďže jednorodený Boží Syn chcel, aby sme mali účasť na jeho božstve, prijal našu prirodzenosť, stal sa človekom, aby ľudí urobil bohmi.“ Veľký obdivovateľom teológie zbožštenia bol aj rímsky pápež Ján Pavol II., najmä vo svojom apoštolskom liste Orientale lumen.
Zbožštenie je takisto súčasťou náuky Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní (mormónov), ktorá verí, že všetci ľudia sú duchovne počatí (Židom 12:9, Skutky 17:28-29) synovia a dcéry Boha a teda sú súčasťou jednej nebeskej rodiny. Pretože ľudia sú doslovné Božie deti, môžu sa stať dedičmi jeho slávy a spoludedičmi s Ježišom Kristom (Rimanom 8:16-17).
Mormónska cirkev učí, že jedno z požehnaní daných zbožšteným ľuďom je, že „budú mať všetko, čo má náš Nebeský Otec a Ježiš Kristus – všetku moc, slávu, panstvo a poznanie" (viď NaZ 132:19-20). Prezident Joseph Fielding Smith napísal: „Otec prostredníctvom Syna sľúbil, že všetko, čo má, bude dané tým, ktorí sú poslušní jeho prikázaniam. Porastú v poznaní, múdrosti a moci, pôjdu od milosti k milosti, až kým sa im náhle nerozbreskne plnosť dokonalého dňa.“ (Doctrines of Salvation, comp. Bruce R. McConkie, 3 vols.)
Pahľuza
thumb|Dve podzemné pahľuzy [[vstavač vojenský|vstavača vojenského (Orchis militaris) dali celej čeľadi rastlín meno, ktorý pochádza z gréckeho slova ὄόρχις / orchis (mužský semenník) na základe ich podobnosti so samčími semenníkmi.]] Pahľuza je zásobný orgán rastliny, ktorý vzniká zhrubnutím stonkového článku.
4669 Hoder
4669 Hoder je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil P. Jensen 27. októbra 1987.
NGC 5403
NGC 5403 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Leštiny
Leštiny sú obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Severní Vněkarpatské sníženiny
Severní Vněkarpatské sníženiny (-po česky) alebo Podkarpacie Północne (-po poľsky) alebo Severné Vonkajšie karpatské zníženiny(-po slovensky) je krajinná jednotka v Česku, Poľsku a na Ukrajine.
Podľa aktuálneho geomorfologického členenia Česka, ktoré zohľadňuje len územie Česka, je to oblasť subprovincie Vonkajšie karpatské zníženiny, podprovincie Západné Karpaty, sústavy Karpaty. Zahŕňa len celok Ostravská pánev (poľ. Kotlina Ostrawska).
Podľa poľského fyzickogeografického členenia J. Kondrackého, ktoré zohľadňuje aj Poľsko, je to subprovincia provincie "Západné Karpaty so Západnými a Severnými Vonkajšími karpatskými zníženinami" megaregiónu "Karpatský región". Delí sa na tieto makroregióny:
4854 Edscott
4854 Edscott je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil S. J. Bus 2. marca 1981.
Sofijivka (Kalynivský rajón)
Sofijivka je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 314 obyvateľov.
Ozerailles
Ozerailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rovnosť (matematika)
Rovnosť  v matematike znamená, že dve veličiny sú rovnaké, v prípade dvoch čísiel alebo počtových výrazov sa zapisuje:
a = b    čo čítame a sa rovná b, znak = sa nazýva znak rovnosti.
1+ 5 = 2 . 3
Počtový výraz naľavo od znaku rovnosti sa nazýva ľavá strana rovnosti a označujeme ju písmenom Ľ, počtový výraz napravo od znaku rovnosti sa nazýva pravá strana rovnosti a označujeme ju písmenom P.
V rovnosti 1 + 5 = 2.3 tvorí výraz 1 + 5 ľavú stranu rovnosti, výraz 2.3 pravú stranu rovnosti. Stručne zapisujeme Ľ = 1 + 5, P = 2.3.
Rovnosť dvoch výrazov sa nazýva "rovnica"
Kenyanthropus platyops
Charakteristika
Nález pochádza z roku 1999 z lokality Lomekwi v Keni v údolí rieky Omo na severozápadnom brehu jazera Turkana. Vek je 3,5 - 3,3 mil. rokov BP, je to teda súčasník druhu Australopithecus afarensis. Hlavné nálezy priradené druhu sú KNM-WT 40000 a KNM-WT 38350. Celý nález v lokalite pozostáva z 36 lebečných a zubných fosílií, nie všetky boli priradené taxónu Kenyanthropus platyops; napríklad priradenie nálezov KNM-WT 38343A, KNM-WT 40001, KNM-WT 8556 a KNM-WT 16006 k druhu je značne neisté (posledné dva sa tradične priraďujú k Australopithecus afarensis).
Nález je do určitej miery je podobný australopitekom, najmä druhu Australopithecus anamensis. Najmä tým, že má plochú tvár (odtiaľ aj vedecký názov - platu znamená po grécky plochý), t.j. lícne oblúky začínajú viac vpredu než u australopitekov, sa však podobá skôr už rodu Homo, najmä druhu Homo rudolfensis. Morfologicky teda súvisí s druhom Homo rudolfensis, či s ním súvisí aj evolučne je sporné, ale niektorí autori najnovšie zaraďujú druh Homo rudolfensis pod rod Kenyanathropus (ako Kenyanthropus rudolfensis). V neprospech zaradenia pod Homo hovorí malý mozog Kenyanthropa.
Louis Alexandre Berthier
Louis-Alexandre Berthier, princ a vojvoda z Neuchatelu a Valengina, knieža z Wagramu (* 20. november 1753, Versailles, Francúzsko – † 1. jún 1815 Bamberg, Nemecko) bol francúzsky vojvodca z obdobia napoleonských vojen.
Kenyanthropus platyops
Charakteristika
Objavujú se aj názory, že rekonštrukcia nálezu nie je presná (podobne ako v prípade holotypu druhu Homo rudolfensis).
Louis Alexandre Berthier
Životopis
Pochádzal zo šľachtickej rodiny. Otec bol zememerač, kartograf a architekt. Svojmu synovi zabezpečil vzdelanie v tomto smere, lenže Berthier sa vždy zaujímal viac o kariéru v armáde. So svojou prvou jednotkou sa dostal do Ameriky, kde v ňom jeho nadriadení našli talent pre štábnu prácu. Po návrate z Ameriky odišiel študovať organizáciu vojska do Pruska a Rakúska. Postavil sa proti revolúcii. Stal sa veliteľom národnej gardy vo Versailles. Vo funkcii sa mu podarilo zachrániť niekoľko príslušníkov kráľovskej rodiny.
Po vyhlásení vojny Rakúsku sa stal náčelníkom štábu v armáde maršala Lucknera. Za úspechy v boji proti povstalcom vo Vendeé dostal hodnosť brigádneho generála. Pre svoju rojalistickú minulosť sa však musel utiahnuť do ústrania.
Do služby sa vrátil až po páde teroru, keď si ho generál talianskej armády Kellerman vyžiadal ako veliteľa štábu. V roku 1796 sa stal veliteľom armády generál Bonaparte. Odvtedy sa Berthier zúčastnil na všetkých Napoleonových ťaženiach. Zúčastnil sa egyptskej výpravy, brumairového prevratu. Za konzulátu sa stal ministrom vojny. Po vyhlásení cisárstva sa stal maršalom. Často plnil diplomatické úlohy.
Po Napoleonovej abdikácii sa dal do služieb Ľudovíta XVIII. V období, známom ako "Sto dní", sa snažil dostať k Napoleonovi, čo mu však bolo znemožnené. 1. mája 1815 Berthier za nevyjasnených okolností vypadol z balkóna vo svojom zámku v Bambergu a bol na mieste mŕtvy. Nie je isté, či išlo o samovraždu, vraždu, alebo len o nešťastnú náhodu.
NGC 5404
NGC 5404 je trojhviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil Phillip Sidney Coolidge 29. apríla 1859.
Juraj III.
Juraj III. môže byť:
Kameničná (okres Ústí nad Orlicí)
Kameničná je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 322 obyvateľov, z toho 146 mužov a 176 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 39,6 roka, ženy 41,2 roka).
Janville (Calvados)
Janville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 367 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kraľovany
Kraľovany sú obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis
Obec na sútoku Váhu a Oravy je geograficky zaraďovaná na Dolnú Oravu, no jej chotár zasahuje západným okrajom aj do Turca a východným na Dolný Liptov. Územie severne od Váhu patrí do malofatranskej časti Krivánske Veterné hole, južne situovaná časť zasahuje do Veľkej Fatry a jej podcelku Šípska Fatra a v západnej časti patrí malá časť chotára do Šútovského podhoria, patriaceho do Turčianskej kotliny.
Dejiny
V roku 1420 sa Kraľovany spomínajú ako dedina patriaca Oravskému hradu. Najstarší písomný údaj je však z roku 1363. Prví osadníci pochádzali z Turian. Vznikla na významnej ceste z Turca na Oravu a v čase panovania Turzovcov tu bolo zriadené suché mýto, kde sa vyberali od pltníkov poplatky.
Obec veľmi trpela v 17. storočí počas stavovských povstaní a po Bočkajovom povstaní bola spustnutá a ošarpaná. Okolo roku 1608 mala okolo 70 obyvateľov (14 rodín), v roku 1715 ich bolo už 160. V obci sa spomína aj panský hostinec, ktorý vlastnili Thurzovci, hostinský Juraj Zábrezký získal v roku 1647 okrem pozemkov aj povolenie na výstavbu mlyna a píly. V roku 1763 sa v obci spomína dnes už neexistujúca zvonica. V roku 1815 bol do zvonice zakúpený nový zvon, ktorý sa dnes nachádza v Múzeu oravskej dediny v Zuberci, vo zvonici zo Záskalia.
Časť obyvateľov Kraľovian sa zaoberala pltníctvom a lovom rýb. Daň z úlovku odovzdávali Oravskému panstvu, pretože ako slobodní občania nepracovali na panských roliach. Alojz Mednyanský v roku 1826 spomína v diele Malerische Reise anf dern Waaglfusse in Ungarn (Malebná cesta dolu Váhom), že sa v Kraľovanoch dajú chytať znamenité hlavátky 30 až 35 funtov ťažké, a že sa tu zhromažďujú všetky plte prichádzajúce po rieke Orave. Dve polplte sa v Kraľovanoch spájali do jednej a polovica oravských pltníkov sa vracia domov. Mednyanský spomína aj majstrovsky vybudovanú cestu z roku 1801, vedúcu cez rozstrieľané bralá na Oravu. Oravské panstvo rozšírilo podnikanie a v obci dali postaviť valchu na výrobu súkna a prenajímalo hostinec, vlastnilo obchod so soľou a voskom.
V roku 1811 bol založený spolok bývalých urbarialistov, do ktorého majetku patril aj mlyn, píla, kameňolom, ťažba piesku, štrku, rybolov a poľovné právo. Pohroma postihla obec v auguste 1813, keď celé povodie Váhu zasiahla obrovská povodeň. Pokles obyvateľstva zapríčinila aj cholera v roku 1873 a vysťahovalectvo za prácou v rokoch 18801890.
K obci Kraľovany patrí aj časť Rieka, v ktorej sa nachádza zatopený lom, využívaný miestnymi na rekreačné účely. Mnoho ľudí sa nesprávne domnieva, že toto územie patrí ku vedľajšej obci Šútovo, čo nie je pravda.
Csornský obvod
Sídla
V obvode sa nachádza celkovo 1 mesto a 33 obcí.
4955 Gold
4955 Gold je planétka s priemerom 74 km, ktorú objavil americký astronóm Henry E. Holt 17. septembra 1990.
Letisko Oslo-Gardermoen
thumb|Pohľad na letisko za súmraku
Letisko Oslo-Gardermoen je najväčším letiskom Nórskeho Kráľovstva a po kodaňskom letisku je druhým najväčším letiskom severnej Európy. Tento dopravný uzol je situovaný približne 35 kilometrov severne od Osla, v samosprávnej oblasti Ullensaker, ktorý patrí pod vyšší územný celok Akerhus. Z Gardermoenu lietajú všetky škandinávske aerolinky a len v rámci Nórska sa z neho možno dostať do 25 destinácií. V roku 2008 letiskom prešlo cca 19,3 miliónov cestujúcich, čo predstavuje oproti roku nárast 1,6%. Počet prepravených osôb rastie neustále od roku 2002. Z letiska sa do Osla dá dostať priamym autobusovým alebo vlakovým spojením Gardermoen Line. Letisko bolo pôvodne postavené ako vojenské letisko a po rozsiahlej výstavbe objektov civilnej dopravy bolo 8.októbra 1998 znovu otvorené aj pre verejnosť. Dodnes je tu v prevádzke Letecká vzdušná základňa Gardermoen, slúžiaca kráľovskému letectvu.
Lokalizácia
Samotnej výstavbe predchádzala nezvyčajná kontroverzia ohľadom lokalizácie letiska. Prvé letiska, ktoré obsluhovali Oslo boli Kjeller (1912 – 1926), Gressholmen (1926 – 1939) a Fornebu (1939 – 1998). Problém letiska vo Fornebu bola jeho blízkosť. V čase výstavby sa nachádzalo len necelých osem kilometrov od hraníc mesta a v priebehu nasledujúcich desaťročí mesto areál letiska obkolesilo a de facto zamedzilo jeho rozširovaniu. To, že rozširovanie bude potrebné vedeli Nóri už v prvej polovici šesťdesiatych rokov a tak intenzívne hľadali alternatívne lokality. Armádne letisko Gardermoen bolo jednou z nich, ďalšie alternatívy boli Hobøl a Hurum. Preferovaná lokalita armádneho letiska Gardermoen bola však kvôli prostestu armádnych predstaviteľov parlamentom zamietnutá v roku 1988 a na svoju funkciu rezignoval aj minister dopravy. Lokalitu Hurum z hry vyradili nepriaznivé údajne sfalšované meteorologické výskumy. Neskôr z hry vypadla aj lokalita Hobøl, ktorú pôvodne navrhovala Strana Práce. V roku 1994 záhadne zahynul inžinier Jan Fredryk Wiborg, ktorý tvrdil, že meteorologické výskumy z Hurumu boli falošné a dôkazy chcel prezentovať dať k dispozícií verejnosti.
Ekonomické opatrenia
Aby sa zamedzilo plytvaniu verejnými financiami a aby sa predišlo protestom odborov, bola založená nezávislá spoločnosť Oslo Hovedflyplass AS (od roku 1996 Oslo Lufthavn), ktorá patrila pod Správu verejných letísk (dnes známej pod menom Avinor). Štát vykúpil pozemky od 270 súkromných vlastníkov (vrátane armády) za približne 1,7 miliardy nórskych korún (NOK) a dodnes ich spoločnosti Oslo Lufthavn prenajíma.
Výstavba
Samotná výstavba nového letiska bola zahájená 13. augusta 1994. Na mieste už bol použiteľný západný runway, rekonštruovaný armádou v roku 1989. Výstavba trvala nepretržite až do slávnostného otvorenia 8.októbra 1998. Do procesu výstavby bolo zapojených 220 subdodávateľov, pričom za 50 mesiacov sa tu neprihodil žiadny smrteľný úraz. Celkové náklady na výstavbu sa odhadujú na 22 miliárd nórskych korún.
Odletová/príletová hala
Pôdorysný rozmer haly je 180x136m. Konštrukcia zastrešenia je tvorená gigantickými esovito prehnutými drevenými väzníkmi. Väzníky sú priehradové, vyrobené z lepeného dreva. V najvyššom mieste ma prierez výšku vyše štyroch metrov a s celkovou dĺžkou 136 metrov ide o jedny z najväčších drevených nosníkov na svete. Dvojica nosníkov je nesená trojicou špeciálne tvarovaných oceľových stĺpových hlavíc, pri ktorých návrhu sa inžinieri nechali inšpirovať ropnými plošinami v nórskom mori. Hlavice sú pevne spojené s oceľovou výstužou masívnych oceľobetónových stĺpov. Veľký halový priestor je zmenšený o hmotu poschodovej administratívnej časti. Obvodový plášť tvorí sústava zasklených stien, nesená doplnkovou kovovou konštrukciou.
Terminál
Terminál je dlhý 819 metrov s pôdorysnou plochou asi 137 000 metrov štvorcových. Naraz pri ňom môže stáť 54 lietadiel, pričom pre 34 z nich sú k dispozícií mostíky a z 18-tich musia cestujúci prísť letiskovým transportom. Terminál je "tichý", pretože hlásenia o odletoch sú počuteľné len v bezprostrednej blízkosti odletovej brány. V budove terminálu sú dve ihriská, zmenáreň a pohotovostná zdravotná služba. Konštrukcia zastrešenia terminálu je tvorená nadstavovanými sedlovými lepenými drevenými väzníkmi, ktoré sú nesené dvojicami liatinových stĺpov. Textilné podhľady sú pravidelne striedané veľkými svetlíkmi. Materiály použité v interiéroch – drevo, kameň, kov a sklo.
Ostatné letiskové priestory
Pre prevádzku letiska sú nevyhnutné aj ďalšie priestory, preto v areáli Gardermoenu nájdeme aj kontrolnú vežu, železničnú stanicu, parkovací dom a hotel. Všetky tieto budovy boli navrhované ateliérmi združenými v Aviaplane, čím je zaručená architektonická jednotnosť.
Budúcnosť letiska
Rokom 1998 sa stavebný ruch na letisku úplne neskončil. Z dôvodu neustále narastajúceho počtu cestujúcich bolo nevyhnutné letiskové priestory zväčšiť. Tie boli dimenzované len na 17 000 000 prepravených osôb ročne, čo je číslo dávno prekonané. Autori našťastie z budúcim rozširovaním rátali už počas plánovania v roku 1992 a tak nie je s lokalizáciou druhého terminálu T2 žiadny problém. Terminál bude obsluhovať 10 lietadiel a nové "mólo", ktoré pristavujú k súčasnému terminálu bude slúžiť desiatim lietadlám. Oba terminály nebudú hotové skôr ako v roku 2012. S rastúcim počtom pasažierov bolo nevyhnutné aj rozšírenie check-in-ov, reps. predĺženie celej odletovej haly. Vláda sa zaoberala j možnosťou postaviť na letisku runway číslo tri, no táto idea nie je práve pálčivou témou. Ak sa niekedy bude realizovať, hotový bude najskôr v roku 2030.
Gobiceratops
Gobiceratops je vyhynutý rod veľmi malého rohatého dinosaura, žijúceho v období vrchnej kriedy na území dnešného Mongolska. Jediný druh je Gobiceratops minutus.
Opísaný je podľa jedinej lebky mláďaťa, merajúcej len na dĺžku.
Predpokladá sa, že ide o rod Bagaceratops alebo o jeho príbuzného. Je členom skupiny Bagaceratopsidae.
Wittelsheim
Wittelsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 5405
NGC 5405 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil Ernst Hartwig 3. marca 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Artrave: The Artpop Ball Tour
Artrave: The Artpop Ball Tour (štylizované na ArtRAVE: The ARTPOP Ball Tour) je štvrté koncertné turné americkej speváčky Lady Gaga na podporu jej tretieho štúdiového albumu Artpop (2013). Turné nadväzuje tam, kde sa skončilo jej minulé turné Born This Way Ball, ktoré musela zrušiť kvôli zraneniu bedra.
Zoznam piesní
Nasledujúci zoznam piesní bol použitý na koncerte v Stockholme a nepredstavuje setlist všetkých vystúpení.
Zoznam vystúpení
V júni 2014 bolo oznámené, že spolu s Lady Gaga v niekoľkých mestách vystúpi japonská skupina Babymetal. Vystúpenia skupiny sa začnú 30. júla v Phoenixe budú pokračovať do Las Vegas, Stateline, Salt Lake City a Denveru. Ďalším zoskupením hrajúcim s Lady Gaga bude Crayon Pop.
Odkazy na zdroje
http://www.ladygaga.com/artrave-the-artpop-ball
Kapuvársko-beledský obvod
thumb|right|300px|Poloha obvodu v rámci Maďarska Kapuvársko-beledský obvod je administratívna jednotka, obvod, v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe. Jeho sídlom je mesto Kapuvár.
Sídla
V obvode sa nachádzajú celkovo 2 mestá a 17 obcí.
Krivka viditeľnosti
Krivka viditeľnosti slúži na stanovenie viditeľnosti v divadelnej sále. Aby boli splnené podmienky dobrej viditeľnosti, nesmie medzi divákom a pozorovaným objektom stáť nič v ceste. Určuje sa na základe krivky viditeľnosti, ktorá sa získava buď geometricky alebo výpočtom podľa vzorca. Podmienky pre konštrukciu a výpočet krivky viditeľnosti sú:
Geometrické riešenie
Ak sa vedie dotyčnica zo vzťažného bodu k temenu hlavy prvého diváka, predĺžená dotyčnica pretne kolmicu vztýčenú v mieste oka diváka v druhom rade. Priesečník dotyčnice a kolmice určí výšku oka. Výška temena hlavy od oka sa volí v rozmedzí 125 až 150 mm, v uvedenom rozmedzí sa opíše kružnica (simuluje hlavu diváka v druhom rade). Takto sa pokračuje ďalej, až kým sa nezíska celá krivka vedená vo výške očí sediacich divákov. Päty kolmíc udávajú výšky jednotlivých stupňov.
Matematické riešenie
Pre praktické využitie vypracoval architekt Brzuchowski metódu za použitia koeficientu L, kedy možno vypočítať výšku v ktoromkoľvek rade vzorcom
Z=n(h/n1+c(Ln-L1))
Kategória:Geometria
Kategória:Divadlo
Burning of the Midnight Lamp
Pieseň bola nahraná 7. a 20. júla 1967 v Mayfair Studios. Úvod začína jemnou melódiou hranou na čembale a gitare s efektom wah-wah ku ktorej sa neskôr pripojí basgitara v podaní Noela Reddinga a bicie Mitcha Mitchella. Počas veršov je rytmus stály, vytrvalý, v kontraste s anjelským spevom na pozadí a čembala, ktoré vnáša do každého verša crescendo. Podľa zvukového technika Eddieho Kramera boli vokály naspievané Cissy Houstonovou a jej skupinou The Sweet Inspirations (čo bola sprievodná skupina Arethy Franklinovej). Zvuk mandolíny sa dosiahol hraním dvoch alebo viacerých gitár rovnakú časť v pomalom tempe a jeho následného zrýchlenia. Pieseň odráža osamelosť a depresiu.
4575 Broman
4575 Broman je planétka s priemerom 76 km, ktorú objavil E. F. Helin 26. júna 1987.
Pagney-derrière-Barine
Pagney-derrière-Barine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Narmerova paleta
Narmerova paleta je významný egyptský archeologický nález pochádzajúci z 31. storočia pred Kr., z prelomu 0. a 1. dynastie. Obsahuje jedny z prvých hieroglyfických znakov a výjavy na nej sa považujú za znázornenie zjednotenia Horného a Dolného Egypta faraónom Narmerom. Na každej strane je kráľ zobrazený s korunou jednej z týchto oblastí. Egyptológ Bob Brier považuje Narmerovu paletu za „prvý historický dokument na svete“.
Iné projekty
.
RDF
RDF môže byť:
Aileen Wuornosová
Aileen Carol Wuornosová (*29. február 1956, Rochester, Michigan, USA ako Aileen Carol Pittman – †9. október 2002, Florida, USA) bola americká prostitútka a sériová vrahyňa, ktorá medzi decembrom 1989 a novembrom 1990 zavraždila siedmich mužov. V roku 1992 bola odsúdená na trest smrti a jej poprava sa uskutočnila 9. októbra 2002.
Vojtech Vilhan
Vojtech Vilhan (* 14. júl 1926, Vrútky – † 1. november 1988, Bratislava) bol slovenský architekt, ktorý ovplyvnil vývoj architektúry na Slovensku, aj ako pedagóg, hlavne v 60. a 80. rokoch 20. storočia. Radíme ho medzi zakladateľov modernej slovenskej interiérovej tvorby.
Štúdium
Vojtech Vilhan sa narodil vo Vrútkach, neďaleko Martina. V roku 1932 až 1936 navštevoval ľudovú školu vo Vrútkach a nasledovne študoval na reálnom gymnáziu v Žiline do roku 1941. Už v roku 1942 keď urobil prijímacie skúšky na samé jednotky na Vyššiu školu staviteľskú pri Vyššej priemyselnej škole v Prešove, znamenalo to jeho prvý krok, ktorý mu predurčil smer v jeho životnej ceste. Po skončení školy v roku 1946 mu Prof.Arch. Martin Brezina odporučil štúdium na Fakulte architektúry a pozemného staviteľstva SVŠT v Bratislave ako jednému z jeho najlepších študentov. V tom istom roku sa Vilhan zapísal na túto fakultu. V roku 1948 pôsobil na Ústave vnútornej architektúry FAPS SVŠT ako demonštrátor. Po absolvovaní FAPS SVŠT v roku 1950 Vilhana radíme medzi začínajúcich architektov ktorý neskôr výrazne ovplyvnili svoju i ďalšie generácie architektov v tomto období.
Realizácia
Vilhan neopustil školu a pokračoval v pôsobení na FAPS SVŠT v Bratislave naďalej u prof. J. E. Koulu v roku 1950-51. Nato sa stal odborným asistentom a pôsobil naďalej na FAPS SVŠT v Bratislave do roku 1957. Medzi tým pôsobil aj externe v roku 1955-1956 na Strednej škole umeleckého priemyslu v Bratislave, kde prišiel do kontaktu s J. Vydrom a K. Rossmannom. V tomto období Vilhan začal prejavovať silnejší záujem o výstavnícke podujatia, čo ho v roku 1957 priviedlo do Prahy, kde pôsobil vo výstavnícko-interiérovom ateliéry v kolektíve F. Cubrom, J. Hrubým a Z. Pokorným. V rokoch 1957-58 sa opäť vrátil na FAPS SVŠT v Bratislave, kde tentoraz externe prednášal. Súčasne od roku 1957 do roku 1962 začal pracovať v Štátnom projektovom ústave pre výstavbu miest a dedín, neskôr v Stavoprojekte v Bratislave ako vedúci ateliéru. Vilhan nikdy nezanechal širšie podanie svojich skúseností, nielen v rámci ateliérovej tvorby, ale naďalej pôsobil na škole, a to na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave od roku 1962-88. V roku 1967 bol menovaný docentom. Cena Dušana Jurkoviča sa spomína aj v súvislosti s Vilhanom, ktorý tiež získal toto ocenenie, a to dvakrát v roku 1964 a 67. Získal aj vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu v roku 1968. Kariéra pedagóga Vojtecha Vilhana dosiahla vrchol, keď bol vymenovaný za profesora v roku 1984. Vojtech Vilhan zomrel v 1. novembra 1988 v Bratislave.
Tvorba
Po príchode na VŠVU sa Vilhán začal intenzívnejšie venovať problematike interiéru. S touto tematikou boli spojené aj jeho publicistické aktivity. Neskôr jeho prestíž v jeho oblasti narastala aj tým, že sa stal pedagógom. V článkoch si všíma nesystematickosť práce a podceňovania významu interiéru na Slovensku. Je proti oddeľovaniu významu stavby a výrazu jej vnútorného priestoru. V článkoch dospieva k definovaniu interiéru ako organickej časti celku architektonického diela v zmysle komplexnosti. Presadzuje princíp prelínania vonkajšieho priestoru s vnútorným, rozoberá neradostný stav zriaďovacích prvkov. Zdôrazňuje nutnosť dokonalého stavebného detailu. Tiež vyzdvihuje dôležitosť celkového dizajnu priestoru popri dizajne jednotlivých výrobkov. Spočiatku sa aktívne podieľal na rekonštrukčno-adaptačných prácach a na prehodnocovaní interiérov historickej architektúry pre potreby novej funkcie. Vilhanov prístup sa nikdy nevyčerpal jednoduchou voľbou nábytkového zariadenia. Vnášal do tvorby stále nové dispozície zohľadňujúce požadované funkcie jednotlivých miestností. Neuspokojil sa jednoduchým nábytkom, ktorý bol priemyselne, pásovo vyrábaný. Často si navrhoval vlastné interiérové prvky. Pri tvorbe nového interiéru často spolupracoval s výtvarníkom, ktorého staval do rovnocennej úlohy spolutvorcu na celkovom výraze interiéru. Neponúkal mu len vyhradené plochy na realizáciu, ako to bolo zvykom, ale nechal ho sa realizovať priamo na dizajnérskom výraze jednotlivých interiérových prvkov.
Dielo
Výber z interiérovej tvorby a výstavníckych aktivít:
Viliam Novotný
MUDr. Viliam Novotný (* 13. marec 1973, Košice) je slovenský lekár – neurochirurg a politik. Momentálne pôsobí ako predseda mimoparlamentnej politickej strany ŠANCA.
Počas celého pôsobenia v politike sa zameriava najmä na zdravotnícku politiku, sociálne otázky a regionálne problémy. Spolupodielal sa na spustení dôležitých reforiem zdravotníckeho systému na Slovensku už v období reforiem 20022006, keď bol podpredsedom Výboru NR SR pre zdravotníctvo. Od roku 2006 (do júna 2012) už ako člen Výboru NR SR pre zdravotníctvo predsedal a podieľal sa z pozície poradcu premiérky SR Ivety Radičovej pre zdravotníctvo na príprave ďalších reforiem. V krátkom volebnom období prispel k formovaniu liekovej reformy.
V novembri 2014 sa vzdal členstva v SDKÚ-DS, potom ako sa mu nepodarilo presadiť úpravu stanov a reštartovať niekdajšieho lídra ekonomických a spoločenských reforiem na Slovensku.
Viliam Novotný vyštudoval Lekársku fakultu Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, je ženatý a má 3 deti.
Politická činnosť
Viliam Novotný sa stal poslancom NR SR za SDKÚ 15. októbra 2002 ako náhradník za Mikuláša Dzurindu, ktorý svoj poslanecký mandát neuplatnil. Odvtedy nepretržite pôsobí ako poslanec národného parlamentu za SDKÚ-DS. Od roku 2002 bol poradcom predsedu vlády Mikuláša Dzurindu pre zdravotníctvo. Po voľbách v roku 2006 sa stal predsedom výboru NR SR pre zdravotníctvo. Túto funkciu vykonával aj za vlády Ivety Radičovej v rokoch 20122012. Okrem toho bol aj poradcom predsedníčky vlády SR v tomto období. V roku 2012 na kongrese 19.5. 2012 neúspešne kandidoval na predsedu SDKÚ-DS a stal sa jej podpredsedom.
Mravčiarovité
Mravčiarovité (lat. Myrmecophagidae) sú čeľaď z taxónu Vermilingua z radu Pilosa. Rody z tejto čeľade, pokiaľ vôbec majú pridelené slovenské meno, sa po slovensky volajú mravčiar.
Systém
mravčiarovité:
4755 Nicky
4755 Nicky je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil C. W. Tombaugh 6. októbra 1931.
Dohoda o medzinárodnej železničnej preprave tovaru
Dohoda o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (skratka SMGS) je dohoda v priamej medzinárodnej železničnej preprave v smere na východ. Uzatvorená bola medzi železničnými správami bývalých socialistických štátov v roku 1951 v Budapešti. Má osem oddielov: Okrem oddielov má aj 20 príloh. Najpožívanejšie prílohy sú:
Jort
Jort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 326 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Midland (Texas)
Midland je americké mesto v Midland County a v severovýchodnom Texase.
Mesto je známe ako rodisko bývalej prvej dámy Spojených štátov Laury Bushovej a miesto, kde vyrastal bývalý prezident George W. Bush.
Wittenheim (obec)
Wittenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Porsche Panamera
right|thumb|Detail kolesa Porsche Panamery Turbo S Porsche Panamera (typové číslo 970) je luxusný automobil, ktorý od roku 2010 vyrába nemecká automobilka Porsche. Vyrába sa ako 4-dverový sedan so zadným náhonom, pričom je dostupný aj pohon všetkých kolies.
Produkčný model Porsche Panamera bol odhalený v apríli 2009 počas 13. ročníka autosalónu Auto Shanghai. V roku 2011 boli zavedená hybridná a dieselová verzia. V apríli 2013 bol predstavený facelift modelu Panamera, tiež na autosalóne Auto Shanghai.
Prvá generácia
Vidlicovým osemvalcom poháňané modely S, 4S a Turbo boli prvé verzie, ktoré debutovali v roku 2009. Okrem 4,8-litrového vidlicového osemvalca twin-turbo s výkonom 373 kW/507 koní, zaviedlo Porsche ďalšie dva modely v roku 2010; Panamera a Panamera 4, ktoré obe poháňa 3,6-litrový vidlicový šesťvalec s výkonom 224 kW/304 koní.
V roku 2011 boli pridané modely Panamera S Hybrid, Diesel, Turbo S a GTS.
Pagny-sur-Moselle
Pagny-sur-Moselle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šopronsko-fertődsky obvod
thumb|right|300px|Poloha obvodu v rámci Maďarska Šopronsko-fertődsky obvod je administratívna jednotka, obvod, v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe. Jeho sídlom je mesto Šopron.
Sídla
V obvode sa nachádzajú celkovo 3 mestá a 37 obcí.
Serial Attached SCSI
Serial Attached SCSI (SAS) je v informatike sériová zbernica, ktorá nahrádza paralelnú SCSI zbernicu. Slúži pre pripojenie pevných diskov a páskových jednotiek. Po prvýkrát bola predstavená v 80. rokoch 20. storočia. Pre komunikáciu používa štandardné SCSI príkazy. V súčasnej dobe je o niečo pomalšia, než aktuálny SCSI štandard, ale v roku 2009 bude jej rýchlosť zdvojnásobena na 6 Gbit/s. Je spätne kompatibilná so SATA 2.0, takže disky so 3,0 Gbit/s SATA disky je možné pripojiť na SAS rozhranie, ale SAS disky k SATA rozhraniu pripojiť nie je možné.
Kansai Science City
náhľad|Keihanna Plaza
Kansai Science City je vedecký park založený v roku 1978 komisiou Kansai Science City Study Commitee. Zastrešuje viac ako 100 firiem a organizácií, ktoré na základe spolupráce medzi priemyslom, akademickým svetom a vládou napomáhajú k rastu kultúrneho a vedeckého výskumu v Japonsku. Pozostáva z dvanástich oblastí kultúrneho výskumu.
Poloha
Kansai Science City má rozlohu 15 000 ha a podporuje viac ako 250 000 ľudí. Nachádza sa na mieste zvanom Keihanna Hills, ktoré je skratkou troch prefektúr Kei=Kjóto, Han=Osaka a Na=Nara (z japonskej výslovnosti), vrátane ôsmich miest: Kyotanabe, Seiko, Kizugawa, Hirakata, Shijonawate, Katanu, Nara a Ikoma.
Oblasti a inštitúty
náhľad|Kansai-Kan of the National Diet Library náhľad|Keihanna Open Innovation Center
Predseda
Atsushi Horiba
Annie Sprinkle
náhľad|Annie Sprinkle (2005) Annie Sprinkle (* 23. júl 1954, Philadelphia, Pensylvánia, USA, vlastným menom Ellen Steinbergová) je americká prostitútka, striptérka, pornoherečka, televízna moderátorka, vydavateľka pornočasopisu, autorka, performance umelkyňa a agitátorka sexu s titulom doktorky. Sprinkle je najznámejšou zástupkyňou sexuálne pozitívneho feminizmu.
Líšnice (okres Ústí nad Orlicí)
Líšnice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 745 obyvateľov, z toho 378 mužov a 367 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,8 roka, ženy 41,3 roka).
Nagatino i-Land
náhľad|Logo Nagatino i-Land je vedecko-technologický park v Moskve v Rusku. Komplex sa nachádza neďaleko centra hlavného mesta, 8 kilometrov južne od Kremľa, v blízkosti hlavnej cesty a stanice metra.
Výstavba Nagatino i-Land-u sa skladá z 5 etáp. Na ploche 32 hektárov bude celková zastavaná plocha dosahovať približne 1 milión štvorcových metrov. V súčasnosti je dokončená prvá fáza a pokračuje sa v ďalšej výstavbe. Dokončenie celého parku je plánované do 31. decembra 2013.
Združenie miest a obcí Slovenska
náhľad|Sídlo na Bezručovej 9 v Bratislave
Združenie miest a obcí Slovenska (ZMOS) je záujmové združenie právnických osôb, ktoré združuje vyše 97 % všetkých miest a obcí na Slovensku.
Združenie miest a obcí Slovenska (ZMOS) bolo založené na obhajobu spoločných oprávnených záujmov a presadzovanie potrieb svojich členov, teda miest, obcí a mestských častí Bratislavy a Košíc, čo zároveň znamená, že jeho úlohou nie je vstupovať do riešenia individuálnych problémov jednotlivých členských miest a obcí.
Združenie miest a obcí Slovenska je najväčšia nevládna organizácia združujúca, zastupujúca  a reprezentujúca mestá, obce a mestské časti na Slovensku ako právnické osoby. Od svojho založenia v marci 1990 sa aktívne zapája do reformných procesov verejnej správy a svoje aktivity vyvíja tak vo vzťahu k svojim členom,  ako aj vo vzťahu k národným orgánom a tiež na európskej a medzinárodnej úrovni. Vďaka aktívnej participácii v procesoch budovania a upevňovania miestnej samosprávy a demokracie na Slovensku Združenie miest a obcí Slovenska predstavuje neoceniteľný zdroj informácií, skúseností a dobrých praktík pre domáce a zahraničné inštitúcie a združenia miestnych samospráv.
Ústredným riaditeľom Kancelárie ZMOS je od januára 2020 Michal Kaliňák.
História
Združenie založili zástupcovia 176 miest a obcí na ustanovujúcom sneme v Žiline 21. marca 1990. Na I. sneme združenia sa už zúčastnilo 1 013 delegátov z členských miest a obcí.
Orgány
Orgánmi združenia v zmysle platných stanov združenia sú:
Predseda
Predsedom združenia je Jozef Božik, primátor mesta Partizánske.
NGC 5406
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Emília Vášáryová
prof. Emília Vášáryová, tiež Horská (* 18. máj 1942, Horná Štubňa) je slovenská herečka. Sestra Magdy Vášáryovej a vdova po scénografovi Milanovi Čorbovi.
Život
V roku 1963 absolvovala štúdium herectva na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Dve sezóny bola členkou súboru Novej scény a od roku 1964 je členkou Činohry SND. V súčasnosti ju môžu diváci vidieť v Divadle Pavla Országha Hviezdoslava v Tančiarni, v inscenácii hry Hypermarket Viliama Klimáčka a v Dome nad oceánom. Na Malej scéne hrá v Ionescových Stoličkách a v Sartrovej hre S vylúčením verejnosti.
V roku 1978 dostala titul zaslúžilá umelkyňa. Spolupracuje s rozhlasom, filmom aj televíziou. Hrala v televíznych inscenáciách - Balada o siedmich obesených (1969), v adaptáciách diel Thomasa Manna Buddenbrookovci (1974) a Mário a kúzelnik (1976). Do leta 2021 pôsobila na Divadelnej fakulte VŠMU ako pedagogička na katedre herectva.
Karol Ondriaš
RNDr. Karol Ondriaš, DrSc. (* 30. marec 1952; Žitavany, okres Nitra) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Profesionálna kariéra
19. októbra 1998 na Univerzite Komenského získal vedeckú hodnosť „doktor fyzikálno-matematických vied“ (DrSc.) za tému doktorskej dizertačnej práce „Antioxidačné vlastnosti niektorých farmakologicky aktívnych látok“.
1988-1990, študijný pobyt na "The Connecticut University Health Center, Dept. Medicine, CT, USA" v obore elektrofyziológia.
1992-1996, študijný a pracovný pobyt na "The Mount Sinai Medical Center, Dept. Molecular Medicine, New York, NY, USA" v obore molekulárna elektrofyziológia.
1996-až doteraz, pracuje na Ústave molekulárnej fyziológie a genetiky, SAV v Bratislave, ako vedúci vedecký pracovník vo funkcii vedúceho Laboratória vnútrobunkových iónových kanálov, ÚMFG SAV.
2008 - člen Učenej spoločnosti SAV
Spoluautor alebo autor >80 vedeckých prác, s citačným indexom >1500.
Branislav Opaterný
RNDr. Branislav Opaterný (* 4. máj 1963) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky a podpredsedom Slobodného fóra.
Životopis
V roku 1976-1980 študoval na Gymnáziu v Leviciach, 1980-1985 na Matematicko-fyzikálnej fakulte UK v Bratislave (odbor jadrová fyzika), 1987 RNDr. V roku 1985-1987 pôsobil ako asistent na Katedre jadrovej fyziky na MFF UK v Bratislave, 1987-1990 programátor Agrodat, š.p. Opava, 1990-1991 programátor v slobodnom povolaní, 1991-1992 konzultant Andersen Consulting Praha, 1993 konzultant ekonomických informačných systémov Comsoft, GmbH Norimberg (Nemecko), SAP Waldorf (Nemecko), 1994-1998 implementácia informačných systémov SAP pre viaceré významné podniky, konateľ ABV s.r.o Bratislava, 1994-1997, spolumajiteľ ABV v.o.s. Praha, 1998-2000, konateľ Coral s.r.o Bratislava.
Bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za Alianciu nového občana (ANO). Od 2002 do 2003 štátny tajomník na Ministerstve dopravy, pôšt a telekomunikácií za stranu ANO, v priebehu volebného obdobia z ANO vystúpil a podieľal sa na založení novej politickej strany Slobodné fórum a stal sa jej podpredsedom. Do roku 2006 bol poslancom NR SR, členom Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Spoluautor Nemecko-českého ekonomického slovníka.
4670 Yoshinogawa
4670 Yoshinogawa je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Cutomu Seki 19. decembra 1987.
Strutiomímus
Strutiomímus (iné názvy: strutiomimus, struthiomimus ; lat. Struthiomimus) je rod dinosaurov z čeľade ornitomímovité (Ornithomimidae). V súčasnosti sa do rodu Struthiomimus spravidla zaraďuje len jeden druh, a to Struthomimus altus (staršie: Ornithomimus altus).
Struthiomimus je známy z kompletnej, dobre zachovanej kostry a niekoľkých ďalších nekompletných kostier. Žil približne pred 83 až 66 miliónmi rokov na území dnešnej Kanady a USA.
Systematika
Čeľaď ornitomímovité/ornitomimy (Ornithomimidae; staršie: Struthiomimidae), do ktorej rod Struthiomimus patrí, spadá do taxónu Ornithomimosauria, do ktorého sa zaraďujú dinosaury (presnejšie theropody) výzorom podobné pštrosom.
V roku 2016 bol od druhu Struthiomimus altus odčlenený nový druh Rativates evadens.
Do druhej polovice 20. storočia sa dnešný rod Struthiomimus často považoval za súčasť rodu Ornithomimus (vrátane rodu Dromiceiomimus). Okolo polovice 20. storočia sa naopak väčšina dnešného rodu Ornithomimus (vrátane rodu Dromiceiomimus) niekedy považovala za súčasť rodu Struthiomimus a občas sa za súčasť rodu Struthiomimus považoval celý rod Ornithomimus (vrátane rodu Dromiceiomimus).
Opis
thumb|left|Kostra jedinca z rodu Struthiomimus Struthiomimus bol vyše 4 m dlhý. Okrem toho mal všetky charakteristiky taxónu Ornithomimosauria: Bol teda štíhly a viacerými znakmi pripomínal pštrosa - mal malú hlavu s veľkými očami, bezzubé čeľuste ukončené zobákom, dlhý krk, krátky trup a dlhé, na beh uspôsobené nohy. Veľký počet podobných znakov prezrádza prispôsobenie sa podobnému spôsobu života ako pštros. Na rozdiel od pštrosa však Struthiomimus nemal krídla a disponoval dlhým meravým chvostom. Namiesto krídel mal trojprsté predné končatiny, ktoré boli pomerne dlhé a ukončené silnými zahnutými pazúrmi.
thumb|left|Rekonštrukcia vzhľadu
Potrava
Rod Struthiomimus sa živil asi malými plazmi, cicavcami a možno aj rastlinami. Svojimi dlhými prstami si priťahoval vetvy a konáre k sebe a obhrýzal z nich bezzubým zobákom listy, puky, semená a plody. Silnými pazúrmi možno otváral aj škrupiny a struky, aby sa dostal k ich jemnému obsahu.
Žila (geológia)
thumb|right|Tmavá hornina so sieľou svetlých žíl, Imperia v Ligúrii, Taliansko. Žila je v geológii doskovité teleso vyplnené kryštálmi jedného alebo viacerých druhov minerálov, najčastejšie sú magmatického alebo hydrotermálneho pôvodu. Žila je vždy mladšia ako okolité horniny, ktoré pretína. Magmatické žily vznikajú v dôsledku prieniku hypoabysálnych magmatických hornín ako sú napr. pegmatity alebo aplity. Žily hydrotermálneho pôvodu môžu byť veľmi rôznorodé, ak obsahujú akumulácie rudných alebo iných cenných minerálov či prvkov, môžu nadobudnúť značný ekonomický význam. Výplň žily sa do nej môže dostať rýchlym procesom – injekciou pri rozrušení horniny v okolí zdroja magmy, ale pomalým prienikom hydrotermálnych fluíd. Minerály v žilách rastú smerom do prázdneho priestoru najčastejšie kolmo na jej plochu. Žily majú veľký význam pri určovaní relatívneho veku horninových telies, pretože vznikajú neskôr než horniny, ktoré prerážajú. Tento jednoduchý poznatok je bežne využívaným v stratigrafii a označuje sa ako princíp prerážania.
Okolo žíl sa môžu nachádzať oblasti postihnuté kontaktnou metamorfózou. V niektorých prípadoch môže pri regionálnej metamorfóze dochádzať v horninách ku vzniku tenzných fraktúr alebo šošovkovitých otvorov rovnobežných s metamorfnou foliáciou, do ktorých môžu preniknúť migrujúce fluidá, čím vznikajú tzv. synmetamorfné žily alpského typu, ktoré sú vyplnené minerálmi odpovedajúcimi zloženiu okolitých hornín. Oblasť preniknutá sústavou menších žíl, tvoriacich komplikované teleso sa v ložiskovej geológii označuje ako žilník (angl. stockwork).
Geometrické vlastnosti žíl
náhľad|vpravo|Kremenná žila v dextrálnom smerno-posunnom zlome Všeobecne sa rozoznávajú dva typy žíl:
Podľa detailných morfologických znakov sa rozlišujú:
Hraničná plocha medzi žilou a okolitou horninou sa označuje salband. Krátka žilka odbiehajúca od žily do okolitých hornín sa označuje apofýza.
Pravá hrúbka žily je kolmá vzdialenosť medzi jej okrajmi. Ak žila na povrch nepreniká presne kolmo, čo je najčastejší prípad, môže byť jej hrúbka interpretovaná nesprávne. Vzdialenosť okrajov takejto žily sa označuje ako nepravá hrúbka. Pre určenie pravej hrúbky je potrebné poznať jej sklon.
Žilná mineralizácia
Žily sú miestami zvýšeného výskytu nerastných surovín a vzácnych minerálov, alebo prvkov, ktoré sa hromadia priamo v nich, alebo v ich bezprostrednom okolí. Žily sa niekedy nachádzajú v typických štruktúrach ako napríklad v osových častiach vrás, čo sa často využíva napr. pri prospekcii zlata.
Lukavice (okres Ústí nad Orlicí)
Lukavice (okres Ústí nad Orlicí) je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 107 obyvateľov, z toho 557 mužov a 550 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,2 roka (muži 37,6 roka, ženy 38,8 roka).
Pavol Breier (1953)
Pavol Breier (* 14. marec 1952, Bratislava) je slovenský dokumentárny fotograf, pedagóg, horolezec a cestovateľ.
Od konca 70. rokov programovo tvorí cykly z horských oblastí, tematicky zamerané na vysokohorskú prírodu a život ľudí v horách (cykly Orava, Pamír, Himaláje, Tibet a i.). Svoju tvorbu často prezentuje na kolektívnych aj autorských výstavách na Slovensku i v zahraničí. Je autorom, resp. spoluautorom viacerých obrazových publikácií, publikácií a katalógov o výtvarnom umení a fotografické práce uverejňuje v domácich i zahraničných časopisoch.
Ako pedagóg externe vyučoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, Vysokej škole múzických umení v Bratislave. V súčasnosti pôsobí ako interný pedagóg na Paneurópskej vysokej škole v Bratislave.
Patrí medzi zakladateľov združenia Kailás, kde vedie a organizuje fotografické kurzy a workshopy.
Dielo
(V rokoch 1977 – 2015 vyše 40 samostatných výstav a účasť na desiatkach kolektívnych výstav na Slovensku a v zahraničí.)
KTM-5
KTM-5 (podľa unifikovaného označenia 71-605) je typ sovietskej a ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou UKVZ.
Ide o električku klasickej koncepcie s vysokou podlahou, dlhej. Jej prvý prototyp sa objavil už v roku 1965 v Čeľabinsku, ale vtedy išlo o vozeň podobajúci sa skôr električke Tatra T3 z vtedajšej ČSSR.
S KTM-5 sa predpokladali veľké plány; malo ísť o električku, ktorá bude masovo rozšírená. K veľkej sériovej výrobe skutočne došlo, z továrne UKVZ v Usť-Katavsku ich vyšlo celkovo 14 991 kusov a spolu s typom Tatra T3 je jeden z najrozšírenejších modelov električiek na svete. Sériovo bol tento model vyrábaný medzi rokmi 1969 a 1992, od roku 1976 je tiež označovaný aj ako model 71-605.
Josef Brukner
Josef Brukner (* 15. február 1932† 14. január 2015) bol český spisovateľ, prekladateľ a filmový scenárista.
Životopis
Roku 1951 maturoval, potom študoval dramaturgiu na FAMU, ktorú absolvoval v roku 1957. Toho istého roku sa stal redaktorom Albatrosu (vtedy Státní nakladatelství dětské knihy). V roku 1972 sa stal redaktorom vydavateľstva Československý spisovateľ. Od roku 1990 bol šéfredaktorom časopisu Mateřídouška.
Dielo
Jeden zo spoluautorov tzv. poézie všedného dňa, debutoval v časopise Květen. Ďalej je autorom textov (básní) k obrázkovým knižkám J. Ladu.
Literatúra pre deti
Okrem vlastnej tvorby prekladal z poľštiny, nemčiny a francúzštiny. Zaoberal sa tiež edičnou činnosťou - výbory z diela F. Šrámka, J. Vrchlického.
NGC 5407
NGC 5407 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.