cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Obdobie Edo
Šógun a zahraničný obchod
Od roku 1600 začalo Japonsko aktívne participovať na zahraničnom obchode. V roku 1615 bola cez Pacifik vyslaná diplomatická a obchodná misia po vedením Cunenaga Hasekura do Nueva Espana (Nového Španielska) na galleone postavenej v Japonsku San Juan Bautista. Do roku 1635 šógun udelil množstvo povolení pre takzvané "lode s červenou pečaťou", ktoré boli určené na obchod s Áziou.
Po roku 1635 a po predstavení zákonov o izolácií mohli vplávať do Japonska iba lode z Číny, Kórei a Holandska.
Ródžú a wakadošijori
Ródžú (老中) boli predstavení šógunátu. Dohliadali na ómecuke, mačibugjó, ongokubugjó a ďalšie úrady, dozorovali vzťahy s Cisárskym dvorom v Kjóte, kuge (predstaviteľmi šľachty), daimjómi, budhistickými kláštormi a šintoistickými kaplnkami. Mali dohľad aj nad vecami, ktoré sa týkali napríklad rozdelenie lén. Zvyčajne úrad zastávali štyria alebo piati muži. V službe sa striedali po mesiaci. Radili sa o dôležitých veciach. Počas administratívnej reformy v roku 1867 sa úrad dostal mimo priazeň byrokratického systému (ministrov vnútra, financií, zahraničných vzťahov, armády a námorníctva).
V princípe sa v úrade rōdžū mohli zamestnať fudai (dediční) daimjóvia s pridelenými lénami viac ako 50 000 koku. V každom prípade bolo potrebné splniť obe kritéria. Veľa menovaní bolo od úradov z bezprostrednej blízkosti šóguna ako soba jōnin, šošidai Kjóta a džodai Osaki.
Nepravidelne šóguni vymenúvali ródžú do funkcie tairó (hlavný komorník). Úrad bol obmedzený pre rody Ii, Sakai, Doi a Hotta, ale Jošijasu Janagisawovi bol daný tento titul tiež. Medzi najznámejších patril aj Naosuke Ii, ktorý bol zavraždený v roku 1860 pred bránou do Edského hradu Sakurada.
Wakadošijori bol úrad v hierarchii hneď pod rōdžū. Vznikol z skoršieho šesťčlenného rokuninšú (1633 – 1649) a svoj názov a finálnu formu dostal v roku 1662, ale už iba ako štvorčlenný úrad. Jeho primárna zodpovednosť bola za riadenie záležitostí hatamotov a gokeninov, priamych bezprostredných vazalov šóguna.
Niektorí šóguni menovali soba jōnin. Táto osoba slúžila ako hovorca medzi šógunom a rōdžū. Význam soba jōnina sa zvýšil počas panovania piateho šóguna Cunajošiho Tokugawu, keď wakadošijori, Masayasu Inaba zavraždil hlavného komorníka Masatošiho Hotta. Z obavy o osobnú bezpečnosť, Cunajoši presunul rōdžū do vzdialenejšej časti hradu. Medzi najznámejších soba jōnin patrili Jošijasu Janagisawa a Okicugu Tanuma.
Ómecuke and mecuke
Časom, funkcia ōmecuke sa vyvinula do odovzdávania príkazov od šóguna k daimjóm a do administrácie ceremónií na Edskom hrade. Tiež dostali ba starosť ďalšiu zodpovednosť – na dohliadanie na náboženské hrozby a kontrolu strelných zbraní.
Mecuke podávali správy wakadošijori a dohliadali na hrozby vazalov voči šógunovi. Boli to policajné sily tisícov hatamoto a gokenin, ktoré boli koncentrované v Edo. Jednotlivé léna (han) mali svoje vlastné mecuke, ktoré obdobne dohliadali na svojich samurajov.
San-bugjó
Kandžó bugjó bol ďalší v hierarchii. Štyria úradníci tohto úradu podávali hlásenia rōdžū. Boli zodpovední za financie šógunátu.
Ľudský faktor
Ľudský faktor je pôsobenie človeka v systéme sociálnych, ekonomických, organizátorsko-riadiacich a iných vzťahov. Je to všetko, čo sa vzťahuje na človeka ako na subjekt činnosti v rôznych sférach spoločenského života.
Obdobie Edo
San-bugjó
Traja mači bugjó sa stali známi prostredníctvom džidaigeki (japonské dramatické dielo): Tadasuke Óoka a Kinširō Tójama ako kladní hrdinovia a Jōzō Torii ako zloduch.
San-bugjó tvorili spolu radu nazývanú hjódžóšo. V tomto zložení boli zodpovední za správu tenrjō, dohľad nad gundai, daikan a nad kura bugjō, ako aj vypočutie prípadov týkajúcich sa samurajov.
Tenrjó, gundai a daikan
Šógunovi priamo patrili krajiny v rôznych častiach Japonska. Tieto boli známe ako bakufu čokkacuči; do obdobia Meidži bol termín tenrjó ich synonymom. Navyše k teritóriám, ktoré Iejasu vlastnil pred Bitkou pri Sekigahara, boli včlenené krajiny, ktoré získal v tejto bitke a zeme, ktoré získal ako výsledok letného a zimného obliehania Osaky. Na konci sedemnásteho storočia, zem patriaca šógunovi dosahovala výnosy 4 miliónov koku. Do tejto kategórie patrili aj také veľké mestá ako Nagasaki a Osaka a bane, včítane Sado – bane na zlato.
Namiesto menovania daimjóv na čelo usadlostí, šógunát určoval správcov na dohľad. Tituly pre týchto správcov boli gundai, daikan a ongoku bugjó. Táto posledná kategória zahŕňala Osaku, Kjóto a Sumpu mačibugjó, a Nagasaki bugjó. Menovaný bol hatamoto.
5 slovenských korún
Minca v nominálnej hodnote 5 Sk bola minca meny slovenská koruna, ktorá na Slovensku platila od roku 1993 do roku 2008.
Zobrazovala keltskú mincu z 1. storočia pred Kr. (Biatek), mala priemer 24,75 mm a hmotnosť 5,40 g. Vyrobená je zo zliatiny niklu a železa.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ladomirová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ladomirová v okrese Svidník.
Dolná Lehota (Oravský Podzámok)
thumb|Miestna ľudová architektúra Dolná Lehota je pôvodne samostatná obec na dolnej Orave v okrese Dolný Kubín. V súčasnosti je administratívnou súčasťou obce Oravský Podzámok.
Polohopis
Leží v geomorfologickom celku Oravská vrchovina na pravom brehu rieky Orava v nadmorskej výške 520 m n. m. Domy sú rozložené na ľavej strane cesty I/59 z Dolného Kubína do Tvrdošína. Dolná Lehota je vzdialená cca 2 km na východ od centra Oravského Podzámku.
Ambrus
Ambrus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žilinská diecéza
Žilinská diecéza alebo Žilinské biskupstvo, v úradnom styku Rímskokatolícka cirkev, Žilinská diecéza je diecéza rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku so sídlom v Žiline.
Zriadená bola pápežom Benediktom XVI. dňa 14. februára 2008 na sviatok sv. Cyrila a Metoda, ktorí sú zároveň aj diecéznymi patrónmi. Katedrálnym chrámom je Farský chrám Najsvätejšej Trojice. Žilinská diecéza je tiež sufragánnou diecézou Západnej cirkevnej provincie - Arcibiskupstvá a metropolitného úradu v Bratislave.
Za prvého diecézneho žilinského biskupa bol menovaný Mons. doc. ThDr. Tomáš Galis, PhD., banskobystrický pomocný biskup. Do nového úradu diecézneho biskupa bol inaugurovaný dňa 15. marca 2008 bratislavským arcibiskupom metropolitom Mons. Stanislavom Zvolenským v Mestskej hale v Žiline.
V roku 2013 bol biskupom Mons. Tomášom Galisom ustanovený Diecézny misijný seminár Redemptoris Mater Žilinskej diecézy so sídlom v Bratislave. Budúci kňazi diecézy sa tiež pripravujú na kňazskú službu v Kňazskom seminári sv. Gorazda v Nitre a na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave.
Biskupská činnosť
Pastoračnú činnosť vedie diecézny biskup Mons. Tomáš Galis.
Kňazská, farnícka a komunitná činnosť
Všetci vysvätení kňazi diecézy konajú svoje kňazské, pastoračné a osvetové, cirkevno-sviatostné i humanitárne činnosti. Základom Žilinskej diecézy je vedenie samotných jej 12 farností.
Rehole a ďalšie
V diecéze pôsobia rehoľné komunity saleziánov, dominikánov, kapucínov, verbistov, saletínov a Misionárov Najsvätejších sŕdc Pána Ježiša a Panny Márie. Zo ženských komunít sú to Inštitút dcér Márie pomocnice (saleziánky), františkánky, Misionárky lásky (sestry Matky Terezy), Spoločnosť dcér kresťanskej lásky sv. Vincenta de Paul (vincentky), Kongregácia sestier Božského Vykupiteľa (vykupiteľky), Školské sestry sv. Františka, Spoločnosť Máriných dcér, Kongregácia sestier sv. Cyrila a Metoda, Congregatio Jesu.
Erb diecézy
Autorom erbu Žilinskej diecézy je Ing. Miroslav Glejtek. Základom erbu je dvojkríž z erbu Nitrianskej diecézy na pamiatku toho, že Žilinská diecéza vznikla odčlenením z Nitrianskej diecézy. Dvojkríž je tiež symbolom mesta Žiliny, sídla biskupa. Božie oko v ľavom rohu erbu znamená, že titulom Katedrálneho chrámu je Najsvätejšia Trojica. Mušľa v pravom rohu erbu je prevzatá z erbu pápeža Benedikta XVI., ktorý Žilinskú diecézu zriadil. Modrá farba štítu symbolizuje preukazovanú mariánsku úctu po celom území diecézy. Mitra symbolizuje, že ide o erb biskupstvá.
Diecézne vyznamenanie
Od roku 2018 má diecéza vlastné záslužné vyznamenanie – Strieborný kríž Žilinskej diecézy. Vyznamenanie založil diecézny biskup Mons. Tomáš Galis pri príležitosti 10. výročia zriadenia diecézy. Vyznamenanie je zriadené v jedinej triede a všetci laureáti sú zapísaní do osobitnej matriky. Prvý krát bolo vyznamenanie udelené 9. februára 2018, kedy vyznamenanie dostalo deväť laureátov.
Severská skupina
right|thumb|Nepravidelné satelity Saturnu
Severská skupina je veľká skupina retrográdnych nepravidelných satelitov planéty Saturn.
Komárňanská župa (Česko-Slovensko)
Komárňanská župa bola župa v Česko-Slovensku v rokoch 1918 – 1922.
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa časť uhorskej Komárňanskej župy na sever od Dunaja stala súčasťou Česko-Slovenska, časť na juh od Dunaja Maďarska. Komárňanská župa (spojená so zvyškami Rábskej a Ostrihomskej župy v Česko-Slovensku) existovala v ČSR do roku 1922, od 01.01.1923 bola rozdelená medzi Nitriansku a Bratislavskú (veľ)župu.
Zoznam francúzskych ligových majstrov
Francúzski ligoví majstri sú víťazi najvyššej ligovej súťaže, Ligue 1. Od zavedenia profesionálnej ligy, ktorú založil národný koncil Francúzskej futbalovej federácii v roku 1930, sa súťaž volala Division 1 do roku 2002, potom sa premenovala na Ligue 1. Pred rokom 1930 amatérsku ligy podporovala organizácia Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques (USFSA). Pod USFSA bežala liga medzi rokmi 1894-1919, a udelila 22 ligových titulov. Ale v roku 1915 bola táto liga zrušená kvôli prvej svetovej vojne. USFSA sa v roku 1919 vrátila, a rozdelila ligu do rôznych amatérskych regionálnych líg a neudelila žiadny ligový titul. Tento systém trval do roku 1926. V roku 1926 bola najvyššie liga odovzdaná francúzskej futbalovej federácie. Federácia organizovala regionálne ligy a víťaz nazývaný Championnat de France amateur získal ligový titul. Tento systém trval do roka 1929, potom v roku 1932 bola založená profesionálna liga ktorá prebieha doteraz.
Prvý víťaz francúzskej ligy sa stal klub Standard Athletic Club, ktorý porazil vo finále 6. mája 1894 tím The White Rovers 2-0. Ale finále sa hralo už 29. apríla, skončilo 2-2 a muselo sa opakovať. V opakovanom zápase vyhral klub Standard Athletic Club. Za sedem ročníkov vyhrali päť ligových titulov. Po tomto období dominoval RC Roubaix, ktorý ako prvý tím vyhral tri tituly v rade. Posledný amatérsky titul získal Olympique de Marseille v roku 1929.
Prvým víťazom profesionálnej éry sa stal klub Olympique Lillois, predchodca Lille OSC, keď porazil vo finále Cannes 4-3 14. mája 1933 na štadióne Stade olympique Yves-du-Manoir. Po druhej svetovej vojne začína dominovať klub Saint-Étienne, ktorý vyhral štyri ligové tituly v rade medzi rokmi 1967-1970. Celkovo za 25 rokov vyhrali 10 ligových titulov. Olympique de Marseille taktiež vyhrali štyri tituly v rade medzi rokmi 1989-1992. Ďalší titul získali až po 17 rokoch. Medzi týmto obdobým Lyon získal rekordných sedem titulov v rode medzi rokmi 2002-2008. Túto rekordnú sériu ukončili v sezóne 2008-2009 futbalisti FC Girondins de Bordeaux pri zisku šiesteho titulu.
Saint-Étienne a Marseille majú najviac francúzskych ligových titulov, celkovo 10. Ale v profesionálnej ére má Saint-Étienne o jeden titul viac, lebo Marseille získali prvý titul v poslednom amatérskom ročníku. Saint-Étienne získal najviac svojich titulov v 60 až 70 rokoch, pod vedeným trénerov Jean Snella, Albert Batteux a Robert Herbin. Marseille vyrovnal Sant-Étienne už v sezóne 1992-93, ale kvôli podplácaniu súperových hráčov prezidentom Bernardom Tapiem bol Marseille titul odčítaný. Nakoniec bol prezident Marseille Tapie odsúdený na dva roky väzenia. V sezóne 2009-2010 sa im podarilo dohnať Saint-Étienne v počte získaných titulov.
Tabuľka celkových víťazov
thumb|upright|240px|[[Georges Bereta šesťnásobný víťaz ligy za Saint-Étienne.]]
Tabuľka víťazov v profesionálnej ére
thumb|upright|240px|[[Juninho Pernambucano sedemnásobný víťaz ligy z Lyonom medzi rokmi 2002–2008.]]
Čertovica (sedlo)
Čertovica je sedlo na severnom Slovensku v Nízkych Tatrách. Spája Bociansku dolinu a Liptov s dolinou Štiavničky a Horehroním. Zároveň oddeľuje Ďumbierske Tatry na západe a Kráľovohoľské Tatry na východe. Má nadmorskú výšku
Sedlom vedie cesta I. triedy číslo 72 Kráľova Lehota - Podbrezová. Je zároveň najvyššie položeným sedlom Slovenska, ktorým prechádza cestná spojnica. V súčasnosti je rekreačným strediskom zimnej (chaty, lyžiarsky vlek) aj letnej turistiky. Sedlom vedie hranica medzi okresmi Liptovský Mikuláš a Brezno. Sedlom prechádza aj červenou farbou značený turistický chodník, súčasť cesty hrdinov SNP.
Geológia
Oblasťou sedla tvorí významné geologické rozhranie Západných Karpát. Je jediným miestom, kde na povrchu vystupuje Čertovická línia, rozhranie medzi tatrikom a veporikom.
NGC 3180
NGC 3180 je hviezdna asociácia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 25. januára 1851.
Şah-Huban Sultán
Biografia
Žila v provincii Manisa a vydala sa v roku 1523 za Lütfiho Pašu, ktorý sa v roku 1539 stal veľkovezírom. Spoločne mali dve dcéry; Esmahan Baharnaz Sultan (žena princa Mehmeda a matka Hümaşah Sultan) a Neslişah Sultan. V roku 1541 sa s Lütfim rozviedla, čo ho zbavilo aj pozície veľkovezíra. Rozvod bol na jej žiadosť za údajné cudzoložstvo. Tiež nariadil, aby žene, ktorá prevádzkovala prostitúciu, vypálili genitálie a díval sa na celý proces; žena však prevádzkovala prostitúciu, aby uživila svoju rodinu. Táto udalosť tiež veľmi rozhádala Lütfiho a Şah-Huban. Lütfi bol z rozvodu pobúrený a zbil ju. Po tomto incidente nechala Lütfiho zbiť svojimi sluhami a posťažovala si svojmu bratovi Süleymanovi. Süleyman schválil rozvod a zbavil Lütfiho funkcie veľkovezíra.
Má vlastnú mešitu, ktorú nechala postaviť v roku 1556. Şah-Huban zomrela v roku 1572.
Zaujímavosť
V tureckom televíznom seriáli Muhteşem Yüzyil (Sultán), bola postava Şah-Huban Sultán stvárnená herečkou Deniz Çakır.
Orlová
Orlová môže byť:
František Olejník
Doc. RNDr. František Olejník, PhD. (* 4. september 1949, Spišské Vlachy) bol dekanom Leteckej fakulty Technickej univerzity v Košiciach a poslancom zastupiteľstva Košického samosprávneho kraja.
Komunálna politika
František Olejník bol vo voľbách v roku 2005 zvolený za koalíciu SMER, HZD za poslanca krajského zastupiteľstva v okrese Košice I.
Tiziano Vecelli
Benátky a Tizianova doba
Benátky predstavovali koncom 15. storočia významné stredisko obchodu na starej križovatke kultúr Východu a Západu. Mesto bolo preslávené svojím osobitým životným štýlom a kultúrou a umelecká škola vzišlá z tohto mesta bola považovaná za jednu z najslávnejších. Na rozdiel od maliarov racionalisticky založenej florentskej a rímskej výtvarnej školy, zdôrazňujúcej zobrazovanie reálneho sveta, benátsky výtvarný prejav ťažil z výrazových prostriedkov, kladúcich najväčší dôraz na zachytenie životného pocitu. Práve Tizianovi patrí zásluha na dovŕšení tejto koncepcie, takej dôležitej pre ďalší vývoj európskeho maliarstva.
Životné etapy
Presný dátum Tizianovho narodenia nie je známy, údajne ani on sám nevedel presne svoj vek. Narodil sa ako druhorodený syn do rodiny správcu Gregoria Vecellia v horskej severotalianskej dedine Pieve di Cadore, ktorá sa v roku 1420 stala súčasťou Benátskej republiky.
Raná tvorba
Už ako desaťročný prišiel do styku s umením v dielni Sebastiana Zuccata. Neskôr vystriedal umelecké dielne viacerých majstrov, z ktorých najvýznamnejšou bola dielňa Giovanniho Belliniho, popredného benátskeho maliara. Tu začal naplno prejavovať svoj nesmierny talent.
Prvá skutočná práca ho čakala v roku 1508, kedy sa v spolupráci s iným renesančným velikánom Giorgonem podieľal na výzdobe priečelia Fondaco dei Tedeschi, benátskeho obchodného a spoločenského domu nemeckých kupcov.
vľavo|náhľad|180px|[[Flóra (Tizian)|Flóra, okolo 1515, olej na plátne, Galleria degli Uffizi, Florencia]]Obdobie medzi rokmi 1508 – 1512 strávil pôsobením v Padove. V roku 1513 odmietol pozvanie básnika a kardinála Pietra Bemba presťahovať sa do Ríma a začal pracovať pre dvor ferrarského vojvodu Alfonsa I. d'Este. Vtedy vznikla jeho séria mytologických plátien určených pre vojvodovu pracovňu: Bakchanálie, Venušina slávnosť (dnes obe v madridskom Prade) a Bakchus a Ariadna (v Národnej galérii v Londýne).
Návrat do Benátok znamenal pre Tiziana spoločenský postup. Nielenže sa po smrti Giovanniho Belliniho (zomr. 1516) stal v roku 1517 oficiálnym maliarom Benátskej republiky ale bola mu ponúknutá prvá veľká objednávka na obraz Bitka pri Cadore určený pre Veľkú sálu Dóžovho paláca (dnes je toto dielo známe iba z kópií; originál podľahol požiaru paláca v roku 1577). Už v roku 1516 začal práce na prvom reprezentačnom diele s náboženskou tematikou Nanebovzatie Panny Márie pre benátsky kostol Santa Maria Gloriosa dei Frari. Pre tento chrám vytvoril o tri roky neskôr ďalšie slávne dielo, votívny obraz Madona rodiny Pesarovcov.
Tridsiate roky 16. storočia sa v Benátkach niesli v znamení nebývalej prosperity. Tizian ako oficiálny maliar Benátok bol zahŕňaný množstvom objednávok čo prinášalo výhody jemu a jeho rodine. Do tohto obdobia spadá nadväzovanie umelcových kontaktov s významným osobnosťami vtedajšieho sveta. Prvé uznanie jeho umeleckých kvalít sa mu dostalo, keď v roku 1543 vo Ferrare portrétoval pápeža Pavla III.
Tizian a Habsburgovci
vpravo|náhľad|170px|[[Jazdecký portrét Karola V., 1548, olej na plátne, Museo del Prado, Madrid]] vpravo|náhľad|170px|Portrét Filipa II., 1551, olej na plátne, [[Museo del Prado, Madrid]] Už od tridsiatych rokoch 16. storočia sa datuje nadviazanie stykov s najdôležitejšími umelcovými patrónmi – španielskymi Habsburgovcami. Vzťahy s týmto rodom, založené na vzájomnej tolerancii a rešpekte Tiziana sprevádzali po celý zvyšok života a najväčšou mierou prispeli k jeho európskej sláve. Už v roku 1530 pri príležitosti cisárskej korunovácie Karola V. v Bologni vznikol cisárov prvý, dnes stratený portrét v brnení. Tizianovi sa dostalo pocty, keď mu bol udelený titul palatinského grófa a rád zlatej ostrohy. Cisár potom povolal Tiziana do Bologne o tri roky nato a neskôr, v rokoch 1548 a 1550 – 1551 do Augsburgu, kde sa konali ríšske snemy. Tu, pri prvom pobyte v roku 1548, vznikli Tizianove dva slávne portréty cisára – Jazdecký portrét Karola V. a Karol V. v kresle.
Rok 1530 býva považovaný za medzník v Tizianovom diele; týmto rokom začína umelcovo stredné obdobie, trvajúce asi do roku 1550. Z tohto obdobia pochádzajú dve významné práce – obraz s náboženskou tematikou Máriina cesta do chrámu a mytologická Urbinská Venuša nápadne pripomínajúcu Giorgoneho Spiacu Venušu, na dokončení ktorej sa po Giorgioneho smrti podieľal.
V roku 1545 sa na pozvanie Pavla III. uskutočnila dlho plánovaná Tizianova cesta do Ríma. Pamiatkou na tento pobyt a akousi konfrontáciou s miestnou umeleckou školou sa stalo dielo Danae (v zbierkach neapolského Musea di Capodimonte), namaľované na objednávku rodu Farnese. Ďalším veľkým dielom, ktoré vzniklo počas rímskeho pobytu je obraz ''Pápež Pavol III. s vnukmi Alessandrom a Ottaviom z rodu Farnese ovplyvnené Raffaelovým Pápežom Levom X. s kardinálmi Giuliom de' Medici a Luigim de' Rossi''.
Na sklonku života
V roku 1551, po návrate z druhého augsburgského pobytu, na Tiziana začali doliehať príznaky staroby, ktoré, znásobované odchodom milovaných osôb, v umelcovi vyvolávali pocity osamelosti. Z umeleckého hľadiska bolo však toto obdobie mimoriadne plodným, kedy sa Tizian prejavil ako vyzretý umelec s vlastným výtvarným prejavom.
Posledným Tizianovým dielom, na ktorom údajne pracoval až do posledných dní života, je Pieta, určená pôvodne pre jeho hrob v bazilike Santa Maria Gloriosa dei Frari a dokončená až po umelcovej smrti. V tomto kostole, pýšiacom sa dvoma jeho majstrovskými dielami, bol veľký umelec aj po svojej smrti, 27. augusta 1576, slávnostne pochovaný.
Osobný život
Protipólom jeho umelecky mimoriadne úspešnej dráhy bol nie veľmi vydarený súkromný život. V roku 1525 sa oženil so svojou pomocnicou v domácnosti Cecíliou Soldanovou, s ktorou mal dvoch synov a dcéru Laviniu. No už po piatich rokoch spoločného života mu manželka umrela. Jeho synovia Orazio a Pomponio svojím životom nenapĺňali predstavy ich otca. Orazio bol iba priemerným maliarom a Pomponio sa dal na kňazskú dráhu, ktorú však sprevádzal výstredný a márnotratný život.
Pozri aj
Zoznam Tizianových diel
Faktúra (účet)
Faktúra alebo hovorovo účet je účtovný doklad zachytávajúci určitý výmenný vzťah, napríklad predaj tovaru, dvoch právnych subjektov (napríklad medzi dvoma právnymi osobami, medzi právnickou osobou a fyzickou osobou - podnikateľom a pod.).
Chlorid berýlnatý
Chlorid berýlnatý (BeCl2) je anorganická zlúčenina. Ide o bezfarebnú až bielu alebo žltú kryštalickú a hygroskopickú látku dobre rozpustnú v mnohých polárnych rozpúšťadlách.
Jeho vlastnosti sú takmer rovnaké ako u chloridu hlinitého.
Príprava
Chlorid berýlnatý sa pripravuje zlučovaním kovového berýlia s chlórom pri vysokej teplote.
Tiež je možné ho pripraviť redukciou oxidu berýlnatého uhlíkom pri vysokej teplote za prítomnosti chlóru.
Štruktúra
Štruktúra BeCl2
Pevný chlorid berýlnatý je jednorozmerný polymér pozostávajúci z tetraédrických štruktúr.
Líši sa tým od fluoridu berýlnatého, ktorý je trojrozmerným polymérom so štruktúrou podobnou štruktúre kremeňa.
NGC 3181
NGC 3181 je hviezdna asociácia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 25. januára 1851.
Hames-Boucres
Hames-Boucres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ždiarny potok
Ždiarny potok je potok na Horehroní, vo východnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 7,2 km a je tokom III. rádu.
Opis toku
Najprv tečie juhozápadným smerom až po sútok s prítokom (1 131,8 m n. m.) prameniacim na južnom svahu Orlovej (1 840,4 m n. m.) a odtiaľ pokračuje na juh cez lokalitu Ždiarny les. Na strednom toku sa výrazne esovito stáča, prechodne tečie viac smerom na JJZ, potom znovu na juh a vstupuje do Horehronského podolia, do geomorfologického podcelku Heľpianske podolie. Tu sa najprv oblúkom stáča na západ, sprava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Ždiarnej (1 192,0 m n. m.), vzápätí ďalší pravostranný prítok z južného úpätia Ždiarnej a pokračuje juhozápadným smerom. Napokon podteká železničnú trať č. 172 i štátnu cestu č. 66 a juhovýchodne od Pohorelskej Maše ústi v nadmorskej výške cca 703 m n. m. do Hrona.
Užská župa
Užská župa môže byť:
Azuma
Azuma môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Matovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Matovce v okrese Svidník.
Svätá rodina so svätou Annou
Svätá rodina so svätou Annou (tal. Sant'Anna, la Vergine e il Bambino con l'agnellino, slov. Svätá Anna, Panna Mária a Dieťa s baránkom) je olejomaľba renesančného umelca Leonarda da Vinciho zobrazujúca svätú Annu, jej dcéru Pannu Máriu a dieťa Ježiša.
Skupinku postáv umelec umiestnil do skalného údolia, otvárajúceho sa do ľudoprázdnej krajiny. Panna Mária sedí na kolenách svojej matky a zúčastňuje sa na hre svojho syna. Ten s detskou hravosťou ťahá za uši baránka.
Dielo, známe aj pod názvami Svätá Anna samotretia, Panna Mária a Dieťa so svätou Annou, možno chápať aj s genealogického pohľadu, kedy Leonardo zachytil na obraze dávnu tému Kristovho rodokmeňa. Baránok tu symbolicky predstavuje budúcu obeť, cez ktorú Ježiš zachráni ľudstvo.
Obraz bol pôvodne určený pre hlavný oltár kostola Santissima Annunziata vo Florencii.
Práce na tomto diele Leonardo začal v roku 1500, no často ho prepracovával v množstve výkresov a skíc (jeden kartón so skicou sa nachádza v zbierkach londýnskej Národnej galérie). Napokon, ako i iné ďalšie jeho diela, ostalo nedokončené. Podľa všetkého ho mal pri sebe na sklonku života v čase svojho pôsobenia pri dvore kráľa Františka I. Príčina nedokončenia obrazu mohla tkvieť i v tom, že v tomto období nad jeho záujmom o umenie víťazil záujem o matematiku a vedy. Za vlády Ľudovíta XIII. sa dostalo do kráľovských zbierok.
Osvobozené divadlo
Začiatky
Divadlo začalo hrať 10. mája 1925, kedy inscenovali Moliérovu hru Georges Dandin, ktorú premenovali na Cirkus Dandin. Hra bola kritikou nepochopená a pravdepodobne aj preto zostával počet divákov v divadle veľmi nízky. Roku 1927 sa divadlo presťahovalo na Malú Stranu, do Umeleckej besedy. Tu prvý raz vystúpili Jan Werich (19051980) a Jiří Voskovec (19051981), so svojou hrou Vest pocket revue – hra bola pôvodne určená iba na pobavenie priateľov, ale pre veľký úspech bola presunutá do Osvobozeného divadla. V tom istom roku (1927) tu so svojimi klavírnymi improvizáciami vystúpil aj Jaroslav Ježek (19061942). Koncom roka 1927 po sporoch J. Honzla s J. Frejkom a E. F. Burianom si J. Frejka a E. F. Burian založili novú scénu – Da-Da.
V+W
Od tých čias bolo divadlo pomerne úzko spojené s autorskou dvojicou Jan Werich a Jiří Voskovec (V+W), ku ktorým sa čoskoro pridal aj Jaroslav Ježek, ktorý pre ich predstavenie skladal hudbu, často ovplyvnenú jazzom. Ďalšou výraznou osobnosťou Osvobozeného divadla sa stal režisér Jindřich Honzl (18941956), ktorý režíroval všetky hry Osvobozeného divadla, zároveň pôsobil ako teoretik avantgardného divadla.
Táto štvorica postupne ovládla Osvobozené divadlo a stala sa najvýraznejšou časťou Osvobozeného divadla. Ich hry až do roku 1932 boli viac zábavné, v ich programe neprevládala satira, objavovala sa skôr v narážkach na vtedajšie spoločenské pomery doma aj vo svete. K týmto narážkam a kritike nezamestnanosti dochádzalo predovšetkým vďaka tomu, že ich program bol pripravený len rámcovo a zvyšok sa odvíjal improvizovane, podľa reakcií publika. V tej dobe divadlo najviac využívalo hudbu J. Ježka (respektíve hudba zaberala výraznú časť jeho programu).
V repertoári prevládali predovšetkým historické námety a exotické prostredia, ktoré pretvárali na miestne pomery (Sever proti jihu, Golem, Nebe na zemi, Ostrov Dynamit, Fata morgana, Smoking revue a Premiéra skafandr – táto hra nebola úspešná).
V+W zaviedli tzv. forbíny (z nemeckého Vorbühne, predscéna), čiže improvizované dialógy na predscéne, ktoré reagovali na aktuálne politické a kultúrne udalosti. Dialógy boli vždy iné, nepripravované. Vznikli vďaka poruche na kulisách a W + V museli počas nej zabaviť divákov. Forbíny po vojne robil Werich s Miroslavom Horníčkom v divadle ABC, tie už však nedosahovali kvalitu hovorov s Voskovcom.
Po forbínach prišla roku 1932 prvá naozaj politická hra Caesar, kde prvý raz upozornili na nebezpečenstvo fašizmu a výrazne pritvrdili aj v kritike spoločnosti. Po nej sa začalo divadlo považovať za politické. Ďalšia hra Osel a stín (1933) sa hlásila k politickej satire (hra bola opäť silno protifašistická) a zároveň sa smerovanie súboru posunulo ešte viac doľava, dá sa povedať, že začali priamo propagovať myšlienky socializmu.
Je zaujímavé, že aj keď sa hlavní propagátori prihlásili k socializmu, celkové vyznenie divadla bolo veľmi prosocialistické, divadlo sa k týmto myšlienkam neprihlásilo.
Roku 1934 začali hrať predstavenie Kat a blázen, ktoré malo veľké problémy s cenzúrou a možno o ňom povedať, že kritika fašizmu tu bola už priama, veľmi ostrá a dôsledná. Roku 1935 si na divadlo (na základe tejto hry) sťažovalo nemecké veľvyslanectvo pre urážku hlavy štátu. Vedenie Umeleckej Besedy im oznámilo, že ak svoju kritiku nezmiernia, budú z nej vypovedaní, čo sa aj po niekoľkých predstaveniach a ďalších sťažnostiach stalo.
Spoutané divadlo
Po vypovedaní z Umeleckej besedy sa Osvobozené divadlo premenovalo na Spoutané divadlo a presťahovalo sa do centra Prahy do Vodičkovy ulice, varieté U Nováků – dnes je v budove divadlo ABC. V tomto období napísali V+W svoje najlepšie hry (Balada z Hadrů, Rub a líc, Těžká Barbora)
Znova Osvobozené divadlo
V roku 1937 sa Spoutané divadlo vrátilo do Umeleckej besedy, a tým aj k pôvodnému názvu Osvobozené divadlo. Protifašistické zameranie (hry Svět za mřížemi, Pěst na oko) však viedlo k ich zákazu. Roku 1938 bolo divadlo úradne zatvorené, J. Voskovec mal židovský pôvod a ich hry vraj narušovali medzinárodné vzťahy s Nemeckom. V januári 1939 hlavní protagonisti emigrovali do USA.
19461948
Po druhej svetovej vojne (1946) sa J. Werich a J. Voskovec (J. Ježek zomrel v USA) pokúsili obnoviť Osvobozené divadlo (hra Divotvorný hrnec), ale spoločenské pomery neboli politickej satire príliš naklonené, navyše sa spoločnosť posunula doľava, a ak chceli pokračovať v nastúpenom novom trende, museli by kritizovať to, za čo v predchádzajúcich rokoch bojovali.
Navyše sa už začiatkom tohto obdobia objavili nezhody medzi autormi o ďalšom smerovaní divadla, čo sa samozrejme podpísalo na ich dialógoch. Po emigrácii J. Voskovca divadlo zaniklo úplne.
Význam
Význam Osvobozeného divadla bol značný. Celý rad začínajúcich hercov dostal šancu hrať, v divadle sa hralo mnoho experimentálnych hier, čo umožnilo rozvinúť v Čechách avantgardné divadlo.
Na divadlo neskôr nadviazal J. Werich so svojím divadlom a aj divadlo Semafor.
Významní predstavitelia
V Osvobozenom divadle pôsobil celý rad osobností:
NGC 3182
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Andiran
Andiran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Félix Faure
Félix Faure (* 30. január 1841, Paríž, Francúzsko – † 16. február 1899, Paríž) bol francúzsky politik a 7. prezident Francúzska od 17. januára 1895 do 16. februára 1899.
Zomrel počas svojho funkčného obdobia v náručí svojej milenky Marguerite Steinheil na mozgovú porážku, pravdepodobne po predávkovaní afrodiziakom.
Je po ňom pomenované lýceum v Beauvais.
Zoznam fyzikálnych článkov/CH
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 24 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cha
Chandrasekharova medza · Chaotická rotácia · Charakteristická energia C3 · Charles Augustin de Coulomb · Charles Édouard Guillaume · Charles Fabry · Charles Francis Richter · Charles Hard Townes · Charles Kuen Kao · Charles Thacker · Charlesov zákon
che
Chemická energia · Chemický potenciál · Chemiluminiscencia
chl
Chlad · Chladniho obrazce · Chlór
chr
Christiaan Huygens · Christian Johann Doppler · Chromatografia · Chromatografia na tenkej vrstve · Chronograf
chy
Chyba · Chyba merania
Mošonská župa
Mošonská župa alebo staršie Mošoňská župa môže byť:
Futsal na Ázijských halových hrách 2013
Nasadenie do skupín
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 10. júnu 2013.
Nárečie
Nárečie alebo dialekt je územne a funkčne vymedzený štruktúrny jazykový útvar, ktorým spontánne komunikuje autochtónne obyvateľstvo istej oblasti.
Je to územný (zemepisný) variant národného jazyka s vlastným zvukovým, gramatickým, slovotvorným a lexikálnym systémom (napr. stredoslovenské nárečie, východoslovenské nárečie, západoslovenské nárečie), tvoriaci komplexnú lingvistickú, historickú a sociologickú kategóriu. Metodické preferovanie jednotlivých znakov týchto kategórií sa odráža v rozličných definíciách a hodnoteniach nárečia. Pri formulovaní téz o funkčne vymedzenej platnosti nárečia sa uplatňuje najmä sociologický aspekt.
Miestne (územné, oblastné, teritoriálne) nárečie má hovorený charakter; v rečových prejavoch prevažuje dialóg. V súčasnosti nárečia neplnia všetky sociálne funkcie, ktoré náležia plnohodnotnému jazykovému útvaru. Zo štyroch základných jazykovo-komunikačných činností (reč, písanie, počúvanie, hovorenie) sa v nich primárne uplatňuje iba prvá a tretia. Kognitívne funkcie definitívne prevzal jazykový útvar s vyššou prestížou, a to spisovný jazyk; zanedbateľné nie sú ani vplyvy jeho neštruktúrnych foriem.
Diachrónnym a synchrónnym štúdiom nárečí sa zaoberá dialektológia.
Nárečie vs. dialekt
Niektorí autori rozlišujú dialekt a nárečie, pričom dialekt predstavuje zoskupenie nárečí, teda územne väčšiu jednotku ako nárečie. Napr. Viliam Mruškovič v knihe Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia rozlišuje (od najväčšieho po najmenšie) v niektorých prípadoch: skupina dialektov / dialektová zóna - dialekt - skupina nárečí - nárečia - nárečie. Napríklad pre slovenčinu uvádza: stredoslovenský dialekt - severná skupina nárečí (stredoslovenského dialektu) - liptovské nárečia - západoliptovské nárečie.
Nárečie v širšom zmysle
Niekedy sa ako nárečie označuje každý (nielen územný) spoločensky a funkčne vymedzený variant niektorých z nespisovných útvarov národného jazyka. Preto sa hovorí napr. aj o sociálnych nárečiach.
Ecuador (Sash!)
„Ecuador“ je skladba nemeckého DJského tímu Sash! v spolupráci s Adrianom Rodriguezom z albumu It’s My Life - The Album z roku 1997. Bol vydaný tri mesiace po veľmi úspešnom singli „Encore Une Fois“, a ťažil z úspechu svojho predchodcu. Stal sa medzinárodným hitom, ktorý sa dostal do prvej dvadsiatky v rebríčkoch viac ako desiatich krajín sveta.
Červená
Červená je farba, zodpovedajúca najnižším frekvenciám, ktoré dokáže oko vnímať. Červená farba patrí medzi základné farby spektra, je to farba monochromatického svetla s vlnovou dĺžkou približne 700 nm. Svetlo s ešte nižšou frekvenčnou dĺžkou už ľudské oko nie je schopné vnímať, ide sa o tzv. infračervené žiarenie.
Červená farba je základnou farbou pri aditívnom miešaní farieb, jej doplnkom je tyrkysová.
Miloslav Kotulič
Doc. Ing. Miloslav Kotulič  CSc. (* 17. marec 1941, Sedlice – † 26. november 2010, Prešov) bol vysokoškolský učiteľ – univerzitný docent.
Životopis
Narodil sa v roku 1941 v Sedliciach v okrese Prešov. Po skončení vysokoškolských štúdií pôsobil v rokoch 1974 – 1979 na Strednej priemyselnej škole elektrotechnickej v Prešove ako učiteľ odborných predmetov zameraných najmä na slaboprúd. Na Prešovskej univerzite pôsobil ako docent na Fakulte humanitných a prírodných vied, Katedre technickej výchovy, v odbore „Teória vyučovania odborných predmetov - technická výchova“.
Po roku 1989 bol politicky aj spoločenský činný. Pracoval aj v súkromnej podnikateľskej sfére najmä v oblasti informačných technológií. Bol riaditeľom Telekomunikačného úradu SR s pôsobnosťou pre Prešovský kraj.
Okrem odbornej vedecko - pedagogickej literatúry je autorom publikácie Kim v Śedľici budzem: Mária Makarová spieva šarišské ľudové piesne...
Zomrel 26. novembra 2010 v Prešove.
Literatúra
F.Matúš, M.Kotulič: Kim v Śedľici budzem: Mária Makarová spieva šarišské ľudové piesne..., rok vydania 1993
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Medvedie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Medvedie v okrese Svidník.
Kozma a Damián
thumb|Kozma a Damián Svätí Kozma a Damián boli bratia (udajne dvojčatá) žijúci v 3. storočí, mučeníci. Pochádzali z Arábie a pôsobili ako nezištní lekári v Sýrii. Boli popravení okolo roku 305. Sú patrónmi lekárov, chirurgov a niektorých ďalších profesií. Ich sviatok sa v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi svätí 1. novembra a tiež 1. júla, v rímskokatolíckej cirkvi 26. septembra.
Lipeň
Lipeň môže byť:
Zoznam fyzikálnych článkov/H
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 77 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ha
Hadrón · Halový jav · Hamiltonov operátor (Hamiltonovej funkcie) · Hamiltonova funkcia (fyzika) · Hannes Olof Gösta Alfvén · Hans Bethe · Hans Georg Dehmelt · Hans Christian Ørsted · Hans Lippershey · Harold Urey
he
Heike Kamerlingh Onnes · Heinrich Friedrich Weber · Heinrich Georg Barkhausen · Heinrich Lenz · Heinrich Rohrer · Heinrich Rudolf Hertz · Heinrich Wilhelm Olbers · Heisenbergov princíp neurčitosti · Hektometer · Heliocentrická dráha · Heliocentrizmus · Hendrik Lorentz · Henri Becquerel · Henri Poincaré · Henry (jednotka) · Henry Draper · Henry Way Kendall · Herbert Kroemer · Herman Chernoff · Hermann Bondi · Hermann Flaschka · Hermann Oberth · Hermann von Helmholtz · Hertz (jednotka)
hl
Hlavný vysielací čas · Hliníkovanie zrkadla
Chrám svätých Kozmu a Damiána
Chrám svätých Kozmu a Damiána môže byť:
Zoznam fyzikálnych článkov/H
hm
Hmlová komora · Hmota (fyzika) · Hmotnostný spektrograf · Hmotnosť · Hmotný bod · Hmotný objekt
Chrám svätých Kozmu a Damiána
na Slovensku:
Zoznam fyzikálnych článkov/H
ho
Hodnota fyzikálnej veličiny · Hohmannova prechodová dráha · Holografia · Holografický princíp · Homogénne gravitačné pole · Hookov zákon · Horizont udalostí · Horizontálne súradnice · Horst Ludwig Störmer · Hořavova-Wittenova doménová stena
Chrám svätých Kozmu a Damiána
v Bulharsku
v Česku:
Zoznam fyzikálnych článkov/H
hr
Hrúbka
Podhôľno-magurská oblasť
Podhôľno-magurská oblasť je jedna z piatich oblastí subprovincie Vonkajšie Západné Karpaty. Zaberá pás územia od strednej časti Oravy cez Zamagurie až po Prešov.
Zoznam fyzikálnych článkov/H
hu
Hugh David Politzer · Hundovo pravidlo maximálnej multiplicity · Hustota žiarenia · Hutnosť · Huygensov princíp
Podhôľno-magurská oblasť
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vonkajšie Západné Karpaty → Podhôľno-magurská oblasť ***
Delenie
Súčasťou sú nasledovné geomorfologické celky:
Zoznam fyzikálnych článkov/H
hy
Hybnosť · Hydrid (anión) · Hydrodynamika · Hydrostatická rovnováha · Hydrostatika · Hyperbolická dráha · Hypernova · Hyperón · Hypotetická častica · Hysteréza (vlastnosť)
Fakulta
Fakulta (zo str. lat. facultas – vedný odbor ← ) je základný organizačný útvar vysokej školy na riadenie výchovno-vzdelávacej činnosti a na vykonávanie a kontrolu zverenej vedeckej, odbornej, výskumnej, vývojovej alebo umeleckej činnosti. Ako fakulta sa tiež označuje budova, v ktorej je tento útvar umiestnený.
Na čele fakulty je dekan, ktorého zastupujú na určených úsekoch činnosti fakulty prodekani. Na riadení fakulty sa zúčastňuje vedecká rada (na fakulte umeleckého smeru umelecká rada) ako poradný a iniciatívny orgán. Stálym zástupcom dekana vo veciach správnych a hospodárskych je tajomník fakulty. Výkonným orgánom fakulty na zabezpečovanie jej administratívnych úloh je dekanát.
Základným pracoviskom fakulty na výchovno-vzdelávaciu, vedeckú, výskumnú alebo umeleckú činnosť sú katedry, na ich čele je vedúci katedry. Podrobnosti o vnútornej organizácii fakulty ustanovujú ich organizačné poriadky, ktoré vydáva rektor v súlade so štatútom vysokej školy.
Émile Loubet
Émile Loubet (* 30. december 1838, Marsanne, Francúzsko – † 20. december 1929, Montélimar, Francúzsko) bol francúzsky politik a 8. prezident Francúzska od 18. februára 1899 do 18. februára 1906.
NGC 3183
NGC 3183 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 28. septembra 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
The Damned
The Damned je britská rocková skupina založená v Londýne v roku 1976. Táto skupina je významná aj tým, že bola prvou punk rockovou kapelou z Anglicka, ktorá vydala singel "New Rose", štúdiový album (Damned Damned Damned), a usporiadala koncertné turné po USA. Skupina je považovaná aj za zakladateľov hudobného žánru s názvom gothic rock.
Formovanie
Skupina sa sformovala v roku 1976 z členov skupín London SS (James) a Masters Of Backslide (Sensible a Scabies). James a Scabies pozvali na konkurz speváka skupiny dvoch ľudí. Prvý z nich, Dave Vanian (*12. október 1956) sa v tej dobe živil ako hrobár, druhý, Sid Vicious (*10. 5. 1957, +2. február 1979 vtedy už raz spieval v skupine The Flowers Of Romance. Na konkurz však prišiel len Vanian, preto sa stal spevákom skupiny, ktorá si dáva názov The Damned.. V októbri získali zmluvu s vydavateľstvom Stiff. V tom istom mesiaci vydali svoj debutový singel (bol to zároveň prvý britský punkový singel) New Rose, ktorý bol vo februári roku 1977 nasledovaný debutovým albumom Damned Damned Damned. Niekedy v polovici roka skupina na post gitaristu po Jamesovom naliehaní prijíma Roberta "Lu" Edmundsa (*24. september 1957). V tom istom roku vydávajú druhý album Music for Pleasure, avšak skupina začiatkom ďalšieho roku stráca zmluvu a rozpadá sa.
Nová doba
The Damned sa obnovujú v auguste v zostave Vanian, Scabies a Sensible, ktorý presedlal na gitaru. Na basu im ako hosť hrá člen skupiny Motörhead Lemmy. Skupina však vystupuje pod názvom The Doomed, keďže autorské práva na názov The Damned vlastní Brian James. Nakoniec skupina koncom roku vyhrá spor s Jamesom, medzitým však Lemmyho strieda Henri Badowski a toho následne Algy Ward (*7. júl 1959) zo skupiny The Saints. Táto zostava získa roku 1979 zmluvu so značkou Chiswick a vydáva tretí radový album Machine Gun Etiquette. Koncom toho roka však Ward odchádza zo skupiny. Jeho náhradníkom sa stáva Paul Gray (*1. august 1958).
Gothic rocková fáza
S Grayom na poste basgitaristu skupina začala pomaly okusovať z gotických prvkov. Na albume z roku 1980 The Black Album zaberá celú jednu stranu druhého disku (album bol vydaný ako dvojalbum) gothic rocková 17-minútová opera Curtain Call. Avšak Chiswick už do ďalšieho albumu nejde. Do hry vstupuje firma Bronze, medzitým sa na poste hráča na klávesové nástroje objavuje Roman Jugg (*15. júl 1957). Spolu s ním skupina nahráva album Strawberries, ktorý vychádza roku 1982. Nasledujúci rok opúšťa Gray skupinu. Tá sa opäť raz musí rozlúčiť so zmluvou. Grayovo miesto vypĺňa Bryn Merrick (*12. október1958). Roku 1984 skupina vydáva singel Thanks for the Night, no do ďalšieho radového albumu sa skupina lúči so Sensiblom, ktorý sa vydáva na sólovú dráhu (začal ju už v roku 1982 singlom Happy Talk). Jugg sa stáva gitaristom a skupina so zmluvou s MCA vydáva roku 1985 šiesty album Phantasmagoria a o rok na to album Anything. Na koncertoch k týmto albumom hrá na klávesy Paul Shepley. Ku skupine sa roku 1988 pre odohranie rozlúčkových koncertov pridávajú Sensible, James a Gray. Záznam jedného koncertu skupina vydáva ako Final Damnation.
Súčasné obdobie
Koncom roku 1989 skupinu opäšťajú Jugg a Merrick a skupina potom až do roku 1993 prakticky nehrala v stabilnej zostave, ale v rôznych kombináciách. Až v roku 1993 je predstavená nová zostava The Damned, keď sa ku Scabiesovi a Vanianovi pridávajú gitaristi Kris Dollimore a Allan Lee Shaw a basu preberá Jason Harris. Po vydaní albumu Not Of This Earth nasleduje celý rad personálnych zmien: Sensible a Gray sa vracajú do skupiny, Scabiesa (ktorý sa na vydaní Not Of This Earth nedohodol s Vanianom) strieda Garrie Dreadful, Shaw, Harris a Dollimore odchádzajú, Graya strieda Patricia Morrison a nakoniec prichádza Monty Oxy Moron. Roku 1999 Dreadfula nahrádza Spike Smith a toho následne Andrew "Pinch" Pinching. V päťčlennej zostave vydávajú album Grave Disorder, lenže Patricia sa stáva matkou a preto skupinu opúšťa. Jej miesto prebral Stu West. Zatiaľ posledný radový album vyšiel roku 2008 a nesie názov So, Who's Paranoid?.
V septembri roku 2017 odišiel zo skupiny Stu West. Jeho miesto prebral niekdajší basgitarista kapely Paul Gray. V novej zostave pripravujú The Damned svoj ďalší radový album.
Zoznam bývalých členov
Uvedený zoznam zahŕňa len tých, ktorí boli uvedení ako oficiálni členovia na aspoň jednom radovom albume
Jaseň
Jaseň môže byť:
Hannescamps
Hannescamps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kostol svätých Kozmu a Damiána
Kostol svätých Kozmu a Damiána môže byť:
Valašské právo
Valašské právo je súhrn právnych noriem a zvyklostí, ktorými sa pôvodne - najneskôr od vrcholného stredoveku - riadilo rumunské obyvateľstvo (teda Valasi v užšom, pôvodnom význame), neskôr - do 18./19. storočia - takmer všetko to obyvateľstvo strednej Európy a Balkánu (teda najmä Valasi v širšom, prenesenom zmysle), ktorého spôsob života a ekonomika bol založený na transhumancii (pastierstve nekočovného obyvateľstva so striedaním pastvín medzi vrchmi v lete a nížinami v zime).
Valašské právo na Slovensku
Valašské právo je súhrn právnych noriem a zvyklostí valašského obyvateľstva na Slovensku v 14. storočí až 17. storočí, často potvrdené panovníkom (najznámejšie privilégium pre oravských a liptovských Valachov z roku 1474 vydané Matejom I. Korvínom). Podľa neho boli Valasi na určitý čas (6 - 20 rokov) oslobodení od všetkých poddanských povinností, neskôr od platenia cirkevného desiatku a roboty, za čo museli strážiť cesty, hranice a vykonávať vojenskú službu. Od 2. polovice 16. storočia utužovaním nevoľníctva ich práva postupne zanikali a rovnako koncom 16. a začiatkom 17. storočia ustávalo aj usídľovanie riadiace sa valašským právom. Stretávame sa s ním najmä u Rumunov (Valašsko, Moldavsko, Sedmohradsko, Podkarpatská Rus, Poľsko, Slovensko), macedónskych Arumunov, Rusínov (Podkarpatská Rus, Poľsko, Slovensko), Poliakov, Slovákov, Moravanov (Moravské Valašsko), Srbov a Chorvátov.
Zoznam geografických článkov/Î
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 9 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
îl
Île aux Cochons · Île aux Cygnes · Île de l’Est · Île de la Cité · Île de la Possession · Île Jésus · Île Saint-Louis · Île-de-France (región) · Îles Éparses
End of All Hope
„End of All Hope“ je skladba fínskej power metalovej skupiny Nightwish z ich štvrtého štúdiového albumu Century Child. Ide o jednu z dvoch piesní z albumu Century Child, ku ktorým bol natočený videoklip. Druhá skladba má názov „Bless the Child“.
Antagnac
Antagnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.