cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zbigniew Nienacki
Jerzwald
Obrovský zlom v živote Zbigniewa Nienackého nastal, keď dovŕšil 35 rokov. Aj keď v tom období začínal byť uznávaným a váženým spisovateľom, rozhodol sa vymeniť veľkomesto za pokojný život v prírode. A tak sa vybral na cesty po krajine. Po niekoľkých týždňoch cestovania sa mu podarilo nájsť to čo hľadal. Zbigniew kúpil dom v malej dedinke Jerzwald v Olsztynskom kraji. Tam prežil Zbigniew Nienacki 27 rokov svojho života. Jeho manželka so synom ostali bývať v Lodži. Od príchodu do Jerzwaldu sa stal spisovateľom na plný úväzok.
Séria "Pan Samochodzik" - Pán Tragáčik
Poznámka:
Payerbach
Payerbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Neunkirchen.
Žije tu 2 202 obyvateľov (31. 3. 2009).
Novéant-sur-Moselle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Rioja (argentínska provincia)
La Rioja je provincia na západe Argentíny. Hraničí na severe s provinciou Catamarca, na východe s provinciou Córdoba, na juhu s provinciou San Luis a na západe s provinciou San Juan. Okrem toho hraničí La Rioja na západe s Čile.
Administratívne rozdelenie
Provincia La Rioja je rozdelená na 18 departmentov (departamentos).
Gmina Borek Wielkopolski
Gmina Borek Wielkopolski je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 127,58 km² a žije tu 7724 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 60,54 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gostyń.
Gmina Boniewo
Gmina Boniewo je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Olbramovice (okres Benešov)
Olbramovice je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 222 obyvateľov, z toho 626 mužov a 596 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 38,1 roka, ženy 40,4 roka).
Gmina Boniewo
Má rozlohu 77,72 km² a žije tu 3550 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 45,68 osôb/km².
Nora (priezvisko)
Nora je priezvisko. V Česku je veľmi zriedkavé, s jediným výskytom (v neprechýlenej podobe) v meste Kopřivnice. Na Slovensku sa v neprechýlenej podobe nevyskytuje.
Gmina Boniewo
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Włocławek.
Nora (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Nora.
Edmontonia
Edmontonia bol veľmi veľký, až dlhý vyspelý nodosaurid, štvornohý obrnený dinosaurus. Známy je z dobrých pozostatkov celkovo štyroch druhov, ktoré žili v rozmedzí približne 10 miliónov rokov. Medzi jeho pozostatky patrí napríklad viacero dobre zachovaných lebiek. Žil pred 75 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Kanady a USA.
Telesné znaky
Edmontonia bolo veľké zviera, v bedrách napriek relatívne krátkym končatinám skoro dva metre vysoké a vyše tri tony ťažké. Tento mohutný zver mal zrastenými kostenými platňami obrnenú hlavu, ktorá mala vďaka zužujúcemu sa rypáku pri pohľade zhora tvar hrušky. Tvar zubov a aj celkovej lebky naznačuje, že si v potrave dosť vyberal a prednosť dával mäkšej vegetácii. Disponoval tiež mohutnými dopredu smerujúcimi ostňami na pleciach, medzi ktorými sa nachádzali ploché kostené platne, chrániace väzy a krk. Vďaka nim sa nemusel spoliehať len na pasívnu obranu pred dravcami, ale mohol na ne aj zaútočiť tak, že im rozpárala brucho. Ak to nepomohlo, trup a chvost mal dobre chránený a pred zubami dravcov kosteným pancierom, hoci bez väčších kostených platní alebo ostňov. Dvojica najväčších kostených ostňov na pleciach zvykla byť akoby rozťatá, vybavená dvoma hrotmi.
Spôsob života
Kostené zbrane nemusela edmontonia využívať iba na obranu pred dravcami, ale zároveň ich mohli využívať samce počas vzájomného zápolenia. Podobne ako iné ankylosaury, aj tento nodosaurid bol zväčša samotár, prípadne putoval krajinou v malých viac alebo menej náhodných skupinkách.
Závodie (Žilina)
Závodie je mestská časť Žiliny. Leží na ľavej strane rieky Rajčanka, ktorá ho oddeľuje od Žiliny. Na severe susedí s mestskou časťou Strážov a na juhu s mestskou časťou Bánová.
V oblasti Zátepličie sa našlo sídlisko zo staršej doby kamennej (20 000 rokov pred Kr.) a na vrchu Hradisko útočistné opevnenie vybudované pravdepodobne v staršej dobe železnej (7. storočie pred Kr.). Závodie sa písomne spomína v rokoch 1351 ako Zavoda, 1509 ako Zawdie a roku 1598 ako Zawodia. Bolo poddanskou dedinou Žiliny a súčasť jej chotára. Časť Malá Zavoda patrila roku 1393 lietavskému panstvu. Zemanské majetky v obci patrili rodine Závodských. Samostatnou obcou sa stalo až v roku 1848. Z pôvodnej zástavby sa vytvorilo uprostred obce malé námestie, do ktorého sa zbieha 8 ulíc. Na námestí stojí na podstavci kamenný kríž z roku 1906, ktorý dali postaviť závodskí občania v Amerike. Južne od námestia prirodzene nadväzuje asi 400 m dlhý predĺžený park obstavaný domami. Východným okrajom parku prechádza hlavná komunikácia do Bánovej, na sídlisko Hájik a do obcí južne od Závodia. V roku 1927 postavili na okraji parku Kaplnku sv. Cyrila a Metoda. Jednoloďová stavba má predstavenú hranolovú vežu so zvonom, ktorý odliali ešte v roku 1875. Oltárny obraz namaľoval žilinský rodák akademický maliar Viktor Krupec. Na južnej strane parku v tieni stromov je ešte malá prícestná kaplnka. V parku je postavený aj pamätník obetiam vojny. Ojedinelou pamiatkou je rozľahlý drevený hostinec z konca 19. storočia nazývaný Drevenica, ktorý bol postavený podľa projektov z Kanady. V Závodí je základná a materská škola, pošta a ako bývalá obec má vlastný cintorín.
thumb|ZŠ Závodie Závodie sa v roku 1949 pripojilo opäť k Žiline. Pre jej blízkosť pri centre sa stala vyhľadávanou lokalitou prevažne pre individuálnu bytovú výstavbu. V severnej časti pribudlo niekoľko priemyselných podnikov a spoločností. Najvýznamnejší je DPMŽ s.r.o. s trolejbusovým depom. Celkom na severnom okraji Závodia prechádza cesta I/18 z Bratislavy do Žiliny, ktorá sa prestavuje na diaľničný privádzač. Pri ceste je postavená čerpacia stanica pohonných hmôt a Autocentrum. Pod Hradiskom je vybudovaný centrálny mestský Nový cintorín a krematórium. Na terase nad Závodím sa v roku 1987 začalo stavať štvrté žilinské sídlisko Hájik, ktoré po dokončení v roku 2007 má asi 7300 obyvateľov. Pod terasou sídliska Hájik pri potoku Bradová je postavený obytný súbor Kvačalova. Po vybudovaní DPMŽ a trolejbusového depa na okraji Závodia pribudla v roku 1994 aj trolejbusová doprava. Jej význam nastal až v roku 2002, kedy sa vybudovala cez intravilán Závodia trolejbusová trať na sídlisko Hájik, čím sa dotvoril mestský charakter.
Bývalá poddanská obec Žiliny, ktorá mala v roku 1784 len 405 obyvateľov, sa rozrástla do nebývalých rozmerov. V roku 2008 tu žilo 2 758 obyvateľov, v roku 2009 Závodie malo 2 963 obyvateľov, čím sa stalo najväčšou mestskou štvrťou v Žiline.
Edvald Boasson Hagen
Edvald Boasson Hagen (* 17. máj 1987, Rudsbygd, Nórsko) je nórsky profesionálny cestný cyklista, ktorý preteká za juhoafrický tím Dimension Data. V auguste 2009 bol tretí v hodnotení UCI Ranking ako 22-ročný. Je známy ako všestranný cyklista. Dokázal ovládnuť preteky s hromadným štartom na národnom šampionáte v rokoch 2012, 2015 a 2016. Okrem toho je 10-násobným majstrom Nórska v individuálnej časovke. Na pretekoch Grand Tour sa zviditeľnil 3 víťazstvami na Tour de France v rokoch 2011 a 2017 a jedným triumfom na Giro d'Italia v roku 2009. Boasson Hagen tiež dokázal 2x zvíťaziť na Eneco Tour, rovnako dvakrát na Tour of Britain, až trikrát ovládol Tour of Norway a raz Tour des Fjords. V klasikách na okruhoch World Tour dominoval na Gent-Wevelgem (2009), Vattenfall Cyclassics (2011) a GP Ouest-France (2012). Z majstrovstiev sveta si odniesol striebro z individuálnych pretekov a bronz z tímovej časovky počas éry v tíme Sky.
Kariéra
Edvald sa narodil v meste Lillehammer, v časti Rudsbygd a s profesionálnou cyklistikou začal v roku 2006 v tíme Maxbo Bianchi. Počas Tour de France 2011 vyhral 2 etapy. Na Giro d'Italia dokázal zvíťaziť tiež dvakrát, z toho raz v tímovej časovke. Medzi jeho najvýznamnejšie úspechy patrí aj kolekcia medailí z majstrovstiev sveta v cestnej cyklistike. V roku 2012 získal striebornú medailu v pretekoch s hromadným štartom, vo Valkenburgu ho dokázal poraziť iba Philippe Gilbert. Okrem toho bol členom bronzového družstva Sky, ktorý v tímovej časovke v roku 2013 vo Florencii obsadil tretie miesto. Eddie sa môže pýšiť aj víťazstvami na jednotýždňových pretekoch, napr. Eneco Tour, v ktorej zvíťazil celkovo až dvakrát. Doposiaľ nevyhral ani jednu monumentálnu klasiku, no svoje klasikárske kvality zdôraznil najmä na GP Ouest-France v roku 2012. Je taktiež úžasným časovkárom. Jeho šprintérske schopnosti sa už odrazili aj na 4-etapovej víťaznej šnúre v pretekoch Okolo Británie. Občas plnil na Tour de France v horských etapách aj rolu domestika. Niektorými analytikmi je považovaný za jedného z najvšestrannejších cyklistov súčasnosti. Je mnohonásobným majstrom Nórska, či už v pretekoch s hromadným štartom, alebo v individuálnej časovke.
2006-2007
Boasson Hagen sa stal členom nórskeho kontinentálneho mužstva Maxbo Bianchi v roku 2006 a v jeho prvej sezóne v rámci kontinentálnych okruhov zvíťazil v ôsmich etapách, vrátane troch etáp na Tour de l'Avenir.
V roku 2007 si maximálne užil sezónu, kedy dokázal zvíťaziť až pätnásťkrát, čím v tomto roku zaostal iba za šprintérom z okruhu ProTour Alessandrom Petacchim. No po diskvalifikácii tohto Taliana v máji roku 2008 za doping stratil Petacchi až 5 víťazstiev na Giro 2007, dôsledkom čoho bol výsledok, že Edvald zaznamenal najviac víťazstiev túto sezónu zo všetkých profesionálnych cyklistov. Edvald Boasson Hagen vyhral celkovú klasifikáciu, ako aj etapy na podujatiach Paríž-Corrèze, Ringerike GP a Istrian Spring Trophy. Etapové víťazstvá si pripísal aj na Okolo Írska, Okolo Normandie a Okolo Bretónska a v neposlednom rade vyhral individuálnu časovku na národnom šampionáte. Vďaka týmto významným úspechom obsadil piate miesto v rámci bodovania 2006-2007 UCI Europe Tour. Už na začiatku roka 2007 bolo oznámené, že po sezóne Edvald opustí tím Maxbo Bianchi a pridruží sa k nemeckému UCI Pro tímu T-Mobile Team. Na konci roka 2007 bolo tiež oznámené, že Deutsche Telkom ukončuje svoju podporu tímu T-Mobile s okamžitou platnosťou. Tím pokračoval pod názvom HTC High Road.
Canteleu
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Edvald Boasson Hagen
2008
náhľad|Boasson Hagen počas [[prológ|prológu Eneco Tour 2009 v drese majstra Nórska v individuálnej časovke.]] Ročník 2008 Edvald zahájil piatym miestom z prológu na Okolo Kalifornie, a to pred špičkovými časovkárskymi špecialistami ako David Millar či Gustav Erik Larsson. Neskôr zvíťazil v individuálnej časovke na Critérium International pred tímovým kolegom Tonym Martinom a víťazstvo zaznamenal aj na Grand Prix de Denain. Taktiež zaznamenal druhé miesto na klasike Commerce Bank Reading Classic a stal sa národným šampiónom v individuálnej časovke druhýkrát v rade. Neskôr sa stal olympionikom v pretekoch s hromadným štartom, v Pekingu mu patrilo 71. miesto, a taktiež prvýkrát vstúpil na cesty ProTour do súťaže Eneco Tour sústrediac sa na celkovú klasifikáciu. Skončil tretí v prológu, a taktiež sa dobre umiestnil v nasledujúcich etapách, aj napriek tomu, že v piatej etape čelo sa pelotónu rozdelilo po silnom účinkovaní protivetra a nechalo ho 14 minút za lídrami. Boasson Hagen tak stratil akúkoľvek šancu na celkové víťazstvo, no v šiestej etape si to vynahradil víťazstvom, kedy v bruselskom finiši prešprintoval Jimmyho Engoulventa v posledných pätnástich metroch pretekov. Na Okolo Británie vyhral tri etapy a bodovaciu súťaž.
Canteleu
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Edvald Boasson Hagen
2009
V tomto roku zvíťazil v klasike obohatenej o mačacie hlavy Gent-Wevelgem v šprintérskom súboji proti Aleksandrovi Kuschynskim z tímu Liquigas. Taktiež sa zúčastnil svojej prvej Grand Tour Giro d'Italia, kde Team Columbia vyhrali tímovú časovku a Edvald získal siedmu etapu šprintom. Taktiež sa umiestnil na druhom mieste v šiestej a ôsmej etape. Na Okolo Poľska vyhral štvrtú a šiestu etapu, čo mu pomohlo finišovať ako tretiemu v celkovom poradí. Zúčastnil sa nasledujúcich majstrovstiev sveta v cestnej cyklistike v desaťčlennom nórskom výbere. V roku 2009 tiež vyhral svoju prvú jednotýždňovku v rámci UCI ProTour, Eneco Tour, čím potvrdil, že je obrovský talent. V auguste sa dokonca dostal na tretie miesto v bodovaní v rámci celého sveta. Túto sezónu ukončil víťazstvom štyroch z ôsmich etáp na Okolo Británie a celkovým víťazstvom v tejto súťaži. Po mesiacoch pochybností bolo 10. septembra 2009 oznámené, že Edvald Boasson Hagen sa od nového roku pridá k tímu Sky. Okrem neho mali do tímu vstúpiť iní dvaja Nóri: Lars Petter Nordhaug a Kurt Asle Arvesen.
2010
náhľad|Boasson Hagen počas [[Tour de France 2011. V tomto ročníku vyhral dve etapy.]] Svoje pôsobenie v tomto tíme zahájil na Okolo Kataru. Po neuveriteľnom výkone a víťazstve v úvodnej tímovej časovke dokázal Eddie skončiť ešte aj na treťom a šiestom mieste. Na Okolo Ománu, týždeň po Okolo Kataru dokázal Edvald zvíťaziť v dvoch etapách, vrátane poslednej etapy, v ktorej porazil majstra sveta v časovke Fabiana Cancellaru o sedemnásť sekúnd v individuálnej časovke. Týmto víťazstvom sa dostal na druhé miesto v celkovom poradí, získal dres pre najlepšieho jazdca medzi mladými a taktiež vyhral bodovaciu súťaž. Zaznamenal aj víťazstvo v siedmej etape Critérium du Dauphiné, a taktiež obhájil titul najlepšieho časovkára Nórska.
2011
Aj v tomto roku finišoval na druhom mieste Okolo Ománu, tiež vyhral druhý rok po sebe bodovaciu súťaž. Boasson Hagen vyhral prvú etapu na Okolo Bavorska, čím si pomohol k víťazstvu v bodovacej súťaži a tiež pomáhal tímovému kolegovi Geraintovi Thomasovi zvíťaziť celkovo v tejto súťaži. Po tom, čo v júni vyhral po piaty rok v rade individuálnu časovku na majstrovstvách Nórska, oznámil zranenie, ktoré spochybňovalo jeho účasť na Tour de France.
Napokon sa však zotavil a bol vybraný jazdiť na Tour. Zvíťazil v šiestej etape Tour, čo bolo prvé víťazstvo britského profesionálneho tímu v histórii Tour de France. Boasson Hagen skončil na druhom mieste v šestnástej etape, kedy ho v trojčlennom úniku predbehol krajan Thor Hushovd, za ním finišoval ostatný jazdec úniku, Ryder Hesjedal. Na nasledujúci deň sa znova odvážil stať sa členom úniku a na poslednom stúpaní prelomil očakávania a zvíťazil aj druhýkrát v tomto ročníku Tour. Na úkor Marka Cavendisha skončil Edvald v poslednej etape na Elyzejských poliach na druhom mieste. V auguste Edvald potvrdil na Eneco Tour, že víťaz berie všetko. Zvíťazil v celkovej klasifikácii, bodovacej súťaži, súťaži mladých a tiež v poslednej etape.
2012
náhľad|vľavo|Boasson Hagen počas pretekov Grand Prix Cycliste de Québec 2012. Boasson Hagen zahájil rok 2012 druhým miestom za Andrém Greipelom na Cancer Council Helpline Classic. Po troch účastiach v top päť sa na Tour Down Under po štvrtej etape zmocnil dresu za bodovaciu súťaž a udržal dres až do konca pretekov. Boasson Hagen získal vedenie na Volta ao Algarve po druhej etape, v ktorej slušne načasoval šprint do kopca. V nasledujúcej etape prenechal vedenie tímovému kolegovi Richiemu Portovi, po tom, čo mu Edvald pomohol v záverečnom stúpaní. Ako útechu mohol vnímať dres za bodovaciu súťaž. Tiež vyhral etapu na Tirreno-Adriatico, kde hral rolu najlepšieho domestika pre Marka Cavendisha. Sklamanie prišlo v čase jarných klasík, počas tejto doby nebol schopný získať žiaden veľký úspech, aj napriek tomu, že vystupoval vo väčšine jednodňoviek. Do formy sa vrátil na domácich pretekoch Okolo Nórska, túto súťaž vyhral celkovo, ako aj bodovaciu súťaž, či klasifikáciu mladých. Okrem toho zvíťazil vo štvrtej etape, ktorá končila v jeho rodnom meste Lillehammeri.
2013
Boasson Hagen začal sezónu s ambíciami vyhrať aspoň jednu z jarných klasík, no v tých nezaznamenal žiadne pozoruhodné výsledky. Avšak Eddie sa vrátil, aby obhájil celkové víťazstvo na Okolo Nórska. Po finišovaní na druhom mieste v posledných dvoch etapách sa Edvald pustil do dvojčlenného úniku so Sérgiom Paulinhom, čo mu pomohlo zvíťaziť vo štvrtej etape, ako aj v oboch klasifikáciách - celkovej i bodovacej. Jeho hlad po víťazstve dotiahol až do tretej etapy Critérium du Dauphiné.
2014
Tento rok bol jeho najhorším v kariére. Faktom je, že nevyhral ani jednu etapu v tomto dlhom období. 14. augusta Boasson Hagen potvrdil dohady o tom, že opúšťa jeho aktuálny tím Sky na konci sezóny. 27. augusta oznámil, že podpísal zmluvu na dva roky s africkým prokontinentálnym mužstvo MTN-Qhubeka.
2015
náhľad|vľavo|Boasson Hagen počas Grand Tour [[Tour de France 2015.]] Po ukončení Okolo Nórska na druhom mieste, Boasson Hagen zvíťazil prvýkrát po dvoch rokoch, a to na Tour des Fjords v poslednej etape pretekov. Prešprintoval malú, iba štvorčlennú skupinku cyklistov a dokázal dlho očakávané. V júni Boasson Hagen zvíťazil v oboch disciplínach majstrovstiev Nórska, v individuálnej časovke i v pretekoch s hromadným štartom, kde v poslednom kilometri vybehol zo skupiny prenasledovateľov a stal sa členom víťazného úniku. Titul vyhral v tesnom šprinte. V posledných kilometroch majstrovstiev sveta v cestnej cyklistike 2015 v Richmonde odmietol spoluprácu s Gregom van Avermaetom, čo znamenalo stratu 10 sekúnd na neskoršieho víťaza Petra Sagana. Najpravdepodobnejším dôvodom vypustenia jeho snahy bol jeho tímový kolega - šprintér Alexander Kristoff, ktorý sa zdržiaval v hlavnom pelotóne, tesne za nimi. Edvald mu chcel pomôcť, pretože veril, že je vhodnejším adeptom na víťazstvo. Napokon sa jeho stratégia nevyplatila, nakoľko finišoval ako 20. so stratou 3 sekúnd.
2018
V januári bol Boassonovi Hagenovi odstránený žlčník. Práve z tohto dôvodu začal sezónu až pretekom Volta ao Algarve. V daždivom počasí na pretekoch Dwaars door Vlaanderen sa ocitol v 5-člennom úniku, ktorý to úspešne dotiahol až do cieľa. Edvald tam len tesne minul pódiové umiestnenie. V máji sa umiestnil na 8. mieste v nemeckej klasike Eschborn-Frankfurt. Neskôr sa zúčastnil pretekov Okolo Nórska, kde zaznamenal svoje prvé etapové víťazstvo v roku 2018, v 2. etape podujatia. O deň na to finišoval ako druhý, vo 4. etape zaznamenal účasť v top 10. V pretekoch napokon obsadil celkovo 3. miesto so stratou len 12 sekúnd na víťaza. V ďalších dňoch bojoval aj v druhých nórskych pretekoch Tour des Fjords, kde skončil celkovo ako štvrtý, opäť s miniatúrnou stratou 12 sekúnd na víťazného Švajčiara Michaela Albasiniho. Edvald skončil v bodovacej súťaži na 2. mieste, pričom na víťaza stratil iba 2 body. Koncom júna sa Edvald stal už po jubilejný desiaty krát majstrom Nórska v časovke elite. Po menej úspešnej Tour, na ktorej sa zopárkrát predstavil v top 5 etapy dokázal v jeseni v Kanade získať 10. miesto na Grand Prix Cycliste de Montréal.
2019
Po intenzívnej zimnej príprave na Mallorce začal Edvald sezónu víťazstvom. V úvodnej časovke na Volta a la Comunitat Valenciana exceloval a po vynikajúcej rovinatej pasáži absolvoval posledný kilometer na stúpaní von zo sedla. Aj keď patril do širokého kruhu favoritov, išlo o prekvapujúce víťazstvo. V nasledujúcej etape došprintoval po 6. miesto a aj po 20. priečke v 3. etape stále držal žltý dres pre lídra pretekov. V kráľovskej etape stratil istý čas a padol na 9. miesto celkovo. V poslednej rovinatej etape sa umiestnil šiesty. Celkovo sa udržal v top 10. Portugalské preteky Volta ao Algarve nedokončil a v etapáku Paris - Nice nezaznamenal žiadne pozoruhodné umiestnenie. V jarných klasikách ho dlho sprevádzalo nešťastie technických problémov a tiež zlá forma. Napriek tomu však neskončil na žiadnej z dokončených jednorazoviek mimo top 100. Neskôr sa zúčastnil 2 domácich pretekov, a to Hammer Stavanger a Tour of Norway. Vo Stavangeri sa umiestnil v každej etape, ako aj v celkovom poradí v rámci top 15. Na Tour of Norway bojoval v šprinte o víťazstvo v 2. etape, no skončil tretí. O deň neskôr už dokázal zvíťaziť druhýkrát v sezóne a obliekol sa do žltého. Aj po 4. etape figuroval na čele poradia. O svoj dres prišiel v predposlednej etape, kde nenazbieral žiadnu bonusovú sekundu za 4. miesto. V posledný deň pretekov finišoval dvanásty a celkovo sa umiestnil na bronzovej priečke. Návrat do kalendára UCI World Tour bol úspešný. V úvodnej etape Critérium du Dauphiné dominoval po dlhom šprinte a opäť poznal pocit obliecť sa do žltého. Hneď v 2. etape o dres prišiel, no v nasledujúcich dňoch sa dokázal dvakrát umiestniť na 6. mieste. V bodovacej súťaži skončil druhý. V júnovom národnom šampionáte získal bronz v časovke. Na Tour bol v pozícii leadout pre Giacoma Nizzola, no dostalo sa mu šance a tímovej pomoci v etapách klasikárskeho charakteru. Do hromadných šprintov sa zapojil len zopárkrát, no na Elyzejských poliach finišoval na 5. mieste. Prezentoval sa aj v únikoch, raz dokázal zvíťaziť na šprintérskej prémii. Dokončil aj druhú Grand Tour v roku - Vueltu, pričom v poslednej etape finišoval na 5. mieste. Na MS v Británii nedokončil preteky s hrom. štartom.
2020
Sezónu 2020 začal Boasson Hagen 9. miestom na Grand Prix Marseillaise. Na Etoile de Bessèges zaznamenal jedno 2. miesto v šprinte, keď ho doslova na páske predbehol Magnus Cort Nielsen. V poslednej časovke podujatia sa opäť umiestnil v TOP 10. Počas jarných klasík Nór veľmi zaostával za očakávaniami a nedarilo sa mu ani po pandemickom reštarte. Nedokončil Critérium du Dauphiné, ani národný šampionát. Na Tour de France jeho kríza pokračovala. Prelomiť ju mohol v 7. etape, keď ho v tesnom šprinte prekonal iba Wout van Aert. Zapojil sa aj do dvoch ďalších šprintov, no do najlepšej desiatky sa nedostal už ani raz. Presunuté klasiky na konci sezóny mu nepriniesli už žiaden výrazný výsledok.
2021
V novembri 2020 Edvald Boasson Hagen oznámil prestup do prokontinentálneho tímu Total Direct Énergie, s ktorým sa dohodol na jeden rok. Neskôr svoju zmluvu predĺžil až do sezóny 2023. Prvú polovicu sezóny 2021 Boasson Hagen prešiel bez významného zápisu v listine úspechov, no absolvoval niekoľko etapových pretekov, ako aj jarné klasiky. Tesne pred Tour de Suisse sa zranil a nemohol na etapák nastúpiť. Následky zranenia sa preniesli aj na národný šampionát a Tour de France. Na Tour sa objavil v jednom úniku, ktorý to dotiahol až do pásky, no finišoval ako dvanásty. V 15. etape prvýkrát v kariére nedošiel do cieľa v stanovenom časovom limite. Po dlhom, náročnom a horúcom dni musel Tour opustiť. V pretekoch Arctic Race of Norway a Tour of Luxembourg sa umiestnil v šprintérskych dojazdoch na 4. a 9. mieste. V závere roka dokončil Paris-Roubaix na 30. mieste. V poslednej klasike sezóny Tour de Vendée získal 6. miesto.
2022
náhľad|vľavo|200px|Boasson Hagen na tímovej prezentácii na [[Tour de France 2022.]] V roku 2022 zažil nórsky cyklista skvelú sezónu. Otvoril ju 4. miestom na Grand Prix Marseillaise a pokračoval úspechmi na Etoile de Bessèges, kde zaznamenal v rovinatých etapách 3. a 6. miesto a nestratil sa ani v konkurencii časovkárov. V etapáku finišoval celkovo na 16. priečke, v boji o zelený dres skončil na 13. mieste. V TOP 10 sa umiestnil aj v 7. etape na Tirreno - Adriatico. Úspešne dokončil aj väčšinu prestížnych jarných klasík. Siedmy skončil na Paris - Camembert a opäť dokončil aj Paris-Roubaix. Na Boucles de la Mayenne si raz došpurtoval po 10. miesto a v dobrej forme sa prezentoval aj na Critérium du Dauphiné. V troch prípadoch sa umiestnil v najlepšej desiatke. V bodovacej súťaži obsadil skvelé 3. miesto. Na Majstrovstvách Nórska získal bronz v pretekoch s hromadným štartom. Svoju 12. účasť na Tour de France začal solídnym výsledkom v úvodnej časovke. Nasledujúce tri dni finišoval v hlavnej skupine. V 5. etape sa stal súčasťou iniciatívneho úniku, ktorý to na dlažobných kockách dotiahol až do cieľa. Boasson Hagen bojoval v šprinte o víťazstvo, no napokon mu sily nestačili a umiestnil sa na 3. mieste. Rovnako tretí bol po tejto etape aj v celkovom poradí. Počas etapy bol chvíľami vedený ako virtuálny líder a počítalo sa s tým, že by sa v 35 rokoch mohol prvýkrát obliecť do slávneho žltého dresu. V úniku sa objavil aj v 10. etape a opäť išlo o úspešný únik. Boasson Hagen vtedy skončil na 13. mieste. Na Tour de France skončil napokon celkovo na 57. mieste, pričom to bol jeho najlepší výsledok v pretekoch za posledných 10 rokov. Po Tour zamieril na Arctic Race of Norway, kde zaznamenal jedno 3. miesto. Celkovo skončil na 16. a v bodovacej súťaži na 14. mieste. Záver sezóny strávil na francúzskych a belgických klasikách, na ktorých až štyrikrát finišoval v TOP 20.
Nor (priezvisko)
Nor je priezvisko. V Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v meste Prostějov. Na Slovensku sa takmer nevyskytuje.
George Driver Nelson
George Driver Nelson (* 13. júl 1950, Charles City, Iowa, USA) je americký vedec a bývalý astronaut. Vo vesmíre bol trikrát.
Životopis
V roku 1972 ukončil s diplomom inžiniera fyziky štúdium na univerzite Harvey Muddy College. O päť rokov neskôr obhájil doktorát z astronómie na univerzite v Seattle, štát Washington (University of Washington). Oženil sa, stal sa otcom dvoch detí. V roku 1978 bol PhD Nelson vybraný medzi budúcich astronautov, absolvoval výcvikový kurz v Houstone a bol zaradený medzi astronautov. V rokoch 1984 až 1988 bol trikrát vo vesmíre. Mal prezývku Pinky. V roku 1993 bol učiteľom astronómie na Washingtonskej univerzite.
Lety do vesmíru
Vo svojich 33 rokoch sa dr Nelson dostal do vesmíru po prvýkrát ako astronaut - špecialista. Bola to sedemdňová misia STS-41-C s raketoplánom Challenger, v COSPAR neskôr katalogizovaná ako 1984-034A. Na palube bola pätčlenná posádka, ktorá dokázala vypustiť na obežnú dráhu Zeme 15 metrov dlhú družici LDEF a ešte iný nefunkčný satelit SMM vo vesmíre zachytiť, opraviť a vrátiť na orbitu. Nelson pritom absolvoval dva výstupy do vesmíru (tzv.EVA) v celkovej dĺžke 11 hodín.
Po ďalších dvoch rokoch letel Nelson na obežnú dráhu Zeme po tretíkrát. S raketoplán Discovery to bola krátka, len štvordňová misia STSA-26 (COSPAR 1988-091A), v posádke bolo 5 astronautov. Počas letu dopravili na obežnú dráhu satelit TDRS-C aj s urýchľovacou dvojstupňovou raketou.
Lety v skratke
Všetky tri lety začali štartom v Kennedyho kozmickom stredisku na Floride, mys Canaveral a končili pristátím na vojenskej leteckej základni Edwards v Kalifornii.
Oberdorff
Oberdorff je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Squirtle
Squirtle (jap.: ゼニガメ, Zenigame) je Pokémon – fiktívna postava z hier, mangy, zbieracích kariet, anime a ďalších médií vytvorených Satoši Tadžirim s názvom Poketto Monsutta alebo skrátene Pokémon.
Charakteristika
Squirtla je možné získať len v regióne Kanto, avšak prenosom sa môže dostať do akejkoľvek dosiaľ vydanej Pokémon hry. Voľne žijúci neexistujú, získať sa dá len ako štartovný pokémon od profesora Oaka v hrách Pokémon Red a Blue alebo od policajtky v meste Vermillion v hre Pokémon Yellow.
Squirtle je bledomodrej farby a chvost má na konci stočený. Vyzerá ako korytnačka a tiež sa vie skryť do svojho panciera. Učí sa základný vodný útok – Water Gun. Na 16. úrovni sa Squirtle vyvíja na Wartortlea.
Dvojnásobné zranenie Squirtleovi spôsobujú útoky elektrického a trávového typu. Malé zranenia mu spôsobujú útoky ohnivého, vodného, ľadového a oceľového typu. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow sa oceľový typ nenachádza.
Jasenov (hrad)
náhľad|Hrad Jasenov okolo roku 1938 náhľad|Ideálna rekonštrukcia hradu Jasenov zo začiatku 17. storočia podľa Petra Guteka, kresba autor
Jasenov (-normovaný názov) alebo Jasenovský hrad je hradná zrúcanina na zalesnenom chrbte Humenských vrchov patriacich pod Vihorlatské vrchy. Nachádza sa v nadmorskej výške zhruba  na juh od Humenného a zhruba  od obce Jasenov (od ktorej je odvodený názov hradu). Z hradu sú pekné výhľady predovšetkým severným smerom na Humenné a okolie.
Jasenovský hrad bol v roku 1963 vyhlásený za kultúrnu pamiatku.
Od roku 2011 prebieha rekonštrukcia a záchrana hradu obcou Jasenov v spolupráci s občianskym Združením na záchranu Jasenovského hradu, ktoré je členom záujmového združenia Zachráňme hrady. Hradný areál je voľne prístupný pre návštevníkov.
Historické názvy
Jasenov, Jesenov, Jezenew, Jesenv
Dejiny
Hrad vznikol pravdepodobne po vpáde Mongolov (Tatárov...) v 13. storočí. Mal strážiť prístupovú cestu vedúcu z južného Slovenska smerom na Humenné a ďalej na sever. V listinách sa prvýkrát spomína v roku 1328, resp. 1330 ako castrum Jezenew. Pravdepodobne ho postavili Račkajovci. Drugetovci, pôvodne taliansky rod, sa stali majiteľmi tunajšieho hradu po bitke pri Rozhanovciach, po roku 1312 a patril im až do 17. storočia. V roku 1644 hrad obsadili vojská Juraja Rákociho. Pri obliehaní ho ťažko poškodili a neskôr ho už neopravovali. Hrad spolu s obcou patril v 18. storočí Čákiovcom a v 19. storočí Andrášiovcom. Určité snahy o záchranu objektu prejavili koncom 19. a začiatkom 20. storočia vtedajšie pamiatkové orgány. Niektoré už rozpadávajúce sa múry hradu zakonzervovali a nepatrnú časť objektu zastrešili. Dokončenie prác zmarila prvá svetová vojna.
Exteriér
Horný hrad pozostával z paláca, štvorhrannej veže a kamenných hradieb. Postavili ho začiatkom 14. storočia. V prvej tretine 15. storočia hrad opevnili. Ďalšia stavebná činnosť na prelome 15. a 16. storočia súvisela s tureckým nebezpečenstvom, keď postavili niekoľko delových bášt so strieľňami, najmä na západnej a juhozápadnej strane. Pri vstupnej bráne, vedúcej na prvé nádvorie, postavili taktiež baštu. Ďalšou fázou bolo dobudovanie opevnenia v polovici 16. storočia - boli to hlavne parkanová hradba na severnej strane, bašta v prvom nádvorí a výbežok z múru na SV, chrániaci vstup do horného hradu a množstvo strieľní. Začiatkom 17. storočia zosilnili múr nad vstupom do horného hradu a celý hrad obklopili delostreleckými bastiónmi talianskeho typu.
Súčasný stav
Zo stredovekého hradu sa zachovali predovšetkým murivá paláca a šijovej veže a v interiéri objektu nepatrné zvyšky renesančných klenieb. Kamenné múry členia nepravidelné otvory okien, dnes už bez orámovania. Z pôvodných architektonických detailov sa zachovalo gotické kruhové okienko s bohato riešeným profilovaným ostením. Vstupná polkruhová renesančná brána vedie na prvé nádvorie.
V súčasnosti je hrad od roku 2011 v rekonštrukcii, badateľné sú pokroky rekonštrukčných prác, ktoré realizuje obec Jasenov. S obcou spolupracuje aj Združenie na záchranu Jasenovského hradu. Okolie hradu je vyčistené od náletových drevín a stromov a sprístupnené pre návštevníkov.
Zaujímavosti
V 16. storočí sa na hrade za Gabriela Drugeta razili falošné peniaze. Zo začiatku na razbu peňazí, najmä poľských grošov, používali cenné, neskôr menej hodnotné kovy. Vedúceho majstra peňazokazeckej dielne, Mikuláša, za jeho nezákonnú činnosť popravili v roku 1551 v Prešove.
Ďalšou zaujímavosťou je chodba vytesaná do skaly pod hradom. Chodba je dlhá asi a po dvoch miernych zalomeniach sa stáča kolmo hore na povrch, kde po 2 metroch končí. Jej vstup je zvonku pod renesančným opevnením. Ťažko usúdiť, či ide o nedokončenú únikovú chodbu z hradu alebo o pokus o dobytie hradu.
Huška
Huška je priezvisko, pozri Huška (priezvisko), napr.:
Jasenov (hrad)
Turizmus
Na Jasenovský hrad je možné dostať sa pešo z mesta Humenné, práve tu začína modrá turistická značka, ktorá prechádza cez obec Jasenov, Jasenovský hrad, obec Porúbka a dovedie turistov k rázcestiu Pod Vinianskym hradom, odkiaľ je možné vystúpiť po  žltej turistickej značke na Viniansky hrad,  modrá turistická značka pokračuje ďalej do obce Vinné a končí v rekreačnom stredisku Hôrka Zemplínskej šíravy.
Z doliny Laborca, zo Strážskeho-Krivoštian sa vystupuje k hradu chrbtom Krivoštianky po  zelenej turistickej značke.
Najľahší je výstup z obce Jasenov po žltej turistickej značke.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
NGC 7695
NGC 7695 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,1.
Zoznam chránených území v okrese Vyškov
Toto je zoznam chránených území v okrese Vyškov aktuálny k 1.augustu roku 2022, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Vyškov.
Sauropelta
Sauropelta (v preklade jašter s pancierom) bol bylinožravý obrnený dinosaurus, primitívny zástupca čeľade Nodosauridae. Žil v spodnej kriede (pred 108 Ma), nájdený bol v USA (štáty Wyoming, Montana a možno aj Utah). Jeho jediný druh je Sauropelta edwardsorum.
Opis
Tento trojtonový bylinožravec sa nemusel obávať prakticky žiadneho dravca. Dorastal do úctyhodných rozmerov (od nosa po chvost meral ) a v pevnej rohovinovej koži chrbta i vrchu chvosta mával veľké množstvo kostených štítkov. Z krku a pliec mu dokonca vyrastali dlhé, kužeľovité ostne, zrejme smerujúce do strán (na rozdiel od rodu Edmontonia). Rod Sauropelta sa ďalej vyznačoval značne dlhým a mohutným chvostom, pričom je pomerne dobre známy. Zachovali sa nám totiž napríklad prekrásne skameneliny trupu. Prednedávnom boli objavené aj ďalšie časti brnenia, okrem iného kostené platne chrániace chvost.
Nor
Nor môže byť:
NOR je oficiálny kód štátu Nórsko
Linnakse
Linnakse je estónska dedina nachádzajúca sa v kraji Harjumaa, v rámci ktorého patrí do obce Anija.
V dedine 1. januára 2009 žilo 31 mužov a 35 žien, teda 66 obyvateľov.
Poloha
Linnakse leží asi 8,5 km od mesta Kehra a 23 km od hlavného mesta Tallinn. Susedí s dedinami Salumäe (3 km) a Kihmla (5 km). V blízkosti sa nachádza aj dedina Parila (4 km) a obec Raasiku.
Perchtoldsdorf
Perchtoldsdorf je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Mödling.
Žije tu 14 517 obyvateľov (31. 3. 2009).
RoHS
RoHS je skratka, vychádzajúca zo Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/65/EU z 8. júna 2011, o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach. Skratka vychádza z anglického názvu tejto Smernice, t. j. Restriction of the use of certain Hazardous Substances in electrical and electronic equipment.
Gmina Borki
Má rozlohu 111,83 km² a žije tu 6166 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 55,14 osôb/km².
RoHS
Ciele
Cieľom je obmedziť používanie šiestich v smernici označených látok pri výrobe elektrických a elektronických zariadení, ktoré sa vo veľkých množstvách dostáva na skládky, a tým prispieť k ochrane ľudského zdravia a životného prostredia. Obmedzenie sa preto netýka priemyselných, telekomunikačných, zdravotníckych, vedeckých atď. zariadení s dlhou životnosťou, ktoré sa vyrábajú v malých množstvách a pri ktorých sa dá predpokladať, že neskončia na skládke.
Gmina Borki
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Radzyń Podlaski.
RoHS
Obmedzené látky
Smernica RoHS obmedzuje použitie týchto šiestich látok :
Obmedzenie
Používanie zariadenia obsahujúce olovo, ortuť, kadmium, šesťmocný chróm a zhášače horenia (PBB, PBDE) nad určený váhový limit je direktívou zakázané. Smernica a jej novela z 18. augusta 2005 stanovuje prípustný podiel kadmia na 0,01%, u ostatných na 0,1% v použitých materiáloch a výnimky pre niektoré zariadenia a technológie, ktoré použitie týchto látok nutne vyžadujú (napríklad olovo pri výrobe skla, ocele, zliatin medi a hliníka, v spájkach, akumulátoroch a podobne).
Hoci smernica platí len pre EÚ, výrobcovia všetkých elektronických zariadení mimo EÚ majú rovnakú povinnosť, pokiaľ sú ich výrobky importované do štátov EÚ. Podobné opatrenia uzákonilo aj viacero ďalších krajín mimo EÚ, napríklad Švajčiarsko, USA, Čína a Južná Kórea.
História smernice
V decembri 2008 ohlásila Európska komisia zámer uskutočniť revíziu pôvodnej ''Smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/95/ES'' z 27. januára 2003, ktorej podoba je diskutovaná na odbornej i politickej úrovní. Prvé čítanie v Európskom parlamente sa predpokladá v júni 2010. . Nahradila ju nová Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/65/EU z 8. júna 2011.
Vobler
Vobler môže byť:
NGC 7696
NGC 7696 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 14. novembra 1863.
Viktor Emanuel III.
'''Viktor Emanuel III. ' (po taliansky: Vittorio Emanuele III, celým menom Vittorio Emanuele Ferdinando Maria Gennaro di Savoia''; *11. november 1869, Neapol, Taliansko – † 28. december 1947, Alexandria, Egypt) zo savojskej dynastie, bol taliansky kráľ, cisár Abesínie, kráľ Albánska.
Životopis
Narodil sa v Neapoli ako jediné dieťa Umberta I. Na trón nastúpil v roku 1900. Počas prvej svetovej vojny postavil svoju krajinu na stranu Dohody. Po vojne podporoval fašistického vodcu Benita Mussoliniho, vďaka ktorému sa stal aj Abesínskym cisárom a albánskym kráľom. Počas druhej svetovej vojny medzi nimi však vznikli rozpory a v roku 1943 v snahe zachrániť kráľovstvo Mussoliniho odvolal. Po Mussoliniho odvolaní sa kráľ vzdal abesínskeho a albánskeho trónu a pridal sa na stranu Spojencov. Oficiálne abdikoval na trón až v roku 1946 v prospech svojho syna Umberta II., ale už v roku 1943 na neho preniesol mnoho právomocí. Abdikoval 9. mája 1946, kráľovstvo bolo zrušené krátko na to, 12. júna a Taliansko sa tak stalo republikou.
Viktor Emanuel III. zomrel v roku 1947 v Alexandrii v Egypte, kde je aj pochovaný.
Meulson
Meulson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Margarete Steiffová
Margarete Steiffová (celým menom Apollonia Margarete Steiff; * 24. júl 1847, Giengen an der Brenz† 9. máj 1909, tamže) bola nemecká podnikateľka, zakladateľka svetoznámej fabriky na hračky, ktorá nesie jej meno Spielwarenfabrik Steiff GmbH.
Choroba a chuť do života (1847 – 1856)
Príbeh tejto ženy znie tak trochu ako rozprávka. Dňa 24. júla 1847 sa narodila Appolonia Margarete Steiffová v Giengen an der Brenz v poradí ako tretie zo štyroch detí. Má dve staršie sestry a o niečo neskôr aj brata. Otec, Friedrich Steiff, je stavebný majster v Giengene a matka, Maria Margarete Steiffová, rod. Hähnleová, vedie domácnosť a podporuje manžela v práci.
Meulson
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Margarete Steiffová
Choroba a chuť do života (1847 – 1856)
Margarete je veľmi temperamentné dieťa a bez problémov rastie a vyvíja sa – no bohužiaľ len do svojho roka a pol. V tomto veku ochorie na detskú mozgovú obrnu. Je jasné, že už nikdy nebude chodiť a jej život bude navždy spätý s invalidným vozíkom.
Navyše jej matka nesie túto skutočnosť veľmi ťažko – znamená to, že bude musieť svoju dcéru opatrovať počas celého jej života. Tým pádom sa mení jej rola domácej panej a matky a pre dcéru nevidí žiadnu perspektívu do budúcnosti. thumb|Rodný dom Margarete Steiffovej Zdanlivo bezmocná Margarete sa však vyvíja úplne ináč, ako by sa dalo očakávať. Je z nej veľmi šťastné dieťa a jej pozitívny postoj k životu ju robí veľmi obľúbenou. Za každého počasia chce tráviť svoj čas von s inými deťmi – a to aj v zime. Počas chladných mesiacov je väčšinou u starých rodičov alebo u rôznych susedov.
V čase, keď Margaréta nastupuje do školy, nastávajú tak trocha organizačné problémy. Ale našťastie sa všetko rýchlo vyrieši – do školy ju sprevádzajú sestry a deti od susedov a jedna pani, ktorá býva pri škole ju vynáša po schodoch. Škola ju veľmi baví a jej vedomosti ju rýchlo radia k nadpriemeru. Vo voľnom čase sa hrá s inými deťmi – je veľmi kreatívna a stále prichádza s novými nápadmi, ako sa zahrať s ostatnými. To je jej veľkým darom, ktorý jej veľmi pomôže v jej budúcom živote – Margarete vie jednať s ľuďmi, vie ich správne motivovať a ukázať im, čo a ako musia spraviť. Okrem toho chodí opatrovať malé deti v čase, keď sú ich matky v práci.
Prekonávanie hraníc (1856 – 1877)
Margarete je doma veľmi prísne vychovávaná a aj kvôli tomu sa veľmi teší na leto v roku 1856. Odchádza do Ludwigsburgu, kde ostáva istý čas v rodine detského lekára Dr. Wernera. Tu má podstatne viac voľnosti, čo si patrične vychutnáva. Do rodiny zapadla veľmi rýchlo a ani netúži po návrate domov. Po neúspešnej operácii nôh ale odchádza na liečenie do Wildbadu. Liečenie si naplno užíva. Margarete zreje psychicky a emocionálne, ale choroba sa nijako nelepší. Stále sa pohybuje medzi Ludwigsburgom a Wildbadom. V novembri 1856 sa vracia späť do Giengenu. Po istej prestávke v škole musí toho veľa doháňať, ale ako ambiciózne mladé dievča rýchlo dosahuje požadovanú úroveň.
Margarétino ďalšie prianie je navštevovať školu šitia. Jej otec spočiatku nesúhlasí, pretože ju chce ochrániť pred prípadným zlyhaním. Ale je to jej silná vôľa, čo zase ukázala, že ju rodičia podcenili. Aj keď jej to trvá podstatne dlhšie a spočiatku musí prosiť o pomoc svoje sestry a iných ľudí, po pár rokoch sa z nej stáva perfektná krajčírka.
Stále znova sa pokúša Margarete posúvať svoje hranice ďalej. Teraz je tu nová výzva – chce sa naučiť hrať na citaru. Podarí sa jej to dokonca tak dobre, že sa dostáva do pozície, že môže hru na citare vyučovať.
Margarete odchádza k svojej tete Apolonii Hänle, aby jej ušila výbavu. Neskôr pracuje u miestneho farára Grossa, kde sa jej veľmi páči.
Približne vo veku 17 rokov uznáva, že jej choroba sa nedá vyliečiť. Cíti, že sa musí s chorobou vyrovnať, akceptovať ju, nájsť svoj pokoj, aby mohla pokračovať ďalej.
V roku 1874 plánuje jej otec prestavbu domu a okrem iného postaví krajčírsku dielňu na prvom poschodí. Spolu so sestrami Marie a Pauline začínajú doma šiť. Ich práca je ale stále známejšia a žiadanejšia a tak si po čase môžu dovoliť kúpiť ich vlastný šijací stroj – prvý v Giengene. Margarete ale nedokáže otáčať kotúč pravou rukou, takže sa musí naučiť šiť pri otočenom stroji – kotúč otáča ľavou rukou a látku posúva pravou. Klientela je stále početnejšia. Margarete šije aj moderné šaty, ale oveľa radšej šije oblečenie pre deti.
V roku 1870 sa vydáva jej sestra Pauline a o tri roky neskôr aj Marie. Margarete začína cestovať. Najskôr je to Geislingen, Heidenheim, Gerstetten a po väčšej prestávke sú to cesty do Neckarsulmu, Stuttgartu, Hochbergu, Ludwigsburgu, Augsburgu a neskôr ešte do Hörbranzu a Lindau – a to stále so známymi a príbuznými.
Oblečenie a plstené zvieratká (1877 – 1894)
thumb|Expozícia v Steiff-múzeu (Slon) Margarete pracuje stále v dome svojich rodičov.
Na podnet Adolfa Glatza začína v roku 1877 podnikanie s plsťou a stáva sa tak prvou asistentkou. Wilhelm Adolf Glatz (1841 – 1916) pracoval pôvodne vo fabrike s papierom a v roku 1871 sa oženil so sestrou majiteľa továrne s plsťou Hansa Hänleho. Práve Glatz podporoval a radil Margarete, aby začala vlastné podnikanie. Dlhé roky jej pomáhal samozrejme aj finančne. Margarete šije dámske plstené sukne pre Ch. Siegle v Stuttgarte a aj pre maloobchod a taktiež detské kabáty.
Obrat sa trvalo zvyšuje – z krajčírskej dielne sa stáva malá továreň.
Jej brat Fritz sa stáva postupne otcom šiestich synov, s ktorými má Margarete veľmi blízky vzťah. Denne prichádzajú za ňou domov, ale aj do jej dielne. Margarete vyžaruje optimizmus a priazeň k iným ľuďom. Vie veľmi dobre vychádzať s deťmi, presne reaguje na ich potreby empaticky a s humorom. Táto citlivosť sa odráža aj v atmosfére, ktorá panuje v dielni. Nie je to klasická šéfka – Margarete pracuje naďalej ako krajčírka a pomáha, kde sa dá.
V roku 1880 objaví Margarete v jednom módnom časopise model slona z filcu. To ju podnieti k tomu, aby ušila osem podobných slonov – ihelníčkov ku vianočnej kolekcii. Slony sú krásne a s nadšením prijaté. Pozoruje, ako sa hrajú so sloníkmi deti. Ale aj po vianociach je záujem o malé sloníky a ľudia sa pýtajú, či bude pokračovať aj naďalej ich výroba. Popri oblečení sa teda šijú aj zvieratká. Fritz má nápad, aby sloníky predstavili aj na trhu v Heidenheime. Margarete spolu s ostatnými krajčírkami ušijú dve plné vrecia malých sloníkov.
Úspech je obrovský – v krátkom čase sú predané všetky zvieratká. V tomto čase sú "mäkké" zvieratká na hranie čímsi novým. Margarete sa rozhodne navrhnúť aj iné zvieratá – mačky, živo-vyzerajúce psíky a ružové prasiatka. Z krajčírskej dielne sa postupne stáva fabrika na plstené veci a hračky.
Fritz ostáva tým, kto svojej sestre stále prináša nové ciele. V roku 1883 sa postará o to, aby sa jej výrobky dostali a vystavili v exportnom tábore v Stuttgarte. Rok čo rok rastie predaj výrobkov a kolekcia sa neustále rozširuje. V roku 1886 kupuje Margarete plsť za 1460 mariek, v roku 1888 za 2700 mariek a v roku 1890 už za 5070 mariek.
V roku 1888 preberá Fritz stavebnú firmu po svojom otcovi. V Giengene je veľmi váženým občanom. Čoskoro poprosí Margarete, aby sa odsťahovala z rodičovského domu, pretože jej dielňa je už príliš malá na výrobu požadovaného tovaru. Na Mlynskej ulici (Mühlstrasse) jej postaví dom na podnikanie a zároveň na bývanie, ktorý spĺňa všetky jej potreby. Na poschodí je byt s veľkým akierom, z ktorého je viedieť celú ulicu. Na prízemí sa nachádza štvorcový obchodík s dvomi výkladmi a ten je samozrejme určený na predaj plstených hračiek.
V nasledujúcich rokoch sa vyvíja chod firmy veľmi pozitívne a v roku 1892 je vytlačený prvý ilustrovaný katalóg. Okrem slonov potria k sortimentu aj opice, osly, ťavy, prasiatka, myši, psy, zajace a žirafy.
3. marca 1893 je Margaretina firma zapísaná v obchodnom registri pod menom "Margarete Steiff, Filzspielwarenfabrik Giengen/Brenz". Firma má štyri zamestnankyne v dielni a desať ďalších žien pracuje doma. Príjem v tomto roku dosahuje 12 tisíc mariek za filcové výrobky a 28 tisíc mariek za hračky.
V roku 1894 je Margarete obchodne pozvaná do St. Gallenu. O niečo neskôr prijíma objednávky z Berlína, Rothemburgu a dokonca zo zahraničia.
V čase, keď už šesť Fritzových synov dospelo, ponúka im Margarete spoluprácu v podnikaní. Päť z nich je pripravených nastúpiť, aj čo sa týka ich vzdelania – konštruktéri, inžinieri a podnikový ekonóm. Základný kameň pre rodinnú firmu je tak položený.
Vzostup (1894 – 1903)
Prvý zástupca spoločnosti prináša na prelome rokov 1894/95 Steiff-produkty na prezentáciu a od roku 1895 sa stávajú spoludodávateľom berlínskej firmy.
V roku 1897 nastupuje do rodinného podniku druhý najstarší Fritzov syn Richard. Ten už ako dieťa mal k Margaréte najbližšie. Medzitým vyštudoval umeleckopriemyselnú školu v Stuttgarte a svoje štúdium si následne rozšíril v Anglicku. Richard sa vyznačuje prirodzeným zmyslom pre podnikanie a prináša do firmy veľa nových kreatívnych nápadov.