cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stehlík obyčajný
Potrava
Špecializujú sa na vyberanie semienok sediac na vrcholci rastliny, ako je napríklad bodliak a lopúch. Mláďatká kŕmia najprv hmyzom, neskôr semienkami.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).
Zoznam kultúrnych pamiatok v Novej Bani
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Nová Baňa v okrese Žarnovica.
Salomé (Nord)
Salomé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saméon
Saméon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Logatec
thumb|right|Logatec thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Logatec je mesto v Slovinsku v strede oblasti Vnútorné Kraňsko medzi mestami Ľubľana a Postojna. Podľa údaja z roku 2003 má mesto 11 343 obyvateľov.
Medvode
thumb|right|Železničná stanica thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Medvode je mesto v Slovinsku v strednej časti krajiny na sútoku riek Sáva a Sora. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 15 021 obyvateľov.
1. návštevná expedícia (ISS)
1. návštevná expedícia (skrátene EP-1; ) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava troch kozmonautov - Talgata Musabajeva, Jurija Baturina a prvého kozmického turistu Dennisa Tita - na stanici, ktorej hlavnou úlohou bola výmena lode Sojuz slúžiacej ako záchranný čln pre stálu posádku stanice. Prvý let neprofesionálneho kozmonauta na ISS vyvolal niekoľkomesačnú vzrušenú diskusiu medzi NASA a Roskosmosom.
Zostavenie posádky
Posádka pre expedíciu bola sformovaná už v júli 1997 v zložení Talgat Musabajev, Nadežda Kuželnaja, úlohu záložníkov zaujali Vladimir Dežurov (už v októbri 1997 nahradeným Valerijom Tokarevom) a Sergej Revin. Príprava k letu fakticky začala až na jeseň 1999. V júli 2000 sa Musabajev vrátil do programu Mir a v posádke ho nahradil Viktor Afanasiev. O mesiac neskôr, v auguste 2000, v zálohe zamenil Revina Konstantin Kozejev.
Medzitým bol v rámci programu Mir v júni 2000 oficiálne predstavený prvý súkromný zákazník Roskosmosu ochotný zaplatiť si vesmírny let - americký podnikateľ Dennis Tito. V auguste začal výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku, ale v novembri 2000, potom čo padlo rozhodnutie o ukončení letov na Mir, prípravu prerušil. Vedenie Roskosmosu ani Tito sa nechceli vzdať rozbehnutej spolupráce a situáciu vyriešili presunutím Američana do 1. návštevnej expedície na ISS. V decembri 2000 tak bola zostavená nová posádka - veliteľ Talgat Musabajev, palubný inžinier Jurij Baturin a v úlohe účastníka kozmického letu Dennis Tito. V januári 2001 bola reorganizovaná aj záloha, teraz v zložení Afanasiev, Kozejev. V januári 2001 začali štyria ruskí kozmonauti bezprostrednú prípravu na let, od februára sa k nim pripojil aj Títo.
Odpor NASA k Títovi
Postoj Američanov k Titovmu letu prešiel niekoľkými fázami. Po počiatočnom ignorovaní problému nastúpil ostrý nesúhlas, na ktorý ruská strana reagovala nemenej rozhodnou neústupčivosťou, podporenou z najvyšších miest (v apríli Hviezdne mestečko navštívil prezident Putin a osobne zablahoželal Títovi k letu).
Rusi považovali americké argumenty o nepripravenosti neprofesionála na let a rizikách v prípade havárie za neodôvodnené a zdôrazňovali Titov výcvik. Vedenie NASA sa pokúšalo presvedčiť Tita i Roskosmos aspoň k súhlasu s odložením letu na jeseň, čo stroskotalo na jeho jasnom odmietnutí a záväzkoch Roskosmosu.
Odpor NASA vyvrcholil v polovici marca po prílete pätice kozmonautov oboch posádok do Houstonu k týždennému kurzu na zoznámenie sa s americkým segmentom stanice. Predstavitelia NASA na prekvapenie Rusov začali aj na verejnosti označovať za člena posádky expedície astronauta ESA Thomasa Reitera. V Johnsonovom vesmírnom stredisku nebol Títo pripustený k inštruktáži, ale ruskí kozmonauti odmietli pracovať v nekompletnej zostave, čím Američanmi nepríjemne zaskočili. Druhý deň po príkaze z Moskvy sa výcvik rozbehol len v štyroch, čo Musabajev a Baturin neskôr okomentovali slovami: "stratený deň sme nahradili obmedzením prestávok na kávu, tých u nich býva neúrekom ..."
Roskosmos stále trval na účasti Tita v lete, pričom zaujal tvrdý postoj - ak nepoletí on, nepoletí nikto a Sojuzy sa nevystriedajú, čo by znamenalo nutnosť dočasného prerušenia obsadenia stanice. NASA nakoniec dala súhlas s Titovým letom až 23. apríla za podmienok, že Tito bude spať v Sojuze, v americkom segmente stanice sa bude pohybovať iba s doprovodom, zaplatí všetko, čo v ňom poláme a nevznesie žiadnu žalobu na NASA ak v ňom utrpí nejakú ujmu.
Problémy s dátumom štartu
Štart bol naplánovaný na 28. apríla a spojenie s ISS na 30. apríla 2001. Dňa 25. apríla sa ale na ISS objavili problémy s počítačmi a komunikačným systémom, Američania sa preto rozhodli odložiť odlet raketoplánu (let STS-100, raketoplán sa nachádzal v zostave ISS od 21. apríla) o dva dni na 30. apríla, čo vyvolalo potrebu posunu i letu Sojuzu (pri prílete k stanici ešte pred odpojením raketoplánu by Sojuz minul americký stroj iba o 6 metrov, čo sa považovalo za neúmerne riskantné). Stredisko riadenia letov v Koroľove vyhlásilo odklad za nemožný. Nakoniec sa dospelo k dohode na štarte v plánovanú dobu s tým, že v prípade nutnosti Sojuz na obežnej dráhe počká na odlet raketoplánu.
Priebeh letu
Trojica Musabajev, Baturin, Tito odštartovala do vesmíru 28. apríla 2001 o 7:37 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TM-32. Endeavour sa 29. apríla po vyriešení problémov na ISS vzdialil a tak nič nebránilo pripojenie Sojuzu k ISS 30. apríla o 7:38 UTC.
Po spojení kozmonauti vyložili náklad na stanicu a začali vedecký program pozostávajúci celkom z 11 experimentov. Musabajev sa, ako aj v predošlých letoch, venoval experimentom pripraveným kazašskými vedcami - snímkovanie vybraných oblastí Kazachstanu, pokusu Dastarchan - skúškam doplnkov stravy slúžiacich k odvodu škodlivín z tela a tonizujúcim prídavkom do čaju. Ďalej kozmonauti uskutočnili štyri genetické výskumy na muškách rodu Drosophila, fotografovanie zemského povrchu, a ďalšiu fázu technologického experimentu Plazmový krištáľ. Na žiadosť kazašských partnerov Sojuz viezol aj box s kazašskou vlajkou, ústavou, portrétom a knihou prezidenta, kapsulu s pôdou z Astany a korán (Títo zase viezol bibliu). Dennis Tito fotografoval, natáčal a zúčastnil sa niekoľkých tlačových konferencií. S letom bol veľmi spokojný, okrem nevoľnosti prvý deň letu, sa v stave beztiaže cítil dobre a pobyt v kozme si pochvaľoval.
Dňa 6. mája 2001 o 2:21 UTC sa posádka 1. návštevnej expedície v Sojuze TM-31 odpútala od ISS a o 5:41 UTC pristála v severnom Kazachstane.
Singapurské národné vodnopólové družstvo mužov
Singapurské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Singapur v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Singapore Swimming Federation (SSF). Najvýraznejšie úspechy v podobe medailí dosiahlo iba na ázijských podujatiach.
Mengeš
thumb|right|Mengeš thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Mengeš je mesto v Slovinsku v strede krajiny asi pätnásť kilometrov od hlavného mesta Ľubľana. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 7 059 obyvateľov.
Singapurské národné vodnopólové družstvo mužov
Vrcholné podujatia
Družstvo sa predstavilo iba na olympijských hrách v roku 1956 v Austrálii. Podľa očakávania skončilo po 5 prehrách na poslednom mieste. Na Majstrovstvách sveta sa singapurské družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz.
3-krát sa zúčastnilo aj Rozvojového pohára FINA, na ktorom v roku 2009 získalo po finálovej prehre s domácim 🇰🇼 striebornú medailu.
It Would Be So Nice
„It Would Be So Nice“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorú napísal hráč na klávesové nastroje, Rick Wright, ktorý v nej naspieval aj hlavné vokály. Bola vydaná v apríli 1968. V poradí to už je štvrtý singel skupiny.
Skladba bola nahraná v dňoch 5., 12., 13., 21. a 23. marca 1968 v EMI Studios pod dohľadom producenta Normana Smitha. Vydaná bola ako singel s B stranou „Julia Dream“ v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8410) dňa 12. apríla 1968. V USA vyšiel tento singel (katalógové číslo: Tower 428) 3. júna 1968. V hudobných rebríčkoch sa ale neumiestnil (Nick Mason sa o skladbe neskôr vyjadril ako o „sračke“, Roger Waters ako o „biednej nahrávke“), čiastočne aj kvôli faktu, že v texte piesne sú zmienené skutočné britské noviny Evening Standard. Rádio BBC One totiž kvôli tejto skutočnosti odmietlo skladbu hrať, urýchlene boli vylisované náhradné gramofónové disky, kde bol názov novín zmenený na fiktívne Daily Standard, ale oneskorenie medzi vydaním a hraním v rádiách bolo príliš veľké. Ide o prvú oficiálnu nahrávku Pink Floyd, kde hrá David Gilmour, ktorý začiatkom roku 1968 nahradil v skupine Syda Barretta.
Je doložený jediný koncert, kde skupina zahrala pieseň „It Would Be So Nice“; ten sa konal 11. mája 1968 v anglickom Brightone.
Sancourt (Nord)
Sancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Heligónka
thumb|Fotografia Heligónky
Heligónka je diatonická gombíková ťahacia harmonika (melodeón) doplnená o zosilnenú basovú časť, tzv. „heligonové basy“. Silný zvuk basových tónov je dosiahnutý spravidla dvomi cestami: posunutím jednotlivých hláskov tvoriacich basový tón o oktávu nižšie ako je bežné u ostatných druhov harmoník a ďalej umiestnením robustnej platne s hláskami do dreveného zvukovodu. Charakteristické trumpetky v basovej časti sa čiastočne tiež podieľajú na výstupe silného basového tónu; ich význam je však skôr dekoračný.
Označenie heligónka je odvodené od názvu dychového basového nástroja heligónu, ktorého zvuk „heligónové basy“ svojou hlbokou polohou vzdialene pripomínajú.
Theochréstos
Theochréstos (Theochréstos) môže byť:
Európsky výbor pre normalizáciu
[[Súbor:ECS.png|náhľad|Mapa národných organizácií CENu
]] Európsky výbor pre normalizáciu je nezisková organizácia, ktorej poslaním je podpora európskej ekonomiky v globálnom obchode, prosperity obyvateľstva Európy a životného prostredia, tým že poskytuje efektívnu základňu pre zainteresované strany pri rozvoji, udržiavaní a šírení ucelených súborov noriem a špecifikácií.
Vznik a poslanie
Od založenia CENu v roku 1961, tridsať národných organizácií spolupracuje na vývoji európskych noriem (EN) v rôznych odvetviach za účelom vybudovania jednotného trhu pre tovary a služby pre zaistenie postavenia Európy v globálnej ekonomike. Niektoré z týchto noriem nie sú záväzné, zatiaľ čo iné, ako tzv. harmonizované normy, sú záväzné podľa práva EÚ. CEN je oficiálne uznávaný ako európska normalizačná organizácia. Ďalšie oficiálne európske normalizačné orgány sú Európsky výbor pre normalizáciu v elektrotechnike (CENELEC) a Európsky inštitút pre telekomunikačné normy (ETSI).
Viac ako 60 000 technických expertov, obchodných združení, spotrebiteľských a ďalších sociálnych záujmových organizácií je zapojených do siete CEN, ktorý sa dotýka viac ako 460 miliónov ľudí. CEN je oficiálna normalizačná organizácia pre iné odvetvia ako elektrotechnika a telekomunikácie. V uznesení Európskeho parlamentu z 12. februára 1999 je uvedené, že zlúčenie CEN, CENELEC a ETSI neprináša jasné výhody, a že tieto orgány budú spolu úzko spolupracovať.
Normalizačné orgánizácie tridsiatich národných členov reprezentujú 27 štátov Európskej úniu, tri krajiny Európskeho združenia voľného obchodu (EFTA) a krajiny, ktoré uvažujú o vstupu do EÚ alebo EFTA. CEN prispieva k riešeniu úloh Európskej únie a Európskeho hospodárskeho priestoru technickými normami (tzv. normy EN), ktoré podporujú voľný obchod, bezpečnosť práce a spotrebiteľov, interoperabilitu sietí, ochranu životného prostredia, využitie výskumných a vývojových programov a zadávanie verejných zákaziek.
Príkladom záväzných noriem sú normy na materiály a výrobky používané v stavebníctve a tie, ktoré sú uvedené v Nariadení o stavebných výrobkoch (2011/305/EÚ). Značka CE je vyhlásenie výrobcu, že výrobok je v súlade s príslušným Nariadením o stavebných výrobkoch a príslušnou harmonizovanou normou.
CEN (spoločne s CENELEC) vlastní značku Keymark, ktorá je nepovinnou značkou kvality pre výrobky a služby. Takéto označenie výrobkov preukazuje ich zhodu s európskymi normami.
V členskej základni CENu sú Belgicko, Bulharsko, Severné Macedónsko, Cyprus, Česko, Dánsko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Chorvátsko, Írsko, Island, Litva, Lotyšsko, Luxembursko, Maďarsko, Malta, Nemecko, Nórsko, Poľsko, Portugalsko, Rakúsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Švajčiarsko, Švédsko, Taliansko a Turecko. Pridružený členovia sú Albánsko. Partnerské normalizačné organizácie majú Austrália, Bosna a Hercegovina, Egypt, Moldavsko, Rusko, Srbsko, Tunisko a Ukrajina.
Viedenská zmluva
Viedenská zmluva bola uzavretá medzi CEN a ISO v roku 1991 so začiatkom platnosti v polovici 90. rokov. Jej prvotný cieľ je zabrániť duplicitám (prípadne konfliktom) medzi normami CEN a ISO. V posledných dvadsiatich rokoch CEN preberá normy ISO, ktorými nahradzuje vlastné CEN normy.
Malý Kosíř
Ochrana
Predmetom ochrany je súbor biotopov, najmä kyslých suchých trávníkov, vresovísk, porastov čerešňe krovitej (Cerasus fruticosa), a na ne viazaných spoločenstiev živočíchov. Významné nálezisko vstavačovitých a biotop európsky významného druhu a spriadača kostihojového (Euplagia quadripunctaria).
Územie pamiatky sa čiastočne prekrýva s EVL - CZ0714083 s rovnakým názvom Malý Kosíř.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Žarnovici
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Žarnovica v okrese Žarnovica.
Santes
Santes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mežica
Mežica je mesto v Slovinsku na severe krajiny neďaleko hraníc s Rakúskom. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 3 863 obyvateľov.
M4 (linka budapeštianskeho metra)
left|150px
M4 (doslovne Délnyugat-kelet metró, alebo aj Zöld metró (Zelené metro) je štvrtou linkou budapeštianskeho metra. Do prevádzky bola uvedená 28. marca 2014. Spája juhozápadnú časť mesta s východnou od Kelenföld vasútállomás na budínskej strane mesta po Keleti pályaudvar (doslova „Budapešť Východná železničná stanica“) na peštianskej strane mesta. Tento úsek má zatiaľ dĺžku a 10 staníc. Neskôr je v pláne linku predĺžiť až do stanice Bosnyák tér a ďalej na východ na východnej strane a do stanice Madárhegy na západnej strane.
História
Otvorenie sekcií budovania linky M4
Zaujímavosti
alt=|náhľad|Súprava Alstom Metropolis AM4-M4 na stanici Szent Gellért tér
Vozový park
Na linke premávajú vozne typu Alstom Metropolis.
Hutná ulica
Hutná ulica je ulica:
Stanislav Filko
Stanislav Filko (* 15. jún 1937, Veľká Hradná – † 23. október 2015, Bratislava) bol slovenský maliar.
Tvoril a multimediálne – kresba, grafika, koláž, maľba, objekt, reliéf, asambláž.
V priebehu jeho štúdia a tiež po ukončení pracoval na figurálnych kompozíciách s postkubizujúcim rukopisom. Tieto práce potlačil do expresívnej a prirodzenej pozície, v ktorej uskutočnil deštrukciu plátna. Do plátna vystrihoval veľké i malé diery, pomocou ktorých narušil jeho štruktúru, ale aj kompozíciu diela. Počas celého svojho života sníval o dokonalosti a integrácii a týmto spôsobom načrtol neschopnosť vnímať komplexnosť vesmíru a celistvosť sveta.
Na začiatku 60. rokov prišiel s popieraním klasických výtvarných hodnôt. Dnes odborne vysoko cenené asamblážové reliéfy, 30 oltárov súčasnosti, vytvoril v rokoch 1964 – 1965. Predstavil ich na výstave Obydlia súčasnosti a skutočnosti v Prahe, v galérii na Karlovom námestí. Je to voľne prepojená edícia objektov, kde sa stretávajú najzákladnejšie ľudské potreby a pudy. Obrázky vyjadrujúce žiadostivosť po moci a sexuálnu túžbu sa voľne zmiešavajú na objektoch vo forme oltárov. Nahé a polonahé ženy na fotografiách, konzumný tovar, reklamy z časopisov a lacných púťových obrázkov vytvárajú v spleti so zrkadlami a klincami príťažlivý objekt lacnej pozornosti. Tieto asambláže mali funkciu fetišov a používali sa na estetické kontemplácie.
V rokoch 1965 – 1970 vytvoril sto diel, grafík, happeningov, objektov, manifestov, dokumentácií, akcií a iných umeleckých činov, ktoré nazval napr. prospektart, environment, projektart, mapy, asociácie atď. Filko čerpá z tvorby Marcela Duchampa: tvorba je surovým dielom kolektívneho vyjadrovania. Umenie pomenoval ako vizuálnu komunikáciu a pochopil hodnotu vizuálnej informácie.
Spolu s Z. Kostrovou a A. Mlynárčikom napísal manifest Čo je HAPPSOC? S A. Mlynarčíkom vytvoril HAPPSOC I. a HAPPSOC II. V manifeste Úvahy o prostredí (1966) stručne vymedzuje svoje vnímanie priestoru a naznačuje začiatky vlastnej filozofie. Svoju interaktívnu inštaláciu opísal v úvahe Univerzálne prostredie (1966 – 1967). Bol spoluautorom manifestu Biely priestor (1973 – 1974), v ktorom išlo o myšlienku nekonečného priestoru a jeho výklad pomocou čistej senzibility.
V 80. rokoch 20. storočia, po emigrácii do USA, a počas pobytu v New Yorku sa venoval maľbe v duchu v tom čase celosvetovej maliarskej estetiky neoexpresionizmu a gestickej abstrakcie.
V neskoršom období sa venoval farebnej redukcii diel, v ktorých biela vyjadruje absolútnu duchovnosť. Svoju tvorbu začal rozdeľovať od polovice sedemdesiatych rokov na tri hlavné prúdy, ktoré symbolicky vyjadroval farbami, slovenskou trikolóru. Červená vyjadrovala biológiu, modrá kozmológiu a biela absolútnu duchovnosť.
Internátna ulica
Internátna ulica je ulica:
Sars-et-Rosières
Sars-et-Rosières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Celtic League
Celtic League (po slovensky Keltská liga) má viacero významov:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bartošova Lehôtka
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bartošova Lehôtka v okrese Žiar nad Hronom.
New Orleans (rozlišovacia stránka)
New Orleans môže byť:
Curtici
Curtici je mesto v západnom Rumunsku, v župe Arad.
Geografia
Nachádza sa na západe župy, od župného mesta Arad v Západnej nížine (Câmpia de Vest) na hraniciach s Maďarskom. Prechádza tadeto železnica európskeho významu a preteká rieka Mureş.
História
Prvá písomná zmienka o tomto sídle pochádza zo 16. storočia, konkrétne z roku 1519. Od 16. februára 1968 má štatút mesta. V medzivojnovom období nosil kvôli pokusom o obmedzenie maďarského vplyvu meno „Decebal“ (podľa starého dáckeho vládcu).
Iron Man
Iron Man môže byť:
Live Aid
náhľad|Pódium Live Aid vo [[Philadelphia|Philadelphii]] Live Aid bol benefičný koncert, ktorý sa konal 13. júla 1985 v Londýne v Spojenom kráľovstve a vo Philadelphii v Spojených štátoch. Podujatie zorganizoval Bob Geldof a Midge Ure s cieľom získať finančné prostriedky na pomoc postihnutým hladomorom v Etiópii. Koncert sa uskutočnil na londýnskom štadióne Wembley (približne 72 000 návštevníkov) a na philadephskom Štadióne Johna F. Kennedyho (89 484 návštevníkov). Podujatie inšpirovalo podobné koncerty, ktoré sa konali v rovnaký deň v Sovietskom zväze, Kanade, Japonsku, Juhoslávii, Rakúsku, Austrálii a v Západnom Nemecku.
Prenos koncertu sledovalo približne 1,5 miliardy divákov v 100 krajinách, toto satelitné a televízne vysielanie tak patrí k jedným z najväčších.
Interpreti
V Londýne vystupovali umelci ako Status Quo, Sting, Phil Collins (vystupoval zároveň aj v USA), U2, Dire Straits, Queen, David Bowie, The Who, Elton John a iní.
Vo Philadelphii sa predstavili Black Sabbath, Run D.M.C, The Beach Boys, Carlos Santana, Madonna, Eric Clapton, Led Zeppelin, Duran Duran, Mick Jagger a iní.
Ormož
thumb|right|Železničná stanica thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Ormož je mesto v Slovinsku na severovýchode krajiny na ľavom brehu rieky Dráva neďaleko hraníc s Chorvátskom. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 12 798 obyvateľov.
Prevalje
thumb|right|Železničná stanica thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Prevalje je mesto v Slovinsku na severe krajiny. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 6 781 obyvateľov.
Anna Frielová
Anna Louise Friel (* 12. júl 1976, Rochdale, Spojené kráľovstvo) je britská herečka, ktorá na Slovensku vošla do povedomia filmom Bathory od Juraja Jakubiska.
Ucháč svetlý
Ucháč svetlý alebo netopier svetlý (zastarané) (Plecotus auritus) je druh netopiera z rodu Plecotus.
Opis
Obýva severnú oblasť Eurázie, od Anglicka a Francúzska až po Kóreu a Japonsko. Jeho charakteristickým znakom sú výrazné ušnice. Je veľmi podobný so vzácnejším ucháčom sivým (Plecotus austriacus), s ktorým bol do šesťdesiatych rokov považovaný za jeden druh a s ktorým je aj dodnes často zamieňaný.
Vrchná časť tela je hnedá, na bielych bokoch máva zvyčajne žltkasté a čierne škvrny, tragus je svetlý, palec krídla je väčší ako 6 mm. Dosahujú hmotnosť 5 – 11 g, dĺžku tela 41 – 52 mm, chvosta 37 – 55 mm a predlaktia 36 – 42 mm. Najväčšou charakteristikou sú však jeho veľké ušnice, ktoré dosahujú 31 – 41 mm a ktoré rod Plecotus spoľahlivo odlišujú od ostatných netopierov. . Dožíva sa 12 rokov. Dosial najvyšší zistený dosiahnutý vek bol 30 rokov. Samce dosahujú pohlavnú dospelosť vo veku 15 mesiacov, približne 29% samčekov v dobrej kondícii už vo veku 3 mesiacov. Roztiahnuté ušnice sú dlhé skoro ako celé telo.
Zimovanie
Neskoro na jeseň upadajú do zimného spánku, pri ktorom majú uši zložené pod krídlami a idú vidieť iba tragus. Je zavesený za päť pazúrikov zadných končatín hlavou dolu s lietajúcou blanou priloženou k telu. Zimuje najčastejšie v jaskyniach, dutých stromoch a v podkroviach.
Úkryt
Tento druh sa skôr javí ako typický obyvateľ jaskýň, ale často obýva hrady, stromy, najmä v nížinách a pahorkatinách, vyhýba sa mestám. Žijú v letných kolóniách s počtom 5 – 30 samíc v podkrovných štrbinách, alebo môžu hniezdiť aj samostatne.
Lov
Lovia prevažne v lese, často aj počas dňa a to väčšinou mole a iné nočné motýle, húsenice, ucholaky, dvojkrídlovce alebo pavúky. Pri love využívajú svoj dobre vyvinutý sluch. Nie je dobrý letec, lieta nízko a pomaly (15 km/h). Netopier vydáva rôzne zvuky, ktoré sa odrážajú od okolitých predmetov. V priestore sa vďaka nim veľmi dobre dobre orientuje a loví.
Radeče
Radeče je mesto v Slovinsku ležiace na rieke Sáva. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 4 593 obyvateľov.
Sars-Poteries
Sars-Poteries je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bzenica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bzenica v okrese Žiar nad Hronom.
Wimbledon 2008
Najtradičnejší tenisový grandslam sveta začal 23. júna 2008. Ako každý rok, je to tretí grandslamový turnaj v poradí.
Víťaz ženskej i mužskej dvojhry získal prémiu 750 000 libier, finalisti dvojhry polovicu, 375 000 libier.
Turnajový pavúk (ženy - dvojhra)
thumb|Serena Williamsová pri podaníSestry Williamsové sa stretli už po tretíkrát na Wimbledone vo finále. Prvýkrát to bolo v roku 2002, keď zvíťazila Serena nad Venus vo dvoch setoch 7:6, 6:3. Ďalší rok si to zopakovali a opäť vyhrala Serena 4:6, 6:4, 6:2.
Veljko Milković
Veljko Milković (* 13. november 1949, Subotica, Juhoslávia), je srbský vynálezca a výskumník z Nového Sadu. Aktívne sa zaoberá ekologickým výskumom, amatérskou archeológiou a pátraním po nových energetických technológiách. Napísal početné knihy z týchto oblastí. Za svoju prácu získal niekoľko cien, a je i členom Srbskej akadémie inovačných vied z Belehradu, skupiny počítajúcej zo 20 vedcov a vynálezcov. Patentoval 23 vynálezov, ktoré boli i schválené.
Vynálezy a výskumy
thumb|left|Samoohrievací ekologický dom thumb|left|Ručná pumpa na vodu s kyvadlom Vynašiel samoohrievací ekologický dom a početné, ako ich sám nazýva, ekologické inovácie: skleníky a fóliovníky so zrkadlovitým povrchom, huboviská. Niektoré jeho vynálezy sa týkajú každodenne používaných jednoduchých vecí, taký je autonómny plnič batérií, séria univerzálneho náčinia alebo záchodová doska pre osoby trpiace na hemoroidy.
Petrovaradínska pevnosť
Svoj záujem a výskumy Milković usmernil aj na Petrovaradínsku pevnosť v Novom Sade. Tvrdí, že sa mu podarilo objaviť pravidelnosť podzemného labyrintu so šípkovitými a ypsilonovitými križovatkami, ako aj križovatky v podobe kladiva T, čo mu umožňuje bezpečne skúmať pevnosť a jej podzemie. Múzeum mesta Nový Sad mu roku 1977 udelilo ďakovnú listinu za „nesebeckú spoluprácu pri skúmaní Petrovaradínskej pevnosti“.
Roku 1983 Srećko Drk a Veljko Milković založili pri Knižnici "Vladimira Nazora" v Petrovaradíne Klub priateľov Petrovaradínskej pevnosti. Roku 1997 zahlásil text pod názvom "Tajomstvá Petrovaradínskej pevnosti", ktorý bol uverejnený v podobe fejtónu, ako skriptá, a tiež ako kniha. Tým sa prvýkrát „vyplnila medzera“ v literatúre o Petrovaradínskej pevnosti, ktorá sa dovtedy len málo zaoberala jej podzemnými časťami. Svojimi prednáškami a výletmi, ktoré organizoval, upozorňoval na nebezpečenstvá, ale i na veľké turistické možnosti Petrovaradína, Fruškej hory, Sriemu a stredného Podunajska.
Ceny a uznania
Okrem početných domácich a zahraničných uznaní roku 2002 mu bola udelená "Novembrová charta Nového Sadu" za mimoriadny prínos a inovácie v oblasti ekológie a energetiky a v tom istom roku získal i zlatú medailu Novosadského veľtrhu za ručnú pumpu na vodu s kyvadlom. Roku 2006 sa stal členom korešpondentom Srbskej akadémie inovačných vied v Belehrade a toho istého roku i riadnym členom Akadémie vynálezcov Srbska v Belehrade.
Let There Be More Light
Kompozícia
Skladba začína opakujúcou sa dôraznou basovou linkou, po ktorej nasleduje prvá sloha s jemnejšími vokálmi Ricka Wrighta, podporovanými šepkaním Rogera Watersa. Potom prichádza tvrdší refrén spievaný Davidom Gilmourom, pričom refrén v tomto obsadení trvá až do polovice skladby. V posledných dvoch minútach zaznie gitarové sólo Davida Gilmoura, vôbec prvé, ktoré oficiálne vyšlo na nahrávkach Pink Floyd. Je charakteristické Gilmourovou osobitou hrou jednotlivých nôt, ktorých zvuk je upravený gitarovými efektami ako skreslenie alebo echo.
Roger Waters sa pre pieseň „Let There Be More Light“ inšpiroval úmrtím Pipa Cartera, čiastočného róma z Cambridgu, ktorý pre Pink Floyd pracoval nejaký čas ako bedňák. V predposlednom refréne sa nachádza text „Was Lucy in the sky“, odkaz na skladbu „Lucy in the Sky with Diamonds“ skupiny The Beatles.
Live a alternatívne verzie
Skladba „Let There Be More Light“ bola zaradená do koncertného repertoáru Pink Floyd v rokoch 1968 a 1969, jej prevedenie dosahovalo aj osem minút. Prvou doloženou živou verziou skladby „Let There Be More Light“ bola verzia odohraná 20. februára 1968 v parížskom štúdiu francúzskej televízie ORTF pri natáčaní pre program Bouton Rouge, ktorý bol vysielaný o štyri dni neskôr. Naopak pravdepodobne naposledy zaznela ako prídavok na koncerte 7. novembra 1969 v Londýne.
Originálna verzia skladby s dĺžkou 5:39 bola nahraná medzi januárom a májom 1968 v EMI Studios a vyšla 28. júna 1968 ako prvá pieseň na albume A Saucerful of Secrets. 19. augusta toho roku vyšla skrátená verzia skladby s dĺžkou presne 3 minúty taktiež v USA ako singel s B stranou „Remember a Day“ (katalógové číslo: Tower 440). Pokiaľ sa nepočítajú box sety so zaradeným celým albumom A Saucerful of Secrets, tak pieseň „Let There Be More Light“ nevyšla na žiadnom kompilačnom albume.
Saultain
Saultain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sassegnies
Sassegnies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam ulíc a námestí v Trenčíne
Toto je zoznam ulíc a námestí v Trenčíne.
Willem II Tilburg
Willem II tiež známy ako Willem II Tilburg je profesionálny holandský futbalový klub sídliaci v meste Tilburg, v provincii Severné Brabantsko. Bol založený 12. augusta 1896 pod názvom Tilburgia. Neskôr 12. januára 1898 bol premenovaný na Willem II podľa holandského kráľa Williama II., ktorý ako veliteľ holandskej armády mal počas Belgickej revolúcie v roku 1830 vojenské veliteľstvo v Tilburgu. Klub momentálne (január 2013) hráva najvyššiu domácu súťaž Eredivisie, do ktorej postúpil po sezóne 2011/12.
Domáce zápasy hrá na štadióne Koning Willem II Stadion, ktorý má kapacitu 14 637 miest. Štadión bol oficiálne otvorený 31. mája 1995 a je takisto pomenovaný podľa kráľa Williama II. Farbami klubu sú červená, biela a modrá podľa farieb holandskej vlajky. Najväčším úspechom je 3-násobné víťazstvo Národného holandského šampionátu a tiež 2x víťazstvo v Holandskom pohári KNVB Cup. V Eredivisie dosiahol maximum v sezóne 1998/99, keď skončil druhý a vybojoval si tak postup do Ligy majstrov.
Willem II v európskych súťažiach
náhľad|Koning Willem II Stadion
Novozámecké louky
Novozámecké louky bola prírodná rezervácia ev. č. 1780 neďaleko obce Mladeč v okrese Olomouc. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Litovelské Pomoraví.
Saulzoir
Saulzoir je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ravne na Koroškem
thumb|Ravne na Koroškem thumb|Poloha v rámci Slovinska Ravne na Koroškem (predtým Guštanj ) je mesto v Slovinsku na severe krajiny neďaleko hraníc s Rakúskom. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 12 141 obyvateľov.
Remeslá v stredovekých a ranonovovekých Košiciach
Tento článok pojednáva o remeslách v meste Košice v období stredoveku a raného novoveku (do 18. storočia). Remeslami sa okrem Nemcov venovali aj chudobnejší slovenskí a maďarskí obyvatelia mesta. V stredoveku boli Košice najvýznamnejším strediskom remeselníckej výroby na území Slovenska a po Budíne druhým v Uhorsku. V období najväčšieho rozmachu na prelome 15. a 16. storočia tvorili košickí remeselníci 29 % obyvateľstva mesta, resp. 54 % daňových poplatníkov združených až v devätnástich cechoch a zhruba 250 až 300 rozličných remeselníckych dieľňach.
Najstaršia zmienka o cechu v Uhorsku – košickí kožušníci
Spolu s košickým diaľkovým obchodom sa rozvíjala v mestskom prostredí výroba tovarov. Exkluzívnou komoditou, ktorú košickí kupci predávali na európskych trhoch, boli kožušiny a kože. Kožušníctvo bolo najvyvinutejším košickým remeslom, o čom svedčí, že si pravdepodobne nechali svoje stanovy potvrdiť mestskou radou v roku 1307. Tým sa remeslo zorganizovalo do cechu. Ide tak o najstaršie potvrdenie cechu v celom Uhorsku. Stanovy upravovali kúpu a predaj jednotlivých druhov kožušín a kontrolu kvality výroby. Zakazovali spracovanie koží každému, kto nebol členom cechu.
Theochréstos Mladší
Theochréstos (Theochréstos) bol v roku 300 pred Kr. olympijský víťaz v tethrippe.
Remeslá v stredovekých a ranonovovekých Košiciach
Kovospracujúce remeslá
Najviac košických remeselníkov pracovalo v kovospracujúcich odboroch až s 23 špecializáciami. Už v poslednom desaťročí 14. storočia tu pôsobili až 4 zvonolejárske rodiny. V 15. storočí liali zvony i lejári bronzu, ktorých bolo desať. Od roku 1444 sa spomínajú aj majstri odlievania diel. Ich výrobky si objednal kráľ Matej Korvín v rokoch 1461 a 1484. Významní boli aj košickí panciernici, mečiari, výrobcovia lukov, kuší a šípov. Výrobky košických zlatníkov si taktiež objednával budínsky dvor. Meno Zlatník sa často objavovalo aj v zozname košických richtárov alebo senátorov.
Monopol na výrobu barchetu
Kráľ Žigmund Luxemburský bol známy svojou podporou kráľovských miest, z ktorých druhým najvýznamnejším v Uhorsku boli práve Košice. Za ich sústavnú materiálnu a finančnú pomoc v jeho častých vojenských konfliktoch sa im kráľ odmenil zvláštnym privilégiom, ktoré malo z Košíc urobiť celouhorské centrum výroby barchetu. Monopol na jeho výrobu a výkup materiálu bol mestu udelený v roku 1411.
Barchet bola bavlnená tkanina, z ktorej sa šila spodná a posteľná bielizeň, ale i obrusy. Košickí výrobci okrem samotnej bavlny, ktorá sa dovážala z Afriky a Malej Ázie, pridávali do barchetu i vlnovú a ľanovú priadzu. Podľa privilégia sa mali do mesta presťahovať všetci výrobcovia tohoto luxusného tovaru aj so svojími nástrojmi. Špeciálne sa toto nariadenie adresovalo mestám Budín, Bratislava, Trnava, Stoličný Belehrad a Sibiu. Košickí barchetári sa oslobodili od platenia tridsiatku, a aby sa zvýraznil ich profit, bolo zakázané barchet dovážať zo zahraničia. Napriek tomu, že kráľ privilégium neskôr niekoľkokrát potvrdil a vydal k nemu osem ďalších listín, nebolo ostatnými mestami dodržované. Samotné Košice nemali ani možnosť dodržiavanie monopolu kontrolovať alebo si ho vynucovať. V tejto súvislosti treba spomenúť, že podobný monopol na bielenie plátna v Uhorsku zdieľali Košice spolu s Bardejovom.
Theochréstos Mladší
Theochréstos z Kyrény bol na 120. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon sa v Olympii zaviedol na 25. hrách v roku 680 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Theochréstovi za olympijské víťazstvo dali jeho rodáci zhotoviť sochu, ktorú potom vztýčili k verejnej úcte v Olympii medzi sochy slávnych olympijských víťazov. Túto sochu v druhom storočí videl cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: „Kyrénsky Theochréstos, ktorý po libyjskom vzore choval kone, získal s koňmi víťazstvo v Olympii a ešte pred ním rovnomenný starý otec z otcovej strany, aj Teochréstov otec sa vyznamenal v Isthmii, ako hlása nápis na voze." Staroveká libyjská Kyréna bola chovom koní preslávená.
Remeslá v stredovekých a ranonovovekých Košiciach
Ostatné remeslá
V Uhorsku neexistovalo remeslo, ktoré by v Košiciach nebolo zastúpené. Z ostatných remesiel mali početné zastúpenie drevospracujúce (stolári, tesári, šindliari) a potravinárske (pivovarníci, pálenčiari, rybári, haringári, šrotovači, mlynári). Mnohé z nich sa organizovali do cechov až v 16. storočí. Bohoslužobné rúcha zhotovovali vyšívači hodvábom. Z 15. storočia sa dochovali údaje o štyroch, dvaja z nich upevňovali do rúch i perly. Dobré meno mali košickí maliari, ktorí vymaľovali okná premonštrátskeho kostola kláštora v Lelesi, rezbári a kamenári. Kamenára Mikuláša si dokonca povolal v roku 1412 Žigmund Luxemburský na hrad Vyšehrad. V roku 1476 kráľovský dvor objednal na svadbu kráľa Mateja Korvína s Beatrix Neapolskou od mediarskych a železiarskych majstrov kuchynského riadu 200 kotlov, z ktorých 10 malo byť takých veľkých, aby v jednom bolo možné uvariť dvoch volov, a 20 takých, čo by sa v dvoch uvaril jeden vôl. Okrem toho si žiadal aj kastroly, šerpíky, pekáče, lyžice, nože atď.
Košické remeslá organizované v cechy
V košických remeslách bol v stredoveku rozšírený systém tvz.majsterštukov – majstrovských kusov, ktoré boli zväčša veľmi nákladné a náročné na zhotovenie. Išlo o špecializované diela, ktoré slúžili ako vrcholné diela. Tkáči zhotovovali odev pre sedliaka k pluhu, pre kňaza k oltáru, pre rytiera do poľa, pre pannu do tanca, a to všetko podľa miestnych zvykov a módy.
''Na prelome 15. a 16. storočia boli v cech organizované tieto remeslá, ktorých potvrdenie stanov sa zachovalo'' : Cechmi boli aj tieto remeslá, ktorých stanovy sa nezachovali, ale zmieňujú ich iné pramene:
''Z roku 1517 sa zachovali zápisy o voľbách predstavenstiev cechov. K tomuto roku ich evidovali v Košiciach 19'' :
Pre porovnanie v stredovekej Bratislave fungovalo 6 cechov, v Prešove 9 a v Bardejove 7-10 cechov.
Cech tovarišov tkáčskeho remesla
Osobitnú kapitolu predstavuje cech tovarišov tkáčskeho remesla. Stanovy cechu tovarišov boli potvrdené už v roku 1429 a sú teda staršie ako cech majstrov samotný.
Metropolitné cechy
V súvislosti s poklesom diaľkového obchodu vzrástol význam domácich trhov. Voči konkurencii zo zahraničia, ale aj z ostatného územia Uhorska, sa hornouhorské mestá chránili bližším primknutím pod ochranu k metropole – Košiciam. Cechy existujúce v okolitých mestách si nechávali potvrdiť nové stanovy, ktoré z nich robili filiálky košických metropolitných cechov. To im umožňovalo stavať stánky spolu s košickými na rozličných jarmokoch a trhoch. Metropolitný cech zvolával aj porady remeselníkov celej provincie. Dôležitú úlohu v riadení hospodárskej politiky oblasti zastávala rada piatich miest Pentapolitana.
Košické cechy v 16. a 17. storočí
Ku stredovekým cechom pribudli v 16. storočí v Košiciach tieto cechy:
Ku koncu 17. storočia v meste stále fungujú rozliční remeselníci, ale kvôli daniam a vojenskému vyčíňaniu boli v zúboženom stave. Rovnaký počet cechov ako v Košiciach, tridsať, mala aj Levoča, jednoznačne vedúce postavenie v Uhorsku malo dočasné hlavné mesto Bratislava so 45 cechmi.
Úpadok a obnova remeselníctva v 18. storočí
Po skončení povstania Františka II. Rákociho na začiatku 18. storočia bolo mesto natoľko hospodársky zdevastované, že v nich evidovali menej remeselníkov ako v Prešove či Kežmarku. V roku 1720 bolo v meste iba 131 remeselníckych dielní (v Bratislave ich bolo 273). Nijaké remeslo nemalo dominujúce postavenie a výroba pre trh bola minimálna. Škála remesiel tu bola napriek malému počtu remeselníkov stále široká. V priebehu 18. storočia sa však hospodársky život v meste prudko rozvíjal a v roku 1777 už počet remeselníckych dielní dosiahol počet 314. Z počtu novoprijatých remeselníkov v rokoch 1736 – 1790 pochádzalo 76,4 z Uhorska, zvyšok z českých a rakúskych krajín a západnej Európy. Na jedného majstra pripadalo 1,3 tovariša, čo bol najvyšší priemer na území Slovenska po Bratislave (2), Komárne (1,7) a Banskej Štiavnici (1,4). Najrozvinutejšími remeslami v 18. storočí boli čižmárstvo, garbiarstvo, krajčírstvo, mäsiarstvo a hrnčiarstvo.
Štatúty košických novovekých cechov boli písané v nemčine, a to až u polovice z nich. Zvyšok si delili latinčina s maďarčinou. V Košiciach bolo badať prílev maďarských remeselníkov, ale nemožno vylúčiť, že by v cechoch nepracovali aj Slováci, ktorí mali v iných slovenských mestách svoje slovenské spísomnenie štatútov.
Počet remeselníkov v meste v pomere k počtu obyvateľstva bol vysoký, čo neskôr pozitívne pôsobilo pri vzniku prvých košických manufaktúr v 90. rokoch 18. storočia. Cechové reguly sa stále viac stávali prekážkou slobodnému podnikaniu. V roku 1813 boli ich stanovy liberalizované a v tejto podobe existovali cechy až do ich zrušenia v roku 1872.
Aer Arann
Aer Arann (bývalý Aer Arann Express) sú regionálne aerolínie, sídliace v Dubline v Írsku. Operujú momentálne na 25 stálych linkách medzi Írskom, Francúzskom a Spojeným kráľovstvom. Hlavnými letiskami spoločnosti sú Derry, Galway, Ronaldsway a Waterford. thumb|right|Sídlo spoločnosti Aer Arann v [[Dubline]]
Dejiny
Aer Arann vznikla v roku 1970, aby prevádzkovala leteckú dopravu medzi mestom Galway a Aranskými ostrovmi na západnom pobreží Írska. Lietať začali na jednom stroji Britten-Norman Islander v auguste 1970.
Zlom pre aerolínie nastal v roku 1994, keď ich kúpil Pádraig Ó Céidigh. Ó Céidigh začal zväčšovať počet letov aj lietadiel aerolínií, v roku 1998 začal s prevádzkou pravidelných letov. V tom istom roku udelila vláda Arannu povolenie prevádzkovať linku medzi Donegalom a Dublinom, nasledovala linka Sligo - Dublin.
V roku 2002 sa začali lety do Spojeného kráľovstva a na ostrov Jersey, v roku 2004 pribudli linky do miest Lorient a Nantes v Bretónsku.
V roku 2007 zaznamenala Aer Arann obrat v hodnote 100 miliónov € a prepravila 1,15 milióna pasažierov.
V roku 2008 spoločnosť podpísala franchisovú dohodu s Nex Aviation a zahájila lety do Amsterdamu, Bordeaux, Malagy a Fara. Pri týchto letoch spoločnosť používala v letných mesiacoch lietadlá BAe 146. Linka do Amsterdamu, ktorú prevádzkoval stroj ATR 72-500, ukončila svoju činnosť 14. januára 2009.
V októbri 2008 aerolínie oznámili, že v dôsledku zníženého počtu pasažierov v osobnej doprave sú nútené pristúpiť na úsporný program, ktorý bude zahŕňať čiastočné zameranie sa na nízkonákladové lety a prenajímanie ich posádok a strojov iným aerolíniám. Aerolínie najprv hovorili o prepustení 100 zamestnancov, ale tento počet bol neskôr zmenený na 70, čo by znamenalo 20% zníženie počtu personálu. Kľúčové spojenia zostanú nezmenené.
Destinácie
Aer Arann lieta do nasledujúcich destinácií v Európe (stav zo 14. marca 2010):
Flotila
thumb|right|[[ATR 42|ATR 42-300 od Aer Arann pred štartom]] thumb|right|[[ATR 72|ATR 72-201 od Aer Arann na letisku v Manchesteri]]
Flotilu Aer Arannu tvoria nasledujúce lietadlá (stav z marca 2010):
V máji 2006 vyhlásila spoločnosť objednávku na 10 strojov série ATR 72-500 v hodnote 180 miliónov €.
V októbri 2008 Aer Arann ohlásila, že ako súčasť plánu na šetrenie počas krízy sa chce pokúsiť prenajať 4 z ich 13 ATR iným aerolíniám.
Silver Club
Silver Club je jediným špeciálnym leteckým programom, s ktorým Aer Arann začala v roku 2008. Je navrhnutý tak, aby odmeňoval častých pasažierov za ich vernosť spoločnosti. Vylepšenia zahŕňajú:
Služby počas letu
Aer Arann ponúka program buy on board, s ktorým možno na palube lietadiel kúpiť sendviče a nápoje Doolittles.
Outta Control
„Outta Control“ je skladba amerického hip-hopového hudobníka 50 Centa, z jeho druhého štúdiového albumu The Massacre (2005). Producentmi skladby boli Dr. Dre a Mike Elizondo. Remixovaná verzia skladby (hoci sa nepodobá na originál) bola vydaný ako štvrtý a zároveň posledný singel albumu The Massacre. Túto remixovanú verziu takisto produkovali Dr. Dre a Mike Elizondo, ale obsahuje vokálnu spoluprácu rapera Mobb Deepa. Remixovaná verzia sa tiež nachádza na Mobb Deepovom siedmom štúdiovom albume Blood Money (2005).
Obidve verzie majú ťažké bicie zvuky, ktoré sú sprevádzané zvukmi sláčikových nástrojov, hoci remix má riedkejšiu produkciu ako originál a obsahuje klavírne pasáže. Originálna verzia dosiahla v rebríčku Billboard Hot 100 92. miesto, ale remix bol úspešnejší a dosiahol 6. miesto v tomto rebríčku.
Gregor Nysský
náhľad|Svätý Gregor Nysský, mozaika z [[Chrám svätej Sofie (Kyjev)|Chrámu Svätej Múdrosti (Sofie) v Kyjeve, 11. st.]]
Svätý Gregor Nysský (iné názvy: Gregor z Nyssy, Gregor Nyssenský , Gregor Nysénsky ; gr. Γρηγόριος Νύσσης - Grégorios Nysses, iné prepisy: Grégorios Nyssés, Gregorios Nysses; lat. Gregorius Nyssenus; * okolo 335† 394, Kapadócia) bol významný kresťanský teológ a filozof, biskup v meste Nyssa. Patrí medzi najvýznamnejších cirkevných otcov 4. storočia. Bol rodným bratom svätého Bazila Veľkého a svätej Makríny.
V gréckokatolíckej cirkvi sa jeho sviatok slávi 10. januára.
Jaroslav Pelikan o jeho diele Život svätej Makríny píše: „Vždy keď sa niekto opýta či existuje stručné alebo prenikavé vyjadrenie duchovného a intelektuálneho názoru, ktoré má aspoň nejaké z osobných a objektívnych rysov Augustínových Vyznaní najvhodnejšia odpoveď je asi Život svätej Makríny od Gregora z Nyssy.“
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hliník nad Hronom
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hliník nad Hronom v okrese Žiar nad Hronom.
Rogaška Slatina
thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Rogaška Slatina je mesto v Slovinsku na východe krajiny neďaleko hraníc s Chorvátskom. Mesto je známe svojimi minerálnymi prameňmi, kúpeľmi a výrobou krištáľového skla. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 11 250 obyvateľov.
Blasyho chata
Blasyho chata alebo Blásyho chata bola prvou chatou, ktorá stála vo Velickej doline vo Vysokých Tatrách. Postavil ju v roku 1871 na východnom brehu Velického plesa Eduard Blasy (18201888), poľnohospodár a turistický nadšenec z Veľkej. Bol jedným zo zakladateľov Uhorského karpatského spolku, tvorcom tatranských vysokohorských chodníkov a dal podnet Jozefovi Szentiványimu k založeniu osady Štrbské Pleso. Chata, ktorú postavil, mala spríjemniť pobyt turistom, ktorí sa vyberali do Velickej doliny. Väčšinu prostriedkov na výstavbu trojrozmernej kamennej chaty vyzbierali kúpeľní hostia Starého Smokovca. Chatu v marci roku 1873 zničila snehová lavína z Velických Granátov. Po jej zničení, o päť rokov neskôr, postavili na bezpečnejšom mieste Hunfalvyho chatu.
Sebourg
Sebourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horná Ves (okres Žiar nad Hronom)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horná Ves (okres Žiar nad Hronom) v okrese Žiar nad Hronom.
Seclin
Seclin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.