cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ileostómia
Funkcia ileostómie
Pri odstránení hrubého čreva alebo konečníka je potrebné odvádzať odpadové látky, preto sa vyvádza ileostómia, cez ktorú vyjdú výkaly von a hromadia sa do stomického vrecka, ktoré sa lepí na kožu v okolí stómie. Vrecko je prispôsobené tomu, aby sa mohlo kdekoľvek nosiť, a aby ho bolo možné vyprázdniť vždy, keď to bude potrebné.
Indikácie
Ileostómia je potrebná v prípade problémov hrubého čreva, ktoré nie sú vyliečiteľné za pomoci liekov. Najčastejším dôvodom je kolorektálny karcinóm (rakovina hrubého čreva) a črevné zápalové ochorenia, medzi ktoré patria Crohnova choroba a ulcerózna kolitída.
Ďalšie indikácie:
Postup
Ileostómia sa vykonáva pod celkovou anestézou. Existujú dva základné typy ileostómie:
Komplikácie
Základné komplikácie po vykonaní tohto postupu sú:
Prognóza
Po vyvedení ileostómie človek dosahuje dobrú kvalitu života, môže vykonávať väčšinu aktivít, ktoré vykonával pred operáciou. Ak trpí chronickou chorobou ako je Crohnova choroba alebo ulcerózna kolitída, je potrebné pokračovať v liečbe.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2017
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2017 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky vo futsale žien, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konal sa v dňoch od 22.29. novembra 2017 v Las Piedras, departmente Canelones, v Uruguaji, za účasti rekordných 10 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 2015, v Canelones. Zápasy sa odohrali v aréne Polideportivo de Las Piedras. Svoj piaty titul získala 🇧🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇨🇴.
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín, ktoré sa konalo 1. novembra 2017, nasadené do výkonnostných košov podľa umiestnenia na predchádzajúcom turnaji nasledovne:
Henrich I. (Bavorsko)
Henrich I. Bavorský (medzi * 919/922, Nordhausen† 1. november 955, Pöhlde) bol bavorský vojvoda. Pochádzal z dynastie Liudolfovcov, bol synom východofranského kráľa Henricha I. Vtáčnika a jeho druhej manželky Matildy z Ringelheimu.
Život
Po nástupe svojho brata Otta I. Veľkého na východofranský trón v roku 936 sa pridal do radov vzbúrencov pozostávajúcich z jeho nevlastného brata Thankmara, franského vojvodu Eberharda a lotrinského vojvodu Giselberta. Po ich smrti sa roku 939 poddal Ottovi, ktorý ho vymenoval za nového lotrinského vojvodu. V Lotrinsku však Henrich nezískal podporu a čoskoro bol nahradený verdunským kniežaťom Ottom. Henrich znovu začal plánovať spiknutie s cieľom chopiť sa bratovej koruny, bol však zatknutý a uväznený v Ingelheime. Na Vianoce roku 941 sa pred bratom Ottom vo Frankfurte zriekol všetkého odporu a brat ho omilostil. Roku 948 mu potom udelil uvolnené Bavorské vojvodstvo. Henrichova vláda sa vyznačovala konfliktami s jeho susedmi. V rokoch 948 a 949 bojoval v bavorskej Severnej marke, roku 950 porazil Maďarov za riekou Tisou a toho istého roku sa podieľal na ťažení proti Českému kniežatstvu. Roku 951 vtrhol do Itálie, nasledujúce leto pripojil k svojmu vojvodstvu Furlansko. V roku 953 podporil svojho brata v boji proti povstaniu jeho vlastného syna Liudolfa, švábskeho vojvodu, a lotrinského vojvodu Konráda. 10. augusta 955 sa zúčastnil bitky pri Lechu, kde ako bavorský vojvoda velil 3 bavorským oddielom.
Katedra politológie Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Katedra politológie na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach bola zriadená rozhodnutím Akademického senátu Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach dňa 9. novembra 2009. Programy všetkých III. stupňov štúdia odboru politológia a teória politiky boli potvrdené Vedeckou radou Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach začiatkom roka 2010.
Košické politologické dialógy
Katedra politológie Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach organizuje každoročne v novembri vedeckú konferenciu s medzinárodnou účasťou pod názvom Košické politologické dialógy: Kam kráčaš, demokracia. Na podujatí každoročne vystúpia renomovaní odborníci z oblastí politológie, sociológie a práva, a to tak z akademického prostredia aj z praxe. V rámci tohto cyklu taktiež každoročne organizuje medzinárodnú konferenciu študentov a mladých vedeckých pracovníkov.
Múzeum dizajnu Holon
Múzeum dizajnu Holon (מוזיאון העיצוב חולון - Design Museum Holon) je prvé múzeum v Izraeli venované dizajnu. Budova múzea bola plánovaná a navrhnutá izraelským architektom a priemyselným dizajnérom Ronom Aradom v spolupráci s Brunom Asom. Múzeum je vo východnej časti novej kultúrnej oblasti v meste Holon, ktorá zahŕňa centrálnu knižnicu, divadlo, kino. Neďaleko je dizajnérska fakulta v Technologickom inštitúte Holon.
Múzeum zaznamenal cestovný časopis Conde Nast Traveller ako jeden z nových svetových divov.
Kapusta obyčajná hlávková
náhľad|Kapusta obyčajná hlávková Kapusta obyčajná hlávková alebo hlávková kapusta (lat. Brassica oleracea var. capitata; ďalšie názvy pozri nižšie) je taxón z druhu kapusta obyčajná.
Názvy
Slovenské názvy sú: kapusta obyčajná hlávková, kapusta hlávková , hlávková kapusta , kapusta ; zriedkavo: kapusta obyčajná (v užšom zmysle) ; ľudovo či nárečovo: zelé, zelie, zeľ  , zastarano: hlavatá kapusta, hlavičková kapusta. Výraz hlávková kapusta môže mať - ako vidno z textu tohto článku - tri významy: 1. kapusta obyčajná hlávková (Brassica oleracea var. capitata), 2. zriedkavo: Brassica olereacea convar. capitata (t.j. spravidla: kapusta obyčajná hlávková + hlávkový kel, čiže Brassica oleracea var. capitata + Brassica oleracea var. sabauda), 3. zriedkavo: biela hlávková kapusta (Brassica oleracea var. capitata f. alba).
Vedecké názvy sú:
Pozor na zámenu s češtinou, kde "hlávková kapusta" či "kapusta hlávková" znamená hlávkový kel, čiže kapustu obyčajnú kelovú.
Konvarieta capitata
Kapusta obyčajná hlávková/hlávková kapusta (Brassica oleracea var. capitata) v niektorých deleniach patrí spolu s hlávkovým kelom (Brassica oleracea var. sabauda) - a prípadne aj niektorým ďalším taxónom - do zoskupenia s vedeckým názvom Brassica oleracea convar. capitata. Toto zoskupenie sa úplne bežne v anglických textoch označuje ako (head) cabbage(s) a v nemeckých ako Kopfkohl(e), jeho slovenské meno hlávková kapusta (v najširšom zmysle) je naopak veľmi zriedkavé. Treba ale dodať, že v niektorých slovenských starších deleniach je názov "Brassica oleracea convar. capitata" (úplným) synonymom pre Brassica oleracea var. capitata, čiže len čisto pre kapustu obyčajnú hlávkovú bez hlávkového kelu.
Delenie
Niekedy sa ako samostatná skupina vydeľuje ešte kapusta špicatá (=špicatá kapusta, kapusta hlávková špicatá, špicatá hlávková kapusta; lat. Brassica oleracea var. capitata f. pyramidalis), ktorá má zašpicatený tvar (ostatné dve skupiny kapusty obyčajnej hlávkovej sú potom teda guľaté). . Helm (1963) zas rozdeľuje kapustu obyčajnú hlávkovú na dve neguľaté formy (f. subacuta a f. conica) a na guľatú formu (f. capitata).
Okrem toho sa občas biela hlávková kapusta a červená hlávková kapusta (a prípadne aj špicatá kapusta) považujú za úplne samostatné taxóny, t. j. namiesto taxónu kapusta obyčajná hlávková daný systém obsahuje spomenuté dva (resp. tri) taxóny (napríklad pod názvom Brassica oleracea var. alba a Brassica oleracea var. rubra).
Charakteristika
Pestuje sa ako listová zelenina vo viacerých kultivaroch. Je to dvojročná (na Slovensku jednoročná) nízka bylina. Stonka je zdužnatená a na vrchole má guľovitú kompaktnú hlávku tvorenú husto nakopenými listami. Okraje listov sú ploché, prekrývajú sa a sú pritlačené na seba. Listy sú pri kapuste bielej belasozelené, pri kapuste červenej modrozelené alebo fialovočervené.
Zloženie
Hlavné zložky jedlej časti kapusty červenej sú: voda (92 %), bielkoviny (1,5 %), sacharidy (3,5 %), balastné látky (2,5 %), minerálne látky (0,7 % -draslík, vápnik, horčík, sodík, zinok a železo) a tuky (0,2 %). Z vitamínov obsahuje vitamín E, B2, B1, B9, karotén a vitamín C.
Vesmírny štartovací komplex 40 na Cape Canaveral Space Force Station
thumb|Pohľad na štartovací komplex 40 s raketou [[Falcon 9|Falcon 9 v1.0 pred štartom skúšobného letu so skúšobnou jednotkou kozmickej lode Dragon, 20. február 2010]]
Vesmírny štartovací komplex 40 (skratka: SLC-40) je jedno zo štartovacích miest na severnom konci Základne vesmírnych síl Cape Canaveral na Floride.
Rampa bola v rokoch 1965 až 2005 používaná Vzdušnými silami Spojených štátov pre lety rakiet Titan III a Titan 4. Po roku 2007 vzdušné sily prenajali komplex spoločnosti SpaceX pre štarty rakiet Falcon 9. Dňa 1. septembra 2016 bola rampa značne poškodená pri výbuchu rakety Falcon 9 so satelitom Amos-6, kedy pri tankovaní vzplanul druhý stupeň.
Titan
thumb|right|Pohľad na štartovací komplex 40 pred demoláciou mobilnej servisnej veže pre rakety [[Titan (raketa)|Titan, 27. apríl 2008]]
Prvý štart z rampy SLC-40 sa uskutočnil 18. júna 1965, kedy odtiaľto vyštartovala raketa Titan IIIC. V rokoch 1965 až 2005 odtiaľto odštartovalo celkovo 30 rakiet Titan IIIC, 8 rakiet Titan 34D a 17 rakiet Titan 4. Posledný štart Titanu z rampy SLC-40 bol s prieskumným satelitom Lacrosse-5, ktorý odštartoval 30. apríla 2005 na rakete Titan 4B. Odštartovali odtiaľto aj dve medziplanetárne misie, a to neúspešná sonda Mars Observer, ktorá odštartovala 25. septembra 1992 a sonda Cassini-Huygens mieriaca k Saturnu, ktorá odštartovala 15. októbra 1997.
Falcon 9
Dňa 25. apríla 2007 prenajali Vzdušné sily Spojených štátov komplex spoločnosti SpaceX. V priebehu roku 2008 sa začala výstavba pozemných zariadení potrebných pre štarty rakiet Falcon 9. Rekonštrukcia zahŕňala inštaláciu nových nádrží na kyslík a RP-1 a výstavbu hangáru na prípravu rakiet a nákladu.
Prvá raketa Falcon 9 prišla na kozmodróm na konci roku 2008 a po prvýkrát bola vztýčená 10. januára 2009. Prvý štart Falconu 9 z rampy SLC-40 sa uskutočnil 4. júna 2010, pričom náklad v podobe skúšobnej jednotky kozmickej lode Dragon úspešne dosiahol obežnej dráhy. V roku 2013 došlo k úprave rampy, aby umožnila štarty rakiet Falcon 9 v1.1, ktorý je o niekoľko metrov vyšší, o 60% ťažší a má o 60% vyšší ťah.
Flauta (rozlišovacia stránka)
Flauta môže byť:
Prostredné Solisko
Prostredné Solisko je výrazný satelit Veľkého Soliska na Soliskovom hrebeni vo Vysokých Tatrách. Od Veľkého Soliska je oddelený Soliskovou lávkou a od Zadného Soliskového hrbu Vyšnou Soliskovou štrbinou. Z pohľadu od juhovýchodu po ľavej strane je Furkotská dolina a po pravej Mlynická dolina.
Turistika
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom.
Národný park Río Pilcomayo
náhľad|Kajman na móle v Národnom parku Río Pilcomayo. náhľad|Kvet v Národnom parku Río Pilcomayo. náhľad|Laguna Blanca náhľad|Drevené chodníčky
Národný park Río Pilcomayo bol vyhlásený v roku 1951. Nachádza sa v departmente Pilcomayo v provincii Formosa v Argentíne a je vzdialený 5 km od mesta Laguna Blanca a 4 km od obce Laguna Naick Neck. Rozkladá sa na ploche 51 889 ha a jeho geografický stred sa nachádza na súradniciach 25°04′00″J 58°07′00″Z.
Pôvodne mal park rozlohu 285 000 ha. V septembri 1968 však bola na žiadosť zákonodarného zboru provincie Formosa a v súlade so zákonom č. 17915 zmenšená na 51 889 ha. Zvyšok územia odvtedy spravuje provincia. Na základe dekrétu č. 2149/90 z 10. októbra 1990 sa časť národného parku stala prísne chránenou prírodnou rezerváciou.
Opis
Národný park chráni reprezentatívnu časť oblasti Východné Chaco (Vlhké Chaco). Vďaka rozličným typom podnebia a pôdy sa tu vyskytujú rôznorodé rastlinné spoločenstvá:
Nájdeme tu vysoké dreviny, ako je biele a farebné quebracho či výrazné lapacho. V nižších vrstvách rastú stromy menších rozmerov, napríklad rohovník obyčajný, guajava alebo vlnovec nádherný.
V húštinách žijú zvieratá ako mazamu šedý, kapybara močiarna, pekari, vrešťan, puma, z vtákov napríklad čačalaka sivokrká a chriašteľ ypekaha. V nižších porastoch žije vlk hrivnatý, pštros nandu alebo kariamy. Všetky tieto druhy majú dlhé nohy, vďaka čomu sa môžu pohodlne pohybovať po vysokých trávach a mokradiach.
Vodné prostredie je domovom bocianov, volaviek, lyžiačiara ružového a kačiek, ako aj dvoch druhov kajmanov – čierneho a širokonosého. Ryby žijúce vo vodách tejto oblasti majú telo prispôsobené tak, aby dokázali prežiť obdobia sucha. Dokážu dýchať atmosférický vzduch a pomocou prsných plutiev sa presunúť k inej vodnej ploche. Patria k nim napríklad pancierniček kropenatý a pancierniček trinidadský.
Park sa nachádza aj na zozname mokradí medzinárodného významu (Rámsarská dohoda).
Ide o rovinatú oblasť s množstvom trávnatých porastov, mokradí a lagún. Pravidelne sa striedajú záplavy a suchšie obdobia. V lete voda zaplavuje rozsiahle plochy. Mierne výškové rozdiely terénu spôsobujú, že pravdepodobnosť zaplavenia, ktoré je jedným z rozhodujúcich faktorov environmentálnej rozmanitosti tejto oblasti, je na niektorých miestach vyššia ako na iných. Prevažnú časť parku tvoria trávnaté porasty a palmové háje (druh Trithrinax campestris). V nižších polohách nájdeme močiare a vo vyšších húštinové ostrovčeky.
Najväčšou vodnou plochou parku je jazero Laguna Blanca s rozlohou 700 ha. Žijú v ňom dva ohrozené druhy kajmanov – čierny a širokonosý. Je tiež domovom hadov, napríklad anakondy žltej a vodných užoviek, medzi ktorými vyniká užovka obrovská. Na brehoch jazera sa nachádzajú rozsiahle porasty vodných rastlín, najmä z čeľade marantovitých, v ktorých možno pozorovať kapybary močiarne či nutrie riečne.
Podnebie
Národný park sa nachádza vo vlhkom tropickom podnebnom pásme, kde sa nevyskytujú obdobia sucha. Zrážky dosahujú ročný priemer 1200 mm a priemerná ročná teplota je 23 °C. V lete môže dosiahnuť až 46 °C, zatiaľ čo v zime nie sú výnimkou nízke teploty. Mrzne však len výnimočne.
Oblasť ovplyvňuje juhoatlantická anticyklóna a tlaková níž juhoamerického kontinentu, ktoré napomáhajú vytváraniu más tropického vzduchu. Kombinácia týchto a atlantických polárnych más určuje zrážkový režim oblasti.
Zrážok zreteľne ubúda v zimnom období. Nárast zrážok nastáva dvakrát za rok, a to v marci, keď prší výrazne viac, a v novembri, keď ide len o mierny nárast.
Takisto treba spomenúť, že národný park sa nachádza v oblasti, kde sa často tvoria tornáda. Ich výskyt však nie je riadne zaznamenaný.
Služby
Kemping, umyvárne, informačné centrá, miesto na poskytovanie prvej pomoci, parkovisko, miesta na kúpanie. Využiť možno aj náučné chodníky či prechádzky so sprievodcom – strážcom parku. Ubytovanie ponúkajú hotely v mestách Clorinda a Laguna Blanca.
Prístup
Po ceste RN 11 sa dá z Formosy (hlavného mesta provincie) dostať do mesta Clorinda. Tam treba odbočiť na cestu RN 86, ktorou sa popri južnej hranici parku dostanete do obce Laguna Naick Neck. Odtiaľ pokračujte 4 km po obecnej ceste. Prídete do rekreačnej oblasti a k strážnej stanici v oblasti Laguna Blanca.
Do parku sa dá dostať aj z mesta Laguna Blanca, ktoré sa nachádza 65 km od Clorindy a prechádza ním cesta RN 86. Obecnou cestou sa po 7 km dostanete k strážnej stanici Estero Poí. Správa parku sídli v meste Laguna Blanca. V rekreačnej oblasti Laguna Blanca je možné kempovať. K dispozícii sú stoly, ohniská a toalety. Začínajú sa tu aj dva náučné chodníky.
Falcon Heavy
Falcon Heavy je nosná raketa vyvinutá a vyrábaná americkou súkromnou spoločnosťou SpaceX. Ide o derivát predchádzajúceho nosného zariadenia tejto spoločnosti, rakety Falcon 9. V čase svojho prvého štartu – let Falcon Heavy Demonstration Mission, dňa 6. februára 2018 – to bola raketa s najväčšou nosnosťou na nízku obežnú dráhu Zeme (od posledného štartu rakiet Saturn V, resp. Energija), so schopnosťou dopraviť až 64 ton na nízku obežnú dráhu Zeme, až 16 ton na translunárnu dráhu a až 14 ton na prechodovú dráhu k Marsu. Pri záchrane prvých stupňov je nosnosť nižšia.
Raketa pozostáva z jadra tvoreného štandardnou raketou Falcon 9 a z dvoch pomocných motorov, ktoré sú modifikovanými prvými stupňami tej istej rakety. Prvý stupeň i pomocné motory sú plne navrhnuté k autonómnemu vertikálnemu pristátiu po splnenej misii – obidva pomocné motory pristávajú na zemi, zatiaľ čo prvý stupeň na oceánskej plošine. Ide o technológiu v súčasnosti používanú aj raketami Falcon 9.
Koncept
V podstate ide o tri prvé stupne Falconu 9 zmontované k sebe, tým disponuje 27 motormi Merlin vo verzii 1D. Po štarte idú oba bočné stupne na plný výkon a centrálny stupeň naopak na čo najnižší výkon. Po niekoľkých minútach sa bočné stupne odpoja a centrálny stupeň spolu s horným stupňom pokračuje ďalej, tentoraz už na plný výkon. Všetky tri hlavné stupne sa pri takmer každom lete pokúšajú pristáť späť na Zem. Bočné stupne vždy na pevnine a centrálny na autonómnej pristávacej plošine (ASDS), pretože letí o dosť ďalej a dosiahne oveľa vyššiu rýchlosť.
Falcon Heavy mal pôvodne využívať tzv. crossfeed, čo je spôsob distribúcie paliva naprieč raketovými stupňami počas letu. Výsledkom je o dosť vyššia efektivita a nosnosť. Ide ale o technicky náročné riešenie, ktoré doteraz nikto v praxi nevyvinul. SpaceX od tohto zámeru nakoniec upustilo s tým, že keď to bude v budúcnosti potrebné, vráti sa k tomu.
Zadná Solisková veža
Zadná Solisková veža je elevácia v asi polovici Soliskového hrebeňa vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa medzi Prostrednou Soliskovou štrbinou (Malým Soliskovým hrbom) a Nižnou Soliskovou štrbinou (Prednou Soliskovou vežou).
Názov
Prví ju nazvali Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt, ktorí vystúpili na vrchol v roku 1906. Nazvali ju na pamiatku svojho výstupu,. Názvy po čase boli zmenené na súčasné.
Turistika
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Vstupno-výstupné zariadenie
Vstupno-výstupné zariadenia sú v širšom slova zmysle: vstupné zariadenia (klávesnica, myš ...) alebo výstupné zariadenia (monitor, tlačiareň...). V užšom slova zmysle len zariadenia, ktoré majú kombinované vstupno-výstupné vlastnosti.
Fedora
Fedora môže byť:
Predná Solisková veža
Predná Solisková veža je južnejšie položená z dvoch Soliskových veží v Soliskovom hrebeni vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa medzi Nižnou Soliskovou štrbinou (Zadnou Soliskovou vežou) a Malým Soliskom.
Názov
Prví známi horolezci, Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt, ktorí vystúpili na vrchol v roku 1906 ju pomenovali Rumpeltovou vežou Rumpeltthurm. Maďari prevzali pomenovanie Rumpelttorony. Názov sa neujal.
Turistika
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Formula 1 v roku 2018
Sezóna 2018 Formuly 1 bola 69. ročníkom svetového šampionátu jazdcov a 59. ročníkom pohára konštruktérov. Sezóna začala Veľkou cenou Austrálie 25. marca 2018 a skončila Veľkou cenou Abú Zabí 25. novembra 2018. Pozostávala z 21 Veľkých cien.
Lewis Hamilton obhájil titul majstra sveta, keď počas Veľkej ceny Mexika získal v poradí svoj piaty titul. Nasledujúce preteky obhájil Mercedes pohár konštruktérov.
Kalendár
230px|náhľad|vpravo|Krajiny hosťujúce Veľké ceny v sezóne 2018.
Technické predpisy
250px|náhľad|vpravo|Ochrana kokpitu, tzv. "halo" na monoposte Ferrari SF16-H počas testov v roku 2016.
Pneumatiky
Výhradným dodávateľom pneumatík pre rok 2018 je Pirelli. Bude vyrábať sedem typov bezdrážkových pneumatík (slicky) a dva typy s drážkami do vlhkých, resp. mokrých podmienok. Oproti sezóne 2017 pribudne nová najmäkšia zmes "hypersoft" a najtvrdšia zmes "superhard" a sú zmesi vo všeobecnosti mäkšie.
Eugen Gressner
Eugen Gressner (* 17. november 1907, Prievidza† 30. marec 1998, Bratislava) bol lekár, zakladateľ slovenskej gerontológie, emeritný primár, pedagóg, odborný publicista a organizátor zdravotníckej starostlivosti na úseku interného lekárstva.
V roku 1969 spoluzaložil gerontologickú sekciu Slovenskej internistickej spoločnosti, z ktorej sa v roku 1970 stala samostatná Slovenská gerontologická a geriatrická spoločnosť.
V roku 1979 inicioval prijatie koncepcie geriatrie a v nasledujúcom desaťročí ku vzniku kliník, oddelení geriatrie, oddelení pre dlhodobo chorých i k založeniu Výskumného ústavu geriatrie.
== Ocenenia ==
Rachel Treweeková
Rachel Treweeková (rodné meno Rachel Montgomery; * 4. február 1963) je britská anglikánska biskupka, členka parlamentu a bývalá logopédka. Od júna 2015 je biskupka gloucesterská, prvá diecézna biskupka v Church of England. V rokoch 2011 až 2015 bola arcidiakonka v Hackney, v londýnskej diecéze.
Životopis a začiatky kariéry
Treweeková sa narodila ako Rachel Montgomery 4. februára 1963. Vzdelávala sa na Broxbourne School, štátnej škole v Broxbourne, Hertfordshire. Na University of Reading v roku 1984 vyštudovala lingvistiku a jazykovú patológiu, získala Bachelor of Arts (BA).
Svoju kariéru začínala ako logopedička. Po šiestich rokoch práce v pediatrickej logopédii v National Health Service (štátnom zdravotníctve), ukončila svoj pracovný pomer. Následne sa začala venovať teologickému štúdiu, ktoré viedlo k vysväteniu v Church of England.
Cirkevné pôsobenie
Na cirkevné pôsobenie sa pripravovala na Wycliffe Hall, anglikánskej teologickej inštitúcii na Univerzite v Oxforde a získala Bachelor of Theology (bakalár teológie). V roku 1994 bola 3. júla v Katedrále svätého Pavla v Londýne vymenovaná za diakonku. Vysvätil ju významný londýnsky biskup David Hope. O rok neskôr 27. júna sa stala kňažkou anglikánskej cirkvi. Vysvätil ju biskup z Kingstonu Martin Wharton. Od roku 1994 do roku 1997 bola kurátorkou kostola sv. Juraja a všetkých svätých v Tufnell Park v Londýne. V rokoch 1997 až 1999 tam pôsobila ako zástupkyňa vikára (associate vicar). V roku 1999 bola vymenovaná za vikárku St James-the-Less v Bethnal Green v Londýne. Okrem toho bola zodpovedná za doplňujúce vzdelávanie duchovných v londýnskej diecéze.
V roku 2006 Treweeková odišla z farského pôsobenia keď bola vymenovaná za arcidiakonku Northoltu. Stala sa jednou zo šiestich arcidiakonov v londýnskej diecéze. V tejto funkcii zotrvala päť rokov, kým 14. mája 2011 sa stala arcidiakonkou Hackney. Túto funkciu zanechala keď bola menovaná do biskupského úradu glocesterskej diecézy 15. júna 2015.
V septembri 2013 sa stala jednou z ôsmych delegátok-pozorovateliek v House of Bishops, jednej z komôr Generálneho zhromaždenia Church of England. Reprezentovala juhovýchod Anglicka. Pozorovateľky sú skúsené kňažky, ktoré sa zúčastňujú rokovaní House of Bishops kým šesť žien nebude súčasťou House of Bishops z titulu biskupskej funkcie. Svojho prvého rokovania House of Bishops sa zúčastnila 9. decembra 2013.
Biskupské pôsobenie
26. marca 2015 bolo oznámené, že Treweeková preberie funkciu biskupa gloucesterského. Aj keď v minulosti boli už dve ženy vymenované do biskupského úradu, Treweeková je prvá žena vo funkcii diecézneho biskupa miesto len pomocného (suffragan bishop). Bola prvou ženou v biskupskej funkcii v canterburskej provincii. Spolu s ňou sa Sarah Mullally stala biskupkou creditonskou. Jej voľba bola potvrdená 15. júna 2015 počas zasadnutia provinčného dvora (Arches Court) v kostole St Mary-le-Bow, City of London. Potvrdením sa stala gloucesterským biskupom z právneho pohľadu. Vysvätená bola 22. júla v Canterburskej katedrále. Svätiteľom bol Justin Welby, arcibiskup canterburský. Treweeková a Sarah Mullally boli prvé ženy vysvätené za biskupov v Canterburskej katedrále. Intronizovaná bola 19. septembra v gloucesterskej katedrále. Stala sa 41. biskupom gloucesterským.
Po začiatku platnosti zákona Lords Spiritual (Women) Act 2015 sa mala stať prvou ženou reprezentujúcou duchovný stav (Lords Spiritual) v Snemovni lordov britského parlamentu hneď ako sa uvoľní biskupské miesto. Nárok na kreslo získala keď sa parlament znovu zišiel v septembri 2015. Kreslo získala po Timovi Stevensovi (bývalom biskupovi leicesterskom). Prvú oficiálnu pozvánku na zasadanie v parlamente poslala späť pretože v nej bola oslovená ako „otec“. 26. októbra 2015 ju v Snemovni lordov oficiálne predstavil Justin Welby, arcibiskup canterburský a Richard Chartres, biskup londýnsky.
Teológia
Treweeková verí, že Boh nie je ani mužského ani ženského rodu a snaží sa nepoužívať rodové zámená keď hovorí o Bohu. Pri vysvetľovaní svojej pozície uviedla, že „osobne preferuje nepoužívať on alebo ona ale Boh''. Niekedy do toho skĺznem, ale snažím sa tomu vyhnúť.“ povedala pre the Observer''. Gloucesterská diecéza oznámila, že v januári 2017 bude Treweeková viesť LGBT eucharistiu.
Osobný život
V roku 2006 sa zosobášila s Guyom Treweekom. Treweek je anglikánsky kňaz a v čase jej biskupského menovania bol zodpovedný za dve farnosti v City of London.
Ocenenia
8. júla 2016 získala titul Doctor of Letters (DLitt) honoris causa od svojej alma mater, University of Reading.
Tomáš Rybár
Tomáš Rybár (* 23. august 1999, Bratislava) je slovenský futbalový brankár pôsobiaci v klube ŠK Slovan Bratislava.
Klubové pôsobenie
S futbalom začínal v rodnom Limbachu ako 5-ročný, kde už na svojom prvom tréningu zaujal post brankára.
V roku 2012 si ho ako 13-ročného vyžiadal bratislavský futbalový klub FC Petržalka 1898, aby v ich farbách chytal na jednom z najznámejších mladežníckych medzinárodnych turnajov sveta IberCup konajúcom sa v Portugalsku, Estorile 25.-30. júna 2012. Na základe výborných výkonov, ktorými sa prezentoval počas celého turnaja, dostal od FC Petržalka 1898 ponuku na prestup, a tak sa ešte v tom istom roku stal oficiálne hráčom tohto klubu. Rybár pôsobil v Petržalke vo vekovej kategórii U13 nasledujúcu sezónu 2012/2013 až do momentu, kedy upútal ďalší bratislavský futbalový klub ŠK Slovan Bratislava, do ktorého finálne prestúpil v júli 2013.
Sezóna 2013/2014 bola pre Rybára veľmi úspešnou. Počas celej sezóny si držal svoje kvalitné výkony, ktoré boli na konci sezóny ozdobené získaním titulu majstra Slovenska po napínavom finálovom zápase s klubom MŠK Žilina. Počas tohto zápasu Rybár vychytal niekoľko nepríjemných šancí súpera a rozhodujúcu penaltovú strelu. V tej istej sezóne na konci jesennej časti bol nominovaný ako brankár výberu Bratislavského futbalového zväzu na medzinárodný turnaj starších žiakov U15 BRATISLAVA CUP 2013 konajúci sa 7. decembra 2013, na konci ktorého získal ocenenie najlepšieho brankára. V priebehu jarnej časti tej istej sezóny sa Rybár v dňoch 10. až 13. apríla 2014 zúčastnil česko-slovenského turnaja PREMIER CUP v Prahe, kde sa so svojim tímom ŠK Slovan Bratislava U15 umiestnil na druhom mieste. Rybár bol vyhlásený za najlepšieho brankára v rámci Česka a Slovenska vekovej kategórie 15-ročných. Na konci nasledujúcej sezóny 2014/2015, počas ktorej Rybár pôsobil vo vekovej kategórii U16, sa so svojim tímom umiestnil na finálnom druhom mieste.
Sezóna 2015/2016 sa pre Rybára vyznačovala prechodom do vyššej vekovej kategórie U19 po odohratí polovice tejto sezóny v tíme U17, pričom rovnaká situácia sa zopakovala aj v nasledujúcej sezóne. Rybár v sezóne 2016/2017 pôsobil počas jesennej časti v tíme starších dorastencov U19, ale od jarnej časti sa presunul opäť vyššie, a to do mužskej kategórie ŠK Slovan Bratislava Juniori. Rybár tak ako 17-ročný chytal v druhej slovenskej lige, prezentoval sa kvalitnými výkonmi a aj čistými kontami. Počas letnej prípravy aktuálnej sezóny 2017/2018 začal trénovať s A-mužstvom a následne v zápasoch predkola Európskej ligy UEFA proti arménskemu klubu FC Pjunik a dánskemu klubu Lyngby BK sa Rybár dostal na post brankárskej dvojky. Od júla 2017 sa stal oficiálnym brankárom seniorského tímu ŠK Slovan Bratislava. Počas letnej prípravy v júli odchytal za seniorov prípravné zápasy proti klubom Inter Bratislava a OFK Dunajská Lužná. Zápasovú prax Rybár získava vďaka pravidelnému chytávaniu za juniorov. V novembri 2017 podpísal 5-ročný kontrakt s ŠK Slovan Bratislava.
Reprezentácia
Počas sezóny 2012/2013 sa jeho meno pravidelne objavovalo na nominačných listinách výberu Bratislavského futbalového zväzu na rôzne medzinárodné, regionálne, priateľské zápasy a kontrolné zrazy. V rokoch 2013 a 2014 sa stal súčasťou Slovenskej futbalovej reprezentácie U15 ako reprezentačný brankár. V roku 2013 bol nominovaný ako brankár výberu Bratislavského futbalového zväzu na medzinárodný turnaj starších žiakov U15 BRATISLAVA CUP 2013 konajúci sa 7. decembra 2013, na konci ktorého získal ocenenie najlepšieho brankára. V nasledujúcich rokoch bol nominovaný ako náhradný reprezentačný brankár a v súčasnosti patrí k širšiemu kádru slovenskej futbalovej reprezentácie do 19 rokov.
Sonic Boom
Sonic Boom alebo Sonic boom môže byť:
Zoznam slovenských futbalistov v Primera División
Zoznam slovenských futbalistov v Primera División sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v španielskej najvyššej futbalovej súťaži.
História
thumb|left|207x240px|„Hráč storočia v FC Barcelona“ Ladislav Kubala
V päťdesiatych rokoch 20. storočia patril k najväčším hviezdam svetového futbalu budapeštiansky rodák slovenského pôvodu Ladislav Kubala. V rokoch 1951-1962 bol ústrednou postavou mužstva FC Barcelona, ktoré získalo štyri majstrovské tituly a päťkrát vyhralo Španielsky pohár. Základy tohto tímu položil Kubalov švagor Ferdinand Daučík, slovenský tréner Barcelony. Ladislav Kubala spolu s legendárnym Di Stéfanom z Realu Madrid boli považovaní za najväčšie osobnosti španielskej ligy tohto obdobia. Hoci nikdy nezískal trofej Pichichi pre najlepšieho strelca, celkove dal v lige 138 gólov. 25. februára 1952 v zápase proti Sportingu Gijón (9 : 0) strelil sedem gólov, čím vytvoril dodnes platný rekord španielskej ligy.
Dve sezóny hral za Real Madrid Yanko Daučík, syn Ferdinanda Daučíka, po boku velikánov Puskása, Di Stéfana či Genta odohral 10 zápasov a strelil tri góly.
V sezóne 1981/1982 okúsili ako chutí španielska liga majstri Európy z Belehradu 1976 Dušan Galis a Ján Pivarník, ktorí pôsobili v Cádiz CF.
Milan Luhový sa uplatnil v drese Sportingu Gijón. V sezóne 1990/1991 strelil 16 gólov, aj vďaka nim Sporting Gijón obsadil piate miesto a po 23 rokoch postúpil do Pohára UEFA.
Najväčší prestup v ére samostatnosti sme zaznamenali v roku 1993. Peter Dubovský bol už ako 21-ročný dvojnásobným kráľom strelcov česko-slovenskej futbalovej ligy a s touto vizitkou prišiel do španielskeho veľkoklubu Realu Madrid, kde sa stal držiteľom španielskeho Superpohára a majstrom Španielska. Po dvoch sezónach prestúpil do Realu Oviedo.
Na svoj jediný štart v Primera División nebude rád spomínať prvý slovenský gólman v súťaži Marián Kelemen. 15. marca 2009 inkasoval v bráne CD Numancia päť gólov od hráčov Racingu Santander.
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2017
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2017 bol v poradí 17. turnaj majstrovstiev Ázie v canoe pole, ktoré organizuje Ázijská kanoistická konfederácia (ACC). Konal sa v dňoch od 9.12. novembra 2017 v Sungai Mati, Malajzii, za účasti 9 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvo Austrálie a ženské družstvo domácej Malajzie. Malajzia organizovala ázijský šampionát druhýkrát, predtým hostila toto podujatie v roku 2005, v meste Putrajaya. Dejiskom turnaja bol komplex Taman Botani Johor.
V mužskej kategórii získal svoj druhý titul 🇮🇷, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad obhajcom titulu z 🇯🇵. U žien zvíťazil, ktorý vo finále vyhral nad 🇮🇷.
Rozvod (manželstvo)
Rozvod je právny akt, pri ktorom dochádza k zrušeniu manželstva za predpokladu, že obaja z partnerov sú živí. Ak by jeden z partnerov umrel, v tom prípade by šlo o ovdovenie.
Zákonné vymedzenie problematiky rodinného práva môžete nájsť v zákone č. 36/2005 Z. z. o rodine. Postupy súdov pri rozvode naproti tomu upravuje Civilný mimosporový poriadok – zákon č. 161/2015 Z. z.
Podľa § 23 Zákona o rodine možno k zrušeniu manželstvo rozvodom pristúpiť len v odôvodnených prípadoch. ''( 1) Súd môže manželstvo na návrh niektorého z manželov rozviesť, ak sú vzťahy medzi manželmi tak vážne narušené a trvalo rozvrátené, že manželstvo nemôže plniť svoj účel a od manželov nemožno očakávať obnovenie manželského spolužitia. (2) Súd zisťuje príčiny, ktoré viedli k vážnemu rozvratu vzťahov medzi manželmi, a pri rozhodovaní o rozvode na ne prihliada. Súd pri rozhodovaní o rozvode vždy prihliadne na záujem maloletých detí. (3) Súd pri posudzovaní miery rozvratu vzťahov medzi manželmi prihliada na porušenie povinností manželov podľa § 18 a 19 zákona o rodine.''
S konaním o rozvode manželstva je spojené konanie o úprave pomerov manželov k ich maloletým deťom na čas po rozvode, ak spoločné maloleté deti majú.
Cesta k rozvodu
Na začiatku vzťahu partneri zdieľajú svoje záujmy, rodinu, priateľov a pociťujú vzájomné uspokojenie vo vzťahu. Partneri si začnú vytvárať spoločnú identitu, už to nie je „ja“ ale „my“. Keď jeden z partnerov (alebo obaja) začne pociťovať menšie, respektíve žiadne uspokojenie vo vzťahu, začne sa narúšať jeho stabilita. Iniciátor je človek, ktorý je prvý nešťastný vo vzťahu, začne hľadať uspokojenie inde. To neznamená, že si začne hľadať nové koníčky alebo sa začne viac zahŕňať prácou, a čoraz menej času tráviť so svojím partnerom. Medzi partnermi sa narúša komunikačný kanál, ich konverzácie sú často nedostatočné a preto si iniciátor začne hľadať osobu, ktorej sa môže zdôveriť. Väčšinou to je milenec, no niekedy sestra, brat, kamarát, kamarátka, či psychológ. Najťažšou vecou v priebehu „rozpárovania sa“ (angl. uncoupling) je oznámenie ukončenia vzťahu druhému. Veľkou nevýhodou druhého partnera je to, keď na to nie je pripravený, keď doteraz nepociťoval zmeny alebo nedával im dostatočný význam. Mnoho partnerov ani nenájde odvahu na to, aby to oznámila svojmu partnerovi a často aj nevedomky sa uchyľuje k vyvolaniu takej situácie, kde to druhý partner povie za nich. Často ide o bolestivé poníženie druhého partnera iniciátorom. Niektoré páry aj napriek nedostatočnému uspokojeniu a narušenej stabilite sú ochotní pokračovať v tomto vzťahu a nenarušiť svoju spoločnú identitu. Záchrana vzťahu je možná, ak si obaja z partnerov dostatočne rýchlo uvedomia, že niečo nie je v poriadku a navštívia odbornú pomoc ešte pred samotným rozvodom. Následky rozvodu zasahujú hlavne rodiny s deťmi, vznikajú neúplné rodiny, kde chýba jeden z rodičov. Výchova detí je narušená, pretože im chýba jeden zo vzorov. Zároveň manželia berú do úvahy, že pre nich bude ťažšie zaradiť sa do spoločnosti, zmení sa ich ekonomický aj sociálny status.
Vývoj rozvodu na Slovensku
Od roku 1811 boli uznané dve formy rozvodov. Prvý spôsob bol tzv. „rozvod od stolu a od lože“, kde nebolo manželstvo zrušené právne, manželia boli iba pozbavení povinnosti žiť spolu a taktiež nemohli uzatvárať nový manželský zväzok. Druhým spôsobom bola rozluka, tu už šlo o právne zrušenie manželstva. Rozluka katolíkov bola v roku 1919 zakázaná. V tomto období manželia mohli požiadať o dva druhy rozvodov, a to dobrovoľný alebo nedobrovoľný. Pri dobrovoľnom sa manželia vzájomne dohodli a museli súdu preukázať, že sa majetkovo vyrovnali a dohodli sa na výživnom detí a manželky. Než súd rozhodol v rozvod manželstva, museli prebehnúť tri zmierovacie pokusy. Pri nedobrovoľnom rozvode sa skúmala aj vina zavinenia. Jeden z manželov musel preukázať dôvody, ktoré ho viedli k podaniu žiadosti o rozvod. Väčšinou šlo o cudzoložstvo, neveru, alkoholizmus, neprekonateľný odpor a podobne. Ak obaja manželia preukázali vinu druhej strane, vina bola na oboch stranách. Hlavným rozdielom medzi dobrovoľným a nedobrovoľným rozvodom je, že pri nedobrovoľnom súd rieši rozvod aj žalobu. Neskôr bola uznaná len jedna forma rozvodu a to vo forme vtedajšej rozluky.
Tranzícia
Slovenský právny poriadok neumožňuje manželstvo ani registrované partnerstvo osobám rovnakého pohlavia. Ak je osoba pred tranzíciou v manželskom stave, „poskytovatelia zdravotnej starostlivosti zvyčajne trvajú na tom, aby sa osoba rozviedla“. Po právnom uznaní tranzície však osoba môže uzavrieť manželstvo ženy a muža.
Rozvod v katolicizme
V katolicizme platí základná téza: „Čo teda Boh spojil, nech človek nerozlučuje!“. Preto katolícka cirkev neumožňuje rozvod v zmysle civilného. Je však možná anulácia a odluka. Anulácia manželstva je vyhlásenie manželstva za neplatné. Ďalšou možnosťou je odluka, je to odlúčenie manželov na určitý čas od seba, kým sa nevyriešia problémy, pre ktoré nemohli žiť v spoločnej domácnosti. Nie je tu povolené opätovné uzavretie manželstva, pretože v tomto prípade nie je manželstvo zrušené. Dôvodom odluky je napríklad cudzoložstvo, ohrozenie detí alebo jedného z manželov a iné závažné dôvody. S odlukou však vznikajú problémy, napríklad kto sa bude starať o deti alebo kto ich bude živiť. Preto katolícka cirkev nezavrhuje civilný rozvod úplne. „Žiadosť o rozvod pred civilným súdom by mala obsahovať vyhlásenie žiadateľa o tom, že nemá úmysel zrušiť manželský zväzok v rozpore s kánonickým právom, že chce zabezpečiť civilnoprávnu ochranu pre seba a svoje deti, a že nemá úmysel opätovne sa zosobášiť podľa civilného práva, ak ho na to civilný rozsudok bude oprávňovať“.
Svrčiak riečny
Opis
Svrčiak riečny meria 13,5 – a váži 15 – 23 g. Samec i samička majú chrbtovú stranu sivohnedú s olivovým nádychom, spodnú časť tela bledú. Nad okom majú nenápadný svetlý pásik. Hrdlo a hrvoľ sú pozdĺžne pásikavé, chvost je okrúhly s veľmi dlhými podchvostovými krovkami so svetlými polmesiačikovitými okrajmi, nohy ružovohnedé a zobák hnedý. Mláďatá nemajú olivový nádych a pásiky na hrdle a hrvole majú menej ostré.
Výrazne čiarkovaný hrvoľ a sivohnedý chrbát bez čiarok je dôležitý odlišovací znak od svrčiaka slávikovitého a svrčiaka zelenkavého.
Hlas
Žije skryto v húštine bylín pod stromami a preto je spev najhlavnejší poznávací znak. Spev je dvojčlenný, mechanicky znejúci súvislý zvuk, pripomínajúci kombajn so zreteľne odlíšiteľnými slabikami "ce ce ce ce". Rýchlosť spevu je nižšia a spieva vyššie ako svrčiak slávikovitý. Spieva z vyšších miest ako svrčiak zelenkavý, často zo spodných konárov kríkov v tieni vyšších stromov najčastejšie 2 -.
Výskyt a stav na Slovensku
Na Slovensku hniezdi skoro na celom území, hniezdenie bolo dokázané alebo pravdepodobné na 84,4 % mapovacích kvadrátov od nížiny pod 600 -, vzácne i vyššie ( júl 1996, Nízke Tatry, záver Vajskovskej doliny). . Prenikanie do vyšších nadmorských výšok, z nížin do dolín hôr, začalo od roku 1965. Zo zimovísk prilieta v apríli a začiatkom mája. Najskoršie pozorovania sú zo 7. apríla 2013, močiar pri osade Béter, z 11. apríla 2015, lúky južne od obce Senné a z 15. apríla 2017, rieka Torysa, Šarišské Michaľany
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 10 000 - 15 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 NT* A2bc - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Na Slovensku hniezdi hlavne v lužných lesoch s krovinami a bylinami, vyhľadáva porasty pŕhľavy, kde dosahuje maximálne hustotu 12 párov / 10 ha (lužný les pri Novom Meste nad Váhom, mapoval Kaňuščák a lužný les v NPR Botiansky luh, staršie Latorický luh, publikoval Mošanský ). Maximálna zaznamenaná lokálna hustota bola 5 párov / 1 ha (taktiež lužný les rieky Váh, skúmali Kaňuščák a Mutkovič). Okrem lužných lesov obýva aj brehové porasty vodných tokov (zistená hustota 0,9 - 6,0 spievajúcich samcov / 1 km, potoky Ublianka, Pčolinka a Cirocha, mapoval Pčola) a stojacích vôd (s hustotou napríklad 1 - 3 páry / 1 ha, Trnavské rybníky, zistil Trnka).
Hniezdenie
Svrčiak riečny hniezdi jedenkrát za rok v mesiacoch máj a júl. Hniezdo stavia pri zemi v bylinách alebo pri kríkoch a býva postavené z listov, machov, vnútro je jemnejšie. Znáška sa skladá zo 4 – 5 (6) žltkavých vajíčok so sivými podkladovými škvrnami a hnedými vrchnými škvrnkami. Sedenie na vajíčkach trvá 13 dní.
Potrava
Svrčiak riečny sa živý hmyzom v rôznych štádiách vývoja a pavúkmi, zbiera ich z rastlín v hustých podrastoch.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) a Bernského dohovoru (Príloha II).
Veľký brat
Veľký brat môže byť:
Zoznam slovenských futbalistov v Ligue 1
Zoznam slovenských futbalistov v Ligue 1 sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali vo francúzskej najvyššej futbalovej súťaži.
História
Vo francúzskej lige hrali pred druhou svetovou vojnou Ferdinand Faczinek (FC Sochaux)) a Géza Kalocsay (Olympique Lillois). Obaja pôsobili predtým v Sparte Praha, Faczinek prispel 15 gólmi k zisku majstrovského titulu v sezóne 1937/1938 . Kalocsay bol v nasledujúcom roku finalistom Francúzskeho pohára.
Francúzsku ligovú súťaž okúsili v závere kariéry aj finalisti MS 1962 v Čile Ján Popluhár (Olympique Lyon) a Adolf Scherer (Olympique Nîmes), s 19 gólmi piaty najlepší strelec ligy v sezóne 1969/1970.
V 90. rokoch 20. toročia bol považovaný za jedného z najlepších cudzincov francúzskej ligy Ľubomír Moravčík. Odchovanec nitrianskeho futbalu odohral v kluboch AS Saint-Étienne a SC Bastia 230 zápasov, v ktorých dal 39 gólov. V tomto období pôsobila vo Francúzsku silná enkláva slovenských futbalistov, okrem Moravčíka hrali najvyššiu súťaž Dušan Tittel a Viliam Hyravý, v druhej lige strieľal góly Ľubomír Luhový, hrali tu Stanislav Moravec, Vladimír Kinier, Ľudovít Lancz a Róbert Kafka.
Alexander Vencel ml. stál šesť sezón v bráne Racingu Strasbourg, kde odchytal 146 ligových zápasov, vyhral Ligový pohár a bol finalistom Francúzskeho pohára. V diváckej ankete televíznej spoločnosti France 3 bol zaradený do najlepšej jedenástky v histórii klubu v rokoch 1906 – 2006. Jednu sezónu v Ligue 1 odchytal v klube Le Havre AC.
Svrčiak slávikovitý
Svrčiak slávikovitý alebo trsteniarik slávikovitý (lat. Locustella luscinioides) je druh vtáka z čeľade svrčiakovité (Locustellidae). Hniezdi v západnej a strednej palearktickej oblasti. Zimuje v Afrike v oblasti medzi Saharou a dažďovým pralesom. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov svrčiak slávikovitý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stabilný, stavy v Európe v rokoch 19802011 boli podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov (PECBMS ) 27. krajín stabilné, z výsledkov prác v rokoch 20002012 bol trend určený ako neznámy.
Opis
Svrčiak slávikovitý meria  a váži 13 – 15 g. Samec i samička majú chrbtovú stranu hrdzavohnedú , spodnú časť tela svetlohnedú a chvost na konci okrúhli. Nad okom majú svetlý pásik. Na hrudi majú len nenápadné a slabé škvrnenie, nohy svetlohnedé a zobák hnedý. Mláďatá majú chrbát tmavšie hnedý.
Hrvoľ bez čiarok a živšie hnedý chrbát bez čiarok je dôležitý odlišovací znak od svrčiaka riečneho a svrčiaka zelenkavého.
Hlas
Spieva najčastejšie na trstine. Spev je monotónne znejúci súvislý sled hlbších tónov, začínajúci pomaly, bublavo a po prvých sekundách zrýchli. Rýchlosť spevu je vyššia ako u svrčiaka zelenkavého.
Výskyt a stav na Slovensku
Na Slovensku bolo hniezdenie dokázané alebo pravdepodobné na 28,7 % mapovacích kvadrátov od nížiny do, počas migrácie i vyššie (, Oravská kotlina a Liptovská kotlina). Zo zimovísk prilieta začiatkom apríla, odlieta od druhej polovici augusta až do konca septembra. Po roku 2000 sú zaznamenávané i marcové prílety, najskorší 22. marca 2013 vodná nádrž Hajná Nová Ves, všetky ďalšie z PR Kiarovský močiar: 27. marca 2010, 30. marca 2014 a 29. marca 2015.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 000 - 2 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Na Slovensku hniezdi hlavne v porastoch trsti obyčajnej a pálky. Maximálne zaznamenané lokálne hustoty boli 16,5 - 20,6 párov / 10 ha v PR Kiarovský močiar, 10 - 15 párov / 10 ha v močiaroch Medzibodrožia a 9,5 párov / 10 ha v NPR Parížske močiare.
Hniezdenie
Svrčiak slávikovitý hniezdi dvakrát za rok. Hniezdo stavia samec 30 -  nad zemou v trstine, býva postavené z vlhkých listov. Znáška sa skladá zo 4 – 5 žltkavých vajíčok so sivými podkladovými škvrnami a hnedými vrchnými škvrnkami. Na vajíčkach sedí iba samička 13 - 14 dní. Samec nekŕmi ani samicu ani mláďatá.
Potrava
Svrčiak slávikovitý sa živý hmyzom v rôznych štádiách vývoja a pavúkmi, zbiera ich z vodných rastlín.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) a Bernského dohovoru (Príloha II).
Špeciálne operácie
náhľad|Príslušníci [[5. pluk špeciálneho určenia|5. pluku špeciálneho určenia vo východnom Afganistane.]]