cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Méhér Bába
Prvé kontakty so Západom
V 30. rokoch Méhér Bába začal cestovať po svete, pričom uskutočnil viacero ciest do Európy a Spojených štátov amerických. Práve v tomto období nadviazal kontakty s prvou skupinou svojich blízkych západných žiakov.
Svoju prvú cestu do Európy uskutočnil v roku 1931 na palube Rajputany. Touto loďou cestoval zároveň Mahátmá Gándhí k druhému okrúhlemu stolu do Londýna. Méhér Bába a Gándhí sa trikrát stretli na palube; jedno z týchto stretnutí trvalo tri hodiny. Britská tlač tieto stretnutia zdôrazňovala (článok v Daily Herald zo 4. apríla 1932), no jeden z Gándhího asistentov vyhlásil: "Môžete zdôrazniť, že Gándhí nikdy nežiadal Méhér Bábu ani o pomoc, ani o duchovnú či inú radu". thumb|Méhér Bába v roku 1925, keď začal s mlčaním, ktoré trvalo až do konca jeho života
Počas plavby s ním urobila rozhovor agentúra Associated Press, ktorá jeho cestu opisovala "ako novú križiacku výpravu zameranú na prelomenie náboženských bariér, zničenie amerického materializmu a rozpustenie všetkých vier v jednotnom vyznaní lásky". Podľa publikovaného článku bolo jeho cieľom zachrániť tisíce Američanov pred hriechom. Článok opisuje Babu ako Mesiáša, autor píše, že Baba uvádzal zázraky, ktoré vykonal a že vyhlásil, že osoba, ktorá sa zjednotí s pravdou, môže vykonať všetko, čo chce, že je však chybou robiť zázraky s cieľom ukazovať svoju duchovnú moc. Iné zhrnutie tohto interview však uvádza, že keď sa Babu pýtali na zázraky, ktoré sa mu pripisovali, odpovedal: "Jediným zázrakom pre dokonalého Človeka je to, aby aj iných ľudí urobil rovnako dokonalými. Chcem, aby aj Američania realizovali nekonečný stav, v ktorom sa nachádzam".
NGC 3736
NGC 3736 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland v roku 1884.
Méhér Bába
Prvé kontakty so Západom
20. mája 1932 Baba pricestoval do New Yorku a poskytol tlači 1000-slovné vyhlásenie, ktoré jeho žiak Quentin Tod označil za "Posolstvo pre Ameriku". Baba o sebe vyhlasuje, že je "zjednotený s nekonečným zdrojom všetkého", a že má v úmysle prerušiť svoje mlčanie: "Keď prehovorím, moje pôvodné posolstvo bude prinesené svetu a bude musieť byť prijaté". Keď sa ho pýtali, čo si myslí o indicko-britskej politickej situácii, nevyjadril sa, no podľa jeho žiakov Méhér Baba Gándhímu poradil, aby sa už nezaoberal politikou.
NGC 3736
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
Méhér Bába
Prvé kontakty so Západom
Na Západe sa Méhér Bába stretol s ľuďmi, ktorých zaujalo to, čo počuli o jeho duchovnej úrovni a o jeho práci v Indii. Boli medzi nimi mnohé celebrity a umelci, ako napríklad Gary Cooper, Charles Laughton, Tallulah Bankhead, Boris Karloff, Tom Mix, Maurice Chevalier, Ernst Lubitsch.
Mary Pickfordová a Douglas Fairbanks Jr. zorganizovali 1. júna 1932 pre Babu recepciu v Pickfair, na ktorej poskytol svoje posolstvo pre Hollywood. V roku 1934 po tom, ako oznámil, že preruší mlčanie pre ktoré sa rozhodol v Hollywood Bowl, Baba náhle zmenil svoje plány, nastúpil na palubu Empress of Canada a bez vysvetlenia odcestoval do Hongkongu. Agentúra Associated Press uviedla, že "Baba sa rozhodol odložiť prerušenie svojho slovného pôstu na február, lebo podmienky zatiaľ nedozreli". V roku 1936 Baba navštívil opäť Anglicko, no do Spojených štátov sa vrátil až začiatkom 50. rokov. Napriek opakovaným vyhláseniam, že preruší mlčanie, Méhér Bába v ňom zotrval až do konca svojho života.
Začiatkom 30. rokov Méhér Bába pozval skupinu žien zo Západu, aby prišli za ním do Indie, kde zorganizoval sériu ciest naprieč krajinou, ktorá bola neskôr nazvaná Výletmi Modrého autobusu. Keď sa tieto ženy vrátili domov, mnoho časopisov opisovalo ich cestu ako škandalóznu udalosť. Kritika v časopise Time z roku 1936 v článku God Is My Adventure opisuje americkú fascináciu "dlhovlasým Peržanom s hodvábnymi fúzmi, ktorý sa volá Šrí Sadguru [sic] Méhér Bába".
Prejavy
Medzi rokmi 1939 až 1954 bola viackrát vydaná päťzväzková antológia nazvaná Discourses (Prejavy). V roku 1967 Méhér Bába osobne dohliadal na prípravu a vydanie novej, trojzväzkovej verzie Prejavov, známej ako šieste vydanie. Siedme, veľmi rozšírené vydanie Prejavov, vydané v roku 1987 (po Bábovej smrti), obsahuje množstvo vydavateľských zásahov, ku ktorým Méhér Bába nedal súhlas.
Práca s mastami
thumb|Méhér Bába s mastom Šariatom Chánom v [[Bangalore]] V 40. rokoch Méhér Bába „pracoval“ s ľuďmi, ktorých volal mastovia: tí, ktorí sú "opití Bohom". Podľa Meher Babu sú títo ľudia hendikepovaní pre ich skúsenosť očarenia vysokými duchovnými úrovňami. Mastovia sú ľudia, ktorí stratili kontakt s vonkajším svetom, no nie pod vplyvom depresie alebo šialenstva, ale preto, lebo sú naplno pohrúžení do lásky k Bohu. Hoci navonok môžu vyzerať ako šialení, Meher Baba vraví, že ich duchovná úroveň je v skutočnosti veľmi vysoká a že keď sa s nimi stretával, pomáhal im duchovne napredovať, pričom takisto využíval ich pomoc pre svoju duchovnú prácu.
Méhér Bába cestoval po odľahlých miestach celej Indie a Srí Lanky, stretol sa s tisícmi mastov a zriaďoval dočasné ášramy, kde sa o nich staral. Jeden z najslávnejších mastov bol Mohammed Mast, ktorý žil v Méhérabáde až do svojej smrti v roku 2003.
Nový život
Najprv sa postaral o tých, ktorí od neho finančne záviseli, potom sa aj so svojimi spoločníkmi vzdal akéhokoľvek majetku a finančnej zodpovednosti. Začali inkognito cestovať naprieč Indiou, pričom nemali žiadne peniaze, žiaden stály príbytok, žobrali o potravu a podriaďovali sa pokynom Méhér Bábu, ktoré sa týkali prísneho dodržiavania "podmienok Nového života". Jednou z týchto podmienok bolo bezvýhradné prijatie akýchkoľvek životných okolností a zachovanie radostného výrazu bez ohľadu na ťažkosti. Spoločníci, ktorí nedokázali tieto podmienky splniť, boli poslaní domov.
Méhér Baba na tému Nového života napísal:
Tento Nový život'' je bez stanoveného cieľa a aj po mojej fyzickej smrti bude udržiavaný tými, ktorí sa vo svojom živote absolútne zriekli akejkoľvek falošnosti, klamstva, nenávisti, hnevu, chtivosti a pohlavných chúťok; a ktorí, napĺňajúc tento život, sa nedopúšťajú žiadnych chtivých činov, nikomu neubližujú, neohovárajú, nevyhľadávajú vlastníctvo alebo materiálnu moc, neprijímajú žiadnu poctu, nevyhľadávajú prejavy úcty, ani sa nevyhýbajú nemilosti, a neboja sa ničoho a nikoho; tými, ktorí sa spoľahnú totálne a výlučne na Boha, ktorí milujú Boha výlučne kvôli tejto láske; ktorí veria v milencov Božích a v skutočnosť Manifestácie, ktorí však neočakávajú žiadnu materiálnu alebo duchovnú odmenu; ktorí sa neustále držia Pravdy a nenechajú sa poznačiť nešťastiami, ale odvážne a celým srdcom čelia ťažkostiam, pričom si zachovávajú dokonalú veselosť, a ktorí neprikladajú nijakú dôležitosť kastám, náboženským presvedčeniam a obradom. Tento Nový život bude živý naveky, aj keby nebol nikto, kto by ho žil.''
Méhér Bába ukončil Nový život vo februári 1952 obdobím samoty a pôstu a vrátil sa k verejným vystúpeniam v Indii a na Západe.
Cesta do Spojených štátov a automobilová nehoda
V predhovore k prvému vydaniu knihy Boh hovorí Don E. Stevens podáva svedectvo o Méhér Bábovi počas tejto jeho návštevy v USA:
''Boh za mnou nikdy neprišiel, aby sa so mnou porozprával, som si však istý, že som ho videl konať v ľudskej podobe. Iba takto dokážem vysvetliť onú neuveriteľnú vnímavosť v činoch a reagovaní, ktorá bola vlastná Méhér Bábovi počas tých okamihov, keď som ho po prvýkrát videl v jedno sobotňajšie popoludnie v New Yorku. ''Rozprával príbeh o niekom, kto hľadal Pravdu a od koho učiteľ prv, než ho prijme, vyžadoval, aby znášal mimoriadne tvrdé a celkom ľubovoľné zaobchádzanie. /.../ ''Sedel som naboku, mimo jeho zorného poľa. Takmer proti svojej vôli som zrazu zdvihol ruku a spojil som palec a ukazovák do znaku starodávneho kruhu dokonalosti. Len čo moja ruka začala formovať gesto, s radosťou som zbadal, že Méhér Bába sa obrátil smerom ku mne, zdvihol ruku a urobil to isté gesto. Ľudské bytosti si len zriedka uvedomujú pocity svojich blížnych a ešte zriedkavejšie na ne reagujú, bol som preto prekvapený, že som stretol niekoho natoľko vnímavého. ''Nevenoval som pozornosť tejto udalosti až do okamihu, keď neskôr počas onoho dňa Méhér Bába išiel smerom k výťahu. Bol som v skupinke ľudí, ktorá stála na ceste, kadiaľ musel prejsť. Znova som zdvihol ruku v podobnom geste a tentoraz som sa sám seba spytoval, či si to všimne, keďže som bol na ešte menej viditeľnom mieste než prvýkrát. Znova, len čo som začal robiť ono gesto, upriamil pohľad na mňa a odpovedal mi tým istým gestom. Tento raz som bol skôr prekvapený než naradostený. Vyzeralo to skutočne veľmi zvláštne. Keď vychádzal z miestnosti a prechádzal do haly, kde mal vojsť do výťahu, rýchlo som po tretí raz zdvihol ruku, aby som urobil kruh dokonalosti. Tentokrát sa ku mne celým telom obrátil a znova urobil to isté gesto. /.../''
V 50. rokoch Méhér Bába založil dve strediská mimo Indie: Meher Spirituel Center v Myrtle Beach v Južnej Kalifornii a Avatar's Abode pri Brisbane v Austrálii. Meher Spiritual Center otvoril v apríli 1952. 24. mája 1952, keď sa odtiaľ vracal do Meher Mount v Ojai v Kalifornii, pri mestečku Prague v Oklahome do auta, v ktorom sedel, čelne narazilo iné auto. On i jeho spoločníci boli katapultovaní von z auta a utrpeli mnohé zranenia. Méhér Baba utrpel vážnu zlomeninu nohy a bol zranený aj na tvári. Zranení boli odvezení do Duke Hospital v Durhame v Severnej Karolíne, rekonvalescenciu prežili v Myrtle Beach v Kalifornii.
Vyhlásenie, že je Avatárom
V septembri 1953 v Déhrádúne Méhér Baba vyhlásil, že je "najvyšší z najvyšších". 10. septembra 1954 po prvý raz v Méhérastáne, odľahlom meste v Severnej Indii, verejne a explicitne vyhlásil, že je Avatárom a na svojej abecednej tabuľke vyhláskoval: "Avatar Méhér Bába ki džai".
V septembri toho istého roku Méhér zorganizoval "sahavás" (सहवास): doslova "spoločné bývanie" v Méhérabáde, výlučne pre mužov; tento pobyt bol neskôr nazvaný "Tri neuveriteľné týždne". Počas týchto dní Méhér poskytol vyhlásenie nazvané "Výzva Méhéra Bábu", v ktorom potvrdil svoje postavenie Avatára "bez ohľadu na pochybnosti a presvedčenia druhých".
V októbri 1954 Méhér Baba prestal používať abecednú tabuľku a začal na komunikáciu používať výlučne svoj systém znakového jazyka.
Automobilová nehoda v Indii
2. decembra 1956 pri Satare v štáte Maháraštra šofér auta, v ktorom cestoval Méhér Bába, stratil nad autom kontrolu a spôsobil vážnu dopravnú nehodu. Méhér utrpel fraktúru panvy a ďalšie zranenia. Dr. Nilu, blízky mandali, pri nehode zahynul. Méhér Bába pri nehode utrpel zranenia s trvalými následkami. Napriek predpovediam lekárov začal po vyvinutí nesmierneho úsilia opäť chodiť; neustále však trpel bolesťami a jeho pohyblivosť bola obmedzená. Keď v roku 1958 cestoval na Západ, väčšinou ho museli voziť na vozíku. Baba vravel, že tieto automobilové nehody a s nimi spojené utrpenie, podobne ako jeho mlčanie, boli zámerné a udiali sa z jeho vlastnej vôle.
Posledné cesty na Západ
Pri svojej piatej návšteve Spojených štátov v roku 1956 Baba býval v hoteli Delmonica v New Yorku, potom odcestoval do Myrtle Beach. V júli cestoval do Washingtonu D.C. a u pani Ivy Terryovej, manželky prezidenta Arabian American Oil Co., prijímal svojich priateľov a žiakov. Potom odcestoval do Meher Mountu a neskôr pokračoval v ceste do Austrálie. Jeho posledná cesta do Spojených štátov a Austrálie sa uskutočnila v roku 1958.
Ústranie a Zhromaždenie Východ-Západ
Méhér Bába sa vrátil do Indie a začal obdobie čoraz intenzívnejších a častejších pôstov, meditácií a ústraní. Vravel, že hoci jeho práca je čoraz vyčerpávajúcejšia, vysilujúcejšia, uskutočňuje ju pre duchovné dobro ľudstva.
V roku 1962 Méhér Baba zorganizoval sériu stretnutí nazvaných Zhromaždenie Východ-Západ, ktoré boli jednými z jeho posledných verejných vystúpení. Išlo o stretnutia jeho západných žiakov s indickými, pri ktorých poskytoval daršan niekoľkým tisícom ľudí, a to aj napriek silným fyzickým bolestiam, ktoré mu to spôsobovalo.
Výzva proti drogám
Od polovice 60. rokov bol Méhér Baba čoraz väčšmi znepokojený rastúcim vplyvom psychedelickej subkultúry na Západe a začal viesť korešpondenciu na túto tému s viacerými osobnosťami, napríklad s Timothym Learym a Richardom Alpertom, pričom rázne odmietal používanie akýchkoľvek halucinogénnych drog (vrátane marihuany) na duchovné účely.
Zápisový lístok
Zápisový lístok je lístok používaný v bridži, na ktorý sa zapisujú dosiahnuté výsledky pri zohrávaní rozdania jednotlivými pármi.
Párový turnaj
V jednom riadku sú nasledovné údaje: číslo páru na NS, číslo páru na EW, záväzok, hlavný hráč, výsledok z hľadiska počtu zdvihov, výsledok z hľadiska totálnych bodov NS, výsledok z hľadiska totálnych bodov EW, výsledok vo vzťahu k poľu v Match points alebo v Impoch, poznámka. Totálne body sa zapisujú iba do stĺpca linky, ktorá získala plusové body. Obvykle sa zapisujú výsledky zhora nadol v poradí v akom bolo rozdanie zohrávané. Na zápisovom lístku zvyknú byť tiež zapísané karty, ktoré mali jednotliví hráči, aby v prípade mylného vloženia kariet do krabice sa dalo rozdanie zrekonštruovať.
Méhér Bába
Výzva proti drogám
V roku 1966 boli odpovede Méhéra Bábu ohľadom drog uverejnené v pamflete nazvanom God in a Pill ? Méhér v ňom uvádza, že užívanie drog je duchovne škodlivé, a že ak by osvietenie bolo možné dosiahnuť prostredníctvom drog, "Boh by nebol hoden byť Bohom". Niektorých svojich západných žiakov povzbudzoval v šírení tohto posolstva medzi dobovou mládežou. V rozhovore s Frederickom Chapmanom, absolventom Harvardu a výskumníkom Fulbrightovho programu, ktorý sa s Méhérom Bábom stretol počas svojho študijného pobytu v Indii, sa Baba vyjadril, že LSD "je na fyzickej, mentálnej i duchovnej úrovni škodlivé" a upozornil, že "dlhodobé užívanie LSD vedie k šialenstvu alebo smrti".
Zápisový lístok
Párový turnaj
Príklad vyplneného zápisového lístka topskórového párového turnaja:
Méhér Bába
Posledné ústranie a smrť
Od konania Zhromaždenia Východ-Západ sa Méhér Babove zdravie zhoršovalo. Napriek tomu pokračoval v dlhých ústraniach, pôstoch a meditáciách.
Zápisový lístok
Párový turnaj
Ten istý zápisový lístok, ak by sa hral turnaj na Impy, priemerný výsledok je -75 Total points:
Méhér Bába
Posledné ústranie a smrť
Koncom júla 1968 ukončil mimoriadne náročné obdobie ústrania a vyhlásil, že jeho práca "je hotová k mojej 100%-nej spokojnosti". Od tejto chvíle sa pohyboval iba sediac vo vozíku. V priebehu niekoľkých mesiacov sa jeho fyzický stav veľmi zhoršil a musel ostať na lôžku. Jeho telo bolo doslova ničené svalovými kŕčmi nejasného pôvodu. Napriek starostlivosti viacerých lekárov sa kŕče zosilňovali.
Zápisový lístok
Individuálny turnaj
Ak je to zápisový lístok individuálneho turnaja prvé štyri stĺpce sú čísla hráčov sediacich na N, S, E, W.
Méhér Bába
Posledné ústranie a smrť
Méhér Bába zomrel 31. januára 1969 po tom, ako poslednými gestami povedal: "Nezabudnite, že som Boh." Jeho žiaci neskôr tento deň pomenovali Amartithi (अमरतिथि, deň nesmrteľnosti). Jeho telo bolo verejne vystavené v jeho samádhí (समाधी, v tomto kontexte toto slovo znamená hrobku) v Méhérabáde. Pokryté ružami a uložené v ľade bolo vystavené počas jedného týždňa, až kým nebolo pochované. Pred svojim odchodom Méhér Bába starostlivo pripravil program verejného daršanu, ktorý sa mal konať v Púne. Jeho mandali sa rozhodli zorganizovať ho napriek fyzickej neprítomnosti hostiteľa. Na tomto poslednom daršane sa zúčastnilo niekoľko tisíc osôb, pričom stovky ich prišli z mnohých západných krajín.
Zápisový lístok
Zápas družstiev
Keď sa hrá zápas družstiev, zápisový lístok nie je založený v jednotlivých rozdaniach, ale každý pár zapisuje výsledky jednotlivých rozdaní do svojho vlastného zápisového lístka a po odohraní všetkých rozdaní si doň doplní výsledky, ktoré dosiahol druhý pár družstva pri druhom stole na opačnej linke. Totálne body sa odpočítajú a vzniknutý rozdiel sa prevedie z totálnych bodov na Impy (ak sa hrá metódou BAM prevedie sa na Bamy).
Méhér Bába
Učenie
Hoci Méhér Baba mnohokrát opakoval, že neprišiel učiť, ale prebúdzať (táto veta je vyrytá aj ako epitaf na jeho hrobke), uverejnil viacero spirituálnych či metafyzických textov.
Zápisový lístok
Patton
Patton je zrýchlenou súťažou družstiev, ktorá sa hrá podobne ako súťaž párov, ale je zorganizovaná tak, aby to isté rozdanie hrali proti sebe členovia tých istých družstiev na opačných linkách. Výsledky sa zapisujú do čísla riadku zodpovedajúceho číslu stola, na ktorom sa hrá. Zápisový lístok je taký, ako v párovom turnaji. Výsledky sú vyhodnotené modifikovanou metódou BAM - prehra 0, remíza 1, výhra 2 alebo BAM + Imp.
Méhér Bába
Metafyzika
Méhér Bábove metafyzické názory sú rozvinuté zvlášť v dvoch knihách: Prejavy a Boh hovorí. Jeho kozmológia používa pojmy pochádzajúce z védanty, súfizmu a kresťanstva. Používa pojem ne-dvojnosti a o stvorení alebo dualite hovorí ako o ilúzii. Tvrdí, že cieľom života je vedomé realizovanie absolútnej Božskej Jednoty, ktorá je inherentná všetkým živým i neživým bytostiam a objektom. Prirovnáva "pôvodný" stav Boha (Boh, ktorý je za) k nekonečnému bezbrehému oceánu nevedomej Božskosti, bez vedomia o samom sebe, pretože nič okrem neho nejestvuje. Božským "rozmarom" (whim po anglicky, لھر lahar v jazyku fársí (perzština)) je spoznať sa, vzniká teda otázka "Kto som?". Ako odpoveď na ňu povstáva stvorenie. Rozvíjajúc uvedenú analógiu s oceánom, tento sa sčerí a tak vznikajú nespočetné kvapky: sú to kvapky-duše.
Evolúcia a involúcia
Podľa Méhér Bábu každá kvapka-duša, teda individualizovaná duša, hľadá v procese evolúcie vedomú božskosť; to znamená, že nadobúda skúsenosť foriem v siedmich rôznych prostrediach: ako kameň (a kov), rastlina, červ (ríša bezstavovcov), ryba, vták, zviera a človek. Kvapka-duša nadobúda sanskáry (संस्कार), teda dojmy, vnemy v každej z týchto foriem; uvedené vnemy podporujú evolúciu a vyjadrujú sa prostredníctvom toho, že kvapka-duša používa stále nové a komplexnejšie formy. S každou novou formou rastie aj vedomie, až kým kvapka-duša nedosiahne ľudskú formu, ktorá je najvyššou formou evolúcie. Iba táto forma môže mať skúsenosť vlastnej božskosti, a to tým, že vstúpi do procesu involúcie, v ktorom postupne odstraňuje všetky nahromadené dojmy spôsobujúce jej zdanlivú oddelenosť od Boha.
Reinkarnácia a Realizácia Boha
Baba tvrdí, že individuálna duša v jej ľudskej forme je podrobená reinkarnácii, "nedobrovoľnému procesu vznikania a zanikania vedomia". Cieľom reinkarnácie je poskytnúť možnosť oslobodiť sa od ilúzie. Individuálna duša sa reinkarnuje nespočetnekrát do všetkých životných podmienok, aby obsiahla úplnosť ľudskej skúsenosti (napríklad ako muž/žena, bohatý/chudobný, silný/slabý atď.). Vďaka protikladným skúsenostiam sa sanskáry oslabujú a postupne sa vyčerpávajú. Méhér Bába takto opisuje proces realizácie Boha:
''Z hlbín nehybného nekonečna povstala otázka: "Kto som?". A prichádza na ňu odpoveď: "Som Boh!"''
Dokonalí učitelia a Avatár
Méhér vraví, že na Zemi vždy existuje päťdesiaťšesť realizovaných bytostí, a že päť spomedzi nich prijíma úlohu Dokonalých učiteľov danej epochy. Keď jeden z týchto piatich Dokonalých učiteľov zomrie, iná realizovaná bytosť okamžite zaujme jeho miesto.
Avatár je podľa Méhér Bábu prvá duša, ktorá dosiahla božskú realizáciu. Táto duša, pôvodný alebo "Prastarý" Dokonalý učiteľ sa pravidelne inkarnuje. Bába hovorí, že táto duša stelesňuje Božský stav, ktorý sa v hinduizme nazýva Višnu a v súfizme Parvadigar, teda ochranca. Avatár sa objavuje každých 700 až 1400 rokov; piati Dokonalí učitelia epochy ho "zošlú" v ľudskej podobe na Zem, aby pomáhal stvoreniu v jeho nekonečnej púti k Božskosti. Baba tvrdí, že v iných epochách bol Avatár známy pod menami Zoroaster, Rám, Kršna, Gautama Buddha, Ježiš a napokon Mohamed.
Baba spája koncept Avatára s konceptami iných tradícií ako Rassul, Mesiáš, Kristus, Maitréja, Spasiteľ. Meher Baba opisuje Avatára ako mierku, ktorá človeku umožňuje poznať, čím je a čím sa môže stať.
Väčšina Méhér Bábových žiakov prijíma tieto jeho vyhlásenia.
Železničná zastávka
Pri železničných staniciach a zastávok často býva aj autobusová zastávka nadväzujúcej cestnej dopravy, prípadne možnosť prestupu na iné druhy dopravy.
Cockta
Cockta je nealkoholický sýtený nápoj vyrábaný v Slovinsku. Jeho chuť tvorí výťažok z 11 rôznych bylín (najmä šípky), citrónu a pomaranča. Neobsahuje kofeín, ani kyselinu fosforečnú.
Vznik
Cockta vznikla začiatkom 50. rokov minulého storočia, keď vedenie spoločnosti Slovenijavino prišlo s nápadom vyrobiť originálny osviežujúci slovinský nápoj, ktorý by dokázal konkurovať podobným dovážaným nápojom. A tak chemický inžinier Emerik Zelinka, zamestnanec výskumných laboratórií spoločnosti Slovenijavino, vytvoril nápoj využívajúci miestne byliny, pričom sa snažil vytvoriť originálny nápoj namiesto toho, aby napodobňoval obdobné zahraničné nápoje.
Zelinka a jeho tím bol úspešný, a tak sa zrodila Cockta s novou chuťou zmesi jedenástich rôznych bylín. Jednou z nich, ktorá prispieva k jeho známej a charakteristickej aróme, je šípka, ktorá sa predtým používala len počas chrípkovej sezóny na výrobu šípkového čaju.
Nárast obľúbenosti
Rozvoj a propagácia nového produktu Cockta bol v tých časoch jedným z prvých trhových projektov. Marketingová kampaň bola veľmi starostlivo pripravená: to prinieslo v návrhárov, vrátane niekoľkých študentov architektúry, ktorí navrhli logo pomocou skromného výberu písma, ktoré mali vtedy k dispozícii. Navrhli aj charakteristickú fľašu podľa vtedajšieho dizajnu pivných fliaš a kartónové obaly a dodávkové vozidlá.
Mnoho starších Slovincov si ešte pamätá na reklamné plagáty, na ktorých bola opálená mladá žena s copom a modrými očami, držiaca v ruke fľašu nového tajomného nápoja. Cockta bola predstavená verejnosti po prvýkrát v 8. marca 1953 pri tradičnej medzinárodnej súťaži v skokoch na lyžiach v Planici. Od tej doby, Planica a Cockta boli so sebou spájané viac než päťdesiat rokov.
Prvý rok po uvedení Cockty bolo len v Slovinsku predaných cirka 4 milióny fliaš. Prvých 14 rokov dosahovala Cockta 25% rast ročného obratu. Nápoj sa stal tiež jedným z prvých vývozných produktov z Juhoslávie, keď sa začal predávať v Holandsku. V 60. rokoch sa ale jeho výroba zmenšila pre otvorenie trhu Juhoslávie a následný príchod zahraničných značiek. Následne sa nápoj začal plniť aj do litrových fliaš a posilnila sa aj reklamná kampaň so sloganom »Cockta - pijača naše in vaše mladosti« (Cockta - nápoj našej i vašej mladosti), čo malo za následok rast spotreby a koncom 70. rokov aj rekordný ročný predaj okolo 37 miliónov litrov Cockty.
Medzi rokmi 1983 až 1994 predaj prudko klesol, k čomu pomohli aj vonkajšie vplyvy a rozpad Juhoslávie a tým pádom zmenšenie trhu. Avšak v roku 1996 začala firma Slovenijavino s nostalgickou reklamnou kampaňou, čo opäť spustilo rast predaja.
Súčasnosť
V roku 2000 bola značka Cockta odkúpená spoločnosťou Kolinska, dnes známou ako DrogaKolinska d.d., ktorá opäť začala so silnou reklamnou kampaňou, nesúcou sa opäť v nostalgických tónoch. V roku 2001 sa značka vrátila na bývalé juhoslovanské trhy.
V roku 2004 sa začala plniť aj do 3,3 dcl fliaš, v roku 2005 sa začala vyrábať umelo sladená Cockta light a do tretice sa predáva Cockta Blondie s príchuťou pomaranča.
Mikuláš Kuzánsky
Vychádzal z platonizmu a novoplatonizmu, bol ovplyvnený mystikou (najmä Majstrom Eckhartom), neskorostredovekou devotio moderna a nominalizmom (Occamom).
Mikuláš Kuzánsky sa snažil filozoficky vymedziť okruh ľudského vedenia ako „vedenie nevedenia“ (Docta ignorantia) a rozšíriť jeho možnosti na základe „princípu zhody protikladov“ (Coincidentia oppositorum), ktorý vo vlastnom zmysle môže byť iba v Bohu. Predznamenával vývoj renesančnej filozofie.
Nadväzuje na novoplatonikov. Základ je Jedno – zdroj sveta, večné,nekonečné,dáva svetu zmysel a vydeľuje z neho všetko iné. Mnohé – všetky existencie.
Teória učenej nevedomosti: čím sme učenejší, tým menej vlastne vieme. Boha vníma ako princíp – panteizmus.
Zbojnícke oko
Zbojnícke oko je pliesko, ktoré leží na Zbojníckom spáde Veľkej Studenej doliny. Má periodický charakter a často vysychá, preto nebýva často turistickým cieľom. Je v nadmorskej výške asi. Trochu na sever od jazierka vedie žlto  označený  turistický chodník  z Priečného sedla na Zbojnícku chatu.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|[[Priečne sedlo s reťazami]] náhľad|vľavo|[[Veľká Studená dolina, Široká veža, Priečne sedlo, Žltá veža, Prostredný hrot]]
Chémery-sur-Bar
Chémery-sur-Bar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 441 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Puy-Saint-Gulmier
Puy-Saint-Gulmier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v softbale mužov 2014
Majstrovstvá Európy v softbale mužov 2014 boli v poradí 12. Majstrovstvá Európy v softbale mužov, ktoré organizuje Európska softbalová federácia (ESF). Konali sa v Havlíčkovom Brode a Pardubiciach, v Česku od 14.19. júla 2014, za účasti 7 tímov. Česko bolo organizátorom mužského európskeho šampionátu piatykrát, predtým hostilo turnaje v rokoch 1993, 1999 (oba v Prahe), 2003 (v Choceni) a 2010 (v Havlíčkovom Brode). Zápasy sa hrali na štadiónoch Hippos Arena Havlíčkův Brod a Krtkova aréna Pardubice. Titul obhájilo domáce Česko, ktoré vo finále zvíťazilo nad Dánskom.
Súvaha (finančné účtovníctvo)
Súvaha (iné názvy: bilancia, účtovná bilancia/súvaha ; podľa IAS 1: výkaz o finančnej situácii ) je súpis majetku (strana aktív) a jeho zdrojov (strany pasív) v účtovníctve za určité obdobie. Hodnota strany aktív sa vždy rovná hodnote strany pasív.
Majstrovstvá Európy v softbale mužov 2014
Tento turnaj bol zároveň kvalifikačným podujatím na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Kanade. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Súvaha (finančné účtovníctvo)
Základná schéma účtovnej formy súvahy podľa slovenskej právnej úpravy (stav: leto 2018)
Uvedená je na prvom mieste právna úprava platná od 31. 12. 2014. Odchýlky v právnej úprave platnej v rokoch 2003-2013 sú uvedené v poznámkach pod čiarou. Odchýlky v právnej úprave platnej do roku 2002 sú uvedené kurzívou a v zátvorke, resp. v niektorých prípadoch v poznámke pod čiarou.
Strana aktív (aktíva)/Spolu majetok (aktíva celkom)
Strana pasív (pasíva)/Spolu vlastné imanie a záväzky (pasíva celkom)
Poznámky:
Zdroje kapitoly:
Tritagonista
Tritagonista (v preklade zo starogr.: tretí súťažiaci/bojovník) je v pôvodnom význame tretí herec v gréckej dráme, ktorého na scénu uviedol zrejme Sofokles.
Prinajmenšom v anglickom prostredí sa tento výraz (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) všeobecne používa v literatúre, filmovom umení alebo počítačových hrách na označenie tretej hlavnej kladnej postavy, t. j. dejovo najdôležitejšej po protagonistovi (hlavná kladná postava) a deuteragonistovi (druhá hlavná kladná postava). Napr. v románe Marka Twaina Dobrodružstvá Huckleberryho Finna je Huckleberry Finn protagonistom, otrok Jim deuteragonistom a Tom Sawyer tritagonistom.
Lawrence Delos Miles
Lawrence Delos Miles (* 21. apríl 1904, Harvard, Nebraska, USA – † 1. august 1985, Easton, Maryland) bol americký ekonóm, tvorca metodiky nazvanej „hodnotová analýza“ z roku 1947 vo firme General Electric Company.
Česko na Zimných olympijských hrách 2002
Česko na Zimných olympijských hrách 2002 v americkom Salt Lake City reprezentovalo 78 športovcov v 13 športoch. Najúspešnejším českým pretekárom bol akrobatický lyžiar Aleš Valenta, ktorý získal zlatú medailu v akrobatických skokoch. Bežkyňa na lyžiach Kateřina Neumannová vybojovala na svojich štvrtých olympijských hrách dve strieborné medaily. V prvej desiatke sa v individuálnych pretekoch ďalej umiestnil alpský lyžiar Stanley Hayer a bežci na lyžiach Lukáš Bauer (v dvoch závodoch) a Martin Koukal, vo dvojiciach potom krasokorčuliarsky pár. S tromi cennými kovmi sa Česko umiestnilo na 16. mieste v poradí národov.
Najmladším českým účastníkom ZOH 2002 bol skokan na lyžiach Jan Mazoch (16 rokov), najstarším ľadový hokejista Dominik Hašek (37 rokov).
Prehľad športovcov
Počet českých športovcov štartujúcich v jednotlivých olympijských športoch.
Českí športovci sa nenominovali do pretekov a súťaží v curlingu a snowboardingu.
Poznámky
<references group="p." />
Hra snov
Hra snov (v starších prekladoch Hra snu; švéd.: Ett Drömspel) je divadelná hra napísaná v roku 1901 švédskym dramatikom Augustom Strindbergom. Strindberg hru dokončil po psychotickej epizóde svojho života, počas ktorej trpel neurózami a utkvelými predstavami, že ho skupina bosoriek chce zavraždiť. Tieto roky svojho života neskôr opísal v denníkoch vydaných pod názvom Inferno.
Hra snov predstavuje odklon od predošlého Strindbergovho štýlu písania. V jeho starších drámach sa staval do úlohy martýra prenasledovaného ženami. V tomto období si však začína uvedomovať svoj podiel viny na rozpade manželstva s Harriet Bossovou.
Literatúra
O Strindbergovej hre snov, napísal v roku 2006 slovenský teatrológ Doc. Mgr. Miroslav Ballay PhD. sémanticky a semioticky zamerané štúdium s názvom "Štvoro interpretačných exkurzov do inscenácie Hra snov".
Sarrigné
Sarrigné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Konštantín Bauer
Konštantín Bauer (* 24. november 1893, Slovenská Ľupča – † 28. december 1928, Košice) bol slovenský maliar.
Životopis
Konštantín Bauer sa narodil 24. novembra 1893 v Slovenskej Ľupči v úradníckej rodine. Detstvo prežil v Banskej Bystrici. Ako pätnásťročný sa s rodičmi presťahoval do Košíc, kde vyštudoval strednú školu. Po absolvovaní štúdia strojného inžinierstva na technike v Budapešti v roku 1915 krátko pracoval ako inžinier v Novom Meste pod Šiatrom. V rokoch 1916 – 1918 pôsobil ako železničný inžinier v Sedmohradsku a potom ako civilný zamestnanec na Ministerstve vojny vo Viedni. Po návrate do Košíc vstúpil do služieb mesta, kde od roku 1919 až do smrti (zomrel 8. decembra na následky pľúcnej choroby) pracoval ako technický vedúci košickej mestskej elektrárne.
Konštantín Bauer bol maliarom – samoukom. Maľbe sa venoval už počas štúdií. Krátky čas bol žiakom súkromnej maliarskej školy Elemíra Halásza-Hradila v Košiciach. Maliarskej tvorbe sa venoval popri zamestnaní. Debutoval na prelome rokov 1915 a 1916 ako hosť na výstave deviatich košických maliarov v priestoroch vyššieho gymnázia premonštrátov v Košiciach. V roku 1919 sa zúčastnil na výstave Košickí výtvarní umelci vo Východoslovenskom múzeu. S Josefem Jamborem moravským maliarom, Švabinského žiakom, vystavoval Konštantín Bauer v roku 1921 v košickom múzeu. V roku 1923 sa zúčastnil ďalšej výstavy košických výtvarných umelcov usporiadanej Východoslovenským múzeom. V Salóne Rembrandt vystavoval v roku 1925 spolu s ďalšími štyrmi košickými výtvarníkmi. V roku 1927 pripravilo Východoslovenské múzeum výstavu súborného diela Konštantína Bauera. Po úspechu tejto výstavy chystal Konštantín Bauer na jar 1929 výstavu v Budapešti, avšak predčasná smrť mu jeho plány zmarila. Od 7. - 28. apríla 1929 pripravilo Východoslovenské múzeum posmrtnú výstavu Bauerovho diela, ktorú následne v decembri pod názvom "Umelecká pozostalosť Konštantína Bauera" preniesli do Čierneho orla v Prešove.
Mlynský potok (prítok Belej)
Mlynský potok je potok na hornom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Belej, meria 8,1 km a je tokom IV. rádu.
Široký potok (prítok Lesnianky)
Široký potok je potok na Hornom Považí, v južnej časti okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Lesnianky meria 2,8 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, v časti Kľak, na severnom svahu Kútika (1 063,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 945 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severovýchod, pričom vytvára oblúk prehnutý na východ a tok má na hornom toku esovitý tvar. Následne mení smer toku na sever, zľava priberá prítok spod Vríckeho sedla (950,0 m n. m.), sprava prítok zo severovýchodného svahu Kútika a severoseverovýchodným smerom preteká Širokou dolinou. Na dolnom toku už nepriberá prítoky a juhovýchodne od obce Rajecká Lesná, v blízkosti rekreačnej osady Žiar v Rajeckolesnianskej doline, ústi v nadmorskej výške cca 588 m n. m. do Lesnianky.
Bohumír Jaroněk
left|thumb|Jeden z Jaroněkových obrazov
Bohumír Jaroněk (* 23. apríl 1866, Zlín – † 18. január 1933, Zlín) bol český maliar, grafik, umeleckopriemyselný výtvarník, fotograf a publicista.
Život
Bohumír Jaroněk sa narodil v rodine farbiara, v Zlíne na Morave. Najprv študoval na nemeckej nižšej reálke v Novom Jičíne, potom vo Valašskom Meziříčí na Štátnej odbornej umeleckopriemyselnej škole pre spracovanie dreva. Na tomto dobrom remeselnom základe začal stavať, získavajúc vedomosti počas svojich neobvyklých ciest. Najprv, v rokoch 1889 až 1896, pracoval v ateliéri fotografa Streliského v Budapešti, pretože na umelecké štúdiá v Paríži alebo v Mníchove, kam sa sústreďovala väčšina adeptov umeleckej dráhy, nemal prostriedky. Po tejto životnej etape sa začal venovať svojej záľube, cestovaniu. Bohumír Jaroněk precestoval skoro celú Európu i časť Orientu. Navštívil Káhiru, kde mal možnosť pôsobiť v poprednom káhirskom salóne, spomína sa Dubrovník i Paríž.
V roku 1896 sa vrátil na Moravu a vo Valašskom Meziříčí začal pracovať v ateliéri svojho staršieho brata Alojza, ktorý sa venoval zdobeniu porcelánu, a svojej sestry Júlie, ktorá tkala gobelíny. Od roku 1909 fungovala rodinná dielňa Jaroňkovcov v Rožnove pod Radhoštěm. Tam sa súrodenci Jaroňkovci ešte viac priblížili ku koreňom valašskej ľudovej kultúry a pracovali na tom, aby sa zachovali a zachraňovali pamiatky ľudovej architektúry. Dôsledkom ich snaženia bolo v roku 1925 založenie Valašského múzea v prírode.
Bohumír Jaroněk sa venoval predovšetkým grafike, ale zhotovoval i temperové návrhy alebo skice pre riešenie gobelínov. Bol maliarom krajinných krás Valašska, autor temperových malieb, akvarelov (od roku 1894), olejomalieb a drevorytov. Námety čerpal predovšetkým zo Štramberska a Rožnovska. V jeho drevorytoch sa zachovala tá jednoduchosť, s akou príroda v spojení s ľudovou architektúrou tvorí jeden citový celok. Celé Jaroňkovo dielo charakterizuje štylizovane zjednodušená kresba, doplnená len niekoľkými málo farbami, odvodenými z pohľadu na prírodu.
Bohumír Jaroněk zomrel 18. januára 1933 a pochovaný je na Valašskom Slavíne v Rožnove pod Radhošťom.
Ottov motor
thumb|Priebeh pracovného cyklu Ottovho motora Ottov motor je historické označenie spaľovacieho motora, ktorý v roku 1876 vyrobil a 25. mája 1877 patentoval nemecký konštruktér a vynálezca Nikolaus Otto. Ottov motor bol štvortaktný plynový zážihový motor so zvýšeným kompresným pomerom. Priebeh pracovného cyklu motora je zjednodušene popisovaný termodynamickým Ottovým cyklom: adiabatická kompresia a expanzia, rýchle spaľovanie nahradené izochorickým prívodom tepla a izochorický odvod tepla realizovaný výmenou náplne.
Rastislav Michalík
V drese 🇸🇰 odohral 21 zápasov.
NGC 3737
NGC 3737 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Vlkanov (okres Domažlice)
Vlkanov je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 128 obyvateľov, z toho 69 mužov a 59 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 37,4 roka, ženy 41,8 roka).
1336 Zeelandia
1336 Zeelandia je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil H. van Gent 9. septembra 1934.
Teatro Amazonas
300px|thumb|Teatro Amazonas v meste [[Manaus]] Teatro Amazonas (slov. Amazonské divadlo) je neorenesančná budova opery dokončená roku 1896 nachádzajúca sa v brazílskom meste Manaus. Arkády a balkóny podopierané vysokými štíhlymi stĺpmi, ktoré rozčleňujú jej priečelie, jej dodávajú secesnú eleganciu. Nad nimi je oblúkový štít s bohatou reliéfnou výzdobou.
Polárna sústava súradníc
thumb|Polárna sústava súradníc
Polárna sústava súradníc je sústava súradníc (tzv. polárnych súradníc) v rovine, ktorá určuje polohu bodu:
Polárna sústava súradníc je vhodná v takých prípadoch pohybu, pri ktorých sa nemení vzdialenosť telesa od jedného bodu (počiatku súradníc); napríklad pri pohybe po kružnici (prípadne sa táto vzdialenosť mení s určitou jednoduchou závislosťou).
Prevod karteziánskych súradníc na polárne
Tieto prevodné funkcie však platia iba pre interval:
Prevod karteziánskych súradníc na polárne má potom zápis:
alebo alternatívny zápis (optimalizovaný pre počítače):
platí pre plný rozsah kruhu.
Črmník (prítok Mlynského potoka)
Črmník je potok na hornom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Mlynského potoka, meria 3,7 km a je tokom V. rádu.
Tečie Liptovskou kotlinou, časťou Smrečianska pahorkatina, pramení medzi obcami Jakubovany a Pribylina, v lokalite Črmník v nadmorskej výške približne 775 m n. m. Tečie viac-menej severojužným smerom, na hornom toku skôr juhojuhozápadným smerom, po pribratí pravostrannej Mokrade (739,0 m n. m.) pokračuje na juh. Preteká okrajom rekreačnej osady Kaleník, prudko sa stáča na východ a južne od osady (v priestore medzi obcami Vavrišovo a Liptovský Peter) ústi v nadmorskej výške cca 679 m n. m. do Mlynského potoka.
Klavírny koncert č. 5 (Saint-Saëns)
'''Klavírny koncert č. 5 F-dur "Egyptský", Op. 105''' je dielo francúzskeho skladateľa Camilla Saint-Saënsa.
Dielo uzatvára rad klavírnych koncertov skladateľa a slávneho klavírneho virtuóza. Saint-Saëns, ktorý bol jeho súčasníkmi počas vrcholného obdobia tvorby považovaný za najväčšieho francúzskeho skladateľa, koncert skomponoval v roku 1896 na jednej zo svojich zimných dovoleniek v egyptskom Luxore. Hoci koncert kvôli miestu vzniku dostal prívlastok "Egyptský", skladateľ v ňom využil nielen dojmy z dovolenky v Luxore, ale zážitky a hudobné vnemy, ktoré nazbieral na všetkých svojich exotických výletoch, napríklad v Brazílii alebo na Srí Lanke. Saint-Saëns sa vyjadril, že jeho koncert zoberie poslucháčov "na cestu na východ, a vo Fis-dur pasáži dokonca na Ďaleký východ." V koncerte skutočne počuť exotické vplyvy ale dielo je v prvom rade francúzske, grandiózne a elegantné. Po ambicióznom druhom klavírnom koncerte a zamyslenom štvrtom cítiť v tomto diele akési skladateľovo uvoľnenie. Klavírne sólo je až klasicisticky distingvované a priezračné, a poukazuje na skladateľovu lásku k Mozartovým koncertom. Podobne transparentný je aj orchestrálny part. Napriek tomu, že sa skladateľ celý život snažil tvoriť "závažné diela" v duchu nemeckej tradície, v tomto prípade znovu využil to, čo mu šlo predsa len najlepšie – odľahčený hudobný štýl, ktorý v mnohom inšpiroval aj Ravela pri komponovaní jeho klavírneho koncertu G-dur. Svoj posledný koncert skladateľ venoval klaviristovi Louisovi Diemérovi, ale na premiére v roku 1896 ho odohral sám. Išlo o jubilejný koncert, ktorý sa konal pri príležitosti výročia slávneho Saint-Saënsovho sólového debutu, ktorý mal ako zázračné dieťa v jeho desiatich rokoch. Dielo sa stretlo s pozitívnym ohlasom poslucháčov i kritikov.
Koncert začína krátkym orchestrálnym úvodom po ktorom klavír predvedie decentnú a nákazlivú hlavnú tému, len striedmo harmonizovanú. Tému následne hrá orchester, ktorý klavír doprevádza jednoriadkovým staccatom. Keď téma doznie, klavír vzostupným behom plynule prepojí hlavnú tému s vedľajšou, ktorá zaznie v podaní orchestra. V ďalšom úseku vety klavír postupne strieda motívy odvodené od hlavnej a vedľajšej témy. Sonátová forma je tu využita len čiastočne. Repríza oboch tém prichádza pomerne skoro a prechádza akoby do ďalšieho prevedenia, prevažne lyrického charakteru. Záver vety je prenechaný zasnenej klavírnej melódii pripominajúcej pasáže Griegovho koncertu, po ktorej vetu definitívne uzatvára krátka a jemná kóda. Druhá veta začína netypicky pomerne búrlivo, postupne však prechádza do uvoľnenej nálady. Do vety skladateľ zakomponoval melódiu núbijskej ľúbostnej piesne, ktorú počul v Egypte. Exotické prvky sú najviac počuteľne práve v tejto vete. Dielo, ktoré Saint-Saëns prirovnal k plavbe na výletnej lodi, uzatvára tretia veta. Začína pulzujúcim klavírnym sólom, ktoré od basových tónov prechádza až k hlavnej téme, ktorá má doraz na párnych dobách a prekvapujúco pripomína ragtime (hoci ide o náhodnú podobnosť, ragtime začal vznikať v USA až začiatkom 20. storočia). Klavírny part je veľmi priezračný a brilantný, rýchlymi kaskádami strieda a dopĺňa orchestrálne pasáže. Krátko pred záverom fanfárová fráza s využitím tympanov signalizuje, že loď sa blíži do cieľa. Klavír sa vyrúti s technicky náročnou kódou prechádzajúcou takmer celou klaviatúrou, po ktorej orchester spolu so sólovým nástrojom myšlienkovo nekomplikované dielo triumfálne uzavrie.
Piaty klavírny koncert patrí spolu s druhým medzi Saint-Saënsove najznámejšie diela. Napriek tomu, že jeho koncerty sú klaviristicky i poslucháčsky vďačné, v koncertných sálach sa uvádzajú zriedkovo. Zostali v tieni myšlienkovo bohatších romantických koncertov.
Wałbrzych
Žije tu 124 357 obyvateľov (30. 6. 2007).
Frank Marino
Hudobná kariéra
Ako päťročný najskôr začal Francesco hrávať na bicie nástroje, no vo veku okolo trinástich už začínal s hrou na gitaru. Jeho štýl hry je silne ovplyvnený Hendrixom. Na webových stránkach je Marino opisovaný ako „popálený Jimiho psychedelickým plameňom...“ a sám to aj potvrdzuje tým, ako rád predvádza coververzie Hendrixovej gitarovej klasiky, akou je napríklad kompozícia „Purple Haze“. Frank Marino často kritizovaný, že sa správa ako Hendrixov klon, no Marino sám seba za imitátora nepokladá, dodáva, že „jeho štýl používa prirodzene, nevybral si ho on, ale štýl si našiel jeho.“
Skupina Mahogany Rush, ktorej je lídrom bola viac-menej populárna v 70. rokoch. Ich nahrávky sa vtedy dostali do rebríčkov Billboardu a mali aj viacero vystúpení, ako napríklad v roku 1978 bolo na podujatí California Jam II. Koncom 70. rokov bola skupina označovaná ako „Frank Marino and Mahogany Rush“. Zanedlho sa kapela rozpadla a začiatkom 80. rokov Marino vydal u hudobného vydavateľstva CBS dva sólové albumy. Počas 80. a 90. rokov sa skupina dala znovu spojila a niekoľkokrát vystúpila. V roku 1993 sa Frank Marino rozhodol odísť z hudobného priemyslu.
V roku 2001 sa Marino k hudbe znovu vrátil. V roku 2005 sa v interview pre časopis Guitar Player vyjadril, že „aj keď vedel, že má nejakých fanúšikov, netušil, že len na internete ich stretne pol milióna“. Vydal album Eye of the Storm a šiel na koncertné turné, na ktorom hrával počas show svoje charakteristické improvizované vystúpenia. Frank je stále aktívny, koncertuje a nahráva pod vlastným menom. Bol napríklad spolu s inými umelcami zapojený do nahrávania bluesového albumu, ktorý bol poctou Albertovi Kingovi a Stevie Ray Vaughanovi.
Dolovanie procesov
Dolovanie procesov (iné názvy: dolovanie v procesoch, vyťažovanie procesov , procesná ťažba , process mining; angl. process mining) je technika procesného riadenia, ktorá umožňuje analýzu podnikových procesov na základe zaznamenaných udalostí. Základnou myšlienkou je získať poznatky zo zaznamenaných udalostí pomocou informačného systému. Process mining má za cieľ zlepšiť získavanie dát tým, že poskytuje techniky a nástroje pre poznávanie procesu, kontroly, dát, organizačných a sociálnych štruktúr zo zaznamenaných udalostí. V priemysle je tiež známy ako Automated Business Process Discovery (ABPD).
Frank Marino
Hudobná kariéra
Marino je strýkom Dannyho Marina, sólového gitaristu kanadskej metalovej kapely The Agonist.
Okrem Jimiho Hendrixa, Marino priznáva vplyv aj iných hudobníkov ako sú: John Cipollina (z kapely Quicksilver Messenger Service), Robbyho Kriegera, Duane Allmana, Johnnyho Wintera a Carlosa Santanu. Hráva blues, heavy metal a improvizované štýly. Ovplyvnil aj ďalších gitaristov, napríklad Zakka Wyldeho, Joe Bonamassu, Erica Galesa a Paula Gilberta. Jeho hru uznáva aj časopis Guitar Player, ktorý ho označuje spolu s Jeffom Beckom, Eddie Van Halenom a The Edgem (U2) za „výnimočného gitarového hráča s úplným spektrom rozsahu“ (ešte vzletnejšie v origináli ako „full-spectrum guitar god“).
NGC 3738
NGC 3738 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Dolovanie procesov
Dolovanie procesov sa často nesprávne interpretuje ako oblasť súvisiaca s dátovou vedou. Na dolovanie procesov by sa malo pozerať ako na most medzi dátovou vedou a procesnou vedou. Dolovanie procesov sa zameriava na transformáciu denníka udalostí na zmysluplnú reprezentáciu procesu, ktorá môže viesť k vzniku viacerých problémov spojených s dátovou vedou a so strojovým učením.
Kategórie
Existujú tri kategórie techník procesnej ťažby.
Kontrola zhody: Pomáha pri porovnávaní denníka udalostí s existujúcim modelom procesu s cieľom analyzovať nezrovnalosti medzi nimi. Takýto procesný model môže byť skonštruovaný manuálne alebo pomocou vyhľadávacieho algoritmu. Procesný model môže napríklad naznačovať, že objednávky v hodnote viac ako 1 milión eur vyžadujú dve kontroly. Ďalším príkladom je kontrola takzvaného princípu „štyroch očí“. Kontrola zhody sa môže použiť na detekciu odchýlok (kontrola zhody), na vyhodnotenie algoritmov zisťovania alebo na obohatenie existujúceho modelu procesu. Príkladom je rozšírenie procesného modelu o výkonové dáta, t. j. na projektovanie potenciálnych úzkych miest sa používa nejaký a priori procesný model. Ďalším príkladom je rozhodovací baník opísaný v (Rozinat & Aalst, 2006b),, ktorý používa a priori procesný model a analyzuje každú voľbu v procesnom modeli. V denníku udalostí sa konzultuje každá možnosť, aby ste videli, ktoré informácie sú zvyčajne dostupné v momente výberu. Kontrola zhody má rôzne techniky, ako napríklad "prehrávanie založené na tokenoch", "kontrola zhody streamovania", ktoré sa používajú v závislosti od potrieb systému. Potom sa používajú klasické techniky dolovania údajov, aby sa zistilo, ktoré prvky údajov ovplyvňujú výber. V dôsledku toho sa pre každú voľbu v procese vygeneruje rozhodovací strom.