cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
136108 Haumea
Objavili ju pravdepodobne súčasne dve skupiny vedcov na Caltechu a Observatóriu Sierra Nevada. Jej objav bol oznámený 28. júla 2005. Obieha okolo Slnka po veľmi excentrickej dráhe, čo sa pripisuje jej priblíženiu k Neptúnu v dávnej minulosti. Rotácia je vzhľadom na jej veľkosť veľmi rýchla, jedna otočka okolo svojej osi jej trvá štyri hodiny. Teleso je pravdepodobne kamenné a na povrchu pokryté ľadom. Obiehajú ho dva malé mesiačiky, vďaka ktorým sa podarila určiť hmotnosť telesa (32% hmotnosti Pluta). Obidva mesiačiky sú veľmi malé, väčší z nich má iba 0,2% hmotnosti materského telesa, ale vďaka nim sa astronómom podarilo získať veľa dôležitých faktov o celom systéme. Predpokladá sa, že jeho nezvyčajný predĺžený tvar je následkom kolízie, ktorú teleso podstúpilo počas vzniku slnečnej sústavy.
Obežné dráhy mesiacov sú veľmi blízke kružniciam. Väčší mesiac obehne okolo Haumey za 49 dní, menší obieha po bližšej dráhe raz za 34 dní.
17. septembra 2008 bol objekt oficiálne zaradený do skupiny trpasličích planét a pomenovaný po Havajskej bohyni pôrodov a plodnosti. Jeho mesiačiky dostali pomenovanie Hiʻiaka a Namaka.
Je prvým transneptúnskym objektom s prstencom.
Obežná dráha
vľavo|náhľad|Obežné dráhy Haumey (žltá) a Pluta (červená) v porovnaní s obežnou dráhou Neptúnu (šedá)
Haumea má obežnú dráhu typickú pre klasické objekty Kuiperovho pásu, s obežnou dobou 285 pozemských rokov a sklonom obežnej dráhy k rovine ekliptiky 28°. Perihéliom vo vzdialenosti 35 astronomických jednotiek prejde v decembri 2133. Aféliom naposledy prešla začiatkom roku 1992 a znovu sa tak stane až v roku 2277. V súčasnosti je jej vzdialenosť od Slnka väčšia než 50 astronomických jednotiek.
Obežná dráha Haumey má o niečo výstrednejší charakter ako dráhy ostatných členov jej rodiny. Dôvodom je pravdepodobne slabá dráhová rezonancia 12:7 s Neptúnom, kvôli ktorej sa mohla obežná dráha Haumey v priebehu poslednej miliardy rokov mierne pozmeniť vplyvom Kozaiovho efektu, ktorý spôsobuje zväčšovanie výstrednosti obežnej dráhy na úkor jej sklonu.
Obežná dráha Haumey je pomerne nestabilná a najmä v perihéliu sa dostáva pod vplyv Neptúnu, takže je možné, že teleso v ďalekej budúcnosti (až miliarda rokov) zamieri smerom do vnútorných častí slnečnej sústavy. Keďže jeho povrch je pokrytý tenkou vrstvou ľadu, zmenilo by sa na kométu desaťtisíckrát jasnejšiu ako kométa Hale-Bopp.
Haumea dosahuje zdanlivú hviezdnu veľkosť 17,5, a je teda ľahko pozorovateľná aj veľkým amatérskym ďalekohľadom. Je tretí najjasnejší objekt Kuiperovho pásu po Plute a Makemake. Všetky planéty a väčšina planétok sa už od svojho vzniku v protoplanetárnom disku slnečnej sústavy pohybujú po dráhach v spoločnej rovine, a preto sa aj väčšina raných pokusov o nájdenie vzdialených objektov sústredila na tú časť oblohy, kde sa táto spoločná rovina premieta, t. j. na ekliptiku. Neskôr však začali astronómovia hľadať aj telesá, ktoré boli odklonené na dráhy s väčším sklonom, a tiež vzdialenejšie telesá s pomalším stredným denným pohybom. Výsledkom týchto prieskumov oblohy bol nakoniec aj objav Haumey.
Fyzikálna charakteristika
náhľad|vpravo|Haumea v porovnaní so Zemou a s ďalšími transneptúnskymi telesami Eris, Pluto, Makemake, Sedna, Orcus, Quaoar a Varuna
Veľkosť akéhokoľvek telesa slnečnej sústavy sa dá odvodiť z jeho zdanlivej jasnosti, vzdialenosti a hodnoty albeda. Telesá sa môžu pozemským pozorovateľom zdať jasné z toho dôvodu, že sú veľké, alebo majú veľmi odrazivý povrch. Pokiaľ astronómovia poznajú mieru ich odrazivosti (albedo), potom môžu zhruba odhadnúť aj ich veľkosti. U väčšiny vzdialených telies nie je albedo známe, ale Haumea je dostatočne veľká a jasná na to, aby bolo možné zmerať jej tepelné vyžarovanie, z ktorého astronómovia dokážu odvodiť hodnotu jej albeda, a teda aj veľkosť.
Tvar Haumey zistili vedci z fotometrie (sledovania jasnosti a jej zmien) po podrobnej interpretácii svetelnej krivky. Výpočty presných rozmerov však komplikuje jej rýchla rotácia. Fyzikálne zákony platné pre rotáciu tvárnych telies predpovedajú, že telesu ako Haumea stačí pri tejto rýchlosti otáčania na nadobudnutie rovnovážneho tvaru trojosého elipsoidu menej než 100 dní. Väčšinu zmien jasnosti Haumey pravdepodobne nespôsobujú miestne rozdiely v albede, ale tým, že pozorovateľom na Zemi sa toto rotujúce teleso nastavuje striedavo zboku a zhora.
Rotácia a amplitúda svetelnej krivky Haumey umožňujú odvodiť jej zloženie. Pokiaľ by Haumea mala nízku hustotu (ako Pluto) s hrubým ľadovým plášťom pokrývajúcim malé kamenné jadro, potom by ju rýchla rotácia pretiahla oveľa viac, ako naznačujú zmeny v jej jasnosti. Astronómovia tak došli k záveru, že hustota telesa sa pohybuje v rozpätí 2,6 – 3,3 g/cm³. To by znamenalo, že Haumea sa skladá (podobne ako veľa iných telies slnečnej sústavy) z kremičitých minerálov ako olivín či pyroxén. Táto hornina je pokrytá relatívne tenkou vrstvou ľadu. Hrubý ľadový plášť, ktorý je typickejší pre objekty Kuiperovho pásu, mohol vymrštiť impakt, ktorý vytvoril všetky telesá jej rodiny.
Čím je teleso nachádzajúce sa v hydrostatickej rovnováhe hustejšie, tým guľatejší tvar musí mať (s ohľadom na rýchlosť jeho rotácie). Tento fakt umožňuje vymedziť rozmery Haumey. Vzhľadom na to, že jej hmotnosť a rotácia je presne známa a hustotu možno odvodiť sa zistilo, že Haumea má pozdĺž svojej najdlhšej osi priemer približne rovnaký ako Pluto, a medzi pólmi asi polovičný. Pretože však zatiaľ u tohto telesa neboli pozorované žiadne zákryty, či už hviezd alebo jeho vlastných mesiacov, neexistujú zatiaľ (na rozdiel od Pluta) ani žiadne priame merania týchto rozmerov.
Astronómovia zostavili niekoľko modelov, z ktorých vyplývajú rôzne rozmery. Prvý model, zostavený Rabinowitzom et al. krátko po objave Haumey v roku 2005, vychádza z pozorovaní svetelnej krivky viditeľného spektra pozemnými teleskopmi. Výsledok meraní závisí na tom, pod akým uhlom vidíme os rotácie. Pri uhle 90° a uvažovanom albede 0,73 by rozmery telesa boli 1960x1518x, pričom najkratšia os je zároveň osou rotácie. Autori štúdie pokladajú za pravdepodobné, že os rotácie sa kryje s rovinou obežnej dráhy satelitu Hiʻiaka, čo by znamenalo, že tento uhol má veľkosť 86°, a skutočné rozmery Haumey sú veľmi blízke týmto údajom. Pokiaľ by však pól osi rotácie smeroval viac k Zemi, potom by tvar telesa bol ešte pretiahnutejší. Keby mal súčasne aj menšie albedo (0,6), potom by pri uhle 47° rozmery Haumey boli 2500x1080x.
Z inej analýzy svetelnej krivky, ktorú koncom roku 2006 zverejnili Pedro Lacerda a David C. Hewitt z havajského Institute for Astronomy, vyšiel priemer ekvivalentného guľatého telesa. Na základe fotometrických pozorovaní infračerveného žiarenia s vlnovou dĺžkou 70 mikrometrov, ktoré urobil Spitzerov vesmírny ďalekohľad, bol zase vypočítaný priemer 1150+250-100 km a albedo 0,84+0,1-0,2.
Tieto nezávislé odhady rozmerov sa pohybujú okolo stredného geometrického priemeru. To by znamenalo, že ide o tretie či štvrté najväčšie transneptúnske teleso, aké bolo doteraz objavené, hneď po Eris, Plute a možno aj po Makemake, väčšie než Sedna, Orcus či Quaoar.
Povrch
Kolísanie svetelnej krivky Haumey zapríčinené jej tvarom ovplyvňuje rovnakým spôsobom všetky jej farebné zložky. Pedro Lacerda však zaznamenal aj isté farebné odlišnosti, a to vo viditeľnom spektre aj v oblasti blízkej infračervenému spektru. Zdá sa, že na povrchu telesa je oblasť, ktorá sa svojou farbou a albedom líši od ostatných častí. Haumea teda môže mať škvrnitý povrch podobne ako Pluto, aj keď nie až tak veľmi.
V roku 2005 ďalekohľady Keck a Gemini získali svetelné spektrá Haumey, ktoré svedčili o prítomnosti kryštalického ľadu podobného tomu na povrchu Plutovho mesiaca Cháron. To je veľmi prekvapivé, pretože kryštalický ľad sa tvorí pri teplotách prevyšujúcich 110 K (-160°C), zatiaľ čo povrchová teplota Haumey je nižšia než 50 K (−220 °C). Pri takejto teplote sa tvorí amorfný ľad. Navyše štruktúra kryštalického ľadu je pri neustálom bombardovaní kozmickým žiarením a slnečným vetrom, ktorému je povrch transneptúnskych telies vystavený, nestabilná. Za týchto podmienok by sa kryštalický ľad mal premeniť na amorfný do desiatich miliónov rokov, a transneptúnske objekty sa nachádzajú na svojich dráhach v chladných oblastiach slnečnej sústavy už miliardy rokov. Na vzdialených telesách, kde ľad obsahuje organické zlúčeniny ako tholín (napríklad Pluto), radiácia taktiež spôsobí, že povrch sčervená a stmavne. Preto možno zo spektra a farby Haumey usúdiť, že ona aj ostatní členovia jej skupiny prešli udalosťou, ktorá zmenila ich povrch a vytvorila na ňom čerstvý ľad.
Haumea je podobne jasná ako sneh a jej albedo je v rozpätí 0,6 – 0,8, čo zodpovedá kryštalickému ľadu. Iné veľké transneptúnske telesá, ako napr. Eris, majú albedo zrejme tiež také vysoké alebo aj vyššie. Zdá sa, že 66 až 80 % povrchu Haumey je z čistého kryštalického vodného ľadu, ku ktorého vysokej odrazivosti prispieva možno aj kyanovodík alebo íly s obsahom fylosilikátov. Prítomné môžu byť tiež anorganické soli kyanovodíku, ako napríklad kyanid meďnato-draselný. Na rozdiel napr. od telesa Makemake sa v spektre Haumey nenachádza žiadne merateľné množstvo metánu, čo znamená, že metánový ľad v ňom netvorí viac než 10 %. To by zodpovedalo dočasnému otepleniu spôsobenému kolíziou, ktoré by podobné prchavé látky z povrchu odstránilo.
Prstenec
thumb|3,9155-hodinová rotácia a objavený prstenec (animácia) Pri pozorovaniach 21. januára 2017 bol spozorovaný prstenec. Ten má rádius približne, šírku ~70 km a opacitu 0,5.
Mesiace
V roku 2005 Brownov tím na observatóriu Keck objavil, že okolo Haumey obiehajú dva mesiace, (136108) Haumea I Hiʻiaka a (136108) Haumea II Namaka.
Satelit Hiʻiaka, ktorý tím pôvodne neoficiálne prezýval Rudolph (podľa jedného zo sobov Santa Clausa ) bol objavený 26. januára 2005. Z dvojice mesiacov je to ten väčší, jasnejší a od materského telesa vzdialenejší. Má priemer asi a Haumeu obehne vo vzdialenosti 50 tisíc km po takmer kruhovej dráhe raz za 49 dní. Absorpčné čiary v infračervenom spektre na vlnových dĺžkach 1,5 a 2 mikrometra naznačujú, že väčšina povrchu je pokrytá takmer čistým kryštalickým vodným ľadom. Neobvyklé spektrum spolu s podobnými absorpčnými čiarami v spektre Haumey viedli Browna s kolegami k záveru, že tento systém zrejme nevznikol gravitačným zachytením menších telies, ale že mesiace sú skôr fragmenty samotnej Haumey.
Namaka, menší a bližšie obiehajúci satelit, bol objavený 30. júna 2005 a spočiatku ho neoficiálne nazývali Blitzen po ďalšom sobovi. Jeho hmotnosť je len jednou desatinou hmotnosti satelitu Hiʻiaka a Haumeu obehne po veľmi eliptickej dráhe raz za 18 dní vo vzdialenosti 39 tisíc km. Jeho obeh gravitačne narúša väčší mesiac. Podľa údajov z roku 2008 je jeho sklon voči dráhe väčšieho mesiaca 13°.
V súčasnosti sú obežné dráhy oboch mesiacov voči Zemi orientované takmer bočne, takže občas môže dôjsť k zákrytu. Pozorovanie takýchto prechodov by mohlo upresniť informácie o rozmeroch a tvare Haumey aj samotných satelitov, podobne ako sa to podarilo koncom 80. rokov 20. storočia pri pozorovaní Pluta a Cháronu. Zmeny jasnosti systému v priebehu zákrytov budú nepatrné, čo kladie pomerne vysoké nároky na kvalitu pozorovacieho zariadenia. K zákrytu Hiʻiaky došlo naposledy v roku 1999, t. j. len niekoľko rokov pred objavom Haumey, a ďalší nastane až za približne 130 rokov. Iná situácia je u Namaky. Zatiaľ čo u pravidelne obiehajúcich mesiacov sú zákryty vzácne, vďaka vplyvu, aký má na obeh Namaky Hiʻiaka, bude teraz jej dráha v priaznivom uhle po dobu niekoľkých rokov.
Rodina Haumey
Haumea je najväčší člen rodiny telies, ktorá sa zrejme vytvorila potom, ako bol jej väčší predchodca zničený zrážkou s iným telesom. Odhaduje sa, že prvotné teleso bolo veľké približne ako Pluto. Ide o prvú skupinu telies identifikovanú medzi transneptúnskymi objektmi a okrem Haumey a jej mesiacov zahŕňa nasledujúce planétky: Tieto telesá majú podobný charakter spektra blízko infračervenej oblasti. Z podobného spektra vyplýva podobné zloženie a z neho je zase možné usudzovať na rovnaký pôvod týchto telies.
Existencia tejto skupiny naznačuje, že Haumea a jej potomkovia majú pôvod v rozptýlenom disku. Aj keby sme vzali do úvahy celú dobu existencie slnečnej sústavy, v dnešnom veľmi riedkom Kuiperovom páse by bola pravdepodobnosť podobnej kolízie 0,1 percenta. Skupina sa nemohla vytvoriť v Kuiperovom páse ani v dobách, kedy bol oveľa hustejší, pretože by ju svojou gravitáciou roztrhal Neptún v priebehu svojej migrácie na dnešnú obežnú dráhu. Táto dávna migrácia Neptúna je zrejme tiež dôvodom, prečo je dnes v Kuiperovom páse tak málo telies. Preto sa zdá pravdepodobné, že skupina pochádza z dynamického rozptýleného disku, kde je možnosť podobnej zrážky oveľa vyššia.
Pomenovanie a mytológia
Kalifornský tím pôvodne nazýval teleso familiárnym menom „Santa“ pretože ho objavili 28. decembra 2004, t. j. krátko po Vianociach. 29. júla 2005 dostalo oficiálne predbežné označenie 2003 EL61, ktoré sa však vzťahovalo k dátumu španielskej objavovej snímky, z roku 2003. 7. septembra 2005 teleso dostalo katalógové číslo a bolo zaradené do katalógu Minor Planet Center ako (136108) 2003 EL61. Pravidlá Komisie pre nomenklatúru malých telies stanovujú, že klasické telesá Kuiperovho pásu majú byť pomenúvané podľa mytologických bytostí súvisiacich so stvorením, a tak v súlade s touto konvenciou David Rabinowitz z kalifornského tímu v septembri 2006 navrhol pre teleso a jeho mesiace mená z havajskej mytológie so zdôvodnením, že tak bude vzdaná pocta miestu, kde boli tieto mesiace objavené.
Bohyňa Haumea je patrónka ostrova Havaj, na ktorom leží Observatórium Mauna Kea. Navyše býva stotožňovaná s Pāpā, bohyňou zeme reprezentujúcej element kameňa, čo súčasne podporuje vhodnosť tohto mena. Predpokladá sa, že teleso sa skladá takmer výhradne z hornín, a na rozdiel od iných známych objektov Kuiperovho pásu je pokrytý len tenkým ľadovým plášťom. Ďalším dôvodom návrhu mena bolo to, že Haumea je aj bohyňou plodnosti a zrodenia, ktorá má veľa detí. Tie vypučali z rôznych častí jej tela, čo zodpovedá zhluku ľadových telies, ktorý sa pravdepodobne od materského telesa odtrhol pri nejakej dávnej kolízii. Astronómovia sa domnievajú, že obidva známe mesiace sa zrodili práve touto cestou, a preto boli pomenované podľa dvoch z mýtických dcér Haumey, Hiʻiaka a Namaka.
Tatra 97
Tatra 97 je limuzína kopřivnickej firmy Tatra, vyrábaná v rokoch 1937 až 1939 ako slabšia alternatíva k Tatre 87. S ňou mala zhodnú väčšinu dielov, no bola menšia a menej vybavená (mala dva svetlomety, základná verzia nemala kúrenie, chýbalo jej tretie bočné okno a čelné okno bolo jednodielne). Tiež mala slabší motor.
left|thumb|Bočný pohľad na Tatru 97 v múzeu Tatra v Kopřivnici Tatra 97 bola veľmi podobná Volkswagenu Chrobák. Ten mal nápadne podobnú aerodynamickú karosériu a vzadu uložený 4-valcový vzduchom chladený motor, rovnako ako Tatra 97. Konštruktér Chrobáka Ferdinand Porsche priznal, že VW bol kvôli urýchleniu a zlacneniu vývoja inšpirovaný práve automobilmi Tatra, hlavne modelom 97. Tatra zahájila súdny proces, ktorý bol v roku 1939 kvôli okupácii nemeckých vojsk do Česko-Slovenska ukončený. Po vojne sa prípad znovu otvoril a v roku 1961 Volkswagen Tatre zaplatil 3 000 000 nemeckých mariek.
V roku 1939 bola Tatra 97 predstavená na medzinárodnom autosalóne v Berlíne. Vyšší nemeckí predstavitelia videli v nej hrozbu a silnú konkurenciu pre podobný a v niektorých smeroch i horší Volkswagen Chrobák a preto musela byť výroba Tatry 97 zastavená. Po vojne sa v roku 1946 výroba ešte nakrátko obnovila, no definitívne ukončenie prišlo s nástupom výroby Tatry 600 – Tatraplan.
Josefov (okres Sokolov)
Josefov je obec v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 354 obyvateľov, z toho 184 mužov a 170 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 37,2 roka, ženy 42,4 roka).
Zoznam automobilov Pontiac
Toto je zoznam automobilov Pontiac.
{|
NGC 4458
NGC 4458 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
53311 Deucalion
53311 Deucalion je planétka.
Pargues
Pargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 120 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4459
NGC 4459 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,4.
Suspenzia
Suspenzia alebo suspendovanie alebo suspendácia môže byť:
Suspenzia môže byť aj:
Suspendovanie môže byť aj rozptýlenie tuhých čiastočiek v kvapaline, vytváranie suspenzie.
2410 Morrison
2410 Morrison je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 3. januára 1981.
La Neuville-aux-Larris
La Neuville-aux-Larris je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Subkultúra
Subkultúra je súbor kultúrnych prvkov typických pre menej kultúrne vyhranené sociálne skupiny alebo spoločenstvá, odlišujúce sa od dominantnej (oficiálnej, hlavnej) kultúry.
Batăr
Batăr (ľudovo Bátor) je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa na juhovýchode župy a skladá sa zo štyroch dedín: Batăr (sídlo obce), Arpășel, Talpoș a Tăut.
243 Ida
243 Ida je planétka v hlavnom páse planétok. Objavil ju Johann Palisa 29. septembra 1884 na Viedenskom observatóriu a pomenovanie dostala po nymfe z gréckej mytológie. Je to prvá objavená binárna planétka, obieha okolo nej planétka-mesiac Dactyl.
28. augusta 1993 sa na minimálnu vzdialenosť 2 410 km priblížila k planétke sonda Galileo. Počas tohto preletu získala o Ide mnoho dôležitých informácií a nasnímala okolo 150 záberov, na ktorých bol, okrem iného, neskôr objavený aj spomínaný mesiac Dactyl. Podľa získaných údajov má Ida rozmery 56 × 54 × 21 km a periódu rotácie 4 h 38 min. Bola tiež potvrdená prítomnosť vrstvy regolitu a skutočnosť, že planétka je zložená z viacerých rôznych objektov. Na povrchu Idy sa nachádza množstvo impaktných kráterov pomenovaných po známych svetových jaskyniach. Najväčším z nich je Lascaux s priemerom vyše 12 km.
Kaceřov (okres Sokolov)
Kaceřov je obec v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 442 obyvateľov, z toho 233 mužov a 209 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 38,7 roka, ženy 42,7 roka).
244 Sita
244 Sita je planétka v hlavnom páse planétok.
38628 Huya
38628 Huya je planétka.
Žeryk
náhľad|Hlavné postavy [[Divadlo Spejbla a Hurvínka|Divadla Spejbla a Hurvínka (zhora nadol): Spejbl, Hurvínek, Pani Kateřina, Mánička a pes Žeryk.]] Žeryk je bábka psa, vystupujúca v bábkovom Divadle Spejbla a Hurvínka.
Žeryk je Hurvínkov pes, ktorý je jeho nerozlučným druhom v mnohých dobrodružstvách. Prvú bábku Žeryka vytvoril bábkar Gustav Nosek (ktorý je rovnako autorom Hurvínka) a po prvýkrát sa na scéne divadla objavil 19. apríla 1930 - v rovnakej hre, v ktorej po prvýkrát vystúpila aj Hurvínkova kamarátka Mánička. Žeryk len šteká a jeho part teda nie je pre interpretov príliš náročný. V jeho roli sa vystriedalo mnoho hercov. Spočiatku ho „nahováral“ sám Gustav Nosek, neskôr František Flajšhanz a Miroslav Černý, v súčasnosti je to Miroslav Polák. Žeryk je spravidla len pomocnou figúrkou pre dokreslenie príbehu, ale niekedy získava aj pomerne významnú úlohu. V niektorých hrách možno v jeho štekote rozpoznať slová, takže mu detskí diváci môžu rozumieť.
2411 Zellner
2411 Zellner je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 3. mája 1981.
Pars-lès-Chavanges
Pars-lès-Chavanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 72 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4460
NGC 4460 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 4461
NGC 4461 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
245 Vera
245 Vera je planétka v hlavnom páse planétok.
Dominique de Villepin
Dominique Marie François René Galouzeau de Villepin, zvyčajne Dominique de Villepin [vyslov: dominik d’ vilpɛ̃] (* 14. november 1953, Rabat, Maroko) je francúzsky spisovateľ, diplomat, advokát a politik, od 31. mája 2005 do 15. mája 2007 predseda francúzskej vlády.
Život
Ako blízky spolupracovník Jacquesa Chiraca bol generálnym tajomníkom prezidentského úradu od 1995, ministrom zahraničných vecí (2002-2004), ministrom vnútra (2004-2005) vo vláde Raffarina. 31. mája 2005 bol menovaný prvým ministrom prezidentom Chiracom. Jeho meno figurovalo v afére „Clearstream“, na základe čoho sa vzdal všetkých politických štátnych funkcií 15. mája 2007. Aféra „Clearstream“ prebehla v kruhoch najvyššej politiky a priemyselníkov, ktorých zoznam sa dostal aj do rúk Dominiqua de Villepin. Títo sa podieľali na províziách a komisiách pri dodávke šiestich francúzskych vojenských plavidiel pre Čínsku republiku. Villepina vyšetrovali a súdili, následne zbavili viny. De Villepin bol dekorovaný Veľkým krížom Radu za zásluhy (Francúzsko), vyznamenanie mu odovzdal Jacques Chirac, vtedajší prezident Francúzskej republiky na základe rozhodnutia rady ministrov zo 6. decembra 2005.
Dominique de Villepin udržuje privilegované vzťahy so štátom Katar. Jeho advokátska kancelária sa stará v emiráte o dôležitého klienta. Je zodpovedná za jeden z fondov panovníka, „Qatar Luxury Group“, založený osobnou investíciou manželky emira, šejky Mozah.
Literárna tvorba
Keďže sa zaujímal o šport, históriu a literatúru, publikoval dielo s témou napoleonskej epochy, viacero esejí a dve zbierky poézie v 1986 a 1988. Opisuje v nich svoje detstvo vo Francúzsku.
La Noue
La Noue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2412 Wil
2412 Wil je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 17. októbra 1960.
Krásno (okres Sokolov)
Krásno (okres Sokolov) je mesto v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 737 obyvateľov, z toho 378 mužov a 359 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,7 roka (muži 37,0 roka, ženy 40,4 roka).
Katarína Mereššová
Katarína Mereššová, rod. Cséfalvay (* 28. máj 1930) je slovenská operná speváčka, sólistka opery. V rokoch 1953 až 1955 sólistka Maď. ľud. umel. kolektívu (MLUK), členka MOD v Komárne (19551958), neskôr sólistka spevohry Divadla Jonáša Záborského v Prešove (19581962), od roku 1962 sólistka opery Štátneho divadla Košice v Košiciach.
Kariéra
thumb|Rose Marie- Rose Marie thumb|Karel Capek / Matka – 26-ročná
Spevu sa venovala už od detstva; súkromne ho študovala u pani Márie Smutnej-Vlkovej. Počas svojej kariéry účinkovala v činohrách, operách a operetách. Ako 26-ročná stvárnila úlohu matky v hre Karla Čapka (dráma) (1956).
V rôznych operetných postavách hosťovala na domácich divadelných javiskách a ukázala svoj talent aj na mnohých zahraničných scénach. Stala sa významnou a výraznou osobnosťou operetného sveta.
NGC 4462
NGC 4462 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. marca 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Escaunets
Escaunets je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jim Carrey
James Eugene Carrey (* 17. január 1962, Newmarket, Ontário, Kanada) známy ako Jim Carrey je komik a filmový herec, ktorý sa narodil v Kanade. Je známy svojimi grotesknými hereckými výstupmi v komédiách ako Ace Ventura, Blbý a blbší, Maska, Klamár, či Bruce, Všemohúci. Carrey si dokázal získať aj rešpekt kritikov za dramatické úlohy vo filme Truman Show, Majestic, Muž na Mesiaci, či Večný svit nepoškvrnenej mysle.
Escaunets
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hotel California (skladba)
„Hotel California“ je titulná skladba z rovnomenného albumu od americkej rockovej skupny The Eagles, ktorá vyšla na singli začiatkom roku 1977.
Song bol v marci roku 1977 jeden týždeň na vrchole rebríčka Billboard Hot 100. Gitarové sólo v skladbe "Hotel California" je umiestnené v hodnotení časopisu Guitar World na ôsmej pozícii medzi 100 najlepšími sólami všetkých čias. Táto skladba získala v roku 1978 cenu Grammy. Časopis Rolling Stone dal túto pieseň na 49. miesto zoznamu 500 najlepších skladieb všetkých čias. Zároveň je táto skladba v Rokenrolovej sieni slávy zaradená do zoznamu 500 skladieb, ktoré ovplyvnili ďalšie smerovanie rock and rollu.
Táto skladba patrí medzi najznámejšie skladby tejto skupiny. Jej autormi sú Don Henley, Glenn Frey a Don Felder. Ako jedna z ich najpopulárnejších piesní patrí dodnes do základného repertoáru koncertných vystúpení a kompilačných albumov. Jej koncertná nahrávka vyšla aj na ich prvom koncertnom albume Eagles Live ako aj v akustickej verzii na edícii, ktorú vydali po opätovnom spojení v roku 1994 na CD a videu s názvom Hell Freezes Over. Verziu z roku 1994 s úvodom zahraným na trúbku hrá spolu osem gitár.
Jozef H. Čajka
Životopis
Študoval na gymnáziu v banskej Bystrici (1923-1931). Teológiu študoval na Rímskokatolíckej vysokej škole bohosloveckej v Banskej Bystrici (vysvätený 27. januára 1935). Kaplán v Hriňovej, aktuár biskupského úradu v Žiari nad Hronom, rokuk. farár na rôznych miestach Slovenska. Autor zbierky noviel a poviedok z dedinského prostredia a s meditáciami o ľudskom utrpení. Prózy uverejňoval v literárnych periodikách a v kalendároch.
Sanuki (provincia)
Predpokladá sa, že starobylé hlavné mesto provincie sa nachádzalo neďaleko súčasného moderného mesta Sakaide, ale ešte nebolo objavené. Takamacu sa vyvinulo ako hlavné sídlo provincie v stredoveku.
V období Sengoku, provincii Sanuki vládol klan Mijoši. Klan Mijoši bol napadnutý klanom Čósokabe z provincie Tosa a stratil provinciu Sanuki. Nakoniec Čósokabe prehral v bitke proti Hidejošimu Tojotomimu a Sanuki pripadla jeho mužom.
V období Edo bola provincia Sanuki rozdelená na päť častí; tri han v Takamacu, Marugame, Tadocu, časť v priamej držbe šógunov a časť Cujama, ktorej hlavná časť bola na Honšú. Ostrovy Naošima a Šódošima boli oddelené od provincie Bizen a pripojené k provincii Sanuki.
Mokotów
Mokotów je husto zaľudnený mestský obvod vo Varšave. Je sídlom mnohých zahraničných veľvyslanectiev a spoločnosti. Iba malá časť je mierne industrializovaná, väčšina územia je tvorená parkmi a zelenými plochami. Hlavná ulica Mokotowa je ulica Puławska, jedna z najdlhších ulíc vo Varšave. Cez Mokotow prebieha modrá linka Metra zo stanicami Służew, Wilanowska, Wierzbno, Racławicka, Pole Mokotowskie.
Má rozlohu a žije tu 221 000 obyvateľov (2003).
Étienne Allegrain
Étienne Allegrain (* 1644 – † 2. apríl 1736, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky barokový maliar krajiniek.
Životopis
Jeho práca bola inšpirovaná Poussinom. Jeho syn Gabriel bol tiež maliar a jeho synovec Christophe-Gabriel Allegrain (1710–1795) bol známy rokokový sochár.
Allegrainove diela možno dnes nájsť na zámku vo Versailles, zámku vo Fontainebleau, v Dijone, Dole, Chantilly, Metropolitan Museum of Art a v Albertine.
Česko-slovenská hokejová liga 1982/1983
Hokejová sezóna 1982/1983 bola 40. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy, ktorá sa hrala pod názvom I.liga. Štartovalo v nej 12 účastníkov, hralo sa štvorkolovo, každý tím teda odohral 44 zápasov. Titul získalo družstvo Dukla Jihlava. Vypadlo družstvo Poldi SONP Kladno. Nováčikom pre nasledujúcu sezónu sa stalo družstvo Dukla Trenčín.
(90568) 2004 GV9
(90568) 2004 GV9 je planétka.
Robert Townson
thumb|right|Robert Townson Robert Townson (* I - III, 1762 Spring Grove, Marshgate, Richmond, Surrey, Anglicko - † 27. jún 1827, Varro Ville, Nový Južný Wales, Austrália) bol významný, pôvodom anglický (škótsky) lekár, prírodovedec, cestovateľ a entomológ.
Význam pre Slovensko a dielo
Pre územie Slovenska má význam hlavne v tom, že v júli roku 1793 prišiel do Vysokých Tatier, kde pôsobil niekoľko týždňov (hlavne v oblasti Kriváňa), kde sa aj kriticky vyjadril o banských pokusoch. Svoje tatranské poznatky opísal v XV. až XVII. kapitole obsiahleho diela Cesta po Uhorsku (Travels in Hungary), ktoré vyšlo v Londýne roku 1797 a malo i francúzsky preklad. V spomenutých kapitolách je zhrnuté poznanie nielen charakteru prírodovedného, ale aj o živote ľudu pod Tatrami. Uskutočnil barometrické merania, vďaka ktorým potvrdil, že Kriváň je nižší ako Lomnický štít. V Tatrách ho sprevádzali viacerí vodcovia a prírodovedci, najmä však Tomáš Mauksch. Omylom Townsona bolo, že za najvyšší vrchol považoval Lomnický štít. Veľmi cenné sú v jeho diele aj zobrazenia tatranských scenérií. Spomínaná práca Travels in Hungary obsahuje i entomologickú časť. Sú tu spomenuté viaceré druhy hmyzu, ktoré na území Tatier zistil. Tiež je tu aj jednoduché vyobrazenie niektorých významnejších druhov hmyzu, hlavne z radu chrobákov. Práca obsahuje i prehľadnú mapu s vyobrazením a zaznamenaním významnejších informácií na území Slovenska.
Country Minstrels
Country Minstrels je štrnásty album Michala Tučného. Album vydal Vaško Music EAN: 8596941 010427 v roku 1995 na CD.
Kerčsko-feodosijská operácia
Kerčsko-feodosijská operácia (rus. Керченско-Феодосийская операция; nemecký názov protiútoku znel Unternehmen Trappenjagd (Operácia Lov na dropy)) bola sovietska obojživelná operácia vojsk 51. a 44. armády Zakaukazského frontu a vojsk Čiernomorskej a Azovskej flotily, ktorej cieľom bolo vpadnúť do tyla 11. armády Ericha von Mansteina, ktorá obliehala Sevastopoľ. Bojové operácie sa začali 26. decembra 1941 vylodením vojsk pri meste Kerč na polostrove Krym. Išlo o najväčšiu výsadkovú operáciu na východnom fronte. V dôsledku nekompetentnosti sovietskeho velenia boli početne silnejšie sovietske vojská nakoniec medzi 8. a 18. májom 1942 zničené. Časť z nich prešla na partizánsky spôsob boja a pokračovala v odpore z jaskýň a kameňolomov na pobreží.
Situácia na Kryme koncom roku 1941
Na jeseň 1941 vojská Wehrmachtu úspešne vyvíjali bojovú činnosť na juhu ZSSR. 26. septembra sa podarilo Skupine armád Juh zničiť zvyšky sovietskych vojsk v kotli pod Kyjevom. Nemecká 11. armáda pokračovala v sústredenom tlaku a prebíjala sa cez úzky pruh zeme za mestom Perekop na Krym. V priebehu necelého mesiaca boli sovietske jednotky vytlačené z Perekopskej šije a boje ďalej pokračovali v ešte užšom priestore medzi jazerami na Išunskej šiji. V rovnakej dobe sovietske velenie schválilo evakuáciu obliehanej Odesy, jednotky boli stiahnuté na Krym. 28. októbra sa Nemcom podarilo prelomiť obranu sovietskej 51. armády, pričom energicky postupovali vpred a pokúšali sa rýchlo obkľučovať ustupujúce sovietske vojská. Táto taktika bola natoľko úspešná, že sovietske vojská nestihli prakticky nikde vybudovať dostatočne pevnú obranu, ktorou by zastavili nemecký postup. Časť sovietskeho vojska ustupovala na juh k prístavu Sevastopoľ, okolo ktorého sa podarilo vybudovať dostatočne silnú obranu na to, aby ju neboli Nemci schopní preraziť za chodu. Časť ustupovala na západ, kde sa dostala až k najzápadnejšej časti Krymu - Kerčskému polostrovu. Tu sa bránili sovietske jednotky ešte asi dva týždne, kým sa im nepodarilo evakuovať aspoň časť vojska do bezpečia na druhý breh Čierneho mora. Nacistické jednotky zatiaľ pri Kerči zlikvidovali väčšinu Židov, ktorí žili v oblasti. Medzi tým sa rozpútali ťažké boje o hlavný Čiernomorský prístav sovietskeho námorníctva v Sevastopole. Sovieti si dobre uvedomovali, že Mansteinova 11. armáda nie je dostatočne silná na to, aby dokázala útočiť na prístav a navyše zaisťovala zvyšok pobrežia Krymu. Sovietske najvyššie velenie preto naplánovalo obojživelnú operáciu, ktorou by vpadlo do tyla jeho vojsk. Najvhodnejšie miesto na vylodenie im poskytoval len nedávno opustený Kerčský polostrov.
Prípravy na vylodenie sa začali až po 20. novembri 1941, necelý mesiac pred vylodením. S malými obmenami, ktoré zahrnovali aj útok na Feodosiju, bol plán operácie schválený 7. decembra. Zahŕňal výsadky na širokom fronte na rôznych miestach pobrežia Kerčského polostrova. Čiernomorské loďstvo pritom čelilo značným problémom, nemalo napríklad adekvátne vyloďovacie plavidlá, namiesto ktorých muselo použiť asi 300 rybárskych bárok, škunerov a šalúp. 17. decembra zaútočil Manstein po dôkladnej príprave na Sevastopoľ a výrazne ohrozil mesto. Čiernomorské loďstvo sa tak muselo navyše vo zvýšenej starať o zásobovanie a podporu mesta. Toto trieštenie síl prinútilo pozmeniť plány operácie a výsadok uskutočniť v dvoch etapách.
Sovietske vylodenie
náhľad|vpravo|Prehľad situácie od decembra 1941 do mája 1942 26. decembra 1941 sa sovietske vojská za nepriaznivých poveternostných podmienok, silného vetra a treskúcej zimy vylodili severne a južne od Kerče. Do 29. decembra tu vylodili asi 20 000 mužov 51. armády (veliteľ V.N. Ľvov). Nemecké jednotky v oblasti, skladajúce sa iba z 46. pechotnej divízie, energicky podnikli niekoľko protiútokov a 28. decembra zatiaľ ešte slabé sovietske vojská pri Kerči zastavili. Nemci urýchlene uvoľnili pre zastavenie vylodenia všetky voľné jednotky. Boli to najmä rumunská 4. horská a 8. jazdecká brigáda, ale tiež 213. pluk 73. pechotnej divízie. Napriek všetkým snahám boli sovietske útoky pri Kerči neúspešné a vyloďujúcim sa oddielom sa nepodarilo efektívne sformovať.
V noci z 28. na 29. decembra (podľa iných údajov 30. decembra) nasledoval ďalší sovietsky výsadok pri Feodosiji. Mesto bránili iba slabé nemecké oddiely, ktoré nepredstavovali pre útočiace jednotky žiadne významné nebezpečenstvo. Vyloďujúcu flotilu tvorili 2 krížniky, 1 vedúci torpédoborec, 7 torpédoborcov, 6 mínoloviek, 15 hliadkových lodí a 14 transportných lodí, ktoré viezli jednotky 44. armády (generálmajora A. N. Pervušina). Sovietsky krížnik Krasnyj Kavkaz kapitána 1. stupňa A. N. Guščina, uskutočnil riskantný manéver, keď vedúc paľbu vošiel priamo do Feodosijiského prístavu a vezené jednotky vylodil rovno na prístavných mólach. Podobne vošli priamo do prístavu i torpédoborce Šauman, Nezamožnik a Železňakov. Sovietske jednotky ovládli mesto 30. decembra. Po obsadení mesta sovietske jednotky údajne pobili všetkých nemeckých ranených, ktorých našli vo Feodosijskej nemocnici. Situácia bola pre nemecké jednotky v oblasti veľmi kritická. Veliteľ 46. divízie Hans von Sponeck, preto zobral zodpovednosť do vlastných rúk, a napriek rozkazu zotrvať v postaveniach začal so svojou jednotkou ustupovať, o čom poslal Mansteinovi rádiovú depešu. Počas tohto ústupu na Perepačskú šiju divízia stratila všetku ťažkú výzbroj. Von Sponeck bol za neuposlúchnutie rozkazu zbavený velenia a vojnovým tribunálom najprv odsúdený na trest smrti. Neskôr trest zmiernili na doživotie, avšak po atentáte na Hitlera v júni 1944 bol spolu s ďalšími väznenými dôstojníkmi popravený.
Manstein zatiaľ prikázal rumunským jednotkám podniknúť pri Feodosiji protiútok. Tie však po strete so sovietskymi tankmi radšej ustúpili až k mestu Staryj Krym západne od Feodosije. Sovietom navyše zlé počasie, ktoré zapríčinilo zamrznutie Kerčskej úžiny, dovolilo zásobovať svoje vojská v oblasti omnoho rýchlejšie cez Tamanský polostrov. Zlé počasie navyše obmedzovalo i činnosť nemeckého letectva. Sovietske sily preto rýchlo pribúdali. Tieto jednotky však zatiaľ iba zotrvávali v obranných postaveniach, v prípade že by viedli aktívne útoky, boli by nemeckú zoslabenú obranu, ktorej ešte nestihli prísť na pomoc posily, celkom určite prelomili.
5. januára 1942 sa vylodili ďalšie sovietske sily aj v prístave Jevpatoria, severne od Sevastopoľa. V meste sa rozhoreli boje, do ktorých sa zapojili i partizáni. 7. januára sa tieto boje skončili ich porážkou. Manstein odhadol straty partizánov asi na 1200 padlých.
2413 van de Hulst
2413 van de Hulst je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Kerčsko-feodosijská operácia
Sovietske vylodenie
15. januára podnikli nemecké a rumunské vojská, ktoré boli výrazne menej početné ako ich nepriateľ, útok na sovietske vojská pri Feodosiji. Sovieti, ktorí nemali v meste dostatočné zálohy, v priebehu 3 dní stratili vojsko o sile približne 1 divízie ako aj celý prístav. Ukázalo sa, že po rozdelení síl pre podporu Sevastopoľa, výsadok pri Feodosiji iba trieštil sily a bolo komplikované ho zásobovať.
Situácia na sovietskej strane nebola v poriadku a hlavné velenie nebolo spokojné s organizáciou 44. a 51. armády. 20. januára 1942 poslal Stalin ku Krymskému frontu predstaviteľa Národného komisariátu obrany Leva Mechlisa. Tento politický pracovník, požívajúci plnú dôveru diktátora mal za úlohu ujednotiť velenie frontu, čo v podstate znamenalo, že mal nastoliť poriadok a prebrať velenie. Už o dva dni po svojom príchode do Kerča poslal Mechlis Stalinovi správu, v ktorej skritizoval dovtedajšie velenie frontu. Avšak vzhľadom na to, že nemal žiadne vojenské vzdelanie ani skúsenosti s podobnými operáciami, urobil viacero vážnych chýb.
Sovieti, najmä kvôli zásahom nekompetentného Mechlisa, roztiahli svoje 3 armády (44., 47. a 51.) frontu roztiahli do jednej línie, tak, že každá divízia sa tlačila na úseku. Navyše si bol Mechlis tak istý svojou drvivou presilou nad Nemcami v nadchádzajúcom boji, že nedovolil svojim jednotkám pripravovať žiadnu obranu. Rovnako zanedbával viaceré základné činnosti, ako sú maskovanie veliteľstva a pod.
Loket (okres Sokolov)
Loket je mesto v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2006 v ňom žilo 3 193 obyvateľov, z toho 1 586 mužov a 1 607 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,2 rokov (muži 33,9 rokov, ženy 36,6 rokov).
Kerčsko-feodosijská operácia
Porážka Krymského frontu
Veliteľ 11. armády sa rozhodol poraziť silnejšieho nepriateľa útokom na južné, slabšie krídlo a následným obchvatom. Velenie Krymského frontu totiž 2/3 svojich síl sústredilo vo výbežku na severe, ktorý dosiahlo v predchádzajúcich bojoch. Útok sa navyše rozhodol podporiť menším obojživelným výsadkom 4 rôt 132. pechotnej divízie do tyla ľavého krídla sovietskej obrany.
Výsledok
Krymský front bol rozdrvený a stratil 176 000 vojakov, ktorí padli boli zajatí alebo nezvestní. Bola to jedna z najpotupnejších porážok sovietskych vojsk celej vojny. Neúspech padol jednoznačne na plecia Leva Mechlisa a generálporučíka Kozlova, ktorí neboli schopní s početne silnejšou armádou poraziť slabé nemecké a rumunské vojská na východe Krymu. Len časti sovietskych vojsk sa podarilo vyhnúť sa katastrofe a ustúpiť na východ späť do Čiernomorských prístavov. Evakuovaných bolo asi 120 000 sovietskych vojakov. Nemecká 11. armáda si likvidáciou tohto nebezpečenstva zabezpečila svoje tylo a mohla sa sústrediť na definitívny útok na Sevastopoľ. V priebehu nasledujúceho mesiaca sa o mesto rozpútali ťažké boje a prístav nakoniec padol do nemeckých rúk.
NGC 4463
NGC 4463 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mucha, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. mája 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,2.
Escondeaux
Escondeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol svätého Juraja (Tăut)
Kostol svätého Juraja je pravoslávny kostol, nachádzajúci sa v dedine Tăut v obci Batăr v Bihárskej župe v Rumunsku. Kostol sa nachádza v rumunskom zozname kultúrnych pamiatok („monument istoric“ zodpovedá približne našej kultúrnej pamiatke) pod číslom BH-II-m-B-01213.
História
Kostol sa začal stavať roku 1784 a dostavaný bol roku 1789. Majstrami staviteľmi boli traja Gréci, ktorí sa volali Dimitrie, Emanuilă a Gheorghe. Pôvodne bol kostol postavený z dreva, neskôr bol roku 1880 prestavaný z nepálených tehál. Interiér kostol namaľoval neznámy maliar, podpísaný P. Ivan. O ňom nájdeme záznamy aj v evanjeliu Josifa Bosca, ktoré bolo dlho používané v kostole. Zápis rumunčiny je v ňom vykonávaný ešte azbukou.
Showdown
Pozadie a písanie
Skladba „Showdown“ bola pôvodne napísaná a produkovaná pre album In Silico frontmanom Robom Swirom. Hoci je skladba ovplyvnená predovšetkým drum and bassom, obsahuje tiež prvky žánrov hard rock a techno. Niektorými kritikmi je označovaná ako "dance metalová". Skladba začína spevom Roba Swira, a následne pokračuje v ťažkom gitarovom riffe, na ktorý sa celá skladba zameriava. Tiež sú v skladbe použité ako samplované tak aj akustické bicie, ktoré vytvárajú rozsiahle a ťažké zvuky.
Kritické hodnotenia
Skladba „Showdown“ bola pozitívne hodnotená hudobnými kritikmi. Kritik David Adair z Angry Ape popísal singel ako "hrubé a mierne drsné číslo, ktoré drží svojich fanúšikov veľmi šťastných v čitateľskej komunite časopisu Kerrang!". David Knight spozoroval, že "nepočul som lepší riff v tanečnej skladbe bez toho aby som ho musel hľadať", ale popísal, že remixy vydané spolu so singlom sú "absolútne hrozné". Singel bol vybraný dňa 12. januára 2009 ako "Single of the Week" britskými tabloidnými novinami Daily Star.
Hudobné video
Hudobné video pre singel „Showdown“ režíroval Nick Bartleet. Bolo vydané dňa 12. decembra 2008 cez MySpaceTV. Hudobné video bolo pôvodne určené iba pre internet, ale neskôr sa dostalo do zoznamu televízie MTV Dance.
Video čerpá z boja psov a zameriava sa na bojovú scénu, kde sú ale psy nahradená dvomi mladými ženami a kulminuje keď na konci videa sa vracia jedna zo žien. Vo videu sú zobrazené aj kontroverzné zábery, kde sú ženy zavreté v klietkach a muži hrajú v závere bitiek hazardné hry, čo prispelo k Knightovmu hodnoteniu ako "vysoko problematické". Niektoré scény sú porovnávané so scénami vo filme Fight Club, čo tiež priznal aj režisér Bartleet.
Propagačná videohra
Dňa 24. decembra 2008, krátko pred vydaním hudobného videa k skladbe „Showdown“, predstavila skupina Pendulum, videohru na tému Space Invaders na svojej oficiálnej webstránke. Táto videohra mala ďalej propagovať singel „Showdown“. Získavaním čím väčšieho počtu bodov hráči, ktorí uviedli svoje osobné údaje, mohli odomknúť tým viac z Live at Brixton Academy verzie skladby „Showdown“. Tiež mali šancu vyhrať oficiálny zarámovaný zlatý disk albumu In Silico.
Hra bola upravenou verziou hry Space Invaders, v ktorej sú ale votrelci nahradení rôznofarebnými logami albumu In Silico a prekážky sú nahradené pármi písmen názvu skupiny. Hráči majú tri životy a musia nahrať čo najviac bodov, a to najlepšie skóre je zapísané do tabuľky. Počas hrania je hraná album verzia skladby „Showdown“.
Marketing a vydanie
Singel „Showdown“ bol prvýkrát vydaný dňa 5. januára cez viacero internetových hudobných obchodov ako 7digital, Amazon.com a iTunes. Spolu s albumovou verziou a verziou radio edit, balíček na stiahnutie obsahoval aj koncertnú nahrávku a niekoľko remixov od viacerých interpretov. Singel bol neskôr dňa 9. februára 2009 vydaný cez vydavateľstvo Warner Music UK na 12" obrazovom disku, na ktorom sa nachádzala albumová verzia a remix od Excision.
„Showdown“ sa nachádza na albume In Silico ako úvodná skladba. Bola tiež prvým vydaným singlom z albumu In Silco, na obale ktorého nie je v popredí zobrazené logo albumu, hoci logo je viditeľné na basovom bubne v pozadí.
Koncertné vystúpenia
„Showdown“ bola hraná ako druhá skladba na koncerte v Brixton Academy v decembri 2008, z ktorého vznikol aj koncertný album Pendulum: Live at Brixton Academy, ktorý bol vydaný dňa 12. júna 2009. Skladba „Showdown“ bola hraná tiež na Festivale Glastonbury v roku 2009 a na ďalších podujatiach ako Nova Rock, Sziget Festival, INmusic Festival či Download Festival.
Formáty a zoznamy skladieb
Toto sú hlavé formáty a súvisiace zoznamy skladieb singla „Showdown“, ktorú zložil a produkoval Rob Swire.
Music download
(vydaný 5. januára 2009)
12" vinylový obrazový disk
(WEA454T; released 9 February 2009)
Personál
Na skladbe "Showdown" účinkovali:
Pendulum: Ďalší hudobníci:
Personál videoklipu
Hudobné video pre „Showdown“ vytvorili:
Pars-lès-Romilly
Pars-lès-Romilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Bolo nás jedenásť
Bolo nás jedenásť je legendárny debutový štúdiový album z autorskej a interpretačnej dielne Milan Lasica, Július Satinský a Jaroslav Filip z roku 1981. Jeden z najlepších počinov v histórii slovenskej populárnej hudby. Nachádza sa na siedmej pozicii v zozname slovenského hudobného vydavateľstva Opus 100 základných albumov a interpretov.
Pars-lès-Romilly
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 775 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bolo nás jedenásť
Kredit
Bonusové skladby na reedícii z roku 1998:
(Lasica & Satinský & Filip – Bolo nás jedenásť, Bonton Music Slovakia, 71 0702-2, 1998) Poznámka: Album v takejto autorizovanej, kompletnej podobe a na CD i MC vyšiel prvýkrát. Balada o vodných stavoch a Vtip boli súčasťou divadelného predstavenia Radostná správa pre všetkých, ktori majú ťažkosti s mechúrom (Divadlo Na korze, premiéra, 1.4.1969). Prerušená pieseň odznela v divadelnom predstaveni Soirée (Divadlo Na korze, premiéra, 17.2.1968). Sága rodu Forsythovcov mala svoju premiéru v televiznej relácii Bumerang v roku 1969. Reedícia z roku 1998 obsahuje kvalitný viacstránkový booklet. Nájdeme v ňom texty všetkých piesní pôvodného vydania z roku 1981, viacero raritných fotografií, krátke spomienkové retro od Milana Lasicu, ako aj vyčerpávajuci text o 4 bonusoch od Martina Plcha.
Koutské a Zábřežské louky
Koutské a Zábřežské louky je prírodná rezervácia ev. č. 586 v západnom susedstve Zábřehu, miestnej časti mesta Dolní Benešov v okrese Opava. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je komplex mokraďových lúk, rozptýlenej zelene a luhov so zvyškami mŕtvych ramien a periodicky zaplavovaných tôní v nive rieky Opavy, mokraďové ekosystémy s výskytom osobitne chránených druhov živočíchov a rastlín, hniezdiská vtáčích druhov.