cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sparti
Sparti (gr., Σπάρτη - Sparti) je mesto v kraji Lakónia na Peloponéze. Staroveká Sparta bola známa ako silný grécky štát, moderná Sparta bola založená v 19. storočí blízko starovekej lokality, z ktorej sa však skoro nič nezachovalo. Žije tu okolo 18 000 obyvateľov. Je to hlavné mesto kraja Lakónia (Lakedemonía).
V okolí Sparti sa pestujú hlavne olivy a citrusy. V meste môžeme navštíviť archeologické múzeum, Akropolu, staroveké divadlo, chrám bohyne Atény, hrob kráľa Leonida a kostol sv. Nikóna z 10 storočia. Starosta mesta je Sarándos Antonákos.
Starovek
Územie Sparty obývali od 15 stor. pred Kr. grécke kmene Achájcov a Sparta bolo jedno z najdôležitejších miest mykénskeho obdobiaspolu s Mykénami, Tirynsom a Aténami. Okolo 1100 pred Kr. sem však prišiel bojovný grécky kmeň Dórov, ktorí si podmanili pôvodné achájske obyvateľstvo a založili slávny staroveký štát Sparta, v ktorom boli utláčaní Achájci, teda Helóti a Perioikovia. Sparťania sa veľmi odlišovali od ostatných Grékov, čo sa týka usporiadania štátu a krutým zaobchádzaním. Mestu vládli dvaja králi (basileis), gerúzia, efori a apella. Za spartského zákonodarcu je považovaný Lykurgos. Sparťania vyhrali v peloponézskej vojne nad Aténčanmi, neskôr však boli porazení Tébami a Macedóniou. Od roku 146 pred Kr. Grécko pripadlo Rímu, no Sparta si určitú autonómiu uchovala. Počas rímskeho obdobia sa však postupne autonómia vytratila a Achájci aj Sparťania sa navzájom pomiešali. V 3. stor. Spartu dobyli Góti, v 4. stor. Vizigóti a v 5. stor. Huni. Podľa niektorých informácií však Sparťania dokázali Gótov odohnať, hoci už žiadna skutočná spartská armáda neexistovala. V tomto období už mnohí Sparťania boli kresťania.
Byzantské obdobie
thumb|Byzantská Lakedemonía
Sparta sa dokázala z útokov spamätať a existovala až do 7. stor., kedy na západný Peloponéz vtrhli Slovania, tí sa usadili neďaleko od Sparty v pohorí Taugetos a odtiaľto ovládali Grékov. Mnohí obyvatelia Lakónie, teda aj Sparty odišli, niektorí odišli na Sicíliu, iní na peloponézsky polostrov Mani, iní do mesta Monemvasia, ďalší do Tsakónie, teda na východný Peloponéz a tu si uchovali svoje dórske zvyky aj dialekt dodnes. Gréci z Mani sú známi ako výborní bojovníci. V 9. stor bola moc Slovanov definitívne zničená Byzanciou a na posilnenie miestneho gréckeho obyvateľstva bolo do Lakónie privedené grécke obyvateľstvo z južnej Itálie, Sicílie a Anatólie. Byzantská vláda na troskách Sparty vytvorila mesto Lakedemonía, podľa kraja Lakónia, ktorý sa tiež nazýval Lakedemonía. V tomto meste okrem Grékov žili aj Židia a Arméni. Mesto bolo dôležitým centrom Peloponézu a sídlo patriarchu. V 10 storočí tu pôsobil svätý Nikón. V 13. stor. mesto ovládli Benátčania. Benátski kupci sa tiež usadili v meste a neskôr sa s Grékmi pomiešali. V roku 1263 sa však obyvatelia presťahovali z Lakedemonie do nového mesta, do blízkej Mystry, ktorá sa stala dôležitým centrom. Mystru v 15. stor. dobyli Turci.
Moderné obdobie
V roku 1834, teda tesne po oslobodení Grécka od Turkov, grécky kráľ Otho postavil nové mesto, Sparti, na mieste starovekej lokality a stredovekej Lakedemonie. Boli sem presídlení obyvatelia z neďalekej Mytstri, pretože pochádzali zo Sparty.
Saint-Côme-de-Fresné
Saint-Côme-de-Fresné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 233 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dejiny krasokorčuľovania
Dejiny krasokorčuľovania siaha až do praveku, o čom svedčia dochované archeologické nálezy. Pri výlete do prvopočiatkov tohoto športu, musíme najskôr hovoriť o korčuľovaní ako takom. To sa až oveľa neskôr rozdelilo na dve rôzne športové odvetvia: krasokorčuľovanie a rýchlokorčuľovanie.
V článku nie sú spomenuté známe osobnosti slovenského a českého krasokorčuľovania, ako Ondrej Nepela, Karol Divín, súrodenci Romanovci, Hana Mašková a ani pani Hilda Múdra.
Počiatky korčuľovania
Kedy a ako človeka napadlo využiť rýchly a jednoduchý pohyb po zamrznutej ľadovej ploche nevieme. Archeologické nálezy rôznych kostených korčulí vyrobených zo zvieracích, najmä stehenných kostí môžeme nájsť na území Ruska, Škandinávie, Spojeného kráľovstva, Nemecka, v zaniknutých priehradných nádržiach Švajčiarska a dokonca aj na území Česka.
Prvé písomné zmienky
Prvá konkrétna zmienka pochádza od canterburského mnícha Williama Fitzstephena, ktorý vo svojej knihe o Thomasovi Beckettovi (1174) popisuje scénu odohrávajúcu sa za severnými hradbami:
Kostené korčule teda nemali ostré hrany a k pohybu bolo potrebné používať palice.
Skúšali sa rôzne varianty drevených korčulí – v Holandsku v 13. a 14. storočí mali dreváky na spodnej strane železný plátok – spôsob korčuľovania však zostal rovnaký. Pomohla až náhoda. Stolársky učeň z holandského cechu pre lodné a korčuliarske nástroje zmenil jedného dňa polohu uchytenia želiezka z vodorovnej na zvislú a korčuľa v dnešnej podobe bola na svete. Pohyb sa stal voľnejší, ale najmä rýchlejší a ovládateľnejší a korčuliari mohli odložiť palice.
Vertikálne zasadenie želiezka je doložené z konca 15. storočia – holandský majster Johannes Brugman vyobrazil na vôbec prvej rytine s korčuliarskou tematikou holandskú patrónku korčuliarov Lidvinu, pri páde na ľade. Podstatnejší ako ležiace dievča je muž v pozadí. Ide so zdvihnutou nohou, k čomu už musel použiť korčule s hranami.
Korčuľovanie je pre „vyvolených“
Podľa obrazov starých majstrov bolo korčuľovanie v Holandsku ľudovou zábavou, na iných miestach však iba výhradným právom šľachty. Sám cisár Rudolf II. usporiadal na svojom dvore roku 1610 veľký karneval na ľade, ktorý bezpochyby prispel k rozšíreniu tejto kratochvíle.
Za vlády Ľudovíta XVI. sa korčuľovalo aj v Paríži. Medzi historické postavy, ktoré korčuľovanie tiež uchvátilo patrili Madame de Pompadour, Napoleon Bonaparte, Napoleon III. alebo Stuartovci. Hovorí sa, že anglická kráľovná Viktória spoznala svojho budúceho muža princa Alberta práve pri spoločných korčuliarskych vychádzkach.
Dokonca aj známy zvodca Casanova neváhal pri svojich záletoch obuť korčule. Jeho zmysel pre detail nám dodnes zachoval obraz vtedajšej módy. Prenasledované dievča a jej priateľka korčuľovali v krátkych sukniach (do polovice stehien), spod ktorých vykukovali čierne zamatové nohavice.
Počiatky moderného korčuľovania
Ďalšia etapa vývoja korčuľovania sa začala v škótskom meste Edinburgh, kde bol v roku 1742 založený prvý korčuliarsky klub a o niekoľko rokov neskôr vyšla v Londýne aj prvá krasokorčuliarska príručka.
SWAN MOBILE
SWAN MOBILE je slovenský mobilný operátor.
Dejiny krasokorčuľovania
Počiatky moderného korčuľovania
Za zakladateľa moderného krasokorčuľovania môžeme považovať Američana Jacksona Hainesa. Vyhral prvé americké majstrovstvá v krasokorčuľovaní. Neprišiel iba s novým štýlom korčuľovania, ale tiež s novými kovovými korčuľami. Často bol kritizovaný a bolo mu vytýkané, že sa príliš koncentruje na polohy tela a končatín, ako na korčuľovanie daných figúr. Haines odišiel vyskúšať šťastie do Európy.
SWAN MOBILE
Swan získal vo výberovom konaní 2 x 15 MHz v pásme 1800 MHz, čo mu umožní v režime MIMO 2x2, s dvomi prijímacími a vysielacími anténami, prevádzkovať LTE sieť s maximálnou teoretickou rýchlosťou sťahovania dát 110 Mbps.
Dejiny krasokorčuľovania
Počiatky moderného korčuľovania
Svoju úspešnú cestu začal v Štokholme, kde natoľko očaril švédskeho kráľa Karola XV., že v roku 1866 v Štokholme založil Kráľovský korčuliarsky spolok. Svoje korčuľovanie obohatil radom nových tanečných prvkov. To sa nepáčilo viktoriánskemu Anglicku, ktoré sa proti nemu postavilo rovnako ako jeho kolegovia v Amerike a nehodlalo tolerovať žiadny zásah do už zaužívaného a disciplinovaného štýlu korčuľovania.
SWAN MOBILE
Poskytuje mobilné služby cez slovenského mobilného operátora 4KA prevádzkovaného ako partnerský produkt spoločností SWAN MOBILE a Slovenskej pošty.
Dejiny krasokorčuľovania
Počiatky moderného korčuľovania
V zime 1868 prišiel do Viedne a znovu triumfoval. Jeho vystúpenie bolo impulzom pre založenie viedenskej školy, ktorá náskok Angličanov čoskoro vyrovnala. Prvý ozajstný krasokorčuliar zomrel roku 1875 vo veku 31 rokov na zápal pľúc. Hainesovi žiaci ďalej rozvíjali korčuľovanie a tak vznikli prvé pravidlá, tzv. Regulativ, ktorý potom prevzala Medzinárodná korčuliarska federácia.
SWAN MOBILE
Spoločnosť SWAN Mobile, a.s. bude poskytovať mobilné elektronické komunikačné služby. Sesterská spoločnosť SWAN, a.s. pokračuje v budovaní vlastnej optickej siete. Jediným akcionárom v oboch spoločnostiach je v súčasnosti spoločnosť Danubiatel, a.s.
Dejiny krasokorčuľovania
Počiatky moderného korčuľovania
Vo Viedni sa uskutočnili aj prvé medzinárodné preteky v krasokorčuľovaní v dňoch 21. a 23. januára 1882. Skladali sa z troch častí: z povinných cvikov, voľnej jazdy a rýchlokorčuľovania. Na tieto preteky sa prihlásil aj Axel Paulsen z Nórska z Christianie (dnešné Oslo), ktorý po víťazstve v rýchlokorčuliarskej disciplíne na vzdialenosť 1600 metrov skočil v krasokorčuliarskej súťaži vo voľnej jazde mohutný skok s 540° rotáciou vo vzduchu. Tento skok dostal meno po svojom autorovi axel-paulsen resp. axel.
Arinthod (kantón)
Arinthod je francúzsky kantón v obvode Lons-le-Saunier v departemente Jura v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 24 obcí.
Dejiny krasokorčuľovania
Počiatok 20. storočia
Začiatkom 20. storočia vtlačil krasokorčuľovaniu podstatne športovejší charakter švédsky krasokorčuliar Ulrich Salchow. Stal sa 10-násobným majstrom sveta a posunul krasokorčuliarsku latku oveľa vyššie. Salchow začal tiež využívať svoj vynález – korčule so zúbkami. Tento nový typ korčulí mu umožnil silnejšie odrazy počas jazdy a tiež samozrejme pri skokoch. V roku 1908 sa stal prvým (neoficiálnym) olympijskom víťazom v krasokorčuľovaní. Svoju kariéru korunoval novým skokom, ktorý je dnes známy ako Salchowov skok a patrí medzi základné krasokorčuliarske skoky.
Prvá olympijská súťaž v krasokorčuľovaní sa uskutočnila na Letných olympijských hrách v roku 1908 v Londýne.
Pred prvou svetovou vojnou
Posledné roky pred prvou svetovou vojnou znamenali pre šport vôbec a tiež pre korčuliarske disciplíny ďalší rozvoj.
Niekoľko talentov tej doby vyrastalo v Nemecku. K nim patril Werner Rittberger, „vynálezca“ ďalšieho zo základných skokov - Rittbergra a tiež talentované dievča Charlotta Oelschlägelová, ktorá už vo veku 10 rokov vystupovala ako profesionálna krasokorčuliarka. V 17 rokoch odletela do New Yorku, kde tiež triumfovala a vďaka nej stúpla obľúbenosť krasokorčuľovania v USA.
Medzi dvomi svetovými vojnami
Veľké krasokorčuliarske preteky sa po prvej svetovej vojne konali až v roku 1922. Krasokorčuliari tejto doby boli Nórka Sonja Henieová a Rakúšan Karl Schäfer.
Desaťnásobná majsterka sveta priniesla do krasokorčuľovania nielen novú módu – krátku sukňu po kolená, ktorú po prvýkrát predviedla na Olympijskych hrách 1924 v Chamonix – ale tiež eleganciu a prepracované pohyby. Celých desať rokov bola najobdivovanejšou ženou sveta.
Osobnosťou mužského krasokorčuľovania bol v 30. rokoch 20. storočia Rakúšan Karl Schäfer. V rokoch 1929 – 1936 sa stal 8-násobným majstrom Európy a 7-násobným majstrom sveta.
Krasokorčuľovanie po druhej svetovej vojne
Obdobie po 2. svetovej vojne sa stalo najdôležitejšou vývojovou etapou krasokorčuľovania, ktoré zažívalo neobvyklý rozmach. Výstavba nových klzísk, ktoré sa postupne menili na kryté haly umožňovala intenzívnejší tréning, čo samozrejme ovplyvňovalo aj športové výkony. Voľná jazda nadobúdala postupne na význame proti dosiaľ protežovanej povinnej jazde, ktorá nebola pre divákov príliš atraktívna.
Vojnové roky, bez možnosti medzinárodne súťažiť, znamenali pre európske krasokorčuľovanie oneskorenie, ktoré nebolo jednoduché dobehnúť. Američania naplno využili možnosť nerušene pokračovať v práci a vďaka intenzívnej psychickej príprave vniesli do krasokorčuľovania viac dynamiky, rýchlosti a vytrvalosti.
Prvý krasokorčuliar, ktorý sa v povojnovom období presadil vo voľnej jazde, bol populárny Američan Richard Button, ktorý suverénne ovládal dvojité skoky a v tréningu skúšal trojitého Salchowa.
Medzi ženami sa presadili sympatická Kanaďanka Barbara Ann Scottová, Peggy Flemingová a Nemka Gabriele Seyfertová.
Od roku 1952 sa v medzinárodných krasokorčuliarskych súťažiach objavila nová disciplína – tance na ľade. Víťazili najmä anglické tanečné páry s ich charakteristickým spôsobom prevedenia, tzv. anglická tanečná škola.
Koniec 20. a začiatok 21. storočia
Silno obsadené bolo a je predovšetkým mužské krasokorčuľovanie. Najviac sa presadili zámorskí a ruskí pretekári, ako napr. Brian Orser, Brian Boitano, Alexandr Fadejev, Viktor Petrenko, Elvis Stojko, Alexej Jagudin a Jevgenij Pľuščenko. V ich umení prevažujú trojité a štvorité skoky v rôznych kombináciách a sekvenciách, zaujímavé piruety a veľmi nápadité krokové pasáže.
Medzi ženami zožala najväčšiu slávu nemecká krasokorčuliarka Katarina Wittová. Jej hviezdna kariéra začala olympijským víťazstvom v Sarajeve 1984, pokračovala niekoľkými európskymi a svetovými titulmi a svoj vrchol dosiahla, keď sa jej podarilo obhájiť olympijský titul v Calgary 1988. K ďalším úspešným ženám patrí Midori Itoová, Kristi Yamaguchiová, Lu Chenová, Marija Butyrská, v dnešnej dobe to sú Michelle Kwanová a Irina Slutská. V športových dvojiciach dlhé roky vynikali sovietske páry. K tým najúspešnejším patrili Ľudmila Belousovová a Oleg Propotopov, Irina Rodninová najskôr s partnerom Alexejom Ulianovom a potom s Alexandrom Zajcevom, Jekaterina Gordejevová a Sergej Grinkov, Jelena Berežná a Anton Sicharulidze. Súčasne to sú 4-násobní majstri Európy a dvojnásobní majstri sveta Tatiana Totmianinová a Maxim Marinin. Objavujú sa ale tiež vynikajúce páry zo zámoria a Ázie, napr. Xue Shenová a Hongbo Zhao.
Tancom na ľade, najmladšej krasokorčuliarskej disciplíne, vládli dlhé roky anglické a potom sovietske páry Ľudmila Pachomovová a Alexandr Gorškov, ktorí získali v rokoch 1970 – 1976 celkom 6 zlatých medailí na majstrovstvách sveta, ďalších 6 zlatých na majstrovstvách Európy o cenný titul olympijských majstrov v tancoch na ľade 1976. Ich nasledovníkmi boli Irina Moisejevová a Andrej Minenko a Natalia Liničuková a Gennadij Karponosov. Sériu víťazstiev sovietskych tanečníkov prerušil na niekoľko rokov anglický tanečný pár Jayne Torvillová a Christopher Dean. Štyrikrát vyhrali majstrovstvá sveta a v roku 1984 zlatú olympijskú medailu. Po nich nastúpili opäť sovietske páry, z ktorých najúspešnejšími boli Oxana „Paša“ Griščuková a Jevgenij Platov, ktorí dokonca dvakrát (1994, 1998 vyhrali olympijský titul. Po ich odchode sa držitelia titulu majstrov sveta menia každý rok - Anželika Krylovová a Oleg Ovsiannikov, Marina Anissinová a Gwendal Peizerat, Barbara Fusar-Poli a Maurizio Margaglio, Irina Lobačevová a Ilia Averbuch, Shae-Lynn Bourne a Victor Kraatz. Po dlhých rokoch sa konečne dvakrát po sebe stal majstrom sveta rovnaký pár - Rusi Tatiana Navková a Roman Kostomarov.
Offemont
Offemont môže byť:
Olší (okres Jihlava)
Olší je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 59 obyvateľov, z toho 32 mužov a 27 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,7 roka (muži 36,2 roka, ženy 35,2 roka).
Vojenská hodnosť
Vojenská hodnosť definuje postavenie a právomoci vojaka v hierarchii armády.
Keď je potrebné určiť vzťah nadradenosti-podradenosti medzi dvoma vojakmi rovnakej hodnosti, je vo väčšine armád považovaný za nadradeného ten, ktorý je služobne starší. V niektorých ohľadoch môže byť nadradenosť určená hodnosťami potlačená rozdelením právomocí, plynúcim z funkcie dotyčných (oblastný vrchný veliteľ bude nadradený všetkým jednotkám a ich veliteľom prideleným do jeho oblasti, aj keby mali niektorí vyššiu hodnosť ako on). Udelenie vyššej hodnosti sa nazýva povýšenie, odobranie vyššej hodnosti a udelenie nižšej sa nazýva degradácia. Povýšený o 8 hodností bol v septembri 2016 kapitán Andrej Danko. Hodnostné označenie je umiestnené na náplecníkoch uniformy.
Steve Redgrave
Steven Geoffrey Redgrave (* 23. marec 1962, Marlow, Spojené kráľovstvo) je bývalý britský veslár.
Vojenská hodnosť
Generáli
Prislúchajúce označenie vojska (značka) je pripnuté pod vrchným gombíkom pre všetky generálske hodnosti, okrem najvyššej hodnosti generál (angl. full General).
Steve Redgrave
Ako držiteľ piatich zlatých olympijských medailí, ktoré vybojoval na piatich po sebe idúcich olympijských hrách je najúspešnejším britským olympionikom. . Je tiež deväťnásobným majstrom sveta.
Vojenská hodnosť
Generáli
Po prijatí novely v októbri 2021 by vojenské hodnosti nemali získavať verejní funkcionári. Povýšenie v zálohe bude možné, len ak bude povýšený preradený do aktívnych záloh. Vojaci vo výslužbe a vojnoví veteráni môžu byť prezidentom povýšení, ale nemôžu byť verejní funkcionári.
Steve Redgrave
Prvé zlato vybojoval vo štvorveslici s kormidelníkom na olympijských hrách v Los Angeles roku 1984 (s Martinom Crossom, Adrianom Ellison, Andy Holmesom, Richardom Budgettem). V Soule 1988 získal zlato na dvojveslici bez kormidelníka (s Andy Holmesom). V Barcelone 1992 zlato na dvojveslici obhájil, tentoraz vo dvojici s Matthewom Pinsentom, s ktorým vybojovali rovnaké zlato i v Atlante 1996. Posledné zlato si pripísal v Sydney roku 2000 na štvorveslici bez kormidelníka (s Matthew Pinsent, Timom Fosterom a Jamesom Cracknell). Majstrom sveta bol v rokoch 1986, 1987, 1991, 1993, 1994, 1995, 1997, 1998 a 1999.
V roku 2001 ho kráľovná Alžbeta II. povýšila do rytierskeho stavu. . V roku 2002 ho zvolili za 36. najväčšieho Brita všetkých čias.
Bush House (Londýn)
História
Autorom návrhu budovy je architekt Harvey Corbett. Bush House postavili v roku 1923, pričom ďalšie krídla boli pristavené v rokoch 1928 až 1935. Budova bola pôvodne postavená pre anglicko-americkú obchodnú spoločnosť vedenú podnikateľom Irving T. Bushom, pokom je aj pomenovaná.
Budova bola slávnostne otvorená Lordom Balfourom 4. júla 1925 – pri príležitosti osláv amerického dňa nezávislosti. Počas otvorenia boli odhalené dve sochy stojace nad vchodom do budovy. Ich autorom je americká sochárka Malvina Hoffman. Sochy symbolizujú anglo-americké priateľstvo, pričom i samotná budova nesie nápis: „Venované priateľstvu anglicky hovoriacich ľudí“. Budova je postavená z portlandského kameňa a v čase svojho dokončenia bola najdrahšou budovou na svete – náklady na jej výstavbu dosiahli približne 2 milióny libier.
Cudzojazyčné vysielanie BBC začalo v roku 1938 vysielať z Broadcasting House na Portland Place. Potom ako bola budova ťažko poškodená pri bombardovaní v roku 1941, bolo vysielanie presťahované do Bush House v centre Londýna. BBC World Service sa úplne presťahoval do budovy až v roku 1958.
Kreatológia
Kreatológia je veda o tvorivosti, tvorbe, tvorení. Predmetom kreatológie je tvorba.
Bush House (Londýn)
História
Napriek tomu, že BBC v budove sídli už skoro polstoročie, budova jej nikdy nepatrila. V súčasnosti je majiteľom budovy japonská spoločnosť Kato Kagaku, s ktorou má BBC uzavretú nájomnú zmluvu do roku 2010. Po tomto dátume by sa malo cudzojazyčné vysielanie vrátiť do zrenovovaného Broadcasting House.
Jadro planéty
thumb|300px|right|Prierez telesami (zľava doprava) Merkúr, Venuša, Zem, Mesiac, Mars. Pojmom jadro planéty označujeme najvnútornejšie vrstvy planéty.
Jadro môže byť čiastočne pevné a čiastočne kvapalné. Tento typ jadra predpokladáme napríklad u planéty Merkúr. Jadrá Marsu a Venuše sa javia byť kompletne pevné kvôli chýbajúcemu vnútorne generovanému magnetickému poľu. V našej slnečnej sústave sa veľkosti jadier pohybujú od 20 % (Mesiac) až do 75 % polomeru planéty (Merkúr).
Plynné obry majú obrovské jadrá bohaté na železo. Tieto jadrá sú proporcionálne oveľa menšie ako jadrá pevných planét, aj keď tieto planéty sú také veľké, že ich jadrá môžu byť väčšie ako planéta Zem. Jadro Jupitera má približne 12-krát viac hmoty ako hmota Zeme (asi 3 % celkovej hmoty Jupiteru), a extrasolárna planéta HD 149026 b má jadro 70-krát hmotnejšie ako Zem.
Predpokladá sa, že niektoré plynné obry obiehajúce príliš blízko svojich materských hviezd, strácajú atmosféru a nakoniec z nich ostane iba holé jadro. Táto hypotetická skupina planét sa nazýva „Chthonianské planéty“.
Niektoré mesiace a planétky môžu mať tiež veľmi dobre rozlíšiteľné jadro, v závislosti od ich veľkosti a histórie. Jupiterove mesiace Io a Europa sú veľmi podobné pevným planétam a majú pevné jadrá veľkosti tretiny ich polomeru. Pri planétke 4 Vesta sa tiež predpokladá dobre oddelená štruktúra so samostatným jadrom.
Zdroj energie jadra Zeme
Jadro Zeme je stále horúce, pretože obsahuje rádioaktívny urán, ktorý bol získaný z lokálneho výbuchu supernovy ešte pred sformovaním Zeme. Jeho rádioaktívny rozpad produkuje teplo, a zabraňuje sa tým ochladzovaniu a stuhnutiu jadra. Medzi ďalšie mechanizmy produkujúce teplo patrí gravitačná energia uvoľňovaná stláčaním jadra, gravitačná energia uvoľňovaná vytláčaním ľahkých prvkov (pravdepodobne síry, kyslíka a kremíka) na okraji vnútorného jadra pri jeho raste, viazané teplo kryštalizácie vo vnútornom jadre a rádioaktivita K alebo U.
Chanava
Chanava je obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Mphone
Mphone bol virtuálny mobilný operátor prevádzkovaný ako partnerský produkt spoločností METRO Cash & Carry Slovakia a Slovak Telekom.
Zoznam obcí Abovskej župy
Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Abovsko-Turnianskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.
Okres Košice II
Okres Košice III
Okres Košice-okolie
Okres Rožňava
Braquis
Braquis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Genis-les-Ollières
Saint-Genis-les-Ollières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Sial
SiAl (Si + Al) je starší názov pre vonkajšiu časť zemskej kôry, zloženej z ľahkých hornín, ktoré tvoria 74,3 % jej celkovej hmotnosti. Zasahuje až do hĺbky 10-25 km, jeho hustota je 2,7 g.cm-3. V oblasti oceánov tvorí len tenkú vrstvu, alebo úplne chýba. Spočíva na hustejšom podloží (SiMa).
Zoznam lunárnych astronautov
thumb|right|Posádka [[Apollo 11|Apolla 11. Zľava doprava: Neil Armstrong, Michael Collins a Buzz Aldrin]]
Dvadsaťštyri astronautov bolo na alebo v blízkosti Mesiaca. Dvanásť z nich pristálo a chodilo po jeho povrchu.
Všetci to boli muži zo Spojených štátov amerických (Eugene Cernan pôvodom zo Slovenska ), ktorí cestovali na Mesiac v rámci programu Apollo americkej vesmírnej agentúry NASA v čase od decembra 1968 do decembra 1972.
Okrem týchto 24 ľudí žiadny iný človek neopustil obežnú dráhu Zeme (do vzdialenosti väčšej ako niekoľko stoviek kilometrov); vzdialili sa od Zeme na väčšiu vzdialenosť, ako ktokoľvek iný.
Ľudia, ktorí vkročili na povrch Mesiaca
Do roku 2016 iba títo dvanásti ľudia vkročili na povrch Mesiaca, každý iba v jednej misii. Žiadny človek nevkročil na Mesiac od roku 1972.
Uroš Matić
Uroš Matić (* 23. máj 1990, Šabac, Juhoslávia) je srbský futbalista, ktorý hráva na pozícii stredopoliara. Jeho starší brat Nemanja je taktiež futbalista.
Zoznam lunárnych astronautov
Ľudia, ktorí sa priblížili k Mesiacu bez pristátia
Lovell, Young a Cernan boli jediní traja astronauti, ktorí boli na dvoch mesačných misiách. Z týchto troch iba Lovell nevkročil na mesačný povrch. Lovell a Haise sa mali dostať na povrch, ale porucha Apolla 13 im to znemožnila.
Uroš Matić
V Cogroň lige debutoval v sezóne 2008/2009 v 33. kole v zápase medzi MFK Košice a Tatranom Prešov (1:1). Bolo to 30. mája 2009 a Uroš Matić hral od 70 minúty po tom, ako vystriedal Lukáša Janiča.
Masaker v Dachau
Masaker v Dachau alebo masakra v Dachau bola masová vražda neznámeho počtu príslušníkov Waffen-SS, ktorých povraždili príslušníci americkej 45. pešej divízie po oslobodení koncentračného tábora Dachau. Podľa oficiálnej správy Američania v tábore popravili najmenej 300 príslušníkov stráže tábora z SS Totenkopfverbände. Incident sa udial na sklonku druhej svetovej vojny, 29. apríla 1945.
Dodnes sa vedú dohady o tom, koľko Nemcov bolo v Dachau skutočne zavraždených. Jednotlivé zdroje uvádzajú rôzne čísla. Značnú časť z nich zabili aj samotní väzni, ktorým americkí vojaci dodali zbrane. Mnohí tzv. „Kapos“, počas fungovania tábora vykonávajúci tie najhoršie zverstvá, boli oslobodenými väzňami pomaly a brutálne ubití na smrť lopatami.
Nikto z participantov nebol za tento čin nikdy súdený. Generál Patton, ku koncu vojny vymenovaný za guvernéra Bavorska, sa rozhodol zlikvidovať všetky písomne dokumenty o tomto prípade.
Za zmienku stojí aj fakt, že nejde o jediný vojnový zločin spáchaný touto jednotkou. Počas invázie na Sicíliu v roku 1943 boli dvaja jej príslušníci – kapitán Jerry Compton a seržant Barry West – obvinení z masakry nemeckých a talianskych zajatcov. Obaja vypovedali, že iba plnili rozkazy. Opätovne však boli vyslaní na frontovú líniu, kde neskôr padli.
Ořechov (okres Jihlava)
Ořechov je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 69 obyvateľov, z toho 39 mužov a 30 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 37,7 roka, ženy 45,4 roka).
1. Slovenská liga vo futsale 2015/16
1. Slovenská liga vo futsale 2015/16 bol 23. ročník 1. Slovenskej ligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo rovnako ako v minulej sezóne 10 družstiev. Titul získalo družstvo ŠK Across Pinerola Bratislava, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad predchádzajúcim šesťnásobným majstromSlov-Matic FOFO Bratislava.
Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off a play-out. Do play-off postúpilo najlepších 6 družstiev, pričom prvé 2 celky boli nasadené priamo do semifinále. Zvyšné 4 družstvá odohrali štvrťfinále, ktoré sa hralo na 2 víťazné zápasy, semifinále a finále na 3 víťazné zápasy. Play-off o 3. miesto za oproti predchádzajúcim sezónam nehralo. 4 posledné celky po základnej časti odohrali play-out skupinu každý s každým jedenkrát doma a vonku o 7. až 10. miesto. Rozhodovalo sa v ňom o 2 družstvách, ktoré si zahrali baráž o zotrvanie v najvyššej lige. Do play-out sa výsledky zo základnej časti neprenášali, ale družstvám boli pridelené bonusové body za umiestnenie (7. miesto4 body, 8. m2 b, 9. m1 b, 10. m0 b).
Základná časť
Zdroj: futbalnet.sk
Baráž o extraligu
(na odvetu) Zapas sa nedohral a musel sa opakovať.
Eminem
Marshall Bruce Mathers III (* 17. október 1972, St. Joseph, Missouri, USA), známy pod svojim umeleckým menom Eminem (často štylizované ako EMINƎM), je americký rapper, skladateľ, hudobný producent a herec.
Svoj debutový album Infinite vydal v roku 1996. Populárnym sa stal vďaka albumu The Slim Shady LP z roku 1999, za ktorý získal svoju prvú cenu Grammy v kategórii Best Rap Album. Jeho ďalšie dve nahrávky, The Marshall Mathers LP a The Eminem Show tiež vyhrali túto kategóriu, čím sa Eminem stal prvým interpretom, ktorý ju dokázal získať trikrát po sebe. V roku 2004 vydal svoj ďalší album nazvaný Encore a po turné v roku 2005 si dal dlhšiu prestávku. Až dňa 15. mája 2009 vydal svoj ďalší album Relapse. V roku 2010 vychádza jeho šiesty štúdiový album Recovery, ktorý sa stal celosvetovo najpredávanejším albumom roka 2010 a nasledovníkom The Eminem Show, ktorý bol najpredávanejším v roku 2002. Eminem získal ceny Grammy za oba, Relapse aj Recovery. Je držiteľom 13 cien Grammy aj najpredávanejším rapovým interpretom všetkých čias. 5. novembra 2013 vydal svoj ôsmy štúdiový album The Marshall Mathers LP 2 a v decembri 2017 vydal svoj deviaty s názvom Revival. V roku 2018 prišiel s novým 10. albumom Kamikaze, ktorý bol neočakávaný a dissuje v ňom moderných rapperov ako Machine Gun Kelly, Lil Xan, Lil Uzi Vert alebo NF. V roku 2020 prišiel nový album pod názvom Music to Be Murdered By.
Eminem má vlastné vydavateľstvo Shady Records, spolu so svojím manažérom Paulom Rosenbergom, aj vlastnú rozhlasovú show Shade 45 v rádiu Sirius XM Radio. V roku 2002 účinkoval v hip-hopovej dráme 8. míľa. Vyhral Oscara v kategórii Najlepšia filmová pieseň a stal sa tak prvým rapovým interpretom, ktorý túto cenu získal.
Život
náhľad|Detroit - mesto, kde Eminem vyrastal. Eminem sa narodil v meste St. Joseph v štáte Missouri v USA ako jediné dieťa Deborah R. (Nelson) Mathers-Briggsovej (* 1955) a Marshalla Brucea Mathersa, Jr. (* 1947). Má škótske, anglické, nemecké, švajčiarske, poľské a luxemburské korene. Jeho otec ich opustil, keď mal Eminem iba 15 mesiacov. Väčšinu detstva strávil sťahovaním medzi St. Joseph a okolím Detroitu v štáte Michigan a len málokedy žil na jednom mieste dlhšie ako dva roky. Preto často striedal školy a mal problémy s hľadaním priateľov. Stával sa tak obeťou šikany, ako to popisuje vo svojej skladbe „Brain Damage“. Hlavným dôvodom sťahovania rodiny bola chudoba; často žili v ubytovniach, prívesoch alebo u príbuzných. V tom čase užívala jeho matka lieky na predpis (Vicodin a Valium) a Eminem neskôr v skladbách a rozhovoroch uviedol, že bola od nich závislá.
Vplyvy a rapová technika
Eminem menoval viacero MC, ktorý ho ovplyvnili jeho štýl. Prvým a hlavným bol jeho mentor Dr. Dre. Medzi ďalších patria Esham, Kool G Rap, Masta Ace, Big Daddy Kane, Newcleus, Ice-T, Mantronix, Melle Mel (hlavne skladba „The Message“), LL Cool J, Beastie Boys, Run–D.M.C., Rakim, a Boogie Down Productions.
Eminem v rapovaní používa humorné obsahy v textoch, spojenie s publikom, komplexné rýmy, schopnosť ohýbať slová do rýmov, viacslabičné rýmy, komplexné rytmy, čistú výslovnosť, melódiu a synkopy.
Osobný život
Keď mal Eminem 17 rokov, zoznámil sa na strednej škole so svojím budúcim najlepším priateľom, raperom Proofom, a tiež so svojou budúcou manželkou Kimberly Ann Scottovou. Keď v roku 1995 otehotnela, bola to pre Eminema motivácia získať nahrávaciu zmluvu, aby dokázal zaopatriť svoju rodinu. Dňa 25. decembra 1995 sa mu narodila dcéra Hailie Jade. V roku 1996 vydal svoj prvý nezávislý album Infinite, ten ale nezaznamenal väčší úspech a Kim ukončila ich vzťah. Eminem sa následne pokúsil o samovraždu požitím veľkého množstva liekov. V roku 1999 sa mu podarilo vzťah s Kim obnoviť, zosobášili sa 14. júna 1999. V tom istom roku výrazne zvýšil svoju popularitu albumom The Slim Shady LP.
4. júna 2000 sa Eminem dostal do problémov, keď s nenabitou zbraňou ohrozoval muža, ktorý bozkával jeho ženu. Bol odsúdený na dva roky podmienečne. V čase súdu sa Kim pokúsila o samovraždu podrezaním žíl. Eminem sa chcel dať rozviesť, ale Kim predložila celú vec súdu a požadovala odobratie dcéry Hailie a odškodné desať miliónov dolárov. Pár sa nakoniec dohodol mimosúdne a ostal spolu. To ale dlho nevydržalo a na jeseň roku 2001 sa rozviedli s tým, že sa o dcéru budú starať striedavo. V rokoch 2003 a 2004 sa Kim dostala do problémov s drogami a bola odsúdená na dva roky podmienečne.
Eminem s Kim sa znovu zosobášili dňa 14. januára 2006 v Michigane, avšak už začiatkom apríla sa na verejnosť dostala správa, že sa pár opäť rozviedol. Eminem sa v súčasnosti stará o svoju dcéru Hailie a o jej sesternicu Alainu, ktorú si adoptoval.
Proofova smrť
11. apríla 2006 bol v detroitskom klube CCC Club smrteľne postrelený do hrude jeho priateľ Proof. 19. apríla 2006 sa na jeho pohrebe objavili Eminem aj skupina D12, 50 Cent a tisícky ďalších. Smrť priateľa ho ťažko zasiahla a na dlhú dobu sa stiahol z verejného života. V tom čase začal oveľa viac užívať alkohol a drogy, hlavne prášky na spanie, a stal sa od nich závislý. Nakoniec sa začal liečiť a v roku 2009 vydáva nový album Relapse, na ktorom sľubuje Proofovi, že je už čistý a v mnohých skladbách popisuje toto ťažké obdobie.
Turné
náhľad|Logo The Monster Tour, 2014
Ayah Marar
Ayah Marar (* 20. september 1980, Ammán, Jordánsko) je jordánska speváčka, textárka a majiteľka hudobného vydavateľstva, ktorá žije v Londýne. Ako speváčka alebo textárka spolupracovala s mnohými interpretmi, vrátane Calvina Harrisa, DJa Fresha, Camo & Krooked, Drumsound & Bassline Smith, Dilemn a Jacka Penata.
Saint-Contest
Saint-Contest je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2390 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam sledovaných vodných ciest na Slovensku
Toto je zoznam sledovaných vodných ciest na Slovensku.
Sledované vodné cesty sú na Slovensku podľa §3 vyhlášky 22/2001 Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky „''vodné cesty, na ktorých je sledovaná a udržiavaná splavnosť. Ostatné vodné cesty sa považujú za nesledované.“ „Sledované vodné cesty sú označené signálnymi znakmi, ktoré upravujú plavbu na vodných cestách a označujú plavebnú dráhu.''“
Sledované vodné cesty
Podľa §3 vyhlášky „sledované vodné cesty sú
Podľa §3 vyhlášky „k sledovaným vodným cestám patria aj vodné cesty vhodné na šport a rekreáciu. Sú to
Výhľadovo sledované vodné cesty
Podľa §3 vyhlášky „vodné cesty, ktoré sú určené na splavnenie, sa považujú za výhľadovo sledované“.
Saint-Cyr-du-Ronceray
Saint-Cyr-du-Ronceray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 634 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
FunFón
FunFón je virtuálny značkový mobilný operátor prevádzkovaný spoločnosťou Orange Slovensko (predtým aj ako partnerský produkt medzi spoločnosťou Fun Rádio a Orange Slovensko).
Ulica Svätého Vincenta
Svätého Vincenta de Paul je ulica v Ružinove, Bratislave. Nachádza sa v západnej časti miestnej časti Pošeň.
Popis
Ulica je situovaná v smere sever-juh. Na severnom konci vyúsťuje do Seberíniho ulice. Na južnom konci vyúsťuje do Petzvalovej ulice.
Ulica je prejazdná po celej dĺžke.
Na západnej strane ulice sa nachádza areál Misijnej spoločnosti sv. Vincenta de Paul. Na východnej strane ulice sú polyfunkčné budovy dokončené po roku 2000.
Wilhelmplatået
Wilhelmplatået je štítový vulkán, tvorený prevažne 3,5 km širokou kalderou, nachádzajúci sa v severozápadnej časti Bouvetovho ostrova, ležiacom osamotene v južnej časti Atlantiku. Najbližšia pevnina je vzdialená 1 600 km južne (Zem kráľovnej Maud v Antarktíde). Sopka, tak ako aj celý ostrov, je trvalo pokrytá ľadom.
thumb|left|250px|Mapa [[Bouvetov ostrov|Bouvetovho ostrova s umiestnením vulkánu Wilhelmplatået.]]
Geológia
Vulkanická aktivita je zapríčinená stretom troch platní: africkej, juhoamerickej a antarktickej. Sopka (a v podstate aj celý ostrov) je tvorený bazaltami a ryolitmi. Posledné štádium sopečnej aktivity vyprodukovalo sériu ryolitových lávových dómov, tvoriacich polostrov Valdivia a najmladšie produkty sú lávové prúdy z mysu Meteor na východnom okraji ostrova, s vekom približne 2 000 rokov.
Diabetes
Diabetes alebo úplavica môže byť:
Bras-sur-Meuse
Bras-sur-Meuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prepis z japonského písma do latinky
Latinka resp. (akýkoľvek) prepis z (ktoréhokoľvek) japonského písma do latinky sa po japonsky nazýva rómadži (jap. ローマ字). Známe prepisy do latinky sú svojim spôsobom ďalším japonským "písmom", teda ďalší ekvivalent hiragany, katakany alebo kandži.
Existuje viac spôsobov prepisu japončiny do latinky (pozri nižšie).
Všetci Japonci, ktorí navštevovali školu po druhej svetovej vojne, sa učili "rómadži" - najprv sa vyučuje systém kunrei, potom Hepburnov systém.
Konverzia cez rómadži je aj najpopulárnejší spôsob písania japončiny na počítači. Prepis funguje veľmi jednoducho, keď človek klikne na „a“, na obrazovke sa zobrazí あ　alebo ア podľa toho, či je práve zapnutý prepis do hiragany alebo katakany. Pre linux existuje konvertor SKIM, ktorý podporuje viaceré jazyky a vo Windows XP sa dá písať v japončine cez IME, ktorý sa dá aktivovať cez jazykové menu.
Čítanie rómadži nie je úplne jednoduché kvôli niekoľkým pravidlám. Napríklad v slove učiteľ „せんせい“　„sensei“ a vo veľa iných, kde po „e“ nasleduje „i“, sa táto kombinácia „ei“ číta „é“. Takže slovo sensei sa v skutočnosti vyslovuje „sensé“. Iná výnimka je kombinácia „ou“ napríklad slovo „さとう“ „satou“ znamenajúce cukor sa vyslovuje sató. Takže kombinácia „ou“ sa číta „ó“. Zdvojenie spoluhások: ako napríklad v slove znamenajúcom škola „がっこう“ „gakkou“ sa kombinácia dvoch spoluhlások číta viacmenej ako pauza (malé „tsu“ „っ“ slovensky „cu“ pred spoluhláskou ju zdvojuje), čiže „gakkou“ sa číta približne takto „ga“ pauza „kó“ možno niečo ako slovo mäkký, keď sa pokúsime prečítať obidve k. Aj k týmto pravidlám existujú výnimky. Napríklad slovo ľad sa píše „koori“ „こおり“.
Slovenský systém podľa PSP (používaný aj na slovenskej Wikipédii)
Pozri Kap. VII 3.2 (v online verzii je tabuľka prepisu umiestnená na konci súboru, v tlačenej verzii je uvedená priamo v kapitole VII 3.2; "japonský prepis" v tabuľke je systém Nippon a "anglický prepis" je Hepburnov systém).
Japonské systémy
Najznámejšie sú:
Porovnávacia tabuľka Hepburnovho systému, systému Nippon a systému kunrei
Okrem dole uvedených údajov sú rozdiely aj v značení dĺžky - v Hepburnovom systéme sa píše ležatá čiarka (v modifikovanom Hepburnovom systéme sa píše vokáň), v systéme Nippon takisto ležatá čiarka, ale v systéme kunrei vokáň.
Otín (okres Jihlava)
Otín je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 71 obyvateľov, z toho 34 mužov a 37 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,5 roka (muži 47,9 roka, ženy 45,1 roka).
Saint-Georges-de-Reneins
Saint-Georges-de-Reneins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná stanica Bratislava-Nové Mesto
right|thumb|Lokalizácia železničnej stanice v Bratislave
Železničná stanica Bratislava-Nové Mesto je železničná stanica v Bratislave. Stanica ma svoje parkovisko a v blízkosti existujú zástavky MHD.
Po tom, ako bol otvorený hraničný prechod Bratislava-Petržalka – Kittsee, výrazne vzrástol počet prechádzajúcich nákladných vlakov medzi ŽST Bratislava-Východ a Viedňou. Problémy niekedy spôsobuje chýbajúca druhá koľaj na hlavnú stanicu, pričom vedenie Železničnej spoločnosti Slovensko vypravuje stále viac vlakov do hlavnej stanice, hoci kapacitne už nepostačuje a nevyužitú kapacitu nástupíšť staníc Bratislava-Nové Mesto a Bratislava-Petržalka viac-menej ignoruje.
Dejiny
Je prevádzkovaná od roku 1962, pričom trať medzi Odborárskou, cintorínom a ŽST Bratislava-Predmestie existuje od roku 1954.
V období rokov 2001 – 2007 prebiehala rekonštrukcia stanice, ktorej súčasťou bolo očistenie fasády budovy stanice, inštalácia elektronického informačného systému, rekonštrukcia nástupíšť a osobnej pokladnice. V lete 2006 bol nainštalovaný aj bankomat.
V roku 2018 stanica dostala na význame kvôli novým regionalným vlakov, uvedeným aby sa odľahčila automobilová preprava cez Prístavný most v Bratislave.
Mill Rock
náhľad|Mill Rock, vľavo hore
Mill Rock je malý neobývaný ostrov medzi Manhattanom a časťou Queens v americkom meste New York v rovnomennom štáte. Nachádza sa východne od 96. východnej ulice na Manhattane, južne od ostrovov Randall's Island a Ward’s Island, kde sa spájajú East River a Harlem River. Má rozlohu.
Arica (mesto)
Arica je hlavné mesto regiónu Arica y Parinacota a provincie Arica na severe Čile. Podľa sčítania obyvateľov z roku 2012 tu žije viac ako 210 000 obyvateľov.
Mesto sa nachádza iba južne od peruánskej hranice. Nachádza sa tu prístav a mestom vedie cestná komunikácia do Peru. V okolí sa nachádza púšť Atacama a s priemerným ročným úhrnom zrážok je Arica mesto s najsuchším podnebím na svete.
Viliam Belas
Viliam Belas (* 6. november 1963, Prešov – 27. október 2013) bol slovenský hokejový útočník. Umrel po mozgovej príhode.
Reprezentačná kariéra
V česko-slovenskej reprezentácii odohral od 17. decembra 1988 do 21. decembra 1988 4 zápasy, neskóroval.
Tim Berners-Lee
Sir Timothy John „Tim“ Berners-Lee (* 8. jún 1955, Londýn, Anglicko) je britský inžinier, počítačový výskumník a profesor na MIT.
Pripisuje sa mu vynájdenie World Wide Webu, ktorý navrhol už v roku 1989. 25. decembra 1990 s pomocou Roberta Cailliaua a mladého študenta v CERNe, úspešne zrealizovali prvú úspešnú komunikáciu medzi HTTP klientom a serverom cez internet. Tim je riaditeľom World Wide Web Consortium (W3C), ktorej cieľom je budúci vývoj internetu. Zároveň je zakladateľom World Wide Web Foundation, riaditeľom The Web Science Research Initiative (WSRI), vedúcim výskumníkom v MIT Computer Science and Artificial Intelligence Laboratory (CSAIL) a členom dozornej rady MIT Center for Collective Intelligence. V apríli 2009 bol zvolený do Národnej akadémie vied Spojených štátov amerických.
Narodil sa v Londýne 8. júna 1955 manželom Conwayovi Berners-Lee a Mary Lee Woods. Navštevoval základnú školu Sheen Mount a od 1969 do 1973 Emanuel School v Londýne. V rokoch 1973 až 1976 študoval na The Queen's College v Oxforde, kde získal s vyznamenaním diplom z fyziky.
V roku 1976 pracoval v Plessey Telecommunications Limited ako programátor. Tu sa zoznámil so svojou prvou ženou Jane. V roku 1978 pracoval v D.G. Nash Limited, kde napísal DTP softvér a operačný systém. V roku 1989 prišiel Tim Berners-Lee s projektom vytvorenia distribuovaného hypertextového systému a tým začal projekt WWW. Krátko nato napísal prvý webový prehliadač WorldWideWeb. Od kráľovnej Alžbety II. dostal v roku 2003 Rad za zásluhy (Order of Merit).
Ocenenia
(zoznam nie je úplný)
Mathias Seger
Mathias Seger (* 17. december 1977, Flawil, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca.
Klubový hokej
Kariéru začínal v klube EHC Uzwil, najvyššiu švajčiarsku ligu začal hrať v roku 1996 za SC Rapperswil-Jona. Od sezóny 1999/2000 doteraz hrá za ZSC Lions v Zürichu, kde patrí ku kľúčovým hráčom. S tímom vybojoval štyrikrát titul majstra Švajčiarska (v rokoch 2000, 2001, 2008 a 2012), dvakrát vyhral Kontinentálny pohár (v rokoch 2001 a 2002) a v roku 2009 Ligu majstrov. V tom istom roku dosiahol aj na Victoria Cup, keď Zürich porazil Chicago Blackhawks 2:1.
Reprezentácia
Zúčastnil sa všetkých majstrovstiev sveta od roku 1998 do roku 2010 (s výnimkou roku 2007). Reprezentoval aj na olympijských hrách v rokoch 2002, 2006 a 2010. Je švajčiarskym rekordmanom v počte odohratých medzinárodných stretnutí.
Michael Crawford
Michael Crawford, vlastný menom Michael Patrick Smith, (* 19. január 1942, Salisbury, Spojené kráľovstvo) je anglický herec a spevák.
Venuje sa najmä divadelnému muzikálu, často vystupoval na Broadwayi. K jeho najslávnejším divadelným predstaveniam patrí Fantóm opery (1986-1991) pod vedením Andrewa Lloyda Webbera, za rolu Fantóma získal prestížne ceny Tony Award i Laurence Olivier Award. V televízii ho preslávil sitkom BBC Some Mothers Do 'Ave 'Em. K najznámejším filmom patrí Barnum, alebo Condorman.
Lunéville (obec)
Lunéville je francúzska obec v departmente Meurthe-et-Moselle, región Lotrinsko, v severovýchodnom Francúzsku. Mestom preteká rieka Meurthe.
Michael Crawford
V roku 2002 sa umiestnil na 17. mieste v ankete o najväčšieho Brita všetkých čias.
Lunéville (obec)
V roku 2006 tu žilo 19 881 obyvateľov.
Norman Earl Thagard
Norman Earl Thagard (* 3. júl 1943, Marianna, Florida, USA) je americký lekár a bývalý kozmonaut z raketoplánov, Sojuzu a stanice Mir.
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole v roku 1966 vyštudoval Floridskú štátnu univerzitu. Potom nastúpil do armády ako letec k námorníctvu. V roku 1977 na texaskej univerzite obhájil doktorát medicíny. Do tímu kozmonautov NASA bol vybraný roku 1978 ako astronaut – špecialista. V tom čas už bol ženatý a mal dve deti.
Lety do vesmíru
Pri svojom prvom lete na palube Challengeru (misia STS-7) s ním leteli Robert Crippen, Frederick Hauck, John Fabian a jedna žena Sally Kristen Ridová. Odštartovali z kozmodrómu na myse Canaveral. Počas letu vypustili dve družice a jednu zas neskôr niekoľkokrát cvične zachytili a nakoniec sa s ňou vrátili na Zem, na základňu Edwards Air Force Base.
O dva roky neskôr bol v posádke siedmeho letu raketoplánu Challenger, misia STS-51-B. Hlavnou a splnenou úlohou bola aktivácia európskeho laboratória Spacelab. Posádku Challengeru tvorili veliteľ plk. Robert Overmyer, ďalej plk. Frederick Gregory, dr. William Thornton, dr. Norman Thagard, dr. Don Lind, dr. Lodewijk van den Berg a dr. Taylor Wang. Na palube so sebou mali tiež niekoľko zvierat. Štart aj cieľ boli zhodné s prvým letom.
Po štyroch rokoch absolvoval misiu STS-30 na palube raketoplánu Atlantis. Päťčlenná posádka v zložení David Walker, Ronald Grabe, Mark Lee, Norman Thagard a Mary Cleaveová na za hlavnú úlohu vyslať sondu Magellan, určenú na rádiolokačné mapovanie povrchu Venuše. Aj v tomto prípade raketoplán odštartoval z Floridy a pristál v Kalifornii na základni Edwards.
V roku 1992 letel po štvrtýkrát a to na palube Discovery na osemdennú misiu STS-42-D. Posádku raketoplánu tvorili Ronald Grabe, Stephen Oswald, lekár Norman Thagard - ten bol súčasne vymenovaný za „veliteľa pre užitočný náklad“, William Readdy, David Hilmers, Kanaďanka dr. Roberta Bondarová a Nemec dr. Ulf Merbold. Počas letu pracovali na európskom laboratóriu Spacelab. Štart aj pristátie boli na rovnakých miestach ako v predchádzajúcich letoch.