cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gerard (uhorský biskup)
Po správe, že sa predtým vyhnaní kráľoviči Ondrej a Levente, ktorých mali biskupi korunovať, blížia k Pešti, sa biskupi rozhodli ísť ich privítať. Keď sa blížili k Pešti dostihlo ich pri Dunaji Vatove vojsko. Gerarda priviazali na voz, ktorý spustili z hory do Dunaja, a keďže po páde do hlbiny ešte žil, rozrazili mu hlavu o kameň a hruď prebodli kopijou. Stalo sa to 24. septembra 1046. Kopec z ktorého ho vrhli do Dunaja, leží na jeho pravom brehu v dnešnej Budapešti a na pamiatku umučenia svätého Gerarda je pomenovaný ako vrch Gellért (maď. Gellérthegy).
Svätý Gerard, patrón Budapešti a vychovávateľov, bol kanonizovaný zásluhou kráľa Ladislava I. v roku 1083 pápežom Gregorom VII. a spolu s ním boli svätorečení aj jeho spoločníci sv. Buldus a sv. Bystrík, ktorých povstalci tiež umučili. Ich spoločný sviatok stanovila na 24. septembra Sabolčská synoda v roku 1092.
Eurytos a Kteatos
Eurytos a Kteatos (iné názvy: Molioni, Molionidi, Aktorioni; ) sú v gréckej mytológii synovia élidskeho kráľa Aktora a jeho manželky Moliny. (podľa inej verzie synovia boha Poseidóna )
Podľa antických správ boli dvojičky Eurytos a Kteatos, spojení ako siamske dvojčatá v páse, inokedy sa zase spomínajú ako dve samostané bytosti podivuhodnej sily. Prevládajúca verzia za ich rodičov uvádza élidskeho kráľa Aktora a Molinu, ale podľa antického autora Athénaia z Naukratidy, ale aj iných, bol ich otcom boh Poseidón, ktorý ich matku zviedol v podobe vtáka a ona potom porodila strieborné vajce z ktorého sa narodili.
Obaja sa oženili s dcérami ólenskeho kráľa Dexamena. Eurytos si zobral Théraifonu, s ktorou mal syna Thalpia a Kteatos a jeho manželka Théroniké boli rodičmi syna Amfimacha.
Spolukráľ ich otca, Augeias bol známy svojim bohatstvom a nečistotou v chlieve. Vyčistiť jeho chliev sa všeobecne pokladal za čin priam nemožný a práve preto bol touto úlohou poverený mykénskym kráľom Eurystheom, hrdina Herakles, ktorý mu musel slúžiť na príkaz najvyššieho boha Dia.
Herakles si však pred splnením úlohy, aby si aj niečo zarobil, vyžiadal od Augeia odmenu a on mu ju sľúbil. Keď potom Augeias odmietol Heraklovi odmenu vyplatiť a navyše ho ešte aj s urážkami vyhnal, potupený Herakles sa mu rozhodol pomstiť. Len čo Herakles splnil všekých dvanásť úloh a dosiahol tak slobodu, postavil veľké vojsko a na Augeia zaútočil. Augeias pri obrane Élidy za veliteľov svojho vojska vymenoval synov Aktora, Euryta a Kteata.
Vojna sa však onedlho prerušila, lebo Herakles ochorel a radšej podpísal prímerie. Bratia ale pokoj zbraní využili a na Heraklovo vojsko nečakane zaútočili. Po veľkých stratách bol Herakles nútený ustúpiť, ale keď o tri roky Eurytos a Kteatos odišli na oslavy tretích isthmických hier, Herakles ich dostihol pri meste Kleónais a zabil ich. Následne po rýchlom pochode na Élidu zaútočil, Augeia usmrtil a vymenoval za kráľa Augeiovho syna Fylea.
Z mýtov sú bratia Eurytos a Kteatos známi aj tým, že sa zúčastnili lovu na kalydónskeho diviaka.
4148 McCartney
4148 McCartney je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 11. júla 1983.
Peter Jaroš
Peter Jaroš (* 22. január 1940, Hybe) je slovenský prozaik, dramatik a filmový a televízny scenárista.
Národné povedomie
Národné povedomie je vedomý pocit spolupatričnosti príslušníkov národa. Nadnesené národné povedomie môže vyústiť do nacionalizmu, prípadne agresívneho šovinizmu.
Peter Jaroš
Životopis
V súčasnosti sa venuje literárnej tvorbe. Je čestným predsedom SSS, predsedom edičnej rady Vydavateľstva SSS, predsedom Spoločnosti Ladislava Novomeského. Od roku 1990 je členom Slovenského filmového zväzu, členom Klubu nezávislých spisovateľov, Slovenského centra PEN a členom redakčnej rady časopisu Slovenské pohľady na literatúru a umenie. Žije v Bratislave.
Tvorba
Svoje literárne diela začal uverejňovať už počas stredoškolských štúdií v časopisoch Mladá tvorba a Slovenské pohľady. Spočiatku písal poéziu i prózu, no napokon sa sústredil len na písanie prózy a na filmové a televízne scenáre. Vo svojich dielach sa sústreďuje najmä na bežný život, jeho drobné detaily a fakty, cez ktoré prechádza ku vzťahom (láska, priateľstvo), no tiež k otázkam a problémom života a smrti. Jeho diela sa vyznačujú tiež sklonom k sentimentalizmu, groteske a sarkastickým postojom k ustáleným hodnotám a vzťahom, sú ovplyvnené existencializmom a antirománmi.
Thanvillé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Irena Tonkovičová
Irena Tonkovičová, rod. Zehenterová (* 31. január 1908, Zvolen – † 12. august 1996, Bratislava) bola slovenská pedagogička a výtvarníčka.
Jej manžel bol Pavol Tonkovič.
Životopis
Študovala na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, kde roku 1927 maturovala, neskôr prírodné vedy v Bratislave. Učiteľka vo Zvolene, vo Svätom Jure, riaditeľka meštianskej a Rodinnej školy v Bratislave, učiteľka v Košiciach, od mája 1949 výtvarníčka, návrhárka ľudových krojov a spoluorganizátorka SĽUK-u v Bratislave. Zakladateľka národopisnej scénografie na Slovensku. Už počas štúdia prekresľovala návrhy ľudových krojov, neskôr sa venovala zberateľsko-výskumnej činnosti, absolvovala množstvo výskumov v teréne, ale aj v múzeách a v knižniciach. Zaujal ju i český, moravský, maďarský, rumunský, bulharský a srbský folklór. Spolupracovala so SND, s Osvetovým ústavom v Bratislave, Slovenským domom ľudovej tvorivosti, Českým národným divadlom v Prahe, Ostrave a i., okrem SĽUK-u robila návrhy aj pre súbory Gymnik, Technik, Trenčan a i. Podieľala sa na vydávaní knižných pomôcok pre súbory, venovala sa prednáškovej a inštruktážnej činnosti. Ovplyvnila tvorbu maliarok V. Fridrichovej, S. Greinerovej, L. Mrázovej a iných. Zaslúžilá pracovníčka kultúry.
Zoznam slovenských hokejových reprezentantov
Zoznam slovenských hokejových reprezentantov v jednotlivých obdobiach. V tabuľke je abecedný register všetkých slovenských hokejistov, ktorí nastúpili v A-tíme Slovenska v rokoch 19401943 a slovenskí hokejisti ktorí hrali za Československú hokejovú reprezentáciu v rokoch 19191939 a 19451993 a od roku 1993 až po súčasnosť - dovedna v 728 oficiálnych medzištátnych zápasoch. Za priezviskom a menom nasleduje dátum mesiac a rok narodenia a úmrtie počet zápasov a počet strelených gólov v reprezentačnom drese Slovenska.
Obdobie po roku 1993 je aktualizované k 23. mája 2023 po MS 2023 v Rige po zápase s Nórskom.
Powiat stalowowolski
Powiat stalowowolski je powiat v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Žije tu 108581 obyvateľov (30.6.2007).
Prekonanie
Prekonanie je prečkanie, prežitie, zdolanie; predstihnutie, prevýšenie. Napr. Hegel používal termín 'prekonanie' pri charakterizovaní pohybu absolútnej idey.
Charleval (Bouches-du-Rhône)
Charleval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2411 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvaternión
Kvaternióny tvoria 4-rozmernú normovanú algebru s delením nad poľom reálnych čísel. Sú nekomutatívnym rozšírením poľa komplexných čísel.
Prvýkrát kvaternióny opísal William Rowan Hamilton v roku 1843. Najprv boli považované za nevhodné a umelo vykonštruované objekty, pretože porušovali komutatívny zákon ab = ba, postupne ale našli uplatnenie tak v teoretickej fyzike, ako aj v aplikovanej matematike (hoci sa často ich použitiu možno za určitú cenu vyhnúť pomocou vektorov). V skutočnosti je medzi kvaterniónmi a 4-rozmernými vektormi principiálny rozdiel: Operácia delenia je medzi dvoma kvaterniónmi definovaná, zatiaľ čo medzi dvoma vektormi táto operácia vôbec neexistuje.
Definícia
Zatiaľ čo komplexné čísla sú vytvorené z reálnych pridaním prvku i spĺňajúceho i2 = −1, kvaternióny sú vytvorené pridaním prvkov i, j a k tak, že sú splnené nasledujúce vzťahy.
Každý kvaternión je lineárnou kombináciou prvkov 1, i, j a k, čo znamená, že ich možno zapísať ako a + bi + cj + dk kde a, b, c a d sú reálne čísla.
Príklad
Nech
Potom (pri násobení sa využívajú vzťahy uvedené vyššie)
Základné vlastnosti
Množina kvaterniónov sa v matematike typicky označuje písmenom \mathbb{H} (podľa objaviteľa Hamiltona).
Kvaternióny sú asociatívna podielová algebra nad telesom reálnych čísel. Je na nich definované (pravé a ľavé) delenie a ako množina spolu so sčítanim, násobením a delením tvorí teleso. Je nekomutatívne, jeho centrum je \mathbb{R}.
Pre kvaternión definujme jeho konjugáciu ako. Platí, že súčin je nezáporné reálne číslo a je rovné nule iba pre nulový kvaternión h=0.
Inverzný prvok ku kvaterniónu h je kvaternión (delenie reálnym číslom h\bar{h} je definované po zložkách).
Norma kvaterniónu h sa definuje ako. Násobenie zachováva normu, t. j. pre kvaternióny h,q platí |hq|=|h||q|. Z toho vyplýva, že množina kvaterniónov normy 1 tvorí grupu. Táto množina je topologická sféra S^3 a ako Lieova grupa je izomorfná SU(2) (Jediné sféry, ktoré sú aj Lieove grupy, sú S^0, S^1 a S^3).
Grupa automorfizmov kvaterniónov je izomorfná s SO(3) - grupou ortogonálnych matíc typu (3,3) s jednotkovým determinantom. Prvku A\in SO(3) pridadíme automorfizmus, kde a  pre. Podobne grupa všetkých automorfizmov a anti-automorfizmov je izomorfná s grupou O(3) (grupou ortogonálnych matíc typu (n,n)).
Algebra kvaterniónov je izomorfná s Cliffordovou algebrou Cliff_{0,2}.
Rotácia v R^3
Každý kvaternión môžeme napísať v tvare, kde a , kde \mathbf{v} chápeme ako vektor v. Pre ľubovoľný rýdzo imaginárny kvaternión \mathbf{v} a ľubovoľný kvaternión h\neq 0 platí, že je opeť rýdzo imaginárny (t. j. vektor) a zobrazenie  je rotácia v. Môžeme sa obmedziť na jednotkové kvaternióny |h|=1. Potom platí:
Ku každej rotácii prislúchajú 2 jednotkové kvaternióny h a -h. To okrem iného dokazuje, že trojrozmerná sféra S^3 je 2:1 nakrytie SO(3).
4149 Harrison
4149 Harrison je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 9. marca 1984.
Kvaternión
Rotácia v R^3
Zároveň je to najjednoduchší spôsob, ako rotáciu okolo nejakej osi v spočítať (ak je napríklad z neznámych dôvodov nie príliš známy).
Rotácia v R^4
Kvaternióny môžeme prirodzene stotožniť s prvkami priestoru. Pre ľubovoľnú dvojicu jednotkových kvaterniónov h,q je zobrazenie rotácia v. Každej rotácii prislúchajú takto práve dve dvojice jednotkových kvaterniónov h,q a -h,-q. To objasňuje štruktúru grupy SO(4): plynie z toho hneď, že.
Platónske telesá v štvorrozmernom priestore
Pomocou kvaterniónov možno nájsť niektoré platónske telesá v štvorrozmernom priestore. Prvým faktom, ktorý je potrebné si uvedomiť je, že žiadne platónske teleso sa nezmení, ak ho pootočíme tak, že každý vrchol prejde do vrcholu iného. Potom je potrebné si všimnúť, že ak máme štvorrozmerný vektor (a,b,c,d) a priradíme mu kvaternión a+bi+cj+dk, potom ak sadu takých vektorov (kvaterniónov) vynásobíme jednotkovým kvaterniónom, tak sa všetky tieto vektory iba otočia. (Sú násobené jednotkovým kvaterniónom, takže sa nezmení ich veľkosť, len smery, a to lineárne.) Potom si všimneme, že v kvaterniónoch existujú konečné grupy uzavreté voči násobeniu, ktoré majú nasledujúce členy:
Pre každú z týchto grúp potom platí, že ak násobíme členy grupy medzi sebou, výsledkom je opäť prvok danej grupy. To ale znamená, že každá grupa predstavuje vrcholy nejakého platónskeho telesa vo štvorrozmernom priestore! To preto, že práve vtedy, keď ide o platónske teleso, je splnená vlastnosť, že pri otočení daného telesa tak, aby sa vrchol dostal do vrcholu (čomu práve násobenie jednotkovými kvaterniónmi z danej grupy zodpovedá), zostane teleso rovnaké.
Muránska Huta
Muránska Huta je obec na Slovensku v okrese Revúca. Súčasťou obce je miestna časť Predná Hora.
Polohopis
Obec sa nachádza v údolí Hutského potoka, na pomedzí Muránskej planiny a Stolických vrchov. Cez Muránsku Hutu vedie cesta II/531 z Červenej Skaly do Muráňa. Necelý juhozápadne v smere na Muráň je sedlo Predná hora, z ktorého vedie prístupová cesta do rovnomennej osady.
Revúca je vzdialená a Rimavská Sobota  južne, Brezno  západne a Poprad  severne. Najbližším sídlom je vzdialená horehronská Červená Skala a  vzdialený Muráň.
Dejiny
Dominantou obce je klasicistický rímskokatolický Kostol sv. Anjela strážcu z roku 1831. Môžete tu nájsť kaštieľ bulharského kráľa Ferdinda I. Coburga, Tento neobarokový kaštieľ s priľahlým parkom bol vybudovaný začiatkom 20.storočia. Neďaleko zámku stojí aj drevený poľovnícky kaštieľ Coburgovcov.
Obec mala v roku 1828 75 domov a 622 obyvateľov. Obyvatelia pracovali v lesoch a vandrovali po celom Uhorsku ako sklenári a obločiari. Časť obyvateľov obce pracovalo v miestom JRD zameranom na chov dobytka, iní občania pracovali v priemyselných závodoch Muránskej doliny
V 60-tych rokoch 19. storočia pracovali v obci dva hámre, jeden - klinčiareň na výrobu "sekancov" (klincov do šindľov), druhý - gračiareň na výrobu grác, krompáčov, motýk, rýľov a lopát. Druh a počet výrobkov, približný počet zamestnancov a ich etnický pôvod na prelome 17.-18. storočia poznáme zo zmluvy medzi hutníkmi a panstvom.
Zaujímavosti
V obci sa nachádza jaskyňa Bobačka, ktorá bola v roku 2001 vyhlásená za národnú prírodnú pamiatku. Je najrozsiahlejšou jaskyňou Muránskej planiny, so zameranou dĺžkou 3036 m a hĺbkou 142 m. Hniezdi tu 13 druhov netopierov, najmä podkovár malý. Táto jaskyňa je doposiaľ jediným náleziskom troglofilného chvostoskoka Plutomurus unidentatus na Slovensku.
Saint-Samson (Mayenne)
Saint-Samson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Muránska Huta
Turistika
Po značkovaných trasách je dobrý prístup do okolitých pohorí a národného parku Muránska planina. Atrakciou je možnosť jazdenia na koňoch.
Saint-Samson (Mayenne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Program Viking
thumb|Viking (NASA) thumb|Povrchový modul (NASA) Program Viking  agentúry NASA zahŕňal dve misie kozmických sond na planétu Mars, Viking 1 a Viking 2. Obidve misie sa skladali z družicových sekcií, ktoré snímkovali povrch z obežnej dráhy a sprostredkovávali komunikáciu pre povrchové moduly obidvoch misií. Obe misie boli veľmi úspešné.
Viking 1 odštartoval 20. augusta 1975 a Viking 2 9. septembra 1975, obidva pomocou rakety Titan III-E a urýchľovacieho stupňa Centaur. Obe planetárne sondy sa skladali z družicového a povrchového modulu. Po navedení na obežnú dráhu Marsu, bolo vyhotovených niekoľko snímok oblastí vytipovaných na pristátie, povrchové moduly sa oddelili a pristáli na vybraných miestach. Družicové moduly ďalej pokračovali v snímkovaní.
Hlavnými úlohami družicového modulu bolo priniesť v ochrannom puzdre povrchový modul k Marsu, vyhotoviť snímky miest pre pristátie s vyšším rozlíšením ako sa dovtedy podarilo, prenášať komunikáciu medzi Zemou a povrchom a tiež uskutočňovať vlastné vedecké pozorovania.
Povrchový modul Viking Lander I pristál na Chryse Planitia a Viking Lander II na Utopia Planitia.
Biologické experimenty
Na povrchových moduloch prebehlo niekoľko experimentov či sú v pôde Marsu prítomné živé organizmy. Ich výsledky nie sú jednoznačné. Podľa oficiálneho výkladu boli niektoré pozitívne reakcie spôsobené chemickými procesmi. Existencia života na Marse teda nebola preukázaná, ale ani úplne vyvrátená.
Iné projekty
povrchovej sekcie družica povrchová sekcia
Staré divadlo Karola Spišáka
Vzniklo v roku 1960 ako bábkový divadelný súbor pod názvom Západoslovenské bábkové divadlo, keď sa pod vedením Jána Romanovského odčlenilo od Nitrianskeho krajového divadla, neskôr malo názov Bábkové divadlo Nitra, od roku 1999 Staré divadlo Nitra. V roku 2016 je pomenované podľa dlhoročného riaditeľa Karola Spišáka (1941 – 2007). Po jeho smrti bol za riaditeľa vymenovaný jeho syn, Ondrej Spišák (* 1964). Po odchode Ondreja Spišáka sa v roku 2015 na riaditeľskú stoličku posadil herec Martin Kusenda, ktorý divadlo repertoárom vrátil detskému divákovi.
Powiat strzyżowski
Powiat strzyżowski je powiat v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Žije tu 61938 obyvateľov (30.6.2007).
Stanovice (okres Trutnov)
Stanovice je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 62 obyvateľov, z toho 31 mužov a 31 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,6 roka (muži 46,7 roka, ženy 46,4 roka).
Dubbi
Dubbi je masívny stratovulkán, týčiaci sa na západných brehoch Červeného mora v Eritrei, východne od sopky Erta Ale. Sopku tvoria dve erupčné centrá a niekoľko erupčných trhlín, umiestnených pozdĺž severozápadno-juhovýchodného zlomového systému. Vrchol je pokrytý niekoľkými troskovými kužeľmi a bazaltovým lávovým poľom, rozširujúcim sa na severnej strane až k pobrežiu Červeného mora a pokrývajúcim asi 2 700 km2. Erupcia z roku 1861 sa považuje za jednu z najničivejších sopečných erupcií v Afrike, má na svedomí asi 100 obetí na životoch.
Spoločenský reprodukčný proces
Spoločenský reprodukčný proces je reprodukcia ponímaná ako proces spoločenskej výroby, ktorý sa nepretržite obnovuje a do ktorého vyúsťuje vynakladanie spoločenskej práce (privlastňovanie predmetov prírody) v jednote výroby, rozdeľovania, výmena a spotreby.
Povel
Povel môže byť:
Kysak
Kysak môže byť:
Powiat tarnobrzeski
Žije tu 53666 obyvateľov (30.6.2007).
Tieffenbach
Tieffenbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zbojnícky zámok (prírodná rezervácia)
Zbojnícky zámok je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Predmetom ochrany je: ''Chránené územie predstavuje ojedinelý geomorfologický výtvor Slanského pohoria s výskytom reliktných teplomilných spoločenstiev. Uplatňuje sa tiež ako výrazný, krajinársky pôsobivý objekt. Využíva sa ako vedecký objekt pre sledovanie migrácie teplomilných spoločenstiev.''
4150 Starr
4150 Starr je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 31. augusta 1984.
Plemená králikov
Podobne ako u iných domácich zvierat aj králik domáci vytvára veľké množstvo vyšľachtených plemien. Králik domáci patrí je monofyletický, tzn. že na jeho vzniku sa v rámci fylogenézy podieľal iba jeden predok - a to králik divý.
V súčasnosti je uznaných asi 100 plemien králikov (65 základných, zvyšok sú rexovia a zdrobnené plemená). Plemená sa delia podľa telesného rámca (veľké, stredné, malé, zdrobnené), podľa úžitkovosti (mäsové, kožušinové, hobby), podľa štruktúry srsti (krátkosrsté, dlhosrsté) alebo podľa teritoriálneho rozšírenia, tzn. podľa toho, kde boli vyšľachtené.
Gabriel Tóth
Gabriel Tóth (* 1802, Slovensko – †  1869) bol  slovenský čižmársky majster.
Životopis
Pochádzal zo Zemplína. Čižmársky majster V Banskej Bystrici (okolo 1826).
Zlatá Olešnice (okres Trutnov)
Zlatá Olešnice (okres Trutnov) je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 193 obyvateľov, z toho 99 mužov a 94 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,8 roka (muži 36,8 roka, ženy 38,9 roka).
Fatinitza
Fatinitza je opereta v troch dejstvách, ktorú zložil Franz von Suppé.
Premiéra sa konala 5.januára 1876, v divadle Carl Theater vo Viedni. Libreto v nemeckom jazyku napísali F. Zell a Richard Genée. Opereta sa dočkala svetového úspechu.
Obsah
Pre operetu príliš popretkávaný a prekomplikovaný dej sa odohráva počas Rusko-Tureckej vojny na Kryme. Prvé dejstvo sa začína v ruskom tábore, kde na zažehnanie nudy si vojaci zahrajú komédiu, v ktorej sa Wladimír prezlečie za bulharskú ženu - Fatinitzu. V druhom dejstve sa „Fatinitza“ dostáva do tureckého háremu pašu Izzeta. Keď pred ženami prezradí pravdu, tie jej (mu) pomôžu ujsť. V treťom dejstve sa počas uzatvárania mieru po mnohých nedorozumeniach a prekvapivých odhaleniach všetko vysvetlí a Wladimír si vezme Lidiu, dcéru ruského veliteľa, za ženu.
Châteauneuf-le-Rouge
Châteauneuf-le-Rouge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2129 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vila Košťálová
Vila Košťálová alebo Brixov dom je historická budova nachádzajúca sa v bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves na Novoveskej ulici 17 v pamiatkovej zóne Devínskej Novej Vsi. Po tom, ako budovu získala mestská časť odkúpením od súkromných majiteľov, bola budova v roku 1998 prehlásená za kultúrnu pamiatku.
V súčasnosti je budova sídlom starostu mestskej časti Devínska Nová Ves, nachádza sa tu aj sobášna sieň.
Dejiny výstavby
Budovu postavil na konci 19. storočia Jozef Zavadil, rakúsky minister pôšt, ktorý bol náruživý zberateľ skamenelín a archeologických predmetov a objaviteľ najväčšieho slovansko - avarského pohrebiska v strednej Európe. V rokoch 1999 až 2001 prebehla celková rekonštrukcia budovy. Budova je postavená v štýle eklekticizmu.
South African Open 1989
South African Open 1989 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 13. do 20. novembra 1989  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Juhoafričan Christo Van Rensburg, ktorý vo finále porazil Američana Chamberlina. Bol to jeho druhý a posledný titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Luke Jensen a Richey Reneberg, ktorí vo finále porazili iný americký pár Kelly Jones, Joey Rive. Pre Jensena to bol druhý a pre Reneberga prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇿🇦 Christo Van Rensburg vs. 🇺🇸 Paul Chamberlin 6-4 7-6 6-3
Štvorhra mužov
🇺🇸 Luke Jensen / 🇺🇸 Richey Reneberg vs. 🇺🇸 Kelly Jones / 🇺🇸 Joey Rive 6-0 6-4
Ján Justus Torkoš
Ján Justus Torkoš (Torkos) (* 15. december 1699, Győr – † 7. apríl 1770, Bratislava) bol slovenský lekár, chemik a balneológ.
Životopis
V roku 17111714 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a 17141715 v Bratislave, žiak Mateja Bela, 17151718 na univerzite v Halle, 17181720 farmáciu a chémiu na súkromnej škole K. O. Mollera v Banskej Bystrici, 17201724 filozofiu a medicínu v Halle.
Pôsobil ako župný lekár Komárňanskej a Ostrihomskej stolice a ako rodinný lekár v Bratislave. Zaoberal sa výrobou liekov z alkalických minerálnych solí. Výsledky výskumov publikoval v štúdiách a monografiách. Autor prvého uhorského liekopisu a prác o dobovom zdravotníctve a verejnej hygiene. Pokúsil sa v Bratislave založiť prvý lekársky spolok. Člen Kráľovskej zdravotníckej rady, 1751 čestný člen Societas botanica Fiorenta, 1752 člen Societas scientarium Londoniensis.
Muránska Lehota
Muránska Lehota je obec na Slovensku v okrese Revúca.
Polohopis
Obec leží v južnej časti Slovenského rudohoria.
Dejiny
Prvá písomná zmienka osady na tomto území (na území jelšavského panstva) spomínanej ako Kisilswa - Malá Ješava je z roku 1427. Táto osada zanikla koncom 15. storočia. Písomná zmienka o obci Muránska Lehota (pod názvom Lehota) je z roku 1453. Od 16. storočia patrila muránskemu hradnému panstvu. Obyvateľstvo sa zaoberalo hlavne chovom oviec. V 19. storočí sa živili aj ako uhliari, šindliari a pracovali i v hámroch. Od začiatku 20. storočia pracovali v lesoch a prameňom obživy jej obyvateľov bolo i kováčstvo, tkáčstvo a košikárstvo.
Turistika
Obcou prechádza červená turistická trasa 0914.
Ladislav Gábriš
Ladislav Gábriš (* 18. marec, 1981) je bývalý slovenský hokejista. Je odchovancom klubu Dukla Trenčín.
Klubový hokej
Ročník 2010/11 začal vo VHL v klube Krídla Sovietov Moskva, ale už po jednom zápase sa vrátil do slovenskej Extraligy HC Nitra.
V novej sezóne sa opäť vrátil do Dukly Trenčín.
Sezónu 2012/13 začal v HK 36 Skalica, ale dohral ju v klube Nové Zámky Ice Tigers.
Deuterokánonický spis
Starý zákon
Starozákonné deuterokánonické spisy Katolícka cirkev rešpektuje ako súčasť biblického kánonu ale nie sú súčasťou palestínskeho kánonu uznávaného Židmi a protestantmi. Protestanti ich zaraďujú medzi apokryfy.
Nový zákon
Novozákonné katolícke deuterokánonické spisy sú:
Novozákonné deuterokánonické spisy sa, na rozdiel od starozákonných, nachádzajú aj v protestantskom kánone.
Terminológia
Pretože existujú rozdiely medzi cirkvami v poňatí biblického kánonu, existuje tiež rozdiel v používaní slov, označujúcich neskoré starozákonné spisy. Spisy označované ako deuterokanonické (v protestantskej terminológii apokryfné) označujú pod rôznymi pojmami ako súčasť Biblie najmä stúpenci katolíckej dokríny. Protestantizmus deuterokanonické knihy Starého zákona nikdy neprijal. Azda s výnimkou anglikánskej a episkopálnej cikrvi, i keď je diskutabilné či by sa anglikánska cirkev mala radiť k protestantskému táboru. Zaradenie apokryfných kníh do kánonu siaha až k Rímskej synode roku 382. Pre prehľad jednotlivých kníh a ich zaradenie v rôznych církvách pozri heslo Apokryf.
Väčšina rukopisov Septuaginty (ktorá obsahuje Starý zákon) obsahuje spisy označované ako deuterokanonické. Tie boli rovnako ako spisy novozákonné spísané v gréčtine, niektoré zrejme pôvodne hebrejsky, ale pôvodný text bol stratený. Až archeologické nálezy 20. storočia tieto pôvodné fragmenty odhalili, napr. 2/3 knihy Sirachovec.
Použitie pojmu „apokryf“ (ktorý pre deuterokánonické knihy používajú protestanti) implikuje, že pojednávaný spis nemá v skutočnosti do Biblie byť zaraďovaný. Existuje tiež problém rozdielu v chápaní pojmu apokryf pri apokryfoch starozákonných a novozákonných. Pre akademické použitie sa preto pre korpus uvedených kníh väčšinou doporučuje (pozri Society of Biblical Literature) namiesto pomenovania „apokryf“ použitie pojmu „deuterokanonická literatúra“.
Gréckym ekvivalentom pre deuterokánonické knihy je termín anaginoskomena.
Nutričné programovanie
Nutričné programovanie (z angl. ENP – early-life nutritional programming) je jednou z disciplín pediatrie zaoberajúcou sa vplyvom výživy v ranom veku na zdravie dieťaťa v dospelosti. Základný predpoklad nutričného programovania vychádza z vedeckých výskumov, ktoré zistili, že zdravie jedinca a (okrem iného napr. pravdepodobnosť rozvoja civilizačných chorôb) ovplyvňuje jeho genetická výbava asi z 20%; až 80% vplyv majú vonkajšie faktory, najmä tak výživa, ktorú prijíma v prenatálnom veku až do veku 3 rokov. Práve v tomto najranejšom období veku je schopnosť organizmu reagovať na vonkajšie prostredie najvyššia a aj vplyv na vyvíjajúce sa orgánové systémy je najvýraznejší.
Koncept nutričného programovania
Koncept nutričného programovania vo výžive detí od počatia po vek 3 rokov definuje:
Optimálna a komplexná výživa tak pomáha napr. podporovať vývoj imunity, mozgu a energetického metabolizmu dieťaťa, budovať zdravé stravovacie návyky a maximalizovať možnosti prevencie vzniku alergií, cukrovky, kardiovaskulárnych chorob a ďalších chronických a civilizačných chorôb.
Výživa v prenatálnom veku podľa nutričného programovania
Tehotná žena by mala už od počatia dbať na vyváženú, pestrú a zdravú výživu. Rast a vývoj plodu je značne závislý od dostupnosti kyslíka a všetkých potrebných živín, ich nedostatok má za dôsledok nevratné zmeny pretrvávajúce po celý život. Je preukázané, že podvýživa a nedostatok dôležitých výživových látok matky v prvom trimestri vedie k vyššiemu riziku obezity, hypertenzie a diabetu u dieťaťa.
Výživa detí podľa nutričného programovania
Pod- i nadvýživa majú zásadný vplyv na rast a vývoj orgánov a budúceho zloženia tela. Napr. druh tuku v strave môže ovplyvniť rozloženie tukovej hmoty v detstve ale aj v dospelosti, správna štruktúra tuku nastavuje správnu funkciu metabolizmu energie, čím znižuje riziko obezity v dospelosti.
Vplyv má aj príjem bielkovín. Nielen množstvo, ale aj kvalita prijímaných bielkovín sú rozhodujúce pre neskorší rozvoj obezity. Vyšší príjem živočíšnych a nižší príjem rastlinných bielkovín je spojený s vyšším rizikom vzniku obezity. Narastajúca tendencia detí k obezite a neskorším metabolickým poruchám by mala priviesť pozornosť k často zbytočne vysokému príjmu živočíšnych bielkovín, ten by nemal prekročiť viac ako 10 % z celkového energetického príjmu.
Preukázateľný pozitívny vplyv na zdravie v dospelosti má dojčenie dieťaťa. Napr. aj keď „materské mlieko obsahuje vysoké množstvo cholesterolu, majú dojčené deti v priebehu života cholesterol nižší ako nedojčené deti. Je to pravdepodobne dané tou adaptáciou, ktorá zafunguje v dojčenskom veku a následne „naučí“ metabolizmus dieťaťa s cholesterolom lepšie zaobchádzať. Znižuje sa tak riziko budúceho rozvoja kardiovaskulárnych chorôb. Svetová zdravotnícka organizácia odporúča dojčenie ako najlepšiu stravu pre novorodenca a dojčatá do 6 mesiacov veku, potom ako doplnok stravy až do veku 2 rokov.
U dojčiat by sa strava nemala prisládzať ani soliť. Nadbytok soli môže viesť v neskoršom veku k hypertenzii, dosáľanie môže dieťa navyknúť na slanú chuť.
Nutričné programovanie rieši aj skoré zapojenie rôznych potravín do jedálnička tak, aby bolo minimalizované riziko vzniku napr. potravinových alergií. „Odďaľovanie podania cereálií po 6. mesiaci môže zvyšovať riziko alergie na lepok. Zo záveru poslednej publikovanej prospektívnej kohortovej štúdie s viac ako 82 000 probandov robenej v Nórsku vyplýva, že zavedenie lepku pred 4. mesiacom a po 6. mesiaci zvyšuje výskyt celiakie a dojčenie je protektívnym faktorom.“
Prekvapenie
Prekvapenie je zapôsobenie niečím neočakávaným.
Lev VI. (Byzantská ríša)
Lev VI. (* 19. september 866, Konštantínopol, Turecko – † 11. máj 912 tamtiež), zvaný Múdry, alebo aj Filozof, bol byzantský cisár od roku 886.
Životopis
Basileios zveril Leva do výchovy patriarchovi Fotiovi. Patriarcha a jeho otec Basileios I. sa vzájomne nenávideli a je možné, že Lev nebol Basileiovym synom, ale synom Michala III. Keď Lev dospel, padlo naňho podozrenie, že proti Basileiovi snová sprisahanie, preto ho Basileios dal uväzniť. Vzhľadom na neľudské podmienky, ktoré musel Lev vo väzení zakúsiť, prišiel takmer o zrak. Neskoršiu loveckú nehodu, ktorá sa stala Basileiovi osudnou, považoval cisár za pokus o vraždu iniciovanú práve Levom.
Po nástupe na trón donútil patriarchu Fotia k abdikácii a nahradil ho svojim bratom Stefanom. Lev bol roztopašný a flegmatický človek so spisovateľskými sklonmi, ktorý sa zaujímal aj o náboženské otázky. V čase jeho vlády sa značne upevnila feudalizácia byzantského štátu. Sila maloázijských magnátov vzrastala na úkor slobodného roľníctva, ktoré upadalo do stále väčšej závislosti a strácalo svoju voľnosť. Súčasne posilnil trend byrokratizácie štátu.
Lev pokračoval v práci na Bazilikách, gréckom preklade zákonov cisára Justiniána I., ktorej preklad začal už za Basileia. Táto zbierka zákonov odrážala všemohúcnosť cisára vo všetkých spoločenských oblastiach. Lev dal zreorganizovať aj systém themskej správy.
Na rozdiel od svojho otca nebol však nijako zvlášť úspešný vo vojne. Bulhari, ktorí Basileia nikdy neporazili, dokázali v roku 894 premôcť Levovu armádu. Lev si preto na pomoc povolal nomádskych Maďarov, ktorí sa zdržiavali v tom čase na južnej Ukrajine. S ich pomocou sa mu podarilo Bulharov poraziť. Keď si však bulharský kráľ Simeon I. uvoľnil ruky vytlačením Maďarov do Panónie, bol Lev proti Bulharom opäť bezmocný a utrpel ťažkú porážku v bitke pri Bulgarofygone v roku 896. V následnej mierovej zmluve sa Lev zaviazal platiť Bulharom tribút.
V roku 907 Konštantínopol napadli Rusi pod vedením Olega, pretože si chceli vymôcť výhradné obchodné práva s ríšou. Lev ich žiadosť odmietol, keď ale v roku 911 podnikli nový útok, radšej svoje zamietavé stanovisko zmenil a poskytol im žiadané obchodné privilégia. náhľad|left|Minca Leva VI. s oficiálnym titulom byzantských cisárov – BASILEVS ROMEON – rímsky cisár Neúspešný bol aj vo vojne proti Arabom. V roku 902 stratil na Sicílii Taorminu, poslednú byzantskú pevnosť na ostrove. V roku 907 moslimskí piráti z Kréty vydrancovali Solún. Keď sa Lev pokúsil vyslať flotilu na znovu dobytie Kréty, Saracéni ju zdrvujúco porazili. Krátko po tejto porážke Lev ochorel a zomrel. Pretože jeho syn bol ešte dieťaťom, stal sa jeho regentom, Levov brat Alexander, cisárom.
Lev po sebe zanechal rozsiahle literárne dielo: Predovšetkým významný je teoretický vojenský spis Taktika.
Levovi sa dlho nedarilo mať syna, ktorý by mohol byť jeho dedičom. Jeho prvá žena, ktorú si zobral na Basileiov príkaz, zomrela v roku 897, preto sa oženil znovu, tentoraz s dcérou svojho radcu Styliana Zautza, Zoe, tá však o dva roky neskôr tiež zomrela. Po druhej svadbe vytvoril Lev pre svojho svokra titul basilopator (otec cisára). Aj keď tretí sobáš cirkev zakázala, Lev sa napriek tomu oženil znovu. Jeho tretia žena zomrela ale už v roku 901. Namiesto štvrtého sobáša, ktorý by bol ešte väčším hriechom než tretí, si Lev priviedol na dvor milenku menom Zoe Karbounopsina (Čiernooká). Keď mu v roku 904 konečne porodila syna, rozhodol sa s ňou oženiť aj napriek odporu cirkvi na čele s patriarchom Nikolaom Mystikom.
Lucien d’Azambuja
Lucien d'Azambuja (* 28. január 1884, Paríž, Francúzsko – † 18. júl 1970, Salies-de-Béarn) bol francúzsky astronóm.
Zaoberal sa štúdiom slnečnej atmosféry. Spolu s Deslandrom vybudovali v Meudone veľký spektrograf.
V roku 1915 získal Prix Lalande.
Ólenos
Ólenos môže byť:
Powiat bolesławiecki
Powiat bolesławiecki je powiat v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Žije tu 88506 obyvateľov (30.6.2007).
Traenheim
Traenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marek Kolba
Marek Kolba (* 14. január 1980, Poprad) je slovenský hokejista. Meria 186 cm, váži 87 kg.
Klubový hokej
V sezóne 2006/07 pôsobí v klube HC Slovan Bratislava, kde hráva na pozícii ľavého obrancu.
Štatistiky
(štatistické údaje z 26. septembra 2006)
Reprezentácia
V slovenskom drese odohral 2 zápasy, zatiaľ neskóroval.
Nóta (priezvisko)
Nóta je priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v mestách Podbrezová, Krupina a obci Veľká nad Ipľom. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Nóta.
Nóta
Nóta môže byť:
4152 Weber
4152 Weber je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 15. mája 1985.
Saint-Saturnin-du-Limet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baba (prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Lučivná, Spišská Teplica a Svit v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 205,1500 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu reliktných teplomilných spoločenstiev vápencových a dolomitových skál Kozích chrbtov so vzácnymi a chránenými druhmi flóry a fauny.
Powiat dzierżoniowski
Powiat dzierżoniowski je powiat v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Châteauneuf-les-Martigues
Châteauneuf-les-Martigues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 11331 obyvateľov (2009).
4153 Roburnham
4153 Roburnham je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 14. mája 1985.
Svätobernardský pes
Svätobernardský pes alebo bernardín je plemeno psa spojené so zachraňovaním ľudí z lavín, čo je ale sporné. Isté je to, že Hospic sv. Mikuláša vo Svätobernardskom priesmyku choval tieto psy už od roku 1660, používal ich však na ťahanie. Bernardín je veľké plemeno, ktoré sa rozhodne nehodí do mesta a priemerne sa dožíva 11 rokov.
Uhlištiatka
Uhlištiatka je národná prírodná rezervácia vo Vysokých Tatrách v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1991. Jej rozloha je 386 hektárov.
Nachádza sa približne 1 km juhozápadne od osady Vyšné Hágy, v nadmorskej výške. Jej severnou a východnou hranicou je rieka Poprad. Na jej území sa nachádzajú dva vrchy: Osikový vrch a Varta. Pod ochranou rezervácie je komplex rôznovekých lesných porastov s prirodzeným druhovým zložením. Sú tu vzácne močiarne a prameniskové spoločenstvá, spoločenstvá slatín, vrchovísk a prechodných rašelinísk s hojným počtom vzácnych, endemických a ohrozených rastlinných a živočíšnych druhov. Verejnosti je vstup do rezervácie zakázaný.
Velická dolina
Velická dolina je dolina na južnej strane Vysokých Tatier medzi hlavnou osou Gerlachovskej rázsochy, hlavným hrebeňom Vysokých Tatier od Zadného Gerlachovského štítu až po Bradavicu a jej juhovýchodným ramenom (Velickými granátmi). Od Velického štítu po Cestu Slobody meria asi. Jej plocha je približne
Popis
Velická dolina má tri časti. Dolná, zalesnená, sa rozprestiera od úpätia Tatier do výšky. Ohraničuje ju val Žltej steny blízko Tatranskej Polianky. Prostredná, zarastená lesom a kosodrevinou, siaha po Velické pleso. Turisticky atraktívna horná časť doliny siaha po Velický štít. Dolinou preteká Velický potok. Aj keď niektorí znalci hľadajú prameň vyššie v rôznych častiach doliny, kde sa len periodicky objavuje voda, jeho kolískou je Dlhé pleso, odkiaľ má trvalý výtok. V prostrednej časti Kvetnice potok už tečie po povrchu. Na dolinnom prahu, pri asi 15 metrov vysokom Večnom daždi, vytvára Velický vodopád a vteká do Velického plesa. V doline sa nachádza Kvetnicové pliesko a dve Vyšné Velické plieska. Časť Velickej doliny nad Večným dažďom vo výške je Kvetnica s bohatou vegetáciou horských lúk. Na trávnatej dolinnej terase na juh od Guľatého kopca vo výške asi sa nachádza Vyšná Kvetnica. V zadnej časti Velickej doliny je Zadná Velická dolina a Velická kotlina, ktorá tvorí najvyššiu časť doliny, resp. Zadnej Velickej doliny.
Názov
Pomenovanie pochádza od historického mestečka Veľká, ktorá je dnes mestskou časťou Popradu. Od nej ho ako prvý prevzal Velický potok a potom názov postupne prešiel na dolinu i na pleso a ďalšie útvary okolo doliny. Názov má nesporné slovenské korene. Historické názvy majú rôzne podoby a je ich veľmi veľa. Napríklad Felkergrund, Völker See Grund, Velker-See-Thal, Völkseer Thal, Felkathal, Wielicka Dolina. Iný autor uvádza, že Velická dolina nikdy nepatrila obci Veľká. Základom názvu dolina sa, podľa neho, „''stalo nemecké sloveso valen, velen (jeden z tvarov starého germánskeho slovesa bel, neskôr beilan), ktoré sa na Spiši v stredoveku používalo vo význame ťažiť, resp. dobývať. Od neho odvodené podstatné meno malo v zemepisných názvoch niekedy tendenciu prechyľovať svoju prvú časť do podoby falk, felk, či folk''“ (citát) Keďže, podľa citovaného autora, v tejto doline vyvíjali činnosť stredovekí nemeckí baníci, pomenovali dolinou, kde sa baníči - Felkatal. Potom bola poslovenčená na Velická dolina. V rozpore s týmto tvrdením je listina (napísaná v latinčine) ostrihomského biskupa Filipa z roku 1268, kde sa prvý raz spomína Veľká a iné podtatranské mestečká a obce v súvislosti so sporom magistra Mutimíra s 24 farármi spišských obcí ako „de Vylka (Veľká)“ a na inom mieste: „v roku 1279 sa Veľká spomína v listine týkajúcej sa hraníc obce Batizovce ako …sub montibus ultra Welkam… (pod horami za Veľkou) (citát)“
História
Prví ľudia sa v doline objavili už v prehistorických časoch. Po nich prišli lovci kamzíkov a svišťov, v 18. storočí (rok 1751) navštívili dolinu botanici a geológovia, ktorých viedol Jakub Buchholtz. Od polovice devätnásteho storočia začali objavovať dolinu turisti. Východnú časť údolia mal na dlhý čas prenajatú Mikuláš Szontág. Popri práci sa venoval botanike. Bol praktickým ochranárom, mal podiel na tom, že Uhorský karpatský spolok prenajal vysokotatranskú Kvetnicu, významnú floristickú lokalitu Velickej doliny, aby ju uchránil pred pasením. Postupne tu boli postavené turistické útulne Hunfalvyho chata, Blasyho chata. O rozvoj turistiky sa usiloval Uhorský karpatský spolok a medzi jeho predstaviteľmi Albín Čáki, ktorý sa pričinil o výstavbu chodníkov. Sliezska sekcia Uhorského karpatského spolku so sídlom vo Vroclave vyvíjala v doline aktivity od roku 1888. Zásluhou svojho predsedu Teodora Doeleckého a neskoršieho čestného predsedu Johanna Müllera postavili na juhozápadnom brehu Velického plesa turistickú chatu, ktorá dostala pomenovanie Sliezsky dom. O rozvoj športových aktivít sa pričinil Michal Guhr. Mnohé stopy činnosti tu zanechal Karpatský spolok.
Prvý turista, ktorý prišiel do Velickej doliny v zime, bol v roku 1873 Eduard Blasy. Do hornej časti doliny na Poľský hrebeň prví v zimnom období vystúpili 17. apríla 1884 Teodor Wundt a Jakub Horvay.
Velická „továreň“
Od polovice 17. storočia sa vo Vysokých Tatrách rozšírila výroba liečivých olejov z kosodreviny podomácky. Dialo sa tak v Doline Bielej vody kežmarskej, kde krátky čas v malej továrničke destilovali éterické oleje. S rovnakou myšlienkou prišla do Vysokých Tatier viedenská firma dr. Alojza Fischera. Chcela vyrábať liečivé oleje z kosodreviny vo Velickej doline. S veľkoslavkovskými urbárnikmi 24. júna 1906 uzavrela zmluvu na 20-ročný zber kosodreviny (1 200 siah) za 500 korún ročne. Dokončovala stavbu kamennej budovy „továrne“ s pôdorysom 6 × 14 metrov nákladom 7 200 korún. Uhorský karpatský spolok upozornil na to ministerstvo pôdohospodárstva. Spolok mal od urbárnikov prenajatú Kvetnicu, aby ju ochránil pred pastierskou exploatáciou. Ministerstvo vo výnose zo 7. júla 1906 zakázalo viedenskej firme zber kosodreviny na akékoľvek účely. Firma nedbala na zákaz a po návšteve ďalšej ministerskej komisie, ktorá opäť vydala negatívne stanovisko a rozhodla sa odvolať. Bránila sa novými argumentmi. Tvrdila, že stavba bude ozdobou doliny, že do potoka bude vypúšťať voňavú odpadovú vodu a z komína pôjde voňavý dym. Argumentovala aj príkladom podobných továrničiek na kosodrevinové oleje v Alpách. K odvolaniu sa 16. septembra 1906 vyjadril košický lesný inšpektorát. Dal vyhýbavé stanovisko akiste vopred ovplyvnené urbárnikmi i viedenskou firmou. Inšpektorát konštatoval, okrem iného, že vo Velickej doline neboli kosodrevinové porasty predbežne vyhlásené za ochranný les a pretože ich urbárnici obhospodarovali ako pasienky, chýbal právny podklad pre zákaz zberu kosodreviny. Preto z exploatácie navrhol vylúčiť len svahy strmšie ako 15 stupňov, ktoré mala okresná lesná správa v teréne vyznačiť ako chránené. Zvyšnú plochu kosodreviny inšpektorát navrhoval rozdeliť na 20 rovnomerných častí a na nich povoliť výrub tretiny konárov, resp. kríkov. Zdôvodnil to snahou pomôcť chudobným Slavkovčanom.
Podľa zmluvy mal Fišer právo používať vodnú energiu Velického potoka, nesmel však premiestňovať koryto a znečisťovať ho. Nesmel používať iné drevo okrem kosodrevinového a nesmel zasahovať do režimu zveri. Uhorský karpatský spolok opäť intervenoval. Vďaka jeho ochranárskej iniciatíve ministerstvo pôdohospodárstva neustúpilo. V archívoch sa nezachovala informácia o forme priameho zásahu proti viedenskému podniku. Továreň na výrobu liečivých kosodrevinových olejov však predčasne ukončila svoje snahy o neekologické ničenie vzácnych kosodrevinových porastov vo Velickej doline. Išlo o takmer 170 katastrálnych jutár, ktoré boli 7. januára 1909 vyhlásené za ochranné lesy.
Turistika
Dolinou vedie zeleno značkovaný turistický chodník z Tatranskej Polianky cez Poľský hrebeň  na Lysú Poľanu. Do doliny vedie žlto značená trasa zo Starého Smokovca, na ktorú sa pripája  modro značená trasa z Tatranských Zrubov. Spodnou časťou doliny vedie Tatranská magistrála z Hrebienka alebo od Popradského plesa.
Triembach-au-Val
Triembach-au-Val je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Powiat głogowski
Powiat głogowski je powiat v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Triembach-au-Val
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spomienky na budúcnosť
Spomienky na budúcnosť je kontroverzná kniha, ktorú napísal v roku 1968 Erich von Däniken.
Obsah
Je zameraná na teóriu, že mnoho technológií starovekých civilizácií bolo prinesených na Zem cestovateľmi z vesmíru, ktorí boli vítaní ako bohovia. Medzi príkladmi, ktoré autor uvádza ako dôkazy svojich teórií, sú napríklad staré turecké mapy ukazujúce Zem, ako je videná z vesmíru, pričom sa zdá, že mapa bola vytvorená nad Mexikom Mayskou civilizáciou. Medzi najkontroverznejšie závery patrí tvrdenie, že biblické postavy boli inšpirované mimozemštanmi a ľudia získali ich vysokú inteligenciu párením s nimi.
Kritika
Väčšina vedcov a historikov neprijalo Dänikenove tvrdenia vážne, pričom argumentovali, že autor napísal knihu založenú na chybných, pseudovedeckých údajoch, pričom o niektorých sa neskôr ukázalo, že sú zavádzajúce alebo dokonca vykonštruované a často nelogicky predpokladané.
Blatá
Blatá je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Štrba v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe 37,7000 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu ojedinelého náleziska vzácneho a kriticky ohrozeného všivca žezlovitého (Pedicularis scept-rum-carolinum) v prirodzených fytocenózach na okrajoch lesa a v lesných rašeliniskách na fluvioglaciále Popradskej kotliny.
Fosília
thumb|Fosília [[Ichthyosaurus|ichtyosaura.]] Fosília (iné názvy: petrefakt, skamenenina, skamenelina; proces vzniku fosílie sa nazýva fosilizácia alebo skamenenie) môže byť:
Termín skamenenina/-lina (v najužšom zmysle) má ešte štvrtý význam – je to len fosília, ktorá vznikla presýtením minerálnymi látkami, teda skamenením (v najužšom zmysle), tzv. fosilizáciou.
Saint-Sulpice (Mayenne)
Saint-Sulpice je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Fosília
Opakom fosílie je tzv. recentný zvyšok (súčasný zvyšok).
Najčastejšie sa zachovávajú tvrdé časti živočíchov: zuby, kosti, lastúry, zvleky, škrupiny a podobne. Najstaršie známe voľným okom pozorovateľné pozostatky živých organizmov, ale nie fosílie sú stromatolity. Sú to vrstvy povlakov siníc, na ktoré prilipol vápnitý kal.
Saint-Sulpice (Mayenne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.