cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ara hyacintová
Chov ary hyacintovej
Prvýkrát bola ara hyacintová dovezená do Európy v roku 1867 do londýnskej zoologickej záhrady. V súčasnosti je považovaná za ohrozený druh aj preto, lebo bola odchytávaná ako výhodný tovar pre obchod s exotickým vtáctvom ako aj pre ich perie indiánskym kmeňom Kayapo z Gorotire v južnej Brazíli. Títo indiáni používajú toto perie na výrobu čeleniek, suvenírov pre turistov. Spolu s inými pralesnými zvieratami sú ary hyacintové ohrozené likvidáciou ich prirodzeného životného prostredia vypaľovaním dažďových pralesov.
Minesotská zoologická záhrada v Spojených štátoch spolu s fondom BioBrasil a so Svetovým fondom divočiny (World Wildlife Fund, skr. WWF) spolupracujú pri zachovaní genofondu ary hyacintovej. Na Slovensku ju chová ZOO Bojnice a v minulosti ju chovala aj ZOO Bratislava, kde v roku 1969 zaznamenali po úspešnom vyhniezdení jedno z prvých rozmnožení na svete. Mláďa sa však nepodarilo odchovať. Svetový primát tak získala úspešným odchovom v roku 1968 ZOO v Chicagu.
Chov vo voliérach
Tento papagáj dobre znáša aj tvrdšie poveternostné podmienky. Nemá rád prievan, potrebuje voliéru väčších rozmerov. Konštrukcia voliéry musí byť z pevného železa s pletivom z hrubého drôtu.
Domáci miláčikovia
Podľa Grahla je ara hyacintová vľúdny neagresívny papagáj. Osamote chovaný vták si v krátkom čase zvykne na svojho ošetrovateľa a na členov jeho rodiny. Nie sú známe prípady, že by tento papagáj niekomu z nich ublížil. Tieto papagáje boli v minulosti často chované na stojanoch pripútané retiazkou. Ak bola táto retiazka slabšia svojim silným zobákom ju bez problémov preštikli.
Potrava
Ich potrava je rovnaká ako u všetkých papagájov ara. Majú radi orechy, rôzne zelené krmivo, slnečnicu, ale aj kukuricu, mrkvu, ovocie, hrozienka, varenú ryžu, piškóty, suchý chlieb, potrebné je aby mali dostatok čerstvých vetvičiek na rozhrýzavanie.
Maršovice
Bohunice môžu byť:
Ohrobec
Ohrobec je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 103 obyvateľov, z toho 551 mužov a 552 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,9 roka (muži 37,6 roka, ženy 38,2 roka).
Berles-au-Bois
Berles-au-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sermaises
Sermaises je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štýly vedenia Maxa Webera
Max Weber (1905) rozlišoval štyri ideálne formy štýlu vedenia, ktoré dnes považujeme za tradičné štýly vedenia a v čistej forme sa dnes vyskytujú zriedkavo. Sú to:
Klasické štýly vedenia podľa Lewina, Lippitta a Whita
Klasické štýly vedenia podľa Lewina, Lippitta a Whita (z roku 1939) je teória štýlu vedenia.
Rozlišuje štýly vedenia podľa využívania právomoci nadriadeným. Dnes – ak odhliadneme od toho, že ideálny je situačný štýl vedenia - je tendencia používať spravidla druhý z nich (demokratický), ale používa sa aj tretí (liberálny); autokratický štýl sa dnes používa prakticky len v núdzových situáciách (napr. pri vedení zásahu pri požiari):
Malčice
Malčice sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Columbus (Georgia)
Demografia
Podľa sčítania ľudí v roku 2010 žilo v meste 189 885 obyvateľov, 72 124 domácností a 47 686 rodín. V roku 2011 žilo v meste 90 427 mužov (48,6%), a 95 461 žien (51,4%). Priemerný vek obyvateľov je 33 rokov.
RC Cola
V roku 1905 tu lekárnik Claud A. Hatcher začal predávať svoje nápoje pod značkou Royal Crown (RC), medzi ktoré patrí tretí najpopulárnejší kolový nápoj na svete - RC Cola.
Třebešice
Třebešice môžu byť:
Účtovný doklad
Účtovný doklad je písomnosť z formálnej aj obsahovej stránky upravená predpísaným spôsobom, ktorá dokladá a overuje hospodárske operácie alebo účtovné operácie podľa nej zaúčtované.
Ako jeden zo základných prvkov metódy účtovníctva má dvojakú funkciu:
Každý účtovný doklad musí byť overiteľný aj po určitej, normou predpísanej dobe.
Sigloy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monsta (EP)
Monsta je debutové EP britskej elektronickej skupiny I See MONSTAS (počas vydania ako MONSTA). Bolo vydané dňa 23. októbra 2012 cez vydavateľstvo OWSLA. Z EP boli vydaný singel „Messiah“, ktorý obsadil 154. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Singel „Holdin' On“ dosiahol 48. miesto, a to hlavne kvôli dobrým predajom jeho remixu od Skrillexa a skupiny Nero. Takisto dosiahol 10. miesto v rebríčku UK Dance Chart a 3. miesto v rebríčku UK Indie Chart.
Zoznam skladieb
Všetky skladby napísala a produkovala skupina I See MONSTAS.
Okoř
Okoř je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 92 obyvateľov, z toho 47 mužov a 45 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 39,4 roka, ženy 36,5 roka).
Alejandro Falla
Alejandro Falla (* 14. november 1983, Cali, Kolumbia) je súčasný kolumbijský profesionálny tenista. Počas svojej profesionálnej kariéry ešte nevyhral ani jeden turnaj ATP.
Metóda systému 4
Metóda systému 4 alebo Likertove štýly vedenia (z roku 1967) je teória štýlov vedenia.
Likert rozlišuje 4 základné štýly vedenia najmä podľa rozhodovania a miery zapojenia ľudí pri rozhodovaní:
Podľa Likerta sú najefektívnejšie pri určovaná a plnení cieľov a najproduktívnejšie organizácie používajúce posledný, teda participatívno-skupinový štýl (systém 4). Podľa Likerta je tomu tak preto, lebo sa vedúci s takýmto štýlom orientujú na ľudské aspekty podriadených a snažia sa pomocou komunikovania udržať všetky časti tak, aby pracovali ako celok, teda sa snažia o efektívnu tímovú prácu.
Európska cesta 127
Európska cesta číslo 127 v plnej svojej dĺžke 1237 kilometrov kopíruje ruskú a kazašskú cestu M38. Začína v meste Omsk, pokračuje cez Irtyš, Čerlak, Kačiry, Kokpekty až na čínske hranice pri obci Majkapčigaj.
Berles-Monchel
Berles-Monchel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smrekovica (vrch vo Veľkej Fatre)
Smrekovica patrí medzi najvyššie vrchy Veľkej Fatry.
Poloha
Leží vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v tzv. Liptovskej vetve. Nachádza sa v rázsoche, vybiehajúcej na východ z masívu Skalnej Alpy, nad Podsuchou v katastrálnom území obce Liptovská Osada.
Popis
Mohutná Smrekovica, dominujúca tejto časti pohoria, má zarastený vrchol, ktorý neposkytuje výhľady. Leží na východnej hranici Národného parku Veľká Fatra a veľká časť vrchu patrí do rovnomennej prírodnej rezervácie. V blízkosti sedla, oddeľujúceho masív Smrekovice od hrebeňa, je v závere doliny Vyšné Matejkovo vybudovaná Horská chata Smrekovica. O niečo severnejšie sa nachádza vojenská zotavovňa.
Solterre
Solterre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medzinárodná federácia kolieskových športov
Jej pôsobnosti sú:
Autoritu FIRS uznávajú tieto medzinárodné organizácie:
Pod FIRS patrí týchto 5 kontinentálnych confederácií:
Každá z kontinentálnych konfederácií organizuje svoje vlastné medzinárodné podujatia.
Pod FIRS pracujú aj tieto 4 technické výbory:
Doketizmus
Doketizmus (gr. δοκεῖν/δόκησις dokeo/dokein – zdať sa, javiť sa) je podľa oficiálnej cirkevnej náuky heretickým učením 1. storočia po Kr., ktoré popieralo pravosť Kristovho vtelenia. Je to názor, že telo a utrpenie Ježiša Krista bolo len zdanlivé, nie reálne.
Doketizmus je v podľa kresťanskej cirkvi náuka, podľa ktorej mal Kristus počas svojho pozemského života iba zdanlivé ľudské telo, preto jeho utrpenie na kríži nebolo skutočné. Doketizmus popiera historickú skutočnosť Ježišovho života a považuje telo, a vôbec hmotu, za veci, ktoré sú v rozpore s Bohom. Doketizmus zastávali mnohí gnostický učitelia. Z hľadiska kresťanskej vierouky je to však učenie chybné – heréza. Viera v Ježiša, ktorý by nebol skutočným človekom, by nemohla byť posilou v úzkostiach, v utrpení a smrti. Ježiš by bol teda symbolom skutočnosti, ktorej vzťah k človeku by bol neistý. Doketizmus bol jednoznačne odmietnutý na prvom Nicejskom koncile v roku 325 a je považovaný za heréziu katolíckou cirkvou, ortodoxnou cirkvou a mnohými ďalšími.
História
Podľa väčšiny doktrín sa obyčajne definuje ako „gnostický“ taktiež odrážajúci doketický postoj. Doketizmus však vôbec nie je identický s gnosticizmom. V súčasnosti sa doketizmus chápe nie ako jasne definovateľná skupina, ale skôr ako postoj, zdieľaný rôznymi jednotlivcami a hnutiami pri vzniku kresťanstva. Prvýkrát sa slovo doketae vyskytuje v liste Serapiona, biskupa z Antiochie (190-203), kresťanskej obci v Rhossose, kde vznikli problémy okolo verejného čítania apokryfného Petrovho evanjelia. Serapion ho najprv povolil, pretože bolo údajne napísané Šimonom Petrom. Nepoznajúc charakter knihy predpokladal, že by bolo prijateľné, ak by ho Peter sám napísal. Skoro ho však zakázal, pretože na toto evanjelium boli uvrhnuté pochybnosti o autenticite spisu, čo viedlo Serapiona k tomu, aby si ho sám prečítal. Potom ako si „toto evanjelium vypožičal od tých, ktorí ho používali, totiž od nástupcov zakladateľov onej herézie, ktorých nazývame dokéti“ si uvedomil, že toto evanjelium bolo vnímané ako hereticky nesprávny výklad, konkrétne, že niektoré pasáže v evanjeliu mohli byť použité na podporu doketickej christológie (cit. Ehrman). Preto sa obidve, apoštolská cirkev a raná cirkev vyhýbali doketizmu pre jeho heretické popretie Ježišovej ľudskosti.
Druhy doketizmu
Doketizmus ako taký odmieta skutočnosť Kristovho utrpenia a smrti. Boli rozšírené dve formy presvedčenia. Niektorí doketisti tvrdili, že Kristus bol celkom božský, že nemohol byť človekom. Ako Boh nemohol mať materiálne telo ako ostatní z nás, ako božská bytosť nemohol v skutočnosti trpieť ani zomrieť. Z toho pochádza názor, že Ježiš nebol v skutočnosti človek z mäsa a kostí, ale sa tak len javil (dokeo). Pre týchto doketistov bol Kristus duch.
Iní doketisti sa odklonili trochu iným smerom. Pre nich bol Ježiš skutočný človek, z mäsa a kostí. Ale Kristus bola oddelená osoba, božská bytosť, ktorá ako Boh nemohla okúsiť bolesť a smrť. Božský Kristus vstúpil, v podobe holubice, do Ježiša pri krste, a potom mu dal moc robiť zázraky a šíriť učenie, až do konca. Predtým ako Ježiš zomrel (božská bytosť nemohla zomrieť), Kristus ho opustil navždy. To bol dôvod, prečo Ježiš na kríži vykríkol: „Bože môj, bože môj, prečo si ma opustil?“ (Marek 15:34) Pre týchto doketistov, Boh opustil Ježiša, opätovným vystúpením do nebies, nechajúc človeka Ježiša zomrieť na križi.
Ježišova ľudská prirodzenosť
Existuje množstvo tvrdení, ktoré hovoria o Ježišovej ľudskej prirodzenosti, začínajúc od jeho narodenia až po jeho pochovanie. Napríklad: Ježiš sa nachádzal v Máriinom lone, na rovnakom mieste ako ktorákoľvek iná ľudská bytosť (Lukáš 1:31). Počas detstva, Ježiš ako väčšina detí, „rástol a mocnel, plný múdrosti...“ (Lukáš 2:40). Ďalšie popisy v Ježišovej dospelosti potvrdzujú jeho ľudskosť: „po štyridsiatich dňoch a nociach vyhladol“ (Matúš 4:2). Na to isté poukazujú výjavy predchádzajúce jeho zatknutiu: „modlil sa, pričom mu pot stekal na zem ako kvapky krvi“ (Lukáš 22:44). Utrpenie Ježiša Krista vyvrcholilo jeho smrťou na kríži, tak sa naň odvolávajú všetky štyri kánonické evanjeliá .Neskoršia Ježišova smrť v tomto ponímaní len potvrdzuje jeho ľudskú prirodzenosť.
Nekresťanská literatúra obsahujúca doketické prvky
Korán, Súra 4: 157-158
Rakúsko na Letných olympijských hrách 2008
Rakúsko na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu reprezentovalo 70 športovcov, z toho 40 mužov a 30 žien. Najmladšou účastníčkou bola Nina Dittrich (17 rokov, 266 dní), najstarší bol účastník jazdeckých súťaží Hans Spitzauer (43 rokov, 168 dní). Celkom Rakúsko získalo 1 striebornú a 2 bronzové medaily.
Peugeot 508
thumb|Peugeot 508 SW
Peugeot 508 je osobný automobil strednej triedy, ktorý od roku 2011 vyrába francúzska automobilka Peugeot. Model 508 nahradil Peugeot 407 a takisto väčší Peugeot 607, pre ktorý nebol schválený priamy nástupca. Svoju platformu a väčšinu motorov zdieľa s Citroënom C5, pričom oba sú vyrábané spoločne v závode Rennes Plant a pre čínsky trh vo Wu-chan v Číne.
508 RXH
Na Frankfurtskom autosalóne 2011 odhalil Peugeot hybridný elektrický crossover vo verzii kombi 508. Pohonná jednotka HYbrid4 kombinuje 120 kW 2,0-litrový HDi FAP dieselový motor s 28 kW elektromotorom pre nižšiu spotrebu paliva na 4,2 l/100 km.
Canon EOS 350D
350D je vylepšená verzia populárnej Canon EOS 300D uvedenej v roku 2003, ktorá bola prvou digitálnou zrkadlovkou s cenou pod hranicou US$1000. Rozdiely medzi 350D a 300D sú významné a vyskytujú sa takmer vo všetkých aspektoch fotoaparátu. Mnoho funkcií, ktoré boli 'zablokované' Canonom v 300D, bolo odblokovaných v tomto modeli. Okrem týchto odblokovaných funkcií pribudlo ešte pár ďalších vylepšení. Niektoré z najvýznamnejších rozdielov zahŕňajú:
Ignosticizmus
Ignosticizmus, alebo igteizmus, je teologické stanovisko, že každé iné teologické stanovisko (vrátane agnosticizmu) usudzuje zbytočne veľa o pojme Boh a o mnohých iných teologických pojmoch. Slovo "ignosticizmus" bolo vytvorené zložením slov "ignorance" (nevedomosť – nedostatok vedomostí) a "gnostic" (gnostický – poznanie vzťahujúce sa k Bohu či bohom). Prvýkrát toto slovo použil Sherwin Wine, rabín a jeden z hlavných zakladateľov humanistického judaizmu.
Ignosticizmus môže byť definovaný dvoma súvisiacimi názormi na existenciu Boha:
Niektorý filozofovia vidia ignosticizmus ako obmenu agnosticizmu alebo ateizmu, kým iní ho považujú za samostatný a odlišný názor. Ignostik nezastáva názor agnostikov, že existencia metafyzickej reality nie je poznateľná (alebo zatiaľ ju nie je možné poznať) a tvrdí, že nie je možné dokonca ani vyjadriť sa k tomu, či on sám je teista alebo ateista, pokiaľ nebude podaná súvislá definícia teizmu bez logických sporov. Ignostik zastáva k metafyzickým pojmom postrádajúcim súvislú definiciu vedecký skepticizmus, praktické epistemologické stanovisko, pýtajúc sa na pravdivosť týchto tvrdení postrádajúcich empirický dôkaz, využívajúc:
Vzťah k ďalším názorom na Boha
Ignosticizmus a teologický nekognitivizmus sú vo všeobecnosti považované za synonymické pojmy, ale vzťah ignosticizmu k ďalším neteistickým pohľadom je menej zrejmý. Kým Paul Kurtz považuje názor za zlúčiteľný so slabým ateizmom a agnosticizmom, ďalší filozofi považujú ignosticizmus za samostatný myšlienkový smer.
A. J. Ayer argumentuje v jednej z kapitol jeho knihy Jazyk, Pravda a Logika, že nikto nemože hovoriť o Božej existencii, alebo dokonca o možnosti Božej existencie, kým pojem samotný bude neoveriteľný a preto nezmyselný. Ayer napísal, že toto nepripúšťa ateizmus a agnosticizmus rovnako ako ani teizmus, pretože stúpenca akéhokoľvek z týchto troch stanovísk predpokladá, že veta "Boh existuje" má zmysel. Položením nezmyselnosti teistických nárokov, Ayer prehlásil, že nikdy nebola "žiadna logická pôda pre antagonizmus medzi náboženstvom a prírodnými vedami",, keďže teizmus nepredkladá žiaden návrh, ktorý by bolo možné vedeckými metódami overiť.
Podobne ako Ayer, aj Theodore Drange vidí ateizmus a agnosticizmus ako stanoviská, ktoré akceptujú vetu "Boh existuje" ako zmysluplný výrok; ateisti súdia, že tento výrok je "nepravdivý alebo možno nepravdivý" a agnostici sa domnievajú, že niet východiska pre určenie pravdivostnej hodnoty tohto výroku, kým sa nenájde prípustný dôkaz. Ak akceptujeme Drangeho definície, ignostik nie je ani ateista, ani agnostik. Zjednodušená sentencia k subjektu môže byť vyjadrená nasledujúco: "Ateista by povedal, 'Neverím, že Boh existuje'; agnostik by povedal, 'Neviem, či Boh existuje'; a ignostik by povedal, 'Neviem, čo tým mieniš, keď povieš, "Boh existuje" '."
Ignosticizmus sa niekedy zvykne chybne zamieňať s apateizmom, stanoviskom apatie voči existencii Boha. Apateista môže považovať vetu "Boh existuje" za zmysluplnú, a preto dokonca možno za pravdivú.
Závislosť od osobitého chápania slova Boh
Drange zdôrazňuje, že akýkoľvek postoj k otázke "Existuje Boh?" je vytváraný s ohľadom na osobité pojatie toho, čo človek považuje za reprezentáciu "Boha":
Keďže Boh znamená veľmi rozdielne veci pre rozdielnych ľudí, ak je toto slovo vyslovené, ignostik sa môže snažiť vymedziť, či je tým mienené niečo ako detská definícia boha, alebo či je tento pojem myslený namiesto toho v teologickom zmysle.
Teistické detské pojatie má vo všeobecnosti jednoduchý a jasný význam založený na antropomorfickej predstave Boha: "Veľký chlapík na nebi, ktorý všetko riadi a o všetkom rozhoduje podľa svojej vôle." Mnoho filozofov a teológov zamietlo túto predstavu Boha, prijímajúc inú predstavu Boha, vrátane predstavy Sv. Augustína, Maimonidesa, Sv. Tomáša Akvinského, Barucha Spinozu, Ludwiga Feuerbacha a Sørena Kierkegaarda.
Teologické pojatie Boha je naproti tomu viac komplexné a abstraktné, priraďujúce Bohu prívlastky ako všemohúci, vševediaci a všeláskavý. Táto abstrakcia (uvažovaná samostatne alebo v kombinácii) má skôr poetický význam, než aby mohla byť braná vážne ako definícia a overovaná, pretože je mätúca a lingvisticky prázdna. V súvislosti s touto definíciou boli vytvorené mnohé otázky poukazujúce na jej vnútornú rozpornosť, ako napríklad otázka poukazujúca na paradox všemohúcnosti: "Ak je Boh všemohúci, môže vytvoriť niečo tak ťažké, že to dokonca nebude schopný udvihnúť?"
Panteisti sú presvedčení, že všetko, čo existuje, tvorí jeden celok, ktorý je božskej povahy (považujú teda celú Prírodu za Boha). Tento názor môže byť videný ako hra so slovami, rovnako ako názor Hinduistickej filozofie, že boh je ľudská bytosť. Podobne panenteisti sú presvedčení, že Príroda je časťou Boha, ktorý bezčasopriestorovo (nemateriálne) zasahuje aj za hranice poznateľného Vesmíru. K tomuto sa možno stavať skepticky, nakoľko nie je možné zmyslami vnímať ani inak pozorovať niečo, čo zasahuje "za hranice" časopriestoru a fyzikálnych zákonov a túto hypotézu preto nie je možné nijakým spôsobom overiť. Deizmus je názor, podľa ktorého je Boh stvoriteľom Prírody (vesmíru). Logické stanovisko k tomuto problému je také, že pojem "bezčasového a subjektívne zmýšľajuceho Stvoriteľa" nie je potrebný, ak počiatok nenastal (resp. nastal v nekonečnej minulosti) a vesmír je sebestačný a bez prvotnej príčiny na existenciu. Ak počiatok nastal, pojem takého Stvoriteľa tiež nie je potrebný a navyše je vnútorne rozporný, nakoľko nie je možné hovoriť o tom, čo nastalo pred začiatkom časopriestoru (podobne, ako nemá zmysel hovoriť, čo je severnejšie ako severný pól). Teda nemá zmysel uvažovať o "nezapríčinenej príčine", ktorej dôsledkom je to, že vesmír existuje – vesmír je sebestačný a nakoľko podľa definície je vesmír všetko, čo existuje, jeho vlastnosť prejovať tendenciu existovať má pôvod v samotných jeho princípoch, ktoré ľudskej mysli umožnujú túto tendenciu poznať.
Podľa niektorých filozofov (Daniel Dennett, Richard Dawkins) plynie "iracionálna" tendencia vysvetľovať vznik vesmíru pomocou inteligentného stvoriteľa, ktorý je na základe vlastnosti subjektívneho úsudku mnohonásobne zložitejší, než samotný jeho výtvor (vesmír), produkt evolučne prispôsobeného ľudského sociálneho myslenia snažiaceho sa hľadať v konkrétnych výtvoroch intencionalitu.
Skúsme uvažovať o ďalších metafyzických pojmoch, akými sú napríklad nebo, peklo, zmŕtvychvstanie, spasenie duší, posmrtný život alebo konečný súd. Všetky tieto pojmy boli vyvinuté vnútri zoroastrizmu, najstaršieho monoteistického náboženstva, založeného niekedy pred prvým tisícročím pred naším letopočtom. Toto náboženstvo malo významný vplyv na Abrahámovské náboženstvá, vrátane judaizmu, kresťanstva a islamu. V pôvodnej forme bol zoroastrizmus dualistické náboženstvo, nakoľko podľa neho existuje tvorivá sila (božstvo), Spenta Mainyu, pomocou ktorej Ahura Mazda, Univerzálny Boh a Nestvorený Stvoriteľ, prišiel na myšlienku stvorenia sveta, ktorý potom "bol" a ničivá sila (božstvo), Angra Mainyu (Ahriman), reprezentujúca anti-stvorenie, ktorá bola "nestvorená" a existuje nezávisle od Ahury Mazdy. Bez ohľadu na to, či ide o monoteistické alebo polyteistické náboženstvo, všetky tieto metafyzické pojmy boli podané do slovného vyjadrenia na podnet zjavenia, ktoré mal Zaratuštra (Zoroaster), zakladateľ tohto náboženstva. Ich definície neboli odvodené na základe pozorovania, ale na základe subjektívneho zážitku.
Podľa zástancov neuroteológie majú tieto subjektívne zážitky, zvyčajne označované ako duchovné alebo náboženské, pôvod v neurologickej a evolučnej báze. Akokoľvek, zasahujú za hranice poznateľného pozorovateľného sveta, pretože definície metafyzických pojmov nemožno testovať a existujú len v rámci jazykových štruktúr, mémov predávaných z generácie na generáciu v hovorenej alebo písanej forme. Mimo týchto symbolických interpretácií neexistujú žiadne pozorovania svedčiace v prospech poznania ich existencie.
Ignostik preto čaká na súvislú a jasnú definíciu slova "Boh" (alebo iných metafyzických slov či slovných spojení), než bude môcť poznať, o akú predstave Boha ide a následne zaujať konkrétne stanovisko k možnosti existencie Boha.
Kritika ignosticizmu
Mnohí môžu namietať, že podať súvislú a jasnú definíciu pojmu Boh je prakticky takmer nemožné, podobne, ako je prakticky takmer nemožné podať všeobecnú definíciu toho, pod čím nejaký konkrétny človek rozumie pojem pekná melódia. V tomto prípade sa možno dostať napríklad k opisu "vzorov a usporiadaní zvukových vĺn", ale nie je možné jednoznačne určiť, či nejakú ďalšiu konkrétnu melódiu, umelo vytvorenú na základe tohto opisu, bude ten daný človek vnímať tiež ako esteticky peknú, nakoľko jeho vnímanie závisí od mnohých faktorov a môže byť dokonca pozmenené. Vo všeobecnosti ide o problém opisu fenomenologického vedomia, resp. subjektívnej kvality vedomia, zvanej kvália. Príkladmi kválie sú napríklad bolesť, chuť vína, láska.
Podobne, ako rôzni ľudia vnímaju rôzne estetickú hodnotu nejakej konkrétnej melódie, zastávajú rôzni ľudia odlišné názory na božskú (metafyzickú) podstatu reality, ktorá ich obklopuje; ide o subjektívnu tému. Takto možno otázku existencie Boha v zásade zovšeobecniť na fundamentánejší filozofický problém dichotómie tela a mysle (resp. v myslení kresťanského východu trichotómie telesnej, duševnej a duchovnej zložky). Psychológ Paul Bloom k tomu dodáva, že sklon človeka k dualistickým koncepciám je "zakorenený vo fenomenologickej skúsenosti".
Laškovce
Laškovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce. Obec má 668 obyvateľov (k 31. 12. 2015).
Zdeněk Rytíř
Zdeněk Rytíř (* 11. apríl 1944, Tábor – † 1. október 2013) bol český textár, skladateľ, hudobník - basgitarista, klávesista, hráč na banjo a harmoniku a spevák. Piesne s jeho textami interpretujú napr. Marta Kubišová, Helena Vondráčková, Václav Neckář, Petr Spálený, Michal Tučný, Olympic, Karel Gott, Lenka Filipová, Jitka Zelenková a ďalší. Je autorom textu k titulnej piesni Den, kdy se vrátí láska pre televízny seriál Pojišťovna štěstí s hudbou od autorov Petra Orma a Pavla Orma.
Zo života
Po maturite študoval angličtinu a japončinu na Karlovej univerzite.
Diskografia
Okrem albumov, ktoré obsahujú texty piesní Zdeňka Rytíře vyšli tieto albumy:
Múzejný presah
Hlavným zmyslom týchto aktivít je reagovať na príležitosti múzeí a osloviť širšie obecenstvo mimo stien múzejných budov.
Nigéria na Letných olympijských hrách 2008
Nigériu na Letných olympijských hrách 2008 reprezentovalo 86 športovcov.
Prešovský samosprávny kraj
Zastupiteľstvo Prešovského samosprávneho kraja
Zastupiteľstvo Prešovského samosprávneho kraja sa skladá zo 65 poslancov volených v priamych voľbách.
Peter Michalovič (filozof)
prof. PhDr. Peter Michalovič, CSc. (* 6. január 1960, Štúrovo) je súčasný slovenský filozof a estetik, zaoberá sa taktiež filmovou teóriou a dejinami filmu.
Vzdelanie a pôsobiská
Vyštudoval odbor filozofia a estetika na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde pedagogicky pôsobí od roku 1987. V súčasnosti vo funkcii profesora. Okrem toho pedagogicky pôsobí aj na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU (od roku 1992), kde prednáša predmet Úvod do filozofie umenia a estetika. Študenti si tu osvojujú základné pojmy súčasnej estetickej teórie, predovšetkým pojmy ako estetická funkcia, norma a hodnota.
Spolu s Petrom Dubeckým, Ľubou Mistríkovou a Martinom Kaňuchom je organizátorom česko-slovenských filmologických konferencií. Ich zámerom je o. i. aj zhodnotenie aktuálneho stavu myslenia o filme. V apríli roku 2015 sa taktiež stal prvým predsedom rady nového Fondu na podporu umenia. Táto verejnoprávna inštitúcia na podporu umenia vznikla 1. januára roku 2015 a nahrádza významnú časť dotačného systému ministerstva kultúry.
Odborná činnosť
Napísal vyše sto odborných štúdií, ktoré vyšli v siedmych jazykoch a vo vyše desiatich krajinách. Svoje štúdie publikuje v desiatkach odborných periodík, zborníkoch, no píše napríklad i do novín. Venuje sa recenzentskej i lektorskej činnosti. Nezameriava sa však na jeden druh umenia, zaoberá sa celkovo jeho filozofiou, reflexiou a teoretickým uvažovaním rovnako o filme, ako i o literatúre a výtvarnom umení.
Vedecky sa zaoberá estetickou teóriou, štrukturalizmom, postštrukturalizmom a teóriou rozprávania. Po dopísaní Úvodu do štrukturalizmu a postštrukturalizmu v roku 1997 si však chcel Michalovič vyskúšať konkrétne spôsoby písania o umení, nielen o teórii umenia. Zaujíma ho vzťah obrazu a slova, preto sa venuje i filmu.
Po tom, ako štvrtýkrát dočítal knihu kolumbijského spisovateľa Gabriela Garcíu Márqueza Láska v čase cholery sa pokúsil napísať pár poznámok, čo vyústilo až v publikáciu knihy Dal Segno al Fine (Románové podoby Erosa) v roku 2003. Okrem interpretácie tohto konkrétneho románu sa v knihe zamýšľa aj nad všeobecnejšími otázkami ako teória románu, filozofia jazyka a estetická teória. Ako sám poznamenal: „Chcel som román využiť ako podnet na premýšľanie, na ukázanie toho, aké možné účinky môže literatúra a umenie vyvolávať.“ Kniha je doplnená ilustráciami Rudolfa Filu, čomu je uspôsobená celá jej formálna stránka.
V roku 2005 dopísal Peter Michalovič spolu s českým filozofom Vlastimilom Zuskom monografiu o Jurajovi Jakubiskovi. K publikácii sa vyjadril nasledovne: ''„Interpretujeme korpus, ktorý zahŕňa asi 95 percent Jakubiskových filmov. Nezameriavali sme sa skôr na filmy, ktoré vznikli v poslednom období a ktoré sú robené digitálnou technológiou (...) Inak sú v knihe zachytené všetky Jakubiskove celovečerné filmy, aj školské filmy. Snažili sme sa vytvoriť komplexný pohľad na Juraja Jakubiska“'' Autori sa v knihe pokúšajú priblížiť neopakovateľný štýl, ktorý je trochu zmenený, posunutý v každom ďalšom filme tohto originálneho tvorcu a významného predstaviteľa Slovenskej novej vlny.
Tretiu knihu o filme (prvou, ktorú som doposiaľ nespomenul je kniha s názvom Krátke úvahy o vizualite a filme, kde Michalovič publikuje 7 štúdií o filmovej tvorbe) Znaky, obrazy a stíny slov napísal (spolu so Zuskom) v roku 2009. Ide o rýdzo teoretickú publikáciu o filme a vôbec o obrazoch. Michalovič sa po dlhom čase opäť vracia k teórii, vyrovnáva sa s vedeckou tradíciou (štrukturalizmom a postštrukturalizmom), ktorá formovala jeho myslenie. Určite sa dá povedať, že časť jeho veľkého prínosu tvorí práve jeho uvažovanie o tejto vedeckej disciplíne. Zaoberá sa problémom znakovosti obrazu, jeho vzťahom k verbálnemu jazyku (preto „tiene slov“ v názve). Knihu tvorí niekoľko línií, jednou je komentovaný prehľad vývoja štrukturalizmu od počiatkov a zakladajúcich postáv až po prerod v postštrukturalizmus, ktorého vývojové vetvenie zasahuje aj ďalšie smery a odbory, ako sémiotiku, lingvistiku, či fenomenológiu. Druhou líniou je následne práve rozbor znakovosti. Obaja autori sa po jednotlivých kapitolách venujú objasňovaniu jednotlivých období/škôl (od Ferdinanda de Saussureho, cez Pražský lingvistický krúžok, Tartuskú školu až po francúzsky štrukturalizmus...). Sústreďujú sa predovšetkým na chápanie umenia ako jazyka a na chápanie jazyka ako systému znakov, na vzťah jazyka umenia a textu, na povahu umeleckého textu a s tým súvisiace a týmto prístupom generované i explikované problémy. Prínosom knihy je samozrejme aj interpretovanie štýlu myslenia predstaviteľov spomenutých vývojových období.
Rozprava o westerne je zatiaľ poslednou spoločnou publikáciou autorskej dvojice Michalovič - Zuska. Zaoberajú sa, ako už názov jasne naznačuje, westernom. Zámerom je okrem iného pridať tomuto populárnemu žánru na vážnosti, rehabilitovať ho. Ako autori spomínajú v úvode knihy, táto publikácia mala byť akýmsi priesečníkom medzi ich prvou a druhou spoločnou monografiou. Knihu rozdelili do piatich kapitol: Žáner a jeho referens, Zrod a metamorfózy westernu ako žánru, Western ako žáner - príbeh a diskurz, Postavy, Žáner v ohnisku interpretácií. Autori sa nevenujú len historickým a teoretickým úvahám o žánri, ale podrobne aj rozoberajú vybrané prelomové a svoje obľúbené westerny (k nim patria filmy Sama Peckinpaha, či napríklad Mackennovo zlato (1969) J. Lee Thompsona alebo Nezmieriteľní (1992) Clinta Eastwooda). Snažia sa odhaliť povahu žánrovej disciplíny, platnú pre rôzne etapy vývoja tohto žánru. Sledujú vznik a sedimentáciu jeho pravidiel a v neskoršom období jeho revízie, dekonštrukciu a prevracanie konštitutívnych významových opozícií. Takisto skúmajú western z hľadiska jeho vzťahu k žánru ako takému.
Spolupráca so Zuskom však nekončí pri publikácii troch kníh, spolu publikovali mnoho rôznych štúdií v odborných časopisoch. O spolupráci sa vyjadruje Michalovič nasledovne: ''„Pri diskusiách si vždy povieme základný rámec. (...) Písanie vo dvojici máme radi aj preto, lebo každý z nás počíta s istotou korekcie toho druhého. (...) Môžete byť v niektorých veciach omnoho odvážnejší, pretože ak vaša odvaha smeruje k nezmyslu, ten druhý to vtesná do nejakého racionálneho rámca. Je to určitým spôsobom tvorivá diskusia.“''
Zoznam piesní Jakuba Smolíka
Toto je zoznam piesní speváka Jakuba Smolíka.
Štýl vedenia
Štýl vedenia sú zásadné pravidlá konania (vertikálny vzťah) nadriadeného (=vedúceho, manažéra) voči podriadeným jednotlivcom alebo podriadenému kolektívu, ktoré sú konštantné počas dlhšieho obdobia.
Na opis štýlov vedenia existuje viacero teórií/modelov. Na ich overenie sa vykonali tisícky empirických štúdií, ale ich závery sú sporné a nejednoznačné. Podrobne pozri teórie vedenia.
Okrouhlo
Okrouhlo je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 639 obyvateľov, z toho 331 mužov a 308 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,5 roka, ženy 41,6 roka).
Július Barč-Ivan
thumb|200px|Hrob na [[Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]]
Július Barč-Ivan (pseudonym Teta Mahuliena) (* 1. máj 1909, Krompachy – † 25. december 1953, Martin) bol slovenský prozaik a dramatik.
Životopis
Narodil sa v dvojjazyčnej učiteľskej rodine (matka bola maďarského pôvodu), jeho otcom bol Július Barč, jeho matkou Alžbeta rod. Ivanová. Vzdelanie získal v Krompachoch, Spišskej Novej Vsi, Kežmarku, Prešove (maturita v r. 1926) a v Košiciach. Začal tiež študovať v rokoch 1926 – 1927 právo v Prahe, no pre zdravotné problémy musel štúdium ukončiť. Neskôr v rokoch 1928 – 1934 navštevoval teologickú fakultu v Bratislave. Po skončení vzdelávania pôsobil ako kaplán v Užhorode a farár v Pozdišovciach, neskôr administrátor evanjelického cirkevného zboru. Po presťahovaní do Martina redigoval periodiká (Obežník Slovenskej národnej knižnice, Slovenská národná knižnica), viedol Národnie noviny, pracoval od roku 1942 v knižnici Matice slovenskej, kde od roku 1949 až do smrti pôsobil ako referent a katalogizátor bibliotéky. V roku 1948 sa oženil, no manželstvo mu vydržalo len tri mesiace. Ku koncu života trpel Parkinsonovou chorobou a mal psychické problémy.
Tvorba
Debutoval v roku 1933 knižným vydaním troch poviedok (okrem nich písal i divadelné hry), no už predtým uverejňoval časopisecky publicistické prózy (Vesna, Národné noviny). Využíva spomienky na detstvo, vyjadruje svoj súcit s utláčanými a prenasledovanými, svojim motívom dáva utopický podtext. Slovenskú drámu obohatil o nové témy a tvárne prostriedky, ale tiež podáva výpoveď o životnej a spoločenskej realite. Jeho dielo bolo ovplyvnené tvorbou svetových autorov (Henrik Ibsen, August Strindberg, Ernst Barlach, Fiodor Michajlovič Dostojevskij). Až do oslobodenia bol jediným sústavne píšucim dramatikom. Venoval sa aj publicistike a próze, ktorá vyšla vo výbere Cesta myšlienky (1971). Okrem zbierok noviel a poviedok vydal aj autobiograficky štylizovaný psychologický román a filmový scenár Pieseň.
Sougy
Sougy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavlovce nad Uhom
Pavlovce nad Uhom sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Geológia a geomorfológia
Pavlovce geomorfologicky patria do celku Východoslovenská rovina a podcelkov Kapušianske pláňavy, Senianska mokraď. Krajina pozostávajúca prevažne z rovín a nív vznikla postupným zanášaním ílovitými a hlinito-piesčitými sedimentami, pozostatkami starých riečnych ramien a meandrujúcich tokov, z obdobia holocénu.
Geologická stavba územia pozostáva z nivných sedimentov, splachov, pleistocénnych viatych pieskov a pieskových dún. V katastrálnom území obce sa nachádzajú ložiská ropy, zemného plynu a zlievarenských pieskov.
Vodstvo a klimatické pomery
Kataster obce odvodňuje rieka Uh, pramení pod Užockým priesmykom na Ukrajine a pri obci Stretavka ústi do Laborca, ktorá sa v minulosti vylievala. Celková plocha povodia činí, z toho na slovenskej strane , a celková dĺžka Uhu predstavuje , z toho na slovenskej strane. Priemerný prietok predstavuje hodnotu /s a maximálny nameraný /s. Blízko Pavloviec sa nachádza riečne jazero Ortov, ktorého hladina stúpa a klesá v závislosti od toku rieky. Na základe mapy z roku 1863 vieme, že v minulosti sa v katastrálnom území obce nachádzalo minimálne sedem vodných plôch, ktoré miestni nazývali jazerami. Územie sa vyznačuje bohatstvom podzemných vôd.
Východoslovenská nížina má subkontinentálnu klímu s ročným úhrnom zrážok 530 až, so zimami nad −3 °C až −5 °C. Priemerná teplota v obci sa pohybuje okolo 9 °C.
Dejiny
Podľa inej teórie (jazykovedec Ján Stanislav) názov obce vznikol od vtedy obľúbeného slovanského mena Pavol.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1327 z darovacej listiny kráľa Róberta z Anjou, ktorou kráľ potvrdil darovanie obce Pavlovce, Petrovi, zvanému Túz.
Za zásluhy bratov Matúša II. z Pavloviec (? - 1437) a Juraja z Pavloviec (? – 10. 4. 1439, Ostrihom), členom vládnuceho rodu pánov z Pavloviec (de Palócz), sa kráľ Žigmund obom bratom odvďačil. V roku 1417 potvrdil ich dedičné majetky. Pavlovce sa v 15. a 16. storočí stali centrom panstva Pavlovce pozostávajúceho z dedín Bežovce, Blatná Polianka, Čabraď (pri Bežovciach), Chyzzer (pri Bajanoch), Kapušianske Kľačany, Iňačovce, Rebrín, Senné, Tašuľa a Záhor. Peter Túz, prípadne jeho synovia, nechal(i) v Pavlovciach postaviť stredoveké rodové sídlo, ktoré sa neskôr vyvinulo v opevnený kaštieľ, spomínaný ako „castellorum Palocz“. Podľa všetkého by sa hradné zrúcaniny mali nachádzať v západnej časti miestneho parku. Neskôr, v roku 1429, bratom pripadol majetok panstva Blatný Potok (Sárospatak). Rod pánov z Pavloviec vymrel po meči pádom Antona z Pavloviec (? - 29. 8. 1526) v bitke pri Moháči roku 1526, novými zemepánmi oppida Pavlovce sa stali Dobóovci z Ruskej (Dobó de Ruzska).
Uhorsko sa v 17. storočí nieslo v znamení reformácie, protitureckých vojen a protihabsburských povstaní, ktoré mali dopad na tunajších obyvateľov, v podobe zimujúcich armád a tvrdých daní. Po zmene vlastníckych pomerov obec prešla do držby Mikuláša Forgáča, aby bola neskôr, roku 1670, rozdrobená medzi viacerých zemepánov, napr. Juraj a Imrich Horvátovci (Horváthovci) z Pavloviec.
Po Satmárskom mieri, roku 1711, boli Rákociho prívrženci nútení, pod hrozbou exilu, alebo straty majetkov, prisahať vernosť panovníkovi. To bol aj prípad dvoch zemepánov, Františka Barkóciho a Juraja Horváta, ktorým patrili usadlosti v Pavlovciach.
Ferdinand IV. (Svätá rímska ríša)
'''Ferdinand IV. František Habsburský''' (* 8. september 1633, Viedeň – † 9. júl 1654, Viedeň) bol český (od r. 1646) a uhorský kráľ (od r. 1647), rímsko-nemecký cisár (od r. 1653), syn cisára Ferdinanda III. Habsburského a jeho prvej manželky, infantky Márie Anny Španielskej.
Život
Ako prvorodený syn cisára Ferdinanda III. bol od útleho detstva pripravovaný na úlohu otcovho nástupcu v rímskonemeckej ríši. Dňa 5. augusta 1646 bol korunovaný za českého kráľa, 16. júna 1647 sa konala jeho korunovácia v Uhorsku. Otcovým vrcholným cieľom však bolo zaistenie nástupníctva pre Ferdinanda i na cisárskom tróne. Tu však okolnosti súvisiace s postupným upadaním cisárskej moci v ríši po tridsaťročnej vojne a s narastaním suverenity jednotlivých ríšskych kniežat spôsobovali Ferdinandovi III. problémy.
R. 1653 sa však vďaka diplomatickým jednaniam jeho otca podarilo získať rozhodujúcu podporu pri synovej voľbe za rímskeho kráľa (prebehla 31. mája v Augsburgu; korunovácia sa konala o dva týždne nato 17. júna v Regensburgu). Ferdinand IV. sa tak stal predurčeným nástupcom Ferdinanda III. v cisárskej hodnosti. Plánovala sa i jeho sobáš so španielskou princeznou Máriou Teréziou, dcérou kráľa Filipa IV. K tomuto sobášu, rovnako ako k jeho samostatnej vláde, však nikdy neprišlo.
V lete r. 1654 ochorel ťažkou chorobou (pravdepodobne pravé kiahne) a vo veku nedožitých 21 rokov zomrel. Bol pochovaný do rodinnej hrobky Habsburgovcov v kláštore viedenských kapucínov.
Po jeho smrti sa cesta na habsburský trón otvorila pre Ferdinandovho mladšieho brata Leopolda (pôvodne sa pripravujúceho na cirkevnú dráhu).
Doktor
Doktor môže byť:
Bermicourt
Bermicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tim Henman
Tim Henman (* 6. september 1974, Oxford, Spojené kráľovstvo) je bývalý profesionálny anglický tenista.
Počas svojej kariéry vyhral 11 turnajov na hlavnom okruhu ATP v dvojhre a 4 turnaje v štvorhre.
Hrabarivka (Piščanský rajón)
Hrabarivka je dedina (село) na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 419 obyvateľov.
Tim Henman
Od čias Freda Perryho bol nádejou britského publika vo Wimbledone. V rokoch 1998 a 1999 sa dokonca dostal do semifinále tohoto najslávnejšieho tenisového turnaja, kde však nestačil na legendárneho Američana Peta Samprasa. Do semifinále Wimbledonu sa mu podarilo dostať aj v ročníkoch 2001 a 2002 no v tejto fáze turnaja sa jeho púť opäť skončila. V sezóne 2004 sa dostal aj do semifinále french Open a US Open. 23. augusta 2007 na tlačovej konferencii oznámil, že po daviscupovom stretnutí Chorvátsko-Spojené kráľovstvo ukončí svoju aktívnu hráčsku kariéru. V tomto stretnutí pomohol svojimi dvoma víťazstvami (v dvojhre 6-4 6-3 6-3 nad Rokom Karanušićom a v štvorhre spolu s Jamiem Murrayom 4-6 6-4 7-63 7-5 nad Marinom Čilićom a Lovrom Zovkom) k návratu daviscupovej reprezentácie Spojeného kráľovstva do Svetovej skupiny Davisovho pohára.
Štefan Králik
Štefan Králik (* 8. apríl 1909, Závodie – † 30. január 1983, Bratislava) bol slovenský dramatik.
Životopis
Narodil sa v rodine železničného úradníka. Vzdelanie získal v Žiline, Nitre (kam sa presťahovali) a lekársku fakultu navštevoval v Bratislave. Najprv absolvoval povinnú prax v Bratislave, neskôr pôsobil ako lekár vo Važci, Kojetíne (Česko), Detve, Zvolene. Po návrate do Bratislavy pôsobil ako lekár Sociálnej poisťovne, neskôr Československej plavby dunajskej. Pre zhoršené zdravie odišiel predčasne do dôchodku.
Tvorba
Debutoval v roku 1942. Jeho tvorba sa úzko viaže na jeho lekársku prax, keďže v nej využíva vlastné zážitky z lekárskeho pôsobenia. Okrem tejto témy sa v jeho dielach objavujú i obrázky z dedinského života, historické námety, ale tiež osobné a spoločenské problémy. Spolupracoval s ochotníkmi, na javisku SND sa jeho diela začali uvádzať až po oslobodení.
Iršava
Iršava je mesto ležiace v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Je centrom Iršavského rajónu a žije tu 12 311 obyvateľov.
História
Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1341. V minulosti patrilo Rakúsko-Uhorsku, od jeho rozpadu v roku 1918 až do roku 1938 bolo súčasťou Česko-Slovenska. V roku 1945 bolo mesto i s celou Podkarpatskou Rusou pripojené k Ukrajinskej SSR.
Sully-la-Chapelle
Sully-la-Chapelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poalej Cion
Poalej Cion (: פועלי ציון, doslova „Robotníci Sionu“) bolo marxisticko-sionistické robotnícke hnutie, ktoré vzniklo v rôznych mestách cárskeho Ruska, ale aj v iných častiach Európy a mimoeurópskych krajinách na začiatku 20. storočia potom, ako Bund odmietol sionizmus. Prvé moderné hnutie Poalej Cion v klasickom zmysle bolo založené v roku 1901 v ruskom Minsku (dnešné Bielorusko). V mandátnej Palestíne sa hnutie Poalej Cion pretransformovalo v roku 1919 na politickú stranu Achdut ha-avoda.
Teoretikom hnutia bol Ber Borochov.
Megakles
Megakles alebo Megaklés môže byť:
Zoznam planétok 46251 – 46500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Petrov (okres Praha-západ)
Petrov je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 574 obyvateľov, z toho 302 mužov a 272 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 39,0 roka, ženy 40,4 roka).
Šamudovce
Šamudovce je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Dejiny
Priama správa o Šamudovciach je v listine kráľa Žigmunda z roku 1403 o darovaní časti panstva Pozdišovce šľachticovi Mikulášovi zo Žbiniec aj iným šľachticom. Šamudovce sa vyskytujú v písomnostiach 15. a 16. storočia pod názvom Samogh, Samogy. Nejasný pôvod názvu zahmľuje aj pôvod a čas vzniku dediny.
Etnické zloženie
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011
Ořech (okres Praha-západ)
Ořech je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 929 obyvateľov, z toho 451 mužov a 478 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,6 roka (muži 35,9 roka, ženy 39,2 roka).
Zoznam piesní Heleny Vondráčkovej
Toto je zoznam piesní, ktoré naspievala Helena Vondráčková.
Zoznam
poz. -pieseň - interpret - (autor hudby/autor textu)
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Berneville
Berneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Puerto Santa Cruz
Puerto Santa Cruz je malé prístavné mesto v provincii Santa Cruz na juhu Argentíny. Je administratívnym centrom departmentu Corpen Aike. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 4 431 obyvateľov.
Dejiny
V roku 1862 prišli na miesto anglikánski misionári, ktorí sa snažili rozšíriť kresťanstvo medzi miestnymi indiánmi z kmeňa Tehuelchekov. Misionári sa usadili kúsok na západ od súčasného mesta, no po roku neúspešných snáh miesto opustili. 1. decembra 1878 sa na mieste vylodili argentínske oddiely pod velením Luisa Py a založili osadu. Tento dátum je v súčasnosti považovaný za deň založenia mesta. V roku 1884 bola táto osada vyhlásená za hlavné mesto územia nazývaného Territorio Nacional de Santa Cruz. Ale už v roku 1888 bolo hlavné mesto guvernérom presunuté do mesta Río Gallegos. Toto rozhodnutie v roku 1898 potvrdila aj federálna vláda.
GK SKIF
GK SKIF (Krasnodar) je ruský mužský hádzanársky klub z Krasnodaru. Vznikol v roku 1963. Je 2-násobný majster Sovietskeho zväzu a medailista z najvyššej ruskej ligy. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie víťazstvo v Pohári EHF v roku 1990 či osemfinálová účasť v Pohári víťazov pohárov EHF. Momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž, Superligu.
Úspechy
Sovietska (SNŠ) najvyššia súťaž:
Víťaz Sovietskeho pohára:
Ruská najvyššia súťaž:
Európske súťaže
Pohár víťazov pohárov EHF:
Pohár EHF:
Vyzývací pohár EHF:
Mestský pohár EHF:
Santa Cruz (rieka)
Santa Cruz je rieka v argentínskej provincii Santa Cruz v Patagónii.
Pramení v ľadovcových jazerách Lago Viedma a Argentino, ležiacich v národnom parku Los Glaciares a ústi po pri Puerto Santa Cruz do Atlantického oceánu.
Rieka Santa Cruz má priemerný prietok okolo /s a je intenzívne využívaná na zavlažovanie a získavanie elektrickej energie.
Vladimir Žabotinskij
Vladimir Jevgenievič Žabotinskij alebo (Vladimir) Zejev Žabotinskij MBE ( alebo (Владимир) Зеев Жаботи́нский, ; * 18. október 1880, Odesa – † 4. august 1940, New York) bol jeden z najvýznamnejších židovských vodcov 20. storočia, zakladateľ revizionistického sionizmu, spisovateľ, rečník, vojak a zakladateľ židovskej sebaobrannej organizácie v Odese. V prvej svetovej vojne pomáhal v rámci britskej armády sformovať Židovskú légiu a bol zakladateľom a vodcom tajnej židovskej národnej vojenskej organizácie Irgun (Irgun Cvaj Leumi alebo Ecel).