cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teória strún
Kalibračno-gravitačná dualita
Kalibračno-gravitačná dualita je v istých prípadoch zbiehajúca sa dualita medzi kvantovou teóriou gravitácie a kalibračná teória v nižšom počte dimenzií. To znamená, že každý predpovedaný fenomén a kvantita v jednej teórii má analógiu v inej teórii, so "slovníkom" prekladajúcim jednu teóriu do druhej.
Opis duality
V istých prípadoch kalibračná teória ohľadom D-brán je rozpojenie od gravitácie nachádzajúcej sa v zhluku; a tak otvorené struny pripojené k D-bránam neinteragujú s uzavretými strunami. Takáto situácia sa nazýva rozpojovací limit. V týchto prípadoch, D-brány majú dva nezávislé alternatívne popisy. Ako je popísané vyššie, z pohľadu uzavretých strún, D-brány sú gravitačné zdroje, a tak máme gravitačnú teóriu časopriestoru s poľami pozadia. Z pohľadu otvorených strún, fyzika D-brán je popísaná vhodnou kalibračnou teóriou. Preto v takýchto prípadoch je často uvádzané, že gravitačná teória časopriestoru s vhodnými poľami pozadia je duálna (t. j. fyzikálne ekvivalentná) ku kalibračnej teórii hranice tohto časopriestoru (keďže podpriestor naplnený s D-bránami je hranicou tohto časopriestoru). Doteraz, táto dualita nebola v žiadnom z prípadov dokázaná, takže panuje taktiež nezhoda medzi strunovými teoretikmi pokiaľ ide o duality aplikované na rôzne modely.
Príklady a intuícia
Túto dualitu si možno predstaviť nasledovne: predpokladajme, že existuje časopriestor s gravitačným zdrojom, napríklad extrémna čierna diera. Keď sú častice veľmi vzdialené od tohto zdroja, sú popísané uzavretými strunami (t. j. gravitačnou teóriou, alebo obyčajne supergravitáciou). Ako sa častice približujú ku gravitačnému zdroju, stále ich alternatívne možné popísať prostredníctvom uzavretých strún, resp. objektami podobnými QCD strunami,
Struny v Seiberg-Dualovej teórii]", ktoré sú zložené z kalibračných bozónov (gluónov) a ostatných stupňov voľnosti kalibračnej teórie. Takže, ak je možné (pri rozpojovacom limite) popísať gravitačný systém ako dve samostatné oblasti – jedna (zhluk) veľmi vzdialené od zdroja, a druhá blízko zdroja – potom druhá oblasť môže byť tiež popísaná kalibračnou teóriou D-brán. Táto druhá oblasť (blízko zdroja) sa nazýva limit blízko horizontu , keďže obyčajne existuje horizont udalosti okolo (alebo v) gravitačnom zdroji.
V gravitačnej teórii, jedným zo smerov v časopriestore je radiálny smer, ktorý ide od gravitačného zdroja preč (smerom od zhluku). Kalibračná teória existuje len na D-bráne samotnej, a tak nezahŕňa radiálny smer: je v časopriestore s o jednou dimenziou menej v porovnaní s gravitačnou teóriou (v skutočnosti, je v časopriestore identickom k hranici horizontu udalosti gravitačnej teórie). Predstavme si teraz, ako sú tieto dve teórie ekvivalentné:
Fyzika gravitačnej teórie horizontu udalosti zahŕňa len stavy v škrupine (obvyklé v teórii strún), kým teória poľa zahŕňa tiež korelačnú funkciu mimo škrupinu. Stavy v škrupine v gravitačnej teórii horizontu udalosti je možné myslieť ako popisujúce len častice prichádzajú zo zhluku do oblasti horizontu udalosti, interagujúce medzi sebou navzájom. V kalibračnej teórii sú tieto "projektované" na hranicu, takže častice, ktoré prídu do zdroja z rôznych smerov budú mať v tejto teórii kvantovú fluktuáciu (mimo škrupiny) ďaleko navzájom od seba, kým častice prichádzajúce k zdroju takmer z rovnakej vzdialenosti budú mať (mimo škrupinovú) kvantovú fluktuáciu navzájom blízko k sebe. A tak uhol medzi prichádzajúcimi časticami v gravitačnej teórii sa prekladá do škálovej vzdialenosti medzi kvantovou fluktuáciou v kalibračnej teórii. Uhol medzi prichádzajúcimi časticami v gravitačnej teórii sa vzťahuje k radiálnej vzdialenosti od gravitačného zdroja, v ktorej častice interagujú: čím väčší je uhol, tým bližšie ku zdroju musia častice byť, aby mohli interagovať navzájom. Na druhej strane, škála vzdialenosti medzi kvantovými fluktuáciami v kvantovej teórii poľa má vzťah (inverzný) k energetickej škále v tejto teórii, a tak malý polomer v gravitačnej teórii sa prekladá na nízkoenergetickú škálu v kalibračnej teórii (t. j. IR režim teórie poľa), kým veľký polomer v gravitačnej teórii sa prekladá na vysokoenergetickú škálu v kalibračnej teórii (t. j. UV režim teórie poľa).
Kontakt s experimentom
Matematika strunovej teórie môže viesť k novým poznatkom ohľadom kvantovej chromodynamiky, kalibračnej teórie s jej fundamentálnou teóriou silnej jadrovej sily. Panuje presvedčenie, že bude objavená gravitačná teória duálna ku kvantovej chromodynamike. Matematická technika od tejto strunovej teórie (the AdS/CFT correspondence) bola použitá na popis kvalitatívnych vlastností kvark-gluónovej plazmy v relativistických kolíziách ťažkých iónov;  , ale, ide výlučne o štandardnú kvantovú chromodynamiku, ktorá bola kvantitatívne modelovaná  lattice QCD metódami s dobrými výsledkami. Bola navrhnutá tiež ďalšia potenciálna forma dôkazu pre teóriu strún. Bolo by ňou objavenie veľkých kozmických strún v priestore, sformovaných, keď Big Bang "rozšíril" niektoré struny do astronomických rozmerov. Ostatné teórie však predpovedajú kozmické struny s rozdielnymi fyzikálnymi danosťami (topologické defekty v rôznych poliach. Nový fenomén konzistentný s verziami o teórii strún môže byť pozorovaný s novobudovaným Veľkým Hadrónovým urýchľovačom. Boli by ním indikácie o anomálne veľkej sile gravitácie na mikroskopickej úrovni, čo by bolo v súlade s bránami interagujúcimi medzi extra dimenziami prostredníctvom unikania gravitónov z jednej do druhej. Objav supersymetrie by tiež mohol byť považovaný za dôkaz, keďže teória strún bola prvou teóriou, ktorá ho požadovala, hoci sú aj iné teórie, ktoré obsahujú supersymetriu. Absencia supersymetrických častíc na energetických hladinách prístupných pre LHC by nemusela znamenať koniec teórie strún, keďže supersymetria by mohla existovať, ale mimo dosah akcelerátoru.
Problémy a rozpory
Hoci teória strún pochádza z fyziky, niektorí fyzici tvrdia, že jej v súčasnosti netestovateľný status znamená, že by mala byť skôr klasifikovaná ako systematická sústava pre budovanie modelov v protiklade k fyzikálnej teórii. Niektorí idú ešte ďalej a hovoria, že teória strún ako teória všetkého je zlyhaním. Toto viedlo k verejnej debate v roku 2007,, kde jeden komentátor vyjadril svoj názor takto: "'Počas obdobia vyše jednej generácie, fyzici naháňali výhonok zvaný teória strún. Začiatok tohto znamenal koniec toho, čo znamenalo trištvrte storočia pokroku. Tucty konferencií o teórii strún, stovky doktorátov, tisíce štúdií. Ale, napriek všetkej tejto aktivite, ani jedna testovateľná predpoveď, ani jedna teoretická hádanka nebola vyriešená. V skutočnosti, neexistuje žiadna iná teória, ktorá by bola tak rozsiahlym súborom kalkulácií naznačujúcich, že teória môže byť pravdivá. A, ak aj je, táto teória má toľko verzií, že jej praktické použitie je vylúčené: Teória ničoho.' -- Jim Holt."
Je teória strún prediktívna?
Teória strún ako teória všetkého bola kritizovaná ako nevedecká, pretože je tak ťažké ju experimentálne testovať. Kontrovezie sa týkajú dvoch vlastností: #Všeobecne je rozšírená predstava, že akákoľvek teória kvantovej gravitácie by si vyžadovala extrémne vysoké energie na priame overenie, vyššie ako rozsahy pri ktorých sa robia súčasné experimenty ako Veľký hadrónový urýchľovač môže dosiahnuť.
Močarina
Na odpoveď na tieto obavy, Cumrun Vafa a ďalší spochybnili myšlienku teórie strún, že je kompatibilná so všetkým. Navrhujú, aby pravdepodobnejšie teória fyziky nízkych energií bola v močarinách. Močariny sú súborom teórií, ktoré by mohli byť pravdivé, ak by nebol problém s gravitáciou, ale ktoré nie sú kompatibilné so strunovou teóriou. Príklad teórie v močiari je kvantová elektrodynamika v limite veľmi malého elektrónového náboja. Tento limit dokonale vyhovuje teórii kvantového poľa – v tomto limite sa teória prenikania vlastne stále zlepšuje. Ale v teórii strún, v momente, kedy náboj najľahšej častice začne mať menšiu hmotnosť ako je hmotnosť v prirodzených jednotkách, teória sa stáva nekonzistentnou. Dôvodom je, že dve takto nabité masívne častice sa budú vzájomne priťahovať viac ako elektrostaticky odpudzovať a mohli by byť použité na výrobu čiernej diery. Ak neexistujú žiadne ľahko nabité častice, tieto čierne diery by sa nemohli efektívne rozkladať, čo zabraňuje rôznym hypotetickým variantám alebo zvyškom (aby sa mohli sformovať). Štúdiom príkladov a z analýzy vyparovanie čiernej diery sa teraz akceptuje, že teórie s malým nábojovým kvantom musia pochádzať z ľahko nabitých častíc. Toto jediné platí vnútri teórie strún—neexistujú žiadne obmedzenia v teórii kvantového poľa. To znamená, že objav novej kalibračnej skupiny s malým kvantom náboja a len ťažko nabitými časticami by mohli sfalzifikovať strunovú teóriu. Keďže tento argument je veľmi obecný—spočívajúci len na vyparovaní čiernej diery a holografickom princípe, bolo navrhnuté, aby tento predpoklad platil pre akúkoľvek konzistentnú holografickú teóriu kvantovej gravitácie, hoci fráza "konzistentná holografickú teóriu kvantovej gravitácie" by rovnako mohla byť synonymická s "teóriou strún".
Treba poznamenať, že všetky základné črty štandardného modelu môžu byť zakomponované do teórie strún, aby štandardný model nebol močarinou. Toto obsahuje črty ako neabelianske kalibračné skupiny a chirálne fermióny, ktoré je ťažké zakomponovať do nestrunovej teórie kvantovej gravitácie.
Hadiarka retiazková
right|thumb|Hadiarka retiazková (Lampropeltis getula getula) Hadiarka retiazková, alebo štíhlovka retiazková, alebo koralovka retiazková, staršie hadiarka obyčajná (Lampropeltis getula) je druh hada z čeľade užovkovitých (Colubridae).
Teória strún
Nezávislosť na pozadí
Ďalšia, staršia forma kritiky je, že strunová teória je závislá na pozadí – strunová teória popisuje perturbačné expanzie na fixnom pozadí časopriestoru. Hoci teória má istú nezávislosť na pozadí – topologická zmena je v nej začatý proces a výmena gravitónov je ekvivalentná k zmene na pozadí – matematické kalkulácie v teórii závisia na výbere pozadia ako počiatočného bodu. To preto, že ako mnoho teórií kvantového poľa, mnoho teórií strún je stále formulovaných perturbačne, ako divergentné série aproximácií. Hoci neperturbačné techniky značne pokročili – vrátane konjektúrnych kompletných definícií v časopriestore uspokojujúc isté asymptoty – plná neperturbačná definícia teórie stále chýba. Niektorí vidia nezávislosť na základe ako fundamentálnu požiadavku teórie kvantovej graviácie, a to obzvlášť keďže všeobecná relativita je už sama na základe nezávislá. Niektorí dúfajú, že M-teória, alebo a neperturbačné ošetrenie strunovej teórie (teória strunového poľa bolo myslené neperturbačne v 80. rokoch) a má formuláciu nezávislú na pozadí.
Hadiarka retiazková
Vzhľad
Hadiarky retiazkové dorastajú do dĺžky 1,3 - 1,5 m a sú známe predovšetkým tým, že sa živia štrkáčmi, hoci tak činia len zriedka.
Tento druh má najmenej 7 poddruhov: L. g. californiae, floridana, getulus, holbrooki, nigritus, niger a splendida, ktoré majú čiernu či hnedú farbu s bielymi alebo žltými pruhmi/škvrnami. Hlavne jedinci druhu L. g. californiae môžu mať výrazne odlišné znaky, a to dokonca v rámci jedného vrhu: sú to žlté alebo biele pozdĺžne aj priečne pruhy na čiernom alebo hnedom podklade.
Teória strún
Prerušenie supersymetrie
Centrálnym problémom pre aplikovanie je, že najlepšie pochopené základy strunovej teórie používajú veľa zo supersymetrického základu teórie, čo má za výsledok časovo invariantný časopriestor: v súčasnosti sa teória nedokáže vysporiadať s časovo podmieneným kozmologickým pozadím. Ale bolo navrhnutých niekoľko modelov na vysvetlenie prerušenia supersymetrie, najzaujímavejší je KKLT model,, ktorý zahŕňa brány a fluktuácie na vytvorenie metastabilnej kompaktifikácie.
Rozloženie strunovej teórie
Vákuová štruktúra teórie, nazvaná Rozloženie strunovej teórie, nie je dobre pochopená. Strunová teória obsahuje nekonečný počet samostatných metastabilných vákuí a možno až 10500 alebo viac ich korešponduje s vermírom, ktorý je podobný tomu nášmu – so štyrmi dimenziami, vysokou planckovou škálou, kalibračnými skupinami a chirálnymi fermiónmi. Každá z nich korešponduje s iným možným vesmírom, s inými súborom častíc a síl. Aký princíp, ak vôbec nejaký, je možné použiť na výber spomedzi týchto vákuí je otvorenou otázkou. Kým neexistujú žiadne kontinuálne parametre v teórii samotnej, existuje veľký súbot možných vesmírov, ktoré sa od seba môžu vzájomne radikálne odlišovať.
Niektorí fyzici sú presvedčení, že je to dobrá vec, pretože to môže umožniť prirodzené antropické vysvetlenie pozorovaných hodnôt fyzikálnych konštánt, obzvlášť malej hodnoty kozmologickej konštanty. Tvrdí sa, že väčšina vesmírov obsahuje hodnoty pre fyzikálne konštanty, ktoré nevedú k obývateľným vesmírom (prinajmenšom pre ľudí), a tak pravdepodobne žijeme v "najpriateľskejšom" vesmíre. Tento princíp je už zakomponovaný na vysvetlenie existencie života na Zemi ako výsledku pre život priaznivej orbity okolo slnka strednej veľkosti spomedzi nekonečného počtu možných orbít (ako aj relatívne stabilného umiestnenia v galaxii). Ale, kozmologická verzia antropického princípu zostáva vysoko kontroverzná, pretože by bolo ťažké ak nie nemožné pre Poppera ju falzifikovať; a tak mnohí to neuznávajú za vedecký podložené.
Ďalšie kritériá testovateľnosti
Mnoho fyzikov silne oponuje myšlienke, že teória strún nie je falzifikovateľná, medzi nimi Sylvester James Gates: "A tak, nabudúce, ak vám niekto povie, že strunová teória nie je testovateľná, pripomeňte im, AdS/CFT spojenie..." AdS/CFT vzťahuje strunovú teóriu na kalibračnú teóriu a umožňuje kontakt s experimentami nízkych energií v kvantovej chromodynamike. Tento typu strunovej teórie, ktorý popisuje len silné interakcie, je oveľa menej kontroverzný dnes, kedy existujú strunové teórie všetkého (hoci pred 20 rokmi to bolo naopak).
Na dôvažok, Gates poznamenáva, že veľká unifikačná prirodzenosť v strunových teóriách všetkého vyžaduje, aby sa prepájacie konštanty všetkých štyroch síl stretávali v jednom bode renormalizácie preškálovania skupiny. Toto je tiež falzifikovateľný argument, ale nie je obmedzený len na strunovú teóriu, no je zdieľaný veľkými unifikačnými teóriami. LHC bude použitý jednak pre testovanie AdS/CFT, ako aj pre kontrolu, či nedochádza k elektroslabosilnej unifikácii, ako sa to predpovedá.
História
Niektoré zo štruktúr opätovne zavedených do strunovej teórie vznikli po prvý raz oveľa skôr ako časť programu klasickej unifikácie začatej Albertom Einsteinom. Prvý, kto pridal piatu dimenziu ku všeobecnej relativite bol nemecký matematik Theodor Kaluza v r. 1919, ktorý poznamenal, že gravitácia v piatich dimenziách popisuje ako gravitáciu, tak elektromagnetizmus v štyroch. V r. 1926, švédsky fyzik Oskar Klein podal fyzikálnu interpretáciu nepozorovateľnej dimenzie--- je zabalená do malého kruhu. Einstein zaviedol nesymetrický geometrický tenzor, zatiaľ čo omnoho neskôr Brans a Dicke pridali skalárny komponent ku gravitácii. Tieto myšlienky by sa mali v rámci strunovej teórie oživiť, keď budú požadované konzistenčnými podmienkami.
Pracujúc s experimentálnymi údajmi, R. Dolen, D. Horn a C. Schmid rozvinuli niektoré sumárne pravidlá pre výmenu hadrónov. Keď sa častica a antičastica rozídu, virtuálne častice sa môžu vymeniť dvomi kvalitatívne rozdielnymi spôsobmi. V s-kanáli, dve častice annihilujú, aby vytvorili dočasné prechodné stavy, ktoré sa rozpadajú do konečných stavov častíc. V t-kanáli si častice vymieňajú stavy emisiami a absorpciou. V teórii poľa, dva príspevky sa zrátajú, jeden dávajúci kontinuálny príspevok pozadia, iný dávajú maximálne stavy pri istých energiách. V údajoch bolo jasné, že vrcholy uberali pozadiu--- autori to interpretovali tak, že t-kanálový príspevok bol duálny pre s-kanál jeden, čo znamenalo, že oba popisovali celú amplitúdu a zahŕňali druhý.
Výsledok bol široko publikovaný Murray Gell-Mannom, čo viedlo Gabriele Veneziano pre skonštruovanie amplitúdy rozdelenia, ktorá mala vlastnosti Dolen-Horn-Schmidovej duality, neskôr premenovanej na dualitu svetovej obálky. Amplitúda potrebovala póly, kde sa častice objavujú, na priamych trajektóriách, a existuje špeciálna matematická funkcia, ktorej póly sú rovnomerne umiestnené na polovici reálnej línie--- Gama funkcia--- ktorá bola široko použitá v Reggeho teórii. Manipuláciou kombinácií Gamma funkcií, Veneziano dokázal nájsť konzistentnú amplitúdu rozdelenia s pólmi na priamych líniách, s väčšinou pozitívnymi reziduami, ktoré poslúchali dualitu a mali vhodné Reggeho škálovanie pri vysokých energiách. Amplitúda by mohla vyhovovať takmer lúčovému rozmiestneniu dát, ako aj inými Reggeho typom, a mali navrhnuté integrálne zastúpenie, ktoré by mohlo byť použité pre zovšeobecnenie.
Zoznam vodcov Komunistickej strany Česko-Slovenska
Toto je zoznam najvyšších funkcionárov Komunistickej strany Česko-Slovenska v období od konca druhej svetovej vojny až po nežnú revolúciu.
Teória strún
História
Počas nasledovných rokov, stovky fyzikov pracovala s skompletizovanie základného programu pre tento model, s mnohými prekvapeniami. Veneziano sám objavil, že pre amplitúdu rozdelenia častice, ktorá sa objavuje v teórii, zrejmá podmienkami sebakonzistencie, najľahšia častica musí byť tachyón. Miguel Virasoro a Joel Shapiro našli inú amplitúdu, dnes chápanú ako uzatvorené struny, kým Ziro Koba a Holger Nielsen zovšeobecnili Venezianove integrálne zastúpenie multičasticového rozdelenia. Veneziano a Sergio Fubini zaviedli operátorový formalizmus pre výpočet amplitúdy rozdelenia, ktorý bol predchodcom konformnej teórie, svetovej obálky, kým Virasoro pochopil, ako odstrániť póly s nesprávnymi reziduami za použitia obmedzené stavov. Claud Lovelace vypočítal slučkovú amplitúdu, a poznamenal, že, že existuje inkonzistencia pokiaľ dimenzia teórie nie je 26. Charles Thorn, Peter Goddard a Richard Brower ďalej dokázali, že neexistujú žiadne nesprávne prestupujúce stavy v dimenzii menšej či rovnej 26.
V r. 1969 Jóičiró Nambu, Holger Bech Nielsen a Leonard Susskind zistili, že teória by mohla byť popísaná v priestore a čase pojmami strún. Amplitúdy rozdelenia boli odvodené systematicky od akčného princípu, ktorý rozvinuli Peter Goddard, Jeffrey Goldstone, Claudio Rebbi a Charles Thorn, pričom udali časopriestorový rámec pre uhlové operátory, zavedené Venezianom a Fubinim a geometrickú interpretáciu pre Virasorove podmienky.
V r. 1974, Tamiaki Yoneya objavil, že všetky známe strunové teórie zahŕňali nehmotnú časticu spinu dva, ktorá sa správala podľa správnych Wardových identít a nazvali ju gravitón. John Schwarz a Joel Scherk prišli k rovnakému záveru a urobili smelý skok k návrhu, že strunová teória je teóriou gravitácie a nie teóriou hadrónov. Opätovne zaviedli Kaluzovu-Kleinovu teóriu ako spôsob zreálnenia extra dimenzií. V rovnakom čase, kvantová chromodynamika bola uznaná ako správna teória hadrónov, posunúc tak pozornosť fyzikov a očividne ponechajúc zavádzací program v smetnom koši histórie.
Strunová teória sa dostala z koša, ale počas nasledujúcej dekády všetky práce teórie boli úplne ignorované. Napriek tomu, teória pokračovala v rozvoji stabilným tempom vďaka práci niekoľkých zanietencov. Ferdinando Gliozzi, Joel Scherk, a David Olive si v roku 1976 uvedomili, že originálne Ramondove a Neveu Schwarzove strungy boli samostatne inkonzistentné a bolo treba ich skombinovať. Výsledná teória nemala tachyón, a bola preukázaná ako časopriestorová supersymetria Johnom Schwarzom a Michaelom Greenom v r. 1981. V rovnakom roku, Alexander Polyakov dal teórii modernú smeromo integrálnu formuláciu, a rozsiahle pokračoval v rozvoji konformnej teórie poľa. V r. 1979, Daniel Friedan ukázal, že rovnice pohybu strunovej teórie, ktoré sú zovšeobecneniami Einsteinových rovníc všeobecnej relativity, objavených z rovníc Renormalizačnej skupiny pre teóriu dvoj-dimenzionálneho poľa. Schwarz a Green objavili T-dualitu a skonštruovali dve rôzne superstrunové teórie--- IIA a IIB korelované podľa T-duality, a teórie typu I s otvorenými strunami. Konzistenčné podmienky boli tak silné, že celá teória bol takmer úplne deterministická, len s niekoľkými distrétnymi možnosťami.
Začiatkom 80-tych rokov, Edward Witten objavil, že väčšina teórií kvantovej gravitácie nebola schopná zakomponovať chiralitu fermiónov ako je neutríno. Toto ho viedlo k spolupráci s Luis Alvarez-Gauméom na štúdium porušení zákonov konzervácie v gravitačných teóriách s anomáliami, uzatvárajúc, že strunové teórie typu I sú nekonzistné. Green a Schwarz objavili príspevok k anomálii, ktorý Witten a Alvarez-Gaumé nepostrehli, ktorý obmedzil kalibračnú skupinu strunovej teórie typu I na (32). Pri postupnom chápaní výpočtov, Edward Witten začal byť presvedčený, že strunová teória je naozaj konzistentnou teóriou gravitácie, a stal sa jej známym obhajcom. V rokoch 1984 až 1986, stovky fyzikov začalo pracovať na tomto poli a toto sa niekedy nazýva prvá superstrunová revolúcia.
Počas tohto obdobia, David Gross, Jeffrey Harvey, Emil Martinec, a Ryan Rohm objavili heterotické struny. Kalibračnou skupinou týchto uzavretých strún boli dve skupiny E8, a ktorákoľvek z nich mohla ľahko a prirodzene zahrnúť štandardný model. Philip Candelas, Gary Horowitz, Andrew Strominger a Edward Witten zistili, že Calabi-Yauove priestory sú kompaktifikácie, ktoré chránia realistický objem supersymetrie, kým Lance Dixon a ostatní vypracovali fyzikálne vlastnosti orbitálov, špecifické geometrické singularity dovolené v strunovej teórii. Cumrun Vafa zovšeobecnil T-dualitu od kruhov po arbitrárne dimenzie, vytvoriac matematické pole zrkadlovej symetrie. David Gross a Vipul Periwal objavili, že strunová perturbačná teória je divergentná spôsobom, ktorý naznačoval, že nové neperturbačné objekty chýbali.
V 90-tych rokoch, Joseph Polchinski zistil, že teória potrebuje vyššiedimenzionálne objekty, zvané D-brány a identifikoval ich s riešeniami supergravitácie čierne diery. Tieto boli pochopené ako nové objekty navrhnuté perturbačnými divergenciami, a otvorili nové pole pre bohatú matematickú štruktúru. Rýchlo sa stalo zrejmým, že D-brány a ostatné p-brány, nielen struny, tvoria hmotný obsah strunových teórií, a bola objavená fyzikálna interpretácia strún a brán--- sú typom čiernej diery. Leonard Susskind zahrnul holografický princíp Gerardus ’t Hoofta do strunovej teórie, identifikujúc dlhé vysokoexcitované strunové stavy s obyčajnými termálnymi stavmi čiernych dier. Ako bolo navrhnuté 't Hooftom, fluktuácie horizontu čiernej diery, teória svetovej obálky alebo svetového objemu, popisuje nielen stupne voľnosti čiernej diery, ale taktiež všetkých blízkych objektov. V r. 1995, na výročnej konferencii strunových teoretikov na University of Southern California (USC), Edward Witten predniesol prejav o strunovej teórii, ktorý v zásade zjednotil päť strunových teórií, ktoré v tom čase existovali, čím sa zrodila nová 11-dimenzionálna teória zvaná M-teória. M-teória bola tiež predchodcom v práci Paula Townsenda približne v rovnakom čase. Horúčkovitá aktivita, ktorá v tom čase začala sa tiež niekedy nazýva druhá superstrunová revolúcia.
Počas tohto obdobia, Tom Banks, Willy Fischler Stephen Shenker a Leonard Susskind formulovali úplný holografický popis M-teórie ohľadom IIA D0 brán, prvá definícia strunovej teórie, ktorá bola plne neperturbačná a bola konkrétnou matematickou realizáciou holografického princípu. Andrew Strominger a Cumrun Vafa vypočítali entropiu istých konfigurácií D-brán a našli zhodu a poloklasickou odpoveďou pre extrémne nabité čierne diery. Petr Horava a Edward Witten stanovili 11-dimenzionálnu formuláciu heterotických strunových teórií, a ukázali, že orbitály riešia problém chirality. Witten poznamenal, že efektívny popis fyziky D-brán za nízkych energií je prostredníctvom supersymetrickej kalibračnej teórie, a položil geometrické interpretácie matematických štruktúr v kalibračnej teórii, ktorú on a Nathan Seiberg objavili už skôr pokiaľ ide o umiestnenie brán.
V r. 1997 Juan Maldacena poznamenal, že excitácie nízkych energií v teórii blízko čiernej diery pozostávajú z objektov blízkych k horizontu, čo pre extrémne nabité čierne diery vyzerá ako anti de Sitterov priestor. Poznamenal, že v tomto limite kalibračná teória popisuje strunovú excitáciu blízko brán. A tak teoretizoval, že strunová teória na horizonte blízko geometrie extrémne nabitej čiernej diery, anti-deSitterov časopriestor krát sféra s fluktuáciou, je rovnako dobre popísaná prostredníctvom nízkoenergetickej limitujúcej kalibračnej teórie, N=4 supersymetrickej Yang-Millsovaej teórie. Táto hypotéza, ktorá sa nazýva AdS/CFT korešpondencia, bola ďalej rozvinutá Edwardom Wittenom, a Stevenom Gubserom, Igorom Klebanovom a Alexandrom Polyakovom, a je dnes široko akceptovaná. Je to konkrétny výsledok holografického princípu, ktorý má ďalekosiahle dôsledky čierne diery, lokalitu a informácie vo fyzike, ako aj pre povahu gravitačných interakcií. Prostredníctvom tohto vzťahu strunová teória ukázala, že je prepojená s kalibračnými teóriami ako kvantová chromodynamika a toto viedlo ku kvantitatívnejšiemu pochopeniu správania sa hadrónov, čo priviedli strunovú teóriu späť k jej koreňom.
Externé odkazy
Kingdom, from 10 to 17 September 2004.
Perimeter Institute for Theoretical Physics
Various images, texts, videos and animations explaining string theory.
NGC 2782
NGC 2782 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Joel (prorok)
náhľad|Prorok Joel (18. stor.), [[Kiži (Rusko)]] Joel bol starozákonný biblický prorok.
Bol synom Fatuela (Petuela). Jeho pôsobenie sa podľa tradície kladie pred proroka Amosa.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 19. októbra.
Zadní rybník
Zadní rybník je prírodná pamiatka ev. č. 1703 východne od mestečka Trhová Kamenice v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Žďárské vrchy.
Ochrana
Dôvodom ochrany je biotop zarastajúceho rybníka s cennými spoločenstvami bažinných rastlín a živočíchov.
NGC 2783
NGC 2783 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Erb
Erb je v európskej tradícii na štíte umiestnené trvalé znamenie, ktoré je vytvorené podľa určitých zaužívaných heraldických pravidiel a symbolizuje fyzickú, právnickú osobu, skupinu osôb, územie, mesto alebo obec.
Náuka o erboch sa nazýva heraldika.
História
Používanie erbov sa viaže na existenciu rytierskeho stavu a na rytiersky spôsob boja. Udomácnilo sa iba tam, kde existoval rytiersky stav. Počas celého stredoveku boli erby predo­všetkým súčasťou rytierskej výzbroje, čo potvrdzuje aj pôvodné pomeno­vanie erbu - arma (lat. zbraň). Erby údajne vznikli počas druhej krížovej výpravy (1147-1148) a pôvodne slúžili asi na rozoznanie jednotlivých križiakov na bojisku, kde bol každý z nich zakrytý železným brnením a dali sa rozlíšiť len podľa farby súčastí odevu a obrazov na štíte. Výhodou bolo, že farby (vlajky) a erby boli viditeľné aj z diaľky.
Erb na pečati tiež slúžil ako podpis. Držiteľ erbu dostával väčšinou od panovníka listinu (armáles), ktorej súčasťou bol aj slovný opis štruktúry erbu, nazývaný blazón.
Erby v Uhorsku
Uhorsko bolo najvýchodnejšou krajinou v Európe, kde erby ešte vznikali a zaznamenali aj široký rozkvet. Erb mesta Košice je najstarším s doloženým armálesom v celej Európe.
Štruktúra erbu
Súčasti erbu sú štandardizované a majú vlastnú terminológiu.
Neúplný erb
Takzvaný neúplný erb obsahuje len základné časti, ktoré však musia byť v každom erbe. Sú to
Úplný erb
Úplný erb tvoria okrem štítu a znamení aj ďalšie časti:
Vedľajšie časti
Úplný erb môžu dopĺňať ďalšie symbolické časti
Štít
Štít je základnou plochou, ktorá tvorí erb. Je skutočným, alebo symbolickým vyobrazením obranného štítu rytiera a pôvodne má jeho podobu. Časom sa tvar štítu menil, aj v závislosti od štátu, na viac či menej symbolické vyobrazenie.
Erby žien, keďže nie sú vojakmi, sa vyobrazujú na štíte oválneho alebo kosoštvorcového tvaru.
Štít môže byť rozdelený na viaceré plochy, z ktorých každá má svoj heraldický význam a má vlastné znamenia.
Znamenia
Na štít sa umiestňujú znamenia erbu, ktorými môžu byť tinktúry alebo figúry.
Tinktúry
Heraldika rozoznáva len sedem základných tinktúr, rozdelených na kovy (svetlé tinktúry) a farby (tmavé tinktúry); okrem toho rozoznáva takzvané kožušiny.
Samotný štít, ktorý nesie znamenia je vyfarbený jednou zo základných tinktúr. Figúry erbu sú s malými výnimkami tiež vyobrazené len v týchto tinktúrach. V neskorších obdobiach sa začali používať aj iné, než základné tinktúry, napríklad tmavočervená (krvavá), oranžová, belasá (nebeská), ružová (telová) a podobne.
Borová Lada (prírodná pamiatka)
Borová Lada je prírodná pamiatka ev. č. 933 neďaleko obce Borová Lada v okrese Prachatice. Oblasť je súčasťou Národného parku Šumava, ktorého je I. zónou.
Erb
Pravidlo kontrastných farieb
V heraldike platí základné pravidlo, že na štít sa nikdy neumiestňuje farba na farbu, kov na kov. Vždy musí byť umiestnená kovová tinktúra na farbu alebo farebná tinktúra na kov.
Toto pravidlo vzniklo v období, kedy erby na štítoch a vlajkách slúžili na rozoznanie jednotlivých rytierov v boji, takže museli byť dobre viditeľné a kontrastné.
Pravidlo je považované za prvé pravidlo heraldiky a je najlepšie sformulované takto, v pôvodnom, anglickom znení: metal should not be put on metal, nor colour on colour (Humphrey Llwyd, 1568) Kožušín sa toto pravidlo nijako netýka, môžu byť teda umiestňované aj na kovy aj na farby a aj na iné kožušiny.
Borová Lada (prírodná pamiatka)
Dôvodom ochrany je ekosystém údolného rašeliniska so všetkými jeho súčasťami, najmä s jeho vodným režimom, rastlinnými a živočíšnymi spoločenstvami a druhmi rastlín a živočíchov.
Erb
Figúry
Na štít vo farebnom poli sa umiestňuje jedna alebo viaceré figúry. Rozdeľujú sa na
Heraldické figúry zobrazujú celé ľudské telo, alebo jeho časti, čerpajú námety z ríše zvierat, rastlín z oblasti pracovných nástrojov, nebeských telies ale používajú sa aj bájne živočíchy a postavy. Heraldická tvorba spravidla nepripúšťa verné zobrazenie predmetov, ale vždy ich štylizuje. Napriek tomu musia byť predmety ľahko roz­poznateľné.
Samotná voľba figúry je väčšinou silne viazaná na stredovekú symboliku a na okolnosti udelenia erbu.
Fulgencio Batista y Zaldívar
Fulgencio Batista y Zaldívar (* 16. január 1901 – † 6. august 1973) bol kubánsky vojak, politik a diktátor. Jeho diktatúru podporovali Spojené štáty. Jeho vláda bola zvrhnutá Kubánskou revolúciou.
Gaubertin
Gaubertin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Smederevo
thumb|Centrum mesta
Smederevo je mesto v Srbsku, správne stredisko Podunajského okruhu. V roku 2003 tu žilo 109 809 obyvateľov.
Mesto založil srbský panovník Đurađ Branković, ktorý dal v roku 1430 postaviť Smeredevskú pevnosť. V rokoh 1430 až 1439 bolo Smederevo hlavným mestom Srbska, potom pripadlo postupujúcej Osmanskej ríši po dvojmesačnom obliehaní. Od 2. augusta 1444 na základe Segedínskeho mieru mesto opäť pripadlo Brankovićovi. Ešte v tom istom rohu však Uhri porušili mierovú dohodu a Srbsko sa opäť zmenilo na bojisko. V roku 1454 sultán Mehmed II. Smeredevo znovu zabral, nakrátko ustúpil Jánovi Huňadymu a od 1459 sa mesto stalo osmanskou pohraničnou pevnosťou až do roku 1526.
Pri prvom srbskom povstaní v roku 1806 bolo opäť prechodne hlavným mestom.
Počas 2. svetovej vojny mesto okupovalo nemecké vojsko, ktoré do pevnosti umiestnilo sklad munície. 5. júna 1941 došlo k mohutnému výbuchu uskladneného streliva; výbuch zavinil tisíce ľudských obetí a vážne poškodil pevnosť.
Mesto je strediskom oblasť známej pestovaním ovocia a výrobou vín. Dominantou miestneho priemyslu sú oceliarne predtým známe pod menom Sartid. V roku 2003 do nich vstúpil americký investor a premenoval ich na U.S. Steel Serbia. V roku 2012 boli železiarne odpredané späť do vlastníctva štátu.
Mediálnosť
Mediálnosť môže byť:
Tanville
Tanville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Periboia (dcéra Hipponoa)
Periboia (Periboia) je v gréckej mytológii dcéra Hipponoa, kráľa Ólenu v Acháji.
Kalydónsky kráľ Oineus sa po smrti svojej manželky Althaie oženil s Periboiou, ktorá mu porodila syna Tydea. Grécka mytológia však o tom, že za akých okolností sa ich svadba konala, ponúka niekoľko verzií.
Z fragmentov eposu Thébania je známa verzia, že Oineus dostal Periboiu ako vojnovú korisť po dobytí mesta Ólenos. Podľa Hesioda ju otec poslal k Oineovi do ďalekeho Kalydónu potom, ako ju zneuctil Hyppostratos. Antický autor Diodoros Sicílsky uvádza, že Periboiu otec poslal k Oineovi s prikázom, aby ju zabil, lebo neuveril, že čaká dieťa s bohom Areom. Oineus, ktorý len nedávno stratil svojho syna a manželku, Periboiu nezabil, ale oženil sa s ňou a ona následne porodila syna Tydea.
Izoterma
Izoterma môže byť:
Izotermický děj
Zoznam obcí v Dolnom Rakúsku
Toto je zoznam obcí v rakúskej spolkovej krajine Dolné Rakúsko.
Merida Industry
Merida Industry Co., Ltd. je taiwanská spoločnosť vyvíjajúca, vyrábajúca a predávajúca bicykle.
História
Spoločnosť založil 29. septembra 1972 Ike Tseng, 10. júla 1973 začala samotná výroba. Firma mala spočiatku 57 zamestnancov a vyrábala japonské minibicykle (U-type). Neskôr firma prenikla na americký trh s 10 typmi cestných bicyklov, začala s výrobou bicyklov BMX a motoriek s objemom motora do.
NGC 2784
NGC 2784 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. novembra 1784.
Merida Industry
História
V 80. rokoch už vyvážala do USA 60 000 horských bicyklov mesačne, začala výroba skútrov. Popri technickej spolupráci s britským výrobcom bicyklov Raleigh začal aj predaj bicyklov Raleigh na Taiwane. V roku 1986 bola v nemeckom Hamburgu založená európska pobočka firmy.
V roku 1992 bola v Ósake založená japonská pobočka a v Japonsku začal predaj bicyklov pod značkou Merida. V roku 1993 Merida získala čínskeho výrobcu bicyklov Pantech Bicycle a výroba sa tak zvýšila na 1,5 milióna bicyklov ročne. Pod značkou Merida začal predaj na Taiwane. V roku 1997 začal v Japonsku predaj bicyklov Merida s asistenčným elektromotorom.
NGC 2784
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
Kozmogónia
Kozmogónia (z gréčtiny kosmos - vesmír; goné - vznik, pôvod) je odvetvie astronómie, ktoré skúma vznik a vývoj jednotlivých nebeských telies a iných kozmických objektov.
Delí sa na:
Vznikom, stavbou a vývojom vesmíru ako celku sa zaoberá kozmológia.
Gravitačná šošovka
Gravitačná šošovka je astronomický efekt, ktorý nastáva, ak svetlo z veľmi vzdialeného jasného zdroja, napríklad kvazaru, prechádza okolo masívneho objektu, napríklad masívnej galaxie medzi zdrojovým objektom a pozorovateľom. Tento efekt je známy aj ako gravitačné šošovkovanie a bol predpovedaný v roku 1936 českým astronómom Františkom Linkom ktorý k nemu dospel využitím Einsteinovej všeobecnej teórie relativity.
Opis
Gravitačnou šošovkou môže byť ľubovoľný veľmi hmotný objekt, napr. čierna diera, supermasívna čierna diera, obria eliptická galaxia alebo kvazar.
Pozri aj
Podrobnosti v všeobecná teória relativity.
Mercedes (department)
Hlavné mesto departmentu má rovnaký názov - Mercedes.
Saint-Julien-en-Beauchêne
Saint-Julien-en-Beauchêne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Julien-en-Beauchêne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Julien-en-Beauchêne má 126 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Newyorská škola
Newyorská škola alebo New York School bola neformálna skupina amerických básnikov, maliarov, tanečníkov a hudobníkov v 50. a 60. rokoch 20. storočia v meste New York.
Poézia
Autori poetickej newyorskej školy pochádzali z New Yorku. Kritika ich tvorbu považovala zo začiatku za hnutie konfesionalistov v súdobej poézii. Ich štýl písania bol často opisovaný ako kozmopolitný a cestovateľský. Básnici písali spontánne a bezprostredne, čo pripomínalo metódu prúdu vedomia prvýkrát použitú bítnikmi a prejavovali živú obraznosť. Inšpiráciu si brali od surrealistov a ostatnej avantgardy, obzvlášť v maliarstve, kam patril krúžok okolo Jacksona Pollocka a Willema de Kooninga.
Básnici najčastejšie spájaní s newyorskou školou sú John Ashbery, Frank O’Hara, Kenneth Koch, James Schuyler, Barbara Guest, Ted Berrigan, Bernadette Mayer, Alice Notley, Kenward Elmslie, Ron Padgett, Lewis Warsh a Joseph Ceravolo.
O’Hara bol v centre skupiny pred rokom 1966. Pretože mal početných priateľov a dôležitý post kurátora v Museum of Modern Art, sprostredkovával kontakty medzi básnikmi a maliarmi napríklad Jane Freilicher, Fairfield Porter a Larry Rivers. Podarilo sa mu tak vytvoriť umeleckú komúnu. Umelci sa navzájom inšpirovali a ovplyvňovali v tvorbe: Rivers inšpiroval jednu divadelnú hru od Kocha, Koch a Ashbery spolu napísali báseň „A Postcard to Popeye“, Ashbery a Schuyler napísali román A Nest of Ninnies a Schuyler spolupracoval na jednej óde s O’Harom, ktorého portrét maľoval Rivers.
Koch, O’Hara, Schuyler a Ashbery napriek svojej odlišnosti dokázali spolu vychádzať ako umelci. Okrem Schuylera mali všetci vyštudovanú Harvardovu univerzitu, okrem Kocha boli všetci homosexuáli, okrem Ashberyho všetci slúžili v armáde, okrem Kocha všetci skúmali umenie, okrem Ashberyho, ktorý sa čoskoro presťahoval do Paríža, všetci žili počas svojho umeleckého zrenia v New Yorku. Všetci štyria sa dali inšpirovať francúzskym surrealizmom, napríklad Raymondom Russelom, a Guillaume Apollinaireom.
Ultimate Collection (album Michaela Jacksona)
Ultimate Collection je výberový album amerického speváka Michaela Jacksona, ktorý bol vydaný 16. november 2004.
Počet predaných kópií celosvetovo: 250 000 ks
Lavalle
Lavalle môže byť
Eruptívna premenná hviezda
Eruptívne premenné hviezdy je trieda premenných hviezd, ktoré sa vyznačujú nepravidelnými, často náhlymi a veľkými zmenami jasnosti, vyvolanými búrlivými procesmi eruptívneho (výbuchového) charakteru.
Delia sa na dve podtriedy: nepravidelné premenné hviezdy a novy a novám podobné hviezdy
Premenné hviezdy typu UV Ceti
Premenné hviezdy typu UV Ceti (UV) sú chladné trpasličie hviezdy prechodného veku, spektrálnych typov K3-M6, ležiace na hlavnej postupnosti Hertzsprungovho-Russellovho diagramu. V priebehu niekoľkých sekúnd sa zjasnia o 4 - 6m, potom ich jasnosť zasa poklesne na pôvodnú hodnotu. Erupcie sa môžu opakovať aj viackrát za deň. V ich spektrách sú emisné čiary vodíka, ktoré sa pri erupcii značne zosilnia. Predpokladá sa, že ide o analógiu slnečných erupcií, ktoré majú na povrchu trpasličích chladných hviezd podstatne väčší rozsah. K týmto premenným hviezdam patrí Proxima Centauri. Patria k nim aj hviezdy podtypu UVn, ktoré majú veľmi úzku spojitosť s difúznymi hmlovinami;
Premenné hviezdy typu BY Draconis
Premenné hviezdy typu BY Draconis (BY) sú emisné hviezdy neskorých spektrálnych typov dKe až dMe, ktoré prejavujú kváziperiodické zmeny jasnosti s premennou amplitúdou do 0,5m a s meniacim sa tvarom svetelnej krivky. Ich periódy dosahujú zlomok dňa až 120 d. Premennosť týchto hviezd zapríčiňujú pravdepodobne škvrny na ich povrchu a rotácia hviezd, resp. ich chromosférická aktivita;
Nepravidelné premenné hviezdy typu I
Rôzne typy rýchlych nepravidelných premenných hviezd, ktoré sa označujú symbolmi utvorenými písmenom I v kombinácii s písmenami a, b, n, T, s; každé z týchto písmen vyjadruje určitú charakteristiku nepravidelných premenných:
Oriónové premenné hviezdy
Nepravidelné eruptívne premenné hviezdy súvisiace s difúznymi hmlovinami (In) sa nazývajú oriónové premenné hviezdy. Sú to veľmi mladé hviezdy, ktorých jasnosť sa mení nepravidelne v rozmedzí niekoľkých magnitúd. Patria k nim: eruptívne premenné hviezdy typu T Orionis (Ina); typu YY Orionis so spektrálnymi čiarami posunutými smerom k červenému koncu, čo naznačuje, že na ich povrch dopadá plynová látka pravdepodobne v celkom raných fázach ich vzniku z medzihviezdnej hmoty (pozri vývoj hviezd); premenné hviezdy typu T Tauri (InT) a i.
Novy a novám podobné hviezdy
Novy, rekurentné novy, trpasličie novy, novám podobné hviezdy a symbiotické hviezdy sa často označujú spoločným názvom eruptívne dvojhviezdy (kataklizmatické dvojhviezdy).
Futsal na Bolivarianských hrách 2009
Futsal na Bolivarianských hrách 2009 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2009, ktorý sa konal v Sucre, v Bolívii od 15. do 19. novembra 2009, za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Futsalový turnaj sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát. Zápasy sa hrali v aréne Coliseo Polideportivo Garcilazo. V oboch kategóriách zvíťazili reprezentácie Kolumbie.
Eruptívna premenná hviezda
Novám podobné hviezdy
Novám podobné hviezdy (Ne) sú to eruptívne premenné hviezdy, ktoré majú spektrá a zmeny jasnosti podobné ako novy, pomerne malé amplitúdy zmien jasnosti (pod 4m) a vzplanutia sa opakujú častejšie ako pri rekurentných novách (v priebehu niekoľkých mesiacov až rokov). Predpokladá sa, že ide o tesné dvojhviezdy, zložené z červeného obra spektrálneho typu M a B hviezdy, obklopených spoločným plynovým obalom. Novám podobné hviezdy podtypu AM Herculis vykazujú navyše silnú polarizáciu žiarenia, svedčiacu o prítomnosti magnetických polí; nazývajú sa preto aj polary. K e. p. h. typu Ne možno zaradiť aj premenné hviezdy typu FU Orionis.
Z Andromedae
Symbiotické premenné hviezdy typu Z Andromedae (symbiotické dvojhviezdy) sú pekuliárne hviezdy, ktoré majú v spektrách súčasne molekulové absorpčné pásy aj emisné čiary vysokého stupňa excitácie, poukazujúce na prítomnosť dvoch hviezd: horúcej hviezdy raného spektrálneho typu a chladného obra neskorého spektrálneho typu. Jasnosť tohto typu eruptívnych premenných hviezd sa občas zvýši o 5-6m; vzplanie horúca zložka dvojhviezdy v dôsledku akréčnej nestability. K tomuto typu eruptívnych premenných hviezd patrí napr. V 1016 Cygni.
R Coronae Borealis
Premenné hviezdy typu R Coronae Borealis (RCB) sú staré, nadobrie hviezdy vysokej svietivosti, spektrálneho typu F až K alebo R, s malým obsahom vodíka, ale veľmi bohaté na uhlík (uhlíkové hviezdy). Ich jasnosť z času na čas neperiodicky klesne o 1-9m a rýchlo alebo pomalšie sa opäť vráti na pôvodnú hodnotu. Minimum môže trvať týždne až roky. Predpokladá sa, že príčinou nepravidelného poklesu jasnosti týchto hviezd, obsahujúcich v atmosférach enormné množstvá uhlíka, je absorpcia svetla grafitovými časticami, ktoré sa utvorili v oblaku vyvrhnutom hviezdou. Niektoré hviezdy tohto typu v maxime pulzujú s periódami 30-100 d, hviezda R CrB napr. s periódou 44 d.
U Geminorum
Premenné hviezdy typu U Geminorum (UG) alebo hviezdy typu SS Cygni sú trpasličie hviezdy, ktorých jasnosť sa občas zvýši v priebehu 1-2 d o 2-6m a po niekoľkých dňoch až týždňoch opäť klesne na pôvodnú hodnotu. Zvýšenia jasnosti sa opakujú polopravidelne v intervaloch 10-1 000 d; stredný čas medzi maximami je obyčajne tým dlhší, čím je amplitúda zmeny jasnosti väčšia. V tom sa podobajú rekurentným novám, preto sa nazývajú aj trpasličie novy. Príčina premennosti týchto hviezd je podmienená podobne ako pri novách ich dvojhviezdnym charakterom a nestabilitou akréčnych diskov (tesná dvojhviezda).
Z Camelopardalis
Premenné hviezdy typu Z Camelopardalis (Z) sa podobajú na predchádzajúci typ U Gem s tým rozdielom, že občas sa po vzplanutí ich jasnosť nevráti na pôvodnú min. hodnotu, ale na istú medzihodnotu približne v polovici medzi maximom a minimom (stav pokoja), na ktorej môžu zotrvať veľmi dlhý čas. Cyklus vzplanutí trvá 10-40 d, zmeny jasnosti majú amplitúdu 2-5m.
Supernova
Termín supernova (SN) sa vzťahuje na niekoľko typov hviezdnych explózií, ktorými vznikajú extrémne jasné objekty zložené z plazmy, ktorých jasnosť potom v priebehu týždňov či mesiacov opäť o mnoho radov klesá.
NGC 2785
NGC 2785 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 16. marca 1884.
Eruptívna premenná hviezda
S Doradus
Premenné hviezdy typu S Doradus (SD) patria k hviezdam s najväčšou svietivosťou. Majú spektrálne typy Bpeq až Fpeq. Nepravidelné zmeny ich jasnosti dosahujú amplitúdy 1-7m. Typickými predstaviteľmi tohto typu e. p. h. sú P Cyg a η Car;
Praha-Slivenec
náhľad|vpravo|Erb
Slivenec je katastrálne územie Prahy s rozlohou. Je tu evidovaných 51 ulíc a 970 adries. Žije tu 1947 obyvateľov. K Prahe bol pripojený v roku 1974.
Praha-Slivenec je od 24. novembra 1990 mestská časť na juhozápade Prahy, s rozlohou, zahŕňajúca celé katastrálne územie pôvodných obcí Slivenca a Holyně.
Tellières-le-Plessis
Tellières-le-Plessis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam planétok 40501 – 40750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Dekompresné ochorenie
Dekompresné ochorenie (angl. decompression sickness, DCS) je typ dekompresnej choroby, ktorá vzniká následkom poklesu okolitého tlaku a prejavuje sa rôznymi symptómami.
Gémigny
Gémigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
NGC 2786
NGC 2786 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 5. apríla 1864.
Gémigny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dekompresné ochorenie
Hlavnou bezprostrednou patogenetickou príčinou dekompresného ochorenia je vznik bublín plynu vo vnútri telových tkanív. V závislosti od lokalizácie bublín môžu byť symptómy neurologické (nervová sústava) alebo neurodermatologické (pokožka), ortopedické (pohybový aparát) alebo pneumologické (pľúca). Následky môžu siahať od veľmi miernych a prechodných, až po mimoriadne závažné trvalé následky alebo smrť.
NGC 2786
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Gémigny
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Dekompresné ochorenie
Na liečbu dekompresného ochorenia sa používa hyperbarická kyslíková terapia.
Gémigny
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hadiarka mexická
Hadiarka mexická alebo štíhlovka mexická (Lampropeltis mexicana) je druh hada z čeľade užovkovité (Colubridae).
Hadiarka mexická má rôznofarebné znaky, prevažne však červeno-oranžové pruhy s čiernymi a bielymi okrajmi na sivom podklade. Tento druh je plachší ako ostatní príslušníci tohto rodu a vidno ho zriedkavo. Sú známe asi 4 poddruhy vrátane L. m. alternata, ktorý sa niekedy považuje za samostatný druh.
Bitka pri Zborove
Bitka pri Zborove alebo zborovská bitka môže byť:
Piaggio
thumb|NRG Power Purejet thumb|Piaggio Porter thumb|Rally 200
Piaggio je taliansky podnik, ktorý vyrába autá, motocykle, skútre a lietadlá.
Oxid horečnatý
Oxid horečnatý (inak aj pálená magnézia) je oxid horčíka s oxidačným číslom II a chemickým vzorcom MgO. Je to biela prášková látka s minimálnym trením. Športovci (gymnasti) ju využívajú proti poteniu rúk.