cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Jackson
Roky 1984 – 85: Pepsi, „We Are the World“ a obchodné aktivity
Ceny, ktoré Jackson počas 80. rokov za úspechy v hudobnej kariére získaval, významne podporovali aj jeho komerčný úspech. V novembri roku 1983 spolu s bratmi dostal ponuku v cene piatich miliónov pre podporu reklamnej kampane americkej nadnárodnej potravinárskej korporácie PepsiCo. Stal sa tvárou reklamnej kampane Pepsi, ktorá mala v rokoch 1984 až 1984 hlavnú tému „New Generation“. Firma sponzorovala jeho turné, bola značkou jeho verejných prezentácií. V reklamách na Pepsi znela v jingloch melódia skladby „Billie Jean“ s upraveným refrénom. V roku 2009 padlo v časopise Billboard vyjadrenie, že v tých dobách sa nedala od seba oddeliť značka Pepsi a hudba, ktorá znela na Jacksonových vystúpeniach.
Dňa 27. januára 1984 Michael a ďalší členovia skupiny The Jacksons nakrúcali v Los Angeles propagačný film pre firmu Pepsi Cola, ktorý bol realizovaný za prítomnosti členov ich exekutívy: Phila Dusenberryho a Alana Pottascha. Nahrávanie sa konalo v sále budovy Shrine Auditorium. Bol to simulovaný koncert pred davom fanúšikov, pri ktorom sa od pyrotechniky chytili Jacksonove vlasy. Michael mal po tomto incidente vo vlasovej časti hlavy viacero popálenín druhého stupňa. Krátko nato musel absolvovať ďalšie plastické operácie, ktorých cieľom bolo zakryť poúrazové zjazvenie pokožky hlavy. Firma Pepsi sa vtedy mimosúdne dohodla a poskytla na vykonanie zákroku 1,5 milióna dolárov klinike Brotman Medical Center v Culver City. Na počesť k tejto udalosti bolo neskôr toto zdravotné stredisko premenované na „Michael Jackson Burn Center“. Dusenberry neskôr o tejto udalosti písal aj vo svojich memoároch, Then We Set His Hair on Fire: Insights and Accidents from a Hall of Fame Career in Advertising. Ďalšiu zmluvu na 10 miliónov dolárov s firmou Pepsi Michael Jackson podpísal koncom 80. rokov 20. storočia. Táto druhá zmluva mala dopad na podporu vo viac ako 20 krajinách sveta, kde firma finančne prispela druhý Jacksonov projekt, album Bad a svetové turné v rokoch 1987/88. Michael Jackson mal podporu aj iných značiek ako napríklad LA Gear, Suzuki a Sony, no žiadna nedosiahla taký význam ako od Pepsi, ktorá neskôr podpisovala reklamné zmluvy aj s ďalšími hviezdami pop music, medzi inými s Britney Spears, či s Beyoncé. thumb|left|Jackson v Bielom dome v roku 1984 preberá cenu od prezidenta [[Ronald Reagan|Ronalda a od jeho manželky Nancy Reaganovej]] V máji roku 1984 bol Michael Jackson pozvaný do bieleho domu, kde od manželov Reaganovcov prevzal cenu za to, že prispel pri pomoci ľuďom postihnutým následkami z nadmerného požívania drog a alkoholu. Pre kampane, ktoré prebiehali pod záštitou nadácií Ad Council a National Highway Traffic Safety Administration Jackson poskytol svoju nahrávku „Beat It“.
Album Thriller na rozdiel od ďalších projektov nebol podporovaný žiadnym oficiálnym turné. V roku 1984 videlo viac ako dva milióny Američanov Victory Tour, ktorého lídrom bola skupina The Jacksons, no hralo sa na ňom veľa nového sólového materiálu Michaela Jacksona. Toto turné bolo posledným, na ktorom Michael účinkoval spolu so svojimi bratmi. Po diskusii o predaji lístkov Jackson na tlačovej konferencii oznámil, že sa rozhodol svoj podiel zo zisku zo vstupeniek na Victory Tour, približne 3 až5 miliónov dolárov, venovať charite. V roku 1985 pokračovala Michaelova charitatívna činnosť tým, že sa autorsky podieľal spolu s Lionelom Richiem na vydaní nahrávky „We Are the World“. Nahrávanie prebiehalo v januári 1985, a jej singel vyšiel v marci toho istého roku. Výťažok z tohto projektu bol určený chudobným ľuďom v Spojených štátoch a v Afrike. Skladba zarobila pre charitu 63 miliónov dolárov a s predajom 20 miliónov nosičov sa dostal do zoznamu najpredávanejších singlov sveta. V roku 1985 pieseň „We Are the World“ pre Jacksona a Richieho vyhrala štyri ceny Grammy. Nakoľko to javilo nevhodné, vedenie American Music Award vyradilo charitatívne piesne zo súťaže. Počas show udeľovania cien AMA v roku 1986, t. j. na prvé výročie vydania, dostali jeho tvorcovia dve špeciálne uznania: jedno za výrobu a druhé za myšlienku vybudovať projekt USA for Africa. Špeciálne bol pritom vyzdvihnutý Michael Jackson, producent Quincy Jones a promotér Ken Kragan.
Jacksonove finančné v hudobnom biznise narastali začiatkom 80. rokov aj potom ako začal spolupracovať s Paulom McCartneyom. Zistil napríklad, že McCartney profituje približne 40 miliónmi dolárov ročne zo skladieb iných umelcov. Od roku 1983 aj on investoval do vlastníckych práv k piesňam, ktoré písali iní. V akvizíciách bol spočiatku opatrný a z ponuky si vybral len niekoľko desiatok skladieb. Kúpil vlastnícke práva k hudobného katalógu Slya Stoneho, napríklad „Everyday People“ (1968), pieseň „1-2-3“ od Lena Barryho (1965), či piesne „The Wanderer“ (1961) a „Runaround Sue“ (1961) od Diona DiMucciho. Ku skutočne významnému obchodu sa dostal v roku 1985, kedy po mesiacoch rokovania získal vydavateľské práva ku katalógu ATV Music Publishing od firmy Sony. Od ATV získal práva takmer na 4000 piesní, medzi ktorými bol aj katalóg vydavateľa Northern Songs s väčšinou piesní od autorskej dvojice Lennon-McCartney nahratých skupinou The Beatles.
Roky 1986 – 90: vzhľad, bulvár, Bad, filmy, autobiografia a Neverland
thumb|Michael Jackson v hudobnom videu „The Way You Make Me Feel“ (1988). Michael Jackson bol Afroameričan. V mladosti mal hnedú pokožku, no od polovici 80. rokov začínal byť stále svetlejší. Táto zmena spôsobila, že médiá začali rozširovať správy o tom, že Michael si nechal bieliť kožu. Americký novinár a Jacksonov životopisec, J. Randy Taraborrelli, píše že Michaelovi bola v roku 1986 diagnostikovaná kožná choroba vitiligo, pri ktorej sa strácajú bunky obsahujúce pigment, čo mohlo spôsobiť spevákove blednutie. Tvrdil aj, že Jacksonovi bol diagnostikovaný aj systémový lupus. Vitiligo mu zosvetľovalo kožu a lupus bol v remisii. Obidve tieto choroby ho robili citlivým voči slnečnému žiareniu. Ošetrenie pleti mu naďalej spôsobovalo zosvetľovanie a spolu so svetlým mejkapom, ktorý mal vyrovnať ohraničenie svetlých plôch spôsobovali, že sa zdal bledší. Zmienka o ochorení na vitiligo, no nie o lupuse, sa nachádza aj Jacksonovej pitevnej správe.
Jackson priznával iba dve plastické operácie tváre, no raz sa zmienil aj o tom, že má operovaný rázštep brady. Začiatkom 80. rokov schudol, lebo absolvoval diétu, ktorou chcel dosiahnuť postavu tanečníka. Niektorí svedkovia hovoria, že trpel závratmi a špekulovalo sa, že trpí mentálnou anorexiou. Obdobia, kedy chudol sa stali problémom v jeho neskoršom živote.
V čase chorôb mal Jackson dvoch blízkych priateľov: dermatológa Arnolda Kleina a Kleinovu zdravotnú sestru Debbie Roweovú. Roweová sa časom stala Jacksonovou druhou manželkou a matkou jeho dvoch starších detí. Mal veľkú dôveru aj ku Kleinomu profesionálnemu prístupu.
V priebehu života sa Jackson stával vďačným subjektom narastajúcich senzačných informácií. Už v roku 1986 sa bulvár zaoberal informáciami o tom, že prespáva v hyperbarickej kyslíkovej komore. Robil to vraj preto aby spomalil proces starnutia svojho organizmu. Býval vtedy vyobrazený ako leží v presklenom boxe. Napriek tomu, že túto informáciu popieral, bulvárna tlač sa vyjadrovala, že informácie má priamo od neho. Potom, ako si Jackson z laboratórií odkúpil šimpanza, ktorému dali meno Bubbles sa začalo o Jacksonovi hovoriť, že ja odtrhnutý od reality. Hovorilo sa, že mal záujem kúpiť kosterné pozostatky slonieho muža, Josepha Merricka, no napriek tomu, že to nebola pravda, nikdy to oficiálne nepoprel. thumb|left|Jacksonova blúza, v ktorej vystupoval počas turné Bad. Spočiatku ako prenikali o Michaelovi rôzne senzačné správy, vnímal to ako ďalšiu šancu dosiahnuť publicitu, no časom sa senzácie stupňovali a on sa rozhodol zabrániť prenikaniu súkromných informácií. V dôsledku toho sa médiá nezastavili, ale začali na predošlých základoch stavať svoje vlastné príbehy. Tieto fiktívne správy sa zakorenili v podvedomí verejnosti, u ktorej si vyslúžil prezývku „Wacko Jacko“ (niečo ako „Bláznivý Jacko“), ktorou Jackson samozrejme opovrhoval. Vyjadroval sa k tomu, že „nevie čo má povedať na to že ho ľudia považujú za votrelca z Marsu. Médiá im povedia, že jedáva živé kurčatá a o polnoci tancuje voodoo tance. Ľudia veria čomukoľvek, čo médiá hovoria, lebo oni sú reportérmi. Ak by on, Michael Jackson, osobne povedal, že je votrelec z Marsu, že jedáva živé kurence a o polnoci tancuje voodoo, tak by to komentovali, že je šibnutý a že sa nadopoval drogami... ľudia mu aj tak neuveria ani jedno slovo, ktoré vysloví.“
V polovici 80. rokov Jackson spolupracoval s režisérmi George Lucasom a Francisom Fordom Coppolom na výrobe 17-minútového 3D filmu Captain EO, ktorý debutoval v septembri roku 1986 na obidvoch amerických zábavných parkoch Disneyland a v Epcote na Floride, a v marci 1987 v Disneylande v japonskom Tokiu. filmová snímka, ktorej výroba stála 30 miliónov dolárov bol populárnou atrakciou všetkých troch parkov. Od roku 1992 sa začala premietať aj v Euro Disneylande. Počas 90. rokov sa premietanie v parkoch končilo, posledné sa konalo v roku 1998 v Paríži. Vrátilo sa až rok po Jacksonovej smrti, v roku 2010.
V roku 1987, potom ako protestovali proti videu k albumu Thriller, sa Michael Jackson dištancoval od spoločnosti Svedkov Jehovových, a americký hudobný priemysel vydal ďalší veľký hit, po piatich rokoch Jacksonov dlho očakávaný album Bad.
Na tomto albume bolo sedem singlových hitov, z ktorý šesť („I Just Can't Stop Loving You“, „Bad“, „The Way You Make Me Feel“, „Man in the Mirror“ a „Dirty Diana“) bolo číslom jeden rebríčka Billboard Hot 100. Bol to rekord najviac singlov z jedného albumu, aký nedosiahol ani Thriller. V roku 2012 sa odhad jeho celosvetového predaja pohyboval medzi 30 – 45 miliónmi nosičov.. Za jeho výrobu v roku 1988 dostali Bruce Swedien a Humberto Gatica cenu Grammy za „Najlepšiu nahrávku neklasickej hudby“ a Michael Jackson v roku 1989 získal za skladbu „Leave Me Alone“, Grammy za najlepšie hudobné video. V tom istom roku Jackson dostal cenu American Music Awards za to, že album Bad bol prvým v histórii, ktorý mal päť No1 singlov, bol zároveň prvým, ktorý sa dostal na vrchol rebríčkov 25 krajín, a na celom svete bol v rokoch 1987/88 najpredávanejším.. V roku 1998 dostala nahrávka „Bad“ cenu AMA za najlepší singel v žánroch Soul/R&B.
Koncertné turné Bad World Tour začalo v tom istom roku dňa 12. septembra a skončilo sa 14. januára 1989. V Japonsku takmer trojnásobne prekročilo rekordnú návštevnosť predchádzajúceho turné (200 tisíc), keď ho na štrnástich vypredaných navštívilo 570 tisíc divákov. Jackson vtedy prekonal aj Guinnessov svetový rekord potom, ako počtom 504 tisíc návštevníkov sedemkrát vypredal Štadión vo Wembley. Celkovo na tomto turné hral na 123 koncertoch, ktoré navštívilo 4,5 milióna ľudí.
V roku 1988 Jackson vydal svoju biografickú knihu, Moonwalk. Písal ju štyri roky a predalo sa z nej 200 tisíc kópií. Obsahovala jeho zážitky z detstva, z obdobia účinkovania v skupine The Jackson 5 a aj zmienky o utrpení, ktoré prežíval. Zmienil sa aj o svojom vzhľade. Zdôvodňoval ju zmenami štruktúry tváre, ktoré podmienila puberta, úbytkom hmotnosti, vegetariánskym spôsobom stravovania, či úpravami účesu a svetelnou technikou na koncertných pódiách. Knižka Moonwalk sa dostala na vrchol zoznamu bestsellerov, ktorý uverejnili v novinách The New York Times. Hudobník vydal aj filmovú snímku Moonwalker. Nachádzali sa v nej zábery zo živých vystúpení a krátke filmy, v ktorých okrem Jacksona účinkoval aj Joe Pesci. Pôvodne mal byť film premietaný v kinách, no (okrem Nemecka) bol nakoniec realizovaný iba na nosičoch ako videonahrávka (direct-to-video). Po vydaní sa dostal na vrchol rebríčka hudobných videokaziet, ktorý realizuje časopis Billboard a udržal sa tam 22 týždňov. Na vrchole ho nahradila iná nahrávka s názvom Michael Jackson: The Legend Continues.
Michaelov úspech spôsobil, že sa mu dostalo uznanie tým, že bol označený za „Kráľa popu“. Tento titul v súvislosti s jeho osobou spopularizovala v roku 1989 Elizabeth Taylorová počas udeľovania Soul Train Heritage Award, keď ho uviedla ako „skutočného kráľa popu, rocku a soulu“. Prezident George H. W. Bush mu v Bielom dome udelil titul „Umelec desaťročia“. Medzi rokmi 1985 – 90 Michael Jackson podporil 455 tisícmi dolármi filantropickú nadáciu United Negro College Fund, ktorá sa venuje študentom tmavej pleti a všetky zisky zo singlu „Man in the Mirror“ venoval na charitu. Jacksonove koncertné prevedenie skladby „You Were There“ počas šesťdesiatín, ktoré oslavoval Sammy Davis mladší mu prinieslo druhú nomináciu na cenu Emmy.
Roky 1991 – 93: Dangerous, Heal the World Foundation a Super Bowl XXVII
V marci roku 1991 za rekordnú sumu 65 miliónov dolárov Michael Jackson obnovil svoju zmluvu so Sony Music Entertaiment. Prekonal tým rekord, ktorý pred ním dosiahol za obnovenie zmluvy s Columbia Records Neil Diamond. V roku 1991 Jacskon v koprodukcii s Teddym Rileyom vydal svoj album Dangerous. Do roku 2008 album Dangerous dostal v Spojených štátoch osemkrát platinovú certifikáciu a na celom svete sa z neho predalo 30 miliónov nosičov. Jeho prvý singel v USA,„Black or White“, sa dostal veľkým hitom a na vrchole rebríčka Billboard Hot 100 sa udržal sedem týždňov. S podobným úspechom sa stretol v hitparádach celého sveta. Ďalší singel albumu, „Remember the Time“, bol osem týždňov vo vrcholnej päťke USA a v rebríčku Billboard Hot 100 sa vyšplhal na tretie miesto. Na konci roka 1992 pri udeľovaní Billboard Music Awards dostal album Dangerous cenu za najpredávanejší svetový album roka a „Black or White“ bol ocenený ako najpredávanejší svetový singel roka. Jackson bol ocenený ako najpredávanejší hudobný umelec 80. rokov. Na udeľovaní cien Soul Train Music Awards v roku 1993 Michael Jackson spieval sediac v kresle a komentoval to tým, že počas skúšok utrpel zranenie. V Európe a v Spojenom kráľovstve sa stala najväčším hitom albumu pieseň „Heal the World“. Predalo sa z nej v Británii 450 tisíc kópií a v oficiálnom rebríčku sa udražala päť týždňov na druhom mieste.
V roku 1992 Michael Jackson založil nadáciu Heal the World Foundation. Cez túto nadáciu sa na jeho ranč dostali bezprizorné deti, ktoré si na ňom mohli užívať vybudované atrakcie. Nadácia taktiž poskytla milióny dolárov pre deti v krajinách postihnutých vojnami, chudobou a epidémiami. V tom istom roku Jackson vydal svoju druhú knihu, zbierku poézie, ktorá mala názov Dancing the Dream. Kniha, ktorá odhaľovala Jacksonov vnútorný svet mala komerčný úspech sa v čase vydania nestretla s výraznejším uznaním kritiky. Po predčasnej smrti speváka v roku 2009 vydalo vydavateľstvo Doubleday jej reedíciu, ktorá bola už prijatá pozitívnejšie. Po vydaní albumu nasledovalo Dangerous World Tour, ktoré zarobilo 100 miliónov dolárov. Začalo 27. júna 1992 a končilo 11. novembra 1993. Počas neho Jackson vytúpil na 70 koncertoch, ktoré videlo 3,5 milióna ľudí. Vysielacie práva na koncerty predal, za dodnes neprekonaných 20 miliónov dolárov, televízii HBO.
Potom ako sa stali kontroverzné udalosti okolo nemoci a smrti detskej obete AIDS, Ryana Whiteho, Michael Jackson upriamil svoju pozornosť na problematiku týkajúcu sa tohto ochorenia. Verejne požiadal administratívu vtedajšieho prezidenta Billa Clintona aby poskytla finančné prostriedky pre nadácie a výskum HIV/AIDS. Zároveň Jackson navštívil viacero afrických krajín vrátane Gabonu a Egypta. Jeho prvá zastávka v Gabone bola sprevádzaná nadšeným uvítaním viac ako stotisíc ľudí, z ktorých niektorí mali transparenty s nápisom „Vítaj doma, Michael!“. Na Pobreží Slonoviny ho kmeňový náčelník korunoval za čestného kráľa.
V januári roku 1993 podporil svojou účasťou polčasový program počas turnaja amerického futbalu, Super Bowl XXVII. Program bol reakciou na klesajúci záujem divákov počas polčasov zápolenia predošlých rokov. Jacksona oslovila Národná futbalová konferencia (National Football Conference – NFC) kovbojov z Dallasu. Michael Jackson bol vhodným kandidátom, lebo jeho popularita bola pre obidve súperiace strany univerzálna a akceptovaná. Bolo to prvýkrát, čo sa v USA podarilo upútať pozornosť publika na dianie počas polčasovej prestávky viacej, ako na samotný zápas. Vystúpenie začalo potom, ako bol Jackson, či jeho dvojníci spolu s ohňostrojmi cez simulované vystúpenia na plátnach katapultovaní na viacerých miestach, čo vyvrcholilo na hlavnom pódiu, kde sa zjavil v zlatom zdobenej vojenskej uniforme a tmavých okuliaroch. Asi minútu pôsobil ako figurína, načo začala hrať jeho sprievodná kapela, Jackson si dal dolu okuliare, a blúzu a vystúpil so štyrmi skladbami: „Jam“, „Billie Jean“, „Black or White“ a vo finále spolu s celým auditóriom predviedli pieseň „Heal the World“. Krátko nato enormne stúpol záujem o Jacksonov album Dangerous.
Dňa 10. februára 1993 mal Jackson svoje druhé interview od roku 1979. V rozhovore s Oprah Winfreyovou sa uškŕňal pri spomienkach na príkoria, ktoré prežil kým bol pod vplyvom svojho otca. Prejavil presvedčenie, že prišiel o väčšiu časť svojho detstva a priznal, že v svojej osamelosti často plakával. Popieral tvrdenia bulvárnych plátkov o tom, že kúpil kosti Slonieho muža a to že spáva v hyperbarickej kyslíkovej komore. Odmietol tvrdenia o tom, že si dáva bieliť pokožku a prvýkrát priznal, že trpí chorobou vitiligo. Jeho album Dangerous sa vtedy viac ako rok potom, ako vyšiel v americkom rebríčku dostal do Top 10.
Na 35. výročnom udeľovaní cien Grammy vo februári 1993 v Los Angeles získal Michael Jackson cenu „pre žijúcu legendu“ („Living Legend Award“). Pieseň „Black or White“ získala nomináciu za najlepší spevácky, pieseň „Jam“ bol v žánri R&B nominovaná za spevácky výkon a ako najlepšia pieseň. Bruce Swedien a Teddy Riley dostali za album Dangerous Grammy za technické prevedenie albumu neklasickej hudby. V tom istom roku Michael Jackson dostal tri ocenenia American Music Awards za najlepší Pop/Rockový album (Dangerous), najlepší Soul/R&B singel („Remember the Time“) a bol prvým, ktorý získal cenu International Artist Award za jeho celkové vystupovanie a humanitárne zameranie. Toto ocenenie v budúcnosti ponesie jeho meno.
V tomto čase Jackson takisto uzatvoril zmluvu, že bude produkovať soundtrack pre videohru Sega, Sonic the Hedgehog 3. Na jeho výrobe s ním spolupracovali: Brad Buxer, Bobby Brooks, Darryl Ross, Geoff Grace, Doug Grigsby a Cirocco Jones. Jackson bol nespokojný s výslednou nízkou kvalitou syntetizovaného audia konzoly a preto odstúpil od projektu pred jeho dokončením.
Roky 1993 – 94: Obvinenia zo zneužívania detí a prvé manželstvo
V lete roku 1993 bol Jackson obvinený zo sexuálneho zneužívania detí. Obvinil ho vtedy trinásťročný chlapec Jordan a jeho otec, zubný lekár Evan Chandler. Rodina Chandlerovcov požadovala od Jacksona finančné odškodné, ktoré Michael spočiatku odmietal. Jordan Chandler nakoniec sexuálne zneužívanie oznámil polícii. Evan Chandler bol potom nahraný na páske, kde hovoril os svojich zámeroch „pokračovať v obvineniach s tým, že určite zvíťazí, lebo pre neho nie je možné prehrať. Hovoril, že on bude mať všetko čo chce a Michael a jeho kariéra skončia navždy.“ Jordanova matka bola v tom čase neoblomná, no zo strany Jacksona sa preukázateľne nedialo nič nečestné. Jackson neskôr používal nahrávku ako argument pre to, že bol obeťou žiarlivého otca, ktorého jediným cieľom bolo od neho získať vydieraním peniaze. V januári roku 1994 potom ako bol Chandler vyšetrovaný pre vydieranie Jacksona zástupca okresu Los Angeles County, advokát Michael J. Montagna rozhodol, že Chandler nemá byť vyplatený.
V auguste roku 1993 prebehla v byte Michaela Jacksona policajná prehliadka, ktorá našla v jeho spálni knihy a fotografie mladých chlapcov so sporým až žiadnym oblečením. Nakoľko knihy sa dali legálne kúpiť a vlastniť, porota rozhodla, že ich vlastnenie nie je možné stíhať súdnou cestou. V decembri roku 1993 bol Jackson podrobený kompletnej osobnej prehliadke. Bolo to potom, ako Jordan Chandler dal polícii detailný popis spevákových intímnych telesných partií. Pri prehliadke sa potvrdilo, že Jordan správne opísal, že Jackson má rôzne zafarbené polky zadku, krátke ochlpenie ohanbia a opísal aj niektoré ďalšie detaily na genitáliách.
Okolo obvinení a identity opisov v porovnaní so skutočnosťou sa viedli rôzne spory, ktoré advokáti argumentovali aj Jacksonovu bezúhonnosťou. Argumentovalo sa čestnými vyhláseniami a prísahami, no celý prípad bol skôr zahmlievaný. Žalujúca strana sa dlho nevedela dostať k peniazom. Jackson k situácii vydával emocionálne vyhlásenia a prezentoval svoju nevinnosť.
Dňa 1. januára došlo medzi Jacksonom a Chandlerovcani k mimosúdnemu vyrovnaniu v hodnote 22 miliónov dolárov. Dňa 2. mája 1994 bolo stiahnuté obvinenie a okolo 6. júla toho istého roka skončilo aj vyšetrovanie prípadu. Vo výslednej zmierovacej dokumentácii je uvedené, že u Jacksona sa nepripúšťa žiadna vina a Chandlerovci spolu s ich právnikom Larrym Feldmanom toto vyhlásenie podpísali bez výhrad. Feldman sa taktiež vyjadril, že „že nikto si nekúpil nikoho mlčanie“. Desať rokov po vyrovnaní počas druhého kola obvinení zo zneužívania detí sa Jacksonovi advokáti vyjadrili, že k vyplateniu Chandlerovcov došlo bez spevákovho súhlasu. Dvadsať rokov po obvinení z dokumentov vyšetrovania FBI uviedol Jacksonov právnik, že u Jacksona žiadny dôkaz zneužívania alebo sexuálneho obťažovania smerom k maloletým neexistoval. Podľa vyjadrení úradu na ochranu mladistvých, ktoré vyšetrovalo Jacksonove prípady z roku 1993, ako aj v roku 2003, z ich záverov, ako aj zo záverov vyšetrovania Policajného úradu v Los Angeles sa u neho nenašli vierohodné dôkazy o zneužívaní alebo sexuálneho správania.
V máji roku 1994 sa Michael Jackson oženil s Lisou Marie Presleyovou, dcérou Elvisa a Priscilly Presleyovcov. Prvýkrát sa stretli v roku 1975, keď vtedy sedemročná Lisa navštívila jednu zo zásnub, ktoré organizovala rodina Jacksonovcov v MGM Grand Hotel and Casino v Las Vegas. Neskôr sa cez spoločných priateľov príležitostne stretávali. Podľa vyjadrenia Presleyovej známeho ich dospelý vzťah začal v Los Angeles v novembri roku 1992. Odvtedy boli v denodennom telefónnom kontakte. Potom, ako sa na verejnosť dostali správy o Michaelovom obťažovaní detí,sa Jackson stal závislým od Lisiinej emocionálnej podpory. Ona sa začala obávať o jeho slabnúce zdravie a z Michaelovej narastajúcej závislosti od drog. Presleyová hovorila, že verila, že Michael neurobil nič zlé, bol obvinený neprávom a začala k nemu cítiť priazeň. Chcela „ho zachrániť a verila, že to dokáže“. Ona bola tým človekom, ktorý ho presvedčil, aby spor urovnal mimosúdne a aby sa znovu rehabilitoval.
Pri telefonickom rozhovore na jeseň v roku 1993 sa jej Jackson spýtal, „či by ho neodmietla, ak by ju požiadal o ruku“. Takmer po dvoch mesiacoch sa v tajnosti vzali v Dominikánskej republike. Ich manželstvo bolo podľa jej slov „bežný vzťah páru, ktorý bol sexuálne aktívny“. V tej dobe bulvárne médiá špekulovali, že svadba bola trikom, ktorý mal vylepšiť Jacksonov verejný imidž. Manželstvo sa skončilo po ich vzájomnej dohode ani nie za dva roky. V roku 2010 v interview s Oprah Winfreyovou Presleyová priznala, že po rozvode spolu strávili ďalšie štyri roky, kedy sa dávali dokopy a znovu rozchádzali až kým sa nerozhodla s tým skoncovať.
Roky 1995 – 99: HIStory, druhé manželstvo a otcovstvo
V roku 1995 Jackson spojil svoj katalóg ATV Music s hudobnou vydavateľskou divíziou spoločnosti Sony a tým vzniklo Sony/ATV Music Publishing. Stal sa vlastníkom polovice firmy a tým získal okrem 95 miliónov dolárov aj práva na ďalšie hudobné nahrávky.
Koncom roka 1995 Jacksona hospitalizovali počas skúšok na televízne vystúpenie. Jeho náhle ochorenie spôsobila panická porucha, ktorú vyvolal stres. Tretím singlom albumu HIStory bola nahrávka „Earth Song“. Počas Vianoc roku 1995 sa singel dostal na vrchol britskej hitparády UK Singles Chart a udržal sa tam šesť týždňov. Bol to Jacksonov najúspešnejší singel v Spojenom kráľovstve. Nahrávka „They Don't Care About Us“ bola podľa Ligy proti ohováraniu a iných skupín kritizovaná ako kontroverzná pre jej údajne antisemitistický podtón. Jackson na kritiku reagoval publikovaním jej novej verzie s upraveným textom. V roku 1996 Michael Jackson získal cenu Grammy za singel „Scream“ a cenu American Music Award ako najlepší Pop/Rockový hudobný umelec.
Album bol podporený aj úspešným turné, HIStory World Tour, ktoré začalo 7. septembra 1996 a trvalo až do 15. októbra 1997. V 58 mestách ho na 82 koncertoch videlo viac ako 4,5 miliónov ľudí. Utŕžilo sa na ňom 165 miliónov dolárov. Šou sa konali na piatich kontinentoch, v 35 krajinách a stali sa z hľadiska sledovanosti pre Jacksona najúspešnejšími. Počas turné si na improvizovanej ceremónii v austrálskom meste Sydney zobral za manželku svoju dlhoročnú priateľku, dermatologickú zdravotnú sestru Deborah Jeanne Roweovú. Roweová bola v tom čase asi v šiestom mesiaci tehotenstva s ich prvým spoločným dieťaťom. Pôvodne sa neplánovali vziať, no Jacksonova matka, Katherine ich nakoniec na manželstvo presvedčila. Dňa 13. februára 1997 sa narodil Michael Joseph Jackson Jr (bežna nazývaný aj Prince), jeho sestra, Paris-Michael Katherine Jackson, sa narodila o rok 3. apríla 1998. Manželský pár sa rozviedol v roku 1999 a Jackson si po rozvode deti vzal do plnej opatery. Rozvod bol relatívne nekonfliktný, no starostlivosť o deti bola potvrdená až v roku 2006.
V roku 1997 Jackson vydal album Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix, ktorý obsahoval remixy jeho hitových singlov z HIStory a päť nových nahrávok. Jeho celosvetový predaj sa dostal na úroveň 6 miliónov, čím sa dostal na vrchol zoznamu najpredávanejších remixových albumov sveta. Spolu s titulnou nahrávkou sa stal album jednotkou v Spojenom kráľovstve. Napriek tomu, že v USA bol v rebríčku na 24. mieste v tejto krajine bol platinový. Podľa časopisu Forbes bol ročný príjem z jeho predaja 35 miliónov v roku 1996 a 20 miliónov v roku 1997. V roku 1999 bol Michael Jackson zapojený do viacerých charitatívnych akcií. S Lucianom Pavarottim sa v talianskej Modene spojil na charitatívnom koncerte, ktorou podporili neziskovú organizáciu War Child a poskytli milión dolárov pre utečencov z Kosova, obetí bombardovania Juhoslávie vojskami NATO, ako aj prostriedky pre deti z Guatemaly. Neskôr v tom mesiaci Jackson organizoval v Nemecku a v Kórei v zoskupení „Michael Jackson & Friends“ sadu benefičných koncertov. Spolu s ním účinkovali aj: Slash, Scorpions, Boyz II Men, Luther Vandross, Mariah Carey, A. R. Rahman, Prabhu Deva Sundaram, Shobana, Andrea Bocelli a Luciano Pavarotti. Výťažok z nich šiel na nadáciu Nelsona Mandelu, Červený kríž a pre UNESCO. Od augusta 1999 po celý rok 2000 žil Michael Jackson na 74. východnej ulici v New Yorku.
Roky 2000 – 03: spor s vydavateľstvom a Invincible
thumb|left|Jackson v [[Las Vegas (2003)]] Pri príchode nového storočia, Michael Jackson získal cenu American Music Award za umelca 80. rokov. V priebehu rokov 2000 až 2001 nahrával spolu Teddym Rileyom a Rodneyom Jerkinsom a s ďalšími spolupracovníkmi. Výsledkom tejto spolupráce bol album Invincible, ktorý vyšiel v októbri roku 2001. Bol to po šiestich rokoch jeho prvý kompletný album, a bol zároveň poslednou zbierkou nového Jacksonovho hudobného materiálu, ktorá vyšla počas jeho života. Vydanie tohto hudobného projektu medzi umelcom a jeho hudobným vydavateľom, Sony Music Entertainment. Jackson mal potvrdené, že licencie na vydávanie jeho albumov budú s ním obnovené krátko po roku 2000. Iba s licenciou mohol prezentovať svoje materiály a užívať všetky finančné pohľadávky. Potreboval preto uzatvoriť kontrakt na budúce roky. Zistil ale, že právnik, ktorý ho zastupoval, bol zároveň aj zástupcom druhej strany, firmy Sony. Jackson bol tiež znepokojený skutočnosťou, že po celé roky firmou Sony tlačený k tomu aby im predal svoj podiel ich hudobného katalógu. Jackson sa obával, že spoločnosť Sony by mohla mať konflikt záujmov a v prípade, že by šla Jacksonova kariéra do úpadku mohol by im svoj podiel predať pod cenou. Jackson sa preto rozhodol hľadať spôsob, ako by mohol s firmou svoj zmluvný vzťah ukončiť.
Napriek udalostiam, ktoré boli pred jeho vydaním v októbri roku 2001, album Invincible sa stretol s výrazným záujmom. Debutoval na vrcholoch rebríčkov trinástich krajín a na celom svete sa z neho predalo 13 miliónov kópií. V Spojených štátoch bol dvojnásobne platinový. Album Invincible mal oproti predošlým projektom omnoho nižšiu komerčnú podporu, nebol prepojený s koncertným turné a aj pre spory s vydavateľstvom sa stalo, že mal nižšiu predajnosť. Aj načasovanie jeho vydania v období krízy hudobného priemyslu na jeho úspešnosti nepridalo. Zarobil však 30 miliónov dolárov, čo bol rekord výnosu pre album bez reklamných nákladov. Sprevádzali ho tri single: „You Rock My World“, „Cry“ a „Butterflies“, posledný bez hudobného videa. Jackson v júli roku 2002 označil vtedajšieho šéfa Sony Music, Tommyho Mottolu za „diabla“ a „rasistu“, ktorý nepodporuje afroamerických umelcov a využíva ich iba pre svoj osobný prospech. Poukázal na to, že jeho kolegu Irva Gottiho nazval „tučným negrom“. Firma Sony odmietla predĺžiť Jacksonovu zmluvu a oznámila, že celá ich kampaň, ktorá stála 25 miliónov dolárov zlyhala, pretože Jackson odmietol ísť na turné po Spojených štátoch.
V roku 2002 Michael Jackson získal svoju 22. cenu American Music Award pre umelca storočia. V tom istom roku sa narodilo jeho tretie dieťa, syn menom Prince Michael Jackson II (prezývka „Blanket“). Meno matky dieťaťa nebolo zverejnené, no Jackson oznámil že chlapec je výsledkom umelého oplodnenia náhradnej matky s jeho spermiami. Dňa 20. novembra toho istého roku priniesol Jackson svoje dieťa na balkón jeho izby berlínskeho Hotela Adlon. Ukázal svojim dolu stojacim fanúšikom. Držal ho za jeho pravú rúčku. Dieťa malo tvár zakrytú kusom látky. Potom ho prestrčil ponad zábradlie balkóna, ktorý bol štyri poschodia nad úrovňou zeme, Vyslúžil si za to veľkú mediálnu kritiku. Jackson sa neskôr ospravedlňoval za tento incident a označil ho za „hroznú chybu“.
Dňa 13. novembra na DVD a na CD 17. novembra 2003 vydala firma Sony kompiláciu Jacksonových hitov pod názvom Number Ones. V Spojených štátoch bol tento projekt od RIAA certifikovaný na trojnásobnú a v Spojenom kráľovstve mal certifikáciu na šesťnásobnú platinu za predaj najmenej 1,2 milióna nosičov.
Roky 2003 – 05: Druhé obvinenia zo sexuálneho zneužívania dieťaťa a oslobodenie
V jednej kontroverznej scéne bol Jackson snímaný ako sa držal spolu s mladým s chlapcom za ruky a diskutoval s ním o tom ako budú spolu spať. Hneď po odvysielaní tohto dokumentu sa a štátny úrad v Santa Barbare rozhodol zahájiť trestné vyšetrovanie. Vo februári roku 2003, po prvom preverení losangeleskej polície ako aj úradu na ochranu mladistvých sa skonštatovalo, že podozrenia zo zneužívania sú nepodložené. Potom, ako bol mladý chlapec v dokumente, jeho matka oznámila vyšetrovateľom, že Jackson sa k jej synovi správal neprístojne. V novembri toho istého roku bol spevák vzatý do väzby za sedem obvinení zo zneužívania a dva prípady podávania omamných látok mladistvému, trinásťročnému chlapcovi. Jackson tieto obvinenia odmietal s tvrdením, že ich spoločné spanie nebolo sexuálnej povahy. Súdne konanie Michaela Jacksona začalo v kalifornskej Santa Marii 31. januára 2005 a skončilo v závere mája toho istého roku. Dňa 13. júna bol Michael Jackson zbavený viny vo všetkých bodoch obžaloby. Po súde sa Jackson s veľkou publicitou stal hosťom bahrajnského princa Abdullaha. Podľa vyjadrenia brata Jermaina pre noviny The Times (september 2011), Bahrajn mal byť krajinou, do ktorej plánovala spevákova rodina poslať Michaela v prípade, že by bol odsúdený.
Roky 2006 – 09: Zatvorenie Neverlandu, posledné roky a This Is It
Začiatkom roku 2006 sa do médií dostala informácia, že Michael Jackson má podpísaný kontrakt s hudobnou značkou Two Seas Records, ktorá sídli v Bahrajne. K tomuto kontraktu sa vyjadril člen vedenia dcérskej spoločnosti Island Records zastupujúcej Two Seas, Guy Holmes, že táto zmluva nemala uzavretú platnosť.. V priebehu roku 2006 firma Sony vydala box setovú sériu 20 singlov Michaela Jacksona z 80. a 90. rokov, ktorá dostala spoločný názov Michael Jackson: Visionary. Výsledkom edície bolo, že sa väčšina týchto singlov opäť dostala do hudobných rebríčkov. V septembri sa Jackson a jeho ex-manželka Debbie Rowe dohodli na spôsobe opatrovníctva ich spoločných detí. Podmienky dohody neboli nikdy zverejnené. Jackson pokračoval v poručníctve odňatých detí. V októbri roku 2006 reportér Fox News,  Roger Friedman, oznámil, že Michel Jackson navštívil nahrávacie štúdio v írskom Westmeathe. Nakoľko už bolo známe, že zmluva st Two Seas neplatí, nikto nevedel hodnoverne upresniť, kto hradil náklady nahrávania a čo v nahrávacom štúdiu vzniklo.
V novembri roku 2006 Jackson pozval vo večernom televíznom programe Access Hollywood tím z nahrávacieho štúdia vo Westmeathe a spolu s MSNBC poprel fámy o tom, že by mal pracovať na novom albume, ktorý by mal produkovať will.i.am z the Black Eyed Peas. V londýne Michael Jackson vystúpil dňa 15. novembra 2006 na odovzdávaní World Music Awards a prijal diemantovú cenu za predaj 100 miliónov hudobných nosičov. Po Vianociach roku 2006 pricestoval do USA aby sa v meste Augusta (štát Georgia) zúčastnil pohrebu Jamesa Browna. Svoju poctu mu vtedy prejavil vyslovením vety „James Brown je mojou najväčšou inšpiráciou“. Na jar roku 2007 sa Jackson spojil so Sony aby kúpili ďalšiu hudobnú spoločnosť Famous Music LLC, ktorú dovtedy vlastnil Viacom. Okrem iných umelcov sa takto dostal k vlastníckym právam Eminema, Shakiry a Becka. V tomto čase strávil veľa času v nahrávacích štúdiách: v New Yorku so skladateľom a producentom will.i.amom a v Las Vegas s ním produkovali Akon a RedOne. V marci v roku 2007 v Tokiu v krátkom interview pre Associated Press Michael Jackson povedal, že „v zábavnom priemysle je od svojich šiestich rokov a, ako by povedal Charles Dickens, boli to najlepšie z najhorších časov, no nemohol sa z nich dostať, ale iní mu pritom stále ubližovali a bral to ako fakt, lebo mal milujúcu rodinu, silnú vieru, nádherných priateľov a fanúšikov, ktorí ho neustále podporovali“.
V marci roku 2007 Jackson navštívil vojenskú základňu USA v Japonsku, ktorá sa nazýva Camp Zama. Pozdravil tam tritisíc vojakov a ich rodinných príslušníkov. Za návštevu si od nich prevzal certifikát, na ktorom bolo poďakovanie za jeho pozornosť k členom armády Spojených štátov a ich rodinám.
V septembri roku 2007 bol Jacskon a will.i.am znovu v štúdiu, kde nahrávali, no album pravdepodobne nebol stále hotový. V roku 2008 Jackson spolu s firmou Sony publikoval projekt Thriller 25, ktorý mal byť odozvou na 25. výročie vydania pôvodného albumu. Na tejto aktualizovanej verzii sa nachádza predtým nevydaná nahrávka piesne „For All Time“, ako aj remixy, na ktorých s Jacksonom spolupracovali mladí hudobníci inšpirovaní jeho prácou. Dva z remixov vyšli na singloch, ktoré zaznamenali len mierny úspech. Boli to nahrávky „The Girl Is Mine 2008“ (spolupracoval na nej will.i.am) a „Wanna Be Startin' Somethin' 2008“ (spolupracoval na nej Akon). Prvý singel vychádzal iba z demonahrávky, v ktorej nespieval Paul McCartney. Napriek všetkému sa dá povedať, že album sa stal hitom. Pri príležitosti blížiacich sa Jacksonových päťdesiatín firma Sony BMG vydala série výberových albumov, ktoré mali názov King of Pop. Verzie poradia a výberu nahrávok, ktoré na kompiláciách vyšli v jednotlivých krajinách sa líšili na základe hlasovania miestnych fanúšikov. Album sa dobre predával a vo väčšine krajín sa dostal do Top 10. thumb|left|Letecká snímka časti Jacksonovho ranču Neverland. Koncom roka 2008 hrozilo, že spoločnosť Fortress Investments zavrie ranč Neverland, ktorý Jackson využíval ako svoju zástavu pre niekoľko desiatok miliónové dlhy. Fortress sa nakoniec rozhodli predať tieto Jacksonove pohľadávky spoločnosti Colony Capital LLC. V novembri toho istého roku bol Neverland premenovaný na Sycamore Valley Ranch Company LLC, t. j. na spoločný podnik Jacksona a Colony Capital LLC. Transakciou došlo k vymazaniu dlhu a Jackson k tomu ešte získal 35 miliónov dolárov. V čase smrti, Jackson stále vlastnil bližšie nešpecifikovanú časť územia Neverland/Sycamore Valley. V septembri roku 2008 Jackson vstúpil do rokovaní s aukčným domom Julien's Auction House a ponúkol im na predaj okolo 1390 spomienkových predmetov. Plánovaný termín ich aukcie bol medzi 22. – 25. aprílom. Výstava predmetov bola otvorená 14. apríla, no akcia bola nakoniec na Jacksonov podnet zrušená.
V marci roku 2009 zorganizoval v londýnskej O2 Aréne Jackson tlačovú konferenciu, na ktorej ohlásil svoj comeback sprevádzaný sériou koncertov pod spoločným názvom „This Is It“. Séria bola prvá od roku 1997, kedy skončilo HIStory World Tour. Jackson naznačil, že toto turné plánuje ako posledné pred jeho koncom profesionálnej kariéry. Nazval ho „predstavením pred poslednou oponou“. Začať malo desiatimi koncertami v Londýne, po nich by mali nasledovať vystúpenia v Paríži, New Yorku a v Bombaji. Randy Phillips, prezident a generálny riaditeľ spoločnosti AEG Live, odhadoval zárobok len z prvých desiatich koncertov na 50 miliónov libier. Potom ako bolo v priebehu ani nie dvoch hodín v Londýne predaných viac ako milión vstupeniek, bolo rozhodnuté, že počet koncertov v tomto meste bude zvýšený na päťdesiat. Počas týždňov, ktoré plánovanému turné predchádzali Jackson nacvičoval v Los Angeles spolu s choreografom Kennym Ortegom. Väčšina programových nácvikov prebiehala v losangeleskej multifunkčnej aréne Staples Center, ktorý vlastní firma AEG. Turné malo začať 13. júla 2009 a skončiť 6. marca 2010. Necelé tri týždne pred prvou šou boli všetky londýnske koncerty vypredané a práve v tom čase Michael Jackson zomrel na zástavu srdca. Krátky čas pred smrťou speváka sa do médií dostala správa o tom, že spolu s módnym tvorcom, Christianom Audigierom, spolupracujú na návrhoch kostýmov, ktoré budú na vystúpeniach použité.
Smrť a rozlúčka
left|thumb|V deň smrti nechávali Michaelovi Jacksonovi fanúšikovia odkazy a kvetiny na jeho hviezde, ktorá sa nachádza na [[Hollywoodsky chodník slávy|Hollywoodskom chodníku slávy.]] Michael Jackson skonal ako 50-ročný na zlyhanie srdca vo štvrtok 25. júna 2009 na posteli v prenajatom byte, ktorý sa nachádza v losangeleskej štvrti Holmby Hills. Pokusy o oživenie, ktoré vykonal jeho osobný lekár, Conrad Murray, boli bezúspešné. Záchranári z Los Angeles boli na telefónnej linke 911 zavolaní o 12:22 hodine popoludní miestneho času (o 19:00 SEČ). Na mieste boli po troch minútach. Jackson nedýchal a tak záchranári pristúpili ku kardiopulmonálnej resuscitácii. Snahy o oživenie pokračovali aj dlhšie ako jednu hodinu aj počas dopravy, a príchodu do Ronald Reagan UCLA Medical Center o 13:13 miestneho času (20:13 SEČ). Oficiálna správa o smrti Michaela Jacksona bola vydaná o 14:26 miestneho času (21:26 SEČ). Jacksonova smrť vyvolala na celom svete sústrastné reakcie.
Potom ako sa správa šírila internetom, na hlavných spravodajských serveroch vznikali problémy z preťaženia dátovým prenosom a pádom ich internetových portálov. Problémom s výpadkami čelil napríklad portál TMZ, ktorý patrí k divízii Warner Bros. a zaoberá sa špecifickými témami z oblasti života celebrít, ale aj portál správ novín Los Angeles Times. Na tento fenomén, ktorý sa rovnal efektu hakerského útoku DDoS, reagoval vyhľadávač Google, ktorý na polhodinu blokoval výsledky vyhľadávaniam zameraným na meno Michaela Jacksona. Na Twitteri došlo k takémuto výpadku o 15:15  miestneho času (22:15 SEČ). Na portáloch Wikimedia Foundation bolo na stránke Jacksonovej biografie v jednej hodine zaregistrovaných takmer milión návštevníkov, čo bol hodinový rekord pre ktorúkoľvek stránku v histórii Wikipédii. Aj komunikácia cez AOL Instant Messenger v tom čase zlyhala na 40 minút. Firma AOL to označila za „kľúčový moment v histórii internetu, aký sa v takom rozsahu a hĺbke ešte nevyskytol“.
Vo chvíli, kedy sa na verejnosť dostala správa o smrti Michaela Jacksona bolo na Twitteri 15% tweetov (t. j. asi 5 tisíc krátkych textových príspevkov za minútu) venovaných tomuto spevákovi. Takúto silu nepreukázali 5% ani názory na voľby iránskeho prezidenta, či na chrípkovú pandémiu, t. j. témy ktoré boli v roku 2009 v tejto sociálnej sieti veľmi frekventované ešte pred touto udalosťou. Prenos dát (web traffic) bol v tom čase medzi 11 – 20% vyššie ako je únosná norma. Televízne spoločnosti BET (Black Entertainment Television) a MTV v tej chvíli spustili maratón vo vysielaní Jacksonových hudobných videí. Televízne špeciály venované tomuto spevákovi bežali na mnohých ďalších svetových kanáloch. V britskej mydlovej opere EastEnders bola už v časti vysielanej dňa 26. júna vložená do dialógov zmienka o Jacksonovej smrti. thumb|Jacksonova hrobka vo veľkom mauzóleu v Holly Terrace Posledná rozlúčka s Michaelom Jacksonom bola avizovaná na 7. júla 2009. Konať sa mala v multifunkčnej aréne Staples Center V los Angeles. Predchádzal ho súkromný pohrebný obrad za účasti členov rodiny na cintoríne Forest Lawn Memorial Park's Hall of Liberty pod Hollywoodskymi kopcami v Los Angeles. Nakoľko bol na obrad veľký záujem, jeho účastníci sa naň dostali cez žrebované vstupenky. Na žrebovanie sa do dvoch dní od jeho vyhlásenia prihlásilo 1,6 milióna fanúšikov. Z prihlásených bolo vyžrebovaných 8 750 mien, z ktorých na každé boli pridelené dve vstupenky. Počas obradu bola vystavená Jacksonova rakva, no nie je známe, či sa v nej nachádzalo spevákovo telo. Pohrebný obrad bol historicky jednou v priamom prenose z najsledovanejších udalostí. Len v USA ho sledovalo asi 31,1 milióna ľudí, teda porovnateľne s pohrebom Ronalda Reagana, ktorý v roku 2004 sledovalo 35,1 milióna divákov, či 33,1 milióna Američanov, ktorí v roku 1997 pozerali na prenos pohrebu princeznej Diany.
Počas obradu vystúpili: Mariah Carey, Stevie Wonder, Lionel Richie, John Mayer, Jennifer Hudson, Usher, Jermaine Jackson a Shaheen Jafargholi. Poctu zosnulému dali Berry Gordy a Smokey Robinson, kým Queen Latifah prečítala „We had him“, báseň ktorú pre túto príležitosť napísala Maya Angelou. Počas obradu si reverend Al Sharpton vyslúžil „standing ovation“ a jasot potom ako Jacksonovým deťom povedal že „Ich otec nebol zázrak. Zázrak bol to, čo dokazoval a dokazoval to kedykoľvek.“ Jednou z udalostí, ktorá zvýšila povedomie o obrade bolo aj to, že jedenásťročná dcéra Michaela Jacksona, Paris Katherine, prvýkrát prehovorila na verejnosti, keď so slzami v očiach povedala, že „odvtedy ako sa narodila jej otec bol najlepším otcom akého si dokážeme predstaviť... a chcela by mu len povedať, že ho ľúbi... tak veľmi“. Záverečnú modlitbu viedol reverend Lucious Smith. Dňa 24. augusta bolo vo viacerých novinách zverejnené, že podľa anonymných zdrojov sa losangeleský koroner rozhodol podať návrh aby bolo vo veci Jacksonovho úmrtia začaté vyšetrovanie pre podozrenie zo zabitia. Táto správa bola koronerom potvrdená dňa 28. augusta 2009. V čase smrti boli Jacksonovi podávané lieky propofol, lorazepam a midazolam. V prípade zabitia bol vyšetrovaný spevákov osobný lekár, Conrad Murray, ktorý bol dňa 8. februára 2010 žalobcami obvinený z neúmyselného zabitia. Jacksonove telo bolo pochované dňa 3. septembra 2009 vo veľkom mauzóleu v Holly Terrace.
Odozvy
Po svojej smrti sa albumy Michaela Jacksona stali najpredávanejšími hudobnými nosičmi roku 2009. V nasledujúcich dvanástich mesiacoch po jeho smrti sa v USA predalo 8,2 milióna albumov a celosvetovo tento predaj dosiahol úroveň 35 miliónov. Jackson bol prvým hudobníkom, ktorý mal milión stiahnutí za týždeň. Jeho piesne sa v priebehu týždňa stiahli 2,6 miliónkrát. Po jeho smrti sa z troch z jeho albumov predalo viacej kusov, ako sa predalo z albumov, ktoré vyšli dovtedy ako novinky. Jackson sa stal zároveň prvým umelcom histórie hudobného priemyslu, ktorý mal v jednom roku štyri albumy v Top 20 najpredávanejších albumov Spojených štátov. V nadväznosti na tento nárast tržieb firma Sony oznámila, že rozširuje svoje väzby na Jacksonov hudobný materiál. Distribučné práva na jeho hudbu mali v Sony Music vypršať v roku 2015. Dňa 16. marca 2010 Sony Music Entertainment cez člena svojej divízie Columbia/Epic Label Group podpísala novú dohodu, v ktorej rozšírila svoje distribučné práva na pôvodný hudobný katalóg Michaela Jacksona do roka 2017, ako aj na desať nových albumov s nepublikovaným hudobným materiálom a nových kompilácií už vydaných nahrávok. Obchod, ktorý uzavrela firma Sony nemá v histórii hudobného priemyslu obdoby. Zaviazala ju k zaplateniu 250 miliónov dolárov za kúpu Jacksonovho majetku a licenčných poplatkov za realizované diela.
Dňa 3. novembra 2010 divadelná artistická skupina Cirque du Soleil oznámila, že chce s pripravovaným programom Michael Jackson: The Immortal World Tour začať v kanadskom Montreali v októbri 2011, zatiaľ čo trvalá verzia tejto šou bude prebiehať v Las Vegas. Táto 90 minútová produkcia 65 prevažne cirkusových umelcov a tanečníkov, ktorá stála 57 miliónov dolárov je zmesou Jacksonových ikonických tanečných a hudobných kreácií s choreografiou umeleckých a akrobatických prevedení aké sú prezentované v Cirque du Soleil. Scenár turné a réžiu realizoval Jamie King. Dňa 3. októbra 2011 vyšiel k tomuto programu kompilačný soundtrack po názvom Immortal. Obsahoval 40 Jacksonových nahrávok, ktoré nanovo produkoval Kevin Antunes. Po prvom projekte Cirque du Soleil nasledoval ďalší, Michael Jackson: One, ktorý sa realizoval v rezorte Mandalay Bay v Las Vegas. Toto šou, ktoré tiež scenáristicky a režijne spracoval Jamie King, malo premiéru 23. mája 2013 malo komerčný úspech, ako aj pozitívny ohlas odbornej kritiky.