cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oldřich Kaiser
Život
V známej komediálnej dvojici s Jiřím Lábusom vystupoval tiež v mnohých televíznych programoch ako Možná přijde i kouzelník či improvizačná Ruská ruleta. Rovnako spolu natočili dlhý rozhlasový improvizačný seriál Tlučhořovi, ktorý dosiahol v novembri 2007 osemsto dielov, a úspešný televízny program Zeměkoule.
Je po ňom pomenovaný druh bystrušky (Cychrus kaiseri), ktorého objavil spoločne s entomológom Vladimírom Benešom v lete 2004 v Ázii.
Bahno (potok)
Bahno je potok na Záhorí, v centrálnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, meria 4,9 km a je tokom IV. rádu. Na hornom toku tečie územím CHKO Záhorie.
Prameň
Preteká Borskou nížinou, pramení v podcelku Bor, severovýchodne od kóty 227,1 m v nadmorskej výške približne 215 m n. m., na katastrálnom území Borský Peter.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu viac-menej na sever územím borovicových lesov, ďalej sa oblúkom stáča a prechodne tečie severovýchodným smerom. Sprava priberá krátky prítok vytekajúci z prameňa Hlavina, esovito sa stáča a pokračuje severoseverozápadným smerom popri samote Michálkovci na ľavom brehu. Následne preteká intravilánom obce Šajdíkove Humence, na dolnom konci obce už tečie opäť severoseverozápadným smerom a vstupuje do podcelku Myjavská niva. Na severnom okraji obce sa stáča najprv na západ, potom na severozápad a podteká železničnú trať Kúty – Trnava. Severozápadne od tejto obce sa v nadmorskej výške 177,8 m n. m. vlieva do Myjavy.
Lapášsky park
Lapášsky park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Veľký Lapáš v okrese Nitra v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1982 na rozlohe 2,1900 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana historického parku v okolí kúrie za obcou Lapáš pri družstevnej pivnici. Plocha parku bola značne zredukovaná výsadbou ovocného sadu. Park má pestru dendrologickú skladbu, pozoruhodná je 150-ročná lipa.''
Harry Redknapp
Harry Redknapp (* 2. marec 1947, Londýn, Veľká Británia)  je anglický futbalový tréner v službách Wimborne Town od roku 2016.
Hráčska kariéra
Harry Rednapp hrával na pozícií stredopoliara. Svoju futbalovú kariéru odohral vo viacerých kluboch v období 1964 až 1982. Jeho prvý klub bol West Ham United, v ktorom odohral najviac zápasov v období 1964-1972. Odohral 149 zápasov a dal 7 gólov. V roku 1972 prestúpil do klubu Bournemouth. Tam hral v období 1972-1976 a dal 5 gólov. V roku 1976 hral za klub Brenford len jeden zápas a odišiel do americkej futbalovej ligy do klubu Saettle Sounder. Tam odohral tri sezóny a v roku 1982 odohral posledný zápas v drese Bournemouthu v ktorom pôsobil v rokoch 1972-1976. Dokopy odohral 226 zápasov a dal 12 gólov.
Trénerská štatistika
(Stav k: 10. aprílu 2010)
Palác Uhorskej kráľovskej komory
Palác Uhorskej kráľovskej komory je palác na Michalskej ulici č. 1 v mestskej časti Staré Mesto v Bratislave. Dnes v budove sídli Univerzitná knižnica. Patrí medzi národné kultúrne pamiatky.
Je to dielo architekta G. B. Martinelliho postavené v rokoch 17531756 v štýle klasicizujúceho baroka. Budova bola postavená pre Uhorskú kráľovskú komoru, vtedajšiu najvyššiu finančnú inštitúciu Uhorska, ktorá v rokoch 15311782 sídlila v Bratislave. V rokoch 18021848 v paláci sídlil uhorský snem. Konalo sa tu aj zasadanie, na ktorom boli prijaté marcové zákony. V rokoch 18601867 tu sídlil miestodržiteľský úrad (kráľovské miestodržiteľstvo). Po jeho zrušení bol palác až do polovice 50. rokov 20. storočia sídlom uhorských, neskôr česko-slovenských a slovenských justičných úradov. Pôsobilo tu aj viacero iných inštitúcií, napríklad katastrálny úrad a i. V rokoch 19531955 sa konala rekonštrukcia budovy, podľa plánov Alojza Daříčka st., a v roku 1953 sem bola presťahovaná Univerzitná knižnica.
náhľad|center|Tabuľa oznamujúca uloženie pamiatky [[Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru|UNESCO v knižnici]]
Železnik
Železnik môže byť:
Samuel Medvecký
Samuel Medvecký - Medveczky de Medveczei és Kis Bisterczei (* 28. január 1794, Hybe - † 18. september 1876, Zvolenská Slatina) bol slovenský evanjelický kňaz, národnokultúrny pracovník.
Jeho otec bol Matej Medvecký, matka Alžbeta rod. Lehocká, manželka Terézia rod. Langová, syn Samuel Štefan Medvecký, dcéra Terézia Vansová rod. Medvecká.
Životopis
Pochádzal zo starého zemianskeho rodu Medvecký z Medvedzia a Malého Bysterca. Študoval v Levoči a Kežmarku, roku 1819 zložil kandidátsku skúšku v Prešove. Pôsobil ako vychovávateľ v zemianskych rodinách, potom kaplán u Adama Lovicha v Banskej Bystrici, od roku 1825 evanjelický kňaz vo Zvolenskej Slatine. Seniorálny dekan a dorozca škôl, člen Matice slovenskej, podporovateľ národných podujatí. Tlačou vydal príležitostnú báseň.
Železnik (priezvisko)
Železnik je priezvisko. Na Slovensku je zriedkavé, najviac sa vyskytuje v obci Ubľa (okres Snina). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Levínská Olešnice
Levínská Olešnice je obec v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 362 obyvateľov, z toho 191 mužov a 171 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 39,1 roka, ženy 41,1 roka).
940 Kordula
940 Kordula je planétka s priemerom 164 km, ktorú objavil K. Reinmuth 10. októbra 1920.
NGC 4977
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Marka Medvecká
Marka Medvecká (* 21. február 1916, Nová Baňa – † 19. jún 1990, Bratislava) bola slovenská operná speváčka, hudobná pedagogička.
Karlovice
Karlovice môžu byť:
Marka Medvecká
Životopis
V roku 1928-1935 študovala na reálnom gymnáziu vo Zvolene, 1932-1933 na dievčenskom lýceu v Saint Germain en Laye vo Francúzsku, 1935-1940 spev na Konzervatóriu v Prahe, 1945-1950 externe hudobnú vedu a francúzštinu na Filozofickej fakulte  UK v Bratislave, súčasne súkromne spev u A. Korínskej. V roku sa stala 1940-1952 sólistka opery SND (s výnimkou 1944-1945, keď sa zapojila do SNP ako členka povstaleckého Slovenského rozhlasu v Banskej Bystrici a ošetrovateľka Československého Červeného kríža), v roku 1952 bola z politických dôvodov prepustená zo SND, v roku 1952-1974 sa stala učiteľkou spevu na Štátnom konzervatóriu, resp. Konzervatóriu v Bratislave. Úspešná interpretka najmä lyrických a mladodramatických postáv klasického i moderného repertoáru, popri sopránových zvládla i niektoré mezzosopránové úlohy. Hosťovala na operných scénach v Prahe, v Brne, v Belehrade a vo Viedni. Ako koncertná speváčka propagovala i modernú piesňovú tvorbu našich autorov. Ako vokálna pedagogička vychádzala z talianskej školy. K jej žiakom patrili Edita Gruberová, Štefan Babjak, A. Judt a i. Pôsobila aj ako hlasová poradkyňa Lúčnice, Speváckeho zboru bratislavských učiteliek a vokálna pedagogička v opere Divadla JGT v Banskej Bystrici.
Spolupracovala so Slovenským rozhlasom, členka súťažných porôt a komisií.
Železničná stanica Bratislava-Nivy
náhľad|Železničná stanica Bratislava - Nivy (1979)náhľad|[[City Business Center Bratislava III, miesto, kde v minulosti stála staničná budova]]Železničná stanica Bratislava - Nivy (v období 18401962 Bratislava-Nové Mesto) je bývalá železničná stanica v mestskej časti Nivy v Bratislave. V rovnakej lokalite sa výhľadovo počíta s vybudovaním novej podpovrchovej železničnej stanice.
Pôvodná stanica sa nachádzala na východnej strane Karadžičovej ul. medzi Bazovou ul. a Mlynskými nivami na trase konskej železnice vedenej od prístavu na Rázusovom nábreží do Svätého Jura, neskôr do Trnavy a Serede. Po prebudovaní na parnú prevádzku sem boli privedené i trate z Petržalky, a Komárna. Vďaka vzniku viacerých priemyselných objektov v oblasti tu vznikla rozsiahla sieť vlečkových koľají, z ktorých torzo poslednej bolo odstránené pri rekonštrukcii ulice Mlynské Nivy počas výstavby novej autobusovej stanice.
Rozširujúcemu sa mestu však úrovňové križovanie sa tratí a ciest spôsobovalo značné komplikácie, čoho následkom bolo vybudovanie koľajového „obchvatu“ mesta medzi Starým mostom cez Prievoz, popri letisku do žst. Predmestie a Hlavnej stanice v 60. rokoch 20. storočia. Rozsah dopravy postupne klesal až do jej úplného zastavenia v roku 1983 a postupného odstránenia koľají a staničnej budovy. Pôvodná trať do Petržalky sa mala využívať na plánovanú rýchlodráhu, v roku 1985 boli práce zastavené a trať sa po Starý most odstránila.
Železnice Slovenskej republiky plánovali obnoviť význam železnice v oblasti vybudovaním trate hlavne pod povrchom zeme, čím by stanica Bratislava-Nivy bola obnovená pod zemou. Projekt bol súčasťou Dopravno-urbanistickej štúdie prepojenia koridorov TEN-T 4, 5 a 17 v Bratislave. V súčasnosti je projekt pozastavený vzhľadom na jeho nerentabilitu.
Arabská platňa
náhľad|Arabská tektonická platňa Arabská platňa je tektonická platňa tvoriaca Arabský polostrov. Medzi miesta, ktoré sa v oblasti arabskej platne nachádzajú patria:
V Turecku arabská platňa koliduje s eurázijskou platňou, čo má za následok časté zemetrasenia. V geologicky nedávnom období došlo k oddeleniu arabskej a africkej platne, po čom došlo k vzniku Červeného mora.
Norton Commander
Norton Commander je operačná nadstavba, počítačový program uľahčujúci prácu so súbormi bez nutnosti znalosti príkazov operačného systému MS-DOS.
Zoznam biologických článkov/G
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 170 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
g-
G-proteín
g0
G0 fáza
ga
GABAA receptor - Galaktozémia - Galaktóza - Galeomorphii - Galimímus - Gallardosaurus - Galvesaurus - Gama nôž - Garrulus - Garudimímus - Garupovité - Gary Snyder - Gasparinisaura - Gastonia - Gastrolit - Gastrula - Gašpar Mária gróf zo Šternberku - Gaštan jedlý - Gaviál - Gazela Grantova
ge
Gejza Horváth - Gekončík nočný - Gekón hrboľatý - Gekónovité - Gekóny - General Grant - Genetická dominanta štruktúry - Genetická informácia - Genetická metóda - Geneticky modifikovaný organizmus - Genetický kód - Genetika - Genetika človeka - Genotyp - Genóm - Geobotanika - Geoemyda spengleri - Georg Forster - Georg Friedrich Treitschke - George Davis Snell - George Emil Palade - George Wald - George Wells Beadle - Georges Cuvier - Georgij Georgijevič Jakobson - Gepard štíhly - Geranosaurus - Gerhard Domagk - German Rex - Germicídna výbojka - Getsemanka I. a II.
gé
Gén
gl
Glaciálny relikt - Glaucidium - Gledíčia trojtŕňová - Glezg obyčajný - Globulín - Glossina - Glossopsitta - Glukagón - Glukogénna aminokyselina - Glukokortikoidy - Glukometer - Glukoneogenéza - Glukozid - Glukóza - Glukóza-6-fosfát - Glukózový senzor - Glukuronid - Glutamát-5-semialdehyd - Glutatión - Glycerol - Glycínamidribonukleotid - Glycínový receptor - Glyfosát - Glykemický index - Glykoalkaloid - Glykogenolýza - Glykogén - Glykokalyx - Glykokonjugát - Glykolipid - Glykolýza - Glykosaminoglykán - Glykozid - Glykozidová väzba - Glykozylamín - Glykozyláza - Glykozylová skupina - Glyoxylátový cyklus
go
Gobiceratops - Gofer Bottov - Gojirasaurus - Golgiho aparát - Golierovka slamomilná - Gonochorizmus - Gorgosaurus - Gorgónia vejárovitá - Gorila - Gorila nížinná (poddruh) - Gorila východná - Gorila západná - Gottlieb Tobias Wilhelm - Goyocephale
gö
Göran Wahlenberg
gr
Graciliceratops - Graciola lekárska - Gramnegatívne fakultatívne anaeróbne tyčinky - Gramovo farbenie - Grampozitívna baktéria - Granátovník púnsky - Granulocyt - Graptemys pseudogeographica kohnii - Gravesova-Basedowova choroba - Gravidita - Gravitholus - Greenpeace - Gregor Mendel - Grigorij Jefimovič Grum-Gržimajlo - Griphopithecus - Gryphognathus - Gryposaurus
gu
Guaibasauridae - Guaibasaurus - Guanidínium chlorid - Guaníndeamináza - Guanlong - Guanozín - Guanozíndifosfát - Guanozínmonofosfát - Guanozíntrifosfát - Guave - Guelta - Gulóza - Gupka dúhová - Gurama - Gurama bozkávajúca - Gurama drobnošupinatá - Gurama perleťová - Gurama sivá - Guramy - Gustaf von Paykull - Gustav Grosse - Gustav Július Geyer - Gutácia - Gutské peklo
gü
Günter Altner
gy
Gymnorhinus - Gyrifikácia - Gyula Dahlström
Kroner
Kroner je priezvisko, pozri Kroner (priezvisko), napr.:
Komunikačný objekt
Komunikačný objekt je objekt, ktorý vydáva alebo prijíma informácie.
Saint-Louis-et-Parahou
Saint-Louis-et-Parahou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 62 obyvateľov (2009).
NGC 4978
NGC 4978 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. marca 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
3162 Nostalgia
3162 Nostalgia je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 16. decembra 1980.
Süleyman I.
Süleyman I. alebo Sülejman I.  (osm. tur. سلطان سليمان اول, Sultan Süleyman-ı Evvel, mod. tur. Birinci Süleyman, Kanunî Sultan Süleyman alebo Muhteşem Süleyman ; *6. november 1494/11. november 1494, Trabzon, Osmanská ríša† 5./6. september 1566, Szigetvár, Uhorsko) bol desiaty a najdlhšie panujúci sultán Osmanskej ríše panujúci v rokoch 1520 až 1566.
Cour-l’Évêque
Cour-l’Évêque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Süleyman I.
Na Západe bol známy ako Veľkolepý, alebo Nádherný v Osmanskej ríši ako Zákonodarca (Kanuni, osm. turečtinou: قانونى سلطان سليمان, Ḳānūnī Sulṭān Süleymān   alebo Muhteşem Süleyman ) Nie je jasné, kedy sa termín Zákonodarca prvýkrát použil ako epiteton pre Süleymana. Úplne chýba z osmanských zdrojov šestnásteho a sedemnásteho storočia a môže pochádzať zo začiatku osemnásteho storočia. Vystupoval aj pod básnickým menom Muhibbi (محبی, "Milovník").
Cour-l’Évêque
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Süleyman I.
Po smrti Selima I. v septembri 1520 Süleyman prevzal moc v sultanáte a svoju vládu začal kampaňami proti kresťanským veľmociam v strednej Európe a Stredomorí. V roku 1521 dobyl uhorský Belehrad a Rodos, ktorý bol už dlho pod vládou Rytierov sv. Jána. 29. augusta 1526 v bitke pri Moháči zlomil vojenskú silu uhorského kráľa Ľudovíta II. a otvoril tým cestu Turkov do Uhorska a habsburgských území.
Süleyman sa stal popredným panovníkom Európy a Osmanská ríša za jeho vlády dosiahla vrchol ekonomiky, vojenskej a politickej sily. Osobne viedol osmanskú armádu pri dobývaní kresťanských pevností Belehradu a Rodosu, ako aj väčšiny Uhorska. V roku 1528 spolu so Zápoľským obsadil Budín a v roku 1529 neúspešne obliehal Viedeň. V roku 1541 sa uhorská otázka vyriešila rozdelením Uhorska medzi Habsburgovcov, Osmanov a ich vazala Jána Zápoľského. Pripojil veľkú časť Blízkeho východu počas konfliktu so Safíjovcami s veľkými oblasťami severnej Afriky až na západ po Alžírsko. Pod jeho vládou ovládla osmanská flotila moria od Stredozemného mora až po Červené more a cez Perzský záliv.
Na čele rozširujúcej sa ríše Süleyman osobne zaviedol zásadné legislatívne zmeny týkajúce sa spoločnosti, vzdelávania, daní a trestného práva. Jeho reformy uskutočňované v spojení s hlavným súdnym úradníkom ríše Ebussuudom Efendim harmonizovali vzťah medzi dvoma formami osmanského práva: svetským právom (kanun) a náboženským (šaría), a na ďalších 300 rokov tvorili kostru osmanského práva. Ovládal umenie poézie a zlatníctva. Bol veľkým patrónom kultúry a za jeho vlády krajina zažívala zlatý vek v umeleckom, literárnom a architektonickom vývoji.
Jeho ženou bola kresťanka rusínskeho pôvodu z jeho harému Hürrem Sultán, ktorá sa obrátila na islam. Pre jej údajné červené vlasy bola známa aj pod menom Roksolana. Po Süleymanovej smrti v roku 1566 nastúpil na osmanský trón Roksolanin syn Selim II. Süleymanov ďalší syn Mehmed zomrel na kiahne a dvoch synov - Mustafu a Bayezida nechal popraviť sám sultán. Následníci Süleymana I. boli všeobecne slabší panovníci za ktorých rozhodovali veľkovezíri.
Mladosť a nástup na trón
Süleyman sa narodil v čiernomorskom prístave Trabzon vo východnej Osmanskej časti ríše, ako syn Şehzade Selima, pravdepodobne 6. novembra 1494, hoci tento dátum nie je absolútne istotý. Jeho matka bola Hafsa Sultan bola moslimská konvertitka neznámeho pôvodu. Zomrela v roku 1534. Ako sedemročný odišiel do hlavného mesta, kde študoval prírodné vedy, históriu, literatúru, teológiu a vojenskú taktiku. V priebehu života sa naučil viaceré jazyky, ovládal turečtinu, arabčinu, čagatajštinu, perzštinu a srbčinu. Ako mladý muž sa spriatelil s otrokom Ibrahimom, ktorý sa neskôr stal jedným z jeho najdôveryhodnejších poradcov, a ktorý bol neskôr na Süleymanov príkaz popravený. Ako sedemnásťročný bol menovaný za guvernéra Kaffy (Feodosie) na Kryme, a následne maloázijskej Manisy, s krátkym pôsobením v Edirne.
Na osmanský trón nastúpil Süleymanv poradí ako desiaty sultán po smrti jeho otca, sultána Selima I. v roku 1520. Benátsky vyslanec Bartolomeo Contarini poskytol niekoľko týždňov po jeho nastúpení na trón Süleymanov stručný opis : „''Sultán má iba dvadsaťpäť [v skutočnosti 26] rokov, je vysoký a štíhly, ale pevný, s tenkou a kostnatou tvárou. Fúzy sú zrejmé, ale iba biedne. Zdá sa, že sultán je priateľský a má dobrú náladu. Hovorí sa, že Süleyman je vhodne pomenovaný, má rád čítanie, je dobre informovaný a vykazuje dobrý úsudok."'' Niektorí historici tvrdia, že v mladosti mal Süleyman obdiv k Alexandrovi Veľkému.
Dobývanie v Európe
V nadväznosti na dielo svojho otca započal Süleyman už krátko po nástupe na trón sériu vojenských kampaní. V roku 1521 potlačil povstanie vedené osmanským guvernérom Damasku a následne začal vojská pripravovať na dobytie uhorského Belehradu. O dobytie dôležitého bodu na ceste do kresťanských zemí sa neúspešne pokúšal už Süleymanov pradedo Mehmed II. Kvôli silnej obrane a odporu Jána Huňadyho to však nedokázal. Jeho dobytie bolo nevyhnutné pre pokorenie Uhrov a a Chorvátov, ktorí boli po porážke Albáncov, Bosniakov, Bulharov, Byzantíncov a Srbov jedinou väčšou silou na Balkáne. Süleyman obkľúčil Belehrad a začal sériu ťažkých bombardovaní z ostrova na Dunaji. V auguste 1521 Belehrad, ktorý chránený len 700 mužmi padol. Pád hlavnej kresťanskej pevnosti na Dunaji rozšíril strach po celej strednej Európe. Veľvyslanec Svätej ríše rímskej v Konštantínopole napísal: „''Dobytie Belehradu bolo príčinou dramatických udalostí, ktoré pohltili Uhorsko. Viedlo k smrti kráľa Ľudovíta, k dobytiu Budína, okupácii Sedmohradska, k zrúcaniu prosperujúceho kráľovstva ako aj k strachu susedných krajín, že by mali utrpieť rovnaký osud ...''“ náhľad|Süleyman počas obliehania [[Rodos (mesto)|Rodosu v roku 1522|vľavo]] Cesta do Uhorska a Rakúska bola otvorená, ale Süleyman namiesto toho obrátil svoju pozornosť na východný stredomorský ostrov Rodos, domovskú základňu Maltézskych rytierov. V lete roku 1522 k Rodosu Süleyman vyslal s využitím veľkého námorníctva veľkú armádu o počte približne 400 lodí, zatiaľčo on sám viedol státisícovú armádu cez Malú Áziu. V najbližšom pevninskom bode pri Rodose postavil Süleyman veľké opevnenie Marmaris, odkiaľ následne osmanské vojská na lodiach zaútočili na ostrov. Po päťmesačnom obliehaní Rodosu, nakoniec ostrov kapituloval a Süleyman dovolil rytierom Rodosu odísť. Dobytie ostrova stálo Osmanov v dôsledku bitky a chorôb 50 000 až 60 000 mŕtvych (kresťanské zdroje deklarujú až 64 000 osmanských úmrtí pri bitke a 50 000 úmrtí na choroby).
Po páde ostrova pokračoval Süleyman vo svojej kampani v strednej Európe. 29. augusta 1526 porazil uhorského kráľa Ľudovíta II. v bitke pri Moháči. Vysoká uhorská šľachta ani kresťanské mocnosti kráľa v boji nepodporili a tak Osmania slávili zdrvujúci triumf. V bitke zahynul sám kráľ i veľké množstvo uhorských zemanov. V dôsledku bitky sa uhorský odpor zrútil a Osmanská ríša sa stala hlavnou mocnosťou v strednej Európe. Po stretnutí s mŕtvym telom kráľa Ľudovíta sa hovorí, že Süleyman lamentoval: „Prišiel som sem v náručí proti nemu; ale nechcel som, aby zomrel predtým, než ochutná sladkosti života a kráľovskej hodnosti." Zatiaľčo Süleyman bojoval v Uhorsku, v strednej Anatólii, Kilikii sa pod vedením Kalendera Çelebiho vzbúrili nelojálne turkické kmene. náhľad|Osmanské obliehanie [[Ostrihom (mesto)|Ostrihomu (1543)|vľavo]] Situácia v Uhorsku bola po bitke zložitá. Niektorí uhorskí šľachtici podporovali ako kandidáta na uhorský trón rakúskeho vojvodu Ferdinanda, ktorý bol Jagelovcami pokrvne spriaznený. Argumentačne sa opierali o predchádzajúce rodové dohody, podľa ktorých mali v prípade vymretia Jagelovcov prevziať uhorský trón. Iní šľachtici sa však obrátili na mocného uhorského šľachtica Jána Zápoľského, ktorého podporoval aj Süleyman. Habsburgovské vojská na situáciu reagovali obsadením Budína a prevzatím vlády v Uhorsku. Na to Süleyman, ktorý podporoval Zápoľského v roku 1529 zareagoval veľkou výpravou údolím Dunaja. Znovu získal kontrolu nad Budínom a následne obľahol aj Viedeň. Rakúšania však s posilnenou posádkou 16 000 mužov spôsobili Süleymanovi prvú porážku a zasiali semená horkej osmansko-habsburskej rivality, ktorá pretrvala až do 20. storočia. Süleymanov druhý pokus dobyť Viedeň v roku 1532 tiež zlyhal, pretože sa osmanské sily oneskorili pri obliehaní Kőszegu. V oboch prípadoch osmanskú armádu trápilo zlé počasie.
Obnovenie konfliktu v Uhorsku v 40. rokoch 16. storočia prinieslo Süleymanovi príležitosť pomstiť porážku utrpenú pri Viedni. V roku 1541 sa Habsburgovci neúspešne pokúsili obliehať Budín, následkom čoho Osmani v dvoch protiofenzívnych kampaniach v rokoch 1543 až 1544 dobyli pás habsburgského územia. Ferdinand I. a jeho brat Karol V. tak boli nútení uzavrieť so Süleymanom ponižujúcu päťročnú zmluvu, ktorá znamenala definitívnu stratu väčšiny Uhorska. Symbolický význam malo neuvedenie Karola V. v zmluve ako „cisára“, ale ako „španielskeho kráľa“, čo viedlo k identifikácii Süleymana ako skutočného „cisára“.
Osmansko-perzská vojna
V snahe poraziť šáha raz a navždy sa Süleyman v rokoch 15481549 pustil do druhej perzskej kampane. Rovnako ako v predchádzajúcom pokuse sa Tahmásp vyhýbal priamej konfrontácii s osmanskou armádou, a namiesto toho sa rozhodol ustúpiť a pomocou použitia taktiky spálenej zeme vystaviť osmanskú armádu tvrdej zime na Kaukaze. Süleyman opustil kampaň s dočasnými osmanskými ziskami v oblasti Tabrízu a Urmie a trvalou prítomnosť Osmanov v okolí jazera Van. Osmani tak získali vládu nad západnou polovicou Azerbajdžanu a niektorými pevnostami v Gruzínsku.
V roku 1553 začal Süleyman svoju tretiu a poslednú kampaň proti perzskému šáhovi. Süleyman síce spočiatku stratil územie okolo Erzurumu šáhovým synom, avšak následne územie znovu dobyl a prekročil horný Eufrat, čím sa dostal na neosídlenú časť Perzie. Šáhova armáda pokračovala vo svojej stratégii, ako sa vyhnúť Osmanom, čo viedlo k patu, ktorý ani jednej armáde nepriniesol žiaden významný zisk. V roku 1554 bola podpísaná dohoda, ktorá mala uzavrieť Süleymanove ázijské kampane. Zmluva znamenala opätovné vrátenie Tabrízu, avšak zabezpečila pre krajinu Bagdad, dolnú Mezopotámiu, ústie rieky Eufrat a Tigris, ako aj časť Perzského zálivu. náhľad|[[Barbarossa Hayreddin Paša|Barbarossa Hayreddin Pasha porazil Svätú ligu pod vedením Andrea Doriu v bitke o Prevezu v roku 1538]]
Stredozemné more a severná Afrika
Po konsolidácii území na pevnine bol Süleyman konfrontovaný so správou, že osmanská pevnosť Koroni v Morei (dnešný Peloponéz) bola dobytá admirálom cisára Karola V., Andreom Doriom. Prítomnosť Španielov vo východnom Stredomorí Süleyman považoval za skorý náznak úmyslu Karla V. súperiť s osmanskou dominanciou na tomto území. Süleyman si uvedomil, že je potrebné opätovne potvrdiť námornú prevahu v Stredomorí a vymenoval mimoriadneho námorného veliteľa Chaira ad Dína, Európanom známeho ako Hayreddin Barbarossa. Hayreddin viedol prestavbu osmanskej flotily do podoby početne rovnocennej flotilami ostatných stredomorských krajín.
V roku 1535 viedol Karol V. Svätú ligu s 27 000 vojakmi (10 000 Španielov, 8000 Talianov, 8000 Nemcov a 700 rytierov sv. Jána) pri víťazstve nad Osmanmi v Tunise, ktorou spolu s vojnou proti Benátkam nasledujúci rok viedli Süleymana k prijatiu návrhov od Františka I. z Francúzska na vytvorenie dohody proti Karolovi. Obrovské moslimské územia v severnej Afrike boli v nasledujúcom období rozličnými spôsobmi pripojené k Osmanskej ríši. Barbarské štáty Tripolsko, Tunisko a Alžírsko sa stali autonómnymi provinciami ríše, ktoré slúžili ako hnací motor Süleymanovho konfliktu s Karolom V., ktorého pokus o vytlačenie Turkov zlyhal v roku 1541. Jednou z foriem boja o nadvládu v Stredozemnom mori bolo pirátstvo, ktoré Berberi pestovali. náhľad|Obliehanie [[Malta|Malty v roku 1565; Turci, ktorý prichádzajú na miesto, od Mattea Pereza d'Aleccia|vľavo]] V roku 1542 František I. čelil spoločnému habsburskému nepriateľovi bolo francúzsko-osmanské spojenectvo znovu obnovené a Süleyman Francúzom vyslal na pomoc 100 galér.
V roku 1530 bol obnovený Rád svätého Jána, odvtedy známy aj ako Maltézsky rád. Osmania tento krok vnímali ako ohrozenie svojej moci a Süleyman preto vyslal na Maltu veľkú výpravu. V roku 1565 Osmani podnikli tzv. Veľké obliehanie Malty, ktoré sa začalo 18. mája a trvalo do 8. septembra. Spočiatku sa zdalo, že pôjde o opakovanie bitky o Rodos, pričom väčšina maltských miest bola zničená a v bitke bolo zabitých polovica rytierov, nakoniec avšak do bitky vstúpila záchranná sila zo Španielska, čo malo za následok stratu 10 000 osmanských jednotiek a víťazstvo kresťanských síl.
Kampane v Indickom oceáne
V priebehu rokov 15261543 vyslal Süleyman vyše 900 tureckých vojakov, aby bojovali spolu so somálskym Adalským sultanátom pod vedením Ahmada ibna Ibráhíma al-Gázího počas dobývania Abysínie. Po prvej ajursko-portugalskej vojne Osmanská ríša v roku 1559 absorbovala oslabený Adalský sultanát do svojho panstva, čím sa započala osmanská nadvláda v Somálsku a na Africkom rohu. Taktiež sa zvýšil vplyv krajiny v Indickom oceáne, konkurencieschopnosť voči Portugalskej ríši a okolitým krajinám.
V roku 1564 Süleyman prijal veľvyslancov z Acehu (sultanát na Sumatre v dnešnej Indonézii), ktorí žiadali osmanskú podporu proti Portugalcom. Sultán do Acehu vyslal rozsiahlu vojenskú podporu.
Obvodný úrad
Obvodný úrad (-termín podľa zákona) alebo obvodný úrad všeobecnej štátnej správy bol na Slovensku od roku 2004 miestny orgán štátnej správy pre oblasť všeobecnej vnútornej správy, živnostenského podnikania, civilnej ochrany a riadenia štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu, ktorý bol zodpovedný za jeden územný obvod, tvorený (spravidla) skupinou susediacich okresov (prehľad územných obvodov je uvedený v prílohe k zákonu 515/2003).
Süleyman I.
Smrť
náhľad|Osmanská ríša v čase smrti Süleymana I. V roku 1566 sa Süleyman vydal na ďalšiu výpravu do Uhorska, avšak víťazstva sa už nedočkal. 6. septembra 1566, dva mesiace pred jeho 72. narodeninami zomrel pri obliehaní uhorského Szigetváru. Veľkovezír nechal túto správu utajiť, avšak Turci bitku prehrali. Telo sultána bolo odvezené späť do Istanbulu, kde bolo aj pochované, zatiaľ čo jeho srdce, pečeň a niektoré ďalšie orgány boli pochované v turbéku pri Szigetvári. Nad hrobom Osmani vybudovali mauzóleum, ktoré bolo považované za posvätné pútnické miesto. V priebehu desiatich rokov pri ňom bola postavená mešita a súfijský starobinec a miesto bolo chránené posádkou niekoľkých desiatok mužov.
Obvodný úrad
Ako "obvodné úrady" sa nepresne (teda v rozpore s terminológiou použitou v zákone) označovali aj obvodné úrady špecializovanej štátnej správy; tieto existovali paralelne k obvodným úradom všeobecnej štátnej správy.
Süleyman I.
Reformy v krajine
náhľad|Süleyman I. prijíma veľvyslanca (nakreslil [[Matrakçı Nasuh)]] Právny poriadok v krajine sa skladal z dvoch odvetví. Prvotným právom bola šaría, ktorá bola ako božský zákon islamu mimo sultánových právomocí. Odlišné odvetvie bol ako kanun (قانون, kanonická legislatíva), ktorá bola závislá iba od vôle Süleymana ako panovníka. Týkala sa oblastí, ako sú trestné právo, držba pôdy a dane. Süleyman nechal zhromaždiť všetky rozsudky, ktoré vydalo deväť predchádzajúcich osmanských sultánov. Po odstránení duplikátov a výbere medzi odporujúcimi vyhláseniami vydal jediný právny poriadok revidovaný tak, aby neporušoval základné islamské zákony. V rámci toho sa Süleyman podporovaný vezírom Muftim Ebussuudom snažil reformovať právne predpisy tak, aby sa prispôsobili dynamike ríše. Keď kanun dosiahol konečnú podobu, stal sa známym ako kanun-i Osmani (قانون عثمانی) alebo „osmanské zákony“ a trval viac ako tristo rokov. Osobitnú pozornosť venoval kresťanským poddaným. Zvláštnym kódexom reformoval právo upravujúc odvody a dane, ktoré majú platiť kresťania. Zohrával aj dôležitú úlohu pri ochrane Židov v krajine, ktorá sa stala jedným z exilov pre španielskych Sefardov. Niekedy v rokoch 1553/1554 na návrh svojho obľúbeného lekára a zubára, španielskeho Žida Mojžiša Hamona vydal firman (رمان), ktorým formálne odsudzoval urážky proti Židom. Okrem toho prijal nové trestné a kriminálne právne predpisy, v ktorých stanovil súbor pokút za konkrétne trestné činy, ako aj znížil počet prípadov vyžadujúcich smrť alebo zmrzačenie. V oblasti daní sa vyberali dane z rôznych druhov tovaru a výrobkov vrátane zvierat, výťažkov, obchodných ziskov a dovozných a vývozných služieb.
Ďalšou dôležitou oblasťou pre sultána bolo vzdelávanie. Školy v krajine boli spojené s mešitami a financované náboženskými nadáciami. Oproti kresťanským krajinám poskytovali prevažne bezplatné vzdelanie, prístupné boli moslimským mužom. V hlavnom meste sa za Süleymanovej vlády zvýšil počet mektieb (مكتب, základné školy) na štrnásť. Učil chlapcov čítať a písať, ako aj princípy islamu. Mladí muži, ktorí si želali ďalšie vzdelávanie, mohli prejsť do jednej z ôsmich medres (مدرسه, vysoké školy), ktorých štúdium zahŕňalo gramatiku, metafyziku, filozofiu, astronómiu a astrológiu. Vyššie medresy poskytovali vzdelanie podobné univerzitnému, ich absolventi sa stávali imámami (امام) alebo učiteľmi. Vzdelávacie centrá boli často jednou z mnohých budov obklopujúcich nádvoria mešít, medzi ďalšie patrili knižnice, kúpele, ľudové kuchyne, rezidencie, či nemocnice v prospech verejnosti.
Obvodný úrad
K 1.10.2013 boli obvodné úrady zrušené a nahradili ich okresné úrady.
Süleyman I.
Osmanské umenie za Süleymanovho panovania
náhľad|[[Osmanská ríša|Osmanská miniatúra zo Süleymannáme zobrazujúca popravu porazeného nepriateľa slonom v Belehrade|vľavo]] Pod Süleymanovým patronátom vstúpila Osmanská ríša do zlatého veku svojho kultúrneho rozvoja. V ríšskom sídle, v paláci Topkapı boli spravované stovky umeleckých spolkov nazývaných Ehl-i Hiref, t.j. Spolky remeselníkov. Po vyučení sa umelci a remeselníci mohli pohybovať vo svojom odbore a dostávali primeranú mzdu v štvrťročných ročných splátkach. Mzdové registre, ktoré prežili, svedčia o šírke Süleymanovho sponzorstva umenia. Najstaršie dokumenty z roku 1526 uvádzajú 40 spolkov s viac ako 600 členmi. Ehl-i Hiref prilákal najtalentovanejších remeselníkov ríše na sultánsky dvor, a to tak z islamského sveta, ako aj z nedávno dobytých území v Európe, čo viedlo k zmesi arabských, tureckých a európskych kultúr. Medzi remeselníkov slúžiacich pre dvor patrili maliari, viazači kníh, kožušníci, klenotníci a zlatníci. Zatiaľčo predchádzajúci sultáni boli ovplyvňovaní skôr perzskou kultúrou (napr. Süleymanov otec Selim I., písal poéziu v perzštine), Süleymanove sponzorstvo umenia prinieslo Osmanskej ríši presadenie vlastného osmanského umeleckého odkazu.
Samotný Süleyman bol tiež básnikom. Písal v perzštine a turečtine pod menom Muhibbi (محبی, "Milovník"). Niektoré jeho verše sa stali tureckými prísloviami. Po smrti jeho syna Mehmeda v roku 1543, zložil na pamiatku tohto roku pohyblivý chronograf. Okrem Süleymanovej vlastnej práce oživilo literárny svet počas jeho vlády mnoho veľkých talentov vrátane Fuzûlîho a Bâkîho. Literárny historik Elias John Wilkinson Gibb poznamenal, že „v žiadnom momente, dokonca ani v Turecku, nebola väčšia podpora venovaná poézii ako za vlády tohto sultána“.
náhľad|[[Mešita Süleymaniye v Istanbule, postavená Mirarom Sinanom, Süleymanovým hlavným architektom]] Süleyman sa stal známym sponzorovateľom série monumentálnych architektonických vývojov v rámci svojej ríše. Prevažne kresťanský Konštantínopol sa pomocou viacerých projektov snažil premeniť na centrum islamskej civilizácie. Vystaval viacero budov, vrátane mostov, mešít, palácov a rôznych charitatívnych a sociálnych zariadení. Najväčšie stavby postavil sultánov hlavný architekt Mimar Sinan, pod ktorým osmanská architektúra dosiahla svoj vrchol. Sinan bol zodpovedný za viac ako 300 pamätníkov v celej ríši, vrátane jeho dvoch majstrovských diel, mešity Süleymaniye a Selimiye, ktoré boli postavené v Adrianople (teraz Edirne) za vlády Süleymanovho syna Selima II. Süleyman taktiež zrekonštruoval Skalný dóm v Jeruzaleme a Jeruzalemské hradby (ktoré sú súčasnými hradbami starého mesta v Jeruzaleme), zrekonštruoval Kábu v Mekke a postavil komplex v Damašku.
Osobný život
Süleyman mal tri známe manželky:
náhľad|[[Tughra ( kaligrafický monogram) Süleymana I.]] Süleyman ma niekoľko detí s jeho manželkami, vrátane:
náhľad|Olejomaľba [[Hürrem Sultan|Hürrem Sultán zo 16. storočia|vľavo]]
Vzťah s Hürrem Sultán
Roksolana bola konvertitkou slovanského pôvodu. Pochádzala územia Ukrajiny, ktorá v tom období patrila Poľskému kráľovstvu. Bola dcéra pravoslávneho kňaza, ktorú zajali Tatári z Krymu a predali ako otrokyňu do Konštantínopola, kde sa nakoniec stala Süleymanovou obľúbenkyňou. Na rozdiel od osmanskej tradície si ju, konkubínu, sultán zobral za manželku a dovolil jej, aby s ním zostala v paláci po zvyšok svojho života. Roksolana mala na Süleymana veľký vplyv a na sultánovom dvore mala takmer neobmedzený vplyv. Pod umeleckým menom Muhibbi jej sultán zložil aj báseň:
Veľkovezír Ibrahim Paša
Pargalı Ibrahim Paša bol priateľom Süleymana už pred jeho nastúpením na trón. Ibrahim bol pôvodne kresťan z Pargy (v Epire), ktorý bol zajatý pri nájazdoch počas osmansko-benátskej vojny v rokoch 14991503 a pravdepodobne niekedy v roku 1514 bol ako otrok poslaný Süleymanovi. V jeho službách konvertoval na islam a Süleyman ho spravil vrchným sokolníkom a následne aj vrchným komorníkom. V roku 1523 sa stal veľkovezírom a veliteľom celej armády. Süleyman mu taktiež udelil hodnosť beylerbeya Rumélie (generálny vojenský guvernér prvého stupňa), a udelil Ibrahimovi moc nad všetkými osmanskými územiami v Európe, ako aj velenie nad vojakmi, ktorí sa v nich nachádzali v čase vojny. Podľa kronikára zo 17. storočia o túto pozíciu požiadal Süleymana, pretože sa obával o svoju bezpečnosť; na čo Süleyman odpovedal, že za jeho vlády, bez ohľadu na to, za akých okolností by ho nikdy nezabil. Počas trinástich rokov jeho veľkovezírstva, jeho rýchly rast k moci a obrovská akumulácia bohatstva spôsobili, že mal na sultánovom dvore mnoho nepriateľov. Ibrahimová drzosť počas kampane proti Safíjovcom, keď sa nazval serasker sultán (سرعسكر سلطان) bola priamou urážkou sultána. Ibrahimovým protivníkom bola aj sultánova manželka Hürrem Sultán, ktorá chcela za dedičov ríše svojich synov, kým Ibrahim podporoval Şehzade Mustafu. Süleymanov vzťah k Ibrahimovi sa zhoršoval, až bol nakoniec finančným tajomníkom (defterdarom) Iskenderom Çelebim presvedčený o Ibrahimovej nelojalite a 15. marca 1536 bol popravený.
Dediči trónu
vľavo|náhľad|Poprava [[Şehzade Mustafa|Şehzade Mustafu (Süleymanovho najstaršieho syna a potenciálneho dediča trónu), v roku 1553]] Sultán Süleyman mal dve známe konkubíny (Hürrem a Máhidevrán), ktoré mu porodili šesť synov, z ktorých štyria dožili do 50. rokov 16. storočia. Boli to Mustafa, Selim, Bayezid a Cihangir. Najstarší z nich nebol syn Hürrem, ale Máhidevrán. Hürrem je zvyčajne aspoň čiastočne zodpovedná za intrigy pri navrhovaní nástupcu, hoci neexistujú dôkazy, ktoré by to potvrdili. Hoci bola Süleymanovou manželkou, nevykonávala žiadnu oficiálnu verejnú funkciu. Toto je však nezabránilo k tomu, aby mala mocný politický vplyv. Keďže v ríši chýbali všetky formálne prostriedky na vymenovanie nástupcu, až do panovania Ahmeda I., dedičstvo zvyčajne zahŕňalo smrť konkurenčných princov, aby sa odvrátili občianske nepokoje a vzbury.
Od roku 1552, kedy sa začala kampaň proti Perzii, kde bol Rüstem vymenovaný za hlavného veliteľa expedície, sa začali sa intrigy proti Mustafovi. Rüstem poslal jedného zo svojich najdôveryhodnejších mužov Süleymanovi, aby mu oznámil, že keďže Süleyman nebol na čele armády, vojaci si mysleli, že nastal čas, aby na trón nastúpil mladší panovník; súčasne šíril zvesti, že Mustafa sa k tejto myšlienke dokázal uchýliť. Podľahol tomu, a uveril, že Mustafa plánuje získať trón. Nasledujúce leto po návrate z kampane v Perzii ho Süleyman zavolal do svojho stanu v údolí Ereğli. Keď Mustafa vstúpil do stanu svojho otca, aby sa s ním stretol, Süleymanovi kati naňho zaútočili a po dlhom boji ho uškrtili tetivou z luku.
Cihangir údajne zomrel smútkom pár mesiacov po správach o vražde svojho nevlastného brata. Obaja žijúci bratia, Selim a Bayezid, dostali velenie provincií v rôznych častiach ríše. V priebehu niekoľkých rokov však medzi bratmi vypukla občianska vojna, z ktorej každý bol podporovaný jeho lojálnymi vojskami. V roku 1559 Selim s pomocou armády svojho otca Bayezida v Konyi porazil, čo viedlo k tomu, aby spolu so svojimi štyrmi synmi hľadal [Bayezid] útočisko u Safíjovcov. Po diplomatických výmenách sultán požiadal šáha Safíjovcov, aby mu bol Bayezid vydaný alebo popravený. Na oplátku za veľké množstvo zlata v roku 1561 šáh umožnil tureckému katovi uškrtiť Bayezida a jeho štyroch synov, čo o päť rokov neskôr vyčistilo cestu Selimovi k nástupu na trón.
Nitriansky dolomitový lom
Nitriansky dolomitový lom je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa unikátne takmer v centre mesta Nitra (katastrálne územie obce Nitra v okrese Nitra v Nitrianskom kraji). Miestne je známy tiež pod menom "Rolfesova baňa". Tvorí ho šedý ramsauský dolomit a vápenec z obdobia vrchného a stredného triasu s pred vyše 200 miliónov rokov. Našli sa tu vápenaté zelené riasy, úlomky ľalioviek, lastúrnikov, ramenonožcov a ulitníkov.
Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1982 na rozlohe 1,2599 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Predmetom ochrany je: Lokalita predstavuje vhodný objekt pre štúdium geologickej stavby Tribeča, významný estetický prvok a zaujímavý prvok životného prostredia mesta Nitra.
Prugnanes
Prugnanes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Myslenie a jazyk
Myslenie a jazyk sú vzájomne späté, nie však totožné. Myslenie sa uskutočňuje pomocou jazyka, teda symbolov, bez ktorých nie je možné zovšeobecnenie ako základná myšlienková operácia, avšak myslenie sa riadi zákonmi logiky, zatiaľ čo jazyk a reč zákonmi lingvistiky, kde hrajú svoju úlohu gramatické, štylistické alebo expresívne zákonitosti.
Slovenský Superpohár (futbal)
V roku 1993 bol odohraný prvý neoficiálny zápas medzi Slovanom Bratislava a Slovenskou reprezentáciou, ktorá sa skladala z hráčov Corgoň ligy.
Ľudovít Medveď
Ľudovít Medveď (pôv. Mezei) (* 16. jún 1913, Čierny Balog – † 5. máj 1967, Košice) bol funkcionár KSČ, verejný činiteľ a protifašistický bojovník.
Životopis
V roku 19301934 sa učil za zámočníka, 1939 ukončil meštiansku školu v Brezne. Príležitostný robotník, neskôr tajomník Oblastného výboru KSS, 19491953 predseda KNV v Prešove, neskôr pracovník vo významných funkciách hospodárskych podnikov.
Účastník revolučného hnutia, 1939 väznený v Ilave, ilegálneho protifašistického hnutia, 1944 člen RNV v Čiernom Balogu. Počas SNP pomáhal zásobovať partizánov, organizovať Ľudové milície. Po ústupe SNP do hôr partizánska spojka, Ľudové milície sa pod jeho velením podieľali na oslobodzovaní Horehronia.
Člen KSČ a funkcionár ÚV KSS. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Abstraktné myslenie
Abstraktné myslenie je myslenie, ktoré pracuje s abstrakciami, vymaňuje sa z názornosti, konštruuje ideálne objekty atď.
Libštát
Libštát je mestečko v Česku v okrese Semily v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 977 obyvateľov, z toho 488 mužov a 489 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 39,7 roka, ženy 44,0 roka).
3163 Randi
3163 Randi je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Charles Thomas Kowal 28. augusta 1981.
Výsledok hospodárenia za účtovné obdobie
Výsledok hospodárenia (za účtovné obdobie) (staršie hospodársky výsledok (bežného účtovného obdobia), ešte staršie (za socializmu) bilančný zisk alebo súvahový zisk; neformálne zisk (alebo strata), účtovný zisk (alebo účtovná strata), bilančný/súvahový zisk (alebo bilančná/súvahová strata)) je v slovenskom účtovníctve oficiálny názov zostatku na účte Výkazu ziskov a strát. Zodpovedá teda rozdielu účtovných výnosov a účtovných nákladov. Často sa označuje ako VH (výsledok hospodárenia) alebo HV (hospodársky výsledok).
Ak je kladný zvykne sa neformálne nazývať "(účtovný) zisk", ak je záporný "(účtovná) strata". Vyskytuje sa aj ako položka v súvahe (teda bilancii), preto sa nazýva aj "bilančný (súvahový) zisk/strata".
Mimo účtovníctva (vo finančníctve, ekonómii a podobne), ako aj v iných krajinách, sa výsledok hospodárenia bežne nazýva zisk (alebo strata) alebo rôzne inak, pričom v detailoch je často aj odlišne definovaný; napríklad nemusí zahŕňať: Slovenský výsledok hospodárenia toto všetko zahŕňa.
Zisk (právnických osôb) podľa daňového práva je fakticky (hoci sa ten pojem oficiálne nepoužíva) výsledok hospodárenia upravený o výnimky podľa daňového práva. Tvorí základ dane.
利益
Aleš Mandous
Aleš Mandous (* 21. apríl 1992, Nekmíř) je český futbalový brankár, od júla 2015 pôsobí v MŠK Žilina.
Klubová kariéra
Je odchovancom TJ Sokol Nekmíř odkiaľ v mládežníckych rokoch zamieril do FC Viktoria Plzeň.
FC Viktoria Plzeň
V lete 2012 sa dostal do kádra A-tímu. Premiéru v bráne mal v zápase Pohára Českej pošty proti Hradcu Králové, v ktorom jeho tím vyhral 1:0. V lige neodchytal za Plzeň žiadny zápas.
FK Bohemians Praha
Pred sezónou 2013/2014 odišiel na hosťovanie do FK Bohemians Praha, kde odchytal 18 zápasov.
FK Baník Most 1909
V lete 2014 odišiel na hosťovanie do FK Baník Most. Odchytal tu 18 zápasov.
MŠK Žilina
V júli 2015 podpísal dvojročný kontrakt s MŠK Žilina. Pôsobí prevažne v rezervnom tíme. Za prvý tím odchytal doposiaľ len zápasy Slovenského pohára.
Novoveský park
Nachádza sa v katastrálnom území obce Nová Ves nad Žitavou v okrese Nitra v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1982 na rozlohe 6,5900 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Historický park v obci Nová Ves nad Žitavou, na ktorého území ležia 2 kaštiele. Celkovo tu rastie až 99 druhov drevín, niektoré sú vzácne. Park má veľkú biologickú, architektonickú i estetickú hodnotu.''
NGC 4979
NGC 4979 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Myslenie
Myslenie je významový proces (dianie, činnosť), ktorý spočíva v metamorfózach kognitívnych významových útvarov, najmä pojmov.
NGC 4979
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Henry Lee Fest
Henry Lee Fest je alternatívny hudobný festival, ktorý sa od roku 2013 koná v Brne. Je venovaný postave z piesní austrálskeho hudobníka Nicka Cavea – Henrymu Lee. Prvý ročník sa konal 14. septembra 2013 a medzi vystupujúcimi boli napríklad české skupiny Našrot, The Plastic People of the Universe, My Dead Cat a Please The Trees, nemecké duo Noblesse Oblige alebo nemecký diskdžokej Steve Morell. Druhý ročník je naplánovaný na 27. septembra 2014 a vystúpi na ňom Caveov spolupracovník Mick Harvey spolu s nemeckou skupinou The Ministry of Wolves. Ďalej tu vystúpi Mikoláš Chadima alebo Vladimír Mišík a ďalší.
Myslenie
Každé logické poznanie sa realizuje myslením. Myslenie je sprostredkovaný a zovšeobecnený odraz skutočnosti. Je to odraz podstatných vlastností príčinných vzťahov a zákonitých súvislostí v mozgu človeka. Myšlienku nemožno vnímať zmyslovými orgánmi. Myšlienka je z ontologického hľadiska materiálna a z gnozeologického ideálna. Prostredníctvom myslenia sa tvoria pojmy, súdy, úsudky. Sú to základné formy myšlienkových procesov.
Behaviorizmus
Myslenie v behaviorizme je proces riešenia problémov.
Hegel
Myslenie je podľa Hegela bytie.
Husserl
Myslenie podľa Husserla prebieha v určitých aktoch, ktoré vystupujú v súvislosti vyjadrujúcej reči.
Neumann
Myslenie je podľa Neumanna proces spracúvania a využívania informácií.
Novalis
Myslenie je podľa Novala sen cítenia, odumreté cítenie, našedivelý, matný život.
Piaget
Myslenie je podľa Piageta špecifický proces, ktorý má vlastné zákonitosti. Na začiatku vývoja myslenia je činnosť. Tým, že dieťa operuje s vecami, objavuje ich vlastnosti a postupne reorganizuje svoje kognitívne schémy, aby dosiahlo rovnováhu medzi štrukturou svojich činností a týmito vlastnosťami vecí (akomodácia). Tým dieťa poznáva a interiorizuje funkčné vzťahy medzi sebou a vecami a neskôr medzi vecami a javmi samými. Myslenie zahrnuje do jedného celku väčší počet faktov, a tým dosahuje väčšiu objektívnosť než vnímanie. Myšlienkové štruktúry sa vratné. Až myslenie prináša o svete objektivne poznatky.
Platon
Myslenie je podľa Platona vnútorné rozprávanie sa.
Gestalt
Myslenie je podľa gestaltu uvedomovanie si vzťahov vzhľadom založeným na novom usporiadaní štruktúry vzťahov v danej problémovej situácii, keď primárny vhľad nevedie k cieľu, t. j. k riešeniu problémov. Reštrukturácia vzťahov sa opiera o funkčnú viazanosť prvkov problémovej situácie a o vytváranie štruktúr vo vnímaní. Základnou myšlienkovou operáciou je rozlišovanie.
Psychológia
Myslenie je v psychológii súbor operácií tvorby obrazu skutočnosti v takých jej objektívnych vlastnostiach, súvislostiach a vzťahoch, do ktorých sa zahrnujú aj objekty nedostupné bezprostrednému zmyslovému vnímaniu. Zahrnuje proces analýzy, syntézy a odvodených myšlienkových operácií. Myslenie je sociálne podmienené a nerozlučne spojené s rečou. Myslenie rozdeľujú na vedomé myslenie a neuvedomované myslenie.
Schopenhauer
Myslenie je podľa Schopenhauera prejavenie sa vôle v mozgu človeka.
Woodworth, Schlosberg
Myslenie sú podľa Woodwotha a Schlosberga prieskumy subjektu siahajúce za bezprostredne danú situáciu, pričom subjekt využíva pamäť a predtým vytvorené pojmy.
Václav Černík
Myslenie je podľa Černíka systém operácií s ideálnym objektom. V pojmovom myslení sa operácie s mysleným objektom viažu na jazykové operácie, myslený objekt sa stáva kognitívnym obsahom jazykového znaku. Vzájomné vzťahy medzi poznatkami vyjadrenými v jazyku odrážajú nielen vzájomné vzťahy medzi predmetnými objektmi, ale aj špecifickosť jazyka ako nástroja informačného styku mysliacich subjektov.
Kozmický objekt
Kozmický objekt (iné názvy: vesmírny objekt, nebeský objekt) môže byť:
Upa
Upa môže byť:
UPA môže byť: