cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Noc kostolov
Noc kostolov (v nemecky a taliansky hovoriacich krajinách nazývaná Dlhá noc kostolov) je každoročne usporadúvaná akcia, ktorá má umožniť širokej verejnosti nezáväzné priblíženie sa a stretnutie s kresťanstvom. V jej rámci sú vo večerných a nočných hodinách sprístupnené niektoré kostoly rôznych kresťanských cirkví, v ktorých sa aj zadarmo konajú koncerty, komentované prehliadky, workshopy alebo divadelné predstavenia. Návštevníci majú možnosť nahliadnuť do kostolných sakristií alebo kláštorných záhrad, skúsiť si zahrať na organe, vystúpiť na veže alebo zostúpiť do starobylých krýpt, prežiť liturgiu alebo napríklad len vnímať to, čo bolo inšpiráciou pre staviteľa kresťanských chrámov.
História
Noc kostolov vznikla v roku 2001 v Nemecku a o niekoľko rokov sa z Rakúska rozšírila aj do Česka. Prvý ročník tohto podujatia sa v Česku konal 29. mája 2009, druhý 28. mája 2010 a tretí 27. mája 2011. Prvý ročník na Slovensku sa konal 27. mája 2011.
Rozšírenie akcie vo svete
Noc kostolov sa koná v týchto krajinách:
Mayac
Mayac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Turecká mierová rada
Turecká mierová rada (turecky: Yurtta Sulh Konseyi) bol výkonný orgán vytvorený 15. júla 2016 skupinou armádnych úradníkov v rámci tureckých ozbrojených síl. V rovnaký deň zinscenoval pokus o prevrat a bol pučistami vyhlásený za riadiacu radu Turecka a do jeho čela sa údajne postavil plukovník Muharrem Köse.
Zloženie rady a informácie o rozsiahlosti jej vplyvu zatiaľ nie sú známe.
Ciele rady
Po formálnom prevzatí moci pučisti uviedli svoje ciele, medzi ktoré patrilo obnovenie ústavného poriadku, ľudských práv a slobôd, právneho štátu a všeobecnej bezpečnosti, ktorá bola podľa pučistov zničená.
Dušan Hejbal
ThMgr. Dušan Hejbal (* 16. júl 1951, Praha) je emeritný biskup Starokatolíckej cirkvi v Českej republike, na čele ktorej stál v rokoch 1991 až 2016. Ako biskup bol zároveň biskupom-ordinárom pre anglikánskych veriacich na území celého Česka. Okrem vedenia cirkvi pôsobil ako farár Starokatolíckej farnosti Praha, ktorej duchovným správcom bol do júna 2018. Taktiež píše texty piesní.
Kresťanstvo
Do starokatolickej cirkvi vstúpil v roku 1968. V nasledujúcom roku začal študovať na Husovej československej bohosloveckej fakulte v Prahe. V júni 1970 bol vysvätený za diakona a o rok neskôr za kňaza. V máji 1972 musel na príkaz úradov opustiť bohosloveckú fakultu. Až do pádu komunistického režimu pôsobil v pastorácii neverejne, pracoval ako pomocný robotník, murár, prevádzkar, vodič električky alebo predávač.
Bol blízkym spolupracovníkom vtedajšieho prenasledovaného biskupa Augustina Podoláka, pod ktorého vedením sa venoval štúdiu teológie a podielal sa na neverejných cirkevných vzdelávacích aktivitách. Bol tak tiež vyšetrovaný ŠtB pre marenie štátneho dohľadu nad cirkvami.
Po Nežnej revolúcii bol v apríli 1990 vymenovaný za generálneho vikára, dňa 23. februára 1991 zvolený za biskupa. V nasledujúcom roku sa stal podpredsedom Ekumenickej rady cirkví v ČR (ERC). Od roku 1993 prednášal starokatolícku dogmatiku a liturgiku na Husitskej teologickej fakulte Univerzity Karlovej. Dňa 27. septembra 1997 bol v Prahe v katedrále svätého Vavrinca na Petříne vysvätený za biskupa. V čele Starokatolickej cirkvi v Českej republike ako biskup stál do 16. júla 2016, kedy dosiahol veku 65 rokov a vedenie cirkvi prevzal novo-zvolený biskup Pavel Benedikt Stránský.
V rokoch 20002005 bol predseda riadiaceho výboru ERC, potom opäť podporedsedom tohto združenia.
Hudba
Od mladosti sa venoval hudbe, zo začiatku ako folkový spevák v dvojici Labašta & Hejbal. Od 1981 do 1993 bol kmeňovým textárom rokovej skupiny Dr. Max a písal aj pre interprétov stredného prúdu populárnej hudby. Celkom v období 19861997 uplatnil osemdesiat textov.
Žaškovské sedlo
Žaškovské sedlo je sedlo vo Veľkej Fatre, na pomedzí Liptova a Oravy. Leží približne juhozápadne od Žaškova a vedie ním hranica ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Poloha
Sedlo leží na severnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Nachádza sa v Žilinskom kraji, vedie ním hranica okresov Ružomberok a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Stankovany a Žaškov. Severnú časť sedla tvorí úpätie vrchu Šíp, južným smerom leží výbežok rozsiahleho hrebeňa Havrana. Východné úpätie sedla odvodňujú prítoky Žaškovského potoka do Oravy, zo západnej časti odteká voda potokom cez Škutovu dolinu do Váhu. Najbližším sídlom je asi severovýchodne ležiaci Žaškov a rovnako vzdialené, západným smerom situované Stankovany.
Mazeyrolles
Mazeyrolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja (Lukovit)
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Lukovit v Lovečskej oblasti v centrálnom severnom Bulharsku.
Charakteristika
Chrám postavený po oslobodení Bulharska sa nachádza v malom parku v centre mesta Lukovit oproti centrálnemu mestskému námestiu (námestie 3. mája). Postavil ho v roku 1885 autor mnohých chrámov v Bulharsku, známy staviteľ z mesta Trjavna Genčo Kănev-Golemija. Neskôr bol chrám zreštaurovaný miestnym umelcom. Chrámový sviatok sa slávi 6. mája.
Douilly
Douilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Doudelainville
Doudelainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam nákupných centier v Košiciach
Toto je zoznam nákupných centier v Košiciach.
Ruse
Ruse môže byť:
Hvižď
Hvižď môže byť:
Majstrovstvá Slovenskej republiky žiakov v rapid šachu
Majstrovstvá Slovenskej republiky žiakov v rapid šachu je pravidelná súťaž žiakov základných a stredných škôl v rapid šachu. Do finálového turnaja sa kvalifikujú najlepší hráči z okresných a potom krajských kôl súťaže. Finálový turnaj sa hráva v prvej polovici decembra.
Finálový turnaj
Finálový turnaj sa konal v týchto mestách:
Doullens (obec)
Doullens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dreuil-lès-Amiens
Dreuil-lès-Amiens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barania kotlina
Barania kotlina tvorí hornú časť Veľkej Zmrzlej doliny pod Baraními rohami, Čiernými vežami a Čiernym štítom. Severovýchodný bočný hrebeň Pyšného štítu ju oddeľuje od susednej Medenej kotliny. Nachádza sa vo výške približne.
Názov
Je odvodený od polohy pod Baraními rohami.
Turistika
Kotlina nie je prístupná pre turistov.
Popolica
Popolica (iné názvy: popelica, dávnejšie aj: popelice) môže byť:
Filésios
Filésios môže byť:
Ménesplet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prvá dáma (seriál)
Prvá dáma je americký televízny seriál. Prvá epizóda bola vysielaná 17. apríla 2022 na televízii Showtime a v hlavných úlohách sa predstavili Viola Davisová, Michelle Pfeifferová a Gillian Andersonová, ktoré stvárnili prvé dámy Spojených štátov. Dej televízneho seriálu sa odohráva v 30., 40., 70. rokoch minulého storočia a v rokoch 2009 až 2017. Záverečná epizóda bola odvysielaná 19. júna 2022.
Šumen
Šumen môže byť:
Mensignac
Mensignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dušková
Dušková je ženská podoba priezviska Duško, Duška alebo Dušek napr.:
Silistra
Silistra môže byť:
Attila Dorn
Attila Dorn (* 27. október 1970, Bous, Nemecko), vlastným menom Karsten Brill, je nemecký rokový a operný spevák. Najznámejší je ako hlavný spevák nemeckej power metalovej skupiny Powerwolf, v ktorej pôsobí od roku 2003 a vydal s ňou do roku 2020 osem štúdiových albumov. Študoval operný spev na Národnej univerzite múzických umení v Bukurešti.
Sliven
Sliven môže byť:
Ženská dvojhra na US Open 2006
Kim Clijstersová bola obhajkyňa titulu, ale rozhodla sa nezúčastniť tohto roku z dôvodu zranenia.
William Shatner
William Shatner (* 22. marca 1931, Montreal, Quebec, Kanada) je kanadský herec a držiteľ cien Emmy, Saturn a Zlatý glóbus.
Ženská dvojhra na US Open 2006
Maria Šarapovová vyhrala svoj druhý grandslamový titul, vo finále porazila Justine Heninovú-Hardennovú.
William Shatner
Životopis
Shatner sa narodil v Montreale v Québecu v Kanade do rodiny Josepha Shatnera, výrobcu oblečenia, a Anny Germaise. Všetci jeho prarodičia boli židovskí emigranti zo strednej a východnej Európy. Jeho starý otec Wolf Schattner skrátil rodinné meno na Shatner. William Shatner chodil na základnú školu Wellingdon Elementary School v Montreale a v roku 1952 získal titul bakalára obchodu na McGillovej univerzite. V roku 1993 bola budova študentskej únie na tejto univerzite premenovaná na The Shatner Building. Rozhodli o tom sami študenti v referende, no vedenie univerzity toto meno nikdy oficiálne neuznalo.
Muránska brázda
Muránska brázda je geomorfologickou časťou Tŕstia, podcelku Stolických vrchov. Leží v okrajových častiach podcelku a severnou vetvou prepája údolia riek Muráň a Rimava. Na jej území ležia mestá Tisovec a Revúca.
William Shatner
Životopis
Ako režisér natočil filmy Star Trek V: The Final Frontier (1989) a Groom Lake (2002) a dokumenty Mind Meld (2001) a The Captains (2011).
Muránska brázda
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Stolické vrchy → Tŕstie → Muránska brázda ***
Územie Muránskej brázdy sa nachádza v strednej časti Stolických vrchov a z troch strán (západ, sever a východ) obklopuje podcelok Tŕstie. Západné rameno zaberá údolie Rimavy, východné rameno údolie riečky Muráň a ich severné okraje prepája údolie Muránskeho zlomu so Skaličkou a Lehotským potokom. Obe rieky patria do povodia Slanej. Na severovýchode pokračujú Stolické vrchy podcelkom Stolica, severne susedí Spišsko-gemerský kras s podcelkom Muránska planina a západný okraj vymedzujú Klenovské vrchy, podcelok Stolických vrchov. V údolí Rimavy na juhozápade susedí geomorfologická časť Rimavské podolie a podcelok Železnícke predhorie a na území Revúcej časť Jelšavské podolie, všetko patriace do Revúckej vrchoviny.
Na severozápade leží mesto Tisovec, na severovýchode Muráň, Muránska Zdychava a Muránska Dlhá Lúka a na juhovýchodnom okraji mesto Revúca. Údoliami vedú i regionálne významné komunikácie; z Revúcej do obce Muráň cesta II/532 a súbežne i lokálna železničná trať, medzi Muráňom a Tisovcom vedie cesta II/531. Z Rimavskej Soboty cez Tisovec do Brezna smeruje cesta I/72, ktorú kopíruje železničná trať Brezno – Jesenské.
Chránené územia
Severná časť Muránskej brázdy leží v ochrannom pásme Národného parku Muránska planina. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít sa v tejto časti Stolických vrchov nachádza chránený areál Vachtové jazierko, Lúka pod cintorínom a Tunel pod Dielikom.
Turizmus
Najmä severná polovica Muránskej brázdy patrí medzi atraktívne oblasti regiónu. Stolické vrchy i susedná Muránska planina ponúkajú množstvo prírodných zaujímavostí a široké možnosti na turistiku. Z historických pamiatok sú vyhľadávané ruiny Tisoveckého a Muránskeho hradu, z technických pamiatok vzbudzujú veľkú pozornosť Gemerské spojky, t.j. súbor nedokončených tunelov a tratí, ktoré mali prepojiť dopravne odrezané oblasti Slovenska počas Slovenského štátu. Výnimočnou je i časť trate Tisovec – Zbojská, ktorá pre veľké stúpanie využíva ozubnicu.
Dlhá kotlina
Dlhá kotlina, Kotol Dlhého plesa tvorí časť Veľkej Studenej doliny. Tiahne sa od Vareškového plesa k Zbojníckej chate. Ohraničujú ju severovýchdoný hrebeň a vedľajšie rameno Východnej slavkovskej veže a zo strany Veľkej Studenej doliny Zbojnícky chrbát.
Turistika
Ponad kotlinu vedie po značke turistický chodník na Zbojnícku chatu.
Filotimos z Aiginy
Filotimos bol grécky sochár v 5. stor. pred Kr.
Sochár Filotimos pochádzal z ostrova Aigina. Nemecký archeológ Georg Lippold jeho pôsobenie datuje do 2. polovice 5. stor. pred Kr. Podľa Pausania bol autorom sochy Xenombrota z Kosu, olympijského víťaza v jazdeckých pretekoch na 90. olympijských hrách v roku 420 pred Kr., ktorá stála v Olympii. Pri južnom krídle Diovho chrámu v Olympii boli objavené tri fragmenty z podstavca, pravdepodobne patriace k soche (Xenombrota) muža stojaceho vedľa koňa s mladým jazdcom (sochu mladíka sediaceho na koni, zrejme Xenombrotovho syna Xenodika, víťaza v pästnom súboji chlapcov, zhotovil Pantias ). Fragmentárny nápis z podstavca datujú do polovice 4. stor. pred Kr. (datovanie nápisu iba zo štýlu písma nie je vždy spoľahlivé ). Filotimos bol posledným známym aigínskym umelcom, ktorého meno sa zachovalo. V roku 488 pred Kr. bola Aigina dobytá Aténami a v roku 431 pred Kr. bola celá populácia ostrova deportovaná.
Meyrals
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Michal Náhlík
Michal Náhlík (* 17. január 1978, Žilina) je slovenský divadelný a rozhlasový režisér.
Po ukončení štúdia na Akadémii umení v roku 2002 pracoval od roku 2003 ako režisér Literárno-dramatického centra v Slovenskom rozhlase v Banskej Bystrici. Od roku 2007 je režisérom a umeleckým šéfom Divadla Jonáša Záborského v Prešove.
Spolupracoval s väčšinou slovenských profesionálnych divadelných scén.
Okrem prekladu divadelných hier (The Play That Goes Wrong; Home, I´m Darling; Chicago...) sa intenzívne venuje aj písaniu hier pre deti mládež.
Ruská hra
Ruská hra alebo tiež Ruská obrana vzniká po ťahoch:
Patrí medzi otvorené hry. Toto otvorenie je najspoľahlivejšie a najlepšie preskúmané z oblasti otvorených hier v ktorých čierny v druhom ťahu odpovedá na bieleho ťah ''' 2. Jf3 ináč ako  2. ... Jc6'''. Ide o plne korektné otvorenie, aj keď aj tu existuje niekoľko nekorektných pokračovaní ako napr. Cochranov gambit, ktoré však majú svoj význam, pretože slúžia prevažne k prekvapeniu nepripraveného súpera. Ak však čierny nechce v druhom ťahu pokračovať klasickým ťahom 2. ... Jc6, ktorý vedie na otvorené hry ako je Španielska hra, Talianska hra a iné, urobí najlepšie, keď prejde do Ruskej hry ťahom 2. ... Jf6. Toto otvorenie je spoľahlivejšie ako Lotyšský gambit a iné pokračovania. Myšlienka tohoto otvorenia spočíva v tom, že čierny nechráni svojho pešiaka na poli e5, ktorého biely napadá ale sám útočí na bieleho pešiaka na poli e4, čo je nepochybne ostrejšie ako pokojné '''2. ... Jc6'''. Toto otvorenie hrali v minulosti s obľubou mnohí majstri ako napr. John Cochrane a v súčasnosti najmä Vladimir Kramnik. Prvý prieskum tohoto otvorenia urobili ruskí majstri Alexandr Dmitrijevič Petrov a Karl Friedrich Jänisch a preto sa táto hra nazýva Ruská hra. V anglickej literatúre sa toto otvorenie nazýva len „Petrov's Defence“, teda v preklade „Petrovova obrana“. Ruská hra sa však na najvyššej úrovni nevyskytuje moc často, pretože čierny pri správnej hre môže vyrovnať no zisk výhody je menej pravdepodobný, aj napriek tomu je však podľa teórie plne korektné.
Hra po 3. Jxe5
Ak sa biely rozhodne zobrať pešiaka na poli e5, ťahom 3. Jxe5 hra zväčša pokračuje ťahmi: 3. ... d6 4. Jf3 Jxe4 5. d4 d5 6. Sd3 Sd6 7. 0-0 0-0 8. c4 c6 9. Dc2 Ja6 10. a3 Sg4 11. Je5 Sxe5 12. dxe5 Jac5 13. f3 Jxd3 14. Dxd3 Jc5 15. Dd4 Jb3 16. Dxg4 Jxa1 17. Sh6 g6 18. cxd5 Ve8 19. Jd2 Db6+ 20. Kh1 Jc2 21. Dc4 Je3 s vyrovnanou pozíciou.
Hra po 3. d4
Menej častý ťah bieleho je 3. d4. Čierny zrejme najlepšie urobí ak d pešiaka zoberie ťahom 3. ... exd4. Hra pokračuje ťahmi: 4. e5 Je4 5. Dxd4 d5 6. exd6 Jxd6 7. Jc3 Jc6 8. Df4 Df5 9. Sb5 De7+ 10. Se3 Jxb5 11. Jxe5 Db4+ 12. Db4+ Sxb4+ 13. c3 Sd6!? 14. Jxd6+ cxd6 15. 0-0-0 Se6 16. Vxd6 Sxa2 17. Jd4 Jxd4 18. Sxd4 0-0 s vyrovnanou hrou.
Cochranov gambit
Je ostré, nie však plne korektné pokračovanie, ktoré vznika po ťahoch: 1. e4 e5 2. Jf3 Jf6 3. Jxe5 d6 4. Jxf7?!
Zvončínska ulica
Zvončínska ulica je ulica v Lozorne Križuje sa s 3 ulicami: Cintorínska, Priečna a Vinohradská.
Zaujímavosti
Na tejto ulici (Zvončínska 77) sa nahrával úsek z finálovej časti seriálu Oteckovia.
Kiefer Sutherland
Kiefer Sutherland ( * 21. december 1966, Londýn, Anglicko), je britsko-kanadský herec, spevák, režisér a producent. Je známy z televízneho seriálu 24 hodín (2001 - 2010), kde stvárnil hlavnú postavu.
Detstvo a mladosť
V roku 1968 sa jeho rodina presťahovala do Los Angeles v štáte Kalifornia. Jeho rodičia sa rozviedli v roku 1970. Hovorí plynule anglicky a francúzsky.
Lukovit
Lukovit (🇧🇬) je mesto ležiace v Lovečskej oblasti v centrálnom severnom Bulharsku. Je centrom rovnomenného okresu.
Mescoules
Mescoules je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Lukovit
Geografia
Lukovit je malé mesto v severozápadnej časti Lovečskej oblasti. Nachádza sa na území stredného Predbalkánu v pahorkovitej oblasti v nadmorskej výške na obidvoch brehoch rieky Zlatna Panega. Klíma je kontinentálna s horúcimi letami a studenými zimami.
Mescoules
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lukovit
História mesta
Nevie sa úplne presne, kedy bolo mesto Lukovit založené. Dlho sa predpokladalo, že to bolo niekedy v rokoch 17401750, ale neskôr sa v tureckých registroch uchovávaných v Národnej knižnici v Sofii našla zmienka o osadách Gorni Lukovit a Dolni Lukovit v tejto oblasti, pričom tieto zápisy sú z rokov 1430 a 1495.
Kiefer Sutherland
Kariéra
Od roku 2001 do roku 2010 hral Sutherland hlavnú úlohu v televíznom seriály 24 hodín. Za svoj herecký výkon, v televíznom seriály, bol štyrikrát nominovaný na cenu Emmy Award v kategórii „Najlepší herec v dramatickom televíznom seriály“. Piatu nomináciu, premenil na výhru. Tiež získal šesť nominácii na cenu Zlatý glóbus z čoho jednu získal. Televízny seriál, sa dočkal aj filmového spracovania, s názvom 24 hodin: Vykúpenie z roku 2008 a v roku 2014 si zahral v 12 epizódach televízneho seriálu 24 hodín: Dnes neumieraj.
Mescoules
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lukovit
História mesta
V ďalších registroch sa Lukovit spomína na konci 17. storočia (16831687), pri zmienkach o poturčovaní okolia, ktoré tam v týchto rokoch prebiehalo. Lukovit sa ale nepodarilo poturčiť úplne, keďže v roku 1860 sa v ňom nachádzalo 250 pomáckych (Pomáci sú poturčení Bulhari, ktorí v čase osmanskej nadvlády prijali Islam) a 260 kresťanských domácností. Po oslobodení Bulharska sa z mesta všetci Pomáci vysťahovali. Lukovit získal štatút mesta v roku 1898 po vybudovaní potrebnej infraštruktúry (škôl, nemocnice/polikliniky a iných).
Mescoules
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lukovit
Pamiatky
Lukovit nie je veľmi bohatý na kultúrne pamiatky, najvýznamnejšou pamiatkou mesta je chrám svätého veľkomučeníka Juraja.
Kiefer Sutherland
Kariéra
V rokoch 2016 až 2019 hral v televíznom seriály Designated Survivor. V roku 2022 si zahral po boku Chrisa Pinea vo filme The Contractor. V rovnakom roku, stvárnil Franklina D. Roosevelta, v televíznom seriály Prvá dáma.
Lukovit
Pamiatky
Mesto leží v krasovej oblasti stredného Predbalkánu a okolie je veľmi bohaté na prírodné pamiatky. Nachádza sa tu napríklad kaňon rieky Zlatna Panega, mnoho skalných útvarov a tiež viac ako 240 jaskýň vrátane jaskyne Prochodna, ktorá leží v najkrajšej časti okolia mesta, takzvanom Karlukovskom krase. Mestom a okolím prechádza množstvo turistických trás.
Podhradské skály
Podhradské skály je prírodná rezervácia ev. č. 1948 neďaleko obce Korolupy v okrese Znojmo v nadmorskej výške 350 - 447 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú kolmé skalné steny a strmé svahy nad ľavým brehom rieky Dyje, na ktorých sa nachádzajú významné rastlinné spoločenstvá.
Driencourt
Driencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kiefer Sutherland
Súkromný život
V rokoch 1987 až 1990 bol ženatý s Cameliou Kath. Spolu majú dcéru Sarah, ktorá sa tiež venuje herectvu. V roku 1990 sa spoznal s herečkou Juliou Roberts, pri natáčaní filmu Hráči so smrťou. V auguste toho isté roku oznámil, že plánujú svadbu 14. júna 1991. Robertsová zrušila svadbu tri dni pred svadbou údajne, kvôli Sutherlandovej aférke s Go-Go tanečnicou Amanda Rice, čo Sutherland poprel. V deň svadby, Robertsová odcestovala do Írska s Sutherlandovým priateľom Jasonom Patricom.
Dňa 29. júna 1996 sa Sutherland oženil druhý krát, s Kelly Winn. Od roku 1999 žili oddelene a v roku 2004 boli právoplatne rozvedení. V roku 2000 mal krátky románik s Bo Derek.
Od roku 2014 je jeho partnerkou modelka a herečka Cindy Vela. Svoj vzťah si strážili a verejne ho priznali až v roku 2017.
Gringo
Gringo (žen. rod: gringa) je výraz, ktorý v španielčine znamená: V španielčine sa slovo gringo používa nielen ako podstatné meno, ale aj ako prídavné meno.
V brazílskej portugalčine výraz gringo [vyslov: grĩgu], ako podstatné meno prevzaté zo španielčiny, znamená všeobecne cudzinca, osobu nenarodenú v Brazílii (regionálne aj špecificky: cudzinca predávajúceho tovar).
Anglické slovníky výraz gringo [vyslov: gringou], ako podstatné (zriedkavo aj prídavné) meno prevzaté zo španielčiny, vykladajú rôzne, napr.:
Dromesnil
Dromesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaroslav Papiernik
Jaroslav Papiernik (* 14. február 1952, Hriňová† 26. apríl 2002, Považská Bystrica) bol slovenský hádzanár, ktorý reprezentoval Česko-Slovensko na Letných olympijských hrách 1976 v Montreali. Nastúpil v piatich zápasoch a strelil päť gólov. V čase smrti bol trénerom tímu HC MŠK Považská Bystrica.
Su Š’
Su Š’ bol politik, básnik, esejista a kaligraf čínskej ríše Sung. Patril medzi popredných štátnikov sungskej Číny druhej polovice 11. storočia, aktívne sa zúčastnil sporov o „novú politiku“ Wang An-š’a, v ktorých patril k vodcom tzv. s’čchuanskej frakcie Wangových oponentov. Preslávil sa ako esejista, jeho práce osvetľujú množstvo stránok života čínskej spoločnosti 11. storočia, od cestopisov po výrobu železa. Jeho poézia ovplyvnila básnikov nasledujúcich generácií nielen v Číne, ale aj Japonsku a ďalších krajinách východnej Ázie.
Bystrický Permon
Bystrický Permon - Banskobystrická revue pre popularizovanie vedy umenia a cestovného ruchu - je časopis, ktorý vznikol v Banskej Bystrici v roku 2002. Nulté číslo prvého ročníka vyšlo v nasledujúcom roku a od vtedy vychádza pravidelne 4 x, výnimočne 5 x ročne. Ide o neziskový a nepolitický časopis, ktorý sa venuje dejinám, kultúre, umeniu, pamiatkám a ďalším aspektom života v Banskej Bystrici a blízkom okolí, pričom za blízke okolie sa považuje okres Banská Bystrica s drobnými presahmi do ďalších okresov. Časopis je voľne prístupný a registrovaný: ISSN: 2729-7977 a ISSN-L: 2585-9420
Su Š’
Mená
Su Š’ užíval zdvorilostné meno C’-čan a literárny pseudonym Tung-pcho ťü-š’, voľne „Učenec zo sídla na Východnej stráni“. Známy je tiež ako Su Tung-pcho, „Su z Východnej stráne“ alebo „Su od východného svahu“.
Bystrický Permon
Poslanie
Cieľom časopisu už od svojho vzniku je zvyšovať povedomie o význame, osobnostiach a dejinách Banskej Bystrice, pričom tieto informácie redaktori šíria zadarmo, bez nároku na mzdu, či iné výhody. Časopis vychádza z dvoch základných zásad a to, že medzi obyvateľov je distribuovaný zadarmo a tiež, že v časopise nie sú komerčné reklamy. Z druhej zásady urobí občas redakcia výnimku a to v prípade propagácie kníh o Banskej Bystrici alebo propagácie zaujímavých projektov, ktoré majú podobné zameranie a cieľ ako samotný časopis. Časopis sa hlási k otvorenej spoločnosti a všetky príspevky dáva na slobodné nekomerčné využitie v licencii CC: BY – NC – SA. Jednotlivé čísla časopisu si je možné stiahnuť alebo prečítať TU. Naše príspevky využívajú nielen bádatelia, historici a iní vedci, ale aj inštitúcie a obce. Banskobystrický Permon však nie je len samotný časopis, redakcia sa podieľa aj na mnohých iných podujatiach, ktoré rozvíjajú pozitívny vzťah k banskobystrickému regiónu. Známou aktivitou bol každoročný výstup k prameňom rieky Bystrica, ktorého organizáciu asi po 6-tich ročníkoch prevzal ROTARY klub. Trochu menej známou aktivitou bola spolu organizácia stretnutia tvorcov miestnych novín, ktoré bolo akýmsi výchovno-vzdelávacím podujatím s cieľom vytvoriť novinársku bázu miestnych dobrovoľníkov. Asi najznámejšou aktivitou, ktorá sa často dostala aj do médií je budovanie Náučného chodníka Bystrického Permona s názvom Cesta medi. Chodník po starej vozovej ceste spája Banskú Bystricu s jedným z najvýznamnejších ložísk medi v Európe - Španiu Dolinu. Časpopis úspešne spolupracuje aj s múzeami a knižnicami, čoho dôkazom sú spoločné podujatia.
Su Š’
Život
Su Š’ pochádzal z Mej-šanu v západočínskej provincii S’-čchuan. Vzdelancom a úradníkom bol aj jeho otec Su Sün (蘇洵). Výchovu Su Š’a, a jeho brata Su Čea (蘇轍), spočiatku viedol taoistický kňaz vedúci miestnu školu, neskôr výučbu Su Sünových synov viedla ich matka, tiež veľmi vzdelaná žena. Obaja prejavili mimoriadne nadanie a roku 1057 v neobvykle nízkom veku zložili palácové skúšky (najvyšší stupeň úradníckych skúšok) a získali titul ťin-š’, Su Š’ ako druhý najlepší. Úspech bratov Suových v takom ranom veku upútal pozornosť cisára Žen-cunga i štátnika a učenca Ou-jang Sioua. Ou-jang už skôr podporoval ich otca, a teraz sa stal aj patrónom Su Š’a; obdivoval jeho literárny štýl a dokonca vyhlasoval, že nikto iný ho viac nepotešil.
Bystrický Permon
Financovanie
I keď časopis vychádza prevažne len v čierno-bielom prevedení, vo formáte A4 v jednoduchej podobe, jeho tlač je finančne náročné. Redakcia časopisu získava finančné prostriedky predovšetkým z dotačných programov mesta Banská Bystrica a Vyššieho územného celku Banská Bystrica a zo súkromných anonymných sponzorských darov. Podľa aktuálnych cien a vyzbieraných finančných prostriedkov sa darí vydávať časopis v náklade od 1000 do 2000 ks na jedno číslo.
Su Š’
Život
Po skúškach roku 1057 sa Su Sün aj jeho synovia vrátili do Mej-šanu kvôli úmrtiu Su Sünovej manželky. Po skončení obdobia smútku roku 1060 opäť odišli do hlavného mesta. Nasledujúci rok sa Su Š’ prihlásil k mimoriadnym „dekrétovým skúškam“ (制科, č’-kche). Skúšky zložili iba traja kandidáti, on, jeho brat a jeden ďalší. Eseje spísané pre skúšky vzbudili veľký záujem, hlboké znalosti a brilantné argumentácie, ktoré v nich Su Š' predviedol, položili základy jeho popularity.
Bystrický Permon
História
Časopis vznikol koncom roka 2002, keď sa zišla prvá redakčná rada. Tvorili ju nadšenci a dobrovoľníci z Banskej Bystrice, ktorých spájala láska k dejinám a vlastnému mestu. Prvú redakčnú radu tvorili (abecedne): Ján Baláž; Pavel Gender; Igor Chromek; Dušan Jarina; Július Lomenčík; Ján Vicen a Milan Žuffa-Ellek. Po desiatich rokoch vydávania časopisu redakcia vydala súborné vydanie všetkých čísel pod názvom Za živa v Bystrici a rovnaké súborné vydanie by malo byť zrealizované aj po dvadsiatich rokoch vydávania. Okrem toho pri tejto príležitosti časopis zorganizoval celoslovenskú literárnu súťaž pre deti ZŠ s názvom: "Aby perla perlou bola". Zo súťaže bolo vydané mimoriadne číslo časopisu. V roku 2019 o Bystrickom Permone natočila TV Hronka správu a dokument a rádio BB FM odvysielalo o časopise viac než 40-minútovú reláciu. V roku 2013 vyšiel kompletný súpis pojednávajúci o činnosti a článkoch v Bystrickom Permone za prvých desať rokov existencie.
Redakčná rada
od čísla 1/2003
Su Š’
Život
Su Š’ sa často dostával do konfliktu s politickou skupinou okolo Wang An-š’a. Raz napísal báseň kritizujúca Wangove reformy, najmä štátny soľný monopol. Wangovými stúpencami bol za to obvinený z kritiky cisára, roku 1079 zatknutý a nasledujúci rok poslaný do faktického vyhnanstva do Chuang-čou v Chu-peji, s formálnym vojenským titulom, ale bez platu. Sám Wang An-š’ pritom odišiel z politiky už roku 1076 a so Su Š’om udržiaval srdečný vzťah.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 2/2003
Su Š’
Život
V Chu-peji sa Su Š’ obrátil k čchanovému budhizmu. Postavil si sídlo v mieste zvanom Tung-pcho (Východná stráň), po ktorom si zvolil pseudonym Tung-pcho ťü-š’, Učenec zo sídla na Východnej stráni. Obľúbil si tamojší kraj, niekoľko básní z tohto obdobia je považovaných za jeho najlepšie. Vtedy napísal aj svoje najvyššie hodnotené kaligrafie.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 3/2003
Su Š’
Život
Roku 1085 sa vrátil do úradnej služby, keď dostal miesto krajského správcu v Teng-čou, na najvzdialenejšom východe polostrova Šan-tung. Roku 1086 bol v rámci všeobecnej rehabilitácie po nástupe novej vlády povolaný späť do hlavného mesta a menovaný do akadémie Chan-lin. V rokoch 1089-1093 opäť pôsobil v regionálnej správe vo funkcii krajského správcu, a síce v Chang-čou (tu zodpovedal za výstavbu hrádze Su-tchi (蘇堤) rozdeľujúcu Západné jazero) a po krátkom pobyte v metropole v Jing-čou a Jang-čou. Potom bol (1093) povolaný na miesto ministra obradov, ale zakrátko sa stal správcom v Teng-čou. Roku 1094 bol druhýkrát vykázaný do exilu, tentoraz do Chuej-čou (v juhočínskej provincii Kuang-tung) a po troch rokoch na ostrov Chaj-nan.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 2/2004
Su Š’
Život
Po dlhom exile bol Su Š’ roku 1100 omilostený a vyslaný do Čcheng-tu. Avšak zomrel roku 1101 v Čchang-čou (v provincii Ťiang-su) na ceste do svojho nového úradu. Po smrti jeho popularita ešte vzrástla, keď sa ľudia snažili zhromaždiť jeho kaligrafie, obrazy, a stavali svätyne na miestach dôležitých pre jeho život.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 1/2005
Su Š’
Dielo
náhľad| Su Š’, detail Básne napísanej počas sviatku studeného jedla, 1082, [[Národné palácové múzeum, Tchaj-pej]] Su Š’ bol všestranný umelec, najprednejší zo severosungských majstrov a jeden z najvýznamnejších čínskych umelcov vôbec. Vynikal v básňach najrôznejších žánrov, rovnako ako v próze, kaligrafii a maliarstve. Ako úradník presadzoval konfuciánske hodnoty; ako umelec sa prikláňal k taoizmu a budhizmu.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 1/2006
Su Š’
Dielo
V kaligrafii si za vzor vzal tchangského Jen Čen-čchinga v snahe o zbavenie sa prázdnej zdobnosti a vyumelkovanosti súčasníkov. Cenené sú najmä jeho práce vo vzorovom a kurzívnom písme. Vysoko je hodnotené napríklad kurzívne písmo jeho Básne napísané počas sviatku studeného jedla (寒食帖) z roku 1082.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 2/2007
Su Š’
Dielo
Zachovalo sa okolo 2700 Su Š’ových básní, spolu s 800 listami. Vynikal v básňach š’ a fu aj piesní cch’. K jeho významným dielam patria napríklad dve básne o Červených útesoch (Čch’-pi-fu). Prevažná časť jeho básní sú vo forme š’, ale jeho básnická sláva spočíva z veľkej časti na jeho 350 básniach cch’. Vo svojej próze, poézii i maliarstve spojil spontánnosť, objektivitu a živé opisy prírodných javov. Písal mnoho esejí na najrôznejšie námety, nemálo z nich na politické témy. Aj jeho poézia s politickým podtextom získala popularitu rovnako ľahko ako privolávala na jeho hlavu hnev stúpencov strany Wang An-š’a, čo ho najhoršie postihlo v procese v rokoch 1079–1080.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 1/2010
Su Š’
Dielo
Su Š’ tiež opisoval svoje cestovateľské zážitky v esejách, ktoré patrili do v sungskom období obľúbeného literárneho žánru „zápiskov z ciest“, kombinujúceho rôzne štylistické postupy, naratívne rozprávanie aj denníkové záznamy. Cieľom esejí o cestách bolo využitie udalosti a príbehu na vyriešenie nejakej filozofickej či morálnej otázky; napríklad v eseji Zápis o horách kamenných zvonov Su Š’ zisťuje a rozhoduje, či sú staroveké texty o kamenných zvonoch vecne správne.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 1/2013
Su Š’
Dielo
Bol tiež významným teoretikom umenia. Ako prvý definoval literátske maliarstvo (v jeho terminológii „maľba úradníkov“, š’-žen chua ,士人畫) v opozícii proti profesionálnym dvorským umelcom v maliarskej akadémii i mimo nej. Literátov, snažiacich sa vyjadriť vlastné postoje a pocity, vnímal ako nezávislých tvorcov v kontraste k profesionálom podriadeným ideologickým aj estetickým požiadavkám zákazníkov. Napriek početným vyjadreniam k teórii umenia rozptýleným v množstve esejí, poznámok, básní a listov, nespísal žiadne zovšeobecňujúce dielo na túto tému. Je mu pripisovaný výrok, že "podľa vonkajšej zhody s predlohou hodnotia umelecké dielo snad len malé deti." V jeho poňatí sa totiž umenie nemalo obmedzovať na zobrazovanie predlôh, za cieľ považoval intuitívne postihnutie vnútornej podstaty zobrazovaného. Pritom kládol úraz na spontánnosť intuitívneho uchopenia skutočnosti umelcom aj spontánnosť tvorivého aktu. Tvrdil tiež, že umelec by mal najskôr hlboko preštudovať diela majstrov minulosti a na ich základe dospieť k vlastnému originálnemu vyjadreniu svojich myšlienok. Teoretické koncepcie Su Š’a rozvíjali jeho stúpenci, brat Su Če, bratranci Čchao Pu-č’ a Čchao Šuo-č’, maliari Chuang Tching-ťien, Čchen Š’-tao a Mi Fu.
Gurmán
Su Š’ taktiež patrí medzi „štyroch klasických gurmánov“. Existuje legenda, že náhodou vynašiel tchung-pcho-žou (東坡肉, bravčové Tchung-pcho), slávny pokrm čínskej kuchyne. Príbeh hovorí, že Su Š’ sa raz rozhodol uvariť dusené bravčové. Potom, uprostred varenia, ho navštívil starý priateľ a začali hrať čínsky šach. Su Š’ už úplne zabudol na guláš, ktorý medzitým zhustol, kým mu ho nepripomenula linúca sa vôňa. Lin Hsiang Ju a Lin Tsuifeng vo svojej histórii čínskej gastronómie k receptu poznamenávajú, že je pomenovaný po Su Š’ovi z neznámych dôvodov, snáď preto, že ho mal v obľube.
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 4/2019
Su Š’
Gurmán
Sám Su Š’ sa prikláňal k vegetariánstvu. Odôvodňoval to tým, že sa mu zabíjanie zvierat na jedlo nikdy nepáčilo, ale strpel ho, aby mohol jesť svoje obľúbené jedlá, napríklad mušle. Po svojom uväznení zmenil názor s tým, že „od môjho väznenia som nezabil jediné stvorenie… po tom, čo som zažil taký strach a nebezpečenstvo, keď som sa cítil rovnako ako hydina, ktorá čaká v kuchyni, tak som nemohol iným živým bytostiam privodiť rovnakú nesmiernu hrôzu a bolesť len pre potechu svojej chuti.“
Bystrický Permon
Redakčná rada
od čísla 1/2021
Ocenenia
Prácu redaktorov v tomto dobrovoľníckom projekte ocenilo Mesto Banská Bystrica, keď v roku 2013 udelilo časopisu Cenu mesta Banská Bystrica a v roku 2018 časopis získal aj cenu Časopisu Pamiatky a múzeá.
Film a divadlo
Film a divadlo bol populárne orientovaný slovenský obrázkový časopis venujúci sa filmovému a divadelnému umeniu. Prvé číslo vyšlo 12. januára 1957. Do roku 1991 vychádzal časopis ako dvojtýždenník, v posledný rok jeho publikácie (1992) vychádzal raz mesačne. Namiesto rozsiahlych analytických recenzií sa zameriaval skôr na kratšie informatívno-kritické materiály. Medzi publikujúcich autorov patrili mená ako Agneša Kalinová, Pavel Branko, Richard Blech, Jozef Bobok, Ivan Jerábek, Jozef Bernát, Peter Hirš či Miro Dobrovodský.
ATN
ATN môže byť:
Mialet (Dordogne)
Mialet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zmluvné poistenie
Zmluvné poistenie je poistenie, ktoré vzniká uzavretím poistnej zmluvy. Jeho opakom je zákonné poistenie. Zmluvné poistenie môže byť povinné (povinné zmluvné poistenie) alebo dobrovoľné (dobrovoľné zmluvné poistenie). Zmluvné poistenie zaniká výpoveďou poistenia alebo nezaplatením poistného alebo odstúpením od zmluvy (podrobnosti o zániku poistenia pozri v § 800 a nasl. Občianskeho zákonníka).
Drucat
Drucat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sedlo pod Ostrým
Sedlo pod Ostrým je sedlo vo Veľkej Fatre, na pomedzí Liptova a Oravy. Leží približne severne od Švošova, na úpätí vrchu Ostré.
Poloha
Sedlo leží na severnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Nachádza sa v Žilinskom kraji, vedie ním hranica okresov Ružomberok a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Švošov a Žaškov. Sedlo zoviera zo západu masív Havrana, východným smerom stúpajú svahy vrchu Ostré. Severné úpätie sedla odvodňujú prítoky Žaškovského potoka do Oravy, z južnej časti odteká voda kratšími potokmi priamo do Váhu. Najbližším sídlom je asi južne ležiaci Švošov, nepatrne ďalej sú západným smerom situované Stankovany, severne ležiaci Žaškov a východne ležiaca Komjatná.
Soňa Smolová
Znalosť jazykov
slovenčina, francúzština, ruština
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1998
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1998 bol v poradí 10. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 20. do 31. mája 1998 v Utrechte, v rovnomennej provincii, v Holandsku, za účasti 12 tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo Južnej Afriky. Holandsko organizovalo ženský svetový šampionát druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1986, v Amstelveene. Zápasy sa odohrali na 2 ihriskách futbalového štadióna Stadion Galgenwaard. Titul obhájila 🇦🇺, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim 🇳🇱.
Turnaj žien sa organizoval spolu s turnajom mužov. Na zápasy obidvoch turnajov prišlo do hľadísk cez 150 000 divákov. Na rozdiel od predchádzajúcich turnajov tento už neslúžil ako kvalifikácia na hokejový turnaj Letných olympijských hier.
Systém bodovania zápasov sa oproti predchádzajúcim turnajom pozmenil, keď namiesto dovtedajších 2 bodov za víťazstvo boli udelované 3 body.
Milhac-d’Auberoche
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spermophilus (v užšom zmysle)
Spermophilus (nesprávne Citellus - pozri poznámku v článku Spermophilus), po slovensky syseľ, je rod z čeľade vevericovité.
Niekedy (najmä staršie) sa rod Spermophilus definuje rôzne širšie - pozri v článku Spermophilus. Nasledujúci text je len o rode Spermophilus v najužšom zmysle.
Výskyt
Rod je rozšírený v Eurázii, presnejšie v strede Eurázie, a to zhruba v páse od Česka, cez Slovensko, Ukrajinu, južné Rusko, Kazachstan, Mongolsko po hranice KĽDR.
Druhy
Aktuálne sú rozlišované tieto druhy:
Dury (Somme)
Dury je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drieňový potok (prítok Žitavy)
Drieňový potok je potok v Nitrianskom regióne v obci Obyce v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji. Je to ľavostranný prítok Žitavy v povodí Nitry; má dĺžku 2,2 km. Je vodným tokom V. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-21-13-472. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Pohronský Inovec,  geomorfologický podcelok Veľký Inovec.
Prameň
Pramení v nadmorskej výške 491 m n. m. na severozápadnom úbočí bezmenného vrchu s nadmorskou výškou 685 m n. m. vo vzdialenosti 450 m od spodného okraja lúky Vitalová v západnej časti obce Obyce v okrese Zlaté Moravce.
Opis toku
Drieňový potok tečie od prameňa západným smerom lesným extravilánom obce Obyce; obteká severné úbočie lesa Čilíková, v nadmorskej výške 414 m n. m. križuje lesnú cestu, neskôr obteká južné úbočie hrebeňa Skerešov. Po vstupe do intravilánu obce Obyce sa postupne stáča na sever a v strede intravilánu v nadmorskej výške 252 m n. m. ústi do Žitavy. Drieňový potok nemá prítoky.
Drieňový potok pramení, preteká a ústi v geomorfologickom celku Pohronský Inovec, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec.
Archibios
Archibios (Archibios) môže byť:
Drieňový potok (prítok Žitavy)
Pôvod názvu
Názov potoka Drieňový potok súvisí s charakteristickým výskytom dreviny z čeľade drieňovitých drieňa obyčajného (Cornus mas) v priestore, v ktorom tento vodný tok preteká. Zo slovného základu apelatíva drieň  systémovým utvorením prídavného mena formantom -ový a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) Drieňový potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Bitka pri Naseby
Bitka pri Naseby bola kľúčová bitka prvej anglickej občianskej vojny. 14. júna 1645 bola hlavná armáda kráľa Karola I. porazená parlamentaristickým vojskom vedeným Thomasom Fairfaxom a Oliverom Cromwellom.
Drieňový potok (prítok Žitavy)
Pôvod názvu
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2009. V katastrálnom území obce Obyce sa nachádza aj vrch Drienka (756 m n. m.) , ale vzhľadom na svoju vzdialenú lokalizáciu v juhovýchodnej oblasti územia Obýc priamo nesúvisí s toponymom Drieňový potok.
Bitka pri Naseby
Pozadie
náhľad|upright=0.7|vľavo|[[Karol I. (Anglicko)|Karol I.]] Na počiatku roku doporučovali Karolovi poradcovia zaútočit na parlamentaristickú armádu (New Model Army) pokiaľ sa ešte formovala. Avšak princ Ruprecht, nedávno vymenovaný generálom kráľovskej armády a tak aj hlavný Karolov vojenský poradca, navrhoval miesto toho pochodovať na sever krajiny a spojiť sa so škótskymi spojencami. Kráľovská armáda teda vyrazila na sever, aj keď bola oslabená o oddiely (vrátane 3 000 členov jazdectva), ktoré mali chrániť západnú časť krajiny a pokračovať v obliehaní Tautonu.
V tej istej dobe vojenská komisia parlamentu vyslala Fairfaxa, aby obliehal Oxford, kráľovo vojnové sídlo. Spočiatku Karol tento zámer privítal, ale potom, čo obdržal správu, že Oxford nebude schopný dlho vzdorovať, vyrazil Fairfaxovi naproti. Aby ho zmiatol, napadli jeho sily vojenskú posádku v Leicesteri. Potom vyrazil smerom na juh k Oxfordu. Vyslal poslov k veliteľovi oddielov, ktoré nechal na západe krajiny, aby sa k nemu pripojili, ale ten neprejavoval príliš veľké nadšenie pre tento postup.
Drieňový potok (prítok Žitavy)
Pôvod názvu
Značný počet názvov iných potokov na Slovensku obsahuje slovný základ všeobecného podstatného mena drieň: Drienický potok, Drienok, Drieňov, Drieňová, Drienovec, Drieňovec (prítok Budinského potoka), Drieňovec (prítok kanála Veľké Revištia-Bežovce), Drienovka, Drienovský potok, Drieňovský potok (prítok Východného Turca), Drieňovský potok (prítok Kútočného potoka), Drieňovský potok (prítok Mačacieho potoka), Drieňovský potok (prítok Štiavnice), Drieňovský potok (prítok Slatiny), Drieňový potok (prítok Žitavy), Drieňový potok (prítok Bukového potoka) i kanálov: Drieňový kanál, Drieňovský kanál, Drieňovec. Názvy týchto vodných tokov majú podobnú motiváciu: buď v svojom pomenovacom procese prebrali s prípadnou modifikáciou do svojho názvu časť názvu sídelného objektu (obce, časti obce) respektíve nesídelného objektu (vrchu, lesa) alebo v pomenovacom procese primárne využili slovný základ apelatíva drieň.
Bitka pri Naseby
Pozadie
Parlament bol informovaný o stráte Leicesteru a nariadil Fairfaxovi, aby sa stretol s hlavnou kráľovskou armádou. Podľa tohto pokynu Fairfax vyrazil 5. júna z Oxfordu severným smerom. Jeho predné oddiely sa stretli s kráľovými vojakmi 12. júna pri Daventry. Fairfax sa, s posilou Cromwellovej jazdy, ktorá nedávno dorazila, rozhodol zaútočiť na kráľovo vojsko. Král musel prijať bitku, pretože inak by mal Fairfaxa neustále za chrbtom.
Bitka
náhľad|upright=0.9|vľavo|Plán bitky náhľad|upright=1.0|vpravo|[[Oliver Cromwell]] náhľad|upright=0.9|vľavo|Rekonštrukcia bitky náhľad|upright=0.8|vpravo|Pamätník bitky Obe strany sa stretli na pahorkatine v blízkosti Naseby. Bitka skončila rozhodným víťazstvom parlamentaristov, ktorí rozprášili kráľovské vojsko. Fairfax potom 18. júna oslobodil Leicester. Hneď potom postupoval so svojim vojskom na juhovýchod, aby oslobodil aj Taunton a dobyl roajalistami obsadenú západnú časť krajiny.
Kráľovské vojsko bolo pri Naseby zničené a Karol stratil svoju skúsenú pechotu (vrátane 500 dôstojníkov), delostrelectvo a veľké množstvo zbraní. Nikdy sa mu už nepodarilo zostavit armádu takých kvalít.
Parlamentaristom sa tiež aj podarilo ukoristiť Karolovu osobnú batožinu s korešpondenciou, ktorá ukazovala na jeho zámer hľadať podporu v katolíckom Írsku a s katolíckymi panovníkmi na kontinente. Zverejnením tejto korešpondencie sa zvýšila podpora parlamentaristov medzi verejnosťou a počas roku bola prvá fáza občianskej vojny ukončená ich víťazstvom.
Slnko v sieti 2017
7. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa uskutočnil 7. apríla 2017 v budove Starej tržnice v Bratislave. O nomináciách, respektíve držiteľoch cien za rok 2016 rozhodovali v dvojkolovom hlasovaní členovia Slovenskej filmovej a televíznej akadémie (SFTA).
V aktuálnom ročníku sa súťažilo v 16 štatutárnych kategóriách, mimo súťaž bola udelená divácka cena, a to o najpopulárnejší film, prípadne dokument. Hlasovanie v neštatutárnej kategórii bolo zahájené formou online ankety, ktorá trvala od 10. do 31. marca. Traja z vyžrebovaných účastníkov obdržali, okrem iného, dva lístky na slávnostný ceremoniál.
Termíny ani dĺžku hlasovania v jednotlivých kolách SFTA nezverejnila. Posledný termín pre prihlásenie diel a ich tvorivých výkonov do súťaže vypršal 31. januára, konečné nominácie vyhlásili 7. marca. Všetky nominované počiny uviedli počas výročnej bilančnej prehliadky Týždeň slovenského filmu, ktorá sa konala v bratislavskom kine Lumière (bývalé Charlie centrum) v dňoch 3. až 9. apríla 2017. Deň pred jej zahájením odpremietali i retrospektívu z tvorby Rudolfa Urca, ktorý bol poctený cenou za celoživotné dielo.
Milhac-de-Nontron
Milhac-de-Nontron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Kubesa
Juraj Kubesa (* 29. apríl 1981, Poprad – † 10. november 2001, Košice) bol slovenský futbalista.