cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zázrak na ľade
náhľad|Záber zo zápasu Zázrak na ľade je označenie pre hokejový zápas, ktorý sa odohral na Zimných olympijských hrách v Lake Placid v roku 1980 medzi reprezentáciami Spojených štátov a Sovietskeho zväzu. Do stretnutia vstupovali ako veľkí favoriti hosťujúci Sovieti, ktorí získali prvenstvo na predošlých štyroch turnajoch pod piatimi kruhmi, a väčšina hráčov na súpiske bola ovenčená zlatom, či už z majstrovstiev sveta alebo predchádzajúcich olympiád. Američania poskladali mužstvo prevažne z amatérskych hráčov, študentov hrajúcich za svoje vysoké školy, iba štyria korčuliari na súpiske mali skúsenosti s profesionálnym hokejom, aj to iba v nižších zámorských ligách.
Napriek značnému nepomeru síl, Američania senzačne zvíťazili 4:3 a tento zápas prakticky rozhodol o tom, že zlatá medaila po dvadsiatich rokoch pripadla reprezentácii USA. Zápas je považovaný za najväčší americký športový moment dvadsiateho storočia. Pamätným sa stal aj výrok komentátora Ala Michaelsa, ktorý v posledných sekundách zápasu skríkol do mikrofónu: „Veríte na zázraky?“.
Sovietsky zväz
Mužstvo ZSSR vstupovalo do turnaja ako jednoznačný favorit. Získalo zlatú medailu na štyroch predchádzajúcich olympijských turnajoch. Počas tohto obdobia odohrali Sovieti 29 zápasov pod piatimi kruhmi, prehrali jediný a na celkový počet 175 nastrieľaných gólov inkasovali iba 44.
Ako kapitán viedol tím Boris Michajlov a v útoku mu sekundovali ťahúni Valerij Charlamov, Vladimir Krutov, či Sergej Makarov. Medzi najspoľahlivejších obrancov tímu patril Viačeslav Fetisov a medzi troma tyčami stál Vladislav Tretiak, v tej dobe považovaný za najlepšieho brankára na svete. Trénerom tímu bol Viktor Tichonov.
Pár mesiacov pred štartom olympijských hier sa Sovietska reprezentácia zúčastnila turnaja o Pohár vyzývateľov, v ktorom sa postavila proti výberu hviezd NHL, ktoré rozdrvila v rozhodujúcom zápase 6:0 a potvrdila, že jej hráči patria medzi absolútnu špičku.
Spojené štáty
Najskúsenejším hráčom na súpiske bol útočník Buzz Schneider, ktorý si zahral už na predchádzajúcich olympijských hrách v Rakúsku. Pretože vtedajšie olympijské regule nedovoľovali štart profesionálnych hokejistov (Sovieti sa podľa pravidiel považovali za amatérov), osu amerického národného tímu tréner Herb Brooks poskladal z hráčov pôsobiacich prevažne vo vysokoškolskej lige. Až deväť hokejistov si vybral z Univerzity v Minnesote, ktorú sám trénoval (vrátane Roba McClanahana, Mikea Ramseyho a Phila Verchotu). Ďalší štyria hráči posilnili reprezentáciu z Univerzity v Bostone (Dave Silk, Jack O'Callahan, brankár Jim Craig a kapitán tímu Mike Eruzione). Pretože medzi hráčmi Minnesoty a Bostonu panovala nevraživosť, tréner Brooks dal každému členovi tímu vypracovať psychologický dotazník o tristo otázkach, aby posúdil ich mentálne rozpoloženie. Hráči, ktorí ho odmietli vypracovať, boli automatickí vylúčení z tímu.
Vekový priemer amerického tímu bol 21 rokov, bolo to najmladší tím, aký kedy Američania na turnaj pod piatimi kruhmi.
Vzájomný prípravný zápas
Tri dni pred otváracím ceremoniálom, 9. februára 1980, odohrali reprezentácie prípravný zápas v Madison Square Garden v New Yorku. Osemnásťtisíc divákov sledovalo, ako Sovietsky zväz poľahky rozobral Spojené štáty 10:3. Aby nepríjemností nebolo málo, Američanom sa zranil kľúčový obranca Jack O'Callahan. Tímový doktor mu oznámil, že zmešká celá skupinovú fázu. O'Callahan očakával, že ho v zostave nahradia zdravým náhradníkom, ale tréner Herb Brooks si ho v zostave ponechal.
USA
Domáce Spojené štáty odštartovali turnaj zápasom proti Švédsku. Proti Severanom prehrávali ešte minútu pred koncom 1:2, ale pri hre bez brankára sa Billymu Bakerovi podarilo dvadsaťsedem sekúnd pred koncom zápasu streliť vyrovnávajúci gól a tímy si rozdelili body za remízu. V nasledujúcom stretnutí sa Američania postarali o veľké prekvapenie, keď presvedčivým výsledkom 7:3 zdolali mužstvo Československa, v tej dobe považované za druhý najlepší mančaft na svete po Sovietoch.
Víťazstvo a remíza proti dvom najväčším favoritom skupiny posilnilo americké nádeje na postup do finálovej skupiny. Nasledovali tri stretnutia proti outsiderom turnaja, ktoré Američania podľa očakávania zvládli. Postupne zvíťazili nad Nórskom 5:1, Rumunskom 7:2 a Západným Nemeckom 4:2. Zo skupiny postúpili spoločne so Švédskom.
ZSSR
Sovieti podľa očakávania obsadili prvé miesto vo svojej skupine a vyhrali všetkých päť zápasov. Debakle uštedrili Japoncom a Holanďanom, ktorých deklasovali 16:0, respektíve 17:4. Poliakov zdolali 8:1, Fínov 4:2 a po urputnom boji porazili aj Kanadu, tesným výsledkom 6:4. Do finálovej fázy sa prebojovali spoločne s Fínskom.
Vývoj finálovej skupiny pred zápasom
Pred štartom finálového turnaja patrila prvá priečka Sovietom, ktorí zdolali Fínsko, o druhé miesto sa delili Američania a Švédi, ktorí predtým remizovali.
Prvá tretina
O otvárací gól sa podľa očakávania postarali Sovieti. V desiatej minúte zápasu Vladimir Krutov tečoval strelu obrancu Alexeja Kasatonova a brankár Jim Craig už na zmenu trajektórie puku nestihol zareagovať. Vyrovnanie prišlo o necelých päť minút neskôr. Buzz Schneider sa na modrej čiare napriahol ku strele a na prekvapenie všetkých prítomných puk prepadol Tretiakovi lapačkou, nik neočakával, že by taký špičkový brankár pustil za chrbát strelu z takejto vzdialenosti.
Sovieti si zobrali vedenie naspäť v 18. minúte, presadil sa Sergej Makarov. Sovieti si následne vytvorili tlak, Američanom prakticky nedovolili opustiť obranné pásmo, ale Jim Craig už ďalší gól v prvej tretine neinkasoval.
V posledných sekundách prvej periódy sa hra držala v strednom pásme, a tak sa americký útočník odhodlal aspoň k propagačnej strele z veľkej vzdialenosti. Tretiak poskakujúci puk iba lenivo vykopol pred seba v domnení, že čoskoro ruch v hale pretne siréna a laxný prístup zúžitkoval Mark Johnson, ktorý sa predral cez dvoch obrancov v červenom v poslednej sekunde vyrovnal na 2:2.
Druhá tretina
Sovietsky tréner Viktor Tichonov sa rozhodol stiahnuť z hry brankára Vladislava Tretiaka po dvoch lacných inkasovaných góloch. V bránkovisku ho nahradil Vladimir Myškin. Tichonov neskôr povedal, že to bola najväčšia chyba v jeho trénerskej kariére. Kapitán amerického výberu Mike Eruzione sa zase k zmene v bránkovisku vyjadril, že im dodala nádej, pretože z Tretiaka mali prirodzený rešpekt.
Podľa predpokladov dianie na ľade ovládali Sovieti, ktorí v druhej dvadsaťminútovke prestrieľali Američanov 12:2 na strely a prakticky im nedali vydýchnuť. Napriek jednoznačnej prevahe sa im ale podarilo streliť jediný gól, keď v 23. minúte Alexandr Malcev zúžitkoval presilovú hru.
Tretia tretina
V 47. minúte zápasu dostal dvojminútový trest za sekanie Vladimir Krutov. Američania dostali príležitosť vrátiť sa do zápasu, už takmer polhodinu boli bez strely na bránu. Pokusy Ramsaya a Euruzonieho boli neúspešné a Sovietom sa podarilo puk vyhodiť až za Craigovu bránku. Do útočného pásma vyviezol puk Dave Silk, ktorý ho stihol prestrčiť na Marka Johnsona, kým ho Vasilij Pervuchin poslal k ľadu. Johnson sa napriahol k strele a prekonal Myškina, osem sekúnd pred koncom Krutovovho trestu. Američania veľmi rýchlo pridali ďalší gól, presne desať minút pred koncom zápasu sa kapitán tímu Mike Eruzione dostal ku puku, a tentokrát Myškina prekonal.
Sovieti, ktorí prvýkrát v zápase prehrávali, ešte v zbesilejšom tempe podnikali výpady do útočného pásma, Malcevova strela sa odrazila od tyčky. Napriek zvýšenej útočnej aktivite ZSSR, tréner USA Herb Brooks odmietal uzavrieť tím do defenzívnej ulity, a ďalej od svojich zverencov vyžadoval, aby útočili, Američania sa skutočne niekoľkokrát vymanili z dusivého tlaku v obrannej tretine a prepracovali sa ku niekoľkým streleckým pokusom.
V poslednej minúte Američania očakávali, kedy Sovieti odvolajú brankára, ale na ich prekvapenie, Myškin zostával v bránkovisku. Žiaden ďalší gól už nepadol a posledných desať sekúnd stretnutia odpočítavala burácajúca aréna. Zarovno s klaksónom poskákali všetci americkí hokejisti na ľadovú plochu, po ktorej sa zvíjali v objatiach. Tréner Herb Brooks sa rozbehol do útrob štadióna, kde sa rozplakal.
Záver turnaja
Aby Američania získali zlaté medaily, potrebovali zdolať Fínsko. Zápas sa niesol v rovnako dramatickom duchu ako duel so Sovietmi, po dvoch tretinách prehrávali 1:2 a v kabíne bolo dusno. Herb Brooks hráčom povedal, že ak ten zápas prehrajú, tú výčitku si zoberú do hrobu. Tvrdé slová padli na úrodnú pôdu, Američania zásluhou Verchotu, McClanahana a Johnsona otočili na konečných 4:2. Hokejový tím USA tak získal svoju prvú zlatú medailu od roku 1960.
Sovietsky zväz v poslednom zápase olympijského turnaja deklasoval Švédov 9:2 a zaistil si striebornú medailu. Švédom pripadol bronz.
Sup bielohlavý
Sup bielohlavý alebo sup belohlavý (šedivý) (Gyps fulvus) je druh z čeľade jastrabovité. Obýva juhozápadnú Palearktídu, orientálnu oblasť a južnú etiópsku oblasť. Hniezdi v južnej Európe, najmä na Pyrenejskom polostrove. Do konca roku 1999 bolo zo Slovenska známych 20 pozorovaní. Ako posledný sa uvádza údaj 4 jedincov dňa 15. apríla 1997 pri kadáveroch jeleníc neďaleko Levoče. Počas prvých 12tich rokov 21. storočia bol pozorovaný 16 krát. Najviac pozorovaní (5) pochádza z roku 2006. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sup bielohlavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia stúpa, európska populácia stúpa, vo Francúzsku bol úpešne reintrodukovaný. V strednej Ázii sú jeho stavy stabilné. V severnej Afrike a v Turecku jeho populácia klesá kvôli prenasledovaniu, odstrelom, otravám a strate potravinovej základne zmenou charakteru poľnohospodárstva na farmách.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 3220 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
CASC Caj Chon
Caj Chon je rodina čínskych vojenských bezpilotných lietadiel, ktoré vyvíja štátna spoločnosť China Aerospace Science and Technology Company. Tieto bezposádkové vzdušné prostriedky dokážu plniť celú škálu rôznych úloh, vrátane prieskumu, hliadkovania, koordinácie vojenských jednotiek na bojisku a ničenia pozemných cieľov.
Caj Chon znamená v preklade do slovenčiny „dúha“, preto sú na Západe tieto lietadlá označované ako Rainbow (niekedy skratkou CH - z prepisu Cai Hong).
Caj Chon 1 (CH-1)
Caj Chon 1 (CH-1) je taktické bezposádkové lietadlo s turbovrtuľovým pohonom. Jeho vývoj začal v roku 2000 a ako už naznačuje číslo "1" bolo prvým z rodiny Caj Chon. Je určené na hliadkovanie v pohraničných oblastiach, prieskum a získavanie údajov pre korekciu delostreleckej paľby. Dokáže lietať autonómne a poskytovať informácie pozemnej stanici v reálnom čase.
V prednej časti trupu štvorcového tvaru sa nachádza komunikačný a navigačný systém. Palivová nádrž s motorom a dvojlistovou vrtuľou sú umiestnené vzadu. Caj Chon 1 je hornoplošník s rozpätím krídel. Z krídel vystupujú dva nosníky, ktoré majú na konci dve zvislé chvostové plochy. Sú spojené vodorovnou plochou, ktorá slúži ako horizontálny stabilizátor. Lietadlo štartuje z mobilnej odpaľovacej rampy pomocou raketového motora. Pristátie sa uskutočňuje pomocou padáku.
Počas misií Caj Chon 1 zvyčajne lieta vo výške. Lietadlo vydrží vo vzduchu maximálne 6 hodín a jeho akčný rádius je. Jeho senzorové vybavenie pozostáva z TV a infračervenej kamery.
Caj Chon 2 (CH-2)
Caj Chon 2 predstavuje mierne vylepšenú verziu Caj Chon 1, ktorá je určená na taktický prieskum.
Caj Chon 4 (CH-4)
Caj Chon 4 už predstavuje lietadlo typu MALE, t.j. dokáže operovať stredných výškach a disponuje veľkou letovou vytrvalosťou. Vývoj tejto verzie sa začal v roku 2010 a dron prvýkrát vzlietol v septembri 2011. Bol exportovaný do Egypta, Saudskej Arábie a Iraku, ale na základe posledných správ z čínskych médií ho zaradilo do služby aj čínske letectvo. Dňa 10. októbra 2015 oznámilo iracké ministerstvo obrany, že uskutočnilo pomocou dronu prvý útok na bojovníkov Islamského štátu.
Caj Chon 4 je veľkosťou porovnateľný s americkým MQ-1 Predator. Dostup lietadla je, maximálny dolet a maximálna vzletová hmotnosť. CH-4 unesie zbraní alebo vybavenia spolu so  paliva. Dokáže letieť nepretržite 38 hodín, v prípade maximálneho užitočného zaťaženia je to však len 14 hodín.
80% draku lietadla je vyrobených z kompozitných materiálov. Stroj má celkovú dĺžku a rozpätie krídel. Pod krídlami sú štyri zbraňové závesníky - dva vonkajšie s nosnosťou a dva vnútorné s nosnosťou. Lietadlo môže byť vyzbrojené 4 až 6 riadenými strelami AR-1 s laserovým navádzaním alebo bombami FT-9 s družicovým navádzaním.
Elektro-optické vybavenie pozostáva z infračerveného senzora, laserového značkovača a laserového diaľkomeru. CH-4 má taktiež rádiolokátor so syntetickou apertúrou s dosahom. Pozemná riadiaca stanica je prepravovaná nákladným automobilom. Obsluha pozostáva zo štyroch pracovníkov - komunikačného operátora, pilota, operátora zbraní a operátora elektro-optických senzorov.
Caj Chon 5 (CH-5)
Prototyp lietadla Caj Chon 5 vzlietol prvýkrát v auguste 2015. Verejnosti bol predstavený o rok neskôr na Airshow China 2016. Celý trup je postavený z ľahkých kompozitných materiálov. Lietadlo veľkosťou i tvarom nápadne pripomína americký dron MQ-9 Reaper. Trup je dlhý a krídla majú rozpätie. Maximálna vzletová hmotnosť stroja je, pričom užitočné zaťaženie je.
Motor s výkonom 330 koní umožňuje lietadlu dosiahnuť maximálnu rýchlosť viac ako /h, pričom jeho cestovná rýchlosť je /h. Lietadlo údajne vydrží vo vzduchu až 60 hodín, čím výrazne prevyšuje aj MQ-9 Reaper ER, ktorého letová výdrž je 42 hodín. Dostup Caj Chon 5 je.
Lietadlo je schopné letieť úplne autonómne po vopred naprogramovanej trase, vrátane vzletu a pristátia. Pracovník pozemnej stanice ho môže prostredníctvom dátovej linky ovládať na vzdialenosť. Pri použití satelitného spojenia je možné tento dosah predĺžiť až na.
Ondrej Pochylý
Ondrej Pochylý (* 16. november 1949, Galanta† 25. február 2000, Malý Kežmarský štít) bol slovenský horolezec, brat známejšieho horolezca Pavla Pochylého, a taktiež priekopník extrémneho horolezectva.
Lezecké úspechy
Aj keď bol vždy zatienený svojím starším bratom, v Tatrách eviduje cca 320 výstupov, čo je solídne číslo. Z toho 40 prvovýstupov, 28 v zime. Nové cesty spravil v Galérii Gánku, Rumanovom štíte, Východnom železnom štíte a iných.
Bol podobne ako brat Pavel dlhoročným členom SHS JAMES. Podieľal sa na viacerých výpravách do Álp či Himaláji. V Alpách prvovýstup na d’Angle. Veľmi rád navštevoval Český Ádršpách. V Pamíre vyliezol na štít Korženevskej, zúčastnil sa výpravy na Hindukúši. V Tatrách extrémne ťažký zimný prelez „Hokejky“ na Lomničák, na Malom Kežmarskom štíte preliezol asi 65 ciest zo vtedy cca 90 možných.
Spolu s bratom Pavlom sa vybrali koncom februára 2000 do severnej steny Malého Kežmarského štítu. Po výstupe na Nemecký rebrík a následnom zostupe sa pod jedným z nich odtrhla snehová doska a spadli cca 300 metrovým pádom až pod stenu. Našli ich pod najväčšou tatranskou stenou mŕtvych, stále na jednom lane.
Pohreb bratov Pochylých sa konal 1. marca 2000 na cintoríne v Petrovej Vsi a ich popol bol rozsypaný pod Kežmarskou stenou.
V roku 2012 vyšla najmä o posledných rokoch a dňoch bratov Pochylých kniha od Milana Vranku, „Koniec Pavúkov v Tatrách“, ktorá bola slávnostne pokrstená na 13. výročie ich tatranskej smrti, 25. februára 2013 symbolicky na Chate pri Zelenom plese.
Endomembránový systém
Každá eukaryotická bunka je tvorená bunkovými povrchmi – bunková stena (u rastlín, húb, niektorých článkonožcov, či bunkách kroviek u hmyzu) a plazmatická membrána. Vnútro bunky vypĺňa koloidná sústava – cytoplazma a v nej sú rozložené organely ohraničené jednou, alebo dvomi biomemránami predsavujúce endomembránový systém bunky.
thumb|Schéma živočíšnej bunky. [[Organela|Organely: (1) jadierko (2) jadro (3) ribozóm (4) vezikula (membránový vačok), (5) drsné endoplazmatické retikulum (ER), (6) Golgiho aparát, (7) cytoskelet, (8) hladké ER, (9) mitochondria, (10) vakuola, (11) (ostatná) cytoplazma, (12) lyzozóm, (13) centrioly ]] thumb|Schéma rastlinnej bunky. [[organela|Organely (postupne od ľavého dolného rohu): jadrový obal, jadierko, jadro, drsné endoplazmatické retikulum (ER), leukoplast, (ostatná) cytoplazma, Golgiho aparát (GA), bunková stena, peroxizóm, cytoplazmatická membrána, mitochondria, vakuola, chloroplast, plazmodezmy, hladké ER, cytoskelet, malé membránové vezikuly (vačky) – súčasť membránového komplexu ER a GA ), ribozóm.]]
Organely ohraničené dvojitou biomembránou
Jadro predstavuje pamäťové centrum bunky, nachádza sa vo všetkých eukaryotických bunkách okrem vysoko špecializovaných buniek, ktorými sú napríklad sitkovice u rastlín a červené krvinky cicavcov. Od cytoplazmy je jadro ohraničené dvojitou biomembránou – karyoléma. V tomto obale sa nachádzajú póry, prostredníctvom ktorých komunikuje jadro s okolím. Vnútorná hmota jadra sa nazýva karyoplazma. Karyoplazma spolu s cytoplazmou dostali súborný názov protoplazma – živá hmota bunky.
Mitochondrie sú tyčinkovité semiautonómne organely, pretože obsahujú vlastnú DNA, no s časti sú závislé od jadrovej DNA. Prebieha v nich dýchanie bunky a s tým spojená tvorba energie vo forme ATP. Približne oválne mitochondrie sú tvorené dvomi membránami. Vonkajšia membrána oddeľuje mitochondriu od cytoplazmy a vnútorná membrána vytvára kristy (priehradky, ohyby) slúžiace na zväčšenie povrchu. Hmota mitochondrie sa nazýva matrix.
Plastidy sú ďalšie semiautonómne organely (vlastná DNA) eukaryotickej rastlinnej bunky obalené dvomi biomembránami. Podľa toho, aké farbivá obsahujú ich delíme do 3 skupín:
Organely ohraničené jednou biomembránou
Endoplazmatické retikulum je tvorené systémom sploštených navzájom pospájaných mechúrikov. Rozlišujeme dva typy endoplazmatického retikula:
Golgiho aparát (komplex, systém) je tesne spätý s endoplazmatickým retikulom. Je podobne tvorený systémom cisterien, ktorý preberá látky z endoplazmatického retikula, koncentruje ich, pripravuje na transport a vylučuje z bunky transportnými vezikulami. Endoplazmatické retikulum a Golgiho aparát predstavujú syntetické centrá bunky.
Lyzozómy sú organely s jednoduchou membránou tvoriace sa z Golgiho aparátu v eukaryotických bunkách živočíchov. Predstavujú tráviace centrá bunky. Vnútri lyzozómov je kyslé prostredie (pH 56) a enzýmy sprostredkujúce trávenie. U rastlín túto funkciu plnia vakuoly.
Peroxizómy získali pomenovanie detoxikačné centrá bunky. Metabolizuje sa v nich alkohol a ďalšie toxické látky.
Tretí lateránsky koncil
náhľad|Bazilika sv. Jána v Lateráne
Ukrajinská gréckokatolícka pravoverná cirkev
Ukrajinská pravoverná gréckokatolícka cirkev (skrátene UPGKC alebo UPŘKC) je schizmatická (rozkolnícka) kresťanská skupina, ktorá vznikla na Ukrajine zo skupiny baziliánskych mníchov pod vedením exkomunikovaného kňaza Eliáša Antonína Dohnala. Táto cirkev o sebe vyhlasuje, že prevzala eparchie oficiálnej Gréckokatolíckej cirkvi na Ukrajine. UPGKC vznikla v roku 2009 v ukrajinskom Ľvove. Predstavitelia tejto cirkvi konštatovali exkomunikáciu predstaviteľov oficiálnej Katolíckej cirkvi, pretože veria, že oficiálna Katolícka cirkev a jej predstavitelia odpadli od pravej viery.
Tretí lateránsky koncil
Tretí lateránsky koncil alebo tretí lateránsky snem bol koncil, ktorý sa konal v marci 1179 v Lateránskej bazilike v Ríme. Predsedal mu pápež Alexander III. a zúčastnilo sa ho asi 300 biskupov. Rímskokatolícka cirkev ho považuje za 11. ekumenický koncil, okrem zástupcov latinského Východu tu bola prítomná aj delegácia gréckej, východnej cirkvi.
Koncilu predchádzala dlhé roky trvajúca schizma, ktorá sa začala, keď (menšinová) skupina kardinálov podporovaná cisárom Fridrichom I. Barbarossom zvolila v roku 1159 najprv Octaviana de Monticelli, potom v roku 1164 Guida z Cremy a v roku 1168 Johanna zo Strumy († 1180, protipápež Kalixt III. v rokoch 1168 až 1178) ako protipápežov k pápežovi Alexandrovi III.
Ukrajinská gréckokatolícka pravoverná cirkev
Vatikán túto cirkev neuznáva. UPGKC nie je v jednote s pápežom a Katolíckou cirkvou. Členovia UPGKC sú z oficiálnej Katolíckej cirkvi exkomunikovaní (vylúčení) a Katolícka cirkev vyzýva veriacich, aby aktivity tejto skupiny jednoznačne odmietli.
Tretí lateránsky koncil
Pápežovi Alexandrovi III. sa nakoniec podarilo získať späť svoju autoritu legitímneho pápeža. V roku 1177 sa v Benátskej dohode zaviazal, že zvolá synodu, ktorej úlohou bude odstrániť následky tohto rozdelenia.
Ukrajinská gréckokatolícka pravoverná cirkev
História
Súčasní predstavitelia UPGKC v roku 2008 vyhlásili, že sa celá oficiálna Gréckokatolícka cirkev na Ukrajine dostala spolu s kardinálom Huzarom do apostázy (odpadnutia od viery). Preto založili Ukrajinskú pravovernú gréckokatolícku cirkev a ustanovili novú osemčlennú synodu, ktorá podľa nich prevzala ukrajinské gréckokatolícke eparchie.
Tretí lateránsky koncil
Okrem textu schválených kánonov sa z tohto koncilu nezachovali žiadne iné písomnosti, súdobé kroniky i ďalšie dokumenty nám však do istej miery dovoľujú rekonštruovať vtedajšie pomery.
Ukrajinská gréckokatolícka pravoverná cirkev
Predstavitelia
stred|náhľad|220x220bod
Tretí lateránsky koncil
Kánony
V rámci troch zasadaní koncilu – 5., 14. a 19. marca 1179 – bolo prijatých 27 kánonov:
Ukrajinská gréckokatolícka pravoverná cirkev
Predstavitelia
Celé mená niektorých z týchto osôb sú citované podľa upozornenia slušovickej farnosti, údajne čerpajúceho z oficiálnych vyhlásení Českej biskupskej konferencie. Tam je medzi Dohnalovými stúpencami menovaný aj Vasyl’ Roman Shelepk, zmienení naopak nie sú T. P. Sojka a B. P. Kolodi.
Učenie
UPGKC sama seba považuje za dedičku mučeníckej gréckokatolíckej cirkvi na Ukrajine. Taktiež o sebe tvrdí že vyznáva plné katolícke učenie, primát pápeža, všetky sviatosti a pravdy evanjelia a apoštolskej tradície. UPGKC, jej predstavitelia a členovia sú však z Katolíckej cirkvi exkomunikovaní (vylúčení) a nie sú v jednote s pápežom. Kongregácia pre náuku viery taktiež spochybnila biskupské svätenia biskupov UPGKC a sami dotyční biskupi nedpredložili žiadne hodnoverné dôkazy o svojom svätení.
V mnohých otázkach má blízko ku katolíckemu tradicionalizmu a odmieta niektoré prvky ktoré považuje za heretické. Hlavne historicko-kritickú teológiu a medzináboženské stretnutia v Assisi v rokoch 1986 až 2002. Jána Pavla II. považujú za heretika (bludára).
Memorandum Byzantského katolíckeho patriarchátu vyhlásilo ako podmienku prijatia východných aj západných katolíkov odsúhlasiť tento formulár vyznania. UPGKC vyhlásila exkomunikáciu niekoľko tisíc biskupov, ktorí nereagovali na výzvu, aby toto vyznanie odsúhlasili. Formulár znie:
Byzantský katolícky patriarchát
V roku 2011 Synod biskupov UPGKC založil Byzantský katolícky patriarchát. Za patriarchu bol zvolený Eliáš Antonín Dohnal. Podľa UPGKC je založený pre záštitu všetkých katolíkov, ktorí chcú zachovať neporušený poklad katolíckej viery.
Reakcie
Kardinál Ľubomyr Huzar, arcibiskup oficiálnej Gréckokatolíckej cirkvi na Ukrajine vyhlásil na Dohnala, Špiříka, Hitjuka a Oberhausera exkomunikáciu z Katolíckej cirkvi. Biskupi UPGKC boli tiež vylúčení z radu Baziliánov. Česká biskupská konferencia vyhlásila že táto tzv. cirkev nie je v jednote s pápežom a že je vedená bývalým kňazom olomouckej arcidiecézy Antonínom Dohnalom, ktorý sa stal baziliánským mníchom s menom Eliáš, ale bol z rehoľnej spoločnosti pre neortodoxné názory a neposlušnosť vylúčený a žije na Ukrajine, kde sa spolu so skupinou svojich stúpencov prehlásili za biskupov, v dôsledku čoho boli exkomunikovaní.
Podľa Českej biskupskej konferencie ich jednanie hrubo poškodzuje cirkev a jej jednotu a ČBK preto vyzvala veriacich, aby tieto a podobné aktivity jednoznačne odmietli.
Pozri aj
Eliáš Antonín Dohnal
Bellegarde-en-Marche
Bellegarde-en-Marche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Bellegarde-en-Marche má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellegarde-en-Marche má 422 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bellegarde-en-Forez
Bellegarde-en-Forez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Bellegarde-en-Forez má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Le Frêche
Le Frêche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rudolf Smend (1932)
Rudolf Smend (* 17. október 1932, Berlín, Nemecko) je nemecký protestantský teológ.
Životopis
Rudolf Smend je synom profesora ústavného a cirkevného práva Rudolfa Smenda (1882 – 1975) a vnukom protestantského teológa Rudolfa Smenda (1851 – 1913).
V rokoch 1951 až 1958 študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Tübingene, Göttingene a Bazileji. V roku 1962 sa pod vedením Martina Notha (19021968) habilitoval na univerzite v Bonne. Od roku 1963 pôsobil ako profesor na Kirchliche Hochschule Berlin.
V rokoch 1965 až 1971 vyučoval na univerzite v Münsteri. Od roku 1971 až do svojej emeritácie v roku 1998 bol riadnym profesorom Starého zákona na univerzite v Göttingene.
V rokoch 1996 až 1998 bol prezidentom Göttingenskej akadémie vied.
Le Leuy
Le Leuy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rudolf Smend (1851 – 1913)
Hermann Rudolf Smend (* 5. november 1851, Lengerich (Severné Porýnie-Vestfálsko)† 27. december 1913, Ballenstedt, Pruské kráľovstvo) bol nemecký protestantský teológ.
Životopis
Rudolf Smend pochádzal zo starej právnickej a farárskej rodiny z vestfálskeho mesta Lengerich.
Maturoval v roku 1869 v Münsteri. Následne študoval protestantskú teológiu a semitské jazyky na univerzitách v Göttingene, Berlíne a Bonne.
V roku 1875 na univerzite v Halle an der Saale úspešne ukončil aj štúdium teológie a získal akademický titul ''Lic. theol.'' Následne sa tu habilitoval a začal pôsobiť ako súkromný docent.
V roku 1880 bol vymenovaný za mimoriadneho profesora a v roku 1881 za riadneho profesora Starého zákona na univerzite v Bazileji. Jeho kolegami tu boli o. i. aj Jacob Burckhardt (18181897), Franz Overbeck (18371905) alebo Jacob Wackernagel (18531938).
Bellegarde-Sainte-Marie
Bellegarde-Sainte-Marie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Bellegarde-Sainte-Marie má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellegarde-Sainte-Marie má 199 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bellegarde-Poussieu
Bellegarde-Poussieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Bellegarde-Poussieu má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellegarde-Poussieu má 919 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
French Open 2011
French Open 2011 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 23. mája do 6. júna 2010 v Paríži na antukových dvorcoch Rolanda Garossa.
Dvojhra mužov
🇪🇸 Rafael Nadal vs. 🇨🇭 Roger Federer,, (3), ,
Dvojhra žien
🇨🇳 Li Na vs. 🇮🇹 Francesca Schiavoneová,, (0)
Štvorhra mužov
🇧🇾 Max Mirnyj/🇨🇦 Daniel Nestor vs. 🇨🇴 Juan Sebastián Cabal/🇦🇷 Eduardo Schwank, (3), ,
Štvorhra žien
🇨🇿 Andrea Hlaváčková/🇨🇿 Lucie Hradecká vs. 🇮🇳 Sania Mirzová/🇷🇺 Jelena Vesninová, ,
Zmiešaná štvorhra
🇦🇺 Casey Dellacquová/🇺🇸 Scott Lipsky vs. 🇸🇮 Katarina Srebotniková/🇷🇸 Nenad Zimonjić, (6),, []
Lavínová veža
Lavínová veža je najnižší, posledný vrcholček severného hrebeňa Zadného Gerlachovského štítu.
Názov
Názov je odvodený od mena susedného Lavínového štítu, ktorý tak pomenovali horolezci na začiatku 20. storočia. Svahy, ktoré sú obrátené k Velickej doline, sú miestom častých lavín.
Turistika
Veža je prístupná len v sprievode horského vodcu.
Saint-Silvain-Bellegarde
Saint-Silvain-Bellegarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Le Sen
Le Sen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Saint-Silvain-Bellegarde
Poloha
Saint-Silvain-Bellegarde má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Sen
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Silvain-Bellegarde
Obyvateľstvo
Saint-Silvain-Bellegarde má 217 obyvateľov (2009).
Le Sen
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Silvain-Bellegarde
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Osobnosti
Voir aussi[modifier]
Topfreedom
náhľad|Protest za uznanie požiadaviek hnutia na Venice Beach v [[Kalifornia|Kalifornii]] Topfreedom je sociálne hnutie v niektorých severoamerických krajinách, usilujúce sa o uznanie práva žien a dievčat chodiť „hore bez“ (t. j. nahé od pása nahor) na verejnosti tam, kde takto majú právo chodiť muži a chlapci. Hnutie topfreedom sa vyhýba označeniu „hore bez“ a dáva radšej prednosť výrazu „topfree“. Medzi príklady verejných miest, kde by ženy a dievčatá mohli chodiť odeté podľa myšlienky hnutia, patria napríklad pláže, bazény či parky, hoci podľa princípov hnutia, by v zásade nemali platiť žiadne obmedzenia. Medzi ciele hnutia patrí umožniť matkám dojčiť svoje dieťa na verejnosti, opaľovanie, pohodlie a rovnosť pohlaví.
Handbra
náhľad|Handbra póza na [[glamour fotografii]] Handbra (hand bra alebo hand-bra) je fotografická póza, pri ktorej modelka zakrýva svoje bradavky a dvorce rukami. Prsia môžu byť zakryté aj rukami niekoho iného. Názov pochádza z anglického slovného spojenia hand – ruka a bra – podprsenka. Termín sa nespája výhradne s modelkami.
Handbra si získala nesmiernu pozornosť pri zverejnení portrétu Janet Jacksonovej na obálke časopisu Rolling Stone v septembri 1993.
Naked News
Naked News je abonentská webová stránka obsahujúca televízne spravodajstvo, ktorá sama seba prezentuje ako „program, kde nie je čo skrývať“. Obsah je pripravovaný každý deň v Toronte. Dohromady je vždy týždenne vytvorených šesť dvadsaťpäťminútových dielov. Správy sú prečítané úplne nahými moderátorkami. Mužský variant ukončil svoju činnosť 31. októbra 2007. Naked News TV je druh pay-per-view či predplatiteľskej služby.
Electra
Electra môže byť:
Élektra
Élektra alebo Elektra môže byť:
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014 boli v poradí 18. Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov, ktoré organizuje FIVB. Konali sa od 30. augusta21. septembra v šiestich poľských mestách: Bydgoszcz, Gdansk, Katovice, Krakov, Lodž, Vroclav, za účasti 24 tímov. Svoj druhý titul získalo domáce družstvo 🇵🇱, ktoré vo finále zvíťazilo nad obhajcom titulu z 🇧🇷. Bronzové Nemecko získalo svoju prvú medailu.
FIVB pridelila Poľsku právo hostiť MS 2014 8. septembra 2008.
Návštevnosť
Hneď v prvý hrací deň padol svetový rekord v náštevnosti na volejbalovom zápase, keď na otváracom ceremoniále a následnom zápase domáceho Poľska so Srbskom na futbalovom štadióne Stadion Narodowy vo Varšave bolo 61 500 divákov. Doterajší rekord bol prekonaný o 11 500 divákov, keď v zápase na Majstrovstvá sveta 1952 v Moskve prišlo 50 000 divákov. Rekordne dopadla aj celková návštevnosť na majstrovstvách sveta, ktorá činila 563 263 divákov v 103 zápasoch. O vyše 200 000 prekonala doterajšiu rekordnú návštevnosť z predchádzajúceho svetového šampionátu mužov v Taliansku, ktorá činila 339 324 divákov.
Nasadenie do výkonnostných košov
FIVB nasadila pred žrebovaním skupín 27. januára 2014 tímy do nasledujúcich výkonnostných košov, v ktorom zohľadnila v prvých troch košoch umiestnenie vo svetovom rebríčku a v ostatných košoch geografické zadelenie a výkonnostné kritéria: Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2014.
Predné Kopské sedlo
Predné Kopské sedlo je jedna z troch depresií Kopského sedla, vysunutá do vedľajšieho severozápadného hrebeňa Jahňacieho hrbu, medzi ním a Belianskou kopou.
Názov
Názov je odvodený od Belianskej kopy. Nemecké a maďarské názvy poukazujú na polohu nad Bielymi plesami. Názov Schächtenpass, Schächtensattel poukazuje na polohu nad Prednými Meďodolmi.
Dubie (Kysucké Nové Mesto)
Dejiny
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1438. Osada, teraz už mestská časť Dubie malo erb, na ktorom boli znázornené husi. Pod osadou Dúbie sa nachádzali podmáčané lúky s porastom tráv, ostríc, tŕstia s rozličnými kvetinami a tiež močiare s flórou vrchovísk a slatín, ako napr. Tŕstie a bývalé „Lúky“.
V miestach terajšej Neslušskej priehrady bol Dubský mlyn. Cez Dubie preteká Dubský potok, nazývaný aj Súľkov potok.
Chase & Status
Chase & Status je elektronická hudobná producentská dvojica z Londýna, ktorú tvoria Saul Milton a Will Kennard. Okrem toho MC Rage & Andy Gangadeen tiež tvoria skupinu na koncertoch.
Fiat Punto
Fiat Punto je malý automobil vyrábaný automobilovou spoločnosťou FIAT od roku 1993. Prvá generácia sa vyrábala do roku 1999. Druhá generácia sa vyznačovala výraznou faceliftovou verziou masky i interiéru automobilu. V roku 2005 bol predstavený najnovší model Fiat Grande Punto s najaktuálnejším Fiat Punto Evo. Automobil je dostupný v troj a v päť dverovom prevedení.
Prvá generácia
Fiat Punto je malý automobil, ktorý vyrába talianska automobilka Fiat od roku 1993 ako troj a päťdverový hatchback. Punto bolo predstavené v roku 1993 a v roku 1994 nahradilo obľúbený ale zastarávajúci Fiat Uno. V roku 1995 získalo Punto v Európe titul Auto roka. Dizajn Punta, na ktorom sa podieľal talianskz návrhár Giorgio Giugiaro, bol jedinečný vďaka zadným skupinovým svetlometom vertikálne zapusteným do C-stĺpikov. V roku 1997 získalo Punto dve hviezdičky v teste Euro NCAP. S benzínovými motormi bol voz dynamický, naopak dieselové boli hlučné a kombinovaná spotreba nebola oveľa nižšia. Fiat Punto má dobré jazdné vlastnosti, no pri prvých autách do roku 1997 sa prejavuje horšie dielenské spracovanie. Špeciálna verzia Punto Cabriolet sa vyrábala v karosárni Bertone. Fiat Punto predstavuje automobil z rady Mini Fiat, ktoré priniesla automobilka Fiat na trh v roku 1993. Fiat Punto – automobil prvej generácie predstavuje nástupcu po svojom predchodcovi Fiate Uno. Typický dizajn sa odrážal v zvislých zadných svetlách, ktoré síce nepatrili medzi prvotný model, a boli pridané až neskôr. Predajnosť vozidla zvýšila i konkurenčná cena áut Opel Corsa, či Volkswagen, ktoré napomohli k zvýšenej predajnosti Fiatu Punto.
Motor a výbava
Zmenou dizajnu prešiel i motor auta, ktorý z 1.1 L zvýšil svoju kapacitu na 1.2 L a neskôr na 1.7 L diesel. V závislosti od motorov, Fiat Punto disponuje troma verziami vozidla a to: Fiat Punto ELX, Fiat Punto SX a posledná verzia S. Kapacitou 1.6 L sa vyznačuje športový model, s celkovou silou 88 koní. Výkon 100 kW je typický pre najnovšiu verziu Fiatu Punto a to Fiat Punto UNO Turbo s turbomotorom ktorý dosahuje rýchlosť až 200 km /h, kde zrýchlenie nastáva z 0 na 100 km/h len za 7,9 sekundy. Tento model sa pýši 5 – stupňovou prevodovkou.
Kabriolet
Novinkou sa stal i kabriolet Fiat Punto Convertible s nastaviteľnou zasúvacou strechou na plný elektrický pohon, ktoré predstavovalo jedno z najlacnejších kabrioletov s otvorenou strechou na svete. Automatická 6 – stupňová prevodovka patrila medzi prednosti Fiatu Punto 55. Neskôr bola na trhu dostupná novšia verzia s názvom Fiat Punto Selecta a Fiat Punto ED (Economic Drive) s 5 – stupňovou prevodovkou.
Druhá generácia Fiat Punto
Koniec roka 1997 odštartoval výrobu druhej generácie Fiatu Punto. Dizajn ostal zachovaný, avšak interiér a podvozok boli nanovo prepracované. Fiat Punto druhej generácie sa vyznačoval i znakom Fiatu na prednej maske. Technologická vybavenosť sa odrazila i v zrýchlení z 0 na 100 km za 8 sekúnd, ako aj vo výbave (nové kolesá z ľahkých zliatin, zadné spojlery, bočné prahy, a hlbšie nárazníky). Využívanie elektrického motora pred hydraulickým bolo posilnené elektrickým riadením – Dualdrive, čo malo za následok zníženie spotreby pohonných hmôt a tým aj menší vplyv na životné prostredie. Rok 2003 priniesol celkovú produkciu áut až na 5 000 000, čo znamenalo, že v roku 2005 sa automobil Fiat Punto stal štvrtým najpredávanejším modelom v Európe v sérií vozidiel super mini.
Fiat Punto pretekárom
Obľúbenosť vozidla vzrástla i na súťažiach, preto na trh vystúpilo nové Fiat Punto Really, kde sa dôraz kladie hlavne na pohon všetkých štyroch kolies a dvojlitrový motor s výkonom 210 kW. Fiatu Punto Really sa podarilo vyhrať niekoľko majstrovstiev v talianskej rely, či majstrovstvá Európy.
Motory
Benzínové:
Dieselové:
Grande Punto
Od roku 2005 sa vyrába tretia generácia s názvom Grande Punto, z ktorého vychádza sedan Linea. V roku 2009 bol predstavený modernizovaný Fiat Punto Evo. V roku 2012 bol na trh uvedený faceliftovaný model Fiat Punto 2012, ktorý sa dizajnom vracia k prvému Grande Puntu.
Ranst
Ranst je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Ranst má približne 18,424 obyvateľov (2010).
Le Vignau
Le Vignau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Inline hokej na Svetových hrách 2017
Inline hokej na Svetových hrách 2017 bol inline hokejový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Świdnici, v Poľsku v dňoch od 25.29. júla 2017, za účasti 8 tímov. Inline hokejový turnaj sa na Svetových hrách predstavil prvýkrát v roku 2005 a toto bolo jeho 4. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Lodowisko Świdnica s kapacitou 800 divákov. Aréna bola tiež dejiskom krasokorčuliarchych pretekov. Titul získalo 🇨🇿, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇫🇷. Predchádzajúci trojnásobný obhajca prvenstva z 🇺🇸 skončil až piatom mieste.
USS Enterprise (NCC-1701-D)
USS Enterprise (NCC-1701-D), bežne označovaná ako Enterprise-D je fiktívna vesmírna loď zo seriálu Star Trek: Nová generácia. Je to vlajková loď Spojenej federácie planét. Je piatou loďou tohto mena. Jej cesty boli natočené ako seriál Nová Generácia. Objavila sa v dieli „Poslanie“ seriálu Star Trek: Vesmírna stanica DS9 a „Toto sú cesty...“ seriálu Star Trek: Enterprise; dôležitú úlohu hrala vo filme Star Trek: Generácia.
Je to loď triedy Galaxy určená na dlhoročné misie, takže sa na palube s posádku leteli aj ich rodinní príslušníci. Enterprise-D bola vypustená roku 2363 z dokov Utopia Planitia pri Marse, a zničená v roku 2371 po klingónskom útoku Durasových sestier pri planéte Veridian ḬḬḬ.
Ravels
Ravels je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Ravels má približne 14,446 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Ravels pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Retie
Retie je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Vostok 7
Vostok 7 mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Vostok. Na palube kozmickej lode mal v apríli 1964 vyštartovať kozmonaut Boris Volynov k dlhodobému letu, ktorý mal trvať 8 dní. Lety kozmických lodí Vostok boli zrušené vo februári 1964 v prospech viacmiestnych lodí Voschod.
Lencouacq
Lencouacq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Rijkevorsel
Rijkevorsel je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo
Rijkevorsel má približne 11,259 obyvateľov (2010).
Lencouacq
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vostok 8
Vostok 8 mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Vostok. Na palube kozmickej lode mal v júni 1964 vyštartovať kozmonaut Jevgenij Chrunov k dlhodobému letu, ktorý mal trvať 10 dní. Lety kozmických lodí Vostok boli zrušené vo februári 1964 v prospech viacmiestnych lodí Voschod.
Verneuil-sur-Serre
Verneuil-sur-Serre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Verneuil-sur-Serre má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Verneuil-sur-Serre má 272 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Léon (Landes)
Léon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vostok 9
Vostok 9 mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Vostok. Na palube kozmickej lode mal v auguste 1964 vyštartovať kozmonaut Pavel Beľajev k letu na vysokú obežnú dráhu Zeme, ktorý mal byť určený pre rozsiahle vedecké štúdie. Lety kozmických lodí Vostok boli zrušené vo februári 1964 v prospech viacmiestnych lodí Voschod.
Verneuil-sous-Coucy
Verneuil-sous-Coucy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Verneuil-sous-Coucy má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Verneuil-sous-Coucy má 129 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bunková smrť
Bunková smrť alebo smrť bunky je nevratný proces, pri ktorom dochádza k zastaveniu funkcie jednotlivých organel, ukončeniu riadených biochemických procesov a k rozpadu bunky ako organizovanej živej štruktúry.
Rumst
Obyvateľstvo
Rumst má približne 14,612 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Rumst pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Cesta Vila Galvánka
Cesta Vila Galvánka je označenie pre modro značenú turistickú značkovanú trasu číslo 2681 ktorá spája Kysucké Nové Mesto a Zákopčie prechodom cez Javorníky. Jej dĺžka je 16 km.
Trasa je pomenovaná po rodákovi z Kysuckého Nového Mesta Viliamovi Galvánkovi. Bol to učiteľ a publicista, spoluzakladateľ organizovanej turistiky na Kysuciach, ktorý sa svojimi publikáciami zaslúžil o zviditeľnenie regiónu Kysúc a tiež o vyznačenie turistických trás v regióne dolných Kysúc.
LTJ Bukem
Danny Williamson (* 1. január 1967, Watford, Anglicko), viac známy pod umeleckým menom LTJ Bukem, je anglický drum and bassový hudobník, producent a DJ. On a jeho hudobné vydavateľstvá Good Looking a Looking Good Records sú najviac spájaní z jazzovou, atmosférickejšou stranou drum and bassovej hudby.
Život a kariéra
Danny Williamson sa narodil a vyrastal vo Watforde vo Veľkej Británii. V mladosti trénoval hru na klavíri. Ale koncom 80. rokov sa stal DJom a začiatkom 90. rokov si získal popularitu v rave scéne. Ako producent vydal sériu jungle skladieb ako „Demon’s Theme“ (1991), „Atlantis“ a „Music“ (1993). Jeho najvýznamnejším vydaním je skladba „Horizons“ (1995), ktorá dosiahla značnú popularitu.
Séria kompilácií nazvaná Logical Progression zvýraznila jazzom a ambientom ovplyvnenú stranu drum and bassovej hudby. Štýl sa stal široko známy ako intelligent drum and bass.
Vostok 10
Vostok 10 mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Vostok. Na palube kozmickej lode mal v apríli 1965 vyštartovať kozmonaut Alexej Leonov k letu na vysokú obežnú dráhu Zeme, ktorý mal byť určený pre rozsiahle vedecké štúdie. Lety kozmických lodí Vostok boli zrušené vo februári 1964 v prospech viacmiestnych lodí Voschod.
Feynmanov bod
Pre náhodne zvolené normálne číslo je pravdepodobnosť, že sa takto skoro v jeho desatinnom rozvoji objaví sekvencia šiestich zvolených číslic, iba 0,08 %. Predpokladá sa, že π normálnym číslom je.
Ďalší rad šiestich rovnakých číslic, ktoré sa v π objavia, začína na 193 034. mieste a sú to tiež deviatky. Ďalší taký rad je zložený z osmičiek a začína na 222 299. mieste.
Feynmanov bod je tiež prvým miestom, kde sa objaví rad rovnakých číslic väčších než tri číslice.
Desatinný rozvoj
Desatinný rozvoj π do Feynmanovho bodu je nasledovný:
Artafernes
Artafernes alebo Artafernés môže byť:
Urban z Langres
Urban z Langres ( * okolo 300, Unter-Colmier – † 23. január 375, Langres) bol galo-románsky rímskokatolícky kňaz, šiesty biskup v Langres a Autun, svätec. Je patrónom vinárov, záhradníkov a debnárov.
Uctievanie
V predpokladaný dátum úmrtia 23. januára sa slávi iba v Langres, v Dijone sa oslavuje translácia jeho pozostatkov 7. júla, od roku 1564 sú v tamojšom kostole sv. Benigna. Vo Francúzsku sa považuje za regionálny a lokálny kult. V rímskom kalendári má meniny 2. apríla, niekde 3. apríla. Vo francúzskych, talianskych, nemeckých, a rakúskych vinárskych oblastiach sa v deň jeho sviatku koná sprievod. Sú mu zasvätené kostoly, voľne stojace sochy a oltáre, najčastejšie vo vinárskych oblastiach a od obdobia baroka. S jeho sviatkom sú v Nemecku spojené pranostiky o daždi, búrke a úrode, napr. Ak je na Urbana pekne, bude dobrá úroda vína. Ak je Urban krásny vyjasnený, dobrým vínom nás odmení.
Pozri aj
Urban I.
Katruša (Nitra)
Poloha
Nachádza sa na severnom okraji strednej časti Podunajskej pahorkatiny, v geomorfologickom podcelku Nitrianska pahorkatina a jej časti Nitrianske vŕšky. Leží juhozápadne od centra mesta Nitra, na okraji mestskej časti Horné Krškany. Poskytuje kruhový výhľad a pri vhodných podmienkach je okrem okolitých vrchov južného Tribča pozorovateľný tiež Marhát či Veľký Inovec.
História
V minulosti bol kopec nezalesnený, no v prvej polovici 20. storočia tu prebehla výstavba Borovice čiernej a Borovice lesnej. V polovici 20. storočia tu zároveň vznikol kameňolom a vo vápencoch tu bola identifikovaná pestrá asociácia minerálov, ako epsomit, hematit, hexahydrid, chlorit, kalcit, kalinit, kremeň, krištáľ, limonit, pyrit, sadrovec, siderit, spekularit či wad. V čase ťažby i po jej ukončení bol kameňolom voľne prístupný a často navštevovaný zberateľmi z nitrianskeho Geoklubu. Činnosť v kameňolome bola ukončená v 80. rokoch a vyťažený priestor bol postupne zavážaný komunálnym odpadom.
Súčasnosť
V súčasnosti sa uvažuje o revitalizácii územia bývalej skládky a jeho premenu na športový areál, zameraný na motoristické športy. Rovnako sa uvažuje o výstavbe rozhľadne.