cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rastislav Ballek
Život
Po štúdiu filozofie a sociológie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave pokračoval na VŠMU v Bratislave na odbore Divadelná réžia. Jeho študentské režijné práce Odchod z Bratislavy a Podivíni mali silný slovenský aj zahraničný ohlas. V období 1999 – 2001 bol interným režisérom v Divadle SNP v Martine, medzi rokmi 2001 – 2005 spolupracoval na réžii s Divadlom Alexandra Duchnoviča v Prešove, v rokoch 2002 – 2009 bol interným režisérom v Mestskom divadle v Žiline, kde v rokoch 2003 – 2008 zastával post umeleckého šéfa. Od roku 2006 začal intenzívnu prácu v Divadle Aréna v Bratislave, kde vytvoril kultovú divadelnú inscenáciu Tiso v roku 2005. Tu inscenoval a režíroval hru Kukura v roku 2011, Holokaust (2012) alebo Rosmersholm (2013).
Le Globe de la science et de l’innovation
Dejiny
V roku 2004 bola guľa priemiestnená na centrálu CERNu a začala sa používať 19. októbra 2004, kedy oslavoval CERN 50. narodeniny. O rok neskôr, 16. septembra, bola guľa otvorená aj verejnosti.
Rastislav Ballek
Život
Rastislav Ballek režíroval svetovú premiéru komornej opery od Martina Burlasa Kóma v roku 2007 a spolupracoval s mnohými divadlami, napr. Slovenské komorné divadlo v Martine, Divadlo Alexandra Duchnoviča v Prešove, Činohra SND, Divadlo Rokoko v Prahe, Národní divadlo Brno. Jeho inscenácie a ďalšie divadelné projekty sú pravidelne uvádzané ma domácich a zahraničných festivaloch, napr. Divadlo v Plzni, Sterijino pozorje v Srbsku, Nová dráma/New Drama, Divadelná Nitra, festival Eurokaz v Záhrebe, Expo 2000 v Hannoveri. Je laureátom viacerých ocenení v prestížnej ankete Dosky vo viacerých kategóriách. V súčasnosti pôsobí v Mestskom divadle v Žiline.
Le Globe de la science et de l’innovation
Rozmery
Guľa je vysoká 27 metrov a široká 40 metrov – čiže asi ako Sixtínska kaplnka v Ríme.
Rastislav Ballek
Dielo
Spolu s dramaturgom M. Kubranom inscenoval niektoré zabudnuté diela Svetozára Hurbana Vajanského Letiace tiene alebo torzo hry Mikuláša Dohnányho Obchod z Bratislavy. V Divadle SNP v Martine oživil dielo Pustokvet (1997) od Vajanského, Atómy Boha od Gejzu Vámoša (1998) a inscenáciu podľa poviedky Kristíny Royovej Bez Boha (1999). Rôzne kontroverzné udalosti slovenských dejín predstavil uvedením hier Krcheň Nesmrteľný (predloha podľa autorky Eva Maliti-Fraňová, Tiso, Hollyroth, Mojmír II. a Súmrak ríše. V týchto posledných hrách ho zaujala problematika národných a spoločenských hodnôt, hodnôt kultúrneho dedičstva, protichodnosť kapitálu a amorálnosti národa. U Balleka možno vidieť aj inscenácie svetovej klasiky, napríklad Don Juan, Oresteia, Hamlet, Othello, Macbeth, Koniec hry, Nora. Charakteristickými črtami Ballekových uvedení hier je moderný divadelný jazyk, sugestívna obraznosť a morálna výzva k divákovi. Dej hier pôsobí ako zložitá skladačka, ktorá sa postupne mení na zreteľný obraz ako odkaz divákovi.
Dielo Rastislava Balleka je inšpirované moderným európskym divadlom hlavne čo sa týka formy. Jeho hry boli uvedené aj v cudzojazyčnej mutácii, napr. v rusínskom a maďarskom jazyku.
Saunay
Saunay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čínska aerokozmická spoločnosť pre vedu a technológie
thumb|Sídlo spoločnosti v [[Pekingu]]
Čínska aerokozmická spoločnosť pre vedu a technológie ( – Čung-kuo chang-tchien kche-ťi ťi-tchuan; ; skratka: CASC ) je hlavným dodávateľom čínskeho vesmírneho programu. Je vo vlastníctve štátu a má množstvo podriadených subjektov, ktoré navrhujú, vyvíjajú a vyrábajú kozmické lode, nosné rakety, strategické a taktické raketové systémy a pozemné vybavenie. Spoločnosť oficiálne vznikla v júli 1999 v rámci reformy čínskej vlády. Predtým bola súčasťou Čínskej aerokozmickej spoločnosti. Rôzne inkarnácie programu siahajú až do roku 1956. Spolu s výrobou kozmickej a obrannej techniky CASC vyrába aj množstvo civilných produktov, ako sú stroje, chemikálie, komunikačné zariadenia, dopravné zariadenia, počítače, produkty pre zdravotnú starostlivosť a zariadenia na ochranu životného prostredia.
Michael Collins (írsky líder)
Život
V 19 rokoch vstúpil Michael Collins do Írskeho republikánskeho bratstva. Po prvýkrát na seba upozornil v roku 1916, keď sa zúčastnil Veľkonočného povstania, za čo bol nejakú dobu väznený v internačnom tábore vo Frongoch vo Walese.
Po prepustení vstúpil Michael Collins do strany Sinn Féin a v decembri 1918 bol zvolený do britskej Dolnej snemovne. Spolu s ostatnými poslancami za Sinn Féin však odmietol zasadnúť vo Westminsteri a namiesto toho sa stal členom Dáil Éireann ktorý zasadol v Dubline. Od roku 1919 zastával post ministra zahraničných vecí v írskej ilegálnej vláde. V rokoch 1919 až 1921 sa aktívne podieľal na írskej vojne za nezávislosť pričom pomohol založiť Írsku republikánsku armádu a takisto stál pri zrode jej teroristických praktík, namierených proti britskej armáde a Kráľovskej írskej polícií.
V roku 1921 bol jedným z aktérov dohody so Spojeným kráľovstvom, ktorá predpokladala vznik Írskeho slobodného štátu, ktorý však nemal zahŕňať šesť severných, prevažne protestantských grófstiev v Ulsteri. Írska vláda mala navyše prisahať vernosť britskej korune, čím muselo byť upustené od zámeru vytvoriť Írsku republiku. Tieto podmienky sa samozrejme sa časti írskych politikov zdali byť neprijateľné. Dohoda ale bola schválená parlamentom aj ľudovým hlasovaním čo malo za následok občiansku vojnu v rokoch 1922 až 1923.
V nej proti sebe stáli pro-dohodové jednotky írskej vlády a republikáni, ktorí odmietali britsko-írsku dohodu. Ich predstaviteľom bol jeden z vodcov Veľkonočného povstania Éamon de Valera ktorého v roku 1916 uchránil pred popravou americký pas. K republikánom sa tiež pridala väčšina členov IRA. avšak Michael Collins sa postavil na stranu vlády a bol ustanovený vrchným veliteľom armády slobodného štátu. Pri potlačovaní odporu na vidieku bol Collins 22. augusta 1922 zabitý počas prestrelky pri dedine Béal na mBláth v grófstve Cork, neďaleko svojho rodiska. Aj napriek tomu však národná armáda vyhrala vojnu.
Monotrematum
Monotrematum je vyhynutý rod z čeľade vtákopyskovité. Zahŕňa jediný druh Monotrematum sudamericanum, ktorý žil počas paleocénu na území dnešnej Argentíny pred približne 61 miliónmi rokmi. . Niekedy sa považuje za súčasť rodu Obdurodon a druh sa potom volá Obdurodon sudamericanum.
Ide o prvého kloakovca (vajcorodca), ktorý bol objavený mimo územia Australázie.
Systematika
Druh bol opísaný v roku 1992 a priradený k novému rodu Monotrematum, ktorého je zatiaľ jediným členom. Výskumníci porovnali fosílny materiál ku do rovnakej čeľade patriacemu austrálskemu rodu Obdurodon, za súčasť ktorého sa tento taxón niekedy považuje (ako Obdurodon sudamericanum).
Opis
Na rozdiel od recentného vtákopyska divného mali dospelé jedince druhu Monotrematum sudamericanum zuby. Práve tie boli objavené v roku 1992 v súvrství Salamanca v argentínskej Patagónii. Z nájdených zubov sú dva spodné a jeden horný, v súčasnosti sú uložené v zbierkach argentínskych múzeí Museo de La Plata a Museo Paleotológico Egidio Feruglio. Rod Monotrematum sa od rodu Obdurodon nelíši len miestom nálezu a geologickým obdobím, ale tiež veľkosťou nájdených zubov, ktoré sú približne dvakrát väčšie. Zachovaná sklovina v strednej oblasti ukazuje, že korunka je veľmi podobná korunke rodu Obdurodon. Je zložená z dvoch klinových výstupkov, predného, ktorý je širší a oddelený od zadného sedlom, ktoré spojuje lingválnu a bukálnu stranu korunky.
Savigné-sur-Lathan
Savigné-sur-Lathan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lin Pchej-wen
Lin Pchej-wen (, ; * 25. november 1999 ) je taiwanská plavkyňa. Zúčastnila sa Letných olympijských hier v Rio de Janeiro.
Športová činnosť
Na Letných olympijských hrách v Rio de Janeiro získala 50. miesto v 50 metrov voľným štýlom. Zlaté a strieborné výsledky získala v národnom plaveckom pohári v rokoch 2020 a 2021, zúčastnila sa tiež Majstrovstiev sveta v plávaní 2019 a 2021, ale bez pódiového umiestnenia.
Diofanes z Prúsy
Diofanes alebo Diofanés bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. storočí.
Diofanes z bitýnskej Prúsy bol na 198 olympijských hrách v roku 13 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Olympijské víťazstvo Diofana uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika. Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných len fragmentálne.
Ʊ
náhľad|Možnosť zapísania upsilonu (Ʊ) Ʊ (minuskula ʊ) je špeciálne písmeno latinky. Nazýva sa upsilon. Používa sa predovšetkým v západoafrických jazykoch, konkrétne v jazykoch kabiye (asi 1 200 000 hovoriacich v Togu, Ghane a Benine), agni (asi 860 000 hovoriacich na Pobreží Slonoviny a v Ghane), anii (asi 45 900 hovoriacich v Benine a Togu), foodo (asi 25 000 hovoriacich v Benine), lokpa (asi 50 000 hovoriacich v Benine a Togu), konni (asi 5000 hovoriacich v Ghane), tem (asi 307 000 hovoriacich v Benine, Ghane a Togu) a yom (asi 750 000 hovoriacich v Benine, Nigérii a Mali). Okrem afrických jazykov sa taktiež používa v ohrozenom jazyku comox, používanom asi 400 ľuďmi v Kanade. Má vlastný znak v IPA a číta sa ako takmer zatvorená takmer zadná zaokrúhlená samohláska (ʊ). Môže byť reprezentované ako obrátená omega a býva často zamieňané s písmenom Ʋ (minuskula ʋ). Existujú aj iné varianty tohoto písmena: Ʊ́ʊ́, Ʊ̀ʊ̀, Ʊ̱ʊ̱, Ʊ̃ʊ̃ a Ʊ̰ʊ̰. V Unicode má majuskulný tvar kód U+01B1 a minuskulný U+028A.
András Hegedüs
András Hegedüs (* 31. október 1922, Szilsárkány, Maďarské kráľovstvo† 23. október 1999, Budapešť, Maďarská republika) bol maďarský komunistický politik, ministerský predseda od roku 1955 do 1956. Utiekol do ZSSR 28. októbra 1956, v piaty deň Maďarskej revolúcie, ale v roku 1958 sa vrátil a vyučoval sociológiu.
Mladosť
Narodil sa v dedinke Szilsárkány v Šoproňskej župe Maďarského kráľovstva. Otec Sándor Hegedüs (18951929) bol drobný statkár, matka Ida Gecsényi (19021967) bola ženou v domácnosti. Základnú školu vychodil vo svojej rodnej dedine, na meštiansku školu chodil v Csorna a na evanjelické lýceum v Šoproni ktoré ukončil v roku 1941. Predtým než nastúpil na vysokú školu Techniky a ekonomiky palatína Józsefa Habsburga v Budapešti (József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetemen, dnes Korvínova Univerzita v Budapešti). Hegedüs sa prvýkrát zapojil do ilegálneho komunistického hnutia počas svojich univerzitných rokov v roku 1942. Bol členom Bollajského kolégia (19411944) a získal štipendium zväzu Turul (Turul Szövetség). Dva roky navštevoval prednášky Gyulu Rézlera o sociálnych podmienkach, štúdium však nedokončil. V auguste 1944 bol zatknutý a odsúdený na 2 roky domáceho väznia. V novembri však z neho ušiel. Stal sa členom dočasnej vlády 24. júna 1945. Vyštudoval 6-mesačnú komunistickú politickú školu (Magyar Közösség Pártja) v roku 1946, doktorát z ekonómie získal v roku 1963. Od roku 1948 sa Hegedüs začal angažovať v Maďarskej robotníckej strane (Magyar Dolgozók Pártja, MDP) kde nakoniec prevzal vedúcu úlohu. Od začiatku päťdesiatych rokov zastával početné ministerské úrady a od 18. apríla 1955 do 24. októbra 1956 bol predsedom vlády.
Rodina
V roku 1947 sa oženil so Zsuzsannou Hölzel; mali šesť detí (István, András, József, Sándor, Lászó, Zsuzsana).
Komunistické hnutie
V roku 1942 sa stretol s Ferencom Donáthom a Bélom Szalaiom, ktorí formovali jeho politické záujmy a hrali významnú rolu pri tom, že sa Hegegüs stane členom ilegálnej komunistickej strany a bude participovať na založení univerzitnej organizácie. Bol prvým predsedom Maďarskej demokratickej mládežníckej asociácie, MADISZ (Magyar Demokratikus Ifjúsági Szövetség) v rokoch 19451947. Po podpísaní pozývacieho listu sovietskym jednotkám, ktorým požiadal sovietov o pomoc behom maďarskej revolúcie, 24. októbra vláda a ľud ho masívne požadovali, aby odovzdal moc Imre Nagyovi. Stal sa najnenávidenejším mužom Maďarska a bolo mu doporučené sovietskym veľvyslancom Juriom Andropovom, aby ušiel do Sovietskeho zväzu spolu s ostatnými maďarskými zástancami tvrdej politickej línie, ako bol napr. Ernő Gerő. V Moskve pracoval v Sovietskej akadémii vied v ústave filozofie. v rokoch 19571958. V novembri 1956 ho dočasný výbor Komunistickej stany vylúčil zo strany, ale v septembri 1958 sa vrátil domov. Od konca 50. rokov zastával rôzne akademické pozície a pracoval v rôznych výskumných ústavoch: 19581961: Ekonomický ústav maďarskej akadémie vied (Magyar Tudományos Akadémia, MTA), 19611963: Centrálny štatistický inštitút 19631968: založil a viedol Sociologický výskumný ústav maďarskej akadémie vied, 1966: Ekonomická univerzita Karla Marxa (Marx Károly Közgazdaságtudományi Egyetem), 19681973: Priemyselné štúdiá. V roku 1968 protestoval proti invázií vojsk Varšavskej zmluvy do Československa počas pražskej jari. Bol prepustený zo svojej funkcie vo Výskumnom inštitúte sociológie a neskôr v roku 1973 bol prepustený z komunistickej strany kvôli rôznym politickým a ideologickým názorom. Odišiel do dôchodku v rokoch 19751982 mu bolo dovolené učiť na Ekonomickej univerzite.
Záhradná stavba
Záhradná stavba je stavba, ktorá má funkciu v dotváraní životného prostredia pre oddych, zábavu a šport. Záhradnými stavbami sa zaoberá vyučovací predmet odboru záhradná a krajinná tvorba na stredných priemyselných školách. Priestory pre záhradné stavby sú predzáhradka, okrasná záhrada, átrium, zimná záhrada, balkón, lodžia, terasa, detské ihriská, parky, lesoparky a verejná zeleň. Pri záhradných stavbách používame následné materiály : kameň (prírodný/umelý), drevo (opracované/neopracované/drevotrieska/drevovláknina), betón a železobetón (triedy B-7,5, oceľ triedy 10216-E alebo 10 335-J), tehla, oceľ (kruhového/hranatého prirezu), plast a sklo (najmä pre vodné plochy a skleníky). Záhradné stavby sú vyučovací predmet na stredných priemyselných školách stavebných v odbore záhradnej a krajinnej tvorby.
Ʋ
náhľad|Možnosť zapísania písmena Ʋ Ʋ (minuskula ʋ) je špeciálne písmeno latinky. Nazýva sa V s hákom, ale je sporné, či sa nejedná o variantu písmena U. Jeho minuskulná podoba sa podobá písmenu ypsilon v gréčtine. Písmeno sa používa v mnohých stredoafrických jazykoch, konkrétne v jazykoch abidji, ahanta, agni, avatime, birifor, bissa, dagaare, ewe, gen-gbe, godié, goula d'Iro, gurenne, ikposso, kabiye, kaansa, kassem, koulango, kroumen tépo, lama, lobiri, lokpa, lugbara, moré, niaboua, nkonya, nuni, pandikeri, puguli, sissala, téén, toura, wobé, yaouré a yom. Býva však niekedy zamieňané za písmeno Ʊ (upsilon, minuskula ʊ). Existujú aj iné varianty tohoto písmena: Ʋ́ʋ́, Ʋ̀ʋ̀, Ʋ̃ʋ̃, Ʋ̈ʋ̈, Ʋ̃́ʋ̃́ a Ʋ̃̀ʋ̃̀. V Unicode má majuskulný tvar kód U+01B2 a minuskulný U+028B.
Prato
Prato je talianske mesto v oblasti Toskánsko, hlavné mesto rovnomennej provincie. Leží asi 20 km juhovýchodne od Pistoie a 15 km severozápadne od Florencie na pravom brehu rieky Bisenzio, prítoku Arna.
Od 80. rokov 20. storočia zažíva mesto ekonomický i demografický boom. Je cieľom veľkej imigrácie, najmä Číňanov tvoriacich tu najväčší podiel obyvateľstva zo všetkých európskych miest. Do roku 1992 bolo mesto, rovnako ako ostatné obce v provincii, súčasťou provincie Florencia.
Dejiny
Pahorky v okolí Prata boli osídlené už v paleolite a neskôr tu vzniklo etruské mesto, už vtedy stredisko tkáčstva. V rímskej dobe tadiaľto viedla cesta, osada ale vznikla až v ranom stredoveku. V 10. storočí rod Alberti založil mesto, ktoré bolo od roku 1106 samostatné. V 12. a začiatkom 14. storočí vznikli dvoje hradby a mesto malo až 15 tisíc obyvateľov. V roku 1326 sa Prato dobrovoľne poddalo neapolskému kráľovi Robertovi I., aby ich chránil pred tlakom susednej Florencie, ale už 1351 ho neapolská kráľovná predala práve Florencii. V roku 1512 bolo mesto vyplienené španielskym vojskom, ktoré veľkú časť obyvateľov vyvraždilo. V roku 1653 dostalo Prato status mesta a vzniklo tu biskupstvo. V 19. storočí sa mesto stalo centrom textilného priemyslu a prudko rástlo, ďalšia vlna prišla koncom 20. storočia, kedy v Prate vznikla veľká čínska kolónia.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Savigny-en-Véron
Savigny-en-Véron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Bareš
Martin Bareš (* 25. november 1968, Brno) je český profesor neurológie, od septembra 2019 rektor Masarykovej univerzity, predtým od februára 2018 do septembra 2019 dekan Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity.
Riadiace funkcie
Vo februári 2018 sa stal dekanom Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity. Funkciu prevzal po Jiřím Mayerovi, ktorý zastával pozíciu dekana v období 20102018. S nástupom na post dekana ukončil svoje pôsobenie ako prorektor univerzity, ako i zástupca prednostu I. neurologickej kliniky pre vedu a výskum.
Oporný múr
thumb|upright|oporný kamenný múr Oporný múr alebo oporná stena je konštrukcia, ktorej funkcia spočíva v zabraňovaním zosuvu terénu a vyrovnáva terén. Architektonicky dotvára záhradu rodinných domov, vytvára priestor pre komunikácie (oporný železničný múr) alebo slúži ako ochrana v otvorenom výkope.
Martin Bareš
Riadiace funkcie
Do funkcie rektora univerzity bol zvolený 1. apríla 2019 Akademickým senátom Masarykovej univerzity. V prvom kole tajnej voľby získal Bareš 36 hlasov z 50 prítomných senátorov. Protikandidáta, prodekana Prírodovedeckej fakulty Jaromíra Leichmana, volilo 11 senátorov. 3 odovzdané hlasy boli neplatné.
Skúsenosti s pôsobením vo vedení školy zbieral Bareš v rokoch 20112018, kedy pôsobil najskôr ako jej prorektor pre rozvoj a potom ako prorektor pre akademické záležitosti. Za svoje priority označil Bareš v dobe voľby posilňovanie role univerzity ako piliera slobody v súčasnej spoločnosti a zvýšenie kvality vzdelávania, vedy a výskumu na medzinárodnej úrovni.
Oporný múr
Vyrábajú sa z materiálov ako kameň, drevo, tehla, betón, železobetón a v kombináciách. Prípadne sa používajú prefabrikáty v tvare L alebo T. Stavajú sa v hlbokom základe (cca 900 mm).
Martin Bareš
Riadiace funkcie
Do funkcie rektora ho vymenoval 11. júna 2019 prezident Miloš Zeman s účinnosťou od 1. septembra 2019. Vo funkcii tak nahradil Mikuláša Beka, ktorému sa skončilo druhé volebné obdobie a o zvolenie sa teda už opäť uchádzať nemohol. Bareš k 1. septembru 2019 rezignoval na post dekana Lekárskej fakulty.
Vedecká činnosť
Je prednášajúcim v odboroch všeobecné lekárstvo, zubné lekárstvo, optometria, fyzioterapia, neurofyziológia pre študentov prírodných vied Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity a školiteľ doktorandov odborovej rady neurológia a neurovedy.
Pôsobí v týchto vedeckých radách: Masarykova univerzita, Lekárska fakulta Masarykovej univerzity a CEITEC MU. Ďalej tiež Univerzita Palackého v Olomouci, Lekárska fakulta UPOL, Fakulta veterinárního lékařství VFU, ďalej je tiež členom Českej lekárskej komory, Českej neurologickej spoločnosti, Českej spoločnosti klinickej neurofyziológie, Českej lekárskej spoločnosti Jana Evangelisty Purkyně, Movement Disorders Society, Society for the Research on the Cerebellum a Society for Neuroscience. Takisto je členom redakčnej rady časopisov Clinical Neurophysiology, Behavioural Neurology, Tremor and Other Hyperkinetic Movements a Biomedical Papers.
Osobný život
Je ženatý, má dvoch synov a dcéru.
Vysoká (vrch v Pieninách)
Vysoká je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Stráňany, približne severozápadne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Pienin, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Kamienka, severné úbočie zasahuje na územie obce Jaworki v Gmine Szczawnica v Malopoľskom vojvodstve. Najbližšími sídlami sú západne ležiace Stráňany a Veľký Lipník, južným smerom sa nachádza Kamienka, východným Litmanová a severným poľská obec Jaworki.
Opis
Vysoká leží v hlavnom hrebeni pohoria medzi Vysokými skalkami a Vrchriečkami. Severne sa nachádza Repowa a Watrisko, východne Vrchriečky, Eliášovka  a Fakľovka , južným smerom Havrilová  a Horbáľová  a západným Kvasník , Kýčera  a Vysoké skalky. Severné svahy odvodňuje Skalski potok do riečky Grajcarek v povodí Dunajca, južné Kamienka a východné jej prítok Riečka, v povodí rieky Poprad. Samotný vrchol je situovaný južne od štátnej hranice a v Poľsku ho nazývajú Smerekowa. Modro značený hrebeňový turistický chodník kopíruje hranicu a najvyšší bod tak traverzuje severným smerom. Masív je súčasťou Pieninského národného parku.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít bez vyššej vegetácie a horských lúk je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Ľubovniansku vrchovinu a Spišskú Maguru, Čergov, Levočské vrchy a Belianske a Vysoké Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.
Ford model A (1927)
Ford model A bol automobil vyrábaný firmou Ford v Detroite v USA, v Buenos Aires v Argentíne a v nemeckom Kolíne nad Rýnom. Bol nástupca modelu T. Bol to prvý automobil ktorý mal bezpečnostné čelné sklo a prvý automobil Ford, ktorý mal klasické pedále a radiacu páku. Výroba sa začala 20. októbra 1927. V roku 1931 ho nahradil Ford model B, vyrobilo sa celkom 4 849 340 kusov.
Ford model AA
thumb|left|Ford model AA Ford model AA bol úžitkový automobil postavený na základe modelu A.
Monastier Pantanassa
Monastier Pantanassa (grécky Μονή Παντανάσσης, v doslovnom preklade Monastier Kráľovnej Všetkého) je kláštor (monastier) a súbor sakrálnych stavieb gréckej ortodoxnej cirkvi, ktorý sa nachádza v byzantskom stredovekom meste Mystras v Grécku. Je súčasťou lokality Archaeological Site of Mystras, ktorá je od roku 1989 zapísaná na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Polohopis
thumb|right|Hlavná loď chrámu s ikonostasom.
História a opis objektu
Pantanassa ako katholikon (hlavný chrám) v monastieri bol založený protostratorom a mesazonom (vysoký vojenský a administratívny funkcionár) Morejského despotátu, Ioannisom Phrangopoulosom. Meno a funkcie zakladateľa a darcu na kostol sú zachované v nápise na stene západnej galérie katholikonu a v monogramoch vyrytých na päte oblúka v hlavnej lodi. Dátum vybudovania kostola, rok 1428, bol zaznamenaný v neistom stratenom zápiase, ktorý objavil a prečítal opát Fourmont v roku 1730. Ide o najmladší sakrálny objekt v meste, posledný, ktorý bol za byzantskej éry vystavaný, asi dekádu pred dobytím mesta Osmanmi.
Architektonický štýl kostola Pantanassa sleduje mystraský architektonický sloh, ktorý bol využívaný v kostoloch v Mystre od 13. do 15. storočia po tom, ako bol prvý raz použitý pri chráme Panny Márie Hodégétrie v monastieri Brontochion. Ide o vynikajúcu ukážku neskorej byzantskej architektúry, ktorá sa pri úpadku ríše od 13. do 15. storočia rozvíjala najmä na polostrove Peloponéz v rámci byzantskej renesancie. Hoci architektúra imituje tú z kostola Hodegetria, rožné dómy sotva vystupujú nad strechu. Vplyv franského štýlu je očividný vo vyčnievajúcej zvonici, pričom apsidy sú bohato zdobené a niektoré okná sú orámované lomenými oblúkmi. Vonkajšia fasáda kostola Pantanassa ukazuje prijatie západných dekoratívnych prvkov a zakomponovanie ich do byzantskej konštrukcie, kým maľby na stenách sú stále prísne ortodoxné. Spolu teda chrám využíva súbor všetkých architektonických trendov a experimentácie, ktoré boli pre dobu jeho budovania príznačné. V okolí kostola sa nachádzajú nižšie hospodárske a ubytovacie objekty, ktoré dodnes slúžia pre potreby mníšstva.
Vnútorná fresková výzdoba je veľmi bohatá a farebná a značná časť z nej sa zachovala ako pôvodná. Ako je tomu aj pri ďalších mystraských kostoloch, niektoré reliéfy sú opätovne použité, zatiaľ čo iné pochádzajú z obdobia výstavby kostola. Fresky na prízemí pochádzajú zo 17. storočia, zvyšné sú z éry Palaiologovcov. Rozostavenie ikonografického programu na ikonostase a výber jednotlivých postáv mal inšpiráciu v chráme Hodégétria, zatiaľ čo ikonografia christologických scén sa podobá na tie z kláštora Perivleptos. Dekorácie vytvorili najmenej traja rôzni maliari, pre výnimočnú kvalitu ich diela pravdepodobne pochádzajúci z metropoly Konštantínopolu. Presun umelcov do Mystry sa datuje do 14. storočia, kedy, a následne aj v prvej polovici 15. storočia, tvorili významné diela vo všetkých troch vyššie uvedených sakrálnych objektoch.
Súčasné využitie
Pantanassa je jediný mystraský kláštor, ktorý je stále funkčný. V kláštore žijú ženské ortodoxné mníšky, de facto jediné stále obyvateľky horného mesta Mystry. Tie prijímajú aj návštevy veriacich a turistov a poskytujú náboženské požehnanie spolu so službami turistických sprievodkýň po areáli. Počas hlavnej sezóny mníšky živí turistický ruch, predávajú tu tiež občerstvenie, vlastné remeselné výrobky a umelecké predmety.
Senusret III.
náhľad|Senusret III. Senusret III. alebo Senvosret III. vládol asi v rokoch 18721839 pred Kristom. Bol významným panovníkom Strednej ríše. Pochádzal z 12. dynastie, bol synom Senusreta II.
Vláda
Senusret dokončoval projekt zúrodnenia oblasti okolo Fajjúmskej oázy, stavbu zavlažovacích kanálov, ktoré boli udržiavané správcami krajov. Senusret III. tiež nechal regulovať pestovanie poľnohospodárskych plodín a informácie boli odovzdávané catejovi (vezírovi). Tiež boli spresnené územné hranice krajov.
So slávou Senusreta III. ostro kontrastujú nepatrné zvyšky jeho pyramídy. Dal si ju postaviť na starom pohrebisku pri Dahšúre, pomerne ďaleko od sídelného mesta a určil jej rozmery, ktoré boli obvyklé pre pyramídy kráľov Strednej ríše. Vojnové úspechy, skutočné i domnelé, odniesol čas; zachovali sa však umelecké výtvory z jeho doby. Šperky jeho dcér sú len jedným z dokladov majstrovstiev vtedajších umelcov.
Podľa najnovších archeologických výskumov si nechal Senusret III. postaviť zádušný chrám v Abydose.
Zaťaženie stavebnej konštrukcie
Zaťaženie stavebnej konštrukcie je súčasť stavebnej mechaniky a statiky. Tvoria ju vonkajšie sily, ktoré môžu pôsobiť ako osamelé bremená (pôsobí na konštrukciu v bode alebo na veľmi malej ploche) alebo ako spojité zaťaženie (je rozložené na určitej ploche). Pre prúty uvažujeme spojité zaťaženie, pôsobiace na jednotku dĺžky. Vypočíta sa tak, že plošné zaťaženie sa prenásobí zaťažovacou šírkou. Pri statických riešeniach nahrádzame spojité zaťaženie jeho výslednicou – náhradné bremeno. Podľa tvaru obrazca môže byť spojité zaťaženie : rovnomerné, trojuholníkové alebo lichobežníkové.
Savonnières
Savonnières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi je riečny kaňon na rieke Biela voda nachádzajúca sa na okraji poľskej časti Pienin na okraji historického regiónu Poľský Spiš pri obciach Krempachy a Nová Belá v Malopoľskom vojvodstve v Poľsku. Má priznaný štatút prírodnej rezervácie.<ref name="malopolska.szlaki.pttk.pl">-pttk-malopolska-rezerwat-przelom-bialki-pod-krempachami malopolska.szlaki.pttk.pl <ref name="krajoznawcy.info.pl">bialki-pod-krempachami-24446 krajoznawcy.info.pl <ref name="atrakcje.info.pl">przelom-bialki-pod-krempachami,tp2244 atrakcje.info.pl <ref name="szkolnasciaga.pl">rezerwat-przyrody-przeom-biaki-pod-krempachami szkolnasciaga.pl
Savonnières
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Opis
Prielom Bielej vody sa nachádza v blízkosti obce Krempachy na západnom okraji Poľského Spiša. Prielom tvorí krátky kaňon medzi dvoma osamotenými vápencovými skalami, geomorfologicky patriacimi pod Pieniny, ktoré sa nazývajú Obłazowa (.n.m.) a Kramnica (.n.m.). Celková dĺžka prielomu je približne 100 – 150 metrov.
Savonnières
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Opis
Výška skaly Obłazowa je približně 47 metrov a Kramnica dosahuje výšky približně 65 metrov od zeme. Okrem Obłazowej a Kramnice sa v blízkosti nachádzajú ešte dve menšie skaly.
Kolorektálny karcinóm
náhľad|Kolorektálny karcinóm
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Opis
Prvá prírodná rezervácia bola na mieste vyhlásená už v roku 1931 na ploche. V roku 1959 bol jej štatút potvrdený a plocha ochrany sa zvýšila na. Oblasť patrí aj do chráneného územia pod záštitou NATURA 2000 – Dolina Białki. Dôvodom ochrany je samotný prielom rieky, ako aj obidve vápencové skaly, ochrana miestnych skalných rastlinných spoločenstiev a reliktného borovicového porastu.
Okrem borovíc tu zo stromov rastú aj smrky, jedle a buky, z nižších rastlín sa tu vyskytuje viac ako 400 druhov z ktorých je približne 20 chránených.
Kolorektálny karcinóm
Kolorektálny karcinóm patrí medzi najčastejšie nádorové ochorenie, ktoré sa vyskytuje najmä v rozvinutých krajinách. Medzi 4 najpostihnutejšie štáty patrí Južná Kórea, Slovensko, Maďarsko a Holandsko. V roku 2000 bolo celosvetovo diagnostikovaných približne milión nových prípadov tohto ochorenia a viedlo k úmrtiu až pol milióna osôb. Na Slovensku bolo v tomto roku zistených 2734 nových prípadov a zomrelo až 1671 ľudí. Najčastejšie postihuje osoby nad 50 rokov.
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Opis
V skale Obłazowa sa nachádza aj rovnomenná jaskyňa, v ktorej sa našli vzácne archeologické a paleontologické nálezy vrátane bumerangu z mamutieho klu, ktorý sa datuje až do obdobia niekoľko desiatok tísíc rokov pred naším letopočtom. Dĺžka jaskyne je prbližne 9 metrov. Jaskyňa nie je prístupná.
Kolorektálny karcinóm
Etiológia a rizikové faktory
Kolorektálny karcinóm málokedy vznikne priamou premenou buniek zdravej sliznice čreva. Najčastejšie mu predchádza vznik benígneho polypu.
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi
Turizmus
Pri západnej strane skaly Obłazowa prechádza územím rezervácie modrá turistická značka. V blízkosti skaly sa nachádza aj miesto na parkovanie. Lezenie na samotné skaly je zakázané.
Kolorektálny karcinóm
Etiológia a rizikové faktory
Pri sporadickej forme však existujú rizikové faktory, ktoré zvyšujú pravdepodobnosť vzniku karcinómu. Sú to vyšší vek (nad 50 rokov), mužské pohlavie, iné ochorenia hrubého čreva (Crohnova choroba, ulcerózna kolitída), prekonaná rakovina prsníka, vaječníkov alebo maternice, hyperinzulinémia, vysoký príjem alkoholu, živočíšnych tukov, červeného mäsa, údenín, vyprážaných jedál, nízky príjem vlákniny, málo pohybu, obezita a fajčenie.
Okrem rizikových faktorov existujú aj protektívne faktory, ktoré znižujú pravdepodobnosť vzniku kolorektálneho karcinómu. Patria sem vláknina, omega–3 polynenasýtené mastné kyseliny, kyselina listová a užívanie hormonálnej antikoncepcie.
Klinické prejavy
Nebezpečenstvo kolorektálneho karcinómu spočíva v tom, že môže pomerne dlho prebiehať nemo a manifestovať sa až v pokročilom štádiu, ktoré je však už pomerne ťažko liečiteľné. Klinický prejav zavisí aj od lokality a typu rastu karcinómu.
Najvýznamnejším prejavom je obturácia čreva. Ak nádorová masa vyplní celý lumén čreva pacient prichádza do nemocnice s ileom. Častejšie sa obturácia prejaví ako nadmerná plynatosť, zmena defekačného stereotypu, kolikovizé bolesti alebo subileózny stav.
Ďalším klinicky významným prejavom je krvácanie z nádoru do GIT, buď mikroskopické alebo makroskopické. Mikroskopické krvácanie si pacient väčšinou nevšimne, ale využíva sa ako screeningové vyšetrenie – test okultného krvácania do stolice. Ak prebieha dlhodobo, môže mať pacient príznaky anémie. Makroskopické krvácanie je viditeľné a prejavuje sa enteroragiou, teda prímesou červenej krvi v stolici.
Vznik hmatnej rezistencie, akútna peritonitída, penetrácia nádoru do okolia patria medzi vzácne prejavy ochorenia.
Špecifickým príznakom karcinómu kolorekta vyskytujúcemu sa v oblasti konečníka sú tenezmy.
Diagnostika
náhľad|Endoskopický nález kolorektálneho karcinómu náhľad|Histologický nález kolorektálneho karcinómu
Prvým krokom k správnej diagnostike kolorektálneho karcinómu je komunikácia s pacientom a podrobná anamnéza. Pri pozitívnej rodinnej anamnéze je potrebné pátrať po členoch rodiny s kolorektálnym karcinómom, s pridruženou onkologickou diagnózou či zápalovým ochorením gastrointestinálneho traktu. Pri fyzikálnom vyšetrení sa využíva všetkých 5P – pohľad, pohmat, poklop, posluch a netreba zabúdať ani na per rectum vyšetrenie. Ak nahmatáme hmatnú rezistenciu je potrebné opísať jej polohu, pohyblivosť voči okoliu (Masonová klasifikácia).
Z laboratórnych parametrov je dôležité vyšetrenie krvného obrazu, kvôli prípadnej anémii. Ďalej môžeme stanoviť onkomarkery CEA a Ca 19-9, ktoré sú produkované nádorovými, ale aj zápalovými bunkami. Tieto onkomarkery môžu byť zvýšene nie len pri kolorektálnom karcinóme, ale aj pri karcinómoch iných orgánov, benígnych nádoroch žlčových ciest, zápalových ochoreniach hrubého čreva a iných ďalších ochoreniach. Preto sa využívajú na diagnostiku kolorektálneho karcinómu len v korelácii s klinickým obrazom a výsledkami zobrazovacích metód. Ich využitie je najmä v sledovaní účinku terapie.
Medzi najbežnejšie používané skríningové vyšetrenia zaraďujeme test na okultné krvácanie. Týmto vyšetrením môžeme potvrdiť prítomnosť krvi v stolici, ktorú pacient voľným okom nespozoruje. Tento test má pomerne dobrú senzitivitu, problémom však ostáva jej nízka špecificita.
Zobrazovacou metódou prvej voľby je kolonoskopia. Toto vyšetrenie je schopné zachytiť až 95 % polypov a karcinómov hrubého čreva. Najdôležitejšie je, že počas tohto vyšetrenia je možné odobratie bioptickej vzorky, ktorá je nevyhnutná na stanovenie diagnózy. Využíva sa nie len na diagnostiku, ale aj na terapiu v začiatočných štádiách ochorenia, ale najme na odstránenie polypov, ktoré časom môžu prechádzať do kolorektálneho karcinómu. Počas kolonoskopie je možné zaviesť endosonografickú sondu k miestu hmatnej rezistencie a zistiť hĺbku infiltrácie do steny čreva, prípadne do okolitých orgánov. Taktiež môžeme pomocou kolonoskopie aplikovať do miesta nádoru tuš, ktorá chirurgom uľahčí hľadanie nádoru počas operácie.
Ďalšou zobrazovacou metódou je dvojkontrastná irigografia. Ide o RTG vyšetrenie brucha s dvojitým kontrastom (baryová suspenzia a vzduch). Vykonáva sa vtedy, keď nie je možné z dôvodu obturácie luménu alebo zlých anatomických pomerov vykonať kolonoskopiu. Vyšetrenie je nutné doplniť o rektoskopiu, kvôli odhaleniu nádorov rekta. Počas irigografie nie je možné odobratie bioptickej vzorky ani prípadné odstránenie polypu.
CT vyšetrenie, MR vyšetrenie, USG brucha a RTG hrudníka majú význam v zisťovaní metastáz. Po vykonaní týchto vyšetrení môžeme stanoviť štádium ochorenia, ktoré sa robí pomocou TNM klasifikácie alebo Dukesovej klasifikácie. Stanovenie štádia kolorektálneho karcinómu je podstatné kvôli výberu terapie, chirurgickej alebo neoadjuvantnej.
Metastazovanie
Karcinóm kolorekta metastazuje, ako väčšina karcinómov, primárne lymfogénne – do lokálnych lymfatických uzlín. Neskôr do vzdialenejších lymfatických uzlín a hematogénne najčastejšie do pečene a pľúc. Ochorenie v pokročilých štádiách sa môže šíriť po peritoneu a vzniká karcinomatóza peritonea. Karcinóm rekta má tendenciu prerastať do okolitých orgánov ako je vagína, maternica, močovody, močový mechúr i krížová kosť. U žien sa často stretávame s metastázami vo vaječníkoch. Metastazický proces a komplikácie s ním súvisiace môžu byť niekedy odhalené skôr ako samotný kolorektálny karcinóm.
Terapia
Spôsob liečby kolorektálneho karcinómu môžeme určiť až po kompletnom vyšetrení pacienta a stanovení štádia ochorenia. Každý pacient by mal byť skonzultovaný na indikačnom seminári a výsledná liečba by mala byť výsledkom konsenzu onkológa, chirurga, gastroenterológa poprípade aj patológa. Terapeutický postup sa vždy odvíja od celkového stavu pacienta a jeho priania.
Terapeutické postupy sa mierne odlišujú pri liečbe kolorektálneho karcinómu lokalizovanom v kolon a rekte.
Endoskopická terapia
Nezastupiteľný je jej význam v diagnostike ochorenia a následnej dispenzarizácii pacientov po liečbe. Využíva sa najmä pri kuratívnej liečbe prekanceróz (polypov) alebo pri veľmi včasných štádiách kolorektálneho karcinómu, poprípade k paliatívnej liečbe ku spriechodneniu stenóz čreva spôsobených nádorom (zavedenie stentu).
Chirurgická terapia
Plánovanie liečby je odlišné u karcinómov hrubého čreva a konečníka, pretože u zhubných nádorov hrubého čreva nie je zavedená neoadjuvantná terapia. Aj u lokálne pokročilých nádorov, rovnako aj u metastatického ochorenia je vždy snaha o lokálne radikálny výkon, metastatické postihnutie pečene alebo pľúc sa riešia v druhej dobe. Radikálnou chirurgickou liečbou odstraňujeme určitý úsek čreva s tumorom a s regionálnymi lymfatickými uzlinami. Z onkologického hľadiska je výhodná operácia technikou čo najmenšej manipulácie s tumorom s naložením ligatúr pred a za tumor, pri­ šitím betadínového rúška a manipuláciou s tumorom len prostredníctvom ligatúr. Počet pooperačných komplikácií a množstvo lokálnych recidív je evidentne nižšie v špecializovaných pracoviskách, kde sa zaoberajú riešením kolorektálneho karcinómu vo všetkých štádiách ochorenia. Výsledky sa odrážajú aj v dlhšom päťročnom prežívaní pacientov.
Onkologická terapia
Má tri podoby – rádioterapia, chemoterapia a biologická liečba. Podľa liečby rozdeľujeme neoadjuvantnú, adjuvantnú a samostatnú onkologickú liečbu. Rádioterapia má význam pri karcinóme rekta, pretože je na ňu vysoko senzitívna a má náchylnosť tvoriť vzdialené metastázy. Aplikuje sa dávka 30 Gy.
Neoadjuvantná terapia
Využívame ju najviac pri karcinóme rekta – buď samostatne rádioterapiu alebo v kombinácii s chemoterapiou. Používa sa predoperačne na zmenšenie nádorovej masy u rozsiahlych tumoroch a tým k lepšej operabilite karcinómu. Zvyšuje percento kurabilných resekcii a znižuje výskytu lokálnych recidív. Nebolo však potvrdené celkové dlhšie prežitie pacientov podstupujúcich neoadjuvantnú terapiu. Kombinácia chemoterapie s rádioterapiou je sprevádzaná vyššou toxicitou. Indikáciu neoadjuvantnej terapie musíme zvažovať vzhľadom k stavu pacienta. Chemoterapeutikom voľby je 5-fluoruracil (5-FU), alternatívou voľbou je kapecitabin (p.o.), prípadne v kombinácii s oxaliplatinou či irinotekanom. Predovšetkým v kombinácií ako FOLFOX (leukovorin, 5-FU, oxaliplatina). Leukovorin je biomodulátor. Pridáva sa z dôvodu zvýšenia účinku 5-FU a zníženia toxicity.
Adjuvantná terapia
Ak je to po chirurgickej liečbe nutné, prichádza na rad systémová terapia, ktorej cieľom je odstránenie prípadnych mikrometastáz, zabrániť ďalšiemu šíreniu ochorenia alebo prípadnému relapsu. O zahájení adjuvantnej terapii sa rozhodneme podľa stavu pacienta a vlastností nádoru. Adjuvantná terapia zlepšuje výsledky 5 ročného prežitia o 10 %.
Cielená liečba
Cielená liečba označovaná aj ako biologická liečba je zameraná pri kolorektálnom karcinóme na dve oblasti. Prvou je inhibícia angiogenézy. Vaskulárny endotelový rastový faktor (VEGF) inhibuje bevacizumab alebo aflibrecept a inhibíciu receptora pre vaskulárny endotelový rastový faktor zabezpečí regorafenib a ramucirumab. Druhou je inhibícia receptora pre epidermálny rastový faktor (EGFR) cetuximabom alebo panitumumabom. Tieto lieky sa používajú v liečbe metastatického kolorektálneho karcinómu, avšak ani jeden z nich nepriniesol benefit pre pacientov s včasným štádiom ochorenia, keď bol použitý v kombinácii s cytostatikom v adjuvantnej liečbe.
Štálovo
Štálovo, staršie Štálová je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Močiar, približne severovýchodne od centra Banskej Štiavnice.
Poloha
Masív sa nachádza v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a zasahuje na katastrálne územie obcí Podhorie a Močiar. Najbližším sídlom je na severnom úpätí ležiaca obec Močiar, východným smerom sa nachádza Kozelník a južným Podhorie a Banská Belá. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.
Opis
Štálovo leží v hrebeni, ktorý vedie od Studeného vrchu cez Snožu  na Radošovo. Severným smerom leží Plieška a Holý vrch, východným Rejchard  a Radošovo, južným Suchý vrch , Brezový vrch  a Snoža a západným Jaseňový vrch  a Orech. Oblasť patrí do povodia Hrona, kde vodu z celého masívu odvádzajú prítoky Jasenice. Vrcholom vedie značená trasa z blízkeho sedla Kráľov stôl.
Výhľady
Lesný porast vrcholovej časti neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou a nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri dobrých podmienkach z vhodných miest tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.
Stavebná mechanika
Stavebná mechanika sa zaoberá rovnováhou síl, ktoré pôsobia na stavebnú konštrukciu. Každú stavebnú konštrukciu v stavebnej mechanike nazývame nosnou. Nosná konštrukcia je súborom jednotlivých prvkov (dosiek, nosníkov a stĺpov), ktoré sú spojené tak, aby boli schopné prenášať zaťaženie až do základovej škáry. Môžu byť rovinné alebo priestorové a plnostenné (prenášajú tlak, ťah a ohyb) alebo prihradové (prenášajú ťah a tlak).
Nissan Primera
Nissan Primera je automobil strednej triedy, ktorý v rokoch 1990 až 2008 vyrábala japonská automobilka Nissan pre Japonský a Európsky trh.
P10 (1990 – 1995)
Na jeseň 1990 nahradil Nissan britský model Bluebird modelom Primera. Ten mal konvenčný predný náhon a 5-rýchlostnú manuálnu prevodovku, pričom niektoré verzie mali voliteľnú 4-rýchlostnú automatickú prevodovku. Výkon poskytoval 1,6-litrový motor s karburátorom a 1,8-litrový a 2,0-litrový benzínové motory so vstrekovaním paliva; 2,0-litrový dieselový motor doplnil ponuku 1992, pričom 1,6-litrový benzínový motor so vstrekovaním paliva bol uvedený do ponuky koncom roku 1993. V ponuke boli karosárske verzie 4-dverový sedan a 5-dverový liftback a 5-dverové kombi, pričom posledná verzia bola predávaná len v Japonsku. Prvýkrát použil Nissan na modeli Primera viacprvkové zavesenie prednej nápravy. 2,0-litrový benzínový motor poskytol v roku 1992 zvýšenie výkonu na 110 kW/150 koní a maximálnu rýchlosť okolo /h.
V roku 1994 dostala modelový rad ďalší facelift, pričom úrovne výbavy ostali nezmenené. Hoci výbava Equation nahradila vstupnú výbavu L. Raritná voliteľná možnosť pohonu AWD bola dostupná ako T4 s výkonom 112 kW/152 koní. V tom čase nahradila výbava SE výbavu SGX. Nová verzia SRi doplnila ponuku v roku 1994 a bol v ponuke s benzínovými motormi 1,6 a 2,0 litra.
P11 (1995 – 2002)
Druhá generácia Nissanu Primera prišla na trh koncom roku 1995 pre Japonsko a na jeseň 1996 pre Európu. Unikátne v tejto triede bolo tuhé viacprvkové zavesenie vzadu a viacprvkové zavesenie vpredu.
Facelift
Na jeseň roku 1999 prešiel model Primera faceliftom, ktorý mu dal modernejší vzhľad prednej časti s čírejšími prednými svetlometmi s projekčnou jednotkou – namiesto tradičnej Fresnelovej šošovky. Nový kód modelu bol "P11-144".
Popri exteriérových zmenách, bolo zlepšené aj nasledovné: vstupné modely mali automatickú klimatizáciu a bočné airbagy. Ďalšou zmenou bolo napríklad použitie xenónových svetlometov.
Technické údaje
left|thumb|Nissan Primera P11-144
P12 (2002 – 2008)
V decembri 2001 uviedol Nissan tretiu generáciu modelu Primera. Primera bola radikálnejšie preštylizovaná ako predchádzajúce verzie. Infinity ekvivalent už nebol vyrábaný; Infinity G35 so základom v Nissane Skyline nahradil Infinity G20.
Premier League 2014/2015
Premier League 2014/2015 bola 23. sezóna Premier League, najvyššej anglickej futbalovej súťaže od jej zavedenia v roku 1992. Obhajcom titulu bol Manchester City. Nováčikmi súťaže boli Leicester City, Burnley a Queens Park Rangers. Sezóna začala 16. augusta 2014 a skončila 24. mája 2015.
Chelsea získal 5. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2015/2016 sa spolu s ňou kvalifikovali aj Manchester City, Arsenal a Manchester United. Do Európskej ligy UEFA 2015/2016 sa kvalifikovali Tottenham Hotspur, Liverpool, Southampton a West Ham United. Do 2. ligy zostúpili Hull City, Burnley a Queens Park Rangers.
Pískovcové sloupky
Pískovcové sloupky sú prírodná pamiatka ev. č. 3414 v obci Česká Metuje v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR – regionálne pracovisko Východné Čechy.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú skalné stĺpiky v tvare presýpacích hodín či kolkov, vymodelované v stene umelého odhalenia v dôsledku procesu selektívneho zvetrávania, ďalej geomorfologicky pozoruhodný suťový svah so skalnými odkryvmimi, rastlinné i živočíšne spoločenstvá prírode blízkeho lesa a skál, populácia ľalie zlatohlavej. V blízkosti chránenej lokality sa nachádza pamätný strom Berkova lípa.
Cieľ ochrany
Hlavným cieľom ochrany je zachovanie skalných stĺpikov v stene umelého odkryvu, zaujímavých z vedeckého i estetického hľadiska, a udržanie estetického vzhľadu ich bezprostredného okolia. Cieľom starostlivosti je tiež zachovanie ekosystému prírode blízkeho lesa vrátane početnej populácie ľalie zlatohlavej na suťovom svahu so skalnými odkryvmi nad lomom.
Tatra okolo sveta 2
náhľad|Marek Havlíček s modelom vozidla. Tatra okolo sveta 2 je expedícia Tatry TERRN°1. Jej štart bol 22. februára 2020 v Prahe a posádku čaká 1095 dní, 69 krajín a približne 270 000 kilometrov. Ideovo nadväzuje na expedíciu Tatra okolo sveta, ktorá sa konala v rokoch 1987 – 1990, novinkou je možnosť absolvovať časť trasy záujemcom so stálou posádkou. Vedúcim expedície je Marek Havlíček.
Priebeh cesty a plány expedície výrazne ovplyvnili obmedzenia, spôsobené rozšírením pandémie ochorenia COVID-19. Uzavreté hranice expedíciu zdržali v Turecku a Iráne, odkiaľ pokračovali do Ruska, kde museli predčasne ukončiť prvú, ázijskú časť. Po presune expedícia pokračovala od 3. marca 2021 druhou etapou územím Afriky. Tretia etapa začala 22. februára 2022 v juhoamerickej Brazílii.
Technické parametre
Tatra TERRN°1
1. etapa
Prvá etapa viedla Európou a západnou Áziou; z plánovanej dĺžky cca 70 000 km bola absolvovaná len časť a posádka tak napokon navštívila len 13 z pôvodne plánovaných 22 krajín.
2. etapa
Druhá etapa viedla Afrikou, kde sa posádka presunula na jar 2021.
3. etapa
Na území Južnej Ameriky sa 22. 2. 2022 začala tretia etapa, ktorá pri plánovanej dĺžke cca 40 000 km vedie územím 8 krajín.
4. etapa
Štvrtá etapa povedie Strednou a Severnou Amerikou; pri dĺžke cca 80 000 km posádka za 8 mesiacov navštívi 10 krajín.
Most Karolíny Augusty
náhľad|Most Karolíny Augusty