cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kornel (pápež)
Pápež Kornelius
Kornélius je uctievaný ako svätec (jeho pamiatka sa slávi 16. septembra), okrem toho je jeho meno zmieňované v 1. eucharistickej modlitbe.
Protipápež Novacián
Keďže pápež Kornelius bol pri znovuprijímaní takýchto "padlých" rozvážne zhovievavý, stal sa pre mnohých (hlavne pre prívržencov veľmi prísneho Novaciána) ako pápež neprijateľný. Rozkol nadobudol definitívnej podoby, keď sa proti nemu Novacián postavil a menšina ho zvolila za vzdoropápeža. Korneliovi vytýkal vlažnosť vo viere a svoj krok sa snažil ospravedlniť tvrdením, že v cirkvi nie je miesto pre ťažkých hriešnikov. Novacián bol talentovaný teológ a prvý spisovateľ v dejinách rímskeho kresťanstva píšuci latinsky. Jeho hlavné dielo „De trinitate“ (O Trojici) je prvým teologickým traktátom v latine. V strete oboch pápežov hral taktiež rolu novacianizmus. Novacián zastával prísnu líniu. Jeho stúpenci založili „cirkev čistých“ (katari) a znovu krstili tých, čo k nim prestúpili.
Na rímskej synóde na jeseň r. 251 bol pápežov postoj schválený, Novaciánove obvinenia odmietnuté a biskupmi bol vylúčený z cirkvi. Novacián založil svoju vlastnú cirkev, avšak počet jeho stúpencov ostal obmedzený, i keď úporne prosil o zachovanie vernosti všetkých, ktorí pristupovali k stolu Pána, ako ironicky píše Kornelius:
„Keď totiž Novacián po obetovaní darov každému pridelí a poskytne, čo jeho je, núti úbohých ľudí k prísahe namiesto vďakyvzdania. Keď sa chudák chopí chleba, drží ho za ruku a pustí ho až potom, ako zloží prísahu, v doslovnom znení: ,Prisahaj mi pri krvi a tele nášho Pána Ježiša Krista, že ma nikdy neopustíš a nikdy neprebehneš ku Korneliovi!´ “ O Novaciánovom ďalšom živote je poznáme veľmi málo, pravdepodobne zomrel v r. 258 mučeníckou smrťou.
Bern (kantón)
Bern je kantón, ktorý sa nachádza v stredozápadnom Švajčiarsku. Počet obyvateľov je 969 000 a hlavný mestom je Bern. Rozlohou aj počtom obyvateľov je druhý najväčší švajčiarsky kantón. Kantónom preteká rieka Aare a jej prítoky. Celá oblasť je pomerne bohatá na vrchy, ľadovce a vodopády. Turizmus je jeden z hlavných zdrojov financií.
Claudio Bravo
Claudio Andrés Bravo Muñoz známy ako Claudio Bravo (* 13. apríl 1983, Viluco) je profesionálny čilský futbalista hrajúci za španielsky klub Real Betis na poste brankára.
Kariéra
Claudio Bravo pôsobil v Čile v klube Colo-Colo, v ktorého drese debutoval v profesionálnom futbale. V júli 2006 odišiel do Európy, kde podpísal päťročný kontrakt so španielskym klubom Real Sociedad. S Realom sa stal v sezóne 2009/10 víťazom Segunda División a vybojoval tak postup do elitnej španielskej ligy Primera División.
V priebehu MS 2014 v Brazílii vyšlo najavo, že ho kúpila FC Barcelona ako náhradu za brankára Víctora Valdésa. Bravo sa mal stať brankárskou jednotkou, ale Barcelona angažovala ešte nádejného Nemca Marca-Andrého ter Stegena.
Reprezentačná kariéra
V A-mužstve Čile debutoval v roku 2004. Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta 2010 v Juhoafrickej republike a Majstrovstvá sveta 2014 v Brazílii. Na oboch turnajoch bol kapitánom tímu. Na MS 2014 čilský národný tím vypadol po vyrovnanom zápase v osemfinále s Brazíliou v penaltovom rozstrele.
Finder: Šiesty zmysel
Finder: Šiesty zmysel je americký dramatický seriál, ktorý mal premiéru 12. januára 2012 na americkej stanici Fox. Seriál má iba 13 častí, teda jednu sériu, ktorá sa vysielala do 11. mája 2012.
Finder: Šiesty zmysel je spin-off populárneho seriálu Kosti. Seriál bol taktiež posledným televíznym seriálom, v ktorom hral Michael Clarke Duncan, ktorý zomrel 3. septembra 2012.
Na Slovensku ho začala vysielať JOJ od 1. júla 2014.
Záluží (okres Beroun)
Záluží je obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 477 obyvateľov, z toho 239 mužov a 238 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 39,6 roka, ženy 43,1 roka).
Ellen Bakerová
Ellen Louise Shulmanová Bakerová, MD, MPH (* 27. apríl 1953, Fayetteville, Severná Karolína, USA) je americká lekárka a bývalá astronautka NASA. V súčasnej dobe (2010) je riaditeľkou Astronaut Office Education/Medical Branch.
Vyštudovala na troch univerzitách: na University at Buffalo získala bakalársky titul v odbore geológia, na Cornell University získala doktorát z medicíny a na University of Texas získala magisterský titul z verejného lekárstva. Má za sebou tri vesmírne misie, a to STS-34 z októbra 1989, STS-50 z júna/júla 1992 a STS-71 z júna/júla 1995. Za svoju kariéru kozmonautka strávila vo vesmíre 28 dní, 14 hodín a 31 minút.
Saint-Julien (Côte-d’Or)
Saint-Julien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Colette
Sidonie-Gabrielle Colette (* 28. január 1873, Saint-Sauveur-en-Puisaye, Francúzsko - † 3. august 1954, Paríž) bola jedna z najvýznamnejších francúzskych spisovateliek románov. Najznámejšou je jej prvotina Claudine (Claudine v škole (1900), Claudine v Paríži), ktorú napísala na popud svojho prvého manžela a po prvýkrát vyšla pod jeho menom Willy. V prvom okamihu vyvolala kniha škandál.
Životopis
Narodila sa v dedinke Saint-Sauveur-en-Puisaye v burgundskej časti Francúzska. Jej otec bol vyslúžilý armádny kapitán, Jules-Joseph Colette, ktorý mal miestne politické ambície. Matka Adele Eugenie Sidonie Landoy, známa ako „Sido“ sa venovala knihám a záhrade. Mala pokojné, krásne a šťastné detstvo vo vidieckom prostredí, čo sa odráža aj v niektorých scénach z jej románov. Mala iba základné vzdelanie získané v ľudovej škole a knižnici rodičov.
Claudine
Hoci svoju prvotinu Claudine v škole napísala rok a pol po svadbe, prvýkrát bola vydaná až v roku 1900. Príbeh o Claudine napísala na popud manžela:
Tento manželov argument ju však k tomu neprinútil. Napriek tomu sa však Gabrielle vrhla do písania a Claudine bola krátko nato na svete. Gabrielle napísala Claudine ako útek od depresie k šťastným spomienkam z detstva.
Príbeh je o malej dospievajúcej dievčine, žijúcej na francúzskom vidieku a práve na pikantnostiach v diele je vidieť vplyv a podiel jej manžela. Samotná Gabrielle to popisuje:
Nasledovalo dielo Claudine v Paríži, román najviac deformovaný spoluprácou s Willym. Tento druhý príbeh silne pripomína autorkin život (vydaj za staršieho muža, príchod do Paríža, opustenie vidieka a smútok za detstvom na vidieku), autorkin muž je tu zobrazený nie v roli manžela. Do tejto úlohy Gabrielle obsadila Renouda, predstavu autorkinej tajnej túžby.
Nasledovali diela Claudine v manželstve (1902) a Claudine odchádza (1903), ktoré rovnako kopírovali a vlastne opisovali do istej miery jej život a jej túžbu, ktoré sa rozchádzali so skutočnosťou. Prvá Claudine vyšla pod menom jej manžela Willyho, ďalšie publikovali pod spoločným menom, až neskôr sa usúdilo, že Willyho podiel na Claudine je nepatrný a teda autorkou Claudine je Gabrielle.
Rozvod a druhé manželstvo
V roku 1906 sa Gabrielle rozvádza s Willym, sklamaná z jeho nekonečných nevier. Toto rozhodnutie pre ňu nebolo jednoduché, ako sama priznala: „My dievčatá z vidieka sme mali hrozitánsku a málo možnú predstavu o úteku z manželstva“. Gabrielle nachádza pokoj na vidieku. Krátko nato v roku 1907 sa vrhla na hudobnú kariéru a nastúpila do hudobnej siene v Paríži. S Mathilde de Morne účinkuje v pantomíme s názvom Reve d'Egypte v Moulin Rouge. Gabrielline vystúpenia na scéne vzbudzovali rozruch a pohoršenie. Mala pomer s neterou Napoleona III., markízou de Belboeuf, zvanou Missy, takisto s talianskym spisovateľom Gabriele d’Annunziom.
V týchto rokoch vznikajú diela, ktorú sú ešte poznamenané nezrelosťou a rozčarovaním z odchodu od manžela, a to Citové zátišie (1907), Samopašná naivka (Minnie 1909), Rozhovory zvierat (1907), Úponky révy (1908). V roku 1910 napísala román Tuláčka ( e), príbeh o herečke, ktorá sa vzdá milovaného muža, aby mohla viesť nezávislý život.
Počas prvej svetovej vojny prenechala majetky svojho manžela v St. Malo v prospech nemocnice pre ranených, za čo v roku 1920 dostala medailu „Rytier čestnej légie“. Za svojho druhého manžela Henriho de Jouvenela, redaktora novín, sa vydala v roku 1912. Narodila sa im dcéra Colette Renée de Jouvenel, nazývaná „Bel-Gazou“. Podľa jej slov Gabrielle deti nechcela a Colette bola rodičmi zanedbávaná. Starala sa o ňu jej anglická pestúnka. Počas jej druhého manželstvo sa šírili klebety o vzťahu Gabrielle a jej nevlastného syna Bertranda de Jouvenel. V roku 1920 napísala román Miláčik z pohľadu pohlavne neskúseného mladého muža. Rozviedla sa v roku 1924 a o dva roky nato napísala dielo Koniec miláčika (doslovný preklad,, 1926).
Tretie manželstvo
V roku 1924 sa vydala tretíkrát za Mauricea Goudeketa. Počas druhej svetovej vojny Gabrielle ukrývala niekoľko jeho priateľov a aj jeho pred Nemcami, pretože bol Žid. Maurice vydal knihu o Gabrielle „V blízkosti Colette, intímny portrét geniálnej ženy" (1957, New York).
V roku 1927 bola Gabrielle velebená ako najväčšia francúzska spisovateľka. Jej najobľúbenejší román Gigi (1944) uviedli aj na Broadwayi. Venovala sa aj maľovaniu a sústredila sa na Jeana Cocteaua, ktorý bol neskôr jej susedom.
Gabrielline romány odzrkadľujú jej pozorovacie schopnosti, dialógy a intímny explicitný štýl. Premieta do nich svoj život, svoje pocity, svoje sklamania, svoje túžby. Je jednou z mála autoriek, ktoré v plnosti odhaľujú svoje vnútro, bez ostychu, bez rozpakov, bez predsudkov. Aj v tom spočíva hodnota jej tvorby.
Ocenenia
Gabriellin život bol plný škandálov, vrátane lesbických vzťahov, ale už počas života získala oficiálne aj neoficiálne uznanie. Stala sa členkou Belgickej kráľovskej akadémie, Goncourtovej akadémie, získala Rad čestnej légie. V roku 1949 bola zvolená za predsedníčku Goncourtovej akadémie.
Počas posledných 20 rokov svojho života trpela na artritídu. Zomrela 3. augusta 1954 v Paríži. Mala štátny pohreb, hoci jej bol pre rozvod zamietnutý rímskokatolícky obrad.
Zachar
Zachar je priezvisko, pozri Zachar (priezvisko), napr.:
Wolfsbach
Wolfsbach je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Amstetten.
Žije tu obyvateľov.
Dvojjazykovosť
Dvojjazykovosť je stav spoločnosti, keď dva národné jazyky fungujú ako rovnoprávne a rovnocenné prostriedky komunikácie.
Grainville-sur-Ry
Grainville-sur-Ry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sorbey (Moselle)
Sorbey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neuchâtel (kantón)
Neuchâtel (fr.) alebo Neuenburg (nem.) je kantón v západnom Švajčiarsku. Počet obyvateľov je 167 990, hlavné mesto je Neuchâtel/Neuenburg. Kantón na severozápade susedí s Francúzskom, na juhovýchode je Neuchâtelské jazero.
Robert Cailliau
Robert Cailliau (* 26. január 1947, Tongeren, Belgicko) je belgický informatik, ktorý v roku 1990 v CERNe pomohol Timovi Bernersovi-Lee zrealizovať prvú úspešnú internetovú komunikáciu pomocou protokolu HTTP, čím sa stal spolutvorcom World Wide Webu. V súčasnosti je aktívnym členom európskej politickej strany Newropeans.
Heinrich Caro
Heinrich Caro (* 13. február 1834, Poznaň, Poľsko – † 11. september 1910, Drážďany, Nemecko) bol nemecký chemik. Patrí k zakladateľom priemyslu dechtových farbív.
V rokoch 18591867 pracoval v britskom priemysle farbív, a od roku 1868 v spoločnosti BASF. Objavil veľa nových syntetických farbív. Skúmal aj kyselinu peroxosírovú, ktorej nestály vodný roztok sa na jeho počesť nazýva Caroova kyselina.
Zdice
Obyvateľstvo
1. januára 2012 tu žilo 4 057 obyvateľov, z toho 1 973 mužov a 2 084 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,5 roka (muži 40,1 roka, ženy 42,8 roka).
Významní rodáci
V obci sa okolo roku 1045 narodil kronikár a dekan pražskej kapituly Kosmas.
Wolfsgraben
Wolfsgraben je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Sankt Pölten-vidiek.
Žije tu 1 613 obyvateľov (1. 1. 2010).
Grodnianska gubernia
Dejiny
Doterajšie historické záznamy svedčia o tom, že prvotnými obyvateľmi Grodnianskej gubernie boli Jotvíni, ktorí sem prišli v dôsledku presunu Slovanov do tejto oblasti v 11. storočí. Okolo roku 1055 sa tu začínajú objavovať prvé slovanské usadlosti. Zo začiatku krajina tvorila Grodnianske kniežatstvo, ktoré sa v polovici 13. storočia stalo súčasťou Litvy. V roku 1501 pri rozdelení Litovského veľkokniežatstva na jednotlivé vojvodstvá, sa jeho územie rozdelilo medzi tri vojvodstvá. Časť gubernie patrila do Podleského vojvodstva, ktoré sa v roku 1596 v procese tretieho delenia Poľska zlúžilo s vytvoreným Brestským vojvodstvom do jedného, a tak sa pripojilo k územiu Poľska. Z jednej jej časti, ktorá sa v roku 1795 stala súčasťou Ruského impéria, sa o rok neskôr (1796) vytvorila Slonimská gubernia. Tá sa však v roku 1797 zlúčilo do jedného Vilnianskou guberniou a vytvorila Litovskú guberniu. O päť rokov neskôr (1801) na príkaz cára bolo jej územie opätovne rozdelené (nebolo súčasťou Litovskej gubernie) a vytvorilo Grodnianskú guberniu. Takto jej územie zostalo nedotknuté až do roku 1842.
Vladislav II. Jagelovský
'''Vladislav II. Jagelovský''' môže byť:
Patti Page
K jej najväčším hitom patria piesne „Tennessee Waltz“ a „(How Much Is) That Doggie in the Window?“. V päťdesiatych rokoch mala v televízii ABC vlastnú reláciu s názvom The Patti Page Show. V roku 1997 bola uvedená do Oklahoma Music Hall of Fame.
Lila Downsová
Lila Downsová (celým menom Ana Lila Downs Sánchez; * 9. septembra 1968, Tlaxiaco, Oaxaca, Mexiko) je mexická herečka, speváčka, skladateľka, podnikateľka a víťazka Latin Grammy.
Biografia
Lila Downsová je dcéra mexickej kabaretnej speváčky Anity Sánchezovej a amerického profesora umenia a kinematografie Allena Downsa. Lila študovala klasický spev v New Yorku a tiež získala titul v odbore antropológie na Minnesotskej univerzite.
Shirley Booth
Shirley Booth, vlastným menom Thelma Marjorie Fordová (* 30. august 1898, New York, New York, USA† 16. október 1992, North Chatham, Massachusetts) bola americká herečka.
Pôsobila predovšetkým v divadle, trikrát získala prestížnu divadelnú cenu Tony - v roku 1949 za vedľajšiu úlohu v hre Goodbye, My Fancy, v roku 1950 za hlavnú v dráme Come Back, Little Sheba a v roku 1953 za rolu v hre The Time of the Cuckoo.
Hra Come Back, Little Sheba jej tiež otvorila cestu do filmu, pretože rovnaká úloha jej bola ponúknutá aj v rovnomennej filmovej adaptácii z roku 1952. Za ňu potom dostala Oscara i Zlatý glóbus. Napriek tomuto úspechu už jej Hollywood veľa šancí nedal, uplatnila sa však v televízii - v rokoch 1961-1965 sa preslávila televíznym sitcomom Hazel (154 epizód), kde stvárnila titulnú postavu Hazel Burk. Za túto úlohu získala dve ceny Emmy (1962, 1963) a raz na ňu bola nominovaná (1964), rovnako ako na Zlatý glóbus (1964). Ďalšie Emmy získala roka 1966 za televíznu adaptáciu hry The Glass Menagerie.
Zgierz
Zgierz je mesto v strednom Poľsku na rieke Bzura. Leží v Lodžskom vojvodstve. Má katastrálnu výmeru 42,33 km² a okolo 58 164 obyvateľov (2007).
Saint-Léger-Triey
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dvojjazyčnosť
Môže to byť tiež ovládanie dvoch a viacerých jazykov na úrovni rodených hovoriacich.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Kysuckom Novom Meste
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Kysucké Nové Mesto v okrese Kysucké Nové Mesto.
Asymetrický bilingvizmus
Asymetrický bilingvizmus je bilingvizmus, pre ktorý je typické nerovnaké ovládanie jedného jazyka v porovnaní s iným jazykom, resp. inými jazykmi, ak ide o základné jazykové zručnosti (počúvanie s porozumením, hovorenie, čítanie, písanie).
Grainville-Ymauville
Grainville-Ymauville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sedm Dvorů
Sedm Dvorů je dedina, časť mesta Moravský Beroun v okrese Olomouc. Nachádza sa asi 2 km na juh od Moravského Berouna. V roku 2014 tu bolo evidovaných 54 adries. V roku 2001 tu žilo 111 obyvateľov
Sedm Dvorů je tiež názov katastrálneho územia o rozlohe 7,54 km2.
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1397.
Wolkersdorf im Weinviertel
Žije tu 6 654 obyvateľov (31. 3. 2009).
Gruzínsko-imeretská gubernia
Gruzínsko-imeretská gubernia bola jedna z gubernií Ruského impéria zriadená v rokoch 1840 - 1846 po rozpade Gruzínskej gubernie na jej území ako aj území Arménskej a Imeretskej oblasti. Administratívnym centrom gubernie bolo mesto Tiflis. Po jej rozpade sa na tomto území vytvorila Tbiliská a Kutajsská gubernia.
Svieca
náhľad|Svieca umiestnená v svietniku
Svieca (z psl. svěťa od světъ – svetlo) alebo sviečka je stĺpec vosku (alebo parafínu, loja či stearínu) s textilným knôtom v prostriedku, slúžiaci ako spaľovací umelý zdroj svetla. Sviečka bola až do objavu plynových a elektrických osvetľovacích telies jedným z najdôležitejších umelých zdrojov svetla.
Zachar (priezvisko)
Zachar je priezvisko hebrejského pôvodu, znamená muž (hebr. זכר), predpokladá sa, že vzniklo skrátením hebrejského mena Zachariáš (hebr. זכריה). Je rozšírené na Slovensku a najčastejšie sa vyskytuje v mestách Trnava, Banská Bystrica, Nové Zámky a Bratislava.
Známi nositelia
Pozri v článku Zachar.
Sotzeling
Sotzeling je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Samantha Foxová
Samantha Foxová (* 15. apríl 1966, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglická dance-popová speváčka, herečka a bývalá glamour modelka. V roku 1983, sa ako 16-ročná objavila na 3. strane denníka The Sun. Odvtedy sa až do svojich 20 rokov objavovala na 3. strane denníka The Sun. Počas tohto obdobia sa stala najpopulárnejšou pin-up girl, rovnako ako tiež najfotografovanejšou britskou ženou 80. rokov.
Žebrák
Žebrák je mesto v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 139 obyvateľov, z toho 1 048 mužov a 1 091 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,9 roka (muži 40,2 roka, ženy 41,5 roka).
Sotzeling
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gruzínska gubernia
thumb|250px|right|Mapa [[Kaukaz (geografická oblasť)|Zakaukazska z roku 1882.]] Gruzínska gubernia bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1801 - 1840 zriadená na území dnešného Gruzínska na základe manifestu cára Alexandra I. po tom, ako sa toto územie dobrovoľne stalo súčasťou Ruského impéria. V roku 1812 sa územie gubernie rozšírilo o Zakaukazsko, ktoré Ruské impérium získalo na základe Bukureštskej mierovej zmluvy z roku 1812. V roku 1840 sa gubernia rozpadla a jej územie sa stalo súčasťou Gruzínsko-imeretskej gubernie. Administratívne centrum gubernie bolo v meste Tiflis.
Melvin Calvin
Melvin Calvin (* 8. apríl 1911, Saint Paul – † 8. január 1997, Berkeley) bol americký chemik a biochemik známy objavením Calvinovho-Bensonovho cyklu (spolu s Andrewom Bensonom), za čo bol ocenený v roku 1961 Nobelovou cenou.
Životopis
Narodil sa v Saint Paul, Minnesota. Bol synom židovského imigranta z Litvy. Calvin vyštudoval na Minnesotskej univerzite v roku 1935 a neskôr tam získal aj titul PhD. Niekoľko rokov potom strávil prácou na svojom postdoktoráte na Manchesterskej univerzite. V roku 1942 sa oženil s Genevieve Jemtegaardovou, mali spolu 3 deti, dve dcéry a syna.
Calvin prišiel na Kalifornskú univerzitu v Berkeley, v roku 1937 nastúpil ako inštruktor a v roku 1947 bol povýšený na profesora chémie. V roku 1963 mu bol pridelený ďalší titul profesora molekulovej biológie. Založil a riadil Laboratory of Chemical Biodynamics a súčasne riadil Berkeley Radiation Laboratory, kde viedol mnoho zo svojich výskumov až do dôchodku v roku 1980.
Použitím izotopu uhlíka-14 ako stopovača, Calvin a jeho tím zmapovali kompletnú cestu ako uhlík cestoval cez rastlinu počas fotosyntézy, začínajúc absorbovaním atmosférického oxidu uhličitého až na premenu na uhľohydráty a iné organické zlúčeniny. Počas skúmania, Calvinova skupina prezentovala, že slnečné svetlo vplýva na chlorofyl a podporuje tvorbu organických zlúčenín lepšie ako oxid uhličitý, čo sa dovtedy predpokladalo. V jeho posledných rokoch štúdia študoval použitie olejových rastlín ako obnoviteľný zdroj energie. Takisto strávil mnoho rokov testovaním chemickej evolúcie a života, napísal aj knihu o danej téme. Tá bola publikovaná v roku 1969. Calvin takisto študoval organickú geochémiu, chemické karcinogény a analyzoval mesačné kamene.
V roku 1958 bol zvolený za zahraničného člena Kráľovskej holandskej akadémie umení a vied v Amsterdame a o rok neskôr za člena Nemeckej akadémie vied Leopoldina.
Okrem Nobelovej ceny za chémiu, ktorou bol ocenený v roku 1961, dostal ocenenia ako National Medal of Science, ktorú získal v roku 1989, Priestleyho medailu od Americkej chemickej spoločnosti, Davyho Medailu od Kráľovskej spoločnosti v Londýne a Gold Medal od Amerického inštitútu chémie.
Izolovaný bilingvizmus
Izolovaný bilingvizmus je špecifický prípad individuálneho bilingvizmu, keď hovoriaci nežije v bilingválnej komunite, ale v prostredí, kde sa jeden z jeho jazykov nepoužíva.
Zachara (priezvisko)
Zachara je české a slovenské priezvisko odvodené od mena Zachariáš. Na Slovensku je najčastejšie v obciach Súlovce a Oponice (obe okres Topoľčany). V Česku je najrozšírenejšie v mestách Ostrava, Hodonín a Zlín.
Známi nositelia
Pozri v článku Zachara.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Vadičov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Vadičov v okrese Kysucké Nové Mesto.
Východný Berlín
Východný Berlín je neoficiálne označenie východnej časti Berlína, sovietskeho sektora po druhej svetovej vojne. Oficiálny názov bol Berlín, hlavné mesto NDR (Berlin, Hauptstadt der DDR).
Krátko po rozdelení Berlína (30. novembra 1948) sa 7. októbra 1949 stal východný Berlín hlavným mestom novozaloženej NDR. Zároveň mal od 30. novembra 1948 de facto postavenie autonómnej krajiny (Nemecko sa tradične delilo na „krajiny“, dnes spolkové krajiny) a to až do 22. júla 1952.
23. júla 1952 bola NDR zmenená na centralistický štát, tradičné krajiny boli rozdelené medzi novo vzniknuté „kraje“ nerešpektujúce pôvodné krajinské hranice (s výnimkou Berlína), a východný Berlín sa stal jedným z novovzniknutých krajov - Berlín, hlavné mesto NDR s rozlohou 413 km². Administratívne sa východný Berlín členil na 11 mestských obvodov.
Od Západného Berlína bol oddelený v roku 1961 berlínskym múrom, ktorý padol 9. novembra 1989.
Kariamy
thumb|[[kariama červenozobá (Cariama cristata)]] Kariamy (Cariamiformes) sú skupina letcov, donedávna zaraďovaná ako podrad pod žeriavotvaré. Podľa najnovších štúdií sú kariamy natoľko odlišné od žeriavov, že na rozdiel od nich patria do skupiny tzv. „suchozemských vtákov“.
Existujú len dva žijúce druhy:
Saint-Marc-sur-Seine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wöllersdorf-Steinabrückl
Žije tu 4 169 obyvateľov (1. 1. 2010).
Semilingvizmus
Semilingvizmus je neúplné ovládanie dvoch jazykov, t. j. hovoriaci v dôsledku toho, že si ani jeden jazyk neosvojil dostatočne, nie je schopný uspokojovať niektoré svoje komunikačné potreby ani v jednom z jazykov.
Termín pochádzajúci zo škandinávskej sociolingvistiky, väčšina bádateľov ho však odmieta, resp. pochybuje o tom, že existujú takíto hovoriaci.
Grand-Camp (Seine-Maritime)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zachariáš (priezvisko)
Zachariáš je priezvisko odvodené od hebrejského mena Zachariáš (Hebr.: זכריה), jedná sa o český a slovenský ekvivalent tohto mena. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v obci Borša (okres Trebišov). Častejšie je v Česku, najviac v mestách Praha, Havlíčkův Brod a Jihlava.
Známi nositelia
Pozri v článku Zachariáš.
Talassa (mesiac)
Talassa alebo Thalassa je v poradí druhý prirodzený satelit Neptúna. Bol objevený a zatiaľ preskúmaný len raz sondou Voyager 2 v roku 1989. Bol pomenovaný po dcáre boha Aithéra a bohyne Hemery z gréckej mytológie. Pôvodné označenie mesiaca bolo S/1989 N 5. Obieha vo vzdialenosti 50 000 kilometrov a veľkosť je stanovená na 80 kilometrov.
Južný federálny okruh
right|thumb|Poloha
Južný federálny okruh je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Nachádza sa na juhozápade Ruska medzi Ukrajinou a Kazachstanom. Žije tu vyše 16,4 milióna obyvateľov (2017) a má rozlohu (oba údaje sú po odpočítaní Severokaukazského federálneho okruhu a vrátane bývalého Krymského federálneho okruhu, ktorý je medzinárodne uznávaný ako súčasť Ukrajiny). Najväčšie mestá sú Rostov nad Donom a Volgograd, obe s vyše miliónom obyvateľov.
Pri svojom založení Výnosom prezidenta Ruskej federácie č. 849 dňa 13. mája 2000 mal názov „Severokaukazský federálny okruh“. Avšak krátko po tom 21. júna 2000 bol premenovaný na „Južný federálny okruh“. Hlavnými príčinami zmeny boli jednak geografické dôvody (Volgogradská oblasť, Astrachánska oblasť ani Kalmycko geograficky nepatria do Severného Kaukazu) ako aj imidžovo-psychologické, nakoľko označenie „Severný Kaukaz“ vyvolávalo nepopulárne asociácie ozbrojených konfliktov a celkovej nepokojnosti regiónu.
Dňa 19. januára 2010 sa na základe Výnosu prezidenta Ruskej federácie Dmitrija Medvedeva odčlenil z Južného federálneho okruhu Severokaukazský federálny okruh. V júli 2016 boli k okruhu pripojené celky Republika Krym a mesto federálneho významu Sevastopoľ.
Administratívne členenie okruhu
Južný federálny okruh tvoria nasledovné subjekty Ruskej federácie: vľavo|náhľad|Administratívne členenie Južného federálneho okruhu Tri republiky, tri oblasti, jeden kraj a jedno mesto federálneho významu.
1. Adygejská republika - administratívne centrum Majkop
2. Astrachánska oblasť - administratívne centrum Astrachaň
3. Volgogradská oblasť - administratívne centrum Volgograd
4. Kalmycká republika - administratívne centrum Elista
5. Krasnodarský kraj - administratívne centrum Krasnodar
6. Republika Krym - administratívne centrum Simferopoľ (nelegálne okupované územie)
7. Rostovská oblasť - administratívne centrum Rostov nad Donom
8. Sevastopoľ - mesto federálneho významu (nelegálne okupované územie)
Hlavným mestom Južného federálneho okruhu je mesto Rostov nad Donom.
Najväčšie sídla okruhu
Najväčšími sídlami Južného federálneho okruhu z hľadiska počtu obyvateľov (údaje podľa odhadu Ruského štatistického úradu z r. 2010 ):
Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie
(plný názov funkcie znie: „Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie pre Južný federálny okruh“)
Tägu
Тägu je štvrté najväčšie mesto v Kórejskej republike, hneď po Soule, Pusane a Inčchone. Je hlavným mestom provincie Kjongsangbuk, hoci právne nie je jej časťou.
Silla
Keď koncom siedmeho storočia kráľovstvo Silla porazilo ostatné dve kráľovstvá, kráľ Sinmun určil za centrum kráľovstva mesto Tägu. Narazil však na politický odpor a centrom ostalo mesto Kjongdžu.
Čoson
Tägu ostáva hlavným dopravným uzlom aj počas dynastie Čoson, keďže ležalo na Veľkej Jongnamskej ceste, ktorá sa tiahla medzi Soulom a Pusanom. V roku 1601 sa Tägu stalo administratívnym centrom Gyeongsangskej provincie, a od roku 1896 sa stalo hlavným mestom Severnej Gyeongsangskej provincie. Daegské prvé oficiálne trhy boli založené počas vlády Joseonskej dynastie. Jeden z najznámejších vtedajších trhov, Yangnyeongsi trh prírodných liečiv, pretrváva dodnes.
Kórejské cisárstvo a vláda Japoncov
Kórea sa otvorila svetu až koncom 19. storočia. V roku 1895 Japonci po vražde kráľovnej Min pretlačili mnohé reformy. Mnoho japonských obchodníkov a robotníkov prišlo do Tägu, cez ktoré sa tiahla novopostavená železnica medzi Soulom a Pusanom. Hnutie za nezávislú Kóreu sa aktivizovalo od roku 1898.
Južná Kórea
Koniec japonskej nadvlády v roku 1945 priniesol mnoho zmien. Demonštrácie, v ktorých zomrelo mnoho študentov aj policajtov, otriasali mestom. Veľká demonštrácia sa konala vo februári 1960 kvôli sfalšovaným prezidentským voľbám. Tägu a celý severný Kjongsang zažíval partizánsku vojnu.
Počas Kórejskej vojny sa viedli pozdĺž rieky Naktong krvavé boje. Tägu bolo v centre bojov medzi Južnou a Severnou Kóreou, a preto tu bolo zabíjanie na dennom poriadku.
V druhej polovici dvadsiateho storočia mesto zažilo populačnú explóziu, po skončení Kórejskej vojny ľudí pribúdalo závratným tempom. Politickú podporu zažilo mesto za diktatoriátu Čonghuia Paka, ktorý oblasť využil za svoju politickú základňu. Konzervatívne politické hnutia ostávajú v Tägu silné aj v súčasnosti.
Podnebie
Pretože Tägu leží v kotline, ktorú obklopujú nízke kopce, jeho podnebie je počas leta teplejšie ako celý zvyšok Kórejskej republiky. Zimy sú zase chladnejšie. Najnižšia a najvyššia zaznamenaná teplota v meste bola: −20,2 °C, 40,0 °C.
Ekonómia
Najvýznamnejšie odvetvia v Tägu sú: textilný priemysel, kovovýroba, strojárstvo. Kvalita jabĺk, pestovaných v Tägu, je známa po celej Ázii. V 90. rokoch, podľa vzoru talianskeho Milána, sa začal výrazne rozvíjať textilný a odevný priemysel, až kým sa Tägu nenazývalo aj „Tägu: Mesto módy“.
Vzdelanie
V meste nájdete 5 univerzít, jedna z nich je Národná univerzita Kjongbuk. Bola založená v roku 1946 a je jednou z najznámejších univerzít v Kórejskej republike popri Soulskej národnej univerzite a Pusanskej národnej univerzite. Yeungnam University je jednou z najprestížnejších súkromných univerzít v Kórejskej republike mimo Soulu. Yeungnam University Museum je najväčšie univerzitné múzeum v Kórejskej republike.
Čabová
Čabová je malá dedina, časť mesta Moravský Beroun v okrese Olomouc. Nachádza sa asi 2 km na severovýchod od Moravského Berouna. Prechádza tu cesta I/46. V januári roku 2015 tu bolo evidovaných 30 adries. V roku 2001 tu žilo 31 obyvateľov
Novohradské podhůří
Novohradské podhůří alebo (po slovensky) Novohradské podhorie je geomorfologický celok na juhovýchode Šumavskej hornatiny. Ide o súbor zníženín, pahorkatín i členitých kryhových pohorí. Dosahuje strednú nadmorskú výšku, maximálna výška je (Kohout). Vltava, Malše a ich prítoky vytvárajú hlboko zarezané, miestami až kaňonovité údolia.
Geologická stavba
Najväčšia časť Novohradského podhůří je tvorená kryštalinickými horninami (žuly moldanubického plutónu a cordieritické ruly jeho plášte, svorové ruly a svory). V Kaplickej brázde sa nachádzajú zvyšky neogénnych usadenín.
Čabová
Čabová je tiež názov katastrálneho územia o rozlohe 11,18 km2.
Miešanie jazykov
Miešanie jazykov je jav, keď dvaja bilingvisti používajú v tom istom komunikačnom akte oba svoje jazyky a vytvárajú tak zmiešaný jazyk.
Je výsledkom niekoľkých procesov: prepínania, preberania na úrovni spoločenstva či jednotlivcov, neúplného osvojenia si jazykov či interferencie; podľa niektorých psycholingvistov je termín miešanie kódov nadradený termínu prepínanie kódov a preberanie.
Zachariaš (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Zachariaš.
…to by mohlo být zajímavé
…to by mohlo být zajímavé je prvý štúdiový album skupiny Hm... vydaný v roku 2000 vo vydavateľstv g.parrot. Hlavnou témou albumu je láska. Väčšina piesní sú zhudobnené básne českých klasických (Jaroslav Seifert, Josef Kainar, Jan Neruda, Fráňa Šrámek, alebo Antonín Sova) a súčasných básnikov (Vít Kremlička). Ostatné texty zložil textár skupiny Petr Kotouš, alebo Marek Doubrava.
Wim Ebbinkhuijsen
Wim Ebbinkhuijsen (* 24. december 1939, Amsterdam, Holandsko) je holandský informatik považovaný za jedného z otcov programovacieho jazyka COBOL. Bol členom, zakladajúcim členom alebo predsedom viacerých komisií a organizácií zaoberajúcich sa týmto programovacím jazykom.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lodno
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lodno v okrese Kysucké Nové Mesto.
Zmiešaný jazyk
Zmiešaný jazyk je jazyk, ktorý je výsledkom miešania jazykov v komunikácii bilingvistov obsahujúci prvky z oboch jazykov.
Wullersdorf
Wullersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Hollabrunn.
Žije tu obyvateľov.
Žukov
Žukov môže byť:
Priezvisko
Ruské priezvisko Žukov od slova žuk – chrobák.
Saint-Martin-de-la-Mer
Saint-Martin-de-la-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zachara
Zachara je priezvisko, pozri Zachara (priezvisko), napr.:
Zachariaš
Zachariaš je priezvisko, pozri Zachariaš (priezvisko), napr.:
Nikolaj Alexandrovič Antropov
Nikolaj Alexandrovič Antropov (* 18. február 1980, Öskemen, ZSSR) je bývalý kazašsko-kanadský profesionálny hokejista. Hrával na poste centra a nosil číslo 80.
Reprezentácia
Kazachstan reprezentoval na ZOH 2006 v Turíne a na dvoch majstrovstvách sveta v hokeji.
Ján Zachar
Ján Zachar môže byť:
Prepínanie kódov
Prepínanie kódov je jav, keď bilingvista prechádza z jedného jazyka do druhého a naspäť.
Je to juxtapozícia dvoch jazykov; v ideálnom prípade sa prepínajú všetky aspekty (hláskový, sémantický, syntaktický atď.) súčasne, často však prepínanie sprevádza istý stupeň interferencie.
Kniha žalmov
náhľad|Zvitok Žalmov Kniha žalmov (iné názvy: Žalmy, Žaltár, žaltár ; skratka Ž) patrí medzi poučné knihy Starého zákona (kethubím/ketubím – Spisy). Kniha žalmov nemala pôvodne spoločné označenie. Až po babylonskom zajatí (6. storočie pred Kr.) sa uvádza názov zozbieraných žalmov pod menom „séfer tehillím“ – kniha chvál, alebo len „tehillím“. Je to 150 náboženských piesní izraelského národa. (151. žalm, v ktorom Dávid ospevuje svoju mladosť a víťazstvo nad Goliášom, sa pokladá za apokryfný.) Žalmy boli pôvodne napísané v hebrejčine a ich autorstvo sa pripisuje kráľovi Dávidovi a iným svätopiscom. Podľa viery všetkých náboženských spoločností vlastniacich Bibliu, žalmy boli napísané z vnuknutia Ducha Svätého. Preto sa od pradávna používajú pri posvätnej bohoslužbe.
Vznik
Čas vzniku knihy žalmov je veľmi komplikované určiť. Časť žalmov obsahuje veľmi staré prvky, ktoré majú náznaky kanaánskych kultov, časť má preexilový pôvod, u ďalštej absentujú datovateľné prvky.
Žalmy v latinskej cirkvi
Latinská cirkev má žalmy od gréckych veriacich, a to v doslovnom preklade z gréčtiny do latinčiny. Preklad sa postupne opravoval a očisťoval najmä zásluhou sv. Hieronyma, ktorý bol pokladaný za najväčšieho učenca pri vykladaní Svätého písma. Lenže tieto opravy neodstránili chyby pôvodného gréckeho textu, ktoré boli príčinou toho, že sa skutočný zmysel žalmov na niektorých miestach nedal pochopiť. Preto sa sv. Hieronym rozhodol vytvoriť nový preklad priamo z hebrejského originálu. No tento jeho preklad sa v cirkvi nezaužíval, ale prevládlo používanie upravenejšieho starého latinského prekladu. Dokonca pápež Pius V. ho uviedol do rímskeho breviára – každodennej kňazskej modlitby.
Nejasnosti a chyby toho latinského prekladu, ktoré sv. Hieronym celkom neodstránil, podnietili viacerých prekladateľov, v novšej dobe lepšie ovládajúcich hebrejský jazyk, jeho zákony časomiery a rytmiky, že pristúpili k prekladom priamo z hebrejčiny do ľudových rečí.
Z týchto dôvodov sa pápež Pius XII. rozhodol zveriť profesorom Pontificio Istituto Biblico prácu na novom latinskom preklade, ktorí „po starostlivom použití všetkých prostriedkov modernej vedy vytvorili taký preklad, ktorý by jasne podal obsah a zmysel žalmov“, ako napísal vo svojom Apoštolskom liste, vydanom 24. marca 1945, kde „nariadil a rozhodol“, aby kňazi používali tento preklad pri odriekaní breviára.
Žaltár v byzantskom obrade
V byzantskom obrade sa Žaltár, teda Kniha žalmov, delí na dvadsať zhruba rovnako dlhých častí, ktoré sa nazývajú katismy. Každá katisma je ešte rozdelená na tri časti, tzv. antifóny alebo statije či slávy. Pri kompletnej modlitbe časoslova sa celý Žaltár postupne po katismách prečíta za jeden týždeň, v období Veľkého pôstu sa dokonca za týždeň prečíta kompletne dva razy. Gréckokatolíci a pravoslávni používajú číslovanie žalmov podľa Septuaginty.
Žalmy sú základom modlitby časoslova (dennej modlitby cirkvi), každá bohoslužba dňa má predpísané stále žalmy, na niektorých bohoslužbách sa okrem toho čítajú aj katismy. V rámci svätej božskej liturgie sa žalmy používajú ako antifóny (zväčša len výber) a vybrané verše zo žalmov tvoria prokimeny, alelujové verše a pričasteny. Žalmy sú základom aj mnohých hymnov a modlitieb v byzantskej tradícii (napr. Veľkého slávoslovia na utierni, hymnu Ráč nás, Pane na večierni a pod.)
Preklady do slovenčiny
V slovenčine vyšlo viacero prekladov Knihy žalmov, niektoré v básnickej úprave. Napr. v roku 1948 vydal Dr. Mikuláš Stanislav samostatný Žaltár (preklad z pôvodiny s obšírnejším výkladom). Inokedy bola vydávaná Kniha žalmov v rámci kompletného vydania Biblie. Naposledy v roku 2000 vyšiel preklad prof. Dr. Karola Gábriša, ktorý prebásnil slovenský básnik Milan Rúfus. Svoje dielko uviedol slovami: „Nech sa pri čítaní týchto žalmov vaša duša nasýti ako na bohatej hostine a vaše ústa nech jasavými perami chvália Boha“. Milan Rúfus
Číslovanie žalmov
thumb|IX Pri označení žalmov existujú medzi rôznymi verziami textu tieto rozdiely :
Zvyčajne sa používa číslovanie z hebrejského textu a do zátvorky sa pridáva označenie podľa Septuaginty.
Soucht
Soucht je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Severozápadný federálny okruh
right|thumb|Poloha
Zoznam chránených území v okrese Třebíč
Toto je zoznam chránených území v okrese Třebíč aktuálny k januáru roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Třebíč.
Severozápadný federálny okruh
Severozápadný federálny okruh je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Zaberá jeho severnú európsku časť. Má rozlohu a žije tu takmer 14 miliónov obyvateľov (2020).
Administratívne členenie okruhu
Do Severozápadného federálneho okruhu patria nasledovné subjekty Ruskej federácie: náhľad|Administratívne členenie Severozápadného federálneho okruhu
Hlavným mestom Severozápadného federálneho okruhu je mesto Petrohrad. Mesto je tiež administratívnym centrom Leningradskej oblasti a aj samo osebe je subjektom Ruskej federácie ako mesto federálneho významu.
Najväčšie sídla okruhu
Najväčšími sídlami Severozápadného federálneho okruhu podľa počtu obyvateľov (údaje podľa kvalifikovaného odhadu Ruského štatistického úradu z r. 2010 ) sú:
Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie
(plný názov funkcie znie: „Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie pre Severozápadný federálny okruh“)
Würflach
Žije tu 1 571 obyvateľov (1. 1. 2017).
Zoznam plies vo Vysokých Tatrách
Najvýznamnejšie jazerá na Slovensku sú vo Vysokých a Západných Tatrách. V Západných Tatrách je na slovenskej strane 20 jazier a vo Vysokých Tatrách 85 jazier. V poľských Tatrách okolo 40. Dĺžka zaľadnenia a orografické pomery mali najväčší vplyv na počet jazier v týchto horstvách. V pásme kosodreviny je v Západných Tatrách 50 percent jazier, vo Vysokých Tatrách je 70 percent v pásme vysokohorských lúk a skál. Tatranské jazerá sa delia podľa vzniku na karové a morénové. Väčšina z nich vznikla obidvoma spôsobmi.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Povina
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Povina v okrese Kysucké Nové Mesto.
Slovenský pohár vo futbale 2011/2012
Slovenský pohár vo futbale v sezóne 2011/2012 bol 43. ročník slovenskej pohárovej súťaže vo futbale mužov, ktorá počas septembra 2011 (pred duelmi 2. kola) zmenila súťaž názov na Slovnaft Cup. Triumf z ročníka 2010/2011 obhajoval tím ŠK Slovan Bratislava. Víťaz pohára mal byť v nasledujúcej sezóne účastníkom Európskej ligy, avšak v prípade, ak víťaz pohára získa v tej istej sezóne aj ligový titul, miestenku do Európskej ligy získa zdolaný finalista. Vo finále hranom v Bardejove hráči MŠK Žilina, ktorí v tejto sezóne získali aj ligový titul, zdolali FK Senica 3:2 po predĺžení.
Účastníci
V ročníku 2011/2012 sa do slovenskej pohárovej súťaže prihlásilo 52 mužských futbalových tímov (12 z najvyššej ligovej súťaže, 11 z 2. ligy, 25 z 3. líg, 3 zo 4. ligy a 1 z 5. ligy); štyri tímy 3. ligy po vyžrebovaní napokon svoju účasť v pohárovej súťaži nepotvrdili. Tímy najvyššej súťaže boli nasadené priamo do 2. kola. V zátvorke je uvedené umiestnenie klubu v príslušnej súťaži sezóne 2010/2011.
1. kolo
Žreb 1. kola sa uskutočnil 30. júna 2011 na zasadnutí športovo-technickej komisie Slovenského futbalového zväzu. Kluby boli rozdelené do dvoch skupín (Západ, Východ). Klub TJ Sokol Dolná Ždaňa bol zaradený do skupiny Západ, keďže bol z účastníkov zo skupiny Východ zemepisne najbližšie k západu. Pred žrebovaním bolo určené, že v prípade vzájomného stretnutia klubov, medzi ktorými je rozdiel aspoň dvoch ligových súťaží, sa toto stretnutie odohrá na ihrisku klubu z nižšej súťaže. V 1. kole mali odohrať tímy v dňoch 23. a 24. augusta 2011 dovedna 20 stretnutí na 1 zápas, pričom v prípade nerozhodného výsledku sa hneď po skončení riadneho hracieho času kopali jedenástky, ktoré rozhodli o postupujúcom. Z pôvodne plánovaných 20 duelov sa napokon odohralo 16, keďže FK Spartak Vráble, ŠK Odeva Lipany, MFK Vranov nad Topľou a Slavoj Trebišov sa napokon neprihlásili do Slovenského pohára 2011/2012; FK Slovan Nemšová, MFK Lokomotíva Zvolen, TJ Baník Ružiná a MFK Slovan Giraltovce tak postúpili do 2. kola bez boja. Víťazi duelov postúpili do 2. kola, do ktorého sa k 20 postupujúcim pridalo i 12 nasadených tímov z najvyššej súťaže.
2. kolo
Účasť v 2. kole si vybojovali postupujúci z 1. kola (20 tímov - 6 z druhej ligy, 12 z tretej ligy a 2 zo štvrtej ligy) a účastníci najvyššej slovenskej futbalovej súťaže mužov z ročníka 2011/2012 (12 tímov). Kluby boli rozdelené do dvoch skupín (Západ, Východ). Žreb 2. kola sa uskutočnil 25. augusta 2011 na zasadnutí ŠTK SFZ. Výhodu domáceho prostredia získalo prvé vyžrebované družstvo. V prípade vzájomného stretnutia klubov, medzi ktorými je rozdiel aspoň dvoch ligových súťaží, sa toto stretnutie odohralo na ihrisku klubu z nižšej súťaže. Aj 2. kolo sa hralo na jeden zápas, pričom v prípade nerozhodného výsledku sa hneď po skončení riadneho hracieho času kopali jedenástky, ktoré rozhodli o postupujúcom. Z pôvodne plánovaných 16 duelov sa napokon odohralo 15, keďže MFK Slovan Giraltovce odhlásil svoju účasť z 2. kola Slovenského pohára 2011/2012, a tak do 3. kola postúpil TJ Baník Ružiná bez boja. Duely 2. kola sa odohrali v dňoch 13., 14., 20. a 21. septembra 2011. Do 3. kola postúpilo 16 víťazov z 2. kola.
3. kolo (osemfinále)
Účasť v 3. kole si vybojovali postupujúci z 2. kola (16 tímov - 10 z prvej ligy, 2 z druhej ligy a 4 z tretej ligy). Žreb 3. kola sa uskutočnil 16. septembra 2011 na zasadnutí ŠTK SFZ. Výhodu domáceho prostredia získalo prvé vyžrebované družstvo. V prípade vzájomného stretnutia klubov, medzi ktorými je rozdiel aspoň dvoch ligových súťaží, sa toto stretnutie odohralo na ihrisku klubu z nižšej súťaže. Nakoľko duely 2. kola PŠC Pezinok - ŠK Slovan Bratislava (0:1) a MFK Vrbové - FC Nitra (0:3) sa odohrali až po termíne žrebu 2. kola, pôvodne boli pre 3. kolo vyžrebovaná dvojice FK AS Trenčín - PŠC Pezinok / ŠK Slovan Bratislava a MFK Košice - MFK Vrbové / FC Nitra s podmienkou, že v prípade postupu PŠC Pezinok alebo MFK Vrbové by sa príslušný duel 3. kola odohral na ihrisku Pezinku, resp. Vrbového. Aj 3. kolo sa hralo na jeden zápas, pričom v prípade nerozhodného výsledku sa hneď po skončení riadneho hracieho času kopali jedenástky, ktoré rozhodli o postupujúcom. Duely 3. kola sa odohrali v dňoch 27. a 28. septembra a 5. a 26. októbra 2011. Do štvrťfinále postúpilo 8 víťazov z 3. kola.
Odvety
FC ViOn Zlaté Moravce postúpil s celkovým skóre 3−2.
FK Senica postúpil pri celkovom skóre 2−2 a zhodnom počte gólov na ihrisku súpera až po jedenástkovom rozstrele 4−2.
MŠK Žilina postúpil pri celkovom skóre 3−3 a zhodnom počte gólov na ihrisku súpera až po jedenástkovom rozstrele 5−4.
Súhrn
Pri zhodnom celkovom skóre rozhodoval o postupe vyšší počet gólov na ihrisku súpera, pri zhodnej bilancii jedenástkový rosztrel po skončení odvetného duelu.
Semifinále
Účasť v semifinále si vybojovali postupujúci zo štvrťfinále (4 tímy z prvej ligy). Žreb semifinále sa uskutočnil 17. novembra 2011 na zasadnutí ŠTK SFZ. Prvé vyžrebované družstvo získalo výhodu domáceho prostredia v prvom stretnutí. Semifinále sa hralo na dva zápasy, pričom v prípade nerozhodného výsledku po dvojzápase a rovnakého počtu gólov strelených na ihrisku súpera sa hneď po skončení riadneho hracieho času odvetného duelu kopali jedenástky, ktoré rozhodli o postupujúcom. Nakoľko duely štvrťfinále FK Senica - ŠK Slovan Bratislava (2:0, 0:2, 4:2 na 11 m) odohrali až po termíne žrebu semifinále, pôvodne bola pre semifinále vyžrebovaná dvojica FC ViOn Zlaté Moravce - FK Senica / ŠK Slovan Bratislava. Úvodné duely semifinále sa odohrali dňa 17. apríla 2012, odvety boli na programe dňa 24. apríla 2012. Do finále postúpili 2 tímy - úspešnejší klub z každej zo semifinálových dvojíc.
Odvety
FK Senica postúpil s celkovým skóre 4−1.
MŠK Žilina postúpil s celkovým skóre 1−0.
Finále
Účasť vo finále si vybojovali postupujúci zo semifinále (2 tímy z prvej ligy - FK Senica a MŠK Žilina). Finále sa odohralo 8. mája 2012 od 12:30 hod. v Bardejove na Mestskom štadióne. Cena vstupeniek bola 3 eurá a 5 eur, pričom boli v predaji od 28. apríla. Finálový duel vysielali v priamom prenose televízne stanice Digi Sport a Joj Plus. Finále sa hralo na jeden zápas, pričom v prípade nerozhodného výsledku sa po skončení riadneho hracieho času duelu odohralo predĺženie 2x15 minút a v prípade nerozhodného stavu po predĺžení sa kopali jedenástky, ktoré rozhodli o víťazovi pohára. Vo finále napokon triumfoval MŠK Žilina a Slovenský pohár získal po 1. raz.