cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pod Benáteckým vrchem
Fauna
Kriticky ohrození sú tu ropucha krátkonohá (Bufo calamita) a mlok hrebenatý (Triturus cristatus), kriticky ohrozené potom užovka hladká (Coronella austriaca), jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis), jašterica živorodá (Lacerta vivipara), mlok obyčajný (Triturus vulgaris) alebo skokan štíhly (Rana dalmatina). Zástupcovia ohrozených druhov sú užovka obojková (Natrix natrix), ropucha bradavičnatá (Bufo bufo) a ropucha zelená (Bufo viridis).
Zo osobitne chránených vtáčích druhov môžeme menovať kriticky ohrozenú strnádku lúčnu (Miliaria calandra), medzi silne ohrozené druhy patrí chrapkáč poľný (Crex crex), myšiarka močiarna (Asio flammeus), prepelica poľná (Coturnix coturnix) a kaňa sivá (Circus cyaneus). Ohrozená je tiež jarabica poľná (Perdix perdix), Pŕhľaviar čiernohlavý (Saxicola torquata), včelár lesný (Pernis apivorus) alebo strakoš veľký (Lanius excubitor).
Veľké bylinožravce
náhľad|Exmoorské kone v Miloviciach V januári a apríli 2015 bolo prevezených 15 exmoorských koní veľmi podobných pôvodným divokým koňom v strednej a západnej Európe, ktorí tu majú spásať agresívne byliny a chrániť tak otvorenú a polootvorenú krajinu a jej rastlinné i živočíšne druhy. V októbri 2015 bolo pridaných sedem jedincov pratura, vyhynutého tura spätne vyšľachteného nadáciou Tauros.
Hraboš severský panónsky
Hraboš severský panónsky (Microtus oeconomus mehelyi) je drobný cicavec obývajúci biotop formovaný sedimentovými močiarmi, luhmi alebo hustými brehovými porastmi. Jeho nároky na prostredie sú úzko špecializované, preferuje biotop lokalizovaný v okrajových častiach príbrežných močiarov s vysokosteblovou bylinnou vegetáciou, najmä ostríc a trste (Gubányi 2007). Je citlivý na zmeny podmienok prostredia. Jedným z kľúčových faktorov umožňujúci výskyt a zotrvanie tohto hraboša je vhodný vodný režim prostredia (Gubányi et al. 2009). Redukcia vodných zdrojov vyvoláva zazemňovanie a vysúšanie jeho biotopov. Kombinácia týchto vplyvov spôsobuje expanziu ruderálnej vegetácie, čo má za následok fragmentáciu a úbytok vhodných lokalít výskytu M.oeconomus mehelyi. Na druhej strane, nadmerné zvýšenie hladiny môže taktiež ohroziť prežívanie druhu. V dôsledku dlhodobého zatopenia sa zmení vegetačný porast (napr. redukcia ostricových zárastov) a biotop sa stane neobývateľným, resp. fragmentovaným. Dopad takýchto zmien môže byť podobný ako pri nedostatku vody. Úzko vyhranené nároky M. oeocnomus mehelyi na faktory prostredia, fragmentácia lokalít výskytu a geografická izolácia od súvislého areálu druhu zapríčinili, že hraboš severský panónsky je jedným z najvzácnejších hrabošov Európy.
Ďula
Ďula (, alebo skrátene Gyula,  (Julivci), ) je dedina na Ukrajine, v Zakarpatskej oblasti, vo Vynohradivskom rajóne, na území bývalej Podkarpatskej Rusi.
Hraboš severský panónsky
Recentný výskyt poddruhu M. oeconomus mehelyi je sústredený viac-menej do dvoch izolovaných regiónov:
Ďula
Pôvod názvu
Podľa historikov bol názov dediny odvodený z maďarského osobného mena Gyula (čítaj: Ďula), ktoré bolo do ruštiny preložené ako Július. Na základe tohto zváženia bola obec v roku 1946 premenovaná na Юливци (čítaj: Julivci).
Po maďarsky sa Ďula nazýva Szőlősgyula. Predpona Szőlős znamená v preklade hrozno, ktorá súvisí s pestovaním hrozna a produkciou vína v Ďule od roku 1907.
Hraboš severský panónsky
Determinácia a výskyt
Poddruh mehelyi bol determinovaný Éhikom v roku 1928 na základe 15 jedincov zo Žitného ostrova a 3 jedincov z Rajky (dnešné Maďarsko). Za holotyp nového poddruhu stanovil jedinca (samca) z Rajky (Rajka, Szigetköz; 1925, III; samec, M.N.M. No 3350/I, leg. Kunszt Károly) (Éhik 1928).
Ďula
Geografia
Ďula leží vo Vihorlatsko-gutinskej oblasti Vnútorných Východných Karpát, konkrétne podcelku Munții Oaș.
P6 (mikroarchitektúra)
thumb|Schéma architektury P6 thumb|Intel Pentium II 3919A004
Ďula
Geografia
Nachádza sa 20 km od Vynohradivu, vzdušnou čiarou asi 10 km.
Hraboš severský panónsky
Determinácia a výskyt
Ďalší výskum tohto vzácneho hraboša sa na území dnešného Slovenska rozbieha až v 50. rokoch 20. storočia (Tab. 1). Z tohto obdobia je známy aj najvyšší počet odchytených jedincov z jednej lokality (Čiližská Radvaň, Čiližské močiare) zo Slovenska. V priebehu roku 1954 tu bolo odchytených 170 exemplárov M. oeconomus mehelyi. Na základe tohto materiálu bola publikovaná doteraz najpodrobnejšia štúdia morfológie (variabilita dĺžky tela, hmotnosť, chvost, dĺžka zadnej labky, priemer oka, kraniometrické znaky) a ekológie (dynamika početnosti, pomer pohlaví, dĺžka pohlavnej aktivity, pohlavné dospievanie, počet vrhov a mláďat vo vrhu, habitatové preferencie, spôsob života) sledovaného poddruhu z nášho územia (Kratochvíl, Rosický 1955). V nasledujúcom období (až do roku 2011) bol druh zaznamenaný v nižších počtoch na jednotlivých lokalitách a nie sú známe jeho ďalšie podrobné ekologické štúdie.
Ďula
Dejiny
Obyvatelia obce sa považujú za potomkov Pečenehov, ktorí na území Zakarpatskej oblasti žili v 9. storočí.
P6 (mikroarchitektúra)
P6 (označovaná niekedy tiež i686) je architektúra mikroprocesorov Intelu rodiny x86 reprezentovaná modelmi procesorov Pentium Pro, Pentium II, Pentium III a ich variantov. Spoločnosť uviedla túto architektúru na trh v novembri 1995, kedy začala nahrádzať predchádzajúcu architektúru P5. 20. novembra 2000 ju potom naopak začala nahrádzať novšia architektúra NetBurst s procesormi Pentium 4, ktorá mala ale horšie charakteristiky spotreby a teploty. Preto sa v marci 2003 vrátila mikroarchitektúra P6 na scénu v upravenej podobe prostredníctvom nových procesorov Pentium M/Celeron M pre notebooky. Ďalšou úpravou architektúry P6 potom vznikli procesory úspešnej architektúry Intel Core.
P6 bola šiestou generáciou procesorov Intel a priniesla so sebou napríklad technológiu PAE alebo neskôr aj inštrukcie SSE. Procesory tejto architektúry boli spočiatku vyrábané 500 nanometrovou technológiou, neskôr 350, 250, 180 až nakoniec aj 130 nanometrovou.
Ďula
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Ďule pochádza z roku 1396, keď bola súčasťou Uhorska. Obec sa už vtedy volala Gyula, avšak podľa historikov sa o nej už skôr hovorilo ako o mieste s názvom Giula.
Hraboš severský panónsky
Sfarbenie srsti a jej štruktúra
Na vrchnej strane tela je tmavo-sivohnedý, stemným pozdĺžnym pásom, prechádzajúcim cez chrbát od temena hlavy až po koreň chvosta. Na spodku tela je belavý so žltkavým nádychom (Sládek & Mošanský 1985). Srsť je na dotyk jemná až hodvábna čím sa odlišuje napr. od hraboša poľného.
Ďula
Dejiny
Dedinu v roku 1867 postihla epidémia kiahní, kvôli ktorej umrelo mnoho detí.
Hraboš severský panónsky
Veľkosť
Veľkosť tela podlieha variabilite a v rámci areálu sa líši. Poddruh žijúci na Slovensku patrí v rámci európskych poddruhov hraboša severského k tým mohutnejším a to ho radí k najväčším hrabošom žijúcim na území Slovenska (Ambros 2010). Napr. nasledujúce miery, ktoré uvádzajú Sládek a Mošanský (1985) pre náš poddruh sa týkajú len pohlavne zrelých indivíduí bez zreteľa na obdobie.
Ďula
Dejiny
Po rozpade Rakúsko-Uhorska sa stala Ďula súčasťou Česko-Slovenska. Počas druhej svetovej vojny sa na základe prvej viedenskej arbitráže stala Ďula súčasťou Maďarského kráľovstva. Po vojne patrila obec pod zriadenie Sovietskeho zväzu. V roku 1946 bola Ďula premenovaná na Julivci. Po rozpade ZSSR sa napokon v roku 1991 stala súčasťou Ukrajiny, popričom ju Ukrajinci opäť pomenovali Ďula.
Hraboš severský panónsky
Potrava
Microtus oeconomus méhelyi je herbivorným druhom. Rozbory potravy z Fínska z 307 žalúdkov udávajú zastúpenie živočíšnej potravy iba v dvoch prípadoch. Živí sa rastlinam i, prevažne močiarnymi Carex sp, Phragmites australis, Typha sp, Molina sp. Počas zimy hlavnou sú zložkou stravy rizómy (podzemné stonky) ostríc a semená tráv. Jeho jedálny lístok sa mení v jednotlivých mesiacoch v súvislosti s priebehom vegetácie jednotlivých druhov rastlín.
Ďula
Počet obyvateľov
V roku 1989 obývalo Ďulu 1360 obyvateľov (666 mužov a 694 žien).
Hraboš severský panónsky
Aktivita a rozmnožovanie
Hraboš severský si na opísanom biotope robí podzemné chodby s hniezdnou komorou v trsoch ostrice. Pri nízkom stave vody je hniezdna komora umiestnená v dolnej časti trsov alebo v dne, pri vysokom stave vody si robí hniezda z častí vodných rastlín na vrchu trsov a pláva z jedného trsu na druhý. Aktívne sú po celý rok, a to hlavne v noci, skoro ráno, neskoro popoludní. Neukladajú sa na zimný spáno k (nehibernujú).
Rozmnožuje sa vo februári až v novembri. Samica má 3 – 4 razy do roka 2 – 9 mladých. Priemerné počty mláďat vo vrhu sa menia v priebehu vegetačnej sezóny, s nárastom koncom jari a v lete s následným poklesom hodnôt na jeseň. Dĺžka gravidity je 20 až 22 dní, reprodukčné obdobie trvá 120 dní. Samice (okrem jesenného potomstva) pohlavne dozrejú ešte v roku svojho narodenia a žijú 12 – 13 mesiacov. Samce a v jeseň narodené samice pohlavne dozrievajú a rozmnožujú sa iba po prezimovaní. Samce hynú obyčajne pred druhou zimou.
Ďula
Náboženstvo
Podľa KMKSZ žijú v dedine s výnimkou 10 gréckokatolíckych rodín prevažne protestanti.
La Grand-Combe (obec)
La Grand-Combe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slováci (rozlišovacia stránka)
Slováci (jednotné číslo Slovák; ženský rod Slovenka, staršie tvary aj: Slováčka a Slovákyňa ) môžu byť:
Sermamagny
Sermamagny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prvý stoličný dom
Prvý stoličný dom, známy aj ako Illešházyovská kúria, Illesházyovský dom, Seligovský dom, stoličný dom,  alebo starý župný dom je renesančná budova z 15. storočia nachádzajúca sa na námestí Osloboditeľov 31 v historickom centre mesta Liptovský Mikuláš v tradičnom regióne Liptov v Žilinskom kraji na Slovensku. Má priznaný štatút národnej kultúrnej pamiatky. Budova je sídlom Múzea Janka Kráľa Liptovský Mikuláš.
Dejiny a charakteristika
Budova patrí k najvýraznejším stavbám na námestí Osloboditeľov v Liptovskom Mikuláši. Leží v západnej časti námestia. Budova bola postavená v renesančnom slohu v priebehu 15. storočia ako meštiansky dom. Dnešný, prevažne barokový vzhľad získala pri neskoršej rekonštrukcii po roku 1712, kedy bol dom odkúpený Liptovskou stolicou za účelom stoličných a súdnych zasadnutí a tomuto účelu slúžila budova až do roku 1793. V roku 1955 sa budova stala sídlom Múzea Janka Kráľa.
Stavba je dvojposchodová obdĺžnikového pôdorysu. Je súčasťou mestskej pamiatkovej zóny.
P5 (mikroarchitektúra)
P5 je architektúra mikroprocesorov Intelu reprezentovaná prvými modelmi procesorov Pentium. Spoločnosť uviedla túto architektúru na trh 22. marca 1993, kedy začala nahrádzať predchádzajúcu architektúru procesorov 80486. V novembri 1995 ju potom naopak začala nahrádzať novšia architektúra P6, ktorá priniesla vylepšené modely Pentium Pro a následne Pentium II.
P5 bola piatou generáciou procesorov Intel a prvou generáciou superskalárnych procesorov architektúry i386 neskôr premenovanej na IA-32. Táto architektúra tiež v neskorších modeloch procesorov prvýkrát priniesla do architektúry x86 sadu multimediálnych inštrukcií MMX. Procesory tejto architektúry boli spočiatku vyrábané 800 nanometrovou technológiou, neskôr 600, 350 až nakoniec aj 280 nanometrovou.
La Roque-sur-Cèze
La Roque-sur-Cèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šen-jang J-31
Šen-jang J-31 je čínske stíhacie lietadlo 5. generácie s charakteristikami stealth, vyvíjané spoločnosťou Šen-jang (Shenyang Aircraft Industry Group – Skupina leteckého priemyslu Šen-jang). Ide o jednomiestnu dvojmotorovú stíhačku, vyvíjanú s cieľom predať ju iným krajinám. Jej atraktivitu na svetovom trhu by mala zabezpečiť nielen technologická vyspelosť, ale aj veľmi priaznivá cena. Tú odhaduje čínsky letecký expert Fu Qianshao na 70 mil. USD.
Afytos
Afytos, gr. Άφυτος, alebo Άθυτος (Athytos), starogr. Άφυτις (Afytis), je mesto na Chalkidiki v Grécku. Je známe svojou tradičnou kamennou gréckou architektúrou.
Šen-jang J-31
J-31 by mala byť spôsobilá vykonávať celý rad úloh, vrátane vybojovania vzdušnej nadvlády, potlačenia nepriateľskej protivzdušnej obrany, útokov na pozemné ciele, priamej leteckej podpory, ale aj spravodajstva a prieskumu.
Afytos
História
Mesto založili grécki kolonisti z ostrova Eubója v 6. stor. pred Kr. pod menom Afytis a bolo súčasťou združenia Pallene. Náchádzal sa tu chrám Dionýza a Dia. Počas Grécko-perzských vojen poslal Afytos vlastnú flotilu. Ďalšiu správa o meste je až zo 14. storočia, následne z tureckej doby. Mesto stále obývali Gréci a pretrvalo antické pomenovanie. V tejto dobe boli postavené dnešné budovy v tradičnej gréckej kamennej architektúre. Afytos sa aktívne zapojil do Gréckej vojny za nezávislosť od Turkov v roku 1821. Pochádzali odtiaľto významní generáli napr. Triandafyllos Garufallu.
Šen-jang J-31
Americkí predstavitelia a analytici sú presvedčení, že konštruktéri J-31 sa inšpirovali návrhmi stíhačky F-35, ktoré boli ukradnuté spoločnosti Lockheed Martin pri hakerskom útoku v apríli 2009.
Afytos
Architektúra
Afytos je pokojné malé mesto s tradičnou pevninskou gréckou architektúrou, je obľúbenou destináciou turistov z Chalkidiki, ktorí chcú vidieť typickú grécku dedinu. Na hlavnom námestí je radnica, kostol, taverny, tradičný grécky platan (symbol stredu gréckej dediny). Okolo sú domy obyvateľov, pričom aj nové sú postavené tradičným štýlom, teda z veľkých kameňov. Ulicou severne od námestia sa popri tradičných domoch dá dostať na miesto, odkiaľ je známy výhľad na more z vysokej skaly, kde je tiež kaviareň. Pod bralom je pláž.
Šen-jang J-31
K prvému vzletu prototypu (technologického modelu) došlo 31. októbra 2012, pričom prvé sériovo vyrobené lietadlo by sa malo vzniesť k oblohe už v roku 2019. Podľa čínskych plánov by v roku 2022 mal stroj dosiahnuť počiatočné operačné spôsobilosti a o tri roky neskôr i plné operačné spôsobilosti. Tieto plány sú však podmienené tým, či Čína nájde zákazníka, ktorý by projekt finančne podporil.
Vznik a vývoj
náhľad|Prototyp 31001
V septembri 2012 sa objavili prvé zreteľné zábery lietadla J-31 na továrenskom letisku spoločnosti SAC, o mesiac neskôr sa prototyp prvýkrát vzniesol do vzduchu. Označenie J-31 bolo odvodené z trupového čísla 31001, ktoré sa však vzťahuje k vývojovému programu Projekt 310.
Alfonz I. (Aragónsko)
Alfonz I. Aragónsky zvaný Bojovník (* cca 1073† 7. september 1134) bol navarrský a aragónsky kráľ v rokoch 11041134.
Šen-jang J-31
Vznik a vývoj
Na aerosalóne Airshow China 2014 v meste Ču-chaj bol prvýkrát oficiálne predstavený demonštrátor lietadla s označením Šen-jang FC-31, ktorý je vyvíjaný ako exportný produkt korporácie AVIC. Označenie lietadla, FC-31 (t. j. Fighter China), odkazuje na čínsko-pakistánske lietadlo JF-17/FC-1. Predchádzajúce domnienky o pomenovaní lietadla, J-31 alebo J-21, sa nepotvrdili. Sériové prevedenie lietadla FC-31 sa tiež bude v niektorých aspektoch líšiť od technologického modelu s trupovým číslom 31001. Dôjde napríklad k úprave chvostových plôch, krídel alebo pilotnej kabíny a objemnejší trup s väčšou zásobou paliva bude obsahovať vnútorné zbraňové šachty pre štyri protilietadlové riadené strely stredného doletu. Použitie motorov Klimov RD-93 ruskej výroby u lietadla FC-31 bolo potvrdené Sergejom Kornevom z vývoznej agentúry Rosobonexport, ale špekulácie o priamom zapojení spoločností z Ruskej federácie (napríklad RSK MiG) do vývoja FC-31 ruská strana poprela.
Alfonz I. (Aragónsko)
Alfonz bol synom aragónskeho kráľa Sancha I. a jeho druhej ženy Felicie z Rouse. V roku 1109 sa stal manželom kastílskej kráľovnej Urracy Kastílskej. Hlavnou vášňou kráľovho života bol boj – proti moslimom aj proti vlastnej manželke. Zomrel bez potomstva, kráľovstvo odkázal johanitom a templárom.
Šen-jang J-31
Vznik a vývoj
Dňa 23. decembra sa uskutočnil testovací let druhého prototypu FC-31. Podľa slov Wu Pchej-sina, pekinského pozorovateľa leteckého priemyslu, má nový prototyp lepšie stealth vlastnosti, zdokonalené elektronické vybavenie (vrátane elektro-optického zameriavacieho systému) a väčšiu vzletovú hmotnosť. K zmenám došlo aj na trupe, krídlach a zvislých chvostových plochách, ktoré robia stíhačku štíhlejšou, ľahšou a obratnejšou.
Konštrukcia
náhľad|Technologický model FC-31 na leteckej prehliadke v Ču-chaj, 2014
Alfonz I. (Aragónsko)
Je zakladateľom benediktínskeho kláštora San Pedro el Viejo, Rádu Svätého Spasiteľa z Monrealu a mesta Puigcerdà. Na jeho dvore pôsobil ako lekár pokrstený žid Peter Alfonsi.
Alfonzovým nástupcom na aragónskom tróne sa stal jeho mladší brat Ramiro II., ktorý musel požiadať o pápežský dišpenz, pretože bol už v čase bratovej smrti mníchom.
Šen-jang J-31
Konštrukcia
V porovnaní s typom Chengdu J-20 je J-31 menšie a veľkosťou sa blíži ruským lietadlám MiG-29 a MiG-35. Druhý prototyp má v porovnaní s prvým (31001) predĺžený trup o, t. j. zo na. Zvýšila sa taktiež jeho maximálna vzletová hmotnosť, a to z 25 až na 28 ton. Lietadlo má lichobežníkové krídla, ktorých rozpätie je a šípovitosť 35°. Na konci trupu sa nachádza dvojica zvislých a dvojica vodorovných chvostových plôch. Podvozok tvorí predná dvojkolesová podvozková noha a dve nohy hlavného podvozku, vybavené jedným kolesom. FC-31 je konštruovaná tak, aby sa minimalizovala efektívna odrazová plocha, čo znižuje možnosť detekcie lietadla nepriateľským rádiolokátorom na väčšie vzdialenosti.
S ohľadom na obťažnejšiu zistiteľnosť bola navrhnutá aj vnútorná zbraňová šachta, v ktorej sú umiestnené štyri závesné body pre muníciu do hmotnosti. Ďalších šesť závesníkov je umiestnených z vonkajšej strany trupu a ich celková nosnosť je. Ako uviedol Lin Peng, hlavný konštruktér FC-31, primárnou výzbrojou lietadla budú rakety vzduch-vzduch krátkeho doletu PL-9 a stredného doletu PL-12 (SD-10A). Na ničenie pozemných cieľov budú v prvom rade integrované presne navádzané bomby s malým priemerom.
Lietadlo je poháňané dvoma dvojprúdovými pohonnými jednotkami Klimov RD-93, ktoré vychádzajú z motorov RD-33 určených pre typovú radu MiG-29. Výkon motorov RD-93 sa pohybuje okolo 49,9 kN (maximálny ťah bez prídavného spaľovania), s forsážou 81,3 kN. Pre sériové lietadlá môžu byť využité vylepšené ruské motory RD-93MA alebo vyvíjané čínske jednotky WS-13. Konštrukčné riešenie typu J-31 sa vyznačuje klasickým usporiadaním nosných plôch a vstupmi vzduchu umiestnenými na bokoch trupu s technológiou DSI (Divertless Supersonic Inlet). Lietadlo údajne dosahuje maximálnu rýchlosť Mach 1,8 pri lete v nadmorskej výške. Z dostupných informácií sa dá predpokladať, že stroj nebude disponovať vlastnosťou supercruise, t. j. schopnosťou dlhodobo letieť nadzvukovou rýchlosťou bez použitia prídavného spaľovania. Bojový rádius stíhačky je a pri použití prídavných palivových nádrží sa predĺži na. FC-31 dokáže vzlietnuť na dráhe dlhej a pre pristátie potrebuje. Lietadlá mali byť prepojené dátovými linkami, čo umožní pilotom vzájomné zdieľanie taktických informácií.
Export
O nákupe 30 až 40 lietadiel FC-31 už údajne rokuje Pakistan, ktorý je zároveň prevádzkovateľom typu JF-17/FC-1. Záujem o zbrane čínskej proveniencie je v poslednej dobe tiež v štátoch juhovýchodnej Ázie, subsaharskej Afriky či Perzského zálivu. V prípade úspešného dokončenia vývoja a začatia výroby by sa FC-31 mohol na svetových trhoch stať konkurentom amerického lietadla Lockheed Martin F-35 Lightning II. Zatiaľ ale nie je známe, či o FC-31 javí záujem aj letectvo Čínskej ľudovej republiky alebo čínske námorné letectvo pre svoje nové lietadlové lode.
Viničný vrch
Viničný vrch môže byť:
Sevenans
Sevenans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Rouvière
La Rouvière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Antifanes z Argosu
Antifanes (Antifanes) bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr. Antifanes, sochár z Argosu, bol žiakom Periklyta. Činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. Staroveký grécky cestovateľ Pausanias zaznamenal, že bol autorom niekoľkých sochárskych diel v Delfách. Bola to napr. bronzová socha koňa, ktorú do Delf venovali ako votívny dar jeho rodáci: „''Však pri zrážke Lakedaimončanov a Argosanov za Thyreou veštila Sibyla to, že sa obom mestám bude dariť rovnako. Vtedy Argosania v domnení, že si pri boji počínali lepšie, odoslali do Delf kovového koňa, vlastne dreveného, dielo to Antifanovo.''“ Išlo tu o bitku zo 6. storočia pred Kr., pamätník s bronzovým koňom však pochádzal až zo 4. storočia pred Kr. Z tohto diela sa na západnej strane naproti lakedaimonského pamätníka (po ľavej strane tzv. Svätej cesty), našiel podstavec a časť nápisu. Ďalšími jeho dielami nachádzajúcimi sa v Delfách boli sochy Elata a Afeida, synov lykosúrskeho kráľa Arkada a Trifylovho syna Erasa, ktoré boli súčasťou pamätníka zhotoveného na počesť víťazstva Tegejčanov nad Sparťanmi (túto bitku datujú približne do 4. stor. pred Kr. ) a sochy Dioskúrov, ktoré stáli na pomníku zhotovenom na pamiatku víťazstva Sparťanov nad Aténčanmi v bike pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. Tento pomník, jeden z najväčších a najbohatších na sochy (38), bol až 21 m dlhý. Zachovali sa z neho početné zvyšky, hlavne podstavce s nápismi.
Suarce
Suarce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Groš (dedina)
Groš (alebo Grošanské, ) je dedina, miestna časť obce Aușeu v Bihárskej župe v Rumunsku. Je významným sídlom rumunských Slovákov.
Slovenská komunita
Slováci prichádzajú do Grošu od roku 1960 po súčasnosť, najmä vnútornou kolonizáciou, ako dôsledok nedostatku pracovných miest v horských oblastiach Biharskej a Salašskej župy. V roku 2002 v dedine žilo 33 Slovákov.
Elektronický jazyk
Chemické zlúčeniny zodpovedné za chuť sú detegované ľudskými chuťovými receptormi. Na podobnom princípe deteguje multielektródový senzor tie isté rozpustené organické a aanorganické zložky. Podobne ako ľudské receptory, každý senzor má spektrum reackií, ktoré sá od seba líšia. Informácie dané jednotlivými senzormi sú komplementárne a ich kombinácia vytvára jedinečný "otlačok prsta". Väčšina hraníc detekcie týchto senzorov je podobná alebo lepšia, než u ľudských receptorov.
U biologických systémov sa signál z chuťových receptov prenáša do mozgu pomocou nervov v podobe elektrických signálov. Senzory e-jazyk a prenášajú signál podobne: generujú elektrický signál ako voltametrické alebo potenciometrické zmeny.
Kvalita vnímania a rozpoznávania chutí je závislá na rozpoznávaní signálov prenesených zmyslovými nervami do mozgu a na "otlačku prsta" produktu. Túto úlohu má u elektronického jazyka na starosti štatistický softvér, ktorý interpretuje dáta zo senzorov do podoby chute.
Jeden variant bol vyvinutý profesorom Frederikom Winquistom na Linköping University vo Švédsku.
Spôsob fungovania
Tekuté vzorky je možné analyzovať priamo bez špeciálnej prípravy, zatiaľ čo pevné vzorky musia byť najprv rozpustené, aby ich bolo možné zmerať. Referentná elektróda a senzory sú ponorené vo kadičky s testovaným rozotokom. Medzi senzory a referentnú elektródu sa aplikuje potenciál a ako odpoveď vznikne merateľný prúd, ktorý je konzistentný s Cottrellovou rovnicou. Prúd vzniká na základe oxidačných reakcií, ktoré prebiehajú v roztoku kvôli rozdielu potenciálu a je možné ho amplifikovať pomocou katalytických úprav povrchu. To meria a zaznamenáva softvér elektronického jazyka. Tieto dáta reprezentujú vstup pre matematické spracovanie, ktoré následne vytvorí výstup.
Umelá chuť
Elektronický jazyk využíva chuťové senzory na príjem informácií z chemickálii na jazyku a posiela ich do spracovávacieho systému. Výsledkom je detekcia chutí, ktoré je človek schopný rozlíšiť. Chuť, ktorá je takto detegovaná, je rozdelená na päť kategórií, a to kyslosť, slanosť, horkosť, sladkosť a umami (lahodná alebo bielkovinová). Kyslá chuť je tvorená vodíkovými iónmi a zahŕňa napríklad kyselinu chlorovodíkovu, octovú alebo citrónovú. Slaná chuť je zaznamenávaná ako chlorid sodný, sladká ako cukry. Horká, ktorá zahŕňa látky ako chinín a kofeín, je detegovaná pomocou chloridu horečnatého. Umami je tvorená glutamátom sodným (MSG) z morských rias alebo guanylátom disodným u rýb, mäsa či hríbov.
Eva Greenová
Eva Greenová (* 6. júl 1980, Paríž, Francúzsko) je francúzska herečka a modelka. V roku 2007 získala cenu BAFTA v kategórií Vychádzajúca hviezda.
Detstvo a mladosť
Eva Green sa narodila 6. júla 1980 v Paríži, ako dcéra Waltera Greena a herečky Marlène Jobertovej. Má tiež dvojča, sestru Joy, od ktorej je staršia o dve minúty. Od malička žila vo Francúzsku ale navštevovala Americkú univerzitu v Paríži, kde sa naučila aj hovoriť po anglicky.
Ako štrnásťročná, sa rozhodla stať herečkou po tom, čo videla svoj vzor v herečke Isabelle Adjani. Jej matka bola najskôr proti, ale neskôr ju v jej snoch veľmi podporovala. Študovala na Akadémii výtvarného umenia Webber Douglas v Londýne a po skončení sa vrátila Eva do Paríža, kde hrala v niekoľkých divadelných hrách.
Kariéra
V roku 2002 bola obsadená do úlohy Isabelle vo filme The Dreamers (2003). Vo filme sa predstavila v plno nahých scénach. Jej herecký výkon bol dobre prijatý a niektorí ju porovnávali s herečkou Liv Tyler.
V roku 2004 bola obsadená do filmu Kingdom of Heaven, kde hrala po boku hercov ako Orlando Bloom či Liam Neeson. V roku 2006 si zahrala bond girl Vesper Lynd po boku Daniela Craiga vo filme Casino Royale. Tiež si zahrala čarodejnicu Serafinu Pekkala v filmovej adaptácii The Golden Compass z roku 2007. Hrala vo filme Cracks z roku 2009, kde stvárnila učiteľku v dievčenskej škole a jej postava sa zamilovala do jednej z jej chovankýň. V marci 2009 sa objavila vo filme Womb, kde hrá ženu, ktorá klonuje jej mŕtveho priateľa. Pôvodne mala hrať hlavnú ženskú úlohu vo filme Antichrist (2009), Greenová však od filmu odstúpila kvôli prílišnej nahote vo filme a nahradila ju herečka Charlotte Gainsbourg.
V roku 2012 ju požiadal režisér Tim Burton, o spoluprácu na jeho filme Dark Shadows ktorú prijala a zahrala si čarodejnicu, ktorá Johnnyho Deppa premení na upíra. Vo filme 300: Rise of a Empire z roku 2014, si zahrala postavu menom Artemsia, za ktorú dostala pozitívne ohlasy od filmových kritikov. V rovnakom roku si zahrala aj v pokračovaní filmu Sin City: A Dame to Kill For, kde hrala po boku hviezd ako Bruce Willis, Jessica Alba, Rosario Dawson, Joseph Gordon-Levitt či Lady Gaga.
V období od mája 2014 do roku 2016 hrala v seriáli Penny Dreadful, kde hrala postavu menom Vanessa Ives. Jej herecký výkon získal nomináciu na Zlatý glóbus za najlepšiu herečku v televíznom seriáli - dráma.
V roku 2016 ju znovu oslovil režisér Tim Burton, s prosbou, či by nechcela hrať hlavnú úlohu vo filme Miss Peregrine's Home for Peculiar Children. Film bol založený na románe Ransoma Rigga z roku 2011. Tim Burton si spoluprácu s Greenovou chváli a obsadil ju tiež do filmu Dumbo (2019) spolu s hercami ako Colin Farrell a Michael Keaton.
V roku 2018 bola vymenovaná za šéfredaktora Ordre des Arts et des Lettres a získala čestné ocenenie francúzskej vlády.
Od roku 2020 hrá postavu Lydie Wells v televíznom seriály The Luminaries.
Súkromný život
Greenová sa v jednom z rozhovorov zmienila, že sa považuje skôr za veľmi nudnú, že nenavštevuje kluby ani divoké párty a že je rada keď večer môže stráviť sama pri krbe a pri pohári dobrého vína. Rada zbiera zachované lebky a hmyz. Má záujem sa vrátiť do divadla a nemá v pláne pracovať v Hollywoode na plný úväzok. Tiež podporuje UNICEF.
V roku 2014, po tom, čo sa predstavila v seriály Penny Dreadful sa prejavovala ako spiritualistka a rozprávala o svojej duchovnej stránke. Povedala, že hoci nie je veriaca, verí v nadprirodzené sily. V roku 2017 priznala, že bola medzi obeťami ktoré obťažoval Harvey Weinstein a takmer zničil jej kariéru.
Zlyhavka
Zlyhavka je všeobecné označenie nevybuchnutej munície, nálože alebo zábavnej pyrotechniky. Vznikne ak inicializácia hlavnej zložky výbušniny neprebehne korektne. Pri strelive najčastejšie chybou zápalky ktorá sa nezapáli vôbec alebo nedostatočne na to aby inicializovala výmentnú náplň (strelný prach) v nábojnici. Pri náložiach spravidla neprebehne inicializácia rozbušky.
Bezpečnosť
Napriek tomu že nálož nevybuchla je stále považovaná za aktívnu a preto je potrebné dodržiavať všetky bezpečnostné opatrenia. Pri nevystrelenom náboji pomerne často dôjde k oneskorenej inicializácii v priebehu desiatok sekúnd.
Lamelouze
Lamelouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vojenský výcvikový priestor Milovice – Mladá
náhľad|Pohľad na vojenský tábor v Miloviciach z roku 1908 náhľad|Hangár pre tanky v roku 1985 náhľad|Sovietski vojaci pri oslavách Dňa víťazstva 9. mája v roku 1984 náhľad|Pohľad na areál vojenského letiska Milovice-Boží Dar v roku 2009 náhľad|Letecký hangár tzv. Úľ č. 12 (na vrátach č. 10) na letisku Milovice-Boží Dar
Lamelouze
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vojenský výcvikový priestor Milovice – Mladá
Dejiny
Výcvikový priestor bol založený roku 1904, kedy rakúska armáda zabrala 3465 ha pôdy, aby tu vytvorila cvičisko pre veľké poľné cvičenia, bola tu aj strelnica. O rok neskôr bolo v tunajšom tábore už 2000 osôb. Obec Mladá, ktorá ležala vo vnútri výcvikového priestoru, bola naliehavo vysídlená v októbri 1905. Ruiny dediny poslúžili pri cvičnej streľbe, ruina kostola bola zničená až v 50. rokoch. V čase 1. svetovej vojny boli v tunajšom barakovom tábore držaní talianski a ruskí zajatci. Tí talianski tu majú dokonca svoj vojenský cintorín. Priestor využívala tiež armáda za 1. republiky. Od roku 1921 je v prevádzke tiež vojenská železničná trať z Lysej nad Labem, uvádzaná dnes pod číslom 232. Medzi vojnami tu bolo zriadené aj vojenské letisko Boží Dar
Od roku 1939 priestor využívala nemecká armáda a rozšírila ho o niekoľko vysídlených obcí v okolí. V tom čase sa tu tiež natáčali filmy nemeckej vojnovej propagandy, ktoré potom boli vo filmových týždenníkoch vydávané za zábery z východnej fronty. Ku koncu vojny sa sem dostávali vojenské pluky, utekajúce pred červenou armádou do amerického zajatia, bol tu aj obrnený vlak, ktorým sa počas pražského povstania vojaci SS snažili zasiahnuť do bojov v Prahe. Po skončení vojny sa hranice cvičiska vrátili do predvojnovej podoby.
Uznesením vlády ČSR z 6. júna 1950 bol z doterajšieho vojenského tábora vytvorený ku dňu 1. júlu 1950 vojenský újezd Mladá. Ďalším uznesením vlády ČSR z 5. februára 1952 bolo územie újezdu rozšírené; pritom sa počítalo so zabraním a vysídlením obce Lipník. Po návšteve delegácie zástupcov obce Lipník na čele s predsedom MNV na veliteľstve tankového a mechanizovaného vojska dňa 8. januára 1952 rozhodlo Ministerstvo národnej obrany ČSR dňa 25. januára 1952 o tom, že obec Lipník nebude do rozšíreného vojenského újezdu zahrnutá.
Po roku 1945 tu opäť sídlila česko-slovenská armáda a to až do roku 1968, kedy ju nahradili okupačné sovietske vojská, konkrétne tzv. Stredná skupina vojsk, ktorá tu dokonca mala svoje ústredie v ČSSR. Pre potreby sovietskej armády bol denne vypravovaný z Milovíc do Moskvy špeciálny vlak. V roku 1991 sovietske vojská priestor opustili a vláda ČSR dňa 5. septembra 1991 rozhodla o zrušení vojenského obvodu Mladá ku dňu 31. decembra 1991. Uznesením vlády z 20. decembra 1991 potom bolo celé územie vojenského újezdu opätovne rozdelené medzi obce Benátecká Vrutice, Benátky nad Jizerou, Brodce, Čachovice, Lipník, Luštěnice, Milovice, Smilovice a Straky. V podstate sa tak obnovilo pôvodné administratívne a katastrálne členenie celej oblasti. Zostalo tu obrovské množstvo opustených vojenských aj civilných objektov, vrátane spomínaného letiska. Z väčšej časti boli tieto stavby čoskoro zdevastované a ich vybavenie rozkradnuté.
Niekoľko rokov tu prebiehalo náročné čistenie od nevybuchnutej munície, ktoré už bolo skončené. Zaujímavosťou je, že najväčšie množstvo nájdených výbušnín pochádzalo z výbavy Česko-slovenskej ľudovej armády a Wehrmachtu.
Už od 90. rokov prebieha obnovovanie vhodných stavieb, ktoré sú upravované na nové bytové domy - vďaka tomu sa v priebehu niekoľkých rokov rozrástol počet obyvateľov Milovic z pôvodných 1200 v roku 1991 na súčasných 8700. Menšiu časť stavieb využívajú aj podnikatelia.
Súčasnosť
Do roku 2013 bol celý areál vojenského újezdu voľne prístupný vrátane letiska, ktoré slúžilo pre prevádzku ultraľahkých športových lietadiel. Organizovali sa tu tiež zrazy tuningu alebo hudobné akcie, z ktorých najväčší býva každoročný festival Votvírák. Územím prechádza tiež niekoľko cyklotrás.
Sebadenitída u psov
náhľad|Sebadenitída a vypadávanie chlpov u psa Sebadenitída je ochorenie mazových žliaz ktoré sa vo väčšine prípadov prejavuje u psov, ale zriedkavo postihuje aj mačky, králiky či dokonca kone. Príčiny tejto choroby zatiaľ nie sú vyjasnené, no predpokladá sa, že je to geneticky podmienené autoimunitné rozrušenie mazových žliaz. Ide o ochorenie ktoré postihuje všetky plemená psov. Najčastejšie ho však môžeme pozorovať u veľkých pudlov, vyžlí, akita inu alebo samojedov. Toto ochorenie prepuká u mladých, ale už dospelých zvierat. Vzhľadom na to, že táto choroba je geneticky podmienená, postihnutých jedincov je potrebné vylúčiť z chovu.
Príčiny
Príčiny tohto ochorenia sú zatiaľ nejasné. No rôzne inštitúcie sa zaoberajú príčinami sebadenitídy.
Vojenský výcvikový priestor Milovice – Mladá
Snahy o využitie a budúcnosť
Veľký voľný priestor priamo v stredných Čechách neďaleko Prahy čoskoro po opustení armádou začal lákať investorov. Striedali sa tu politické delegácie, vrátane návštevy vtedajšieho premiéra Václava Klausa a prezidenta Václava Havla. Spočiatku medzi návrhmi jasne viedla snaha o vytvorenie veľkého prestupného medzinárodného letiska, ktoré malo svojím významom dokonca konkurovať aj frankfurtskému. Neskôr bola táto predstava redukovaná na medzinárodné Cargo-letisko. Neskôr chcela priestor využiť firma Škoda Auto, ktorá tu chcela stavať rozsiahly testovací polygón. Objavil sa aj plán na výstavbu obrieho golfového ihriska. Všetky tieto plány ale vždy narážali na silný odpor miestneho obyvateľstva i ochrancov prírody.
V roku 2009 vypísal súčasný vlastník územia - Stredočeský kraj - verejnú súťaž na strategického partnera vo využití letiska Boží Dar a jeho okolia, ktorý by si areál dlhodobo prenajal. Na rozdiel od predchádzajúceho vedenia kraja má však to súčasné inú koncepciu, ako by si regeneráciu územia predstavovalo. Nie sú tu vítané aktivity súvisiace s priemyselnou výrobou náročnou pre životné prostredie a letisko Boží Dar bude naďalej slúžiť len pre ľahké športové lietadlá. „Nesmú to byť žiadne veľké priemyselné továrne, skladovacie haly alebo logistické centrá, ktoré by Milovice a okolité obce zaťažili nadmernou nákladnou dopravou“, uviedol doslova bývalý hajtman David Rath. náhľad|Exmoorský pony v Miloviciach K realizácii sa ani nijako nepribližuje projekt novej železničnej trate medzi Milovicami a Čachovicami, ktorá by umožnila vybudovať novú rýchlostnú trasu PrahaLiberec, teda tzv. V. koridor.
Intel Core (mikroarchitektúra)
náhľad|Schéma mikroarchitektúry Core 2
Vojenský výcvikový priestor Milovice – Mladá
Pamätihodnosti
Hangár (tzv. Úľ) je súčasťou niekdajšieho súboru 44 hangárov, vybudovaných sovietskymi vojskami v rokoch 19691977. Ide o ukážku vojenskej stavby, ktorej výstavba bola produktom rýchleho zbrojenia v dobe studenej vojny. Všetky hangáre boli typizovanými stavbami postavenými z materiálu privážaného vlakom zo ZSSR. Milovické hangáre boli prvými svojho druhu v ČSSR a slúžili preto ako vzorové pre ďalšie letisko (Pardubice, Čáslav, Náměšť nad Oslavou).
Sebadenitída u psov
Príznaky
Najčastejšími príznakmi sú nadmerná tvorba kožných šupín, vypadávanie, ale aj lámavosť chlpov. Toto ochorenie postihuje kožu po celom tele, no najvýraznejšie zmeny sa prejavujú v oblasti chrbta. U niektorých zvierat sú taktiež viditeľné malé zväzočky srsti zlepené hnedožltou mastnou hmotou. Svrbivosť väčšinou prichádza až keď pacienta postihne aj nejaká iná infekcia. Aj keď postihnutá srsť nadobúda iný vzhľad, celkový zdravotný stav zvieraťa zostáva nepostihnutý. Je to skôr kozmetická chyba a pacient môže žiť normálny život.
Vojenský výcvikový priestor Milovice – Mladá
Prírodné podmienky
Vojenský priestor sa nachádza v mierne zvlnenej krajine nížiny stredného Polabia. Najvyšším bodom je Benátský vrch s nadmorskou výškou 251 m. Okrem rozsiahlych zalesnených oblastí sa tu nachádzajú aj rozľahlé lúky. V lese sa skrýva rad hlbokých roklín, či umelých výkopov. Aj samotný les má nezvyčajne rôznorodú skladbu: prevažujú tu listnaté stromy, predovšetkým brezy a duby, ale tiež enklávy ihličnatých stromov. Vzhľadom na to, že územie bolo už od roku 1904 postupne uzatvárané, zostalo tu zachované veľmi hodnotné životné prostredie, takmer nedotknuté ľudskou činnosťou. Žije tu aj niekoľko vzácnych druhov obojživelníkov, hmyzu a pavúkov. Kvôli nim tu bola zriadená prírodná rezervácia Pod Benáteckým vrchem, zvyšok územia je však naďalej bez akejkoľvek ochrany. Do neštátnej prírodnej rezervácie bolo v januári 2015 prevezených 14 exmoorských koní veľmi podobných pôvodným divokým koňom v strednej a západnej Európe, ktorí tu majú spásať agresívne byliny a chrániť tak otvorenú a polootvorenú krajinu a jej rastlinné i živočíšne druhy. V októbri bolo pridané sedemhlavé stádo dobytka Tauros, spätne vyšľachtených praturov a v decembri potom stádo siedmich samíc v českej prírode vyhynutého zubra.
Intel Core (mikroarchitektúra)
Intel Core je mikroarchitektúra vyvinutá spoločnosťou Intel a vydaná v júli 2006. Hoci ju nahrádza, nie je táto architektúra založená na architektúre NetBurst. Tá kvôli svojej vysokej spotrebe energie a vysokým prevádzkovým teplotám nebola vhodná pre použitie v notebookoch, pre ktoré bolo vytvorené Pentium M, vysoko optimalizovaná verzia Pentia III architektúry P6. To bola ďalej rozvíjaná, čo viedlo k vzniku jadra Yonah a neskôr architektúry Intel Core. Procesory Intel Core boli vyrábané 65-nanometrovým výrobným procesom, neskôr došlo k zmenšeniu jadra na 45 nm. Toto zmenšenie nesie označenie Penryn.
La Vernarède
La Vernarède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Intel Core (mikroarchitektúra)
Prvé procesory nesú kódové označenie Merom, Conroe a Woodcrest. Merom je určený pre notebooky, Conroe pre stolné počítače a Woodcrest pre servery a pracovné stanice. Procesory nižšej triedy pre notebooky a stolné počítače nesú modelové označenie Celeron (niektoré notebookové taky Celeron M) alebo Pentium. Procesory strednej triedy a vyššej triedy sú označené Core 2 Duo (dvojjadrové), Core 2 Quad (štvorjadrové), Core 2 Extreme (dvoj- alebo štvorjadrové). Všetky procesory s kódovým označením Woodcrest nesú modelové označenie Xeon.
Sebadenitída u psov
Diagnostika
V počiatočnom štádiu sa rôzne choroby podobajú na sebadenitídu, preto je nutné najskôr príslušnými vyšetreniami vylúčiť všetky tieto potencionálne ochorenia. Konečná diagnóza sa stanovuje na základe histologického vyšetrenia kožných biopsií.
Liečba
Ak ide len o miernu formu sebadenitídy, jej liečba je najmä na základe rôznych liečivých šampónov a iných prípravkov, ktoré majú uvoľnovať šupiny a aj zlepšiť celkovú kvalitu srsti. V prípade, že ide o ten závažnejší typ tohoto ochorenia, často sa okrem lokálnej terapie podávajú aj rožne liečivá na normalizáciu tvorby kože, alebo aj protizápalové lieky. No ak ide o tú závažnejšiu sebadenitídu, mnohokrát je nutné podávať lieky aj doživotne.
Intel Core (mikroarchitektúra)
Vlastnosti
Architektúra Core sa oproti NetBurst vracia k nižším taktom a lepšiemu využitiu jednotlivých cyklov. Dekódovanie, vykonávanie operácií a vyrovnávacia pamäť sú tu efektívnejšie, čo znižuje spotrebu energie, a zároveň zvyšuje výkon. Rovnako ako NetBurst ale využíva viac jadier, architektúru x86-64 a rozšírenie SSSE3. Na rozdiel od neho však nedisponuje hyper-threadingom a (okrem niektorých Xeon) L3 vyrovnávacou pamäťou, ktorú mali najvýkonnejšie proceosry Pentium 4 Extreme Edition. Obe tieto chýbajúce techológie boli znovu pridané v architektúre Nehalem.
La Vernarède
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Intel Core (mikroarchitektúra)
Varianty
Pôvodné modely s označeniami Merom, Conroe a Woodcrest majú všetky rovnakú architektúru. Líšia sa technicky len päticou, rýchlosťou zbernice a spotrebou energie.
La Vernarède
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Intel Core (mikroarchitektúra)
Merom
Merom bolo označenie pre prvé notebookové procesory architektúry Core. Mali takmer rovnaké vlastnosti ako procesory Conroe, bol však kladený väčší dôraz na spotrebu energie kvôli dlhšej výdrži batérií. Oficiálne boli spustené 27. júla 2006 ako náhrada procesorov Pentium M. Jednojadrové verzie boli označené Core 2 Solo alebo Celeron M, zatiaľ čo dvojjadrové Core 2 Duo, Core 2 Extreme, Celeron Dual-Core alebo Pentium Dual-Core. Išlo o prvé mobilné procesory od Intelu s 64-bitovou architektúrou x86-64. Neskôr boli nahradené jadrami Penryn.
La Vernarède
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Intel Core (mikroarchitektúra)
Merom
Rýchlejšie jadrá Merom XE boli predávané ako procesory Core 2 Extreme Mobile. V tejto rade vyšli dva modely, model X7800, ktorý vyšiel 16. júla roku 2007, s taktom 2,6 GHz a odporúčanou cenou 851 $ a model X7900, ktorý vyšiel o mesiac neskôr, s taktom 2, 8 GHz. Obe mali pamäťovú zbernicu s rýchlosťou 800 MT / s a ​​tepelný výkon 44 W. Procesor X7900 boli používaný v najvýkonnejších iMac.
Conroe
Slabšie procesory typu Conroe boli Allendale a Conroe-L. Allendale boli dvojjadrové a označovali rôzne procesory s tepelným výkonom 65 W, zatiaľ čo Conroe-L tvoril len jednojadrové Celerony a jeho tepelný výkon bol 35 W.
Kentsfield
Procesory Kentsfield boli štvorjadrové procesory, ktoré boli fyzicky spojením dvoch procesorov Conroe. Preto mali tiež L2 cache 8 MB. Tvorili procesory s tepelným výkonom 95 až 105 W Core 2 Quad a slabšie procesory Xeon. Boli predávané aj procesory Kentsfield XE, ktoré niesli modelové označenie QX6800 s taktom 2,93 GHz vydané 8. apríla 2007 s cenou 1199 $ a QX6850 s taktom 3,0 GHz vydané 22. júla 2007 s cenou 999 $. Oba mali pomerne vysoký tepelný výkon 130 W.
Ďalšie jadrá Xeon
Okrem jadier Conroe a Kentsfield boli Xeony tejto generácie tvorené predovšetkým dvojjadrovými procesormi Woodcrest, ďalej potom štvorjadrovými Clovertown, ktoré boli zložením dvoch čipov Woodcrest.
Roku 2007 k nim boli pridané štvorjadrové procesory Tigerton, ktorý boli opäť zložené z dvoch čipov, a ich dvojjadrové verzie Tigerton-DC, kde je na každom z čipov deaktivované jedno jadro. Oba typy Tigerton boli cielené na veľké servery; umožňovali súbežné zapojenie až 32 procesorov.
Thiancourt
Thiancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slnko v sieti (film)
Štefan Uher je jeden z filmárov, ktorí sa podieľali na vzniku Českej novej vlny, inak prezývaný aj prvý moderný Slovák. Vo svojej hranej tvorbe debutoval celovečerným filmom My z IX.A (1961). Prelomový bol však jeho v poradí druhý hraný film z roku 1962, je ním Slnko v sieti, inšpirovaný poviedkami Alfonza Bednára. Do tvorivého tímu, ktorý na filme spolupracoval patrí aj kameraman Stanislav Szomolányi, Eduard Grečner, Ilja Zeljenka a Bedřich Ondřejka.
Obsadenie
Uher bol známy tým, že pracoval takmer výlučne s neprofesionálnymi hercami, bolo tomu tak aj v tomto filme, avšak výnimkou bola herečka Eliška Nosáľová v úlohe nevidomej matky. Zo spomínaných nehercov boli obsadení Jana Beláková do úlohy Bely a Marián Bielik ako Fajolo, ktorému hlas prepožičal Michal Dočolomanský. V brigádnickej epizóde v Meleňanoch sa ako Jana predstavila Oľga Šalagová a v úlohe mechanizátora Blažej Pavol Chrobák. Ďalej účinkovali: Andrej Vandlík, Ľubo Roman a Peter Lobotka.
Synopsa
Film je lyrickým príbehom emocionálneho dozrievania, nesmelej lásky a zároveň bezprostredným svedectvom doby, v ktorej vznikal. Pôsobivo vytvorená atmosféra obytného bloku dodáva filmu na autenticite a bez akýchkoľvek ilúzií a predsudkov nás zasväcuje do životov mladých ľudí. Hlavný hrdina Fajolo vníma svet cez ruky, vidí v nich úprimnosť, na rozdiel od ľudských tvárí, ktoré sa môžu pretvarovať. Paradox však tvorí jeho zamilovanosť, túžba byť s Belou a zároveň póza ľahostajného mladíka, ktorá zahŕňa znechutené komentovanie všetkého naokolo. „Takmer každé jeho vykročenie smerom k druhým zápasí so strachom z odmietnutia. Výsledkom je cynicko-ironický postoj, z ktorého vo chvíľach najhlbšej intimity presakuje sila túžby po láske a živote v pravde.“