cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalná Roztoka
Chrám sv. Jána Krstiteľa
Chrám sv. Jána Krstiteľa v Kalnej Roztoke bol postavený koncom 18.storočia a obnovený v roku 1839. Zrubová trojpriestorová stavba omietnutá hlinou vytvára dominantu obce Kalná Roztoka. Vonkajšiu omietku tzv. kožuch „dostali“ kostolíky, ktorých zrub bol postavený z menej hodnotného dreva (breza). Nad babincom je postavená pomerne mohutná veža s ihlancovou strechou prechádzajúcou do širokej bane. Priestory sú plochostropné a s výnimkou odošteného babinca omietnuté. Polygonálne ukončenie svätyne a vnútorná omietka stien zväčšuje opticky celý interiér. Chrám má takmer kompletný ikonostas s prekrásnou ikonou Bohorodičky (Hodigitrie). Veľmi pekné sú cárske dvere s bočnými ikonami patriarchov. Prestolná ikona a ikonostas sú z konca 18.storočia.
Laval-de-Cère
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
BlackPanther OS
blackPanther OS je operačný systém na báze Linuxu, ktorého vývoj bol zahájený v roku 2002. Táto distribúcia je založená na RPM balíčkovom systéme. Pripravuje sa v Maďarsku. Jeho hlavným cieľom je, aby umožnil prechod používateľovi Microsoft Windows na Linux. Je vhodná pre začínajúcich používateľov z dôvodu jednoduchej obsluhy, ako aj pre pokročilých.
Základný systém obsahuje základné programy pre každodennú prácu s počítačom. Kombinuje výhody operačného systému Linux a užívateľskú prívetivosť systému Microsoft Windows.
Balíky
Pre blackPanther OS je dostupné veľké množstvo programových balíkov, ktoré sú kompatibilné s balíkmi: Mandriva alebo Fedora. Balíčkovací systém bol vyvinutý tak, aby mohol podľa potreby spolupracovať aj s vonkajšími balíčkami.
Server
RadioServer
Walden alebo život v lese
Walden alebo život v lese (často skrátene Walden) je kniha amerického filozofa Henryho Davida Thoreaua, jedného z hlavných predstaviteľov transcendentalizmu.
Prvýkrát bola vydaná v roku 1854 bostonským nakladateľstvom Ticknor and Fields. Zobrazuje Thoreauov život po dva roky, dva mesiace a dva dni v lese na brehu jazera Walden, neďaleko jeho priateľov a rodiny v Concordu, Massachusetts. Walden bol napísaný tak, aby vzbudzoval dojem, že pobyt trval jeden rok, s jasne oddelenými ročnými obdobiami. Thoreau nazval svoj pobyt experimentom v prostom žití.
Máfiláfusi
Máfiláfusi je jeden z obývaných ostrovov na atole Lavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 42 (sčítanie v roku 2000 ), dĺžka ostrova 2 300 m, šírka 300 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 133,25 km.
Klenová (okres Snina)
Je typickou rusínskou obcou severovýchodného Slovenska. V obci prevažuje pravoslávne náboženstvo, ale žijú tam aj gréckokatolícki veriaci.
Medzi najvýznamnejších rodákov patria bratia Šteňovi. Obaja sú uznávanými lekármi. Pokiaľ Prof. MUDr. Juraj Šteňo, CSc. sa špecializuje na neurochirurgiu, Doc. MUDr. Michal Šteňo, CSc. je uznávaným odborníkom v odbore ortopédia a okrem iného je aj predsedom Združenia Inteligencie Rusínov Slovenska so sídlom v Bratislave.
Jozef Karol Hell
Jozef Karol Hell (* 15. máj 1713, Banská Štiavnica-Vindšachta – † 11. marec 1789, Štiavnické Bane ) bol slovenský strojmajster, vynálezca, významný konštruktér banských čerpacích strojov.
Život
Narodil sa 15. mája 1713 v Banskej Štiavnici, časť Vindšachta (dnes Štiavnické Bane). V zápise matričnej knihy rímskokatolíckeho farského úradu v Banskej Štiavnici deň po narodení je zapísaný ako Josephus Carolus Höell ex Windshacht, Parentes Dnus Cornelius Juliana Victoria. (preklad: Jozef Karol Hell z Vindšachtu. Rodiča: Pán Kornel Julianna Viktória).
Po absolvovaní školy sa učil u otca Mateja Kornela Hell stavbu a údržbu čerpacích a dopravných banských strojov. V roku 1737 začal študovať na banskej škole mechaniku a hydrauliku u profesora Samuela Mikovíniho. Už o rok bol pomocníkom svojho otca a od roku 1744 strojmajstrom, po smrti svojho otca hlavným strojmajstrom erárnych baní v Banskej Štiavnici.
Zomrel 11. marca 1789 v Štiavnických Baniach, kde má v matrike ako povolanie zapísané "emerit. Machin. Mgr.", teda emeritný strojmajster.
Dielo
Vynálezy, prvenstvá:
Rybojaštery
Rybojaštery  (iné názvy:vodné jaštery, ichtyosaury  , ichthyosaury , [ako rad aj:] rybojašterotvaré v širšom zmysle; lat. Ichthyopterygia, alebo [rad] Ichthyosauria v širšom zmysle) sú veľký taxón vyhnutých morských plazov z taxónu Neodiapsida. V súčasných systémoch často pozostáva z niekoľkých vyhynutých rodov a z radu rybojašterotvaré (Ichthyosauria) v užšom zmysle.
Zaradenie v systéme
Taxón Ichthyopterygia sa od roku 2014 často radí do taxónu Ichthyosauriformes (=Ichthyopterygia + Nasorostra) a ten sa zas radí do taxónu Ichthyosauromorpha (=Ichthysauriformes + Hupehsuchia). Ichthyosauromorpha (resp. do roku 2014 priamo Ichthyoptergia) sa dnes zaraďuje:
Charakteristika
Rybojaštery vznikli už pred existenciou dinosaurov v spodnom triase a pretrvali až do strednej kriedy, približne do obdobia pred 90 mil. rokov.
Prvé rybojaštery sa objavili na začiatku triasu a pravdepodobne sa vyvinuli zo suchozemských plazov, nevie sa však, z ktorej ich staršej skupiny. Rybojaštery boli pozoruhodne prispôsobené životu pod vodou. Už Mixosaurus, jeden z prvých rodov rybojašterov, sa výborne prispôsobil životu vo vode: nohy sa mu zmenili na široké pádla a slúžili na kormidlovanie, veľkú plutvu mal aj na chrbte. Mixosaurus, čo v preklade znamená „zmiešaný jašter“, dostal pomenovanie podľa toho, že to bol medzistupeň na vývojovom rebríčku rybojašterov. Na rozdiel od svojich vyvinutejších súkmeňovcov mal tento plaz zmiešané črty primitívnych aj moderných rybojašterov: mal už na rozdiel od svojich predkov vyvinutú chrbtovú plutvu, ale ešte nemal vyvinutú chvostovú plutvu, mal podobnú plutvu ako dnešné úhory, takže bol pravdepodobne pomalší ako moderné rybojaštery.
Dedina (všeobecne)
Dedina (iné názvy: zastarano ves, nárečovo na východnom Slovensku valal, v ruskom, rusínskom a juhoslovanskom prostredí selo) je menšie vidiecke sídlo spravidla s poľnohospodárskym charakterom. Na Slovensku v dnešnom administratívnom členení je to spravidla vidiecka obec, presnejšie však intravilán alebo jeden z intravilánov vidieckej obce. Niekedy sa odlišuje (podľa veľkosti) osada – dedina – mesto. náhľad|Odľahlá dedina v Benine V čisto historickom a archeologickom kontexte (čiže nie administratívno-právnom) sa na označenie takéhoto sídelného útvaru používa alternatívne aj označenie „obec“ (napríklad v čase Veľkej Moravy boli na Slovensku dediny čiže obce). Na Slovensku v trinástom storočí mnohé dediny získali postavenie mesta, pričom najmä Bratislava a Nitra mali však fakticky charakter mesta už prv.
Vznik dedín
Vďaka štedrej prírode upustil človek od sezónnej migrácie, ktorá bola nevyhnutná pre vyhľadávanie zdrojov obživy. Tak začali vznikať prvé dediny. Prvú dedinu zakladali okolo roku 9000 pred Kr. indiáni, ktorí obývali severozápadné pobrežie Spojených štátov a Kanady a ktorých potrava sa skladala z lososov a žaluďov. Dediny budovali i lovci – zberači. Ich obydlím bolo takmer guľaté, asi meter hlboké jamy o priemere 3 – 9 metrov, ohraničené kamennými stenami. S rozvojom domestikácie a pestovania rastlín značne vzrástla aglomerácia. Ľudia upúšťali od kruhového pôdorysu chatrčí a prechádzali k štvorbokým domom, ktorých tvar umožňoval pohodlné rozšírenie o ďalšie miestnosti podľa veľkosti rodiny. Ku stavbe neolitických obydlí sa na Blízkom východe a v Európe používalo drevo a zemina. V iných oblastiach sveta, hlavne v teplých krajinách postačoval materiál rastlinného pôvodu. Rozoznávame dva rôzne druhy stavieb – zo sušených tehál na východe a z hatí v Európe. Technika hatí, ktorú nachádzame v oblastiach bohatých na drevo, spočíva v konštrukcií stien z prepletených vetví vyplnených mazaninou teda zmesou hliny a slamy. Stavby z kameňa kladeného na sucho budovali ľudia iba tam, kde bol tento materiál ľahko dostupný. Pravouhlé domy zo sušených tehiel k sebe tesne priliehali a z jedného do druhého sa prechádzalo po terasovitých strechách.
NGC 3030
NGC 3030 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Lehotský potok (prítok Lutilského potoka)
Lehotský potok je potok na Strednom Pohroní, v západnej časti okresu Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Lutilského potoka, meria 8,5 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v západnom výbežku Kremnických vrchov, v podcelku Jastrabská vrchovina, na západnom svahu Vysokej hory (909,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 690 m n. m. Najprv tečie severojužným smerom, sprava priberá krátky prítok spod Trasľavého vrchu (798 m n. m.), následne zľava spod Pekla (855,8 m n. m.), preteká hornou časťou obce Janova Lehota, stáča sa na juhojuhovýchod a vstupuje do Žiarskej kotliny. Preteká celou obcou, zľava priberá krátky prítok z oblasti Východného poľa, na krátkom úseku tečie južným smerom a zľava priberá prítok (358,5 m n. m.) z oblasti Západného poľa. Potom pokračuje juhovýchodným smerom a severovýchodne od obce Lovčica-Trubín ústi v nadmorskej výške 317,1 m n. m. do Lutilského potoka.
Carla Cox
Carla Cox, známa aj ako Carla, Susy, Zuzana S, Terry, (* 25. máj 1984, Brno ) je česko-slovenská pornoherečka.
Kariéra
Carla Cox začínala v pornopriemysle v roku 2006, vo veku 22 rokov. Na svojom konte má viac ako 500 pornofilmov.
Nitrianska poľná železnica
História
Prvá myšlienka na výstavbu Nitrianskej poľnej železnice vznikla v prvej polovici 80. rokov 20. storočia pri budovaní skanzenu v areáli výstaviska Agrokomplex. Prvým zámerom bola stavba menšieho odstavného koľajiska v dĺžke zhruba 250 m, na ktorom by boli staticky umiestnené získané nákladné vozne používané na cukrovarských, poľných a hospodárskych železniciach. Takýchto železníc bolo na juhu Slovenska nespočet, hlavne v blízkosti cukrovarov (Šurany, Sládkovičovo, Trnava, Pohronský Ruskov, Trebišov), väčších majerov a štátnych majetkov. Tie už ale v 80. rokoch v prevádzke neboli, len na niektorých miestach bolo možné nájsť aspoň fragmenty, ako vozne, koľaje, mosty apod. Z toho dôvodu vznikla  potreba dokumentácie technického pokroku a jeho zachovanie pre budúce generácie.
Pôvodný zámer stavby statického odstavného koľajiska bol nahradený stavbou funkčnej železnice, ktorá by slúžila hlavne na prepravu návštevníkov. Stavbe predchádzal prieskum priamo v teréne južného Slovenska, kde v najkompletnejšom stave bola poľná železnica cukrovaru v Pohronskom Ruskove pri Želiezovciach. Po dohode so Štátnym Majetkom (ŠM) Želiezovce sa podarilo získať niekoľko sto metrov koľajníc, podvalov, výhybiek, nákladných vozňov (napríklad vozne na prepravu cukrovej repy, vozeň na vývoz maštaľného hnoja, vozeň na prepravu dobytka, mliekarenskú cisternu) a jeden osobný vozeň. Žiaľ, v tomto období sa tu už nenachádzala žiadna parná lokomotíva, všetky historicky cenné lokomotívy skončili v zberných surovinách.
Prvý úsek NPŽ sa začal budovať v apríli 1985 stavbou cca 500 m trate smerom k výhybni pri depe. Prvý slávnostný vlak NPŽ bol vypravený 23. august 1985, na čele s parnou lokomotívou U 34.901 zapožičanú z Múzea Kysuckej dediny vo Vychylovke. V súprave bol radený osobný vozeň BCi/i 259 získaný zo ŠM Želiezovce, pôvodne slúžiaci na trati ČSD Ružomberok – Korytnica-Kúpele a pôvodne tzv. bufetový vozeň z lesnej železnici vo Vígľaši, v súprave radený ako služobný vozeň. O rok neskôr, pri príležitosti otvorenia výstavy Agrokomplex ´86 bol verejnosti sprístupnený kilometrový úsek z výhybne (v roku 1985 koncová stanica pri depe) do železničnej stanice Skanzen, čím bol dokončený okruh na hranici areálov skanzenu a výstaviska. Posledný postavený úsek medzi žst. Skanzen a žst. Brána bol dokončený pred začatím výstavy Agrokomplex ´90. Tento úsek slúži prioritne na dopravu návštevníkov medzi výstaviskom a múzeom.
Prevádzka
Nitrianska poľná železnica premáva len v určené dni počas podujatí v SPM (napríklad Ukážky historických bojov, Noc múzeí a galérií, Mikulášsky vlak a iné) alebo zvlášť významných výstavách v areáli výstaviska Agrokomplex (ako Agrokomplex, Autosalón-Autoshow). Vlaky v týchto dňoch premávajú podľa potreby a dopytu, bez zavedeného cestovného poriadku v zhruba 15 až 20 minútovych intervaloch. Samozrejmosťou sú jazdy na objednávku. Pre informácie o jazdách je vhodné sledovať facebookové stránky Slovenského poľnohospodárskeho múzea.
Zoznam leteckých katastrof v Česko-Slovensku
Nasledujúci zoznam je zoznam leteckých katastrof v histórií česko-slovenského letectva.
24. novembra 1966
V pohorí Malé Karpaty neďaleko lokality Biely kríž, približne o 16:30, havarovalo lietadlo typu Il-18 bulharskej spoločnosti TABSO. Na palube bolo 82 cestujúcich a členov posádky, z ktorých neprežil ani jeden. Väčšina z nich bola z Bulharska, no medzi mŕtvymi bolo aj päť česko-slovenských občanov.
Lietadlo smerovalo zo Sofie do Berlína (štandardná linka Sofia-Budapešť-Praha), no poveternostné podmienky spôsobili, že dostalo príkaz pristáť v Bratislave. Pred pol piatou opäť vzlietlo, no vychýlilo sa o osem kilometrov z pôvodného kurzu a malo veľmi nízku letovú výšku. Na Sakrakopci zachytilo vrcholce stromov a zrútilo sa. Vyrojilo sa množstvo špekulácií o príčine pádu, dodnes však skutočný dôvod nie je známy. Miesto katastrofy bolo nadlho uzavreté aj pre rádioaktivitu, keďže lietadlo prevážalo zásielku rádioizotopu jódu.
28. júla 1976
Lietadlo ČSA letiace z Prahy do Bratislavy typu Il-18B sa zrútilo do jazera Zlaté Piesky na okraji Bratislavy, v ktorom sa úplne potopilo okolo 15:20. V lietadle zahynulo 70 pasažierov a šesť členov posádky. Jeden cestujúci zomrel na následky zranení po prevoze do nemocnice. Nažive zostali piati ľudia.
Ako príčinu havárie experti určili problémy s motormi 3 a 4, a chybu posádky, keď sa piloti neúspešne snažili zmeniť ťah motorov na ľavej strane, čím sa lietadlo naklonilo doprava.
Václav Rabas (maliar)
Václav Rabas (* 13. november 1885, Krušovice – † 26. október 1954, Praha) bol český maliar, ktorému bol medzi prvými udelený roku 1945 titul Národný umelec.
Bol členom Umeleckej besedy, Spolku výtvarných umelcov Mánes, spoluzakladateľom Združenia českých umelcov a grafikov Hollar a patril medzi spoločnosť „Pátečníkov“.
Trubiska (prírodná pamiatka)
Trubiska je prírodná pamiatka ev. č. 5827 východne od obce Pozděchov v okrese Vsetín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je pimprlík mokraďový (Vertigo angustior) a jeho biotop.
Lokalita je súčasťou EVL Pozděchov.
Barina (prítok Lutilského potoka)
Barina je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresov Prievidza a Žiar nad Hronom. Je to pravostranný prítok Lutilského potoka, meria 6,1 km a je tokom IV. rádu.
Preteká pohorím Vtáčnik, kde pramení v podcelku Nízky Vtáčnik na východnom svahu Troch chotárov (1 144,0 m n. m.), v masíve Predného Kľaku, v nadmorskej výške cca 950 m n. m. Najprv tečie východným smerom, oblúkom sa stáča na severoseverovýchod, zľava priberá prítok spod Hrebienok (1 086,9 m n. m.) a pokračuje východným smerom cez Kľackú dolinu. Ďalej priberá ľavostranný Čierny potok, následne z tej istej strany aj druhý krátky prítok, z pravej strany potom priberá Kršľový potok a prítok z Prochotskej doliny. Na dolnom toku sa stáča na severovýchod, zľava ešte priberá Šechvalský potok (452,6 m n. m.) a severozápadne od osady Dérerov mlyn ústi v nadmorskej výške okolo 437 m n. m. do Lutilského potoka.
Gápel
náhľad|Ulica v osade Gápel Gápel ( Gabel) je osada založená v 18. storočí, od roku 1960 časť obce Valaská Belá, pred rokom 1960 (okrem rokov cca 1873-82) súčasť obce Zliechov.
V minulosti sa preslávila najmä sklárskou výrobou. Za posledných 100 rokov sa počet jej obyvateľov radikálne znížil po tom, čo bola v roku 1956 ukončená výroba v tunajšej sklárni a jej prevádzka bola presunutá do Valaskej Belej.
Iné projekty
thumb|skláreň v obci Gápel
Croix-en-Ternois
Croix-en-Ternois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Portsmouth (rozlišovacia stránka)
Portsmouth môže byť:
Oluvelifusi
Oluvelifusi je jeden z obývaných ostrovov na atole Lavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 546 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 200 m, šírka 225 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 123,77 km.
NGC 3032
NGC 3032 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. decembra 1827.
Force India
Sahara Force India F1 Team (obchodný názov Force India Formula One Team Limited) bol tím Formuly 1 so sídlom v Silverstone v Spojenom kráľovstve, ktorý bol v držiteľom indickej licencie. Tím bol založený v roku 2007, kedy konzorcium vedené indickým podnikateľom Vijayom Mallyom a Michielom Molom odkúpilo tím Spyker F1 za 90 miliónov eur.
NGC 3032
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Force India
Prvé body pre tím získal Giancarlo Fisichella, keď dokončil preteky na druhej priečke počas Veľkej ceny Belgicka 2009. Ostatné pódiové priečky získal Sergio Pérez počas VC Bahrajnu 2014, VC Ruska 2015 a VC Monaka 2016 - všetky na treťom mieste.
Tím zanikol v lete 2018 potom, čo bol uvalený do nútenej správy a jeho majetok kúpilo konzorcium podnikateľov, ktorí založili nový tím Racing Point Force India.
Vznik tímu
V roku 1991 bol v Silverstone založený tím Jordan Grand Prix. Všetky zariadenia a zázemie boli v roku 2005 odkúpené spoločnosťou Midland Group, kanadského podnikateľa ruského pôvodu Alexa Shnaidera, a v roku 2006 bol tím premenovaný na Midland F1 Racing. Na konci sezóny 2006 bol tím predaný spoločnosti Spyker Cars. Spyker mal však počas sezóny 2007 finančné problémy a tím bol znova predaný. V októbri 2007, Orange India Holdings, konzorcium firiem Watson Ltd. (Vijay Mallya) a Strongwind (Michiel Mol), kúpilo tím Spyker F1 za zhruba 88 miliónov eur a bol premenovaný na Force India Formula One Team.
2008
Šéfom tímu pre sezónu 2008 zostal naďalej Colin Kolles, ktorý viedol tím od roku 2005. Mike Gascoyne bol vedúcim pracovníkom technického vývoja a hlavný konštruktér. Pre prvú časť sezóny 2008 používal tím upravené šasi Spykeru F8-VII a nové zákaznícke motory Ferrari. Adrian Sutil, ktorý jazdil pre Spyker v predchádzajúcej sezóne zostal v tíme a druhým jazdcom sa stal Giancarlo Fisichella. Tím nezískal počas sezóny ani jeden bod.
2009
230px|náhľad|vpravo|Adrian Sutil počas Veľkej ceny Talianska 2009 Tím podpísal zmluvu s Mercedesom o dodávke motorov na ďalších päť rokov. Adrian Sutil jazdil túto sezónu opäť s tímovým kolegom Giancarlom Fisichellom. 3. septembra 2009 však bolo oznámené, že Fisichella prestúpi do Ferrari, kde odjazdil zvyšok sezóny. Novým jazdcom sa stal testovací jazdec Vitantonio Liuzzi. Spolu získali 13 bodov, čo stačilo na 9. miesto v pohári konštruktérov.
2010
Adrian Sutil a Vitantonio Liuzzi boli naďalej jazdcami tímu a Paul di Resta sa stal testovacím jazdcom. V priebehu sezóny z tímu odišlo niekoľko kľúčových osôb. Technický riaditeľ James Key odišiel do tímu Sauber, ďalej odišli hlavný konštruktér Lewis Butler, špecialistka na aerodynamiku Marianne Hinson a obchodný riaditeľ Ian Phillips. Celkovo získali 68 bodov a dostali sa na 7. miesto v šampionáte o pohár konštruktérov.
2011
Rezervný jazdec Paul di Resta sa stal tímovým kolegom Adriana Sutila. VJM04 bol prvým monopostom skonštruovaným pod dohľadom nového technického riaditeľa Andrewa Greena za podpory partnerov McLaren Applied Technologies a Mercedes-Benz HighPerformanceEngines. Tím získal 69 bodov a umiestnil sa na 6. priečke v pohári konštruktérov.
2013
Paul di Resta odjazdil svoju tretiu sezónu v tíme, pričom Adrian Sutil sa do tímu vrátil a nahradil Hülkenberga. V pohári konštruktérov sa umiestnili na 6. mieste s celkovým počtom 77 bodov.
2014
Do tímu sa vrátil Nico Hülkenberg a Paula di Restu nahradil Sergio Pérez. Adrian Sutil sa presunul do Sauberu. Pérezovi sa podarilo dostať na pódiovú priečku, keď získal tretie miesto v Bahrajne, pričom to bole druhé pódiové umiestnenie v histórii tímu. Celkovi získali 155 bodov, čo stačilo na 6. miesto v pohári konštruktérov.
2015
230px|náhľad|vpravo|Hülkenbergov monopost VJM08 s otvormi v nose V sezóne 2015 jazdili za tím Nico Hülkenberg a Sergio Pérez. Kvôli finančným problémom sa tímu nepodarilo dostaviť sa na prvé zimné testy na okruhu Jerez. Monopost bol dokončený a pripravený na testovanie až v druhý deň posledných testov v Barcelone. Neskôr počas Veľkej ceny Veľkej Británie tím predstavil novú "B-spec" verziu monopostu s kontroverznými otvormi v nose. V pohári konštruktérov získal tím 5. miesto a 136 bodov.
2016
Hülkenberg a Pérez odjazdili spolu vo Force Indii tretiu sezónu po sebe. V pohári konštruktérov skončili na štvrtom mieste s celkovým počtom 173 bodov.
2017
230px|náhľad|vpravo|Monopost VJM10 Estebana Ocona V roku 2017 Nico Hülkenberg prestúpil z Force Indie do tímu Renault. Nahradil ho Esteban Ocon, ktorý počas predchádzajúcej sezóny odjazdil druhú polovicu pretekov v tíme Manor. Pérez zostal v tíme štvrtú sezónu. Monopost VJM10 podstúpil zmenu farby na ružovú potom, čo tím získal nového sponzora BWT. Tím získal celkovo 187 bodov, čo je najviac v histórii tímu a čo predstavuje 4. miesto v pohári konštruktérov.
2018
Pred Veľkou cenou Maďarska 2018 bol tím uvalený do nútenej správy a následne jeho majetok kúpilo konzorcium investorov na čele s Lawrencom Strollom. Tím Racing Point Force India vstúpil do Veľkej ceny Belgicka 2018 ako nový konštruktér.
Neolamprologus multifasciatus
Neolamprologus multifasciatus (Boulenger, 1906) je druh ryby z čeľade cichlidovitých. Sexuálne nedospelý samec dosahuje veľkosť 40 mm.
Výskyt
Je endemit v jazere Tanganika, vytvára rozsiahle spoločenstvá, v ktorých každý jedinec sídli v prázdnej ulite slimáka Neothauma tanganyicense.
Chov v akváriu
Požiadavky na chov sú rovnaké ako pri iných cichlidách z jazera Tanganika. Výhodou je, že si nevyžadujú veľmi veľké akvárium. Vyžaduje si pieskové dno a vloženie dostatočného počtu vhodne veľkých ulít slimákov. Je vhodné, aby bol počet ulít dvojnásobný, než počet chovaných rýb.
Lavercantière
Lavercantière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sianowo
thumb|Kostol thumb|Panna Mária Swiónowská Sianowo je dedina v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat kartuski v gmine Kartuzy. Sianowo je známe ako katolícke pútnické miesto s históriu pútí siahajúcou do 15 storočia, a dominantným kostolom Panny Márie z roku 1816.
Žije tu 349 obyvateľov.
Atlas I
Atlas I bola americká nosná raketa, používaná od začiatku 90. rokov. Značenie Atlas I môže mýliť, pretože predchádzajúce rakety boli značené písmenami, v prípade rakety Atlas I ide však o rímsku číslicu 1.
Raketa je odvodená od jej predchodcu, Atlas Centaur. Väčšina kľúčových komponentov je rovnaká, ale navigačný a ovládací systém bol výrazne vylepšený. Staré analógové výpočtové jednotky boli nahradené novými, plne digitálnymi. Konštrukčne išlo o staršiu verziu Atlas G/H, používanú v rokoch 1982-1987, s pripojeným druhým stupňom Centaur. Predchádzajúce verzie G/H boli určené na lety typu jeden stupeň na orbit (resp. 1,5 stupňa) a preto mali navigačný systém integrovaný v prvom stupni. Atlas I bol však prepracovaný a navigačná jednotka bola umiestnená v druhom stupni (podľa vzoru predchádzajúcich rakiet Atlas-Centaur). Výrobu a vývoj zabezpečovala spoločnosť General Dynamics, neskôr prevzatá Lockheed.
Atlas I sa používala paralelne s raketou Atlas II a Delta II do roku 1997.
Jane Wyman
Získala Oscara a trikrát Zlatý glóbus. Cenu akadémie prevzala v roku 1948 za film Johnny Belinda, trikrát bola navyše na Oscara nominovaná, a to za hlavné úlohy vo filmoch The Yearling (1946), The Blue Veil (1951) a Magnificent Obsession (1954). I Zlatý glóbus jej priniesli úlohy vo filmoch Johnny Belinda a The Blue Veil, a aj úloha Angely Channingovej v soap-opere Falcon Crest, ktorú natáčala v rokoch 1981 - 1990 (227 epizód), a ktorá ju preslávila. Získala tiež dve ceny Emmy (1957, 1959) za televíznu show Jane Wyman Presents The Fireside Theatre.
V rokoch 1940 - 1948 bola manželkou Ronalda Reagana, ktorý bol vtedy hercom. Potom čo vstúpil do politiky odmietala sa k jeho politickej činnosti vyjadrovať.
Walden (jazero)
thumb|Jazero Walden, 2010 thumb|Waldenské jazero, okolo r. 1908 Walden je jazero, ktoré sa nachádza pri americkom meste Concord v štáte Massachusetts. Dosahuje rozlohu a jeho maximálna hĺbka mierne presahuje. Jeho tvar bol vymodelovaný ustupujúcimi ľadovcami pred 10 až 12 tisíc rokmi.
Jazero Walden preslávil svojím dielom americký spisovateľ a filozof-transcendentalista Henry David Thoreau. Na jeho severnom brehu žil dva roky, počnúc letom 1845. Svoju skúsenosť zo života v úzkom spojení s prírodou vpísal do knihy Walden čiže Život v lesoch.
Pozemok, na ktorom si tu vystaval jednoduchú chatu, vlastnil jeho priateľ, filozof Ralph Waldo Emerson, ktorý ho Thoreauovi k realizácii jeho plánu zapožičal. Posteľ, stoličky a stôl z Thoreauovej chaty sa nachádzajú v zbierke múzea v Concorde.
Citát
Blízko miesta, kde Thoreau žil, je vo drevenej doske vrytá citácie z jeho knihy:
NGC 3033
NGC 3033 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,8.
Berlínske metro
80px|left thumb|Symbol berlínskeho metra – veľké biele U – na stanici [[Kochstraße (stanica metra)|Kochstraße, neďaleko niekdajšieho Checkpointu Charlie.]] right|thumb|Mapa siete v roku 2020
Berlínske metro (po nemecky Berliner U-Bahn) predstavuje chrbtovú kosť celej mestskej hromadnej dopravy v nemeckom hlavnom meste, Berlíne. Metro, ale aj električky a autobusy, prevádzkuje spoločnosť Berliner Verkehrsbetriebe (BVG). Sieť metra tvorí deväť liniek, pričom história niektorých z nich je dlhšia než 100 rokov. Prvé vlaky vyšli do berlínskeho podzemia v roku 1902.
V metre funguje dovedna 170 staníc, čo robí z berlínskeho metra deviatu najväčšiu sieť podľa počtu staníc na svete. Celková dĺžka siete je 151,7 km. Pozostáva z deviatich liniek, ktoré sú označené ako U1 až U9. Ako symbol celého dopravného systému sa používa veľké biele písmeno U na modrom pozadí.
Tetínské skály
Tetínské skály sú prírodná rezervácia ev. č. 597. Nachádzajú sa neďaleko obce Tetín v okrese Beroun. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR, správa CHKO Český kras.
Berlínske metro
Sieť
Značenie jednotlivých liniek metra v predvojnovom období pozostávalo z písmen. V prípade, že trasa mala vetvu, k písmenu sa pridávala aj rímska číslica. Tento systém sa používal až do 60. rokov na oboch stranách múru.
Tetínské skály
Predmetom ochrany sú zvyšky skalných stepí s pôvodným druhovým zložením vegetačného krytu a lomové odkryvy skalného podložia.
Berlínske metro
Sieť
Po postavení múru, vo Východnom Berlíne ostala celá linka E a východná časť linky A. Táto zvláštnosť a fakt, že navigácia na iba dvoch linkách bola jednoduchá spôsobili, že postupne bolo značenie liniek na východe úplne zanechané.
Západný Berlín zanechal systém písmen v roku 1966 a vymenil ho značením pomocou číslic 1 až 9 – systém, ktorý je používaný dodnes. Najkratšia linka v sieti bola linka číslo 5, ktorá pozostávala iba z dvoch staníc (Deutsche Oper – Richard-Wagner-Platz). V roku 1970 bola uzavretá a nahradená predĺžením linky 7, ktorú otvorili o pár rokov neskôr. Táto skutočnosť uvoľnila číslo 5. Západoberlínsky dopravný podnik sa rozhodol rezervovať číslo 5, pre východoberlínsku linku E v prípade znovuzjednotenia Nemecka. Linka E bola jedinou linkou, ktorá sa v celej svojej dĺžke nachádzala na východoberlínskom území a tým pádom nebola zahrnutá do nového západného číslovania.
V roku 1984, sa spoločnosť BVG stala prevádzkovateľom západoberlínskej S-Bahn, ktorú dovtedy prevádzkovala východonemecká spoločnosť Deutsche Reichsbahn. BVG muselo do svojho systému číslovania zahrnúť aj linky S-Bahn. Linky S-Bahn preto dostali predponu „S“ a linky metra (U-Bahn) dostali predponu „U“, takže „linka 1“ sa stala „U1“ atď.
Brakická voda
thumb|Voda z [[Baltské more|Baltského mora má vysokú slanosť a ide teda o brakickú vodu.]] Brakická voda je zmes sladkej a morskej vody v oblasti prímorského ústia rieky. V širšom význame je to sladká voda, ktorej salinita (slanosť) je na takom vysokom stupni, že je príčinou ústupu niektorých sladkovodných druhov, pričom počet jedincov znášajúcich slanosť sa zvyšuje.
Brakická voda obsahuje od 0,5 do 30 g soli na liter.
Extrapyramídové poruchy a poruchy hýbavosti (MKCH-10)
G20 - G26: EXTRAPYRAMÍDOVÉ PORUCHY A PORUCHY HÝBAVOSTI patria do VI. kapitoly MKCH-10 - Choroby nervového systému.
G20 - PARKINSONOVA CHOROBA
G21 - SEKUNDÁRNY PARKINSONIZMUS
liečiva. Podľa potreby použiť doplnkový kód vonkajších príčin (XX. kapitola) na indentifikovanie vonkajšieho činiteľa.
G22* - PARKINSONIZMUS PRI CHOROBÁCH ZATRIEDENÝCH INDE
G23 - INÉ DEGENERATÍVNE CHOROBY BAZÁLNYCH GANGLIÍ
Nezahŕňa:
Zahŕňa: Nezahŕňa:
ak je liečivo príčinným faktorom. tiky organického pôvodu ak je liečivo príčinným faktorom.
G26* - EXTRAPYRAMÍDOVÉ PORUCHY A PORUCHY HÝBAVOSTI PRI CHOROBÁCH ZATRIEDENÝCH INDE
Susan Hayward
Susan Hayward (rod. Edythe Marrenner, * 30. jún 1917, New York, New York, USA – † 14. marec 1975, Hollywood, Kalifornia) bola americká herečka.
Pôvodne začínala ako modelka, do Hollywoodu prišla v roku 1937. V roku 1958 získala Oscara za hlavnú úlohu v snímke Chcem žiť! (I Want to Live!), kde stvárnila vrahyňu odsúdenú k smrti. Za túto postavu dostala i Zlatý glóbus. V roku 1952 vyhrala Zlatý glóbus za postavu v životopisnom filme With a Song in My Heart, kde stvárnila herečku Jane Formanovú. Na Oscara bola nominovaná ešte štyrikrát: za postavu alkoholičky vo filme Smash-Up, the Story of a Woman (1947), za úlohu v dráme My Foolish Heart (1949), za With a Song in My Heart a za hlavnú postavu v ďalšom životopisnom filme I'll Cry Tomorrow, kde stvárnila herečku Lillian Rothovú.
Má svoju hviezdu na hollywoodskom chodníku slávy.
Kolbasov
Kolbasov je obec na Slovensku v okrese Snina.
Obec Kolbasov sa nachádza v Národnom parku Poloniny v Bukovských vrchoch 312 m.n.m.
Existencia obce bola písomne prvýkrát doložená v r. 1492. Patrila humenskému panstvu (Drugetovci), v 17. stor. panstvu Stropkov a od r. 1830 grécko-katolickému biskupstvu v Prešove. V strede obce je kamenný grécko-katolícky kostol z roku 1886 - Chrám troch svätiteľov v ktorom sa nachádzajú vzácne ikony na plátne a dreve.
Okrem tabule na počesť oslobodenia sovietskou armádou umiestnenej na budove obecného úradu, pripomína vojnu aj tabuľa na uctenie pamiatky židovských občanov zavraždených Banderovcami v roku 1945.
V obci sa nachádza vojnový cintorín z prvej svetovej vojny s 33 pochovanými vojakmi.
Zoznam piesní Milana Lasicu
Toto je zoznam piesňovej tvorby, ktoré naspieval alebo k nim napísal text Milan Lasica.
Zoznam
poz.
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
(h:/) - doteraz nezistený autor hudby ,
Pohár UANA vo vodnom póle
Pohár UANA vo vodnom póle alebo Pohár ASUA je panamerické podujatie seniorských národných družstiev vo vodnom póle, ktoré riadi Americká plavecká únia (UANA)/(ASUA), od roku 2021 premenovaná na PanAm Aquatics. Jeho história siaha do roku 2001, kedy sa v Dominikánskej republike konal prvý turnaj, v mužskej i ženskej kategórii zároveň. Prebieha s 2-ročnou periodicitou.
Pohár UANA slúži hlavne ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta.
Účasti mužských družstiev na pohári UANA
(do 2023)
Účasti ženských družstiev na pohári UANA
(do 2023)
Vranov nad Topľou (okres)
Geografická charakteristika
Okres Vranov nad Topľou sa rozkladá vo východnej časti východného Slovenska, v severozápadnom výbežku Východoslovenskej nížiny. Okres Vranov nad Topľou susedí s týmito okresmi: na západe s okresmi Košice-okolie a Prešov, na severe so Svidníckym a Stropkovským okresom, na východe s okresmi Humenné a Michalovce a na juhu s Trebišovským okresom. Územie má tvar obdĺžnika s výraznými výbežkami na sever a najmä na severovýchod pozdĺž doliny Oľky, kde hlboko zasahuje medzi okresy Stropkov a Humenné.
Zemepisnú polohu určujú zemepisné súradnice: severný okraj 49°11`50`` s.š., južný okraj 48°45`41`` s.š., západný okraj 21°24`26`` v.d., východný okraj 21°51`45`` v.d. Plošná rozloha okresu je 847,6 km². Okresné mesto Vranov leží mierne excentricky v južnej až juhovýchodnej časti okresu.
Geológia
Z hľadiska geomorfologického členenia Slovenska sa územie okresu rozkladá v týchto geomorfologických celkoch: severná časť patrí do oblasti Nízkych Beskýd s geomorfologickými celkami Ondavská vrchovina a Beskydské predhorie. Na západe zaberá severovýchodnú časť Slanských vrchov. Južná a juhovýchodná časť patrí do Východoslovenskej nížiny. Sídlo okresu, mesto Vranov, je situované v severozápadnom výbežku Východoslovenskej nížiny, intravilán sa rozkladá v riečnej nive Tople a Ondavy, na proluviálnych kužeľoch a terasách na vyššom stupni Východoslovenskej nížiny - Vranovskej pahorkatine.
Územie Vranovského okresu nie je z geologickej stránky veľmi pestré. Sú tu zastúpené druhohorné horniny, najviac však treťohorné a štvrtohorné. Z genetickej stránky sú rozšírené v podstatnej miere horniny sedimentárneho pôvodu, menej sú zastúpené horniny vulkanického pôvodu. Zo sedimentárnych hornín sú najviac zastúpené horniny usadené v morskom prostredí, menej v jazernom a riečnom, veľmi nepatrnú časť tvoria horniny usadené vetrom a deluviálne –svahové. Územie okresu patrí do centrálnych a vonkajších Karpát. Počas geologického vývoja boli jednotlivé časti rôzne tektonicky porušené a deformované. Alpínskymi horotvornými pochodmi bolo najviac postihnuté bradlové pásmo. Intenzívne zvrásnený je aj magurský flyš, ktorý má príkrovnú stavbu. Tektonicky menej sú porušené územia budované centrálnokarpatským flyšom a neogénom. Tu mala tektonika iba zlomový charakter. Územie okresu Vranov je chudobné na nerastné suroviny. Z perspektívneho hľadiska sú nádejné Slanské vrchy, kde bolo v posledných rokoch objavené polymetalické zrudnenie. Významné sú tu ložiská rumelky. Rumelka sa rovnako nachádza aj v okolí Merníka, kde sa začína rozvíjať ťažba. V bradlovom pásme a magurskom flyši sú perspektívy nálezov zemného plynu a ropy. Podobne možno očakávať ložiská zemného plynu aj v neogéne v južných častiach okresu. Medzi významné ložiská nerastných surovín patria cementárske suroviny v bradlovom pásme, na báze ktorých pracuje cementáreň v Bystrom. Významné sú aj ložiská bentonitov a zeolitov v Nižnom Hrabovci. Ďalej sú tu menšie ložiská stavebných hmôt a tehliarskych surovín: andezity, tufy, tufity, vápence, pieskovce, piesky, štrky, íly, hliny a pod.(Vechec, Banské, Zamutov, Nižný Hrabovec, Čemerné atď.).
Günzburg
thumb|Günzburg Günzburg je okresné mesto rovnomenného okresu v nemeckej spolkovej krajine Bavorsko. Leží v Švábsku, na sútoku Dunaja s Günzom. Má necelých 20 000 obyvateľov.
Vranov nad Topľou (okres)
Geológia
Povrch územia okresu je značne členitý s výraznými výškovými rozdielmi medzi jednotlivými geomorfologickými celkami. Najvyššie položeným geomorfologickým celkom okresu sú Slanské vrchy, zaberajúce severozápadnú časť územia, zastúpené skupinou Šimonky. Hranica okresu tu prebieha po rozvodnom chrbte medzi Torysou a Topľou. Najvyšším bodom v Slanských vrchoch a zároveň aj v celom okrese je Šimonka. (1092 m n. m.). Priemerná výška sa pohybuje v rozmedzí 800-1000 m. Reliéf Slanských vrchov má charakter hornatiny s hlboko rezaným reliéfom.
Podnebie
Územie okresu Vranov patrí do teplej a mierne teplej klimatickej oblasti. Iba vrcholové časti Slanských vrchov patria už do chladnej oblasti. Prevažne južná časť okresu patriaca do Východoslovenskej nížiny má priemernú teplotu 8-9 °C. V Beskydskom predhorí a prevažnej časti Ondavskej vrchoviny je7-8 °C, iba v rozvodnom chrbte medzi Topľou a Ondavou je pod 7 °C.V Slanských vrchoch je priemerná teplota 5-6 °C, vo vrcholovej časti Šimonky pod 5 °C. Vcelku je na území okresu ročný priebeh teploty dosť pravidelný. Najteplejším mesiacom je júl s teplotami 22.8-23.8 °C, najchladnejším mesiacom je január s teplotami –3.6- -4.3 °C. Okres Vranov má zaujímavú riečnu sieť, ktorá vznikla po ústupe mora a vzniku súše.
Günzburg
Dejiny
thumb|left|Pohľadnica z roku 1918 Miestne významné osídlenie má svoj základ už v roku 70 pred Kr. a bolo zahájené Rimanmi. Vtedy bola severná hranica ich ríše približne na Dunaji a Günzburg bol založený ako vojenský tábor slúžiaci na obranu hranice. V prameňoch je známy pod menami Castellum Guntia, Gontia alebo Contia; meno je pravdepodobne odvodené od mena keltskej bohyne.
Po odchode Rimanov v 5. storočí tu sídlili Alamani a v roku 700 sa neďaleký hrad Ricinis spomína ako jeden z piatich najvýznamnejších alamanských hradov. V roku 1065 sa prvý raz spomína samotné mesto, a to pod menom Gunceburch.
Vranov nad Topľou (okres)
Vodné toky
Dnešné povrchové vody odvádzajú z okresu dva hlavné toky, do ktorých ústi viacero obojstranných prítokov. Územie patrí dvom povodiam: Tople na západe a Ondavy na východe. Oba toky sú alochtónne, prameniace v Čergove (Topľa) a v Nízkych Beskydách (Ondava). Z ďalších väčších alochtónnych tokov tvoriacich prítoky Tople a Ondavy spomenieme ešte Oľku, ústiacu do Ondavy zľava. Ostatné toky pramenia na území okresu a ústia do už spomínaných hlavných tokov. Riečna sieť Tople vytvára na území výraznú asymetrickú textúru, keď väčšina prítokov ústi z pravej strany. Z ľavej strany v priestore Nízkych Beskýd ústi do Tople iba Voľanský potok a niekoľko malých potokov medzi Hanušovcami a Vranovom, z ktorých najväčší je Mernícky potok. Z pravej strany ústi do Tople viacero tokov väčšinou prameniacich v Slanských vrchoch. Z nich treba spomenúť Hermanovský potok, Slaný potok, Zamutovský potok, Lomnicu a Oľšavu. Povodie Ondavy v priestore okresu má rovnako asymetrickú textúru, no s výrazným podielom ľavostranných prítokov. Z pravej strany ústia menšie toky, najväčšie z nich sú Syrový potok, Suchý potok a Kvakovský potok. Najväčším ľavostranným prítokom je Oľka s pravostrannými Sitničkou a Ondalíkom a Ondavka. Do povodia Tople patrí väčšia časť plochy okresu.
Obyvateľstvo
Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v okrese takéto:
Günzburg
Dejiny
Od roku 1301 patrilo Habsburgovcom. Od roku 1806 je súčasťou Bavorska.
Doprava
Günzburg je stanicou na trase Mníchov–Augsburg–Ulm–Stuttgart vlakov InterCity. Miestne nádražie leží na Dunajskej železnici a začína tu aj trať do Mindelheimu.
Mestom prechádza Dunajská cyklistická cesta.
Spolok architektov Slovenska
Spolok architektov Slovenska (SAS) sa konštituoval ako dobrovoľné, spoločenské, kultúrno-umelecké združenie architektov a priaznivcov architektúry. Jeho prvoradým cieľom je popularizovať architektúru, rozširovať architektonickú osvetu vo verejnosti a podieľať sa na tvorbe celistvej architektonickej kultúry. Pred novembrom 1989 Zväz architektov Slovenska.
Činnosť spolku
Spolok architektov Slovenska zastáva dôležitý stupeň v kultúrno-spoločenskom dianí v oblasti architektúry. Rôzne prezentácie, prednášky, diskusie, vernisáže alebo výstavy, dokonca zahraničné zájazdy, môžu poskytnúť, predovšetkým začínajúcemu architektovi, mnoho kontaktov a informácií dôležitých pre tvorbu. V galérii spolku možno prezentovať aj svoje konkrétne dielo alebo zoznámiť sa s tvorbou popredných slovenských a zahraničných architektov. Preto je možné popri tvorivej práci architekta, pôsobením v tejto organizácii ako člen, dosiahnuť výrazne širší rozhľad a vedomie. Vzájomné zdieľanie informácií a výmeny skúseností sú už iba doplnkom príjemnej atmosféry v spoločnosti odbornej verejnosti.
Spolok má prezidenta, troch viceprezidentov (pre západné, stredné a východné Slovensko), prezídium, revíznu komisiu, a regionálne rady (pre západné, stredné a východné Slovensko)
Prezidenti spolku :
Cena Emila Belluša
Cenu udeľuje SAS a Fond výtvarných umení za prínos pre slovenskú architektúru za významné celoživotné dielo. Oceňuje sa architektonická tvorba, pedagogická a vedecko-výskumná činnosť.
Lavergne (Lot)
Lavergne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iné degeneratívne choroby nervového systému (MKCH-10)
G30 - G32: INÉ DEGENERATÍVNE CHOROBY NERVOVÉHO SYSTÉMU patria do VI. kapitoly MKCH-10 - Choroby nervového systému.
G30 - ALZHEIMEROVA CHOROBA
Zahŕňa: Nezahŕňa:
G31 - INÉ DEGENERATÍVNE CHOROBY NERVOVÉHO SYSTÉMU NEZATRIEDENÉ INDE
G32* - INÉ DEGENERATÍVNE PORUCHY NERVOVÉHO SYSTÉMU PRI CHOROBÁCH ZATRIEDENÝCH INDE
PlayStation 2
Sony PlayStation 2 (japonsky: プレイステーション, oficiálne nazývaná aj PS2) je druhá herná konzola spoločnosti Sony, nasledovník konzoly PlayStation a predchodca PlayStation 3, ktorej vývoj bol ohlásený v marci 1999 a uvedená na trh bola v roku 2000.
Je to herná konzola šiestej generácie a najrýchlejšie predávajúca sa konzola v histórii, pričom do roku 2005 sa predalo vyše 100 miliónov kusov, čím prekonala svojho predchodcu PlayStation a do marca 2012 sa predalo 155 miliónov kusov. Do roku 2012 bolo vydaných vyše 2000 herných titulov.
Disponuje vysokovýkonným 128-bitovým centrálnym procesorom Emotion Engine pracujúcim na frekvencii 294 MHz.
28.decembra 2012 Sony ukončilo výrobu Playstation 2 v Japonsku.
28. marca 2013 bola v Japonsku vydaná posledná hra na Playstation 2 - Final Fantasy XI: Seekers of Adoulin.
Vo zvyšku sveta bola v septembri 2013 poslednou vydanou hrou na Playstation 2 - FIFA 2014.
História
Kvôli zdržaniam vo výrobe sa vlastníkmi konzoly v roku 2000 stalo iba pár miliónov ľudí. Bola tak populárna, že bolo veľmi náročné nájsť ju v obchode. Populárne bolo objednávať si ju cez internetové aukcie, napr. cez eBay. Konzola sa vďaka spätnej kompatibilite s pôvodnou PlayStation (PSX) a sile tejto značky predávala aj na začiatku veľmi dobre (900 000 predaných kusov za prvý týždeň v Japonsku). To umožnilo uchopiť základňu založenú prvým PlayStationom - veľká výhoda v boji proti ostatným konzolám. Nakoniec sa Sony podarilo poriadne rozbehnúť život na tejto platforme vďaka dostatku predaných konzol a novým vývojárskym nástrojom.
Mnohí špecialisti predpovedali súboj medzi PS2 (Playstation 2) a jeho súpermi (Xbox od Microsoftu a GameCube (ktoré bolo najlacnejšie) od Nintenda), avšak uvedenie niektorých skvelých hier pre PS2 v roku 2001 udržalo trend predávania sa PS2 a súperov "na uzde".
V septembri 2004, v čase vyjdenia hry Grand Theft Auto: San Andreas (najlepšie predávaná hra v období letných prázdnin roku 2004), Sony odhalila novú a menšiu PS2. Pre prípravu trhu pre predaj tejto menšej a tenšej PS2 (séria SCPH-7x00x, neoficiálne známa tiež ako PStwo) Sony prestalo vyrábať starý model PS2 (série SCPH-5000x) počas roku 2004. Potom čo viditeľná výrobná otázka spôsobila na začiatku spomalenie výroby, Sony údajne podcenila dopyt, ktorý bol čiastočne spôsobený počas obdobia medzi zastavením výroby starého a spustení výroby nového modelu. Okrem toho, v Británii sa kvôli ruskému ropnému tankeru, ktorý sa zastavil v Suezskom Prieplave, kde zablokoval loď z Číny, ktorá mala do Spojených Kráľovstiev (UK) doručiť konzoly PS2, týždenný predaj znížil v UK na 6000 z pôvodných 70000. Deficit konzol vládol aj vo viac ako 1700 severoamerických obchodoch deň pred Vianocami.
Stříbrník (prírodná pamiatka, okres Vsetín)
Stříbrník je prírodná pamiatka ev. č. 1522 južne od obce Hovězí v okrese Vsetín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana
Predmetom ochrany je zvyšok kvetnatých bučín s prameniskami a lúčkami, s bohatým zastúpením čeľade vstavačovitých a ďalších chránených a ohrozených druhov rastlín.
Územie pamiatky sa v celom rozsahu prekrýva s EVL Beskydy a s vtáčím územím Horní Vsacko.
Tiverton
Tiverton môže byť:
NGC 3035
NGC 3035 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 5. marca 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Bejzbal na Stredoamerických a karibských hrách 2006
Bejzbal na Stredoamerických a karibských hrách 2006 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2006. Konal sa v mestách Cartagena a Turbaco, v Kolumbii od 16. júl23. júla 2006, za účasti 10 mužských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Bahám. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1926 a toto bolo jeho 20. vydanie. Zápasy sa hrali na štadiónoch Estadio 11 de Noviembre a Estadio Rafael Naar. Svoj štrnásty titul získala 🇨🇺 po finálovom víťazstve nad 🇩🇴.
Tuberkulóza (MKCH-10)
Zahŕňa infekcie vyvolané Mycobacterium tuberculosis a Mycobacterium bovis.
Nezahŕňa vrodenú tuberkulózu (P37.0), pneumokoniózu združenú s tuberkulózou (J65), následky tuberkulózy (B90.-) a silikotuberkulózu (J65).
A15.0 - Tuberkulóza pľúc potvrdená mikroskopiou spúta (chriakov) s kultivačným vyšetrením alebo bez neho A15.1 - Tuberkulóza pľúc potvrdená len kultiváciou (stavy uvedené pod A15.0 potvrdené len kultiváciou)
A15.2 - Tuberkulóza pľúc potvrdená histologicky (stavy uvedené pod A15.0 potvrdené histologicky)
A15.3 - Tuberkulóza pľúc potvrdená nešpecifikovanými prostriedkami (stavy uvedené pod A15.0 potvrdené bez bakteriologického alebo histologického špecifikovania)
A15.4 - Tuberkulóza vnútrohrudníkových lymfatických uzlín potvrdená bakteriologicky a histologicky A15.5 - Tuberkulóza laryngu, trachey a bronchov potvrdená bakteriologicky a histologicky A15.6 - Tuberkulózna pleuritída potvrdená bakteriologicky a histologicky A15.7 - Primárna respiračná tuberkulóza potvrdená bakteriologicky a histologicky
A15.8 - Iná respiračná tuberkulóza potvrdená bakteriologicky a histologicky A15.9 - Nešpecifikovaná respiračná tuberkulóza potvrdená bakteriologicky a histologicky
A16 - RESPIRAČNÁ TUBERKULÓZA BAKTERIOLOGICKY ALEBO HISTOLOGICKY NEPOTVRDENÁ
A16.0 - Tuberkulóza pľúc bakteriologicky a histologicky negatívna A16.1 - Tuberkulóza pľúc bakteriologicky a histologicky nevyšetrená (stavy uvedené pod A16.0 bakteriologicky a histologicky nevyšetrené)