cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Plant
Začiatok a úspech (1982–1993)
Dvojica sa spolu stretla aj pri výrobe Pageho sólového albumu Outrider, kým Page spolupracoval v tom istom roku na Plantovej sólovke, Now and Zen. Dňa 15. mája 1988 všetci spolu vystúpili ako Led Zeppelin na výročnom koncerte ku 40. výročiu hudobného vydavateľstva Atlantic Records. Na tomto koncerte Plant vystúpil aj ako osobitný sólista. Plant vystupoval ako hosť aj na ďalších akciách, medziiným aj v roku 1992 na štadióne vo Wembley so skupinou Queen s ktorou zaspieval piesne „Innuendo“, „Crazy Little Thing Called Love“, od kapely Led Zeppelin vtedy zahrali piesne „Kashmir“ a „Thank You“.
Page and Plant (1994–1998)
V roku 1994 hudobná dvojica, Page and Plant vydala album Unledded. Po vydaní albumu, v roku 1995, spolu absolvovali úspešné koncertné turné, v rámci ktorého sa predstavili aj na festivale v Glastonbury. Svoje bývalé partnerstvo v skupine Led Zeppelin po štrnástich rokoch špekulácií fanúšikov nakoniec uzavreli koncertnou kompiláciou, ktorá vyšla pod názvom No Quarter: Jimmy Page and Robert Plant Unledded. Bola to ich odpoveď aj na v tom čase módnu vlnu Unplugged projektov usporiadaných televíznou stanicou MTV. Dlho sa bránili zúčastniť sa na takomto projekte, no nakoniec sa časť akustického nahrávania konala v Maroku, kde s nimi účinkovali Egyptskí hudobníci a spievala aj britsko-ázijská hviezda Najma Akhtar. Album debutoval na štvrtom mieste popového rebríčka Billboardu. V roku 2014 dal tento nosič časopis Guitar World do zoznamu 50 najneznámejších ikonických albumov, ktoré vyšli v roku 1994. V roku 1998 Page and Plant vydali jediný hudobný album, ktorý mal originálne nahrávky pod názvom Walking into Clarksdale. Ich snaha nedopadla úspešne a tak sa Plant rozhodol vrátiť k sólovej kariére. Verzia piesne z tohto albumu, „Please Read the Letter“, ktorú Plant nahral s Alison Kraussovou získala v roku 2007 cenu Grammy za „nahrávku roka“.
Priory of Brion (1999–2000)
Od polovice roku 1999 Plant vystupoval až do konca roku 2000 na niekoľkých menších podujatiach so svoju folk-rockovou formáciou, ktorú nazvali Priory of Brion.
V roku 1999 sa Plant zúčastnil na nahrávaní tribute albumu nevyliečiteľne chorému Skip Spencemu, bývalému členovi Jefferson Airplane, neskôr aj členovi skupiny Moby Grape. Výsledkom nahrávania bol album More Oar: A Tribute to the Skip Spence Album (Birdman, 1999), ktorý v svojom názve naznačoval titul jediného Skipovho sólového projektu, Oar (Columbia, 1969). Tribute album začínal piesňou „Little Hands“, ktorá bola Plantom naspievaná verzia zo Skipovho debutu. Ešte v začiatkoch Moby Grape, v rok 1967, kedy táto kapela vydala svoj eponymný album patril Plant medzi Spenceho obdivovateľov.
V roku 2001 sa Plant podieľal aj na albume Volume 3: Further in Time, ktorý nahrala etno-trance formácia Afro Celt Sound System. Naspieval naň duet s waleskou folkovou speváčkou, Julie Murphyovou. Julie bola tiež medzi tými, ktorí sa zúčastnili Plantovho koncertného turné.
Strange Sensation (2001–2007)
thumb|left|Plant so Strange Sensation na koncerte Green Man Festival (2007). V roku 2002 Plantovi vyšla na albume Dreamland kolekcia všeobecne uznávaných a známych väčšinou bluesových a folkových coveverzií. Skupina, ktorá tento projekt zrealizovala bola nazvaná Strange Sensation. V kontraste s touto zbierkou ich druhý album, Mighty ReArranger (2005), obsahoval nové originálne songy. Obidva projekty sa stretli v rámci Plantovej sólovej kariéry s priaznivou odozvou a každý z albumov mal po svojom vydaní po dve nominácie na cenu Grammy. Ako bývalý člen Led Zeppelin spolu s Jonesom a Pageom, dostal v roku 2005 Plant cenu Grammy za celoživotné dielo a v roku 2006 cenu Polar Music.
Medzi rokmi 2001-2007 Plant aktívne spolu so Strange Sensation koncertoval po Európe a USA. Ich koncertný set zahrňoval okrem sólového hudobného materiálu aj niektoré obľúbené skladby od Led Zeppelin. V októbri roku 2006 vyšlo DVD Soundstage: Robert Plant and Strange Sensation, s materiálom, ktorý zväčšiny pochádzal z vystúpenia v Chicagu, dňa 16. septembra 2005.
V roku 2003 bol Plant spolu s Justinom Adamsom spoluhráčom zo Strange Sensation v dokumente z festivalu Festival au Desert, ktorý sa pravidelne koná v púšti na severe Mali.
Dňa 23. júna 2006 bol Plant hedlajnerom, keď vystúpil v New Yorku spolu so sprievodnou kapelou Iana Huntera na benefičnom koncerte pre Arthura Leeho, ktorý potreboval peniaze na svoj boj s leukémiou. Plant spieval trinásť piesní: päť od Arthura Leeho, päť od skupiny Led Zeppelin a tri ďalšie. Medzi nimi bol duet s Ianom Hunterom. Lee podľahol chorobe šesť týždňov po koncerte.
V novembri 2006 vyšla na boxsete Nine Lives, dovtedy kompletná zbierka Plantových sólových albumov. Zbierka bola rozšírená o rôzne bonusy, ako sú B strany singlov, niektoré demonahrávky, či zostrihy z koncertov. Jej súčasťou je aj DVD.
V roku 2007 sa Plant podieľal na pocte pre Fatsa Domina, albume Goin' Home: A Tribute to Fats Domino. Naspieval naň dve piesne: „It Keeps Rainin'“ a „Valley of Tears“.
Alison Kraussová (2007–2008)
thumb|Robert Plant na pódiu s Alison Kraussovou (Birmingham, [[National Indoor Arena|NIA, 5. máj 2008)]] Medzi rokmi 2007-2008 Robert Plant nahrával a vystupoval s bluegrassovou hviezdou Alison Kraussovou. thumb|left|Plant spolu s [[Alison Kraussovou v Manchesteri v roku 2008 na koncerte Bonnaroo Music Festival.]] Dňa 23. októbra 2007 vo vydavateľstve Rounder Records spolu vydali album duetov, Raising Sand. Je to kolekcia nahrávok, ktoré v produkcii T-Bone Burnetta vyrobili v Nashville and Los Angeles. Sú to žánrovo pestré, zahŕňajú R&B, blues, folk a country, no menej známe piesne od autorov ako sú Mel Tillis, Townes Van Zandt, Gene Clark, Tom Waits, Doc Watson, Little Milton a od Everly Brothers. Nahrávka „Gone Gone Gone (Done Moved On)“ z tohto albumu získala v roku 2008 cenu Grammy za najlepšiu popovú vokálnu spoluprácu. Raising Sand sa tiež stal Albumom roka, 51. ročníka udeľovania cien Grammy. Tento hudobný nosič, ktorý bol priaznivo hodnotený kritikou, ale aj úspešný po komerčnej stránke získal dňa 4. marca 2008 platinovú certifikáciu. V júli 2008 album získal nomináciu na Mercury Prize
V apríli 2008 sa Plant a Kraussová vydali na spoločné koncertné turné. Súčasťou ich playlistu boli, okrem skladieb z albumu Raising Sand, aj niektoré ďalšie pôvodné americké klasiky a prispôsobené pôvodné diela kapely Led Zeppelin. V roku 2008 Plant taktiež vystúpil s bluegrassovými umelcami na podujatiach New Orleans Jazz & Heritage Festival a Bonnaroo Music & Arts Festival. V tom istom roku sa stal „koncertným prekvapením“ akcie Fairport's Cropredy Convention|Cropredy Festival (pravidelne usporiadajú Fairport Convention), kde spolu s Kristinou Donahueovou na počesť Sandy Dennyovej zaspievali Zeppelinovskú pieseň „The Battle of Evermore“.
Band of Joy (2010–2011)
thumb|Plant s formáciou [[Band of Joy v Birmingham Symphony Hall (27. október 2010)]] V júli roku 2010 Robert Plant začal sériu dvanástich koncertov po Spojených štátoch, ktorú absolvoval so skupinou Band of Joy. Nazval ju podľa niekdajšej kapele, s ktorou hrával spolu s Johnom Bonhamom ešte v 60. rokoch 20. storočia. V skupine ho sprevádzala speváčka Patty Griffinová, spevák a gitarista Buddy Miller, multi-inštrumentalista Darrell Scott, basgitarista Byron House a hráč na bicie nástroje a perkusie, Marco Giovino.
Po poslednom koncerte v USA, ktorý sa konal 12. septembra 2010 v Bowery Ballroom v New Yorku, nasledovalo ďalších dvanásť jesenných koncertov po Európe, ktoré sa mali konať v októbri a novembri toho istého roku. V novembri bola zverejnená správa, že od začiatku nasledujúceho roku pokračujú koncerty po Severnej Amerike.
Dňa 13. septembra 2010 vydalo hudobné vydavateľstvo Rounder Records album Band of Joy. Tento nosič dostal v roku 2011 nomináciu Grammy „za najlepší americký album“ a Plantova verzia skladby „Silver Rider“ od skupiny Low (album The Great Destroyer) získala nomináciu „za najlepší sólový rockový vokálny výkon“.
Oficiálne finálne spoločné vystúpenie mala táto hudobná formácia dňa 7. augusta 2011 na podujatí Big Chill Festival, ktoré sa konalo na Eastnor Castle Deer Park v Herefordshire. Šou sa končila Plantovým predstavením svojich spoluhráčov a posledným srdečným poďakovaním za spoluprácu. Dňa 30. septembra 2011 Plant a Band of Joy hrali v parku Golden Gate, v San Francisku v programe 11. ročníka festivalu Hardly Strictly Bluegrass.
Sensational Space Shifters (2012–súčasnosť)
Prvýkrát bolo vystúpenie Roberta Planta s Sensational Space Shifters oficiálne oznámené v roku 2012 na festivale WOMAD v anglickom Wiltshire. Pre menšie publikum, asi 400 ľudí skôr v komornej atmosfére tam vystúpilo desať účinkujúcich. Oficiálne sú, okrem Planta, členmi zoskupenia Sensational Space Shifters, člen skupiny Cast gitarista Liam "Skin" Tyson, Justin Adams, Billy Fuller, John Baggot, Dave Smith a Juldeh Camara. Patty Griffinová na premiérových koncertoch účinkovala ako špeciálny hosť. Bolo to predtým, ako vyšiel jen nový album po ktorom pokračovalo je vlastné koncertné turné.
Dňa 13. júla 2012 skupina dala k dispozícii na stiahnutie koncertný album Sensational Space Shifters. Je na ňom zbierka väčšinou coververzií piesní Led Zeppelin, Strange Sensation a krátky príspevok od Patty Griffinovej. Po vystúpení na WOMAD a v Gloucestri si Sensational Space Shifters naplánovali koncert na 10-12. augusta 2012 na bezplatnej akcii Sunflower River Blues and Gospel Festival v Mississippi.
Dňa 23. júna 2014 Robert Plant oznámil, že mu 8. septembra 2014 vyjde desiaty sólový štúdiový album, Lullaby and... The Ceaseless Roar, ktorý bude prvý nahratý s formáciou Sensational Space Shifters. Dňa 28. júna 2014 vystúpili Robert Plant a Sensational Space Shifters na festivale v Glastonbury. So skupinou hral západoafrický hudobník, Juldeh Camara, gitaristi Skin Tyson a Justin Adams, hráč na bicie Dave Smith, hráč na klávesové nástroje z Massive Attack, John Baggott a basgitarista Billy Fuller. Dňa 7. augusta 2014 Plant ohlásil, že medzi 25. septembrom až 7. októbrom toho roku má naplánované koncertné turné.
Pri príležitosti sviatku, Record Store Day, ktorým sa od roku 2007 označuje jedna aprílová sobota, Plant v roku 2015 vydal v limitovanom 10 tisícovom náklade EP, More Roar. Sú na ňom tri nahrávky z posledného koncertného turné, ktoré mal pri vydaní albumu, Lullaby and... The Ceaseless Roar: sú to piesne „Turn It Up“ a „Arbaden“ na prvej strane, na druhej, B strane, je spojenie skladieb „Poor Howard“ s „Whole Lotta Love“.
Počas koncertu na Hammerstein Ballroom v New Yorku, ktorý bol 19. septembra 2015 sa Plant zmienil, že má plány na vydanie ďalšieho albumu, ktory nahrá s Sensational Space Shifters.
Dňa 19. septembra 2016, Plant potvrdil, že plánuje na vybrané termíny v októbri spojiť umelcov ako sú Emmylou Harris, Steve Earle, Patty Griffin, Buddy Miller, The Milk Carton Kids. Koncerty, nazvané Lampedusa Concerts for Refugees tour, sa potom konali postupne 12., 13., 14., 16., 18., 19. a 21. októbra 2016 v St. Louis, Milwaukee, v Chicagu, v Toronte, v Bostone, v New Yorku, v Philadelphii a vo Washingtone. organizoval na podporu utečencov. Toto turné po jedenástich severoamerických mestách (6.–21. október 2016) malo za cieľ zvýšiť povedomie o bezprecedentnej utečeneckej celosvetovej kríze a vytvoriť fond na podporu vzdelávacích programov pre utečencov. Vystúpenia boli vo forme akustickej, komornej koncertnej atmosféry. Plant sa k nim vyjadril, že boli riešené tak, aby každý účinkujúci mal možnosť zahrať si na nich maximálne dva, či tri songy.
Projekty po Led Zeppelin
thumb|left|Plant a [[Jimmy Page na koncerte v roku 2007]] Plant vystúpil so žijúcimi členmi Led Zeppelin dňa 13. júla 1985 na koncerte Live Aid (za bicími boli Phil Collins a Tony Thompson) a 15. mája 1988 na koncerte na počesť 40 výročia vydavateľstv Atlantic Records. Na koncerte v roku 1988 bol za bicími nástrojmi syn Johna Bonhama, Jason. Na obidvoch vystúpeniach spolu zahrali len niekoľko piesní, ktoré si spolu naskúšali iba minimálne. Plant ´výsledkom nebol nadšený, komentoval ich že boli „ako keby sa práve vyspal so svojou rozvedenou manželkou, ku ktorej nič necíti“.
V roku 1990 na koncerte tých, ktorí získali Silver Clef Award na festivale v Knebworthe vystúpili aj Plant s Pageom. Niektoré časti ich vystúpenia potom vyšli na videu a na koncertnom albume. V roku 1995, keď boli uvádzaní do Rokenrolovej sieni slávy, Jimmy Page, John Paul Jones, Jason Bonham, Neil Young, Steven Tyler a Joe Perry zahrali verzie skladieb „Bring It On Home“, „Honeybee“ a „When the Levee Breaks“.
Po rokoch fám o opätovnom spojení kapely Led Zeppelin, mali jej členovia 10. decembra 2007 dvojhodinové vystúpenie na koncerte, ktorý bol na počesť bývalého zakladateľa Atlantic Records, Ahmeta Ertegüna. Z bicími nástrojmi aj vtedy sedel Jason Bonham. Aj napriek proklamovanému záujmu verejnosti Plant odmietol ponuku dotácie 200 miliónov dolárov pre nasledujúci rok na turné skupiny Led Zeppelin. Po tomto koncerte v roku 2007 Plant úplne nezamietol možnosť budúcej spolupráce s ostatnými členmi kapely Led Zeppelin. Bol spokojný s tým, aký silný zážitok mal z tejto akcie. Page a Jones verejne vyjadrovali záujem o spoločné turné pod značkou Led Zeppelin, no narážali neustále odmietavý postoj Roberta Planta. V ineterview v januári 2008 poznamenal, že „...nechce aby boli banda znudených starých mužov podobných The Rolling Stones“.
Vo februári 2013 Plant zverejnil poznámku, že je otvorený pre spojenie Led Zeppelin v nasledujúcom roku.. Na jar roku 2014 v interview pre BBC pri príležitosti vydania reedície ich prvých troch albumov, Page povedal že si je istý, že ich fanúšikovia by privítali ďalší spoločný koncert Led Zeppelin, no Plant sa neskôr vyjadril, že šanca na to, že sa tak stane sa rovná nule. Ďalšie mediálne vyjadrenia viedli k tomu, že Page strácal záujem naliehať na Planta, aby došlo k obnoveniu činnosti skupiny Led Zeppelin.
Textár piesní
Robert Plant sa významnejšie začal podieľať ako textár piesní od albumu Led Zeppelin II (1969). Bolo to potom ako ho k tomu provokoval Jimmy Page. Plantove texty pre Led Zeppelin boli často mystické, filozofické a spirituálne. Odkazovali na diela klasickej a severskej mytológie. Príkladom môže byť nahrávka „Immigrant Song“, ktorá naznačuje témy Valhally, siene zabitých a dobyvateľských výprav Vikingov. Chybne sa k tejto téme prisudzuje aj pieseň „No Quarter“. Je v nej síce spomenuté slovo „Thor“, no je v súvislosti s horou Mount Thor, ktorá nesie meno tohto boha. Ďalším príkladom témy mytológie je nahrávka „The Rain Song“.
Podobne, ako mnohých iných skladateľov populárnej hudby (hlavne psychedelického, ale aj progresívneho rocku), aj Plant čerpal inšpirácie k textom od J. R. R. Tolkiena, ktorého série kníh boli inšpiráciou niektorých ranných skladieb skupiny Led Zeppelin. Medzi ne patria nahrávky „The Battle of Evermore“, „Misty Mountain Hop“, „No Quarter“, „Ramble On“ a „Over the Hills and Far Away“. Obsahujú verše, ktoré majú odkazy na Tolkienove série Pána prsteňov, či Hobbit. Naopak, Plant niekedy používa jednoznačnejšie bluesovo orientované texty, ktoré sa zaoberajú predovšetkým sexuálnymi narážkami. Je to napríklad v skladbách „The Lemon Song“, „Trampled Under Foot“ a „Black Dog“.
Robert Plant vyrastal v blízkosti waleských hraníc a často chodieval na letné výlety do ich národného parku, Snowdonii. V roku 1973 si kúpil waleský salaš. Začal sa učiť miestny jazyk a mal záujem o waleskú mytológiu, napríklad aj o Llyfr Du Caerfyrddin (Čierna kniha z Carmarthenu), či Book of Taliesin (stredosekú Taliesinovu knihu básní). Jeho prvý syn, Karac, dostal meno po waleskom bojovníkovi Caratacusovi. Pieseň „Bron-Y-Aur Stomp“, ale aj inštrumentálka „Bron-Yr-Aur“ sú pomenované podľa waleskej usadlosti, Bron-Yr-Aur, ktorú pôvodne vlastnil priateľ jeho otca. Piesne „Misty Mountain Hop“, „That's the Way“ a prvotiny, z ktorých neskôr vznikla skladba „Stairway to Heaven“ boli napísané vo Walese a po lyrickej stránke reflektovali Plantov mystický náhľad na túto krajinu. Kritik Steve Turner poznamenáva, ze Plantove ranné, aj neskoršie zážitky z Walesu poskytli základy pre jeho záujem o mytológiu, ktorý sa odrazil aj v jeho textoch piesní (vrátane severskej mytológie, či kníh od Tolkiena).
Pageho záujem o rôzne hudobné štýly ovplyvnil aj Planta, ktorý v Afrike, presnejšie v marockom Marakéši narazil na egyptskú speváčku Umm Kulthum. Obdivoval na nej „ako narába s hlasom, ako silne dokáže držať tóna ako má pocit, že celý orchester drží tón s ňou, kým sa ona nerozhodne pre zmenu“. Táto hudobná inšpirácia sa naplno prejavila v nahrávke piesne „Kashmir“ (album Physical Graffiti, 1975), ale aj v nahrávkach, ktoré ako Page and Plant v roku 1994 nahrali No Quarter: Jimmy Page and Robert Plant Unledded. V sólovej kariére Plant s touto technikou koketoval aj v roku 2002 na albume Dreamland.
Jedným z najvýznamnejších Plantových príspevkov v kariére skupiny Led Zeppelin je nahrávka „Stairway to Heaven“, epickej rockovej balady, ktorá je na albume Led Zeppelin IV. Táto jediná skladba má v sebe vplyvy rôznych hudobných žánrov, no najviac folku, blues, tradičnej keltskej hudby a hard rocku. Väčšiu časť textu tejto piesne, Plant napísal spontánne v roku 1970, v nahrávacom štúdiu Headley Grange.
Plant je tiež uznávaný za to ako dokáže s textami na koncertoch improvizovať tak, že ich spieva vo verziách, ktoré predtým v štúdiových nahrávkach neodzneli. Bežne na koncertoch imituje Pageho gitarové efekty. Môžeme to počuť v piesňach „How Many More Times“, „Dazed and Confused“, „The Lemon Song“, „You Shook Me“, „Nobody's Fault but Mine“ a „Sick Again“.
Počas vystúpení Plant často hovorí o pôvode a pozadí vzniku interpretovaných skladieb. Pripomína aj inšpiráciu v tvorbe amerických bluesmanov a vyzdvihuje pri nich mená ako Robert Johnson, Howlin' Wolf, Blind Willie Johnson a Willie Dixon. Bolo tomu tak napríklad pri uvedení do Rokenrolovej sieni slávy, či v roku 2007, keď so skupinou Led Zeppelin vystúpil na koncerte na počesť Ahmeta Ertegüna.
Osobný život
Dňa 9. novembra 1968 sa Robert Plant oženil s Maureen Wilsonovou. Maureen a Robert Plantovci mali tri deti, dcéru Carmen Jane (*1968), (neskôr sa vydala za basgitaristu Charlieho Jonesa, člena Plantovej koncertnej kapely); a synov: Karaca Pendragona (*1972–†1977) a Logana Romera (*1979). Dvojica sa v auguste roku 1983 rozviedla. Robert Plant má ešte jedného mladšieho syna, Jesseho Leeho (*1991), ktorého matkou je sestra Mureen, Shirley Wilsonová.
Plant sa zaujíma o welšskú históriu. Bol jendým zo sponzorov výroby bronzovej sochy welšského princa menom Owain Glyndŵr, ktorá bola v roku 2004 odhalená v jeho bývalom sídle vo Walese, v meste Machynlleth. Taktiež prispel k výrobe Glyndŵrovho erbu, ktorý je na keltskom múzeu v Machynllethe. Plant je aj členom klubu priaznivcov princa Owaina Glyndŵra, ktorí pôsobia vo Walese.
V súčasnosti má Robert Plant bydlisko neďaleko anglického mesta Bewdley.
Význam Roberta Planta
Plant ovplyvnil už aj niektorých svojich súčasníkov, ako boli napríklad Geddy Lee, Ann Wilson, či Sammy Hagar, a aj nasledujúce generácie, medzi nimi spevákov ako Jeff Buckley a Jack White, ktorý napodobňoval jeho vystupovanie na pódiu. Medzi tých, ktorých Robert Plant ovplyvnil patrí aj Freddie Mercury z kapely Queen, či Axl Rose z Guns N' Roses. V Encyclopædii Britannica je poznámka o tom, že „Prehnaným spôsobom vokálneho prejavu a expresivity bluesových spevákov, ako boli Howlin' Wolf a Muddy Waters, (Robert) Plant vytvoril zvuk, ktorým sa neskôr definovalo hard rockové a heavy metalové spievanie: veľký rozsah, výrazné skreslenie, hlasný objem a nadbytok emócií.“
Synagóga vo Veselí nad Moravou
Synagóga vo Veselí nad Moravou je bývalá židovská modlitebňa, ktorá stojí v starej časti mesta Veselí nad Moravou v ulici Rybníček č.p. 62. Bola postavená okolo roku 1840 na mieste staršej modlitebne. Synagóga je od 18. januára 1993 chránená ako kultúrna pamiatka Českej republiky. Po vojne slúžila ako skladisko, načo bola v rokoch 1991–1993 prebudovaná na modlitebňu Cirkvi adventistov siedmeho dňa. K tomuto účelu slúži dodnes.
Veselská židovská komunita prestala existovať podľa zákona z roku 1890. Do nemeckej okúpacie Čiech, Moravy a Sliezska sa o cintorín starala židovská obec v Uherskom Ostrohu.
Special Operations Executive
Special Operations Executive (SOE) bola organizácia v Spojenom kráľovstve počas druhej svetovej vojny. Založil ju premiér Winston Churchill a minister pre hospodárske sankcie Hugh Dalton 22. júla 1940. Úlohou organizácie bolo viesť partizánsku vojnu proti osi Berlín-Rím-Tokio, podporovať a cvičiť miestne jednotky odboja. Zabezpečovali špionáže, sabotáže a prieskum na nepriateľskom území a v začiatkoch mali slúžil ako pomocné jednotky v prípade nemeckej invázie do Británie.
Ďatľovník kanársky
Ďatľovník kanársky (lat. Phoenix canariensis) je druh palmy z čeľade arekovité (Arecaceae). Pochádza z Kanárskych ostrovov.
Opis
thumb|left|200px|Plody Ďatľovník kanársky je strom, ktorý v dospelosti môže dosiahnuť výšku až 20 m, ale zvyčajne nepresiahne 10 m. Zavalitý kmeň má v priemere 70-90 cm. Listy majú papraďovitý tvar a dorastajú do 6 m, skladajú sa zo 160 - 200 menších lístočkov. Plodom je žltá až oranžová, 2 cm dlhá kôstkovica, ktorá obsahuje 1 veľké semeno. Kmeň stromu sa často stáva domovom pre iné rastliny.
Rozšírenie a použitie
thumb|left|200px Ďatľovník kanársky sa hojne používa ako okrasná rastlina v teplejších častiach sveta, obzvlášť v oblastiach so subtropickým podnebím. Môže byť kultivovaný všade tam, kde teploty nikdy neklesnú pod -10/-12 °C. Je rozšírený od najjužnejších častí Anglicka až po južné časti Čile. Obľúbeným sa stalo jeho pestovanie v Španielsku, Taliansku, Chorvátsku, Grécku, v južnom a západnom Francúzsku, v teplejších častiach USA, v Austrálii a Južnej Afrike. Na Novom Zélande a v Kalifornii je považovaný za inváznu rastlinu.
Lorenzetti
Lorenzetti je priezvisko, napr.:
Paderborn
Dejiny a kultúra
Prvá písomná zmienka o osídlení v mieste prameňa je z roku 777, teda z čias Karola Veľkého, ktorý sem niekoľkokrát zvolal ríšsky snem. Už od roku 799, kedy sa tu Karol Veľký stretol s pápežom Levom III. (ten ho na ďalší rok korunoval za cisára), tu sídli biskupstvo. Roku 1930 povýšene na arcibiskupstvo, pod ktoré spadajú tiež diecézy Erfurt, Fulda a Magdeburg. Roku 1028 je Paderborn prvýkrát zmienený ako mesto, roku 1254 už ako hanzové.
Súčasne so založením biskupstva začala stavba tunajšieho dómu Paderborner Dom. Jeho dominantou je 93 m vysoká západná veža v románskom slohu zo začiatku 13. storočia. V krypte sú uložené ostatky miestneho patróna sv. Libora, prinesené roku 836 z Le Mans. Zaujímavosťou je neskoro gotické okno zo začiatku 16. storočia, tzv. Dreihasenfenster, ktoré zobrazuje trojicu zajacov spojených ušami tak, že z troch uší tvoriacich trojuholník náležia každému zajacovi dve. Výjav zrejme symbolizuje nedeliteľnosť svätej Trojice, hoci ide zrejme o prastarý symbol. Medzi ďalšie pamiatky patrí renesančná radnica a moderné Diecézne múzeum.
Doprava
Paderborn leží na železničnej trati Hamm – Kassel, mimo trasy rýchlovlakov ICE.
Školstvo
Roku 1614 bola v Paderborne založená prvá univerzita vo Vestfálsku, dnes fungujúca len ako teologická fakulta; univerzita bola znovuzaložená až roku 1972.
Partnerské mestá
Paderborn je aj členom mestskej ligy Nová Hanza.
Slnečná ulica
Slnečná ulica je ulica:
Bioluminiscencia
náhľad|Bioluminiscencia u [[svetluška svätojánska|svetušky svätojánskej]] Bioluminiscencia je vyžarovanie viditeľného svetla (luminiscencia, svetielkovanie) živými organizmami.
Princíp
Proces je prírodnou formou chemoluminiscencie, t. j. svetelné žiarenie zniká ako vedľajší produkt chemickej reakcie. Princípom bioluminiscencie je oxidácia luciferínu za prítomnosti enzýmu luciferáza. Pri reakcii sa vyžaruje až 96 % svetla a len 4 % tepla, je teda z hľadiska daných organizmov veľmi efektívny (pre porovnanie, u výbojok je len 10 %). Reakcia prebieha v dvoch stupňoch:
Výskyt
U mnohých rýb je umožňujú bioluminiscenciu mutualistické baktérie.
Nevers-Centre
Nevers-Centre je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho iba centrum mesta Nevers.
Dun-sur-Grandry
Dun-sur-Grandry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sankt Georgen an der Gusen
Sankt Georgen an der Gusen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Perg.
Žije tu 3 619 obyvateľov (1. 1. 2010).
Kolda (región)
thumb|Poloha regiónu Kolda na mape [[Senegalu]] Kolda je región v južnom Senegale. Susedí s regiónmi Ziguinchor a Tambacounda. Rozloha regiónu je 21 011 km2, žije tu 847 243 obyvateľov. Hustota zaľudnenia je 40,3 obyv./km2. Senegalská registračná značka tohto regiónu je KL.
Hlavné mesto regiónu sa volá Kolda. Samotný región je tvorený tromi departementmi:
La Bouillie
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beaumes-de-Venise
Beaumes-de-Venise môže byť:
Kolda
Kolda môže byť:
Bavorsko
Bavorsko (po nemecky Bayern), dlhý tvar Bavorský slobodný štát (nenormovaný tvar: Slobodný štát Bavorsko ; nem. Freistaat Bayern), leží na juhu a juhovýchode Nemecka a je územne najväčší zo 16 spolkových krajín Nemecka, a podľa počtu obyvateľstva je druhou najľudnatejšou spolkovou krajinou. Bavorsko patrí medzi najbohatšie spolkové krajiny Nemecka.
Hlavným mestom je Mníchov (München). Tradične sa delí na tri regióny: Fransko (Franken), Švábsko (Schwaben) a Staré Bavorsko (Altbayern).
Označenie slobodný štát (Freistaat) sa v názve používa od novembra 1918, keď bolo Bavorsko vyhlásené za „štát slobodný od monarchie“ (monarchiefreier Staat).
Geografia
Bavorsko má medzinárodné hranice s Rakúskom, Českom a so Švajčiarskom (cez Bodamské jazero). Ďalej susedí s nemeckými spolkovými krajinami Bádenskom-Württemberskom, Hesenskom, Durínskom a Saskom. Cez Bavorsko pretekajú dve významné rieky, Dunaj a Mohan, zatiaľ čo horný Rýn formuje časť juhozápadnej hranice krajiny. Hranicu s Rakúskom tvoria Bavorské Alpy, v hrebni tvoriacom hranicu leží Zugspitze, najvyšší vrch Bavorska a Nemecka.
Najväčšie mestá v Bavorsku sú Mníchov, Norimberg, Augsburg, Würzburg, Regensburg, Ingolstadt, Fürth a Erlangen.
Hospodárstvo
Spolková krajina Bavorsko patrí medzi ekonomicky najrozvinutejšie a najbohatšie regióny Nemecka a celého Európskeho kontinentu. Bavorsko spolu s hlavným mestom Mníchovom, ktoré je významné finančné a priemyselné centrum Nemecka, poskytuje priestor na podnikanie množstvu celosvetovo pôsobiacich a známych finančných, technologických a priemyselných spoločností. Ako sú automobilka BMW, Grundig, Siemens AG, automobilka Audi, výrobca elektroniky Rohde & Schwarz, poisťovacia spoločnosť Munich Re a Allianz, výrobca polovodičových súčiastok Infineon, chemická spoločnosť Wecker Chemie a výrobcovia obuvy a odevov PUMA Group a Adidas. Okrem veľkých spoločností pôsobia v Bavorsku stovky menších a stredne veľkých priemyselných a technologických podnikov. Bavorsko je jednou z najbohatších a najvyspelejších oblastí Európy.
Vládne obvody
Slobodný štát Bavorsko sa člení na 7 Regierungsbezirke ("vládnych obvodov"):
Krajinské okresy
Vyššie vymenovaných 7 vládnych obvodov sa ďalej člení na 71 Landkreise ("krajinských okresov") a 25 Kreisfreie Städte ("miest bez okresu", čiže štatutárnych miest na úrovni okresu):
Jarná
Jarná môže byť:
Radlinského ulica (Bratislava)
Radlinského ulica je ulica v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Andreja Radlinského (1817 – 1879), slovenského jazykovedca a pedagóga. Nachádza sa tu Fakulta chemickej a potravinárskej technológie a Stavebná fakulta STU, Daňový úrad Bratislava I a Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty. Ulica začína na Kollárovom námestí, pokračuje severovýchodným smerom na Račianske mýto.
Bavorsko
Mestá bez okresu
25 bavorských štatutárnych miest:
Radlinského ulica (Bratislava)
Na rohu Radlinského a Bernolákovej sa nachádza Bytový dom Práca, ktorý je dielom slovenského architekta Desidera Quastlera.
Izmail Ivanovič Sreznevskij
thumb|Izmail Ivanovič Sreznevskij Izmail Ivanovič Sreznevskij (rusky Измаил Иванович Срезневский; * 13. jún 1812, Jaroslavľ, Rusko - † 21. február 1880, Petrohrad, Rusko) bol ruský a ukrajinský filológ a slavista.
Životopis
V rokoch 1829-1837 pôsobil ako úradník v Charkove. V roku 1842 sa stal profesorom dejín slovanských literatúr v Charkove, od roku 1846 zastával túto funkciu v Petrohrade. V roku 1851 sa stal mimoriadnym, v roku 1854 riadnym členom petrohradskej akadémie vied.
Od 30. rokov 19. storočia sa zaoberal slovanskou, najmä ukrajinskou ľudovou slovesnosťou a etnografiou. V rokoch 1839-1842 podnikol cestu do Nemecka a viacerých slovanských krajín. Po návrate do Ruska sa venoval ruskej a slovanskej jazykovednej problematike.
Sreznevskij a Slovensko
V roku 1842 strávil od marca päť mesiacov na Slovensku. Osobne poznal Ľudovíta Štúra, Jána Hollého, Pavla Jozefa Šafárika i Jána Kollára. Slovenskou tematikou sa zaoberá v dvoch prácach: Slovackije pjesni (Charkov 1832; obsahuje piesne, zapísané od slovenských podomových obchodníkov) a Putevyje pisma I. I. Sreznevskogo iz slavianskich zemeľ (1895; zbierka, ktorá obsahuje jeho korešpondenciu s matkou o pobyte na Slovensku). V jeho pozostalosti sa zachovalo veľa národopiseckého a dialektologického materiálu o Slovensku.
Bédarrides
Bédarrides môže byť:
Poprad (časť mesta)
náhľad|Centrum Popradu, [[Námestie svätého Egídia]] Poprad (neoficiálne nazývaná aj: Staré mesto ) je najväčšia mestská časť dnešného Popradu. Prvé osídlenie dokazuje nález 100 000 rokov starého odliatku mozgu človeka neandertálskeho v Gánovciach blízko Popradu. Prvá písomná zmienka je z roku 1256. Žije tu 38 338 obyvateľov (2015).
V 13. storočí sa tu začali usadzovať nemeckí kolonisti až získali v meste prevahu. Mesto patrilo medzi menšie mestá Spoločenstva spišských Sasov. Poprad zmenil svoje meno na Popradzaza (Saský Poprad)  a neskôr na nemecké pomenovanie Deutschendorf. K názvu Poprad sa vrátilo až v roku 1660, kedy Slováci postupne opäť získali v meste prevahu.
Preuseville
Preuseville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poprad (časť mesta)
Od roku 1412 až do roku 1772 bol Poprad v poľskom zálohu - uhorský kráľ Žigmund Luxemburský založil Poprad a ďalšie mestá Spiša poľskému kráľovi Vladislavovi Jagelovskému za 40 000 kôp českých grošov. Sídlo starostu zálohovaných miest bolo na hrade v Starej Ľubovni.
Preuseville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Poprad (časť mesta)
V 16. až 18. storočí sa v chotári ťažila medená ruda. V roku 1606 mesto prijalo za patróna mesta sv. Egídia, aby mohlo dosiahnuť status susednej Spišskej Soboty a stať sa mestom s panovníkom udeleným erbom a privilegovanou mestskou kanceláriou. V roku 1692 tu vznikla papiereň, najstarší podnik v meste. Mestská radnica bola postavená na ploche hlavného námestia ešte pred požiarom v roku 1708. Obyvateľstvo sa zaoberalo zväčša poľnohospodárstvom a drobným remeslom.
Preuseville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poprad (časť mesta)
Na začiatku 20.storočia sa Poprad stal najvýznamnejším z hornospišských miest. V roku 1927 sa sídlo okresu presunulo zo Spišskej Soboty do Popradu. "Veľký" Poprad oficiálne vznikol v roku 1946, keď Povereníctvo pre veci vnútorné určilo zlúčeným obciam Poprad, Veľká a Spišská Sobota spoločný názov Poprad.
Na námestí je ranogotický kostol svätého Egídia z 13. storočia (z pôvodnej stavby sa zachovala veža, časť lode a presbytérium) s nástennými maľbami z 15. storočia. Pri kostole je renesančná zvonica z roku 1663. Ďalší kostol na námestí je Evanjelický kostol sv. Trojice je z roku 1834.
Pavol Masaryk
Pavol Masaryk (* 11. február 1980, Radimov) je slovenský futbalista, ktorý momentálne pôsobí v klube MFK Skalica. Hrá na poste útočníka.
Reprezentačná
V októbri 2008 sa dostal do reprezentácie. Bol nominovaný na dvojzápas proti San Marínu a Poľsku. V žiadnom z týchto zápasov nenastúpil.
Apt (kantón)
Apt je francúzsky kantón v obvode Apt v departemente Vaucluse v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Tvorí ho 13 obcí.
Manowar
Manowar je americká heavymetalová skupina z mesta Auburn v New Yorku. Bola založená v roku 1980 a stala sa známou aj vďaka jej textom, ktoré majú základ v žánri fantasy (predovšetkým v subžánri meč a mágia) a mytológii (predovšetkým v severskej mytológii). V roku 1984 bola skupina zapísaná do Guinessovej knihy rekordov za najhlasnejšie koncertné vystúpenie, pričom tento rekord neskôr dvakrát prekonali. Tiež sú držiteľmi svetového rekordu v najdlhšom heavymetalovom vystúpení, ktoré trvalo 5 hodín a 1 minútu a konalo sa v Bulharsku v roku 2008. Známi sú tiež svojím sloganom "Death to false metal".
Nevers-Est
Nevers-Est je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvoria ho dve obce.
Rechtuniq
Rechtuniq bol región v starom Arménsku v rokoch 400-800, vo Vaspurakane, východne od Antzevasiq. Vládol v ňom rod Rechtuni.
Sankt Georgen bei Grieskirchen
Sankt Georgen bei Grieskirchen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Grieskirchen.
Žije tu 1 151 obyvateľov (1. 1. 2010).
Pribinova ulica
Pribinova ulica je ulica:
Ivan Vazov
V Bratislave je po ňom pomenovaná Vazovova ulica.
Kôrovník krátkoprstý
Kôrovník krátkoprstý (lat. Certhia brachydactyla) je druh z čeľade kôrovníkovité. Obýva juhozápadnú palearktickú oblasť, žije v Európe a na severe Afriky. Na Slovensku bolo dokázané alebo predpokladané hniezdenie v 28,50 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kôrovník krátkoprstý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, populácia v Európe v rokoch 19832013 mierne stúpla.
Opis
Kôrovník krátkoprstý meria 12 -. a váži 8,5 - 11,5 g.
Biotop
Žije v starých listnatých alebo lužných lesoch parkovitého vzhľadu. Žije aj v parkoch a veľkých záhradách.
Hniezdenie
Hniezdi v apríli a v máji.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 2000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) .
Hlas
Vábenie kôrovníka krátkoprstého je ostré "srii" alebo plné "tüt" či "tit". Spev je krátke stúpajúce "tüt-tüt-titeroi-sri".
Konečná
Konečná môže byť:
Volejbal na Juhoázijských hrách 2016
Volejbal na Juhoázijských hrách 2016 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoázijských hier 2016. Konal sa v Guwahati, v štáte Ásam, v Indii v dňoch od 5.9. februára 2016, za účasti 7 mužských a 5 ženských tímov. Už po vyžrebovaní zápasov odrieklo účasť ženské družstvo Afganistanu. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1987 a toto bolo jeho 10. vydanie. Zápasy sa odohrali v aréne DTRP Indoor Stadium a kapacitou 1 000 divákov. V oboch kategóriách obhájili tituly družstvá domácej Indie.
Boutas z Milétu
Boutas (iné názvy: Bútas, Butas, Boutas, iný prepis: Bútas) bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Volejbal na Juhoázijských hrách 2016
Účastníci
Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k októbru 2015.
Boutas z Milétu
Boutas, syn Polyneika z Milétu, bol na hrách v Olympii korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Dátum jeho olympijského víťazstva je neznámy. Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá ako dnešný. Pravidlá antického boxu totiž dovoľovali všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias počas prehliadky olympijskej Altidy videl i sochu Bouta. Pausanias o tom uvádza:„Je tu umiestnený tiež milétsky Bútas, syn Polyneika, víťaz v pästnom zápase medzi chlapcami..."
Always
Always môže byť:
Nevers-Nord
Nevers-Nord je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvoria ho dve obce.
Óšio
Óšio môže byť:
Aranka Szentpéteryová
Aranka Szentpéteryová (🇭🇺, rod. Aurélia Szentpéteryová ; * 9. december 1933, Kráľovský Chlmec – † 19. január 2023) bola slovenská herečka maďarskej národnosti.
Od roku 1960 bola členkou Jókaiho divadla v Komárne.
La Chapelle-Blanche (Côtes-d’Armor)
La Chapelle-Blanche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Publius Septimius Geta
náhľad|Publius Septimius Geta Publius Septimius Geta (PVBLIVS SEPTIMVS GETA) (* 7. marec 189 – † 19. december 211) bol rímsky cisár a spoluvládca so svojim otcom Septimom Severom a bratom Caracallom od roku 209 až do svojej smrti.
Život
Geta bol mladší syn Septima Severa a jeho druhej ženy Iulie Domny, pôvodom z kňazského rodu zo sýrskej Emesy. Narodil sa v Ríme v čase, keď jeho otec bol iba provinčným guvernérom Sicílie (189190) v službách cisára Commoda. Mal blízky vzťah so starším bratom a možno aj preto bol tento vzťah od začiatku komplikovaný a konfliktný. Svoje priezvisko získal Geta po dedovi alebo strýkovi z otcovej strany, ktorý sa obaja nazývali rovnako a mali aj praenomen Publius. Septimius Severus dal Getovi v roku 209 titul Augustus.
V roku 193, keď mal Geta štyri roky, bol Septimius Severus povolaný cisárom, o vládu však musel ešte štyri roky bojovať s troma ďalšími uchádzačmi o trón. V ôsmich rokoch Geta sprevádzal otca na ťažení proti Partom a pravdepodobne po víťazstve pri Ktésifóne bol menovaný za caesara (jeho titul znel P. SEPTIMIUS GETA NOBILISSIMUS CAESAR, PRINCEPS IUVENTUTIS). Roku 205 sa mladý princ stal konzulom, o štyri roky neskôr správcom Británie a roku 209 nakoniec plnoprávnym cisárom – augustom.
Už od detstva panovala medzi bratmi silná rivalita. Cassius Dio sa zmieňuje o tom, že pri kočových pretekoch poníkov jazdili na povoze tak, až preteky skončil zlomenou Caracallovou nohou. Severus si všímal rivalitu medzi synmi a snažil sa ju tlmiť a priviesť ich k zmieru a zhode; roku 208 sa stali na znamenie svornosti obidvaja konzulmi. Keď však v roku 211 cisár Severus zomrel, už nebolo nič, čo by brzdilo ich vzájomnú nenávisť.
Počas ťaženia proti Britom na začiatku 3. storočia, prezentovala imperiálna propaganda obraz šťastnej rodiny, ktorá zdieľa vladárske povinnosti. Septimus Severus spravil zo svojej ženy Domny svoju poradkyňu, syna Caracalla poveril ako svojho zástupcu a administratívne a byrokratické záležitosti spravoval najmladší Geta. Rivalita medzi bratmi však stále pretrvávala.
Cisár
Keď v roku 211 Septimius Severus zahynul v Eboracume, Caracalla a Geta sa do Ríma vrátili ako spoluvládcovia. Bratia sa však neustále hádali. Špekulovalo sa aj o rozdelení ríše na dve časti. Caracalla sa pokúsil zavraždiť Getu počas saturnálií, ale neúspešne. V decembri ale zorganizoval schôdzku na ktorej Getu zavraždil.
Caracalla odsúdil jeho pamiatku a nariadil odstrániť jeho meno zo všetkých spisov. Bolo odstránených aj veľa politických rivalov, Cassius Dio uviedol, že počas jeho vlády bolo približne 20 000 ľudí bolo zavraždených alebo prenasledovaných.
Valašská ulica
Valašská ulica je ulica:
Blanka Navarrská
Blanka Navarrská môže byť:
Svastika
Svastika sa vyskytuje v mnohých kultúrach po celom svete buď ako náboženský symbol, symbol rôznych organizácií a politických smerov alebo jednoducho ako dekoratívny prvok. Dnes je v západnej kultúre pravotočivá svastika známa prevažne ako symbol nacizmu.
Mark Williams (herec)
Mark Williams (* 17. jún 1959, Bromsgrove, Spojené kráľovstvo) je britský herec, komik a scenárista.
Najznámejší je ako jedna z hviezd populárnej zábavnej šou stanice BBC, The Fast Show. Hral aj Olafa Petersena v Červenom trpaslíkovi a Kirka v Carrie and Barry.
Svastika
Dejiny
Vzhľadom na to, že ide o veľmi jednoduchý symbol, je pravdepodobné, že jeho výskyt bol zaznamenaný nezávisle od seba na mnohých miestach sveta. Je možné, že sa vyvinul z tzv. slnečného kríža (kríž v kruhu) – symbolu, ktorý je ešte rozšírenejší.
Ako (zrejme) dekoratívny prvok sa svastika objavuje už v dobe neolitu. Najstaršie nálezy svastiky sú na keramických črepinách z dnešného Iránu a z Balkánu – oba asi z 5. tisícročia pred Kr. Z ranej doby bronzovej sú známe nálezy svastiky v lokalite Sintašta na južnom Urale v Rusku.
Mark Williams (herec)
Mark je fanúšikom tímov Brighton & Hove Albion F.C. a Aston Villa F.C..
Svastika
Dejiny
Neskôr sa svastika objavuje u Chetitov, starovekých Grékov (bola tu známa ako tetra-gammadion – dá sa zložiť zo štyroch písmen gama), u mnohých semitských národov a ďalších. Svastika bola známa tiež v harappskej kultúre.
Svastika ako náboženský symbol
náhľad|Svastika na budove v [[Soule]] Svastika sa ako náboženský symbol používa v mnohých kultúrach po celom svete.
Ritchie Blackmore’s Rainbow (album)
Ritchie Blackmore's Rainbow je prvý album bývalého gitaristu zo skupiny Deep Purple, Ritchieho Blackmorea, ktorý v roku 1975 nahral so skupinou Rainbow. Rainbow pozostávali z bývalých členov skupiny Elf, ktorá robila predskokanov počas koncertných turné Deep Purple.
Svastika
Svastika ako náboženský symbol
Svastika je symbol používaný prakticky vo všetkých filozoficko-náboženských učeniach indického pôvodu – v budhizme, hinduizme aj v džinizme (dharmové náboženstvá). Vo všetkých týchto náboženstvách je to mnohoznačný symbol, všeobecne je chápaná ako symbol šťastia.
Dieterova štola
Dieterova štola je vodná regulačná stavba v Krušných horách. Bola vyrazená súčasne so stavbou vodnej nádrže Kamenička v rokoch 18991904 medzi potokom Kamenička a riekou Chomutovkou. Dôvodom pre jej vyrazenie bolo, aby sa v dobe topenia snehu alebo silných dažďov do nádrže Kameničky nedostávala humínovaná voda z rašelinísk.
Svastika
Svastika ako náboženský symbol
Svastika je tiež známa v Zoroastrizme, kde symbolizovala okrem iného obiehajúce slnko, Mithrove koleso, oheň…
Ako náboženský symbol bola (a niekde dodnes je) používaná niektorými kmeňmi amerických indiánov. Napríklad severoamerický kmeň Navahov používal svastiku ako posvätný symbol pri niektorých rituáloch.
Mnoho európskych národov používalo pred prijatím kresťanstva svastiku ako náboženský symbol. Okrem iného je doložená u Slovanov (z Kyjevskej Rusi, na Veľkej Morave na dnách keramických nádob, či z přemyslovských Čiech na rúchu Sv. Ľudmily a u Polabských Slovanov; v poľskej časti Tatier sa svastika používala ako ľudový ornament až do 20. storočia), u Germánov (je tu známa ako fylfot, ide o vikingský symbol – „Thórove kladivo“, doložená je aj u Anglosasov), u baltských národov, atď.
Hinduizmus
Symbolický význam svastiky je v hinduizme mnohoznačný: obe formy svastiky (t. j. ľavotočivá a pravotočivá) tu označujú jednotlivé formy boha Brahmy (pravotočivá – vyvíjanie vesmíru, ľavotočivá – zanikanie vesmíru). Svastika sa tiež používa ako slnečný symbol boha Súrji alebo ako symbol stability (štyri svetové strany). Svastika je navyše jeden zo 108 symbolov boha Višnu a označuje životodárne slnečné lúče.
Budhizmus
náhľad|Symbol školy [[Fa-lun Kung, „koleso zákona“, zložené z piatich svastik, ktoré predstavujú buddhizmus]] V budhizme je opäť svastika mnohoznačný symbol. Reprezentuje tu dharmu, univerzálnu harmóniu a rovnováhu protikladov. Ľavotočivá svastika ďalej označuje lásku a milosrdenstvo, pravotočivá silu a inteligenciu. Svastika je tiež označovaná ako znamenie Budhu. Sochy Budhov, ako socha sediaceho Budhu na ostrove Lanthau v Hongkongu alebo socha spiaceho Budhu v chráme v Číne, majú na hrudi symbol svastiky. Symbol svastiky sa tiež nanovo objavil v roku 1992 v znaku čchi-kungovej budhovskej školy Fa-lun Kung.
Kresťanstvo a judaizmus
V kresťanstve sa svastika používala len v minulosti, a to len dosť okrajovo. V dobe prenasledovania kresťanov v Rímskej ríši sa svastika niekedy používala ako zástupný symbol miesto prenasledovaného latinského či gréckeho kríža (podobne sa však používali aj iné symboly – napr. znak kotvy).
Neskôr sa (opäť okrajovo) svastika používala ako symbol víťazstva Krista nad smrťou – takto je použitá v niektorých románskych a gotických kostoloch.
V niektorých starovekých a stredovekých židovských synagógach sa svastika tiež objavuje, ide však len o dekoratívny prvok.
Svastika v Európe a v USA na začiatku 20. storočia
Archeologické nálezy svastiky u mnohých starovekých indoeurópskych národov (Gréci – aj v Tróji, Chetiti, Germáni, Peržania) viedli k teórii, že svastika bola pôvodne všeobecne indoeurópsky symbol. Táto teória (pôvodne navrhnutá Schliemannom) sa na prelome 19. a 20. storočia stala značne populárnou.
Svastika získala v Európe a v USA veľkú popularitu. Bola chápaná ako symbol šťastia, a tak sa používala v mnohých emblémoch ako civilných organizácií, tak aj vojenských jednotiek.
Svastika bola počas prvej svetovej vojny sporadicky používaná na strojoch oboch bojujúcich strán ako letcov osobný symbol pre šťastie či talizman, rovnako ako štvorlístok, kartové eso alebo akýkoľvek iný obrázok. Nebola ešte symbolom zlovestným a zdá sa, že mala šancu stať sa symbolom neutrality. Fínom "hakaristi" dokonca symbolizovala boj za slobodu, keď boli napadnutí Sovietskym zväzom.
Lotyšské letectvo používalo v rokoch 1926 až 1940 červenú svastiku ako výsostný znak na svojich lietadlách.
Niektoré americké vojenské jednotky mali ako svoj emblém svastiku (napr. 45. pešia divízia používala do 30. rokov žltú svastiku na červenom pozadí – ide o domorodý indiánsky symbol).
Svastika bola značne obľúbená aj v Poľsku a mnoho jednotiek poľskej armády používalo v 20. rokoch svastiku ako súčasť svojho emblému.
Kúpeľná ulica
Kúpeľná ulica je ulica:
Svastika
Svastika v Európe a v USA na začiatku 20. storočia
V 20. a 30. rokoch 20. storočia bola svastika v kruhu symbolom kanadského hokejového tímu.
V roku 1917 Ruská dočasná vláda natlačila bankovky, na ktorých bola zobrazená pravotočivá svastika. Bankovky sa však nedostali nikdy do obehu.
Svastika ako symbol nacizmu
náhľad|[[Nacizmus|Nacistický hákový kríž]] V západnej kultúre je dnes svastika známa hlavne ako symbol nacizmu.