cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alexander z Alexandrie
Životopis
Koptská ortodoxná cirkev považuje Alexandra Alexandrijského za svojho v poradí 19. pápeža.
Katolícka i ortodoxná cirkev uctieva Alexandra ako svätca. V katolíckej cirkvi sa jeho sviatok slávi 26. februára, v koptskej ortodoxnej cirkvi 22. apríla
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rybany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rybany v okrese Bánovce nad Bebravou.
Plieux
Plieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bočník
Bočník môže byť:
Orange Games
Orange Games bola spoločnosť zaoberajúca sa vývojom hier. Vyvinula hru Jazz Jackrabbit 2. Bola založená v Holandsku v roku 1993 Arjanom Brussee, dizajnérom hry Jazz Jackrabbit (1994). V roku 2000 sa štúdio spojilo s Digital Infinity a Formula Game Development a založili Lost Boys Games dcérsku spoločnosť Lost Boys, ktorá sa v roku 2003 stala spoločnosťou Guerrilla Games.
Hry
Hry ktoré vydala spoločnosť Orange Games:
Holekova ulica
Na čísle 6 majú pracovisko Železnice Slovenskej republiky.
Škoda 35Tr
Škoda 35Tr je nízkopodlažný kĺbový trolejbus vyrábaný v spolupráci podnikov Škoda Electric (elektrická výzbroj a kompletizácia) a Iveco Bus, ktorý dodáva karosérie vychádzajúce z autobusu Iveco Urbanway 18M.
Konštrukcia
Ide o trojnápravový dvojčlánkový trolejbus s karosériou mestského autobusu Iveco Urbanway 18M.
Dejiny
Typ 35Tr nadväzuje na model Škoda 25Tr, ktorý bol v spolupráci Irisbusu (predchodca Iveca Bus) a Škody Electric vyrábaný v rokoch 20042014 a ktorý disponoval karosériou autobusov Irisbus Citybus 18M a Irisbus Citelis 18M. Prototyp vozidla 35Tr bol dokončený začiatkom roka 2018, vo februári toho roku sa prvýkrát objavil v plzenských uliciach na skúšobných jazdách. V júni 2018 bolo vozidlo prevzaté späť výrobcom, ktorý je v nasledujúcich týždňoch prestaval na prvý kus trolejbusu Iveco Crealis. Elektrická výzbroj zostala zachovaná, najväčšou zmenou (okrem farebnosti) bola inštalácia nového predného čela. V septembri 2018 bolo vozidlo vystavené na veľtrhu IAA 2018 v Hannoveri. Trolejbus bol následne prestavaný na Iveco Crealis.
Slovenské Okolie
Vznik Okolia
Ak by Okolie existovalo ako oficiálne uznaná právna jednotka v rámci Uhorska, znamenalo by to teritoriálne vymedzenie autonómneho slovenského územia už v druhej polovici 19. storočia. Požiadavku Okolia sformuloval Š. M. Daxner najprv vo svojom prejave na memorandovom zhromaždení, v zápätí bola zakotvená v Memorande národa slovenského. Neskôr bola požiadavka Okolia hlavným obsahom návrhu Privilegiálnej listiny, predloženej 12. decembra 1861 cisárovi Františkovi Jozefovi I. v prílohe k viedenskému memorandu. Hoci podľa 7. a 9. titulu druhej časti Tripartita panovník privilegiálnym aktom mohol koncepciu potvrdiť, neurobil tak a naopak návrh posunul Uhorskému miestodržiteľstvu, ktoré ho ako protiústavný zavrhlo.
Škoda 35Tr
Dejiny
V júni 2018 objednala Dopravní společnost Zlín-Otrokovice (DSZO) jeden parciálny trolejbus 35Tr s pomocnými trakčnými batériami ktorý mal byť dodaný do polovice roku 2019. Zákazka ale bola oneskorená a až v prvej polovici februára 2020 vykonával objednaný trolejbus skúšobné jazdy v Plzni. Krátko na to bol dodaný DSZO a v druhej polovici marca 2020 začal v Zlíne skúšobné jazdy s cestujúcimi.
Slovenské Okolie
Vznik Okolia
Okolie malo zahrnúť územia vtedajších stolíc Liptovskej, Oravskej, Trenčianskej, Turčianskej, Zvolenskej a zväčša slovenských častí Abovskej, Tekovskej a Turnianskej župy (stolice). V projekte nebola zhrnutá Zemplínska stolica. Stolice sa mali pretvoriť na 16 okresov. Okolie malo byť integrálnou súčasťou Uhorska, ale malo mať aj vlastný národný zastupiteľský orgán a vlastné správne a súdne orgány nižších stupňov. Hlavným mestom Okolia mala byť Banská Bystrica, správnym, úradným a súdnym jazykom slovenčina. Maďarčina mala byť diplomatickým jazykom. Projekt v nových politických okolnostiach nadväzoval na ešte neurčitú predstavu z konceptu Marcového prosbopisu štúrovcov z roku 1849 o tzv. Slovenskom veľkokniežatstve a návrhu Jána Kollára o tzv. Slovenskej korunnej krajine.
Historické pramene
Memorandum slovenského národa k Okoliu (úryvky, citované podľa gramatiky v prameňoch):
My teda z ohľadu odstránenia krivdy tejto žiadame:...
''II. Osobnosť našu národniu uznať v priestore tom, ktorý ona jako súvislá nepretržitá masa skutočne zaujíma, pod menom horňo-uhorského slovenského Okolia, so zaokrúhlením stolíc podľa národnosti...Ohradiť sa ďalej musíme oproti možnej námietke tej, ako by snahy po jednom slovenskom Okolí proti historickým právam a zákonmi pozitívnymi zabezpečenej jednoty a celosti Uhorska smerovali...''
''III. Jestliže rovnosť je ona miera, ktorou sloboda a právo miliónov občanov v živote občianskom skutočným sa stávajú a všetkých údov obce v jeden harmonický celok, v jednu slobodnú obec spojujú, tým vätšia potreba je, v jednej vlasti, ktorá harmonickým celkom národov v nej žijúcich byť má, práva národnie a práva reči mierou touto rozmerať.''
Podľa zásady tejto žiadame, aby v Okolí národ náš zosobňujúcom:
''Toto sú teda žiadosti naše, ktoré z ohľadu prevedenia rovnoprávnosti národnej snemu nášmu prednášame. Bez uznania osobnosti našej národnej, bez vyznačenia Okolia toho, v ktorom osobnosť tá obsažená je, bez rovného práva rečiam a národnosťam v jich osobitných národopisných medzách pre nás opravdivej rovnoprávnosti niet... Heslo naše je: jedna, slobodná, konštitucionálna vlasť, a v nej sloboda rovnosť a braterstvo národov!''
Hollého ulica (Bratislava)
Hollého ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského spisovateľa a prekladateľa Jána Hollého.
Polastron (Gers)
Polastron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Základná škola Gea Mileva (Plovdiv)
Základná škola Gea Mileva,  známejšia však pod názvom Marazlijata   je budova školy z konca 19. storočia ležiaca v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Iné názvy
Budova je, alebo bola v minulosti známa aj pod názvami Škola „Marazlijata“, Marašlijata , Grécke gymnázium , Škola Grigoriho Marazliho , alebo Druhé progymnázium „Marazlijata“.
Lokalita
Budova leží v centrálnej časti Plovdivu na širokej terase s dvorom v úpätí strmej a skalnatej východnej časti pahorku Džambaz tepe v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv.
Dejiny a súčasnosť
Budova školy bola postavená v priebehu roku 1899, (niektoré zdroje uvádzajú dokončenie budovy až v roku 1900),  podľa projektu architekta Dimitria Andronika,  ktorý vyštudoval architektúru na aténskom polytechnickom inštitúte.
Po atentáte na Chrám svätej Nedele v roku 1925 bola škola (spolu so Štvrtým progymnáziom „Petka Karavelova a Židovskou školou) využívaná ako väzenie. Pri vchode do budovy sa nachádza pamätná doska osobám, ktoré tu boli v dôsledku udalosti 1. júna 1925 popravení. Následne sa škola vrátila k normálnemu učebnému procesu. V roku 1930 bola na hornom poschodí budovy vytvorená scénamiestnosť, ktorú bohato dekoroval učiteľ Babanov. V miestnosti sa pravidelne konali kultúrne akcie.
Budova sa aj v súčasnosti používa ako škola, pričom je sídlom Základnej školy Gea Mileva.
Charakteristika
Budova bola postavená v klasicistickom slohu podľa projektu gréckeho architekta Dimitria Andronika. Ide o pomerne masívnu stavbu. Fasáda budovy je zdobená pilastrami. Architektonicky najzaujímavejšia je centrálna časť prednej fasády, ktorú tvorí výrazný rizalit nachádzajúci sa nad portikom. Portikus je zdobený dekoratívnou maľbou a pred ním sa nachádza dvojramenné schodisko. Nad druhým poschodím je rizalit zakončený trojuholníkovým frontónom. V spodnej časti je podopieraný štyrmi stĺpmi zhotovenými v dórskom štýle. Stĺpy sú mramorové, vyrobené boli v Grécku a následne boli privezené do Plovdivu. Sú zdobené tzv. byzantskou mozaikou. V predsieni sa nachádza pamätná doska, ktorá nesie meno Grigoriho Marazliho, ako iniciátora a sponzora výstavby.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Doplňujúce obecné voľby v rokoch 1936 a 1937
Išlo o voľby do obecných zastupiteľstiev, ktoré československá vláda vypísala v mestách a obciach, v ktorých volebné obdobie vypršalo po termíne riadnych volieb v rokoch 1931/1932 alebo doplňujúcich obecných volieb v roku 1935. Uskutočnili sa vo viacerých termínoch. Prvýkrát sa volilo 7. júna 1936. Jednalo sa o 400 obcí, z toho 36 na Slovensku. Druhé kolo prebehlo 6. decembra 1936, kedy sa mal volebný akt previesť v 263 obciach, z toho na Slovensku len v 16. V roku 1937 sa na Slovensku volilo v Košiciach.
Vo viacerých obciach voľby neprebehli a mandáty sa rozdelili na základe dohody miestnych pobočiek politických strán. V obci Rimavské Zalužany obsadila agrárna strana (RSZML) 7 mandátov, sociálna demokracia (ČSSD) - 4 mandáty a ľudáci (HSĽS) 1 mandát. V Nedožeroch obsadili ľudáci 8 mandátov a agrárna strana 7 mandátov. V Lome nad Rimavicou získala HSĽS15 mandátov, ČSSD 2 a RSZML 1.
Pompiac
Pompiac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haldaneova dilema
Haldaneova dilema je označenie pre prekvapujúci výsledok matematického modelu, ktorým sa významný evolučný biológ J. B. S. Haldane snažil určiť počet generácií organizmu potrebný na rozšírenie a zafixovanie jednej, zvýhodňujúcej, vlastnosti (génu) v populácii. Výsledok ku ktorému dospel bol približne 300 generácii. Pri organizmoch s dlhým vývojom potomstva až po reprodukčný vek (napr. človek) a početne vysokým obsahom génov, to znamená, že na jeho evolučný vývoj nutne treba pomerne veľa času. Ten však musí harmonizovať s časom, aký pripúšťa datovanie vykopaných nálezov. Haldane bol prekvapený týmto číslom aj implikáciami, čo z toho vznikajú, ale očakával, že po „drastickej úprave“ tohto modelu v budúcnosti - započítaním vplyvov, čo on neuvažoval – sa tento paradox vyrieši. V súčasnosti jeho dilema je stále predmetom diskusií a sporov. Hlavne zástancovia kreacionizmu ju často menujú ako jednu z vážnych výziev pre makroevolučnú teóriu. Hoci sa vyskytli štúdie naznačujúce prijateľnejšie (rýchlejšie) tempo evolúcie organizmov, neboli úplne prijaté v biologických kruhoch a túto otázku považujú stále za otvorenú výskumu.
Matematický model
Na odhad rýchlosti fixácie novátorského génu v populácii využil klasickú schému mendelovského kríženia dvoch nezávislých znakov (alel) a (neexistovali počítačové simulácie) približné matematické odhady potrebných pravdepodobností pre prežitie organizmov v populácii.
Pôvod pojmu
Tento pojem prvýkrát použil paleontológ Leigh Van Valen v štúdii „Haldane's dilemma, evolutionary rates and heterosis“ v roku 1963. Upozornil na paradox, že rýchlejšia fixácia novátorského génu v populácii, vyžaduje rýchlejšie vyhynutie tých, ktorí tento gén nemajú.
Ponsampère
Ponsampère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Battalgazi
Battalgazi môže byť (všetko v dnešnom Turecku):
Farská ulica (Trenčín)
Farská ulica v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvaná bola podľa fary.
Základné údaje:
Breath & Blue
Breath & Blue je kompilácia zložená z pôvodného debutového albumu, Breath, nového štúdiového albumu, Blue, a niekoľkých hudobných bonusov z nahrávania, ktorý pod týmto spoločným názvom vydal v roku 2006 cez hudobné vydavateľstvo Forza Music slovenský gitarista Henry Tóth.
Jaroslav Dóczy
Jaroslav Dóczy (* 16. apríl 1960, Nitra) je riaditeľom Divadla Andreja Bagara v Nitre a externe vykonáva aj pedagogickú činnosť na Filozofickej fakulte UKF v Nitre a na Súkromnom konzervatóriu v Nitre. Je ženatý a má dve deti. Je synom slovenskej hereckej legendy Jozefa Dóczyho. Jeho brat Peter sa venoval hudbe († 25.12.2020).
Vzdelanie
Po ukončení Základnej deväťročnej školy na ulici Janka Kráľa v Nitre v roku 1975, začal navštevovať Gymnázium na Párovskej ulici v Nitre. Po maturite, v roku 1979 sa prihlásil na štúdium Elektrotechnickej fakulty SVŠT v Bratislave. Štúdium v roku 1980 zanechal a začal študovať na Mechanizačnej fakulte VŠP v Nitre. Tú ukončil štátnou skúškou v roku 1985. V rokoch 19861988 absolvoval mimoriadne štúdium v odbore Filmová a televízna dokumentárna tvorba na VŠMU v Bratislave. V roku 2011 získal doktorát z filozofie na Katedre kulturológie UKF v Nitre.
Záujmy
Medzi najväčšie záujmy Jaroslava Dóczyho patrí hudba, divadlo, televízia a film. Účinkoval v rôznych hudobných skupinách ale aj v televízii či vo filme. Podieľal sa na príprave rôznych kultúrno-spoločenských podujatí. Hrá golf.
Ponsan-Soubiran
Ponsan-Soubiran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pouy-Loubrin
Pouy-Loubrin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viva la Vida
Text piesne obsahuje historické a kresťanské odkazy, pričom je skladba zložená okolo opakujúceho sa sláčikovej sekcie v súzvuku s digitálne spracovaným klavírovým zvukom a v pozadí so zvukom tympanu.
Akira
Akira (アキラ) je japonský animovaný post-apokalyptický kyberpunk film z roku 1988, režírovaný Katsuhirom Otomom, produkovaný Ryoheiom Suzukim a Shunzom Katom, založený na rovnomennej mange od Otoma a Iza Hashimota z roku 1982. Rozpočet na produkciu filmu bol 1,1 miliardy jenov (9 miliónov dolárov), čo z neho robí najdrahší anime film svojej doby.
Juraj Brabec
'''Ing. Juraj (Jiří) Brabec, CSc.''' (* 26. máj 1938, Trenčín, Československo) je významný predstaviteľ slovenského kompozičného šachu, skladateľ, rozhodca, redaktor, publicista a funkcionár.
Akira
Dej
Film Akira sa odohráva v dystópii v roku 2019 a rozpráva príbeh Shotara Kanedyho, vodcu motorkárskeho gangu. Jeho priateľ z detstva Tetsuo Shima získa po dopravnej nehode neuveriteľné telekinetické schopnosti a nakoniec ohrozuje celý vojenský komplex uprostred chaosu a vzbury v rozľahlej futuristickej metropole Neo-Tokyo. Zatiaľ čo väčšina návrhov postáv bola upravená z mangy, dej sa výrazne líši a nezahŕňa veľa z poslednej polovice mangy. Hudbu k filmu, ktorá silne čerpá z tradičnej indonézskej gamelan a japonskej nó hudby, zložil Shoji Yamashiro a interpretoval Geinoh Yamashirogumi.
Juraj Brabec
Život
V Albumoch FIDE, v ktorých sa v trojročných intervaloch uverejňujú najlepšie svetové skladby, získal do roku 2018 40,95 b. Na majstrovstvách Československa, v období rokov 1957 až 1971, kedy sa majstrovstvá konali, získal v oddelní dvojťahových skladieb dvakrát titul majstra Československa (1960-62, 1963-65), v súťažnom období 1957-59 bol šiesty, za roky 1966-68 a 1969-71 vždy tretí, v exooddelení 1960-62 piaty, 1969-71 štvrtý, a v oddelení trojťažiek 1963-65 šiesty. Od roku 1964 bol nepretržite členom a neskôr podpredsedom Sekcie kompozičného šachu pri Šachovom zväze ÚV ČSTV (s jej rôznymi názvami) a predsedom rovnakej sekcie pri Slovenskom šachovom zväze (s malými prestávkami) až do roku 1996, kedy vznikla Slovenská organizácia kompozičného šachu. Odvtedy je členom jej Výkonného výboru.
Akira
Produkcia
Film mal premiéru v Japonsku 16. júla 1988 v Toho, ale spočiatku nebol schopný získať naspäť svoj rozpočet. V USA bol vydaný nasledujúci rok priekopníkom v distribúcii animácií Streamline Pictures. Získal medzinárodné uznanie, ktoré nasledovalo po rôznych kinových a VHS vydaniach a nakoniec z celosvetového predaja domáceho videa zarobil vyše 80 miliónov dolárov. Kritici ho považujú za jeden z najlepších animovaných a sci-fi filmov a za medzník v japonskej animácii. Je to tiež medzník v žánri kyberpunk, najmä v japonskej podskupine kyberpunku, ako aj animácii pre dospelých. Film mal významný vplyv na populárnu kultúru na celom svete, pripravil cestu pre rast anime a japonskej populárnej kultúry v západnom svete a ovplyvnil početné diela v oblasti animácie, komiksu, filmu, hudby, televízie a videohier.
Juraj Brabec
Život
Redigoval Šachové umenie, samostatnú prílohu časopisu Československý šach - 24 rokov a 6 mesiacov, z toho vo funkcii vedúceho redaktora 13 rokov. Za tú dobu vyšlo 290 rubrík na 804 stranách. Potom redigoval 14,5 roka časopis PAT A MAT, za tú dobu vyšlo 59 čísel na 1992 stranách, a 3,5 roka rubriku Šachová skladba v časopis Mat 64, čo predstavuje 30 rubrík na 127 stranách. Napísal 246 odborných článkov, 4 knihy – Abeceda šachového problému (Kopáč, Formánek, Brabec, Olympia Praha, 1973), Slovenský výber (Brabec a kolektív, vlastným nákladom autora, FOTO-SET, Bratislava, január 2002), Slovenský výber II (Brabec a kolektív, SOKŠ, marec 2009), Za všetkým hľadaj motív (EQUILIBRIA, s. r. o., vlastným nákladom autora, 2018). Rozhodoval 140 skladateľských súťaží vrátane 2 Albumov FIDE a Majstrovstvá sveta jednotlivcov.
Akira
Hraná adaptácia
V roku 2002 získala spoločnosť Warner Bros. práva na vytvorenie hranej adaptácie filmu Akira za sedemmiestnu sumu. Hraná adaptácia však prešla niekoľkými neúspešnými pokusmi o jej vydanie s najmenej piatimi režisérmi a desiatimi scenáristami. V roku 2017 bol vybraný za režiséra Taika Waititi. Warner Bros. naplánoval uvedenie filmu na trh na 21. mája 2021 a natáčanie sa malo začať v Kalifornii v júli 2019. Avšak Warner Bros. posunul prácu na neurčitú dobu tesne pred natáčaním, keďže Waititi sa rozhodol najprv zrežírovať Thor: Love and Thunder, pokračovanie filmu Thor: Ragnarok, ktorý tiež režíroval.
Juraj Brabec
Brabcova téma
Brabcova téma je trojfázová cyklická zámena troch obranných motívov vo dvoch variantoch - diagram č. 1. Tri fázy – to sú dve zvodnosti 1.d6? a 1.♗f5? a riešenie 1.♘f5!, pričom každá fáza obsahuje dva varianty, koré sú na prvý pohľad úplne rovnaké. Odlišujú sa ale obrannými motívmi čiernych obrán! Ak po 1.d6? hrozí 2.♘d5#, tak ťah 1...♜d2 pokrýva pole d5 priamo (obranný motív: priame krytie hrozbového poľa = A) a ťah 1...♝d4 pokrýva pole d5 odviazaním ♝e4 (obranný motív: krytie hrozbového poľa odviazaním = B). Keď v druhej fáze hrozí 2.♖:e4#, tak obrana 1...♜d2 kryje pole e4 odviazaním = B, ale po 1...♝d4 sa objaví tretí motív – zaclonenie ťahu hrozbovému kameňu = C. V riešení sa obranná motivácia čiernych ťahov cyklicky uzavrie. Proti hrozbe 2.♕:e3# je obranným motívom ťahu 1...♜d2 zaclonenie C a ťahu 1...♝d4 priame napadnutie A. Tri obranné motívy ABC sa tak po dvojiciach cyklicky vystriedajú pri dvoch čiernych obranách.
Zdroj
Za všetkým hľadaj motív - Šachové údaje FIDE - Medzinárodné súťaže a dáta ŠK Veľký Kýr - Údaje o živote
Akira
Ocenenia
Johnny Yong Bosch, anglický dabingový herec v úlohe Kanedyho, bol nominovaný na najlepšieho herca a najlepšieho herca v komédii na American Anime Awards, ale ceny nezískal, vyhrali dabingoví herci z Naruta a Persony Vic Mignogna a Dave Wittenberga.
Videohry
V roku 1988 vydal Taito dobrodružnú hru Akira pre spoločnosť Famicom výlučne v Japonsku. Vyvíjala sa aj ďalšia hra Akira pre Atari Jaguar, Super NES, Genesis a Sega CD, ale vývoj bol zrušený spolu s vyhliadkami na Ďalšiu hru Akira pre vreckové konzoly Game Boy a Game Gear. Spoločnosť International Computer Entertainment vyrobila v roku 1994 videohru založenú na filme Akira pre disky Amiga a Amiga CD32. V súbežne s vydaním DVD v roku 2002, Bandai vydal Akira Psycho Ball, pinballový simulátor pre PlayStation 2.
Bočník (elektrotechnika)
Bočník alebo šunt (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 vo význame odviesť, odkloniť) je precízny nízkoohmový rezistor, zapojený v sérii so záťažou. Slúži na meranie alebo detekciu prúdu prechádzajúceho záťažou. Pri prietoku prúdu zaťažou (a teda aj bočníkom) vzniká na bočníku úbytok napätia, ktorý je podľa Ohmovho zákona priamo úmerný prechádzajúcemu prúdu. Tento úbytok je možné merať voltmetrom, paralelne pripojeným k bočníku.
Bočníky sa využívajú na zväčšenie meracích rozsahov ampérmetrov, na meranie prúdu v digitálnych multimetroch, ktorých A/D prevodníky priamo merajú len napätie, a tiež na detekciu prechádzajúceho prúdu, napr. v automobiloch, kde je riadiaca jednotka schopná identifikovať poruchu žiarovky svetlometu alebo preťaženie niektorého obvodu.
Napäťové vývody bočníkov sú často realizované samostatne, nezávisle od prívodov prúdu, aby sa eliminoval vplyv parazitných prechodových odporov prívodov a spojov na presnosť merania (tzv. štvorbodové resp. štvorvodičové zapojenie). Obdobná metóda sa používa na presné meranie odporu nízkoohmových rezistorov štvorvodičovým ohmmetrom.
Materiály
Aby mal ohrev bočníka prechodom prúdu čo najnižší vplyv na presnosť merania, používajú sa zvyčajne na ich výrobu odporové zliatiny s nízkym teplotným súčiniteľom odporu (α), napr. konštantán (Cu 55 % – Ni 45 %; α: −0,00003 K−1), manganín (Cu 86 % – Mn 12 % – Ni 2 %; α: +0,00001 K−1) a ďalšie. Pri dimenzovaní, voľbe umiestnenia a chladenia bočníka je nutné s rezervou dodržiavať maximálne pracovné teploty použitých zliatin, napr. pre manganín sa uvádza 140 °C pri atmosfére s bežným obsahom kyslíka, pri prekročení dochádza k oxidačnej degradácii zliatiny.
Výpočet bočníka k ampérmetru
Hodnotu bočníka pre zväčšenie prúdového rozsahu ampérmetra vypočítame ako:
kde R_b je odpor bočníka, R_i je vnútorný odpor meradla a n je pomer žiadaného rozsahu k základnému rozsahu meradla.
SOR TNB 12
SOR TNB 12 je nízkopodlažný trolejbus s dĺžkou 12 m, vyrábaný firmou SOR Libchavy. Vznikol v dvoch odlišných verziách. Prvý prototyp bol postavený v roku 2009 ako bežný trolejbus v spolupráci s firmou Cegelec, dodávateľom elektrickej výzbroje. V druhom prípade ide o parciálne trolejbusy s výzbrojou od firmy Rail Electronics CZ, ktoré sú vyrábané od roku 2016.
Karosériu trolejbusov TNB 12 aj využíva Škoda Electric pre výrobu trolejbusov Škoda 30Tr SOR.
Štandardný trolejbus
Po mechanickej stránke vychádza trolejbus TNB 12 z mestského autobusu SOR NB 12, respektíve jeho varianty poháňanej zemným plynom so zosilnenou strechou, ktorá je označená ako NBG 12. Na oceľový zváraný skelet sú nalepené plastové profily. Vozidlo môže mať troje alebo štvoro dverí, u druhých (resp. tretích) dverí sa nachádza výklopná plošina pre cestujúcich na invalidnom vozíku. Vozidlo je úplne nízkopodlažné s podlahou vo výške 360 mm nad vozovkou, pričom vo vstupoch je táto hodnota znížená na 320 mm. Interiér trolejbusu sa od autobusu odlišuje pridaním dvojice sedačiek na miesto, kde má autobus chladič, a zníženou podestou so sedadlami medzi druhými a tretími dverami (v prípade štvordverovej verzie), kde by sa nachádzala palivová nádrž autobusu. Predná náprava SOR má nezávislé zavesenie kolies, tuhá zadná náprava VOITH je hnacia.
Trolejbus TNB 12 je vybavený striedavú elektrickou výzbrojou TV Europulse firmy Cegelec, ktorá je zhodná s výzbrojou čiastočne nízkopodlažného typu TN 12 C. Asynchrónny trakčný motor od firmy Pragoimex má výkon 175 kW a je uložený vo truhle za zadnou nápravou. Tu sa nachádzajú aj ďalšie komponenty elektrickej výzbroje (statický menič, stýkače, poistky), Niektoré časti (kontajner s trakčným meničom a brzdovými rezistormi) sa nachádza na streche vozidla pod plastovou truhlou.
Parciálny trolejbus
Po mechanickej stránke sú vozidlá takmer zhodné s prototypom z roku 2009, odlišná je však elektrická časť vozidla. Elektrická výzbroj pochádza od firmy Rail Electronics CZ, ktorej spoluvlastníkom je spoločnosť SOR. Zadnú tuhú nápravu ZF poháňa rovnaký motor ako u predchádzajúceho podtypu, teda motor od firmy Pragoimex. Na streche sa nachádzajú batérie koka (celkom 228 článkov), ktoré pojmú energiu o veľkosti 56,4 kWh. Dobíjanie batérií je zaisťované nielen z trolejového vedenia, ale aj z energie získanej rekuperáciou. Životnosť batérií je udávaná na 3000 nabíjacích cyklov. Prototyp je vybavený poloautomatickými zberačmi.
Štandardný trolejbus
náhľad|Trolejbus 12 TNB vyrobený v roku 2009 Štvordverová karoséria prototypu trolejbusu TNB 12, vrátane čiastočne zmontovaného interiéru, bola vyrobená v závode SORU v Libchavách a 17. júla 2009 bola pretiahnutá do ostravskej trolejbusovej vozovne, kde Dopravní podnik Ostrava (DPO) montoval trolejbusy Solaris Trollino. Po dokončení sa vozidlo, ktoré nebolo pôvodne určené pre žiadneho konkrétneho zákazníka a malo slúžiť pre skúšky a prezentácie, vydalo 5. januára 2010 prvýkrát do ostravských ulíc, kde od 27. januára podstupovalo na tamojšej trolejbusovej sieti skúšobné jazdy bez cestujúcich. Do stavu DPO bolo ako majetok Cegelec zaradené 4. februára 2010 s evidenčným číslom 9997. Medzitým skúšobne jazdilo bez cestujúcich aj v Banskej Bystrici (29. marca - 1. apríla) pod napätím 750 V. Do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi bolo v Ostrave prvýkrát vypravené 26. apríla 2010. O mesiac neskôr bol trolejbus, spoločne s prototypom kĺbového vozidla SOR TNB 18, ponúknutý za celkovú cenu 9,920 miliónov Čk Dopravnému podniku Ostrava, ktorý túto ponuku na konci júna toho istého roku akceptoval. Na začiatku júna 2010 bol vystavený na veľtrhu Autotec v Brne. Po návrate do Ostravy trolejbus TNB 12 naďalej jazdil v skúšobnej prevádzke. Potom už bol odoslaný do bežnej ostravskej prevádzky, aj keď naďalej sa skúšobným číslom 9997. Od 3. februára 2011 je označený definitívnym číslom 3912.
Žiadny ďalší trolejbus TNB 12 s výzbrojou TV Europulse už nebol vyrobený, od roku 2010 však SOR Libchavy spolupracuje so Škodou Electric na výrobe trolejbusu Škoda 30Tr SOR, ktorý využíva karosériu vozidla TNB 12, do ktorej je zabudovaná výzbroj Škoda.
Parciálne trolejbusy
náhľad|SOR TNB 12 na skúšobných jazdách v Prahe V roku 2016 bol vyrobený v spolupráci s Dopravným podnikom mesta Brna (DPMB) prototyp parciálneho trolejbusu TNB 12, ktorý obdržal prezývku AcuMario. Vozidlo bolo skompletizované v Brne vo vozovni Komín a bolo unifikované s brnianskymi autobusmi NBG 12 a kĺbovými trolejbusmi Škoda 31Tr SOR. Oficiálne bol verejnosti predstavený na veľtrhu CZECHBUS 2016. Vozidlo bolo v majetku spoločnosti SOR a v Brne malo vykonať typové skúšky pre homologizáciu vozidla. DPMB ho označil dočasným evidenčným číslom 3703. Do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi trolejbus po prvýkrát vyšiel 19. mája 2017.
Dva parciálne trolejbusy TNB 12 skompletizoval v roku 2017 aj Dopravný podnik mesta Banská Bystrica. Vzhľadom na rôzne problémy ale zostali odstavené a do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi boli v Banskej Bystrici zaradené až v júli 2018.
Pouy-Roquelaure
Pouy-Roquelaure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Hrajnoha
Životopis
Hrajnoha sa narodil v roku 1689 v Priepasnom. Vyučil sa za mäsiara, dal sa naverbovať ku kurucom. Po bitke pri Trenčíne zbehol do hôr a stal sa zbojníkom. Neskôr ho chytili a väznili na hrade Leopoldov. Hrajnohovi sa podarilo ujsť. V roku 1730 bol väznený na Čachtickom hrade, ale ušiel aj odtiaľ. Nakoniec ho v roku 1738 chytili drábi grófa Erdődyho a Hrajnoha bol v Smoleniciach 27. júna 1738 popravený rozštvrtením.
Hrajnoha v Jánošíkovskej tradícií
Hrajnoha je často považovaný za člena Jánošíkovej družiny. Ide však o omyl. Hrajnoha zbíjal na západnom Slovensku, v Bielych Karpatoch. Jánošík zbíjal v Tatrách a na Liptove.
Jozef Babiak
Jozef Babiak (* 12. október, 1900, Suchá nad Parnou† 20. február 1980, Latina, Taliansko) bol rímskokatolícky kňaz, salezián, magister novicov, riaditeľ súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme.
Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium absolvoval v Taliansku v obci Genzano. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v r. 19221923. Teologické štúdia absolvoval na Gregoriánskej univerzite v Ríme v r. 19281932. Kňazskú vysviacku prijal v Ríme. Na Slovensku pôsobil v Šaštíne a v Svätom Benediku. V r. 1936 bol vymenovaný za magistra saleziánskych novicov pre Československo (19361950). Bol prvým slovenským saleziánskym magistrom novicov.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný do kláštora v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). V internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky. V r. 1951 sa mu podarilo utiecť z internačného kláštora z Podolínca a následne i zo Slovenska. Pôsobil v Rakúsku a v Taliansku. V r. 1966 sa stal riaditeľom súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia, ktoré sa nachádzalo v budove Ústavu sv. Cyrila a Metoda v Ríme (19661970). Udržiaval styky so slovenskými krajanmi a krajanskými spolkami v emigrácii. Pochovaný je na cintoríne v mestečku Latina (Taliansko).
Maya Rudolphová
Maya Rudolphová (* 27. júl 1972, Gainesville, Florida, USA) je americká komička, herečka a speváčka.
Detstvo a mladosť
Rudolphová sa narodila v Gainesville na Floride do umeleckej rodiny. Jej matka bola Afroameričanka a jej otec je aškenázsky Žid. Jej prastarý otec, sa narodil vo Vilniuse v Litve, zmenil si priezvisko z „Rudashevsky“ na „Rudolph“ a bol jedným zo zakladajúcich členov Kongregácie Beth Shalom, konzervatívnej židovskej synagógy v štvrti Squirrel Hill v Pittsburghu v Pensylvánii. Rudolphovou krstnou mamou bola R&B speváčka Teena Marie. V mladom veku, sa spoločne s rodičmi a mladším bratom, presťahovali do Los Angeles.
V roku 1990 Rudolphová promovala na Crossroads School v Santa Monice v Kalifornii, kde sa spriatelila so spolužiakmi Gwyneth Paltrow a Jackom Blackom. Navštevovala Kalifornskú univerzitu. V roku 1995 ukončila bakalársky titul v odbore fotografia.
Kariéra
Rudolphová bola v improvizačnej skupine Groundlings, kde sa stretla s budúcim členom obsadenia, Saturday Night Live, Willom Forteom. Pripojila sa k obsadeniu Saturday Night Live ako hlavná účastníčka, v posledných troch epizódach sezóny 1999-2000 a pokračovala až do roku 2007.
Tiež účinkovala vo viacerých epizódnych rolách v televíznych seriáloch. Jej prvá významná filmová rola prišla v roku 2006 vo filme Zajtra nehráme! V roku 2011 si zahrala v kritikmi oceňovanom filme Družičky a o rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu, ako Christina Applegate, či Will Arnett, v televíznom seriály Up All Night.
V roku 2018 hrala v komédii Pozri, Mupet, kto tu vraždí! a v rovnakom roku, tiež hrala jednu z hlavných úloh, v televíznom seriály Forever, po boku Freda Armisena. V roku 2019 dabovala v animovanom filme, LEGO príbeh 2 a v televíznom seriály Big Mouth, kde bola tiež ocenená cenou Primetime Emmy za najlepší dabing.
V roku 2022 bude Rudolphová stvárňovať postavu Malvinu Monroe, vo filme Disenchanted, čo je pokračovaním Disneyho filmu Začarovaní, z roku 2007.
Súkromný život
Rudolphová je vydatá, za Paula Thomasa Andersona a spolu majú štyri deti.
Jozef Cehuľa
Jozef Cehuľa (uvádzaný aj ako Cehula bez mäkčeňa, pseudonymy: J. C. Pastorello, Pastierik, J. C. Speculator; * 3. marec 1898, Letanovce – † 5. jún 1986, Gelnica, časť Matilda Huta) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, spisovateľ, básnik, hudobný skladateľ a ľudový maliar.
Životopis
Jozef Cehuľa, druhé dieťa z piatich súrodencov, pochádzal z rodiny tradičných spišských roľníkov, živiacich sa chovom dobytka a povozníctvom. Po cirkevnej ľudovej škole v Letanovciach navštevoval katolícke gymnázium v Levoči, maturitu získal na premonštrátskom gymnáziu v Rožňave. Počas vojenskej služby v Košiciach bol prevelený na front, v roku 1917 padol do dva roky trvajúceho talianskeho zajatia. Po návrate z Talianska začal študovať na Vysokej škole bohosloveckej (Spišská Kapitula) teológiu, v roku 1922 vysvätený, ako kňaz pôsobil v Kežmarku, Liptovskej Osade, Levoči, Harichovciach.
Literárna tvorba
Jozef Cehuľa prispieval svojimi prekladmi, i vlastnými článkami a textami do rôznych katolíckych časopisov (Tatranský Orol, Svätá rodina, Kráľovná sv. Ruženca, Rozvoj, Slovák, Pútnik svätovojtešský, Kráľovná mája). Preklady sú zvyčajne mravoučnými biblickými príbehmi, Cehuľove vlastné časopisecké texty majú eticko-náboženský charakter. Tlačou vyšlo päť žánrovo rôznorodých Cehuľových samostatných kníh. V Štátnom archíve v Levoči je uložených množstvo rukopisných prác Pastorella, písal rozsiahle historické romány viažuce sa k spišskej oblasti (Ruža pod šibenicou, Marcelov hrad, Besy pod hradbami, atď.), kratšie novely a dramatické texty. Do niekoľkých zošitov spísal aj svoj vlastný životopis. Literárny historik a kritik Jozef Melicher vo svojej štúdii s názvom Próza katolíckej moderny zaradil Cehuľu k autorom s expresionistickými, lyrizačnými a ornamentálnymi tendenciami.
Pouylebon
Pouylebon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pouydraguin
Pouydraguin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Náboženstvo v Afrike
odkaz=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Vodun_statue_in_Benin.jpg/220px-Vodun_statue_in_Benin.jpg|náhľad| [[Vodun|Vodunská soška, Benin .]] Náboženstvo v Afrike pozostáva najmä z kresťanstva, islamu a tradičných náboženstiev. Podľa štatistík je v Afrike 49 % kresťanov (veľkého množstva denominácií s väčšinou katolíkov) a 42 % moslimov (prevažne sunnitov, nemalá množina je nekonfesných, menšina šiitov ). V Afrike však existuje neprehliadnuteľné množstvo tradičných náboženstiev akými sú vodun, bori, jorubské náboženstvo, zulu, odinala a ďalšie. Náboženský život v Afrike je komplexný, podľa afrikanistu a religionistu Ondreja Havelku existuje najmä v subsaharskej Afrike viacpočetná náboženská identita i rôzne formy náboženských eklekticizmov a synkretizmov (napr. synkretizmus vodunu a kresťanstva ). Rozšírené je tiež africké čarodejníctvo a religiózne fenomény ako Nkisi Nkondi a podobé. Aj v rámci tradičných náboženstiev existuje veľké množstvo menších lokálnych kultov ako napr. Heviosso v beninskom vodune.
Tradičné africké náboženstvo
Tradičné africké náboženstvo je súhrnné označenie pre rôzne predstavy a praktiky domorodých Afričanov. Ide o množstvo odlišných náboženských tradícií, ktoré sa zároveň vzájomne ovplyvňovali, ktorým je však spravidla spoločná viera v najvyššiu bytosť – spravidla pasívne nebeské božstvo, praktizovanie posadnutosti duchov či bohov a významný kult predkov. Výrazný je vplyv domorodých tradícií v rôznych synkretických a ľudových predstavách. S tradičného náboženstva tiež vo veľkej miere vychádza afroamerické náboženstvo ako je vúdú alebo kandomble.
Nie je čas zomrieť
Nie je čas zomrieť je americko-britský akčný film režiséra Caryho Joji Fukunagu, v poradí dvadsiata piata oficiálna Bondovka. V hlavnej úlohe Jamesa Bonda sa naposledy predstavil Daniel Craig. Film uzatvára Craigovu pentalógiu, ktorá sa začala v Casino Royale (2006) a pokračovala v Quantum of Solace (2008), Skyfall (2012) a Spectre (2015). Film sa stal zatiaľ najdrahšou Bondovkou aká bola kedy natočená. Mal premiéru 28. septembra 2021 v Londýne a za necelé dva roky stihol zarobiť vyše 775 miliónov dolárov.
V slovenčine sa film dočkal dvoch dabingov. V prvom pre Sunrise Studio dabuje Bonda Miloslav Kráľ a v druhej novšej verzii pre TV JOJ sa zhostil hlavnej role Ján Galovič. V Česku daboval agenta 007 Jiří Dvořák.
Dej
James Bond, agent 007, skončil aktívnu službu a užíva si zaslúžený oddych na Jamajke. Pokoj však nemá dlhé trvanieobjaví sa totiž jeho starý priateľ Felix Leiter z CIA a požiada ho o pomoc. Misia na záchranu uneseného vedca sa ukáže byť oveľa zradnejšou, ako spočiatku vyzerala. Bond sa počas nej dostane na stopu nevyspytateľného zločinca, ktorý disponuje nebezpečnou a veľmi ničivou novou technológiou.
Hráč (Pavol Hammel)
Hráč je piaty spoločný štúdiový album Pavla Hammela a slovenskej rockovej skupiny Prúdy. Tento album v roku 1975 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Na reedícii albumu na CD z roku 1996 vyšla vo vydavateľstve Bonton bolo pridaných ku trinástim pôvodným nahrávkam pridaných šesť bonusov.
Album Hráč je prvým, ktorý nahrala skupina Prúdy ako príležitostné sprievodné hudobné teleso, sprevádzajúce sólistu Pavla Hammela. Album nahrávali počas Hammelových vychádzok a dovoleniek, ktoré mal v rámci jeho vojenskej základnej služby, ktorú vykonával vo Vojenskom umeleckom súbore. Album je skladateľsky aj aranžérsky vydarený no po hudobnej stránke v skladbách absentujú výraznejšie gitary, ktoré boli dovtedy pre skupinu Prúdy typické. Z pôvodných trinástich skladieb sú známe piesne ako „Zimuška“, „Mladosť“, no suverénne najpopulárnejšou nahrávkou albumu je pieseň „Učiteľka tanca“. Bonusy, ktoré boli v roku 1995 k albumu pridané, pochádzajú zo singlu a EP platne, ktoré boli nahrávané v predošlom období.
Saillac
Saillac môže byť:
Saignes
Saignes môže byť:
Evidenčné číslo (budovy)
Evidenčné číslo je číslo domu, ktorým je v Česku (staršie aj na Slovensku a v Rakúskej monarchii) v niektorých prípadoch nahradené súpisné číslo.
Rakúsko-Uhorsko
V rokoch 1874 – 1884 bolo vykonávané prečíslovanie domov v súvislosti so zavedením pozemkových kníh (katastru nehnuteľností). Pretdým boli konskripčné čísla vo veľkých mestách nahradené novým číslovaním podľa ulíc. Konskripčné čísla boli v Rakúsku novo vyznačené len vnútri domov a slúžili na identifikáciu domov v pozemkových knihách. Nové konskripčné čísla sa označovali Grundbuchs-Einlagezahl (E. Z. alebo G. E. Z., číslo vkladu do katastra) alebo tiež „neue Konskriptionsnummer“ („Neue C.-Nr.“, nové konskripčné čísla). Budovy, ktoré neboli uvedené v pozemkových knihách (katastri nehnuteľností), dostali tzv. „Evidenznummern“, evidenčné čísla.
Slovensko
Táto vyhláška striktne stanovila pre celé Slovensko jednotné rozmery a jednotné grafické a farebné vyhotovenie všetkých troch typov domových čísel. Tabuľka evidenčného čísla mala byť s modrým podkladom, bielou obrubou a s bielymi arabskými číslicami vysokými 7 cm. V prípade časti obce so samostatným evidenčným číslovaním sa na tabuľke časť obce označovala rímskym číslom v čitateli zlomku pred samotným evidenčným číslom, podobne ako v prípade súpisného čísla. Tabuľka evidenčného čísla mala mať rozmery 20 x 15 cm, teda bola menšia ako tabuľky súpisného čísla aj orientačného čísla, pre ktoré boli predpísané rozmery 25 x 20 cm s písmom vysokým 10 cm.
Túto vyhlášku nahradil s účinnosťou od 19. decembra 1990 zákon Slovenskej národnej rady č. 517/1990 Zb. o územnom a správnom členení Slovenskej republiky, ktorý už v sekcii o číslovaní stavieb s evidenčnými číslami vôbec neráta a nespomína ich, a to ani v prechodných ustanoveniach.
Česko
V Česku platila česko-slovenská vyhláška 97/1961 Zb. bezo zmeny až do 11. novembra 2000, kedy bola zrušená a nahradená zákonom o obciach a zároveň paralelne aj zákonom o hlavnom meste Prahe.
Podľa pôvodného znenia § 31 českého zákona o obecnom zriadení (a zhodne aj § 14 zákona o hlavnom meste Prahe) sa evidenčnými číslami mali označovať iba stavby určené na individuálnu rekreáciu. Toto znenie nereflektovalo doterajšiu prax, podľa ktorého boli evidenčnými číslami označené aj núdzové (dočasné) budovy. Ďalšie typy budov boli doplnené s účinnosťou od 1. júla 2010 novelizačným zákonom č. 227/2009 Sb., ktorým sa menia niektoré zákony v súvislosti s prijatím zákona o základných registroch.
Podľa podľa aktuálneho znenia týchto zákonov sa evidenčnými číslami označujú: Samostatnými súpisnými (po česky popisnými) ani evidenčnými číslami sa však neoznačujú príslušenstva budovy, ktoré sú súčasťou jedného celku.
Ak je úradne zmenený účel používania domu, môže byť domu odobraté súpisné číslo a nahradené evidenčným číslom (typicky pri zmene chalupy z trvalého bývania na rekreačný účel) alebo naopak odobraté evidenčné číslo a nahradené súpisným číslom (typicky pri prestavbe rekreačného objektu na trvalé bývanie).
Evidenčné čísla tvoria samostatný číselný rad v každej časti obce, podobne ako súpisné čísla. Vyhláška stanovuje, že na číslovanie sa používajú (rovnako ako v prípade súpisných čísel) arabské číslice v rozmedzí 1 až 9999; toto obmedzenie bolo do vyhlášky vložené noveplou 147/2015 Sb. s účinnosťou od 1. júla 2015.
Vykonávacia vyhláška 326/2000 Sb. stanovuje, že súpisné, evidenčné a orientačné čísla sa farebne líšia. Zákon síce umožňuje obciam, aby stanovili spôsob vyznačenie čísel, no väčšina obcí takú vyhlášku nemá a fakticky tak farebné rozlíšenie nie je zabezpečené, ale funguje iba na báze tradície v jednotlivých mestách či obciach, ktorá sa obec od obce spravidla líši.
Formát adries pre výstupy zo štátneho registra územnej identifikácie, adries a nehnuteľností RÚIAN stanovuje vyhláška č. 359/2011 Sb. Podľa nej sa pred evidenčné číslo vkladá prefix „č.ev.“, zatiaľ čo súpisné číslo sa uvádza spravidla bez prefixu, výnimočne s prefixom „č.p.“.
V praxi sa evidenčné číslo v dokumentoch alebo na tabuľkách od súpisného čísla odlišuje buď slovným označením („evidenční číslo“, „nouzová stavba“, „dočasná stavba“, „chata“), alebo skratkou, ktorá sa používa v rôznych variantoch: „č. ev.“, „č.ev.“, „č.e.“, „če.“, „ev. č.“, „ev.č.“, „evid. č.“ a podobne. Špecifickým spôsobom rozlišovania je aj použitie číslice „0“ alebo písmena „E“ ako prefixu. Niekedy sú evidenčné čísla odlíšené len farbou tabuľky a písma, napríklad pre rekreačné stavby v okolí Prahy je obvyklá žltá tabuľka s čiernymi číslicami, evidenčné čísla majú niekedy zelenú farbu atď.
Slovenský pohár v hádzanej mužov
Slovenský pohár v hádzanej mužov je hádzanárska pohárová súťaž mužov na Slovensku, organizovaná Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Vznikla v roku 1971 a zúčastňujú sa jej kluby troch najvyšších slovenských ligových súťaží. V rokoch 19841991 sa súťaž nehrala. Najúspešnejším klubom súťaže je HT Tatran Prešov, ktorý zvíťazil 24-krát.
Hinokitiol
Hinokitiol (β-thujaplicín) je prírodná látka, ktorú možno nájsť v stromoch čeľade cyprusovité (Cupressaceae). Ide o derivát tropolónu a jeden z thujaplicínov. Hinokitiol je bežne používaný v oblasti orálnej hygieny a ošetrujúcich prípravkov pre jeho široké spektrum antivírusových, antimikrobiálnych a protizápalových účinkov. Hinokitiol je ionofor zinku a železa, dodatočne odsúhlasený ako doplnok stravy.
Slovenský pohár v hádzanej mužov
Štruktúra
Súťaž sa hrá vyraďovacím spôsobom, keď v každom kole proti sebe dva tímy odohrajú 2 zápasy (každý tím hrá raz doma a raz vonku) a ten s lepším skóre postúpi do ďalšieho kola. V prvých kolách sa môže hrať aj turnajovým spôsobom. Najlepšie 4 tímy sa stretnú vo final four, kde odohrajú zápasy semifinále, stretnutie o 3. miesto a finále. V rokoch 2014 až 2018 sa semifinále a finále hralo pohárovým systémom na odvetu.
Hinokitiol
Hinokitiol je štruktúrou príbuzný tropolónu, u ktorého absentuje izopropylový substituent. Tropolóny sú známymi chelatačnými činidlami. Hinokitiol štruktúrne súvisí s tropolom, ktorému chýba izopropylová náhrada. Tropolóny sú zložky, ktoré sa používajú na ošetrenie otravy kovmi tlmením kovov v dobre známom krvnom obehu.
Antimikrobiálne účinky
Hinokitiol má širokú škálu biologických účinkov, z ktorých mnohé boli preskúmané a opísané v literatúre. Prvým a najznámejším z nich je silný antimikrobiálny účinok, pôsobiaci na mnohé baktérie a huby, nezávisle od ich odolnosti voči antibiotikám. Špecificky sa ukázal hinokitiol byť efektívnym voči baktériám Streptococcus pneumoniae, Streptococcus mutans a Staphylococcus Aureus, bežným ľudským patogénom. Okrem toho má hinokitiol inhibičné účinky voči Chlamydia trachomatis a môže byť klinicky využívaný ako topické liečivo.
Antivírusové účinky
Novšie štúdie preukázali, že u hinokitiolu možno pozorovať aj antivírusové účinky pri jeho skombinovaní so zlúčeninami zinku proti viacerým ľudským vírusom, vrátane rhinovírusov, coxsackievírusov a mengovírusov. Liečenie virálnych infekcií z neho robí potenciál pre značný ekonomický zisk a stal sa do značnej miery dôležitým aj pre globálne inštitúcie ako napríklad Svetová zdravotnícka organizácia (WHO). Oslabením spracovávania virálnych polyproteínov znemožňuje hinokitiol virálnu replikáciu – táto schopnosť je však do značnej miery závislá od dostupnosti iónov dvojmocných kovov, nakoľko je hinokitiol sám o sebe chelátor. Prítomnosť zinku v kombinácií s hinokitiolom podporuje tieto schopnosti, ako je rozvinuté nižšie.
Iné účinky
Okrem širokého spektra antimikrobiálnych účinkov má hinokitiol aj protizápalové a protitumorové účinky, opísané v množstve in vitro štúdiách na bunkách a in vivo pokusoch na zvieratách. Hinokitiol potláča hlavné ohniská a cesty šírenia zápalov ako napríklad TNF-a alebo NF-kB a jeho potenciál pre liečenie chronických zápalov alebo autoimunitných stavov je stále predmetom výskumu. Hinokitiol preukázateľné uvoľňuje cytotoxicitu do viacerých výrazných rakovinových bunkových línií podporou autofagických procesov.
Výskum v súvislosti s koronavírusom
Potenciálne antivírusové účinky hinokitiolu pochádzajú z jeho pôsobenia ako ionoforu zinku. Hinokitiol umožňuje prienik iónov zinku do buniek, čo zabraňuje funkcií replikačného mechanizmu RNA vírusov a následne inhibuje replikáciu vírusu. Z RNA vírusov stojí za zmienku vírus ľudskej chrípky a SARS. Ióny zinku sú schopné znateľne inhibovať replikáciu vírusov v bunkách a je preukázané, že tento účinok je závislý od prítoku zinku. Táto štúdia bola prevedená s ionoforom pyritiónu zinočnatého, ktorý sa správa veľmi podobne ako hinokitiol.
V bunkových kultúrach potláča hinokitiol delenie ľudského rhinovírusu, coxsackievírusu a mengovírusu. Hinokitiol bráni spracovávaniu virálnych polyproteínov a zabraňuje replikácií picornavírusu. Hinokitiol zabraňuje replikácií picornavírusov prostredníctvom poškodenia spracovávania virálnych polyproteínov, jeho účinok je ale závislý od dostupnosti iónov zinku.