cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dennis the Menace and Gnasher
Strip Dennis the Menace and Gnasher prvýkrát nakreslil David Law (19511970), ktorý daroval zlomyseľnému chlapcovi svoj charakteristický červeno-čierno pruhovaný odev, veľké topánky a diabolský úsmev. Neskôr David Sutherland (19701998) a David Parkins prevzal vedenie od roku 1998 do roku 2006, hoci Nigel Parkinson po roku 2002 získal leví podiel na stripoch a Jimmy Hansen sa s ním v rokoch 200506 striedal. Tom Paterson nakreslil niekoľko druhých Dennisových stripov pre zadné strany komiksu. Barrie Appleby vytvoril kresbu pre sériu Beano Superstars, ktorá sa ku koncu svojej série uchýlila väčšinou k stripom založeným na televíznom seriáli. V roku 2011 sa stal hlavným umelcom Dennisa. V roku 2012 bol Nigel Parkinson vymenovaný za jediného oficiálneho umelca Dennisa. Dennisovi sa vrátil jeho predchádzajúci vzhľad a osobnosť – mesiac nato začal Nigel Auchterlounie písať pre Dennisa a prinútil ho (a ostatné postavy) mať širšie osobnosti. Auchterlounie sa od prevzatia Dennisa ukázal ako veľmi populárny spisovateľ. Dennis a Gnasher zostali maskotmi The Beano.
Moha Rharsalla Khadfi
Mohammed Rharsalla Khadfi známy ako Moha (* 15. september 1993, Oujda, Maroko) je marocký profesionálny futbalista hrajúci za slovenský klub ŠK Slovan Bratislava. Jeho pozíciou je ľavé alebo pravé krídlo.
Huétor Tájar
Moha sa ako tínedžer presťahoval do Španielska, kde začal hrať za viacero klubov. Seniorský debut nakoniec zažil v klube CD Huétor Tájar v zápase proti CD El Palo.
Olimpik Donetsk
V marci 2014 Moha podpísal 5-ročný kontrakt s ukrajinským prvoligovým celkom Olimpik Donetsk. Debutoval proti FC Desna Chernihiv. Prvý gól za Olimpik vstrelil v zápase proti FC Metalurh Zaporizhya pri remíze 2-2.
Slovan Bratislava
V januári 2018 Moha podpísal 4,5-ročný kontrakt so slovenským klubom ŠK Slovan Bratislava. V sezóne 2017/2018 si pripísal 4 góly v 13 zápasoch. V prebiehajúcej sezóne 2018/2019 ich má v rovnakom počte zápasov už 6 a k tomu aj 7 asistencií.
Peter Bebjak
Doc. Mgr. art. Peter Bebjak ArtD. (* 1. september 1970, Partizánske) je slovenský filmový režisér, herec, producent a scenárista. S Rastislavom Šestákom v roku 2001 založil produkčnú spoločnosť DNA Production. Je držiteľom ceny Slnko v sieti za Najlepšiu réžiu za film Čiara. Jeho filmy získali spolu 6 cien a 23 nominácií národných filmových cien Slnko v sieti.
Mladosť a štúdium
Peter Bebjak sa narodil v Partizánskom a vyrastal v Chynoranoch ako najmladší z piatich súrodencov. Jeho otec pracoval v obuvníckej fabrike ZDA Partizánske, mama bola v domácnosti a zomrela, keď mal 12 rokov. Počas štúdií na Strednej priemyselnej škole strojníckej v Partizánskom hrával Bebjak v školskom divadelnom krúžku, spieval v spevokole a tiež neskôr založil s kamarátmi folklórny súbor, v ktorom tancoval.
Po skončení strednej školy sa chcel ísť študovať réžiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Keďže však odbor neotvorili, prihlášku poslal na herectvo. Neprijali ho, avšak neúspešných uchádzačov o štúdium herectva pozvali na konkurz do Krajského bábkového divadla v Banskej Bystrici. Na konkurze Bebjak uspel a v divadle pôsobil jeden rok. Od roku 1989 bol študentom bábkoherectva na VŠMU a v druhom ročníku dostal ponuku prestúpiť na herectvo. Po skončení herectva bol prijatý tiež na filmovú a televíznu réžiu na VŠMÚ, štúdium zavŕšil v roku 1999.
Filmová kariéra
Medzi prvé Bebjakove autorské počiny patria réžie krátkych filmov Expetacio, Miraculus a absolventský film Štefan, za ktorý získal Cenu študentskej poroty, na súťaži Igric (študentskú prémiu za hraný film) a v rámci festivalu Áčko cenu za najlepší hraný film a najlepšiu kameru. V roku 2006 režíroval 9 epizód dokumentárneho seriálu Najväčšie kriminálne prípady Slovenska. V roku 2007 natočil krátky tanečný film Darkroom a v roku 2010 film s rovnakou tematikou Voices.
Jeho celovečerným režisérskym debutom je snímka Marhuľový ostrov z roku 2011. Marhuľový ostrov získal cenu Grand Prix na filmovom festivale vo francúzskom Rouene. Režíroval tiež celovečerné filmy Zlo, Čistič, Čiara či Trhlina. Čistič mal v roku 2016 premiéru na festivale Panorama Europe v New Yorku, bol ocenený na festivale v talianskom Lecce za najlepšiu kameru a za strih získal strihač Marek Kráľovský filmovú cenu Slnko v sieti. Rozsiahla je tiež jeho televízna tvorba. V produkčnej spoločnosti DNA Production, ktorú vlastní od roku 2001 spolu s producentom Rastislavom Šestákom, vznikli televízne seriály Za sklom, Rex, Odsúdené, Dr. Ludsky, Nevinní či Vdova. Pre Českú televíziu Bebjak režíroval seriály Spravedlnost, Četníci z Luhačovic či Kriminálka Anděl.
Jeho film Správa bola slovenskou nomináciu na najlepší medzinárodný film na Academy Awards 2021.
Osobný život
Peter Bebjak je gej, žije s partnerom, výtvarníkom Andrejom Dúbravským.
Vláda Rakúskej republiky od 3. júna 2019
'''Vláda Rakúska od 3. júna 2019''' je súčasná rakúska vláda, ktorá nastúpila do úradu 3. júna 2019. Nasledovala po vláde Sebastiana Kurza a vznikla potom, čo parlament na čele s SPÖ a FPÖ vyslovil Kurzovej vláde nedôveru. Ide o prvú úradnícku vládu v dejinách krajiny a tiež o prvú vládu, ktorú povedie žena. Vláda bola krátko po zostavení kritizovaná z nedostatočnej otvorenosti k médiám.
Kresťanský rock
Kresťanský rock je kresťanský štýl v rockovej hudbe.
Príslušnosť ku kresťanskému rocku je určená iba textami a vyhlásením umelca. V oblasti textu sa odvoláva na náboženskú - alebo prísnejšie kresťanskú - kontempláciu, modlitbu alebo oslavu Boha. V skutočnosti každý žáner v rockovej hudbe vyvinul svoj vlastný kresťansko-náboženský štýl.
Koncepcia kresťanského rocku je kontroverzná, pretože na jednej strane sa všeobecne uznáva, že takýto trend možno odlíšiť, ale na druhej strane existujú tvrdenia, že kresťanské cirkvi neakceptujú rockovú hudbu. .
Kresťanský rock je najčastejšie spájaný so žánrami ako soft rock, folk rock a country rock, rhythm and blues, ale kresťanský rock nie je cudzí ani žánrom ako punk rock, rap, a aj heavy metal.
Štýl kresťanského rocku by sa nemal zamieňať s populárnymi náboženskými skladbami, ktoré málokedy pramenia z rockových koreňov.
Interpreti
Sú to najmä umelci, ktorí tomuto trendu venovali celú svoju prácu, ako napríklad Thousand Foot Krutch, Larry Norman, Phil Keaggy, Skillet, Randy Stonehill, King’s X, Stryper, Casting Crowns, Jeremy Camp, Chris Tomlin a tiež tí, ktorí patria do obdobia kresťanskej hudby, alebo vo všetkých svojich prácach sa často vracajú k tomuto trendu, napríklad:
Michaél Spondyles
Michaél Spondyles (iné prepisy: Michael Spondyles, Michail Spondylis,, ) bol vysokopostavený byzantský hodnostár a eunuch, ktorý sa stal antiochijským douxom (lat. duxom) a neskôr talianskym katepanom.
Životopis
Michaél bol jedným z dvorných eunuchov byzantského cisára Konštantína VIII. V roku 1026 bol menovaný guvernérom (douxom) východnej metropole ríše Antiochie. Po tom, čo na byzantské územie v roku 1027 vtrhol aleppský emir Sálih ibn Mirdás, Michaél vytiahol proti nemu a pokúsil sa dokonca o ofenzívu na Aleppo. Mirdás Spondyla porazil a zahnal na ústup. O rok neskôr sa byzantským vojskám podarilo zajať arabského kmeňového vodcu Násra, ktorý výmenou za slobodu sľúbil Byzantskej ríši spojenectvo a zaviazal sa vystavať na svojom území pevnosť, ktorá mala chrániť Byzanciu pred moslimami. Michaél dokonca do pevnosti poslal tisícčlennú posádku. Po tom, čo bola pevnosť dostavaná avšak Arabi Spodyla zradili a s pomocou Fátimovcov byzantskú posádku pobili.
V júli 1029 Spondyles bez cisárovho povolenia, a i napriek prosbám aleppských emirov o mier, zaútočil na Aleppo. Mirdásovskí vodcovia, bratia Násr a Thimal, Spondyla porazili a prinútili uzavrieť mier. Cisár Roman III. Spondyla pre jeho neúspechy odvolal a na jeho miesto dosadil svojho švagra Konštantína Karanténa. Sám sa následne vydal do Sýrie, avšak jeho kampaň skončila ponižujúcim neúspechom.
Následne sa Michaél v prameňoch objavuje za vlády Michala IV., keď sa v roku 1038 spolu s Georgiom Maniakom zúčastnil výpravy na Sicíliu. Tam pravdepodobne nahradil Konštantína Opa na pozícii talianskeho katepana pred menovaním Nikéfora Dokeiana v roku 1039.
Rožkatcotvaré
Rožkatcotvaré (Ceratophyllales) sú radom krytosemenných rastlín a zároveň sú považované za sesterskú vetvu pravých dvojklíčnolistových rastlín. Do radu patrí jediná čeľaď rožkatcovité (Ceratophyllaceae) s jediným druhom rožkatec (Ceratophyllum). Vo svete sa vyskytuje približne 6 druhov, z toho 2 na Slovensku.
Charakteristika
Rožkatce sú trváce sladkovodné byliny, voľne sa vznášajúce vo vode (nie sú zakorenené v substráte). Namiesto koreňov sa niekedy rastliny prichytávajú o podklad pomocou premenených bočných vetiev, ktoré nahrádzajú pravé korene. Listy sú v praslene, 1- až 4-krát vidlicovito rozvetvené, bez prílistkov. Kvety sú jednopohlavné, veľmi nenápadné, jednotlivé v pazuchách listov. Samčie a samičie kvety sa obvykle striedajú po praslenoch. Okvetie je drobné, na báze zrastené, zelené, s neustáleným počtom okvetných lístkov (5–10). Okvetie niekedy býva interpretované ako súbor listencov. V samčích kvetoch je 10 alebo viac tyčiniek. Peľové zrná sú inaperturátne. Semenník je vrchný, gyneceum je monokarpné s apikálnou placentáciou. Vajíčka majú len 1 integument. Plodom je oriešok, niekedy interpretovaný ako nažka. Na povrchu orieška sú časté výrastky. Semená majú veľké embryo s dužinatými klíčnymi listami, endosperm a perisperm chýba.
Taxonómia
Rod rožkatec (Ceratophyllum) bol v minulosti považovaný za leknotvarú rastlinu (Cronquistov systém). V systéme APG IV. je považovaný za sesterskú vetvy pravých dvojklíčnolistových rastlín.
Štefánikova ulica (Košice)
Štefánikova ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Ulica je rozdelená do dvoch samostatných ciest. Jej severný koniec začína na ulici Gorkého a Továrenská a južný končí na ulici Protifašistických bojovníkov a Mlynská. Do ulice sa napájajú ulice ako: Podtatranského, Stará baštová, Vodná, Rumanova, Kmeťova a Kasárenské námestie.
Obe časti ulice sú dostupné autom a časť na strane Mestského parku aj mestskou hromadnou dopravou. Ponad ulicu sú vybudované 3 mosty pre peších. Ulica je súčasťou mestského okruhu Košíc číslo 1. Pri križovatke s Mlynskou sa tu nachádza Jakabov palác, Jeneyho palác, Bývalý Hotel Palace a Divadlo Romathan. Ďalej sa pozdĺž ulice nachádzajú aj štátne obytné domy, ktoré sú vyhlásené za národnú kultúrnu pamiatku.
Názov ulice
Štefánikova ulica dostala svoje meno podľa Milana Rastislava Štefánika. V rámci svojej histórie vystriedala názvy ako: Hernád sor (Hornádsky riadok), Hornádsky riadok, Múzeum utca (Múzejná ulica), Rašínova ulica (podľa predsedu vlády Československa), Mátyás király körút (Okružná kráľa Mateja), Ul. V. Širokého, Ulica Klementa Gottwalda a Gottwaldova ulica.
Є̈
Є̈ (minuskula є̈) je písmeno cyriliky.
Používa sa len v chantyjčine, do používania bolo uvedené v roku 2000. Je to variant písmena Є.
Saint-Arroumex
Saint-Arroumex je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Črchľa (vrch vo Veľkej Fatre)
Črchľa je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Dolný Harmanec, približne severozápadne od Banskej Bystrice.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať najmä okolité veľkofatranské vrcholy a blízke Kremnické vrchy, pri priaznivých podmienkach tiež Strážovské vrchy, Javorie, Poľanu a Nízke Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úpätím vedie značka z rázc. Veľký tunel.
Ю̆
Ю̆ (minuskula ю̆) je písmeno cyriliky.
Používa sa len v chantyjčine. Je to variant písmena Ю.
Crosey-le-Petit
Crosey-le-Petit je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Beauzeil
Saint-Beauzeil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Klimo
Pôvod
Juraj Klimo sa narodil v Dolnom Lopašove v chudobnej zemianskej rodine remeselníka Juraja Klimu a jeho manželky Evy. Rodičia mali pôvod vo Veľkých Kostoľanoch. Rod Klimovcov sa v Dolnom Lopašove uvádza už v druhej polovici 17. storočia.
Štúdium
Štúdium začal na gymnáziu v Trnave. Vyššie štúdium filozofie a teológie nadobudol v Bratislave, Budíne a Trnave. Roku 1731 dosiahol titul bakalára 1732 titul magistra filozofie. Za rímsko-katolíckeho kňaza ho vysvätili roku 1733. Kňazskú službu začal vo Voderadoch a Novom Meste nad Váhom roku 1734. Odtiaľ ho povolal za svojho tajomníka generálny vikár a kanonik v Ostrihome František Klobušický (Klobusiczky Ferenc). Vďaka svojím schopnostiam rýchlo postupoval vyššie. V roku 1740 ho vymenovali za kanonika v Bratislave a o rok neskôr obsadil rovnakú funkciu v Ostrihome. V tej istej dobe bol tiež nitriansky a šaštínsky arcidiakon. Úrad biskupa dosiahol roku 1747. Vtedy si ho všimla aj Mária Terézia, ktorá ho vymenovala za referendátora kráľovskej kancelárie v Budíne.
Kariéra
Mária Terézia zjavne videla v slovenskom rodákovi potenciál. Roku 1751 ho určila za biskupa do najstaršieho univerzitného mesta Uhorska Pécs. Jeho nové biskupské pôsobisko potvrdil aj pápež Benedikt XIV. dňa 15. novembra 1751. Po rokoch osmanskej okupácie a vojen tu rozhodne chýbal ľudský potenciál. Klimo sa tak stal aj županom (1752-1777) Tolnianskej a Baranskej župy a roku 1755 administrátorom župy Virovitica. Úradu sa ujal po biskupskej konsekrácii 5. apríla 1752, ktorú vykonal už ako arcibiskup Kaloče František Klobušický. V tom istom roku ho Mária Terézia povýšila do šľachtického stavu. Zrejme išlo o potvrdenie zemianskych výsad, ktoré rod Klimovcov zrejme vlastnil dlhší čas, alebo o slávnostné udelenie erbu. (Juraj Klimo daroval roku 1771 fare svojej rodnej obce relikviár, dve rúcha a kalich. Na podstavci kalicha bol zobrazený jeho erb. Podoba erbu je zachytená v publikácii obce.) V roku 1754 mu pápež Benedikt XV. udelil arcibiskupské pálium aj s právami arcibiskupa.
Obnova regiónu
Obnovu regiónu medzi Balatonom a Slavóniou zobral slovenský rodák so zápalom. Zaslúžil sa o usídlenie slovenských rodín a o príchod viacerých jazykovo dobre vybavených vzdelaných slovenských katolíckych kňazov a klerikov do týchto končín, ktorí by mohli úspešne účinkovať vo farnostiach s národnostne zmiešaným obyvateľstvom. Nechal obnoviť alebo vystavať kostoly vo vyše 70 lokalitách a v 23 lokalitách nechal postaviť fary. Neobmedzoval sa pritom len na cirkevné záležitosti. Podporoval spisbu, umenie a školstvo, vzdelanie, vedu. Roku 1768 založil v Pécsi numizmatickú zbierku. Cisárovná Klimu ešte menovala do miestodržiteľskej rady v Bratislave, kde sa potom medzi rokmi 1760 až 1763 často zdržiaval. V Pécsi založil papiereň, tlačiareň a astronomické observatórium. Biskupskú knižnicu rozšíril o 15000 kníh, ešte za jeho života zaujala prvé miesto medzi diecéznymi knižnicami. Jeho cieľ bol ale obnoviť samotnú univerzitu. To sa za žiaľ za jeho života nepodarilo dosiahnuť. Roku 1774 tak aspoň sprístupnil bohatú knižnicu biskupstva verejnosti, čím vytvoril snáď najstaršiu verejnú knižnicu Uhorska.
Smrť a pamiatky
Juraj Klimo zomrel 2.mája 1777 v Pécsi, kde ostal aj pochovaný v bazilike sv. Petra a Pavla v kaplnke Božieho tela. Bol to posledný feudálny správca mesta. Už za jeho života sa Pécs snažila získať štatút slobodného kráľovského mesta. Slovenský biskup tejto myšlienke nekládol prekážky, proti bol však pápež a tak mesto Pécs získalo nové privilégiá po Klimovej smrti. V rodnej obci Dolný Lopašov mu na podnet rodáka z obce trnavského arcibiskupského vikára Pavla Jedličku (1844-1917) bola 23. októbra 1910 odhalená na rodnom dome pamätná tabuľa v slovenskom a maďarskom jazyku. V Pécsi nesie Klimovo meno jedna z ulíc blízko mestských hradieb a samozrejme jeho knižnica, ktorá sa stala časťou univerzitnej knižnice. V roku 1977 mu v blízkosti katedrály, kde bol pochovaný, mesto odhalilo pamätnú tabuľu.
Я̆
Я̆ (minuskula я̆) je písmeno cyriliky.
Používa sa len v chantyjčine a baškirčine. Je to variant písmena Я.
Crosey-le-Grand
Crosey-le-Grand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Crouzet-Migette
Crouzet-Migette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obi
Obi môže byť:
OBI môže byť:
9 (číslo)
Deväť je prirodzené číslo, ktoré nasleduje po čísle osem a predchádza číslu desať. Rímska číslica je IX.
Črchľa (prítok Kučmanovského potoka)
Črchľa je potok v západnej časti regiónu Šariš v obci Krásna Lúka v okrese Sabinov. Je to pravostranný prítok Kučmanovského potoka, ktorý ústi do Torysy; má dĺžku 2,6 km. Je vodným tokom VII. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-32-04-1111. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Spišsko-šarišské medzihorie, geomorfologický podcelok Šarišské podolie a v pramennej oblasti pomedzie s geomorfologickým celkom Levočské vrchy, s geomorfologickým podcelkom Levočská vysočina.
Miroslav Sopko
Mgr. Miroslav Sopko (* 25. január 1975, Michalovce ) je slovenský učiteľ a politik. Od roku 2016 do roku 2020 bol poslancom Národnej rady SR.
Cubrial
Cubrial je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Miroslav Sopko
Životopis
V rokoch 19931998 vyštudoval na Pravoslávnej bohosloveckej fakulte a Fakulte humanitných a prírodných vied Prešovskej univerzity v Prešove (FHPV PU) v Prešove odbor učiteľ občianskej náuky, náboženskej výchovy a etiky. Od roku 1998 je zamestnaný na Základnej škole s materskou školou v Zalužiciach. V rokoch 2002 až 2007 si doplnil kvalifikáciu o predmety dejepis a geografia na FHPV PU a v rokoch 2006 - 2008 špecializovaným kvalifikačným štúdiom na Metodicko-pedagogickom centre v Prešove získal kvalifikáciu pre vyučovanie v predmete informatika. V roku 2010 sa stal členom Slovenskej komory učiteľov, kde v rokoch 2011 - 2016 pôsobil ako viceprezident. Je tvorcom webového portálu Občiankári.sk.
Cubrial
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Črchľa (prítok Kučmanovského potoka)
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne v juhozápadnej časti územia obce Krásna Lúka na východnom svahu vrchu Čierna kopa s nadmorskou výškou, ktorej vrchol leží na území obce Tichý Potok v katastrálnom území Blažov, v geomorfologickom podcelku Šarišské podolie na pomedzí s geomorfologickým podcelkom Levočská vysočina.
Miroslav Sopko
Politické pôsobenie
Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidoval na 9. mieste kandidátky hnutia OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), získal 6 734 preferenčných hlasov a získal mandát poslanca NR SR. V Národnej rade SR pôsobil ako člen Mandátového a imunitného výboru NR SR a Výboru NR SR pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport.
Počas volieb do orgánov samosprávnych krajov, ktoré sa uskutočnili 4. novembra 2017, bol splnomocnencom volebnej koalície OĽANO, SaS, KDH a NOVA, ktorá podporila úspešného kandidáta Rastislava Trnku a získala v Košickom samosprávnom kraji 16 poslancov. V decembri 2017 sa stal podpredsedom poslaneckého klubu OĽANO.
Cubrial
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Cirice
Saint-Cirice je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Črchľa (prítok Kučmanovského potoka)
Opis toku
Tečie v krátkom úseku východným smerom lesným extravilánom, vo vzdialenosti 500 m od prameňa sa stáča do smeru severovýchod a tento smer si zachováva až do svojho zaústenia, pravým brehom obmýva pasienok a nižšie aj pole s rovnakým názvom Godušné vrchy, vychádza z lesa v nadmorskej výške a pokračuje poľnohospodárskym extravilánom, ľavým brehom obmýva pasienok a pole Štvrtky, vo výške  priberá ľavostranný bezmenný prítok z pasienka Štvrtky, vo výške  priberá pravostranný bezmenný prítok, vo výške  vchádza do severozápadného okraja intravilánu obce Krásna Lúka a po záverečnom 240 m úseku s malým spádom meandrujúc ústi do Kučmanovského potoka v nadmorskej výške  ako jeho pravostranný prítok. Má dva bezmenné prítoky. Preteká a ústi v geomorfologickom celku Spišsko-šarišské medzihorie, geomorfologickom podcelku Šarišské podolie, s výnimkou pramennej oblasti, ktorá sa nachádza v dosahu aj geomorfologického celku Levočské vrchy, geomorfologického podcelku Levočská vysočina.
Saint-Cirice
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Duna (román)
Duna (pôvodný anglický názov Dune) je vedecko-fantastický román amerického spisovateľa Franka Herberta, ktorý prvý raz vyšiel knižne v roku 1965. Knižnému vydaniu predchádzalo uverejnenie príbehu rozdeleného do dvoch častí na stránkach literárneho časopisu Analog. V roku 1966 získal Herbert za svoju najslávnejšiu knihu literárne ocenenie Hugo, o ktorú sa v danom roku podelil so spisovateľom Rogerom Zelaznym (román This Immortal). V tom istom roku získala Duna cenu Nebula za najlepší román hneď v prvom ročníku jej udeľovania. Román je prvou časťou tzv. eposu Duny a bol označený za jeden z najlepšie sa predávajúcich sci-fi románov všetkých čias. V slovenskom preklade kniha prvý krát vyšla v novembri 2018. Jeho autorkou je Marína Gálisová a vydavateľom PreMedia.
Črchľa (prítok Kučmanovského potoka)
Pôvod názvu
Vodný tok má pôvod v apelatíve črchľa, ktoré bolo bez zmeny prenesené na potok, vo význame časť lesa, v ktorom sa lúpala kôra zo stromov, aby vyschli, vyčrchlené miesto. Motivantom pomenovacieho procesu bol charakteristický výskyt vyčrchleného miesta v priestore potoka v čase pomenovania. Črchlenie bol jeden zo stredovekých spôsobov odlesňovania, transformácie lesných pozemkov na kultúrnu pôdu - poľnohospodárske pozemky. Najskôr sa obsekala, olúpala kôra dookola kmeňa stromu, aby vyschol, neskôr sa očrchlené vyschnuté stromy vytínali a potom sa klčovaním získavala užitočná, kultúrna pôda.
Duna (román)
Dej sa odohráva vo vzdialenej budúcnosti, vo feudálnej medzihviezdnej spoločnosti, kde jednotlivé rody kontrolujúce planéty podliehajú moci padišáha imperátora. Duna je príbehom mladého Paula Atreida, ktorého vznešený rod prijal správcovstvo púštnej planéty Arrakis. Táto drsná planéta je jediným zdrojom najvzácnejšej substancie celého známeho vesmíru: korenia. Korenie predlžuje život a zvyšuje mentálne schopnosti jednotlivca, len vďaka nemu môžu niektorí jednotlivci, mentati, spracovávať informácie na úrovni niekdajšej výpočtovej techniky, či navigátori určovať trasy pre kozmické lode cestujúce medzi hviezdami. Správcovstvo Arrakis je preto prestížny a zároveň veľmi nebezpečný záväzok. Príbeh sledujúci konfrontáciu jednotlivých imperiálnych frakcií v boji o planétu a jej vzácny zdroj skúma spletité a komplikované vzťahy politiky, náboženstva, ekológie, technológie a ľudských emócií.
Črchľa (prítok Kučmanovského potoka)
Pôvod názvu
V roku 2007 bola štandardizovaná podoba hydronyma Črchľa. Zo slovného základu apelatíva črchľa bol v slovenskom stredovekom jazykovom prostredí utvorený jednoslovný nepredponový názov Črchľa ako súčasť  početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii vrátane hydronymie; toto apelatívum je v súčasnej slovenčine vysunuté na okraj slovnej zásoby ; porovnaj aj hydronymá napr. Črchľový potok (prítok Varínky), Črchľový potok (prítok Osturnianskeho potoka), Črchľový potok (prítok Kysuce), Črchľový potok (prítok Polhoranky), Črchlinský potok, Črchľa (prítok Jelenieho potoka).
Duna (román)
Na román nadväzuje päť pokračovaní; Mesiáš Duny (Dune Messiah), Deti Duny (Children of Dune), Božský imperátor Duny (God Emperor of Dune), Heretici Duny (Heretics of Dune) a Snemovná planéta: Duna (Chapterhouse: Dune). Celá sága mala byť zavŕšená siedmou knihou, no tú Frank Herbert už nestihol dopísať.
Román Duna bol inšpiráciou pre rovnomenný film Duna z roku 1984 od režiséra Davida Lyncha a minisériu Duna (pôvodný názov Frank Herbert's Dune) z roku 2000, ktorú produkoval Sci-Fi Channel. Lynchov film bol pri uvedení komerčným neúspechom (sám režisér sa k filmu prakticky nepriznáva), no postupom času sa stal kultovou snímkou. Miniséria sa natáčala v koprodukcii s Nemeckom a Českom – interiéry vznikli v štúdiách na českom Barrandove a kostýmy vytvoril renomovaný český kostýmový a scénický výtvarník Theodor Pištěk. Pod režisérskou taktovkou Johna Harrisona sekundovalo americkým a britským hercom veľa tvárí českej kinematografie.
Mazár-e Šaríf
Mazár-e Šaríf (iné prepisy: Mazáre Šaríf, Mazár(-)í Šaríf, Mazár(-)i Šarif, Mazárišarif, Mazár(-)e Šeríf, Mazár(-)e Šerif; výslovnosť: [mäzár í šäríf]; po perzsky ) je najväčšie mesto v severnom Afganistane. Leží v provincii Balch. Počet obyvateľov v roku 2006 sa odhaduje na 300 600, podľa sčítania v roku 1979 bol 103 372.
Cosmic Gate
Cosmic Gate je nemecká trance dvojica, ktorú tvoria Claus Terhoeven (narodený 1972, umeleckým menom Nic Chagall) a Stefan Bossems (1967, vystupujúci ako DJ Bossi). Hrajú trance, hard trance, tech trance.
Dejiny
Hudobná skupina Cosmic Gate vznikla oficiálne v roku 1999, aj keď Nic a Bossi boli v kontakte už od roku 1997, keď sa ako producenti podieľali na viacerých hudobných projektoch z vydavateľstva X-IT Records. Ich prvý singel pod hlavičkou Cosmic Gate s názvom "The Drums" vznikol koncom roka 1998 a bol vydaný, tak ako väčšina singlov z prvého albumu, vďaka vydavateľstvu EMI Records Ltd./EMI Electrola v roku 1999. Výsledky v hudobných rebríčkoch boli povzbudivé, no duo mierilo podstatne vyššie a preto strávili dlhé týždne v štúdiu vylepšovaním svojej produkcie. Nasledovali single "Mental Atmosphere", "Somewhere Over The Rainbow" (ktorý síce pôvodne vytvoril Israel Kamakawiwoʻole, no v tomto prípade to bola skôr prerábka verzie od nemeckej producentky Marusha z roku 1994), "Exploration of Space" (z dlhodobého pohľadu najznámejší singel od toho dua, aj keď v čase vzniku jeho pôvodnej verzie to tak nevyzeralo) alebo "Melt To The Ocean". Singel "Somewhere Over The Rainbow" obsahoval aj bonusovú pesničku "Fire Wire", ktorá bola prepracovaná a s pestrým balíkom remixov vydaná ako samostatný singel v roku 2001. Ten priniesol skupine Cosmic Gate prvý globálny úspech aj mimo krajín ako Nemecko, Rakúsko, prípadne krajín Beneluxu, kde sa hudobný štýl trance tradične tešil veľkej podpore u poslucháčov. Túto prvú etapu v histórii skupiny zosumarizoval album Rhythm & Drums z roku 2001.
Mazár-e Šaríf
Mesto je najdôležitejším pútnickým mestom Afganistanu, pretože je v tunajšom mauzóleu údajne pochovaný štvrtý kalif Alí. Patrí medzi sväté mestá islamu. Leží pri starej Hodvábnej ceste. V meste sa spracúvajú poľnohospodárske produkty. Priesmyková cesta, ktorá spája mesto s mestom Kábul, bola postavená v roku1964 s pomocou ZSSR.
Duna (román)
Začiatky
Nasledujúcich päť rokov strávil výskumom, písaním a revidovaním. Uverejnil trojdielny seriál Dune World v mesačníku Analog, (od decembra 1963 do februára 1964). Seriál bol doplnený viacerými ilustráciami, ktoré neskôr neboli už znovu publikované. Po roku pokračoval v podstatne pomalšom tempe prebiehajúcim 5-dielnym cyklom The Prophet of Dune v číslach január-máj 1965. (Prvý seriál sa stal časťou I knihy, druhý bol rozdelený na časť II a III) Seriálovú verziu rozšíril, prepracoval a ponúkol viac ako dvadsiatim vydavateľom, no každý ju odmietol. Román Duna bol nakoniec akceptovaný a publikovaný v auguste 1965 vydavateľstvom Chilton Books, známejším skôr vydávaním manuálov k opravám automobilov.
Cosmic Gate
Dejiny
Cosmic Gate vytvorili veľa remixov pre umelcov ako je DJ Tiësto (Urban Train), Ferry Corsten (Punk), Blank & Jones (DFF), Svenson & Gielen (Answer the Question) a Vanessa-Mae (White Bird).
Duna (román)
Zápletka
V ďalekej budúcnosti sa ľudstvo odvrátilo od inteligentných strojov v prospech adaptácie svojich myslí, ktoré dokázali spracovávať extrémne komplexné procesy. Veľa z týchto schopností je ale závislých na korení; substancii, ktorá existuje iba na Arrakis; púštnej planéte, na ktorej sú hlavnou formou života obrovské piesočné červy. Korenie zlepšuje zdravie, predlžuje život a prepožičiava obmedzenú schopnosť predvídania. Pre svoju vzácnosť slúži v medzihviezdnom impériu ako jedno z platidiel. Zároveň jeho vlastnosti umožňujú navigátorom Vesmírnej gildy bezpečne riadiť kozmické lode rýchlejšie ako svetlo a pomáhajú Matkám predstaveným matriarchálneho Bene Gesseritu prístup k ich Zdedeným spomienkam - osobnostiam a skúsenostiam svojich ženských predkov.
Cosmic Gate
Dejiny
Počas posledných rokov sa zvuk Cosmic Gate zmenil z tvrdšieho trance na jemnejší, ale vždy energický hudobný štýl.
Duna (román)
Zápletka
Na začiatku románu každej planéte vládne veľkorod, podriadený padišáhovi imperátorovi Shaddamovi IV. Imperátor má podozrenie, že vojvoda Leto Atreides z rodu Atreidov sa dostáva do pozície jeho potencionálneho vyzývateľa; stáva sa totiž čoraz obľúbenejším medzi ostatnými veľkorodmi Landsraadu. Rozhodne sa ho teda zbaviť a poverí ho kontrolou nad Arrakis, ktoré je momentálne v rukách rodu Harkonnenov, ktorému vládne barón Vladimír Harkonnen. Rody Atreidov a Harkonnenov rozdeľuje generácie trvajúce nepriateľstvo. Navyše imperátor sa tajne spojil s barónom, ktorý plánuje na Atreidov po presune na Arrakis zaútočiť. Poskytne mu svoje légie sardaukarov, zamaskovaných ako harkonnenských vojakov, aby mal istotu, že útok bude úspešný.
Leto Atreides si po oznámení svojho nového poverenia uvedomí, že sa musí jednať o pascu, no takú príležitosť nie je možné odmietnuť. Spolu so svojimi vernými poradcami, majstrom meča Duncanom Idahom, mentatom Thufirom Hawatom, súkovským doktorom Wellingtonom Yuehom a trubadúrom a bojovníkom Gurneyom Halleckom, sa pripravujú na všetky možnosti. Medzičasom Ctihodná matka Gaius Helena Mohiamová obviňuje konkubínu vojvodu Leta, členku Bene Gesseritu Lady Jessicu z neposlušnosti. Bene Gesserit sleduje svoj tisícročia trvajúci tajný program šľachtenia ľudskej rasy, ktorého cieľom je muž so schopnosťami Bene Gesseritu, ktorého nazývajú Kwisatz Haderach a ktorý by mal mať veštecké schopnosti prekonávajúce čas a priestor. Jessike bolo prikázané porodiť s Letom Atreidom dcéru, no ona sa z lásky k nemu rozhodla darovať mu syna-dediča, Paula Atreida. Jessica trénuje Paula podľa školy Bene Gesseritu a na Mohiamovú napriek jej počiatočnému skepticizmu urobí chlapec veľký dojem.
Po úteku do púšte sú Paul a Jessica prijatí komunitou fremenov v síči Tabr a učia ich bojovej technike Bene Gesseritu. Paul zvládne skúšku dospelosti a zvolí si fremenské meno Muad'Dib. Jessica sa rozhodne podstúpiť rituál, ktorý z nej urobí Ctihodnú matku: vypije jedovatú Vodu života. Po srdcom pritom nosí Letovu dcéru Aliu, ktorá tak získa rovnaké schopnosti ako ona, no ešte v maternici. Paul sa zamiluje do fremenky Chani a má s ňou syna menom Leto. O dva roky neskôr sa začnú prejavovať Paulove silné veštecké schopnosti, čo spôsobí, že ho fremeni začnú považovať za svojho Mahdího (mesiáša). Paul si uvedomí, že fremeni môžu byť zásadnou vojenskou silou, ktorá dokáže planétu získať z rúk Harkonnenov, ale tiež to, že ak ich nebude ovládať, ich džihád sa môže rozšíriť do celého známeho vesmíru.
Ako začína produkcia korenia klesať v dôsledku ničivých fremenských nájazdov, zvesti o ich novom vodcovi menom Muad'Dib sa dostanú až k barónovi a imperátorovi. Barón sa rozhodne nahradiť svojho brutálneho synovca Glossu Rabbana inteligentnejším a ľstivým Feyd-Rauthom, dúfajúc, že sa tak jeho obraz v očiach domorodcov zlepší. Imperátor podozrieva baróna z pokusu o vytvorenie vojakov silnejších ako sardaukari v snahe prevziať moc, a posiela špiónov aby monitorovali situáciu na Arrakis. Hawat využíva príležitosť a zasieva do mysle baróna pochybnosti o imperátorových skutočných plánoch; zvyšuje tak ešte viac napätie v ich aliancii. Medzitým sa Gurney opäť stretá s Paulom a Jessikou. Presvedčený o tom, že to Jessica je zradcom Atreidov, pokúsi sa ju zabiť, no je zastavený Paulom. Paul však Gurneyho útok nebol schopný predpovedať a verí, že sa musí napiť Vody života, aby zlepšil svoje schopnosti. Voda života však účinkuje iba u žien Bene Gesseritu; u mužov je bez výnimky smrteľná. Paul po jej požití upadá na niekoľko týždňov do kómy, no zvládne ju premeniť a preberie sa so schopnosťami vidieť cez čas a priestor - stane sa z neho Kwisatz Haderach. Cíti, že imperátor a barón zhromažďujú sily na obežnej dráhe Arrakis, aby rozdrvili fremenskú rebéliu, a pripravuje fremenov na hlavnú ofenzívu proti harkonnenským silám na planéte.
Imperátor prichádza s barónom na Arrakis a zároveň vysiela 5 pechotných lodí do južnej púšte pátrať po fremenoch. Sardaukari sa vrátia ťažko zdecimovaní, podarí sa im však zabiť pár fremenov, vrátane Paulovho syna Leta; Alia sa nechá dobrovoľne zajať a je odvedená k barónovi. Jej vzdor je nezlomný, verí svojmu bratovi a odhaľuje, že Muad'Dib je Paul Atreides. V tomto okamihu Paul a fremeni na chrbtoch obrovských púštnych červov zaútočia na hlavné mesto. Alia využije zmätok, zavraždí baróna a utečie. Paul a fremeni rýchlo porazia harkonnenských vojakov i sardaukarov. Paul predstúpi pred Imperátora a hrozí zničením produkcie korenia navždy, ak sa Imperátor nevzdá trónu. Feyd-Rautha sa Paula ešte pokúsi zastaviť a vyzve ho na súboj na nože, no ten ho počas neho zabije. Imperátor sa neochotne vzdáva trónu v Paulov prospech a sľubuje mu ruku svojej dcéry Irulán. Keď Paul preberie kontrolu nad Impériom zistí, že tým, že dosiahol svoj cieľ, zároveň stratil možnosť zastaviť fremenský džihád, pretože ich viera v neho, v Muad'Diba, sa stala absolútnou.
Počítačové hry
Dune 2000, bola vylepšená verzia pôvodnej Dune II. Vytvorilo ju taktiež štúdio Westwood. Objavila sa nová grafika a hudba, videosekvencie so živými hercami na počítačovom pozadí, príbeh ostal bezo zmeny.
Frank Herbert's Dune - 3D adventúra, ktorá vernejšie opisuje dej knihy, inšpiruje sa i filmom.
Emperor: Battle for Dune - opäť vylepšenie real-timovej stratégie, pokračovanie príbehu z predchádzajúcej Dune 2000.
Dune: Generations - nedokončený online projekt s veľkými ambíciami
Prostetická skupina
náhľad|300x300bod|Hem (znázornený oranžovou) je typickým príkladom prostetickej skupiny. Na obrázku je vyobrazený naviazaný na myoglobín (modrá farba). Prostetická skupina  je neaminokyselinová (nepeptidová) zložka štruktúry konjugovaných proteínov (heteroproteínov), ktorá je pevne viazaná na apoproteín. Zvyčajne je to organická molekula, ktorá je kovalentne viazaná na bielkovinu.  Nemala by byť zamieňaná s kofaktorom, ktorý sa takisto viaže na apoenzým (holoproteín alebo heteroproteín) pomocou nekovalentných interakcií. Prostetická skupina je teda na bielkovinu viazaná pevnejšie, než kofaktory/koenzýmy.
Prostetická skupina je zložka konjugovaných proteínov, ktoré je nutná pre biologickú aktivitu bielkoviny. Môže to byť organická molekula (napríklad vitamín, cukor, RNA alebo lipid) alebo anorganická (napríklad kovový ión alebo fosfát). Prostetická skupina je pevne viazaná na bielkovinu a môže byť viazaná i kovalentnou väzbou. Tieto skupiny majú zvyčajne dôležitú úlohu počas enzýmovej katalýzy.  Bielkovina bez prostetickej skupiny sa nazýva apoproteín a bielkovina s naviazanou prostetickou skupinou sa nazýva holoproteín. Nekovalentne viazaná prostetická skupina sa zvyčajne nedá oddeliť od holoproteínu bez toho, aby denaturoval celý proteín. Názov "prostetická skupina" je teda veľmi všeobecný a popisuje hlavne pevnú väzbu skupiny na apoproteín. Popisuje teda štruktúrnu vlastnosť, na rozdiel od koenzýmu, ktorý popisuje funkčnú vlasnosť.
Typy prostetických skupín
Prostetické skupiny sú podskupinou kofaktorov. Kovové ióny, ktoré sú slabo viazané, sú stále kofaktory, ale zvyčajne nie sú označované ako prostetické skupiny. U enzýmov sú prostetické skupiny vyžadované pre aktivitu a účastnia sa katalytického mechanizmu.  Ostatné prostetické skupiny majú štruktúrne vlastnosti. To platí napríklad pre sacharidy a lipidy v glykoproteínoch a lipoproteínoch a pre RNA v nukleoproteínoch a ribózomoch.  Tieto skupiny môžu byť veľké a môžu tvoriť hlavnú časť bielkoviny, ako je to napríklad u proteoglykánov.
Typickým príkladom prostetickej skupiny je hem v hemoglobíne.  Medzi ďalšie príklady patria skupiny odvodené od vitamínov  - napríklad tiamínpyrofosfát, pyridoxalfosfát a biotín. Keďže prostetické skupiny sú často vitamíny alebo deriváty vitamínov, to vysvetľuje, prečo je potrebné prijímať vitamíny v strave. Anorganické prostetické skupiny sú zvyčajne prechodné kovy, ako sú železo (v hemovej skupiny, napríklad v hemoglobíne alebo cytochróm c oxidáze), zinok (napríklad v karbonickej anhydráze), meď (napríklad v komplexe IV v respiračnom reťazci) alebo molybdén (napríklad v nitrátreduktáze).
Zoznam prostetických skupín
V tabuľke nižšie sú uvedené niektoré bežné prostetické skupiny.
Vedecká komunikácia
Vedecká komunikácia je súhrn publikovaných, prezentovaných alebo popularizovaných informácií o vedeckých objavoch. Ako vedný odbor zahŕňa tvorbu, šírenie a uchovávanie vedeckých informácií. Cieľ vedeckej komunikácie šíriť informácie, teda zoznamovať s výsledkami (zvyčajne vlastnej) vedeckej práce iných vedcov, širokú verejnosť ale aj kompetentné štátne orgány, ktoré ovplyvňujú financovanie vedy.
Existujú aj iné definície. Napr. UNESCO definuje vedeckú komunikáciu ako „tvorbu, transformáciu, hodnotenie (recenzovanie), šírenie a uchovávanie znalostí súvisiacich s výskumom a iným vedeckým úsilím.“
Možno rozlišovať dva typy vedeckej komunikácie :
Vysoký vrch (vrch v Súľovských vrchoch)
Vysoký vrch je zalesnený vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Bodiná, približne západne od Rajca.
Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží na hranici Žilinského a Trenčianskeho kraja, okresov Žilina a Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obce Veľká Čierna a Bodiná. Najbližšími sídlami sú na východe situovaná Malá a Veľká Čierna a západne ležiaca Bodiná.
Opis
Vysoký vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Žibrid južným smerom na Tisovú. Zalesnený vrch je v spoločnom masíve s Dlhou horou, ktorá je sedlom Marek oddelená od severovýchodne ležiacej Dubice. Severne leží Okrúhle, západne Hoľazne a Ostrý vrch , južne Tisová  a východne susedí vrch Dubová. Oblasť patrí do povodia Váhu; západné svahy hrebeňa odvodňujú prítoky Bodianky smerujúcej do Domanižanky, východne situované svahy odvodňuje Čierňanka do Rajčanky. Na vrchol nevedie žiaden značený turistický chodník.
Výhľady
Lesný porast na hrebeni znemožňuje výhľad, no menšia vrcholová lúka a niekoľko lokalít obmedzený výhľad poskytuje. Pozorovať tak možno najmä okolité vrchy Súľovských vrchov, z vhodných miest je pri dobrých podmienkach možno zhliadnuť aj Lúčanskú Fatru a časť Strážovských vrchov, Javorníkov a Bielych Karpát.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný z okolitých obcí. Značené trasy vedú okrajom masívu, sedlami, cez ktoré je možný prístup aj na Vysoký vrch.
S-Adenozylmetionínamín
S-Adenozylmetionínamín (dekarboxylovaný S-adenozylmetionín) je substrát, ktorý sa účastní biosyntézy polyamínov, ako sú spermidín, spermín a termospermín.
S-Adenozylmetionínamín vzniká z S-adenozylmetionínu pôsobením enzýmu adenozylmetioníndekarboxylázy, pri čom sa štiepi oxid uhličitý:
Saint-Cirq (Tarn-et-Garonne)
Saint-Cirq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cubry
Cubry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cusance
Cusance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ropice (Moravsko-sliezske Beskydy)
Ropice je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Řekou, približne juhozápadne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a zasahuje na katastrálne územie obcí Řeka a Morávka. Najbližším sídlom je na severe ležiaca obec Řeka, západným smerom sa nachádza Morávka a východným Tyra, mestská časť Třinca.
Opis
Ropice je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z vrchu Kalužný severozápadným smerom na Čupel. Severným smerom sa nachádza Javorový a Šindelná, východným Ostrý  a Smrčina , južným Slavíč  a západným Travný , plytkým sedlom oddelený Velký Lipový  a Príslop. Severné svahy hrebeňa a masívu odvodňuje Ropičanka do Olše, vodu z južne situovaných svahov odvádza potok Slavíč do Ostravice, obe v povodí Odry. Na vrchol vedie značená hrebeňovka. Takmer celý masív patrí do Prírodnej rezervácie Ropice.
Výhľady
Súvislý lesný porast vrchu neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, ojedinele aj Javorníky, Malú Fatru, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy.
Don’t You Want Me
„Don’t You Want Me“ je singel britskej synthpopovej skupiny The Human League vydaný dňa 27. novembra 1981 ako štvrtý singel z ich tretieho štúdiového albumu Dare (1981).
Skladba sa stala ich najznámejšou a komerčne najúspešnejšou a bola vianočným hitom na 1. mieste v Spojenom kráľovstve, kde sa dodnes predalo viac ako 1 560 000 kópií singla. Stal sa tak 23. najúspešnejším singlom v histórií UK Singles Chart. neskôr na tri týždne obsadil 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100.
Hrubá dolina
Hrubá dolina (staršie: Cajlanská dolina, Cajlianska dolina ) je dlhá dolina na území obce Pezinok, vo východných Malých Karpatoch. Tečie ňou Blatina a vedie ňou časť asfaltovej cesty spájajúcej Pezinok s Malackami. Záverom doliny prechádzajú značené turistické chodníky (5103, 8106).
Saint-Clair (Tarn-et-Garonne)
Saint-Clair je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätej Bohorodičky Eleusy
Chrám svätej Bohorodičky Eleusy, známy aj ako Bazilika svätej Bohorodičky Eleusy je bývalý ranokresťanský a neskôr pravoslávny chrám z obdobia neskorej antiky nachádzajúci sa na severnom okraji historického centra mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Názov
Výraz Eleusa je gréckeho pôvodu a preložiť by sa dal ako nežný/á. Doslovne by sa teda názov chrámu dal preložiť ako Chrám svätej Bohorodičky Nežnej.
Charakteristika
Chrám leží takmer na pobreží v najsevernejšej časti polostrova na ktorom sa nachádza historické centrum Nesebaru.
Predpokladá sa, že ide o najstarší nesebarský chrám vôbec.
Časť brehu pri bazilike sa zrútila do mora, čo spôsobilo aj zrútenie severnej lode a severnej časti centrálnej lode chrámu.
Budova bola postavená ako trojloďová bazilika s tromi apsidami a nartexom. Dĺžka budovy bola 28 metrov a jej šírka dosahovala až 18 metrov. Na bočných lodiach chrámu sa tiež nachádzali malé apsidy a to dve na južnej a dve na severnej strane budovy. V nartexe sa pri vykopávkach našlo päť pohrebných miest.
V blízkosti ruín chrámu východne od apsidy sa našli pozostatky stredovekých hrobov z 15. storočia.
Dejiny
Chrám bol postavený v období neskorej antiky v priebehu 6. storočia. čo je známe vďaka ražbe na tehlách, ktorá vyznačuje panovanie cisára Justiniána, ktorý vládol v rokoch 527565.
Chrám sa spomína ako monastier svätej Bohorodičky Eleusy v certifikátoch cára Ivana Alexandra zo 14. storočia. Je teda zrejmé, že v tom čase bol chrám súčasťou kláštorného komplexu.
V roku 1920 prebehol na mieste rozsiahly arecheologický prieskum.
Dnes sú zvyšky budovy zakonzervovavné a čiastočne zreštaurované a patria k významným pamiatkam mesta.
Vedecký skepticizmus
Skeptické hnutie (vedecký alebo racionálny skepticizmus, tiež často skrátene skepticizmus) je moderné sociálne hnutie založené na vede a vedeckej metóde. Zahŕňa použitie skeptickej filozofie, schopností kritického myslenia a vedeckých znalostí a jej metód na empirické tvrdenia. Cieľom hnutia je skúmanie alternatívnych vedeckých a iných tvrdení a určenie, či sú podporené empirickým výskumom a reprodukovateľné, v rámci cesty za „rozširovaním potvrdených znalostí“. Tento proces sa niekedy označuje ako skeptické skúmanie.
Jeho korene možno vysledovať do 19. storočia, kedy začali ľudia verejne klásť otázky ohľadne akceptovania dovtedy nespochybniteľných tvrdení o špiritizme, široko rozšírených povier a pseudovedy. Publikácie ako tie od holandskej Vereniging tegen de Kwakzalverij (1881) tiež mierili na lekárske šarlatánstvo.
Podľa vzoru belgickej organizácie Comité Para, ktorá vznikla v roku 1949, založili Američania Paul Kurtz a Marcello Truzzi v Amherste (New York) v roku 1976 Výbor pre vedecký výskum paranormálnych tvrdení (Committee for the Scientific Investigation of Claims of the Paranormal; CSICOP). Dnes je známy ako Výbor pre skeptické vyšetrovanie (Committee for Skeptical Inquiry; CSI a inšpiroval ostatných k celosvetovému zakladaniu podobných skupín.
Vedecký skepticizmus
Nový skepticizmus opísaný Paulom Kurtzom v roku 1992 je vedecký skepticizmus. Napríklad Robert K. Merton tvrdí, že všetky myšlienky musia byť testované a majú byť cieľom dôslednej a štruktúrovanej spoločenskej kontroly (ako uvádza v Mertoniánskych normách).
Podľa profesora dejín náboženstva Olava Hammera je dôležitým rozdielom od klasického skepticizmu to, že vedecký skepticizmus nie je úplne totožný s klasickým pyrrhoniánskym skepticizmom, ktorý by spochybňoval všetky druhy znalostí, vrátane tých získaných modernou vedou. Podľa Hammera, „intelektuálnych predchodcov moderného skeptického hnutia možno skôr nájsť medzi mnohými spisovateľmi minulosti, ktorí argumentovali proti predstavám, s ktorými sa nestotožňovali.“