cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veľká Fermatova veta
Dôkaz Veľkej Fermatovej vety
Dôkaz používa štandardné konštrukcie modernej algebraickej geometrie, v ktorej sa používa kategória schém. Tieto sú všeobecne definované v NBG teórii množín, ktorá je konzervatívnym rozšírením ZFC teórie množín, ateda všetky vety o množinách v nej tiež platia. Všeobecne sa uvažuje, že NBG teória množín je v zásade rovnaká ako ZFC teória množín, aj keď sa dá nahradiť presne ZFC teóriou s axiómou o existencii silne neprístupného kardinálneho čísla, dovoliacej zostrojiť Grothendieckovo univerzum. Panuje teda všeobecná diskusia o tom, aké silné axiómy musia byť, aby dôkaz prešiel; pravdepodobne na to bude stačiť aj niečo slabšie ako ZFC.
V roku 1986 Ken Ribet dokázal Serryho epsilonovú domnienku, že každý kontrapríklad a^n+b^n=c^n k Veľkej Fermatovej vete by viedol k eliptickej krivke
Pavel Bém
Politika
Podporoval kandidatúru Prahy na usporiadanie olympijských hier v roku 2016, na ktorú magistrát vydal približne 70 miliónov českých korún.
Veľká Fermatova veta
Dôkaz Veľkej Fermatovej vety
ktorá by bola kontrapríkladom Taniyamovej-Šimurovej domnienky.
Táto domnienka ukázala silnú súvislosť, dnes už dokázanú, medzi eliptickými krivkami a modulárnymi formami. V jednej zo svojich formulácií hovorí, že každá eliptická krivka sa dá parametrizovať racionálnym zobrazením s celočíselnými koeficientami použitím klasickej modulárnej krivky; eliptické krivky sú tiež modulárnymi krivkami.
Pavel Bém
Politika
Bém sa bránil zvolanie mimoriadneho regionálneho snemu, o ktorého konaní v apríli 2010 rozhodla v marci toho istého roku rada pražskej ODS. Kvôli historicky nízkym volebným preferenciám v ODS začali silnieť názory na odvolanie Béma a jeho priaznivcov z vedenia pražskej ODS. Jedným z dôvodov odvolania mala byť kauza Opencard. Predseda ODS Mirek Topolánek naznačil, že si Bém chce zaistiť kandidatúrou imunitu.
Veľká Fermatova veta
Dôkaz Veľkej Fermatovej vety
Andrew Wiles a Richard Taylor boli schopní dokázať špeciálny prípad so semistabilnými eliptickými krivkami, ale tie stačili na vylúčenie kontraprikladov z Taniyamovej-Šimurovej domnienky vychádzajúcich z Veľkej Fermatovej vety. Následne však bola dokázaná kompletná Taniyamova-Šimurova domnienka a dnes niekedy nazývame veta o modularite, čo je ďalší míľnik v teórii čísel.
Pavel Bém
Lisabonská zmluva
Bém sa v novembri 2008 vyslovil proti prijatiu Lisabonskej zmluvy, ktorú za Česko podpísal jeho stranícky kolega Mirek Topolánek
Veľká Fermatova veta
Dôkaz Veľkej Fermatovej vety
Príbeh o dôkaze je skoro tak pozoruhodný ako záhada okolo vety samotnej. Wiles strávil sedem rokov pracujúc sám na takmer všetkých detailoch v úplnej tajnosti (okrem finálnej kontroly, do ktorej prizval svojho kolegu z Princetonu Nicka Katza). Keď oznamoval svoj dôkaz počas troch prednášok na Inštitúte Isaaca Newtona pre matematické vedy 21. – 12. júna 1993, publikum bolo ohromené množstvom myšlienok a konštrukcií, ktoré v dôkaze predvádzal. Nanešťastie sa počas bližšieho skúmania objavila vážna chyba a zdalo sa, že celý dôkaz sa od základov zrúti. Wiles a Taylor strávili asi rok prácami na oprave dôkazu. V septembri 1994 sa podarilo konečne dôkaz opraviť inou technikou, ktorú Wiles použil vo svojich skorších pokusoch.
Literatúra
O Veľkej Fermatovej vete a jej riešení vyšla v českom preklade kniha
Saint-Malo-des-Trois-Fontaines
Saint-Malo-des-Trois-Fontaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Pavel Bém
Horolezectvo, výstup na Mount Everest
Dominantnou záľubou Pavla Béma je horolezectvo. V posledných rokoch sa snaží o dokončenie horolezeckého programe Seven Summits (Sedem vrcholov), ktorý predpokladá zdolanie najvyšších vrcholov všetkých kontinentov.
V piatok 18. mája 2007 vystúpil ako desiaty Čech v histórii na vrchol najvyššej hory sveta Mount Everestu. Väčšinu výstupu zvládol bez kyslíka, od Južného sedla už však z časových dôvodov kyslík využil.
Saint-Malo-des-Trois-Fontaines
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Opevnenie
náhľad|vpravo|[[Fortifikačný systém mesta Komárno|Systém opevnení pevnosti v meste Komárno-Komárom - Hviezdna pevnosť]] Opevnenie alebo fortifikácia (z lat. fortis - silný a facere - robiť) sú vojenské konštrukcie a stavby navrhované na obranu a ochranu. Ľudstvo ich buduje už tisícky rokov a ich realizácie sa zlepšovali stúpajúcou úrovňou technickej zručnosti. Tradičným príkladom konštrukcie fortifikácií sú kastrá (vojenské tábory) z čias rímskych légií, ale prvými reálnymi realizáciami sú obranné múry mestských štátov ešte z čias Mezopotámie, alebo múr obklopujúci Jericho z 8. tisícročia pred Kr. Predchodcami fortifikácie, tak ako je chápaná dnes, boli obranné valy a konštrukcie, ktoré stavali predchodcovia človeka okolo svojich sídiel na obranu proti zvieratám, prípadne napadnutiu iným kmeňom.
Posun v systéme konštrukcie a princípe konceptu prišiel v stredoveku. Vtedy bol značne ovplyvnený príchodom pušného prachu a ťažkej techniky v podobe diel. V tomto období sa múry spevňovali, zhrubovali a využíval sa princíp spevnenia zemou, ako opornej konštrukcie. Bolo to nevyhnutné vzhľadom na silu kanónov a eliminácie dopadu delových gúľ, ktoré spôsobovali značné škody. Stúpajúca hĺbka muriva bola potrebná taktiež pre využitie diel na obranu, ktoré sa situovali do obranného múru alebo na neho.
Cesta I. triedy 63 (Slovensko)
Cesta I. triedy 63 (I/63) je cesta I. triedy na Slovensku, ktorá spája Bratislavu, Dunajskú Stredu, Komárno a Štúrovo. Jej celková dĺžka je 148,317 km a v úseku Holice - Veľký Meder cez ňu vedie Európska cesta E575.
História
Cesta pôvodne viedla z Bratislavy do Komárna, kde končila križovatkou s cestou I/64. Úsek z Komárna do Štúrova bol k ceste pričlenený v 80-tych rokoch, spolu s pretriedením pôvodnej cesty II. triedy II/510 na cestu I. triedy I/76. Most Márie Valérie v Štúrove, ktorým cesta prechádza do Maďarska a ktorý bol na Vianoce 1944 zničený ustupujúcimi nemeckými vojskami, bol však obnovený a uvedený do prevádzky až 11. októbra 2001.
Bratislavský kraj
V minulosti bol začiatok I/63 na križovatke ulíc Karadžičova ulica a Mlynské nivy, kde sa odpájala od vnútorného mestského okruhu. Dnes I/63 začína v Bratislave na križovatke s I/61, pokračuje križovatkami s D1 a III/1030 a prechádza do okresu Senec.
Tu sa najskôr križuje s III/1053, III/1056 a III/1055 v Dunajskej Lužnej, s III/1057 a III/1058 a prechádza do dunajskostredského okresu v Trnavskom kraji.
Rozšírenie Ulice Svornosti
Vzhľadom na neúnosnú dopravnú situáciu bola v auguste 2011 rozšírená Ulica Svornosti v bratislavskej mestskej časti Podunajské Biskupice po hranicu mesta pred obcou Rovinka na 2+1 (dva pruhy smerom z Rovinky do Bratislavy, jeden opačným smerom). Táto stavebná úprava cesty I/63 stála 3,8 milióna eur a aspoň trochu pomohla ťažkej dopravnej situácii juhovýchodným častiam Bratislavy a priľahlým obciam, pokým nebude definitívne vyriešená stavbou rýchlostnej cesty R7.
Slash
Slash môže byť:
Cesta I. triedy 63 (Slovensko)
Trnavský kraj
V okrese Dunajská Streda sa najskôr v Šamoríne križuje s III/1056 a II/503 a križovatkami s cestami III/1375, III/1376 a III/1377 sa dostáva do obce Báč, kde sa križuje s II/506 a III/1379. Ďalej pokračuje I/63 križovatkami s III/1380, III/1381, III/1382, III/1384, III/1385, III/1389, III/1390, III/1433, III/1391, III/1418, III/1406. Na obchvate Dunajskej Stredy sa križuje s III/1407, III/1408, III/1409, II/507, III/1394 a II/572, s III/1396 v Dolnom Bare, s II/211 a III/1402 v Dolnom Štále, ďalej sa križuje s III/1428 a vchádza do Veľkého Medera, kde sa križuje s I/13, III/1405 a II/561.
Obchvat Dunajskej Stredy
Obchvat Dunajskej Stredy je samostatne neoznačený úsek I/63, ktorý tvorí vonkajší obchvat Dunajskej Stredy. Celková dĺžka tohto úseku je 7 km. Vonkajší obchvat Dunajskej Stredy sa začína križovatkou s III/1407 pokračuje križovaním s III/1408, III/1409, II/507,III/1394 a končí sa napojením na II/572.
Nitriansky kraj
V okrese Nové Zámky sa najskôr križuje s III/1464, v Mužli, s II/509 pri Štúrove, v Štúrove s III/1511, III/1519, I/76 a mostom Márie Valérie pokračuje do Maďarska ako miestna cesta 11326.
Slowfox
Slowfox sa často označuje ako najťažší štandardný tanec. Mnohí hovoria, že ak zvládnete zatancovať slowfox, máte dobré predpoklady na zatancovanie ostatných štandardných tancov. Tento tanec je založený na elegancii, rovnováhe pohybu a rytmu. Rytmus má 4/4 a 30 taktov za minútu.
Skewesovo číslo
Skewesove čísla sú v teórii čísel prirodzených čísel. Po prvýkrát ich použil juhoafrický matematik Stanley Skewes. Obe Skewesove čísla boli v dobe svojho vynájdenia najmenšími známymi hornými odhadmi pre riešenie dvoch súvisiacich problémov teórie čísel.
Prvé Skewesovo číslo býva často nazývané iba Skewesovo číslo.
Hodnota prvého Skewesovho čísla je ee e 79 s približnou hodnotou
1010 8,85 × 10 33, hodnota druhého Skewesovho čísla je 1010 10 963.
História vzniku
Skewesova čísla vznikli ako horné odhady pre riešenie nasledujúceho problému:
Nech π(x) značí počet prvočísiel menších než x a Li(x) logaritmický integrál, tj. hodnotu. Napríklad z vety o prvočíslach plynie asymptotický vzťah (tj. ), ktorý zhruba vraví, že „hodnoty funkcií π a Li sú pre veľké argumenty x približne rovnaké“. Prirodzenou otázkou preto je, ktorá z týchto funkcií je väčšia?
Pre malé prirodzené čísla x prevažuje funkcia Li, ako možno ľahko spočítať. Skewesov učiteľ John Edensor Littlewood dokázal v roku 1914, že tomu tak nie je pre všetky čísla – existuje n prirozené také, že π(n)>Li(n), a teda nejmenšie také n (Littlewood dokázal dokonca viac – funkcia (π - Li)(x) mení v obore prirodzených čísel znamienko nekonečnekrát). Problémom Littlewoodovho dôkazu bolo, že bol „neefektívny“, nebolo z neho možné určiť (ani približne) hodnotu n.
Stanley Skewes vymyslel prvý efektívny dôkaz v roku 1933. Dokázal, že za předpokladu Riemannovej hypotézy je nejmenšie n, pre ktoré π(n)>Li(n), menšie než (približne ). Tento horný odhad dostal názov Skewesovo číslo (neskôr premenované na prvé Skewesovo číslo).
Saint-Bonnet-l’Enfantier
Saint-Bonnet-l’Enfantier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Skewesovo číslo
História vzniku
V roku 1955 Skewes dokázal vynechať predpoklad Riemannovej hypotézy, v takom prípade bol schopný odhadnúť veľkosť n hodnotou nazvanou druhé Skewesovo číslo.
Saint-Bonnet-l’Enfantier
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beatbox
Beatbox znamená vytváranie tónov ktoré imitujú bubeníka alebo perkusie iba ústami, bez použitia hudobných nástrojov. Deje sa tak pomocou cieleného ovládania jazyka, líc, krčných svalov a kontroly dychu. Tým sa docieli efekt napodobenia rytmu a rôznych nástrojov.
Majstrovstvá sveta v pólokrose 2015
Majstrovstvá sveta v pólokrose 2015 boli v poradí 4. majstrovstvá sveta v pólokrose, ktoré organizuje Medzinárodná pólokrosová rada. Konali sa v dňoch od 3.12. júla 2015 v Durbane, v Južnej Afrike, za účasti 8 tímov. Všetkých 20 zápasov sa odohrá v areáli klubu Durban Shongweni Club. Titul obhájila domáca Južná Afrika, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad Zambiou.
Beatbox
Medzi najznámejších interpretov patria Hiss Biz Markie, Rahzel, Killa Kela, Doug E. Fresh, Kenny Muhhamad a Leejay Abucayan,Codfish,NaPoM,D-low.
Ľavicový extrémizmus
Protipólom ľavicového extrémizmu je pravicový extrémizmus.
Ľavicový extrémizmus podľa MV SR
Na stránkach slovenského Ministerstva vnútra bola svojho času (bez uvedenia zdroja) uvedená nasledujúca definícia (resp. skôr len charakteristika) ľavicového extrémizmu: "Ľavicový extrémizmus sa vyznačuje predovšetkým sociálnymi, triednymi predsudkami, sympatizuje s historickým komunizmom a anarchizmom. Prívrženci chcú zaviesť sociálno-komunistický režim alebo anarchiu. Pokúšajú sa o absolútnu rovnosť v spoločnosti. V priebehu 20. storočia sa dostali do popredia [všetkých ľavicových strán] otázky ľudských práv, ochrany prírody a imigrácie...Do tradičnej ľavice prenikali postupy typické skôr pre liberalizmus....[Ľavicový extrémimus] ideologicky vychádza z anarchistických, antiglobalistických, antikapitalistických a marxistických teórií, pričom odmieta vonkajšiu autoritu a presadzuje myšlienky tzv. „slobodného“ jednotlivca. I keď väčšina ľavicovo extrémistických skupín verejne nedeklaruje potlačovanie práv a slobôd ostatných jednotlivcov, v prípade realizácie cieľov ľavicových extrémistov môže dôjsť k priamemu ohrozeniu pluralitnej demokracie a občianskych slobôd. Typickým znakom ľavicového extrémizmu je rozširovanie princípu rovnosti na všetky oblasti života a pre všetkých ľudí. Zdôrazňovaním elementárnej ľudskej rovnosti sa síce zhoduje s princípmi demokratického ústavného štátu, avšak z tohto princípu vyvodzuje dôsledky, ktoré nie sú zlučiteľné s charakterom demokratického právneho štátu."
Rosina
Rosina je obec na Slovensku v okrese Žilina.
Poloha
Obec je situovaná vo východnej časti Žilinskej kotliny, podcelku Žilinská pahorkatina, v údolí potoka Rosinka, asi JV od centra mesta Žilina. Stred obce má nadmorskú výšku. Chotár obce sa nachádza v mierne zvlnenej pahorkatinnej krajine a je poľnohospodársky využívaný.
Dejiny
Najstaršie dôkazy osídlenia chotára dnešnej obce pochádzajú už z praveku. V potoku bol objavený okrúhly kameň s vyvŕtaným otvorom, o niečo mladšie boli poškodené bronzové nástroje (zrejme pripravené na roztavenie), objavené na súkromnom pozemku. Na Lipovci nad kostolom bolo objavené popolnicové pohrebisko ľudu lužickej kultúry z bronzovej doby.
Nepotvrdené informácie datujú existenciu obce už do roku 1135, kedy mala mať tunajšia osada už 16 obydlí. O dekádu neskôr legenda spomína kňaza, ktorý tu medzi pohanmi šíril kresťanstvo. Jeho milá (Rosina) ani malý syn sa nedočkali jeho návratu z vojenských výprav a tak, keď sa vrátil, stal sa pustovníkom. Na pamiatku svojej lásky si zmenil meno na Rosin (Rosinaj). Ďalšia nepodložená správa z publikácie Lietava spomína existenciu osady Rosina v roku 1208.
Dôveryhodná písomná zmienka o osade villa Rozyna pochádza až z roku 1341 a následne sa spomína dedičný richtár Walter. Už v roku 1400 bola obec farnosťou, hoci najstarší písomný farský záznam je z roku 1514. Koncom 16. storočia mala Rozzina 28 domov, v roku 1828 už 63 domov a 684 obyvateľov. Prvý drevený kostol, ktorý zrejme nahradil kaplnku, si občania postavili až v roku 1645. V rokoch 1685 až 1773 patrila obec jezuitskému rádu v Žiline, ktorého členovia tu istý čas bývali a pričinili sa o výstavbu Kaplnky svätého Jozefa na Lipovci, ktorá je najstaršou zachovanou pamiatkou v obci. V roku 1779 bol postavený rímskokatolícky Kostol sv. Kataríny Alexandrijskej, Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie na dolnom konci bola postavená v roku 1903. Po zrušení jezuitskej rehole patrila obec až do roku 1848 strečnianskemu panstvu.
V rokoch 1932 – 1964 fungovalo v obci divadlo, prevádzka kina pretrvala do konca 80. rokov. V roku 1953 bolo v obci založené JRD, ktoré bolo s 11. „dvormi“ najväčšie v žilinskom okrese. Kultúrny dom, ktorý si obyvatelia vybudovali svojpomocne, bol otvorený v roku 1985, kedy však už bola obec mestskou časťou Žiliny. K opätovnému osamostatneniu došlo v roku 1990 a pre svoju geografickú blízkosť k mestu sa postupne stala vyhľadávaným miestom výstavby rodinných domov pre obyvateľov žilinských sídlisk. Z Rosiny sa postupne vytvára určitý suburb mesta a prakticky sa spája s mestskou časťou Rosinky.
Občianska vybavenosť
V obci sú vybudované všetky inžinierske siete (elektrická energia, voda, zemný plyn i kanalizácia), obecný rozhlas, verejné osvetlenie aj obecná stránka s online údajmi z miestnej meteorologickej stanice. Občania aj návštevníci obce majú k dispozícii kultúrny dom, materskú i základnú školu, telocvičňu, nákupné stredisko Jednota, potraviny Koruna, obchod s rozličným tovarom, penzión, pizzeriu, viacero pohostinstiev, poštu, ambulanciu lekára pre deti aj dospelých, zubného lekára či viacero kaderníctiev a kvetinárstvo. Na dolnom konci obce sa nachádza viacero futbalových ihrísk, medzi nimi aj ihrisko, kde prebiehajú súťažné zápasy OŠK Rosina a ihrisko s umelým trávnikom. V areáli ZŠ s MŠ sa nachádza detské ihrisko, futbalové ihrisko, bežecký ovál, skatepark, hokejbalové ihrisko a ihrisko na plážový volejbal. V oddychovej zóne Skotňa sa nachádza detské a workoutové ihrisko. Spojenie s mestom zabezpečujú prímestské linky SAD Žilina.
Doprava
Obec je spojená so Žilinou cestou III. triedy, ktorá cez Višňové a Turie pokračuje do Rajeckej doliny. Dopravu obyvateľov s mestom zabezpečuje autobusovými spojmi SAD Žilina. V severnej časti obce, medzi obcou Rosina a mestskou časťou Rosinky je plánovaná výstavba 4-prúdovej komunikácie "IV.okružná", preložky cesty I/64, ktorá bude spájať diaľničný privádzač pri mestskej časti Bytčica s cestou I/18 pri mestskej časti Rosinky. Južným cípom katastrálneho územia obce bude prechádzať úsek diaľnice D1 Lietavská Lúčka - Višňové - Dubná skala, na ktorej sa nachádza tunel Višňové. V budúcnosti bude obec zahrnutá do Integrovaného dopravného systému Žilinského samosprávneho kraja.
Obyvateľstvo
K 20. 8. 2014 žilo v obci 3149 obyvateľov. , k 10. 7. 2018 už 3270 obyvateľov. a k 10.6.2022 už 3343 obyvateľov
{	"version": 2, "width": 600, "height": 200, "data": [ {			"name": "table", "values": [ {					"x": 1784, "y": 511 },				{					"x": 1828, "y": 684 },				{					"x": 1869, "y": 717 },				{					"x": 1880, "y": 725 },				{					"x": 1890, "y": 813 },				{					"x": 1900, "y": 956 },				{					"x": 1910, "y": 1072 },				{					"x": 1921, "y": 1054 },				{					"x": 1930, "y": 1295 },				{					"x": 1940, "y": 1469 },				{					"x": 1948, "y": 1452 },				{					"x": 1961, "y": 1995 },				{					"x": 1970, "y": 2241 },				{					"x": 1991, "y": 2613 },				{					"x": 2014, "y": 3149 },				{					"x": 2018, "y": 3270 },				{					"x": 2022, "y": 3343 }			]		}	],	"scales": [ {			"name": "x", "type": "linear", "range": "width", "zero": false, "domain": { "data": "table", "field": "x" }		},		{			"name": "y", "type": "linear", "range": "height", "nice": true, "domain": { "data": "table", "field": "y" }		}	],	"axes": [ {			"type": "x", "scale": "x" },		{			"type": "y", "scale": "y" }	],	"marks": [ {			"type": "line", "from": { "data": "table" },			"properties": { "enter": { "x": { "scale": "x", "field": "x" },					"y": { "scale": "y", "field": "y" },					"y2": { "scale": "y", "value": 0 },					"interpolate": { "value": "monotone" },					"stroke": { "value": "steelblue" },					"strokeWidth": { "value": 3 }				}			}		}	] }
Starostovia obce od r. 1990
Vo voľbách do orgánov samosprávy obcí v roku 2018 obhájil svoj mandát Ing. Jozef Machyna s počtom hlasov 1091 z celkových 1679 zúčastnených voličov (65,84 %).
Vo voľbách do orgánov samosprávy obcí v roku 2022 obhájil svoj mandát Ing. Jozef Machyna s počtom hlasov 1015 z celkových 1716 zúčastnených voličov (59,95 %).
Rozvoj obce
V rokoch 2013 – 2014 prebiehala výstavba novej materskej školy so 7 triedami a kapacitou 146 detí v priestore pri školskom ihrisku.
2014 - 2018
náhľad|Zrekonštruovaná telocvičňa základnej školy|alt=V roku 2015 prebiehali práce na zateplení piatich pavilónov základnej školy. Na zvýšenie bezpečnosti cestnej prevádzky bola v novembri 2015 spustená svetelná signalizácia na ceste III. triedy medzi základnou a materskou školou. alt=|náhľad|Oddychová zóna Skotňa s detským a workout ihriskom
Počas roka 2016 prebehla rekonštrukcia a modernizácia obecného rozhlasu, realizácia oddychovej zóny Skotňa v oblasti za kostolom, ktorá spočívala vo výstavbe sypaných chodníkov, výsadby stromov, krov, trvaliek a výstavby detského ihriska. Bolo vybudované oplotenie nového cintorína. Počas letných mesiacov roku 2016 prebiehalo zateplenie telocvične, výmena zvyšných okien, fasádne úpravy pavilónov a vybudovanie dažďovej kanalizácie na odvedenie vôd zo striech pavilónov základnej školy.náhľad|Zrekonštruovaná vozovka a chodník na ulici Dolná rosinská V roku 2017 prebehla rekonštrukcia knižnice v kultúrnom dome spočívajúca z rekonštrukcie priestorov, zakúpenia nových regálov a knižného fondu a rekonštrukcia zdravotného strediska a hasičskej zbrojnice. Rekonštrukčné práce spočívali v zateplení obvodového plášťa a strechy, vo výmene strešnej krytiny, okien a dverí, elektroinštalácie a v rekonštrukcii ústredného kúrenia. Na základe projektu bolo v obci osadené dopravné značenie na všetkých miestnych komunikáciach a značka "Zóna 40" na vjazdoch do obce, prebehla rekonštrukcia chodníkov na starom cintoríne, výstavba parkoviska pri cintoríne a výstavba skateparku v areáli školského ihriska. V septembri začala rekonštrukcia miestnej komunikácie v dĺžke, ktorá spočívala v asfaltovaní súvislého koberca a výstavbe jednostranného chodníka šírky.
V roku 2018 prebehla rekonštrukcia domu smútku, rekonštrukcia ulice Prostredná, nasvietenie prechodov pre chodcov, výstavba workout ihriska, dodanie záhradných kompostérov do každej domácnosti za účelom predchádzania vzniku biologicky rozložiteľných odpadov, nákup nového úžitkového vozidla Iveco pre obec, výstavba vodovodu a osvetlenia na novom cintoríne a začala rekonštrukcia kultúrneho domu. Obec získala dotáciu na udržiavacie práce v hasičskej zbrojnici, spočívajúce zo zlepšenia podmienok pre uskladnenie a údržbu hasičskej techniky.
Prehľad investícií v obci
náhľad|Obecný úrad Rosina po rekonštrukcii
náhľad|Zrekonštruované námestie pred kostolom V budúcnosti je v pláne vybudovanie obecného zberného dvora a kompostoviska a modernizácia verejného osvetlenia.
Kultúra
V obci sa pravidelne konajú kultúrne akcie:
Dobrovoľný hasičský zbor Rosina
V obci má dlhoročnú tradíciu miestny DHZ, ktorý v roku 2015 oslávil 120. výročie založenia. Zbor je vybavený najmodernejšou technikou. Dňa 13.2.2016 zbor obdržal nové hasičské vozidlo Iveco Daily a 13.11.2015 bol do užívania odovzdaný prívesný protipovodňový vozík, ktorého súčasťou je nasledovné vybavenie :
•    kalové čerpadlo, generátor elektrickej energie, prenosné osvetlenie, povodňové bariéry, elektrické kalové čerpadlo, plávajúce čerpadlo, set náradia
Nákří
Nákří je obec v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji v Česku. Má rozlohu, 221 obyvateľov (k 31. 12. 2007).
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1357. Vznik obce sa však predpokladá do konca 6. storočia po Kr., kedy do južných Čiech prenikali starí Slovania a zakladali tu svoje osady.
Regetovská voda (potok)
Regetovská voda je potok v hornom Šariši, v severnej časti okresu Bardejov. Je to pravostranný prítok Kamenca a meria 5,6 km.
Pramení v pohorí Busov na juhozápadnom úpätí vrchu Javorina (881,2 m n. m.), priamo pod sedlom Regetovská voda, v nadmorskej výške približne 650 m n. m. Tečie juhovýchodným smerom cez obec Regetovka, z obidvoch strán priberá len krátke prítoky, na brehoch potoka je zreteľná činnosť zrážkovej vody, ktorá vytvorila na oboch brehoch mnohé výmole a rokle. Na dolnom toku vstupuje do Ondavskej vrchoviny, do časti Zborovská kotlina, a severne od obce Chmeľová sa v nadmorskej výške cca 378 m n. m. vlieva do Kamenca.
Kľače
Poloha
Obec leží v Rajeckej kotline, asi 1 km severne od mesta Rajec v smere k Žiline. Preteká ňou rieka Rajčanka, ktorá Kľače oddeľuje od susedného Jasenového. Obcou prechádza spojnica Žiliny a Prievidze, cesta I/64, ako aj železničná trať Žilina – Rajec.
Dejiny
Prvá písomná zmienka je z roku 1511, kde sú Kľače zapísané ako Kletzen. Obec parila do lietavského panstva.
Bezhryzadlovce
Bezhryzadlovce (lat. Amandibulata, synonymá: Palaeopoda, Arachnomorpha, Arachnata, Trilobitoidea [v širšom zmysle] ) sú v niektorých (skôr starších) systémoch taxón (obyčajne hodnotený ako oddelenie) článkonožcov. Patria doň klepietkavce (Chelicerata) (obyčajne vrátane nohatiek (Pantopoda)), trilobity (čo je vyhynutý taxón) a niektoré ďalšie významné vyhynuté článkonožce.
Charakteristika
Majú len 2 páry hlavových príveskov: chelicery a pedipalpy, recentné druhy nemajú nikdy tykadlá.
Systematika
V starších systémoch sa prakticky všetky vyhynuté článkonožce, ktoré nepatrili medzi klepietkavce (Chelicerata) ani hryzadlovce (Mandibulata), "paušálne" zaraďovali do taxónu (podkmeňa) Trilobitomorpha (slovenské názvy: trojlalokovce, trilobity [v širšom zmysle], trilobitovce). Tento sa často (nie vždy) ďalej delil na dve triedy Trilobita (slovenské názvy: trilobity [v užšom zmysle], trilobitovce) a Trilobitoidea [v užšom zmysle] (slovenský názovy: trilobitovce; chaotická skupina rôznych vyhynutých článkonožcov). Tento taxón Trilobitomorpha spolu s taxónom Chelicerata v mnohých systémoch tvorili nadradený taxón bezhryzadlovce (Amandibulata/Arachnomorpha), keďže sa Trilobitomorpha považovali za príbuzné s Chelicerata.
Viedenský valčík
Viedenský valčík je postupový, kolový tanec v 3/4 takte alebo zriedka (vlastne skôr) v 3/8 takte, dôraz je kladený na prvú dobu. Je to druh valčíka.
Bezhryzadlovce
Systematika používaná v tejto wikipédii
oddelenie bezhryzadlovce (Amandibulata):
Akita Inu
Akita alebo akita inu (z ) je plemeno psa z Japonska uznané v FCI v skupine 5 pod číslom 255. Názov plemena je odvodený od názvu prefektúry Akita v Japonsku.
Viedenský valčík
Tento tanec sa tancuje v páre, a to tak, že jeden z páru vždy uhýba druhému, ktorý ide dopredu a počas prvého kroku otočí celý pár. Zaujímavosťou je, že bol prvým tancom, ktorý sa tancoval v tesnom uzavretom štandardnom držaní.
Akita Inu
História
Pôvodné japonské psy boli strednej veľkosti. Od roku 1603 sa v oblasti Akita používalo stredne veľké bojové plemeno matagi na lov veľkej zveri. Od roku 1868 sa psy matagi krížili s tosami a mastifmi. Tým sa zväčšila veľkosť plemena, ale stratili sa typické vlastnosti špicov. V roku 1908 boli psie zápasy zakázané, ale plemeno sa zachovalo a ďalej bolo šľachtené ako veľké japonské plemeno. V roku 1931 ministerstvo výchovy vyhlásilo plemeno akita za národný poklad a kultúrne bohatstvo.
Viedenský valčík
Valčík vznikol v Alpách, kde sa vyvinul spolu s ďalšími podobnými tancami z ľudového vzoru. Divadelnú premiéru mal roku 1787 v opere Una cosa rara (Vzácna vec, autorom je Vincent Martin) a hneď sa stal veľmi populárnym.
Neskôr sa objavil v rade diel významných skladateľov, napr. Johanna Straussa staršieho, Johanna Straussa mladšieho, Josefa Lannera,...
Neshoba County
Neshoba County je county v štáte Mississippi. Podľa sčítania z roku 2000 má 28 684 obyvateľov. Jeho správne sídlo je Philadelphia.
Viedenský valčík
Typickým príkladom valčíkovej melódie je pieseň Pásla ovečky.
Valčík
Dúhy
Dúhy je jedenásty štúdiový album Miroslava Žbirku. V roku 2005 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Detonačné spaľovanie
thumb|Charakteristický priebeh tlaku vo valci v závislosti od uhla natočenia kľukového hriadeľa pri detonačnom spaľovaní Detonačné spaľovanie alebo tiež neodborne klepanie motora, je negatívny jav pri spaľovaní v zážihových spaľovacích motoroch, keď dôjde v nespálenej zápalnej zmesi pred zónou postupujúceho plameňa k samovznieteniu vo viacerých ohniskách súčasne, alebo takmer súčasne. Následný tlakový rozruch vyvolá rázovú vlnu, ktorá sa šíri nadzvukovou rýchlosťou v priestore valca. Rýchlosť šírenia rázovej vlny je od 1000 m.s-1 do 1.800 m.s-1 prípadne aj viac, pri miestnej rýchlosti zvuku asi 900 m.s-1. V jej čele prebiehajú chemické reakcie spaľovania, pričom adiabatická kompresia nespálenej zmesi pred rázovou vlnou je príčinou jej vznietenia v ďalších ohniskách. Rázová vlna sa odráža od stien valca. Navonok sa tento jav prejavuje klepotavým zvukom, preto sa neodborne nazýva "klepanie motora".
Detonačné spaľovanie je nepriaznivý jav, ktorý okrem popísaných zvukových efektov spôsobuje: prehrievanie motora, zníženie výkonu, zvýšenie spotreby paliva, tvorbu sadzí, zapečenie piestových krúžkov, prepálenie piesta, ventilu, alebo tesnenia.
Detonačnému spaľovaniu možno predchádzať:
Kvázidetonačné spaľovanie
Kvázidetonačné spaľovanie je jav, pri ktorom sa po prvom prechode rázovej vlny nevznieti v čele primárnej rázovej vlny všetka nespálená zmes. Táto zmes sa vznieti až pri prechodoch ďalších vĺn, ktoré sa periodicky odrážajú od stien valca.
Café del Mar
thumb|Café del Mar
Café del Mar je plážový bar nachádzajúci sa v Sant Antoni de Portmany na španielskom ostrove Ibiza. Je to populárna turistická letná destinácia známa západom Slnka. Bar otvorili Ramón Guiral, Carlos Andrea a José Les v roku 1978.
Hudba
Café del Mar vydáva albumy kompilácií zo skladbami vyberanými vlastnými DJmi z baru. Hudba je vyberaná tak, aby navodila pocit zážitku sledovania západu slnka. Skladby sú popisované ako ambientná, ľahko počúvateľná hudba. Pôvodne bar predával vlastné kazety s hudbou, neskôr pokračuje predávaním CD. Do roku 2007, bolo vydaných 14 albumov, viacero samostatných kompilácií a 2 albumy pripomínajúce 20. a 25. výročie. Celosvetovo bolo predaných približne 9 miliónov albumov.
Skladby na prvých 6 originálnych albumov boli vybrané José Padillom, ktorý často účinkoval v Café del Mar.
V lete 2005 Café del Mar oslávilo 25. výročie špieciálnym albumom a festivalom na veľkom pódiu na pláži pri mori. Naživo hrali štyria hudobníci Café del Mar ktorí boli pozvaní: D.A.B. (Španielsko), Tom Oliver (Nemecko, tiež na CD 25th Anniversary CD), Paco Fernandez (Španielsko) and La Caina (Francúzsko).
Od vtedy bola séria albumov rozšírená o nasledujúce:
Volume 1
1994
Volume 2
1995
Volume 3
1996
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Beladice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Beladice v okrese Zlaté Moravce.
Café del Mar
Volume 4
1997
Volume 5
1998
Volume 6
1999
Volume 7
2000
Volume 8
2001
Volume 9
2002
Volume 10
2003
Volume 11
2004
Volume 12
2005
Volume 13
2006
Alojz Štróbl
náhľad|[[Prešov]] Alojz Ján Viliam Štróbl (Strobl de Liptóujvár, ; * 21. jún 1856, Červený Kút – † 13. december 1926, Budapešť ) bol uhorský sochár slovenského pôvodu.
Život
Alojz Štróbl sa narodil z manželstva Jozefa Štróbla a Karolíny, rodenej Výrostkovej, v lokalite Frischfeuer neďaleko od dedinky Kráľova Lehota. Jeho otec pochádzal zo Sliezska a bol zamestnancom v sliezskych železiarňach arcivojvodu Alberta. Do Kráľovej Lehoty sa Štróblovci presťahovali v roku 1854 z poľského Krakova. Rodný dom neskôr Alojz Stróbl prestaval na svoju letnú vilu.
Alojz Štróbl navštevoval ľudovú školu v Lehote, neskôr v Liptovskom Hrádku. V rodine sa hovorilo nemecky, maďarsky a slovensky, Alojz Štróbl plynulo komunikoval vo všetkých týchto jazykoch. V Hrádku študoval na hlavnej normálnej škole (1866 - 1869), potom nastúpil na gymnázium v Levoči (1869 - 1873). Na gymnáziu neprospieval najlepšie, veľký talent preukázal iba v kreslení a modelovaní. Ešte pred maturitou ho otec povolal v hámri pri rodnom dome, kde sám pracoval. Vďaka príhovoru strýka sa Štróbl rozhodol skúsiť šťastie ako modelár v železiarňach v českom Třinci (1873 - 1874). Po úspešnom pôsobení na učňovke sa v októbri 1874 zapísal na viedenskú Umeleckopriemyselnú školu (Kunst-gewerbeschule). Tu sa do roku 1876 zdokonaľoval najmä v sochárstve, v ktorom našiel najväčšiu záľubu.
Po ukončení štúdia na Umeleckopriemyselnej škole sa zapísal na viedenskú Akadémiu, na ktorej študoval v rokoch 1876 - 1880. Viedol ho profesor Kaspar von Zumbusch. Vynikal najmä v sochárstve, ktorému ostal verný do konca života. Od roku 1881 žil trvalo v Budapešti, ale letá trávil v rodisku. Liptovskú prírodu mal Štróbl veľmi rád, pobyt v nej bol pre neho najlepším relaxom. Bol tiež vášnivým poľovníkom.
V roku 1913 bol povýšený do šľachtického stavu s prídomkom "z Liptovského Hrádku"- "Strobl de Liptóujvár".
Zomrel v roku 1926 v Budapešti, podľa úmrtnej matriky na adrese Bajza utca 34. Pochovali ho na cintoríne Kerepesi, parcela 26/1.
Dielo
Na prelome 19. a 20. storočia bol vedúcou osobnosťou uhorského sochárstva. Už ako celkom mladý vynikol svojou sochou nazvanou Perzeus (1878). Počas desaťročí vyučoval na Vysokej škole výtvarných umení. Svoj ateliér mal v známej umeleckej záhrade zvanej Epreskert, v VI. budapeštianskom okrese.
Štróbl bol veľmi obľúbeným a vyhľadávaným sochárom, jeho tvorbu ocenil aj panovník František Jozef I., ktorého bustu Štróbl vytvoril (1884). Mramorová kópia panovníkovej busty bola vystavená aj pred Riaditeľstvom štátnych lesov v Liptovskom Hrádku, v roku 1918 ju ale zničili slovenskí vojaci vracajúci sa z frontu.
Ďalšie jeho diela:
David James
David Benjamin James (* 1. august 1970, Welwyn Garden City) je anglický futbalový brankár pôsobiaci v klube Portsmouth FC.
Portsmouth F.C.
Do tohto klubu prišiel od ligového konkurenta z Manchestru City, v ktorom predtým pôsobil 2 roky. Klub zaňho vyplatil odstupné vo výške £1,2.
Gypsy Spirit
Gypsy Spirit je ocenenie orientované na podporu všetkých, ktorí sa úsilujú zlepšiť situáciu Rómov na Slovensku a v Česku. Iniciátorom projektu je mimovládna organizácia ACEC.
Gypsy Spirit v Česku
Patronát nad projektom v Česku má ministerstvo pre ľudské práva.
Meudon
Meudon je francúzske mesto v juhozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Hauts-de-Seine, v regióne Île-de-France. Má asi 44 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené 9,1 km.
Geografia
Leží približne 9 kilometrov juhozápadne od Paríža, mesto je postavené na kopci a v údolí rieky Seiny. Meudonský les leží väčšinou smerom na západ od mesta. V severozápadnej časti Meudonu sa nachádza Bellevue („Prekrásna vyhliadka“), odkiaľ je nádherný výhľad na Seinu.
Dejiny
Podľa archeologických vykopávok bol Meudon osídlený už od neolitu.
Kelti nazývali toto územie Mol-Dum (Pieskové duny) a Rimania polatinčili meno na Moldunum. Na Fleurskom kopci sa nachádza ústav pre starých a osamelých založený vojvodkyňou Gallierovou. Budova bola dokončená v r. 1885.
V 16. storočí si kardinál Karol Lotrinský postavil v Meudone nádherné vidiecke sídlo, ktoré zaniklo v r. 1803.
Vedecké ustanovizne
Pôsobia tu výskumné ustanovizne: Centre national de la recherche scientifique (CNRS, Národné centrum pre vedecký výskum) a L'Office national d'études et de recherches aérospatiales (ONERA, Národný úrad pre kozmické štúdiá a výskumy), obdoba americkej NASA.
Je tu tiež pobočka Parížskeho observatória, postavená v r. 1877 na zrúcanine hradu Chateau-Neuf vypáleného nemeckým vojskom pri obliehaní Paríža v r.1871.
Saint-Bonnet-la-Rivière
Saint-Bonnet-la-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Liga národov
Liga národov môže byť:
Národný park Sarek
Národný park Sarek je chránené územie na severe Švédska v Laponsku. Hraničí s národnými parkmi Stora Sjöfallet a Padjelanta. Patrí medzi najstaršie národné parky v Európe.
V parku sa nachádza veľké množstvo vrcholov nad hranicou, medzi ktorými sa nachádza aj druhý najvyšší vrchol vo Švédsku Sarektjåkkå. Okrem početných vrcholov sa v parku nachádza viac ako 100 ľadovcov. Stredom územia je údolie Rapadalen s riekou Rapaätno.
Hádecká planinka
Hádecká planinka je národná prírodná rezervácia, ktorá je súčasť Chránenej krajinnej oblasti Moravský kras. Rozkladá sa na výmere 83,16 ha v katastrálnom území obce brnianskej mestskej časti Maloměřice a obce Kanice (okres Brno-venkov). Tvorí ju časť krasovej plošiny a svah lemujúci Hádeckú plošinu na Ochozských plošinách, ktoré nadväzujú na lom Hády. Geomorfologicky patrí Drahanskej vrchovine.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lesné a lesostepné spoločenstvá najjužnejšej časti Moravského krasu s chránenými a ohrozenými druhmi rastlín a živočíchov. Územie rezervácie je výrazne ovplyvnené ťažbou vápencov, dreva a pastvou dobytka, rovnako tak i výstavbou rádiokomunikačnej veže a prístupové komunikácie k nej. Rezerváciou prechádza náučný chodník.
Geológia
Podložie je prevažne budované devónskymi a spodnokarbónskymi hádsko-říčskými vápencami a křtinskými vápencami. Na západnej hranici sa vyskytujú devónske bazálne klastiká, prešmyknuté cez vápence. Na hádsko-říčské vápence diskordantne nasadajú jurské vápence so silicitmi. V časti Šumbera je vyvinuté drobné škrapové pole. Pôdny kryt tvorí renzina typická, na východe v nadloží spraše potom fluvizem typická.
Flóra
Teplomilnú vegetáciu predstavujú dúbravy tvorené dubom plstnatým. Stromové poschodie je tam dub plstnatý, dub cerový, dub zimný a jarabina brekyňová, v kerovom poschodí je typický klokoč perovitý, drieň obyčajný, dráč obyčajný, hloh jednosemenný, v bylinnom poschodí je zastúpená jagavka konáristá, kamienka modropurpurová a jasenec biely, na čistinách mliečnik mnohofarebný, medúnka medovkolistá, oman mečolistý, chránený kosatec pestrý, kavyľ Ivanov, ruža bedrovníková, kriticky ohrozený je hadinec červený. Ďalej tu sú hrabové porasty, kde rastie drieň obyčajný, svíb krvavý, rešetliak prečisťujúci, hrachor jarný, pľúcnik lekársky, luskáč lekársky, silne ohrozená neotinea počerná. Vo vrcholových partiách pod dominujúcim dubom zimným a lipou veľkolistou je to mednička jednokvetá, kopytník európsky, ostrica chlpatá, lipnica hájna. Na chladnejších svahoch dominuje lipa veľkolistá, lipa malolistá, javor mliečny a javor horský, v podraste lykovec jedovatý, samorastlík klasnatý alebo pakost smradľavý.
Fauna
Severnú hranicu rozšírenia tu majú niektorí zástupcovia drobníkov, ploskáčikov, piadiviek (piadica kuričková, piadica červenkastá) a môr - morica páskatá, sivkavec lesklý. Veľmi vzácna je siatica ďatelinová. Z chrobákov tu žije roháč veľký. Druhovo početné sú vtáky, zistené bolo celkom 52 druhov, najpočetnejším sú sýkorka veľká, sýkorka hôrna, pinka obyčajná, kolibiarik čipčavý, penica čiernohlavá. Z malých cicavcov je najhojnejší hrdziak lesný, myš krovinatá a ryšavka žltohrdlá.
Saint-Marcel (Morbihan)
Saint-Marcel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Minka
náhľad|Dom minka v [[Kjóto (mesto)|Kjóte]] náhľad|Typické mestské mačija v štvrti [[Gion]] náhľad|Izba v japonskom dome thumb|Náčrt historického domu minka v Tokiu Minka je tradičný japonský dom. V rôznych japonských oblastiach sa líši vzhľadom, veľkosťou a pôdorysom. Stavané sú z dreva a papiera. Dnešné minka sa od pôvodných líšia hlavne tým, že sa v nich nachádzajú mnohé západné prvky. V dnešnom Japonsku ich je vidieť len málo, predovšetkým na vidieku. V mestách sú výnimkou.
Doma
Doma sa nachádza hneď za vstupom do domu. Podlahu má z hliny. Obyvatelia domu sa tu prezúvajú do domácej obuvi.
Obytné izby
V minka sú obytné izby pokryté rohožami tatami z ryžovej slamy. Nenachádza sa v nich žiadny nábytok. Obytné izby sú rozdelené posuvnými dverami fusuma. Odsunutím dverí sa dajú izby spojiť a tým sa zväčší ich rozloha. Večer sa na podlahu položia matrace futon, na ktorých sa spí.
Hosťovská izba
Hosťovská izba sa od ostatných obytných izieb líši iba tým, že sa v nej nachádza tokonoma. Tokonoma je miesto v izbe s vyvýšenou drevenou podlahou. Umiestňuje sa tam zvitková maľba, kvetiny alebo ikebana a keramika.
Engawa
Je krytá veranda. Vedú na ňu posuvné dvere sódži, ktoré sú vyplnené papierom. Je to zároveň vchod do domu pre návštevy.
Kotacu
Je nízky stolík, v ktorom je zabudované ohrievadlo. Ľudia pri ňom sedia a ohrievajú si nohy. Kachle sú zabudované v podlahe.
Náboženské oltáre
V minka sa zvyčajne nachádza aj budhistický, krásne zdobený modlitebný oltár bacudan. Rovnako sa v dome nachádza aj šintoistický, oveľa menej zdobený oltár.
Mačija
Mačija je mestský druh domu minka. Od minky sa líšia tým že majú menšiu šírku a obvykle sú poschodové. Možno ich vidieť v historických štvrtiach, ako napríklad kjótsky Gion.
Majstrovstvá Európy v softbale žien 2011
Majstrovstvá Európy v softbale žien 2011 boli 17. majstrovstvá Európy v softbale žien. Bolo to najvyššie európske podujatie ESF v softbale žien v roku 2011. Konalo sa od 31. júla6. augusta 2011 v Ronchi dei legionari, Staranzane a Redipuglii, v provincii Gorica, v Taliansku, za účasti 20 tímov. Pôvodne malo na turnaji hrať až 23 krajín, ale Grécko, Slovinsko a Turecko svoje prihlášky stiahli a turnaja sa nezúčastnili. Po šiestykrát sa šampionát konal v Taliansku, keď predtým to bolo v rokoch 1979, 1983, 1990, 1995, 2003. Víťazkami sa stali Holanďanky, ktoré vyhrali všetky svoje zápasy, a z titulu majstra Európy sa tak mohli tešiť už po ôsmykrát.
Michael Neuman
Michael Neuman (* 3. jún 1990, Štokholm, Švédsko) je slovenský krasokorčuliar súťažiaci v mužskej sólovej kategórii. Je majster Slovenska v sezóne 2015/2016, čo mu umožnilo reprezentovať Slovensko na majstrovstvách Európy 2016.
Kariéra
Neuman sa narodil vo švédskom Štokholme v rodine česko-slovenských emigrantov. Má dvoch bratov (Daniel, Marcel) a dve sestry (Nicole, Sara).
V roku 2015 získal slovenské občianstvo a požiadal o možnosť reprezentovať Slovensko, čo mu Slovenský krasokorčuliarsky zväz umožnil.
Hôrky (okres Žilina)
Hôrky sú obec na Slovensku v okrese Žilina.
Pyelonefritída
Pyelonefritída (lat. pyelonephritis) alebo zápal obličkovej panvičky a obličky је druh tubulointersticiálnej nefritídy, ktorý vyvoláva bakteriálna infekcia.
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2011
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2011 boli v poradí 2. Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Východoázijská basketbalová asociácia (EABA). Konali sa v meste Nanking, v Číne od 10.15. júna 2011, za účasti 6 tímov. Víťazom sa druhýkrát stala 🇰🇷.
Majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá Ázie 2011, ktoré sa uskutočnili v Číne. Na kontinentálne majstrovstvá sa kvalifikovali 3 najlepšie družstvá a Čína, ktorá si zabezpečila postup automaticky ako organizátor Majstrovstiev Ázie.
Tetra neónová
Tetra neónová (Paracheirodon innesa) je druh ryby z čeľade charaxovité (Characidae), často chovaná akváriová ryba. Je charakteristická svojím výrazným červeno-modrým sfarbením, ktoré vynikne aj v tmavej vode (z toho druhové meno neónová).
Pochádza z Južnej Ameriky, kde žije v húfoch v stojatých a pomaly tečúcich vodách. V akváriách sa preto chová tiež v húfoch.
Opis
Tetra neónová je malá rybka (maximálna dĺžka 3 – 5 cm) s priesvitnými plutvami. Od hlavy k tukovej plutve sa jej tiahne tyrkysovomodrý svietiaci pruh. Zadná polovica spodnej strany tela až k chvostu je červená. Predná časť brucha je belavá, čím sa líši od neónky červenej (Paracheirodon axelrodi), ktorá má červené aj brucho. Brušné partie samičiek sú objemnejšie.
Chov
Optimálne podmienky pre tetru neónovú sú dobre zarastené, nie príliš svetlé akváriá bez agresívnych spoločníkov. Odchov je úspešný len vo veľmi mäkkej vode, ktorej pH sa blíži k 6. Nie je vhodné ich chovať pri nízkych teplotách.
Hannes Reichelt
Hannes Reichelt (* 5. júl 1980, Altenmarkt im Pongau, Rakúsko) je rakúsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 1. decembra 2005.
Lucia Hrivnák Klocová
Lucia Hrivnák Klocová (* 20. november 1983, Martin) je slovenská atlétka, venujúca sa behu na 800 metrov a behu na 1 500 metrov. Jej trénerom je Pavel Slouka. V súčasnosti je členkou klubu AK ZŤS Martin. Jedinú medailu z vrcholových podujatí získala posiaľ na Majstrovstvách Európy v atletike 2010 v behu na 800 metrov.
Výkonnostný rast
Rok - čas
Peking 2008
Na olympijských hrách v Pekingu 2008 postúpila z rozbehu časom 1:59,42 min. V semifinálovom behu skončila 3. časom 1:58,80 min a do finále nepostúpila. Celkovo obsadila 11. miesto.
Majstrovstvá Európy v atletike 2010
V behu na 800 metrov skončila pôvodne na 4. mieste, keď dobehla o deväť stotín za bronzovou pozíciou. Takmer o sedem rokov neskôr, vo februári 2017 dodatočne získala bronzovú medailu po diskvalifikácii víťazky Marie Savinovovej.
Letné olympijské hry 2012
Na Letných olympijských hrách 2012 16. najlepším časom 4:07,79 postúpila do semifinále v behu na 1 500 a zároveň vytvorila slovenský rekord.
Saint-Pierre-de-Soucy
Saint-Pierre-de-Soucy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zázračná chobotnica Krejzy
Zázračná chobotnica Krejzy je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príhody chobotnice Krejzy a jej kamarátov v podmorskom svete. Seriál bol vyrobený v rokoch 1986 až 1990. Nakreslil ho a režíroval Ludvík Kadleček.
Agathopous z Aiginy
Agathopous alebo Agathopus (Agathopous) bol dvojnásobný olympijský víťaz v 2. stor.
Agathopous z Aiginy si na 238. a na 239. olympijských hrách v rokoch 173 a 177 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion. Jeho celé meno, Markos Aurélios Agathopous, poznáme vďaka starovekému epigrafickému nálezu zo Smyrny, ktorý uvádza aj jeho víťazstvo v behu ťažkoodencov na hrách Eleutheria. Slávnosť Eleutheria sa usporadúvala každé štyri roky v Platajách na počesť gréckeho víťazstva nad Peržanmi v roku 479 pred Kr. Na druhom epigrafickom náleze (značne poškodenom) je záznam o tom, že Agathopous bol údajne štvornásobný periodonikés, t. j. víťaz všetkých celogéckych hier počas štyroch štvorročných období nazývaných olympiádami.
Beh na jedno stadion bol najstaršou súťažnou disciplínou, zavedenou už na počiatku hier, podľa tradície v roku 776 pred Kr. a na hrách zostal aj po zavedení ďalších súťažných disciplín hlavným pretekom, menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda. Olympijské víťazstvá Agathopa zaznamenal (v zozname olympijských víťazov) historik Eusebios z Kaisareie, ktorý tiež uvádza, že v dobe druhého Agathopovho olympijského víťazstva sa Commodus stal cisárom Rimanov. Eusebios vo vyhotovovaní svojho zoznamu olympijských víťazov čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Hryzadlovce
Hryzadlovce (lat. Mandibulata; zriedkavo: Cormogradi alebo Entomorpha) sú veľký taxón (hodnotený napríklad ako oddelenie) článkonožcov.
Gornji Karin
Gornji Karin  je prímorské letovisko v Chorvátsku v Zadarskej župe, ktoré sa nachádza na pobreží Karinského mora (zátoka Jadranského mora). Obec administratívne patrí pod mesto Obrovac, od ktorého je vzdialená 25 km. Má 1125 obyvateľov (2011).
Hryzadlovce
Charakteristika
Majú primárne 4 až 5 párov hlavových príveskov: tykadlá, tykadielka (len u Crustacea), hryzadlá a 2 páry čeľustí.
Gornji Karin
Cestovný ruch
Gornji Karin má viacero atrakcii. Hlavnou atrakciou je priestranná pláž s palmami a olivovými stromami. Počas letnej dovolenkovej sezóny (približne od júna do septembra) sú na mori prevádzkované vodné športy (vodné trampolíny, vodné bicykle a iné). Pre rodiny s deťmi sú tiež zaujímavé kolotoče neďaleko pláže. V obci sa nachádza viacero reštaurácii, kaviarní a barov.
Hryzadlovce
Systém používaný v tejto wikipédii
oddelenie hryzadlovce (Mandibulata):