cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saint-Jean-Cap-Ferrat
Saint-Jean-Cap-Ferrat (franc. výslovnosť [sɛ̃ ʒɑ̃ kap fɛʁa], tal. San Giovanni Capo Ferrato) je francúzska obec v departemente Alpes-Maritimes a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur na juhovýchode Francúzska. Je situovaná na polostrove blízko Beaulieu-sur-Mer a Villefranche-sur-Mer v zálive Cap-Ferrat. Subtropická klíma a pokoj z nej urobili turistickú destináciu vyšších vrstiev spoločnosti. Obec žije hlavne z turistického ruchu. Hromadná doprava osôb sa uskutočňuje autobusovou linkou. od obce, v Nice, sa nachádza letisko.
Minimax (algoritmus)
Minimax je algoritmus, ktorý má určiť najlepšiu stratégiu hry tým, že prezerá dopredu rôzne postupnosti ťahov a snaží sa nájsť takú postupnosť, ktorá vedie k výhre hráča. Minimax algoritmus je považovaný za jeden zo základných algoritmov umelej inteligencie v problematike riešenia problémov opísaných ako hra.
Saint-Jean-Cap-Ferrat
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Minimax (algoritmus)
Hra ako problém hľadania a algoritmus minimax
Nech máme hru pre dvoch hráčov, ktorých pomenujeme Max a Min, pričom Max začína hru a následne sa postupne v ťahoch hráči striedajú, kým nie je hra ukončená a následne výsledok hry bodovo ohodnotený. V tomto prípade je hra problémom hľadania:
Algoritmus minimax určuje najlepšiu stratégiu pre hráča Max za predpokladu, že protihráč Min vždy zahrá ťah, ktorý je pre Maxa najhorším možným ťahom, a teda Max sa snaží maximalizovať svoje skóre a Min sa snaží minimalizovať Maxovo skóre. Minimax zaručuje hráčovi optimálnu hru za predpokladu, že výsledok nezávisí od náhodného deja.
Saint-Jean-Cap-Ferrat
Dejiny
Starý názov Saint-Jean-Cap-Ferrat bol Anao. Obec bola obývaná Ligúrčanmi, potom Lombarďanmi okolo 575.
Na začiatku stredoveku v 8. storočí ju dobyli Saracéni. Odišli v 11. storočí. V 1388 v dôsledku dedičstva patrila grófstvu Nice, no znovu pripadla vojvodstvu Savojsko. Obec bola opevnená počas savojskej vlády.
V roku 1561 za panovania vojvodu Emmanuela-Philiberta Savojského bola postavená pevnosť Saint-Hospice.
V roku 1706 bola dobytá a zničená vojvodom z Berwicku pri príležitosti dobytia Nice Francúzskom. Saint-Jean sa stal viackrát francúzskym územím medzi 1720 – 1820. Nakoniec bol pripojený k Francúzsku v roku 1860 spolu s grófstvom Nice.
V 1904 bola obec oddelená od Villefranche-sur-Mer a stala sa samostatnou obcou.
V roku 1907 bola pomenovaná ako Saint-Jean-Cap-Ferrat z predošlého názvu Saint-Jean-sur-Mer.
Aktuálne je jednou z hlavných rezidenčných miest v Côte d’Azur s mnohými luxusnými nehnuteľnosťami.
Historické a moderné objekty
Botanická záhrada, Zoologická záhrada, maják, stredoveké opevnenie, Villa Ephrussi Beatrice Rotschildovej, kostol Saint-Jean-Baptiste, luxusný hotel Grand Hôtel du Cap-Ferrat v prostredí krásnej záhrady.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Poiré-sur-Vie
Le Poiré-sur-Vie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voires
Voires je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Tablier
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na Horevaží (Žilina)
Na Horevaží je ulica v Žiline a tvorí časť mestského okruhu, pričom po nej vedie cesta I/60.
Priebeh
Začína na pobreží Váhu na križovatke cesty II/583A (smer Terchová) a mestského okruhu a nadväzuje na Ľavobrežnú ulicu. Prechádza ňou cesta I/60, ktorou vedie hlavný dopravný prúd od Bratislavy a Čadce na Poprad. Mostom prekonáva železničnú trať Žilina – Košice a pokračuje južným smerom popri HM Tesco na križovatku s Košickou a Nemocničnou ulicou, kde končí.
Vorges-les-Pins
Vorges-les-Pins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Voujeaucourt
Voujeaucourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Les Brouzils
Les Brouzils je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nestor kea
thumb|Nestor kea Nestor kea (Nestor notabilis) je novozélandský papagáj. Je všežravý, požiera najmä korene, zelené časti rastlín, bobule, nektár, hmyz, malé vtáky, cicavce a zdochliny. Občas napáda aj mladé, alebo choré ovce za čo bol ľuďmi dlho prenasledovaný a zabíjaný. Od roku 1986 je prísne chráneným druhom.
Rozšírenie
Nestor kea žije na severe a juhu západnej časti južného ostrova Nového Zélandu. Obýva najmä pohoria.
Sfarbenie
Hlava krk a trup je hnedo sfarbený. Vrchné krídla sú zelené a spodné krídla sú červeno-čierno sfarbené. Zobák, oči a pazúre na nohách sú sfarbené na čierno. Nohy sú sivé.
Telo
Jeho dĺžka je a váha 0,8 – . Z kože mú vyrastajú perá, ktoré slúžia na lietanie. Má malú hlavu a krk. Veľký chvost a krídla. Trup je veľký a má malé nohy. Na hlave má zakrívený zobák, malé oči a na hornej strane zobáka má nozdry. Na malých nohách sú ostré dlhé pazúry.
Kyselina acetyloctová
Biochémia
Za bežných fyziologických podmienok je kyselina acetyloctová prítomná ako jej konjugovaná zásada, acetoacetát.
Acetoacetát sa produkuje v mitochondriách pečene z acetoacetylkoenzýmu A. Najprv je naňho pripojený acetyl (pochádzajúci z acetylkoenzýmu A) za vzniku 3-hydroxy-3-metylglutarylkoenzýmu A. Po odštiepení acetylkoenzýmu A následne vzniká acetoacetát. Počiatočný acetoacetát môže pochádzať z posledného cyklu beta-oxidácie mastných kyselín alebo môže byť syntetizovaný z dvoch molekúl acetylkoenzýmu A za katalýzy tiolázou.
U cicavcov je acetoacetát produkovaný v pečeni, spolu s ostatnými dvoma ketolátkami, odkiaľ je vypúšťaný do krvného obehu ako zdroj energie počas hladovania, cvičenia alebo ako prejav cukrovky 1. typu. Pri tomto procese je na acetoacetát najprv presunutý koenzým A zo sukcinylkoenzýmu A, čím ho premení naspäť na acetoacetylkoenzým A. Ten je následne pomocou tiolázy rozdelený na dva acetylkoenzýmy A, ktoré vstupujú do citrátového cyklu. Srdcový sval a kôra obličiek využívajú radšej acetoacetát než glukózu. Mozog využíva acetoacetát pri nízkych koncentráciach glukózy v prípade hladovania alebo cukrovky.
Syntéza a vlastnosti
Kyselina acetyloctová sa dá pripraviť hydrolýzou diketénu. Jej estery sú podobne pripravované reakciou diketénu s alkoholmi, z ktorých je možné kyselinu acetyloctovú uvoľniť opäť hydrolýzou.
Všeobecne sa kyselina acetyloctová vyrába pri 0 °C a používa okamžite, keďže je nestabilná. Relatívne rýchlo sa rozkladá na acetón a oxid uhličitý:
Polčas rozkladu kyseliny acetyloctovej pri 37 °C vo vode je asi 140 minút, zatiaľ čo polčas rozkladu bazickej formy (aniónu, teda acetoacetátu) je 130 hodín. To znamená, že acetoacetát reaguje asi 55-krát pomalšie.
Rozklad acetoacetátu na prchavý acetón sa kedyi využíval na odhalenie cukrovky. Dych a čiastočne i pot pacientov trpiacich cukrovkou totiž zapácha po acetóne, pretože v ich krvi je acetoacetát prítomný vo zvýšenej koncentrácií kvôli nedostatočnému uvoľňovaniu glukózy.
Ako väčšina alkylkarboxylových kyselín, je to slabá kyselina a jej pKa je 3,58.
Kyselina acetyloctová podlieha keto-enol tautomerizácii, počas ktorej je enol forma čiastočne stabilizovaná konjugáciou intramolekulárnej vodíkovej väzby. Rovnováha je veľmi závislá na rozpúšťadle - keto forma silne prevláda v kyslých rozpúšťadlách (98 % vo vode), zatiaľ čo enol forma tvorí asi 25-49 % v nepolárnych solventoch.
Využitie
vpravo|náhľad|220x220bod|Pigment Yellow 16 je typické farbivo obsahujúce acetoacetylovú skupinu. Estery kyseliny acetyloctovej sa dajú využiť ako acetoacetylačné činidlá, ktoré sa bežne využívajú pri tvorbe arylidovej žltej a diarylidových farbív. Diketén takisto reaguje s alkoholmi a amínmi na odpovedajúce deriváty kyseliny acetyloctovej v procese zvanom acetoacetylácia. Príkladom takej reakcie je reakcia so 4-amínoindánom:
Detekcia
Podobný test je možné urobiť i u dojných kráv na stanovenie ketózy.
Zoznam literárnych článkov/7
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
7
7 návykov skutočne efektívnych ľudí
Les Châtelliers-Châteaumur
Les Châtelliers-Châteaumur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2010
Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2010 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy v tchoukballe mužov a žien, ktoré organizuje Európska tchoukballová federácia (ETBF). Vtedy ich organizovala ešte Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Konali sa v dňoch od 27.29. augusta 2010 v Hereforde, v regióne West Midlands, v Spojenom kráľovstve, za účasti 7 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské a ženské družstvo Nemecka. Zápasy sa odohrali v thePoint4 Leisure Centre, ktorý je domovským stánkom klubu Hereford Tchoukball Club. V mužskej kategórii obhájilo titul Švajčiarsko, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim Spojeným kráľovstvom. U žien už svoj piaty titul v rade získalo Švajčiarsko po finálovej výhre nad Talianskom.
Klaudios Roufos Starší
Tiberios Klaudios Roufos (Tiberios Klaudios Roufos, iný prepis: Tiberios Klaudios Rufos) bol olympijský víťaz pankratiu v roku 81.
Starogrécky napis IvO 54 (IvO = nápisy z Olympie) na kamennej stéle objavený v Olympii uvádza, že Tiberios Klaudios Roufos zo Smyrny bol olympijský víťaz v pankratiu. Tento epigrafický nález je rozsiahly čestný dekrét, ktorý mu udeľuje élidské občianstvo (občianstvo organizátorov olympijských hier ) a právo si dať postaviť sochu v Olympii. Tiberios Klaudios Roufos si olympijské víťazstvo v pankratiu vybojoval na 215. hrách v roku 81.
Malý Rokoš
Malý Rokoš je vrch v Strážovských vrchoch. Leží nad obcou Nitrianske Sučany, približne severozápadne od mesta Nováky.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a jej časti Rokoš. Vrch leží v Trenčianskom kraji, v okrese Prievidza a jeho vrchol zasahuje na katastrálne územie obcí Nitrianske Sučany a Diviacka Nová Ves. Veľká časť vrchu patrí do národnej prírodnej rezervácie Rokoš.
Opis
Malý Rokoš leží v južnej časti pohoria, v hrebeni Nitrických vrchov, ktorý vedie z Rokoša juhovýchodným smerom na Smolovú horu. Dominantný Rokoš na severozápade oddeľuje rovnomenné sedlo, západne leží Srnná, juhozápadne Čihoc , juhovýchodne Končitý vršok  a severovýchodne vrch Plevňa. Východné svahy odvodňuje Diviacky potok, južné Sučiansky potok, oba smerujúce do Nitrice. Západnú časť vrchu odvodňuje Podhradský potok do Radiše a Bebravy, patriacej do povodia Nitry. Najbližšími sídlami sú na juhovýchodnom úpätí Diviaky nad Nitricou, Diviacka Nová Ves a Nitrianske Sučany, západne leží Uhrovské Podhradie a Omastiná.
Výhľady
Vrchol Malého Rokoša pokrýva zmiešaný les a preto výhľady sú len značne obmedzené. Nadmorská výška a poloha vrchu na okraji masívneho hrebeňa Nitrických vrchov umožňuje z vhodných miest ďaleký rozhľad a mimo blízkych kotlín je vidieť okolité časti Strážovských vrchov,Vtáčnik, Pohronský Inovec, Tribeč a Považský Inovec. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať Kremnické vrchy, Veľkú Fatru a Biele Karpaty.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, prístup je možný po hrebeni zo sedla Rokoš, kde sa križujú značené trasy:
Hank Williams
Hank Williams, rodným menom Hiram King Williams (* 17. september 1923, Mount Olive, Alabama, USA – † 1. január 1953, Oak Hill, Západná Virgínia), bol americký spevák, gitarista a pesničkár, legenda country a rokenrolu 20. storočia, charizmatická a rozporuplná osobnosť a jeden zo zakladateľov žánru klasickej country hudby.
V roku 1987 bol uvedený do Rock and Roll Hall of Fame, siene slávy osobností s mimoriadnym prínosom pre vývoj rock and rollu.
Falc (hrad)
náhľad|Rekonštrukcia cisárskej falce v [[Aachen|Aachene vybudovanej počas vlády Karola I. Veľkého okolo roku 800]] Falc je typ opevneného sídla alebo paláca, ktorý slúžil ako dočasné mocenské a správne sídlo franských a rímskonemeckých panovníkov v ranom stredoveku, hlavne v období karolínskej a otonskej renesancie. Nachádzali sa na rôznych miestach Franskej a Nemeckej ríše. Falc tvorila ucelený komplex svetských a hospodárskych budov a plnila funkciu neskoršieho hradu alebo paláca. Jej správou bol zvyčajne poverený falcgróf, keďže panovník nemal stále sídlo a so svojím dvorom cestoval po krajine.
Etymológia
Termín falc označuje palác alebo sídlo cisára, kráľa alebo biskupa. Slovo pochádza pravdepodobne zo stredohorného nemeckého slova pfalenze, čo znamená kniežací dom alebo zo starohorného nemeckého slova pfalanza. Ďalšia etymológia slova falc pravdepodobne pochádza zo starofrancúzskeho slova palais, čo znamená palác alebo dvor. Ďalšou nespochybniteľnou etymológiu je latinské slovo palatium, čo znamená palác, veľkolepé, honosné alebo nádherné miesto. Latinské slovo palatium označuje jeden zo siedmich pahorkov Ríma (Mons Palatium), na ktorom stálo mnoho dôležitých budov (aula regia) hlavne v období Rímskeho cisárstva. Neskôr si na Palatiu vybudoval cisár Augustus veľkolepý palác (Domus Augustana), neskôr tu stál aj Nerov či Apolónov chrám s knižnicou.
Opis
náhľad|Zvyšky múrov falce a dvojposchodová kaplnka svätého [[Erhard z Regensburgu|Erharda a Uršule, (asi 11791183), Cheb, Česko]] Panovník vo Franskej ríši a neskôr Nemeckej ríši nevládol z hlavného mesta, pretože také hlavné mesto neexistovalo, ale cestoval so svojím dvorom po jednotlivých falciach z panstva do panstva po jednotlivých častiach ríše. To umožňovalo udržiavať osobný kontakt s vazalmi a efektívne vykonávať panovnícke funkcie (súdnictvo, vyberanie daní, udeľovanie privilégií a mnohé ďalšie). Išlo o akési „putovné kráľovstvo“ (Reisekönigtum). Ekonomická sila vtedajších kráľovstiev neumožňovala údržbu väčších miest a tým ani vznik cisárskeho alebo kráľovského dvora. A práve preto falce tvorili sieť prechodných kráľovských alebo cisárskych sídel. Napriek všeobecnej predstave nebola falc určená ako trvalé sídlo, ale cisár v ňom istý čas zotrval (panovník v nej zriedka zostal dlhšie ako niekoľko týždňov). Za správu bol zodpovedný falcgróf. Falc mala rôznu veľkosť a poskytovala jedlo a ubytovanie kráľovi a jeho početnému sprievodu. Väčšinou sa nachádzali v blízkosti sídla biskupa, významných opátstiev, miest alebo okolo kráľovských majetkov.Zvyčajne boli od seba vzdialené 30 kilometrov, čo v tom čase znamenalo jeden deň jazdy na koni.
Falc sa skladala z malej hlavnej budovy, kráľovskej sály (aula regia)t.j. viacloďovej alebo trojposchodovej haly, palácovej kaplnky, obytných, hospodárskych a ďalších budov. Celý komplex bol pôvodne obohnaný drevenou hradbou, neskôr múrom či priekopou. Usporiadanie budov vychádzalo z rímskeho vojenského tábora (kastrum), germánskeho dvorca, rímskej baziliky či byzantskej centrály. Podoba falce sa v priebehu období menila. V období vlády Karola I. Veľkého sa jednalo o jednoduché a neopevnené dvorce. Za vlády Štaufovcov sa niektoré vyvinuli do podoby regulárnych kamenných hradov. Typický je veľký ústredný kamenný palác v tvare obdĺžnika. Interiér bol väčšinou osvetlený združenými oknami (bifórium alebo trifórium).
Najvýznamnejšia falc bola v Aachene. Postavená bola spolu s Palatínskou kaplnkou Panny Márie okolo roku 800 za vlády Karola I. Veľkého. O niektorých falciach sa zachovali iba písomné zmienky. Z niektorých zostali len fragmenty stavieb, ako napríklad falc v Ingenheime, Frankfurte nad Mohanom, Goslare a Paderborne. Významné či menej významné falce sa nachádzali v rôznych častiach dnešného Nemecka, Francúzska a susedných štátov. V Česku sa nachádza jediná falc a to v Chebe, pretože oblasť Chebska bola pripojená ku Krajinám českej koruny až za vlády Jána Luxemburského.
Vuillafans
Vuillafans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nemecká futbalová Bundesliga 2013/2014
Nemecká futbalová Bundesliga 2013/2014 bol 51. ročník najvyššej nemeckej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Bayern Mníchov, nováčikmi súťaže boli Hertha a Braunschweig. Sezóna začala 9. augusta 2013 a skončila 10. mája 2014.
Bayern Mníchov získal 24. titul v klubovej histórii a prekonal rekord minulej sezóny, keď o triumfe rozhodol už 25. marca 2014, sedem kôl pred koncom súťaže. Do Ligy majstrov UEFA 2014/2015 sa spolu s ním kvalifikovali aj Borussia Dortmund, Schalke 04 a Bayer Leverkusen. Do Európskej ligy UEFA 2014/2015 sa kvalifikovali Wolfsburg, Borussia Mönchengladbach a Mainz. Do 2. ligy zostúpili 1. FC Nürnberg a Eintracht Braunschweig.
Tabuľka
zdroj: Bundesliga
Pravidlá pre určenie poradia v tabuľke: 1) počet bodov; 2) rozdiel gólov vo všetkých zápasoch; 3) vyšší počet strelených gólov vo všetkých zápasoch.
# - pozícia; Z - zápasy; V - výhry; R - remízy; P - prehry; G - skóre; +/- - rozdiel skóre; B - body; z - zostup
Zoznam matematických článkov/Ľ
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ľu
Ľudmila Benkovičová · Ľudovít Romsauer · Ľudovít Schlesinger
Tmavá (vrch vo Veľkej Fatre)
Tmavá je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochnianskou dolinou, približne juhozápadne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližším sídlom je východne ležiaca Liptovská Osada, južne ležia Liptovské Revúce, západne Turčianske Jaseno a severovýchodne mesto Ružomberok. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis
Tmavá je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej západným smerom zo Skalnej Alpy v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Severným smerom susedí Perušín, východným Malá Smrekovica , Smrekovica , Dvorisko a Skalná Alpa , južným Rakytov  a Minčol  a západným Štefanová , Malý Lysec  a Jarabiná. Vrch leží v povodí Váhu a odvodňujú ho prítoky Ľubochnianky; severné svahy potok Blatná, južné potok Rakytov. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Južná časť masívu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa, severným smerom sa rozprestiera prírodná rezervácia Blatné.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry, ojedinele je možno vidieť aj Malú Fatru a časť Oravskej Magury.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom zo Skalnej Alpy. V chránenom území je však voľný pohyb osôb mimo značených chodníkov nežiadúci.
Les Clouzeaux
Les Clouzeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Meghan, vojvodkyňa zo Sussexu
náhľad|Meghan Markle a [[Princ Harry, vojvoda zo Sussexu|princ Harry pri návšteve vianočnej omše na Štedrý deň 2017]] náhľad|Meghan Markle s princom Harrym na Vianoce 2017. Vľavo [[Princ William, vojvoda z Cambridge|princ William a vojvodkyňa Catherine]] náhľad|Meghan Markle a princ Harry pri návšteve [[Belfastu v Severnom Írsku v marci 2018]] Meghan, vojvodkyňa zo Sussexu rodným menom Rachel Meghan Marklová; (* 4. august 1981, Los Angeles, Spojené štáty) je manželka britského kráľovského princa Harryho, vojvodu zo Sussexu, humanitárna pracovníčka a bývalá americká herečka.
Mladosť a vzdelanie
Narodila sa a vyrastala v Los Angeles. Je zmiešaného pôvodu, jej matka Doria Loyce Raglandová je Afroameričanka, je nositeľkou magisterského titulu v oblasti sociálnych prác, pracuje ako terapeutka a inštruktorka jogy. Otec Thomas Wayne Markle je pôvodom z Holandska, je držiteľom ceny Emmy za scénické osvetlenie.
Od piatich rokov Meghan Marklová navštevovala veľa súkromných škôl, medzi nimi napríklad Hollywood Little Red Schoolhouse. V dvanástich rokoch začala študovať na rímskokatolíckej dievčenskej škole „Immaculate Heart High School” v Los Angeles. V roku 2003 absolvovala Severozápadnú univerzitu, kde študovala divadelné umenie. Krátko potom začala pracovať na americkom veľvyslanectve v Buenos Aires.
Herecká kariéra
Ešte v čase svojho hereckého štúdia pracovala ako kaligrafka na voľnej nohe. V roku 2002 sa prvýkrát objavila ako herečka, a to v epizóde televízneho seriálu General Hospital. V roku 2010 dostala úlohy vo filmoch Get Him to the Greek a Nezabudni na mňa. V roku 2011 hrala vo filme Šéfovia na zabitie a o rok neskôr sa podieľala na natáčaní krátkeho filmu The Candidate, v ktorom hrala úlohu sekretárky. V roku 2009 sa objavila vo dvoch epizódach seriálu Fringe, natáčaného televíznou sieťou FOX Broadcasting Company. Od roku 2011 sa objavovala v televíznom seriáli Kravaťáci, a to v roli koncipientky Rachel Zane. Ďalej je tiež známa pre svoju úlohu Amy Jessup, špeciálnej agentky FBI, ktorú stvárnila v sci-fi seriáli Hranice nemožného. Tiež sa objavila v epizódach snímok Century City, Kriminálka New York, 90210: Nová generácia, Cuts, Knight Rider - Legenda sa vracia, The Apostles, The League, Vtierka Castle, Extant a v niekoľkých ďalších.
Spoločenské aktivity
Bola zakladateľkou a šéfredaktorkou webovej stránky The Tig, zaoberajúcej sa otázkami životného štýlu. V apríli 2017 oznámila, že túto prácu ukončila. V septembri 2016 vyprodukovala spolu s kanadskou odevnou spoločnosťou „Reitmans” rad cenovo dostupných dámskych pracovných odevov.
V roku 2016 sa stala veľvyslankyňou „World Vision Canada”, pre ktorú cestovala do Rwandy v rámci kampane pre čistú vodu (Clean Water Campaign). V roku 2014 sa stala poradkyňou pre medzinárodnú charitu One Young World, pre ktorú prehovorila na jej výročnom summite v Dubline. V roku 2016 sa zúčastnila tohoto zhromaždenia aj v kanadskej Ottawe. Spolupracovala tiež s Organizáciou spojených národov v jej programe United Nations Women, konkrétne pri United Nations Entity for Gender Equality and the Empowerment of Women (Odbor OSN pre rovnosť pohlaví a posilnenie žien).
Záľuby a priateľstvo
Označuje sa za gurmánku, čo bolo tiež vnesené do jej role Rachel Zane v Kravaťákoch. Je blízkou priateľkou tenistky Sereny Williamsovej, Jessicy Mulroney a Bena Mulroneyho zo spravodajstva E! News.
Vzťahy a manželstvo
Dňa 20. septembra 2011 sa vydala za filmového herca a producenta Trevora Engelsona, s ktorým mala vzťah už od roku 2004. V máji 2013 sa ale rozišli a po troch mesiacoch nasledoval rozvod. Predtým, než sa zoznámila s princom Harrym, bola vo vzťahu s Corym Vitiello.
Jej zoznámenie s britským princom Harrym v júni 2016 a ich následné priateľstvo z nej urobili najvyhľadávanejšiu herečku na internetovom vyhľadávači Google za rok 2016. Dňa 27. novembra 2017 bola ohlásená ich svadba, ktorá sa potom uskutočnila 19. mája 2018 na kráľovskom zámku Windsor.
Od svojej svadby žijú spoločne v dome zvanom Nottingham Cottage, ktorý sa nachádza na pozemkoch Kensingtonského paláca v Londýne. Dňa 15. októbra 2018 oznámil manželský pár, že očakávajú svoje prvé dieťa a narodenie zdravého syna oznámili 6. mája 2019 na svojom oficiálnom instagramovom účte. Syn menom Archie Mountbatten-Windsor sa narodil 6. mája 2019 o 5.26 ráno britského času. Dňa 6. júla 2019 bol ich syn, Archie Mountbatten-Windsor, pokrstený v súkromnej kaplnke na hrade Windsor. V júli 2020 potratila. Dňa 14. februára 2021 bolo oznámené druhé tehotenstvo páru. V rozhovore s Oprah Winfrey oznámili, že očakávajú dcéru. Lilibet „Lili“ Diana Mountbatten-Windsor sa narodila 4. júna 2021 o 11:40 v nemocnici v Santa Barbare, Kalifornia, USA.
Vuillecin
Vuillecin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Námestie Jána Mathého
Námestie Jána Mathého (predtým Námestie nádeje), je námestie v Košiciach, v mestskej časti Sever vo štvrti Mier.
Názov námestia
Do 19. januára 2013 sa nazývalo Námestie nádeje, v tento deň sa uskutočnil slávnostné premenovanie Námestia nádeje na Námestie Jána Mathého za účasti manželky Jána Mathého Evy, bývalého primátora mesta Košice Richarda Rašiho, starostu MČ Košice - Sever Vladimíra Beskida ako súčasť programu Otváracieho ceremoniálu Košice 2013.
Námestie dostalo meno po jednom z najvýraznejších slovenských sochárov – Jána Mathého, ktorý žil v mestskej časti Sever. Pre jeho rodné mesto Košice vytvoril množstvo monumentálnych realizácií, ktoré dodnes dotvárajú ulice mesta. Okrem iných je známa jeho plastika Sám v košickom krematóriu či Češúca sa pred Poliklinikou Sever alebo Odpočívajúca rodina vo fontáne priamo na tomto námestí.
Hlavné námestie (Košice)
Hlavné námestie je námestie v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto. Nachádza medzi Dómom sv. Alžbety, Urbanovou vežou a Štátnym divadlom. V okolí Spievajúcej fontány je park, ktorý je súčasťou tohto námestia.
Názov námestia
thumb|Fontána s Štátnym divadlom Námestie vzniklo v roku 1899, keď bola dokončená nová divadelná budova dnes budova Štátneho divadla Košice. Pred tým tu bola plocha, ktorá slúžila ako trhovisko s kupeckými krámami i obchodná hala v 18. storočí nazývaná Propyleum. Počas svojej existencie malo rôzne mená ako Szabadság tér, Námestie slobody, Szent Erzsébet tér (Námestie svätej Alžbety), Leninovo námestie a Hlavné námestie.
Časom po zriadení parku sa na námestí nachádzal trh aj začiatkom 20. storočia, ale už len pred Urbanovou vežou. V roku 1986 bola v parkovej časti námestia postavená spievajúca fontána, ktorá je najstaršou spievajúcou fontánou v bývalom Československu.
Vyt-lès-Belvoir
Vyt-lès-Belvoir je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Dominikánske námestie
Dominikánske námestie je námestie v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto. Nachádza sa tu dominikánsky Kostol nanebovzatia Panny Márie, Trojičný stĺp (1929), trh, fotnána a množstvo reštaurácií. Západná strana námestia začína na Moyzesovej ulici a východná končí na Mäsiarskej ulici kde sa napája na Zámočnícku smerom na Hlavnú ulicu. Námestie križujú ulice – Hradbová a Vrátna.
Názov námestia
Dominikánske námestie vďačí za svoje pomenovanie dominikánskemu kláštoru, ktorý tu bol založený už začiatkom 13. storočia. Dominikánsky kostol zo stredoveku je najstarším chrámom v Košiciach.
Miesta južne a západne od kostola a kláštora dominikánov sa v historických záznamoch spomínajú ako „hintter der Kloster“ (za kláštorom). Na plánoch z konca 18. storočia je názov tohto miesta „Dominicaner Platz“ (Námestie dominikánov). Od roku 1867 je známy aj maďarský názov „Domonkos tér“. Názov námestia bol aj Cyrilometodejská ulica. V roku 1951 bolo námestie premenované na Dimitrovo námestie podľa bulharského komunistického vodcu Georgi Dimitrova. V roku 1990 sa námestiu vrátil názov Dominikánske námestie.
Schönbrunnský mier
náhľad|Cisársky palác Schönbrunn medzi rokmi 1758 a 1761. Schönbrunnský mier (Schönbrunnská alebo Viedenská zmluva), bol podpísaný medzi Francúzskom a Rakúskom v zámku Schönbrunn pri Viedni 14. októbra 1809. Zmluva ukončila vojnu piatej koalície počas napoleonských vojen po Rakúskej porážke v rozhodujúcej bitke pri Wagrame.
Predohra
Počas Španielskej vojny za nezávislosť a španielskej obrany proti Napoleonovi sa Rakúsko pokúsilo zvrátiť Bratislavský mier (r. 1805) vyvolávaním povstaní na francúzsky okupovaných územiach strednej Európy (hlavne Tirolské Povstanie proti Napoleonovým Bavorským spojencom).
Tieto pokusy nakoniec zlyhali po obsadení Viedne francúzskou armádou v máji 1809. Rakúšania ich pod vedením Arcivojvodu Karola dokázali odraziť v bitke pri Asperne (21. – 22. mája). Napoleon však svoje sily stiahol a o niekoľko týždňov zdevastoval Karolovu armádu v Bitke pri Wagrame. Arcivojvoda musel 12. júla podpísať Znaimské prímerie.
V októbri nahradil rakúskeho ministra zahraničných vecí Johanna Philippa Stadiona Klemens von Metternich. náhľad|Mapa Rakúskeho cisárstva zobrazujúca územné straty po Schönbrunnskom mieri. Francúzsko uvalilo tvrdé mierové podmienky: Rakúsko muselo postúpiť Salzburské vojvodstvo Bavorsku a stratilo prístup k Jadranskému moru tým, že muselo vzdať prímorské územia Gorizia a Gradisca a o mesto Terst, spolu s Kraňskom, Istriou, "Horným" Korutánskom, Východným Tirolskom a chorvátskymi územiami juhozápadne od rieky Sávy Francúzskej ríši. Západná Halič bola postúpená Varšavskému kniežatstvu a okres Ternopiľ Ruskej ríši.
Rakúsko muselo uznať Napoleonove vydobyté územie z iných národov, ako aj vládu jeho brata Jozefa I. Bonaparta ako španielskeho kráľa. Rakúsko tiež vyplatilo Francúzsku veľké vojenské reparácie a rakúska armáda mala byť zredukovaná na 150 000 mužov – sľub, ktorý nebol splnený. Pevnosť Schlossberg, ktorého posádka odolávala francúzskym okupačným silám, bola z veľkej časti zbúraná.
Rakúsko tiež muselo prijať Napoleonovu kontinentálnu blokádu, keďže Británia bola ešte stále vo vojne s Francúzskom.
Pokus o atentát
náhľad|Staps je vypočúvaný Napoleonom a jeho lekárom Jeanom-Nicolasom Corvisartom, vyobrazenie z roku 1866 Počas rokovaní v Schönbrunne Napoleon len o vlások unikol atentátu. Dňa 12. októbra, krátko pred podpísaním zmluvy, cisár opustil palác s veľkým sprievodom, aby sledoval vojenskú prehliadku. Sedemnásťročný Friedrich Staps, syn luteránskeho farára, prišiel do Viedne a požiadal o audienciu, aby predložil petíciu. Odmietol ho cisárov pobočník generál Jean Rapp, ktorý krátko nato spozoroval ako sa na nádvorí Staps tlačí cez dav k Napoleonovi, dal ho teda zatknúť.
Staps mal vo svojom kabáte veľký kuchynský nôž ukrytý v petičných papieroch. Pri vypočúvaní úprimne prezradil svoje plány zabiť cisára a nazval ho nešťastím svojej krajiny. Napoleon sa ho opýtal, či by sa mu Staps poďakoval, ak by dostal milosť, na čo Staps odpovedal: „Aj tak by som ťa zabil“.
Napoleon opustil Viedeň 16. októbra a nasledujúci deň Stapsa zastrelili württemberskí strelci pred palácom. Pri tejto poprave vraj kričal: „Nech žije sloboda! Nech žije Nemecko!“ Napoleon, ohromený a obávajúci sa väčšieho sprisahania, svojmu policajnému ministrovi Josephovi Fouchému nariadil, aby incident utajil.
Čoskoro po nemeckej kampani v roku 1813 sa Staps začal považovať za mučeníka narastajúceho nemeckého nacionalizmu. Bol dokonca námetom básne Christiana Friedricha Hebbela a hry Waltera von Mola.
Les Epesses
Les Epesses je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam olympijských športov
Toto je zoznam športov na letných a zimných olympijských hrách.
44: Koncert
Koncert, na DVD 44: Koncert, je koncertný dvojalbum, Richarda Müllera, ktorý v roku 2007 vydalo hudobné vydavateľstvo 44 s.r.o..
Aix-en-Diois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Themistokles (Atény)
Themistokles alebo Themistoklés alebo Temistokles (, * 524 pred Kr., Atény – † 459 pred Kr., Magnésia nad Maiandrom) bol vodcom Atén v dobe grécko-perzských vojen, ktorý presadil vybudovanie námorníctva na obranu pred perzskou hrozbou. V duchu tejto politiky sa mu podarilo presvedčiť Aténčanov k vynaloženiu prebytkov z ťažby laurijských strieborných baní k výstavbe nových lodí. Výsledkom toho bolo rozšírenie aténskej flotily z 70 na 200 lodí.
Životopis
Themistokles bol synom Neokla, neveľmi významného aténskeho kupca zastávajúceho umiernené postoje. Jeho matka pochádzala z Kárie alebo Trákie. Podľa Thukydida, síce Themistokles nemal až také vzdelanie, napriek tomu však preukazoval podivuhodné analytické schopnosti dokonca aj v situáciách, ktoré si žiadali rýchle rozhodnutia. Ploutarchos pripomínal Themistoklovu nesmiernu túžbu po moci a ochotu využiť na to akéhokoľvek prostriedky. V tomto smere je dobre viditeľný predovšetkým vzájomný rozdiel medzi ním a jeho 'spravodlivým' súperom Aristeidom. O jeho mladosti toho nie je veľa známe, ale veľa autorov sa zmieňuje o tom, že v detstve sa s ním zaobchádzalo veľmi hanebne a jeho otec sa k nemu dokonca odmietal hlásiť ako k svojmu synovi. V hodnosti stratéga v roku 490 pred Kr. bojoval v bitke pri Maratóne. Hovorí sa, že vraj veľmi žiarlil na Miltiadov úspech, pričom ako sa tvrdilo neustále opakoval: "Miltiadovo víťazstvo mi nedáva spať."
Miltiadova smrť uvoľnila priestor k politickému vzostupu Aristeida a Themistokla. Ich súperenie skončilo iba v roku 483 alebo 482 pred Kr. ostrakizáciou Aristeida, čo bolo z veľkej časti dôsledkom skutočnosti, že Aristeides odporoval Themistoklovej politike námornej expanzie. Tá sa nakoniec ukázala byť kľúčovou pre ďalšiu existenciu aténskej a vlastne aj gréckej nezávislosti. Atény čelili v týchto rokoch námornej moci Aiginy, zatiaľ čo na obzore sa už rysovalo nebezpečenstvo novej perzskej invázie.
Demokracia v Aténach
V roku 483 pred Kr. objavili aténskí baníci v Lauriume novú striebornú žilu. Za jediný rok odtiaľ vyťažili takmer dve a pol tony tohto drahocenného kovu. Themistokles peniaze z tohto kovu chcel použiť na výstavbu vojnového loďstva. Aby Aténčanov presvedčil, využil celý svoj politický um a vzal si na pomoc lož. To, čo ale historici považujú za lož, alebo nepravdu, by politik nazval šikovne zvolenou dezinformáciou verejnosti s cieľom dosiahnúť vyšší cieľ a to presne Themistokles urobil. Zveličil silu námorného loďstva blízkej Aiginy a tým roznietil driemajúcu žiarlivosť a zlosť na ňu, v tom čase najnebezpečnejšiu aténsku konkurentku na mori a dosiahol na sneme, že mu odhlasovali sto lodí. Neskôr dosiahol aj to, aby dokončili práce na opevnení prístavu Pireus namiesto doteraz používaného otvoreného kotviska vo Falere.
Druhá perzská invázia do Grécka
Themistoklés mal vraj v rokoch 483 až 482 pred Kr. (teda v čase, kedy bol spustený program výstavby námorníctva) zastávať úrad archonta. Dionýzios z Halikarnasu však datuje jeho archontát o desať rokov skôr, čo sa javí ako pravdepodobnejšie, pretože v roku 487 pred Kr. stratila táto funkcia veľa zo svojej dôležitosti kvôli zavedeniu voľby žrebom. Šanca, že v onej uvedenej dobe padol žreb práve na Themistokla, je teda nepatrná. Každopádne, krátko pred začatím Xerxovej invázie bol Themistokles zrejme najvplyvnejším politikom Atén a možno i celého Grécka. Hoci gréckej flotile formálne velil Sparťan Eurybiades, v skutočnosti to ale bol Themistokles, ktorý viedol Helénov v nerozhodnej bitke pri myse Artemision, kde Peržanom spôsobil značné škody. Themistokles opustil svoju pozíciu až potom, keď sa dozvedel, že spartský kráľ Leónidas I. bol pri Thermopylách porazený a už nebolo nutné brániť vchod do prieplavu, keďže tu išlo hlavne o to aby zabránil Peržanom dostať sa k Leónidovi po mori od chrbta. thumb|right|350px| [[Wilhelm von Kaulbach, «Bitka pri Salamíne» 1868 ]] Themistokles potom odviedol zvyšok svojej flotily na juh, kde sa mali možnosť spamätať a pripraviť sa na nový boj, keď to bude treba. Dva mesiace po tejto bitke Xerxes zrovnal Atény so zemou, ale stratám na životoch sa dokázalo predísť, tým že Aténčania Atény opustili a premiestnili sa na ostrov Salamína. Mesiac potom čo Xerxes zničil Atény, uskutočnili Gréci svoju odplatu víťaznou bitkou pri Salamíne (480 pred Kr.) Themistokles si pred touto bitkou vynútil velenie pod hrozbou, že inak odvedie Aténčanov na západ, kde si nájdu nový domov. Následne zdanlivo zradnou správou určenou Xerxovi vylákal perzské loďstvo do úzkeho prielivu medzi ostrovom Salamina a pevninou a tam zničil väčšinu perzského námorníctva. Víťazstvo Grékov pri Salamíne bolo veľmi významné, bol to zlom v grécko-perzskej vojne. Bitka ešte neukončila perzskú inváziu, ale mnohí historici sa domnievajú, že to bol začiatok konca perzskej ríše, lebo Gréci od tohto momentu začali útočiť na Peržanov na domácej pôde a dosiahli veľké vojenské víťazstvá pri Platajách, Mykalé, pri pevnosti Sestos a Peržanov definitívne porazili. Bitka pri Salamíne sa preto pokladá za jednu z najvýznamnejších bitiek v dejinách ľudstva.
Obnova Atén
Aténčania sa následne mohli pustiť do obnovy svojho vypáleného mesta. Sparťania, ktorí sa obávali aténskeho vzostupu proti tomu protestovali. Themistokles ale získal diplomatickými vytáčkami a zdržiavaním dosť času na dokončenie opevňovacích prác tak, aby hradby boli udržateľné. Rovnako uskutočnil svoj originálny zámer prestavby Pirea v skutočný prístav a pevnosť Atén. Atény sa vďaka tomu stali najlepším obchodným centrom v Grécku, čo vo svojom dôsledku, spoločne s Themistoklovým odpustením daní metoikom (cudzincom), viedlo mnoho zahraničných obchodníkov k usídleniu v Aténach. thumb|Ostrakon s vyrytým Themistoklovým menom
Themistokles ostrakizovaný
Po odvrátení nebezpečenstva perzskej invázie boli spory medzi Themistoklom a Aristeidom, ktorý viedol aténskych hoplitov v bitke pri Platajách v roku 479 pred Kr., aspoň zdanlivo urovnané. Themistokles však čoskoro po víťazstve začal strácať dôveru aténskych občanov, čiastočne kvôli svojej arogancii (hovorí sa, že si dal pri svojom vlastnom dome postaviť svätyňu Diany Aristobulé „dobrej radkyne“) a tiež kvôli obvineniam z prijatia úplatkov. Diodoros Sicílsky a Ploutarchos sa v tejto súvislosti zmieňujú o žalobách vznesených proti nemu. Niekedy medzi rokmi 476 a 471 pred Kr. bol Themistokles ostrakizovaný. Najprv sa uchýlil v meste Argos, ale Sparťania ho obvinili zo zradného spolčenia s Peržanmi, načo utiekol do Kerkyry a odtiaľ ku kráľovi Molossov, Admetovi. Nakoniec odišiel do Malej Ázie ovládanej Peržanmi. To sa ale Aténčanom nepáčilo, vyhlásili ho za zradcu a jeho majetok bol skonfiškovaný. Jeho priateľom sa z neho podarilo zachrániť len menšiu časť.
Posledné roky jeho života
Artaxerxes I., Xerxov nástupca, ponúkol Themistoklovi, víťazovi bitky pri Salamíne, azyl. Themistokles, vyhnaný z Grécka, bol Peržanmi vrelo prijatý a bolo mu povolené usadiť sa v meste Magnésia nad Maiandrom. Peržania ho tu a v niekoľkých ďalších obciach (Myos a Lampsakos) ustanovili vládcom a dôchodky týchto miest (50 talentov ročne) mu boli dané úplne k dispozícii. V Magnésii strávil Themistokles posledné roky svojho života a vo veku šesťdesiatich piatich rokov tu nakoniec zrejme v dôsledku choroby zomrel, hoci Thukydides tvrdí, že možno požil jed, lebo vraj nedokázal splniť sľub, ktorý dal perzskému kráľovi. Jeho kosti boli zrejme tajne prepravené do Attiky. Obyvatelia Magnésie ho uctievali ako boha, ako je možné to usúdiť podľa nájdených mincí, na ktorých je vyobrazený s paterou v ruke a so zabitým býkom ležiacim pri jeho nohách (odtiaľ teda asi pochádza legenda, že zomrel po vypití býčej krvi).
Aj cez svoj nedôstojný koniec a fakt, že ťažko mohol nadobudnúť tak ohromné ​​imanie ak by čestne vykonával verejné úrady, ktoré zastával, niet najmenších pochýb o jeho nespornej zásluhe na zachovaní slobody Atén a Grécka. Themistokles vybudoval aténsku flotilu, čím položil základný kameň ku vzniku aténskeho námorného spolku, ktorý sa neskôr premenil na skutočnú aténsku ríšu.
Les Herbiers
Les Herbiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Les Essarts (Vendée)
Les Essarts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Les Herbiers
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Les Essarts (Vendée)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Albon
Albon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Xantozín
Xantozín je nukleozid tvorený xantínom a ribózou. Je to biosyntetický prekurzor 7-metylaxantozínu, ktorý vzniká pôsobením 7-metylxantozínsyntázy. 7-metylxantozín je následne prekurzorom teobromínu (aktívneho alkaloidu v čokoláde) a ten je prekurzorom kofeínu (alkaloidu v káve a čaji).
Albon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Les Landes-Genusson
Les Landes-Genusson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lukáš Čmelík
Lukáš Čmelík (* 13. apríl 1996, Žilina) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za český klub SK Dynamo České Budějovice
Žilina
Čmelík debutoval za prvý tím Žiliny 17. novembra 2012 vo vonkajšom zápase s Ružomberkom. Žilina prehrala 0–1. Čmelík sa postupne prepracoval až do základnej zostavy Žiliny a v sezóne 2014/15 dokonca zaznamenal až desať gólov. V rokoch 2016 až 2017 mal ale disciplinárne problémy a hosťoval v švajčiarskom Sione a poľskom Piaste Gliwice.
Dunajská Streda
V roku 2017 podpísal kontrakt s Dunajskou Stredou. Pod talianskym trénerom Marcom Rossim v sezóne 2017/18 veľa šancí nedostal, no po príchode nemeckého trénera Petra Hyballu začal pravidelne hrávať. V sezóne 2019/20 je dôležitým členom základnej zostavy.
Námestie sv. Cyrila a Metoda (Košice)
'''Námestie sv. Cyrila a Metoda''' je námestie v Košiciach, v mestskej časti Krásna.
Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol sv. Cyrila a Metoda, Kaštieľ Krásna, park a zastávka autobusovej linky 52 (Žiacka ulica).
Pošta
V blízkosi sa nachádza pošta Košice 18
PSČ: 040 18
Aleyrac
Aleyrac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alixan
Alixan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allan
Allan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jennifer Bealsová
Jennifer Bealsová (* 19. december 1963, Chicago, Illinois, USA) je americká herečka a modelka, známa z filmov ako Flashdance (1983), Diabol v modrom (1995), Proroctvo (1998), Roger Dodger (2002), Pod rúškom tajomstva (2016) a z televíznych seriálov ako Láska je Láska (20042009) a Dôkaz (2015), Taken – Posadnutý pomstou (20172018) a Láska je Láska: Generácia Q (20192022).
Detstvo a mladosť
Študovala na Francis W. Parker School, neskôr na Goodman Theatre Young People’s Drama Workshom a v roku 1987 ukončila štúdium na Yale University.
Kariéra
V roku 1980 debutovala vo filme Môj osobný strážca, kde ale mala veľmi malú rolu. V roku 1983 ju preslávil romantický film Flashdance, kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na filmové ocenenie Zlatý glóbus. Po boku britského speváka Stinga sa objavila v gotickom horore Nevesta, ktorý bol voľne inšpirovaný filmom Frankensteinova nevesta z roku 1935. V roku 1988 si zahrala po boku Nicolasa Cagea v komédii Bozk upíra.
V roku 2006 si zahrala v horore Nenávisť 2. V roku 2010 stvárnila slepú manželku Denzela Washingtona v dráme Kniha prežitia. Po boku Christophera Meloniho si zahrala v piatich epizódach televízneho seriálu Law & Order: Organized Crime.
Súkromný život
Počas štúdia na Yale University, mala Bealsová krátky románik s filmovým manažérom Robertom Simondsom. V roku 1986 sa vydala za Alexandra Rockwella, s ktorým sa v roku 1996 rozviedla. V roku 1998 sa vydala za kanadského podnikateľa Kena Dixona, ktorému v roku 2005 porodila dcéru.
Bealsová sa opisuje ako duchovná osoba. Prejavuje záujem o bibliu, katolicizmus, judaizmus a budhizmus. Je silnou podporovateľkou práv homosexuálov. Venuje sa kung-fu, kickboxu, triatlonu a san shou.
Je vášnivou fotografkou. V roku 1989 strávila nejaký čas na Haiti, kde fotografovala priebeh volieb. Mala tiež niekoľko výstav, pod jej menom Jennifer Beals-Dixon.
Prognóza
Prognóza (z neskorolat. prognōsis z 🇬🇷) je vo všeobecnosti vedecky zdôvodnená predpoveď, stanovenie pravdepodobnosti ďalšieho vývoja, alebo možnej budúcnosti istého javu. Termín naberá aj špecifickejšie významy v konkrétnych vedách (pozri nižšie). Robenie prognóz sa nazýva prognózovanie, prognostikovanie alebo prognostika.
Ekológia
V ekológii sa pod prognózou rozumie predpoveď výskytu škodlivých činiteľov v určitej oblasti.