cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2010
Primátori krajských miest
Pri voľbách primátorov a starostov SR sa využíva jednokolový volebný systém relatívnej väčšiny, ktorý znamená, že zvíťazí kandidát s najväčším počtom hlasov, pričom nepotrebuje získať nadpolovičnú väčšinu hlasov.
NGC 1365
NGC 1365 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 2. septembra 1826. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,5.
Je to špirálová galaxia s priečkou. Jej uhlový priemer je 8,0 krát 3,5 oblúkových minút, skutočný priemer je približne 186 500 svetelných rokov. Hmotnosť galaxie sa rovná 170 miliárd hmotností Slnka, jej absolútna jasnosť je až -21,9 magnitúd. Táto galaxia je obrovským rodiskom hviezd, o čom svedčia masívne špirálové ramená plné mladých modrých hviezd a tmavých mrakov medzihviezdnej hmoty.
Ferdinand de Saussure
Životopis
Narodil sa v Ženeve. Založil nadáciu, ktorá vytvorila mnoho nových trendov na poli lingvistiky v 20. storočí. Pozdvihol lingvistiku na vedný odbor a opísal ju ako vedu o znakoch a nazval ju semiológia (teraz známa skôr ako semiotika).
Jeho práca Cours de linguistique générale (Kurz všeobecnej lingvistiky) bola publikovaná posmrtne v roku 1916 Charlesom Ballym a Albertom Sechehayeom na základe poznámok z jeho prednášok. Toto dielo sa stalo jedným zo základných lingvistických diel 20. storočia.
Hlavná myšlienka diela je, že jazyk môže byť analyzovaný ako formálny systém organizovanej rozdielnosti, nezávisle od komplikovanej dialektiky produkcie a chápania v reálnom čase. Okrem toho vo veľmi mladom veku publikoval dôležitú prácu o indoeurópskej filológii, ktorá vytvorila teóriu, ktorá je dnes známa ako laryngálna teória. Niektorí ľudia zastávajú názor, že Saussurovu verziu štrukturalizmu stimulovali práve problémy s vysvetlením, ako on sám bol schopný vytvoriť systematické prediktívne hypotézy zo známych lingvistických údajov na neznáme lingvistické údaje.
Jeho dielo bolo prijaté dvoma spôsobmi. V Amerike sa vyvinulo na distribucionalizmus Leonarda Bloomfielda a je odvtedy postulované všetkým lingvistickými vednými odvetviami. Saussurov vplyv však odmieta Noam Chomsky a niektorí iní autori. V dnešných vývojových trendoch Saussurovu teóriu najviac rozvinul Michael Silverstein, ktorý skombinoval túto teóriu s teóriami príznakovosti a dištinktívnych znakov, ktoré pražská škola (najdôležitejší členovia boli Nikolaj Sergejevič Trubeckoj a Roman Jakobson) vyvinula pre analýzu fonológie, Sapirovou-Whorfovou hypotézou gramatickej kategórie, a transformačnou analýzou s cieľom analyzovať vlastnú Saussurovú teóriu. V Európe pod vplyvom týchto teórií napísali dôležité odborné práce hlavne Émile Benveniste, Antoine Meillet a iní. Na štrukturalizmus však čoskoro nadviazali osoby študujúce ostatné nelingvistické hľadiská kultúry, napríklad Roland Barthes, Jacques Lacan a Claude Lévi-Strauss. Ich široké interpretácie Saussurových teórií a ich aplikovanie na nelingvistické smery štúdií viedli k teoretickým ťažkostiam, ktoré nakoniec spôsobili, že bol štrukturalizmus v týchto disciplínach vyhlásený za „mŕtvy“.
Youx
Youx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rabaul
Rabaul je prístavné mesto v Papue-Novej Guinei, do roku 1994 hlavné mesto provincie Východná Nová Británia. Má 3885 obyvateľov (2000), leží na najsevernejšom bode ostrova Nová Británia.
Youx
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rabaul
Dejiny
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto v januári 1942 obsadené Japoncami. V novembri 1943 bolo mesto vystavené intenzívnym náletom amerického letectva. Boje o oblasť prebiehali do konca vojny.
Mesto bolo do roku 1994 hlavným mestom provincie (žilo tu asi 17 000 ľudí). V roku 1994 došlo v dôsledku erupcie blízkej rovnomennej sopky. Pri erupcii uniklo do ovzdušia veľké množstvo sopečného popola, ktorého usadenie v okolí spôsobilo kolaps asi 80% budov v meste Rabaul a jeho okolí. Po erupcii bolo hlavné mesto provincie presunuté do mesta Kokopo, asi o 20 km ďalej. Rabaul je neustále ohrozený vulkanickou činnosťou.
Ján Balaďa
Jeho otec Ján Balaďa, jeho matka Alžbeta rod. Ulmová.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Skalici, 1926 maturoval. V rokoch 1919-1930 úradník Min. s plnou mocou pre správu Slovenska, resp. Krajinského úradu v Bratislave, od 1930 hlásateľ a športový reportér v bratislavskom rozhlase, neskôr jeho tajomník a v rokoch 1945-1948 správny riaditeľ. V rokoch 1948-1962 úradník n.p. Sklo porcelán, jazykový redaktor vydavateľstva Obzor, úradník Slov. fondu výtvarných umení v Bratislave. Zaslúžil sa o rozvoj slovenskej športovej publicistiky. V rokoch 1931-1939 pripravoval rozhlasový týždenník Športový prehľad Jána Balaďu, reportoval futbalové stretnutia, preteky v plávaní a i., do bratislavských novín písal články o športových podujatiach. Počas druhej svetovej vojny účinkoval v občianskom odboji, pracoval v Slobodnom slovenskom vysielači v Banskej Bystrici, po potlačení SNP vydával partizánsky časopis Mor ho! Neskôr publikoval príspevky o odboji v slovenský i českých novinách a časopisoch.
Jean-Paul Sartre
Jean-Paul Sartre (* 21. jún 1905, Paríž, Francúzsko – † 15. apríl 1980, Paríž) bol francúzsky filozof a spisovateľ, hlavný predstaviteľ existencializmu, ktorý dokázal prepojiť filozofiu a beletriu. Hlásal, že literatúra má byť angažovaná a slobodná – má byť pre ľudstvo pozitívnym ideálom.
Detstvo a vzdelanie
Narodil sa v Paríži, kde ho od narodenia ovplyvňovalo meštianske prostredie intelektuálov. Ako dvojročný prišiel o otca a vyrastal u starého otca. Vzdelanie získal na lýceu Henricha IV., kde sa zoznámil s Paulom Nizanom, v rokoch 1922 – 1924 chodil do prípravnej triedy na lýceu Louis-le-Grand, aby ho neskôr prijali na École normale supérieure. Tu sa zoznámil s Raymondom Aronom, s ktorým sa priatelil po zvyšok života, a taktiež tu stretol svoju celoživotnú družku Simone de Beauvoir.
Začína verejne prejavovať svoje filozofické myslenie, ktoré je založené na kritike buržoázie, jej istôt, práv a povinností. Na druhý pokus sa dostáva na vysokú školu v Paríži, kde študuje filozofiu. V 30. rokoch študoval filozofiu v Nemecku, kde ho ovplyvnili najmä Hegel, Karl Marx, Friedrich Nietzsche, Edmund Husserl, a René Descartes, ale taktiež francúzski moralisti.
Myslenie a tvorba
Pôsobil ako stredoškolský profesor a od roku 1945 sa stal spisovateľom na voľnej nohe. Už v mladosti písal fantastické poviedky a po drobnejších spisoch o predstavivosti a citoch, nasledovalo prvé z jeho ťažiskových diel „Bytie a ničota“. Počas 2. svetovej vojny bol zajatý a držaný vo väzení, v roku 1941 sa pripojil k hnutiu odporu.
Po vojne založil revue „Temps modernes“ a usiloval sa existencializmus zmieriť s marxizmom. Sartre zohral významnú úlohu vo filozofickom a literárnom živote povojnového Francúzska. Zastával ľavicové, nekomunistické postoje a vyznával nekompromisnú intelektuálnu angažovanosť. Od roku 1957 charakterizuje jeho postoj isté kolísanie v praxi i filozofických dielach, a v mnohých otázkach reviduje svoje názory.
V roku 1945 vstupuje do komunistickej strany, z ktorej však v roku 1956 vystupuje, na protest proti zásahu Sovietskeho zväzu v Maďarsku. Vo svojich politických vystúpeniach sa angažoval v podstate vo všetkých vtedajších problémoch (vojna vo Vietname, študentské hnutie v roku 1968 a pod.). Ku koncu života sa potom jeho postoje prikláňali k maoizmu a radikálnej ľavici.
Súkromný život
Napriek tomu, že celý život prežil so Simone, nikdy sa s ňou neoženil. Počas 51-ročného vzťahu si filozofi sľúbili, že v rámci spĺňania ich verzie voľnej, oslobodzujúcej lásky nebudú nič skrývať. Vplyv tohto prístupu na iných milencov bol niekedy zničujúci, čo dokonca aj oni príležitostne uznali. Ľútosť, hnev a smútok. Najmä to boli podoby vzťahu Sartra a Simone de Beauvoirovej.
Taktiež nikdy neprijal Nobelovu cenu za literatúru, ktorú mu udelili v roku 1964, pretože celý život vystupoval a písal proti podobným organizáciám a cenám.
Dráma
Možno o nej povedať, že Sartra preslávila najviac. Bol ovplyvnený tak antickou drámou, ako aj francúzskym klasicizmom (17. storočie). Jeho hry sa odohrávajú v minulosti (antika, nemecká reformácia), alebo v prítomnosti (2. svetová vojna). Na historickej realite mu nezáležalo, išlo mu o modelové hry.
Noyers-Pont-Maugis
Noyers-Pont-Maugis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 730 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Carlisle
Carlisle môže byť:
Rádio Jerevan
Rádio Jerevan je fiktívna rozhlasová stanica, vymyslená za éry socializmu pre potreby vtipov. Kým v ZSSR boli vtipy typu rádio Jerevan bežné aj na nepolitické témy (svokra, sex, národnostné stereotypy a pod.), v zahraničí sa ujali hlavne politické vtipy. Spopularizovala ich najmä rozhlasová stanica Slobodná Európa. Rádio Jerevan v jej vtipoch symbolizovalo nástroje socialistickej propagandy (Tlačová agentúra Sovietskeho zväzu, Rudé právo a pod.) - správy boli smiešne prekrútené alebo hlúpe vďaka kúzlu nechceného.
Najslávnejšou formou vtipov o Rádiu Jerevan boli odpovede na pomyselné otázky poslucháčov:
Rádio Jerevan celkom zľudovelo a jeho nečakané odpovede sa udržali aj po páde socializmu a mimo politickú rovinu. Stačí nahradiť slová ako „Sovietsky zväz“ menom zamestnávateľa…
Kapela
S humorom sa po sovietskom rádiu nazvala aj česká agro-metalová kapela z Potštejna Radio Jerevan založená v roku 1999.
Odkazy
http://bandzone.cz/radiojerevan
János Balogh
János Balogh môže byť:
Majstrovstvá sveta v americkom futbale žien 2010
Švédsko získalo právo hostiť 1. MS na kongrese IFAF v Ohio v júli 2009. Iba 8 mesiacov predtým sa uskutočnil vôbec prvý medzinárodný zápas žien medzi Švédskom a Fínskom.
Veselíčko (prírodná pamiatka)
Veselíčko je prírodná pamiatka v obci Veselíčko v okrese Přerov. Jedná se o budovu zámku, v ktorého povalových priestoroch sa vyskytuje letná kolónia netopiera veľkého (Myotis myotis).
Ochrana
Predmetom ochrany je tento európsky významný druh netopiera. Dôvodom jeho ochrany je snaha o udržanie dochovaného stavu a vytvorenie podmienok pre jeho dlhodobé prežitie a rozvoj netopierej populácie.
Šašová
Šašová je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Denneville
Denneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
László Balogh
László Balogh môže byť:
Martin Benka
náhľad|Hrob na [[Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]] Martin Benka (* 21. september 1888, Kostolište – † 28. jún 1971, Malacky) bol slovenský maliar, grafik, ilustrátor, výtvarný pedagóg a esperantista. Pseudonym: Marko Betýn; Janko Synevin.
Životopis
Zakladateľ moderného slovenského prejavu v maľbe a v kresbe. Venoval sa gobelínovej tvorbe, scénickému výtvarníctvu, hudbe a husliarstvu. V roku 1939 sa presťahoval z Prahy do Martina kde okrem iného zoskupil kruh hudobníkov-amatérov - priateľov komornej hudby: bratia Hirnerovci, Ferenc, Kleinhans, Lukáš Molnár, Pantlík, Dr. Novák, prof. Filip, Dr. Muntág a iní. Na začiatku roka 1950 vzniklo kvarteto hudobníkov: 1. husle V. Belorid, 2. husle E. Muntág, viola M. Benka, violončelo M. Filip. Stretávali sa raz týždenne vo štvrtok až do rozpadu v roku 1951 odchodom M. Filipa na vysokú školu a E. Muntága na základnú vojenskú službu. Vytvoril si sám 13 huslí, sú odložené v Martine - Múzeum Martin Benku. Autor memoárových, spomienkových úvah a cestopisných článkov. Maľoval aj v Banskej Bystrici (1944), najmä jej predmestia. V Martine roku 1945 založil spolu s maliarmi Karolom Ondreičkom, Emilom Makovickým a sochárom Fraňom Štefunkom výtvarné združenie Trojštít. Malo konzervatívny charakter, jeho cieľom bolo skĺbiť spoluprácu rôznych druhov umení, napr. realizáciami v architektúre.
V oblasti knižného dizajnu a typografie vytvoril Benka množstvo zaujímavých experimentálnych fontov a dizajnérskych úprav kníh, ktoré sú ovplyvnené kubistickou ideou. Benkom vymyslené fonty však často neboli použité. Azda najznámejším použitím Benkovho kubistického písma je oficiálny font názvu Slovenská akadémia vied. Martin Benka vytvoril množstvo obálok kníh pre nakladateľa Leopolda Mazáča v Prahe (edície EMSA - Edícia mladých slovenských autorov a MSK - Mazáčova slovenská knižnica). Takisto je autorom niekoľkých súkromných, nepredajných bibliofílií. Spolu s Fullom a Galandom patrí Benka k zakladateľom slovenskej knižnej ilustrácie.
Individuálne výstavy v Banskej Bystrici (1964, 1965, 1969, 1983).
Jeho motto: „Nenadrapovať sa, neliezť privysoko, nehľadať krásu v prázdnote, ale zveľaďovať ju a tešiť sa z nej tam, kde je: medzi ľuďmi, v živote.“
Zároveň bol aj esperantista. Namaľoval série pohľadníc s textami v esperante alebo na motívy esperanta. Bol tiež autorom štúdie PRI SLOVAKA ARTO a poviedok LA AKVOGUTETO, RUĜAJ DIANTOJ a STRANGA KONCERTO.
Je pochovaný na Národnom cintoríne v Martine.
Štartovací komplex 18 na Cape Canaveral Space Force Station
right|200px|thumb|Raketa [[Vanguard (nosná raketa)|Vanguard s nákladom TV-3 na štartovacej rampe 18A]]
Štartovací komplex 18 (skratka: LC-18) bolo jedno zo štartovacích miest na Základni vzdušných síl Cape Canaveral na Floride. Pozostáva z dvoch štartovacích rámp 18A a 18B.
Štartovacia rampa 18A bola použitá pre všetkých štrnásť štartov rakiet Viking a Vanguard v rámci programu Vanguard. Prvý sa uskutočnil 8. decembra 1956 a posledný 18. septembra 1959. Po ukončení programu sa rampa od 21. septembra 1960 do 10. júna 1965 využila pre desať štartov rakety Blue Scout Junior.
Zo štartovacej rampy 18B sa uskutočnilo 17 štartov rakiet Thor. Prvý sa uskutočnil 4. júna 1958 a posledný 1. marca 1960. Od 7. januára 1961 do 13. apríla 1962 odtiaľ štartovalo šesť letov rakiet Blue Scout I a Blue Scout II.
Štartovací komplex 18 bol deaktivovaný 1. februára 1967.
NGC 3911
NGC 3911 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Gaudium et Spes
Gaudium et Spes, dekrét „o Cirkvi v súčasnom svete“, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Zaoberá sa témami ako povolanie a poslanie človeka, dôstojnosť ľudskej osoby, ako aj otázkami politického života a mieru medzi národmi. Prijatý bol v pomere 2 307 proti 75 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 7. decembra 1965.
Perfectae caritatis
Perfectæ Caritatis, dekrét o primeranej obnove rehoľného života, je jeden z najkratších dokumentov vydaných Druhým vatikánskym koncilom. Prijatý bol v pomere 2 321 k 4 hlasovaním biskupov a vyhlásený pápežom Pavlom VI. 28. októbra 1965.
Ostrovné lúčky
Ostrovné lúčky sú prírodná rezervácia v oblasti Dunajské luhy.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1988 na rozlohe 54,9300 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: Chránené územie je zriadené na ochranu zriedkavej flóry, zachovalých lesostepných spoločenstiev a lužného lesa Podunajskej nížiny.
Wraith
Wraithovia sú fiktívna rasa zo seriálu Stargate Atlantis, ktorý voľne nadväzuje na seriál Hviezdna brána a z hry Apex Legends. Je to mimozemský humanoidný druh, nachádzajúci sa v galaxii Pegasus, kam odleteli Antikovia.
Druh vznikol mutáciou DNA z rasy podobnej ľuďom, ktorú spôsobil mimozemský druh hmyzu, nazývaného Iratuzský chrobák. Vďaka mutácii sú Wraithovia schopní získavať životnú energiu vysávaním z ľudských obetí, ktoré následne zostarnú a zomrú. Život však vedia aj vracať ale tým oslabujú sami seba. Antikovia na boj proti nim vytvorili replikátorov;tý sa však obrátili proti nim.
Sacrosanctum Concilium
Sacrosanctum Concilium, alebo Konštitúcia o posvätnej liturgii (v preklade Posvätný koncil), je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Okrem teológie liturgie dokument priniesol základ pokoncilnej liturgickej reformy - liturgia v národných jazykoch, s aktívnejšou účasťou veriacich. Prijatý bol v pomere 2 147 proti 4 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 4. decembra 1963.
thumb|Svätá [[omša (bohoslužba)|omša slávená tvárou k ľudu biskupom s viacerými kňazmi súčasne (koncelebrovaná omša) - podľa misálu vydaného Pavlom VI. na základe konštitúcie Sacrosanctum Concilium]]
Obsah
Čísla v zátvorkách korešpondujú s číslami sekcií v texte.
Názov a cieľ
Názov dokumentu sú prvé slová prvej sekcie konštitúcie Posvätný koncil (v origináli Sacrosanctum Concilium). Cieľom tejto konštitúcie bolo priblížiť slávenie omše veriacemu ľudu ich aktívnym zapojením do jej slávenia. Konštitúcia ponecháva ako liturgický jazyk latinčinu, ale umožňuje jednotlivé časti preložiť do národných jazykov. V konštitúcii je znovuobnovená tradícia koncelebrácie, upravené obrady sviatostí , zrevidované modlitby posvätného ofícia a upravený liturgický kalendár.
Podunajské múzeum v Komárne
História
Nápad založenia múzeálnej zbierky v Komárňanskej župe navrhol prvýkrát Florián František Rómer, čo sa však kvôli nevôle vtedajšieho zastupiteľstva župy neuskutočnilo.
V roku 1948 bolo na novo založené Okresné múzeum, ktoré v roku 1949 dostalo názov Podunajské múzeum. Riaditeľom sa stal stredoškolský riaditeľ, neskôr archeológ Mikuláš Dušek.
Jedným z hlavných symbolov je socha spisovateľa Móra Jókaiho pred kultúrnym palácom. Sochu postavili z peňazí širokej zbierky v roku 1937, a odhalili v prítomnosti vtedajšieho československého premiéra Milana Hodžu. Sochárom bol Július Berecz. Po 2. svetovej vojne bola socha odstránená, ale medzi prvými sochami maďarskej menšiny bola socha vrátená na svoje pôvodné miesto.
Milan Lukáč
Milan Lukáč (* 29. September 1962, Bojnice) je slovenský sochár, maliar a vysokoškolský pedagóg. Sochárstvo študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v ateliéri Jána Kulicha a Ladislava Snopeka, neskôr na École Nationale Supérieure des Beaux Arts v Paríži u Jeana Cardota. Pôsobí ako pedagóg a vedúci Ústavu výtvarnej tvorby a multimédií na Fakulte architektúry STU v Bratislave. Svoju tvorbu predstavuje v minidokumente Do Beba a späť.
Jozef Marián Gálik
Jozef Marián Gálik (,* 21. február 1933, Igram) je slovenský sinológ, prekladateľ a literárny vedec.
Jeden z najznámejších slovenských sinológov. Patril k študentom Jaroslava Průška, v rokoch 1953 – 1958 študoval na Filologickej fakulte UK v Prahe odbor sinológia a dejiny Ďalekého východu. Vo svojich štúdiách pokračoval v Pekingu na Pekinskej univerzite ako študent postgraduálneho štúdia v rokoch 1958 – 1960. Od roku 1960 pracuje v Slovenskej akadémií vied, ďalej od roku 1989 spolupracuje s Východočínskou pedagogickou univerzitou v Šanghaji.
NGC 3912
NGC 3912 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785.
Digosville
Digosville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Optatam Totius
Optatam Totius, dekrét o kňazskej výchove, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol 2 318 hlasmi proti 3 hlasom biskupov a vyhlásený pápežom Pavlom VI. 28. októbra 1965.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1998
Prvé skrutínium:
Druhé skrutínium:
Žiaden kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Druhé kolo volieb (5. a 19. marca 1998):
Tretie kolo volieb (16. a 30. apríla 1998):
Štvté kolo volieb (9 mája 1998):
Piate kolo volieb (9. júla 1998):
Kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Do šiesteho (6. augusta 1998), siedmeho (3. septembra 1998), ôsmeho (3. decembra 1998) a deviateho (17. decembra 1998) kola nebol navrhutý žiaden kandidát.
Oches
Oches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 34 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Jan Svěrák
Zo života
Vyštudoval katedru dokumentaristiky na pražskej FAMU. On aj jeho filmy získali množstvo ocenení, vrátane Oscara, Krištáľového glóbusu, Zlatého Glóbusu a Tokyo Grand Prix.
V súčasnosti žije v Prahe.
Kalifornia (hmlovina)
Hmlovina Kalifornia alebo NGC 1499 je emisná hmlovina nachádzajúca sa v súhvezdí Perzeus. Objavil ju Edward Emerson Barnard v roku 1884.
Vo svojích obrysoch sa táto hmlovina nápadne podobá Kalifornii na západnom pobreží Spojených štátov. Napriek tomu, že leží v súhvezdí Perzea, patrí táto hmlovina do ramena Orióna rovnako ako Slnko. Kalifornia je od nás vzdialená 1500 svetelných rokov a je dlhá zhruba 100 svetelných rokov. Je to typický príklad emisnej hmloviny, žiari totiž jasným červeným svetlom. K žiareniu ju pravdepodobne núti jasná, mladá, horúca modrastá hviezda zéta Persei (Menkib). Má však nízku plošnú jasnosť a opticky sa nedá zachytiť, ale možno ju zachytiť na snímkach s dlhou expozičnou dobou.
Rolling in the Deep
„Rolling in the Deep“ je pieseň anglickej speváčky a skladateľky Adele. Je to singel z jej druhého štúdiového albumu 21. Pieseň napísali Adele a Paul Epworth. Adele ju opísala slovami „dark blues-y gospel disco tune“. Ako singel bola pieseň vydaná 29. novembra 2010 v Holandsku. „Rolling in the Deep“ sa dostala na prvé miesto v americkej hitparáde Billboard Hot 100 a vysoké miesta dosiahla aj v iných hitparádach.
Yronde-et-Buron
Yronde-et-Buron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coimbra (mesto)
thumb|Coimbra
Coimbra je mesto v Portugalsku. Leží v centrálnej časti Portugalska, v regióne Beira na rieke Mondego, 120 km južne od Porta a 195 km severne od Lisabonu. Mesto má cca 101 000 obyvateľov, ale v celej metropolitnej oblasti žije asi 435 000 obyvateľov. Sídli tu najstaršia univerzita portugalsky hovoriaceho sveta, založená v roku 1290.
Dejiny
Na pahorku Alçacova založili Rimania mesto Aeminium, ktorého význam postupne rástol tak, že časom pohltilo i neďalekú Conimbrigu. V tejto dobe bolo mesto dôležitým bodom medzi Lisabonom a Bragou. V roku 711 sa mesta zmocnili Mauri, čím sa stalo spojkou medzi kresťanským severom a moslimským juhom. V roku 878 bolo mesto dobyté späť, ale len na sto rokov, potom sa ho znovu zmocnili Mauri. Nakoniec v roku 1064 oslobodil Coimbru kastílsky kráľ Ferdinand Veľký. V roku 1139 sa prvý portugalský kráľ Alfonz I. rozhodol z Coimbry urobiť hlavné mesto Portugalska. Túto poctu mesto užívalo do roku 1256. Narodilo sa tu šesť portugalských kráľov.
Dolné mesto
Centrom dolného mesta je námestie Praça do Comércio. V jednom rohu stojí kostol Săo Tiago. Jeho strohá fasáda napodobňuje pôvodnú stavbu z 12. storočia, ale v interiéri je bohato zdobený oltár z pozláteného dreva. Ulica Rua Visconde vedie na ďalšie námestie, Praça 8 de Maio, a k historickému kostolu Santa Cruz. Za námestím je Rua de Sofia („ulica Múdrosti“), pomenovaná podľa niekdajších teologických fakúlt. Dochovali sa tu len susedné kláštorné kostoly – Igreja do Carmo (1597) s retáblom zo 16. storočia a Igreja da Graça, ktorý v roku 1543 založil Ján III..
Horné mesto
Prestavaný a zrenovovaný Arco de Almedina z 12. storočia neďaleko ulice Rua Ferreira Borges je vstupnou bránou do starého mesta. Schody hore vedú okolo veže Torre de Anto, ktorej renesančné okná a medailóny pochádzajú z dielne sochára Jeana de Rouen. Vo veži je dnes galéria umeleckých remesiel. Dve coimbreské katedrály, Sé Velha a Sé Nova, stoja v tieni univerzity. Za nimi sa rozprestiera hlavné námestie hornej časti mesta, Praça da República.
Festivaly
V máji, na konci akademického roka, sa koná študentská ceremónia Quiema das Fitas, čo je obrad, pri ktorom študenti pália svoje fakultné stužky. Podľa tradície má každá fakulta svoju farbu stužky - právo červenou, medicína žltú a literatúra tmavomodrú.
Presbyterorum ordinis
Presbyterorum Ordinis, dekrét o kňazskom účinkovaní a živote, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 2 390 proti 4 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 7. decembra 1965.
NGC 3913
NGC 3913 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Miklós Balogh
Miklós Balogh môže byť:
Maximálna vzletová hmotnosť
Maximálna vzletová hmotnosť je v letectve definovaná ako maximálna hmotnosť lietadla, pri ktorej je schopné uskutočniť let. Obyčajne je tvorená súčtom hmotností prázdneho lietadla s prevádzkovými náplňami, posádky, nákladu a paliva. Vzletová hmotnosť sa zvyčajne udáva v kilogramoch alebo v librách. V počiatkoch letectva bola táto hmotnosť obmedzená iba výkonmi lietadiel. Avšak v súčasnosti je maximálna vzletová hmotnosť obmedzená leteckými predpismi ako maximálna hmotnosť, pri ktorej lietadlo spĺňa požiadavky na bezpečný let definované predpisom pre určenú kategóriu lietadiel.
Historicky najvyššiu maximálnu vzletovú hmotnosť malo transportné lietadlo Antonov An-225 – pôvodne 600, po rekonštrukcii 640 ton.
Bígl
Bígl alebo bígel alebo beagle je stredne veľké plemeno psa uznaného v FCI v 6. skupine pod číslom 161. Radí sa do skupiny duričov a dožíva sa približne 13 až 15 rokov.
Vzhľad
Bígl je kompaktne stavaný pes so silnými kosťami. Má silnú, ale nie hrubú hlavu bez vrások, so stredne širokou lebkou, s vysokými obrysmi a výrazným stopom. Ňufák je široký, nos má byť čierny, ale u svetlo sfarbených psov je slabšia pigmentácia prípustná. Oči má pomerne veľké, majú tmavohnedú alebo orieškovú farbu. Uši má bígl dlhé, na koncoch mierne zaguľatené, nízko nasadené, previsnuté, preklopené dopredu a predným okrajom priliehajúce tesne k lícam. Telo má hlboký hrudník, rovný chrbát a silné, krátke, dobre klenuté a vyvážené bedrá. Hrudný kôš je dobre klenutý a dosahuje až k lakťom. Chvost je nasadený vysoko, je stredne dlhý a silný, nesený veselo nahor, ale nie zatočený nad chrbát. Predné končatiny má rovné, lakte pevné, výška od zeme k lakťu je asi polovicou jeho výšky v kohútiku. Zadné končatiny má pevné a svalnaté. Labky má tesné a pevné. Pohyb a chôdza sú voľné, s dlhými krokmi predných končatín a s charakteristickým vyhadzovaným zadných končatín. Bígl má krátku hustú srsť. Povolené sú všetky farby s výnimkou pečeňovo hnedej. Najčastejšie vidíme trojfarebne cokle (čierno-hnedo-biele) alebo dvojfarebné (žltobiele) bígle, pričom žltá môže nadobúdať odtiene od svetlo žltej (lemon) až po tmavo červenú (red).
Povaha
Bígl je neustále dobre naladený a pripravený pustiť sa do každého žartu. Je to veľmi sebavedomý pes s množstvom vitality a vyrovnanou povahou. Agresia je pre neho neznámym pojmom a taktiež je u neho jednoznačne nežiaduca. K jeho príťažlivosti podstatnou mierou prispieva jeho priateľská povaha a mierny výraz. Je smelý, s ohromnou životnou silou a odhodlaním. Je pohotový, inteligentný a veľmi temperamentný. Taktiež je prívetivý a čulý, bez náznaku útoku či strachu. Je mimoriadne znášanlivý voči ľuďom aj ostatným psom. Bígl potrebuje veľa pohybu a nesmie sa zabúdať, že ak narazí na stopu, býva problémom ho privolať, často sa stráca na celé hodiny, lebo miluje pobehovanie „sám pre seba“. Vyžaduje preto od útleho veku dômyselnú výchovu v privolávaní. Je veľmi príjemný spoločník, preto je ideálnym rodinným psom. Bígl sa v rodine cíti ako vo svorke. Vďaka jeho praktickej veľkosti ho môžeme bez problémov chovať v byte. Držať ho samého v koterci je pre veľmi spoločenského bígla absolútne nemysliteľné. Bígl je veľmi ostražitý, ale rozhodne to nie je strážny pes, pretože mu pre tieto účely chýba dostatočná ostrosť. Votrelca by hlasno ohlásil, len čo by sa votrelec dostal až do domu, pravdepodobne by ho taktiež veľmi priateľsky privítal. Ďalšou charakteristickou vlastnosťou bígla je jeho nenásytnosť. Bígl má vždy hlad, nikdy nemá dosť. Má sklon k obezite. Každý bígl je vyhranená osobnosť so svojimi záľubami a rozmarmi. Dá sa jednoducho vycvičiť, no chce to dávku trpezlivosti. Môžeme ho cvičiť pre jeho pôvodné určenie ako loveckého psa, alebo pre rýchlo sa rozvíjajúce turnajové športy.
História
Pôvod tohto plemena je zrejme niekde v starovekom Grécku. O malých poľovných psoch, požívaných pri honoch na zajace sa zmieňujú aj spisy starogréckych spisovateľov a je zrejmé, že ide o predchodcu dnešného bígla. Tieto psy však boli menšie ako dnes, a v Anglicku, kde sa dostali v roku 1066, ich lovci na koňoch vozili v sedlových brašniach. Nazývali sa aj trpasličí (alebo Elizabetiní) bígli. Vzhľad bígla, tak ako ho dnes poznáme, sa vyvinul v polovici devätnásteho storočia v poľovníckych svorkách chovaných vo Veľkej Británii. Tam sa taktiež formoval jednoznačný popis plemena, ktorý nám umožňuje stretávať sa s bíglom v jeho dnešnej podobe. Bígl je pravdepodobne potomkom hariérov a starých anglických duričov. Bol obľúbeným loveckým psom aj v kráľovskej rodine, chovala ho Alžbeta I., Viliam III. Oranžský a Juraj IV. Bígl bol vždy používaný ku lovu vo svorkách, má silne vyvinutý svorkový pud a s inými psami sa znáša veľmi dobre. Pre svoju vľúdnu povahu a malú veľkosť je, bohužiaľ, veľmi obľúbený v lekárskom výskume. Organizovaný chov tohto plemena začal ku koncu 19. storočia, klub chovateľov bol v Anglicku založený v roku 1890 a o niekoľko rokov neskôr sa toto plemeno dostalo do USA. Do bývalého Česko-Slovenska sa dostal v roku 1965, a dnes sa chová viac ako spoločník, než ako poľovný pes.
Prešov
Prešov  je krajské mesto ležiace v Prešovskom kraji. Prešov má približne 84 824 obyvateľov (sčítanie obyvateľov k 1. 1. 2021) a je tak tretím najľudnatejším mestom na Slovensku. Má štyri katastrálne časti: Prešov, Šalgovík, Solivar a Nižná Šebastová. Patrí do košicko-prešovskej aglomerácie a je prirodzeným kultúrnym, hospodárskym, dopravným a administratívnym centrom regiónu Šariš.
náhľad|Historické centrum s vežou Konkatedrály sv. Mikuláša, v pozadí budovy Fakultnej nemocnice
Polohopis
Krajské mesto Prešov leží vo východnej časti Slovenska na sútoku riek Torysa a Sekčov v Košickej kotline. Obklopujú ho Slanské vrchy z východu a Šarišská vrchovina zo západu. V meste sa križujú cesty I/18 (PopradMichalovce), I/68 (smer Stará Ľubovňa), I/20 (smer Košice) a buduje sa juhozápadné prepojenie diaľnice D1 (PopradKošice). Prešovom vedie železničná trať Košice – Muszyna, na ktorú sa pripájajú trate do Humenného a Bardejova. Košice ležia južne, Poprad  západne, Bardejov  severne a Vranov nad Topľou  východne.
Časti mesta
Samosprávne mestské časti. Územné obvody samosprávnych mestských častí:
Katastrálne mestské časti: Prešov, Nižná Šebastová, Solivar, Šalgovík, Cemjata
Ostatné časti: Delňa, Dúbrava, Kalvária, Rúrky, Soľná Baňa, Šarišské Lúky, Širpo, Šidlovec, Táborisko, Teľov, Vydumanec, Borkút, Kúty, Surdok
Sídliská: Duklianskych hrdinov, Mier, Mladosť, Sekčov, Sídlisko II, Sídlisko III, Šváby
Osady: Išľa, Okruhliak, Pustá dolina
Bývalé mestské časti: Haniska (19701990), Ľubotice (19701990), Šarišské Lúky (19701990, od roku 1990 súčasť obce Ľubotice)
Dejiny
Počiatky osídlenia tohto územia siahajú až do doby kamennej, čo dokazujú aj významné archeologické nálezy nájdené v údolí potoka Delňa. Ďalšie stopy existencie osídlenia územia dnešného Prešova pochádzajú z doby bronzovej, keď tu boli objavené bronzové predmety, keramika, ale aj železný nožík a ihlice. Nález zlatých a strieborných rímskych mincí patrí k veľmi cenným dôkazom o existencii hospodárskych stykov tohto územia s Rímskym impériom. Historicky doložené je aj osídlenie územia Prešova Slovanmi z prelomu 8. a 9. storočia.
Začiatkom 12. storočia bolo toto územie začlenené do uhorského štátu. Prvá písomná zmienka o Prešove sa nachádza v listine kráľa Belu IV. z roku 1247. V tom istom storočí v roku 1299 udelil kráľ Ondrej III. Prešovu mestské výsady, ktoré rozšíril kráľ Ľudovít I. v roku 1374, čím sa mesto Prešov stalo slobodným kráľovským mestom.
Vývoj mesta v 16. a 17. storočí ovplyvnili šíriaca sa reformácia a protihabsburské povstania. Mesto postihli aj živelné pohromy, mor, požiare a jeho úpadok sa prehlboval. Do histórie sa zapísal rok 1687 známy ako prešovské jatky, keď bolo na námestí na výstrahu kruto popravených 24 mešťanov za podporu Imrichovi Tökölimu, vodcovi protihabsburského povstania. K oživeniu mesta došlo koncom 18. a začiatkom 19. storočia, keď sa obyvateľstvo Prešova doplnilo prisťahovalcami z iných miest. Zriadením gréckokatolíckej eparchie v roku 1816 sem začal prichádzať väčší počet Rusínov a koncom 18. storočia sa tu vytvorila aj hebrejská komunita. Veľký hospodársky význam pre mesto mala výroba soli, a preto v 19. storočí bol zastaraný systém ťaženia soli nahradený modernejším rozsiahlym komplexom.
Prehľad významných historických udalostí
náhľad|Socha pápeža [[Ján Pavol II.|Jána Pavla II.]]
Najvyšší predstavitelia mesta
náhľad|Radnica
Vojsko
vpravo|náhľad|Budova vojenského veliteľstva Prešov mal už v stredoveku významné geografické postavenie, pretože sa rozprestieral na križovatke obchodných ciest a zároveň patril aj do dôležitého obranného systému vznikajúceho uhorského štátu. Tu niekde siahajú počiatky vojska v Prešove, lebo do týchto oblastí prišli maďarské kmene a ich spojenci, ktorými boli vojensko-strážne družiny ázijských etník, aby zakladali strážne osady a pevnosti na obranu vznikajúceho Uhorska pred útokmi nepriateľov. Dodnes sa po nich zachovali mená blízkych kopcov Veľká a Lysá stráž.
Mesto malo vlastnú posádku pravdepodobne už od roku 1374, keď dostalo právo na vybudovanie obranných múrov s baštami a vežami od kráľa Ľudovíta I. Význam vojenskej posádky určite vzrástol aj preto, že mesto Prešov sa v 14. storočí stalo slobodným kráľovským mestom. Na konci 16. storočia počas 15-ročnej vojny s Tureckom muselo mesto vydržiavať početné cisárske vojsko. Od roku 1604, keď vypuklo prvé z celého radu protihabsburských povstaní uhorských stavov, až do roku 1710, keď mesto kapitulovalo pred silným habsburským vojskom, bol Prešov mnohokrát obliehaný rôznymi vojskami povstalcov, ba aj cisárskymi vojskami. Napríklad: Bočkajovi povstalci, vojská generála Basta, povstalci Juraja I. Rákociho, Vešeléniho sprisahanie, kuruckí povstalci, Tököliho povstanie, Prešovské jatky generála Caraffu a povstalci vedení Františkom II. Rákocim. Prešov potom až do roku 1848 rozkvital, lebo nezažil žiadnu vojnu.
Od roku 1918 do roku 2019 boli do generálskych hodností vymenovaní títo vojaci, ktorí sa narodili v Prešove brigádny generál František Bartko, generálmajor Vojtech Gejza Danielovič, generálporučík Alexander Mucha, brigádny generál Ing. Karol Navrátil, brigádny generál Ing. Ivan Pach, generálmajor Emil Perko, generálmajor Jozef Zadžora.
Obyvateľstvo
vpravo|náhľad|Pamätník – Prešovská Sloboda
Náboženstvo
náhľad|Gréckokatolícky arcibiskupský a metropolitný úrad a katedrálny chrám na Hlavnej ulici
Rímskokatolícka cirkev
Prešov je sídlom rímskokatolíckej konkatedrály svätého Mikuláša. Mesto je súčasť metropolitnej Košickej arcidiecézy.
Gréckokatolícka cirkev
Prešov je sídlom slovenskej gréckokatolíckej metropolie a prešovskej gréckokatolíckej archieparchie, ktorá bola založená 3. novembra 1815 cisárom Františkom II. (na základe patronátneho práva) a kanonicky erigovaná 22. septembra 1818 rímskym pápežom Piom VII. Dňa 30. januára 2008 bola povýšená na archieparchiu a stala sa zároveň centrom metropolie. Katedrálnym chrámom je chrám svätého Jána Krstiteľa na Hlavnej ulici.
Evanjelická cirkev a. v.
Prešov je aj sídlom biskupstva Evanjelickej cirkvi a. v.
Náboženské vzdelávanie
V meste sú dve teologické fakulty – Gréckokatolícka teologická fakulta a Pravoslávna bohoslovecká fakulta. Obidve sú súčasťami Prešovskej univerzity v Prešove.
Percentuálny podiel náboženstiev
V sledovanom období medzi rokmi 1880 až 2011 je zreteľný pokles počtu židov, rímskych katolíkov a luteránov. Naopak vidíme nárast počtu ateistov, gréckych katolíkov a nezistených.
Kultúra
vpravo|náhľad|Divadlo Jonáša Záborského náhľad|Historická budova Divadla Jonáša Záborského vpravo|náhľad|Divadlo Alexandra Duchnoviča vpravo|náhľad|Park kultúry a oddychu Čierny orol náhľad|Exteriérová galéria na Okružnej ulici
Hudba
Vďaka čulému hudobnému životu a úspechom prešovskej hudobnej produkcie si mesto Prešov vyslúžilo prezývku "slovenský Seattle"   či "mesto hudby" už dávnejšie, a to hlavne prostredníctvom médií. Mnohí prešovskí hudobníci však nepôsobia len v rámci rodného mesta či regiónu, ale úspechy žnú aj v rámci celého Slovenska, okolitých štátov, či dokonca Európy.
K hudobnému životu mesta, v minulosti i dnes, však neprispieval len počet mainstreamovo úspešných hudobníkov, ale aj viac či menej (ne) známe skupiny a hudobné subkultúry, stabilne pôsobiace v podhubí mesta (žánrovo: metal, punk, alternatívna scéna, gospel, pop-rock, folk, jazz, country), koncertné miestnosti a kluby (Véčko, Bizarre, Christiania, City Club, Stromoradie, Za Siedmimi oknami, Wave, Ester rock club, Netopier, Staré Mexiko, Insomnia), rockové predstavenia kapiel s dlhoročnou tradíciou (Rocková liga, vyše 20. ročníkov, Prešovský študentský Liverpool, 6. ročníkov, Rebrík), ale aj festivaly (Sigortus, Dobrý festival, (t)urbanfest, ImROCK FEST, East Side Music Festival, Festival zlej hudby, Farfest, či Jazz Prešov).
Medzi dôležité podujatia patria aj Dni mesta Prešov, ktoré sa konajú každoročne pri príležitosti osláv prvej písomnej zmienky mesta (k roku 2021, 774. výročie). Súčasťou osláv bývajú open-air koncerty priamo v centre na Hlavnej ulici, pričom sa na ročníkoch vystriedali viacerí hostia domácej i európskej alternatívnej scény. Patrili k nim napr. Deti Picasso (Rusko), Myster Möbius (Francúzsko/Maďarsko), Masfél (Maďarsko), Pražský Výběr II.; Laura a její tygři (Česko), Srečna Mladina (Slovinsko), Squartet (Taliansko), ale aj slovenské skupiny Heľenine oči, Chiki liki tu-a, Arzén, Mango Molas, Alter Ego, Karpatské chrbáty a Komajota.
Súčasťou poniektorých ročníkov osláv mesta bývajú aj vedľajšie pódiá, kde môžu svoje šťastie skúšať aj mladé kapely.
V roku 2009 vznikol prvý prešovský filmový festival s názvom Bastion film festival. Festival sa koná na historickej hradbe za františkánskym kostolom. Organizátormi sú PKO Prešov a prešovský skladateľ a gitarista David Kollar.
Významní prešovskí interpreti
Stavby
náhľad|Bosákov dom náhľad|Historické domy v blízkosti Konkatedrály svätého Mikuláša náhľad|Kostol sv. Jozefa (Františkánsky) náhľad|Ortodoxná synagóga na Okružnej ulici náhľad|Floriánova ulica
Historické pamiatky
Bližšie informácie v článkoch: Zoznam kultúrnych pamiatok v Prešove (H), Zoznam kultúrnych pamiatok v Prešove (A – F), Zoznam kultúrnych pamiatok v Prešove (J – Z), Zoznam kultúrnych pamiatok v Prešove (Nižná Šebastová), Zoznam kultúrnych pamiatok v Prešove (Solivar)
Hrady a kaštiele (v okolí Prešova)
náhľad|Areál Šarišského hradu v zime Prešov má spomedzi všetkých krajských miest vo svojom blízkom okolí najväčší počet zachovalých hradov, hradných zrúcanín a kaštieľov, čo viedlo v roku 2019 k vytvoreniu projektu Šarišskej hradnej cesty. Cieľom je všetky tieto pamiatky prepájať pomyselnou turistickou čiarou a podporiť tak rozvoj turizmu v Prešove a okolí. Do projektu Šarišská hradná cesta je z okolia Prešova zaradených 17 hradov, 4 hradiská, 65 kaštieľov a kúrií, 3 mestské opevnenia:
Doprava
náhľad|Výstavba juhozápadného obchvatu Prešova náhľad|Vnútorný obchvat Prešova, tzv. Nábrežná komunikácia
Cestná doprava
Prešov je spojený diaľnicou D1 smerom na juh s Košicami, smerom na západ s Popradom a Ružomberkom. Dokončenie jej nadväzujúcich úsekov umožňujúcich diaľničné spojenie do Bratislavy a Žiliny je predpokladané v roku 2024. Kvalitné prepojenie s Poľskom cez Svidník a Maďarskom má priniesť rýchlostná cesta R4.
V súčasnosti má Prešov juhozápadný diaľničný obchvat, ktorý bol vo výstavbe od roku 2017 a oficiálne bol otvorený 28. októbra 2021. Juhozápadný obchvat Prešova tvorí časť diaľnice D1 v úseku Prešov - západ a Prešov - juh. Od roku 2019 je vo výstavbe 1. etapa severného obchvatu od križovatky Prešov - západ (Vydumanec) po križovatku Prešov - sever (Dúbrava), ktorá bude súčasťou rýchlostnej cesty R4. Diaľničný prešovský obchvat po celkovom vybudovaní obíde mesto, odkloní tranzitnú dopravu na všetky smery a prepojí D1 s R4. Začne v križovatke D1 Prešov - juh, pokračovať bude smerom na severozápad, ku križovatke Prešov - západ, tam sa napojí na už sprejazdnené časti diaľnice D1, na tejto križovatke sa napojí R4 na D1. Ukončenie výstavby 1. etapy severného obchvatu R4 je plánované na leto 2023 a 2. etapy v roku 2027.
Cez Prešov prechádzajú medzinárodné trasy európskeho významu E50 a E371, cesty prvej triedy I/18, I/68 a I/20 a cesta druhej triedy 546. V roku 2017 bola dokončená posledná etapa tzv. Nábrežnej komunikácie vrátane rekonštrukcie križovatky pri ZVL, ktorá odľahčila centrum mesta o tranzitnú dopravu.
Mestská hromadná doprava
Mestskú hromadnú dopravu zabezpečuje Dopravný podnik mesta Prešov, a. s., ktorý prevádzkuje spolu 44 liniek pravidelnej mestskej hromadnej dopravy týmito dopravnými prostriedkami:
náhľad|Jeden z najnovších typov trolejbusov v Prešove - Trolejbus Škoda 30Tr SOR
Vozidlový park MHD
V súčasnosti sú v MHD Prešov prevádzkované tieto vozidlá:
{| class="wikitable" !Typ autobusu !Roky dodávok !Evidenčné čísla !Poznámky
Kaze to Ki no Uta: Seinaru ka na
Kaze to Ki no Uta (jap.: 風と木の詩; preklad: Pieseň Vetra a Stromov) je japonská manga séria, ktorú nakreslila Keiko Takemijová. Publikovala ju po prvýkrát firma Šógakukan v časopise Shoujo Comic. Ide o jednu z najstarších máng v žánri šónen-ai. V roku 1987 vzniklo podľa predlohy tejto mangy aj OVA anime s názvom Kaze to Ki no Uta: Seinaru ka na.
Prešov
Vozidlový park MHD
náhľad|Trolejbus Škoda 31Tr SOR náhľad|Nízkopodlažné trolejbusy jazdia v Prešove od roku 2006. Škoda 24Tr na Hlavnej ulici na linke č.1 smeruje na najstaršom úseku trate do mestskej časti [[Solivar (Prešov)|Solivar]]
Kaze to Ki no Uta: Seinaru ka na
Príbeh
Ide o historickú drámu zo školského prostredia, odohrávajúcu sa v 19. storočí. Milý, pokojný a mierny Serge Batouille je rodinou poslaný do školy. Na internáte sa delí o izbu s blondínom Gilbertom Cocteauom, nádherným homosexuálom. Zbožný Serge sa snaží vyhnúť vzťahu s Gilbertom, ktorý sa po sexuálnom zneužívaní svojim strýkom Augustom Beauom chová ako prostitút, ale napriek tomu Gilbertov fyzický šarm zvíťazí v jeho srdci. Stanú sa priateľmi a neskôr aj milencami. Ale je 19. storočie, a tak je ich školský život naplnený konfliktmi, žiadostivosťou a beznádejou. Všetko speje vďaka nevraživosti okolia a Gilbertovej minulosti k tragickému koncu.
Prešov
Železničná doprava
Územím mesta prechádzajú tri železničné trate Košice - Muszyna s prepojením do Poľska, trať Prešov - Humenné a Prešov - Bardejov. Dĺžka železničnej siete v meste je 16,7 km. V roku 2007 bola realizovaná modernizácia hlavnej železničnej stanice v Prešove a v roku 2019 aj rekonštrukcia predstaničného priestoru vrátane podchodu pod Masarykovou ulicou a taktiež aj vrátane zastávok MHD.
Kaze to Ki no Uta: Seinaru ka na
Hudba
Bolo vydaných päť hudobných albumov (LP platní).
Pozri aj
Nacu e no Tobira
Prešov
Železničná doprava
V Prešove sa nachádzajú tieto železničné stanice a zastávky:
V rámci projektu integrovanej dopravy je v pláne výstavba aj ďalších železničných zastávok na území mesta. náhľad|Autobusová stanica Prešov
Autobusová doprava
Hlavným vykonávateľom autobusovej dopravy v Prešovskom samosprávnom kraji je spoločnosť SAD Prešov, a.s., ktorá zabezpečuje prímestskú, diaľkovú a medzinárodnú dopravu. Prímestská doprava je vykonávaná na 63 autobusových linkách s obsluhou okresov Prešov, Bardejov, Sabinov, Svidník, Košice okolie, Košice, Vranov nad Topľou, Stropkov, Stará Ľubovňa a Levoča. Hlavným dopravným terminálom v Prešove v rámci autobusovej dopravy je Autobusová stanica Prešov. SAD Prešov, a.s. okrem výkonu prímestskej, diaľkovej a medzinárodnej dopravy zabezpečuje aj výkon mestskej hromadnej dopravy v Bardejove.
Cyklistická doprava
Cez funkčné územie mesta Prešov vedie medzinárodná cyklotrasa európskeho významu EuroVelo 11, ktorá prechádza v predmetnom území katastrami obcí Veľký Šariš, Prešov, Haniska a Kendice. Trasa je súčasťou Generelu cyklodopravy ako vetva H1 - hlavná cyklotrasa a patrí medzi strategické zámery Prešovského samosprávneho kraja, ako hlavná os územia regiónu. V súčasnosti je v rámci EuroVelo 11 prevádzke súvislá cyklotrasa v trase Wilec hôrka - Mestská hala - Sídlisko II - Sídlisko III - Veľký Šariš - Šarišské Michaľany. Súčasťou tejto trasy je aj cyklomost pod Šarišským hradom s historickým vzhľadom, ktorý sa stal novou vyhľadávanou atrakciou. Ďalšou významnou cyklotrasou je tzv. cykloželeznička vedúca z prešovského Solivaru do rekreačnej oblasti Sigord. Okrem týchto významných cyklotrás sa v Prešove nachádza množstvo ďalších lokálnych cyklotrás v rôznych mestských častiach. Zatiaľ najnovšími cyklotrasami v Prešove sú cyklotrasa na Masarykovej ulici, dokončená v roku 2019 a cyklotrasa Mlynský náhon, dokončená v roku 2020. Ich dokončenie zabezpečilo cyklistické prepojenie Sídliska III s centrom mesta a so sídliskami Sekčov a Šváby. V roku 2020 bola taktiež dokončená nová cyklotrasa na sídlisku Sekčov v trase od ulice Laca Novomeského až po Šalgovík.
Pre milovníkov horskej cyklistiky sú v prešovských mestských lesoch k dispozícii prešovské singletracky, ktoré spolu tvoria osem trás rôznej náročnosti s celkovou dĺžkou približne 20 km. Prešovské singletracky patria k najatraktívnejším cyklistickým areálom v Prešove a okolí. Sú dobre označené a udržiavané vo výbornom stave. Trasy sú vedené cez Malkovskú hôrku, do rekreačného strediska Cemjata (Kyslá a Kvašná voda), na Borkút a taktiež sa dá odtiaľ dostať na prešovskú Kalváriu.
Zdravotníctvo
Najväčšími poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti v Prešove sú tieto štátne aj súkromné zariadenia:
Okrem týchto zariadení zabezpečujú zdravotnícke služby aj ďalšie menšie polikliniky a zdravotné strediská.
Vysoké školy
vpravo|náhľad|Filozofická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove
Partnerské mestá
Partnerskými mestami Prešova sú tieto mestá:
Quiet Internet Pager
QIP je IM klient podporujúci protokol ICQ a v najnovšej testovacej verzii aj XMPP. QIP (Quiet Internet Pager) je šírený zdarma a ponúka pokročilé funkcie ako napríklad posielanie súborov, anti-spamovú ochranu a ochranu proti zahlcovaniu (anti-flood), pripomínač narodenín alebo zaznamenávanie a históriu konverzácií.