cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Guanidínium chlorid
Historický výskum
Prví, ktorý študovali guanidínium chlorid, vyzerajú byť Petrunkin a Petrunkin (1927, 1928), ktorí ho používali na naviazanie na želatínu na zmes tepelne denaturovaných bielkovín z extraktu z mozgu. Greenstein (1938, 1939) však evidentne ako prvý objavil silné denaturačné schopnosti guanidínium halogenidov a tiokyanátov v závislosti na ich koncentrácií po uvoľnení sulfhydrylových skupín v ovalbumíne a niekoľkých ďalších bielkovinách.
Medicínske použitie
Existuje evidencia, že guanidínium chlorid znižuje symptómy oslabenia svalov a rýchlej únavy spojené s Eaton-Lambertovým syndrómom. Nie je však indikovaný v liečbe myasthenie gravis. Evdentne pôsobí tak, že po nervovom impulze zvyšuje uvoľnenie acetylcholínu. Takisto vyzerá, že znižuje rýchlosť depolarizácie a repolarizácie membrán svalových buniek. Počiatočná dávka je zvyčajne medzi 10 a 15 mg/kg telesnej váhy na deň v troch alebo štyroch dávkach. Táto dávka môže byť postupne zvýšená až na 35 mg/kg telesnej váhy alebo až kým sa neobjavia vedľajšie účinky. Medzi vedľajšie účinky patrí zvýšená peristaltika a hnačka. Guanidín však môže potlačiť fungovanie kostnej drene, evidentne podľa veľkosti dávky.
Ritorov dom
Ritorov dom, známy aj ako Ritorov dom s kúpeľmi vo dvore , prípadne len ako „Ritora“ je meštiansky dom z druhej polovice 18. storočia,  nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita
Ritorov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv a tzv. Trojpahorčia vo vrcholovej časti pahorku Džambaz tepe na križovatke ulíc „Todor Samodumov“ (, doslova ulica Todora Samodumova) a „Car Ivajlo“ (, doslova ulica cára Ivajla).
Dejiny a súčasnosť
Dom bol postavený v druhej polovici 18. storočia pre potreby rodiny Ritora Dimitrakiho, ktorá sa do Plovdivu presťahovala z Istanbulu.
Po čase pobytu v Plovdive sa Ritor Dimitraki s rodinou presťahoval začiatkom 19. storočia naspäť do Istanbulu  a dom zveril do správy svojho priateľa, veľmajstra pláteníckeho cechu, Konstantina Mitkoglua. S jeho pomocou dom aj neskôr predal. Kupcom bol hadži Pavel Paničerec.
Dnes sa v budove nachádza luxusná reštaurácia.
Charakteristika
Ritorov dom je jedným z najväčších asymetrických domov z 18. storočia ležiacich v architektonicko-historickej rezervácii Starý Plovdiv. Ide o dvojposchodovú budovu s pôdorysom v tvare bulharského znaku „Г“.
Časti fasády, ktoré sa nachádzajú vo dvore areálu, sú v prízemnej časti budovy obkolesené po celej dĺžke podlubným koridorom so stĺpmi. Nad koridorom sa nachádza priestranná dláždená presklená lodžia. Stropy v interiéri sú po okrajoch zdobené výzdobou z latiek typickou pre plovdivské ranoobrodenecké domy.
Okolo budovy sa nachádza priestranný dláždený dvor obkolesený vysokou stenou. V juhovýchodnom uhle dvora sa nachádzajú prístavby, konkrétne: kuchyňa, práčovňa a turecké kúpele.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.4 z roku 1995, pričom ako dôvod ochrany bola uvedená architektonicko-umelecká hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Kăšta na Ritora s baňata v dvora (, doslova Ritorov dom s kúpeľmi vo dvore).
Európska liga vo volejbale mužov 2014
Európska liga vo volejbale mužov 2014 bol 11. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v 15 dejiskách všetkých zúčastnených tímov od 5. júna – 27. júla 2014, za účasti 10 tímov rozdelených do 2 skupín. Víťazi skupín a tímy na druhom mieste postúpili do final four, ktoré sa hralo systémom doma&vonku. Víťaz Európskej ligy a finalista mal právo štartovať vo Svetovej lige v 3. skupine. Vo finále zvíťazilo premiérovo družstvo Čiernej hory.
Tento rok sa nehral Final Four, tiež sa nehral turnajový systém štyroch tímov v každej krajine zo skupiny. Namiesto toho bolo desať tímov rozdelených do dvoch skupín a hralo sa jedno kolo s každým, keď sa hrali dva zápasy doma a dva zápasy vonku, každý tím mal spolu osem zápasov. Dva najlepšie umiestnené tímy postúpili do semifinále, kde sa už na víťaza používal vyraďovací systém.
Pommiers (Gard)
Pommiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dikatión
Dikatión alebo dvojmocný katión je akýkoľvek katión, ktorý vzniká odňatím dvoch elektrónov z neutrálnej látky. Všeobecný vzorec dikatiónu je X2+.
Dvojatómové dikatióny odvodené od stabilných neutrálnych látok (napríklad H22+ odvodený odňatím dvoch elektrónov z H2) sa často rýchlo rozpadajú na dva jednomocné katióny (napr. H+), pretože stratili dva elektróny vo väzbových molekulárnych orbitáloch. Energetické hladiny dvojatómových dikatiónov je možné študovať s dobrým rozlíšením pomocou merania výťažkov párov elektrónov s nulovou kinetickou energiou pomocou dvojitej fotoionizácie molekuly ako závislosti na fotoionizujúcej vlnovej dĺžke (teda závislosť výťažku na vlnovej dĺžke). Táto spektroskopická metóda sa označuje ako TPEsCO. Dikatión He22+ je kineticky stabilný.
Detekcia
Mnohé organické dikatióny je možné detegovať pomocou hmotnostnej spektrometrie, napríklad metylový CH42+ (komplex CH22+·H2) alebo acetylénový dikatión C2H22+. Adamantylový dikatión sa takisto podarilo syntetizovať:
Príklady
Príkladom stabilného dvojatómového dikatiónu, ktorý nevzniká oxidáciou neutrálnej dvojatómovej molekuly, je katión Hg22+. Príkladom polyatómového dikatiónu je S82+, ktorý vzniká oxidáciou S8 a je nestabilný a podlieha oxidácii za vzniku SO2.
Dvojmocné katióny kovov
Niektoré kovy sa bežne nachádzajú v podobe dikatiónov v soliach alebo po rozpustení i v roztokoch. Medzi tieto kovy patria
Chalo-Saint-Mars
Chalo-Saint-Mars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Have You Ever Been Mellow
„Have You Ever Been Mellow“ je debutový singel holandskej happy hardcorovej skupiny Party Animals, z ich prvého albumu Good Vibrations. Skladba bola vydaná v roku 1996 a stala sa prvým hitom na 1. mieste v Holandsku. Skladba obsahuje prvky zo skladby „Have You Never Been Mellow“ od Olivii Newton-Johnovej z roku 1975. Singel bol v Holandsku certifikovaný zlatou platňou. Skladba ostáva často žiadanou skladbou v Holandsku a v roku 2006 dosiahla 35. miesto v zozname 90s Request Top 100 rozhlasovej stanice 3FM.
Vakcína proti chorobe COVID-19
Vakcína proti chorobe COVID-19 je vakcína proti koronavírusovej chorobe 2019 – COVID‑19. Vo februári 2020 WHO informovala, že neočakáva vakcínu proti koronavírusovému syndrómu COVID-19 za menej ako 18 mesiacov. Predošlé snahy vyvinúť vakcínu proti koronavírusovým chorobám SARS a MERS priniesli značné znalosti o štruktúre a funkcii koronavírusov, ktoré akcelerovali vývoj začiatkom roku 2020 na rôznych technologických platformách. K októbru 2020 bolo vo vývoji 321 kandidátov na vakcíny a koncom roku 2020 bolo registrovaných, v procese registrácie a pripravených na používanie hneď niekoľko druhov vakcín proti koronavírusu SARS-CoV-2. Ako prvý zaočkovaný vakcínou proti COVID-19 na Slovensku bol pred kamerami 26. decembra 2020 Vladimír Krčméry, ktorý vtedy odhadol, že na dosiahnutie kolektívnej imunity je potrebné zaočkovať aspoň 66 % obyvateľov.
== Typy vakcín proti Covid-19     ==
Celovírusové vakcíny
Označované aj ako vírusové vakcíny obsahujú celý vírus. Patrí sem napríklad CoronaVac od čínskej firmy Sinovac, ruská KoviVak/CoviVac a BBIBP-CorV a WIBP-CorV od čínskej firmy Sinopharm.
Tieto vakcíny obsahujú vírus, ktorý bol oslabený, alebo kompletne inaktivovaný. Takto modifikovaný SARS-CoV-2 po vpichnutí nespôsobuje ochorenie, ale zabezpečí imunitnú reakciu. Technológia vývoja a výroby vakcíny s oslabeným vírusom je dávno známa, osvedčená, ale pomerne zdĺhavá. Je určitá malá možnosť, že sa pôvodcovi choroby sa do určitej miery vráti schopnosť vyvolať ochorenie.
Klasické mRNA-vakcíny
Predstaviteľmi tejto skupiny sú vakcíny, vyvinuté výrobcami Pfizer/BioNTech a Moderna.
náhľad|Vakcína Pfizer/BioNTech Genetická informácia o cieľovej štruktúre vírusu, proti ktorej sa majú v organizme vytvoriť protilátky, je v tejto vakcíne nesená reťazcom messengerovej ribonukleovej kyseliny (mRNA). Je chránený lipidovým obalom, ktorý bráni jeho predčasnému zničeniu pred vstupom do buniek, v ktorých cytoplazme sa informácia z mRNA prepíše do (teda zabezpečí produkciu) syntetizovanej bielkoviny, ktorá vyvolá odpoveď imunitného systému – tvorbu protilátok. V našom prípade je touto syntetizovanou bielkovinou tzv. spike proteín (=hrotový proteín, S-proteín) vírusu SARS-CoV-2. Reťazec mRNA z očkovacej látky je v bunke potom rozložený prirodzeným mechanizmom.
saRNA-vakcíny
saRNA-vakcíny (niekedy považované za podtyp mRNA-vakcín) zabezpečujú popri tom istom, čo klasická mRNA-vakcína, aj samoreplikáciu vpichnutej RNA v bunke, čo má okrem iného značné ekonomické výhody. V súčasnosti sa testujú.
b) DNA-vakcíny
Vo vývoji je napr. vakcína INO-4800.
Vektorové vakcíny (pozri nižšie) sú od týchto základných DNA-vakcín odlišné v tom, že pri vektorových vakcínach sa DNA do bunky vpravuje nepriamo – vnútri modifikovaného iného vírusu.
Vakcíny na báze vírusového vektora
Príkladom týchto vakcín sú výrobky firmy AstraZeneca v spolupráci s Oxfordskou univerzitou, Johnson & Johnson, Janssen-Cilag, v Rusku vyvinutý Sputnik V alebo čínska Ad5-nCov. náhľad|Vakcína Oxford AstraZeneca
Vakcína využíva ako vektor (nosič) adenovírus, modifikovaný tak, že je prakticky neškodný a neschopný ďalšej replikácie. V jeho genetickej informácii je vložený gén (DNA) na tvorbu tzv. spike proteínu vírusu SARS-CoV-2. Po očkovaní sa gén pre tvorbu spike proteínu dostane do buniek ľudského tela a namiesto tvorby ďalších vírusových partikúl vyvolá produkciu spike proteínu, ktorý imunitný systém človeka rozpozná ako patogén a začne proti nemu aktivácia T-lymfocytov a produkcia protilátok. Technológia liekov s použitím vírusových vektorov je už dlhšie známa a s jej použitím sa vyrábajú napríklad lieky proti vrodeným ochoreniam, zapríčinených chýbaním genetickej informácie pre tvorbu pre život dôležitej bielkoviny.
Vektorová vakcína Sputnik V bola použitá v Rusku, ktoré ako prvá krajina na svete spustilo spočiatku obmedzené očkovanie svojich obyvateľov. V EÚ v marci 2021 začala procedúra jej registrácie. Od konca roka 2020 začala vakcínou spoločnosti AstraZeneca/Oxfordská univerzita očkovať obyvateľov aj Veľká Británia, od roka 2021 aj krajiny Európskej únie. V niekoľkých krajinách sa objavili závažné, hoci relatívne nepočetné nežiaduce účinky po jej aplikácii, čo viedlo k pozastaveniu jej podávania; nie je však preukázaná príčinná súvislosť. V marci 2021 schválila Európska lieková agentúra (EMA) aj vakcíny od firmy Johnson&Johnson, s ktorej aplikáciou v Európe sa má začať už od konca marca 2021 a tiež vakcínu od firmy Janssen-Cilag.
Proteínové vakcíny v užšom zmysle
Do tejto skupiny patria napríklad vakcína Nuvaxovid (od výrobcu Novavax) a vakcína od výrobcu Sanofi/GSK.
Táto vakcína obsahuje priamo (t. j. bez medzikrokov) cieľový proteín, v našom prípade spike proteín vírusu SARS-Cov2. Je to osvedčená technológia, použitá napríklad pri vakcíne proti hepatitíde typu B
Vakcíny na báze vírusu podobných častíc (VLP-vakcíny)
Takúto vakcínu vyvíja výrobca Medicago.
Peptidové vakcíny
Sem patrí napríklad ruská vakcína EpiVakKorona a vo vývoji produkty napr. od výrobcov Valo Therapeutics, IMV a Vaxil.
Účinnosť vakcinácie
Schválené vakcíny sú viac alebo menej účinné voči všetkým zisťovaným variantom vírusu SARS-CoV-2. Najdôležitejší poznatok je, že aj v prípade, že neochránia pred infekciou, podstatne zmiernia priebeh ochorenia COVID-19 a až na výnimky zabránia úmrtiu. Pôvodné poznatky z porovnávacích štúdii nakoniec potvrdili štatistiky z USA, podľa ktorých viac, ako 99% obetí sú nezaočkované osoby; pritom väčšina úmrtí je spôsobená variantom delta („indickým“).
Účinnosť vakcín proti novým mutáciam vírusu SARS-CoV-2
V súvislosti s výskytom nových mutácii vírusu SARS-CoV-2 vznikajú obavy o účinnosť vyvinutých a zaregistrovaných vakcín. U väčšiny sa predpokladá znížená účinnosť, ale nie chýbanie účinku proti novým variantom vírusu SARS-CoV-2, takže sa všeobecne odporúča pokračovať v očkovaní. Viacerí výrobcovia uvádzajú, že už registrované vakcíny sú proti novým variantom dostatočne účinné a tiež, že sú schopní v krátkom čase podľa potreby pripraviť upravené vakcíny, účinné proti prípadným novým variantom vírusu SARS-CoV-2. Podľa informácii, ktoré sprostredkovala WHO (Svetová zdravotnícka organizácia) v prehľade z 13.4.2021 sú u mutácie koronavírusu alfa (B1.1.7, "britská") dostatočne účinné vakcíny výrobcov Moderna, Pfizer-BioNTech, Oxford-AstraZeneca, Novavax, Bharat, Gamaleya (Sputnik V) a Sinopharm. U variantu beta („juhoafrický“, B.1.351, tiež 501Y.V2) sú nejednoznačné údaje o zníženej účinnosti vakcín Moderna a Pfizer, podstatne znížený je účinok vakcíny Oxford-AstraZeneca, mierne  Sinopharm,  Sinovac, významne pre vakcíny výrobcov Novavax, Gamaleya a Janssen. Účinnosť proti variantu gama (B.1.1.28.1, Brazília/Japonsko) je mierne znížená u vakcín výrobcov Oxford-AstraZeneca, Moderna a Pfizer, výrazne u vakcíny Sinovac. V prípade variantu delta (B1.617) je zatiaľ potvrdená znížená, ale stále dostatočná účinnosť vakcín od výrobcov Pfizer-BioNTech a Astra-Zeneca. Pri variante omikron sa udáva ďalšie zníženie účinnosti vakcín, ale podanie tretej dávky vakcíny kompletne zaočkovaným poskytuje významnú ochranu proti ťažkému priebehu ochorenia.
Ochranný účinok vakcín, používaných na Slovensku, sa rozvinie asi o 2 týždne po podaní druhej dávky u vakcíny Johnson&Johnson po podaní jedinej dávky). U vakcíny výrobcu Astra/Zeneca Vaxzevria ochrana trvá 3 mesiace, u vakcín výrobcov Pfizer/BioNTech – Comirnaty, Moderna – Spikevax a Novavax približne 6 mesiacov, Johnson&Johnson až 8 mesiacov.
Vedľajšie účinky vakcín
Vyplývajú priamo z ich podstaty – vyvolávajú aktiváciu imunitného systému so zápalovou reakciou, teda horúčku, miestnu bolestivosť, únavu a ďalšie. U schválených vakcín proti COVID-19 (vrátane schválených mimo Európskej únie) je väčšina nežiaducich účinkov veľmi miernych. Ako všetky proteíny, aj vakcíny môžu vyvolať vcelku zriedkavo alergickú reakciu.
Závažným, hoci zriedkavým nežiaducim účinkom, ktorý sa vyskytuje najmä u vakcíny výrobcu AstraZeneca, možno aj Johnson&Johnson je vakcínou indukovaná imúnna trombotická trombocytopémia (vaccine-induced immune thrombotic thrombocytopenia –  VITT). Je spôsobená protilátkami proti faktoru 4 trombocytov (krvných doštičiek), ktorý vyvoláva ich masívne zhlukovanie. Následkom je buď trombóza alebo krvácavé prejavy v dôsledku spotrebovania trombocytov. Krvácanie do mozgu môže byť smrteľné. Stav sa vyvíja počas niekoľkých dní a prejavuje sa zvlášť vznikom krvných podliatín aj drobných zakrvácaní do kože (petechii), často v mieste vpichu vakcíny. Diagnostika je jednoduchá, účinná liečba pomocou vnútrožilného imunoglobulínu dokáže zabrániť vážnym komplikáciam. Vyskytuje sa viac u mladých ľudí, vo veku nad 60 rokov zriedkavejšie, ľahké formy približne v pomere 1 na desaťtisíce podaní vakcíny, smrteľné v jednotkách na milión očkovaných. Riziko, plynúce z tejto komplikácie je v porovnaní s rizikom z ochorenia COVID-19 oveľa nižšie.
V prípade tých proti COVID-19 je väčšina nežiaducich účinkov veľmi miernych. Podozrenia na nežiaduce (vedľajšie) účinky liekov vrátane vakcín sa na Slovensku hlásia Štátnemu ústavu pre kontrolu liečiv, ktorý ich ďalej spracúva a zasiela do spoločnej európskej databázy. Tieto hlásenia slúžia na monitorovanie bezpečnosti liekov po registrácii. V súvislosti s očkovaním proti COVID-19 bolo štátnemu ústavu k 1. februáru 2021 nahlásených 453 podozrení na nežiaduce účinky. Z toho 25 hlásení bolo vyhodnotených ako závažných.
Registrácia vakcín
Registrácia vakcín proti COVID-19 prebieha vzhľadom na ich naliehavú potrebu procesom priebežného hodnotenia,  tzv. rolling review, umožňujúcom postupné predkladanie potrebných údajov na základe dohody s výrobcom. Slovensko sa riadi hodnotením EMA (Európskej liekovej agentúry), na ktorú boli v tomto smere delegované príslušné právomoci národnej agentúry (na Slovensku ŠUKL) pri registrácii nových liekov. Ministerstvo zdravotníctva SR môže schváliť mimoriadny dovoz vakcín (podobne ako iných neregistrovaných liekov). K schváleniu dochádza spravidla u liekov, ktoré sú schválené inými hodnovernými príslušnými orgánmi, alebo sa ich schválenie očakáva, čo je splnené u viacerých vakcín aj liekov proti COVID-19.
Vakcinácia proti Covid-19 na Slovensku
Proti koronavírusovej chorobe COVID‑19 bol na na Slovensku ako prvý zaočkovaný vakcínou proti COVID-19 (firiem Pfizer a BioNTech) pred kamerami 26. decembra 2020 Vladimír Krčméry. Na konci júna 2021 bolo na Slovensku zaočkovaných prvou dávkou vakcíny približne 2 mil. a druhou dávkou asi 1,5 mil. osôb. Používajú sa prevažne vakcíny od konzorcia Pfizer/BioNTech, ďalej sú to vakcíny od spoločnosti Astra Zeneca (od mája 2021 pozastavená) a Moderna. K dispozícií je v obmedzenom množstve tiež vakcína COVID-19 Vaccine Janssen, ktorá je zatiaľ jediná jednodávková vakcína, schválená EMA. Vakcínou Sputnik V sa v obmedzenom rozsahu na Slovensku očkovalo od júna do augusta 2021. Od februára 2022 je spustená registrácia pre očkovanie dvojdávkovou proteínovou vakcínou Nuvaxovid (výrobca Novavax).
Národný portál zdravia / Národné centrum zdravotníckych informácií uvádza účinnosť na Slovensku registrovaných a používaných vakcín od marca 2021 do marca 2022 v tomto poradí :
V marci a apríli 2022 sa vakcinácia na Slovensku výrazne spomalila až takmer ustala, čo súvisí s charakteristikami aktuálnej vlny ochorenia COVID-19, spôsobenej subvariantami omikron (podanie jednej dávky dostupných vakcín má malý význam a posilňujúca dávka - booster už bola podaná každému, kto mal záujem) a tiež s jej ústupom na konci apríla.
Na začiatku jesene 2022 sa začína vakcinácia novými typmi vakcín proti predpokladanej novej zimnej vlne ochorenia. V septembri 2022 boli na základe stanoviska EMA schválené pre núdzové použitie pre osoby staršie, ako 12 rokov prvé vakcíny novej generácie výrobcov BioNTech-Pfizer a Moderna, ktoré sú účinné aj proti subvariantam omikron BA1, BA4 a BA5 - Spikevax, Comirnaty Original/Omicron BA.1, Comirnaty Original/Omicron BA.4-5. Od 20. septembra 2022 je možné sa zaregistrovať na podanie štvrtej dávky (booster) Spikevax alebo Comirnaty, alebo prísť priamo do očkovacích centier.
Dietyltoluamid
Dietyltoluamid alebo N,N-dietyl-meta-toluamid alebo DEET (systematický názov N,N-dietyl-3-metylbenzamid) je žltkastá olejovitá kvapalina. Je najpoužívanejšou aktívnou zložkou v repelentoch proti hmyzu. Aplikuje sa na kožu alebo oblečenie, predovšetkým kvôli odpudeniu komárov. Chráni tiež proti kliešťom, ktorí prenášajú vážne ochorenia: kliešťovú encefalitídu, lymskú boreliózu a rickettsiózy. Vzhľadom na účinok proti komárom je prevenciou proti horúčke dengue, západonílskému vírusu, konskej encefalomyelitíde a malárii.
Príprava
Dietyltoluamid je možné pripravovať konverziou kyseliny m-toluovej (3-metylbenzoovej) na príslušný acylchlorid a následnou reakciou s dietylamínom:
Mechanizmus účinku
Pôvodne sa myslelo, že DEET účinkuje blokáciou čuchových receptorov hmyzu voči 1-okten-3-olu, rozpustnej látke obsiahnutej v ľudskom pote a dychu. Prevažujúci názor bol, že DEET otupuje zmysly hmyzu, takže človek a iné živočíchy produkujúce túto látku, nespúšťajú bodací inštinkt. DEET zrejme neovplyvňuje schopnosť hmyzu cítiť oxid uhličitý, ako sa predtým myslelo.
Novšie dôkazy však ukazujú, že DEET funguje ako skutočný repelent, teda že hmyz naznáša jeho pach. Bol identifikovaný špecifický typ neurónu čuchového receptoru v anténových senzilách komárov, ktorý je aktivovaný dietyltoluamidom, rovnako ako ďalšími repelentmi, napríklad eukalyptolem, linaloolem alebo thujonom. Navyše má DEET silnú repelentnú účinnosť aj pri neprítomnosti látok uvolňovaných živočíchmi, napríklad 1-okten-3-olu, kyseliny mliečnej alebo oxidu uhličitého. Samice aj samci reagujú rovnako.
Koncentrácia
DEET sa často predáva a používa v spreji alebo kvapaline s koncentráciou až 100 %. Consumer Reports našiel priamu koreláciu medzi koncentráciou DEET a počtom hodín, počas ktorých pôsobí ochrana proti hmyzu. Stopercentná látka poskytuje ochranu až 12 hodín, kým zmesi s nižšou koncentráciou (20 – 34 %) chránia 3 až 6 hodín. Účinnosť DEET potvrdil aj ďalší výskum. The Center for Disease Control odporúča koncentráciu 30 až 50 % pre prevenciu širokej škály patogénov prenášaných hmyzom.
Účinky na zdravie
Výrobcovia produktov s DEET doporučujú, aby sa tieto výrobky nepoužívali pod oblečením alebo na poškodenej koži; prípravok sa má navyše zmyť, pokiaľ už nie je potrebný jeho účinok. DEET môže spôsobovať podráždenie, vzácne aj kožné reakcie.
V rozhodnutí o opätovnej registrácii (RED) americkej EPA je uvedených 14 až 46 prípadov výskytu kŕčov, ktoré boli potencionálne spojené s DEET; štyri prípady boli smrteľné. EPA tvrdí, že „to vyzerá, že niektoré prípady sú zrejme spojené s toxicitou DEET“. Podľa pozorovaní však DEET používa 30 % populácie USA a teda pravdepodobný výskyt kŕčov je asi jen jeden prípad na 100 miliónov užívateľov.
The Pesticide Information Project of Cooperative Extension Offices na Cornell University uvádza, že „zamestnanci Národného parku Everglades vystavení masívnej expozícii DEET trpeli nespavosťou a poruchami nálady a kognitívnych funkcií oveľa častejšie ako ich menej exponovaní kolegovia“.
Pri používaní podľa návodu boli výrobky obsahujúce 10 až 30 % DEET ohodnotené American Academy of Pediatrics ako bezpečné pre použitie u detí aj dospelých, odporúča sa však nepoužívať DEET u detí do dvoch mesiacov veku.
Pri reevaluácii v roku 2002 zakázalo kanadské ministerstvo zdravotníctva predaj repelentov (určených pre použitie na človeka) s obsahom viac ako 30 % dietyltoluamidu. Úrad odporúča, aby sa produkty s DEET používali u detí od 2 do 12 rokov, len pokiaľ je koncentrácia 10 % alebo menej a repelent sa aplikuje najviac trikrát denne; u detí od šiestich mesiacov do dvoch rokov by sa mal prípravok aplikovať maximálne raz denne. U detí do 6 mesiacov by sa tieto prípravky nemali používať vôbec.
Nedávno sa ukázalo, že dietyltoluamid inhibuje aktivitu acetylcholínesterázy, a to u hmyzu aj u cicavcov. Tento enzým pôsobí hydrolýzu neurotransmiteru acetylcholínu a hrá preto dôležitú úlohu v ovládaní svalov neurónmi. Mnoho insekticídov sa používa práve pre ich schopnosť blokovať tento enzým, čo vedie k nadmernej akumulácii acetylcholínu na synaptickej štrbine a následkom toho k nervosvalovej paralýze a smrti udusením. DEET sa bežne používa v kombinácii s insekticídmi a má schopnosť zvyšovať toxicitu karbamátov, triedy insekticídov, ktoré práve blokujú acetylcholinesterázu. Tieto zistania prinášajú dôkaz, že okrem účinku na čuchový systém, pôsobí DEET aj na centrálnu nervovú sústavu hmyzu a že sa jeho toxicita kombináciou s inými insekticídmi zvyšuje.
Účinky na materiály
Dietyltoluamid je účinným rozpúšťadlom. Môže rozpúšťať niektoré plasty, syntetický hodváb, spandex a iné syntetické vlákna, kožu a rôzne farby a laky, vrátane lakov na nechty.
Účinky na životné prostredie
Aj keď bolo pre stanovenie možných účinkov na životné prostredie vykonaných zatiaľ len málo štúdií, DEET je miernym pesticídom a nie je vhodné ho používať v blízkosti zdrojov vody. Nepredpokladá sa síce, že je bioakumulovaný, hoci bola zistená určitá toxicita pre ryby v chladných vodách, napríklad pre pstruha dúhového a ostrieža pestrého, navyše vykazuje toxicitu pre niektoré druhy zooplanktónu. V malých koncentráciách bol DEET detegovaný vo vodných tokoch, napríklad v rieke Mississippi a ich prítokoch, ako výsledok výroby a používania prípravkov s jeho obsahom. Štúdia z roku 1991 zistila hodnoty 50 až 201 ng/l.
Fazuľa obyčajná
Fazuľa obyčajná alebo fazuľa záhradná (Phaseolus vulgaris) je bylinná jednoročná strukovina pestovaná na celom svete pre svoje jedlé suché semeno alebo nezrelé plody (bežne označované ako fazuľa). Medzi hlavné produkty tejto rastliny patria sušené fazule (semená zbierané v úplnej zrelosti), fazuľové (zelené) struky (jemné struky so zníženým obsahom vlákniny zozbierané pred fázou vývoja semien) a fazuľové struky (semená zozbierané vo fyziologickej zrelosti). Jej listy sa tiež občas používajú ako zelenina a slama ako krmivo. Spolu s ostatnými druhmi rodu fazuľa (Phaseolus) sa klasifikuje ako súčasť čeľade bôbovité (Fabaceae). Zo všetkých fazúľ je jej pestovanie najviac rozšírené. Získava potrebný dusík, prostredníctvom asociácie s dusíkatými baktériami rodu Rhizobium, ktoré fixujú dusík v pôde.
Fazuľa obyčajná je veľmi variabilný druh, ktorý má dlhú históriu kultivácie. Všetci divokí členovia tohto druhu sú popínavé rastliny, ale mnoho kultivarov je klasifikovaných ako tyčkový alebo trpasličí v závislosti od štýlu ich rastu. Fazuľa sa pestuje na všetkých kontinentoch okrem Antarktídy. V roku 2016 sa na celom svete vypestovalo 27 miliónov ton sušenej fazule a 24 miliónov ton zelenej fazule. V roku 2016 bolo Mjanmarsko najväčším producentom sušených fazúľ, zatiaľ čo Čína vyprodukovala 79 % svetovej produkcie zelených fazúľ. Po sóji je to druhá najvýznamnejšia strukovina a je významnou potravinou v Afrike, Indii a Latinskej Amerike.
Divoká forma P. vulgaris je pôvodom z Ameriky. Domestikovala sa v období 6000 rokov pred Kr. alebo skôr. Pôvodne sa verilo, že bola domestikovaná samostatne v Mezoamerike a v južnom regióne Ánd, čím získala domestikovaná fazuľa dva genofondy. Nedávne genetické analýzy však ukazujú, že bola najprv domestikovaná v Mezoamerike a rozšírila sa na juh, pravdepodobne spolu s tekvicou a kukuricou. Tieto tri mezoamerické plodiny tvoria pestovateľskú skupinu „tri sestry“, ktorá je súčasťou pôvodného severoamerického poľnohospodárstva.
Existuje veľa kultivarov (viac ako 600 kultivarov pre sušené fazule) a plody sa líšia vo veľkosti, farbe a tvare. Fazuľa má vysoký obsah bielkovín, nestráviteľných škrobov, vlákniny, peptidov a bioaktívnych zložiek. Ďalej obsahuje vitamíny (kyselina listová a ďalšie vitamíny B), minerály (Ca, Fe, Cu, Zn, P, K, Mg) a nenasýtené mastné kyseliny (linolénová, linolová a kyselina olejová). Má nízky obsah tuku, sodíka a cholesterolu. Zrelé surové semená fazuľe sú jedovaté pre obsah lektínov a ďalších látok.
Pompignan (Gard)
Pompignan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Primárna sklerotizujúca cholangitída (PSC) je dlhodobé progresívne ochorenie pečene a žlčníku, ktoré je charakterizované ako zápal a zjazvenie žlčových kanálov, ktoré normálne umožňujú odtok žlče zo žlčníku. Primárna funkcia žlče je napomáhať rozkladu a absorpcii tukov z čreva. Pacienti s týmto ochorením nemusia mať žiadne symptómy alebo môžu mať znaky ochorenia pečene ako zažltnutie pokožky a očí, svrbenie a bolesti brucha. Zjazvenie žlčovodov vedie k zúženiu biliárneho stromu a bráni tak odtoku žlče do čriev. To môže viesť k cirhóze a zlyhaniu pečene. PSC zvyšuje riziko vzniku viacerých typov rakoviny ako napríklad rakovina pečene, žlčníku a kolorektálneho karcinóm u. Liečba PSC nie je doposiaľ vyvinutá a ako najlepšia možnosť je transplantácia pečene. Príčina PSC nie je známa, K vzniku tohto ochorenia prispieva genetické predpoklady, dysfunkcia imunitného systému a abnormálna kompozícia črevnej mikrobioty. Takmer 80 % jedincov, ktorí majú PSC majú aj IBD najčastejšie ulceróznu kolitídu a 3-7,5% pacientov s UC majú PSC. Jedinci zo severnej Európy sú postihnutí častejšie ako jedinci z južnej Európy a z Ázie. Mužov toto ochorenie postihuje viac ako ženy.
Znaky a symptómy
Takmer polovica pacientov s PSC nemá symptómy, ktoré by boli spájané s PSC ale toto ochorenie sa zistí náhodne pri abnormálnych pečeňových testoch. Príznaky a symptómy PSC sú vážne svrbenie a nešpecifické mdloby. Zažltnutie pokožky a bielok v oku môžu byť pozorované. Zväčšenie pečene je pozorované v dôsledku portálnej hypertenzie spôsobenej stlačením portálnych žíl prostredníctvom proximálnych sklerotizovaných intrahepatálnych žlčovodov, čo vedie k bolesti v pravom, hornom kvadrante brucha. Epizódy život ohrozujúcej cholangitídy sa vyskytujú kvôli zhoršenému odtoku žlčovodov, čo zvyšuje riziko infekcie.
Medzi ďalšie príznaky patrí:
Príčiny
Patogenéza PSC je slabo preskúmaná. PSC sa považuje za autoimunitné ochorenie aj napriek tomu, že neprejavuje priamu odpoveď na imunosupresíva. Preto mnoho expertov verí, že PSC je multifaktoriálne ochorenie. Pri PSC hrá dôležitú úlohu asociácia medzi črevnou mikrobiotou a PSC  a proces, nazývaný bunková senescencia a senescenciou podmienený fenotyp (SASP). Taktiež je tu zjavné prepojenie medzi PSC a HLA alelami (A1, B8 a DR3).
Patofyziológia
PSC je charakterizované ako zápal žlčovodov (cholangitída) príčinou čoho vzniká zužovanie a tvrdnutie (skleróza) týchto žlčovodov v dôsledku zjazvenia či už dnu a/alebo vonku pečene. Chronické poškodenie prúdenia žlče v dôsledku blokácie a dysfunkcie transportu žlče (cholestáza) spôsobuje progresívnu biliárna fibrózu a nakoniec biliárnu cirhózu a zlyhanie pečene.
Na základe postihnutia veľkých alebo malých žlčových kanálikov sa PSC rozdeľuje na 3 podskupiny :
Diagnostika
PSC sa všeobecne diagnostikuje na základe splnenia aspoň 2 z 3 klinických kritérií po vylúčení sekundárnych príčin sklerotizujúcej cholangitídy.
Chalou-Moulineux
Chalou-Moulineux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Diagnostika
Klinické kritériá:
Chalou-Moulineux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Diagnostika
V dnešnej dobe sa využíva pre diagnostickú cholangiografiu vzhľadom na jej neinvazívosť ale vysokú presnosť využíva magnetická rezonančná cholangiopankreatografia (MRCP). MRCP má jedinčné silné výhody, medzi ktoré patrí vysoké priestorové rozlíšenie a môže byť dokonca použitá na vizualizáciu žlčových ciest malých zvieracích modelov PSC.
Chalou-Moulineux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Diagnostika
Väčšina pacientov ma prítomne protilátky. Asi 80% pacientov na prítomné protilátky P-ANCA, aj keď nie je typická pre PSC. Antinuclear protilátky a protilátky proti hladkému svalstvu sú prítomné u 20-50% pacientov, a taktiež nie sú špecifické pre toto ochorenie ale môžu pomôcť identifikovať podskupinu PSC pacientov, ktorý majú aj autoimunitnú hepatitídu.
Chalou-Moulineux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Diagnostika
Ďalšie markery, ktoré môžu byť monitorované sú krvný obraz, sérové pečeňové enzýmy, bilirubín, ktorý je ohromne zvýšený, funkcia obličiek a elektrolyty.
Kuna skalná
Kuna skalná (zastarano: kuna domáca ; lat. Martes foina) je mäsožravec z čeľade lasicovité (Mustelidae). Obýva Palearktídu. Výskyt na Slovensku bol doložený na 47,6 % územia.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Súvisiace ochorenia
Vznik akéhokoľvek typu rakoviny súvisiaci s PSC predpovedá zlú prognózu. Komplikácie v dôsledku rakoviny spojenej s PSC je zodpovedná za 40 % úmrtnosť v dôsledku PSC. PSC je jeden z najhlavnejších dôvodov vzniku cholangiokarcinómu, zvyšuje riziko 400krát oproti ostatnej populácii. PSC je silno prepojené s idiopatickými zápalmi čreva (IBD) avšak najmä s ulceróznou kolitídou. Okolo 5% pacientov diagnostikovaných s IBD sú diagnostikovaní aj s PSC. a okolo 70 % pacientov s PSC majú aj IBD. Zdá sa, že prítomnosť kolitídy je spojená s vyšším rizikom progresie ochorenia pečene a rakoviny žlčových ciest, aj napriek tomu je tento vzťah nie veľmi dobre pochopený. Medzi ďalšie spojené ochorenia patria žlčové kamene a polypy žlčníka, ktoré sú celkom bežné u týchto pacientov. Pre pacientov s PSC sa odporúča ultrazvukové sledovanie žlčníka a u každej osoby, u ktorej sa zistí prítomnosť telies v žlčníku sa odporúča chirurgické odstránenie žlčníka kvôli vysokému riziku cholangiokarcinómu. Taktiež sa môže vyskytnúť osteoporóza a hypertyreóza.
Kuna skalná
Vzhľad
Oproti kune lesnej (Martes martes) je kratšia, má okolo, ale je robustnejšia, dosahuje hmotnosť až do. Srsť má sivobielu, hrdelná škvrna je biela alebo len slabo žltavá (na rozdiel od kuny lesnej, ktorá má hrdlo a dolnú časť krku žltkovo-žltú), dolu sa vidlicovito rozdvojuje a siaha až na vnútornú stranu predných nôh. Okraje uší má biele, špičku ňucháča ružovo sfarbenú. Chvost je menší menej osrstený, na konci mierne zahrotený a tmavší. Tlapky na nohách sú osrstené len slabo, takže v stope vynikajú aj brušká chodidiel. Ostré pazúry na prstoch jej umožňujú šplhanie sa aj po zdanlivo hladkých skalách.
Primárna sklerotizujúca cholangitída
Vedecký výskum
Hoci neexistuje 100% liečba, prebiehajú viaceré klinické štúdie, ktorých cieľom je spomaliť priebeh ochorenia. Kyselina obeticholová sa skúma ako možné liečivo pre pacientov kvôli jej antifibrotickým účinkom. Simtuzumab je monoklonálna protilátka proti fibrotickému emzýmu LOXL2.
Kuna skalná
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 205 (47,6 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 16, 3,7 %) v nadmorských výškach 100 (Leles) – (Tále).
Potrava
Jej hlavnou potravou sú myši a zvlášť obľubuje vajcia vtákov. Loví aj potkany, zajace a domácu hydinu. Rada navštevuje ovocné sady. Požiera hmyz, dážďovky, obojživelníky i plazy. Často vyhrabáva zo zeme larvy a kukly čmeľov a ôs.
Znak Rusínov a Zakarpatskej oblasti
náhľad|Znak [[Rusíni|Rusínov a Zakarptaskej oblasti]] Znak Zakarpatskej oblasti, bývalej Podkarpatskej Rusi, alebo symbol Rusínov je dielo Gustava Friedricha z roku 1920.
Opis znaku
Ľavá strana znaku Zakarpatskej oblasti a Rusínov tvorí sedem vodorovných pruhov (4 modré, 3 žlté), zatiaľčo na tej pravej sa nachádza červený medveď symbolizujúci Karpaty, je charakteristický pre ich faunu. Karpatský medveď je symbolom sily a nebojácnosti, pretože, keď je napadnutý, neuteká, ale otvorene a priamo bojuje s nepriateľom.
Dejiny znaku
Znak Zakarpatskej oblasti bol vytvorený v roku 1920 za prvého Československa, keď bola ešte Podkarpatská Rus súčasťou tohto štátu. Znak sa nachádzal aj v erbe Československa. Počas druhej svetovej vojny, teda od roku 1938 do 1945, keď Maďarské kráľovstvo okupovalo Podkarpatskú Rus, stala sa jej autonómnym znakom. Keď sa Zakarpatská oblasť stala súčasťou ZSSR, znak sa nepoužíval až do 18. decembra 1990, keď ju Ukrajinci uznali za znak Rusínov a Zakarpatskej oblasti.
Vrchbánsky grúň
Vrchbánsky grúň je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Bacúchom, približne severovýchodne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obcí Braväcovo a Bacúch. Najbližšími sídlami sú južným smerom situované Braväcovo a Bacúch, západne leží Jarabá a severne je horské sedlo Čertovica a Vyšná Boca. Masív patrí do ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Vrchbánsky grúň je súčasťou východne smerujúcej vetvy rázsochy, ktorá vybieha z masívu Čertovej svadby v hlavnom hrebeni juhozápadným smerom na Beňušku. Vetva odbočuje v masíve Lenivej, južne od Sedla za Lenivou. Severným smerom sa nachádza Čertova svadba, Končisté a Jánov grúň, východným Babina , Javorinka  a Biela skala , južným Michalová  a západným Kečka  a Beňuška. Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu zo západných svahov odvádza potok Leňuška, z južných Maková a z východných Bacúšsky potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý riedky, zväčša nízky porast, ktorý umožňuje kruhový rozhľad. Je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry, Poľanu, Veporské a Stolické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a prístup je možný hrebeňom cez Lenivú, prípadne Beňušskou alebo Krškovou dolinou.
Skalnatá
Skalnatá môže byť:
...
Karboxamid
náhľad|Všeobecná štruktúra amidu náhľad|[[Formamid, najjednoduchší amid]] náhľad|[[Asparagín, aminokyselina s bočným reťazcom (zvýrazneným) obsahujúcim amidovú skupinu]] Amid alebo karboxamid je zlúčenina so všeobecným vzorcom RC(=O)NR'R", kde R, R' a R" predstavujú organické skupiny alebo atómy vodíka. Amidová skupina sa nazýva peptidovou väzbou, ak je súčasťou hlavného reťazca proteínu, a izopeptidovou väzbou, keď je tvorená väzbou v bočnom reťazci, ako napríklad v aminokyselinách asparagín a glutamín. Amidy možno považovať za funkčné deriváty karboxylových kyselín, RC(=O)OH, u ktorých je hydroxylová skupina –OH nahradená amínovou skupinou −NR′R″. Ekvivalentne sa dá popísať ako acylová (alkánoylová) skupina RC(=O)- pripojená k amínovej skupine. Jadro −C(=O)N= amidov sa nazýva amidová skupina (konkrétne karboxamidová skupina).
Amidy sa označujú ako primárne, sekundárne alebo terciárne podľa toho, koľko vodíkov je na viazaných na amínovej podskupine. Primárne amidy majú tvar, sekundárne -NHR a terciárne -NRR', kde R a R' sú skupiny iné ako vodík.
Medzi bežné príklady amidov patria acetamid, benzamid a dimetylformamid. Amidy sú všadeprítomné v prírode i technológii. Proteíny a dôležité plasty ako nylony, aramid, twaron a kevlar sú polyméry, ktorých jednotky sú spojené amidovými skupinami (sú to teda polyamidy). Tieto väzby sa ľahko vytvárajú, dodávajú štrukturálnu tuhosť a odolávajú hydrolýze. Amidy zahŕňajú mnoho ďalších dôležitých biologických zlúčenín, ako sú mnohé lieky, napríklad paracetamol a penicilín, či omamné látky, napríklad LSD. Nízkomolekulárne amidy, ako je dimetylformamid, sú bežné rozpúšťadlá.
Názvoslovie
V obvyklom názvosloví sa pridáva výraz „amid“ ku kmeňu názvu materskej kyseliny. Napríklad amid odvodený od kyseliny octovej sa nazýva acetamid (acetyl + amid, . IUPAC odporúča názov etánamid, ale tento a ďalšie súvisiace formálne názvy sa vyskytujú zriedkavo. Keď je amid odvodený od primárneho alebo sekundárneho amínu, substituenty na dusíku sú uvedené v názve ako prvé. To znamená, že amid vytvorený z dimetylamínu a kyseliny octovej sa nazýva N,N-dimetylacetamid (, kde Me = ). „N,N“ naznačuje, že obe metylové skupiny sú viazané na dusík amidovej skupiny. Tento názov sa zvyčajne zjednodušuje na dimetylacetamid.
Ak je v zlúčenine skupina s vyššou prioritou, je možné použiť predponu karbamoyl-, ako je to v prípade karbamoylfosfátu.
Väzba
náhľad|3D model molekuly formamidu zobrazujúci [[Pí väzba|π molekulové orbitály (sivá).]] Voľný elektrónový pár na atóme dusíka je delokalizovaný na karbonylovú skupinu, čím sa vytvorí čiastočná dvojitá väzba medzi dusíkom a uhlíkom. V skutočnosti majú atómy O, C a N molekulové orbitály obsadené delokalizovanými elektrónmi, ktoré tvoria konjugovaný systém. V dôsledku toho nie sú väzby dusíka v amidoch tetraédrické (ako v amínoch), ale planárne. Toto obmedzenie bráni rotácii okolo C-N väzby a má teda dôležité dôsledky na mechanické vlastnosti týchto látok, ako aj na konfiguračné vlastnosti makromolekúl vytvorených takýmito väzbami. Neschopnosť rotácie odlišuje amidové skupiny od esterových skupín, ktoré umožňujú rotáciu a tým vytvárajú flexibilnejšie zlúčeniny.
Štruktúru amidu možno opísať aj ako rezonanciu medzi dvoma alternatívnymi štruktúrami:
Zásaditosť
V porovnaní s amínmi sú amidy veľmi slabé zásady. Zatiaľ čo konjugovaná kyselina amínu má pKa asi 9,5, konjugovaná kyselina amidu má pKa okolo -0,5. Amidy preto nemajú tak zreteľne viditeľné acidobázické vlastnosti vo vode. Tento relatívny nedostatok zásaditosti sa vysvetľuje odoberaním elektrónov z amínu karbonylovou skupinou. Na druhej strane, amidy sú oveľa silnejšie zásady ako karboxylové kyseliny, estery, aldehydy a ketóny (pKa ich konjugovaných kyselín sú medzi -6 a -10).
Protón primárneho alebo sekundárneho amidu sa za normálnych podmienok nedisociuje ľahko, jeho pKa je zvyčajne vysoko nad 15. Naopak, v extrémne kyslých podmienkach môže byť karbonylový kyslík protónovaný s pKa približne -1. Nie je to len kvôli kladnému náboju dusíka, ale aj zápornému náboju kyslíka získanému rezonanciou.
Vodíková väzba a rozpustnosť
Kvôli väčšej elektronegativite kyslíka je karbonyl (C=O) silnejší dipól ako N–C dipól. Prítomnosť dipólu C=O a v menšej miere dipólu N–C umožňuje amidom pôsobiť ako akceptory vodíkových väzieb. V primárnych a sekundárnych amidoch umožňuje amidom prítomnosť N-H dipólov fungovať aj ako donory vodíkovej väzby. Amidy sa teda môžu podieľať na vodíkových väzbách s vodou a inými protickými rozpúšťadlami. Atóm kyslíka môže prijímať vodíkové väzby z vody (alebo iného protického rozpúšťadla) a atómy vodíka N-H môžu poskytovať vodíkové väzby. V dôsledku týchto interakcií je rozpustnosť amidov vo vode väčšia ako rozpustnosť odpovedajúcich uhľovodíkov. Tieto vodíkové väzby majú tiež dôležitú úlohu v sekundárnej štruktúre proteínov.
Rozpustnosti amidov a esterov sú zhruba porovnateľné. Typicky sú amidy menej rozpustné ako porovnateľné amíny a karboxylové kyseliny, pretože tieto zlúčeniny môžu darovať aj prijímať vodíkové väzby. Terciárne amidy majú nízku rozpustnosť vo vode, s dôležitou výnimkou N,N-dimetylformamidu.
Charakterizácia
Prítomnosť amidovej skupiny –C(=O)N= je vo všeobecnosti ľahké stanoviť, aspoň v malých molekulách. V IČ spektrách sa dá táto skupina odlíšiť od nitro a kyanoskupín. Amidy vykazujú stredne intenzívny pás vCO blízko 1650 cm-1. Pri 1H NMR spektroskopii vznikajú CONHR signály pri slabých poliach. V röntgenovej kryštalografii definujú C(=O)N centrum a tri bezprostredne susediacie atómy rovinu.
Reaktivita
náhľad|Mechanizmus kyslej hydrolýzy amidu. Amidy podliehajú mnohým chemickým reakciám, aj keď sú menej reaktívne ako estery. Amidy hydrolyzujú v horúcich alkalických zásadách, ako aj v silne kyslých podmienkach. Kyslé podmienky poskytujú karboxylovú kyselinu a amónny ión, zatiaľ čo zásaditá hydrolýza poskytuje karboxylátový ión a amoniak. Protonizácia vznikajúceho amínu za kyslých podmienok a deprotonácia vznikajúcej karboxylovej kyseliny za zásaditých podmienok robí tieto procesy nekatalytickými a nevratnými. Amidy sú tiež všestrannými prekurzormi mnohých ďalších funkčných skupín. Elektrofily reagujú s karbonylovým kyslíkom. Tento krok často predchádza hydrolýze, ktorá je katalyzovaná Bronstedovými aj Lewisovými kyselinami. Je známe, že enzýmy (napr. peptidázy) a umelé katalyzátory urýchľujú hydrolytické reakcie.
Syntéza
Existuje mnoho metód syntézy amidov.
Amidy sa môžu pripraviť reakciou karboxylovej kyseliny s amínom. Priama reakcia vo všeobecnosti vyžaduje vysoké teploty na vytlačenie vody:
Mnohé metódy zahŕňajú „aktiváciu“ karboxylovej kyseliny jej premenou na lepší elektrofil, napríklad ester, acylchlorid (Schotten-Baumannova reakcia) alebo anhydrid (Lumière-Barbierova metóda). Konvenčné metódy syntézy peptidov využívajú kopulačné činidlá, ako sú HATU, HOBt alebo PyBOP. Pre špecializované aplikácie boli vyvinuté rôzne činidlá, napr tris(2,2,2-trifluóretyl)boritan.
Iné metódy
Dehydrogenatívna acylácia amínov je katalyzovaná organoruténiovými zlúčeninami:
Reakcia prebieha jednou dehydrogenáciou alkoholu na aldehyd, po ktorej nasleduje tvorba hemiaminálu, ktorý podlieha druhej dehydrogenácii za vzniku amidu. Eliminácia vody v hemiamináli na imín nie je pozorovaná.
Transamidácia je zvyčajne veľmi pomalá, ale urýchľuje sa Lewisovou kyselinou a organokovovými katalyzátormi: Primárne amidy (RC(O)NH2) sú pre túto reakciu vhodnejšie.
Chamarande
Chamarande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jakub Klimo
Jakub Klimo (* 9. august 1979, Ostrava) je slovenský fotograf.
Zo života
Jeho otec Martin Klimo je fotograf. Na Škole úžitkového výtvarníctva v Bratislave vyštudoval odbor fotografia. Tento odbor neskôr študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Jeho manželkou je modelka Denisa Dvončová. V roku 2010 sa im narodil syn Mates. Vtom istom roku sa narodila aj dcéra jeho sestre, vizážistke Zuzane Klimovej. Jeho brat Matej Klimo je hudobník.
Kristen Schaalová
Kristen Schaalová (* 24. január 1978, Longmont, Colorado, USA) je americká herečka, spisovateľka a komička.
Detstvo a mladosť
Schaalová sa narodila v evanjelickej rodiny holandského pôvodu. Vyrastala na dobytkárskom ranči svojej rodiny vo vidieckej oblasti blízko Boulderu v Colorade. Jej otec je stavebný robotník a matka sekretárka.
Navštevovala Skyline High School, kde promovala v roku 1996. Má o tri roky staršieho brata, Davida. Rok navštevovala Coloradskú Univerzitu v Boulderi a promovala na Northwestern Univesity. V roku 2000 sa presťahovala do New Yorku, aby sa venovala komediálnej kariére.
Kariéra
V roku 2001 získala jednu z vedľajších úloh v komédii Kate a Leopold. Neskôr sa objavila vo viacerých menších rolách v televíznych seriáloch ako Škaredá Betty či Mad Men. V roku 2006 vystupovala na Comedy Arts v Aspene v Colorade, kde tiež získala ocenenie, pre najlepšieho alternatívneho komika. Venuje sa občasne aj stand-upu.
Od roku 2007 do roku 2009 sa objavovala v televíznom seriály Flight Of The Conchords. Aktívne sa tiež venuje aj dabingu, je možné je počuť v animovanom televíznom seriály Bobovy burgery, z roku 2011. Seriál sa neskôr dočkal aj filmového spracovania, ktorý má naplánovanú premiéru v roku 2022. V rovnakom roku (2011), tiež hosťovala v jednej epizóde seriálu Simpsonovci, kde prepožičala hlas postave menom Taffy. Tiež sa pridala k hereckému dabingovému obsadeniu ako Alison Brie, Amy Sedaris či Will Arnett, v animovanom televíznom filme BoJack Horseman.