cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norfolk (Virgínia)
Mesto sa nachádza v strede metropolitnej oblasti Hampton Roads, ktorá je pomenovaná po rovnomennom prírodnom prístave v zálive Chesapeake Bay. Je jedným z deviatich miest, ktoré tvoria túto metropolitnú oblasť oficiálne známu ako Virginia Beach-Norfolk-Newport News, VA-NC MSA. Na západe ohraničuje mesto Elizabeth River a na severe Chesapeake Bay. Susedí s ďalším nezávislými mestami, na juhu s Chesapeake a na východe s Virginia Beach. Norfolk je patrí medzi najstaršie mestá v Hampton Roads, je považovaný za historické, urbanistické, finančné a kultúrne stredisko regiónu.
Norfolk je strategický dopravný a vojenský uzol. Nachádza sa tu najväčší vojenský prístav svojho druhu na svete Naval Station Norfolk a sídlo obrany NATO. Sídli tu jedna z hlavných železničných spoločností v USA Norfolk Southern Railway a spoločnosť Maersk, ktorá spravuje najväčšiu súkromnú flotilu plavidiel USA. Mesto je obklopené vodou a má veľké pobrežie. S ostatnými mestami je prepojené veľkou sieťou diaľníc, mostov a tunelov.
Espinasse (Cantal)
Espinasse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pysarivka (Kalynivský rajón)
Pysarivka je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 851 obyvateľov.
Polyakrylamidový gél
Polyakrylamidový gél (PAGE) sa využíva pri štúdiu proteínov. Prvýkrát bol použitý v roku 1959 Raimondom a Weintraubom. Elektroforéza v PAGE sa využíva pri štúdiu proteínov a nukleových kyselín s menšou molekulovou hmotnosťou. Výhody: - priehľadnosť - mechanická stabilita - chemická inertnosť - stabilita voči pH - nerozpustnosť vo väčšine rozpúšťadiel PAGE je pripravovaný z analyticky čistých východzích materiálov, ktorých vzájomný pomer má vplyv na hustotu a veľkosť pórov gélu. Koncentrácia akrylamidu býva od 3 do 30%, čo umožňuje separovať látky od 102 Daltonov do 106 Daltonov.
Anthropolatri
Anthropolatri je dnes už neexistujúca black metalová skupina z Ukrajiny. Texty sú zamerané na vojnu proti kresťanstvu a slovanské pohanstvo.
História
Skupina bola založená v roku 1997 v ukrajinskom meste Vinnytsia Radogostom a Vogneslavom. V roku 1998 vydali album Vozradujsia, Zemľa! a následne v 1999 V svete kostrov - In the Light of Flames. Po vydaní albumu Voľa Sviatoslava sa obaja presťahovali do Nemecka a onedlho sa skupina rozpadla.
Philips Vingboons
Tvorba
Na rozdiel od Jacoba van Campena Vingboons vedel, ako využiť v klasicizme tvorivosť pri typických úzkych mestských domoch v Amsterdame. Známym sa stal vďaka vynálezca amsterdamského halsgevelského typu priečelia, ktoré navrhoval od roku 1638, a ktoré je niekedy nazývané podľa neho ako "Vingboonsgevel". Tieto fasády sa vo veľkej miere napodobovali počas celého holandského klasického obdobia (1640 - 1665). Na jednoduchších budovách sa prejavovali ako jednoduché tehlové pilastrové priečelia, s malými a zdržanlivými ornamentmi - tieto typy priečelí sa nazývajú tiež "Vingboons-imitatie" (Vingboonsove imitácie). Iným typom návrhov bol napr. Kloveniersburgwal z roku 1642, jeden z najjemnejšie proporcionálne vyvážených mestských palácov celej holandskej klasickej školy.
Kubička (priezvisko)
Kubička je české a slovenské priezvisko, odvodené od mena Jakub. Na Slovensku je najčastejšie v Žiline, Nezbudskej Lúčke (okres Žilina) a Koplotovciach (okres Hlohovec). V Česku je načastejšie v mestách Prachatice, Praha a Strakonice.
Kubičko (priezvisko)
Kubičko je slovenské priezvisko, odvodené od mena Jakub. Najčastejšie je v obci Spišské Bystré (okres Poprad).
Známi nositelia
Pozri v článku Kubičko.
NGC 5914
NGC 5914 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 16. mája 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Generali Open
Generali Open je tenisový turnaj ktorý sa koná v Kitzbüheli v Rakúsku. Turnaj je časťou International Series Gold patriaci do ATP Tour. Táto tenisová udalosť sa koná od roku 1971, na antukových kurtoch.
Bádice
Bádice sú obec na Slovensku v okrese Nitra.
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol Panny Márie Kráľovnej z roku 1903.
Poludnica
Poludnica môže byť:
Lœuilley
Loeuilley je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kubička
Kubička je priezvisko, pozri Kubička (priezvisko), napr.:
Lužianky
Lužianky (časti obce: Lužianky a Kajsa) sú obec na Slovensku v okrese Nitra.
Vývoj názvov:
Poloha
Katastrálne územie obce Lužianky susedí s mestom Nitra (k.ú. Mlynárce a Dražovce) a obcami Zbehy a Lehota. Intravilán je súbežný s riekou Nitra, cestou a železnicou smerujúcou z Nitry do Zbehov. V južnej časti sa nachádza časť Kajsa s izolovanou lokalitou Korytov (Tekenuš). Obslužné funkcie sú hlavne v časti Lužianky. Obec sa nachádza na styku Nitrianskej pahorkatiny a nivy riek Nitra (rieka) a Radošinka.
Najjužnejší bod katastra sa nachádza pri križovatke rýchlostnej cesty R1 z Bratislavy do Banskej Bystrice a odbočke R1A na Kynek. Najsevernejší bod leží neďaleko mostíka železničnej trati na Jelšovce a odvodňovacieho kanála (bezmenného potôčika) – pravého. Najzápadnejší bod je na trojmedzí katastrov Lehota – Zbehy – Lužianky.
Dabbajra
Dabbajra je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v západnej časti Afarskej depresie v Etiópii. Je to najzápadnejšie umiestnený vulkán Afarskej depresie. Sopka je tvorená prevažne bazaltovými horninami. Viac prekremenené (horniny s vyšším obsahom SiO2) sú vulkanické produkty (dómy a lávové prúdy), sústredené pozdĺž chrbáta sopky.
Lužianky
Poloha
Najvýchodnejší bod leží na Dolných honoch.
Farnosť a kostol
Väčšina obyvateľov obce je rímskokatolíckeho vierovyznania. V roku 1991 žilo v obci 2 340 obyvateľov, z toho 1 886 katolíkov, 35 evanjelikov, 45 príslušníkov iných náboženstiev, 58 ateistov a 317 nezistených. Do roku 1968 Lužianky boli rímskokatolíckou filiálkou obce Zbehy.
V rokoch 1968–1971 bola postavená fara.
Kostol
Farský kostol Narodenia Panny Márie bol postavený v roku 1938 a prvýkrát požehnaný 18. marca 1939. A až roku 1993 sa konala slávnostná konsekrácia kostola vrátane oltára (konsekroval vtedajší trnavský pomocný biskup Mons.Vladimír Filo).
Kostol postavil hlohovský staviteľ Ing. Ladislav Terčanský. Kostol je 22 metrov dlhý a 9 metrov široký a vysoký. Ku kostolu bola pristavaná sakristia a 32 metrov vysoká veža.
Oltár vytvorili rakúski majstri.
Ázijská olympijská rada
Dejiny
Ešte pred OCA vznikla v roku 1949 Ázijská atletická federácia, ktorá sa neskôr premenovala na Federáciu Ázijských hier (AGF). Mala za cieľ organizovať Ázijské hry. Keďže nemala trvalé ústredie, cestovala do každého dejiska hier. Vzhľadom k rozvoju cieľov a vývoju potrieb federácie padlo rozhodnutie zmeniť jej pravidlá a ústavu, čoho dôsledkom bolo rysovanie sa budúceho kontinentálneho olympijského výboru.
Rozhodnutie o vytvorení Ázijskej olympijskej rady vzniklo počas zasadnutia Federácie Ázijských hier 26. novembra 1981 v indickom Naí Dillí, na ktorom bola prijatá a schválená ústava a pravidlá. Jej realizácia bola naplánovaná po Ázijských hrách v roku 1982 v Naí Dillí. Rada bola oficiálne založená 16. novembra 1982 v Naí Dillí a bola zložená z 34 ázijských národných olympijských výborov. Jej najmladším členom sa v roku 2003 stal Východný Timor.
Stále výbory
OCA vytvorila nasledovné stále výbory za účelom poskytovania poradenstva Valnému zhromaždeniu, Výkonnej rade alebo prezidentovi:
NHL 1966/1967
Sezóna 1966/1967 bola jubilejná 50. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Toronto Maple Leafs.
NGC 101
NGC 101 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 25. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Telamón (argonaut)
náhľad|200px|Telamón a Aiakos Telamón (starogr. Τελαμών – Telamón, ) je v gréckej mytológii salamínsky kráľ. Bol synom aigínskeho kráľa Aiaka a brat fthijskeho kráľa Pélea.
Jeho priateľom bol najväčší hrdina Herakles, s ktorým sa zúčastnil výpravy proti Tróji. Bol tiež členom posádky slávnej lode Argó, na ktorej sa Argonauti pod vedením Iasón plavili do ďalekej Kolchidy pre zlaté rúno. Je tiež uvedený medzi účastníkmi slávneho a nebezpečného lovu na kalydónskeho kanca. To všetko svedčí o jeho statočnosti, odvahe a hrdinstve.
Telamón však bol známy aj svojou vynaliezavosťou. Pri dobývaní Tróje (udalosti, ktorá sa odohrala ešte pred známou trójskou vojnou) vraj Telamón vnikol do mesta prvý. Herakles, ktorý nevedel byť tým druhým, na neho vytasil meč. Telamóna však nevyviedol z miery – len sa zohol a zbieral kamene. Herakles sa pýtal s počudovaním, čo to vlastne robí. "Staviam obetný oltár najväčšiemu hrdinovi Heraklovi!" Odpovedal pokojne a tak možnú roztržku zažehnal v samom počiatku.
Telamón sa preslávil nielen skvelými vlastnosťami, ale tiež aj svojimi potomkami: obaja jeho synovia Teukros a Aias patrili medzi najstatočnejších bojovníkov v achájskom vojsku počas trójskej vojny. Najmä syn Aias, zvaný aj „veľký Aias“, bol najsilnejším bojovníkom hneď po Achilleovi.
COOP Himmelb(l)au
thumb|right|[[UFA Kristallpalast, Drážďany]] thumb|[[Gasometer (Viedeň)|Gasometer vo Viedni]] thumb|right| [[Groningen (mesto v Holandsku)|Groningenské múzeum, v Holandsku]] thumb|right|Arteplage in [[Biel/Bienne, Švajčiarsko Expo.02]]
COOP Himmelb(l)au je rakúska skupina založená roku 1968, ktorá sa zaoberá architektúrou, urbanizmom a dizajnom v štýle dekonštruktivizmu
Tvorivý manifest
Chceme architektúru, ktorá má viac! Architektúru, ktorá krváca, ktorá vysiluje, ktorá sa hoci aj láme. Architektúru, ktorá svieti, pichá a ktorá sa rozpína až do prasknutia. Architektúra musí byť priepastná, ohnivá, hladká, tvrdá, hranatá, surová, okrúhla, farebná, obscénna, nemravná, snová, vlhká, suchá a srdcervúca. Ak má byť studená, tak potom ako blok ľadu. Keď je horúca, potom je horúca ako plameň. Architektúra musí horieť.
Stručné dejiny
COOP Himmelb(l)au založili roku 1968 vo Viedni v Rakúsku páni Wolf D. Prix a Helmut Swiczinski. Tretím členom bol Rainer M. Holzer, ktorý však skupinu po troch rokoch opustil. Spočiatku sa skupina zaoberala experimentálnou architektúrou, napríklad pneumatické priestorové koncepcie (projekt pohyblivého nafukovacieho obytného oblaku v rokoch 1968-1972) Prechod k svojráznemu výrazu začal stavbou Reiss Baru vo Viedni roku 1977. Od tej doby sa radia k zástupcom a priekopníkom dekonštruktivizmu, rovnako ako Zaha Hadid, či Gunther Behnisch. V roku 1988 vznikla dcérska kancelária v Los Angeles v USA
Typické tvarosloné prvky
Otvorená geometria, šikmé zasklenia, zalomené rúry vystupujúce z fasády, špicaté a kľukaté formy na pohľadoch, prieniky masívnych betónových prvkov a ľahkých sklených hmôt, snaha o prelínanie interiéru a exteriéru.
Július Fuják
Prof. PhDr. Július Fujak, PhD. (* 10. október 1966, Žilina) je slovenský skladateľ experimentálnej hudby a hudobník, hudobný estetik a vysokoškolský pedagóg, organizátor nekonvenčných hudobných, umeleckých a vedeckých podujatí.
Gestaltistická metodológia
Gestaltistická metodológia vznikla ako reakcia na Wundta.
Založil ju Max Wertheimer v roku 1912 spolu s Koffkom a Kohlerom.
Július Fuják
Životopis
Július Fujak sa narodil v roku 1966 v Žiline, následne základnú školu aj gymnázium absolvoval v Čadci. V Čadci rovnako navštevoval základnú umeleckú školu, kde v oboch cykloch študoval hru na klavír. Fujak je absolventom štúdia odboru estetika – hudobná veda na Filozofickej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave (1985-1990).
Gestaltistická metodológia
Tvarová psychológia je postavená na holistickom princípe, celok považuje za viac ako súčet častí a jednotlivé vníma skôr ako tvary (nemecky gestalt) celku, než ako samostatné, oddeliteľné časti.
Július Fuják
Životopis
Po skončení štúdia pôsobil od roku 1992 ako učiteľ hudby v Čadci a v Skalitom (1992-1996), vedúci Kysuckého hudobného kabinetu a Kysuckého komorného orchestra (1995/1996); Vedecko-výskumný pracovník Ústavu literárnej a umeleckej komunikácie FF UKF v Nitre (1996 – 2007), kde v odbore Estetika a dejiny estetiky obhájil dizertačnú prácu na tému "Tvorivosť hudobného vnímania". Interpretačné sondy do /ne/konvenčnej hudby“ (2004) a v odbore Estetika 2.1.6 sa habilitoval prácou „Slovenské hudobné alternatívy“ (2007). Od roku 2007 pracuje na Katedre kulturológie FF UKF, kde sa zaoberá problematikou nezávislej kultúry, postmoderného umenia a kultúry a semiotikou hudby. V roku 2014 úspešne ukončil inauguračné konanie v odbore Estetika 2.1.6 na UKF v Nitre (téma inauguračnej prednášky: „Alternatívne semiotické modely hudobno-umeleckej semiózy“). Organizuje a spolugarantuje celofakultný cyklus prednášok „Interdisciplinárne dialógy“ (od 2009, resp. 2011) a spolugarantuje katedrový cyklus „Culturologos“ (od 2013).
Gestaltistická metodológia
Snažili sa vysvetliť, ako vnímame tvar, rýchlosť, hĺbku a čas.
Tvarová psychológia (tiež gestalt psychológia, gestalt princípy alebo gestaltismus) presadzuje zásadu tzv. celistvosti.
NGC 5915
NGC 5915 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1836.
Július Fuják
Dielo
Je autorom viacerých hudobných projektov a diel nekonvečnej hudby. Koncertoval v mnohých štátoch Európy a USA, jeho skladby sú hrané u nás i v zahraničí. Bol členom alternatívnych rockových skupín Teória odrazu, Potopa a Otras (1988-1998). V rokoch 2000-2010 viedol hudobné experimentálne zoskupenie tEóRia OtraSu (SK/CZ) a spolupracoval s telesami The California EAR Unit (USA), Palinckx (NL/UK), Zloději Uší (CZ), Žena s blchou (SK) a s Jonom Roseom (AUS), Veryanom Westonom (UK), Franzom Hautzingerom (A), Zsoltom Sörésom (H), Ludivine Allegue (F), Vladimírom Mertom, Janou Lewitovou, Janom Kavanom, Mikolášom Chadimom, Davidom Šubíkom, Ivanom Acherom (všetci CZ), Mariánom Vargom, Zuzanou Homolovou, J. B. Kladivom, Braňom Jobusom, Petrom Katinom, Janou Ambrózovou, Andrejom Pleštinským v triu NE:BO:DAJ (2011-2018) a i. Jeho diskografia obsahuje viac než dvadsať CD, DVD, LP a MC titulov vydaných v našich (Hevhetia, Vlna, Animartis, Azyl) i zahraničných vydavateľstvách (Kunstradio Wien, Globus International a His Voice Praha).
NGC 5915
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Július Fuják
Dielo
Bol dramaturgom medzinárodného cyklu súčasnej nekonvenčnej hudby Hermovo ucho v Nitre (1999-2007), na ktorý nadviazal komorným medzinárodným intermediálnym festivalom PostmutArt (zvukobraz-gestotext) v Nitrianskej galérii (2008-2020). Ako člen Kreatívneho tímu projektu Kandidatúry Mesta Nitra na titul Nitra EHMK 2013 (2007-2008) bol autorom jeho ideového rámca, tzv. Multimosta kultúr(y) EHMK 2013. Bol členom Medzinárodnej semiotickej spoločnosti (ISSS) so sídlom vo Viedni, členom poroty medzinárodnej súťaže Českého rozhlasu BOHEMIA PRIX 2010 – sekcia Radio Art, Poděbrady, CZ (2010) a členom redakčného okruhu relácie Ex-tempore Rádia Devín (2005 – 2009). Od roku 2005 je členom redakčného okruhu časopisu o súčasnom umení a kultúre Vlna, od roku 2014 do roku 2018 bol členom vedeckej rady časopisu P-e-r-f-o-r-m-a-n-c-e (Esthétique de la performance et des arts du spectacle, Université Paris 1 Panthéon-Sorbonne) a od roku  2020 je členom redakčného kruhu časopisu ARS Ústavu dejín umenia SAV v Bratislave.
Publikácie
Editorské práce:
Eidomené
Eidomené alebo Eidomena je v gréckej mytológii dcéra Ferea kráľa tesálskych Fer. (podľa inej verzie argejského kráľa Abanta ) Eidomené sa podľa antického autora Apollodora z Atén stala manželkou Amythaóna, syna iólskeho kráľa Kréthea a porodila mu synov Melampoda a Bianta, ktorí sa neskôr stali zakladateľmi tesálskych Amythaonovcov v Argu. Antické písomné zdroje nám o Eidomene iné informácie neuvádzajú.
Saintgermainská mierová zmluva
Saintgermainská mierová zmluva môže byť:
Barlowova šošovka
thumb|Lúč svetla bez (červený) a s (zelený) Barlowovou šošovkou Barlowova šošovka je rozptylka vložená medzi objektív a okulár. Predlžuje ohniskovú vzdialenosť objektívu
Zoran Djindjić
Narodil sa v Bosne a Hercegovine, ale gymnázium vyštudoval v Belehrade, kam bol jeho otec Dragomir, dôstojník juhoslovanskej armády, vyslaný.
Začiatky v politike
O politiku sa začal zaujímať ako študent filozofie na Univerzite v Belehrade. Potom, čo bol politicky prenasledovaný za pokus o vytvorenie študentského hnutia, pokračoval vo svojom štúdiu v Nemecku u profesora Jürgena Habermasa vo Frankfurte. Komunistický režim kritizoval zo skôr ľavicových pozícií, ale nikdy nebol členom Komunistickej strany. V roku 1979 Djindjić získal titul Ph.D. z filozofie na univerzite v Kostnici. Vďaka štúdiu hovoril plynule nemecky. V roku 1989 sa Djindjić vrátil do Juhoslávie a vyučoval na univerzite v Novom Sade. Spoločne s ďalšími srbskými disidentmi založil Demokratickú stranu. V roku 1990 sa stal predsedom exekutívneho výboru strany a v tom istom roku bol zvolený do srbského parlamentu. V roku 1993 sa stal predsedom Demokratickej strany. Až do roku 1995 mal úzke styky s bosniansko-srbskými predákmi, vrátane Radovana Karadžiča. Potom sa však od nacionalistov dištancoval.
Líder opozície
V druhej polovici deväťdesiatych rokov bol spolu s Vesna Pešićovou a Vukom Draškovičom lídrom demokratickej opozície. Po sérii protestov verejnosti proti anulovanie komunálnych volieb centrálnou vládou Slobodana Miloševiča na prelome rokov 1996/1997 sa stal starostom Belehradu (prvý nekomunistický starosta po druhej svetovej vojne). Spojenectvo s politickými protivníkmi, koalícia "zajedno" s srbským hnutím obnovy - SPO (Vuk Drašković) a Občianskym zväzom Srbska - GSS (Vesna Pešićová), sa zrútilo iba štyri mesiace po ich víťazstve. Djindjić bol odvolaný z pozície belehradského starostu za SPO, SPS a SRS.
Srbský premiér
Zoran Djindjić bol kľúčovou postavou vzbury proti bývalému prezidentovi Slobodanovi Miloševičovi 5. októbra 2000. Srbským premiérom sa stal v januári 2001. Djindjić, v mnohých ohľadoch zrejmý nacionalista, sa podriadil novému demokratickému poriadku. Za cieľ si vytýčil vstup vtedy ešte Juhoslávie do Európskej únie a tvrdý boj proti rozbujnenému organizovanému zločinu a klientelizmu. Sám bol však často z kontaktov s organizovaným zločinom obviňovaný. Jeho deklarovaným cieľom bola politická, hospodárska a morálna konsolidácia Srbska. Dezolátny stav hospodárstva krajiny sa pokúsil napraviť rýchlymi hospodárskymi reformami, ktoré však nepriniesli také výrazné zlepšenie, aké by si verejnosť priala, a Djindjić zvoľna strácal podporu. Jeho priaznivci ho označovali za vizionára, odporcovia za politika meniaceho kabát, ktorý sa málo staral o minulosť alebo o to, čo sám ešte nedávno obhajoval. Djindjić sa tiež niekoľkokrát dostal do ostrých stretov s vtedajším juhoslovanským prezidentom Vojislavom Koštunicom. Koštunica dlho obviňoval Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (ICTY) zo zaujatosti proti Srbom a bol tvrdo proti Djindjićovmu rozhodnutiu vydať Slobodana Miloševiča do Haagu. Djindjić sľúbil, že podobne naložia aj s niekdajším veliteľom bosnianskosrbských jednotiek Ratkom Mladičom, jedným z najhľadanejších zločincov balkánskych vojen. "Mladič sa skrýva v Srbsku, nájdeme ho a pošleme do Haagu," hovoril vtedy Djindjić. Koštunicovi sa tiež nepáčil premiérov nápad zaútočiť na albánskych rebelov v nárazníkovom pásme na juhu Srbska.
Atentát
Päťdesiatročný politik čelil pokusu o atentát už 21. februára 2003, keď do jeho vozidla cestou na belehradské letisko skoro narazil nákladný automobil. Podľa polície vtedy kolízii s nákladným vozidlom zabránil obratný manéver premiérovho vodiča. Šofér vozidla s rakúskou poznávacou značkou bol zadržaný. Pri sebe mal falošné dokumenty.
Zoran Djindjić bol zastrelený 12. marca 2003 na parkovisku pred sídlom vlády. K atentátu došlo o 12.23 hod., keď Djindjić vchádzal do budovy vlády. Z diaľky na neho vystrelil najatý ostreľovač a zasiahol Djindjića do pŕs a do žalúdka. Politik bol okamžite prevezený do najväčšej belehradskej nemocnice - v bezvedomí a bez hmatateľného pulzu. Pokúsili sa ho oživovať aj operovať, ale bezúspešne. Polícia okamžite po atentáte hermeticky uzavrela okolie sídla vlády. Zastavila tiež dopravu v strede Belehradu, prehľadávala vozidlá a kontrolovala totožnosť osôb. V rámci rozsiahleho pátrania bola zastavená všetka autobusová, železničná aj letecká doprava z Belehradu.
Výnimočný stav bol koncom apríla pred pravoslávnymi Veľkou nocou zrušený. Väčšina páchateľov bola zadržaná a priznala účasť na atentáte. Rad z nich patril k mafiánskej skupine známej ako „Zemunský klan“ (Zemun je predmestie Belehradu), ktorá sa vraždou predsedu vlády pokúsila vyvolať chaos, bezprávie a strach v Srbsku a zabrániť boju proti organizovanému zločinu. Dvaja bossovia, Dušan Spasojevic Šiptar a Mile Luković, boli zastrelení, keď pri zatýkaní kládli odpor.
Zvezdan Jovanovič, ktorý na Djindjića vystrelil, bol zadržaný 25. marca. Bol členom bývalých „Červených baretov“, špeciálnej policajnej jednotky založenej za režimu Slobodana Miloševiča na začiatku 90. rokov. Za vraždu srbského premiéra Zorana Đjinđjića je zodpovedný Milorad Ulemek (Luković) prezývaný „Legija“, ktorý býval veliteľom špeciálnej policajnej jednotky „Červených baretov“ a stál v čele Zemunského klanu. Ulemek bol dlho označovaný za hrdinu 5. októbra 2000, kedy ako veliteľ Červených zabránil nasadeniu policajtov proti demonštrantom požadujúcim odstúpenie Slobodana Miloševiča, si získal určitú popularitu. Podozrivý však bol aj z účasti na menej chvályhodných činoch. Ako vodca Zemunského klanu (táto skupina mala údajne na 200 členov) pripravil okrem iného únos a zavraždenie bývalého srbského prezidenta Ivana Stambolića, zavraždenie štyroch funkcionárov „Srbského hnutia obnovy“ (SPO), pokus o atentát na šéfa Srbského hnutia obnovy - SPO Vuka Draškovića a desiatky vražedných prepadnutí, ďalej obchod s drogami a používanie teroristických metód pri "zúčtovaní" s protivníkmi. Zemunskému klanu je tiež pripočítaný neúspešný pokus o atentát na Đjinđjića z 21. februára 2003.
Viac ako štyri roky po vražde srbského premiéra Zorana Djindjića, 23. mája 2007, vyniesol v Belehrade „Osobitný súd pre organizovaný zločin“ verdikt nad dvanástimi obžalovanými (väčšinou členmi mafiánskeho gangu Zemunský klan, mnohí z nich bojovali v paravojenských jednotkách počas vojen v Bosne, Chorvátsku a Kosove). Celý proces bol narušovaný radom udalostí - dvaja hlavní svedkovia boli zavraždení, predsedajúcej sudkyni niekto vyhrážal vraždou, až ju donútil odstúpiť. Najvyššie tresty vyniesla sudkyňa Nata Mesarevićová nad Miloradom Ulemekom nazývaným Legija, ktorý atentát zorganizoval, a Zvezdanom Jovanovičom, ktorý ho vykonal. Obaja boli odsúdení na štyridsať rokov. Ostatní obžalovaní si odsedia od ôsmich do tridsaťpäť rokov.
Avšak ani vynesenie rozsudku nerozptýlilo pochybnosti, že Ulemek, Jovanovič a ostatní sú len bábkami, ktoré ovláda niekto úplne iný. "Vražda Zorana Đjinđjića bola politická. A tí, ktorí tento zločin nariadili, neboli odhalení, "povedal právnik Božo Prelević, ktorý zastupuje jedného z členov Djindjićovej ochranky zraneného pri atentáte. "Odsúdení boli iba nástrojmi v niekoho rukách," dodal. Už bezprostredne po atentáte vtedajší srbský premiér Zoran Živković uviedol, že do atentátu boli priamo alebo nepriamo zapojení niektorí súčasní aj bývalí politici, ktorí si hovorili "vlastenci" a patrili k narkomanským klanom. V tejto súvislosti bývajú pripomínané spory, ktoré mal Djindjić s Koštunicom.
NGC 102
NGC 102 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 103
NGC 103 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. októbra 1829.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,8.
Faverolles (Cantal)
Faverolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Mužská dvojhra na Open 13 2007
Mužská dvojhra na Open 13 2007 sa hrala ako súčasť Open 13 2007 od 12. do 19. februára 2007. Titul získal Francúz Gilles Simon, ktorý vo finále porazil Cyperčana Baghdatisa 6-4 7-6(3). Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP.
Faverolles (Cantal)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 5916
NGC 5916 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1836.
Albany (New York)
Albany je hlavné mesto štátu New York v Spojených štátoch amerických. V roku 2010 mala 97 856 obyvateľov.
Albany je štvrté najstaršie mesto USA (po Santa Fe, St. Augustine a Hamptone).
Dejiny
Oblasť v ktorej Albany leží pôvodní obyvatelia označovali ako „Penpotawotnot“. Európania (Holandďania) miesto osídlili v roku 1614, kedy bolo založené sídlo Fort Nassau, slúžiace ako obchodné stanovište pre obchod s kožušinami; bolo však po štyroch rokoch opustené. V roku 1624 bolo založené nové sídlo Fort Oranje, ktoré sa stalo prvým stálým sídlom kolónie Nové Holandsko. Neďaleko neho potom bolo v roku 1654 založené ďalšie sídlo, Beverwyck.
V roku 1664 bolo Nové Holandsko dobyté Anglickom a na počesť vojvodu z Yorku a Albany (neskorší Jakub II.) bol Beverwyck premenovaný na Albany (Nieuw Amsterdam bol zároveň premenovaný na New York).
V roku 1797 sa Albany stalo hlavným mestom štátu New York (nahradilo pôvodné hlavné mesto Kingston, zničené vo vojne za nezávislosť).
V roku 1825 bolo mesto napojené na Erie Canal, čo veľmi prispelo k jeho rozvoju. V roku 1831 bola do Albany zavedená železnica.
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej mužov 1977
Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej mužov 1977 boli 1. Majstrovstvá sveta B kategórie v hádzanej mužov, ktoré organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v deviatich rakúskych mestách: Graz, Innsbruck, Klagenfurt am Wörthersee, Krems an der Donau, Linz, Schwaz, Trofaiach, Voitsberg a Viedeň, v dňoch od 25. februára6. marca 1977, za účasti 12 tímov. Na turnaji zvíťazilo 🇸🇪.
Majstrovstvá sveta B kategórie nahradili kvalifikáciu európskych družstiev na hlavné podujatie majstrovstiev sveta. Tento turnaj slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovalo Dánsko. Kvalifikovalo sa na ne 7 najlepších družstiev.
Kvalifikácia
Pozn: Z európskej OH kvalifikácie sa kvalifikovali družstvá umiestnené na druhých miestach zo všetkých siedmich skupín.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Krupina
thumb|Okres Krupina
V okrese Krupina sa nachádza 191 kultúrnych pamiatok. Nasleduje zoznam jednotlivých zoznamoch pamiatok podľa obcí.
Vír (okres Žďár nad Sázavou)
Vír je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 725 obyvateľov, z toho 344 mužov a 381 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 41,9 roka, ženy 43,3 roka).
Juno Award
Názov Juno vznikol skátením priezviska Juneau, ktoré patrilo riaditeľovi Canadian Radio-Television Commission, pánovi Pierrovi Juneauovi, ktorý podporoval kanadskú hudbu a zaslúžil sa o to, aby určitá časť televíznych a rozhlasových relácií bola určená len pre kanadských umelcov, a tým propagovala domácu produkciu.
NHL 1943/1944
Sezóna 1943/1944 bola 27. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Montreal Canadiens.
Michal Lipsicz
Michal Lipsicz (* 19. september 1703, Mosonmagyaróvár, Uhorsko – † 23. august 1766, Győr) bol uhorský filozof a matematik.
Životopis
Narodil sa v Mosonmagyaróvári. Do jezuitskej rehole vstúpil v roku 1720, vysokoškolské štúdiá absolvoval vo Viedni a Grazi, získal doktorát filozofie i teológie. Spočiatku vyučoval na gymnáziách v Győri a Kluži, potom bol profesorom na univerzite v Košiciach (1737 – 1741), resp. v Trnave ( 1742– 1745, 1748– 1749), prednášal matematiku, fyziku, filozofiu a teológiu. Neskôr sa venoval najmä výuke teológie na rôznych jezuitských školách (Eger, Budín, Záhreb, Šopron, Győr) a bol kazateľom v Šoproni. Zomrel ako prefekt a riaditeľ konviktu v Győri.
Publikačne najplodnejšie bolo jeho pôsobenie v Košiciach, vtedy vydal svoju algebru – prvú učebnicu tohto predmetu na Slovensku aj v Uhorsku (Košice 1738), filozoficko-fyzikálnu rozpravu Statica… a ďalšiu astronomicko-kozmologickú prácu. Bol prvým autorom na Slovensku, ktorý sa na pôde neoscholastiky venoval aj Descartovmu a Newtonovmu učeniu. Kým v otázkach kinematiky, zväčša aj dynamiky, sa prikláňal k Newtonovi, gravitáciu vysvetľoval v súlade s Descartom ako tlak čiastočiek éteru. V svojej astronomickej práci už jednoznačne zamietal Ptolemaiov systém, Kopernikov však prijíma len ako hypotézu a prikláňa sa ku „kompromisu“ Tycha Braheho.
Vlajka Indonézie
thumb|Vlajka Indonézie
Vlajka Indonézie pozostáva z dvoch vodorovných pruhov, červeného a bieleho. Červeno-biela vlajka viala už v rokoch 1293 – 1475 v madjapahitskom cisárstve. Jej farby boli podmienené ľahko dosiahnuteľným materiálom – bielou bavlnenou látkou a červeným farbivom získavaným z morských mäkkýšov. Spojujú v sebe taktiež párové pojmy nebo – zem, statočnosť – čistota, sloboda – spravodlivosť.
Vlajka sa v roku 1922 stala symbolom partizánov bojujúcich proti holandskej okupácii a v roku 1945, resp. 1949, bola prehlásená za vlajku národnú. Má rovnaké farby ako vlajka Monaka.
Lomont
Lomont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prípad použitia
Prípad použitia (anglicky Use case) opisuje správanie systému v rôznych situáciách vo forme reakcií systému na požiadavky jedného z používateľov systému.
Prípady použitia sa používajú v systémovom inžinierstve na zachytenie funkčných požiadaviek a opisujú vzťahy medzi systémom a používateľom systému vo forme postupnosti jednoduchých krokov. Používateľ systému sa nazýva primárny aktér a vyvoláva interakciu so systémom s cieľom dosiahnuť určitý účel. Každý prípad užitia predstavuje sériu činnosti a udalosti z pohľadu aktéra.
Jednotlivé prípady užitia opisujú ako aktér komunikuje so systémom, aby dosiahol požadovaný cieľ. Podľa úrovne detailu, do ktorej je prípad užitia opísaný, môže každý prípad použitia predstavovať jeden alebo viac scenárov komunikácie. Tieto scenáre zobrazujú odlišné správanie systému v závislosti od zvláštnych požiadaviek a podmienok sprevádzajúcich pôvodnú požiadavku.
Keďže prípady použitia vznikajú v spolupráci systémových analytikov a koncových používateľov systému, pri ich písaní sa nepoužíva technický žargón a preferuje sa jazyk zrozumiteľný pre koncových používateľov. Prípady použitia majú v zásade textovú formu, ale možno ich vyjadriť aj prostredníctvom UML use case diagramov.
Kvalitne napísaný prípad použitia je ľahko čitateľný a skladá sa z viet napísaných v jednej rečníckej forme zobrazujúcich kroky, v ktorých aktér dosahuje svoje ciele alebo odovzdáva informácie iným aktérom. Prípady použitia sú vždy písané z pohľadu zákazníka a podávajú prvú predstavu o rozsahu projektu.
Dejiny
Už koncom šesťdesiatych rokov vymyslel Ivar Jacobson pri práci na telefónnom systéme vo firme Sony Ericsson vec, ktorá sa neskôr stala známa ako prípady použitia. Až v osemdesiatych rokoch ich však uviedol do objektovo orientovanej programátorskej komunity, kde začali byť hneď uznávané ako vynikajúci prostriedok na vyplnenie medzery medzi používateľmi a vývojármi pri vývoji informačných systémov.
Pôvodne mali prípady použitia textovú podobu, až neskôr sa začali interpretovať aj graficky a boli zaradené do jazyka UML (Unified Modeling Language).
Domenico Tardini
Domenico kardinál Tardini (* 29. február 1888, Rím, Taliansko – † 30. júl 1961, Rím) bol taliansky kardinál, člen rímskej kúrie a štátny sekretár Vatikánu v rokoch 1958 – 1961.
Prípad použitia
Prehľad
Prípady užitia popisujú spôsob a postup ako dosiahnuť požadovaný cieľ. Pri vývoji informačného systému má zákazník určité požiadavky na funkcionalitu systému. Správne definovať tieto požiadavky a porozumieť im, sú kľúčové časti celého projektu vývoja informačného systému. Ak nebude požiadavka správne formulovaná, výsledkom nebude to, čo zadávateľ skutočne chcel, ale to, čo formuloval.
Domenico Tardini
Životopis
Narodil sa v Ríme v roku 1888 a 20. septembra 1912 bol vysvätený na kňaza. V roku 1920 sa stal jedným z nižších úradníkov rímskej kúrie, 16. decembra 1937 potom sekretárom Kongregácie pre mimoriadne cirkevné záležitosti. Počas druhej svetovej vojny tento post úzko súvisel so zahraničnou politikou a diplomaciou Vatikánu, a hoci bol Tardini niekedy skôr vykonávateľom a sprostredkovateľom vôle pápeža Pia XII. a štátneho sekretára kardinála Maglioneho, mal na jej tvorbe významný podiel. Z titulu svojej funkcie viedol celý rad rokovaní s veľvyslancami a vyslancami cudzích štátov a jeho podrobné denníky a poznámky sa považujú za veľmi cenný zdroj informácií o politike a zámeroch Vatikánu v tomto období.
Prípad použitia
Prehľad
Požiadavka je jednoznačne vyjadriteľná potreba toho, čo ma daný systém alebo služba vykonávať. Formuluje budúcu vlastnosť, schopnosť a charakteristiku či kvalitu systému. Prípady užitia však nemusia vždy zaznamenávať iba požiadavky na správanie software či jeho časti. Môže ísť aj o zdokumentovanie firemných procesov vo firme. Preto rozlišujeme dva druhy prípadov užitia – firemné prípady užitia a systémové prípady užitia.
Madness (skladba)
„Madness“ je skladba anglickej rockovej skupiny Muse. Je druhou nahrávkou na ich šiestom štúdiovom albume The 2nd Law. Skladba je, hneď po svojej premiére na rozhlasových staniciach BBC Radio 1 (UK) a NRJ (Fr.), od dňa 20. augusta 2012 k dispozícii k stiahnutiu na stránkach skupiny ako druhý oficiálny singel albumu. Deväť týždňov po zverejnení bol singel neprestajne na vrchole rebríčka Billboard's Alternative Songs. Hudobné video k singlu „Madness“ malo premiéru 5. septembra 2012. V roku 2013 získala pieseň „Madness“ nomináciu na cenu Grammy za najlepšiu rockovú pieseň.
Domenico Tardini
Životopis
V roku 1952 ho Pius XII. vymenoval za štátneho podsekretára pre mimoriadne cirkevné záležitosti, v tejto pozícii úzko spolupracoval so štátnym podsekretárom Giovannim Batistom Montinim, neskorším pápežom Pavlom VI. (štátny podsekretár Montini fakticky vykonával väčšinu činností príslušiacich štátnemu sekretárovi, ale formálne ním nikdy nebol vymenovaný a ani nebol kardinálom; niektoré významné rozhodovania spadajúce zvyčajne do gescie štátneho sekretára navyše vykonával osobne Pius XII., čo bol zrejme hlavný dôvod, prečo po smrti Maglioneho nikoho na jeho miesto nevymenoval).
Od konca roku 1954, kedy bol Montini vymenovaný za arcibiskupa milánskeho, Tardini de facto vykonával funkciu štátneho sekretára sám, no formálne sa ním stal až 14. decembra 1958, kedy ho vymenoval Ján XXIII. O deň neskôr bol vymenovaný za kardinála a 27. decembra za titulárneho arcibiskupa laodicejského. V čase týchto menovaní však už trpel vážnymi zdravotnými problémami, pre chatrné zdravie napokon údajne odmietol vymenovanie za kardinála už v roku 1953 (vtedy však ešte pápež Pius XII. dodržiaval zvyk, že kardinálov nesmie byť viac ako 70, a Tardini nechcel v ich zbore zaberať miesto). Keďže Ján XXIII. obmedzenie počtu kadinálov zrušil a na jeho vymenovaní trval, Tardinimu neostalo nič iné, len ho prijať. Jeho zdravie sa rýchlo zhoršovalo, okrem iného sa negatívne prejavilo zvýšené pracovné vypätie spojené s prípravou druhého vatikánskeho kocilu. Kardinál Tardini zomrel 30. júla 1961.
Vlajka Čadu
thumb|Vlajka Čadu Vlajka Čadu je modro-žlto-červená trikolóra vznikla podľa francúzskeho vzoru, ale v iných farbách, v ich slede bola africká zelená nahradená modrou. Tá pripomína oblohu, nádej, poľnohospodárstvo, úrodný juh štátu a jeho rieky, žltá slnko a sever zeme, ktorý je púšťou, červená pokrok, jednotu a pripravenosť ľudu obetovať sa za vlasť. Vlajka bola zavedená roku 1959.
Madness (skladba)
Skladba bola použitá vo viacerých programoch a seriáloch ako napríklad aj C.S.I.: Kriminálka New York, či Myšlienky vraha.
Prípad použitia
Prehľad
Firemné prípady užitia opisujú firemné procesy v organizácií. Diskutovaným systémom je v tomto prípade sama organizácia a prípady užitia ukazujú ako jednotlivé procesy fungujú a akú prinášajú svojim vlastníkom či účastníkom hodnotu.
Komponenty prípadov použitia
Hlavnou zásadou pri písaní prípadov použitia je nepoužívať zložitý technický jazyk pri opisovaní jednotlivých prípadov a používať zrozumiteľnú ľudskú reč a aj pri jej používaní uprednostňovať jednoduché vety pred zložitými súvetiami, používať rovnaké výrazy – nepoužívať synonymá – aby nedošlo k zmäteniu čitateľov prípadov použitia.
Preto neexistuje štandardná šablóna, schéma či jazyk na opis prípadov použitia. Štandardizácia je však dôležitá v rámci jedného projektu či jednej organizácie. Aj napriek tomu existuje niekoľko prvkov, ktoré každý prípad použitia musí obsahovať, aby mal relevantnú vypovedaciu hodnotu.
Názov
Prípady použitia opisujú, akým spôsobom môže aktér dosiahnuť svoj cieľ. Keďže je to opis činnosti, mal by názov prípadu použitia obsahovať sloveso a opisovať cieľ, ktorý možno dosiahnuť, napr. Objednať výrobok je lepšie ako Objednávka výrobku. Názov prípadu použitia má byť krátky a výstižný, pomenovaný podľa cieľa aktéra a zložený z dvoch či maximálne troch slov. Ak je názov dlhý, dá sa predpokladať, že existuje výstižnejšie pomenovanie.
Aktér
Aktér je niekto alebo niečo nachádzajúce sa mi mimo systému. Nemusí to byť len človeka, môže to byť aj mechanický či počítačový systém alebo celá organizácia. Aktér môže na systém priamo pôsobiť alebo môže systém pôsobiť na neho. Podľa toho rozoznávame primárneho a sekundárneho aktéra. Aktér predstavuje rolu, nie konkrétneho používateľa, ktorá je vo vzťahu so systémom, ktorého funkcionalitu opisujeme. Každý používateľ môže vystupovať v rozličných rolách, byť vždy iným aktérom, v závislosti od toho, akú funkciu systému práve využíva.
Primárny aktér – účastník požadujúci, aby systém zaistil dosiahnutie jeho cieľa. Obvykle iniciuje interakciu so systémom.
Sekundárny aktér – systém, voči ktorému ma diskutovaný systém cieľ alebo pre ktorý má tento systém nejakú úlohu.
Vstupné podmienky
Vstupná podmienka definuje, čo musí byť splnené (čo musí systém garantovať, že je pravda), aby mohol byť prípad použitia splnený. Vstupné podmienky však samé o sebe nespúšťajú prípad použitia, no v prípade ich nesplnenia k spusteniu prípadu nedôjde. Obvykle je vstupná podmienka zárukou toho, že už prebehol iný prípad užitia, ktorý túto podmienku nastavil. Je dôležité neprehliadnuť žiadnu vstupnú podmienku, pretože ak nastane situácia nepopísaná vo vstupných podmienkach prípadu použitia a tým pádom systém nie je na túto situáciu pripravený, môže sa buď zrútiť alebo začať správať nepredvídane. Vzhľadom na to, že vstupnú podmienku nastavuje systém a je jasné, že je platná, nie je nutné ju opätovne v priebehu prípadu užitia overovať.
Spúšťače
Spúšťač špecifikuje udalosť, ktorá iniciuje začatie prípadu použitia. Táto udalosť môže byť interná, časová alebo externá. Niekedy spúšťač predchádza prvému kroku prípadu užitia, niekedy je sám prvým krokom.
Hlavný úspešný scenár
Je to typický scenár, opis jednotlivých jednoduchých činností, na konci ktorých je dosiahnutý požadovaný cieľ. Všetky ostatné spôsoby vedúce k úspechu či ošetrenie chybových stavov sú rozšírené scenáre.
Príklad hlavného scenára:
Každý krok scenáru môže popisovať:
Rozšírenia (alternatívne scenáre)
Prípad použitia by mal obsahovať všetky scenáre, ako hlavný úspešný scenár, tak ostatné úspešné či neúspešné scenáre. Rozšírenia sa dajú písať troma spôsobmi:
Rozšírenie je v skutočnosti rozpracovaný prípad použitia. Začína podmienkou, obsahuje sekvenciu krokov opisujúcich, čo sa v prípade splnenia podmienky stane a končí dosiahnutím cieľa rozšírenia alebo predčasným ukončením.
Podmienky rozšírenia sú podmienky, na základe ktorých sa systém chová odlišným spôsobom. Rozšírenia zahrňujú alternatívy ako pre úspešné, tak aj pre neúspešné vyhodnotenie podmienok. V prípadoch použitia sa môžu vyskytovať aj podmienky v už existujúcich podmienkach, ktoré vyžadujú ďalšie rozšírenia. Tento jav sa nazýva vnorovanie. Je však nutné rozlíšiť, kedy je ešte vnorovanie prehľadné a kedy je vhodnejšie vytvoriť nový prípad užitia.
Prípady použitia a UML
Hoci sú prípady použitia pôvodne písané výlučne v textovej podobe, existuje aj ich grafické vyjadrenie. Diagramy prípadov užitia poskytujú rýchlu predstavu o jednotlivých funkciách systému, ale presné postupy, rozširujúce či alternatívne scenáre musia byť zachytené v textovej forme. Modelovací jazyk UML v sebe zahrňuje i diagramy pre prípady použitia.
V UML diagramoch zachytávame len prípady použitia, aktérov a ich vzťahy. Prípad použitia je vyjadrený oválom
Najdôležitejšou časťou je správne priradenie prípadu použitia k aktérovi, ktoré zobrazujeme plnou neprerušovanou čiarou. Diagramy prípadov užitia sú však iba pomôckou pre rýchlu orientáciu vo funkčných požiadavkách na systém, ktoré musia byť podložené významovými textovými popismi jednotlivých prípadov použitia.
NGC 5917
NGC 5917 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. júla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Marietta und Friedrich Torberg-Medaille
náhľad|Marietta und Friedrich Torberg-Medaille Marietta und Friedrich Torberg-Medaille (medaila Marietty a Friedricha Torbergových) (do 2002 Friedrich Torberg-Medaille) sa v nepravidelných časových intervaloch odovzdáva vo Viedni osobnostiam a iniciatívam, ktoré aktívne podporovali a podporujú boj proti antisemitizmu, rasizmu a nacionálnemu socializmu.
Cena
Medaila ctí pamiatku spisovateľa, humanistu a bojovníka proti nacionálnemu socializmu, komunizmu a pracovníka CIA. Odovzdáva sa tiež ľuďom, ktorí aktívne podporujú demokraciu v Rakúsku.
Nositelia cien a velebitelia
1987
1990
1997
1999
2000
2001
2002
2003
2005
2007
Október
November
2008
2011
2012
Marec
Máj
Vatikánsky kódex
náhľad|Vatikánsky kódex Vatikánsky kódex alebo Codex Vaticanus (Gregory-Aland no. 03 alebo B) zo 4. storočia je jeden z najstarších a najcennejších rukopisov na svete. Kódex je napísaný v gréčtine na pergamene, v troch stĺpcoch na stranu.
Kódex nie je kompletný.
Kódex je uložený vo Vatikánskej knižnici (Graecus 1209) v Ríme.
Ferrières-Saint-Mary
Ferrières-Saint-Mary je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tunel Karpaty
Tunel Karpaty je plánovaný diaľničný tunel popod Malé Karpaty na úseku diaľnice D4 Rača – Záhorská Bystrica. Nachádzať by sa mal na diaľnici D4, tzv. Nultom obchvate Bratislavy. Technická štúdia z roku 2015 predpokladá jeho dĺžku na, čím by sa mal stať najdlhším diaľničným tunelom na Slovensku a zároveň druhým najdlhším dvojrúrovým tunelom v Európe po nórskom tuneli Ryfast. Realizácia je závislá od ďalšieho priebehu prípravy, najmä posudzovania vplyvov stavby na životné prostredie ako aj od možnosti financovania. Na podnet ministerstva dopravy sa však majú vypracovať nové štúdie, ktoré by preskúmali vhodnosť tohto variantu v porovnaní s výstavbou iných tunelových prepojení popod Malé Karpaty, napríklad z Lamača do Rače a popod Pezinskú Babu.
Podľa štúdie sa po vybudovaní úseku očakáva dopravné zaťaženie cesty 18 000 až 21 000 vozidlami za deň, kvôli čomu sa úsek stal terčom kritiky z dôvodu nerentabilnosti takej drahej stavby; odhadovaná cena stavby v štúdii predstavuje cez 800 miliónov eur v prípade variantu s razením pomocou celoprofilového raziaceho stroja. Výstavba tunela by však značne uľahčila dopravu do továrne Volkswagen Slovakia z východu, ktorý využíva logistický systém Just-in-time, čo značne zaťažuje okolie kamiónovou prepravou, vrátane súčasného vnútorného obchvatu Bratislavy. Dá sa tiež predpokladať, že po vybudovaní pokračovania diaľnice v Rakúsku až do Viedne by význam aj zaťaženie úseku podstatne stúpli.
V minulosti bol preferovaný variant vedenia D4 s kratším, cca dlhým rovnomenným tunelom. Tento variant sa ale stretol s nevôľou občanov a občianskymi iniciatívami voči vyústeniu tunela pri obci Marianka.
Plánované technické riešenie
Má ísť o dvojrúrový diaľničný tunel kategórie T8,0 s návrhovou rýchlosťou /h. Východný portál má byť situovaný v terénnej depresii Račieho potoka pod východnými svahmi Vajnorskej hory. Nadväzujúci úsek dvojrúrového tunela Karpaty so smerovo rozdelenou dopravou vedie v priamej s dĺžkou v osi D4, pričom pozdĺžny sklon má stúpanie 0,70 % po, odkiaľ úsek klesá so sklonom 0,70 % až po západný, Stupavský portál. Vyústenie tunela Karpaty s celkovou dĺžkou je navrhnuté v km  D4, severozápadne od obce Marianka.
Navrhované vetranie je pozdĺžne, k odsávaniu požiarnych spalín by mala slúžiť vetracia šachta. Vyrazený priestor, ktorý sa ale ocitne pod vozovkou, bude slúžiť ako kolektor pre káblové trasy, prístupová komunikácia pre zásahové jednotky a v neposlednom rade aj ako úniková chodba.
Disipatívna štruktúra
Disipatívna štruktúra je štruktúra, ktorá vzniká a udržuje sa vďaka výmene energie s vonkajším svetom za nerovnovážnych podmienok.
Disipatívne štruktúry napríklad sú:
Teória systémov
Teória systémov je súčasť vedného odboru zvaného systémová veda.
Základy teórie systémov vypracoval Ludwig von Bertalanffy v rokoch 1949-1952. Teória systémov sa zameriava v prvom rade na štúdium všeobecných abstraktných systémov. Okrem toho zahŕňa špecializované teórie zaoberajúce sa konkrétnymi triedami modelov, napr. teória lineárnych systémov, teória markovovských systémov a pod.
Teória systémov spája teórie zaoberajúce sa rôznymi aspektami správania sa systému, napr. teóriu riadenia, teóriu adaptácie a pod.
Teória systémov sa vo svojom súhrne zameriava na: