cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rybárka krátkozobá
Rybárka krátkozobá alebo rybár krátkozobý (lat. Gelochelidon nilotica) je druh z čeľade rybárovité. Hniezdi nesúvisle na celej planéte, v Európe najmä v oblasti Stredozemného mora. Vyskytuje sa na piesčitých ostrovoch a na mokradiach s nízkou vegetáciou. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov rybárka krátkozobá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci z dôvodu straty biotopov a ich degradácie v hlavnej oblasti jej rozšírenia. Európska populácia má stúpajúci trend.
Výskyt a stav na Slovensku
Na Slovensku sa považuje za zriedkavého zatúlanca. Do konca roku 1999 bolo známych 7 pozorovaní. Aktuálne je rybárka krátkozobá pozorovaná skoro každý rok, najmä v mesiacoch májaugust, posledné potvrdené pozorovania boli v roku 2017, kedy začiatkom mája bol videný dospelý jedinec pri obci Jastrabie pri Michalovciach a uprostred augusta boli zaznamenané dva jedince na Vodnom diele Gabčíkovo pri Šamoríne.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 1840 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Gmina Ręczno
Gmina Ręczno je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 89,21 km² a žije tu 3629 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 40,68 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Piotrków.
Bellerive-sur-Allier
Bellerive-sur-Allier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Bellerive-sur-Allier má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellerive-sur-Allier má 8 562 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pan Ku
Pan Ku (, ; * 32 – † 92), zdvorilostné meno Meng-ťien, bol čínsky historik a básnik chanskej doby, autor knihy Chan šu, ktorá zachytáva dejiny dynastie Chan.
Život a dielo
Po smrti otca roku 54 sa vrátil domov. Tu preštudoval dielo otca, ktorý po roku 36 začal písať pokračovanie Zápiskov historika od S'-ma Čchiena, všeobecných dejín Číny, končiacich vládou chanského cisára Wu-tiho (panoval v rokoch 141–87 pred nl). Pan Ku otcovo pokračovanie Zápiskov rozvinul do dejín Číny od roku 206 pred nl do 25 nl, tj. históriu dynastií skorý Chan a Sin. Svoje dielo nazval Chan šu (doslova Kniha Chanov).
Po skončení trojročného smútku za otca sa vrátil do štátnej služby, bol menovaný cisárskym družiníkom (lang), neskôr povýšený na miesto veliteľa stráže brány Süan-wu (süan-wu s'-ma, 玄武司馬). Cisár Čang (vládol 75-88) si cenil vzdelanosti a znalosti Pan Kua a využíval jeho schopnosti, ako v skladaní básní (vrátane popisných básní fu), tak pri posudzovaní politických otázok.
Roku 89 bol Pan Ku pridelený do štábu generála Tou Siena na ťažení proti Siung-nuom, ťaženie bolo úspešné, ale keď roku 92 upadol generál do nemilosti, bol Pan Ku zatknutý a vo väzení zomrel. Dejiny Chanov dokončila Pan Kuova sestra Pan Čao. Dielo bolo, ako prvé z nich, vzorom pre neskoršie dynastické histórie. Mladší brat Pan Kua, Pan Čchao, vojvodca a diplomat, v službách chanských cisárov ovládal „Západný kraj“, pričom jeho vojaci došli až ku Kaspickému moru.
Gmina Rędziny
Gmina Rędziny je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 41,36 km² a žije tu 9687 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 234,21 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Częstochowa.
Strýček
Strýček (ženský variant Strýčeková) je časté slovenské priezvisko, ktoré vzniklo podľa príbuzenského vzťahu z nárečového apelatíva strýček (otcov brat, teda strýc, príp. všeobecné oslovenie staršieho, dospelého muža). Na Slovensku toto priezvisko používa až 429 rodín, najviac (210) na Kysuciach (vo Svrčinovci 88, v Čadci 61, v Čiernom 43, v Turzovke štyri a Klokočove jedna rodina).
Korkovník amurský
Korkovník amurský je opadavý strom z rodu korkovník (Phellodendron) z čeľade rutovité (Rutaceae). Grécke phellos (korok) a dendron (strom) ako rodové meno bolo navrhnuté práve pre korkovník amurský. Aj druhové meno je výstižné; korkovník amurský skutočne pochádza z Amurskej oblasti, z Mandžuska a priľahlých oblastí severnej Číny. Z východnej Ázie pochádzajú aj ostatné druhy rodu Phellodendron.
Opis
Korkovník amurský je široko rozložitý strom, vysoký až 15 m. Vyznačuje sa krátkym kmeňom a širokou, rozvetvenou korunou. Druh je charakteristický svojou kôrou, ktorá je za mlada striebro šedá. Neskôr sa mení na sivohnedú, silnú a korkovitú borku, ktorá je rozbrázdená do hrebeňov.
Nepárno perovito zložený list je až 35 cm dlhý, s 5 až 13 kopijovitými lístkami. Lístky sú na líci lesklé sýte zelené a lysé a na rube modrozelené, s chĺpkami na báze stredného rebra. Listy na jeseň veľmi skoro zožltnú a po rozdrvení veľmi zapáchajú. Púčiky na konárikoch sú obklopené listovou jazvou.
Kvety korkovníka amurského sú funkčne jednopohlavné (majú vyvinuté tyčinky i piestiky, ale fungujú buď len tyčinky, alebo len piestik) a stromy sú teda dvojdomé. Veľmi malé samčie i samičie kvety sa objavujú uprostred leta, najčastejšie v júni. Kvety sú nápadne žltozelené a drobné, ale tvoria veľa koncových súkvetí. Plodmi sú čierne, silno aromatické, asi 1 cm veľké kôstkovice, ktoré dozrievajú v októbri a zostávajú dlho na strome.
Rozšírenie
Druh je pôvodný v severovýchodnej Ázii (Mandžusko), vo východnej Číne, Kórei, Japonsku, na ruskom Ďalekom východe a v Taiwane.
Ekológia
Korkovník amurský vo svojom pôvodnom areáli rastie v horách. Preferuje miesta blízko potokov. Darí sa mu na vlhších hlbších pôdach s dostatkom priestoru. V kultúre sa rozmnožujú takmer výhradne semenami, výnimočne aj koreňovými odrezkami.
Význam a využitie
Korkovník amurský sa bežne využíva v čínskom bylinárstve, kde sa považuje za jednu z 50 základných bylín. Z kôry sa získava horký liek, ktorý pôsobí močopudne a požíva sa aj ako detoxikant pri otravách. Mal by sa však užívať len pod odborným dohľadom a nie počas tehotenstva. Nedávne výskumy ukázali, že rastlina je účinná aj pri liečbe zápalu mozgových blán a pri zápale očných spojiviek. Berberín, prírodný alkaloid získavaný z kôry korkovníka, preukázal protinádorové aktivity v procese vzniku a vývinu zhubného nádoru.
Drevo korkovníka amurského je ťažké, tvrdé a s hustou štruktúrou. Používa sa na výrobu nábytku. Z jeho vnútornej kôry sa získava žlté farbivo. Olej vyrobený z jeho semien sa dá použiť na ničenie škodlivého hmyzu. Z drviny jeho kôry sa lisovali zátky.
Hrozby a choroby
Korkovník amurský napadá voška maková (Aphis fabae). Je veľká asi 2 až 3 mm, matne čierna s dvojitým radom bielych voskových škvŕn. Na hostiteľskej rastline žijú vošky často v symbióze s mravcami.
Cuvier (Jura)
Cuvier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Regnów
Gmina Regnów je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 45,58 km² a žije tu 1856 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 40,72 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Rawa.
Bert
Bert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Bert má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bert má 273 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Regimin
Gmina Regimin je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 111,29 km² a žije tu 4955 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 44,52 osôb/km².
Gmina Rejowiec
Gmina Rejowiec je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Gmina Rejowiec Fabryczny
Gmina Rejowiec Fabryczny je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Gmina Rejowiec
Má rozlohu 106,25 km² a žije tu 6695 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 63,01 osôb/km².
Gmina Rejowiec Fabryczny
Má rozlohu 87,51 km² a žije tu 4657 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 53,22 osôb/km².
Gmina Rejowiec
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Chełm.
Gmina Rejowiec Fabryczny
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Chełm.
Po Ťü-i
Po Ťü-i (,, japonsky: Haku Rakuten, anglicky: Bo Chü-i) bol čínsky básnik dynastie Tchang.
Život
Narodil sa v chudobnej, ale vzdelanej rodine a vychovaný bol v zásadách konfucianizmu. Štátne skúšky zložil už v osemnástich rokoch roku 800, stal sa členom cisárskej akadémie a od roku 807 zastával vysoké postavenie pri cisárskom dvore v Čchang-ane. Jeho úspešná kariéra úradníka skončila roku 815, keď upadol v nemilosť za protesty proti útlaku ľudu a bol poslaný do vyhnanstva. O sedem rokov neskôr bol omilostený a získal úrad prefekta v Chang-čou (822-824) a následne v Su-čou (825-827). Zvyšok svojho života strávil v Luo-jangu vzdialený verejného života, pričom sa priklonil k budhizmu. V tom čase prijal meno Paj Siang-šan
Dielo
Po Ťü-i bol už za svojho života oslavovaný ako veľký básnik, vydávaný bol v Japonsku a v Kórei a časť jeho diela už za jeho života v Číne zľudovela. Vedome nadväzoval na básnikov Li Poa a Tu Fua, ale svojim predchodcom vytýkal, že „utekajú do hôr a riek“ a nevenujú pozornosť kritike spoločnosti. Vo svojich básňach z doby, keď bol vysokým úradníkom, prejavoval súcit s utrpením prostého ľudu. Mnoho jeho básní z tej doby je silne satirických, posmešnú báseň napísal napríklad aj o Tao Te ťingu (Nad čítaním starého majstra), nemal preto práve veľa priateľov. Po svojom zosadení začal písať osobnú lyriku a svojimi slávnymi epickými básňami na milostné námety Pieseň o lutne (Pchi pcha sing) a Pieseň o večnom žiale (Čchang che ke) o krásnom dievčati Jang Kuej-fej, ktorá svojou krásou zmámila cisára Süan-cung a a nenávidená na cisárskom dvore zomrela žiaľom, uviedol do čínskeho básnictva dlhú epickú báseň. Obe básne patria medzi najslávnejšie čínske básne vôbec, boli spievané a predvádzané ľudovými rozprávačmi a neskôr dokonca zdramatizované.
Gmina Reńska Wieś
Gmina Reńska Wieś je vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kędzierzyn-Koźle.
Anna Jurkovičová
Anna Jurkovičová-Hurbanová (* 6. apríl 1824, Nové Mesto nad Váhom† 2. február 1905, Turčiansky Svätý Martin) bola prvou slovenskou ochotníckou herečkou, ktorá vystúpila proti spoločenským predsudkom a zakoreneným predstavám a ukázala, že ženy patria aj na divadelné dosky. Od roku 1841 hrávala v Slovenskom národnom divadle nitrianskom v Sobotišti. O jej živote bola v roku 1983 nakrútená trojdielna filmová séria Anička Jurkovičová.
Životopis
Anna Jurkovičová sa narodila do rodiny učiteľa Samuela Jurkoviča a Kataríny Jurkovičovej. Manželia mali šesť detí, dospelosti sa dožili len dcéry Anna, Júlia a Emília.
V roku 1831 sa rodina presťahovala na Záhorie do Sobotišta, kde jej otec prijal ponuku na miesto učiteľa. Práve tu nastali v Anninom živote zlomové okamihy. Pár mesiacov po presťahovaní jej zomrela mama Katarína. V tom čase mala Anna len osem rokov.
Otec zostal na výchovu detí sám a jeho vplyv viedol dcéry k emancipácii, k láske k národu a k umeniu. Sám totiž veril, že obyčajní ľudia, ktorí nevedia čítať ani písať, sa môžu vzdelávať napríklad divadlom. Preto aktívne podporoval ochotnícke spolky a tak šíril osvetu a vzdelanosť aj medzi tými najbiednejšími.
Anna Jurkovičová nebola prvou ochotníckou herečkou, avšak svojim dielom výrazne prispela k rozvoju ženského divadelníctva na Slovensku a k emancipácii žien. Mala priateľské vzťahy so štúrovcami a intenzívnejšie sa stretávala s Jánom Franciscim. Francisci mal o istý Annu záujem, a venoval jej dokonca báseň Nezapomenuteľnej, ktorá sa nachádza v jeho zbierke Iskry zo zaviatej pahreby. Pre odpor štúrovcov k sobášu však uprednostnil národ. Anna sa nakoniec v roku 1845 vydala za druhého štúrovca Jozefa Miloslava Hurbana. Svadba sa nestretla s pochopením u všetkých, samotný Štúr, ktorý uprednostňoval boj za národ sa snažil Hurbana presvedčiť, aby sa neženil. Sobáš sa konal 7. októbra 1845 v evanjelickom kostole v Sobotišti.
Pár sa po svadbe usadil na fare v Hlbokom, kde sa manželia okrem rodinným záležitostiam venovali aj národnej otázke. Anna mala pochopenie pre manžela, ktorý mal rovnaké ciele ako ona. V roku 1847 sa jej a Hurbanovi narodil syn Svetozár, no už o rok sa pár musel odlúčiť pre revolučné udalosti. Anna spolu so synom odišli k jej otcovi do Sobotišťa. Po vyhlásení Žiadostí slovenského národa bol vydaný zatykač na Štúra, Hodžu a Hurbana a maďarská Garda obsadila faru v Hlbokom. Anna, ktorá sa do fary vrátila, musela strpieť nočné prepady a prehliadky. Po tom, čo od Hurbana obdržala list za ním v prezlečení odišla do českej Rusavy, kde istý čas pobudla u svojej sestry Júlie. Tam sa jej narodila dcéra Božena a odtiaľ odišla v decembri roku 1848 do Prahy, kde obnovila svoj kultúrny život.
Na jar roku 1849 sa spolu s manželom dostala do Viedne, kde navštevovala operné predstavenia. Po skončení revolúcie sa rodina vrátila na faru v Hlbokom. Spolu s Hurbanom mali celkovo 9 detí (päť synov a štyri dcéry), no niektoré sa nedožili dospelosti. V roku 1888 Hurban zomrel a starobu prežila Anna u svojho syna Konštantína v Martine, kde navštevovala ochotnícke predstavenia. Anna zomrela 2. februára roku 1905 a pochovaná bola na Národnom cintoríne. Jej hrob nesie nápis: „verná dcéra slovenského národa“.
Na jej počesť sa od roku 1998 v Novom Meste nad Váhom uskutočňuje Festival Aničky Jurkovičovej, celoslovenská prehliadka neprofesionálnych divadelných súborov s inscenáciami slovenskej a svetovej dramatickej tvorby mapujúcej postavenie a poslanie ženy v živote spoločnosti.
Pyroklastický sediment
náhľad|Vrstvy tefry pri [[Weibern|Weiberne v pohorí Eifel.]] Pyroklastický sediment (iné názvy:pyroklastická hornina, pyroklastikum) je usadená hornina sopečného pôvodu, produkty sopečných explózií, ktoré neboli ďalej premiestnené (na rozdiel od epiklastických sedimentov). Zrná pyroklastických sedimentov (pyroklasty) tvoria kusy kryštálov, vulkanického skla a hornín. Odporúčanie IUGS definuje pyroklastické uloženiny ako nahromadenie pyroklastov, ktoré môže byť rovnako spevnené aj nespevnené, 75% ich objemu pri tom musia tvoriť napadané pyroklasty. Termín pyroklastická hornina sa používa pre spevnenú tefru.
Termín pyroklastický materiál zaviedol americký geológ L. Pirsson roku 1915.
Klasifikácia
Pyroklastický materiál môžu tvoriť jednotlivé kryštály, kúsky sopečných hornín ale aj podložia (litické fragmenty), pemza - „spenená“, vysoko porézna hornina. Veľkosť častíc pyroklastických hornín sa môže pohybovať od najmenších častíc s priemerom niekoľko mikrónov až po bloky veľkosti rádovo niekoľko metrov.
Vznik
Pyroklastické uloženiny sú typické pre plínijské erupcie (Vezuv), alebo freatomagmatické erupcie. Pyroklastiká vznikajú spadom vulkanického popola, lapily, bômb a blokov, ktoré boli uvoľnené zo sopky pri erupcii. Pri usadzovaní sa mohli zmiešať s rozdrvenými fragmentmi okolitých hornín, tie však nemôžu tvoriť viac než 25% materiálu. Takéto javy sú zvlášť typické pre explozívne erupcie na súši, menej vo vode. Explozívny vulkanizmus je najčastejší pri viskóznych (kyslých a intermediárnych) lávach, pretože riedke (bázické) lávy majú skôr tendenciu tiecť vo forme lávových prúdov.
Tango pre medveďa
Tango pre medveďa je slovenský film Stanislava Barabáša z roku 1967.
Dej
Starý medveď, doterajšia atrakcia zoo, prežíva posledné dni. Riaditeľovi ZOO, Šupalovi je zvieraťa úprimne ľúto, ale sám má veľké problémy. Ministerstvo mu na nákup nového medveďa neposkytlo financie. Myšlienka, ktorá utrápenému režisérovi príde na myseľ, sa najskôr zdá byť geniálna: starého medveďa použije na turistické natáčanie a devízy získané od zahraničného lovca použije pre potreby zoo. Šupala dostane povolenie od vyšších orgánov, aby vykonal túto machináciu, ale musí prevziať všetku zodpovednosť. Ruku v ruke s režisérom pracuje veterinár, ktorý injekciami predlžuje život medveďovi, ktorý vyhasne počas namáhavej cesty do hôr - na miesto lovu. Expedícia pozostávajúca z niekoľkých automobilov musí zastaviť v meste na okraji cesty. Medveďovi sa podarí dostať sa z klietky a chodí po meste, čo spôsobuje paniku medzi obyvateľmi. Nehoda hrozí, že zlyhá v podnikaní riaditeľa Šupalu, ale našťastie sa mu podarí zmierniť hnev podvedeného turistu zo zahraničia a presvedčiť ho, aby sa vybral na lov skôr, ako nebohé zviera prirodzene umrie. Pán Simon získava vytúženú poľovnícku trofej a riaditeľ zoo dostane heslo, pre ktoré prinesie nového medveďa.
Služby vzdialenej plochy
Služby vzdialenej plochy (po anglicky Remote Desktop Services, RDS), známej ako Terminálové služby (po anglicky Terminal Services) v systéme Windows Server 2008 a v predchádzajúcich verziách, sú jednou zo súčastí systému Microsoft Windows, ktoré umožňujú užívateľovi prevziať kontrolu nad vzdialenými počítačmi alebo nad virtuálnymi strojmi cez sieťové pripojenie. RDS je implementácia tenkého klienta spoločnosti Microsoft, v ktorom sú Windows aplikácie a všetky pracovné plochy počítača, pri ktorých je spustený RDS, dostupné pre stroj vzdialeného klienta, ktorý podporuje Remote Desktop Protocol (skr. RDP). Prostrednictvom RDS sú do klientského systému prenášané jedine uživatelské rozhrania softwaru. Všetky vstupy z klientského systému sú prenášané na server, na ktorom je software spustený.
RDS bol prvýkrát vydaný ako „Terminálový Server“ v rámci „Windows NT Server 4.0 Terminal Server Edition“, čo bol samostatný operačný systém verzie SP3. Počnúc Windows 2000 bola rola RDS nepovinná a stala sa základom rodiny operačných systémov Windows NT a ďalej bola vylepšovaná s každou novou verziou Windows. Premenovanie na „Službu vzdialenej plochy“ sa objavilo od verzie Windows Server 2008 R2, v roku 2009.
To je v kontraste so systémami na streamovanie aplikácií, ako je Microsoft App-V, v ktorých sú počítačové programy na vyžiadanie klienta vykonávané na klientskom počítači.
Obchodná značka (brand) ktorá zahŕňa sadu technológií nad RDP, bola zavedená vo Windows Server 2008 R2 Service Pack 1.
Prehľad
Windows obsahuje tri klientske komponenty, ktoré využívajú RDS:
V organizáciách umožňuje RDS IT oddeleniam inštalovať aplikácie na centrálny server, čím odpadne potreba inštalovať aplikácie na každý počítač zvlášť. Vzdialení používatelia sa môžu prihlásiť a používať tieto aplikácie naprieč sieťou. Takáto centralizácia aplikácií môže uľahčiť údržbu a odstraňovanie problémov. Overovacie systémy RDS a Windows zabraňujú neoprávnenému prístupu k aplikáciám či k dátam.
Komponenty RDS
Kľúčovým serverovým komponentom RDS je Terminal Server, ktorý sa nachádza na TCP porte 3389. Keď sa klient Remote Desktop Protocol (RDP) pripojí k tomuto portu, označí sa jedinečným SessionID a priradí sa k čerstvo vytvorenej relácii konzoly [relácia(Session) 0, klávesnica, myš a znakový režim]. Potom sa inicializuje prihlasovací subsystém (winlogon.exe) a grafický subsystém GDI, ktorý sa stará o overenie používateľa a prezentáciu GUI. Tieto spustiteľné súbory sa načítajú v novej relácii, nie v relácii konzoly. Pri vytváraní novej relácie sa ovládače zariadení grafiky a klávesnice/myši nahradia ovládačmi špecifickými pre RDP:  a. Ovládač zariadenia  zachytáva hovory vykresľovania používateľského rozhrania do formátu, ktorý je prenosný cez RDP. slúži ako ovládač klávesnice a myši; prijíma vstupy z klávesnice a myši cez pripojenie TCP a prezentuje ich ako vstupy z klávesnice alebo myši. Taktiež umožňuje vytváranie virtuálnych kanálov, ktoré umožňujú presmerovanie iných zariadení, ako sú disky, audio, tlačiarne a COM porty, teda kanály slúžia ako náhrada za tieto zariadenia. Kanály sa pripájajú ku klientovi cez TCP spojenie; počas toho, ako sú kanály sprístupnené pre dáta, klient je informovaný o požiadavke, ktorá je potom prenesená cez TCP spojenie do aplikácie. Celý tento postup vykonáva terminálový server a klient, pričom RDP sprostredkuje správny prenos a je pre aplikácie úplne transparentný. Komunikácia RDP je šifrovaná pomocou 128-bitového šifrovania RC4. Windows Server 2003 a novší môže používať schémy šifrovania kompatibilné s FIPS 140.
Akonáhle klient iniciuje pripojenie a je informovaný o úspešnom vyvolaní zásobníka terminálových služieb na serveri, načíta zariadenie, ako aj ovládače klávesnice/myši. Údaje používateľského rozhrania prijaté cez RDP sa dekódujú a vykreslia ako používateľské rozhranie, zatiaľ čo vstupy z klávesnice a myši do okna hosťujúceho používateľské rozhranie sú zachytené ovládačmi a prenášané cez RDP na server. Vytvára aj ostatné virtuálne kanály a nastavuje presmerovanie. Komunikácia RDP môže byť šifrovaná; pomocou nízkeho, stredného alebo vysokého šifrovania. Pri nízkom šifrovaní je vstup používateľa (odchádzajúce dáta) šifrovaný pomocou slabej (40-bitovej RC4) šifry. Pri strednom šifrovaní sú pomocou tejto slabej šifry šifrované aj UI pakety (prichádzajúce dáta). Nastavenie „Vysoké šifrovanie (bez exportu)“ používa 128-bitové šifrovanie RC4 a nastavenie „Vysoké šifrovanie (Export)“ používa 40-bitové šifrovanie RC4.
Terminálový server
Terminálový server je serverová súčasť Terminal Services. Úlohou tohto komponentu je overovanie klientov a sprístupňovanie aplikácií vzdialene. Táto súčasť je tiež poverená obmedzovaním klientov na základe ich stupňa prístupu. Terminálový server rešpektuje nakonfigurované obmedzenia podľa zásad daného softvéru tak, aby obmedzil prístup určitého softvéru iba pre poverených užívateľov. Informácie o vzdialenej relácii sú uložené v špecializovaných adresároch nazývaných Adresárom Relácií (Session Directory), ktoré sú uložené na serveri. Tieto adresáre sú používané na ukladanie informácií o stave relácií a tiež môžu byť použité na obnovenie prerušených relácií. Terminálový server musí tieto adresáre spravovať. Terminálový server môže byť tiež použitý v konfigurácii typu cluster.
Brána vzdialenej plochy
Brána vzdialenej plochy (tiež RD Gateway) môže tunelovať RDP reláciu použitím HTTPS kanálu. To zvyšuje zabezpečenie RDS zapuzdrením relácie prostredníctvom služby Transport Layer Security (TLS). Tiež sprístupňuje možnosť použiť Internet Explorer ako klienta RDP. Oficiálne MS RDP klient pre Mac OS X podporuje Bránu vzdialenej plochy od verzie 8. K dispozícii je tiež pre systémy iOS a Android.
Táto funkcia bola predstavená v produktoch Windows Server 2008 a Windows Home Server.
Webový klient vzdialenej plochy HTML5
Koncom roka 2018 spoločnosť Microsoft vydala webového klienta vzdialenej pracovnej plochy HTML5. Klient umožňuje používateľom pripojiť sa k ich vzdialeným aplikáciám alebo k ich vzdialenej ploche bez použitia nainštalovaného klienta vzdialenej pracovnej plochy. Webový klient používa zabezpečený port TLS 443 a nepoužíva bránu RD na prenos prevádzky, namiesto toho sa spolieha výlučne na aspekt hostiteľskej relácie vzdialenej pracovnej plochy služieb vzdialenej pracovnej plochy.
Vzdialená aplikácia
Vzdialená aplikácia (po anglicky RemoteApp alebo TS RemoteApp) je špeciálny režim RDS dostupný v systéme Windows Server 2008 R2 a novších, kde je konfigurácia vzdialenej relácie integrovaná do operačného systému klienta. Klient RDP 6.1 sa dodáva so systémom Windows XP SP3, KB952155 pre používateľov systému Windows XP SP2, Windows Vista SP1 a Windows Server 2008. Používateľské rozhranie pre RemoteApp sa vykresľuje v okne cez lokálnu pracovnú plochu a spravuje sa ako každé iné okno pre lokálne aplikácie. Konečným výsledkom je, že vzdialené aplikácie sa správajú do značnej miery ako lokálne aplikácie. Úloha vytvorenia vzdialenej relácie, ako aj presmerovania miestnych zdrojov do vzdialenej aplikácie, je pre koncového používateľa transparentná. V jednej relácii RemoteApp je možné spustiť viacero aplikácií, pričom každá má svoje vlastné okná.
RemoteApp môže byť uložená buď ako  súbor alebo distribuované prostredníctvom   Windows Installer balíčka. Pri uložení ako  súbor (ktorý obsahuje adresu servera RemoteApp, schémy overovania, ktoré sa majú použiť, a ďalšie nastavenia), RemoteApp možno spustiť dvojitým kliknutím na súbor. Vyvolá klienta Remote Desktop Connection, ktorý sa pripojí k serveru a vykreslí používateľské rozhranie. Aplikácia RemoteApp môže byť tiež zabalená v balíčku databázy Windows Installer - inštalácia, ktorá môže zaregistrovať aplikáciu RemoteApp v ponuke štart ako aj vytvoriť skratky na jeho spustenie. RemoteApp je možné zaregistrovať aj ako obslužný program pre typy súborov alebo identifikátory URI. Otvorenie súboru registrovaného pomocou aplikácie RemoteApp najprv vyvolá pripojenie k vzdialenej ploche, ktoré sa pripojí k terminálovému serveru a potom otvorí súbor. Akákoľvek aplikácia, ku ktorej je možné pristupovať cez vzdialenú plochu, môže slúžiť ako vzdialená aplikácia.
Windows 7 obsahuje vstavanú podporu pre publikovanie cez RemoteApp, ale musí sa povoliť manuálne v registri, pretože v klientskych verziách systému Microsoft Windows neexistuje konzola na správu RemoteApp.
Zdieľanie pracovnej plochy Windows
V systéme Windows Vista a novších obsahujú terminálové služby aj možnosť zdieľania pracovnej plochy viacerými stranami, taktiež známe ako Windows Desktop Sharing. Na rozdiel od terminálových služieb, ktoré vytvárajú novú používateľskú reláciu pre každé pripojenie RDP, Windows Desktop Sharing môže hostovať vzdialenú reláciu v kontexte aktuálne prihláseného používateľa bez vytvorenia novej relácie a sprístupniť pracovnú plochu alebo jej podmnožinu cez RDP. Windows Desktop Sharing možno použiť na zdieľanie celej pracovnej plochy, konkrétneho regiónu alebo konkrétnej aplikácie. Windows Desktop Sharing je možné použiť aj na zdieľanie pracovnej plochy s viacerými monitormi. Pri samostatnom zdieľaní aplikácií (nie celej pracovnej plochy) okná sú spravované (či už sú minimalizované alebo maximalizované) nezávisle na strane servera a klienta.
Funkcia je poskytovaná iba prostredníctvom verejnej API, ktorú môže použiť akákoľvek aplikácia na poskytovanie funkcie zdieľania obrazovky. Windows Desktop Sharing API využíva dva objekty: pre reláciu zdieľania a   pre pozorovateľa. Pre jeden objekt relácie možno vytvoriť inštanciu viacerých objektov pozorovateľa. Pozorovateľ môže byť buď pasívny, teda je len schopný sledovať aplikáciu ako screencast, alebo interaktívny, ktorý dokáže komunikovať v reálnom čase so vzdialenou aplikáciou. Objekt  obsahuje všetky zdieľané aplikácie reprezentované ako objekty , každý s objektami   predstavujúce ich okná na obrazovke. Filtre pre jednotlivé aplikácie zachytávajú aplikácie Windows a ukladajú ich ako objekty. Pozorovateľ sa pred pripojením k relácii zdieľania musí overiť. To sa docieli vygenerovaním  pomocou. Obsahuje overovací lístok a heslo. Objekt je serializovaný a odoslaný pozorovateľom, ktorý sa pomocou  prezentuje pri pripojení.
Windows Desktop Sharing API sa používa v Windows Meeting Space a Windows Remote Assistance na poskytovanie funkcií zdieľania aplikácií medzi network peers.
Klientsky softvér
Pripojenie vzdialenej pracovnej plochy (po anglicky Remote Desktop Connection - RDC, taktiež známy ako Remote Desktop alebo iba RD, skôr Microsoft Terminal Services Client, mstsc alebo tsclient)  je klientská aplikácia pre RDS. Umožňuje používateľovi vzdialene sa prihlásiť do sieťového počítača so serverom terminálových služieb. RDC predstavuje desktopové rozhranie (alebo aplikačné GUI) vzdialeného systému, ako keby bol prístupný lokálne. Okrem bežného používateľského mena/hesla na autorizáciu pre vzdialenú reláciu podporuje RDC aj používanie čipových kariet na autorizáciu. Pomocou RDC 6.0 je možné nastaviť rozlíšenie vzdialenej relácie nezávisle od nastavení na vzdialenom počítači.
S verziou 6.0, ak je Desktop Experience komponentu zapojeného do vzdialeného servera, prvky používateľského rozhrania vzdialenej aplikácie (napr. okraje okien aplikácie, tlačidlá Maximalizovať, Minimalizovať a Zavrieť atď.) budú mať rovnaký vzhľad ako lokálne aplikácie. V tomto scenári budú vzdialené aplikácie používať Aero, ak sa používateľ pripojí k serveru z počítača so systémom Windows Vista, na ktorom beží Aero. Neskoršie verzie protokolu tiež podporujú vykresľovanie používateľského rozhrania v plnej 32-bitovej farbe, ako aj presmerovanie prostriedkov pre tlačiarne, porty COM, diskové jednotky, myši a klávesnice. Vďaka presmerovaniu prostriedkov môžu vzdialené aplikácie využívať prostriedky lokálneho počítača. Zvuk je presmerovaný taktiež, čiže všetky zvuky generované vzdialenou aplikáciou sa prehrávajú v klientskom systéme. Vzdialená relácia môže navyše zahŕňať viacero monitorov v klientskom systéme, nezávisle od nastavení viacerých monitorov na serveri. RDC možno použiť aj na pripojenie k vzdialeným reláciám Windows Media Center (WMC); keďže však WMC neprenáša video pomocou RDP, týmto spôsobom je možné prezerať iba aplikácie, nie akékoľvek médiá.
RDC uprednostňuje údaje používateľského rozhrania, ako aj vstupy z klávesnice a myši, na rozdiel od tlačových úloh alebo prenosu súborov, aby aplikácie mohli lepšie reagovať. Presmeruje plug and play zariadenia, ako sú fotoaparáty, prenosné hudobné prehrávače a skenery, takže vstup z týchto zariadení môžu využívať aj vzdialené aplikácie. RDC je možné použiť aj na pripojenie k počítačom, ktoré sú prístupné cez Windows Home Server RDP Gateway cez Internet. Na záver pár skratiek, ktoré sa vám zídu:
Ďalší klienti
Microsoft je tvorcom oficiálneho klienta pre rôzne platformy mimo Windows:
Existuje mnoho implementácií klientov od iných spoločností ako Microsoft, ktorí tvoria podmnožiny funkcií Microsoftu pre celý rad platforiem. Najbežnejšie sú:
Bessay-sur-Allier
Bessay-sur-Allier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Biele hory
Biele hory sú geomorfologickou časťou Pezinských Karpát, podcelku Malých Karpát. Leží v severnej polovici podcelku, v páse od Kuchyne po Smolenice.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Fatransko-tatranská oblasť → Malé Karpaty → Pezinské Karpaty → Biele hory ***
Hornatina sa nachádza v strednej časti Malých Karpát a zaberá pás územia naprieč podcelkom Pezinské Karpaty. Tvorí výrazne hornaté územie, ktoré siaha od Kuchyne na západe, po Smolenice a Trstín na východnom okraji. V Bielych horách leží väčšina najvyšších vrchov pohoria. Severozápadne územie vymedzuje Bukovská brázda, geomorfologická časť Pezinských Karpát, severovýchodne nadväzuje podcelok Brezovské Karpaty a Podmalokarpatská pahorkatina, časť Podunajskej pahorkatiny. Pezinské Karpaty pokračujú východným a južným smerom časťami Smolenická vrchovina, Homoľské Karpaty a Kuchynská hornatina. Západný okraj vymedzuje Podmalokarpatská zníženina, geomorfologický podcelok Borskej nížiny.
Západná časť Malých Karpát odvádza vodu do Borskej nížiny, ktorá patrí do povodia Moravy, z východnej časti voda smeruje do prítokov Malého Dunaja. Potoky zo severovýchodnej časti odvádzajú vodu do Podunajskej pahorkatiny, pričom najvýznamnejšou je riečka Parná. Strednú a západnú časť odvodňujú riečky Rudava a Malina. Ich najvýznamnejšie prítoky sú Cabadov jarok, Vývrat, Sološnický potok, Libuša a Rudavka. Obcami na západnom okraji územia prechádza cesta II/501 (Lozorno – Plavecký Mikuláš – Jablonica), východný okraj pohoria lemuje cesta II/502 (Modra – Smolenice – Trstín).
Chránené územia
Takmer celá táto časť Malých Karpát je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty, vyňatá je len menšia juhozápadná časť v okolí Sološnice. Osobitne chránenými územiami sú národná prírodná rezervácia Roštún a Záruby, prírodná rezervácia Vysoká, Klokoč, Čierna skala a Skalné okno a prírodná pamiatka Deravá skala a Čertov žľab.
Turizmus
Biele hory sú turisticky najatraktívnejšou časťou Malých Karpát, nakoľko tu mimo najvyšších vrchov leží viacero prírodne cenných území. Vyskytujú sa tu bralnaté pásma s viacerými jaskyňami. Severným okrajom cez Bukovú viedla v stredoveku tzv. Česká cesta, ktorá spájala Budín s Prahou. Takmer celým územím prechádza Štefánikova magistrála, na ktorú sa pripájajú mnohé značené chodníky z okolitých obcí.
Gmina Repki
Gmina Repki je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sokołów.
Gmina Resko
Gmina Resko je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 285,24 km² a žije tu 8236 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 28,87 osôb/km².
Gmina Reszel
Gmina Reszel je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Má rozlohu 178,71 km² a žije tu 8335 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 46,64 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kętrzyn.
Dammartin-Marpain
Dammartin-Marpain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
FK Karabach
FK Karabach je azerbajdžanský futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Baku. Klub pochádza z mesta Ağdam, kde ale nehráva od roku 1993, kedy vypukla prvá vojna v Náhornom Karabachu. Tím pôsobí v Azərbaycan Premyer Liqası. Klub bol založený v roku 1951 a svoje domáce zápasy hráva na Azersun Arena s kapacitou 5 800 miest.
História
Klub bol založený v roku 1951 pod názvom Mehsul, súčasný názov sa používa od roku 1987. Po rozpade Sovietskeho zväzu klub vstúpil do novovytvorenej futbalovej ligy v Azerbajdžane. Po vypuknutí prvej vojny v Náhornom Karabachu bolo mesto Ağdam dobyté arménskym vojskami v roku 1993 a klub sa musel presťahovať do hlavného mesta Baku.
V roku 2008 sa stala novým trénerom Karabachu bývala azerbajdžanská futbalová hviezda Gurban Gurbanov a v tomto klube pôsobí dodnes. Počas jeho pôsobenia sa Karabach stal najúspešnejším azerbajdžanským tímom v Európe. S Karabachom sa v sezóne 2017/18 dostal do skupinovej fázy Ligy majstrov ako prvý azerbajdžanský klub v histórii. V skupine zaznamenali dve remízy proti Atléticu Madrid (doma 0:0, vonku 1:1). Okrem toho si klub zahral aj sedemkrát v skupine Európskej ligy UEFA.
Karabach sa desaťkrát stal majstrom Azerbajdžanu. Doposiaľ bol najúspešnejší tím Neftçi Baku s deviatimi titulmi.
Káder mužstva
Súčasná zostava:
Chris Coleman
Christopher Patrick Coleman, OBE (* 10. jún 1970) je waleský profesionálny futbalový tréner, bývalý hráč a šprintér, ktorý naposledy pôsobil ako manažér klubu čínskej superligy Hebei China Fortune od júna 2018 do mája 2019. Coleman ako hráč zvyčajne hrával v obrane a občas hrával aj ako útočník.
Gmina Rogów
Gmina Rogów je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Gmina Rewal
Gmina Rewal je vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Gmina Rogów
Má rozlohu 66,23 km² a žije tu 4647 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 70,16 osôb/km².
Gmina Rewal
Má rozlohu 41,13 km² a žije tu 3441 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 83,66 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Gryfice.
Gmina Rogów
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Brzeziny.
Gmina Rogowo (powiat rypiński)
Gmina Rogowo je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 139,8 km² a žije tu 4677 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 33,45 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Rypin.
Damparis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol svätého Jakuba (Kysucké Nové Mesto)
Farský kostol svätého Jakuba je stavba z 13. storočia nachádzajúca sa v Kysuckom Novom Meste v blízkosti hlavného námestia. Je zasvätený patrónovi mesta, svätému Jakubovi. Pôvodne ide o gotickú stavbu, ktorá bola v minulosti viackrát zničená požiarom.
Dejiny
náhľad|Námestie s kostolom v minulosti
23. mája 1748 v meste opäť vypukol požiar. Zhorela vstupná drevená časť, ktorú neskôr nahradili štvorhrannými kameňmi. Vytvorili nový vchod pri oltári sv. Rodiny z južnej strany a posilnili predsieňou. Kostol mal v tom čase podobu jednoloďovej stavby s polkruhovým uzáverom. Bol zaklenutý pruskými klenbami s medziklenbovými pásmi. Fasáda bola členená pilastrami. Okná boli zväčšené a na chór bol prístup zvonku len pre mužov, učňov a tovarišov. V roku 1749 pribudla kostolu nová dlažba. O rok neskôr v roku 1750 je tu spomínaná veža s dvojitou baňatou strechou a pozlátený kríž nad ktorým bola podoba svätého Jakuba. V roku 1763 prebehla rekonštrukcia vežičky nad hlavným oltárom, odkiaľ sa zvonom oznamovalo čítanie evanjelia. V roku 1789 dostal kostol nový orgán za 500 zlatých.
Dnešná podoba
Od roku 1906 sa do fasády kostola už nijak vážnejšie nezasahovalo, takže si zachoval neorománsky vzhľad. Boli prevedené už len menšie úpravy ako napríklad namontovanie ústredného kúrenia, výmena zvonov, nová omietka, či veža pokrytá novým medeným plechom.
Popis exteriéru
náhľad|Južný pohľad
Na vstupe do kostola sú mohutné dubové dvere, zavesené na pevnom okrasnom kovaní. Podobné, ale menšie sú dvere na vstupe dvoch bočných lodí. Zadná strana fasády má oporné piliere, podobne ako väčšina gotických stavieb. Na hlavnej veži sú z troch strán umiestnené združené okná s mohutnými žalúziami, ktoré sú polkruhovo zakončené. Veža je ukončená ťažkým betónovým krížom. Pred kostolom je umiestnený barokový pieskovcový kríž z roku 1796, ktorý ako jeden z mála veci nebol poškodený veľkým požiarom. Vedľa kostola sa nachádzajú dva hroby. Jeden patrí farárovi a dekanovi Jánovi Lottnerovi a druhý farárovi Jánovi Póstovi. Okolo kostola je postavené hradenie s betónovými stĺpmi. Medzi nimi sú kované ozdobné rámy vyplnené pevným pletivom.
Popis interiéru
V súčasnosti je to trojloďová stavba s polygonálnym uzáverom presbytéria. V bočných lodiach sú umiestnené lavice, ktoré sú drevené a ručne vyrezávané. Oltáre sú postavené z keramických dielcov najmä z obavy pred vyhorením. Nad hlavným oltárom je svätostánok s vysokou sochou sv. Jakuba, ktorému je kostol zasvätený. Oltár a časť za ním nesie prvky gotického štýlu. Vo vrchnej časti je ukončený fialami na ktorých nájdeme kraby. V strede je umiestnená náboženská maľba veľkých rozmerov. Zlatou farbou sú zvýraznené prvky s organickým vzorom. Nájdeme tu najmä vzor ľalie, ale taktiež aj trojlistov a štvorlistov. Za hlavným oltárom je okrúhle okno, ktoré prináša do kostola východné svetlo. Steny kostola dosahujú na niektorých miestach až 2 metre. Stropy sú zdobené maľbami s náboženskými motívmi. Po ľavej strane hlavnej lode je v blízkosti oltára vybudovaná sakristia pre prípravu kňazov k vysluhovaniu sviatosti. Zo sakristia sa po schodoch vychádza na kazateľnicu. Tá dnes nie je využívaná, pretože kňazi využívajú reprodukčnú techniku. Kostol je zaklenutý valenými klenbami s lunetami. V bočnej kaplnke kostola sa nachádza súsošie Kalvárie od neznámeho barokového umelca. Kruchta je rozdelená na menšie časti. Nájdeme tu krakorce. Celá je nesená na odstupňovaných stĺpoch, ktoré nemajú hlavice. Výstup na chór vedie po točitom schodisku, ktoré je vyrobené z betónu a pokračuje vyššie až k zvonom, ktorých je 5. Počet schodov vo veži je 92.
Kaplnka svätého Kríža
Bola postavená v roku 1740 Mikulášom Kubicom. Mala dve okná na juh a jedno veľké smerom ku fare. Priečelie bolo upravené na zvoničku s dvoma zvonkami. Jeden z nich neskôr predali do Nesluše pre drevený kostolík. Zostal iba Zvon „Umieráčik“, ktorý daroval zakladateľ Ján Juráček (v dnešnej dobe sa nepoužíva). Na oltári sa nachádzal kríž, ktorý bol misijný z roku 1739. Chórus mala kaplnka až neskôr. Chodilo sa tam po drevených schodoch zvonku cez dvere, prerobené z pôvodného okna. V roku 1940 bola zrekonštruovaná. Vymaľoval ju majster Ján Škorvánek a bola tu umiestnená nová podlaha. V kaplnke sa nachádza najcennejší barokový oltár na Kysuciach na ktorom je miestami až 5 premalieb.
Besson
Besson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Allier, v regióne Auvergne.
Poloha
Besson má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Besson má 795 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Aubel
Aubel je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 4 178 obyvateľov (2010).
Gmina Rogoźno
Gmina Rogoźno je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 217,95 km² a žije tu 17322 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 79,48 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Oborniki.
Progressbar
náhľad|Sídlo združenia na Lazaretskej 12 náhľad|Sídlo klubovne na Dunajskej 14
Progressbar je občianske združenie v Bratislave, so sídlom na Lazaretskej 12, ktoré prevádzkuje priestor vo forme klubovne na ul. Dunajská 14. Združenie vzniklo v roku 2010.
V Progressbare sa stretávajú rôzne komunity a konajú sa tu workshopy na témy okolo voľných internetových projektov akými sú napríklad OpenStreetMap, slobodná internetová encyklopédia Wikipédia a pod. Prvoradým cieľom občianskeho združenia je podpora rozvoja vedomostí a zručností v oblasti technológií, vedy, umenia a kultúry. V priestoroch klubovne - tzv. hackerspace, sa pravidelne konajú stretnutia občianskeho združenia Wikimedia Slovensko.
Po presťahovaní klubu na Dunajskú 14 v marci 2018 sa rozšíril priestor pre spoločné kancelárie (coworking space), ktorý využívajú viaceré start-upové spoločnosti a jednotlivci. Naďalej však tvorí základ činnosti nezisková prevádzka pre členov aj pre široký okruh návštevníkov.
Saimiri vevericovitý
náhľad|vpravo|Saimiri vevericovitý (Zoo Phoenix)
Saimiri vevericovitý alebo kotúl vevericový (Saimiri sciureus) je malá opica z rodu saimiri (Saimiri) z čeľade malpovité (Cebidae).
Saimiri vevericovité sú vysoko spoločenské zvieratá. Pri označovaní teritória používajú vlastný moč, ktorý chytajú labkami a parfumujú si nimi aj dlhé chvosty. Okrem toho nadriadení jedinci natierajú svojím močom jedinca podriadeného. Samica po gravidite necelé tri mesiace rodí 1 mláďa. Najprv ho nosí na hrudi, neskôr na chrbte.
Nie je ohrozený. Obýva oblasti Kolumbie, Ekvádoru, Guyany, stredné poschodie dažďového lesa Bolívie, severného Peru a severnej Brazílie. Žije v riedkych dažďových lesoch a na brehoch riek. Živí sa ovocím, púčikmi, semenami a hmyzom. Váži 0,61,4 kg a meria 2532 cm, chvost 3744 cm. Dĺžka gravidity je 150170 dní. Dĺžka života je 25 rokov.
Anthisnes
Anthisnes je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 4 096 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Anthisnes pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Fritz Schlieper
Fritz Schlieper (* 4. august 1892, Koldromb, oblasť Znin, Nemecko - † 4. jún 1977, Heidelberg, Nemecko) bol nemecký vojak, döstojnk delostrelectva, generálporučík Wehrmachtu. Od 15. apríla 1942 do 1. augusta 1944 ako vedúci nemeckej vojenskej misie pôsobil vo funkcii Nemeckého generála pri Ministerstve národnej obrany Slovenskej republiky (1939-1945).
V nemeckých ozbrojených silách
Svoju vojenskú kariéru začal Fritz Schlieper v roku 1911 vstupo do pruskej armády. Zaradený bol do 1. pomoranského pluku. delostreleckého .„z Hindersinu“ 2.
Vo Wehrmachte
Nacisti po svojom nástupe k moci začali naplno budovať ozbrojené sily - Wehrmacht. A Fritz Schlieper ďalej pôsobil v ozbrojených silách. Následne sa stal náčelníkom štábu zastupujúceho generálneho veliteľa XIII. armádneho zboru v Norimbergu. Krátko po skončení poľského ťaženia bol vymenovaný za náčelníka štábu hraničného úseku – veliteľstvo Stred.
V novembri 1939 bol v hodnosti generálmajora povolaný za hlavného ubytovateľa 18. armády. V tejto funkcii sa zúčastnil aj jarného západného ťaženia v roku 1940 a zotrval v nej do novembra 1940. Od 1. mája 1941 do februára 1942 velil 45.pešej divízii, s ktorou sa zúčastnil východného ťaženia;
Dňa 17. augusta 1944 sa stal veliteľom zvláštneho štábu II OKH. V závere vojny padol do zajatia, v ktorom pobudol až do decembra 1947.
Nemecký generál pri slovenskom MNO
Po vzniku Slovenského štátu začala na Slovensku pôsobiť nemecká vojenská misia (DHM - Deutsche Heeresmission). V súvislosti s pripojením sa Slovenskej republiky (1939-45) ku útoku proti Sovietskemu zväzu bola 18. marca 1942 zriadená funkcia Nemeckého generála pri Ministerstve národnej obrany, pričom túto funkciu mal zastávať vedúci tejto misie Jeho úlohou bolo jednotné zastupovanie nemeckej brannej moci na Slovensku. Od 15. apríla 1942 bol do tejto funkcie ustanovený genpor. Fritz Schlieper.
Velenie nemeckej brannej moci (OKW) si od Schliepera sľubovalo zrýchlenie ťažkopádnych služobných postupov vo velení slovenskej armády, K dispozícii mu boli spojovací dôstojník, spravodajský dôstojník, dopravný dôstojník a dôstojník branného hospodárstva. Podľa služobných pokynov podliehal bezprostredne náčelníkovi OKW. Voči slovenskému MNO mal poradnú funkciu vo veciach výcviku, výzbroje a výstroje, zároveň mohol byť kedykoľvek zasvätený do jeho nariadení. Zabezpečoval tiež súčinnosť slovenskej armády s Wehrmachtom najmä v súvislosti s jej nasadením na východnom fronte.
Z príslušníkov DHM sa vytvoril užší štáb, ktorý zostal v Bratislave k priamej dispozícii Schliepera, zvyšok sa premiestnil do Banskej Bystrice na Veliteľstvo pozemného vojska.
Z iniciatívy Schliepera bola urobená posledná reorganizácia slovenských ozbrojených síl.
Konflikt s Čatlošom
Od roku 1943 sa Schlieperov vzťah s ministrom obrany Ferdinandom Čatlošom postupne zhoršoval. Čatloš začal v utajení podnikať kroky na odpútanie sa z vojny po boku Nemecka, čo vyvolávalo Schliperovu nevôľu. Keď na jeseň 1943 nechal Čatloš z východného frontu na Slovensko do skladov v Kvetnici odviesť vojenský materiál, Schlieper ho obvinil zo sabotáže slovenských vojsk v Rusku. V lete 1944 prerástol konflikt medzi oboma mužmi do otvorenej diplomatickej roztržky.