cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Links 2-3-4
„Links 2-3-4“ je pieseň nemeckej industrial metalovej skupiny Rammstein. Vyšla v roku 2001 na ich treťom štúdiovom albume Mutter. Text piesne mal byť odpoveďou na obvinenia z fašizmu/nacizmu smerované na skupinu. Spievajú moje srdce bije doľava, čím chceli vyjadriť svoju politickú orientáciu. Opakované zvolania links (vľavo) pripomínajú piesne Nemeckej komunistickej strany z 30tych rokov.
Je použitá alternatívna výslovnosť číslice dva - zwo, namiesto klasického zwei. Táto možnosť bola zvolená, aby sa predišlo zámene medzi zwei (dva) a drei (tri), ktoré sa rýmujú. Z toho istého dôvodu sa zwo často používa aj v nemeckej armáde.
Videoklip je počítačom vytvorená animácia, v ktorej kolónia mravcov bojuje proti útočiacim chrobákom. Kapelu je vidieť iba na filmovom plátne v kine.
Na nosiči sa nachádza aj skladba „Hallelujah“, ktorá je o pedofilnom kňazovi. Táto pieseň nevyšla so žiadnym albumom.
Alderamin
Alderamin (arab. al- dirā`al-jamin – pravé rameno) alebo Alfa Cephei (α Cep/α Cephei) je najjasnejšia hviezda súhvezdia Cefeus. Má zdanlivú jasnosť 2,45m, patrí do spektrálneho typu A7 a do triedy svietivosti IV. Vzdialenosť od Zeme je približne 49 ly.
Zoznam matematických článkov/Š
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 29 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ša
Šach (hra)
ši
Šigefumi Mori · Šizuo Kakutani
šp
Špicaté teleso · Špirála (matematika)
št
Štatistická jednotka · Štatistická metóda · Štatistická zákonitosť · Štatistický súbor · Štatistický znak · Štatistika · Štádium (dĺžková miera) · Štefan Farbaky · Štefan Furka · Štefan Iľaš · Štefan Novoveský · Štefan Schwarz (matematik) · Štefan Šujan · Štefan Znám · Štruktúra (matematika) · Štruktúra (usporiadanie entít) · Štvorcové číslo · Štvorcový stupeň · Štvorec · Štvorrozmerný priestor · Štvorsten · Štvoruholník
Jesenákov palác
Jesenákov palác môže byť:
Štátny kapitalizmus
Štátny kapitalizmus je forma bezprostrednej účasti štátu na hospodárskom podnikaní zoštátnených podnikov alebo odvetví, resp. podnikov vybudovaných z prostriedkov štátneho rozpočtu.
Alpínsky ľadovec
náhľad|Horský ľadovec pod [[Grossglocknerom v Rakúsku.]] Alpínsky (alebo piedmontský čiže vysokohorský) ľadovec je ľadovec ležiaci vo vysokohorskom údolí nad snežnou čiarou. Oblasťou akumulácie (firnovisko) snehu môže byť kar u alpských typov ľadovcov, alebo náhorná plošina u ľadovcov škandinávskeho typu. Nahromadený ľad postupne preteká z oblasti akumulácie do tzv. ľadovcového splazu. Objem ľadu môže postupne rásť, pretože sa doňho obvykle napájajú ľadovce bočných údolí. Na miestach, kde jeho podklad tvoria stupne často dochádza k vzniku priečnych trhlín, ak sa pri tom ľadovec poláme na kryhy, vzniká tzv. ľadopád. Ľadovce svojou eróznou činnosťou vytvárajú údolia tvaru U, tzv. trógy.
V priebehu štvrtohôr vznikli počas ľadových dôb pleistocénu vysokohorské ľadovce aj na území Slovenska. Vo Vysokých Tatrách bolo až 41 ľadovcov. Najväčší z nich tiekol Bielovodskou dolinou, bol 19 km dlhý a okolo 280 m hrubý.
Sapogne-sur-Marche
Sapogne-sur-Marche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 149 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vyšné Žeruchové pliesko
Vyšné Žeruchové pliesko je dvojité pliesko, ktoré leží v Doline Bielej vody na dne Vyšnej žeruchovej kotlinky. Pliesko je málo známe a veľmi málo navštevované. Turisticky je nedostupné. Vo väčšej vzdialenosti vedie dolinou Tatranská magistrála. Pomenovanie dostalo od blízkeho Žeruchového prameňa, okolo ktorého rastie fialová bylina žerušničník prehliadnutý (Cardaminopsis neglecta), ktorej podtatranský ľud pripisoval magické vlastnosti. Výška hladiny je kolísavá. Nadmorská výška, plocha , hĺbka.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|[[Dolina Bielych plies - Veľké Biele pleso, vzadu Trojrohé pleso a vpravo Malé Biele plesá]] náhľad|vľavo|V [[Dolina Bielych plies|Doline Bielych plies v 19. storočí vyrábali olej z kosodreviny]]
Moc
Moc môže byť:
MOC môže byť skratka:
Gratot
Gratot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La La La (singel Naughty Boya)
„La La La“ je singel britského producenta Naughty Boya, na ktorom vokálne spolupracoval spevák Sam Smith. Bol vydaný dňa 18. mája 2013 ako druhý singel z debutového albumu Naughty Boya, Hotel Cabana (2013). Singel dosiahol 1. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a v tom čase sa stal najrýchlejšie predávaným singlom v Spojenom kráľovstve, Česku a v Taliansku. Koncom roka 2013 bol šiestym najrýchlejšie sa predávajúcim singlom v Spojenom kráľovstve, pričom v prvý týždeň predaja sa predalo 145 000 kópií.
Kompozícia
Skladba „La La La“ má dĺžku 3 minúty a 40 sekúnd. Je zložená v tónine fis mol, pričom vokálny rozsah Sama Smitha je dve oktávy. Jej tempo je 125 úderov za minútu.
Mil Mi-8
alt=Ranná verzia vrtulníku Mi-8T, ktorý bol vyrobený v roku 1969|náhľad|Mi-8T ranná verzia
Mil Mi-8 (v kóde NATO: "Hip") je ruský (pôvodne sovietsky) viacúčelový vrtuľník strednej triedy, ktorý môže byť použitý i na priamu podporu pozemných vojsk (tzv. gunship).
Vznik a vývoj
Stroj vznikol na základe požiadaviek Aeroflotu. Prvý prototyp vrtuľníka Mil Mi-8 bol zalietaný 9. júla 1961. Druhý prototyp, ktorý bol vybavený dvoma turbínovými motormi AI-24W, po prvýkrát vzlietol 17. septembra 1962. Typ Mi-8 sa stal najrozšírenejším transportným vrtuľníkom na celom svete. Doteraz slúži v mnohých armádach a civilných organizáciách. Môže byť vyzbrojený blokmi neriadených rakiet a rôznou hlavňovou výzbrojou. Bolo vyrobených približne 13 000 kusov. Neskôr bola vyvinutá verzia s výkonnejšími motormi a lepším prístrojovým vybavením označená Mi-17, ktorá sa však od svojho predchodcu navonok výrazne nelíši.
Súčasní používatelia
250px|náhľad|vpravo|Chorvátsky Mil Mi-8MTV, 2009. 250px|náhľad|vpravo|Indický Mil Mi-8 na letisku v Bangladéši, 1988. 250px|náhľad|vpravo|Litovský Mil Mi-8, 2015 250px|náhľad|vpravo|Východonemecký Mil Mi-8T na základni Cottbus, 1990 250px|náhľad|vpravo|Mil Mi-8 spoločnosti Vertical-T, 2008. 250px|náhľad|vpravo|Maďarský Mil Mi-8T nad Budapešťou, 2011. 250px|náhľad|vpravo|Ruský Mi-8MTV na základni Sperenberg v Nemecku, 1994
Takticko-technické údaje
Mi-8 je dvojmotorový vrtuľník s jedným nosným rotorom, pre dvoj až trojčlennú posádku a 24 až 28 sediacich cestujúcich (prípadne 12 ležiacich), alebo zodpovedajúci náklad. Trup je tvorený kovovou polškrupinou s niekoľkými oceľovými dielmi. Nosný rotor s piatimi listami je kovový rovnako ako trojlistá vrtuľa vyrovnávacieho rotora. Kolesový podvozok je pevný. Kabína je prístupná bočnými dvermi, v zadnej časti trupu sa nachádza nákladná rampa. Civilné stroje majú inštalovaný aj priehľadný hranol na boku trupu, ktorý slúži ako pozorovateľňa operátorovi žeriavu.
1485 Isa
1485 Isa je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil K. Reinmuth 28. júla 1938.
Bruno Mráz
Bruno Mráz (* 13. apríl 1993, Bratislava) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
S hokejom začínal v klube HC Slovan Bratislava, kde v dorasteneckom družstve ako pätnásťročný absolvoval premiérovú sezónu 2007/2008. Zaznamenal v nej 19 gólov a 27 asistencií v 50 stretnutiach. V ročníku 2008/2009 ešte odohral niekoľko stretnutí v družstve dorastu, no väčšinu sezóny bol k dispozícií družstvu juniorov. V tom čase patril k najmladším hokejistom, ktorí pôsobili v slovenskej lige juniorov. V prvej sezóne dokázal pokoriť hranicu dvadsiatich bodov. Druhá bola ešte úspešnejšia, keď v 32 zápasoch zaznamenal 15 gólov a 22 asistencií. V Extralige sa prvýkrát objavil v drese HK Orange 20 pod vedením trénera Štefana Mikeša. Pred sezónou 2011/2012 odišiel do zámorskej WHL, kde hral za klub Brandon Wheat Kings. V sezóne 2013/2014 hráva za HC Slovan Bratislava v Kontinentálnej hokejovej lige.
Adaptívna optika
Adaptívna optika je prídavný optický systém väčšinou veľkých teleskopov, ktorý odstraňuje zhoršenie kvality obrazu spôsobené prechodom svetla zemskou atmosférou. Značne tým zvyšuje rozlišovaciu schopnosť ďalekohľadov. Výsledná kvalita obrazu závisí od všetkých troch zložiek: kvality optiky ďalekohľadu, kvality adaptívnej optiky/systému a aktuálneho stavu zemskej atmosféry. Adaptívna optika sa používa výlučne pri zrkadlových ďalekohľadoch - reflektoroch.
Néleus
Néleus (starogr. Νηλεύς – Néleus, ) môže byť:
On the Floor
„On the Floor" je pieseň americkej speváčky Jennifer Lopezovej a jej prvý singel zo siedmeho štúdiového albumu „Love?". V piesni okrem Jennifer Lopezovej spieva aj rapper Pitbull. Pieseň produkoval RedOne a napísali ju Bilal Hajji, Kinda Hamid, Gonzalo Hermosa, Ulises Hermosa, Achraf Janussi, Nadir Khayat, Pitbull a Geraldo Sandell.
Chromios (syn Pterelaa)
Chromios (Chromios) je v gréckej mytológii syn Pterelaa, kráľa ostrova Tafos.
Chromios a jeho bratia Tyrannos, Antiochos, Chersidamas, Méstor a Euéres pochádzali z ostrova Tafos. Keďže ich starý otec Méstor bol brat mykénskeho kráľa Élektryóna, domnievali sa, že si môžu nárokovať podiel z mykénskeho kráľovstva. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ale ich nároky zmietol zo stola, čo v nich vyvolalo sklamanie a hnev.
V túžbe po pomste sa potom dohodli, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania ale dobytok nakoniec predsa len odviedli a predali ho élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Giuseppe Puglisi
thumb|Hrob Giuseppe Puglisiho v [[Cattedrale di Palermo]] Blahoslavený Giuseppe Puglisi (tiež Pino Puglisi; * 15. september 1937, Brancaccio, Taliansko – † 15. september 1993, Brancaccio) bol taliansky katolícky kňaz a odporca mafie, od roku 1993 bol farár v neslávne známej palermskej štvrti Brancaccio. Mafia ho niekoľkokrát stýrala a nakoniec zavraždila. V roku 2013 ho blahorečil pápež František.
Zoznam poslancov Žilinského samosprávneho kraja (2005 – 2009)
Zoznam poslancov Žilinského samosprávneho kraja zvolených vo volebnom období 2005–2009.
Giuseppe Puglisi
Život
Viedol rozsiahle sociálne projekty zamerané na mládež, aby ju odviedol od nástupu na cesty zločinu. V roku 1993 založil pastoračné centrum Padre Nostro. Veľmi ostro napádal vo svojich kázňach mafiu a tradičné mafiánske štruktúry spoločnosti. Jeho činnosť spôsobila mafii v Palerme také problémy, že sa Giuseppe Graviano, mafiánsky šéf vládnucej Brancaccio, rozhodol nerešpektovať obvyklú nedotknuteľnosť kňazov a keď nepomohlo ani surové zmlátenie, nechal Puglisiho zavraždiť. Ide o jeden z hlavných zločinov, ktoré súd v roku 1999 Gravianimu preukázal a ktoré mu vyniesli doživotné väzenie.
Beatifikácia
15. septembra 1999 Salvatore De Giorgi podnietil proces blahorečenia. Dekrét o blahorečení promulgoval pápež Benedikt XVI. 28. júna 2012. Giuseppe Puglisi, sicílsky kňaz, bol v sobotu 25. mája 2013 vyhlásený za blahoslaveného. Rímskokatolícka cirkev ocenila úsilie človeka, ktorý sa v Palermskej štvrti Brancaccio venoval mladým ľuďom a snažil sa ich odvrátiť od kriminality. Mafia ho zastrelila 15. septembra 1993, v deň, keď oslavoval svoje 56. narodeniny. Beatifikačnú ceremóniu vykonal kardinál Salvatore De Giorgi.
Literatúra a film
Jeho život sa stal predmetom niekoľkých knižných stvárnení a filmu.
Robin Söderling
Robin Söderling, celým menom Robin Bo Carl Söderling (* 14. august 1984, Tibro, Švédsko) je švédsky tenista. Jeho najvyššie umiestnenie v rebríčku ATP je 4. miesto, ktoré dosiahol 15. novembra 2010. Je pravák, hráva obojručný bekhend. Do profesionálneho tenisu vstúpil v roku 2001. Počas svojej kariéry vyhral 9 turnajov ATP v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.
Saulces-Champenoises
Saulces-Champenoises je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 199 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Argagnon
Argagnon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hematológia
Hematológia je veda zaoberajúca sa fyziologickými funkciami krvi a ochoreniami krvi.
Hematológia je samostatný špecializačný medicínsky odbor. Len málo lekárskych odborov môže hematológii konkurovať svojím progresívnym vývojom a rozsahom riešenej problematiky. Pôvodne malý pododbor vnútorného lekárstva sa rozšíril na interdisciplinárny odbor v úzkom spojení s interným lekárstvom, kardiológiou, onkológiou, gynekológiou, chirurgickými disciplínami a medicínou neodkladných stavov. Názov hematológie je odvodený z gréckeho tó haima – krv a lógos – slovo. Zjednodušená charakteristika hematológie – odbor skúmajúci zloženie krvi a krvotvorných orgánov, ich funkcie za normálnych okolností a chorobných podmienok. Moderná hematológia je rozšírená o transplantačnú problematiku, transplantácie krvotvorných buniek a kostnej drene a svojimi poznatkami vrátane imunohematológie zasahuje do transplantácie orgánov. Hematológia je raritná svojou vyváženosťou klinickej a laboratórnej medicíny.
Zakladateľom hematológie je Antonie van Leeuwenhoek.
Arktída
thumb|Červená hranica znázorňuje 10 °C izotermu v júli, ktorá sa niekedy používa na definovanie hraníc arktickej oblasti.
Arktída je oblasť okolo severného pólu Zeme, oproti Antarktíde, ktorá sa nachádza v okolí južného pólu. Arktída zahŕňa Severný ľadový oceán (obklopuje severný pól) a časti Kanady, Grónska (súčasť Dánska), Ruska, USA (Aljaška), Islandu, Nórska, Švédska a Fínska.
Slovo Arktída pochádza z gréckeho αρκτικός (arktikos), čo znamená "severný", "arktický" alebo "blízko medveďa". Toto slovo je odvodené od slova άρκτος (arktos), čo znamená "medveď". Tento názov sa tiež vzťahuje na Súhvezdie Veľká medvedica, "Veľký medveď" má veľký význam v severnej časti nebeskej sféry alebo súhvezdie Malá medvedica, "Malý medveď", v ktorom sa nachádza Polárka.
Oblasť Arktídy sa nachádza na sever od Severného polárneho kruhu (66° 33’S), čo je približne hranica medzi polnočným slnkom a polárnou nocou. Eventuálne, sa dá Arktída zadefinovaná ako oblasť, kde priemerná teplota najteplejšieho mesiaca (júl) je nižšia, ako 10 °C (50 °F). Politická a sociálna arktická oblasť zahŕňa územie ôsmich severných štátov, vrátane štátov Fínsko, Švédsko a Nórsko aj napriek tomu, že tieto sa z väčšej časti nachádzajú v subarktickom pásme.
Arktída je jedinečná oblasť medzi ekosystémami Zeme. Kultúry sa tu prispôsobili na extrémne chladné podmienky života.
V súčasnosti sa arktická oblasť kvôli globálnemu otepľovaniu zmenšuje. Jedna z hlavných príčin tohto zmenšovania je strata morského ľadu. Predpokladá sa, že k úplnému roztopeniu morského ľadu dôjde medzi rokmi 2040 a 2100.
Nedá sa určiť najvyšší vrch keďže sa nachádza prevažne na mori. Rátať sa dajú len vrchy na ostrovoch.
Zrážky
Vzhľadom na prevládajúci vysoký tlak vzduchu sú zrážky v tejto oblasti všeobecne nízke, približne 100 – /rok. Väčšina zrážok je v podobe snehu. Na severnom póle je dlhodobý priemer /rok a na južnom okraji Arktídy 200 – /rok. Južný výbežok Grónska má 1 000 –  ročne.
Teplota
Teplotné podmienky sú neporovnateľne vyššie ako v Antarktíde. V zime sú priemerné teploty od +3 °C (južný okraj Arktídy) do −40 °C (centrálna Arktída). Naopak v júli sa teploty pohybujú od +10 °C na okraji až po 0 °C v centrálnej časti.
Na severnom póle teplota v lete dosahuje 0 – 3 °C, v zime sa pohybuje od -30 do −40 °C. Najnižšia nameraná teplota je tu −56 °C a najvyššia +6 °C.
Extrémne teploty sa vyskytujú hlavne v oblastiach kontinentálnej Sibíri a Severnej Ameriky, kde napríklad v okolí východosibírskeho Ojmjakonu dosahujú zimné minimá −68 °C a letné maximá presahujú +30 °C. V oblasti severoamerického Fort Good Hope bola nameraná teplota −63 °C.
Rastliny
thumb|Pižmoň Flóra Arktídy sa skladá z rastlín ako trpasličie kry, trávy, byliny, lišajníky a machy, ktoré rastú relatívne pri zemi, čím vytvárajú tundru. Smerom na sever sa znižuje množstvo tepla, ktoré môžu rastliny získať. Nízke letné teploty majú veľký vplyv na rozmery, reprodukciu a rôznorodosť rastlinstva. Stromy tu nemôžu rásť, ale v teplejších oblastiach dosahujú kry výšku až 2 metre. V chladnejších oblastiach Arktídy je väčšina zeme bez porastu, pričom dominujú machy a lišajníky spolu s niektorými zakrpatenými trávami.
Zvieratá
K bylinožravcom v arktickej tundre patrí zajac polárny, lumík, pižmoň severský a sob. Medzi dravce patria líška polárna a vlk polárny. Medveď biely patrí tiež medzi predátorov, ale väčšinou loví vodne živočíchy z ľadu. Žije tu tiež množstvo vtákov a vodných druhov endemických na chladnejšie oblasti. Medzi ďalšie suchozemské zvieratá patrí rosomák, hranostaj a arktická veverica zemná. Medzi morské cicavce patrí tuleň, mrož, niekoľko druhov veľrybých kosticovcov, narval, kosatka dravá a bieluha morská.
Pôda
Na najsevernejších ostrovoch sa pôdy nevyskytujú, nachádza sa tu mrazová púšť so svahovými a solifunkčnými sedimentami. Iba na miestach, kde je väčšie množstvo vtáčieho trusu sa nachádzajú machy a lišajníky.
Na Arktíde sa nachádzajú štruktúrne pôdy, ktoré vznikli pomocou kryogénnych javov. V južnejších oblastiach sa nachádzajú čiastočné tundrové, močaristé, močiarne a rašelinové pôdy s machmi, lišajníkmi a kvitnúcimi rastlinami. Veľmi rozšírený je permafrost, ktorý predstavuje trvalo zmrznuté pôdy. Aktívna vrstva pôd na Arktíde sa v lete roztopí do hĺbky, čo sa na rovine prejavuje ako močiar.
Prírodné zdroje
thumb|upright=1|Vodné fosílie z kanadskej Arktídy Na Arktíde sa nachádzajú rozsiahle prírodné zdroje (ropa, plyn, minerály a ryby), ktoré vďaka moderným technológiám a ekonomickému otvoreniu Ruska ponúkajú nové možnosti využitia. Záujem turistického priemyslu je v posledných rokoch tiež na vzostupe.
Arktída je jedna z posledných rozsiahlych neprebádaných oblastí na Zemi. Jej význam v konzervovaní biologickej diverzity a genotypov je pozoruhodný. Zvyšovanie počtu ľudí v tejto oblasti má často smrteľné následky na pôvodných druhoch. Nachádza sa tu 1/5 všetkých zásob pitnej vody na Zemi.
Paleohistória
Počas kriedy sa tu tiež vyskytoval sneh so sezónnym výskytom rastlín. Zvieratá ako Chasmosaurus, Hypacrosaurus, Troodon a Edmontosaurus tu v lete migrovali za sezónnym porastom a v zime sa vracali naspäť na juh za teplejším podnebím. Podobné správanie bolo zistené aj u dinosaurov v Antarktíde, medzi ktoré patril Muttaburrasaurus z Austrálie.
Autochtónna populácia
thumb|upright=1|Inuit v kajaku, rok 1929 Inuiti sú potomkami tých, koho antropológovia nazývajú thulská kultúra, sú to kočovní ľudia, ktorí prišli z východnej Aljašky približne okolo roku 1000 n.l. a rozšírili sa na východ do Arktídy, čím vytlačili dorsetovu kultúru (Tuniiti). Inuitské legendy hovoria o Tuniitoch ako o obroch, ktorí boli vyšší a silnejší ako Inuiti, ale ľahko sa nechali zastrašiť pokročilejšími Inuitmi. Vedci veria, že dorsetova kultúra nepoužívala psov, lode a ani iné technológie využívané Inuitmi, ktorí boli tým pádom vo výhode. Okolo roku 1300 Inuiti osídlili západné Grónsko a v nasledujúcom storočí sa presunuli na východné.
Tuniiti prežili na Aiviliku, Southamptone a ďalších ostrovoch až do začiatku 20. storočia. Tu boli známi ako Sallirmiuti. Ich populácia bola zničená chorobami privezenými z Európy. Posledný z nich zomrel v roku 1902 na chrípku, ktorou sa nakazil od veľrybárov. Táto oblasť bola potom znovu osídlená Inuitmi. Genetickým výskumom sa zistilo, že za viac ako 1000 rokov od prvého stretnutia Inuitov s Tuniitmi nebol takmer žiadny vzájomný sobáš medzi týmito dvomi kultúrami.
Politika
Oblasť Arktídy je ohniskom medzinárodného politického záujmu. Medzinárodná spolupráca sa vytvorila v širokom meradle približne pred 10 rokmi. Medzinárodný arktický vedecký výbor (IASC), stovky vedcov a špecialistov "Arktickej rady" sa snažia získať čo najpresnejšie informácie o oblasti Arktídy.
Územné nároky
Žiadna krajina nevlastní geografický severný pól alebo oblasť Severného ľadového oceánu, ktorý ho obklopuje. Okolité arktické štáty, ktoré hraničia so Severným ľadovým oceánom Rusko, Nórsko, USA, Kanada a Dánsko (cez Grónsko) sú ohraničené zónou okolo ich pobreží.
Na základe „Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve“ má krajina 10 rokov na podanie požiadavky na rozšírenie o pobrežia. Kvôli tomuto Nórsko (ratifikovalo v roku 1996), Rusko (ratifikovalo v roku 1997), Kanada (ratifikovalo v roku 2003), Dánsko (ratifikovalo v roku 2004) vytvorili projekty, v ktorých požiadali o toto rozšírenie svojich krajín.
Zahraniční ministri a ďalší oficiálni zástupcovia Kanady, Dánska, Nórska, Ruska a USA sa 28. mája 2008 stretli v meste Ilulissat na Arkticko-oceánskej konferencii, kde ohlásili Ilulissatskú deklaráciu.
Vymedzenie oblasti
Hranice Arktídy je možné stanoviť viacerými spôsobmi. Najčastejšie sa definuje buď ako oblasť na sever od severného polárneho kruhu, to je na sever od 66°32’ šírky, v tom prípade zaberá rozlohu 21,18 mil. km², alebo ako oblasť na severnej pologuli, kde priemerná teplota v lete nepresahuje 10 °C. Jej hranice sa nachádzajú približne na hranici lesa. V súčasnosti má takto ohraničená Arktída rozlohu viac ako 26 mil. km².
Väčšinu rozlohy Arktídy predstavuje Severný ľadový oceán, ktorý je po väčšinu roka zamrznutý alebo s plávajúcimi ľadovými kryhami, ktoré cirkulujú okolo pólu. Zvyšok Arktídy sa nachádza sa severnom okraji Európy, Ázie, Grónska a Severnej Ameriky vrátane priľahlých ostrovov.
Vedecký výskum
thumb|Arktická ľadová pokrývka v roku 2007 v porovnaní s rokmi 2005 a priemerom rokov 1979 – 2002. Od roku 1937 bola celá oblasť Arktídy rozsiahlo preskúmavaná sovietskymi a ruskými ľudskými plávajucími ľadovými stanicami. Medzi rokmi 1937 a 1991 bolo vytvorených 88 polárnych posádok, ktoré pracovali a bývali na vedeckých staniciach na plávajúcom ľade, pričom boli takto unášané tisíce kilometrov po oceáne.
Klimatické zmeny
Na Arktídu vo veľkom meradle vplýva globálne otepľovanie, čo vyplýva zo zväčšujúceho sa roztápania ľadovcov v tejto oblasti v posledných rokoch. Klimatické modely ukazujú oveľa väčšie otepľovanie na Arktíde ako je globálny priemer, čo vyplýva z veľkého medzinárodného záujmu o túto oblasť. Úbytok ľadu na Arktíde je dôsledkom topenia ľadovcov a ďalšieho ľadu v Grónsku, čo môže prispieť k podstatnému zvyšovaniu morskej hladiny v celosvetovom meradle. Podľa klimatických modelov sa predpokladá, že k úplnému roztopeniu morského ľadu dôjde v septembri medzi rokmi 2040 a 2100. Viac ako polovica analyzovaných modelov ukazuje takmer úplné roztopenie v septembri 2100. Letné roztopenie ľadu sa začne prejavovať približne v roku 2029.
Súčasný úbytok ľadu na Arktíde vedie k strachu z uvoľnenia arktického metánu. Pôjde o uvoľnenie metánu z arktických permafrostov, čo bude viesť k náhlemu a vážnemu globálnemu otepleniu, pretože metán patrí medzi skleníkové plyny. Predchádzajúce uvoľnenie metánu bolo spojené s veľkým vymieraním na prelome Permu a Triasu.
Vplyv ostatných krajín
Všetky krajiny si veľmi dobre uvedomujú možnosti využitia Arktídy pre výskyt vzácnych nerastných surovín a zaistenie bezpečnosti a suverenity svojich hraníc. Na Arktíde sa nachádza pätina všetkých doposiaľ nevytěžených zásob fosílnych palív na svete. Ťažobný priemysel má ale záujem aj o obrovská ložiská medi a vzácnych kovov. K tomu je tu perspektíva otvorenia nových polárnych ciest pre obchodnú plavbu. To znamená jediné, že skráti čas dopravy, zníži náklady na ďalší zisk.
Ak sa hovorí o regióne Arktídy, zvyčajne sa skúmajú možné spory medzi západnými štátmi a Ruskom. Už niekoľko rokov sa ale do diania na severe zapája ďalší silný hráč, a to Čína.
Čínski vedci vykonávajú prieskumy, čínske korporácie sa podieľajú na ťažbe a rybolovu a investujú do arktickej infraštruktúry.
Vo vyhlásení "Arktickej politiky" z roku 2018 sa Čína vyhlásila za stať, nachádzajúci sa v bližšom prostredí Arktídy. Peking v súlade s medzinárodnými zmluvami deklaruje právo na vedecký výskum, slobodu plavby, preletu a rybolovu, využívanie prírodných zdrojov a kladenie káblov na morské dno arktického voľného mora. záujem Číny o Arktídu je predovšetkým ekonomický, s Ruskom spolupracuje na zabezpečenie globálneho prepravného koridoru cez severnú morskú trasu. Tá má byť o 40% rýchlejší ako južná cesta cez Suezský prieplav.
Čína zatiaľ najviac investovala do Ruska. Jednou z týchto investícií bola elektráreň na zemný plyn na Sibíri. Rusko bolo kedysi ohľadom čísnkých plánov veľmi cynické. Ale od krízy na Ukrajine sa musí po investíciách do svetového arktického regiónu obzerať na východe. Záujem čínskych firiem môže byť pre mnohých arktickej komunity dobrou správou. len málo ďalších investorov preukázalo ochotu prehltnúť vysoké náklady a pomalé výnosy, ktoré sú na ďalekom severe nevyhnutné. ale zasahovanie Číny vyvolá aj kritiku. Zelení, ktorí by najradšej videli Arktídu bez škvrnky, sa obávajú, že čínske peniaze podporí porjekty, ktoré povedú k znečisteniu. Arktída je relatívne stabilný a konflikt tu nie je pravdepodobný. Môže tak priťahovať čínske firmy, ktoré hľadajú, kam svoje peniaze zaparkovať.
Paul Lafargue
Paul Lafargue (* 15. január 1842, Santiago de Cuba, Kuba – † 26. november 1911, Draveil, Francúzsko) bol francúzsky marxistický socialistický novinár, politik, činiteľ medzinárodného robotníckeho hnutia ovplyvnený Proudhonom a Comtom, žiak a zať K. Marxa.
1486 Marilyn
1486 Marilyn je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil E. Delporte 23. augusta 1938.
Periklymenos (syn Nélea)
Periklymenos (starogr. Περικλύμενος – Periklymenos, ) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Periklymenos, najstarší z dvanástich synov Nélea, dostal od svojho starého otca boha Poseidóna schopnosť ľubovoľne sa premieňať na hada, leva alebo na včelu.
Periklymenos bol účastníkom výpravy Argonautov za zlatým rúnom do ďalekej Kolchidy. So svojimi desiatimi bratmi a s otcom sa na strane élidského kráľa Augeia zúčastnil vojny proti Heraklovi a táto vojenská výprava ich všetkých stála život. Herakles v boji zabil najprv jeho bratov i otca, a on sa pre svoju záchranu premenil na včelu, ale Heraklovi aj tak neunikol, ako si sadol na jedného zo zapriahnutých koňov, Herakles ho rozmliaždil dlaňou. (podľa inej verzie sa premenil na orla a smrti unikol ) Néleov rod však jeho smrťou nevymrel, lebo jeho najmladší brat Nestor prežil. Keďže bol ešte vtedy mladý a slabý, bojov sa nezúčastnil. Nestor sa následne ujal vlády v Pyle a po dlhých rokoch sa ako najstarší z achájskych vodcov preslávil v trójskej vojne.
Referencie a bibliografia
Periklymenos ペリクリュメノス
Ľadovec (súvislý ľad)
thumb|Okraj [[Kontinentálny ľadovec|kontinentálneho ľadovca v Grónsku.]] Ľadovec (alpský - resp. staršie aj akýkoľvek iný - sa nazýva aj glečer, z nem. Gletscher ) je homogénne, nepriepustné a plastické teleso tvorené ľadovými kryštálmi v oblastiach s negatívnou teplotnou bilanciou po väčšinu roka (vysokohorské údolia nad snežnou čiarou alebo časti pevnín ležiace v polárnych oblastiach) s vysokými zrážkami.
Okrem nízkej teploty sú nevyhnutnou podmienkou tvorby ľadovcov zrážky. Ich neprítomnosť (resp. neprítomnosť vyššieho množstva zrážok) bola aj príčinou nezaľadnenia Sibíri, centrálnej časti Aljašky a Mandžuska v poslednej ľadovej dobe napriek ich vysokej zemepisnej polohe. V súčasnosti je tento jav dobre pozorovateľný v čilskej vysokohorskej oblasti nad extrémne suchou púšťou Atacama, kde sa ľadovce nenachádzajú ani v nadmorskej výške 6 300 m.
Ľadovce predstavujú najväčšie zásobárne sladkej vody a po oceánoch sú aj druhé najväčšie v celkových zásobách vody. Veda, zaoberajúca sa ľadovcami sa nazýva glaciológia.
Typy ľadovcov
thumb|[[Alpínsky ľadovec|Vysokohorský ľadovec Marmolada v talianskych Dolomitoch.]] Ľadovce sa rozdeľujú na: vysokohorské (vyskytujú sa vo vysokohorských oblastiach nad snežnou čiarou) a pevninské (pokrývajú kontinenty, často súvisia s ľadovými dobami). Menšie vysokohorské ľadovce sa nazývajú údolné, väčšie, často pokrývajúce celý vrch kopca, horskej reťaze, príp. vulkánu ľadové čiapky. Z ľadových čiapok odchádzajú malé, radiálne ľadovce.
Najväčšie ľadové čiapky pokrývajú celé kontinenty (hlavne v ľadových dobách), v súčasnosti ľadovce pokrývajú takmer celú Antarktídu a Grónsko. Objem ľadu v týchto ľadovcoch je obrovský, ak by sa roztopil grónsky ľadovec, hladina svetového oceánu by stúpla o 6 metrov, v prípade antarktických ľadovcov až o 65 metrov.
Najvyššie položený alpínsky ľadovec Siachen sa nachádza v východnej časti pohoria Karakoram v nadmorskej výške 5 753 m, na hraniciach medzi Indiou a Pakistanom. Je to zároveň druhý najdlhší ľadovec sveta (dĺžka približne 70 km).
thumb|right|250px|[[Údolie tvaru U ako pozostatok po ľadovci (Mount Hood v Oregone, USA).]]
Vznik ľadovca
Sneh, ktorý je stavebnou látkou ľadovcov, sa neustálym zamŕzaním a topením pomaly mení na formu granulovaného ľadu - névé. Tento sa neskorším pôsobením tlaku nadložných vrstiev snehu stlačí a nazýva sa firn. Časom jednotlivé vrstvy podliehajú ďalšiemu stlačeniu až vytvoria ľadovcovú masu. Ľadovcový ľad kryštalizuje v hexagonálnej sústave, je mäkký a jeho najspodnejšia vrstva je vplyvom vysokého tlaku plastická, čo umožňuje pomalý pohyb ľadovca. Ľadovce preto nutne nepotrebujú k svojmu pohybu šikmú plochu. Ich pohyb je zabezpečený neustálym pridávaním ďalších vrstiev snehu v hornej časti, ktoré tlakom svojej hmoty spôsobujú roztekanie na jeho báze. Vrchná vrstva ľadovca je krehká a často v nej vznikajú veľké trhliny.
Anatómia ľadovca
Vrchná časť ľadovca, ktorá zachytí najviac snehových zrážok sa nazýva akumulačná zóna. Zaberá asi 60-70 % povrchu ľadovca. Hrúbka ľadu v nej je dostatočná, aby spôsobila hlbokú eróziu podložných hornín. Ak sa neskôr ľadovec roztopí zostane po akumulačnej zóne charakteristické údolie tvaru amfiteátra, nazývané kar.
Na opačnom konci ľadovca dochádza k topeniu ľadu (resp. množstvo ľadu pribudnutého napadaným snehom je menšie ako množstvo roztopeného ľadu) a ukladaniu sedimentov. Predná časť sa nazýva ľadovcový front. Nadmorská výška hranice medzi oboma koncami sa nazýva rovnovážna línia. V nej je množstvo pribúdajúceho a roztápajúceho sa ľadu rovnaké. Erozívna sila zostupujúceho ľadovca mení riečne údolia charakteristického tvaru V na ľadovcové s prierezom tvaru U.
Celkové „zdravie“ ľadovca sa hodnotí podľa veľkosti akumulačnej plochy - čím je väčšia, tým sa ľadovec považuje za zdravší.
Pohyb ľadovca
Pri hrúbke asi 50 metrov sa ľad začína správať plasticky. Medzimolekulové sily, držiace pokope kryštály ľadu sú relatívne slabé, takže pri zväčšujúcom sa tlaku sa porušia a vrstvy ľadu sa začnú pohybovať. Iný mechanizmus pohybu je šmýkanie sa celej masy po povrchu, ktoré je podporené oslabením trecej plochy základne ľadovca roztopenou vodou. Aj samotné topenie vody v spodných vrstvách ľadovca je podmienené tlakom nadložných vrstiev - čím je tlak vyšší, tým je teplota topenia sa ľadu nižšia.
Pri pohybe sa vo vrchných vrstvách, ktoré nie sú plastické vytvárajú rôzne veľké trhliny. Tieto sú nebezpečné pre turistov, pretože sa často skrývajú pod povrchom a môžu mať hĺbku aj niekoľko desiatok metrov. Rýchlosť pohybu je determinovaná trením a je dosť variabilná. Spodné časti ľadovca sa pohybujú pomalšie ako vrchné. Antarktické ľadovce sa vo všeobecnosti pohybujú rýchlosťou 1,5 až 2 metre za deň, alpínske niekoľko metrov denne. Veľa ľadovcov máva periódy rýchleho pohybu, kedy sa pohybujú až tisíckrát rýchlejšie ako zvyčajne.
Najrýchlejšie sa pohybujúci ľadovec na zemi sa nachádzal na Aljaške. Za sa deň posunul až o 65 metrov.
Ľadovcová erózia
thumb|Čelo ľadovca [[Hooker (ľadovec)|Hooker, ústiace do jazera Hooker (Nový Zéland. Na obrázku je pekne vidieť abrázne zóny ľadovca v údolí, ktoré tam zostali z minulých čias, keď bol ľadovec Hooker mohutnejší.]] Ľadovce opracúvavajú podložie dvoma metódami – vymieľaním a odtrhávaním úlomkov z horninového základu. Pri pohybe ľadovca voda, ktorá sa nachádza v jeho spodných častiach preniká do trhlín v podloží, kde často zamrzne a tieto horniny doslova trhá. Rôzne veľké úlomky sa zabudovávajú do masy ľadu a na podložie pôsobia ako šmirgeľ. Proces obrusovania blokov hornín úlomkami sa nazýva abrázia.
Rýchlosť ľadovcovej erózie je závislá od nasledovných faktorov:
Pre pohybujúci sa ľadovec je charakteristické údolie s prierezom tvaru U, nakoľko ľadovec na rozdiel od vodných tokov využíva na eróziu celé svoje teleso. Po roztopení zostávajú v údolí niektoré útvary špecifické pre ľadovec. Aréty a horny – menšie hrebeňe v bočných častiach a tzv. bludné kamene, ktoré sú unášané ľadovcom. Materiál, ktorý ľadovec opracuje a prenáša sa ukladá v morénach (frontálnych a bočných), drumlinoch (asymetrické vŕšky s aerodynamickým tvarom) a eskeroch.
Ľadovec svojou váhou stláča podložie a po jeho roztopení nastáva izostatické vyrovnanie. Tento jav je dobre merateľný na Škandinávskom polostrove, kde sa celý masív polostrova stále mierne dvíha potom, ako sa roztopil kontinentálny ľadovec poslednej ľadovej doby.
1000px|center|thumb|Ľadovec
Jacques Cartier
Jacques Cartier (* 31. december 1491, Saint-Malo, Francúzsko – † 1. september 1557, Saint-Malo) bol francúzsky námorný kapitán a objaviteľ. Významne ho inšpiroval Giovanni da Verrazano, florentský cestovateľ v službách francúzskeho kráľa, ktorý v roku 1524 dosiahol pobrežie Južnej Karolíny a potom cestoval na sever k pobrežiu Nového Škótska. Verrazano ako prvý poskytol opis Severnej Ameriky.
Prvá cesta 1534
Prvú cestu Jacquesa Cartiere financoval kráľ Francúzska František I. Plavbu začal v St. Malo s malou posádkou dvoch lodí. Hlavným cieľom cesty bolo hľadanie bohatstva a zabezpečiť priechod k Pacifiku. Až do roku 1534 Európania preskúmali veľkú časť severoamerického kontinentu, predovšetkým východné pobrežie, ale dovtedy nikto neuskutočnil cestu cez kontinent. Pristál v Novej zemi a preskúmal Záliv sv. Vavrinca, stretol sa so skupinami národov Irokézov a Mikmakov a zabral okolité územie pre francúzskeho kráľa. Cartier skúmal život Irokézov v oblasti dnešnej provincie Quebec. Irokézovia vtedy obývali celú oblasť okolo Rieky sv. Vavrinca od polostrova Gaspé po Ontárijské jazero. Po tejto ceste sa Cartier vydal naspäť do Francúzska, kam vzal aj dvoch synov náčelníka Irokézov Donnacona.
Druhá cesta 1535 – 1536
Francúzske záujmy sa zamerali na oblasť okolo Rieky sv. Vavrinca. Cartier sa vydal na cestu s tromi loďami a posádkou 110 mužov. Dosiahol indiánske mesto Hochelaga (dnes Montreal), kde hľadal zlatonosné žily, ktoré tu podľa povestí mali byť. Horu nad mestom pomenoval Mont Royal (kráľovská hora). Z tejto hory pozoroval celú oblasť, objavil hrebene blízkych hôr, ktoré nazval Lachine Rapids, pretože sa domnieval, že pozdĺž týchto hôr leží Čína. Cieľ nedosiahol, prezimoval v Quebecu, nemal skúsenosti so studeným podnebím. Posádka ochorela na skorbut (nedostatok vitamínu C), čím prišiel o 25 mužov. Domorodci pomohli Európanom obnoviť ich zdravie, varili im nápoj z kôry a ihličia bieleho cédra. Na jar sa Cartier vrátil do Francúzska, spolu s náčelníkom Donnaconnom (ktorý vo Francúzsku v roku 1539 zomrel). Táto druhá cesta bola veľmi dôležitá, Cartier dokázal, že Newfoundland je ostrov, a že Rieka sv. Vavrinca je prienikovým koridorom do nového neznámeho kontinentu, ktorý by mohol viesť k Číne.
Tretia cesta 1541
Vojnový konflikt medzi Karolom V. a Františkom I. prerušil francúzske objaviteľské akcie v Kanade, a tak sa Cartier mohol vydať na ďalšiu cestu až v roku 1541. Táto cesta bola podniknutá s cieľom založiť trvalú kolóniu a rozšírenie kresťanstva. Cestu viedol Jean François de la Rocque, cestovali s 10 loďami a posádka mala 400 námorníkov, 300 vojakov, ženy a dobytok. Cartier bol predvoj so 7 loďami, aby založil novú základňu. Cartierovu výpravu sužoval skorbut a veľa jeho mužov zomrelo. Jediné poklady, ktoré Cartier našiel, boli pyrit a kremeň, o ktorých sa domnieval, že je to zlato a diamanty a veľké množstvo z toho priviezol do Francúzska. Útesy v Quebecu preto pomenoval Cap Diamand. Cartier zomrel roku 1557 vo veku 66 rokov vo viere, že Rieka sv. Vavrinca je novou cestou do Číny. Jeho dedičstvo je veľmi dôležité, dáva detailný opis oblasti a dláždi tak cestu pre ďalšiu kolonizáciu a skúmanie.
Nižné Žeruchové pliesko
Nižné Žeruchové pliesko leží v Doline Bielej vody na dne Nižnej žeruchovej kotlinky vo Vysokých Tatrách. Pliesko je málo známe a veľmi málo navštevované. Turisticky je nedostupné. Vo väčšej vzdialenosti vedie dolinou Tatranská magistrála od Chaty pri Zelenom plese okolo Trojrohého plesa k bývalej Kežmarskej chate. Pomenovanie dostalo od blízkeho Žeruchového prameňa, okolo ktorého rastie fialová bylina žerušničník prehliadnutý (Cardaminopsis neglecta), ktorej podtatranský ľud pripisoval magické vlastnosti. Má rozlohu. Je  dlhé a  široké. Hĺbka. Leží v nadmorskej výške
Externé odkazy
náhľad|vľavo|[[Dolina Bielej vody kežmarskej|Dolina Bielej vody s plesami z Jahniaceho štítu]] náhľad|vľavo|[[Dolina Bielej vody kežmarskej|Dolina Bielej vody na historickej fotografii]]
JoJo
V júni roku 2004 vydala prvý debutový album. v 13-tich rokoch sa stala najmladšou sólovou speváčkou, ktorej pieseň Leave (Get Out) sa dostala na prvé miesto v Spojených štátoch. Pieseň sa umiestnila na 12. priečke Billboard Hot 100.
Nukleosyntéza
Nukleosyntéza môže byť:
Maroš Molnár
Maroš Molnár (* 28. február 1973, Žiar nad Hronom) je slovenský profesionálny kondičný tréner a bývalý atlét. V súčasnosti je hlavným kondičným trénerom medzinárodnej tenisovej akadémie EMPIRE Tennis Academy v Trnave.
Podľa názorov športovcov je Maroš Molnár kondičný tréner, ktorý trvá na dodržiavaní disciplíny a pravidiel v tréningoch.
Spolupracuje aj so slovenskými tenistami Miloslavom Mečířom ml., Jozefom Kovalíkom, hokejistami HC Slovan Bratislava Martinom Štajnochom, Martinom Bakošom a Michalom Sersenom, hokejistom Lady Togliatti Petrom Podhradským, futbalistom Igorom Žofčákom i bratmi a basketbalistami Radoslavom Rančíkom a Martinom Rančíkom.
V rokoch 2006 až 2009 viedol po kondičnej stránke slovenskú tenistku Dominiku Cibulkovú, ktorá sa vtedy prebojovala do semifinále grandslamového Roland Garros 2009. V rebríčku WTA bola Dominika Cibulková 6. júla 2009 na 12. mieste.
MOLfit, s.r.o.
Od roku 2007 je konateľom firmy MOLfit, s.r.o. Chcel mať vlastné fitnescentrum, kde by vedel poskytnúť servis športovcom a bežným ľuďom. Jeho manželka Zuzana je tiež trénerkou, ale rekreačných športovcov. V MOLfit, s.r.o pôsobí aj kondičný tréner Martin Hromkovič a fyzioterapeutka Jana Ďurecová. Členstvo v Slovenskej komore fyzioterapeutov (SKF) im umožňuje organizovať semináre a školenia v spolupráci s českým odborníkom Michalom Peroutkom.
Luxtrainer pre ľadový hokej
Maroš Molnár je autorom kondičného programu Luxtrainer pre ľadový hokej. Spolu s firmou dm drogerie markt participoval na príprave športového programu pre mládež s názvom Ľahšie to ide ľahšie, ktorého cieľom bolo navrátenie športu do škôl.
MOLfit’s Functional Training
Je autorom aplikácie MOLfit’s Functional Training dostupnej v Apple Store. Ide o unikátnu aplikáciu kombinovaného funkčného tréningu s obrovskou databázou cvičení vrátane ich animácií, čo pomáha udržiavať v tele svalovú rovnováhu.
Spolupráca s klubom TC EMPIRE Trnava
Od septembra 2014 je Maroš Molnár hlavným kondičným trénerom medzinárodnej akadémie EMPIRE Tennis Academy v Trnave, ktorá patrí pod klub TC EMPIRE Trnava.
Extrémne premeny
Od jesene 2017 je Maroš Molnár hlavným trénerom v televíznej relácii Extrémne premeny Slovensko, kde pomáha obéznym ľudom schudnúť. Odvysielalo sa niekoľko sérií tejto relácie.
Detstvo a rodina
Začínal so zjazdovým lyžovaním, ktorému sa venoval od šiestich do dvanástich rokov. Bol členom lyžiarskeho oddielu v Žiari nad Hronom, ktorý lyžoval na kremnickej Skalke. Zároveň sa venoval basketbalu a atletike. Trénoval ho otec Ondrej Molnár. Naučil ho veľa vecí z oblasti trénovania. Keď začal študovať na gymnáziu, venoval sa už len atletike. Zúčastňoval sa aj majstrovstiev Slovenska.
Behal šprinty na 60, 100 a 200 metrov. Na mítingu Kritérium SNP zabehol stovku za 11,24 s. Ťažil z odrazu z basketbalu, z miesta skočil 3,08 metra a vertikálny výskok bol 76 centimetrov. Trať dlhú 60 metrov zabehol za 7,1 s. Mal relatívne vynikajúci štart, ale keď behal stovku, na 60-tich metroch išli všetci cez neho. V tom veku však necvičil s činkami, čo sa prejavilo. Chýbala mu vytrvalostná sila, ktorú potreboval v záverečných metroch. Ukazovatele hovorili, že mohol behať 100 metrov za 10,60 s – 10,80 s.
Vysoká škola
Maroš Molnár študoval odbor Telesná výchova a biológia na Fakulte telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave. Na vysokej škole sa naďalej venoval aj behom, skúšal 400-metrovú trať. Trénoval ho Miroslav Vavák a Eugen Laco. Na vysokej škole zistil, že trénovanie mu celkom nahrádza život profesionálneho športovca, aj preto ho to začalo baviť.
Spolupráca so športovcami
V roku 2011 tenistke pomáhal päť týždňov počas jej spolupráce s fedcupovým kapitánom Slovenska Matejom Liptákom. Hantuchová chcela spoluprácu na plný úväzok, ale pre množstvo povinností Molnára na Slovensku to bolo nereálne. Radí jej stále aj na diaľku.
Matěj z Janova
Matěj z Janova (* medzi rokmi 1350 až 1355 – † 30. november 1394) bol český kazateľ a spisovateľ, radený medzi „predchodcov“ Jana Husa.
Bol žiakom Jana Milíča, na rozdiel od neho však nepresadzoval ideál života v chudobe. Študoval teológiu v Paríži; promoval roku 1380. Nasledujúci rok podnikol cestu do Ríma, snažil sa získať nejakú obživu, čo sa mu podarilo až roku 1388, kedy získal faru vo Veľkej Vsi. Dovtedy pôsobil ako kanonik v Prahe a žil v chudobe, čo ovplyvnilo jeho názory.
Euchénor
Euchénor (iné názvy: Euchénór, Euchenor; Euchénor/iný prepis Euchénór, ) môže byť v gréckej mytológii:
Euchenor môže byť aj:
Jiří Rusnok
Ing. Jiří Rusnok (* 16. október 1960, Ostrava) je český ekonóm a politik. Od apríla 2001 bol posledným z troch ministrov financií sociálno-demokratickej vlády Miloša Zemana, v nasledujúcej koaličnej vláde Vladimíra Špidlu bol do apríla 2003 ministrom priemyslu a obchodu. Po konflikte so Špidlom a odchode z politiky pôsobil o. i. ako prezident Asociácie penzijných fondov. V utorok 25. júna 2013 ho prezident Českej republiky Miloš Zeman vymenoval za premiéra a poveril zostavením vlády Českej republiky.
Životopis
Rusnok v roku 1984 absolvoval Národohospodársku fakultu VŠE v Prahe, potom nastúpil do Státní plánovací komise a ako referent v odboru dlhodobých výhľadov, neskôr pracoval na Federálnom ministerstve pre strategické plánovanie ako vedúci oddelenia sociálnej stratégie. Pred rokom 1989 bol kandidátom na členstvo v KSČ. V rokoch 19921998 bol poradcom a vedúcim sociálno-ekonomického oddelenia Českomoravskej konfederácie odborových zväzov.
V januári 1998 vstúpil do ČSSD. V auguste 1998 bol menovaný námestníkom ministra práce a sociálnych vecí Vladimíra Špidlu vo vláde Miloša Zemana. V komunálnych voľbách v októbri 1998 za ČSSD neúspešne kandidoval do zastupiteľstva mestskej časti Praha 18; ako profesiu mal uvedenú „ekonóm“.
Po odstúpení druhého z ministrov financií Zemanovej vlády Pavla Mertlíka kvôli sporom s premiérom a zvyškom vlády bol Rusnok 13. apríla 2001 vymenovaný na jeho miesto. Od júla 2002 do marca 2003 bol v Špidlovej vláde ministrom priemyslu a obchodu. Okrem toho bol v parlamentných voľbách v roku 2002 zvolený do poslaneckej snemovne za ČSSD (volebný obvod Královéhradecký kraj).
13. marca 2003 premiér Vladimír Špidla Rusnoka odvolal z vlády s odôvodnením zlej komunikácie. Na zjazde ČSSD 29. marca Rusnok kandidoval na predsedu ako predstaviteľ pragmatického krídla; Špidla ale predsedníctvo obhájil v pomere 299 hlasov proti 147. Krátko predtým Rusnok otvorene podporil v prezidentskej voľbe (na rozdiel od oficiálnej línie ČSSD) na post prezidenta republiky Václava Klausa. Podporoval tiež veľkú koalíciu ČSSD a ODS. V apríli zložil poslanecký mandát.
Kritický postoj voči hlavnému prúdu sociálnej demokracie si zachoval aj v nasledujúcich rokoch. V septembri 2006 sa dokonca hovorilo o jeho vylúčení z ČSSD, keď prijal ponuku ministra Vlastimila Tlustého (ODS) a zasadol do jeho expertnej skupiny. Predseda Jiří Paroubek vtedy prehlásil, že sa Rusnok myšlienkovo už dávno so sociálnou demokraciou rozišiel. Koncom roku 2008 sa pri očakávanej rekonštrukcii koaličnej vlády Mirka Topolánka objavili správy, že by sa Rusnok (stále člen ČSSD) mohol stať vicepremiérom pre ekonomiku.
Po roku 2003 Rusnok opustil politiku a zameral sa na prácu v súkromnom sektore. Bol vymenovaný do funkcie poradcu Výkonnej rady ING pre Česko a Slovensko. Od augusta 2006 zastáva funkciu predsedu predstavenstva akciovej spoločnosti ING Penzijný fond. Od roku 2005 do roku 2012 bol prezidentom Asociácie penzijných fondov (predtým od roku 2004 jej viceprezidentom). Od roku 2010 je členom Národnej ekonomickej rady vlády ČR.
Pred prezidentskými voľbami v januári 2013 Rusnok podporil Miloša Zemana; po jeho víťazstve ho navštívil, prisľúbil stať sa jeho ekonomickým poradcom a naznačil aj ochotu prijať nomináciu do bankovej rady ČNB. Po demisii premiéra Petra Nečasa prezident Zeman 25. júna 2013 vymenoval Rusnoka „úradníckym“ premiérom, čo sa už niekoľko dní očakávalo.
Zikova ulica
Zikova ulica je zaniknutá ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Vznikla v druhej polovici 70. rokov 20. storočia pri výstavbe panelákového sídliska.
Bola pomenovaná podľa Jana Ziku (1902 – 1942), českého komunistického politika, ktorý zomrel pri zatýkaní gestapom. Zanikla 1. apríla 1991, keď sa rozdelila na Pankúchovu ulicu a Polereckého ulicu.
Latiborská hoľa
Latiborská hoľa je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne juhovýchodne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Partizánska Ľupča a Jasenie. Najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situované osady Železnô a Magurka, západne sa nachádza Liptovská Lúžna a juhovýchodne obec Jasenie. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.