cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mercedes-Benz Citaro
Výskyt
Na Slovensku jazdia v Bratislave, v Poprade a v Ružomberku.
Mestská hromadná doprava v Poprade prevádzkuje 16 kusov autobusov verzií C2 K (dodané v 1/22 – 12/22) 8ks ,O 530 2ks,C2 6ks
V Česku jazdí v Českej Lípe, Děčíne, Jindřichovom Hradci, Kolíne (od roku 2003), Kyjove, Mělníku, Mladej Boleslavi, Mníšku pod Brdy (od 2004), Pelhřimove, Písku (od 2000), Prahe; od 2004), Tepliciach (od 2004), Třebíči a Žďári nad Sázavou (od 2001).
Od decembra 2008 jazdí model O 530 GL (CapaCity) v Bratislave.
Prue Halliwellová
Prue Halliwellová je fiktívna postava amerického televízneho seriálu Čarodejnice. Jej postavu stvárnila Shannen Dohertyová.
Detstvo a puberta
Prue zdedila schopnosť telekinézy po svojej babičke Penny. Zväčša ju využívala proti svojej sestre Piper, keď jej chcela zablokovať cestu nijakým gaučom, alebo jej chcela zobrať bábiku. Keď sa však narodila Phoebe, jej mama Patty a starká Penny nechceli, aby sily sestier získal démon Nicholas; schopnosť jej preto odobrali. Prue si nikdy nepamätala, že ako malá bola čarodejnicou. Keďže bola najstaršia, vždy si pamätala najviac: posledné slová, ktoré povedala mame (ľúbim ťa), odchod otca Viktora od rodiny, vďaka čomu ho vždy nenávidela, zamestnanie mamy, no hlavne jej smrť, keď ju videla ležať pri jazere na móle. Odvtedy mala z toho miesta strach a bála sa vody. V puberte bola Prue dosť problematická: bola rebelkou, obliekala sa do čierneho, no v škole sa vždy dobre učila. Prežila aj jeden vážny vzťah so spolužiakom Andym Trudeaom, no po skončení strednej školy sa s ním rozišla. Babička Penny od nej vždy vyžadovala, aby bola zodpovedná a dávala na sestry pozor. Prue sa vždy musela učiť, preto z vysokej školy odchádzala z dobrými známkami. Už na strednej škole snívala, že získa Pulitzerovu cenu za fotografovanie, preto keď získala vodičský preukaz a auto, často jazdila po meste a fotografovala. No raz, keď Prue viezla Phoebe, spôsobila nehodu a Phoebe skončila v nemocnici s otrasom mozgu. Babička Penny jej to vyčítala a Prue to niesla zle.
Dospelosť
Babička sa vždy starala o Prue tak, aby bola pre svoje sestry vzorom a aby bola zodpovedná. Prue sa podľa toho začala aj správať, niekedy všetkých až priveľmi dirigovala. Kým starká Penny a Phoebe bývali na Prescott Street, Prue a Piper vlastnili dom na Severnej pláži v San Franciscu. Keďže Prue bola znalcom starodávnych artefaktov, našla si prácu v jednom múzeu. Tam spoznala svojho šéfa Rogera, do ktorého sa zamilovala. Ich vzťah prerástol do vážnej známosti a zasnúbili sa. Vzťah však rozbila jej sestra Phoebe, ktorú Prue nikdy nemala v láske, pretože bola nezodpovedná a drzá: Rogera zviedla a Prue sa s ním rozišla. Túto zradu Phoebe nikdy neodpustila. Po tejto udalosti prišiel ďalší úder: ich babička Penny, ktorá sa o ne po smrti matky starala, zomrela. Phoebe odišla do New Yorku a Prue a Piper sa presťahovali do babičkinho domu na Prescott Street 1329, kde vyrastali. Prue aj napriek rozchodu s Rogerom pracovala v múzeu a to až dovtedy, kým sa nevrátila Phoebe.
Čarodejnícke začiatky
Prue sa zo svojim "postavením čarodejnice" spočiatku nevedela zmieriť; vždy chcela žiť normálny život. Postupne sa však s týmto faktom zmierila a svoju silu sa naučila rýchlo ovládať. Ako najstaršia sa Prue pokladala za ochrankyňu sestier. Keď opustila múzeum a získala prácu v aukčnej sieni Buckland, stretáva svojho otca; nenávidí ho, pretože opustil rodinu, a myslí si, že im chce ukradnúť Knihu Tieňov. Ukáže sa, že je to tak, no chce ich len chrániť. Je to nakoniec ona, ktorá ho zachráni pred smrťou, no neuzmieri sa s ním. Postupne spoznávala rôznych černokňažníkov, či démonov, a proti viacerým úspešne bojovala. Prue sa v tejto dobe naučila prekonať strach z vody (vďaka svojej matke) a zároveň sa ukázalo, že je mocná čarodejnica - podarilo sa jej premôcť démona strachu Barbasa. Keď kvôli nemu umrel Andy, policajt, ktorého Prue milovala (pozri nižšie), kládla si jeho smrť za vinu a bola rozhodnutá skončiť s čarodejníctvom. Sestry jej však pomohli sa s Andyho smrťou vyrovnať. Významnou udalosťou, nielen pre Prue, ale aj pre Piper a Phoebe, bola cesta do budúcnosti. Prue v budúcnosti mala oveľa väčšiu silu, dokonca bola schopná spôsobovať explózie. Onedlho sa vďaka kúzlu premenila na muža Mannyho a porazila démonku Succubus. Neskôr, opäť v súčasnosti, objavuje svoju novú schopnosť, astrálnu projekciu. Umožňuje jej byť na dvoch miestach naraz, avšak jej astrálne telo nemá schopnosť telekinézy. Prue sa túto schopnosť postupne naučila ovládať. V tomto čase sa objavil ďalší problém: Prue často chodila na miesto, kde umrela jej mama; aby však mohla poraziť vodného démona, musí prekonať strach z toho miesta. To sa jej s pomovcou priateľov podarí a nakoniec vodného démona porazí. O niečo neskôr sa naučila tvoriť zaklínadlá; jej prvé vlastné zaklínadlo spôsobovalo šťastie. V tomto období opäť krátko trpela, pretože démon Pokušiteľ jej pripomínal všetky tragédie, za ktoré bola zodpovedná a nútil ju spáchať samovraždu. No opäť jej pomohli jej sestry a Leo.
Prue a muži
Jej prvým vážnym vzťahom bol Roger, s ktorým zasnúbenie zrušila po tom, ako ju podviedol so sestrou Phoebe.
Ďalší vážny vzťah prichádza, keď spozná v Bucklande Jacka. Spočiatku ho neznáša, no časom sa medzi nimi rozvinie ľúbostný vzťah. Rozídu sa, keď dá Prue v Bucklande výpoveď. Ešte predtým spoznáva zločinca Banea Jussapa, s ktorým počas jednej diskotéky flirtuje. Keď Bane utečie z vezenia, unesie ju a žiada o pomoc. Ona mu začne dôverovať, až keď jej zachráni život. Nakoniec sa Bane musí vrátiť do vezenia a po tejto udalosti už Prue nikdy nenadväzovala vážne známosti, mala len krátkodobé vzťahy.
Prue a práca
Na začiatku seriálu pracuje Prue v múzeu, no keď vďaka Rogerovi nepostúpi v práci a ich vzťahy sa zohršujú, dáva výpoveď. Neskôr dostane prácu v aukčnej sieni Buckland; vyzná sa v artefaktoch, hodnotí tu rôzne starožitnosti a pripravuje aukcie. Neskôr zisťuje, že jej šéf Rex Buckland a kolegyňa Hannah Websterová sú démoni, ktorí chcú sily sestier. Prue, Piper a Phoebe ich premôžu a do Bucklandu prichádza nová šéfka Claire. Prue sa podarí zachrániť Buckland pred krachom vďaka úspešnej aukcii a pracuje tu až do roku 2000. Potom si uvedomí, že táto práca ju v skutočnosti neláka a dáva výpoveď. Keď jej Phoebe povie, že v minulom živote bola dobrou fotografkou, rozhodne sa, že začne fotiť a stáva sa fotografkou pre časopis 415. Neskôr ostáva na voľnej nohe a darí sa jej.
Čarodejný život
Prue má nielen nadanie pre mágiu, ale aj pre bojové umenie; od tretej série ovláda bojové umenie Aikido. Teraz v boji používa nielen psychické, ale aj fyzické schopnosti a ukazuje sa, že je mimoriadne silná.
Nakrátko získava silu empatie a mimoriadne trpí, pretože nedokáže umiesť pocity druhých. Vtedy po prvýkrát použije astrálnu projekciu tak, že sa zjaví v tele démona a tak ho zničí. Stretáva tiež svoju stredoškolskú lásku Toma, ktorý potrebuje pomoc proti démonom. Spolu s Phoebe vstupujú do ringu, kde sa nesmú používať magické sily a Prue predvedie svoje bojové umenie. O týždeň je unesená a vydáva sa proti svojej vôli za démona Zaila. Zail je nakoniec zničený Piper.
Prue a smrť
Ráno sestry privedú domov doktora Grifftsa, ktorého chránia pred démonom Shaxom. Ten ich v tom okamihu napadne a prehodí Prue a Piper cez stenu. Phoebe vysloví kúzlo, ktoré Shaxa zaženie a zavolá Lea, ktorý Prue a Piper vylieči. Potom sa obe vyberú démona hľadať, a ten ich napadne v uličke za domom. Keď ho ničia pomocou magických síl, vidí ich reportérka a kameraman, ktorý to natočil. Ich program je vysielaný v priamom prenose a tak sa obyvatelia San Francisca dozvedeli, že mágia existuje a že sestry Halliwellové sú čarodejnice. Potom k nim do domu vtrhne jedna šialená fanúšička, no Prue ju telekinézou vyhodí z domu. Fanynka sa hnevá a postrelí Piper. Prue volá Lea, ktorého poslala do Podsvetia za Phoebe (ktorá šla zachrániť Colea a chcela ho vrátiť na dobrú stranu), oznámiť jej čo sa stalo. No Leo jej volanie v Podsvetí nepočuje a keď sa opäť premiestni do San Francisca, nájde Piper ležať mŕtvu v nemocnici. Je pri nej plačúca Prue. Leo odchádza späť do Podsvetia oznámiť to Phoebe. Tá povie Coleovi, aby sa dohodol so Zdrojom na vrátení času. Podarí sa to a čas sa vráti späť na začiatok, no nie v Podsvetí. Prue a Piper sú ráno v dome s doktorom Griffitsom, napadne ich Shax, prehodí Prue a Piper cez stenu a zabije doktora. Leo je však v Podsvetí a keď sa vráti, môže si vybrať len jednu sestru, ktorú zachráni. A keďže miluje Piper, vylieči ju, zatiaľ čo Prue umiera.
Zaujímavosti
Prue vlastnila dve autá: v 1. a 2. sérii to bola čierna Mazda Miata a v 2. a 3. sérii čierne BMW X5 4x4i. Bola bezdetná. Jej obľúbené jedlo bol morčací sendvič bez majonézy. Jej najväčší strach bol z utopenia (prekonala) a zo straty sestry. Používa parfum The Cartier a v siedmich rokoch si vyvrtla členok.
Matúškova ulica
Matúškova ulica je ulica:
Bar-sur-Aube
Bar-sur-Aube môže byť:
Brienne-le-Château
Brienne-le-Château môže byť:
Soulaines-Dhuys
Soulaines-Dhuys môže byť:
Dolní Pohleď
Dolní Pohleď je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 88 obyvateľov, z toho 50 mužov a 38 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,3 roka (muži 46,8 roka, ženy 50,3 roka).
Vendeuvre-sur-Barse
Vendeuvre-sur-Barse môže byť:
Ďurka (priezvisko)
Ďurka je slovenské priezvisko odvodené od domáckej podoby mena Juraj. Najviac rozšírené je v mestách Sečovce a Trebišov.
Známi nositelia
Pozri v článku Ďurka.
Schalchen
Žije tu 3695 obyvateľov (1. 1. 2010).
Condé-sur-l'Escaut (kantón)
Condé-sur-l'Escaut je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 10 obcí.
Laniscat
Laniscat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marcilly-le-Hayer
Marcilly-le-Hayer môže byť:
Ďurčo
Ďurčo je priezvisko, pozri Ďurčo (priezvisko), napr.:
Méry-sur-Seine
Méry-sur-Seine môže byť:
Drobovice
Drobovice je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 383 obyvateľov, z toho 192 mužov a 191 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 41,3 roka, ženy 44,3 roka).
Ďurek (priezvisko)
Ďurek je slovenské priezvisko odvodené od domáckej podoby mena Juraj. Slovenská ženská prechýlená podoba je Ďureková. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v meste Považská Bystrica.
Známi nositelia
Pozri v článku Ďurek.
DCF77
DCF77 je rádiová stanica vysielajúca dlhovlnový tzv. frankfurtský časový signál, podľa ktorého sa synchronizujú niektoré rádiové hodiny, hodinky, budíky, vysielače a iné zariadenia, ktoré potrebujú presný kmitočet či čas. Časový údaj vychádza z meraní céziových atómových hodín z Fyzikálno-technického inštitútu v Braunschweigu.
Pravidelné a nepretržité vysielanie je od roku 1970. Pokusné vysielanie začalo však oveľa skôr.
Vysielanie a príjem časovej informácie DCF77
thumb|right|Anténa DCF77 v Mainflingene Mnoho rádiových hodín a budíkov je synchronizovaných pomocou časových značiek vysielaných stanicou DCF77. DCF77 zabezpečí, že hodiny si samy nastavia čas, dátum a idú stále presne vrátane nastavenia na letný čas.
Presnosť
thumb|right|Dosah signálu DCF77 Stredná hodnota nosnej frekvencie 77,5 kHz sa neodchyľuje od menovitej hodnoty viac ako o 10-12 týždenne. Relatívna nepresnosť za viac ako 100 dní je iba 2 * 10-13. Vykonávať meranie presnosti za kratšiu dobu nemá význam, lebo vysielač vysiela za týždeň len 77500 * 3600 * 24 * 7 = 4,6872 * 1010 sínusových kmitov. Aby bolo kontrolné meranie prevádzané s presnosťou 10-12, musí rozoznať 1/20 periódy za týždeň. Dlhodobá presnosť 2 * 10-13 zodpovedá pri 77,5 kHz jednému kmitu za dva roky. Tieto merania sú však vykonávané buď priamo na výstupe budenia vysielača alebo v jeho vysielacej blízkosti, čo do určitej miery skresľuje absolútne hodnotenie presnosti kmitočtu, pretože signál v pásme dlhých vĺn sa šíri prostredím s premenlivými vlastnosťami a tak vo väčších vzdialenostiach od vysielača môžu byť namerané údaje mierne odlišné. Napríklad ak by sme chceli hodnotiť absolútnu presnosť nejakej sekundárnej časovej základne riadenej časovými značkami DCF, museli by sme si uvedomiť, že strmosť hrán značiek v dlhých vlnách nie je ideálna a tak možno dosiahnuť presnosť iba v ráde mikrosekúnd.
Andrej Jerman
Andrej Jerman (* 30. september 1978, Tržič, Slovinsko) je slovinský lyžiar. Špecializuje sa na kĺzavé disciplíny, zjazd a super-G.
DCF77
Kódovanie úplnej časovej informácie
thumb|right|Digitálne hodiny synchronizované DCF77 Kódovanie časovej informácie je vykonávané pulzne šírkovou moduláciou, poklesom amplitúdy nosnej na 25% na začiatku každej sekundy. Amplitúda je pravidelne kľúčovaná impulzmi, ktoré sú dlhé 100 a 200 ms. Vyhodnucujú sa v číslicovej technike ako logická 0 a logická 1. Kľúčovanie je synchronizované fázovou synchronizáciou s nosnou a odpovedá na 10 mikrosekúnd presne úradné časovej stupnici fyzikálno technického ústavu v Braunschweigu (PTB – Physikalisch-Technischen Bundesanstalt). Volací znak vysielača je prenášaný trikrát v hodine a to v 19, 39 a 59 minúte každej hodiny tónovou moduláciou nosnej 250 Hz, a to morzeovky bez prerušenia vysielania časových značiek.
Prenáša sa čas a dátum platný pre nasledujúcu minútu, tak aby na začiatku nasledujúcej minúty už bola kompletná časová informácia. Počas jednej minúty sa teda prenesie kompletná informáciá. Všetky hodnoty čísel sú v kóde BCD.
Predpoveď počasia
Zhruba od roku 2007 obsahuje DCF77 signál tiež informáciu o predpovedi počasia pre 60 regiónov v Európe. Túto informáciu využíva množstvo domácich meteostaníc, ktoré sú bežne na trhu.
Gimouille
Gimouille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polárna prstencová galaxia
thumb|right|[[NGC 4650A, príklad polárnej prstencovej galaxie. FOTO:Hubbleov vesmírny ďalekohľad.]] Polárna prstencová galaxia je typ galaxie, v ktorej vonkajší prstenec plynu a hviezd rotuje okolo pólov galaxie. Predpokladá sa, že tieto polárne prstence sa formujú ak na seba dve galaxie gravitačne pôsobia. Jednou možnosťou je, že z jednej galaxie je odtrhnutý materiál slapovými silami, z ktorého sa potom vytvorí polárny prstenec. Druhou možnosťou je, že sa menšia galaxia ortogonálne zrazí s plochou rotácie väčšej galaxie, pričom z menšej galaxie sa vytvorí štruktúra polárneho prstenca.
Dlhé vlny
thumb|[[RKS Topolná]]
Dlhé vlny (skratka DV, prípadne LW alebo LF z anglického Long wave a Low frequency) je pásmo elektromagnetických vĺn o frekvencii medzi 30 kHz až 300 kHz, čomu zodpovedá dĺžka vlny 10 km až 1 km. Vyznačuje sa spoľahlivým šírením pozemnej (priamej) vlny na veľké vzdialenosti, preto sa používa pre navigáciu, komunikáciu a rozhlasové vysielanie, ktoré majú pokryť veľké územia. Dlhovlnný vysielač však vyžaduje veľký výkon a vysoké vysielace antény (stožiare).
Villenauxe-la-Grande
Villenauxe-la-Grande môže byť:
Dlhé vlny
Súčasnosť
Dnes na dlhých vlnách vysiela len niekoľko národných rozhlasových vysielačov veľkých štátov a pásmo sa hlavne využíva na také účely, kde je na prvom mieste spoľahlivosť a výhody pozemnej vlny. To sú napríklad frekvenčné a časové štandardy (DCF77), rádiové majáky, prípadne aj komunikácia s ponorkami.
Richard Arnold
Richard Robert „Ricky“ Arnold II (* 26. november 1963, Cheverly, Maryland, USA) je pôvodne učiteľ matematiky a prírodných vied, od mája 2004 astronaut NASA. V marci 2009 absolvoval svoj prvý vesmírny let raketoplánom Discovery na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Druhý vesmírny let absolvoval v marci až októbri 2018, pričom bol členom Expedície 55/56 na ISS.
Učiteľ
Richard Arnold sa pochádza z mesta Cheverly v Marylande. Na miestnej Marylandskej univerzite študoval účtovníctvo, na hodnosť bakalára dosiahol roku 1985. Pokračoval štúdiom pedagogiky, zakončenom v roku 1998 ziskom kvalifikácie učiteľa. Súčasne v rokoch 1987-1988 pracoval v Námornej akadémii ako technik. Potom učil na strednej škole vo Waldorfe a súčasne študoval na University of Maryland ekológiu mora a pobrežia, titul magistra získal roku 1992. Nasledujúci rok strávil výskumom morskej biológie v Národnej pobrežnej rezervácii Cape Cod a na palube oceánografickej lode z Woods Hole v Massachusetts. Od roku 1993 učil biológiu a morskú ekológiu v americkej škole v Casablance v Maroku. O tri roky neskôr sa presťahoval do Rijádu v Saudskej Arábii, tu vyučoval a viedol oddelenie vedy Americkej medzinárodnej školy. Neskôr, roku 2001, bol preložený na podobnú pozíciu v sieti Americkej medzinárodnej školy do Kuala Kencana (na Novej Guinei v Indonézii) a od roku 2003 do rumunskej Bukurešti.
Astronaut
Zúčastnil sa 19. náboru astronautov NASA, uspel a 6. mája 2004 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. Prešiel kurzom všeobecnej kozmickej prípravy a vo februári 2006 získal kvalifikáciu vzdelávacieho letového špecialistu raketoplánu Space Shuttle.
thumb|left|Arnold (vpravo) a Joseph Acaba pri práci na povrchu stanice ISS, 23. marca 2009 Absolvoval tiež kompletný potápačský výcvik a v auguste 2007 sa zúčastnil deväťdenného pobytu v podmorskom laboratóriu Aquarius neďaleko floridského pobrežia v rámci experimentu NEEMO 13.
V októbri 2007 bol zaradený vo funkcii letového špecialistu do posádky letu STS-119 plánovaného na november 2008. Do vesmíru odštartoval po niekoľkých odkladoch na palube raketoplánu Discovery 15. marca 2009. Cieľom misie bola doprava a montáž posledného solárneho panelu Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS) a výmena člena posádky stanice. Pri montáži panelu uskutočnil dva výstupy do vesmíru na povrch stanice s celkovou dĺžkou 12 hodín a 34 minút. Po splnení programu letu astronauti pristáli 28. marca 2009 na Floride, let trval 12 dní, 19 hodín a 30 minút.
Richard Arnold je ženatý, má dve dcéry.
Rusnok
Rusnok je priezvisko, pozri Rusnok (priezvisko), napr.:
Schardenberg
Schardenberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Schärding.
Žije tu 2 299 obyvateľov (1. 1. 2010).
Aix-en-Othe
Aix-en-Othe môže byť:
Robertot
Robertot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hlízov
Hlízov je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 516 obyvateľov, z toho 254 mužov a 262 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 36,0 roka, ženy 40,5 roka).
Markgróf
Markgróf (z nemeckého Markgraf < stredonemeckého markgrave) bol titul vládcu marky. Marka označovala okrsok krajiny, najčastejšie pohraničný. Cisár Franskej ríše Karol Veľký vymenoval niekoľko grófov za markgrófov, aby kontrolovali rozsiahle územia pri hraniciach ríše. V Británii, Francúzsku, Itálii, Portugalsku a Španielsku sa markgrófi stali neskôr markízmi.
Daniil Leonidovič Andrejev
Daniil Leonidovič Andrejev, (* 2. november 1906, Berlín – † 30. marec 1959, Moskva) bol ruský spisovateľ, básnik a mystik rusko-ukrajinského pôvodu.
Život
Daniil Andrejev bol synom Leonida Andrejeva, významného ruského spisovateľa, a Alexandry Veligorskoy, pra-neter slávneho ukrajinského básnika, dramatika, filozofa, humanista a maliara Tarasa Ševčenka, jeho krstným otcom bol Maxim Gorkij. Jeho otec žil vo Fínsku, po dobu Ruskej revolúcie sa vrátil do Ruska, avšak po jej skončení odišiel späť do Fínska, svojho syna nechal v opatere sestry svojej manželky (jeho manželka zomrela pri pôrode) v Rusku. Na rozdiel od väčšiny vtedajšej ruskej inteligencie bol Daniil Andrejev vychovávaný veľmi nábožensky.
Začal písať už v detstve, a to ako poéziu, tak prózu. Ukončil strednú školu, avšak na vysokú školu nebol prijatý, lebo nemal proletársky pôvod. Živil sa teda ako grafik a výtvarný umelec, vo voľnom čase stále písal.
Medzi rokmi 1947 a 1957 bol uväznený vo Vladimíre, kde mal prvé mystické vízie a kde začal písať svoje hlavné dielo, Ruža sveta, ktoré napokon vydal v samizdate v ZSSR. Oficiálne bola v Rusku vydaná až v roku 1991, v Česku až v roku 1996.
Dielo
Všetky literárne práce, ktoré Andrejev napísal pred rokom 1948, vrátane románu Pútnici noci, opisujúceho autorovu duchovnú opozíciu voči ateizmu a sovietskemu režimu, boli zničené štátnymi inštitúciami ako „protisovietska literatúra“. Vo väzení ale Andrejev niektoré svoje staré básne napísal znovu, z Pútnikov noci však napísal len pár stránok. Niekoľko básní bolo tiež zachránených jeho priateľmi, vrátane jeho prvej básne, ktorú napísal v ôsmich rokoch.
Jeho hlavným dielom je mystický spis Ruže sveta (po rusky Роза Мира), detailne popisujúci mnoho vrstiev duchovných svetov, obklopujúcich svet.
Mimo Ruže sveta napísal rozsiahle básne Železné tajomstvo (po rusky Железная мистерия, publikované 1990), Ruskí bohovia (Русские боги, v plnom znení publikované 1995) a ďalšie diela.
Lanleff
Lanleff je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Coudekerque-Branche (kantón)
Coudekerque-Branche je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvoria ho tri obce.
NGC 4650A
NGC 4650A je polárna prstencová galaxia, ktorá sa nachádza v súhvezdí Kentaur. Často je zamieňaná za špirálovú galaxiu NGC 4650, ktorá ma takmer rovnakú polomerovú vzdialenosť ako NGC 4650A. Skutočná vzdialenosť medzi obidvoma galaxiami je iba 6x optický polomer NGC 4650.
Arcis-sur-Aube
Arcis-sur-Aube môže byť:
Emil Makovický
Emil Makovický môže byť:
Chaource
Chaource môže byť:
Bar-sur-Seine
Bar-sur-Seine môže byť:
Incident na Plitvických jazerách
Incident na Plitvických jazerách (chorvátsky: Krvavi Uskrs na Plitvicama alebo Plitvički krvavi Uskrs, oba názvy v preklade „Plitvická krvavá Veľká Noc“) bola prestrelka na začiatku Chorvátskej vojny o nezávislosť. Bol to boj medzi chorvátskou políciou a ozbrojenými zložkami chorvátskych Srbov SAO Krajiny na Plitvických jazerách 31. marca 1991.
Boj sa odohrával v národnom parku Plitvické jazerá, keď sa chorvátske jednotky snažili znovu obsadiť túto oblasť. Výsledkom bol jeden mŕtvy na každej strane a vyostrenie etnických nepokojov. Prestrelka vyústila v príchod jednotiek Juhoslovanskej ľudovej armády (Jugoslovenska Narodna Armija – JNA) na zabránenie streľby medzi dvoma znepriatelenými stranami. JNA vstúpila na scénu a chorvátskej strane dala ultimátum na zastavenie streľby. Chorvátske policajné jednotky, stávajúce z 90 dôstojníkov, boli jednotkami JNA obkľúčené. JNA políciu obkľúčila na 3 mesiace a úplne obsadila policajnú stanicu v auguste 1991.
Dôvod
V roku 1990 sa po vyhlásení chorvátskej nezávislosti etnické nepokoje len vyostrili. JNA skonfiškovala zbrane chorvátskej Teritoriálnej Obrany (Teritorijalna obrana – TO), aby minimalizovali odpor. 17. augusta nepokoje vyústili v otvorenú vzburu chorvátskych Srbov v oblastiach obývaných prevažne Srbmi, hlavne v oblasti Dalmácie, v okolí mesta Knin, oblastí Liky, Kordunu, Banoviny a východného Chorvátska. Ako odpoveď na chorvátsku nezávislosť pod vedením nového chorvátskeho prezidenta Franja Tuđmana Milan Babić, zubár z Kninu, a náčelník Kninskej polície, Milan Martić, založili SAO Krajina, štát vytvorený na oblastiach v Chorvátsku obývanej Srbmi.
Začiatkom roka 1991 Chorvátsko nemalo prakticky žiadnu armádu. Jediné, čo predstavovalo brannú moc Chorvátska bola polícia v počte približne 20 000 ľudí. Najsilnejšie zložky polície, stávajúce približne z 3 000 mužov boli rozdelené do 12 bataliónov, pripomínajúcich vojenskú organizáciu. Približne 10 000 mužov bolo rozdelených do 16 bataliónov a 10 čát vyzbrojených ťažšími zbraňami.
Plitvické jazerá a ich okolie obývané Srbmi taktiež patrili do SAO Krajina. 28. marca polícia SAO Krajina začala vyzbrojovať civilistov a odstraňovať chorvátske znaky z administratívnych budov v národnom parku Plitvické jazerá. Srbské jednotky, ktoré kontrolovali Plitvické jazerá boli v zložení približne 100 mužov. Oblasť bola len riedko obývaná. Stala sa však strategickým miestom, pretože komunikácie, prechádzajúce cez túto oblasť, spájali oblasti Lika a Banovina, ktoré boli taktiež obývané Srbmi.
Priebeh
Obsadenie Plitvických jazier bolo nariadené chorvátskym policajným jednotkám Lučko, Rakitje a Sljeme so základňami v Záhrebe, podporovanými policajnými jednotkami z Karlovaca a Gospića. Chorvátska polícia, vedená Josipom Lucićom, použila niekoľko autobusov, osobných áut a taktiež obrnených vozidiel na priblíženie ku Plitvickým jazerám. 180-členná skupina z jednotky Rakitje vedená Lucićom dorazila v silnej hmle na hlavnej ceste zo Záhrebu cez most ponad rieku Korana. Most bol obsadený Chorvátmi v noci z 30. na 31. marca 1991. Druhá jednotka vedená Ličkom sa ku Plitvickým jazerám priblížila z oblasti Petrovo Selo a jednotka Kumrovec obsadila územie medzi jazerami a Gospićom, kde obsadili oblasť Ljubovo, aby zaistili pravé krídlo pre hlavný útok. Chorvátske jednotky čítali dokopy približne 300 mužov. Chorvátsky konvoj bol zastavený srbskou barikádou o 7:00 ráno na Veľkonočnú Nedeľu, 31. marca 1991. Srbské jednotky zaútočili na vozidlá prepravujúce chorvátskych policajtov a o dve a pol hodiny neskôr sa stiahli do národného parku. Chorváti mali na svojej strane zatiaľ šiestich zranených, avšak svoje ciele splnili o 11:00. Aj keď Chorváti svoje ciele splnili, zaznamenali aj prvú stratu v Chorvátskej vojne o nezávislosť, keď bol guľometom zastrelený Josip Jović. Neskôr do oblasti vyslalo juhoslovanské letectvo helikoptéru Mil Mi-8, aby zobrala zranených z oboch strán a oblasť opustila o hodinu a pol neskôr. Helikoptéra bola privolaná veliteľom juhoslovanského letectva Antonom Tusom a chorvátskym ministrom vnútra Josipom Boljkovacom. Keď boje na Plitvických jazerách skončili, ďalšia streľba sa ozvala blízko oblasti Titova Korenica, na juh od jazier. Ešte v to isté ráno bola miestna budova polície obsadená a novým veliteľom polície sa stal Tomislav Iljić. Momentálne sa v budove nachádzalo 90 policajných dôstojníkov, ktorí boli zvolaní z mesta Gospić. Juhoslovanský parlament zvolal núdzové zasadanie na tému Plitvických jazier. Borisav Jović žiadal o vyslanie a zapojenie JNA do konfliktu. Srbský parlament sa takisto stotožnil s týmto návrhom a v Krajine prebehlo hlasovanie o vstupe JNA do konfliktu.
Intervencia JNA
1. apríla JNA vytvorila bariéru, aby zabránila ďalším stretom. Veliteľom jednotiek JNA v oblasti bol Ivan Štimac. Veliaci dôstojník 5. vojenského okruhu, major generál Andrija Rašeta vyhlásil, že jeho jednotky nechránia jednu alebo druhú stranu ale iba chcú zastaviť nepokoje medzi dvoma etnikami. Chorvátska vláda však bola silne znepokojená nad činnosťou JNA. Tuđmanov poradca Mario Nobile vyhlásil, že chorvátske úrady dostali od JNA správu, že ak nestiahnu policajné jednotky, JNA zakročí. 2. apríla JNA skutočne dala polícii ultimátum. Tá odišla v ten istý deň, avšak 90 mužov na miestnej policajnej stanici stále zostalo.
Po boji
náhľad|Pomník venovaný chorvátskemu policajtovi Josipovi Jovićovi, prvej chorvátskej obeti vojny Chorvátska polícia stratila jedného muža. Jednotky SAO Krajina taktiež stratili jedného muža – Rajka Vukadinovića, ktorý bol prvý chorvátsky Srb zabitý v priebehu bojov po celú dobu vojny. 20 ľudí bolo zranených, siedmi z nich boli chorvátski policajti. Chorvátske jednotky zajali 29 Srbov, 18 z nich sa vzdali bez boja. Jedným zo zajatých bol aj Goran Hadžić, ktorý sa neskôr stal prezidentom Republiky Srbskej Krajiny, keďže bol rýchlo prepustený. Približne 400 turistov, hlavne Talianov, boli z jazier po boji evakuovaní. Boje na jazerách zhoršili celú situáciu v Chorvátsku a boli jedným z dôvodov začatia vojny. Ďalší incident sa stal v meste Plaški. Chorvátska polícia opustila miestnu stanicu a dôstojníci z Chorvátska boli nahradení Srbmi. Chorvátske jednotky aj jednotky SAO Krajiny umiestnili mnohé barikády na ceste Saborsko-Lička Jasenica-Ogulin. V lete boli blokády rozšírené severne od Plaški a južne od Saborsko, kde Chorváti zariadili stanovisko polície, čítajúce 30 mužov. Iba vozidlá JNA mali povolený pristúp do oblasti. Tie niesli zväčša lieky, jedlo a elektrinu. 2. mája, Srbská demokratická strana, najväčšia strana v SAO Krajina, organizovala protestný pochod do Plitvických jazier a bez bojov odtiaľ vyhnala chorvátsku políciu. Pochod bol vedený Babićom. 6. júla jednotky SAO Krajiny a JNA zahájili útok na Ljubovo juhovýchodne od Plitvických jazier a na cestu Titova Korenica-Gospić, čím napadli chorvátske jednotky z tyla a miesto obsadili. Cez leto JNA pokračovala vo vytlačovaní chorvátskych jednotiek v Like s jednotkami z Plitvických jazier. 30. augusta JNA úplne obsadila Plitvické jazerá a nasledujúci deň začala bitka o Gospić.
V roku 1994 bol v Aržane postavený pamätník Jovićovi, ako prvej chorvátskej obeti vojny. Po vojne bol pamätník presunutý na miesto jeho smrti.
Epsilon Tauri
Ain (arab., oko), známa tiež ako Epsilon Tauri (ε Tau/ε Tauri), je hviezda v súhvezdí Býk a člen otvorenej hviezdokopy Hyády. ε Tau má zdanlivú jasnosť 3,54m. Patrí do spektrálneho typu G9 a do triedy svietivosti III. Teplota na jej povrchu dosahuje 4 100 K. Vzdialenosť od Zeme je približne 155 ly.
La Chapelle-Saint-Luc
La Chapelle-Saint-Luc môže byť:
Schärding
Žije tu 4 884 obyvateľov (31. 12. 2011).
Ervy-le-Châtel
Ervy-le-Châtel môže byť:
Essoyes
Essoyes môže byť:
Cysoing (kantón)
Cysoing je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 14 obcí.
Off topic
Off topic (skratka OT) je výraz prevzatý z angličtiny, ktorý znamená mimo témy. Tento výraz sa vkladá na fóra ako sekcia, kam môžu používatelia písať čokoľvek, čo chcú, prípadne je to aj označenie stavu, keď prispievatelia diskutujú z cesty.
Сетевой этикет
Talianske vzdušné sily
Talianske vzdušné sily (doslova: Vojenské letectvo) sú leteckou zložkou talianskych ozbrojených síl.
K 15. marcu 2010 v talianskych vzdušných silách slúžilo 44 000 vojakov, z toho 5 700 dôstojníkov, 26 280 poddôstojníkov a 12 020 dobrovoľníkov. V roku 2014 bolo v službe 557 lietadiel.
Scharnstein
Scharnstein je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Gmunden.
Žije tu 4 708 obyvateľov (1. 1. 2010).
Giry (Nièvre)
Giry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lanloup
Lanloup je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Estissac
Estissac môže byť:
Mussy-sur-Seine
Mussy-sur-Seine môže byť:
Lusigny-sur-Barse
Lusigny-sur-Barse môže byť:
Rocquefort
Rocquefort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ramerupt
Ramerupt môže byť:
Horka II
Horka II je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 387 obyvateľov, z toho 193 mužov a 194 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,3 roka (muži 44,6 roka, ženy 44,0 roka).
Scharten
Žije tu 2 171 obyvateľov (1. 1. 2010).
Denain (kantón)
Denain je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho sedem obcí.
Kurfirst
thumb|[[Karol IV. (Svätá rímska ríša)|Cisár Karol IV. vydal Zlatú bulu, ktorá 400 rokov určovala počet kurfirstov]] thumb|Kurfirsti pri voľbe cisára Kurfirst (z 🇩🇪 „voliace knieža“: küren= voliť + Fürst = knieža) alebo zriedkavo knieža voliteľ či knieža volič bolo ríšske knieža s právom voliť kráľa rímskonemeckej ríše. Neskôr bol kráľ pápežom „povýšený“ na cisára. Pôvod tejto funkcie nie je úplne jasný. Prvýkrát sa kurfirsti spomínajú pri voľbe Alfonza X. Múdreho a Richarda Cornwallského v 13. storočí.
Pôvodne volili kráľa všetky ríšske kniežatá. Okolo polovice 13. storočia sa počet kurfirstov ustálil na sedem, čo v roku 1356 formálne spísal cisár Karol IV. svojou Zlatou bulou. Týchto sedem je:
Predsedal im arcibiskup mohučský, ktorý mal právo korunovať kráľa. Zástupcom predsedu bol vojvoda saský.
Počet a členstvo sa v histórii viackrát menil. V roku 1620 bol Fridrich V. Falcký zbavený hodnosti kurfirsta a tá bola daná vojvodovi bavorskému, no po vestfálskom mieri v roku 1648 bolo kurfirstvo Falcku vrátené, čím stúpol počet voličov na osem. Ako deviaty kurfirst pribudol v roku 1692 vojvoda brunšvicko-lüneburský (Braunschweig-Lüneburg) v Hannoveri. Na osem členov klesol zbor kurfirstov v roku 1777 vymretím priamej línie bavorských Wittelsbachovcov, keď bavorské a rýnske elektorstvo bolo spojené v osobe Karla Theodora zo Sulzbachu.
Po mieri v Luneville v roku 1801 za napoleonských vojen boli duchovné kniežatstvá na ľavom brehu Rýna (Kolín a Trevír) sekularizované, čím poklesol počet kurfirstov na šesť. V roku 1803 bol ich počet zvýšený na 10 tým, že sa kurfirstami stali vojvoda bádenský, vojvoda württemberský, vojvoda hessensko-kasselský a arcibiskup salzburský. V roku 1805 bolo kurfirstvo Salzburgu odňaté a dané arcibiskupovi würzburskému. Praktický výkon kurfirstských právomocí zanikol 6. augusta 1806, keď sa František II. zriekol zvláštnym patentom hodnosti cisára Svätej ríše rímskej. Posledným kurfirstom bol Fridrich Wilhelm II. hessenský, majiteľ hořovického panstva v Čechách, zbavený svojej krajiny v roku 1866 Pruskom, zomrel v roku 1875. Ako odznak používali kurfirsti purpurovú čiapku s hermelínovým lemovaním pri spodnom okraji a s hermelínových chvostíkom na vrchole.
Lanmérin
Lanmérin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v korfbale 2002
Majstrovstvá Európy v korfbale 2002 boli v poradí 2. Majstrovstvá Európy v korfbale, ktoré organizovala Medzinárodná korfbalová federácia (IKF). Konali sa v štyroch katalánskych mestách: Badalona, Mataró, Sant Boi de Llobregat a Terrassa, v dňoch od 31. marca7. apríla 2002, za účasti 10 tímov. Holandsko a Belgicko, ako dva najlepšie celky z ME 1998, nastúpili až od štvrťfinálových zápasov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Maďarska a domáceho Katalánska. Svoj druhý titul získalo 🇳🇱, ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad 🇨🇿.
Dohoda o usporiadaní šampionátu medzi IKF a Katalánskou korfbalovou federáciou bola podpísaná v decembri 2001. Dejiskami zápasov boli štyri arény v štyroch rôznych mestách: Pavelló de Can Jofresa v Terrasse, Pavelló de Llefià v Badalone, Col.legi Valldemia de Mataró v Mataró a El Pavelló de la Parellada v Sant Boi de Llobregat.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2003, ktoré sa uskutočnili v Holandsku. Kvalifikovalo sa na ne najprv najlepších 8 družstiev, pričom prvé 4 družstvá postúpili priamo do 2. kola MS. Neskôr sa kvóta pre Európu zvýšila na 10 družstiev.
Parížske metro
Parížske metro je podzemný dopravný systém v Paríži vo Francúzsku. Spočiatku bolo známe ako Chemin de Fer Métropolitain (Metropolitná železnica), neskoršie ako Métropolitain, čo sa rýchlo skrátilo na Métro. Metro má 16 tratí označených -, pretože trate a  sú odbočkami hlavných tratí. Má 436,6 km, 470 staníc, z ktorých je 90 prestupných. Tieto údaje nezahrňujú RER sieť. Otvorené bolo v roku 1900.
Linky
Linky a  majú ešte vetvy  a.
Niektoré linky boli časom spojené, iné rozdelené (napr. v roku 1937 boli spojené linky a ).
Linka je plne automatizovaná, riadená počítačom. Cestujúci tak majú výhľad priamo pred vlak, akoby z miesta strojvodcu.
Emil Makovický (publicista)
Životopis
Meštiansku školu navštevoval v Banskej Bystrici, teológiu na akadémii v Prešove, právo v Prešove a v Bratislave. JUDr., 1908 vysvätený za evanjelického kňaza. Od roku 1909 farár v Sirku.
Prednášal v združeniach mládeže, venoval sa divadelnej činnosti, pracoval v redakčnej rade Cirkevných listov a bol ich prispievateľom. Autor cirkevno-právnych a cirkevno-dejepisných prác.
Schenkenfelden
Schenkenfelden je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Urfahr-okolie.
Žije tu 1 558 obyvateľov (1. 1. 2010).
ASNOVA
ASNOVA (po rusky ACHOBA - skratka "Ассоциация новых архитекторов" - Asociácia nových architektov) bola avantgardná architektonická asociácia, pôsobiaca v Sovietskom zväze.
Po ruskej občianskej vojne nebol Sovietsky zväz natoľko ekonomicky silný, aby sa vyvíjali nové architektonické projekty. Bola aktívna začiatkom dvadsiatych až koncom tridsiatych rokov 20. storočia. Asociácia vznikla v roku 1923. Zakladateľom bol Nikolaj Ladovskij, profesor na VKhUTEMAS a člen INKhUK spolu s ďalšími avantgardnými architektmi ako boli napríklad Vladimir Krinskij.
V roku 1919 zadefinoval Ladovskij architektonický racionalizmus ako: "ekonómiu psychickej energie v symbióze s funkcionalistickými požiadavkami na budovu." Skupina ASNOVA bola priamo ovplyvnená prácou Huga Münsterberga a Ladovskij postavil psychotechnické laboratórium v roku 1926 založené na Münsterbergovej teórii o industriálnej psychológii. Vo všeobecnosti sa skupina zaoberala psychoorganizačnými efektmi s architektúrou.
Členovia ASNOVA boli úspešní v projektových súťažiach a konkurzoch, no s realizáciou to bolo horšie. Architekti Melnikov a Ladovskij boli ocenení prvým a druhým miestom v súťaži o sovietsky pavilón v roku 1925 na parížskej výstave. Zopár realizovaných projektov sa uchovalo aj v ZSSR. Veľmi uznávané boli Ladovského apartmánový dom na Tverskaja v Moskve (1929) a séria troch kuchýň a občianskej vybavenosti postavených v Leningrade v rokoch 1928-1931, postavených ASNOVA tímom zloženom z A. K. Barutčov, I. A. Giľter, I.A. Meerzon a J. O. Rubančik. Asnova sa spojila v roku 1928 keď Ladovsky zostavil svoju vlastnú skupinu ARU (Asociácia architektov-urbanistov).
Krátke vlny
Krátke vlny (skratka KV alebo tiež SW z anglického Short Wave) je oblasť elektromagnetického žiarenia používaná predovšetkým na prenos rozhlasového a rádiového signálu v atmosfére. Označenie vyplýva z toho, že jeho vlnová dĺžka je kratšia ako pre tzv. Stredné a dlhé vlny.
thumb|Odraz krátkych vĺn v ionosfére objavil britský fyzik [[Edward Victor Appleton|E. V. Appleton]]
ASNOVA
Skupina ASNOVA zanikla v roku 1932 tak ako veľa iných umeleckých asociácií.
Krátke vlny
Podľa definície frekvenčný obor zahŕňa frekvencie od 3 do 30 MHz, čo zodpovedá vlnovým dĺžkam 100 až 10 metrov. Na prenos zvukového signálu sa prevažne používa modulácia amplitúdy, ale napríklad na prenos v pásme označovanom "CB" (okolo 27 MHz) je štandardom modulácia frekvenčná.
Výhodou krátkych vĺn je spôsob ich šírenia v atmosfére - vďaka mnohonásobným odrazom ku ktorým dochádza na ionizovaných časticiach vo vyšších vrstvách (ionosféra) nie je nutná priama dohľadnosť medzi vysielačom a prijímačom, takže ich vzájomná vzdialenosť môže dosiahnuť aj tisíce až desiatky tisíc kilometrov. Toto sa využíva na prenos vysielania aj medzi kontinentmi. Slabinou sú naopak nestabilné podmienky šírenia. Podľa dennej a ročnej doby, frekvencie, slnečnej aktivity a ďalších vplyvov sa dosah inak rovnakého vysielacieho zariadenia môže meniť od niekoľko desiatok do niekoľko tisíc kilometrov a to aj počas niekoľkých hodín.
Prevažná väčšina rozhlasových staníc vysiela na pridelených frekvenciách vo vybraných pásmach krátkych vĺn. Sú to pásma:
V rámci týchto pásiem sú frekvencie rozmiestnené s odstupom minimálne 5 kHz.
thumb|Krátkovlnný rádiový prijímač
Veľmi často má jediná stanica pridelených niekoľko frekvencií v rôznych pásmach a používa ich na vysielanie súčasne resp. postupne v priebehu dňa. Počas dňa sa totiž v dôsledku dopadajúceho slnečného svetla mení ionizácia molekúl v atmosfére a tým aj podmienky šírenia krátkych vĺn. V ranných a večerných hodinách sú tak pre príjem najvýhodnejšie dlhšie vlnové dĺžky, naopak cez deň sa lepšie šíria vlnové dĺžky kratšie.
Prostredníctvom krátkych vĺn sa často vysielajú zahraničné programy rozhlasových staníc do krajín, kde je obmedzená sloboda prejavu alebo kde je zavedená cenzúra. Napríklad pre Česko-Slovensko pred Nežnou revolúciou vysielal na krátkych vlnách rad staníc, medzi inými Slobodná Európa, Hlas Ameriky, Deutsche Welle. Reakciou komunistického režimu bolo mimo iného zavedenie tzv. rušičiek t.j. vysielačov s vysokým výkonom, ktoré mali zabrániť príjmu týchto staníc. Ich ústredným sídlom bola dedina Pohodlí pri Litomyšli. Podobná situácia bola aj v čase 2. svetovej vojny.
Marcel Haščák
Marcel Haščák (* 3. február 1987, Poprad) je slovenský reprezentant v ľadovom hokeji. V súčasnosti pôsobí v slovenskom klube Slovan Bratislava.
Klubový hokej
Haščák svoju hokejovú kariéru odštartoval v Poprade. Po viacerých úspešných juniorských sezónach debutoval v extralige ako osemnásťročný, v sezóne 2005/2006, kedy odohral 50 zápasov so ziskom troch bodov. Posledná sezóna v drese Popradu bola 2009/2010. Počas tejto sezóny odohral 50 zápasov, v ktorých ktorých zaznamenal 27 bodov (19 gólov, 8 asistencií) a so ziskom 107 trestných minút bol 3. najtrestanejší hráč v extralige. Pred sezónou 2010/2011 podpísal s klubom HC Košice dvojročný kontrakt. V úvodnej sezóne v drese Košíc nastúpil na 47 zápasov, získal 35 bodov (17+18) a tešil sa z majstrovského titulu. V nasledujúcej sezóne 2011/2012 odohral 46 zápasov základnej časti (17+12) a 11 zápasov play-off (4+5). V sezóne 2012/2013, poslednej v košickom drese, strelil za Košice v 51 zápasoch 31 gólov, celkovo zaznamenal 64 bodov a stal sa druhým najproduktívnejším hráčom slovenskej extraligy. V auguste 2013 absolvoval skúšku v lotyšskom klube Dinamo Riga. Po jedenásťdňovej skúške podpísal s účastníkom Kontinentálnej hokejovej ligy (KHL) Dinamo Riga ročnú zmluvu. Hneď v úvode sezóny sa však zranil a pre zranenie nohy vynechal takmer sedemtýždňov. Za Rigu odohral celkovo 36 stretnutí, v ktorých zaznamenal 13 bodov (6+7). Pred sezónou 2014/2015 sa dohodol na dvojročnej zmluve s Amurom Chabarovsk. V 48 dueloch v drese Amuru si pripísal na konto 11 bodov za päť gólov a šesť asistencii. Pridal k nim 49 trestných minút. Vedenie klubu s ním však po konci základnej časti rozviazalo kontrakt. Pred sezónou 2015/2016 sa na rok upísal českému klubu HC Energie Karlovy Vary. V úvode sezóny sa zranil a vynechal tri mesiace. V základnej časti odohral 44 zápasov so ziskom 14 bodov (11+3). V baráži patril k dôležitým článkom Karlových Varov, keď v jedenástich zápasoch strelil šesť gólov a pridal aj dve asistencie. Pred sezónou 2016/2017 sa dohodol na dvojročnej zmluve s českým extraligovým tímom HC Kometa Brno.
Reprezentácia
V slovenskom drese odohral 59 zápasov, strelil 5 gólov. Zúčastnil sa na majstrovstviev sveta v roku 2012 (striebro), 2013 i 2014.
Trolejbusová doprava vo Vysokých Tatrách
Trolejbusová doprava vo Vysokých Tatrách bola forma verejnej hromadnej dopravy vo Vysokých Tatrách, ktorá bola v prevádzke medzi rokmi 1904 a 1906.
Dejiny
Na začiatku 20. storočia sa začali Vysoké Tatry turisticky rozvíjať, obmedzením sa stala absencia verejnej dopravy. Prvý tatranský hromadný dopravný prostriedok bol vlak, ktorý začal na trati Studený potok – Tatranská Lomnica jazdiť od roku 1895. Od roku 1898 sa k nemu pripojila parná ozubnicová trať Štrba – Štrbské Pleso.
Srdce Tatier Starý Smokovec bolo od dopravy stále odrezané. Podnikatelia Viliam Krieger a Vincent Matejka 2. augusta 1904 uviedli do prevádzky trolejbusovú prevádzku (vtedy omnibusovú) na linke Poprad – Veľký Slavkov – Starý Smokovec. V tej dobe v Rakúsko-Uhorsku to bol unikát. Trať merala 13,8 km a jej súčasťou bola jediná meniareň v Starom Smokovci, ktorú napájal vodný elektrický mlyn v obci Veľká. Trolejové vedenie bolo napájané prúdom 550 voltov. Práce na výstavbe omnibusovej trate trvali len 4 mesiace. Robotníci osadili drevené podpery s kovovými konzolami, na ktoré upevnili trolej. Vozne dodal Karol August Stoll z Drážďan a boli vybavené elektromotormi s výkonom 12 - 15 kW. Voz mal tri nápravy, nad prostrednou - poháňanou bol elektromotor. Kolesá boli drevené, v oceľových ráfoch.
Na trati premávali dva omnibusy a posádka pozostávala z vodiča a pomocníka, ktorý obsluhoval káblovú zbernicu. Omnibus premával len v lete, lebo koncesia bola vydaná na obdobie od 1. júna do 15. októbra. Keď pršalo, omnibus nevládal prekonať zablatenú cestu najmä pri Dolnom Smokovci. Ak bolo dobré počasie prešiel svoju trasu za 75 minút. Návštevníci omnibus pokladali za zaujímavú novinku, ale radšej na cestu do Starého Smokovca využili fiakre. V roku 1905 omnibus prepravoval cestujúcich bez väčších problémov. Starosti vodičovi robila úzka vozovka, najmä vtedy, keď sa stretol s fiakrom. Počas prevádzky sa vyskytlo niekoľko kolízií povozov ťahaných koňmi. Inšpektori, ktorí v roku 1905 vykonali revíziu, konštatovali, že omnibusy, až na veľmi zlú hradskú, sú schopné ďalšej prevádzky. Ale v roku 1906 omnibusy náhle skončili a ako neskôr vysvitlo, kone arcikňažnej Izabely, boli na omnibus "alergické" a pri jednom takom stretnutí s elektrickou "mašinou" sa splašili a koč s jej výsosťou vyvrátili do priekopy. Habsburgovci zasiahli a premávku zastavili v auguste 1906.
Vozidlový park
Po celý čas prevádzky (2 roky) slúžili v prevádzke 2 trolejbusy typu Daimler-Stoll, ktoré mohli prepraviť až 20 osôb.
Súčasnosť
Pretože sa trolejbusy neosvedčili, bol v roku 1906 schválený projekt rovnakých podnikateľov na výstavbu železničnej trate s rozchodom 1000 mm na trase Poprad – Starý Smokovec. So stavbou sa začalo koncom roku 1907 a v roku 1908 bola spustená prevádzka úzkokoľajky. Dnes je vo Vysokých Tatrách v prevádzke okrem trate s normálnych rozchodom do Tatranskej Lomnice aj tato úzkorozchodná trať, ktorá bola predĺžená na Štrbské Pleso s odbočkou do Tatranskej Lomnice.
Alberta Briantiová
Alberta Briantiová (* 5. apríl 1980, San Secondo Parmense, Taliansko) je súčasná talianska profesionálna tenistka.
Horky (okres Kutná Hora)
Horky sú obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 402 obyvateľov, z toho 190 mužov a 212 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 40,7 roka, ženy 43,5 roka).
Rocquemont (Seine-Maritime)
Rocquemont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Douai-Nord
Douai-Nord je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho šesť obcí.
Glux-en-Glenne
Glux-en-Glenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.