cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valaliky
Dejiny
Buzice Do začiatku 15. storočia boli súčasťou Kokšova. V portálnom súpise z r. 1427 sa uvádzajú ako Buzapeterfalua a v tom čase patrili Petrovi Buzovi, podľa ktorého dostala dedina aj nový názov. Už v r. 1370 sa uvádza istý Juraj z Kokšova zvaný Buza a ide bezpochyby o predka uvedeného Petra Buzu. Keď na začiatku 15. storočia vzniká názov Buzafalva, bolo už územie pôvodného Kokšova a jeho okolia v značnej miere pomaďarčené a preto aj názov podľa osobného mena Buza vzniká už v maďarskej podobe, teda s koncovkou -falva. Názor, že osobné meno Buza súvisí s maďarským obecným názvom búza (pšenica) je nesprávny. Dá sa veľmi ľahko dokázať, že meno Buza (Búza, Búz, Buzo, Buzek, Buzko) je slovanského pôvodu. V konskripcii cirkví a fár v Abovskej stolici z roku 1746 sa uvádza o Buziciach, Bernátovciach a Košťanoch, že ľud je dvoch rečí (slovenskej a maďarskej), ale že ľud slovenskej reči prevažuje. V lexikóne z roku 1773 sa zasa uvádza o týchto troch dedinách, že v Bernátovciach a Košťanoch prevláda už slovenská reč, kým v Buziciach ešte reč maďarská. Elek Fényes v roku 1851 uvádza však Buzice (Búzafalva) ako slovenskú dedinu. Zaujímavosťou je, že terajší slovenský názov Buzice bol dedine v roku 1919 pridelený omylom podľa chybného zaznačenia v Niederleho národopisnej mape z roku 1903, keď v minulosti tento názov patril dnešnej dedine Buzica (predtým Buzita) v okrese Moldava.
Bernátovce Do konca 14. storočia boli súčasťou Kokšova. Roku 1406 vystupujú pod zvláštnym názvom Felswkaxo, Felsukaxo a Felswkaxow, teda Felsô Kaksó - čiže Vyšný Kokšov. Z listiny z roku 1406 sa dozvedáme, že držiteľom Vyšného Kokšova je Ladislav, ktorý sa spomína ako majiteľ aj v portálnom súpise z r. 1427. Ladislav patrí k pôvodným kokšovským zemanom. Dedina má do polovice 15. st. názov Felsew Kaxomenthzenth. V polovici 15. st. je majiteľom Bernard, podľa ktorého táto dedina dostáva v druhej polovici 15. st. nový názov Bernaldfalva, a potom neskôr Bernátfalva.
Všechsvätých Boli jadrom a strediskom pôvodného Kokšova. V roku 1427 dedina patrila tamojším zemanom (podľa Vargu Belzseiovcom a Fiiziovcoml a mala najviac obyvateľov. Keďže Kokšov sa už v 14. storočí silne pomaďarčoval, jeho nový názov pre novovytvárajúcu sa dedinu Všechsvätých už vzniká v maďarskom jazyku ako Mindszent. V druhej polovici 16. st. a v 17. st. väčšina jej obyvateľov bola maďarskej národnosti reformovaného náboženstva, ktorí do roku 1695 užívali katolícky kostol. Turecké vpády a stavovské povstania spôsobili vyľudnenie obce. Od 18. st. sa dedina Všechsvätých začala poslovenčovať, ale Slováci preberajú madarský názov. Roku 1746 je dedina Všechsvätých slovenskou dedinou a aj lexikon z roku 1773 uvádza, že sa tam rozpráva prevažne slovensky. Po r. 1918 vzniká slovenský názov Všechsvätých.
Koštany V roku 1427 bol držiteľom Koštian Bartolomej zvaný Čontoš (dictus Chonthus de Mizla), ktorý bol v roku 1410 kastelánom na Trebišovskom hrade a ktorý už v roku 1403 dostal spolu s Petrom, synom Baláža de Ronwa, od kráľa Žigmunda dedinu Luhyňa v Zemplínskej stolici. Na základe Žigmundovej donácie tento Bartolomej zvaný Čontoš dostal v roku 1418 do držby aj Nižný Kokšov, dnešné Košťany. Táto dedina sa v r. 1418, 1435 a v r. 1462 uvádza už ako Also Koxo alias Chonthosfalwa. Postupne sa pre túto dedinu ujíma len názov Csontosfalva. Od roku 1673 obec patrila košickému semináru. Podľa súpisu v r. 1720 boli v Košťanoch (Csontosfalva) tri sedliacke poddanské rodiny, ktoré mali slovenské mená. Aj podľa lexikonu z r. 1773 sa tam rozprávalo prevažne slovensky. V 18. st. už to bola slovenská dedina, ale s prevzatým maďarským názvom. Slovenský názov Košťany bol zavedený podľa NiederIeho v r. 1919 ako preklad madarského názvu.
Automobilový závod
1. júla 2022 oznámil minister hospodárstva Richard Sulík, že tu preinvestuje skupina Volvo Cars 1,2 miliardy eur a postaví automobilový závod, ktorý bude vyrábať výlučne elektromobily.
Obyvateľstvo
Pôvodné obyvateľstvo obce Valaliky z troch štvrtín tvoria bývalí deputátnici, ktorí sa v minulosti do obce prisťahovali z rôznych stolíc východného a čiastočne aj stredného Slovenska. Okrem obdobia reformácie vždy prevládali rímskokatolíci. V období rokov 1800 až 1900 žilo v obciach v priemere až 200 Židov.
Hlavným zamestnaním obyvateľstva v minulosti bolo roľníctvo a chov dobytka. Boli medzi nimi úradníci, remeselníci, voliari, kočiši, bačovia, pastieri, valasi, deputátnici, nádenníci, pomocní robotníci a sluhovia.
Po roku 1918 nenastali výrazné revolučné zmeny v zamestnaní obyvateľstva oproti minulému obdobiu. Počas hospodárskej krízy veľmi stúpla nezamestnanosť, čo mnohých obyvateľov donútilo vysťahovať sa za prácou do zahraničia.
V rokoch 1945 - 1960 boli obyvatelia obcí postupne zbavení pôdy a neostávalo im nič iné ako sa zamestnať, či už v poľnohospodárstve, alebo v priemysle. Po vytvorení "socialistickej" dediny v roku 1960 všetci obyvatelia obce v produktívnom veku už pracovali buď ako robotníci, alebo zamestnanci v rôznych oblastiach socialistického hospodárstva, alebo priemyslu a spôsob života obyvateľov sa v ničom nelíšil od spôsobu života v meste. Ani dnes sa veľmi nelíši, aj keď badať snahu, aby dedine bolo prinavrátené jej pôvodné poslanie.
V rokoch 1800 až 1930 žilo v našich obciach spolu v priemere okolo 1200 obyvateľov. Po roku 1930 začal počet obyvateľov prudko narastať. Po zlúčení obcí v roku 1961 mala obec Valaliky okolo 2300 obyvateľov.
Štatistika demografického vývoja obyvateľov obce Valaliky
Pamiatky
thumb|250px|Kostol Všetkých svätých
Hudba
Súbor vznikol na podnet vtedajšieho riaditeľa ZUŠ Vincenta Svata (za pomoci Vincenta Poláka a Jána Hanzesa) s názvom Rozlet v roku 1989. Folklórna ženská spevácka skupina vznikla v roku 1970 na podnet vtedajšej riaditeľky Materskej školy Všechsvätých pani Margity Sviatkovej.
Pôsobili tu
thumb|Pomník Štefana Hlaváča
Rosabeth Mossová Kanterová
Rosabeth Mossová Kanterová (* 15. marec 1943, Cleveland, Ohio, USA) je americká sociologička, ekonómka a profesorka.
Zaoberá sa oblasťou obchodných stratégií a vzdelávania. Venuje sa manažmentu, organizačnej zmene a inovácii. Patrí medzi 50 najvplyvnejších žien sveta a 50 najvplyvnejších mysliteľov v oblasti obchodu. Je autorkou alebo spoluautorkou 16 publikácií.
Mikuláš Čajda
Mikuláš Čajda (* 15. máj 1891, Martin – † 14. december 1925, Košice) bol slovenský ochotnícky herec, úradník a signatár Martinskej deklarácie.
Rodina
Jeho rodičmi boli Juraj Čajda a Matilda Kováčiková. Manželka Anna, rodená Šimková-Klanicová. Otec Ivana Čajdu.
Životopis
Absolvoval vyššiu obchodnú školu v Martine. V rokoch 19081925 pracoval v Tatra banke v Martine ako úradník, neskôr ako hlavný tajomník. Autor národohospodárskych úvah, ktoré publikoval v Kalendári Tatra banky.
Patril k popredným hercom Slovenského spevokolu v Martine, kde v rokoch 19091925 vytvoril okolo 50 postáv. V rokoch 19111925 člen divadelného odboru a v rokoch 19221925 člen výboru Slovenského spevokolu. Bol členom správy Kníhtlačiarskeho účastinárskeho spolku v Martine. Od roku 1922 spolupracoval s Ústredím slovenských ochotníckych divadiel.
Európska cesta 011
Európska cesta 011 je diaľková cesta v Kazachstane a Kirgizsku. Začína sa v meste Kokpek, v Alma-Ate sa križuje s E011 a končí pri jazere Issyk-kuľ.
Vtáčkovce
Vtáčkovce (v minulosti Ptáčkovce,, ) sú obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Carme
Carme môže byť:
Ždiarska dolina (Liptovská Teplička)
Ždiarska dolina leží v severnej časti Kráľovohoľských Tatier. Preteká ňou Ždiarsky potok a vedie ňou modro-značkovaný chodník z Liptovskej Tepličky do Pohorelej.
Cieľ činnosti
Cieľ činnosti je to, o čo dosiahnutie sa v činnosti usiluje.
Cieľ (zámer)
Cieľ je budúca (anticipovaná) kladná hodnota, ktorú vytyčuje a o ktorej dosiahnutie sa usiluje človek alebo spoločenský systém. Cieľ je predmetom štúdia filozofie, teleológie, ponematológie, praxeológie a iných.
NGC 2565
NGC 2565 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil Gerhard Lohse v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Řepov
Řepov je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 719 obyvateľov, z toho 347 mužov a 372 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 39,0 roka, ženy 38,4 roka).
Alesha Dixonová
Alesha Anjanette Dixon (* 7. október 1978, Welwyn Garden City, Hertfordshire, Anglicko) je anglická speváčka, tanečníčka, raperka, modelka a televízna osobnosť. Populárnou sa stala ako členka dievčenskej R&B/UK garage skupiny Mis-Teeq, ale skupina sa v roku 2005 rozpadla a Alesha Dixon pokračovala v sólovej kariére, pričom podpísala zmluvu s vydavateľstvom Polydor Records. V roku 2006 vydala svoj debutový album Fired Up, ale pre nízku predajnosť jej dvoch singlov „Lipstick“ a „Knockdown“ odišla z Polydor Records.
Brownov pohyb (rozlišovacia stránka)
Brownov pohyb môže byť:
Svätý Štefan (Liptovský Mikuláš)
Svätý Štefan je oficiálne jedna zo 16 mestských častí Liptovského Mikuláša. Pomenúva katastrálne územie (v minulosti Okoličné II), ktoré vzniklo oddelením z katastrálneho územia Okoličné a územne nesúvisí so zvyškom katastrálneho územia mesta. Trvalo tu nežijú žiadni obyvatelia.
Polohopis
Leží prevažne v Liptovskej kotline SSV od Okoličného. Územie je predĺžené v smere JJZ-SSV a na severe zasahuje do Západných Tatier. Na západe hraničí s obcou Žiar, na juhu s Veternou Porubou, na juhovýchode s Liptovským Ondrejom, na východe s Konskou a na severovýchode s Jamníkom.
Perlička domáca
thumb|Perlička domáca Perlička domáca (lat. Numida meleagris domesticus) je domestikovaná perlička bodkovaná (=perlička obyčajná, ?perlička štetcovitá; Numida meleagris). Je to hydina, ktorá sa chová najmä na mäso a lahodné vajcia. Považuje sa však vo väčšine prípadov za okrasne chovanú hydinu a to pre jej krásny zvesený chvost skladajúci sa zo 16 pier a krátkej širokej hlave. Ale jej tmavohnedé oči a oranžovočervený zobák ju robia ešte zaujímavejšou. Má červené laloky s bielymi škvrnami ktoré sa u kohútov vyskytujú výraznejšie a väčšie. Niektorí ľudia ju však nemajú radi pre jej rušivé kotkodákanie. Kohút váži 1,6 až, sliepka 1,8 až.
Nie sú známe žiadne domáce plemená perličiek, ale delia sa ich podľa farebných rázov, a to na:
Zozivka
Zozivka je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 524 obyvateľov.
Roque na olympijských hrách
Roque bol na programe olympijských hier iba raz, v roku 1904 v St. Louis, kedy sa súťaže zúčastnili iba 4 súťažiaci z jedinej krajiny (USA).
Velidú
Velidú je jeden z obývaných ostrovov na atole Núnu na Maldivách. Počet obyvateľov je 2 160 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 130 m, šírka 650 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 166,52 km.
Na ostrove sa nachádza veľa historických monumentov, jedným z nich je aj strom (Velidhu bodu nikagas), strom starý viac ako 5 storočí. Ostrov je povestný ako jeden z najrybnatejších regiónov na Maldivách, a špeciálne na atole Núnu.
Zadná dolina
Zadná dolina sa nachádza vo východnej časti Kráľovohoľských Tatier.
Cieľ poznania
Cieľ poznania je to, čo si človek vytýčil dosiahnuť v priebehu poznávania, napríklad získať vedenie o niečom.
Zadná dolina
Je pramennou oblasťou Hnilca, ktorý ňou aj preteká. Vedie ňou zeleno-značkovaný chodník z Pustého Poľa na Kráľovu hoľu alebo na Smrečinské sedlo.
Cieľ poznania
Podľa Arnolda Geulincxa je cieľom poznania získať vedenie o tom, že veci nie sú také, za aké ich považujeme.
NGC 2566
NGC 2566 je galaxia v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Saint-Michel-Chef-Chef
Saint-Michel-Chef-Chef je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aiguilles (obec)
Aiguilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Aiguilles má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Aiguilles má 426 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 2567
NGC 2567 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,4.
Frontis (syn Frixa)
Frontis (starogr. Φρόντις – Frontis, ) je v gréckej mytológii syn Frixa a jeho manželky Chakliopy.
Řitonice
Řitonice je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 89 obyvateľov, z toho 42 mužov a 47 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 39,5 roka, ženy 36,7 roka).
Frontis (syn Frixa)
Frontis syn Frixa žil u kolchidského kráľa Aiéta aj so svojimi tromi bratmi, s Argom, Melaom a Kitysorom. Keď ich otec Frixos zomrel, ušli z Kolchidy, lebo boli Aiétom ukrutne týraní. Cieľom ich cesty bol Orchomenos vlasť ich starého otca Athamanta.
Ďaleko sa však nedostali. Argonauti ich na svojej ceste za zlatým rúnom do Kolchidy, našli v Čiernom mori na Diovom ostrove celkom vysilených. Keď sa od Argonautov dozvedeli, že chcú Aiéta zbaviť zlatého rúna, pripojili sa k ich výprave a zostali s nimi aj na ich spiatočnej ceste do Iólku.
Vyšná Hutka
Vyšná Hutka (v minulosti Vyšné Hutky, ) je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie. V rokoch 1986 až 1990 bola obec spojená s Nižnou Hutkou do obce Hutky.
Bob Corker
Robert Phillips "Bob" Corker, Jr. (* 24. august 1952, Orangeburg, Južná Karolína, USA) je americký politik, člen republikánske strany. Vo voľbách v roku 2006 bol zvolený do senátu USA za štát Tennessee.
Vlajka Kirgizska
thumb|Vlajka Kirgizska
Vlajka Kirgizska vznikla až pol roka po vyhlásení nezávislosti. Vlajka je červená a žltý emblém v jej strede je tvorený hornou časťou jurty vloženej do slnka zo štyridsiatimi lúčmi.
História vlajok Kirgizska
Až do vyhlásenia zväzovej republiky v roku 1936 nepoužívalo Kirgizsko vlastnú vlajku. V roku 1937 bola zavedená vlajka, ktorá niesla dva nápisy kirgizský latinkou písaný (Kyrgyz SSR) a ruský azbukou písaný (Kirgizskaja SSR). V štyridsiatych rokoch sa aj kirgizský nápis začal písať azbukou. Dňa 22. 12. 1952 zaviedlo Kirgizsko rovnako ako ostatné zväzové republiky novú vlajku, odvodenú z vlajky ZSSR. Vlajka samostatného Kirgizska vznikla až pol roku po vyhlásení nezávislosti. Emblém v jej strede je tvorený hornou časťou jurty vloženej do slnka zo štyridsiatimi lúčmi.
Krakovský zlatý
thumb|200px|5 grošov a 1 krakovský zlatý, 1835 Krakovský zlatý bola jednotka meny Slobodného mesta Krakov v období rokov 1835 do 1847. Delila sa na 30 grošov.
Dany Heatley
Dany Heatley, celým menom Daniel James Heatley (* 21. január 1981, Freiburg im Breisgau, Nemecko) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji a hviezda NHL.
Klubový hokej
Hral ako útočník na ľavom krídle. Je 191 cm vysoký a váži 98 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 2000/01 hral s číslom 15 za klub NHL Atlanta Thrashers. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Bern v švajčiarskej hokejovej lige a Ak Bars Kazaň v ruskej hokejovej superlige. V auguste 2005, po podpise zmluvy na tri roky za 13,5 milióna dolárov, ho Atlanta vymenila do Ottawy Senators. Na sezónu 2005/06 mu zmluva zaručuje ročný príjem 3,5 mil. dolárov. V Ottawe mu zostalo jeho číslo 15.Od roku 2011 hrá za Minnesotu Wild.
Gilbert Adair
Gilbert Adair (* 29. december 1944, Edinburgh, Škótsko – † 8. december 2011, Londýn, Anglicko) bol britský filmový kritik, spisovateľ, novinár a prekladateľ.
Istý čas žil v Paríži (1968-1980), neskôr v Londýne.
Mužská dvojhra na MercedesCup 2011
Mužská dvojhra na MercedesCup 2011 sa hrala ako súčasť MercedesCup 2011 od 11. do 18. júla 2011. Obhajca titulu Španiel Albert Montañés vypadol v druhom kole proti Pablovi Andújarovi. Víťazom turnaja sa stal Juan Carlos Ferrero, ktorý vo finále vyhral nad Pablom Andújarom 6:4, 6:0.
Nasadenie
<li> 🇩🇪 Florian Mayer ''(Prvé kolo) <li> 🇷🇺 Nikolaj Davydenko ''(Prvé kolo) <li> 🇮🇹 Andreas Seppi ''(Prvé kolo) <li> 🇪🇸 Guillermo García López ''(Druhé kolo) </ol>
NGC 2568
NGC 2568 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil americký astronóm Edward Emerson Barnard v roku 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Rýchlostná cesta S6 (Rakúsko)
Rýchlostná cesta S6 je rýchlostná cesta v Rakúsku. Začína sa v križovatke Seebenstein na diaľnici A2, prechádza cez Semmering a končí neďaleko obce St. Michael, kde sa napája na diaľnicu A9.
Montreuil-la-Cambe
Montreuil-la-Cambe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rýchlostná cesta S6 (Rakúsko)
Od mája 2008 je vo výstavbe druhá rúra Ganzsteinského tunela. Po otvorená južnej rúry sa začne generálna oprava severnej. Od konca roka 2008 má celá rýchlostná cesta S6 dva jazdné pruhy v oboch smeroch. Náklady na dostavbu dosiahli hodnotu asi 68 miliónov €.
Montreuil-la-Cambe
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letuchy
Letuchy (iné názvy: letuchotvaré, poletuchy , ľudovo kolugovia , ľudovo lietajúce lemury , zastarano letúšky ; lat. Dermoptera) sú rad cicavcov. V užšom zmysle je tento rad zhodný s čeľaďou letuchovité, v širšom zmysle zahŕňa aj niektoré vyhynuté taxóny (podrobnosti pozri nižšie).
Charakteristika
Sú to stromové plachtiace cicavce z Juhovýchodnej Ázie. V angličtine (a novšie ľudovo aj v slovečine) sú známe pod názvom lietajúce lemury. Pozor: nie sú to lemury (ktoré sú primáty) a aj napriek tomu, že sú v plachtení najtalentovanejšie zo všetkých cicavcov, lietať nevedia.
Dnes existujú iba dva druhy z čeľade letuchovitých (Cynocephalidae). Najznámejším druhom je letucha väčšia (Cynocephalus variegatus).
Ďalej pozri pod letuchovité.
Zaradenie v systéme
Letuchy sa dnes zaraďujú do taxónu Euarchontoglires. Ich presné postavenie v rámci tohto taxónu je však veľmi sporné. Môžu v rámci neho patriť napríklad do taxónu:
Staršie sa letuchy zaraďovali do taxónu Archonta v širšom zmysle (= dnešné Euarchonta + netopiere) a v rámci neho často do taxónu Volitantia (=letuchy + netopiere). Ešte staršie sa letuchy zaraďovali pod Insectivora (čiže hmyzožravce v staršom, teda širšom ponímaní). Alternatívne sa niekedy v dávnejšej aj nedávnej minulosti letuchy zaraďovali priamo pod primáty.
Zdroje tejto kapitoly:
Vnútorná systematika
rad letuchy/letuchotvaré/poletuchy (Dermoptera) v širšom zmysle:
Staršie sa pod letuchy (v širšom zmysle) občas zaraďovali aj tieto taxóny (všetky naraz alebo len niektoré):
Zdroje tejto kapitoly:
Anne Roeová
Anne Roeová (* 1904, Denver, Colorado, USA – † 29. máj 1991, Tucson, Arizona) bola americká psychologička.
Živvotopis
Ako deviata žena získala v roku 1963 na Harvard University titul profesorky. Zaoberala sa fungovaním intelektu, dospelými s mentálnou poruchou, správaním novorodencov, postavením opustených detí rozličného pôvodu, účinkami konzumácie alkoholu, psychológiou tvorivosti, vzťahom medzi správaním a vývojom rovnako ako medzi ranou skúsenosťou a kariérnym správaním.
Saint-Molf
Saint-Molf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Weltpolitik
Weltpolitik (svetová politika) bola koncepcia zahraničnej politiky Nemecka na konci 19. storočia a na začiatku 20. storočia, ktorej hlavným cieľom bolo presadenie Nemecka ako svetovej veľmoci. Je spätá najmä s osobnosťou nemeckého cisára Viliama II.; používal ju minister zahraničných vecí Nemecka Bernhard von Bülow. Nahradila tzv. Realpolitik.
NGC 2569
NGC 2569 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. februára 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Fatva
Fatva alebo fetva (arab. fatwá) je interpretácia islamského práva podávaná znalcom islamského práva (muftím) na žiadosť moslima.
Relevancia fatvy záleží na reputácii muftího, ktorý ju vydal (preto je obvykle označená jeho stručným životopisom).
Neolit na Slovensku
Toto je článok o neolite (mladej kamennej dobe; po novom 5700 – 4400 pred Kr., po starom 5000 – 3300 pred Kr.) na území Slovenska.
Periodizácia na Slovensku
Hranice podľa rôznych zdrojov sú: 6000/5700/5000 – 4400/4000/3900/3500/3300/3200/2900 pred Kr.
Neolit (mladá kamenná doba) (*) Rok 6000 je vlastne zaokrúhlenie presnejšieho čísla 5700 pred Kr. (najstarší neolitický nález na Slovensku).
V nasledujúcom texte sa použije prvé a tretie z uvedených alternatívnych datovaní. Najaktuálnejšie je prvé datovanie: 5700 (začiatok lineárnej keramiky) – 4400 (začiatok lengyelu IV, ktorý sa najnovšie považuje za hranicu medzi slovenským neolitom a eneolitom).
Všeobecná charakteristika
V rokoch 5000 – 3000 pred Kr. v strednej Európe prevládalo vlhké a mierne teplé podnebie. Slovensko pokrývali husté listnaté lesy, najmä dubové a brestové. O základnej charakteristike neolitu a neolitizácii pozri neolit a neolitizácia. Objavujú sa predovšetkým prvé trvalé osady (roľníkov), obrábané polia, výroba tkanín, chov zvierat.
Kultúry s lineárnou keramikou
Neolitizáciu na území Slovenska spôsobil príchod nových ľudí – kultúry s lineárnou keramikou (po starom 5000 pred Kr. – 4300 pred Kr., po novom 5700 pred Kr. – 5000 pred Kr.), s ktorou úzko súvisí želiezovská skupina (po starom 4300 – 3900 pred Kr., po novom 5000 – 4700 pred Kr.). Stopy po prežívaní pôvodného mezolitického obyvateľstva u nás úplne chýbajú, nehralo teda pri neolitizácii zrejme žiadnu úlohu. Pokiaľ ide o pôvod kultúry s lineárnou keramikou, predpokladá sa, že prišla z východného Stredomoria (balkánsko-anatólsky pôvod). Keramika kultúry s lineárnou keramikou aj želiezovskej skupiny mala typický lineárny ornament (odtiaľ má aj názov). Z tohto obdobia sú už aj na Slovensku zachované prvé pohrebiská (napr. Štúrovo, Nitra). Kultúra s lineárnou keramikou mala na Slovensku dve podoby – západnú (vrátane želiezovskej skupiny) a východnú:
Na západnom Slovensku (ku koncu aj na strednom Slovensku a na Spiši) sa vyskytovala konkrétne kultúra s lineárnou keramikou v užšom zmysle (=kultúra so západnou lineárnou keramikou, kultúra s volútovou keramikou). Nadviazala na starčevsko-krišskú kultúru Veľkej dunajskej kotliny. Prenikala z juhu smerom proti povodiam Moravy, Hrona a Nitry. Z prvého štádia kultúry (stará lineárna keramika, starý neolit) sa na západnom Slovensku našlo asi 50 osád roľníkov. Väčšinou pretrvali asi 300/400 rokov. Nachádzali sa na sprašových terasách pri tokoch (Morava, Dudváh, Hron, Nitra), menej často na hnedozemných pahorkoch alebo piesočných dunách veľkých nív riek. Z najstaršieho obdobia je keramika ešte veľmi zle vypálená, väčšinou hrubostenná, s drsným nezdobeným povrchom. Z mladšieho štádia kultúry (mladá lineárna keramika, po starom 4 600 – 4 300 pred Kr., po novom 5300 – 5000 pred Kr. a želiezovská skupina, po starom 4 300 – 3900 pred Kr., po novom 5000 – 4700 pred Kr.), ktoré už máme doložené aj zo stredného Slovenska (Liptov, Zvolen) a zo Spiša, sa zachovalo už viac sídlisk – na rovinách juhozápadného Slovenska bolo asi 300 osád (prakticky po dve/tri v každom katastri dnešnej obce). Keramika je už často vyzdobená okrúhlymi jamkami na strete dvoch línií, ktoré postupne prerastajú do súvislého vrypu (tzv. notové hlavičky). V tomto období neolitickí roľníci kvôli získaniu polí odlesnili rozsiahle územia juhozápadného Slovenska a zdá sa, že sú to územia, na ktorých dodnes les nie je, namiesto neho sa tam vytvorila černozem. Významné sídliská sú Blatné, Čataj, Patince, Cífer-Pác a Bratislava-Mlynská dolina s typickými neolitickými dlhými (až ) domami. Z tohto obdobia sa našli aj početné plastiky (hlavičky ženy, plastiky s rytím motívu rybej kosti na chrbte, aplikovaná plastika na nádobách, zoomorfná plastika).
Nositelia kultúry želiezovskej skupiny, ktorá je priamym pokračovaním kultúry s lineárnou keramikou v užšom zmysle, budovali rozľahlé osady s veľkými kolovými domami. Lineárne keramika želiezovskej skupiny sa vyznačuje tým, že má ornament rytý a maľovaný (červený, občas žltý) a lineárna ornamentika je veľmi bohatá. Tvar jej nádob bol hruškovitý. Z tohto obdobia pochádzajú aj prvé vŕtané kamenné nástroje a obilné zásobné jamy. Po roku 4000 už badať v želiezovskej skupine impulzy na vznik lengyelskej kultúry (pozri mladý neolit), dokazuje to napríklad hrob v Dvoroch nad Žltavou.
Na východnom Slovensku (okrem Spiša) sa vyskytovala kultúra s východnou lineárnou keramikou (=alföldská kultúra; po starom 5000 pred Kr. – 4300 pred Kr., po novom 5700 – 5000 pred Kr.). Obdobiu starej lineárnej keramiky na západnom Slovensku na východe časovo zodpovedá tzv. stupeň s protolineárnou keramikou. Obdobiu mladej lineárnej keramiky na západnom Slovensku na východe časovo zodpovedajú starý stupeň s lineárnou keramikou (skupina Barca III, skupina Kopčany) a neskôr stredný a mladý stupeň s lineárnou keramikou (gemerská lineárna keramika, skupina Tiszadob a skupina Raškovce). Východná lineárna keramika sa od západnej odlišuje širším keramickým inventárom odlišného vzoru a pestrejšou škálou výzdobných motívov (prevažuje vlnovka, lalokovité a elipsovité útvary, špirála a meander). Najstaršie neolitické   osídlenie  východného Slovenska (protolineárna keramika) je najmä v lokalitách Košice – Červený rak (výrobno-hospodársky  objekt, nálezy patriace do skupiny Mehtélek, čo je okrajový prejav starčevsko-krišskej kultúry) a Slavkovce (nálezy patriace do skupiny Szatmár). V období starého stupňa bola ešte osídlená len Východoslovenská nížina (skupina Kopčany, vyznačujúca sa  najmä čierno maľovaným ornamentom) a Košická kotlina (Barca III,  vyznačujúca sa prevládajúcou rytou výzdobou). V období mladého stupňa už boli všetky hlavné regióny východného Slovenska  (Gemer, Košická  kotlina, Šarišské podolie, Východoslovenská  nížina)   rovnomerne  osídlené. Skupina Kopčany sa transformovala na skupinu Raškovce (k čiernej farbe pribudla červená, maľovanie je jemnejšie, motívy na keramike už predznamenávajú bukovohorskú kultúru) a skupina Barca III na skupinu Tiszadob (s jemnejším rytím).
Bukovohorská kultúra
Želiezovskej skupine na západnom Slovensku časovo na východnom Slovensku zodpovedá bukovohorská kultúra (po starom 4300 – 3900 pred Kr., po novom 5000 – 4700 pred Kr.), ktorá nasledovala po kultúre s východnou lineárnou keramikou. Táto kultúra osídlila už aj hornatý Slovenský kras, Spiš (tu popri želiezovskej skupine) a Šariš; ďalej prvýkrát vysoké kopce (Slanec, Veľký Šariš) a bohato osídlili aj jaskyne (napr. Domica, Ardovo, Jasov, Čertova diera). Bukovohorská kultúra je známa najmä bohato zdobenými hrnčiarskymi výrobkami (napr. osada v Šarišských Michaľanoch). Z územia východného Slovenska poznáme asi 120 nálezísk bukovohorskej kultúry. Vyskytujú sa však aj ojedinelé prieniky tejto kultúry na juhozápadné Slovensko. Ku koncu bukovohorskej kultúry badať prítomnosť severných (skupina Samborzec) a juhovýchodných vplyvov (skupina Szakálhát), ktoré sa zistili v troch objektoch v Malých Raškoviciach (nálezy dostali názov postbukovohorský zemplínsky typ). Ojedinelé severné vplyvy (keramika zdobená vypichovaním) badať na východnom Slovensku mimochodom aj trocha neskôr, už asi v mladom neolite (Veľké Raškovice). Bukovohorská kultúra okolo 3 900 pred Kr. resp. 4 700 pred Kr. náhle zanikla a dodnes sa diskutuje o dôvodoch.
Kontakty so vzdialenými kultúrami
Koncom stredného neolitu možno našej časti Európy pozorovať bohaté kontakty medzi jednotlivými vzdialenými kultúrami (asi v dôsledku náhlych klimatických zmien). Napríklad vo Vinči (Srbsko) sa našla želiezovská nádoba a v Štúrove zas úlomky nádob kultúry Vina.
Západné Slovensko
Na západnom Slovensku je toto obdobie reprezentované protolengyelskou a vlastnou lengyelskou kultúrou (3 900 – 2900/2800 pred Kr.; ale podľa novšieho datovania 5000/4700 – 4000 pred Kr.), ktorá potom skončila až v eneolite. Zo severu stredného Slovenska (vrátane) Spiša z obdobia protolengyelskej a lengyelskej kultúry nie sú zatiaľ vôbec žiadne archeologické nálezy. Protolengyel a lengyel súvisí priamo so stredoneolitickou želiezovskou skupinou, ktorej posledná krátka fáza sa preto aj nazýva prelengyel. Hoci protolengyel a lengyel vznikol z kultúry s lineárnou keramikou, mnohé prvky ho spájajú s juhovýchodnou Európou (maľovaná keramika, medené ozdoby, kultové predmety, opevnené sídliská a pod.).
Po krátkom prelengyeli nasledoval asi 100 rokov (po starom 3900 – 3800 pred Kr.) protolengyel reprezentovaný skupinou Bíňa-Bicske (nálezisko Bíňa s nálezom ihlanovitého idolu typu Bicske a novými tvarmi keramiky) a lužianskou skupinou (Lužany pri Nitre, Abrahám. Bajč). V protolengyeli nálezy naznačujú dočasný návrat/príchod mezolitického, teda lovného, spôsobu života. Z lužianskej skupiny sú známe iba pohrebiská. Z lužianskej lokality Nitra Mlynárce pochádza najstarší nález kovu na Slovensku – časť medeného šidla. Tento nález už predznamenáva obdobie väčšieho rozšírenia medi – eneolit. V oblasti Bratislavy (ako často v praveku) je vývoj skôr zhodný s vývojom v dnešnom východnom Rakúsku a severnom Maďarsku – lužianska skupina tu chýba a nálezy keramiky (hríbovité nádoby) sú príbuzné napr. nálezom v maďarskom Sé a rakúskom Unterwölbingu.
Východné Slovensko
Na východnom Slovensku po náhlom zániku bukovohorskej kultúry, t. j. (po starom) zhruba od 3900 pred Kr., pozorujeme hiát. Na väčšine východného Slovenska osídlenie končí minimálne na 500 – 1000 rokov, iba vo Východoslovenskej nížine osídlenie (možno s asi len 100 ročnou prestávkou) pokračovalo, no išlo už o iné kultúry.
Stupňom Čičarovce B (pozri vyššie) sa začína polgárska kultúra (po starom cca 3700 – 2800 pred Kr.), ktorá potom pokračovala v eneolite. Už v skupine Čičarovce sa prejavil nový štýl keramiky s prevládaním maľovaného ornamentu a inak stvárnených hlinených sošiek žien. Badať vplyvy zo severných území. Ustálilo sa pochovávanie v skrčenej polohe. Zo skupín tejto kultúry do neolitu spadá ešte skupina Csöszhalom-Oborín s  typickou bielo červenou maľovanou keramikou (náleziská Oborín, Egreš, Hrčeľ).
Oporný systém (architektúra)
náhľad|Oporný systém gotickej katedrály Oporný systém je charakteristický konštrukčný prvok gotickej architektúry. Hmotnosť klenby je zvedená do klenbových rebier a z nich na piliere stojace medzi jednotlivými poľami klenby (vnútorný oporný systém). Pri veľkých stavbách je tlak smerom do strán stále významný, preto sú doplnené vonkajším oporným systémom - tlak klenby preberajú oporné oblúky, ktoré ho zvádzajú do často mohutných oporných pilierov. Na zaistenie väčšej stability sú oporné piliere zaťažené fiálami. Oporné oblúky sú typické pre kostoly bazilikálneho typu, pri halových a menších stavbách sú oporné piliere priložené priamo k múru. Stavby stojace v blízkosti iných stavieb o ne môžu byť opreté pomocou rozporných oblúkov, ktoré sú obdobou oporných pilierov.
Odvedenie tlakov klenby do rohových bodov (na piliere) umožňuje odľahčenie múrov (múr sa v podstate stáva zbytočným). Na jeho miesto nastupujú obrovské okná, často zdobené kružbami a vitrážami. Na druhú stranu umožňuje oporný systém vďaka odvádzaniu veľkých tlakov dosiahnutie oveľa vyšších výšok, dovtedy nevídaných (Katedrála v Beauvais - výška klenby 48 m). Oporný systém vytvára staticky samostatné jednotky, odpovedajúce jednému poľu hlavnej klenby. Susedné jednotky boli zo začiatku oddelené zosilnenými lomenými oblúkmi - klenbovými pásmi. Radením týchto jednotiek za seba vznikajú veľké, pokojne plynúce priestory gotických kostolov.
Typ klenby zo začiatku určuje charakter oporného systému. Pri starších katedrálach so šesťdielnou klenbou sa v nosnej funkcii striedajú stĺpy s piliermi, prípadne silnejšie podpory (nesúce diagonálne rebrá i klenbové pásy) so slabšími (nesúcimi len priečne rebrá). Neskôr tento rozdiel zmizol.
Varianty oporného systému
náhľad|Vonkajší oporný systém dómu v [[Miláno|Miláne]]
Fabián (prírodná rezervácia)
Fabián je prírodná rezervácia ev. č. 599 neďaleko obce Stráž nad Nežárkou v okrese Jindřichův Hradec. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Dôvodom ochrany je zachovanie ekosystému prírodného lesa typu podhorských dubových bučín a acidofilných bučín typických pre vrcholové partie a hrebene juhozápadnej časti Českomoravskej vrchoviny.
Územie bolo zaradené nariadením vlády ČR 132/2005 Zb. zo dňa 22. decembra 2004 medzi európsky významné lokality (názov EVL "Fabián - Homolka", kód lokality CZ031001)
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2007
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2007 bola európska časť kvalifikácie pre účasť na Majstrovstvách sveta 2007, ktorú organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Zúčastnilo sa jej 31 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest na záverečný turnaj v 5 kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Prebiehala od 3. januára do 18. júna 2006.
Priamy postup
Z Európy priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny, víťaz MS 2005 a 3 najlepšie družstvá z ME 2006:
Cieľ výchovy
Cieľ výchovy predstavuje určitú ideu, zámer a praktický cieľ. Cieľ výchovy je bezprostredne viazaný na proces výchovy, spoznávaním podmienok výchovy, možnosti osobnosti a vplyvu vychovávateľa. Ciele výchovy môžeme odvodiť zo súčasných i budúcich potrieb spoločnosti, potrieb jedinca alebo spojením obidvoch hľadísk. Sú vždy vyjadrením určitého ideálu, ktorý obsahuje požiadavky a predstavy o tom, čím by sa mal človek, člen určitej spoločnosti vyznačovať. Hlavnými cieľmi výchovy sú rozvoj schopností, osvojenie vedomostí a návykov, získanie skúseností a sformovanie charakteru človeka v súhlase s požiadavkami kladenými spoločnosťou v jednotlivých etapách jej historického vývoja.
Kritériá cieľov výchovy
Ciele výchovy musia plniť nasledovné kritéria:
Funkcie cieľov výchovy
Rozlišujeme niekoľko funkcií cieľov výchovy:
Filozofické koncepcie vyvodzovania cieľov výchovy
Ak chceme objektívne vymedziť ciele výchovy, nemôžeme vychádzať z jednostranných koncepcií výchovy, ale sa snažiť brať do úvahy nasledujúce kategórie:
Cieľ výchovy ako historická kategória
Ciele výchovy nie je možné posudzovať ako nemennú kategóriu, ale naopak, ako kategóriu, ktorá sa neustále vyvíja, ktorá podlieha zmenám a vývinovým tendenciám spoločnosti.
Klasifikácia cieľov výchovy
Členia sa podľa rôznych kritérií:
NGC 2570
NGC 2570 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 20. februára 1873.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Katedrála svätého Erika (Štokholm)
thumb|Katedrála svätého Erika thumb|Interiér katedrály
Katedrála svätého Erika je rímskokatolícka katedrála, nachádzajúca sa v hlavnom meste Švédska Štokholme. Švédsko je od čias reformácie (16.storočie) protestantskou krajinou. Rímskokatolícka cirkev tu bola prenasledovaná a legalizovaná bola až v druhej polovici 19. storočia.
Dejiny
Katedrála bola postavená v roku 1892, keď bola vo Švédskom kráľovstve po dlhých rokoch zákazu tolerovaná rímskokatolícka cirkev. Počet katolíkov začal rásť najmä po prisťahovaleckej vlne z Poľska a z iných katolíckych krajín. Pribúdal však aj počet konvertitov švédskeho pôvodu. Od roku 1953 má kostol štatút katedrály. Kapacita pôvodného kostola bola malá, preto bola v roku 1983 zrealizovaná veľká rekonštrukcia a kostol sa výrazne rozšíril. Prispôsobil sa tak potrebám rýchlo rastúcej rímskokatolíckej komunite v hlavnom meste krajiny. 8. júna 1989 navštívil katedrálu pápež Ján Pavol II.
Katedrála je pomenovaná po švédskom kráľovi z 12. storočia Erikovi IX., ktorý mal výrazný podiel na christianizácii škandinávskych krajín. Rímskokatolícka cirkev ho za jeho zásluhy svätorečila.
Architektúra
Ide o jednoloďovú baziliku s dvoma vežami, ktoré dosahujú výšku 27 metrov. Neorománsku fasádu zdobí portál s rozetou. interiér chrámu je taktiež neorománsky s výraznými prvkami moderny. V chráme sa nachádzajú obrazy a sochy svätcov švédskeho pôvodu a veľmi zaujímavá krížová cesta. Najvýraznejšia rekonštrukcia z roku 1983 výrazne kostol rozšírila a zmodernizovala. Bola financovaná z darov miestnych katolíkov, hlavne nemeckého pôvodu.
Industry Standard Architecture
right|thumb|ISA sloty
ISA (skratka z anglického Industry Standard Architecture) je štandard pre zbernice pre IBM kompatibilné počítače. Predstavená bola v roku 1984 a rozširovala architektúru XT zbernice na 16 bitov.
Zbernica ISA je rozšírením natívnej zbernice procesora 8086 (elektricky posilnená adresná a dátová zbernica) o signály prerušovacieho kontroléra (PIC) a DMA kontroléra. a je určená na pripájanie periférnych kariet k základnej doske.
V odkaze na XT architektúru sa niekedy označuje ako zbernicová architektúra AT AT bus architecture.
Zbernica ISA bola neskôr rozšírená na 32 bitov doplňujúcim konektorom, avšak vzniklo viacero nekompatibilných noriem (EISA, VL BUS), čo tiež prispelo k poklesu popularity tejto zbernice.
V polovici 90. rokov, sa popularita ISA zbernice postupne vytratila, väčšina základných dosiek začala byť navrhovaná s PCI slotmi a postupne stále menším počtom ISA slotov. Dnes sa už v podstate základné dosky s ISA slotmi nevyrábajú.
Israel Joshua Singer
Israel Joshua Singer (* 30. november 1893, Biłgoraj, Poľsko – † 10. február 1944, New York) bol židovský spisovateľ píšuci jidiš, brat nositeľa Nobelovej ceny Isaaca Bashevisa Singera. Žil v Kyjeve, Moskve, od roku 1928 vo Varšave. Od roku 1916 prispieval do európskej jidiš tlače, v roku 1921 sa stal dopisovateľom amerických jidišských novín Forverts (The Forward). V roku 1934 emigroval do USA, kde newyorské Židovské umelecké divadlo s veľkým úspechom uviedlo jeho hru Joše Kalb, ktorú napísal ešte v Poľsku. Vo svojom neskoršom románe Di brider Aškenazi verne, ale nie bez humoru a nadhľadu, opísal tragický údel židovského proletariátu v nepriateľsky naladenom prostredí lodžskej textilnej fabriky.
Karner
Opis
Karner je dvojpodlažná stavba menších rozmerov. V jeho dolnej časti sa zvyčajne nachádza kostnica zapustená v teréne, v hornej časti sa nachádza kaplnka slúžiaca na zádušné omše za zosnulých. Pôdorys je malá kruhová, polygonálna alebo štvorcová centrála, v období gotiky má aj pozdĺžny pôdorys. Myšlienka budovania karnerov sa vyvinula v prostredí nemeckých benediktínskych kláštorov. Románske karnery kruhového pôdorysu sú tvarovo podobné rotundám, čo je dôvodom ich častej mylnej zámeny. Podobnosť tkvie len v pôdoryse, rozdiel možno badať v dvojpodlažnom systéme karnera a rozličných účeloch stavieb. Rotundy sú vlastne malé kostoly, kým karner je výhradne pohrebnou záležitosťou. Najviac zachovaných karnerov pochádza z románskeho obdobia a v neskorom stredoveku sú zriedkavejšie. Vzorom im bola pravdepodobne dvojpodlažná cintorínska Kaplnka svätého Michala vo Fulde vybudovaná v rokoch 818822. Na pochovávanie sa zrejme začala využívať až neskôr. V 10. storočí sa výstavba karnerov rozšírila do niektorých ďalších benediktínskych, a neskôr i cisterciánskych kláštorov, a do cintorínov pri farských kostoloch. Tento typ sa však rozširuje až v druhej polovici 12. a najmä v 13. storočí. Najčastejšie sa karner vyskytuje v Podunajsku s centrom v Dolnom Rakúsku, odkiaľ sa rozširoval i na susedné územie.
Sova
Sova môže byť:
SOVA môže byť:
Montsecret
Montsecret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2571
NGC 2571 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.
Kingston (Rhode Island)
thumb|Kingston Kingston je sídlo a štatistická jednotka (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) v Spojených štátoch amerických, v južnej časti štátu Rhode Island. Je súčasťou mesta South Kingston vo Washington County, má rozlohu a žije tu 5 446 obyvateľov (2000).
Sirény
Charakteristika
Žijú v pobrežných vodách. Sú dobre prispôsobené pre život vo vode: ich horné končatiny sú modifikované do tvaru vesiel, nemajú nohy, majú silnú vrstvu podkožného tuku a redukovaný počet zubov. Mliečne bradavky sa nachádzajú v blízkosti horných končatín, takže si môžu mláďa pri dojčení pridržovať.
Lamantínovité sa líšia od dugongovitých v tvare lebky a chvosta.
Názov sirény pochádza z námorníckych povestí o morských pannách lákajúcich námorníkov na nebezpečné miesta, kde si rozbijú loď o skaliská. Keď boli objavené prvé druhy sirén, prírodovedci usúdili, že ich existencia dala podnet k vzniku povestí.
Carol Gilliganová
Carol Gilliganová (* 28. november 1936,, New York, New York, USA) je americká sociologička a psychologička.
V roku 1964 získala doktorát zo sociálnej psychológie. Zaoberala sa morálnym vývojom dievčat a kritizovala Kohlbergovu teóriu morálneho vývinu. V roku 1986 získala titul profesorky. Je považovaná za priekopníčku v oblasti rodových štúdií a hlavne v oblasti psychologického a morálneho vývinu dievčat. Získala viacero ocenení a je autorkou a spoluautorkou početných publikácií.
Rá
Rá môže byť:
Sovotvaré
Sovotvaré alebo sovy v užšom zmysle sú rad letcov.
Existujú aj sovotvaré/sovy v širšom zmysle, ktoré zahŕňajú aj skupinu Caprimulgiformes.
Sovy je aj názov podradu sovotvarých - pozri nižšie Systematika.
Charakteristika
Perie majú husté a mäkké (robí ich väčšími) a pokrýva aj nohy až po pazúry. Niektoré druhy majú na hlave perové štetce, tzv. perové uši alebo rožky. Oči sú veľké, namierené vpred, obkolesené lúčovito usporiadaným kruhom pier, tzv. závojom. Zakrpatené očné svaly robia oči nehybnými, preto pri pohľade nabok musia otočiť celú hlavu. Vonkajší prst je otočený dozadu. Zobák je zahnutý, na prstoch sú pazúry.
Sú to nočné vtáky, ale niektoré druhy lovia aj cez deň (priesvitná žmurka im chráni oči pred svetlom). Žijú na celom svete okrem Antarktídy. Živia sa malými cicavcami, rybami, plazmi, hmyzom a inými vtákmi. Hniezda všelikde - v dutinách stromov, v puklinách skál, v otvoroch múrov, na povalách či v opustených hniezdach sokolovitých.
Na Slovensku hniezdi 9 druhov (všetky sú chránené): sova obyčajná, sova dlhochvostá, plamienka driemavá, výr skalný, kuvik plačlivý, myšiarka ušatá, kuvičok vrabčí, výrik obyčajný a pôtik kapcavý. Na Slovensko občas v zimnom období zalieta aj Belaňa tundrová (Bubo scandiacus) pozorovaná napr. 20.1.1996 na Kloptani vo Volovských vrchoch.
Systematika
Rad sovotvaré/sovy v užšom zmysle:
Budva (mesto)
Budva je mesto v Čiernej Hore, na pobreží Jadranského mora. Žije v ňom približne 11 000 obyvateľov a dnes je známe ako rušné prímorské turistické letovisko.
Poľská abeceda
300px|right|thumb|Poľská abeceda
Poľská abeceda má dve verzie:
Skrátená verzia
A|Aa • Ą|Ąą • B|Bb • C|Cc • Ć|Ćć • D|Dd • E|Ee • Ę|Ęę • F|Ff • G|Gg • H|Hh • Ii • J|Jj • K|Kk • L|Ll • Ł|Łł • M|Mm • N|Nn • Ń|Ńń • O|Oo • Ó|Óó • P|Pp • R|Rr • S|Ss • Ś|Śś • T|Tt • U|Uu • W|Ww • Y|Yy • Z|Zz • Ź|Źź • Ż|Żż
Rozšírená verzia
A|Aa • Ą|Ąą • B|Bb • C|Cc • Ć|Ćć • D|Dd • E|Ee • Ę|Ęę • F|Ff • G|Gg • H|Hh • Ii • J|Jj • K|Kk • L|Ll • Ł|Łł • M|Mm • N|Nn • Ń|Ńń • O|Oo • Ó|Óó • P|Pp • Q|Qq • R|Rr • S|Ss • Ś|Śś • T|Tt • U|Uu • V|Vv • W|Ww • X|Xx • Y|Yy • Z|Zz • Ź|Źź • Ż|Żż
Samohlásky
A|Aa • Ą|Ąą • E|Ee • Ę|Ęę • Ii • O|Oo • Ó|Óó • U|Uu • Y|Yy
Spoluhlásky
B|Bb • C|Cc • Ć|Ćć • D|Dd • F|Ff • G|Gg • H|Hh • J|Jj • K|Kk • L|Ll • Ł|Łł • M|Mm • N|Nn • Ń|Ńń • P|Pp • Q|Qq • R|Rr • S|Ss • Ś|Śś • T|Tt • V|Vv • W|Ww • X|Xx • Z|Zz • Ź|Źź • Ż|Żż
Give It Away
„Give It Away“ je skladba americkej rockovej skupiny Red Hot Chili Peppers, z ich piateho štúdiového albumu Blood Sugar Sex Magik. Bola vydaná ako hlavný singel z albumu dňa 4. septembra 1991 vydavateľstvom Warner Bros. Records. Hudbu zložili gitarista John Frusciante a basgitarista Flea, počas jam session pred vydaním albumu. Spevák Anthony Kiedis napísal väčšinu refrénu.
Aj napriek tomu, že ju rozhlasové stanice nechceli hrať kvôli pocitu, že jej chýba melódia, získala medzinárodnú popularitu. Dosiahla tiež 1. miesto v americkom rebríčku Modern Rock Tracks koncom roku 1991, čim sa stal prvým singlom skupiny na 1. mieste. V Spojenom kráľovstve dosiahla v rebríčku UK Singles Chart 9. miesto.
Skladba „Give It Away“ bola na koncertoch hraná viac ako 700-krát, čo je najviac zo všetkých skupín.
Kompozícia
Skladba „Give It Away“ je nahraná v takte 4/4. Skladba začína výrazným "suchým" gitarovým tónom, ktorý je podobný zvyšku skladby. Producent Rick Rubin mal značný vplyv na zvuk albumu Blood Sugar Sex Magik, predovšetkým tým, že odstránil ozveny a rozvrstvenie gitár, ktoré boli na ich predošlom albume mother's Milk. To spôsobilo, že nahrávka obsahovala jednoduchšie a suchšie gitarové akordy, ktoré neboli filtrované cez gitarové efekty, ale boli tvorené starou elektronikou zo 60. a 70. rokov. Jej tempo je 92 úderov za minútu.
Vyšná Kamenica
Vyšná Kamenica je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Dejiny
Vyšná Kamenica je v porovnaní s ostatnými susednými dedinami najmladšou obcou. Prvýkrát sa spomína v roku 1420, teda na začiatku 15. storočia. To, že je obcou najmladšou, môžeme, podľa dostupných historických materiálov, vysvetliť snáď tým, že na konci 13. storočia existovala severnejšie od Vyšnej Kamenice dedina Púch. Ležala asi 3 km severne od terajšej obce. Posledná správa o dedine Púch pochádza z roku 1370 a hovorí sa v nej, že je ľudnatou dedinou s 12 usadlosťami. Na rozhraní 14. a 15. storočia sa títo obyvatelia z neznámych dôvodov presťahovali asi 3 km nižšie do údolia Kamenického potoka a založili novú dedinu.
O tejto novo osídlenej dedine sú prvé správy z roku 1420, uvádza sa pod názvom Kemenche a patrila Andrejovi z Budimíra. V portálnom súpise z roku 1427 už vystupuje pod dnešným názvom Vyšná Kamenica v pomaďarčenej podobe Felsow Kemenche. V súpise z roku 1565 sa uvádza, že vo Vyšnej Kamenici žilo 16 sedliakov a 7 želiarov. Mená týchto ľudí boli prevažne slovenského pôvodu, čo dokazuje, že dedina bola v tom čase slovenská. Svedčia o tom aj náboženské pomery. V 16. storočí prijal ľud Lutherovu reformáciu. Veriaci využívali chrám, ktorý bol postavený už v prvej polovici 14. storočia - ranogotická jednoloďová stavba. Táto stavba bola v 16. a 17. storočí rozšírená na západnej strane a celá prestavaná v renesančnom štýle.
V roku 1741 bola v obci založená cirkevná škola pri miestnom cirkevnom zbore evanjelickej cirkvi. Od jej založenia až po rok 1941 pôsobili učitelia tiež ako kantori, čo vyplývalo z ich úväzku.
Podľa súpisu z roku 1828 mala dedina 31 domov a 230 obyvateľov, počas sčítania ľudu v roku 1910 - 337 obyvateľov. V rokoch 1880 - 1910 sa mnoho z nich vysťahovalo. Do roku 1918 patrila obec do Abovskej stolice.
V októbri 1957 bolo založené Jednotné roľnícke družstvo a 12. apríla 1958 bola dedina napojená na elektrickú sieť.
24. augusta 2002 boli do života obce slávnostne uvedené obecné insígnie - erb, vlajka a pečatidlo.