cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Surfing (šport)
Obľúbené destinácie
V súčasnosti medzi popredné surferské destinácie patrí Havaj a Kalifornia v Spojených štátoch amerických, Austrália, Maroko v Afrike a v Ázii je populárnou destináciou pre surferov indonézske Bali. Čo sa týka surfovania a európskych destinácií, obľúbenými lokalitami sú Španielsko, Francúzsko či Portugalsko. Ideálne obdobie na surfovanie v Európe je počas jesenných a zimných mesiacov. Hoci je voda v tomto období pomerne studená, Golfský prúd ju pomáha udržiavať aj v severských krajinách na znesiteľnej teplote. Najlepšie vlny sa tvoria prevažne na atlantickom pobreží.
Druhy dosiek a technika surfovania
Na surfovanie sa využíva viacero typov surfovacích dosiek. Dlhšie dosky spôsobujú väčšie trenie s vodou, preto sú tieto typy dosiek pomalšie a ťažšie ako menšie dosky. Tento typ surfovacej dosky je vhodný pre úplných začiatočníkov, ktorí na začiatku potrebujú pomoc pri vyrovnávaní balansu. Ak surfer získa potrebné skúsenosti na dlhšej doske, prechádza na kratšie a ľahšie surfovacie dosky. S nimi majú surferi väčšiu kontrolu a možnosť manévrov vo vode.
Pre surfera je vždy dôležité dopádlovať k blížiacej sa vlne, v správny okamih vyskočiť na dosku, zostať prikrčený a zároveň byť schopný udržať sa na doske v smere vlny. Surfer by mal zostať naklonený dopredu, aby získal väčšiu rýchlosť a zároveň sa opierať o zadnú nohu, s ktorou brzdí. Pokiaľ chce surfer predĺžiť dĺžku jazdy na vlne, mal by sa udržať rovnobežne s hrebeňom vlny.
Pamätník Christa G. Danova
Pamätník Christa G. Danova môže byť:
Pouzilhac
Pouzilhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dežňovov mys
náhľad|Beringov prieliv, vľavo Dežňovov mys náhľad|Dežňovov mys Dežňovov mys je mys, najvýchodnejší pevninský výbežok Ázie.
Mys leží na Čukotskom polostrove na východe Ruskej federácie, kde Beringov prieliv oddeľuje Euráziu od Severnej Ameriky a dosahuje na poludník 169° 40' západnej zemepisnej dĺžky.
Mys je menovaný na počesť Semjona Ivanoviča Dežňova (1605 – 1673), ktorý ako prvý Európan tohto výbežku dosiahol. V Naukane stojí maják Semjona Ivanoviča Dežňova. Blízko mysu sa nachádza osada Uelen s polárnou a meteorologickou stanicou.
Vydavateľtvo Christo G. Danov
Vydavateľtvo Christo G. Danov bolo bulharské vydavateľstvo kníh z obdobia bulharského národného obrodenia, založené Christom G. Danovom. V súčasnosti je priamym následníkom vydavateľstva  Polygrafické vydavateľstvo Christo G. Danov.
Počiatky
thumb|left|dobová fotografia zachytávajúca priestory tlačiarne Danovovho vydavateľstva Počiatky siahajú do roku 1855, keď Christo Gruev Danov vydal vlastným nákladom v Belehrade malý kalendár s názvom Staroplaninče (🇧🇬), čo je zároveň považované za počiatok bulharského organizovaného vydávania kníh. Christo G. Danov vo vydávaní kníh pokračoval a v roku 1857 spoločne s učiteľom Jačom (Joakimom) Truvčevom a kníhviazačom Ňagulom Bojadžijským založil družstvo Družestvena knigoveznica (, doslova Družstevné kníhviazačstvo).
Vydavateľstvo Christo G. Danov
V roku 1862 sa družstvo zmenilo na regulérnu spoločnosť a zmenilo názov na Vydavateľstvo Christo G. Danov a spoločníci'. Danovovými spoločníkmi vo vydavateľstve sa stali Joakim Gruev, Jačo (Joakim) Truvčev a Ňagul Bojadžijski. V roku 1867 vydavateľstvo otvorilo pobočky v mestách Ruse a Veles. V roku 1874 sa Christovovi G. Danovovi podarilo spoločne s obchodníkom Jankom Kovačevom nájsť a kúpiť vo Viedni vlastnú tlačiareň, ktorú v priebehu roku 1878 dopravili do Plovdivu. V roku 1880 vydavateľstvo otvorilo pobočky v mestách Sofia a Lom. V roku 1881 sa spoločníci rozdelili. Do Danovovej smrti v roku 1911 jeho vydavateľstvo vydalo viac ako 900 titulov. Činnosť vydavateľstva pokračovala aj po Danovovej smrti pod vedením jeho nasledovníkov až do roku 1947, keď bolo vydavateľstvo znárodnené. Do tejto dovy sa počet vydaných titulov zvýšil už na 2389.
Neskoršie dejiny
Činnosť vydavateľstva sa obnovila v roku 1960, tento raz však už ako štátneho podniku. Priamym následníkom pôvodného Danovovho vydavateľstva sa tak stalo Polygrafické vydavateľstvo Christo G. Danov. Vydáva predovšetkým odbornú literatúru z oblastí medicíny a poľnohospodárstva, ako aj umeleckú literatúru, v rámci ktorej vydáva ako preklady, tak aj originálne autorské diela.
Predseda Európskeho parlamentu
Predseda Európskeho parlamentu je najvyšším predstaviteľom tejto inštitúcie. Jeho funkcia je riadiaca aj reprezentačná. Dohliada na činnosť Parlamentu, predsedá plenárnym zasadnutiam a svojím podpisom schvaľuje ročný rozpočet EÚ. Parlament reprezentuje navonok aj vo vzťahu k ostatným inštitúciám EÚ.
Spolu s podpredsedami a kvestormi tvorí Predsedníctvo EP, čo je orgán zodpovedný za všetky administratívne, personálne a organizačné záležitosti v EP. Podpredsedov je 14 a okrem svojich úloh zastupujú predsedu pri výkone jeho povinností, vrátane vedenia plenárnych zasadnutí v čase jeho neprítomnosti.
Voľba predsedu EP
Funkčné obdobie všetkých členov predsedníctva EP je 2,5 roka, čiže počas jedného volebného obdobia Európskeho parlamentu sa vystriedajú dvaja predsedovia. Poslanci EP volia Predsedníctvo EP počas prvej plenárnej schôdze po európskych voľbách a následne v polovici volebného obdobia EP.
V polovici volebného obdobia Európskeho parlamentu, čiže po uplynutí dva a pol roka, sa posty Predsedníctva EP obsadzujú rovnakým postupom nanovo. Funkcionári sa môžu o daný mandát uchádzať aj opätovne.
Go Ahead Eagles
Go Ahead Eagles je holandský futbalový klub z Deventeru, v súčasnosti hrajúci v Eerste Divisie. Svoje domáce zápasy hrá na štadióne De Adelaarshorst.
História
Klub bol založený 2. decembra 1902 ako Be Quick. Na žiadosť Holandskej kráľovskej futbalovej asociácie bol však názov čoskoro zmenený na Go Ahead kvôli zhode názvov s Be Quick Groningen. Prípona Eagles sa pridala do názvu klubu v roku 1971 na návrh vtedajšieho trénera Barryho Hughesa. Orol sa nachádza aj na erbe mesta Deventer.
Rivalita
Najväčším rivalom Go Ahead je PEC Zwolle. Toto derby sa nazýva aj IJssel-derby, pretože oba tímy ležia blízko rieky IJssel. V minulosti bol Go Ahead najlepším tímom v regióne, avšak po zostupe do nižšej ligy v roku 1987 väčšinu týchto derby vyhralo práve PEC Zwolle.
Chevannes (Essonne)
Chevannes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jitka Luxemburská
thumb|upright|Ján II. s Jitkou a potomstvom (Arbre généalogique)
Životopis
Narodila sa ako druhá dcéra i dieťa českého kráľa Jána Luxemburského a Elišky Přemyslovny.
Rovnako ako jej sestry sa stala prostriedkom diplomatických záujmov kráľa Jána. Už ako šesťročná bola zasnúbená s budúcim meißenským markgrófom Fridrichom II. (1310 – 1349). O dva roky neskôr Wettinovci prešli na stranu Ľudovíta IV. Bavorského, s ktorého dcérou Matildou sa mal Fridrich oženiť, a Jitka bola s potupou vrátená z Wartburgu späť do Prahy.
28. júla 1332 sa sedemnásťročná Jitka vydala v Melune za trinásťročného budúceho francúzskeho kráľa Jána II. Veno z francúzskej strany bolo 120 000 zlatých a Ján Luxemburský zaň sľúbil pre prípad vojny vojenskú pomoc o sile 500 mužov. Sobášom s dedičom francúzskeho trónu sa stala vojvodkyňou normandskou a vojvodkyňou z Anjou a Maine. Narodilo sa im jedenásť detí.
Jitka zomrela v roku 1349 na mor a bola pochovaná v kláštore Maubuisson. O rok neskôr sa Ján stal francúzskym kráľom. Zachoval sa Jitkin žaltár, nádherná ukážka gotickej knižnej tvorby.
Deti
Počas dvanástich rokov Jitka porodila jedenásť detí, z ktorých sa sedem dožilo dospelosti:
Prokroustes
Prokroustes iné názvy: Prokrústés, Prokrustés, Prokrustes; (starogr. Προκρούστης – Prokroustes, iné prepisy: Prokrústés/Prokrustés/Prokrustes, ), vlastným menom Damastes je v gréckej mytológii preslávený lupič z Atiky, žil v údolí rieky Kéfis.
Tento zločinec mal veľmi zvláštne spôsoby, ktoré uplatňoval na mierumilovných pocestných. Číhal na nich, každého zastavil a zdvorilo ich pozval do svojho obydlia k odpočinku. Neskôr ich prehovoril, alebo prinútil ľahnúť si na jeho lôžko. Ak im nohy prečnievali, odsekol ich. Ak nedosahovali až k okraju, naťahoval ich nemilosrdne bez ohľadu na kĺby alebo kosti. Preto je aj jeho prezývka Prokroustes, ktorá znamená "napínač".
Jeho neľudským činom urobil však rázny koniec mladý Théseus. Vo svojich šestnástich rokoch putoval od svojho deda, troizenského kráľa Pitthea k svojmu nevlastnému otcovi Aigeovi, kráľovi Atén. Svoju cestu si krátil tým, že sa nevyhýbal žiadnym nebezpečenstvám, aby získal skúsenosti, ohlas a slávu.
Keď ho potom zastavil Prokrustes a pozval ho do svojej chyže, Théseus odhadol situáciu, prinútil lotra ľahnúť si do jeho postele a prečnievajúcu hlavu mu odťal.
A to bolo posledné Théseovo zastavenie a vybavenie si účtov so zločincami, ktorí terorizovali rozsiahly kraj pred jeho príchodom do Atén. Medzi zločincov, ktorých Théseus cestou zabil, patril aj Prokroustov syn Sinis, ktorý sa otcovi nezaprel. Sinis svoju živnosť lupiča vykonával pri Istme, neďaleko mesta Korint.
Kyselina citrónová
Kyselina citrónová (C3H5O•(COOH)3) je slabá trikarboxylová kyselina nachádzajúca sa v citrusových plodoch. Je prírodnou konzervačnou látkou a používa sa ako dochucovací prostriedok jedál a nealkoholických nápojov. V biochémii je dôležitým medziproduktom v citrátovom cykle.
Kyselina citrónová sa nachádza v rôznych druhoch ovocia a zeleniny, najväčší výskyt (najväčšia koncentrácia) je v citrónoch a limetkách, kde môže dosiahnuť obsahu až 8% hmotnosti sušiny.
Vlastnosti
Kyselina citrónová je pri izbovej teplote biela, kryštálická látka. Vyskytuje sa buď ako bezvodá alebo ako monohydrát. Bezvodá kryštalizuje z horúcej vody, zatiaľ čo jej monohydrát kryštalizuje za studena. Monohydrát môže byť prevedený na bezvodú kyselinu pri 74 °C. Kyselina citrónová je veľmi dobre rozpustná vo vode (133 g/100 ml pri 20 °C) a tiež sa dobre rozpúšťa v etanole. Z chemického hľadiska má kyselina citrónová vlastnosti ako ostatné karboxylové kyseliny. Pri zahriatí nad 175 °C sa rozkladá (dekarboxyluje).
Výroba
V dnešnej dobe prevažuje priemyselná výroba pomocou kultúry Aspergillus niger. Pri tejto výrobe je kultúra kŕmená sacharózou, aby produkovala kyselinu. Potom sa kultúra odfiltruje a kyselina je z výsledného roztoku vyzrážaná pomocou hydroxidu vápenatého. Zo vzniknutého citrátu vápenatého sa samotná kyselina získa pomocou kyseliny sírovej.
Doplnok stravy
V potravinárstve sa kyselina citrónová používa ako ochranná a dochucovacia látka, hlavne u nealkoholických nápojov (býva označovaná ako prídavná látka E 330). Soli (predovšetkým tie s kovmi) sa používajú ako zdroj minerálov pri diétach či pri ochoreniach, kedy dané minerály organizmu chýbajú.
V potravinárstve
Okrem samotnej kyseliny citrónovej sa v potravinárstve využívajú jej sodné E 331, draselné E332 a vápenaté soli E 333, ale aj citrát horečnatý E 345, citrát amónny E 380, citrát železnato-amónny E 381, citrát izopropylnatý E 384 a citranaxantín E 161i. (Kurzívou sú označené škodlivé aditívne látky.)
Zmäkčovanie vody
Vďaka schopnosti tvoriť s kovmi cheláty sa kyselina citrónová pridáva do mydiel a čistiacich prostriedkov. Vo fotografickej chémii sa používa ako kyslá súčasť niektorých prerušovacích kúpeľov a ustaľovačov. Dá sa však nahradiť polovičným množstvom koncentrovanej kyseliny octovej.
Bezpečnosť
Smrteľná dávka (LD50) kyseliny citrónovej je pre potkana (orálne) 3 000 mg/kg.
Externý odkaz
E330
Michal Filip
Michal Filip (* 7. január 1915, Stará Pazova, Rakúsko-Uhorsko – † 26. máj 1989, Stará Pazova, Juhoslávia) bol slovenský a srbský jazykovedec, filológ, literárny vedec a vysokoškolský pedagóg, jeden zo zakladateľov vojvodinských slovakistických štúdií. Považuje sa za nestora vojvodinskej slovakistiky, keďže bol učiteľ mnohých príslušníkov staršej generácie intelektuálov slovenskej komunity vo Vojvodine, v Srbsku. Často, najmä na začiatku svojej kariéry, keď bolo v tomto prostredí málo vzdelaných a bádateľsky zameraných slovakistov, bol otvorenou encyklopédiou, spoľahlivou bibliografiou, živou knihou.
Životopis
Slovenskú základnú školu vychodil v rodisku, a potom v rokoch 19281936 študoval na Slovenskom gymnáziu Jána Kollára v Báčskom Petrovci. Od roku 1937 študoval slavistiku v rámci študijného programu srbochorvátčina so staroslovienčinou na Filozofickej fakulte Belehradskej univerzity, kde promoval roku 1941. Kvôli vynikajúcim výsledkom dosiahnutým počas štúdií, hneď po promovaní mu bolo ponúknuté pracovné miesto na fakulte. Michal Filip tú ponuku odmietol, lebo sa chcel venovať pedagogickej práci medzi vojvodinskými Slovákmi. Tak sa z neho stal učiteľ celých generácií slovenskej inteligencie vo Vojvodine a vyučovanie slovenského jazyka a literatúry sa stalo jeho primárnym profesionálnym, ale aj životným zameraním.
Prvé zamestnanie si našiel v rodisku, na slovenskej základnej škole. Medzičasom, počas druhej svetovej vojny, v dôsledku agresie nacistického Nemecka, územie Juhoslovanského kráľovstva bolo rozdelené, pričom sa Stará Pazova ocitla v Nezávislom štáte Chorvátsko. Michalovi Filipovi úrady tohto bábkoveho štátu roku 1942 zakázali pôsobiť na škole, aby ho tak prinútili narukovať do chorvátskej Domobrany. Niekoľkokrát ho podrobili aj vyšetrovaniu na polícii, takže musel rodisko opustiť. Počas vojny ešte krátku dobu pôsobil na meštianke v Kovačici a v decembri 1944 prestúpil do Báčskeho Petrovca na Slovenské gymnázium Jána Kollára. Tu prednášal latinčinu, slovenčinu, srbochorvátčinu a dejepis. Zároveň bol aj vychovávateľom v žiackom internáte. V Petrovci bol aj dozorným profesorom ním obnoveného žiackeho Samovzdelávacieho krúžku Sládkovič a náčelníkom Divadelného odboru Matice slovenskej. Toto bolo jeho veľmi produktívne obdobie, lebo zároveň režíroval ochotnícke divadelné predstavenia, bol dramaturgom, scénografom, kostýmografom a prekladateľom divadelných hier. Takýmto spôsobom rozširoval aj kruh divadelných ochotníkov a budoval základy čulého literárneho a divadelného života nielen na gymnáziu, ale aj v osade.
Roku 1952 dostal novú ponuku z Filozofickej fakulty Belehradskej univerzity. Bolo to tentoraz pozvanie profesora filológie a akademika Aleksandra Belića, v tom čase predsedu Srbskej akadémie vied a umení. Michal Filip túto ponuku prijal a v istom roku nastúpil ako lektor češtiny a slovenčiny na Katedre východo– a západoslovanských jazykov. Pôsobil tu do roku 1969. Medzičasom sa, roku 1960, táto katedra z Filozofickej, presunula na novozaloženú Filologickú fakultu Belehradskej univerzity.
Od roku 1961 sa akademická kariéra Michala Filipa, najprv súbežne a potom striedavo, vyvýjala na dvoch univerzitách: Belehradskej a Novosadskej. Medzitým kratšiu dobu strávil aj na Univerzite Komenského v Bratislave. Roku 1961 sa zúčastnil založenia slovakistických štúdií na Filozofickej fakulte Univerzity v Novom Sade. Štúdium slovenského jazyka a literatúry bolo na tejto fakulte najprv zriadené v rámci Katedry východných a západných slovanských jazykov a literatúr, a profesor Filip tu tri prvé akademické roky (19611964) externe pracoval ako vyšší odborný pracovník pre slovenčinu. Roku 1969 prestúpil sem na plný úväzok. V rokoch 19701971 pobudol v Bratislave, ako lektor srbochorvátskeho jazyka na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V rokoch 19751979 pôsobil ako lektor slovenčiny na Filologickej fakulte Belehradskej univerzity. Po tomto období sa vrátil do Nového Sadu, teraz už na novozaloženú (roku 1972) Katedru slovenského jazyka a literatúry Filozofickej fakulty. Tu zotrval po rok 1983, keď odišiel do dôchodku.
Vedecky čulý zostal aj po odchode do dôchodku. Zomrel 26. mája 1989 v Starej Pazove, kde je aj pochovaný.
Vedecká a publikačná činnosť
Michal Filip a vojvodinská vedecká slovakistika tvorili stále nerozlučiteľnú jednotu, lebo v tomto odbore začal pôsobiť už ako gymnazista a zotrval v ňom do konca života. Celý život sa zaoberal zberateľskou a výskumnou činnosťou v oblasti slovenskej kultúry vo Vojvodine. Bez jeho príspevkov z oblasti jazykovedy, literatúry, kultúrnej histórie, školstva, národopisu alebo histórie sa nemožno pustiť do seriózneho výskumu kultúry a dejín vojvodinských Slovákov.
Je autorom mnohých štúdií a článkov z oblasti literárnej histórie a jazykovedy, ktoré uverejňoval v slovenských vojvodinských publikáciách ako sú: týždenník Hlas ľudu, ročenka Ľudový kalendár, časopis Náš život, literárny časopis Nový život. Taktiež uverejňoval v Zborníku Spolku vojvodinských slovakistov a vo vedeckých publikáciách tohto spolku, keďže bol jeho aktívnym členom.
Zaoberal sa zostavovaním učebníc pre slovenské školy vo Vojvodine. Zostavil mnohé učebnice slovenčiny a literárnej histórie, ako aj čítanky.
Pamätník Christa G. Danova (Plovdiv)
Pamätník Christa G. Danova je pamätník dedikovaný Christovi G. Danovovi z prvej polovice 20. storočia v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Poloha
Pamätník sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv na území pahorku Sachat tepe.
Michal Filip
Vedecká a publikačná činnosť
Zaoberal sa aj zberateľskou a výskumnou činnosťou v oblasti kultúry vojvodinských Slovákov. Zozbieral porekladlá a príslovia zo Starej Pazovy, ako aj prevažnú časť pazovských ľudových piesní, ktoré vyšli v zbierke Slovenské ľudové piesne zo Starej Pazovy.
Úspešne sa zaoberal prekladateľskou prácou. Prekladal v prvom rade do slovenčiny a to z češtiny, poľštiny, slovinčiny a srbochorvátčiny. Z češtiny prekladal poviedky Karela Čapeka a zo srbochorvátčiny Iva Andrića. Zo slovinčiny preložil drámy Ivana Cankara Kráľ na Betajnove a Za blaho národa.
Vojenský kúpeľný ústav
Vojenský kúpeľný ústav je komplex kúpeľných objektov v centre mesta Piešťany na Teplickej ulici, predstavujúci druhé najstaršie piešťanské kúpele po Napoleonských kúpeľoch a v súčasnosti hlavné kúpeľnícke zariadenie v meste na pravom brehu Váhu.
Pamätník Christa G. Danova (Plovdiv)
Charakteristika
Pamätník je vo forme busty na podstavci. Znázorňuje významného bulharského národného dejateľa, vydavateľa kníh, učiteľa a plovdivského starostu Christa G. Danova.
Michal Filip
Vedecká a publikačná činnosť
Pri triedení Filipovej pozostalosti sa ukázalo, že hodne toho, čo zostavil, zozbieral a vytvoril, zostalo v rukopise.
Vojenský kúpeľný ústav
Dejiny
Vojenský kúpeľný ústav bol vybudovaný na podnet vtedajšieho nájomcu kúpeľov a kúpeľného lekára Františka Ernesta Scherera v roku 1863 podľa anonymného projektu. Zariadenie už od počiatku slúžilo ubytovaniu a stravovaniu kúpeľných pacientov z radov príslušníkov rakúsko-uhorskej armády. Pôvodnú, v slohovom výraze historizujúcu budovu postavili uprostred rozmerného pozemku, čo dovoľovalo rozširovať kapacitu zariadenia dostavbami v okolí hlavnej budovy. Budova bola vystavaná v roku 1853 a dnes je situovaná v parkovej výsadbe. V rokoch 1908-1909 vybudovali solitérnu vilu Izabela, ktorá je dnes prepojená s hlavným objektom a na prelome 20. a 21. storočia bol doplnený rozsah poskytovaných služieb o balneoterapeutickú prevádzku vrátane bazénov, čo urobilo Vojenský kúpeľný ústav nezávislým na službách balneoterapeutických zariadení na Kúpeľnom ostrove.
Michal Filip
Vedecká a publikačná činnosť
Svoju bohatú knižnicu poručil v závete Katedre slovakistiky Filozofickej fakulty v Novom Sade. Ide o 2826 monografických publikácií a 203 titulov periodickej tlače. Uvedené knihy tvoria osobitný celok knižnice Katedry slovakistiky – Legát Michala Filipa.
Pamätník Christa G. Danova (Plovdiv)
Charakteristika
Iniciatíva na výstavbu pamätníku vzišla z občianskeho prostredia, konkrétne od členov študentského spolku Trimoncium. Pamätník bol odhalený v priebehu roku 1933. Jeho autorom je sochár Vasil Vičev.
Vojenský kúpeľný ústav
Súčasnosť
V súčasnosti funguje ústav pod názvom Hotel Granit Piešťany - kúpeľný ústav, patriaci do siete hotelovej spoločnosti HOREZZA, a.s., ktorá združuje vojenské rekreačné zariadenia na Slovensku. Hotel poskytuje liečbu typickú pre piešťanské kúpele, teda zameranú na choroby pohybového ústrojenstva. Kúpeľné pramene Ústavu sú zabezpečované vďaka termálnemu vrtu vody vyvierajúcej z hĺbky 2000 metrov.
Michal Filip
Uznania
Stal sa prvým nositeľom ceny Spolku vojvodinských slovakistov.
Jedna ulica v Starej Pazove nesie jeho meno a na jeho rodnom dome je osadená pamätná tabuľa.
Puechredon
Puechredon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haligovské skaly
Haligovské skaly boli národná prírodná rezervácia na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa v katastrálnom území obce Haligovce s rozlohou 61,13 ha.
Národná prírodná rezervácia po zonácii PIENAP-u zanikla a to nariadením vlády č. 335/2004 Z.z., ktorým sa menilo nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 47/1997 Z.z. o Pieninskom národnom parku a stala sa súčasťou zóny A a B.
Územie sa nachádza severne od obce Haligovce na pravej strane Lipníckeho potoka. Masív rozdeľuje 5 žľabov, ktorých dná sú obsahujú vrstvu sutín. Skalné chrbty medzi žľabmi sú silne skrasovatelé s mnohými formami podzemného krasu. Rozširovaním puklín mrazovými procesmi vzniklo v nich aj niekoľko skalných okien.
Územie nie je turistom prístupné.
Železničná stanica Veľké Leváre
Železničná stanica Veľké Leváre je železničná stanica v obci Veľké Leváre. Obsluhuje ju trať Bratislava – Kúty – Břeclav a leží v 33,180 km, medzi mestom Malacky a obcou Závod. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV/50 Hz.
Na stanici je k dispozícií pokladňa na predaj cestovných lístkov. Sídlo prednostu je v železničnej stanici Kúty.
Všetkých päť nástupíšť má povrch z betónových panelov. Smerom na Bratislavu sa najčastejšie využíva tretie, smerom na Kúty tretie, občas štvrté nástupište. Tiež je možná jazda vlakov obidvomi smermi po obidvoch koľajach.
Železničná stanica je od obce vzdialená zhruba východným smerom. Prístupná je po Závodskej ulici a obsluhovaná je autobusmi, smerujúcimi do Malých Levár. Počas dňa sa tam vystrieda niekoľko autobusov, ktoré sa na železničnej stanici zvyknú otáčať, tie smerujú smerom na Malacky alebo Borský Svätý Jur.
Železničná zastávka Malé Tŕnie
Železničná zastávka Malé Tŕnie bola železničná zastávka a zároveň železničné hradlo medzi Pezinkom a Šenkvicami pri obci Vinosady.
Synagóga v Malackách
Synagóga v Malackách je budova synagógy postavená v historizujúcom maurskom slohu ku koncu 19. storočia nachádzajúca sa na ulici Na brehu v centre mesta Malacky v tradičnom regióne Záhorie v Bratislavskom kraji na Slovensku. Má priznaný štatút národnej kultúrnej pamiatky.
Železničná zastávka Malé Tŕnie
Zastávka Malé Tŕnie sa nachádzala na železničnej trati Bratislava – Žilina v 23,508 kilometri. Pred druhou svetovou vojnou niesla zastávka názov "Trlínok". Zastávka slúžila súčasne aj ako hradlo Hr. Malé Tŕnie bolo vybavené mechanickými návestidlami a predzvästami v oboch smeroch jazdy. Hradlo Malé Trnie bolo po zrušení zastávky, niekedy v šesťdesiatych rokoch, samostatne stojace. Hradlo bolo zrušené počas výstavby V. koridoru, kedy sa vybudovala preložka trate, ktorá sa nazýva Šenkvická estakáda a hradlo tak stratilo význam. Od roku 2009 ho na novej preložke trate nahrádza AH Vinosady. AH nesie názov po blízkej obci, ktorá vznikla práve zlúčením obcí Malé Tŕnie a Veľké Tŕnie.
Synagóga v Malackách
Dejiny a charakteristika
Budova stojí v centrálnej časti Malaciek a je jednou z najvýznamnejších pamiatok mesta. Bola postavená v maurskom slohu ku koncu 19. storočia v roku 1887 podľa projektu Wilhelma Stiassneho pod vedením Jána Terebessyho. Jedná sa o jednoloďovú, dvojposchodovú budovu obdĺžnikového pôdorysu s dvoma vežami. V budove sa zachovala predsieň, mužská modlitebňa a ženská galéria. Dochovala sa aj ornamentálna štuková výzdoba budovy. V priestore pred synagógou sa v minulosti nachádzal aj malý oplotený dvor, ktorý sa však nezachoval.
Budova bola poškodená v dôsledku požiaru (podľa dobovej tlače po priamom zásahu bleskom) z noci z 18. na 19. júla 1889 a následne bola rekonštruovaná do dnešnej podoby a to opäť pod vedením Jána Terebessyho v roku 1900.
Je súčasťou mestskej pamiatkovej zóny. Na zoznam kultúrnych pamiatok bola budova zapísaná 22. júla 1993.
Pujaut
Pujaut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veský mlýn
Veský mlýn je prírodná pamiatka ev. č. 2167 neďaleko obce Bělá nad Radbuzou v okrese Domažlice. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český les.
Ochrana
Predmetom ochrany sú spoločenstvá prechodových rašelinísk a krátkostebelných lúk s výskytom vzácnych a osobitne chránených druhov rastlín.
John Sykes
náhľad|John Sykes v roku 1984 John James Sykes (* 29. júl 1959, Reading, Berkshire, Spojené kráľovstvo) je anglický gitarista, skladateľ a producent, ktorý je známy najmä pre spoluprácu s hard rockovými skupinami Thin Lizzy a Whitesnake.
Jeseter (rozlišovacia stránka)
Jeseter môže byť:
Moodle
Moodle je softvérový balík pre tvorbu výučbových systémov a elektronických kurzov na internete. Systém Moodle je poskytovaný zadarmo ako open source softvér (softvér s otvoreným kódom) pod verejnou licenciou GNU. Autorom projektu Moodle je Martin Dougiamas. Prvá verzia tohto systému bola zverejnená 20. augusta 2002. Odvtedy sa tento systém sústavne vyvíja a vylepšuje o nové prvky a nástroje. Cieľom Moodle je poskytovať učiteľom, správcom a študentom bezpečný a integrovaný systém vytvárajúci personalizované vzdelávacie prostredie.
Výučba v rámci Moodle prebieha v kurzoch, ktoré vytvárajú učitelia. Učitelia ako tvorcovia kurzov v prostredí Moodle majú k dispozícií niekoľko tzv. modulov, z ktorých učitelia skladajú svoje kurzy. V štandardne dodávaných moduloch môžu učitelia v rámci vytvorených online kurzov:
Študenti prihlásení do kurzov majú okrem možnosti prezerania a sťahovania študijných materiálov aj možnosť využívať rôzne nástroje a funkcie pre správu štúdia ako napríklad:
Moodle je najrozšírenejšou vzdelávacou platformou na svete. Na Slovensku tento systém pri výučbe využíva viacero vysokých škôl ako napríklad Podnikovohospodárska fakulta Ekonomickej univerzity v Bratislave so sídlom v Košiciach, Univerzita Komenského v Bratislave, Slovenská technická univerzita, Žilinská univerzita alebo Prešovská univerzita.
Holding Out for a Hero
„Holding Out for a Hero“ je skladba waleskej speváčky Bonnie Tyler, ktorú napísali Jim Steinman a Dean Pitchford. Bola vydaná v roku 1984 pre soundtrack z filmu Bez dozoru. Neskôr sa objavila na jej albume Secret Dreams and Forbidden Fire.
Prielom Lesnického potoka
Prielom Lesnického potoka bol národná prírodná rezervácia na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa v katastrálom území obce Lesnica s rozlohou 31,87 ha. Roklinu vytvoril v závere svojho toku Lesnický potok, čím oddelil Osobitú skalu od masívu Kače. Územím vedie značkovaný turistický chodník (modrá značka), ktorý sa napája na červený turistický chodník a turistov vedie na peší turistický hraničný priechod Lesnica – Szczawnica.
Národná prírodná rezervácia zanikla nariadením vlády č. 335/2004 Z.z., ktorým sa menilo nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 47/1997 Z.z. o Pieninskom národnom parku a stala sa súčasťou zóny A a B.
Chilly-Mazarin
Chilly-Mazarin je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Christo Gruev Danov
Christo Gruev Danov (🇧🇬; * 27. august 1828, Klisura, Osmanská ríša; dnešné Bulharsko – † 11. december 1911, Plovdiv, Bulharské cárstvo; dnešné Bulharsko) bol bulharský obrodenecký  osvietenec, učiteľ,   spisovateľ   a vydavateľ kníh,   zakladateľ organizovanej vydavateľskej činnosti v Bulharsku, pridružený (od roku 1881) a neskôr čestný (od roku 1900) člen Bulharskej literárnej spoločnosti dnešná Bulharská akadémia vied  (BAN), s neoceniteľným prínosom k nanovo sa rodiacej bulharskej kultúre.
Narodenie
Christo Gruev Danov sa narodil 27. augusta 1828 v meste Klisura vo vtedajšom Plovdivskom sandžaku na území Osmanskej ríše.
Vzdelanie
Najskôr navštevoval chrámovú školu v rodnej Klisure, neskôr prešiel na triednu školu (typ školy v tom období) v Panagiurišti, kde sa učil pri Savovi Radulovovi. Z tejto školy neskôr pokračoval na škole v Koprivštici, kde sa učil pri Najdenovi Gerovovi a Joakimovi Gruevovi.
Učiteľská kariéra a vydavateľská činnosť
Po skončení vzdelávania sa v roku 1842 presťahoval do Plovdivu, kde v roku 1849 začal pôsobiť ako učiteľ.
V rokoch 18501853 učil na novootvorenej škole v Peruštici, ktorá je po ňom od tej doby pomenovaná. V rokoch 18531856 pôsobil ako učiteľ v plovdivskej Diecéznej triednej škole svätých Cyrila a Metoda. V roku 1855 vydal vlastným nákladom v Belehrade malý kalendár s názvom Staroplaninče (🇧🇬), čo je považované za počiatok bulharského organizovaného vydávania kníh. V rokoch 18561857 pôsobil ako učiteľ v rodnej Klisure, po roku sa ale vrátil naspäť do Plovdivu, kde sa usadil už nastálo.
Pokračoval aj vo vydavateľskej činnosti pričom knihy tlačil v Belehrade a Budapešti a privážal ich na územie dnešného Bulharska. V roku 1857 spoločne s ďalším učiteľom Jačom (Joakimom) Truvčevom a kníhviazačom Ňagulom Bojadžijským založil spoločnosť Družestvena knigoveznica (, doslova Družstevné kníhviazačstvo). Z kníhviazačstva sa neskôr stalo kníhupectvo a ešte neskôr vydavateľstvo.
V roku 1862 zmenila spoločnosť názov na ''Izdatelstvo Chr. G. Danov i s-ie (, doslova Vydavateľstvo Chr. G. Danov a spol.''). K spoločníkom v tejto novej spoločnosti pridal Joakim Gruev. V začiatkoch činnosti vydavateľstvo vydávalo predovšetkým učebnice a nástenné geografické mapy (ktoré boli prvými nástennými geografickými mapami vydanými v Bulharsku). V roku 1867 vydavateľstvo otvorilo pobočky v mestách Ruse a Veles. V rokoch 18691876 vo vydavateľstve vydáva časopis Letostruj ili domašen kalendar (, doslova Letopis alebo domáci kalendár). Od roku 1873 začal Christo G. Danov pôsobiť v spoločnosti bez účasti ďalších spoločníkov. V roku 1874 sa Christovovi G. Danovovi podarilo   spoločne s obchodníkom Jankom Kovačevom kúpiť vo Viedni vlastnú tlačiareň. thumb|left|Danovova tlačiareň
V roku 1878 bola tlačiareň prepravená do Plovdivu. Po oslobodení Bulharska Christo G. Danov pokračoval v aktívnej vydavateľskej činnosti a od roku 1878 taktiež vydával najautoritatívnejšie bulharské noviny v období po oslobodení Bulharskavestník Marica. Prvé číslo týchto novín Christo G. Danov vydal hneď tri týždne po podpísaní Berlínskeho dohovoru. Noviny Marica boli vydávané do roku 1885. V roku 1880 Danovovo vydavateľstvo otvorilo ďalšie pobočky a to v mestách Sofia a Lom.
Neskoršie úspechy a politická činnosť
V roku 1881 sa Christo G. Danov stal pridruženým členom Bulharskej literárnej spoločnosti dnešná Bulharská akadémia vied.
V roku 1882 bol zvolený za poslanca Oblastného výboru Východnej Rumélie. V roku 1895 sa stal jedným zo spoluzakladateľov plovdivskej Obchodno-industriálnej komory a jej významným činiteľom.
Vo funkcii starostu Plovdivu
V rokoch 18961899 pôsobil ako starosta Plovdivu.
Počas obdobia v úrade nebral za túto funkciu výplatu, ale prikázal aby sa tieto peniaze odkladali a neskôr použili ako príspevok pri výstavbe útulku pre siroty. Na základe jeho iniciatívy bolo v Plovdive založených a otvorených veľa kultúrnych inštitúcií, postavených množstvo budov a bol zhotovený prvý územno-architektonický plán mesta, ktorý zhotovil architekt Josef Schnitter. Ďalším významným počinom vo funkcii starostu bol projekt a realizácia zalesňovania plovdivských pahorkov Bunardžik, Nebet tepe a Sachat tepe.
Po roku 1899
V roku 1900 sa Christo Gruev Danov stal čestným členom Bulharskej literárnej spoločnosti (dnešnej Bulharskej akadémie vied).
V roku 1905 bol Christovovi G. Danovovi udelený titul Čestného občana Plovdivu.
Smrť
Christo Gruev Danov zomrel 11. decembra 1911 v Plovdive. Po smrti bol pochovaný v plovdivskej Katedrále Zosnutia Bohorodičky.
Literárna činnosť
V období svojej vydavateľskej a učiteľskej činnosti Christo G. Danov osobne napísal (a vydal) niekoľko učebníc. Medzi inými napríklad:
Vydavateľská činnosť
Len v období od založenia svojho vydavateľstva do oslobodenia Bulharska v roku 1878, Christo G. Danov vydal vo svojom vydavateľstve približne 300 titulov. Celkovo potom do svojej smrti v roku 1911 viac ako 1000 titulov medzi ktoré patria najmä učebnice, vedecké pojednania, umelecká literatúra, atlasy, mapy ako aj biografie predstavujúce významných Bulharov, ako aj niektorých významných cudzincov, medzi inými napríklad Georga Washingtona, Giuseppa Garibaldiho, Jany z Arku, Molièra, alebo Jana Amosa Komenského. Vydávané boli aj mnohé diela antických gréckych autorov, ako aj západoeurópskych a ruskýcj klasikov, medzi inými diela autorov ako Euripides, Guy de Maupassant, Victor Hugo, Jules Verne, Friedrich Schiller, alebo Ivan Sergejevič Turgenev.
Ďalšie aktivity
Christo Gruev Danov sa významne angažoval v otázkach feminizmu a bol veľkým zástancom dievčenského vzdelávania. Písal taktiež články namierené proti alkoholizmu a iným sociálnym neduhom. Vo svojich textoch sníval o prevzdelaní Bulharska v európskom štýle. Bol taktiež významným popularizátorom svetovej vedy a kultúry.
Cena Christa G. Danova
V roku 1999 začal plovdivský magistrát v spolupráci s bulharským ministerstvom kultúry udeľovať Cenu Christa G. Danova za prínos pre literatúru. Ocenenie sa udeľuje každoročne 24. mája v celkovo deviatich kategóriach, pričom miestom, kde sa ocenenie udeľuje je priamo plovdivský dom Christa G. Danova.
Marian Kotleba (basketbalista)
Marian Kotleba (* 2. január 1952, Bratislava) je bývalý slovenský basketbalista a československý reprezentant, účastník majstrovstiev sveta 1978.
Quissac (Gard)
Quissac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Marian Kotleba (basketbalista)
Hral v 5 ročníkoch európskych klubových pohárov v basketbale. S tímom Dukla Olomouc v Pohári európskych majstrov 197374 s účasťou v osemfinále. S tímom Bratislava hral štyri ročníky, v Pohári európskych majstrov dvakrát s účasťou vo štvrťfinálovej skupine (197980, 198081) a dva ročníky Koračovho pohára (197778, 197879) takisto s účasťou vo štvrťfinálovej skupine.
Quissac (Gard)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Marian Kotleba (basketbalista)
Za reprezentačné družstvo Česko-Slovenska v rokoch 19731979 odohral 96 zápasov. Hral na Majstrovstvá sveta v Manile, Filipíny (9. miesto) v roku 1978 i na Akademických majstrovstvách v roku 1973 (Sofia, Bulharsko).
V roku 1972 bol ocenený ako najlepší basketbalista Slovenska.
Quissac (Gard)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
ŽIVOT – národná strana
ŽIVOT – národná strana (v roku 2019 Kresťanská demokracia – Život a prosperita, skratka KDŽP, v rokoch 20192021 KDŽP - Aliancia za Slovensko, skratka ŽIVOT-NS) je kresťanská, krajne pravicová opozičná parlamentná politická strana pôsobiaca na Slovensku. Vznikla 4. februára 2019 registráciou na Ministerstve vnútra Slovenskej republiky (MV SR) a sídli v Smoleniciach. V apríli 2021 mala strana štyroch poslancov v Národnej rade SR, ktorí boli zvolení ako kandidáti strán ĽSNS a SMER-SD.
Založenie strany a spojenectvo s SNS a ĽSNS
Proces zakladania strany sa začal po tom, čo vnútri Kresťanskodemokratického hnutia došlo k sporu medzi predsedom Alojzom Hlinom a skupinou členov strany okolo člena KDH Petra Moldu, manažéra Železníc Slovenskej republiky a predsedu Kresťanského zväzu dopravy. 17. marca 2018 na sneme KDH Molda predložil výzvu na zaradenie ochrany života (tzn. zákazu interupcií) do stanov KDH ako podmienky pre budúcu účasť vo vláde, čo predsedníctvo hnutia neodsúhlasilo. Molda obvinil na sneme vo funkcii potvrdeného predsedu Hlinu z „liberálneho smerovania“ hnutia. Molda v blogu komentoval: Žasnem, ako sa na kresťanskej pôde hovorí, že opäť s liberálmi uzavrieme status quo,“, pričom zdôraznil, že prioritou KDH by mala byť „otázka života“ a implicitne avizoval zámer založiť novú kresťanskodemokratickú platformu resp. stranu. Alojz Hlina v blogu z 12. mája 2018 skritizoval Moldove vyhlásenia a o zamýšľanej strane tvrdil, že má vznikať s tichou podporou strán SMER-SD a ĽSNS, na čo Molda reagoval ešte v ten deň otvoreným vyhlásením o opustení KDH a zakladaní novej strany.
26. júla 2018 Molda ako splnomocnenec prípravného výboru KDŽP oznámil MV SR vznik prípravného výboru, ktorého členmi boli okrem neho Tibor Pénzeš, asistent niekdajšieho poslanca Národnej rady SR za KDH Pavla Abrhana, a Miroslav Vetrík, organizátor Korunovačných slávností v Bratislave. Týmto dňom členovia prípravného výboru a ich spolupracovníci začali so zberom podpisov potrebných na registráciu strany, ktorý zavŕšili odovzdaním 1 339 hárkov s vyše 14 000 podpismi na MV SR 16. januára 2019. Strana bola ministerstvom zaregistrovaná 4. februára.
V septembri 2019 uzavrela KDŽP dohodu o spolupráci s vtedajšou koaličnou stranou SNS. Obe strany uzavreli Memorandum za život a vlasť, ktoré podpísali predsedovia Andrej Danko a Tomáš Taraba. Strany sa zároveň prihlásili k podpore Pochodu za život 2019. KDŽP však spoluprácu s SNS v priebehu jesene 2019 prehodnotil na úkor de facto koalície s ĽSNS.
13. novembra 2019 podpísal Taraba za KDŽP "Memorandum o spolupráci národných a kresťanských politických strán", vďaka ktorému KDŽP nominovalo 12 svojich kandidátov na kandidátku ĽSNS do parlamentných volieb 2020.
Volebné obdobie 20202024
Vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky dňa 29. 2. 2020 boli za poslancov na kandidátke ĽSNS zvolení traja nominanti KDŽP – Štefan Kuffa, Filip Kuffa a Tomáš Taraba. Všetci traja poslanci KDŽP najprv pôsobili v poslaneckom klube ĽSNS. 27. mája 2020 z poslaneckého klubu ĽSNS odišli z dôvodu sporu s poslancom NR SR Milanom Mazurekom a pôsobia v parlamente ako nezaradení.
Na sneme strany v apríli 2021 bol vo funkcii predsedu potvrdený Tomáš Taraba, podpredsedami sa stali poslanec NR SR a bývalý dlhoročný člen strany SMER-SD, Ján Podmanický, predseda strany DOMA DOBRE a bývalý minister pôdohospodárstva SR za stranu ĽS-HZDS, Vladimír Chovan a nezaradený poslanec NR SR Filip Kuffa. Snem tiež schválil prípravu zlúčenia s Chovanovou stranou DOMA DOBRE.
Ideológia
Strana sa hlási ku kresťanskej ideológii, ktorú mieni presadzovať v politickom živote. Za svoje programové priority strana pokladá zákaz interupcií, zvýšenú podporu tehotných žien a rodín s deťmi, zriadenie tzv. Národného exekučného úradu na „zníženie nákladov správy dlhu občanov v exekúcii“. Vo svojom postoji k Európskej únii (EÚ) strana kritizuje presadzovanie „gender ideológie“ a deklaruje, že bude „presadzovať návrat EÚ k pôvodnému poslaniu“.
Voľby do Európskeho parlamentu 2019
Výsledky volieb do Európskeho parlamentu, v ktorých sa zúčastnila strana Kresťanská demokracia – Život a prosperita (KDŽP).
Zombie comedy
Zombie comedy (obyčajne prekladané ako zombie komédia) alebo zom com alebo zomedy je filmový žáner, ktorého cieľom je spojenie zombie-hororových motívov s bláznivou komédiou či čiernou komédiou.
Redessan
Redessan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Banán (rozlišovacia stránka)
Banán môže byť:
Zoznam miest v Litve
náhľad|Mapa Litvy Toto je zoznam miest v Litve.
Congerville-Thionville
Congerville-Thionville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Laurence Archer
Kým bol Archer v Stampede, skupina nahrala dva albumy pre Polydor Records: The Official Bootleg a Hurricane Town. Predtým bol v skupine Lautrec so svojím nevlastným otcom, spevákom Reubenom Archerom.
Stampede sa opäť sformovala v roku 2009, v dôsledku obnoveného záujmu a reedícií CD The Official Bootleg a Hurricane Town britského vydavateľstva Rock Candy Records a Universal Music v Japonsku. Zostavu tvorili pôvodní členovia Laurence Archer, Reuben Archer a Colin Bond, Steve Graystone nahradil Eddieho Parsonsa za bicími a nový gitarista Chris Clowsley.
V roku 2011 začal hrať aj v skupine X-UFO, ktorú tvorili bývalí kolegovia zo skupiny UFO, Danny Peyronel a Clive Edwards, a bývalý člen McAuley Schenker Group Rocky Newton na basgitare.
V máji 2016 Mark Stanway oznámil reformáciu skupiny Grand Slam spolu s Laurencom Archerom, Mickym Barkerom, Neilom Murrayom a Stefanom Berggrenom.
V marci 2019 Archer potvrdil, že nahráva nový materiál pre skupinu Grand Slam s Mikeom Dyerom, Davidom Boyceom, Benjim Reidom a Markom Stanwayom. Dňa 30. augusta 2019 stanica BBC Radio 2 odohrala svetovú premiéru nového singla skupiny Grand Slam s názvom „Gone are the Days“. Album Hit the Ground od skupiny Grand Slam vydalo 22. novembra 2019 vydavateľstvo Marshall Records.
Parčík pri Avione
náhľad|Parčík pri Avione
Parčík pri Avione bol chránený areál v Bratislave na Americkom námestí. Jeho ochrana bola zrušená vyhláškou OÚ ŽP BA č. 7/2013 z 18. septembra 2013.
V rokoch 1932-33 tu záhradník Josef Mišák (1866-1939) vybudoval park, ktorý pripomínal botanickú záhradu. Vysadil tu 160 druhov vzácnych, prevažne stálo zelených drevín pochádzajúcich z celého sveta, z ktorých okolo 100 z nich sa zachovalo.
Vešeléniho záhrada
náhľad|Vešeléniho záhrada v roku 2016
Vešeléniho záhrada alebo Wesselenyiho záhrada bol do roku 2004 chránený areál na Dunajskej ulici v Bratislave.
Okrem záhrady bola chránená aj telocvičňa, detské ihrisko, parkovisko a spevnené plochy. Súčasťou parku bol kedysi aj bazén.
Frans Adelaar
Frans Adelaar (* 5. december 1960, Utrecht, Holandsko) je holandský futbalový tréner a bývalý futbalista.
Hráčska kariéra
Adelaar strávil väčšinu svojej kariéry v FC Utrecht, neskôr pokračoval v amatérskych kluboch DOVO Veenendaal a HVV Hollandia.
Trénerská kariéra
Trénerskú kariéru začal v roku 1995 v klube GVV Veenendaal. Pokračoval v kluboch FC Utrecht, Akratitos, De Graafschap, ADO Den Haag, FC Volendam a Sparta Rotterdam.
V apríli 2012 ho angažovala Žilina, s ktorou dokázal vyhrať ligu aj pohár. V januári 2013 bol však z postu trénera odvolaný.
V marci 2014 si ho za trénera zvolil holandský amatérsky klub IJsselmeervogels. Klub ho prepustil v novembri 2015.
Remoulins (obec)
Remoulins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kóblanos z Afrodisie
náhľad|Mramorová socha Boxera zo Sorrenta, Národné archeologické múzeum v Neapole (inv. č. 119917) Kóblanos (Kóblanos) bol grécky sochár v 1. storočí. Kóblanos, grécky sochár z maloázijského mesta Afrodisias (gréckeho mesta v Kárii ), bol činný v 1. storočí. Tento umelec, ktorý sa aktívne venoval reprodukcii gréckych diel na rímskom trhu, je autorom sochy boxera objavenej v talianskom meste Sorrento. Na podstavci tejto sochy je jeho signatúra: - text v starogréčtine
Corbreuse
Corbreuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Revens
Revens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
BeeSafe
BeeSafe je osobná bezpečnostná aplikácia založená v roku 2015 ako výsledok slovenského startupu. Je to bezpečnostný servis novej generácie založený na GPS, ktorý upozorní rodinných príslušníkov či priateľov v prípade, keď sa používateľ aplikácie ocitne v nebezpečenstve. Aplikácia obdržala niekoľko ocenení. Aktuálne má BeeSafe na svojom konte už viac ako 7000 stiahnutí a 250 aktívnych prihlásení z viac ako 60 krajín po celom svete.
Revens
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
BeeSafe
História
Aplikáciu BeeSafe založili 20. marca 2015 Peter Stražovec a Michal Kačerík. Projekt zvíťazil na Žilina Startup Weekend 2013 a stal sa jedným z finalistov na StartupAwards.sk 2015. Aplikácia bola neskôr uverejnená v Android a iOS obchodoch. Celý projekt BeeSafe bol na tri mesiace v boosteri a inkubátore The Spot v Bratislave.
Revens
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
BeeSafe
História
V novembri 2015 BeeSafe podpísal s Piešťanmi zmluvu za účelom zvyšovania bezpečnosti občanov mesta, prepojením mobilnej aplikácie s platformou mestskej polície. Piešťany sú prvým mestom ktoré začalo využívať BeeSafe bezpečnostnú platformu. Aplikácia sa taktiež snaží zaručiť zvýšenie bezpečnosti v iných slovenských mestách. Mestá môžu vidieť informácie o užívateľoch len v prípade že sa občania do stavu reálneho ohrozenia.
Revens
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.