cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
It’s Like That
„It’s Like That“ je hip-hopová skladba americkej skupiny Run–D.M.C. z ich rovnomenného albumu Run–D.M.C. z roku 1984. Prvýkrát sa objavila v roku 1983 na kazete spolu so skladbou „Sucker M.C.'s“.
V roku 2008 bola skladba zaradená televíznou stanicou VH1 na 40. miesto v jej zozname 100 Greatest Songs of Hip Hop.
Hilmer
Hilmer je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Rudlová, Bratislava a Kynceľová. V Česku sa vyskytuje v Prahe.
Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2018 – Mužský turnaj
'''Mužský turnaj v poradí XXIII. ZOH''' bol usporiadaný počas hier v Pchjongčchangu. Mužská časť sa hrala od 14. do 25. februára 2018.
Priamo na turnaj postúpilo 8 najvyššie postavených tímov podľa rebríčka Medzinárodnej hokejovej federácie (IIHF): 🇸🇪, 🇫🇮, 🇨🇦, Rusko (na turnaji hralo pod názvom Olympijskí športovci z Ruska), 🇺🇸, 🇨🇿,, 🇸🇰 plus hostiteľská krajina 🇰🇷. Z kvalifikácie postúpilo 🇩🇪, 🇳🇴 a 🇸🇮.
Rozhodcovia turnaja
🇨🇦 Nathan Vanoosten
Zápasy skupiny A
všetky časy sú v stredoeurópskom čase
Zápasy skupiny B
všetky zápasy sú v stredoeurópskom čase
Zápasy skupiny C
všetky zápasy sú v stredoeurópskom čase
Tabuľka po skupinovej fáze
Všetkých 12 tímov v tabuľke je rozdelených podľa umiestnenia v základnej skupine. Podľa tohto budú tímy rozdelené do play-off. Prvé 4 tímy (nazvané D1, D2, D3 a D4) sú nasadené priamo do štvrťfinále. Zvyšné tímy budú bojovať o štvrťfinále.
Kritériá:
Tabuľka
Tímy v osemfinále sa stretnú nasledovne:
Play-off
Pre semifinále budú tímy znova nasadené podľa umiestnenia v tabuľke skupinovej fázy.
Kvalifikačné kolo
Osem tímov, ktoré sa umiestnili v tabuľke na 5. až 12. mieste, bojuje o ďalšie 4 postupové miesta.
Kanadské bodovanie
Poradie podľa počtu bodov Hetrik
Hráči, ktorí skórovali aspoň trikrát v jednom zápase (dali tri góly za zápas).
Najlepší brankári
V tabuľke sú len brankári, ktorí odchytali aspoň 40 % z celkového odohraného času ich tímu. Shut-out
Brankári, ktorí vychytali zápas s nulou (t. j. nedostali v zápase ani jeden gól).
Bassan
Bassan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viliam Turčány
Životopis
Turčány sa narodil sa 24. februára 1928 v obci Suchá nad Parnou do roľníckej rodiny. Do ľudovej školy chodil v rodnej obci, zmaturoval v roku 1947 na gymnáziu v Trnave. Následne vyštudoval slovenčinu a francúzštinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Po skončení štúdií nastúpil v roku 1952 do Ústavu dejín slovenskej literatúry Slovenskej akadémie vied, kde okrem základnej vojenskej služby v rokoch 19521954 pôsobil ako vedecký pracovník až do roku 1970. V roku 1970 odišiel na dva roky na univerzitu v Neapole prednášať slovenskú literatúru. Po návrate z Talianska sa opäť stal vedeckým pracovníkom Literárnovedného ústavu SAV, kde pôsobil až do odchodu do dôchodku v roku 1988.
Profesionálna tvorba
Turčány sa vo svojej tvorbe zameriaval na tri druhy diel – poéziu, monografie, resp. literálno-historické štúdie, a preklady. Poéziu začal publikovať ešte počas vysokoškolských štúdií, najmä v časopisoch Borba, Plameň, Slovenské pohľady a Nová práca. Turčány knižne debutoval básnickou zbierkou Jarky v kraji (1957) s témou spomienok na detstvo, mladosť a rodný kraj, „v poézii 50. rokov obnovil zmysel pre dôležitosť tvaru“. Následne vydal diela V toku (1965), U kotvy (1972), výber ľúbostnej lyriky Oliva (1974), básnický cestopis Aj most som ja (1977) či obsiahly výber z básnikovej tvorby Piesne (1978). Finálnym dielom jeho poetickej tvorby je zbierka Venuše slovenského praveku (1979) so štrnástimi sonetmi, inšpirovanými archeologickými nálezmi pravekej kultúry na našom území.
Monotematický výber poézie Viliama Turčányho je v diele Učitelia Slovanov (1990). Výsledkom systematického skúmania otázok vývinu verša v slovenskej poézii autorom sú jeho monografie Na krásnu záhradu Jána Hollého (1972), Rým v slovenskej poézii (1975) a literárnohistorické štúdie o slovenských spisovateľoch Pavlovi Országhovi Hviezdoslavovi, Svetozárovi Hurbanovi Vajanskom, Jankovi Jesenskom, Ivanovi Kraskovi a Jánovi Kollárovi.
Syntézou všetkých troch tvorivých aktivít spisovateľa je kniha Podľa vôd a voľných polí (1978). Turčány bol členom Spolku slovenských spisovateľov a Slovenskej spoločnosti prekladateľov umeleckej a odbornej literatúry.
Smrť
Turčány zomrel v nedeľu 9. mája 2021 vo veku 93 rokov v Dome seniorov sv. Jána v Šelpiciach pri Trnave. Pohreb sa konal 14. mája 2021 v rodnej Suchej nad Parnou, kde je aj pochovaný. Zádušnú omšu celebroval biskup ordinariátu ozbrojených síl SR František Rábek.
Topoľský
Topoľský je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Bratislava, Vráble a Kráľová pri Senci. V Česku je najčastejšie v Hradci Králové.
Beštiny
Beštiny sú geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch je Nová hora.
Ochrana prírody
Celý rozlohou neveľký podcelok je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Doprava
Juhozápadným okrajom územia vedie významná cestná komunikácia na Moravu, cesta I/54 (Nové Mesto nad Váhom – Veselí nad Moravou).
Pukluš
Pukluš je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Spišská Nová Ves, Harichovce a Spišský Hrušov. V Česku je najčastejšie v Brne.
Kavasch (priezvisko)
Kavasch je slovenské priezvisko nemeckého pôvodu. Najrozšírenejšie je v mestách Kežmarok a Košice.
Gažo
Gažo je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Trnava, Bratislava a Žilina. V Česku je najčastejšie v Novom Jičíne, Moste a Chomutove.
Beaufort (Hérault)
Beaufort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Javorinská hornatina
Javorinská hornatina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch podcelku i celého pohoria je Veľká Javorina.
Polohopis
Podcelok zaberá najvyššiu časť pohoria, leží v juhozápadnej časti Bielych Karpát a severnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí s podcelkami vlastného pohoria, na východe nadväzujú Beštiny, juhovýchodným smerom ležia Bošácke bradlá a západným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Žalostinská vrchovina. Na juhu nadväzuje Myjavská pahorkatina.
Ochrana prírody
Veľká časť územia je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Beaulieu (Hérault)
Beaulieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Androgýn
Androgýn môže byť:
Kovalčík
Kovalčík môže byť priezvisko:
Čerešňa (Cerasus)
Čerešňa (staršie: višňa ; lat. Cerasus v širšom zmysle) je v niektorých systémoch rastlinný rod   , ktorý zahŕňa druhy čerešňa vtáčia a čerešňa višňová a okolo 60 s nimi príbuzných druhov. Dnes patrí do čeľade ružovité (Rosaceae); staršie sa niekedy zaraďoval do čeľade mandľovité (=slivkovité; lat. Amygdalaceae, Prunaceae, Drupaceae). V mnohých systémoch však tento rod neexistuje - podrobnosti pozri nižšie.
Podoba taxónu/-ov
Mnohí autori rod tak, ako je definovaný vyššie v prvej vete článku, neuznávajú a namiesto neho majú nasledujúce taxóny (inými slovami: druhy z tohto rodu zaraďujú do nasledujúcich taxónov): Napriek tomu, že už potom nejde o jeden rod, vo všetkých uvedených prípadoch sa slovo čerešňa používa v slovenských názvoch ako rodové meno pre všetky druhy z vyššie uvedených taxónov (čiže sa používa ako rodové meno tých druhov z rodu Prunus, ktoré v iných systémoch tvoria rod Cerasus v širšom zmysle).
Poznámky o pojmoch Cerasus a Microcerasus:
Naddruhové taxóny
Rod Cerasus v širšom zmysle (teda tak, ako je definovaný prvej vete tohto článku) sa zvykne deliť na podrod Cerasus a podrod Microcerasus a obidva tieto podrody sa ďalej delia na sekcie a tie sa ďalej delia na druhy. O delení na sekcie pozri nasledujúci odsek.
Podrod Cerasus vo významoch A, B a D (vysvetlenie písmen pozri vyššie) sa zvykne deliť na sekcie a tie na druhy. Presné delenie na sekcie je sporné. Východisková podoba delení na sekcie bola práca Rehder 1940 (porovnaj v článku slivka (veľký rod)); toto delenie na sekcie sa teda často používa dodnes, to znamená, že podrod Cerasus (význam B) sa najčastejšie zvykne deliť na sekcie: Eucerasus (=Cerasus v najužšom zmysle), Pseudocerasus, Lobopetalum, Phyllocerasus, Phyllomahaleb a Mahaleb. Taxón Microcerasus je v závislosti od systému buď ďalšia sekcia podrodu Cerasus alebo je zaradený inde v rode Prunus a môže sa ďalej deliť na sekcie alebo sa už ďalej nedelí.
Podrod Cerasus vo význame C (pozri vyššie) sa delí na sekciu Cerasus (t.j. to, čo je inde rod čerešňa) a sekciu Laurocerasus (t.j. najmä vavrínovec a čremcha); obidve sa ďalej delia na druhy - porovnaj GRIN v článku slivka (veľký rod).
V niektorých systémoch sa rod Prunus delí priamo na druhy.
Druhy
Príklady z okolo 60 druhov patriacich do rodu čerešňa (lat. Cerasus v širšom zmysle) - resp. do jemu ekvivalentných taxónov - sú (znak "/" oddeľuje synonymá):
Zdroje tejto kapitoly (ak nie je vyššie uvedené inak) sú:
Charakteristika
Čerešňa pochádza z Európy alebo Ázie. Je to strom alebo ker. Dorastá do výšky 20-30 m. Konáre sú bez tŕňov, jednoduché stopkaté, opadavé. Listy sú pílkaté. Kvety sú päťpočetné stopkaté obojpohlavné v okolíkoch alebo strapcoch. Plod je žltkastá, červená alebo čierna kôstkovica.
Place de Clichy
thumb|Place de Clichy Place de Clichy je námestie v Paríži. Leží na hraniciach 8., 9., 17. a 18. obvodu. Pod námestím sa nachádza rovnomenná stanica metra.
Poloha
Place de Clichy je jedno z mála miest v Paríži, kde sa stretávajú hranice štyroch obvodov (spolu s pont Saint-Michel – 1., 4., 5., 6. a Carrefour de Belleville – 10., 11., 19. a 20.).
Na námestie vedú ulice Avenue de Clichy, Boulevard des Batignolles, Boulevard de Clichy, Rue d'Amsterdam a Rue de Clichy.
Dejiny
Námestie sa nachádza na mieste bývalej mestskej brány Barrière de Clichy, ktorá bola súčasťou parížskych hradieb. Počas Francúzskej revolúcie bola premenovaná na Barrière de Fructidor (1793). Bránou viedla cesty do mesta Clichy.
V marci 1814 na konci Prvého cisárstva pochodovalo 800 000 vojakov na Paríž. Zmocnila sa kopca Montmartre. Sever a severozápad Paríža od Clichy k Neuilly chránilo 70 000 členov Národnej gardy. Maršal Moncey bránil Barrière de Clichy proti ruským oddielom spolu s dobrovoľníkmi a študentmi École Polytechnique v celkovom počte 15 000 mužov až do vyhlásenia prímeria 30. marca 1814.
V rokoch 2008 – 2010 bolo námestie upravené pre chodcov a cyklistov a vysadená nová zeleň.
Významné stavby
Uprostred námestí je pomník z roku 1864 venovaný francúzskemu maršalovi Monceymu, jednému z obrancov Paríža v roku 1814. Na 8 metrov vysokom podstavci zdobenom basreliéfmi stojí bronzové súsošie predstavujúce obranu Paríža.
Mojich osemdesiat
Mojich osemdesiat môže byť:
Marpéssa (dcéra Euéna)
náhľad|Marpéssu a Ida oddelil Zeus od Apolóna, červenofigúrový [[psyktér, cca 480 pred Kr.]] Marpéssa bola v gréckej mytológii dcéra aitolského kráľa Euéna a jeho manželky Euény.
Vydala sa za siláka Ida, syna messénského kráľa Afarea. Idas však ešte skôr musel o ňu zviesť súboj s jej otcom v pretekoch konských záprahov. Ak by bol v pretekoch prehral, prišiel by o hlavu. To sa ale nestalo, lebo Idov otec boh morí Poseidón mu daroval okrídlený voz a s ním súťaž vyhral. Kráľ Euénos nezniesol to pokorenie, zabil svoje kone a potom aj sám seba.
Stĺp Marka Aurelia
náhľad|Celkový pohľad na Stĺp Marka Aurelia Stĺp Marka Aurelia (lat. Columna Centenaria Divorum Marci et Faustinae, tal. Colonna di Marco Aurelio) je antická stavebná pamiatka, nachádzajúca sa v hlavnom meste Talianska Ríme na námestí Piazza Colonna.
Marpéssa (dcéra Euéna)
Druhý súboj o manželku zviedol Idas s bohom Apollónom, ktorý o Marpéssu tiež usiloval. Boj to bol ťažký a keď sa už zdalo, že Apollón nevydrží so silami, vstúpil do toho Zeus, súboj zastavil a rozhodol, že nech si Marpéssa sama vyberie manžela. Marpéssa dala prednosť Idovi, lebo sa ako smrteľný človek nebál o ňu zviesť boj ani s bohom.
Stĺp Marka Aurelia
Stĺp v dórskom štýle bol vztýčený v rokoch 180 – 196, teda po cisárovej smrti. Jeho vzorom mu bol Stĺp cisára Trajána, ktorý od roku 113 stál na Trajánovom fóre na počesť rímskych víťazstiev nad Dákmi.
Stĺp Marka Aurelia sa skladá z dvadsiatich ôsmich blokov z carrarského mramoru. Jeho telo vysoké 29,62 metra s priemerom 3,7 metra stojí na desať metrov vysokom podstavci. Na špirálovom reliéfnom páse, pripomínajúcom štýl Trajánovho stĺpu, je vytesaných stošestnásť bojových scén zachytávajúcich obe vojenské ťaženia Marka Aurelia proti Markomanom a Sarmatom v rokoch 172 – 175 po Kr. Ich prevedenie je však oproti tomuto stĺpu odlišné. Hlboké vrypy spôsobujú rozčlenenie povrchu na navzájom kontrastné plochy. Postavy sú plastickejšie a výraznejšie.
Marpéssa (dcéra Euéna)
Jej manželstvo však nemalo dlhé trvanie. Idas zahynul pri spore o ukradnutý dobytok s bratrancami Kastorom a Polydeukom. Keď Idas zabil Kastora a chystal sa zabiť aj Polydeuka syna boha Dia, Zeus zasiahol a zabil Ida bleskom.
V manželstve Ida a Marpéssy sa narodila dcéra Kleopatra, ktorá sa neskôr stala ženou kalydónského hrdinu Meleagra. Ten však z vôle bohýň osudu Moir zomrel tiež mladý a mýty hovoria, že potom vlastnou rukou zomrela aj jeho manželka a matka.
Stĺp Marka Aurelia
Reliéfy sú veľmi významným historickým dokladom. Sú jediným zachovaným ikonografickým svedectvom bojov medzi Rimanmi a stredoeurópskymi germánskymi kmeňmi. Jednotlivé výjavy i samotné postavy sú zdrojom informácií, ktoré nie je možné získať z iných zdrojov: z archeologických vykopávok ani písomných prameňov. Vzhľad rímskych vojenských táborov, spôsob premostenia rieky ale aj vzhľad osôb či príbytkov Germánov predstavujú jedinečný zdroj poznatkov a dokladov týkajúcich sa spomínaných udalostí.
Latinské pomenovanie stĺpa dosvedčuje, že stĺp bol pôvodne zasvätený nielen cisárovi ale aj jeho manželke Faustine. Ich pozlátené sochy pôvodne stáli na hlavicovej platforme monumentu, na ktorú je možné vystúpiť po stodeväťdesiatich stupienkoch vnútorného točitého schodiska. V roku 1589 dal pápež Sixtus V. obe sochy odstrániť a nahradiť bronzovou sochou apoštola Pavla s mečom. Súčasne bol stĺp zrekonštruovaný architektom Domenicom Fontanom. Fontana vytvoril nový mramorový základ, na ktorý použil stavebný materiál zo zbúraného Septizonia na Palatíne.
náhľad|Detail reliéfneho vlysu Na večnú pamiatku tejto udalosti dal pápež do podstavca vytesať nápis:
Gavorník
Gavorník je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Modra, Trnava a Bratislava. V Česku je najčastejšie v Chebe.
Qayum
Qayum je priezvisko, ktorého nositelia sa podľa stavu z roka 1995 na Slovensku nachádzajú len v meste Košice.
Tŕň
Tŕň môže byť:
Château-du-Loir
Château-du-Loir môže byť:
Jordan Sigalet
Hráčska kariéra
Nastupoval v juniorskej lige v rodnej provincií Britská Kolumbia. V roku 2001 bol draftovaný do NHL v siedmom kole, z 209. miesta naň ukázal Boston Bruins. Krátko nato nastúpil na univerzitu Bowling Green. V marci 2004 mu bola po sérií lekárskych vyšetrení diagnostikovaná skleróza multiplex, no správy o svojom zdravotnom stave skrýval pred verejnosťou až do decembra toho istého roka.
Napriek tomu sa v sezóne 2004-05 vrátil do vysokoškolského tímu, v základnej časti odchytal 32 zápasov a zneškodnil takmer 92% striel. Na základe výborných výkonov obdržal nomináciu pre najlepšieho hráča súťaže.
Odhliadnuc od krátkej anabázy v NHL pôsobil medzi rokmi 2005 - 2008 výlučne v nižšej AHL, kde obliekal dres rezervného celku Providence Bruins. V zápase proti Worcesteru Sharks v novembri 2007 skolaboval priamo na ľade. Strata vedomia priamo súvisela s roztrúsenou sklerózou. Napriek odporúčaniam lekárov sa po mesačnej rehabilitácii vrátil späť k hokeju.
Po vypršaní trojročnej zmluvy s Bostonom sa rozhodol presunúť do Európy. Na spolupráci sa dohodol s rakúskym tímom Vienna Capitals, za ktorý ale odohral iba štyri stretnutia, než sa v januári 2009 presunul do ruského tímu Gazovik Ťumeň. Kariéru ukončil po sezóne 2008-09.
Trénerská kariéra
V roku 2010 začal pracovať ako tréner brankárov v tíme Everett Silvertips hrajúcom vo Western Hockey League. O rok neskôr prijal ponuku od tímu Abbotsford Heat pôsobiacom v AHL. Od sezóny 2012-13 až do súčasnosti trénuje brankárov v tíme Calgary Flames.
Hráči NHL so sklerózou multiplex
Jordan Sigalet sa stal prvým pacientom so sklerózou multiplex, ktorý si zahral v NHL a jediným, ktorý bol diagnostikovaný ešte pred prvým zárezom v profilige. S rovnakým ochorením brázdili ľady NHL ešte dvaja ďalší hokejisti. Josh Harding, brankár Minnesoty Wild, sa o svojej diagnóze dozvedel v septembri 2012, keď mal za opaskom už šesť odchytaných sezón v NHL. Napriek prognózam lekárov vytrval pri profesionálnom hokeji ešte dve ďalšie sezóny. Bryan Bickell stihol získať tri Stanleyho poháre ako hráč Chicaga Blackhawks, než mu doktori potvrdili roztrúsenú sklerózu v lete 2016. Do kolotoča NHL sa vrátil na jedenásť zápasov v drese Caroliny Hurricanes v sezóne 2016-17.
Osobný život
Profesionálnemu hokeju sa venoval aj jeho mladší brat Jonathan Sigalet, s ktorým odohral väčšinu kariéry. Boli spolužiakmi a spoluhráčmi na vysokej škole, oboch draftoval Boston Bruins a spoločne strávili tri sezóny v rezervnom tíme Providence Bruins. Zhodou okolností, kariéra Jonathana Sigaleta v NHL sa tiež obmedzila na jediný zápas. Bratia dodnes žartujú, že žiadna iná súrodenecká dvojica hráčov NHL neodohrala v lige menej minút ako oni.
Ich cesty sa rozplietli v sezóne 2008-09, kedy Jordan zamieril do Európy a Jonathan zostal bojovať v zámorí o miesto na súpiske Columbusu Blue Jackets. Jonathan zamieril na starý kontinent pred sezónou 2011-12. Štyri sezóny odohral na Slovensku v dresoch Levu Poprad, resp. Slovana Bratislava. Kariéru ukončil v roku 2021.
Žalostinská vrchovina
Žalostinská vrchovina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch podcelku je Žalostiná.
Polohopis
Podcelok zaberá najzápadnejšiu časť Bielych Karpát a severnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí na západe s podcelkami Chvojnickej pahorkatiny Skalickým hájikom a Unínskou pahorkatinou, na juhu nadväzuje Myjavská pahorkatina. Biele Karpaty pokračujú východným smerom podcelkom Javorinská hornatina.
Ochrana prírody
Veľká časť územia je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Ambléon
Ambléon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Ambléon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Ambléon má 120 obyvateľov (2009).
Graf populácie:
Nitrické vrchy
Nitrické vrchy sú geomorfologický podcelok Strážovských vrchov. Nachádzajú sa v južnej časti pohoria a najvyšším vrcholom je Suchý vrch.
Poloha
Pohorie sa nachádza na území okresov Prievidza, Partizánske a Bánovce nad Bebravou a ohraničuje ju zo severu Zliechovská hornatina (podcelok Strážovských vrchov), zo západu Nitrianska pahorkatina a Nitrianska niva (podcelky Podunajskej pahorkatiny), z juhu Oslianska kotlina a z východu Rudnianska kotlina, oba podcelky Hornonitrianskej kotliny.
Geomorfologické členenie
Nitrické vrchy sa členia na časti:
Ochrana prírody
Nitrické vrchy nie sú celoplošne chránené, no nachádza sa tu viacero maloplošných území: národná prírodná rezervácia Rokoš, prírodná rezervácia Jedlie a Jankov vŕšok, prírodná pamiatka Žernovská jaskyňa, Košútova jaskyňa, Hradná jaskyňa a Čerešňová jaskyňa.
Ambérieux-en-Dombes
Ambérieux-en-Dombes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Ambérieux-en-Dombes má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Kremeľ v Izmajlove
Kremeľ v Izmajlove je kultúrny, náučný, komerčný a zábavný komplex v moskovskom rajóne Izmajlovo v mieste bývalej cárskej izmajlovskej rezidencie Romanovcov a ktorý pozostáva z múzeí, galérií, výstav, obchodných priestorov a je určený ako dospelým, tak aj deťom. Najlepšie je dostupný moskovským metrom, a to zo stanice Partizanskaja.
Budovy
Budovy sú spravidla drevené a v roku 2005 v areáli vznikol obrovský požiar. Obrázky niektorých z nich sú vo fotogalérii nižšie. Výška chrámu je 46 metrov a patrí k najvyšším dreveným budovám v Rusku.
Fialé
náhľad|Fialé, 23-karátové zlato, cca 4. – 3. stor. pred Kr., Národné historické múzeum, [[Sofia]] náhľad|Fialé, keramika, cca 510. – 500. stor. pred Kr., [[Musée du Louvre, Paríž]] Fialé (fialé) je typ starovekej rituálnej nádoby. Fialé, plochá obvykle kovová niekedy keramická (zrejme určená ako náhrada nádobky vyrobenej často z drahého kovu ) miska bez úch s vyvýšeným stredom v tvare pupku (omfalos, vyvýšený stred, bol v tvare nádobky fialé charakteristický najmä v gréckom svete ), slúžila hlavne ako rituálna nádobka na úlitby. Najstaršie objavené fialy (s omfalom) v Grécku, datované do 8. storočia pred Kr., pochádzali zrejme z dovozu, ich miestnu výrobu začali až v 7. storočí pred Kr. V starovekom Grécku sa pri náboženských obradoch používali rôzne nádoby, najcharakteristickejšou z nich však bola fialé, do ktorej sa vykonávala úlitba (obetovanie tekutín) k pocte bohov, héróov alebo zosnulých. Najbežnejšou tekutinou pre úlitby bolo víno, často miešané s vodou (ako ho Gréci pili). Pri náboženských obradoch sa používala aj voda, olej, mlieko alebo med (naliali ju do nádobky uloženej na posvätnom mieste, alebo ňou pokropili oltár, skalu či zem) a olejmi, voňavkami (parfumovaným olejom) a masťami sa mazali posvätné predmety. Nádobka fialé sa často sama stávala obetným darom vo svätyniach, alebo hroboch.
Kremeľ v Izmajlove
Múzeá a galérie
Komplex obsahuje početné múzeá: napr. Múzeum ruských hračiekMúzeum chleba, Múzeum minatúr, Moskovské múzeum animácie, Múzeum zbraní, Múzeum histórie tkanín a na pobreží Múzeum založenia ruskej flotily, Z múzeí je asi najznámejšie a samostatne dosiahnuteľné (mimo areálu) Múzeum histórie vodky, ktoré bolo znovuotvorené  a presťahované do nových priestorov v roku 2018. Vodka vznikla v 15.storočí v okolí Moskvy, pri Izmajlove bola úrodná pôda aj potrebné farmárske zariadenia. Múzeum  má viac ako 1000 exponátov. Obsahje o.i. recepty na jej výrobu zo 17. storočia, možno tam nájsť aj jedinečný exponát na destiláciu vodky z 15. storočia. Na zoznámenie sa s nikektorými múzeami je možno použiť virtuálne prehliadky.
V Kremli v Izmajlove  sú aj početné galérie, priestory pre tvorivé dielne a iné aktivity: napríklad pre keramikársku tvorbu či  pečenie chleba, existuje tam ulička bábik, Dom rozprávok  a v priestoroch komplexu sa  v sobotu a nedeľu konajú pod názvom Vernisáž tradičné "blšie trhy". K dispozícíi je aj Palác svadieb a v roku 2020 sa na hlavnom námestí konali aj tradičné novoročné krstové kúpania.
Pozri aj
Krstové kúpania
Kolomenskoje
Hošťálka
Hošťálka je prírodná pamiatka ev. č. 117, lokalita Skalka u Kyjova v okrese Hodonín. Správa AOPK Brno.
Ochrana
Predmetom ochrany je bývalá pastvina s poslednými zachovanými zvyškami acidofilnej xerotermnej vegetácie v podhorí Chřibov s výskytom jednej z najbohatších populácií ponikleca velkokvetého (Pulsatilla grandis).
Insidious (film)
Insidious je hororový film natočený v roku 2010 režisérom Jamesom Wanom a prvá časť rovnomennej trilógie (pokračujúce filmy Insidious: Kapitola 2, Insidious: Kapitola 3 a Insidious: Posledný kľúč).
Dej
Prvý diel tejto trilógie rozhoduje o príbehu rodiny učiteľa Josha Lamberta, jeho ženy Renai a ich detí. Príbeh začína v rodinnom doměle, kde sa začnú diať divné veci. Od strašidelných zjavov v detských izbách, až po neznámy hlas vo vysielačke, ktorý naznačoval, že tu nie sú rodinní príslušníci ani trochu vítaní. Jedného dňa sa jeden zo synov, Dalton Lambert, neprebudí. Doktor síce konštatoval, že je v kóme, ale médium Elise Reinerová na to má iný názor. Podľa nej sa telesná schránka malého Daltona síce nachádza v tomto svete, to sa však nedá povedať o jeho duši. Z dôvodu zvláštnych udalostí sa rodina presťahuje do iného domu, ani to však nepomôže. Médium Elise sa v noci prechádza po potemných chodbách domu Lambertovcov a hovorí s démonmi, ktorí Daltonovu dušu väznia. Počas návštevy Elise u Lambertovcov zmizne Daltonove telo, na plachte je nájdených len niekoľko krvavých odtlačkov, ktoré člověku rozhodne nepatrili. Médium sa spoločne s Lambertovcami odhodlá k vymietaniu. Počas tejto seanci sa Elise podarí spojiť s Daltonom a jeho telo sa nakoniec podarí získať späť. Otec Josh sa společně s Elise rozhodnú k činu, ktorý sa nazývá astrálne cestovanie. Počas tohto činu rodina zistí, že Daltonove telo je skrytou bránou do inej dimenzie.
Ambronay
Ambronay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Ambronay má 2328 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Basketbalová extraliga mužov 1995/96
Basketbalová extraliga mužov v sezóne 1995/96 bol 4. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov I. liga. V lige súťažilo 12 účastníkov, rovnako ako v minulej sezóne. Titul získal BK AŠK Inter Bratislava po víťazstve vo finálovej sérii nad obhajcom z BK Baník Cígeľ Prievidza.
Systém súťaže
Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. V základnej časti hralo 12 tímov dvojkolovým systémom (doma a vonku). 8 najlepších tímov postúpilo priamo do play-off; zvyšné tímy odohrali nadstavbovú skupinu o konečné 9. až 12. miesto, ktorá určila 1 zostupujúci tím do nižšej súťaže. Do nadstavbovej skupiny sa započítavali aj výsledky zo základnej časti. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o umiestnenie. Všetky zápasy play-off sa hrali po novom už na 3 víťazné zápasy.
Play-off
Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
Letiště Milotice
Letiště Milotice je prírodná pamiatka ev. č. 5977, lokalita Milotice v okrese Hodonín. Správa AOPK Brno. Prírodnú pamiatku tvorí trávnatá plocha športového letiska. Nachádza sa v Ratíškovickej pahorkatine na východnom úpätí Liščího kopca, v nadmorskej výške 195 až 209 m, po ľavej strane cesty z Milotíc do Kyjova, asi 1,9 km SSZ od Milotíc.
Ochrana
Predmetom ochrany je biotop a populácia kriticky ohrozeného sysľa pasienkového (Spermophilus citellus) na trávnatej ploche letiska v Miloticiach u Kyjova.
Fukuiraptor
Vedci sa pôvodne domnievali, že išlo o dromaeosaurida (podľa výrazného pazúra na prednej končatine), neskôr však zistili, že bol skôr príbuzný rodu Allosaurus. Typový jedinec je reprezentovaný fosílnou kostrou s celkovou dĺžkou asi 4,2 metra (pravdepodobne však išlo o nedospelého jedinca). Ďalšie objavené jedince na tejto lokalite však boli ešte menšie ako holotyp, v najmenšom prípade dokonca menšie ako 1/4 veľkosti holotypu.
Hadrosaurus
Hadrosaurus bol relatívne veľký vtákopyskatý dinosaurus, žijúci v období spodnej kriedy (asi pred 80 miliónmi rokov) na území dnešných USA. Jediný druh je Hadrosaurus foulkii. vľavo|náhľad|Kostra Hadrosaura Hadrosaurus bol jedným z najväčších ornitopódov, jeho dĺžka sa pohybovala medzi 7 až 10 metrami a hmotnosť mohla dosiahnuť až 7 ton. Bol schopný behať po dvoch nohách, ale mohol zrejme aj chodiť po štyroch. Ako všetky vtákopyskaté dinosaury, aj Hadrosaurus bol bylinožravec. Jeho zuby boli prispôsobené na žuvanie tuhých vetvičiek a listov.
Dejiny
Hadrosaurus bol prvým dinosaurom opísaným v USA. Jeho skameneliny boli objavené už v roku 1838 v Haddonfielde v New Jersey. V roku 1858 bol opísaný paleontológom Josephom Leidom na počesť jeho objaviteľa W.P. Foulkieho. V roku 1868 bola jeho kostra zmontovaná a vystavená ako vôbec prvá kostra dinosaura na svete.
Mojich osemdesiat (Peter Lipa)
Mojich osemdesiat je názov kompilačného hudobného albumu slovenského speváka Petra Lipu, ktorý vydalo v roku 2023 hudobné vydavateľstvo Opus.
Kompiláciu, ktorá svojim námetom vychádzala z podobného projektu k 80. narodeninám Milana Lasicu (z r. 2020), s totožným názvom Mojich osemdesiat a graficky zhodne spracovanou titulnou stranou obalu, dramaturgicky spracoval hudobný publicista Juraj Čurný.
Táto kompilácia 80 nahrávok k osemdesiatinám Petra Lipu vyšla na štyroch CD: s výberom nahrávok z rokov 19691993 (CD1), 19942004 (CD2), 20052022 (CD3) a štvrtým špecifickým kompaktným diskom, ktorý má podtitul Duetá a spolupráce.
Paul Kruger
Stephanus Johannes Paulus Kruger (* 10. október 1825 – † 14. júl 1904) bol prezident Juhoafrickej republiky počas druhej búrskej vojny.
Terénne vozidlo
right|thumb|Automobil [[Land Rover Defender s pásmi]] Terénne vozidlo je typ vozidla, ktoré dokáže jazdiť po nespevnených alebo po kamenistých povrchoch. Jeho charakteristickým prvkom sú veľké pneumatiky s hlbokým, flexibilným pružením alebo dokonca pásmi. Ďalšie vozidlá, ktoré nejazdia po verejných cestách alebo diaľniciach sú hlavne traktory, vysokozdvižné vozíky, žeriavy, traktorbagre, buldozéry a golfové vozíky.
Terénne vozidlá majú prívržencov hlavne kvôli ich mnohým použitiam a všestrannosti. Niektoré typy motoršportu zahŕňajú preteky terénnych vozidiel. Tri najväčšie offroadové súťaže "4-kolesových vozidiel" sú rely, púštne preteky a rock crawling. Tri najväčšie ATV/motocyklové súťaže sú motokros, enduro a tiež púštne preteky ako Rallye Dakar a Baja 1000. Najčastejšie použitie týchto vozidiel je na turistiku na miesta mimo ciest.
Ambutrix
Ambutrix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Ambutrix má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Ambutrix má 660 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ken Jeong
Kendrick „Ken“ Kang-Joh Jeong (* 13. júl 1969, Greensboro, Severná Karolína, USA ), nazývaný aj Dr. Ken, je americký komik, herec a lekár. Je známy tým, že začlenuje svoje lekárske znalosti do komédii.
Životopis
Ken Jeong je absolventom univerzít Duke University a University of North Carolina v meste Chapel Hill. Jeho prielom prišiel, keď vyhral Big Easy Laff-Off, kde boli porotcami prezident NBC Brandon Tartikoff a Budd Friedman. Obaja presvedčili Jeonga, aby sa presťahoval do Los Angeles, a aby pravidelne vystupoval v kluboch The Improv a Laugh Factory.
Väčšiu popularitu dosiahol stvárnením gangstera Leslieho Chowa v trilógii Vo štvorici po opici. Ken Jeong hral v rokoch 2009 až 2015 vedľajšiu úlohu v televíznom seriály televízie NBC (neskôr Yahoo! Screen) Community, ako Ben Chang.
V roku 2018 bol menovaný za člena Akadémie filmových umení a vied, ktorá každoročne udeľuje Oscarov.
Filmografia (výber)
náhľad|Jeong v roku 2008
Ocenenie
Jeong získal MTV Movie Award 2010 za najlepší What-The-Fuck moment.
Fach
Fach môže byť:
Ü
thumb|Ilustrácia Ü (malé písmeno ü) je písmeno latinky, Vyskytuje sa v germánskych jazykoch (nemčina a pod.), uralských (maďarčina, estónčina a pod.) a turkických jazykoch (turečtina a pod.), rómčine, francúzštine, španielčine, volapüku a mnohých ďalších. Znak je zložený z písmena U a prehlásky (umlaut) a vyslovuje sa väčšinou ako zatvorená predná zaokrúhlená samohláska [y]. V jazykoch, v ktorých nie sú prehlásky, sa Ü označuje ako písmeno U s trémou, ktorá slúži k oddeleniu dvoch susedných samohlások. Príkladom môže byť španielčina, kde trema rozlišuje medzi gue/güe (vyslovované ako [ɡe]/[ɡwe]), a pod.
V HTML a Unicode majú písmena Ü a ü tieto kódy:
Werich
Werich:
Nočná hliadka (Martin)
Nočná hliadka nazývaná tiež Čierni alebo Vrany je fiktívne spoločenstvo mužov brániacich severný koniec ríše Sedem kráľovstiev z knižnej série Pieseň ľadu a ohňa. Autorom série je americký spisovateľ George Raymond Richard Martin. Členom nočnej hliadky je aj jedna z hlavných postáv tejto série, Jon Snow.
Severný koniec Siedmich kráľovstiev na svetadieli Západozemie ohraničuje Múr. Je to obrovská, sedemsto stôp vysoká stavba z ľadu a kúziel. Pri Múre hliadkuje Nočná hliadka zložená z dobrovoľníkov aj trestancov. Chránia ríšu pred ľuďmi žijúcimi sa Múrom – divochmi, ale aj pred ďalšími nebezpečenstvami, o ktorých sa nehovorí či dokonca sa na ne vekmi zabudlo. Poznávacím znamením členov Nočnej hliadky je čierne oblečenie aj výzbroj.
Nočná hliadka je politicky neutrálna a nepridáva sa na žiadnu stranu pri bojoch vnútri ríše.
Členovia
Členstvo v Nočnej hliadke je doživotné. Zbehov Nočnej hliadky čaká smrť.
Nočná hliadka sa ujíma aj sirôt mužského pohlavia či nechcených detí a vychováva z nich svojich členov.
Úloha
Najčastejšie Nočná hliadka stráži Sedem kráľovstiev pred divochmi. Divosi sú ľudia žijúci severne od Múru, ktorý dokážu preliezť a za ním vraždiť, plieniť a kradnúť. O ďalších bytostiach žijúcich severne od Múru sa veľmi nehovorí a ich existencia býva spochybňovaná. Objavovali sa tak zriedka, že bývali zabudnuté či považované za vyhynuté; v knižnej sérii sa však začínajú vyskytovať a to v čoraz väčších počtoch. Ide najmä o Iných, oživené mŕtvoly, ktoré sa nerozkladajú, ich koža je studená a oči žiaria jasným modrým svetlom. Iní nepodliehajú zraneniam a fungujú aj po odseknutí častí tiel. Zničiť ich dokážu len oheň a obsidián. Hrady
Pozdĺž južnej strany Múru bolo postavených devätnásť hradov, nikdy však neboli obývané všetky naraz. Za najlepších čias Nočnej hliadky to bolo sedemnásť obývaných hradov. V časoch začiatku deja však Nočná hliadka už dlhodobo upadá a zostali obývané len tri hrady: Východná hliadka nad morom, Čierny hrad v strede a Tieňová veža na západe. Aj Čierny hrad je však už chátrajúcou pevnosťou. Na rozdiel od hradov, v ktorých sídlia šľachtické rody, Čierny hrad nemá hradby. Jediný smer, z ktorého sa očakáva nebezpečenstvo, je sever, a z tejto strany ho chráni Múr, trikrát vyšší než samotný hrad.
Služba
Muži hliadkujú na vrchole Múru, kam sa dostávajú po schodoch, prípadne môžu byť vytiahnutí v koši. Vrcholom Múru vedie cesta, po ktorej sa môžu pohybovať a hliadkovať peši alebo na muliciach. Za Múr vstupujú prieskumníci na koňoch.
Stavitelia sa starajú o Múr, opravujú jeho poškodenia a hľadajú známky topenia.
Ďalší členovia sa starajú o hrady a potreby Nočnej hliadky – patria k nim majordómovia, kuchári a pod.
Nočná hliadka spravovala pôdu zvanú Dar, ktorá sa nachádza južne od Múru. Targaryenská kráľovná Alyssane neskôr túto oblasť zdvojnásobila a územia, ktoré dala hliadke, sa nazývajú Nový dar. Väčšina územia Daru aj Nového daru je však začiatkom knižnej série už opustená.
Kopecký
Kopecký:
Andert-et-Condon
Andert-et-Condon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Andert-et-Condon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Andert-et-Condon má 336 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Graciliceratops
Graciliceratops bol rod malého rohatého dinosaura z čeľade Protoceratopsidae, žijúceho v období vrchnej kriedy na území dnešného Mongolska. Fosíliu jedinej neúplnej kostry tohto dinosaura opísal americký paleontológ Paul Sereno v roku 2000.
Klasifikácia
Graciliceratops patrí medzi ceratopsy (Ceratopsia), skupinu bylinožravých dinosaurov s papagájovitými zobákmi, ktoré sa vyskytovali v Severnej Amerike a Ázii počas obdobia vrchnej kriedy, ktorá skončila zhruba pred 65 miliónmi rokov.
Potrava
Rovnako ako všetky ostatné rohaté dinosaury, aj Graciliceratops bol bylinožravec. Keďže krytosemenné rastliny boli ešte v tomto období menej hojné ako dnes, je možné, že sa tento dinosaurus živil relatívne hojnými papradinami, cykasmi a ihličnanmi. Svojim silným zobákom bol schopný obštipkávať aj silné konáre a výhonky.
Acinárny tieň
Acinárny tieň je opisný rádiologický termín, jeden z typov zatienení pľúcneho parenchýmu. Je to zle ohraničený ložiskový tieň veľkosti 5 až 10 mm, často mnohopočetný, splývajúci, či v blízkosti pľúcnej konsolidácie, viditeľný na rtg snímke hrudníka.
Príčinou ich vzniku je vyplnenie jednotlivých acínov pľúcneho parenchýmu patologickým obsahom (tekutina, zápalové bunky, krv). Najčastejšie sú viditeľné pri zápaloch pľúc a pľúcnom edéme.
Anglefort
Anglefort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Anglefort má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Anglefort má 960 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Majstrovstvá Slovenska v stolnom futbale
Majstrovstvá Slovenska v stolnom futbale je každoročný turnaj s medzinárodnou účasťou usporiadaný pod vedením Foosballovej Únie Slovenska, ktorá je jedinou organizáciou pôsobiacou v oblasti stolného futbalu na celoštátnej úrovni. Súťaž sa koná pravidelne od roku 2003 na stoloch typu Rosengart. Až na niektoré výnimky je turnaj naviac klasifikovaný medzinárodnou organizáciou stolného futbalu ITSF ako kategória Masters, čo znamená, že dosiahnuté výsledky sa významne započítavajú do medzinárodných rebríčkov.
Žarnovické podolie
Žarnovické podolie je geomorfologickou časťou Žiarskej kotliny. Leží v jej južnej časti, v údolí Hrona a okolí mesta Žarnovica v žarnovickom a žiarskom okrese.
Polohopis
Územie sa nachádza v južnom cípe Žiarskej kotliny, v úzkom koridore rieky Hron. Severný okraj sa nachádza v blízkosti obce Bzenica na južnom okraji žiarskeho okresu, južná hranica vedie južne od Voznice, v okrese Žarnovica. Severným smerom pokračuje Žiarska kotlina, juhovýchodne leží Hodrušská hornatina, podcelok Štiavnických vrchov. Západný okraj vymedzuje pohorie Vtáčnik s podcelkami Raj, Župkovská brázda (časť Župkovská vrchovina) a Nízky Vtáčnik.
Osou územia je rieka Hron, smerujúca zo severu juhozápadným smerom k Slovenskej bráne. V tejto časti priberá najmä menšie vodné toky, významnejšími sú Kľak, Hodrušský potok a Richnava. V severnej časti sa nachádza chránený areál Revištský rybník.
Doprava
Údolím Hrona vedú Žarnovickým podolím dôležité komunikácie nadregionálneho významu, rýchlostná cesta R1 (súčasť E 58), cesta I/65 a železničná trať Nové Zámky – Zvolen. Z hlavných ciest v Žarnovici odbočuje cesta II/512 (Žarnovica – Oslany).
Turizmus
Táto časť Žiarskej kotliny slúži ako východisko do okolitých pohorí a historicky cenných baníckych lokalít. Široké okolie patrilo od stredoveku k významným baníckym oblastiam v rámci celej Európy a bohaté mestá prekvitali, čo sa prejavilo na dodnes zachovanej architektúre. Návštevníci regiónu tak vyhľadávajú neďalekú Novú Baňu, Hodrušu-Hámre či Banskú Štiavnicu. Raritou a dôkazom niekdajšej vulkanickej činnosti je okrem trosiek vulkánov aj Kamenné more pri Vyhniach.
Milovníci prírody využívajú dostupnosť zaujímavých lokalít západne ležiaceho pohoria Vtáčnik, ako aj východne sa nachádzajúcich Štiavnických vrchov, chránených v rámci rovnomennej CHKO. Priamo v severnej časti podolia leží osobitne chránené územie Revištský rybník.
Trip
Trip môže byť:
Odtiaľto až na večnosť
Odtiaľto až na večnosť (v origináli ) je americká dráma z roku 1953 s Burtom Lancasterom, Montgomery Cliftom a Deborah Kerr v hlavných úlohách. Snímka bola natočená na motívy rovnomenného románu Jamesa Jonesa z roku 1951. Film získal osem Oscarov z celkových trinástich nominácií a dva Zlaté glóbusy.
Zoznam obcí departementu Indre-et-Loire
Kompletný zoznam 278 obcí departementu Indre-et-Loire.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
Vojak Robert E. Lee Prewitt prezývaný "Prew" (Montgomery Clift) bol dobrovoľne prevelený do Schofieldských kasárni na ostrove Oahu na Havaji. V predošlých kasárňach dostal totiž pozíciu prvého trubača iný vojak a to ho vyprovokovalo nechať sa premiestniť. Než sa hlási u nového kapitána Holmesa (Philip Ober) stretáva kamaráta Angela Maggia (Frank Sinatra). Holmes začne na Prewa naliehať, aby sa stal členom ich boxerského spolku. On to tvrdošijne odmieta, pretože počas posledného zápasu vážne zranil súpera. Od tej doby boxovať nechce. Nezlomia ho ani nekalé a tvrdé praktiky kapitána, ani dohováranie priameho nadriadeného seržanta Miltona Wardena (Burt Lancaster). Medzitým ako je šikanovaný Prew a jeho kamarát Angelo, seržant pod zámienkou akýchsi formalít prichádza do domu Holmesovcov. Vie veľmi dobre, že kapitán je v meste, ale túži sa stretnúť s jeho ženou Karen (Deborah Kerr), ktorá mu silne imponuje už od prvej chvíle. Manželka kapitána odmieta akékoľvek zblíženie, ale vo svojom svete sa cíti osamelá a nešťastná; a tak nakoniec podľahne.
Hruštínske podolie
Hruštínske podolie je geomorfologickou časťou Oravskej kotliny. Zaberá jej západnú časť, juhozápadne od Námestova v námestovskom okrese.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
náhľad|Slávna milostná scéna Deborah Kerr a Burta Lancastera V deň výplaty si Prew s Angelom idú vypiť do uzavretého podniku "New Congress". Tam Prew natrafí na sympatickú hostesku Lorene (Donna Reed) s ktorou strávi noc. Angelo sa medzitým dostane do potýčky s "Tučniakom" Judsonom, ktorý je seržantom vo vojenskej väznici. Bitke na poslednú chvíľu zabráni Prew. V tu istú noc sa vo vlnách oceánu bozkávajú Warden a Karen. Ich tajná schôdzka vyústi v hádku a staré rany vychádzajú na povrch. Karen bola tehotná a mala už rodiť, keď jej manžel Holmes prišiel domov opitý. Prosila ho, aby s ňou šiel do nemocnice, ale bol natoľko nevládny, že zaspal na posteli. Karen medzitým prišla o dieťa a dozvedela sa, že už nikdy žiadne mať nebude. Warden sa jej za hrubosť ospravedlňuje.
Hruštínske podolie
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vonkajšie Západné Karpaty → Podhôľno-magurská oblasť → Oravská kotlina → Hruštínske podolie *** Územie sa nachádza v juhozápadnom cípe Oravskej kotliny, v údolí rieky Hruštínka a sčasti na dolnom toku Bielej Oravy. Na severovýchodnom okraji končí pri brehu Oravskej priehrady v blízkosti Námestova. V tejto časti na Hruštínske podolie nadväzuje zvyšná časť Oravskej kotliny, severne leží Podbeskydská vrchovina a zvyšok územia obklopuje Oravská Magura. Na západe je to podcelok Paráč, na juhu Kubínska hoľa a juhovýchodný okraj vymedzuje podcelok Budín.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
Prew naďalej odmieta nátlak kapitána Holmesa, ktorý ho chce nechať zavrieť. Warden sa za neho prihovorí, a tak zostane len pri šikane. Aj to ale vojaka Prewa vyčerpáva. Odpočinkom mu je Angelo a ich vysedávanie v bare. Nanešťastie sa tam objavuje aj Tučniak Judson a strhne sa bitka. Wardenov zásah zabráni najhoršiemu, ale Angelovi a Judsonovi je jasné, že týmto to neskončilo. Lorene prizná Prewovi, že sa volá Alma, ale ako spoločníčka používa iné meno. Dá mu kľúč od svojho príbytku.
Hruštínske podolie
Polohopis
Osou územia je riečka Hruštínka, smerujúca z juhozápadu na severovýchod, ktorá pri Lokci ústi do Bielej Oravy. Tá pokračuje severnou časťou podolia, pri obci Oravská Jasenica priberá rieku Veselianka a východným smerom ústí do Oravskej priehrady.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
Je opäť voľný večer. Angelo sa chce ísť baviť, ale je poverený hliadkou. Lorene alias Alma sa s Prewom bavia v miestnom podniku, keď ich v tom vyruší opitý Angelo. Utiekol pri plnení povinností. Prew sa mu snaží pomôcť, ale už je bohužiaľ neskoro. Zatknú ho a vojenský súd mu určí trest. Vo väznici príde do kontaktu s Tučniakom, ktorý ho denne mláti a trestá. Warden a Karen plánujú spoločný život. Kapitán Holmes sa nesmie dozvedieť, že jeho podriadený a jeho manželka majú pomer. Riešením by bol rozvod a prevelenie Warden do Štátov. Prewa stále provokuje seržant Galovitch (John Dennis), s ktorým sa nakoniec pustí do bitky na nádvorí v kasárňach. Kapitán Holmes to vidí a nezasahuje. Neskôr sa mu to stane osudným a jeho praktiky odhalia priami nadriadení, ktorí ho zbavia služby. Prew je však už zmlátený a aj napriek tomu, že odmieta boxovať, pustí sa do silnej odplaty a Galovitcha zmláti.
Hruštínske podolie
Doprava
Údolím Hruštínky vedie Hruštínskym podolím dôležitá komunikácia, cesta I/78, vedúca z Dolného Kubína do Námestova. Pri Lokci sa na hlavný ťah pripája cesta II/520 z Oravskej Lesnej, ktorá pokračuje v peáži a pri Oravskej Jasenici odbočuje do Vavrečky a Tvrdošína. V Lokci v minulosti začínala úzkorozchodná Oravská lesná železnica.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
V tú noc sa z bezvýchodných situácií snažia cez alkohol dostať Prew a seržant Warden. Opijú sa, keď ich v tom nájde dobitý a zakrvácaný Angelo. Utiekol z väzenia po tom, čo ho dali na samotku a čo ho Tučniak Judson zmlátil. Angelo umiera v náručí Prewa, ktorý sľubuje pomstu. Počká si na Tučniaka, keď bude vychádzať z baru a vyzve ho na súboj nožom. Zalezú do tmavej uličky, kde si zmerajú sily. Prew Tučniaka zabije a skryje sa u milenky Lorene.
Hruštínske podolie
Turizmus
Táto časť Oravskej kotliny slúži ako východisko výstupov do okolitých pohorí. Návštevníci regiónu vyhľadávajú najmä horské polohy a tiež okolie Oravskej priehrady, v zimnom období lyžiarske strediská. Územie Hruštínskeho podolia vyhľadávajú horskí cyklisti, pre ktorých je Orava atraktívnou oblasťou s viac i menej náročnými cestami.
Odtiaľto až na večnosť
Dej
Píše sa 7. december 1941, keď japonské armádne stíhačky zaútočia na Pearl Harbor. Prew je už niekoľko dní nezvestný, vražda Tučniaka je stále nevyriešená, seržant Warden sa snaží zmobilizovať svojich vojakov. V to nedeľné ráno nastáva na základni obrovský zmätok. Prew má informácie z rádia a napriek svojim zraneniam, ku ktorým prišiel v zápase s Tučniakom, a napriek Loreniným protestom vykráda sa večer smerom do kasárni. Chce sa vrátiť medzi vojakov, aby mohol bojovať s ostatnými. Nočná hliadka ho odhalí a vyzve, aby neutekal a vzdal sa. V šere noci a napätej situácii neodhadne o koho ide a Prewa zastrelí. Pre svoju tvrdohlavosť pomstil nielen kamaráta, ale zapríčinil si aj vlastnú smrť.
Hruštínske podolie
Turizmus
Severozápadný okraj lemuje Chránená krajinná oblasť Horná Orava, na územie Hruštínskeho podolia zasahuje v severnej časti v okolí ústia Bielej Oravy do Oravskej priehrady.
Apremont (Ain)
Polohopis
Apremont má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Apremont má 352 obyvateľov (2009).