cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Generácia Alfa
Predpovede
Prvá vlna Generácie Alpha dosiahne dospelosť po roku 2030. Očakáva sa, že v tejto dobe bude ľudská populácia len necelých deväť miliárd a svet bude mať vôbec najvyšší podiel ľudí vo veku nad 60 rokov. Znamená to, že práve táto demografická skupina bude nositeľom bremena starnutia populácie. Podľa, austrálskeho sociológa, Marka McCrindla, sa u Generácie Alpha s najväčšou pravdepodobnosťou oneskoria ukazovatele štandardného života, ako sú manželstvo, pôrod a odchod do dôchodku, rovnako ako niekoľko predchádzajúcich generácií. McCrindle odhadoval, že Generácia Alpha bude do roku 2030 tvoriť 11% globálnej pracovnej sily. Predikuje tiež, že ľudia z tejto generácie budú žiť dlhšie, budú tvoriť menšie rodiny, a Generácia Alfa bude „vôbec najformálnejšie vzdelanou, najvyspelejšou a globálne najbohatšou generáciou“.
Železničná stanica Zemianske Kostoľany
Železničná stanica Zemianske Kostoľany je železničná stanica v Zemianskych Kostoľanoch. Leží na trati 140 Nové Zámky – Prievidza. Nie je elektrifikovaná.
Doprava
Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Trnava.
Generácia Alfa
Predpovede
Od roku 2020 najnovšie demografické projekcie OSN predpovedajú, že do roku 2030 bude 8,5 miliárd ľudí, do roku 2050 9,7 miliárd a do roku 2100 10,9 miliárd. Výpočty OSN predpokladajú, že v krajinách s obzvlášť nízkou mierou plodnosti stúpnu priemery na 1,8 dieťaťa/ ženu. Podľa štúdie z roku 2020, ktorú vypracovali vedci z Institute for Health Metrics and Evaluation (IHME) z Washingtonskej univerzity a zverejnili publikovaná v časopise Lancet, by však do roku 2100 mala byť populácia len asi 8,8 miliárd ľudí, čo je o dve miliardy menej, ako predpovedá OSN. Je to preto, lebo ich analýza naznačuje, že keďže sa možnosti vzdelávania a plánované rodičovstvo stávajú pre ženy čoraz dostupnejšími, rozhodujú v priemere sa mať nie viac ako 1,5 dieťaťa. Vedci tvrdia, že vo väčšine krajín sveta pokles plodnosti naďalej pretrváva. Hlavne vo viac ako 20 krajinách, vrátane Číny, Japonska, Južnej Kórey, Thajska, Španielska, Talianska, Portugalska a Poľska, by sa populácia mohla asi o polovicu alebo aj o viac znížiť. Medzitým bude v subsaharskej Afrike naďalej pretrvávať populačný rozmach a Nigéria do konca storočia dosiahne 800 miliónov ľudí. Prírastok ľudskej populácie, ktorý je nižší, ako sa očakávalo, znamená menší tlak na životné prostredie a na dodávky potravín, ale tiež poukazuje na bezútešný ekonomický obraz pre ekonomicky slabé krajiny. Pre krajiny subsaharskej Afriky by však existovala veľká príležitosť na rast. Vedci predpovedali, že v priebehu storočia sa hlavné, ale starnúce ekonomiky ako Brazília, Rusko, Taliansko a Španielsko oslabia, zatiaľ čo Japonsko, Nemecko, Francúzsko a Spojené kráľovstvo zostanú v prvej desiatke. India by mala v konečnej fáze vo svetovej ekonomike získať tretiu pozíciu. Čína by mala do polovice storočia z pozície najsilnejšej ekonomiky na svete vytlačiť Spojené štáty, neskôr by sa ale mala späť na druhé miesto vrátiť.
V roku 2009 demograf Phillip Longman predpovedal pokles miery plodnosti v rozvinutých a dokonca aj v niektorých rozvojových. Týmto poklesom zapríčinené výsledné demografické zmeny budú hrať podstatnú úlohu aj v nadväzujúcom kultúrnom vývoji. Vlády nie sú a nebudú schopné mieru plodnosti dramaticky navyšovať. Darí sa im len skôr pomáhať ľuďom mať deti. V mnohých súčasných krajinách od plodenia detí odrádzajú rôzne kultúrne a ekonomické skutočnosti. Longman poznamenal, že aj v histórii boli prípady, keď jurisdikcie zistili príliš nízku mieru plodnosti, avšak ľudstvo zjavne nevyhynulo. Kráľovstvá, staroveké ríše a národy, ktoré ich tvorili, už neexistujú, no ich územia zostávajú naďalej osídlené. Žijú tam potomkovia iných národov. Ak určité skupiny ľudí nebudú mať deti alebo ich bude príliš málo, postupne ich nahradia tí, ktorí majú viac detí. Ľudia, ktorí žijú v rýchlo sa rozvíjajúcich a kozmopolitných spoločnostiach, zvyčajne strácajú väzby na svojich predkov. Je preto menej pravdepodobné, že budú mať deti, zatiaľ čo tí, ktorí ich nakoniec prevážia, majú sklon k náboženstvu, k tradičným názorom a k silnej identifikácii s vlastnou komunitou. Longman tvrdil, že už na začiatku roku 2000 bolo zrejmé, že kultúra USA sa postupne odkláňa od sekulárneho individualizmu k náboženskému fundamentalizmu, zatiaľ čo sa Európania pomaly dištancujú od Európskej únie a stávajú sa „svetovými občanmi“.
Kopyly
Kopyly je dedina na Ukrajine v Poltavskom rajóne Poltavskej oblasti. Žije tu 2525 obyvateľov.
Generácia Alfa
Predpovede
Longman tvrdí, že ďalším dôsledkom nízkej plodnosti je rastúca náročnosť financovania programov sociálnej starostlivosti, ako sú dôchodkové systémy a opatera starších ľudí. Boli to pôvodne bežné rodinné funkcie, ktoré si postupne štát privlastnil. Je to tak preto, lebo zatiaľ čo priemerná dĺžka života v posledných desaťročiach rástla len mierne, plodnosť dramaticky klesala. Znamená to, že zvyšujúci sa pomer závislosti je do veľkej miery spôsobený skutočnosťou, že sa mnoho daňových poplatníkov potrebných na financovanie týchto programov nestihlo nikdy narodiť. Zvyšovanie daní by mieru pôrodnosti ešte viac znižovalo. V konečnom dôsledku budú musieť byť znižované, alebo dokonca zrušené a rodinné jednotky, ktoré sú menej závislé od vlády, budú čoraz bežnejšie, pretože budú mať evolučnú výhodu. Longman tiež predpovedá, že percentuálne sa v populácii počet domácností s jedným dieťaťom zníži. Je to logicky preto, lebo jedno dieťa môže nahradiť iba jedného z rodičov, nie oboch, preto sa potomkovia viacdetných rodín pomaly stanú väčšinou a odovzdajú nasledujúcim generáciám hodnoty, ktoré poznali zo svojich rodín. Dejiny samozrejme obsahujú prípady veľkých revolt mládeže, nedávnym príkladom sú 60. roky. Ale ešte v povojnovej ére bolo normou, že sa ľudia ženili a mali veľa detí, s veľmi malými rozdielmi v sociálnych, politických alebo náboženských názoroch. Na začiatku dvadsiateho prvého storočia sa rodiny, ktoré majú len jedno alebo žiadne deti, znovu stávajú oveľa bežnejšími. Môže to znamenať, že budúci zástanci kontrakultúry pravdepodobne zistia, že sú spolu so svojimi názorovými spojencami v menšine.
Vo svojej knihe z roku 2010, ''Shall the Religious Inherit the Earth? Demography and Politics in the Twenty-First Century'', politický a náboženský demograf Eric Kaufmann tvrdí, že odpoveď na otázku nastolenú v nadpise je kladná, pretože demografická realita predstavuje skutočné výzvy v súvislosti s predpokladom nevyhnutnosti sekulárneho a liberálneho pokroku. Poznamenal, že ortodoxné náboženské frakcie majú v porovnaní so svojimi umiernenejšími krídlami a ateistami významnú výhodu v plodnosti. Napríklad belošské katolíčky vo Francúzsku majú v priemere o pol dieťaťa viac ako ich belošské svetské náprotivky, zatiaľ čo Amiši v USA majú v priemere tri až štyrikrát viac detí ako ich spolukresťania. Vysoko náboženské skupiny majú tendenciu izolovať sa od sekularizačných účinkov modernej väčšinovej západnej spoločnosti, čo zvyšuje pravdepodobnosť, že si deti zachovajú vieru svojich rodičov. Sekulárni ľudia majú v súčasnom porovnaní pomerne nízku mieru plodnosti. Je to z rôznych dôvodov: materializmus, individualizmus, preferencia existencie v dnešku, feminizmus, environmentalizmus alebo všeobecný pesimizmus. Kaufmann predpokladá, že sekularizmus bude v Európe prijímaný rozporuplne. Zostane silný vo väčšine katolíckych krajín, najmä v Írsku a Španielsku, ale v podstate sa zastaví v protestantskej Európe a vo Francúzsku a do polovice storočia upadne v severozápadnej Európe. Pre Mercator Net povedal, že jediný spôsob, ako tento trend zvrátiť, je „vyznanie, ktoré sa dotýka emocionálnych registrov a môže odlákať deti od fundamentalistov“ a „odmietnutie multikulturalizmu“. Naznačil, že jeho súčasťou môže byť „sekulárny nacionalizmus“ a umiernené náboženstvo spojené s národným štátom, tieto tradície však v značnej miere strácajú podporu.
Prognóza Pew Research Center z roku 2017 naznačuje, že medzi rokmi 2015 až 2060 by ľudská populácia mohla vzrásť asi o 32%. Spomedzi hlavných náboženských skupín sú nad touto hranicou iba moslimovia (70%) a kresťania (34%). Preto by mali mať, najmä moslimovia, v porovnaní s dneškom v globálnej populácii vyšší podiel než teraz. Hinduisti (27%), Židia (15%), vyznávači tradičných ľudových náboženstiev (5%) a nábožensky neprepojení (3%) by rástli v absolútnom počte, ale boli by v relatívnom poklese, pretože ich miera rastu je nižšia ako globálny priemer. Na druhej strane, budhisti by zistili, že sa ich počet v rovnakom období znížil o 7%. V krajinách s väčšinou obyvateľstva budhistického vierovyznania, ako sú Čína, Japonsko a Thajsko je to spôsobené asistovaným rodičovstvom a starnutím populácie. Táto projekcia zohľadnila náboženské zmeny. Predchádzajúce výskumy navyše naznačujú, že zmena má v porovnaní s plodnosťou a úmrtnosťou iba malú úlohu pri raste alebo poklese náboženstva.
Štúdia etno-demografických zmien Erica Kaufmanna, kniha Whiteshift,, rozsiahle rozoberá vplyv migračnej a demografickej transformácie a jej vplyv na volebné urny Západu. Tento knižný titul z roku 2018 dekóduje Kaufmannove predpovede, že v dôsledku medzinárodnej migrácie sa západné krajiny stanú čoraz etnicky rozmanitejšími a rastúci počet ľudí bude mať zmiešané kultúrne dedičstvo. Ďalej tvrdí, že kategória „bielych ľudí“ sa rozšíri a bude zahŕňať etnicky rozmanitejšich jedincov. Pre Kaufmanna je v čase písania článku jedným z hlavných rozporov v politickom prostredí Západu frakcia, ktorá chce tento proces urýchliť, ako aj tá, ktorá ho chce spomaliť. Naznačil, že nárast nacionalizmu a populizmu pozorovaný v mnohých západných krajinách je spôsobený práve touto druhou skupinou. Po celé desaťročia stanovovali normy prijateľných politických požiadaviek médiá, inštitúcie vysokoškolského vzdelávania a politické skupiny hlavného prúdu. Medzi také normy patrí to, čo nazval „ľavicový modernizmus“, presnejší výraz pre to, čo sa bežne označuje ako politická korektnosť, a „asymetrický multikulturalizmus“, alebo predstava, že okrem kultúry hostiteľa si treba zaslúžiť zachovanie všetkých kultúr prítomných v danej spoločnosti. Tieto normy bránili politikom a politickým stranám v hlavnom prúde reagovať na obavy veľkého počtu voliacich obyvateľov a dávali nacionalistickým populistom príležitosť dostať sa do čela spoločnosti.
V obdobnej publikácii, National Populism – The Revolt Against Liberal Democracy, sa politológovia Roger Eatwell a Matthew Goodwin pokúsili vysvetliť rovnomenný politický fenomén pomocou „modelu 4D“: ničenia národnej kultúry v dôsledku rozsiahlej medzinárodnej migrácie, zbavenia príležitostí v dôsledku globalizácie a v postindustriálnom hospodárstve s jeho častými narušeniami a pomalým rastom. Rastúca nedôvera pracujúcich a vidieckych voličov, ktorí sa cítia byť čoraz viac odcudzení liberálnymi kozmopolitnými politickými a mediálnymi elitami žijúcimi v mestách a zrušenie zosúladenia s tradičnými danosťami, ktoré možno vidieť na vysokej miere volatility voličov, alebo medzi ľuďmi, ktorí medzi voľbami prechádzajú z jednej strany na druhú. Nacionálny populizmus by sa nemal zamieňať s ľavicovým populizmom, ktorý sa zameriava skôr na sociálno-ekonomickú triedu ako na lásku k vlasti. Eatwell a Goodwin poznamenali, že podpora mainstreamových sociálnodemokratických strán v celej Európe klesla. Vo Francúzsku a Holandsku sa socialisti dostali na okraj spoločnosti. Eatwell a Goodwin predpovedajú, že nacionalizmus a populizmus zostanú dominantnou charakteristikou západnej politiky, kým opačná strana nebude môcť budovať platformu, ktorá by lepšie rezonovala medzi širokou verejnosťou. Aj po prekvapivom politickom vývoji, ako napríklad v referende o členstve v Európskej únii v Spojenom kráľovstve (Brexit) z roku 2016, mnoho politikov hlavného prúdu stále verilo, že ich voliči chcú viac prisťahovalectva, viac deregulácie, viac globalizácie a väčšiu kultúrnu rozmanitosť, keď prieskum verejnej mienky európskych voličov, YouGov, ukázal že ich záujmom číslo jeden bolo prisťahovalectvo.
Beaufort-sur-Gervanne
Beaufort-sur-Gervanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bill Durnan
Kariéra
V NHL debutoval až vo veku 27 rokov, no hneď v prvej sezóne sa zaradil medzi najlepších hráčov súťaže. V premiérovej sezóne 1943/1944 nastúpil do 50 zápasov, z ktorých iba päť jeho tím prehral. V play-off doviedol Canadiens ku zisku Stanleyho pohára a pomohol Montrealu ukončiť trinásťročné čakanie na zisk titulu v lige. Žiaden iný brankár toho roku nevychytal viac výhier a nemal nižší priemer inkasovaných gólov na zápas ako Durnan, ktorému tak podľa očakávania bola udelená Vezinova trofej.
Keď bol pre zlomeninu nohy kapitán tímu Toe Blake nútený ukončiť kariéru, Canadiens za jeho následníka zvolili práve Billa Durnana. Céčko mal na hrudi vyšité ale iba jeden rok, pretože v nasledujúcej sezóne vedenie súťaže zaviedlo pravidlo, ktoré zakazovalo brankárom nosiť toto písmeno na drese. Toto pravidlo sa odvtedy volá Durnanovo. Na mnoho ďalších desaťročí sa žiaden iný maskovaný muž nestal kapitánom, až v rokoch 2008-2010 Vancouver Canucks určil za svojho lídra Roberta Luonga, ktorý síce céčko na drese nenosil, ale mal ho namaľované na helme a mnoho oficiálnych stránok Luonga uznáva ako kapitána Kosatiek.
V sezóne 1948/1949 vychytal až desaťkrát čisté konto, z toho neinkasoval gól až v štyroch zápasoch po sebe. Dobu nepriestrelnosti natiahol Durnan na 309 minút a 21 sekúnd a tento rekord vydržal až do roku 2004, kedy tento zápis prekonal Brian Boucher, ktorý nepustil puk za chrbát ešte o takmer 23 minút dlhšie.
V roku 1950 sa vo veku 35 rokov rozhodol pre odchod do hokejového dôchodku a to aj navzdory tomu, že bol úradujúcim držiteľom Vezinovej trofeje. Napriek tomu, že patril medzi najväčšie hviezdy ligy, pred každým zápasom pociťoval neznesiteľný stres a tlaku, ktorý naňho bol vyvíjaný už nevládal vzdorovať. Jeho mentálnemu rozpoloženiu nepomáhali ani priaznivci tímu, ktorí po každej chybičke Durnana zvykli skandovať: „''My chceme Bibeaulta! My chceme Bibeaulta!''“, čím apelovali na návrat Durnanovho predchodcu. Niekoľko spoluhráčov neskôr priznalo, že slová fanúšikov sa zakaždým hlboko dotkli Durnana, ktorý sa cez prestávky uzatváral do malej miestnosti, kde fajčil jednu cigaretu za druhou a snažil sa negatívne emócie predýchať.
Herný štýl
Už od deviatich rokov bol Durnan vedený k tomu, aby sa naučil používať hokejku v oboch rukách. Keďže vtedajšia výstroj umožňovala držanie hokejky v obidvoch rukách, Durnan si často počas zápasov prehadzoval hokejku z pravej ruky do ľavej a opačne podľa toho, z ktorej strany sa ku nemu blížili protihráči.
Osobný život
Po zavesení korčúľ na klinec sa začal venovať trénovaniu, istý čas bol lodivodom Ottawy Senators. Zomrel v októbri 1972 z dôvodu zlyhania obličiek. V posledných rokoch života trpel cukrovkou a jeho zdravie sa rapídne zhoršovalo.
Canal du Centre
Canal du Centre môže byť:
Kyselina pyrohroznová
Kyselina pyrohroznová (CH3COCOOH) je najjednoduchšia alfa-ketokyselina, kyselina obsahujúca ketónovú skupinu. Jej konjugovaná báza, pyruvát, je kľúčovým medzikrokom niekoľkých metabolických dráh v bunke.
Kyselinu pyrohroznovú je možné vytvoriť z glukózy pomocou glykolýzy. Takisto je možné ju premeniť naspäť na sacharid pomocou glukoneogenézy alebo na mastné kyseliny vďaka reakcii s acetylkoenzýmom A. Z kyseliny pyrohroznovej je možné vytvoriť aminokyselinu alanín alebo sa dá fermentovať za tvorby etanolu či laktátu.
Kyselina pyrohroznová je zdrojom energie pre bunky vďaka jej účasti v citrátovom cykle za prítomnosti kyslíka (aeróbna respirácia). Alternatívne je možné ju fermentovať, ak kyslík nie je prítomný.
Chémia
V roku 1834 Théophile-Jules Pelouze destiloval kyselinu vínnu a izoloval kyselinu glutárovú a neznámu organickú kyselinu. Jöns Jacob Berzelius opísal túto neznámu organickú kyselinu v nasledujúcom roku a pomenoval ju "pyruvic acid", pretože bola destilovaná pri vysokej teplote. V slovenčine sa nazýva pyrohroznová, z latinského "pyro-" (oheň) a podľa pôvodu kyseliny vínnej.
Kyselina pyrohroznová je bezfarebná tekutina miešateľná s vodou so zápachom podobným kyseline octovej. V laboratóriu je možné ju pripraviť zahriatím zmesi kyseliny vínnej a hydrogénsíranu draselného, oxidáciou propylénglykolu silným oxidačným činidlom (napríklad manganistanom draselným alebo bielidlom) alebo hydrolýzou acetylkyanidu vytvoreného reakciou acetylchloridu s kyanidom draselným:
Biochémia
Pyruvát sa mení na acetylkoenzým A, ktorý je hlavnou vstupnou látkou do sledu reakcií známych ako citrátový cyklus (prípadne Krebsov cyklus, cyklus trikarboxylových kyselín). V citrátovom cykle sa pyruvát postupne premieňa na kyselinu oxaloctovú (oxalacetát) sériou anaplerotických reakcií, ktoré dopĺňajú medziprodukty Krebsovho cyklu. Oxalacetát je takisto možné využiť na glukoneogenézu. Tento sled reakcií je pomenovaný po Hansovi Adolfovi Krebsovi, biochemikovi, ktorý za jeho objav dostal v roku 1953 Nobelovu cenu za fyziológiu, spolu s Fritzom Lipmannom. Cyklus sa často nazýva citrátový cyklus alebo cyklus trikarboxylových kyselín, pretože jedným z prvých medziproduktov je kyselina citrónová.
Ak nie je dostupný dostatok kyslíku, pyruvát sa rozkladá anaeróbne za vzniku laktátu u zvierat a alkoholu u rastlín a mikroorganizmov (a kaprov ). Pyruvát z glykolýzy sa fermentáciou rozkladá na laktát pomocou laktátdehydrogenázy a koenzýmu NADH alebo na acetaldehyd pomocou pyruvátdekarboxylázy a potom na etanol.
Pyruvát je kľúčovým stretom v sieti niekoľlkých metabolických dráh. Je možné ho konvertovať na sacharidy (glukoneogenéza), mastné kyseliny, aminokyseliny, etanol, alebo z neho získať energiu. Vďaka tejto schopnosti spája dokopy veľmi dôležité procesy a umožňuje rôzne spôsoby zisku týchto látok.
náhľad|450x450bod|[[Referenčné hodnoty pre krvné testy, porovnanie obsahu pyruvátu v krvi (fialový pás blízko stredu) s inými látkami.]]
Produkcia pyruvátu v glykolýze
V glykolýze je fosfoenolpyruvát (PEP) premenený na pyruvát pomocou pyruvát kinázy. Táto reakcia je silne exergonická a nevratná. V opačnom procese počas glukoneogenézy je nutné využiť dva enzýmy (pyruvát karboxylázu a PEP karboxykinázu) na sprostredkovanie opačnej reakcie (tvorby PEP z pyruvátu). Táto reakcia je zároveň jednou z reakcií glykolýzy, ktoré určujú jej hlavný smer v bunkách.
Karboxlyácia na oxaloacetát
Karboxyláciou za katalýzy pyruvát karboxylýzou vzniká oxalacetát. Táto reakcia je prvým krokom glukoneogenézy. Zároveň môže slúžiť ako anaplerotická reakcia pre citrátový cyklus.
Transaminácia na alanín
Transaminácia za katalýzy alaníntransaminázou (ALT) produkuje alanín. Je to jedna z hlavných reakcií metabolizmu aminokyselín. Táto reakcia sa využíva i pri stanovení v klinickej biochémii.
Redukcia na laktát
Redukcia na laktát prebieha pomocou laktátdehydrogenázy. Toto stanovenie sa takisto dá využiť v rámci klinickej biochémie.
Využitie
Pyruvát sa predáva ako prostriedok na chudnutie, aj keď toto využitie zatiaľ nebolo podporené dôveryhodnými vedeckými štúdiami. Systematická review šiestich klinických skúšok odhalila štatisticky signifikantný vyplv pyruvátu na zmeny telesnej hmotnosti, avšak všetky tieto skúšky mali metodologický problémy a výsledný efekt pyruvátu bol malý. Review takisto identifikovala nepriaznivé účinky spojené s použitím pyruvátu, ako napríklad hnačka, plynatosť alebo zvýšenie LDL cholesterolu. V závere autori usudzujú, že dôkazy tohto účinku pyruvátu nie sú dostatočné.
Takisto existuje in vitro aj in vivo dôkaz toho, že v srdci pyruvát napomáha metabolizmu (stimuláciou na základe produkcie NADH) a zvýšeniu srdcového výkonu.
Cesta I. triedy 9
Cesta I. triedy 9 môže byť:
Mull (ostrov)
Mull (,, starosever. Myl) je ostrov v súostroví Vnútorné Hebridy v Atlantickom oceáne, ležiaci bezprostredne pri západnom pobreží Škótska (oddeľuje ho prieliv Sound of Mull). Po ostrove Skye to je najväčší ostrov tohto súostrovia a štvrtý najväčší ostrov Škótska.
Podľa sčítania v roku 2011 na ostrove žije 2 800 obyvateľov, čo je mierne zvýšenie oproti sčítaniu v roku 2001, kedy tu žilo 2 667 obyvateľov. V 18. storočí tu žilo až 10-tisíc ľudí. V lete sa na ostrove zdržuje množstvo turistov. Vyše tretina obyvateľov ostrova (asi tisíc) žije v hlavnom sídle ostrova, v prístave Tobermory.
Hlavné ekonomické aktivity na ostrove sú popri cestovnom ruchu rybolov, poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo a pálenie whisky (pálenica v Tobermory). Podnebie ostrova je mierne oceánske. Ostrov Mull patrí do administratívnej oblasti Argyll and Bute.
Geografia
Dĺžka pobrežia ostrova je asi 480 kilometrov. Najvyšší vrch ostrova, Ben More, dosahuje výšku Ostrov je spojený trajektami so škótskou pevninou, najlepšie spojenie má s mestom Oban.
Mouchamps
Mouchamps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouilleron-en-Pareds
Mouilleron-en-Pareds je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
BMW rad 3 (E36)
right|thumb|270px|BMW E36 Touring (kombi) right|thumb|270px|BMW E36 Coupe right|thumb|270px|BMW E36 Convertible (kabriolet) right|thumb|270px|BMW E36 Compact right|thumb|270px|BMW E36 M3 right|thumb|Interiér BMW E36
Mouilleron-en-Pareds
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
BMW rad 3 (E36)
BMW E36 je tretia generácia automobilov strednej triedy radu 3, ktorú vyrábala v rokoch 1990 až 2000 nemecká automobilka BMW. Tretia generácia bola uvedená koncom roku 1990 (ako model 1991) pre Európu a koncom roku 1991 (ako model 1992) pre USA a Kanadu. E36 je nasledovníkom modelu E30 a napokon bol sám nahradený modelom E46 v modelovom roku 1999. Model E36 mal enormný predajný úspech na trhu. Položil vysokú latku pre nasledovníka E46, ktorý mal vďaka nemu úspech v nasledujúcich rokoch.
Mouilleron-en-Pareds
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
BMW rad 3 (E36)
BMW Compact bol uvedený v roku 1995 a začal sa vyrábať vo verzii 318ti. Bol veľmi populárny v Európe, ale mal veľký neúspech v Severnej Amerike. Kombi verzia zvaná "Touring" bola predávaná v Európe od roku 1995, ale nebola dostupná v USA.
Motory DOHC boli použité v celom rade, s variabilným časovaním ventilov VANOS, ktoré bolo predstavené v roku 1993. 2,5-litrový motor M50B25 použitý v modeloch 325i bol v roku 1996 nahradený 2,8-litrovým motorom M52B28, čím bol vytvorený model 328. Ďalší 2,5-litrový radový šesťvalec M52B25 bol znovu zavedený v roku 1998 ale modely ním vybavené boli označované ako 323i.
Motoršport
V pretekoch 24 Hours Nürburgring v roku 1998 vyhral E36 prvýkrát vôbec – verzia BMW E36 320d poháňaný naftovým motorom, ktorý nepotreboval toľko tankovacích zastávok ako jeho súperi.
Lili Reinhartová
Lili Reinhartová (* 13. september 1996, Cleveland, Ohio, Spojené štáty) je americká herečka známa zo seriálu Riverdale, kde hrá postavu Betty Cooperovú.
Životopis
Narodila sa v Clevelande, ale vyrastala v neďalekom meste Bay Village. Odmalička mala veľmi blízko k spevu, herectvu a tancu a ako desaťročná prosila matku, aby ju odviezla do New Yorku na konkurz. Presťahovala sa ako osemnásťročná do Los Angeles, aby sa mohla naplno venovať herectvu.
Kariéra
Jej prvá herecká rola bola v seriáli Law & Order: Special Victims. V roku 2012 bola zvažovaná na úlohu Cosette z muzikálu Bedári.
Dňa 9. februára 2016 bola obsadená ako Betty Cooperová v tínedžerskej dráme Riverdale.
10. februára 2017 bolo oznámené, že si zahrá jednu z postav vo filme Galveston (2018) spoločne s Benom Fosterom a Elle Fanningovou.
Hlasy
Hlasy je štúdiový album, ktorý nahral Richard Müller s vokálnou (a cappella) skupinou Fragile. Album v roku 2013 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music Group. Celý album coververzií Müllerových hitov je zaranžovaný a nahraný bez hudobných nástrojov. Ak aj počuť ich zvuky, sú v skutočnosti v mikrofónoch modulované hlasmi vokalistov zo skupiny Fragile.
Cesta I. triedy 10
Cesta I. triedy 10 môže byť:
Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki
'''Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki' (, dosl. Palác pre Putina: Príbeh najväčšieho úplatku'') je investigatívny dokument natočený Nadáciou boja proti korupcii (FBK) a zverejnený na YouTube kanáli opozičného politika Alexeja Navaľného 19. januára 2021. Navaľnyj v ňom detailne opisuje cestu ruského prezidenta Vladimira Putina na vrchol moci a stavbu obrovského sídla s pozemkom na brehu Čierneho mora, ktorý prezident údajne využíva. Zo zistení nadácie vyplýva, že celý komplex stál dohromady viac ako 100 miliárd rubľov, čo je približne 1,1 miliardy eur. Zložiť sa naň mali viacerí vplyvní ruskí podnikatelia či riaditelia štátnych podnikov s väzbami na prezidenta, kvôli čomu ho Navaľnyj označil za "najväčší úplatok v dejinách". Dokument bol zverejnený deň po zadržaní Navaľného po prílete z Nemecka a za 5 dní od zverejnenia nazbieral viac ako 77 miliónov pozretí a cez 1 385 000 komentárov. 28. januára prekonal hranicu 100 miliónov zhliadnutí a na slovenskom YouTube sa umiestnil na 5. mieste v kategórii Trendy.
Hovorca ruského prezidenta Dmitrij Peskov po zverejnení dokumentu vyhlásil, že Navaľnyj len vyťahuje staré obvinenia, ktoré vyvrátili už pred niekoľkými rokmi
Obsah
Dokument je rozdelený na 25 kapitol.
Miesta natáčania
Nemecko, Drážďany:
Lisa McCune
Lisa McCune (* 19. február 1971, Sydney, Austrália) je austrálska herečka, známa z austrálskeho televízneho seriálu Blue Heelers (1994 -2006).
Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki
Miesta natáčania
Rusko, Krasnodarský kraj:
Lisa McCune
Detstvo a mladosť
McCuneová sa narodila v Sydney a vyrastala v Perthe. Prvýkrát vystúpila na javisku ako pätnásťročná ako Dorothy v divadelnej inscenácii Čarodejník z krajiny Oz, v divadle Limelight vo Wanneroo v západnej Austrálii.
Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki
Miesta natáčania
Rusko, Petrohrad
Lisa McCune
Detstvo a mladosť
Po absolvovaní strednej školy Carine Senior High School a absolvovaní Greenwood Senior High School, bola prijatá na kurzy klasického spevu a hudobného divadla na Western Australian Academy of Performing Arts (WAAPA). V roku 1990 ukončila bakalársky titul v hudobnom divadle.
Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki
Rusko
Reakcie Kremľa sa postupom času menili. Keď mal dokument ešte len 10 mil. zhliadnutí, okomentoval ho hovorca prezidenta Dmitrij Peskov tak, že je "otrepaný", a že už pred niekoľkými rokmi takéto podozrenia vyvrátili. S rovnakou rétorikou pokračoval aj nasledujúci deň, no keď pozretia prekročili hranicu 85 miliónov, vyjadril sa k nemu 25. januára aj samotný Putin. Ten vyhlásil: „Nič, čo tam je uvedené, nie je môj majetok. Ani mne, ani mojim blízkym príbuzným to nepatrí a nikdy nepatrilo,“ a označil to za vymývanie mozgov. Na druhý deň však Peskov tvrdil, že sídlo patrí podnikateľom, avšak nemôže povedať komu, keďže ide o súkromný majetok. Trvalo takmer dva týždne, kým sa k palácu niekto prihlásil - urobil tak ruský miliardár Arkadij Rotenberg, ktorý má vraj v pláne na mieste zriadiť hotel.
Zahraničie
Dokument sa dostal na titulné strany viacerých popredných západnýchh médií. Zaoberali sa ním CNN, Deutsche Welle , France24 či Rádio Slobodná Európa. Bez odozvy neostal ani na Slovensku. Denník N napísal: "Navaľnyj baví Rusko aj z väzenia" a že "Aj pri dokumente o sídle na brehu Čierneho mora, ktoré pripomína malé kráľovstvo, vidno obrovský talent opozičného lídra, ktorého meno Putin nevyslovuje." . Denník Postoj tvrdí, že "najnovšie video Navaľného ukazuje, že na zatknutie bol pripravený. A ukazuje aj to, prečo je pre Putina a jeho režim hrozbou."
Lisa McCune
Kariéra
Začiatkom roku 1997 hrala v Melbournskej divadelnej spoločnosti (MTC) v divadelnej inscenácii A Little Night Music a o rok neskôr, stvárnila Popolušku v ďalšom muzikáli Into the Woods.
V roku 2005 hrala v austrálskom filme Malá ryba, po boku Cate Blanchett a Sama Neilla. Objavila sa aj v mnohých muzikáloch a iných javiskových produkciách po celej Austrálii, najmä ako Sally Bowles v Cabarete, ďalej ako Hope Cladwell v Urinetown a ďalej ako Olive Ostrovsky v The 25th Annual Putnam County Spelling Bee.
Dvorec dľa Putina. Istorija samoj boľšoj vziatki
Galéria
Tieto fotografie urobili pravdepodobne robotníci pracujúci na stavbe. Na internet unikli v roku 2011.
Železničná stanica Michalovce
Železničná stanica Michalovce je železničná stanica v Michalovciach. Leží na trati 191 Michaľany – Łupków. Nie je elektrifikovaná.
Lisa McCune
Kariéra
Od roku 2007 do roku 2011 McCuneová hrala v televíznom seriály Sea Patrol, kde stvárnila hlavnú rolu. Po piatej sérii bol televízny seriál zrušený.
Železničná stanica Michalovce
V auguste 2022 ŽSR vypísali súťaž na elektrifikáciu trate Bánovce nad Ondavou – Humenné. Súčasťou projektu je aj rekonštrukcia železničnej stanice Michalovce, zvýšenie traťovej rýchlosti na 120 km/h ako aj elektrifikácia 3 kV jednosmernou sústavou. Odhadovaná cena je 170 mil eur a ukončenie by malo byť v roku 2026.
Doprava
Na stanici sa nachádzajú 5 dopravných, 5 manipulačných, 2 odstavné a 1 ostatná koľaj. Výpravná budova je v prevádzke od 20. mája 1998. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.
Lisa McCune
Kariéra
V roku 2019 sa McCuneová objavila v 33 variáciách v Comedy Theatre, v Melbourne, po boku Ellen Burstyn. McCuneová stvárnila Gertrude v inscenácii Hamleta Bell Shakespeare v roku 2020 v Sydney Opera House, Canberra Theatre Center a Arts Center Melbourne. V roku 2022 sa objavila ako Elizabeth Laine vo filme Girl from the North Country.
Súkromný život
McCuneová sa vo februári 2000 vydala za Tima Disneya, s ktorým má tri deti, narodené v rokoch 2001, 2003 a 2005. V roku 2021 priznala, že je slobodná, pričom nie je známe, kedy sa s Disneym rozviedli.
Beaumont-en-Diois
Beaumont-en-Diois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aleš Svoboda
Ing. Aleš Svoboda, CSc. (* 13. júl 1930, Bratislava – † 18. marec 2016, Bratislava) bol slovenský vodohospodár, hydrológ a priekopník matematického modelovania v odbore hydrológia.
Rodisko, štúdiá, vzdelanie
Narodil sa v Bratislave v rodine Františka Svobodu, remeselníka moravského pôvodu.
V rokoch 19491954 vyštudoval Stavebnú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (SF SVŠT, teraz Slovenská technická univerzita).
V rokoch 19541960 bol odborným asistentom na Katedre hydromeliorácií. Na uvedenej katedre začal postgraduálne štúdium pod vedením akademika Ota Duba.
V roku 1960 prešiel z SF SVŠT na Ústav hydrológie a hydrauliky v Bratislave (ÚHH SAV), kde pôsobil až do svojho odchodu do dôchodku (teraz Ústav hydrológie SAV). V roku 1964 ukončil postgraduálne štúdium obhajobou dizertačnej práce: „Klasifikácia československých riek podľa variability priemerných ročných prietokov a prietokov vegetačného obdobia“.
V období 19691970 absolvoval postdoktorandskú stáž na Torontskej univerzite v Kanade, na Katedre mechanického inžinierstva. Predmetom stáže bolo použitie matematických modelov na vyjadrenie vzťahov medzi štatistickými parametrami extrémnych hodnôt vstupu a výstupu z modelu. Počas stáže sa zdokonalil v programovaní, ktoré neskôr využil v matematickom modelovaní zrážkovo-odtokových riečnych modelov. Vytvoril predpovedný model NLC, ktorý využíva transformáciu odtoku vody v riečnej sieti tzv. kaskádou nelineárnych nádrží. Tento model sa dodnes používa ako alternatívny predpovedný model pre extrémne povodňové prietoky slovenského úseku rieky Dunaj.
Mouilleron-le-Captif
Mouilleron-le-Captif je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Terrible 2s
Terrible 2s je slovenská hudobná skupina. Vznikla v roku 2020 zo štyroch pôvodných členov bratislavských Živých kvetov. Založili ju speváčka a textárka Lucia Piussi spolu s Agnes Loveckou a vytvorili nové autorské duo. Terrible 2s vydali v roku 2021 svoj debutový album Na vrchole síl   , ktorý produkovali Terrible 2s a Tomáš Sloboda. Ďalej v decembri 2021 nasledovalo vydanie dvojsingla Vianoce (produkcia Tomáš Sloboda) a v novembri 2022 vydanie EP Slovenskoo/Šťastie (produkcia Robert Pospiš a Martina Sillay). V januári 2023 zostavu Terrible 2s doplnila Eva Turnová (The Plastic People Of the Universe, Eturnity) a spolu nahrali v bratislavskom štúdiu Real Music House svoj druhý album Dotýkať sa oblakov, ktorý vyjde v priebehu roka 2023 vo vydavateľstve Slnko records.
Zostava
Lucia Piussi (spev, gitara), Agnes Lovecká (moog, husle, spev), Eva Turnová (basgitara, spev), Juraj Mironov (gitara), Michal Lašán (bicie)
2020 - Jan 2023
Lucia Piussi (spev, gitara), Agnes Lovecká (moog, husle, spev), Belinda Rašnerová (basgitara, spev), Juraj Mironov (gitara), Michal Lašán (bicie)
Diskografia
2022 - Slovenskooo/Šťastie, EP, 13:43 min, Slnko records
2021 - Vianoce, EP, 24:00 min, Slnko records
2021 - Na vrchole síl, 43:04 min, Slnko records
Michal Kovačič
Mgr. Michal Kovačič (* 1983, Bratislava) je slovenský moderátor a novinár (reportér), ktorý na Televízii Markíza uvádza politickú diskusnú reláciu Na telo.
Život
Absolvoval stredoškolské štúdium na Gymnáziu Jura Hronca (19972001) a následne magisterské štúdium v odbore právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (20022009). Pod vedením Ingrid Frohlichovej sa vo svojej diplomovej práci venoval problematike dôchodkovej reformy na Slovensku, pričom obhajobu absolvoval 12. februára 2009.
Cesta I. triedy 16
Cesta I. triedy 16 môže byť:
Michal Kovačič
Osobný život
2. júla 2017 sa zosobášil s novinárkou Zuzanou Hanzelovou. Svadobnú cestu strávili dobrovoľníckou prácou s deťmi v Nikarague.
Beaumont-lès-Valence
Beaumont-lès-Valence je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stráně nad Chomutovkou
Stráně nad Chomutovkou sú prírodná pamiatka ev. č. 5746 juhovýchodne od obce Velemyšleves v okrese Louny. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Chránené územie o rozlohe je rozdelené do dvoch samostatných lokalít: prvá lokalita sa nachádza na severnom okraji dediny Truzenice v katastrálnom území Velemyšleves a druhá lokalita sa nachádza v katastrálnom území Minice, asi  juhovýchodne od rovnomennej dediny.
Ochrana
Predmetom ochrany je biotop úzkolistých suchých trávnikov na juhozápadných svahoch údolia Chomutovky. Cieľom ochrany je obmedzenie vývojových procesov v ekosystéme formovanom prírodou i človekom tak, aby bol udržaný dobrý stav lokality.
Geológia
Podložie lokality tvoria jazerné sedimenty, konkrétne piesčité íly miocénneho uhlonosného súvrstvia. Pôdu tvorí černozem luvická. Geomorfologicky územie patrí do Krušnohorskej sústavy, Podkrušnohorskej oblasti, celku Mosteckej panvy a podcelku Žateckej panvy.
Flóra
Obe časti lokality majú podobný charakter xerotermných trávnikov, ktoré postupne zarastajú krovinami a náletovými drevinami. Vyskytuje sa tu zlatovlások obyčajný, sezel feniklový, kozinec dánsky, skorocel prímorský alebo psica tuhá.
Cesta I. triedy 17
Cesta I. triedy 17 môže byť:
Cesta I. triedy 18
Cesta I. triedy 18 môže byť:
Ulica M. R. Štefánika (Žilina)
Ulica M. R. Štefánika je ulica v Žiline, vedúca z východnej časti mesta do centra.
Priebeh
Začína na križovatke s Predmestskou a Košickou ulicou pri SAD Žilina. Pokračuje západným smerom do centra mesta, na Námestí M. R. Štefánika križuje ulicu 1. mája, následne ulicu Daniela Dlabača a končí na Námestie A. Hlinku.
Dejiny
V minulosti bola ulica M. R. Štefánika dôležitým dopravným koridorom, ktorým viedla doprava od Strečna (dnešná cesta I/18) cez terajšie Námestie A. Hlinku a Kálov. Tu sa napájala na dnes stále existujúce cesty Kysucká a Sasinkova, ktoré v minulosti privádzali do mesta dopravu od Čadce a Bratislavy. Neskôr bola doprava z centra mesta odklonená na Predmestskú a ulicu Veľká okružná, čím dopravný význam tejto ulice poklesol.
János Richter
János Richter (* 8. február 1872, Spišská Nová Ves† 18. máj 1934, Komárno) bol rímskokatolícky kňaz a politik maďarskej národnosti na Slovensku v období Uhorska a medzivojnového Česko-Slovenska.
Biografia
Narodil sa v zmiešanom slovensko-maďarsko-nemeckom prostredí. Študoval teológiu a v roku 1894 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil vo viacerých farnostiach na Orave. V roku 1910 bol za okres Dolný Kubín zvolený za poslanca Uhorského snemu za Národnú stranu práce, ktorá združovala vtedajšie liberálne politické prúdy. V sneme zasadal až do zániku kráľovstva v roku 1918.
Politicky aktívnym bol aj po vzniku Česko-Slovenska. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1925 bol zvolený za senátora za Maďarskú národnú stranu, ktorá v daných voľbách kandidovala spoločne s nemeckou stranou Zväz poľnohospodárov. Kandidoval v národnostne zmiešanom XI. volebnom kraji (Nové Zámky + Košice). V senáte zasadal v inkompatibilnom, rozpočtovom a ústavnoprávnom výbore. V priebehu volebného obdobia sa koalícia strán rozpadla a maďarskí senátori (vrátane Richtera) zo spoločného klubu vystúpili. V tomto období pôsobil ako kňaz v Ipeľskom Sokolci (vtedy Sakáloš).
Za senátora bol zvolený aj vo voľbách v roku 1929. Vtedy Maďarská národná strana kandidovala v koalícii s Krajinskou kresťansko-socialistickou stranou a Spišskou nemeckou stranou. V tomto volebnom období zasadal v kultúrnom a zahraničnom výbore senátu.
Napriek tomu, že sa hlásil k maďarskej národnosti, prejavy v senáte prednášal v nemčine. Súviselo to s jazykovo zmiešaným prostredím Spiša, v ktorom vyrastal. Napriek svojmu pôvodu a politickej orientácii mal blízky vzťah k Slovákom a k ich potrebám. Dokonca sa osobne angažoval v prospech prepustenia Andreja Hlinku, keď bol za čias Uhorska väznený.
Zomrel 18. mája 1934 po dlhej a závažnej chorobe vo veku 62 rokov. Pochovaný je v Komárne. V senáte Jánosa Richtera nahradil Emmerich Varga zo Spišskej nemeckej strany.
Cesta I. triedy 19
Cesta I. triedy 19 môže byť:
Cesta I. triedy 20
Cesta I. triedy 20 môže byť:
Kallimachos (sochár v 2. storočí pred Kr.)
Kallimachos bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.
Kallimachos, sochár z Atén, pôsobil zrejme v 2. stor. pred Kr. Známy je len vďaka nápisu na fragmente sochy muža, ktorý sa našiel počas vykopávok v Minturne v roku 1931.
Socha kedysi predstavovala nahú mužskú postavu v pohybe, ako je to možné vyvodiť z troch nájdených fragmentov. Prvý predstavuje ľavú nohu postavy a hrubý kmeň stromu (na kmeni je nápis), o ktorý sa postava opierala, noha je skrčená a nesie stopy remienka sandálu a predmetu, možno ruky, ktorá spočívala na hornej časti stehna. Ďalšie dva fragmenty sú úlomky pravej nohy, tiež mierne skrčenej. Z toho, čo zo sochy zostalo, je vidieť, že socha štylisticky patrila k dielam neskorého helenizmu.
Nápis (miestami značne poškodený), datovaný približne do druhého stor. pred Kr., hlása, že autormi diela boli Kallimachos a Gorgias:
Interpretácia záznamu patronymu (mena jeho otca) sa kvôli nečitateľnému začiatočnému písmenu líši. Väčšina znalcov sa prikláňa k tomu, že jeho otcom bol Mallias, a že Gorgias bol jeho brat. Americký archeológ Andrew Stewart ale činnosť oboch sochárov datuje približne do rokov 86 pred Kr. až 14 po Kr. a uvádza ich ako synov Kallia. Autorský podpis Kallimacha sa nachádza aj na reliéfe s vyobrazením Pana a troch Charitiek (charitky stoja na špičkách, akoby tancovali), ktorý sa nachádza v Kapitolskom múzeu v Ríme. Hypotézy, že reliéf zhotovil rovnomenný sochár z 5. stor. pred Kr., alebo že tu ide o kópiu jedného z jeho diel, sú nepravdepodobné (nápis sa totiž datuje do 1. stor. pred Kr. ). Tretia hypotéza, že je to falzifikát, sa znalcami poväčšine zamietla vzhľadom na neskoršie objavenie nápisu v Minturne. Je tu však stále možnosť, že tu ide o iného rovnomenného umelca.
Cesta I. triedy 21
Cesta I. triedy 21 môže byť:
Cesta I. triedy 60
Cesta I. triedy 60 môže byť:
Diaľnica A7
Diaľnica A7 môže byť:
Alexios I. (Byzantská ríša)
Alexios I. Komnénos (,, * asi 1057, Konštantínopol† 15. august 1118, tamže) bol byzantský cisár v rokoch 1081 až 1118. Bol druhým vládcom Byzantskej ríše z rodu Komnénovcov a zakladateľom komnénovskej dynastie na byzantskom tróne.
Alexiova vláda sa niesla v znamení bojov. Na východe krajiny boli jeho protivníkmi Seldžuci, na severe kmene Kumánov a Pečenehov, na západe sicílski Normani. Jedným z najvýznamnejších počinov jeho vlády bolo iniciovanie prvej križiackej výpravy. Alexios zaviedol početné reformy v krajine, uskutočnil menovú a daňovú reformu i reformu armády. Centralizoval riadenie štátu a potlačoval herézy. Zastavil vojenský a kultúrny úpadok Byzantskej ríše a krajine priniesol rozsiahle teritoriálne zisky. Obdobie byzantských dejín započaté jeho vládou býva nazývané aj komnénovská renesancia.
Vzhľad a osobnosť
Byzantská kronikárka Anna Komnéna, Alexiova dcéra, vykresľuje svojho otca ako smelého, no pokojného človeka, dušou bojovníka. Bol strednej, no pevne stavanej postavy, elegantný no neúnavný jazdec. Mal čierne vlasy, tmavé hnedé oči a tmavšiu pleť. Bol vynikajúcim, vzdelaným rečníkom a miloval vojenské remeslo. Hoci ako bojovník údajne nepôsobil nebezpečne a veľkolepo, na cisárskom tróne mal vzbudzovať úctu a pôsobiť vznešene. Podporoval vzdelanosť a i vďaka jeho matke Anne Dalasséne sa mu podarilo obnoviť poriadok v paláci a lesk cisárskeho dvora. Spravidla mal pevnú vôľu a neváhal učiniť rázne rozhodnutia. Zároveň však v jeho živote zohrávali dôležitú úlohu ženy, ktoré často ovplyvňovali jeho rozhodnutia (najprv jeho matka Anna Dalasséna, neskôr i jeho žena Irena Dukaina). Kriticky sa voči nemu stavajú historici Ióannes Zonaras a Ióannes Oxeites.
Raný život a rodina
Alexios sa narodil pravdepodobne v roku 1057, ako tretí syn kuropalata a domestikona Ióanna Komnéna, brata byzantského cisára Izáka I. Komnéna a ambicióznej aristokratky Anny Dalassény. Dalasséna dúfala, že niekto z jej rodiny raz siahne na cisársku korunu. Po tom, čo cisársky diadém nezískala pre neschopnosť a nezáujem jej manžela, začala k zisku koruny všemožne podporovať a nabádať svoje deti. Keď v roku 1067 zomrel Alexiov otec, stala sa Anna hlavou rodiny a jedinou vychovávateľkou svojich ôsmich detí, z ktorých väčšina už ale bola dospelá. Okrem štyroch bratov mal Alexios ešte tri sestry. Podobne veľkú rodinu založil aj samotný Alexios, ktorý si v roku 1078 zobral za manželku Irenu z rodu Dukovcov, s ktorou mal celkovo deväť detí – dcéry Annu, Máriu, Eudokiu, Theodóru a Zóé a synov Jána, Andronika, Izáka a Manuela.
vľavo|náhľad|Pečať Alexia I. ako vojenského veliteľa
Život pred nástupom na trón
Po abdikácii cisára Izáka I. a smrti svojho otca sa Alexios spolu s svojimi staršími bratmi Izákom a Manuelom zamestnali v cisárskych službách. Keďže Manuel čoskoro zomrel, štrnásťročný Alexios začal vojenskú kariéru pod vedením svojho brata Izáka. Bojoval vo vojskách Romana IV. proti Seldžukom na východných hraniciach ríše. Po neúspešnej bitke pri Mantzikerte (1071) sa novým cisárom stal Michal VII. (10711078), ktorého neskôr vystriedal Nikefor III. (10781081) Alexios v tomto čase za oboch cisárov vybojoval viacero bitiek v Malej Ázii i na Balkáne. Po tom, čo v roku 1074 vypuklo v Anatólii povstanie normanského žoldnierskeho vodcu Roussela de Bailleula, ktorý tam chcel založiť vlastný štát, poslal Michal VII. Alexia, aby vzburu porazil, čo sa mu aj podarilo. Už o dva roky neskôr (1076) bol Alexios novým cisárom Nikeforom III. vyslaný na Balkán, kde mal poraziť povstanie dračského správcu Nikéfora Bryennia. Po ďalšej úspešnej kampani získal Alexios čestný titul nobilissimus. O čosi neskôr mal v Anatólii bojovať proti svojmu švagrovi Nikéforovi Melissénovi, čo však odmietol.
Situácia v ríši sa medzi tým zhoršovala. Cisár Nikefor III. mal už vysoký vek a celkovo sa ukázal byť neschopným vládcom. Na východe sa rozmáhala moc Turkov a na západe vznikal Byzancii nový protivník v podobe sicílskych Normanov. Po tom, čo v roku 1074 dobyl normanský vodca Robert Guiscard byzantskú pevnosť Bari a po páde spojenectva, ktoré s Normanmi uzavrel Michal VII., bol v Byzancii očakávaný skorý normanský vpád na Balkán.
Ulica 1. mája (Žilina)
'''Ulica 1. mája''' je frekventovaná ulica v Žiline, vytvárajúca malý obchvat centra mesta z východnej strany.
Diaľnica D1
Diaľnica D1 môže byť:
Ulica 1. mája (Žilina)
Priebeh
Začína na križovatke s Predmestskou a ulicou Veľká okružná a pokračuje severným smerom k autobusovej stanici a k ulici P. O. Hviezdoslava. Križuje ulicu Republiky, Moyzesovu, M. R. Štefánika a Jána Milca. Vedie okrajom autobusovej stanice a končí na križovatke s ulicou P. O. Hviezdoslava.
Diaľnica A9
Diaľnica A9 môže byť:
Diaľnica D2
Diaľnica D2 môže byť:
Alexios I. (Byzantská ríša)
Život pred nástupom na trón
V roku 1078 sa Alexios priženil do rodiny Dukovcov a jeho vplyv opätovne vzrástol. Kým cisárova popularita klesala, mladý Alexios v spoločenskom rebríčku rástol. Tešil sa tiež priazni byzantskej cisárovnej Márie Alanskej, ktorá bola pôvodne manželkou cisára Michala VII. Duku. Mária bola verná rodu Dukovcov a staršieho Nikefora nemilovala. Po tom, čo bezdetný cisár odmietol ustanoviť Máriinho a Michalovho maloletého syna Konštantína za dediča a uprednostnil svojho príbuzného Synodéna, stratila s cisárom trpezlivosť úplne.
Diaľnica M1
Diaľnica M1 môže byť:
Alexios I. (Byzantská ríša)
Život pred nástupom na trón
V roku 1079 vypuklo v Byzancii ďalšie povstanie – tentoraz dračského stratéga Nikéfora Basilaka, ktoré opäť potlačoval Alexios. Za službu získal ďalší vysoký titul sebastos, ktorý mu priniesol obrovské uznanie. Nasledujúceho roku (1080) Alexia len o niekoľko rokov staršia cisárovná Mária Alanská adoptovala za svojho syna. Nikefor proti tomuto kroku nič nepodnikol, ba dokonca znovu dosadil Alexia na čelo vojsk a vyslal ho proti Seldžukom, ktorí práve obsadili maloázijský prístav Kyzikos.
Diaľnica D3
Diaľnica D3 môže byť:
Alexios I. (Byzantská ríša)
Život pred nástupom na trón
vľavo|náhľad|Alexios I. Komnénos, iluminácia od anonymného autora, [[12. storočie, Vat. gr. 666, folio 2 recto, Vaticano: Bibliotheca Apostolica Vaticana]]