cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Airbus A320
A319CJ
A319CJ je firemná (manažérska) verzia A319. Má inštalované ďalšie palivové nádrže v nákladovom priestore a predĺžený dolet na 12 000 km. Pri prípadnom ďalšom predaji môže byť spätne prestavaná na štandardný A319 a to iba odstránením pridaných palivových nádrží, a tak maximalizovať svoju cenu. Je tiež známa ako ACJ alebo Airbus Corporate Jet.
Lietadlo môže dopraviť až 139 pasažierov, ale na želanie zákazníka môže byť dodané v akejkoľvek konfigurácii. Medzi jeho používateľov patrí napr. Daimler a PrivatAir. A319CJ konkuruje ďalším firemným lietadlám ako Gulfstream V, na Boeingu 737 založenom BBJ1 a Bombardier Global Express. Je poháňaný rovnakými motormi ako A320.
A319LR
Táto verzia má všetkých 48 sedadiel v „Business triede“ - bola špeciálne navrhnutá pre medzikontinentálne lety iba business triedou. A319LR, v porovnaní s A319CJ, má iba štyri pridané palivové nádrže namiesto šiestich. Typický dolet je 8 300 km, najdlhší v rodine A320 (s výnimkou A319CJ).
Lufthansa prevádzkuje linku (iba s business triedou) medzi Nemeckom a USA s flotilou strojov A319LR patriacich švajčiarskemu PrivatAiru. Na druhej strane napr. Qatar Airways majú svoje A319LR vybavené štandardným počtom 110 sedadiel.
A321
thumb|right|Airbus A321-100 spoločnosti [[Lufthansa]] thumb|right|Airbus A321-200 spoločnosti [[American Airlines]] thumb|right|Airbus A321-200 spoločnosti [[British Airways]]
A321 je predĺžená verzia A320 s minimálnymi zmenami. Plocha krídla bola mierne zväčšená a podvozok zosilený. Pohon zabezpečujú silnejšie verzie motorov CFM56 a V2500. Niektorí dopravcovia uprednostňujú A321 pred Boeingom 757, kvôli jeho podobnosti s A318, A319 a A320. Certifikáciou v JAA úspešne prešiel v decembri 1993.
A321-200 s väčšou kapacitou palivových nádrží má so 188 pasažiermi dolet 5 500 km. A321-200 je poháňaný dvoma motormi CFM56-5 alebo IAE V2500 s ťahom 147 kN.
A321-200
Zdroj:
A318
thumb|right|Airbus A318-100 spoločnosti [[Air France]] thumb|right|Airbus A318-100 spoločnosti [[Avianca]] thumb|right|Airbus A318-100 spoločnosti [[TAROM]]
A318, tiež známy ako „Mini-Airbus“, je najmenší člen rodiny A320. Počas vývoja bol označovaný ako A319M3, čo napovedá, že je priamo odvodený z A319. „M3“ znamená „mínus tri trupové diely“. Lietadlo je o šesť metrov kratšie a o 14 ton ľahšie ako A319.
V konfigurácii s dvoma triedami má A318 107 sedadiel. Bol konštruovaný ako náhrada starších verzií Boeingu 737 a Douglasu DC-9, ale konkuruje tiež súčasným modelom Boeing 737-600 a Boeing 717.
A318 je k dispozícii v niekoľkých verziách s rôznou maximálnou vzletovou hmotnosťou (MTOW) od 59 ton (dolet 3 705 km) po 68 ton (6 000 km). Nižšia MTOW umožňuje ekonomickú prevádzku na regionálnych linkách (pri kratšom dolete) a vyššia MTOW dovoľuje A318 doplňovať ďalšie stroje rodiny A320 na okrajových tratiach. Ľahší A318 má o 10 % väčší dolet ako A320, čo mu dovoľuje obsluhovať niektoré linky, ktoré A320 obsluhovat nemôže, napr. Londýn - Jeruzalem a Singapur - Tokio. Najväčšie využitie ale nachádza na krátkych, menej obsadených letoch medzi mestami strednej veľkosti.
Pohon zabezpečujú dva motory CFM56-5 alebo Pratt & Whitney PW6000 s ťahom 96 až 106 kN. Prvé A318 boli dodané v roku 2003 spoločnostiam Frontier Airlines a Air France. Cena za jeden A318 sa pohybuje od 39 do 45 miliónov dolárov a prevádzkové náklady sú asi 3 000 dolárov na 500 míľ letu.
Technické údaje A318-100
Zdroj:
Époye
Époye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sojuz 28
Sojuz 28 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 28 vyštartoval 2. marca 1978, pričom išlo o tretiu misiu na stanicu Saľut 6. Pri tomto lete sa Vladimír Remek stal prvým človekom vo vesmíre z inej krajiny ako Sovietsky zväz alebo Spojené štáty. Zároveň išlo o prvú misiu programu Interkozmos.
Priebeh letu
Kozmická loď Sojuz odštartovala popoludní 2. marca 1978 s pomocou rovnomennej rakety z kozmodrómu Bajkonur na území Kazachstanu s dvojčlennou posádkou na palube. Veliteľom lode bol 47-ročný Rus, sovietsky kozmonaut plukovník Alexej Gubarev. Druhým kozmonautom bol Vladimír Remek. Jeho otec bol Slovák, vysoký činiteľ vojenského letectva, jeho matka Češka.
Loď sa po svojom 18. obehu Zeme 3. marca spojila s orbitálnou stanicou Saľut 6, na ktorej bola posádka Georgij Grečko a Jurij Romanenko. Počas pobytu pomáhali základnej posádke v ich vedeckom programe, uskutočnili množstvo televíznych reportáži a tiež šesť experimentov (napr. Chlorella, Extinkce, Morava-Splav), ktoré pripravili čs. odborníci z ČSAV. Dňa 5. marca bola odvysielaná prvá medzinárodná tlačová konferencia z paluby komplexu Sojuz 27 - Saľut 6 - Sojuz 28.
Ráno 10. marca sa kozmonauti rozlúčili s hlavnou posádkou, vrátili sa na svoju loď Sojuz 28 a po 164 hodinách spoločného letu sa od orbitálnej stanice odpojili. Potom s pomocou brzdiaceho motoru zahájili zostup. Loď sa rozpojila na tri časti, samotná kabína sa na padáku zniesla na Zem asi 135 km severne od Arkalyku v Kazachstane. Potom vrtuľníky dopravili kozmonautov do Arkalyku a odtiaľ sa lietadlom vrátili do hotela Kosmonaut v Bajkonure.
Ako všetky misie programu Interkozmos, aj táto trvala približne 7 dní a 21,5 hodín. Bolo to preto, aby nevznikli špekulácie, že Sovietsky zväz uprednostňuje niektorú krajinu pred inou.
BMW rad 3 (E30)
right|thumb|270px|BMW E30 right|thumb|270px|BMW E30 Touring (kombi) right|thumb|270px|BMW E30 Convertible (kabriolet) right|thumb|270px|BMW E30 M3 right|thumb|Interiér BMW E30 M3 Convertible BMW E30 je druhá generácia automobilov strednej triedy radu 3, ktorá bola vyrábaná v rokoch 1982 až 1994 nemeckou automobilkou BMW. Vyrábala sa s pohonom zadných kolies (okrem modelu 325iX s pohonom 4 × 4). Takisto aj vrcholná verzia BMW M3 bola prvýkrát uvedená s generáciou E30.
Generácia E30 bola uvedená v roku 1982 a v roku 1990 ju nahradila generácia E36. BMW ale pokračovalo vo výrobe typu kabriolet až do roku 1993 a verzie kombi do 1994.
E30 poháňal rad radových štvorvalcových (BMW M10, BMW M40 a BMW M42) a radových šesťvalcových (BMW M20 a BMW M21) benzínových motorov (okrem dieselového motora M21). BMW E30 M3 bol vybavený vysokootáčkovým 4-valcovým benzínovým motorom (BMW S14) s výkonom 175 kW/238 koní vo svojej finálnej verzii pre Európsky trh.
M3
Vyrábala ju spoločnosť BMW M GmbH. Táto verzia bola pôvodne určená pre okruhové preteky. Vtedajšie predpisy vyžadovali homologáciu na základe 5 tisícovej série. Verzia M3 sa dá rozpoznať podľa vyššieho veka kufru, iného sklonu zadného okna, rozšírených blatníkov a spojlerov, avšak niekoľko dielov zdieľala s ostatnými modelmi E30. Pôvodne sa vyrábala z verzie kupé, až ku koncu sa pridal aj kabriolet. V interiéri boli športové sedadlá a volant zdobené logom divízie M. Brzdy pochádzali z radu 5. 5-rýchlostná manuálna prevodovka Getrag 265 mala prvý rýchlostný stupeň doľava k sebe. Neskôr sa objavili vylepšené verzie M3 Evolution I, Evolution II a Sports Evolution, špeciálna edícia Europa Meister a Johnny Ceccoto/Ravaglia.
Produkcia
'''Globálne celkové hodnoty produkcie modelu E30 podľa roka Poznámka: * Prvé modely E30 boli vyrábané v decembri 1981, ale bolo to iba niekoľko modelov 323i. Stále je neznáme, koľko presne sa ich vyrobilo.
Globálne celkové hodnoty produkcie modelu E30 podľa modelu
Kudafinolu
Kudafinolu môže byť ostrov:
Dumbledorova armáda
Vznik spolku
Pracovníčka ministerstva a ich nová (už v poradí piata) učiteľka obrany proti čiernej mágií Dolores J. Umbridgeová odmietla učiť praktickú obranu. Pri výuke chcela postupovať iba podľa teoretických osnov v učebnici povolenej Ministerstvom mágie. Tak sa niektorí študenti dohodli, že sa budú učiť sami, konkrétnejšie od Harryho. Harryho si vybrali aj vzhľadom na jeho predchádzajúce skúsenosti, napríklad v boji s baziliskom, odvracaní dementorov, súbojom s Voldemortom a pod. Harry spočiatku odmietal byť ich učiteľom, lebo svoje prežitie v nebezpečných situáciách považoval za kombináciu šťastia a pomoci ľudí okolo neho. Nepokon sa všaknechal presvedčiť. Učil ich vyčarovať Patronusa, omračovanie súpera, alebo ako odzbrojiť čarodejníka od prútika.
Zánik spolku
Umbridgeová vedela, že podobný spolok vznikne, a zakázala ho. Študenti sa preto stretávali potajme. Schádzali sa v tajnej núdzovej miestnosti, na ktorú ich upozornil škriatok Dobby. Kvôli zrade jedného z členov ju však prof. Umbridgeová za pomoci Inkvizíčnej čaty (Slizolinčania) vypátrala. Dumbledore vzal vinu za vznik tohto spolku na seba, hoci v skutočnosti o ňom nevedel. Následne bol nútený dočasne opustiť Rokfort. Umbridgeová sa potom stala riaditeľkou školy.
Miroľa
Miroľa je obec na Slovensku v okrese Svidník.
Polohopis
Miroľa je horská obec v severnej časti Nízkych Beskýd - v Laboreckej vrchovine - v pramennej oblasti Mlynského potoka, prítoku Chotčianky. Nadmorská výška v strede obce je a v chotári 350 –
Mierne členitý povrch chotára je na treťohornom flyši. Prevláda súvislý les s porastom buka.
Obec patrila do Šarišskej župy a okresu Svidník. Po vzniku Československa do Prešovského kraja a okresu Svidník. V roku 1960 pri novom územnosprávnom členení a vznikom Východoslovenského kraja bola súčasťou Bardejovského okresu. Od roku 1968 už patri do okresu Svidník.
Rozloha obce Miroľa je 611 ha.
Erb
V modrom štíte na zelenej pažiti zlatý prirodzený strom so štíhlym kmeňom a guľovitou korunou, sprevádzaný dvoma striebornými odvrátenými bocianmi v zlatej zbroji.
Súčasná heraldická kompozícia zobrazuje prírodné močaristé okolia obce, podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1868.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov vo farbách bielej (1/6), žltej (1/6)  bielej (1/6)  zelenej (1/6), modrej (1/6)  a zelenej (1/6). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Názov
Vývin názvu obce
Kamenistá dolina (Veporské vrchy)
Tiahne sa západným smerom od Sihly na Sihlianskej planine, južne od Tlstého javora a Obrubovanca až k osade Hronček. Tu sa dolina stáča na sever a pokračuje až po lokalitu Svätý Ján, kde sa končí stretom s dolinou Čierneho Hrona.
Miroľa
Dejiny
V roku 1787 mala obec 25 domov a 188 obyvateľov, v roku 1828 mala 27 domov a 221 obyvateľov. V roku 1940 30 domov a 180 obyvateľov.
Kamenistá dolina (Veporské vrchy)
Celou dĺžkou preteká Kamenistý potok, na ktorom je v osade Hronček vybudovaný menší rybník. V minulosti viedla týmto úsekom aj jedna z vetiev Čiernohronskej železnice.
Miroľa
Dejiny
Katastrom obce prechádzala medzinárodná strategická cesta Jozefínka, ktorá bola súčasťou transkontinentálneho ťahu spájajúceho Baltské more so Stredozemným morom.
V polovici 19. storočia tu bolo veľké vysťahovalectvo. Do roku 1914 tu pracovala parná píla.
Themisto (mesiac)
Objavenie a pomenovanie
left|náhľad|190px|Diagram znázorňujúci obežnú dráhu Themista (hore vľavo) spolu s ostatnými nepravidelnými satelitmi
Charakteristika
Themisto má veľmi nezvyčajnú obežnú dráhu. Na rozdiel od ostatných Jupiterových mesiacov, ktoré obiehajú v skupinách, Themisto obieha sám medzi Galileovými mesiacmi a Rodinou Himalia. Themisto má v priemere asi 8 km.
Miroľa
Dejiny
V čase prvej svetovej vojny (október-november) rakúsko-uhorské vojska vypálili obec. Bola zničená aj píla, ktorá svoju činnosť už neobnovila. Za I. ČSR sa mnohí obyvatelia vysťahovali.
Na miestnom cintoríne v 20. rokoch 20. storočia bolo zriadené vojenské pohrebisko s dvomi hrobmi v ktorých boli uložené ostatky 6 vojakov Rakúsko-Uhorskej cisársko-kráľovskej armády a Cárskej ruskej armády. Identita vojakov je neznáma. O vojenské pohrebisko v medzivojnovom období sa starala Žandárska stanica v obci Krajná Poľana. V súčasnosti nie je známa ani poloha vojenských hrobov.V roku 1932 došlo k demonštráciám proti exekúciám.
Počas Karpatsko-duklianskej operácie v októbri 1944 obec bola značné poškodená, obyvatelia obce boli evakuovaní. Obec bola oslobodená 25. novembra 1944.
V roku 2004 v obci žilo 81 obyvateľov v 36 domoch.
Časť obyvateľov pracovala v priemyselných podnikoch vo Svidníku a Košiciach. Pôdu obrábali súkromne hospodáriaci roľníci.
Obyvateľstvo
V obci Miroľa sa v 90. rokoch 20. storočia nachádzali najčastejšie priezviská týchto rodín:
BARTKO; BLANÁR; BĽACHA; BUCHOVECKÝ; CUPÁK; ČIŽMAR; ČIŽMAŘ; ČOBIRKA; DZAMA; GOGOR; GUNDZÍK; HOJDA; CHOMA; KACAN; KOSTELNÍK; KUREČKO; MIHALIŠIN; MICHALIŠIN; PETREK; PETRÍK; SENAJ; TKAČ; VARCHOLÍK; VODILA; ZAPOTOCKÁ.
Miroľská slatina
vpravo|náhľad|Tabuľa informujúca o miroľskej prírodnej rezevácii
V obci sa nachádza štátna prírodná rezervácia Miroľská slatina vyhlásená v roku 1980 o rozlohe 9 600 m² so vzácnou slanomilnou vegetáciou a výskytom suchopýru širokolistého.
Chránené územie je ukážkou vzácnych lúčnych a slatinných spoločenstiev, ktoré sa v okrese Svidník nachádzajú iba v tejto lokalite. V nej dominujú ostrice, páperník širokolistý, na najmokrejších častiach vachta trojlistá a iné, zákonom chránené rastliny.
Kurzor
náhľad|Kurzor
Tvar kurzora pri grafickom používateľskom rozhraní (Graphical User Interface - GUI) je obvykle šípka, ale môže mať najrôznejšie tvary a veľkosti. V niektorých aplikáciách zmena tvaru kurzora symbolizuje zmenu jeho funkcie. Prvé kurzory boli používane už v textových aplikáciách, a mali tvar farebného obdĺžnika.
Beaucens
Beaucens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam chránených území v okrese Čadca
Toto je zoznam chránených území v okrese Čadca aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Čadca.
Ľud
Ľud môže byť:
Makunufusi
Makunufusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Harold Ramis
Harold Ramis (* 21. november 1944, Chicago, Illinois, USA – † 24. február 2014, Chicago) bol americký scenárista, režisér, producent, herec a komik. Jeho najznámejšou rolou bol dr. Egon Spengler v oboch dieloch komédie Krotitelia duchov; k týmto filmom napísal aj scenár.
Osobný život
Vyštudoval Washington University v St. Louis v štáte Missouri.
Bol dvakrát ženatý, prvýkrát s Anne, svadba sa konala 2. júla 1967, vzťah skončil rozvodom 27. marca 1984, mali dcéru Violet (* 1977). Druhé manželstvo s Ericou Mannovou trvalo od 7. mája 1989, skončilo jeho smrťou. V manželstve sa narodili dve deti - synovia Julian Arthur (* 1990) a Daniel Hayes (* 1994).
Filter
Filter môže byť:
Baba
Baba môže byť:
107 Camilla
107 Camilla je planétka s priemerom 237 km, ktorú objavil anglický astronóm Norman Robert Pogson 17. novembra 1868.
Ján Heinzelius
Ján Heinzelius, tiež  Heinsel, Hensel, Hanzel (* Liptovský Mikuláš) bol slovenský filozof, náboženský spisovateľ, pedagóg.
Životopis
Po absolvovaní domácich škôl študoval v roku 1659-1660 na univerzite v Jene, magister. Roku 1661 konrektor, 1662-1668 rektor evanjelický gymnázia v Banskej Bystrici, zreorganizoval banskobystrické školské zákony, od roku 1668 člen mestskej rady. Roku 1661 zaviedol do vyučovania Komenského učebnice. Autor, resp. spoluautor filozoficko-teologických scholastických dišpút.
Kudahurá
Kudahurá môže byť ostrov:
2253 Espinette
2253 Espinette je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 30. júla 1932.
Open Sud de France
Open Sud de France je mužský profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa hrá od roku 1987. Zápasy sa hrajú v hale na dvorcoch s tvrdým povrchom vo francúzskom meste Montpellier a v súčasnosti je zaradený do ATP World Tour 250 series.
Contres (kantón)
Contres je francúzsky kantón v obvode Blois v departemente Loir-et-Cher v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 17 obcí.
Manijafusi
Manijafusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Vozokánsky potok (prítok Ketského potoka)
Vozokánsky potok je potok v Podunajskej pahorkatine, v juhozápadnej časti okresu Levice. Je to ľavostranný prítok Ketského potoka, má dĺžku 5,3 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v podcelku Hronská pahorkatina, v časti Bešianska pahorkatina, severne od obce Plavé Vozokany v nadmorskej výške približne 205 m n. m.
Opis toku
Tečie v podstate severojužným smerom, pričom tok vytvára vlnovku. Preteká obcou Plavé Vozokany, kde priberá krátky pravostranný prítok. Južne od obce sa výrazným oblúkom stáča na západ a na katastrálnom území obce ústi v nadmorskej výške 159,3 m n. m. do Ketského potoka.
Kus
Kus môže byť:
Balalajka
Balalajka je ruský ľudový strunový hudobný nástroj. Zaraďuje sa do skupiny brnkacích nástrojov, stavbou sa podobá gitare, má však iba tri struny a trojuholníkový tvar tela. Balalajka je pomerne rozšíreným hudobným nástrojom predovšetkým v krajinách východnej Európy (Ukrajina, Bielorusko) a na území Ruskej federácie. Využíva sa ako sólový i orchestrálny koncertný hudobný nástroj.
Opis
Trojuholníkové telo balalajky je vytvorené zlepením šiestich až siedmich drevených dielov, hlava na dlhom drevenom krku je mierne ohnutá dozadu. Tri struny sú ladené v kvartách (dve sú unisono). Na hmatníku súčasnej balalajky sa nachádza 16 – 31 kovových pražcov (do konca 19. storočia ich bolo 5 – 7).
Zvuk je zvonivý, ale mäkký. Medzi najčastejšie techniky vytvárania zvuku na balalajke je štrnganie, pizzicato, dvojité pizzicato, jednoradové pizzicato, vibrato, tremolo a gitarové techniky.
Druhy balalajky
náhľad|150px|vľavo|kontrabasová balalajka V súčasnosti sa rozlišuje podľa veľkosti šesť druhov balalajok:
Ako sólové koncertné a ľudové nástroje sa používajú predovšetkým „prima“ balalajky. Ostatné sa využívajú predovšetkým v zmiešaných či balalajkových orchestroch.
História
náhľad|Vasilij Vasilievič Andrejev, hudobník, balalajkový virtuóz, popularizátor ruských hudobných nástrojov a zakladateľ prvého orchestra ruských ľudových nástrojov Neexistuje jednoznačný dôkaz o čase vzniku balalajky. Na základe nájdených písomných dokumentov sa predpokladá, že hra na balalajke bola rozšírená už koncom 17. storočia. Je pravdepodobné, že pochádza z podobného ázijského nástroja dombra. Pôvodne bola balalajka okolo dlhý dvoj-, troj- alebo štvorstrunový hudobný nástroj, ktorého telo bolo okrúhle alebo oválne.
Postupne sa stal z balalajky populárny ľudový nástroj a kvôli ľahšiemu a jednoduchšiemu spôsobu výroby ľudoví majstri zmenili tvar jej tela na trojuholníkový. Ako napísal vedec Andrej Famincyn v jednom zo svojich diel: „Stačilo iba zlepiť niekoľko trojuholníkových doštičiek a telo balalajky bolo hotové... To všetko naznačuje, že ľud zhotovujúci si sám svoje nástroje, prešiel od kruhového tvaru tela k trojuholníkovému z čisto praktických dôvodov, keďže to bolo jednoduchšie a výhodnejšie pre domácu výrobu“. .
Dnešný vzhľad balalajka získala koncom 19. storočia vďaka hudobníkovi a hudobnému popularizátorovi Vasilijovi Vasilievičovi Andrejevovi. Ten navrhol hornú dosku vyrábať zo smreku, dno z buku a celý nástroj skrátiť. Séria balalajok vytvorená majstrom F. Paserbským (picollo, prima, alt, tenor, bas, kontrabas) sa stala základom ruských ľudových orchestrov. Neskôr Paserbskij získal v Nemecku patent na výrobu balalajok.
Etymológia
[[Súbor:Petr Zabolotskiy 01.jpg|náhľad|P. J. Zabolotskij: Chlapec s balalajkou (1835)
vyobrazenie pôvodnej oválnej formy tela balalajky]] Dokonca aj názov tohoto hudobného nástroja odráža jeho „ľudovosť“. Základ slova „balalajka“, alebo, ako ju taktiež volali, „balabajka“ sa odvodzuje od ruských archaických slovies „balakať“, „balaboniť“ , „balaboliť“ , ktorých význam je „hovoriť o niečom nepodstatnom, tárať, trepať“. Všetky tieto významy odrážajú charakteristiku balalajky – ľahkého, zábavného, „brnčiaceho“ a nie príliš seriózneho hudobného nástroja.
Prvá písomná zmienka o balalajke je v dokumente z 13. júna 1688 „Pamjať iz Streleckogo prikaza v Malorossijskij prikaz“, ktorý sa nachádza v Ruskom štátnom archíve starobylých dokumentov v Moskve.
V ukrajinskom jazyku sa balalajka preukázateľne po prvýkrát spomína v denníkových zápiskoch zo začiatku 18. storočia, kde sa hovorí o „tatárovi hrajúcom na balabajku“. Podobne sa slovo „balabajka“ (балабайка) vyskytuje v juhoruských nárečiach a v bieloruštine.
Radiša
Radiša môže byť:
Kristiánova legenda
náhľad|Prvá strana z rukopisu Rajhradského breviára z polovice 12. storočia náhľad|Vyobrazenie konfliktu medzi sv. Václavom a kouřimským kniežaťom (parížsky zlomok latinského prekladu Dalimilovej kroniky) Kristiánova legenda alebo presnejšie Život a umučení svatého Václava a jeho babičky svaté Ludmily (lat. Vita et passio sancti Vencaslai et sanctae Ludmilae aviae eius) je latinský spis o počiatkoch kresťanstva a o prvých českých svätcoch. Vznikol pravdepodobne pred rokom 994. Patrí k najdôležitejším zdrojom poznania raného českého štátu a k prvým uceleným zmienkam o ňom, aj keď je písaný ešte po latinsky. Považuje sa za obhajobu staroslovienskej kultúry.
Dejiny Kristiánovej legendy
Najstaršie rukopisy obsahujúce časti Kristiánovej legendy sa datujú do 12. storočia. Celý text legendy sa zachoval až v Dražickom rukopise G 5, ktorý bol spísaný v 40. rokoch štrnásteho storočia. Ostatné zachované texty legendy pochádzajú z manuskriptov datovaných prevažne do rozmedzí 14. – 15. storočia.
Za „znovuobjaviteľa“ Kristiánovej legendy sa považuje Bohuslav Balbín, ktorý ju našiel v roku 1645 v třeboňskom archíve. Bádateľom Josefovi Dobrovskému a Gelasiusovi Dobnerovi však bola svojim rozsiahlym cyrilo-metodským exkurzom podozrivá, preto ju vo výsledku označili za podvrh. Do historickej debaty legendu vrátil až roku 1902 Josef Pekař a odvtedy nekončia učené spory o jej platnosť, hoci v súčasnosti prevažuje názor o platnosti Pekařovej datácie. Nie však absolútne.
Najprepracovanejší názor na osobnosť vlastného autora legendy, onoho mnícha Kristiána, ponúkol Dušan Třeštík v štúdii Přemyslovec Kristián, kde ho dômyselne stotožnil s Kosmovým synom Boleslava I. Strachkvasom. Aj napriek tomu sa však v literatúre pod starším vplyvom objavuje názor, že autor legendy pochádzal z břevnovského kláštora. Napr. v populárnom výbore včasnostredovekých legiend Oldřicha Králíka. Tieto dohady sú však nepodložené a vysoko nepravdepodobné.
Význam Kristánovej legendy
Ako príslušník vládnucej dynastie (syn Boleslava I. a brat Boleslava II.) Kristián vo svojej legende, ktorá je podľa Dušana Třeštíka zhrnutím doterajšieho literárneho úsilia, sleduje dva ciele: je ním prirodzene oslava svätca zo stredu českého kniežacieho rodu (a možno aj snaha o napravenie otcovej viny). S tým sa však logicky spája ešte jeden aspekt, na ktorý poukázali Dušan Třeštík a David Kalhous: Kristián cca 200 rokov pred Kosmom vlastne formuluje politický program českého štátu, legitimizuje jeho postavenie a výsadnú rolu v strednej Európe a v duchu odkazov na dedičstvo Veľkej Moravy najskôr pripravoval cestu Slavníkovce Vojtěcha (svojho príbuzného) k arcibiskupskej dôstojnosti. Kristiánova legenda je tak zásadným historickým prameňom pre najstaršie dejiny Čiech, ak prijmeme jej pôvod na sklonku 10. storočia. Tvorí tak významný korektív ku Kosmovej kronike, lebo porovnávaním týchto dvoch diel môžeme postihnúť ideový vývoj včasnostredovekého přemyslovského kniežatstva.
Problémy autorstva a pravosti legendy
Za autora sa najčastejšie označuje rehoľník Kristián, príbuzný biskupa Vojtěcha a teda zároveň príbuzný rodu Slavníkovcov. Niekedy je stotožňovaný aj priamo so svätým Vojtěchom, inokedy s Boleslavovým synom Strachkvasom.
Františkovy Lázně
Františkovy Lázně sú kúpeľné mesto v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 5 569 obyvateľov, z toho 2 653 mužov a 2 916 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,5 roka (muži 40,0 roka, ženy 42,9 roka).
Medufinolu (Káfu)
Medhufinolu je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
La Loge-Pomblin
La Loge-Pomblin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 67 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2254 Requiem
2254 Requiem je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil N. S. Černych 19. augusta 1977.
Davor Šuker
Najvýznamnejším momentom v jeho kariére boli Majstrovstvá sveta v roku 1998 vo Francúzsku, kde sa stal najlepším strelcom a získal Zlatú kopačku, keď strelil 6 gólov v siedmich zápasoch, čím dopomohol chorvátskemu mužstvu k tretiemu miestu na ich prvých majstrovstvách. Šuker je tiež rekordém v počte gólov v národnom tíme, strelil ich 45.
Pelé ho v roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov. V ankete Zlatá lopta sa v roku 1998 umiestnil na druhom mieste. Figuruje na zozname UEFA Jubilee 52 Golden Players.
V apríli 2014 bol druhý raz zvolený prezidentom Chorvátskeho futbalového zväzu.
Hazlov
Hazlov je obec v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 640 obyvateľov, z toho 836 mužov a 804 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,4 roka, ženy 41,3 roka).
Matej Heinzelius
Matej Heinzelius, tiež Hanzel, Heitzelius, Henselius (* Brezno) bol slovenský náboženský spisovateľ, pedagóg.
Životopis
Po ukončení domácich škôl študoval v roku 1656 na univerzite vo Frankfurte nad Odrou, roku 1658 v Jene, magister. Roku 1659 rektor evanjelickej školy v Brezne, 1666 farár v Brusne-Ondreji. Autor metafyzickej dišputy o vlastnostiach bytia, pojednania o prekladaní synoným.
Mlynárovce
Mlynárovce sú obec na Slovensku v okrese Svidník.
Vodné toky
Cez obec preteká potok Radomka a taktiež menšie potôčiky Vlčinec a Račí potok.
Erb
V modrom štíte na zelenej, šiestimi striebornými kameňmi preloženej pažiti je striebroodetý muž v zlatom klobúku a zlatých čižmách v upaženej pravici so striebornou sekerou na zlatom porisku, v upaženej ľavici so zlatou palicou. Znamenie erbu tvorí žánrový motív podľa odtlačku typária obce z roku 1868. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom 14. septembra 2004 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: M-165/2004. Autormi erbu sú Sergej Pančák a Leon Sokolovský.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/6 modrej, 1/6 bielej  3/6 modrej a  1/6 zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Dejiny
Zoznam miestnych farárov: Andrej Hlivjak 173318211752; Ján Hlivjak 174618211746; Štefan Hlivjak 175218211752; Jozef Kocakovič 178818211792; Jozef Toronský 180218211816; Anton Jakovič 1816 - 1821; Michal Beneš 1822 - 1839;  Juraj Zubrický 18401859; Alexander Rojkovič 18591860; Anton Molčan 18601914; Aurel Petrik 19151920; Emil Kellö 19201922; Michal Baláž 19231956; Ján Kochaník 19561968; Juraj Červený 19681977; Michal Baraník (excur. z Cerniny) 19771978; Mikuláš Pavlík 19781980; Teodor Hanát 19801982; Michal Stanko st. 19821990; Vasiľ Kočemba (excur. z Hrabovčíka) 19901994; Pavol Litavec (excur. z Cerniny) 19941997; Juraj Popovič 19972003; Marián Buraľ 2003 2008; Vojtech Hornyák  2008 2018; Matúš Verba 2018 ?;
Doprava
Cesta tretej triedy: Šarišský Štiavnik – Rovné
Školstvo
Obec nemá školu
Šport
V minulosti mala obec veľmi aktívnu telovýchovnú organizáciu. Bola zameraná na futbal. V menšej miere na volejbal a stolný tenis. V súčasnosti obec nemá žiadnu organizovanú športovú aktivitu. Po predošlej činnosti ostalo v obci futbalové a tenisové ihrisko. Raz ročne, zvyčajne počas leta, obec organizuje športové hry pre deti, ktoré sú v obci na prázdninách.
108 Hecuba
108 Hecuba je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil nemecký astronóm Karl Theodor Robert Luther 2. apríla 1869.
SOR C 12
SOR C 12 je model českého prímestského autobusu štandardnej kapacitnej kategórie, ktorý je vyrábaný spoločnosťou SOR Libchavy od roku 2003.
Jedným z prvých vozidiel jazdiacich na Slovensku je autobus spoločnosti SAD Humenné s ŠPZ VT-779AV zaradené do premávky v novembri 2005.
Konštrukcia
Vo vozidlách býva osadený motor Iveco Tector 6, EURO IV, alebo Iveco Tector, EURO V s objemom 5 880 cm3 a výkonom 194 kW/2 500 otáčok. Maximálny rýchlosť vozidla je 100 km/h.
Celková obsaditeľnosť je 100 cestujúcich, pričom rozdelenie miest na sedenie a státie má dve varianty rozdielne len o 2 miesta. Pri druhých dverách je vyčlenený priestor na kočík.Pre komfort cestujúcich sa na strechu vozidla umiestňuje klimatizácia a nezávislým teplovodným kúrením Eberspächer Hydronic 24. Vozidlo sú zvyčajne vybavené vizuálnym informačným systémom R&G.
Prevádzka na Slovensku
Na Slovensku tento typ autobusu prevádzkujú títo dopravcovia: {| class="wikitable sortable" !Dopravná spoločnosť !Región !Zaznamenaných vozidiel AZ-Lines s.r.o.
Slovak Lines A.S. Nitra
Bratislava 4 v prevádzke (4/2023)
60 v prevádzke do (2/2023)
2255 Qinghai
2255 Qinghai je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 3. novembra 1977.
Madeira
thumb|Penha de Águia a dedina Faial thumb|Poloha thumb|Vlajka Madeiry
Escardes
Escardes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Madeira
Madeira je súostrovie v Atlantickom oceáne západne od Maroka. Jedinými obývanými ostrovami sú Madeira a Porto Santo.
Escardes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Madeira
V minulosti Rimanmi nazývané súostrovie Purpurové ostrovy bolo neskôr náhodne znovuobjavené portugalskými moreplavcami a osídlené v roku 1418. V súčasnosti je to autonómna oblasť Portugalska s hlavným mestom Funchal.
Beaudéan
Beaudéan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Madeira
Ostrovy sú obľúbenou celoročnou dovolenkovou destináciou. Typické pre toto miesto sú celosvetovo známe víno madeira, vyšívané práce, oslavy Nového roku s pôsobivými ohňostrojmi, ideálne podnebie, znamenité scenérie a nádherné kvety.
Escardes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Beaudéan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Escardes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beaudéan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2016
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2016 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo futsale na Majstrovstvá sveta 2016, ktorú organizuje Európska futbalová únia (UEFA). Zúčastnilo sa jej rekordných 45 európskych družstiev, ktoré súťažili o 7 postupových miest na záverečný turnaj v 6 skupinách predkvalifikácie, 7 skupinách kvalifikácie a následnom play-off. Nováčikom európskej kvalifikácie bola štvorica družstiev: Dánsko, Gibraltár, Švédsko a Wales. Kvalifikácia prebiehala od 22. októbra 2015 do 13. apríla 2016. Žrebovanie kvalifikačných skupín sa konalo 2. júla 2015 vo švajčiarskom Nyone.
Priamy postup
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny, ktorá sa na predchádzajúcich majstrovstvách sveta v roku 2012 umiestnilo na 4. mieste:
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli zoradené podľa koeficientu, ktorý bol vypočítaný z výsledkov z ME 2012 a kvalifikácie na ne, ME 2014 a kvalifikácie na ne a z kvalifikácie na MS 2012.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom ELO rebríčku k 12. októbru 2015.
Nakaccáfusi
Nakaccáfusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Laurent Blanc
Laurent Blanc (* 19. november 1965, Alès, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalový obranca, strelec prvé zlatého gólu v histórii majstrovstiev sveta vo futbale. Patril k najlepším stredným obrancom v 90. rokoch. Od 8. júna 2007 je trénerom klubu FC Girondins de Bordeaux.
Bridžové vyhodnocovacie tabuľky
V bridži sa vyskytuje niekoľko druhov hodnotenia. Základným hodnotením sú totálne body. Tieto sa v turnaji podľa dopredu stanoveného spôsobu prevedú na Impy, MP, VP alebo BAM.
Tabuľka pre výpočet Majstrovských bodov
Riadok pre dva stoly je len pre súťaž družstiev.
Kompletná tabuľka je na adrese Tabuľka MB.
109 Felicitas
109 Felicitas je planétka s priemerom 91 km, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 9. októbra 1869.
Krásná (okres Cheb)
Krásná je obec v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 524 obyvateľov, z toho 277 mužov a 247 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,0 roka (muži 37,3 roka, ženy 40,9 roka).
Balc
Balc je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Obec sa stala známa ako dovolenkové letovisko rumunského diktátora Nicolae Ceaușescu a vďaka loveckým výpravám, ktoré tu v roku 2005 organizoval rumunský oligarcha Ion Țiriac. Nachádza sa na severovýchode župy a pozostáva z piatich dedín: Balc (sídlo obce), Almașu Mare, Almașu Mic, Ghida a Săldăbagiu de Barcău.
Turisticky atraktívne lokality
Ruina kaštieľa Ioana Pursa v dedine Balc. Národná kultúrna pamiatka.
2256 Wisniewski
2256 Wiśniewski je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Qatar ExxonMobil Open 1997
Qatar ExxonMobil Open 1997 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 30. decembra 1996 do 6. januára 1997 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v katarskom hlavnom meste Dauha. Titul v dvojhre získal Američan Jim Courier, ktorý vo finále porazil Brita Tima Henmana. Bol to jeho 20. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Holanďania Jacco Eltingh a Paul Haarhuis, ktorí vo finále porazili švédsky pár Patrik Fredriksson, Magnus Norman. Pre Eltingha to bol 29. a pre Haarhuisa 31. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
V Kalužích
V Kalužích je prírodná rezervácia ev.č.1075 neďaleko obce Pustá Polom v okrese Opava. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Qatar ExxonMobil Open 1997
Dvojhra mužov
🇺🇸 Jim Courier vs. 🇬🇧 Tim Henman 7-5 6-7(5) 6-2
V Kalužích
<blockquote class="toccolours" style="float:none; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;"> Rezervácia bola Nariadením Moravsko-sliezskeho kraja č.2/2005 ku dňu 30.11.2005 zrušená
Qatar ExxonMobil Open 1997
Štvorhra mužov
🇳🇱 Jacco Eltingh / 🇳🇱 Paul Haarhuis vs. 🇸🇪 Patrik Fredriksson / 🇸🇪 Magnus Norman 6-3 6-2
Kygo
Kyrre Gørvell-Dahll (* 11. september 1991, Singapur ), známy pod umeleckým menom Kygo, je nórsky DJ a producent. Preslávil sa remixom skladby „I See Fire“ od Eda Sheerana, ktorý mal na stránke Soundcloud viac ako 26,5 milióna prehratí a na YouTube okolo 40 miliónov prehratí.
1. decembra 2014 vydal svoju vlastnú skladbu „Firestone“, v spolupráci s vokalistom Conradom (Conrad Sewell). 15. marca 2015 vydal druhú s názvom „Stole the Show“.
Začiatky a hudobná kariéra
Na klavír začal hrať v šiestich rokoch. V 15-16 rokoch začal inklinovať k elektronickej hudbe. Jeho najväčším vzorom bol Avicii. Po získaní 80 miliónov videní na stránkach YouTube a Soundcloud bol kontaktovaný Aviciim a Chrisom Martinom (Coldplay), aby zremixoval jednu z ich piesní. 19. septembra 2014 nahradil Aviciiho na mainstage TomorrowWorldu, kvôli Aviciiho zdravotným problémom.
V júli 2014 sa stal partnerom lifestylovej značky Electric Family. Je možnosť zakúpiť si náramok s jeho logom, 100% z výnosu daroval na rozšírenie znalostí o rakovine prsníka. V tom istom mesiaci podpísal nahrávaciu zmluvu so Sony International a Ultra Records. Vo februári 2015 bol jeho druhý track „Stole the Show“ použitý v traileri pre Ultra Music Festival.
La Louptière-Thénard
La Louptière-Thénard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 271 obyvateľov (2009).
Ičiró Mizuki
Ičiró Mizuki (🇯🇵, vlastným menom Tošio Hajakawa, 早川 俊夫 – Hajakawa Tošio; * 7. január 1948 Tokio, Honšú, Japonsko – † 6. december 2022) bol japonský anison spevák, skladateľ, herec, člen skupiny JAM Project, tiež známy ako „Aniki“.
Prvú samostatnú platňu s názvom Kimi ni sasageru Boku no Uta vydal v roku 1968. Soundtrack albumy Mazinger Z, čo bol najpredávanejší album všetkých čias, vydal o tri roky neskôr.
Hral aj v niekoľkých televíznych seriáloch, kritici si ho všimli hlavne v tokusacu Džikuu Senši Spielvan 1986. Úspech prišiel hlavne s tokusacu Voicelugger 1999.
Role
Anime Tokusatsu Video hra
Karl-Josef Kuschel
Karl-Josef Kuschel (* 6. marec 1948, Oberhausen) je nemecký teológ, člen akademickej rady Inštitútu pre ekumenické bádanie univerzity v Tübingene. Je autorom diel ''Geboren vor aller Zeit? Der Streit um Christi Ursprung (1990), Der Streit um Abraham. Was Juden, Christen und Muslime trennt - und was sie eint (1994) a usporiadal dielo Teologie 20. století. Antologie'' (1995).
Septooptická dysplázia
Septooptická dysplázia (staršie DeMorsierov syndróm) je vrodená chyba centrálnej nervovej sústavy, opísaná roku 1956 G. de Morsierom. Dochádza pri nej k nedostatočnému vývinu zrakového nervu a nevyvinutiu priezračnej priehradky (septum pellucidum). Postihnutie je u približne 70% pacientov spojené s poruchou funkcie systému hypotalamus - podmozgová žľaza (hypofýza), ktorý je centrom hormonálnej regulácie. V súčasnosti zahŕňa táto diagnóza pacientov s triádou: K tomuto trias sa môžu pridať ďalšie, viac či menej časté poruchy a anomálie: schizencefália, heterotopia sivej hmoty, nevyvinutie neurohypofýzy, úplné alebo čiastočné nevyvinutie čuchových dráh či bulbov a ďalšie.
Klinické prejavy
Porucha vývoja zrakového nervu sa zväčša prejaví slepotou a nystagmom. Porucha produkcie hormónov podmozgovej žľazy sa prejaví zaostávaním rastu (chýbajú somatotropín a tyreotropín). U 50% pacientov sú prítomné epileptické záchvaty ako prejavy porúch vývoja mozgu.
Poruchy vývoja mozgu najlepšie zobrazí vyšetrenie magnetickou rezonanciou.
Peter Sellers
Richard Henry Sellers (* 8. september 1925, Southsea, Spojené kráľovstvo – † 24. júl 1980, Londýn) známejší pod menom Peter Sellers bol britský komik, talentovaný herec a účinkujúci na The Goon Show (dlho vysielaná rozhlasová show na BBC, 1951 – 1960).
Narodil sa v rodine varietných zabávačov. Preslávil sa hlavne v úlohe inšpektora Clouseau vo filme Ružový Panter.
Smíchovské nádraží (stanica pražského metra)
Smíchovské nádraží je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa pod rovnomennou železničnou stanicou. Bola otvorená 2. novembra 1985.
Charakteristika stanice
Stanica je hĺbená, založená v stavebnej jame s kotvenými podzemnými a pilotovanými stenami. Do otvorenia z južnej strany nadväzujúceho úseku III. B v roku 1988 bola dočasne koncová. Stanica je dvojpodlažná, monolitickej, železobetónovej konštrukcie. Založená je len 10 m pod povrchom Nádražnej ulice a vrátane odstavných koľají je dlhá 405 m.
Nástupište tvorí veľký, na niektorých miestach delený podzemný priestor. Ako obklad bol použitý štrukturovaný betón a béžové keramické dosky. V jeho vyššej časti sa nachádza ochodza, na ktorú vedú pevné schodištia priamo z nástupišťa, výstupy do Nádražnej ulice (kde je možné prestúpiť na električku), k samotnej železnične stanici (eskalátory ústia priamo do odbavovacej haly stanice) a k terminálu autobusov. V dobe, keď bola táto stanica koncová a súpravy na linku B vychádzali z depa Kačerov, sa na jednej obratovej koľaji vykonávali pravidelné prehliadky súprav. Bola tu vybudovaná tzv. stanica prevádzkového ošetrenia. Z toho dôvodu je za obratovými koľajami rozsiahle zázemie, ktoré dnes využívajú iní pracovníci.
História stanice
Výstavba stanice v rokoch 1977 – 1985 si vyžiadala uzavretie celej Nádražnej ulice. Po dokončení výkopu bola opäť doprava obnovená. Náklady na výstavbu samotnej stanice sa vyšplhali na 478 miliónov Kčs. V roku 2002 došlo k poškodeniu tejto stanice pri povodni, veľká voda však nevýstúpila viac ako niekoľko cm nad úroveň koľají. V roku 2006 bola v stanici na jedno schodisko namontovaná plošina, umožňujúca nástup aj osobám so zníženou pohyblivosťou.
Carpo (mesiac)
Carpo alebo Jupiter XLVI je prirodzený satelit Jupitera. Objavila ho skupina astronómov z Havajskej univerzity pod vedením Scotta S. Shepparda v roku 2003. Jeho dočasné označenie bolo S/2003 J 20. V marci 2005 dostal súčasný názov podľa gréckej postavy Karpó.
Fyzikálna charakteristika
Carpo má priemer približne a obieha okolo Jupitera vo vzdialenosti 17,145 Gm raz za 458,625 dní, s inklináciou 56° (k ekliptike), 55° (k rovníku Jupitera), a s vysokou excentricitou 0,4316. Carpo je satelit s retrográdnym (opačným) smerom obehu.
Ako Themisto aj tento mesiac patrí do špecifickej samostatnej skupiny (rodiny) mesiacov, čím sa stáva zaujímavým. Obežnú inklináciu tohto satelitu obmedzuje tzv. Kozaiho efekt, ktorý objavil v roku 1962 Yoshihide Kozai. Tento efekt indukuje periodickú výmenu medzi inklináciou a excentricitou obežnej dráhy, ak je inklinácia dostatočne veľká, tak sa excentricitou môže zmeniť veľkosť perihélia (v prípade Jupiterových mesiacov sa tento efekt nazýva perizene), v takomto prípade sa môže dostať do blízkosti Galileových mesiacov (Io, Europa, Ganymedes and Kallisto). Satelit môže eventuálne spôsobiť kolíziu s niektorým z týchto mesiacov, alebo priblíženie ich môže vytrhnúť z joviálneho systému. Táto perióda perihélia (Pw) trvá 6,8 miliónov rokov.
Ferrari FF
right|thumb|Ferrari FF zozadu Ferrari FF (FF znamená "Ferrari Four", teda štyri sedadlá a pohon štyroch kolies) je grand tourer, ktorý od roku 2011 vyrába talianska automobilka Ferrari. Automobilka ho predviedla dňa 1. marca 2011 na Ženevskom autosalóne. Je to prvý model Ferrari, ktorý má pohon všetkých štyroch kolies. Typ karosérie je označovaný ako Shooting Brake, čo je vlastne 2-dverové kombi. Model FF nahradil model 612 Scaglietti. Ferrari FF dosahuje maximálnu rýchlosť 335 km/h a zrýchlenie z 0 na 100 km/h zvládne za 3,7 sekundy. Automobilka Ferrari tvrdí, že model FF je najrýchlejším štvorsedadlovým automobilom na svete.
Motor
Ferrari FF disponuje 6,3-litrovým atmosférickým vidlicovým dvanásťvalcovým motorom, ktorého výkon je 485 kW/660 koní pri 8000 ot/min a krútiaci moment 660 Nm pri 6000 ot/min.
Systém pohonu všetkých kolies
Nový pohon všetkých štyroch kolies, ktorý vyvinula a patentovala automobilka Ferrari, nesie názov 4RM. Je približne o polovicu ľahší ako konvenčný systém a inteligentne rozdeľuje výkon každému kolesu. Obidve predné kolesá sú s prevodovkou spojené prostredníctvom nezávislých spojok typu haldex, bez použitia diferenciálu.
Maria Callasová
Maria Callasová (* 2. december 1923, New York, New York, USA – † 16. september 1977, Paríž, Francúzsko) bola americká sopranistka gréckeho pôvodu, jedna z najslávnejších a najvplyvnejších operných speváčok 20. storočia. Hudobní kritici vyzdvihujú jej techniku bel canto, široký hlasový rozsah a zmysel pre drámu. Jej repertoár zahŕňal klasické opery, bel canto opery od Donizettiho, Belliniho či Rossiniho; ako aj diela Verdiho a Pucciniho; v ranom období kariéry aj dramatickú hudbu Richarda Wagnera. Vďaka hudobnému a dramatickému nadaniu jej publikum dalo prezývku La Divina (doslova Božská).
Narodila sa v New Yorku, kde ju vychovávala panovačná matka. Hudobné vzdelanie získala v Grécku a svoju kariéru zavŕšila v Taliansku. Trpela silnou krátkozrakosťou, pre ktorú bola na javisku takmer slepá. Dokázala zmeniť svoj vzhľad obéznej matróny na štíhlu a elegantnú postavu, čo však malo za následok hlasové problémy a predčasné ukončenie jej kariéry. Bola vďačným námetom pre bulvárnu tlač kvôli svojmu temperamentu, údajnej rivalite s Renatou Tebaldiovou a milostnému pomeru s lodným magnátom Aristotelom Onassisom. Aj keď osobný život a aféry často v tlači zatienili Callasovú ako umelkyňu, jej umelecké výkony boli také, že ju Leonard Bernstein neváhal nazvať "Bibliou opery". Americký hudobný magazín Opera News v roku 2006 o nej napísal: „Aj takmer 30 rokov po svojej smrti je (Callasová) stále prototypom divy a najpredávanejšou vokalistkou klasickej hudby“.
Detstvo, rodina a odchod do Grécka
thumb|upright|Apartmánový dom v Aténach, kde Callasová žila medzi 1937 a 1945. Podľa rodného listu sa Maria Callasová narodila 2. decembra 1923 ako Sophia Cecilia Kalos v nemocnici na Manhattane. Pokrstená bola ako Anna Maria Sofia Cecilia Kalogeropoulou (po grécky: Μαρία Άννα Σοφία Καικιλία Καλογεροπούλου, odvodené z otcovho tvaru mena Kalogeropoulous). Callasovej otec skrátil meno na "Kalos" a neskôr na "Callas" v snahe zjednodušiť ho pre bežné používanie.
George a Evangelia boli už od začiatku nesúrodým párom. Kým on bol bezstarostný a neambiciózny, bez záujmu o umenie, Evangelia bola temperamentná, so živým záujmom o spoločnosť a veľkými snami o svojom umeleckom živote. Situácia sa zhoršovala aj vďaka jeho sukničkárstvu a nezmenilo na tom nič ani narodenie dcéry Yakinthi (neskôr nazývanej Jackie) v roku 1917, ani syna Vassilisa v roku 1920. Úmrtie Vassilisa o dva roky neskôr na meningitídu znamenalo ďalšiu ranu ich manželstvu.
Keď bola Evangelia tehotná s Mariou, George sa náhle rozhodol, že sa presťahujú do Ameriky. Yakinthi spomína, že to bolo sprevádzané hysterickým krikom matky a tresnutím dverí otca. Rodina opustila Grécko v júli 1923 a nasťahovala sa do apartmánu v Astorii v štvrti Queens v New Yorku.
Evangelia bola presvedčená, že tretie dieťa bude chlapec. Keď sa Maria narodila, jej sklamanie bolo také veľké, že sa odmietala na dcéru celé štyri dni pozrieť. Maria bola pokrstená až o tri roky neskôr (1926) v gréckopravoslávnej katedrále Najsvätejšej Trojice v New Yorku. Keď mala štyri roky, George si otvoril vlastnú lekáreň a presťahoval rodinu na 192. ulicu v časti Washington Heighst na Manhattane. Tam aj vyrastala.
Maria už od troch rokov prejavovala hudobné nadanie a matka ju v tom podporovala, najmä keď počula Mariu si pospevovať. Callasová spomína: "Bola som nútená spievať už v piatich rokoch a nenávidela som to". Rovnako ani George nebol nadšený z tlaku, ktorý matka na dcéru ohľadom spevu vyvíjala. Rozpad manželstva vyústil v roku 1937 do odchodu Evangeliny naspäť do Atén, aj s oboma dcérami.
Vzťah s matkou
Mariin vzťah s matkou sa postupne zhoršoval aj počas nasledujúcich rokov života v Grécku. V začiatkoch jej kariéry sa dokonca stal verejne známym, obzvlášť po zverejnení článku v Time magazíne v r.1956 a neskôr aj po vydaní Evangelininej knihy Moja dcéra – Maria Callasová. Maria obviňuje zo všetkého zla v ich vzťahu matku, zazlieva jej nešťastné detstvo, keď musela hodiny a hodiny tráviť spevom a prácou pod matkiným dohľadom:
V r. 1957 povedala Normanovi Rossovi: "Deti majú mať krásne detstvo. Ja som nemala žiadne. Chcem ho získať späť. "