cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Havlíčkov Slovan
Zánik Slovana
Keď sa stupňovalo prenasledovanie protivládnej opozície a Havlíčkovho Slovana, prišli na pomoc cisárskemu dvoru aj Slovenské noviny. Lichard v nich uverejnil “Výťah z nového trestného zákona", ktorým sa zrušila sloboda tlače, vyhlásená vo Viedni 13. marca 1848. Zaviedol sa súčasne systém vysokých kaucií a nariadilo sa, že redaktor a vydavateľ musia bývať v mieste vydávania svojich novín alebo časopisu. Podstatne sa sťažilo povoľovanie na zakladanie novín a zaviedol sa systém troch výstrah, ktorý umožnil administratívnou cestou zastaviť akékoľvek noviny nevyhovujúce vláde. V celej rakúskej monarchii sa vedelo, že tento zákon vydala vláda urýchlene hlavne preto, aby mohla čo najskôr umlčať Havlíčkovho Slovana.
Daniel Lichard, ktorý sa ešte tesne pred revolúciou tak odhodlane bil za slobodu tlače, teraz v dusivej atmosfére bachovského absolutizmu doslova píše: „Tyto předpisy zákona tiskového jsou ovšem přísne, ale mají své dobré příčiny. Nebo když se co každý poctivý spisovatel s vďečnosti přijme, od předbežné cenzury konečně ustoupilo, musely se tisku takové medz položiť, aby se ledakterý známosti a statečnosti prázdny člověk nedomníval, že na této cestě bez odpovědi a trestu pelešiti múže“. Tu už Lichard ako tlmočník oficiálnej vládnej politiky škodil aj slovenskému národného hnutiu napriek tomu, že sa mu snažil subjektívne slúžiť.
Havlíček koncom roku 1850 bol silne deprimovaný zákazom kolportáže svojho Slovana v Prahe a v Uhorsku a pomýšľal aj na jeho zastavenie. No premohol túto duševnú krízu a rozhodol sa bojovať tlačeným slovom, pokiaľ ho násilne štátna moc neumlčí. Stalo sa tak onedlho. Po dvoch úradných výstrahách sa už potom rozhodol sám, hoci nedobrovoľne zastaviť vydávanie Slovana. Ak by totiž jeho časopis zastavili administratívne úradné miesta po tretej výstrahe, bola by prepadla kaucia na Slovana v prospech štátu. A to Havlíček nechcel dopustiť. Vláda síce Slovan mohla násilne umlčať a zvíťaziť, no tento boj morálne aj tak prehrala. Havlíček mal pravdu, keď hovoril, že za slovenskými a českými stúpencami bachovského absolutizmu stojí iba “několik profesorů a několik hierarchistů". Zánik Víděnského denníka im zasadil vážnu ranu. Dostávali sa čoraz viacej do izolácie a strácali vplyv na vývoj slovenského národného hnutia, ktoré sa uberalo iným smerom.
Posledné „zbohom“ Slovana Víděnskému denníku bolo až prekvapujúco výstižné, charakterizujúce presne budúci vývoj: “Brzy budou kosti srovnány k otcům...Slovan umře nepřirozenou smrtí v nejlepší síle. Víděnský denník zmrtva narozen jest; ale Slovan i po své smrti bude míti více života, než Víděnský denník při svém narození. Slovan až skoná budou zvonit všude hrany a na tisíce věřných přátel bude ho litovati, tebe milý Denníku až zhasne tvůj kahánek v tichosti zavezou do některé šachty víděnské a žádny se ani nezeptá, kde jsi pochován…".
Karol Havlíček-Borovský teda pod tlakom štátnej moci, zakončil poslednú stránku svojho revolučného a pokrokového časopisu, Slovan je však až dodnes živým a stal sa už klasickým dedičstvom dejín českého novinárstva. Osamelý, no nebojácny hlas Slovana v dobe bachovského teroru znel tak mocne, že ani po desaťročiach sa naň nezabúda.
Cavalese
Cavalese je talianske mesto v autonómnej oblasti Tridentsko-Horná Adiža. Je centrom oblasti Val di Fiemme.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Kostol svätého Juraja (Svätý Jur)
Kostol Svätého Juraja je farský rímskokatolícky kostol, ktorý sa nachádza na vyvýšenom mieste v severozápadnej časti obce Svätý Jur, neďaleko stredovekého hradu Biely Kameň a pravekého a slovanského hradiska Neštich. Pôsobí ako dominanta. Kostol je postavený v gotickom štýle.
Prelom 12.13. storočie
Počiatky gotického kostola svätého Juraja sa datujú už pred rokom 1209, najneskôr na prelome 12.13. storočia, čiže pred prvou oficiálnou zmienkou o histórií Svätého Jura. Sú doložené listinou, ktorú napísal uhorský kráľ Ondrej II. správcovi kráľovských pivníc Šebešovi. V nej sa zmieňoval o darovaní prédia Svätý Jur a k nemu patriacim štyrom dedinám Bernolákovo, Ivanka pri Dunaji, Farná a Malinovo. V období výstavby kostola sa začína stavať aj sídelný hrad Biely Kameň, čo naznačovalo, že obec prosperuje. náhľad|Kostol svätého Juraja – oltár
13.14. storočie
Už v prvej polovici 13. storočia je dokázané, že na súčasnom mieste stála staršia románska sakrálna stavba, čo má dokazovať podzemná kaplnka, ktorá spôsobuje vyvýšenie presbytéria. Kostol bol pôvodne jednoloďový, mal plochý strop, nemal okná, a podlahy boli na rovnakej výškovej úrovni a ako stavebný materiál sa využil lomový kameň. Nachádzala sa tu jednoduchá svätyňa pravdepodobne polygonálna, pod ktorou sa nachádzala murovaná krypta. Kostol začal dostávať dnešnú podobu až koncom 13. storočia.
Najstaršou časťou kostola je presbytérium, ktorého vek sa datuje do roku 1280 a je postavené na mieste pôvodnej románskej svätyne. Dokazuje to rozbor umeleckých prvkov z tohto obdobia a zachovalá južná stena lode, v ktorej sú odkryté štrbinové okná. Vstup do kaplnky je vybavený dvomi schodiskovými ramenami po stranách. V tomto období dochádza k predĺženiu lode takmer dvojnásobne od pôvodnej dĺžky k západu.
Ďalšie časti kostola prináležia sakristii, ktorá bola približne o polovicu užšia ako súčasná, južnej kaplnke sv. Bartolomeja, južnej predsieni, západnej predsieni a malej jaskynke Panny Márie na severe.
V polovici 14. storočia prešiel kostol výraznou prestavbou, a to v západnej časti kostola kde vznikla pánska empora (tzv. chór). Tú si mali pravdepodobne objednať grófi zo Svätého Jura a Pezinka, čo dokazujú aj erby grófov vytesané na svorníkoch klenby bočnej lode. náhľad|Náhrobok grófa Juraja zo Svätého Jura
15.16. storočie
Začiatkom 15. storočia bol kostol rozšírený o bočnú loď a zaklenutie hlavnej lode. Obe sú zaklenuté gotickou klenbou. Na západnom priečelí v osi hlavnej lode, bola vybudovaná veža. Do nej bol vložený roku 1400 gotický zvon uliaty viedenským majstrom Jánom. Pôvodné malé okienka sa prestavali na mohutné masívne gotické okna s farebnou vitrážou. Podnetom rozšírenia mohli byť vojenské nepokoje – husitské výpravy, čím došlo k vypáleniu kostola 10. júna 1434. Prestavba mala dopad i na niveláciu podlahy, čo zapríčinilo vyvýšenia podlahy presbytéria o šesť schodových stupňov. Z tohto obdobia sa nám zachovala na stenách i fresková výzdoba. Zachovala sa maľba biskupa sv. Erazma na východnej stene bočnej lode.
V roku 1465 dal gróf Juraj III. rozšíriť kostol o južnú kaplnku Najsvätejšej Trojice dnes už nazývanú ako kaplnku sv. Bartolomeja. Pri dostavbe západného múru zachovali pôvodný oporný pilier a dostavali múrovú tribúnu. Kaplnka mala slúžiť ako pohrebná miestnosť pre grófa a jeho najbližších. Bola vyzdobená erbom Juraja III, jeho rodičov Mikuláša II. a Kláry z Hederváru, a jeho manželiek Uršuly z Wolfurtu a Judity z Opavy. Do presbytéria pribudla kamenná schránka na uschovanie Sviatosti oltárnej tzv. pastofórium a nový portál do sakristie. Kaplnka mala pôvodne aj emporu, ktorá bola v 1943 strhnutá. Pod ňou sa nachádzala tumba grófa Juraja II.
Zmenou prešiel aj vstupný portál, kde sa v ploche nad vstupom malo nachádzať vyobrazenie sv. Juraja. Do druhej polovice 16. storočia čiže do obdobia reformácie kostol neprešiel žiadnou väčšou zmenou.
Koncom 16. storočia bol umiestnený do východnej časti presbytéria hlavný oltár Svätého Juraja. Je vyrobený z bieleho pieskovca. Vyšiel z dielne známeho majstra Štefana Pilgrama a v roku 1519. Na oltári sú použité figurálne motívy s rastlinnými, symbolicky znázorňujúce život sv. Juraja ako jazdca v brnení, ktorý zabíja draka mečom, jeho umučenie a smrť. Oltár predstavuje pomyselný most medzi gotickým a renesančným slohom. Skladá sa z postamentu, predely, trojdielneho retábula skriňového typu a nadstavca. Z dreveného oltára Smrti Panny Márie ostal iba hlavný výjav. Oltár sa na tomto mieste nachádza dodnes.
Po reformácii roku 1582 prešiel kostol zmenami týkajúcich sa náboženských myšlienok. Kostol bol darovaný evanjelikom Gašparom Šerédim. Z katolíckeho kostola sa stal evanjelický, čo znamenalo zamaľovanie freskovej výzdoby v kostole a bola vybudovaná nová renesančná empora podľa vzoru protestantských modlitební. Tiahla sa pozdĺž celej bočnej lode a bola dokončená roku 1590. Pod presbytériom bol zriadený priestor Božieho hrobu. Prestavba spôsobila okresanie gotických portálov. Až do roku 1628 mali v rukách kostol evanjelici. Po nariadení kráľa ho však museli vrátiť späť katolíkom.
Po prestavbách v 16. storočí sa udiali len menšie úpravy a odstraňovanie pôvodných súčastí kostola.
17.18. storočie
V 17. storočí bol kostol niekoľkokrát vykradnutý tureckými vojskami. Zmizli svietniky a kalichy. Bol vypálený aj hrad Biely Kameň. Veža, ktorá sa nachádzala na západnom priečelí v osi hlavnej lode vyhorela v roku 1663 a to tiež pri tureckej okupácii. Medzi rokmi 17721846 bola zbúraná empora, ktorá sa tiahla celou bočnou loďou a v rokoch 17561781 schodisko k nej vediace. Na východnej strane hlavnej lode bola v 18. storočí pristavaná rokoková kazateľnica s baldachýnom. V severnej lodi bola v období baroka pristavená malá kaplnka tzv. jaskyňa Panny Márie s jej sochou a všetky okná boli zreštaurované a zasklené jednoduchou vitrážou so šesťuholníkovým rastrom.
20. storočiesúčasnosť
V 20. storočí po druhej svetovej vojne dochádza k výraznejším stavebným úpravám. Boli zamurované renesančné oblúky južnej predsiene. V roku 1943 došlo k úplnému zbúraniu empory bočnej lode v kaplnke sv. Batolomeja. Roku 1946 v hlavnej lodi pristavili otvorenú predsieň v gotickom slohu. Obnovili sa kamenné obruby a vyrobili sa farebné vitráže do okien. Svoje návrhy predložil roku 19491950 Janko Alexy a zrealizoval J. Jiřička. Betónová dlažba nahradila mramorovú. Zaliatie podláh spôsobilo uzavretie vstupov do krýpt.
Od 90. rokov 20. storočia boli v kostole obnovené fasády a interiér presbytéria (20042005), interiér kaplnky sv. Bartolomeja, interiér bočnej steny a interiér sakristie, vrátane všetkých architektonických kamenných prvkov. Reštauroval sa hlavný oltár roku 19901992. V roku 2010 bola obnovená aj podzemná kaplnka a dvojlodie.
Ostatné historické prístavby kostola
K ďalším častiam kostola prináležia sakristii, ktorá bola približne o polovicu užšia ako súčasná, južnej kaplnke sv. Bartolomeja, južnej predsieni, západnej predsieni a malej jaskynke Panny Márie na severe.
V blízkosti kostola je aj drevená zvonica postavená v renesančnom slohu asi z roku 1673, ktorá nahradila zvonicu z roku 1634. Zvon, ktorý je v nej umiestnený je významnou gotickou pamiatkou. Datovanie zvonu je napísané na jeho povrchu. Vo zvonici sú zavesené ďalšie dva zvony, ktoré sa používajú dodnes.
Architektúra
Kostol sv. Juraja je gotická stavba vo Svätom Juri, v Bratislavskom kraji. Spolu s drevenou zvonicou, piaristickým kostolom svätej Trojice a kaplnkou Nanebovzatia Panny Márie tvoria neodmysliteľnú súčasť tejto malebnej dedinky. Kostol spadá pod farnosť Svätý Jur.
Exteriér
Kostol je neorientovaný – osa kostola smeruje na juhovýchod. Kostol sa skladá z dvoch lodí, sakristie a presbytéria. Celý kostol obkolesuje zachovaný múr, chráni nielen kostol ale aj zvonicu a niekdajší cintorín. Vchod do kostola je situovaný hneď na dvoch miestach a to na juhozápade lomeným portálom s predstavanou, uzatvorenou predsieňou a na juhovýchode portálom s otvorenou predsieňou. Kaplnka sv. Bartolomeja nadväzuje na juhovýchodnú predsieň. Do kostola sa dá vstupovať dodnes i zo severozápadu, ale tento vstup je menej používaný. Tu je v predsieni portál tvorený lomeným oblúkom, predsieň je otvorená tromi lomenými arkádami. Vľavo od predsiene je v priečelí umiestnené malé guľaté okno. Okno tvorí kružba tvorená trojlistom s plamienkovým ukončením. Kostol má biely náter, strecha sa vyznačuje tehlovou farbou, aby dostala do kontrastu fasádu. Dvojlodie a presbytérium má sedlovú strechu, kaplnka a ostatné pristavané predsiene majú strechu pultovú. Vonkajšie operné piliere vytŕčajú najmä na severovýchodnej strane lode. Taktiež vytŕčajú aj zo stien presbytéria.
Interiér
Kostol sa skladá z pozdĺžneho dvojlodia, polygonálne zakončeného presbytéria, sakristie, pozdĺžnej kaplnky sv. Bartolomeja, pripojenej k hlavnej lodi z juhu a kaplnky Panny Márie.
Loď kostola
Loď je tvorená zo širšej lodi hlavnej a užšej bočnej severnej lodi. Hlavnú loď od bočnej lode oddeľujú vysoké piliere zakončené arkádou. V západnej časti lode je umiestnená empora. Loď je zaklenutá šiestimi poľami krížovej klenby. Rebrá v hlavnej lodi sú zakončené rôzne, a to v južnej (juhovýchodnej) stene lode rebrá vchádzajú do steny bez prichytenia, vbiehajú do pilastrov. A rebrá v medzilodnom priestore sú ukončené na poloprípory na konzoly. Rebrá bočnej lode sú ukončené na konzoly. Rebrová krížová klenba je zdobená svorníkmi s florálnym motívom. Rebrá sú natrené okrovou farbou, ktorá imituje tehly.
Empora
V celej šírke dvojlodia sa nachádza empora s hladkou poprsnicou, ktorá bola kedysi zdobená slepými kružbami. Leží sčasti na osemuholníkových pilieroch a sčasti na toskánskych stĺpoch, medzi nimi sa rozpínajú arkády ukončené polkruhom či lomeným oblúkom. Jej podklenutie tvorí gotická krížová klenba v troch poliach a renesančná hrebienková klenba vo zvyšných dvoch. Všetky jej rebrá majú rovnakú imitáciu a farbu ako aj rebrá hlavnej lode. Na empore je umiestnený organ. Do empory sa vstupuje schodiskom vretenovitého tvaru.
Nástenné maľby a epitafy
V priestoroch empory sa nachádzajú nástenné maľby z obdobia renesancie. Ale nachádzajú sa aj v bočnej lodi. Jedna z najvýznamnejších nástenných malieb sa nachádza na východnej stene pri víťaznom oblúku. Ide o fresku sv. Erazma. Na jednom zo stredových pilierov polygonálneho tvaru je zavesený epitaf Jacoba Mordaxa. Ďalší epitaf patrí Krištofovi Gardanimu a je neskororenesančný.
Loď je oproti presbytériu znížená o šesť schodov. Prechod z presbytéria do hlavnej lode je tvorený víťazným oblúkom z ranogotického obdobia. Zložený je z bledo-šedých kamenných blokov.
Presbytérium
Presbytérium je vo svojej orientácii vychýlené z juhovýchodného smeru ešte viacej k juhu. Presbytérium je zaklenuté jedným poľom krížovej klenby a v polygóne záveru sa nachádza paprskovitá klenba. Vo všetkých štyroch oknách sa dnes nachádzajú kružby v tvare štvorlistov, okna sú vyplnené farebným sklom. Každé rebro v presbytériu má profil v tvare hranola s jednoduchým klinovým vyžľabením. Rebrá presbytéria sú ukončené na konzoly.
Kaplnka sv. Bartolomeja
Kaplnka sv. Bartolomeja sa nachádza na južnej (juhovýchodnej) strane, pôvodne zasvätená sv. Trojici, bola pristavaná k hlavnej lodi v neskorogotickom období. Je zaklenutá sieťovou klenbou, zdobenou svorníkmi. Klenba je v polygóne záveru paprskovitá. Kaplnka je oddelená od hlavnej lode oblúkom. Rebrá sú ukončené do valcových prípor. V polygóne záveru kaplnky je umiestnený oltár sv. Bartolomeja, oproti je umiestnená tumba grófa Gašpara Šerédiho. Je presvetlená štyrmi oknami taktiež orientovanými na juh. Sú vysoké a lomené, vyplnené kružbami. Kružby sú tvorené jednak trojlistom s plamienkovým ukončením a jednak štvorlistom. V stene polygónu a kaplnky boli objavené otvory, pravdepodobne s funkciou niky.
Jaskyňa Panny Márie
V období baroka pribudla v severnej lodi vo východnom poli malá kaplnka tzv. jaskyňa Panny Márie so sochou Ježiša Krista v náručí. Do kaplnky sa vstupuje sedlovým portálom.
Hlavný oltár sv. Juraja
Oltár pochádza z roku 1519. Na oltári sú zobrazené podobizne svätých, a to zostupne: sv. Michal Archanjel na vrchole, umučenie sv. Šebestiána (patrón vojakov) pod ním, sv. Katarína Alexandrijská (patrónka mladých dievčat a manželiek), sv. Barbora (patrónka baníkov), sv. Juraj, ktorý obhajuje kresťanstvo pred cisárom, sv. Krištof (patrón pútnikov a cestovateľov), po ľavej strane sv. Leopold (patrón Rakúska), sv. Juraj modlitbou zhadzuje modly, mučený sv. Juraj v kotle z roztaveným olovom, v strede sv. Juraj zabíja draka ako symbol pohanstva, v pravej strane sv. Juraj modlitbou ničí koleso, v ktorom ho mali lámať, sťatie sv. Juraja, a v spodných častiach v ľavici narodenie Ježiša Krista, a po pravici útek sv. rodiny do Egypta. Na arche oltára môžeme vidieť iniciály viedenského sochára Antona Pilgrama, ktorý mal byť autorom oltára, ale táto teória nie je potvrdená, keďže autor zomrel 1515 a oltár bol postavený 4 roky potom. Preto sa historici prikláňajú k tomu, že autorom bol Štefan Pilgram.
náhľad|Hlavný oltár sv. Juraja
V kostole sa ešte nachádza 5 oltárov: Oltár sv. Hedvigy, Troch kráľov, Svätej trojice, Panny Márie a sv. Kataríny.
Tumba grófa Juraja III.
Je najstaršou pamiatkou kostola, pochádza z roku 1467. Na vrchnej strane tumby sa nachádza náhrobná tabula, na ktorej sa vystupuje reliéf rytiera. Koncipovaná je v tradičnom štýle a to tak, že pod hlavou rytiera sa nachádza poduška, pod nohami je ležiaci lev, v ľavej ruke drží meč a v pravej drží žrď so zástavou s rodinným erbom.
Tumba Gašpara Šerédiho
Ide o tumbu z obdobia renesancie zo 16. storočia. Je zhotovená z dvoch typov červeného mramoru. Opäť na vrchnej časti dominuje reliéfna postava Gašpara, ktorý je zobrazený ako rytier v zbroji, pod nohami mu ležia dva levy a v ruke drží rodinný erb Šerédiovcov.
Epitaf Jakuba Mordaxa a jeho manželky Agnesy
Nachádza sa na jednom zo stĺpov kostola v hlavnej lodi. Ide o náhrobnú pamiatku. Je zhotovená z mramoru hnedej farby a okolo nej je aranžovaná výzdoba z vápenca, po jej obvode vystupujú dve karyatídy a rastlinné motívy. Vo vrchnej časti sa objavuje tympanón. Epitaf nám zobrazuje nanebovstúpenie Jakuba Mordaxa a grófky Agnesy. Motív je pravdepodobne inšpirovaný Bibliou. Autorom diela je pravdepodobne kamenárska dielňa, ktorá sídlila v tomto období vo Viedni. Takisto môžeme z tejto dielne vidieť aj podobné renesančné epitafy v exteriéri a interiéri kostola.
Drevená zvonica
V okolí kostola sa v súčasnosti nachádza už spomenutá drevená zvonica, strechu má pokrytú dreveným šindľom. Vstupuje sa do nej drevenými dverami z východu. Visí v nej gotický zvon odliaty v roku 1400 viedenským majstrom Jánom. Zvon má vraj obsahovať viac striebra ako medi. Legendy vravia, že počas tureckej okupácie bol zvon zakopaný, a neskôr nájdený a vyrytý pasúcou sa sviňou. Vo zvonici za nachádzal ešte jeden zvon, ktorý bol menšieho rozmeru z roku 1460. V roku 1721 pribudol tretí, ale po prvej svetovej vojne oba zvony zhabala rakúsko-uhorská armáda. Najstarší gotický zvon ostal na pôvodnom mieste aj po vojne. V roku 1802 však neprofesionálnym zaobchádzaním zvonára praskol. V roku 1948 zvon opäť začal slúžiť kostolu, no o dvadsať rokov neskôr sa znovu poškodil, preto dnes slúži ako výstavný artefakt. Ide o najstarší zvon v malokarpatskej oblasti.
Zaujímavosti
Presbytérium je vychýlené od osi lode na juh, ale u kostolov na Slovensku je mierny odklon od osi na opačnú stranu, pretože má symbolizovať hlavu ukrižovaného Ježiša Krista nad pravé plece.
V 15. storočí si sväto-jurskí a pezinskí grófi Juraj II., Žigmund a Ján III. zabezpečovali kaplnku Sv. Trojice finančne a to tak že darovali ročne peniaze na jej prevádzku – 5-krát týždenne sa mali zato za nich slúžiť sväté omše.
Mazeirat
Mazeirat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Couhé (kantón)
Couhé je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z 10 obcí.
Pedro Henríquez Ureña
Pedro Henríquez Urenña (* 29. jún 1884, Santo Domingo, Dominikánska republika - † 11. máj 1946, Buenos Aires, Argentína) bol dominikánsky esejista, filozof, humanista, filológ a literárny kritik. Je považovaný za jednu z hlavných postáv dominikánskej literatúry a popredného literáta v Latinskej Amerike.
Oreské (okres Skalica)
Oreské je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Martin Verkerk
Martin Willem Verkerk (* 31. október 1978, Leiderdorp, Holandsko) je súčasný holandský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre.
Thisbe
Thisbe môže byť:
Kolačniansky potok
Kolačniansky potok môže byť:
Thisbé
Thisbé môže byť:
Pozri aj
Thisbe
Dürnstein in der Steiermark
Dürnstein in der Steiermark je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Murau.
Volkswagen Golf
Volkswagen Golf je najdôležitejším modelom nemeckej automobilky Volkswagen a patrí k celosvetovo najpredávanejším automobilom vôbec. Jeho meno je odvodené z nemeckého označenia pre Golfský prúd – 🇩🇪. V Spojených štátoch bola prvá a piata séria predávaná pod názvom Rabbit. V Mexiku sa prvá séria predávala pod názvom Caribe a v Kanade a v Južnej Afrike pod názvom City Golf. Pod týmto názvom sa v Kanade, Brazílii a Argentíne predáva aj štvrtá generácia týchto automobilov. V súčasnosti (2020) sa vyrába ôsma generácia po facelifte.
Golf patrí do kategórie áut nižšej strednej triedy a v Nemecku sa podľa neho táto trieda tiež niekedy nazýva "Golf-Klasse". Navrhnutý bol predovšetkým ako rodinný automobil, ale vďaka športovým verziám, kabrioletom, terénnym a úžitkovým prevedeniam sa stal obľúbeným aj medzi mladými ľuďmi a medzi malými podnikateľmi. Vďaka svojej povestnej kvalite je obľúbený aj u starších vodičov. V roku 2007 prekročil počet vyrobených Golfov hranicu 25 miliónov.
Golf sa vždy vyrábal ako trojdverový alebo päťdverový hatchback. V trojdverovom prevedení pôvodne vznikala väčšina vozidiel. Prvá a tretia generácia boli vyrábané aj ako kabriolet (štvrtá generácia vychádzala z tretej, len bola opticky zosúladená so štvrtou generáciou), ale aj druhá generácia mohla byť individuálne získaná v tomto karosárskom variante, ktorého produkciu zabezpečovali malosériové tuningové firmy. Od tretej generácie je súčasťou ponuky karoséria kombi s obchodným označením Variant. K modelu Golf tradične patrí aj športová verzia GT a GTI s benzínovým motorom a GTD s dieselovým motorom, časom sa objavili aj ďalšie športovejšie ladené modely ako VR6 alebo R32 s pohonom všetkých kolies. Od roku 1972 boli tieto vozidlá montované taktiež v dnešnej Bosne a Hercegovine. Model piatej generácie s karosériou kabriolet sa predáva pod názvom Eos, na rozdiel od predchádzajúcich kabrioletov má miesto plátenej pevnú skladaciu strechu. Od piatej generácie sú odvodené aj MPV Golf Plus a SUV Volkswagen Cross Golf. Od šiestej generácie je opäť odvodený kabriolet s plátennou strechou.
Prvá generácia (A1/Typ 17, 1974 – 1984)
thumb|Golf kabriolet prvej generácie Prvá generácia Volkswagen Golfu mala interné označenie Volkswagen 17. Bolo vyrobených okolo 6,8 milióna kusov. Prvýkrát bola predstavená v máji roku 1974 ako nástupca slávneho Chrobáka, ktorého výroba bola vo vtedajšom Nemecku ukončená a pokračovala len v Brazílii a Mexiku. Golf doplnil modely Passat a Scirocco s predným náhonom ako zástupca nižšej strednej triedy. S týmito modelmi mal byť zjednotený aj dizajnovo. Koncepcia motora vzadu a pohon zadných kolies začínala byť zastaraná a Volkswagen chcel novým vozidlom dobehnúť konkurenciu. Golf mal samonosnú karosériu a mal využívať novšie technológie pri výrobe automobilov. Mal byť tiež pohodlnejší pre zákazníkov, rýchlejší a bezpečnejší. Pre predný náhon používal voz komponenty z automobilov Audi. Tvary prvej generácie navrhla spoločnosť Ital Design dizajnéra Giorgetta Giugiara, typickým prvkom boli kruhové svetlomety a veľký C-stĺpik. Na rozdiel od predchodcu mal Golf veľký batožinový priestor v zadnej časti, ktorý bol ľahšie prístupný vďaka veľkému nahor výklopnému veku. Ďalším plusom pre používateľa bol jednoduchší prístup do interiéru vďaka možnosti zaobstarať si päťdverovú karosériu, vďaka ktorej mali zákazníci ľahší prístup na zadné sedadlá. Golf sa okamžite stal najpredávanejším modelom značky. Vozidlo poháňal vodou chladený štvortaktný radový štvorvalec, 37 kW s rozvodom OHC. Prevodovka bola štvorstupňová, pérovanie zaisťovali vinuté pružiny s teleskopickými tlmičmi. Maximálna rýchlosť vozidla bola /h, spotreba 8 l/. Vozidlo sa vyrábalo ako troj a päťdverový hatchback a kabriolet (január 1980). Pre odvodený sedan bolo použité označenie Jetta (predával sa od októbra 1979) a pre pick-up meno Caddy. Golf prvej generácie sa dodnes vyrába v Južnej Afrike ako Volkswagen City Golf. Táto generácia dostala titul 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 1975 od austrálskeho časopisu Wheels magazine. V roku 1985 prešiel model faceliftom a dostal nové svetlomety, nárazníky a v interiéri prístrojovú dosku. Koncepcia hatchbacku s motorom vpredu a pohonom predných kolies je dodnes typická pre celú nižšiu strednú triedu. V roku 1982 sa prvýkrát tiež objavil športový model so vznetovým motorom. Ten niesol označenie Golf GTD. Prvá generácia trpela problémami so zlou antikoróznou ochranou. Konkurentmi prvého Golfu boli vozidlá Opel Kadett C, Ford Escort, Fiat Ritmo a Talbot Horizon.
City Golf (Južná Afrika)
Výroba prvej generácie v Južnej Afrike bola ukončená koncom októbra roku 2009. Vyrábal sa tu päťdverový hatchback a pick-up Caddy. 22. septembra 2007 oslávil Volkswagen pokračujúcu výrobu špeciálnej edície Citi R. Tá mala športový motor s výkonom 90 kW a doplnky v štýle GTI. Vozidlo patrilo medzi najobľúbenejšie a najpredávanejšie automobily v Južnej Afrike. Oproti pôvodnému Golfu bol zmodernizovaný, používal novší typ svetlometov alebo napríklad prístrojovú dosku z auta Škoda Fabia. K dispozícii boli štyri modely: CityRox, CitySport, TenaCity a CityStorm. Do jari 2010 sa bude dopredávať posledná edícia 1000 kusov, ktorá sa vyznačuje očíslovanou plaketou pred spolujazdcom.
Caribe (Mexiko)
Caribe sa prvýkrát v Mexiku objavil v roku 1977 s karosériou päťdverový hatchback a motorom s výkonom 66 koní. O rok neskôr do predaja prišla trojdverová verzia. V roku 1981 prešiel modernizáciou a design sa viac zjednotil s americkou verziou Rabbit. Od roku 1984 sa predávala športová verzia Caribe GT, ktorá vychádzala z Golfu GTI.
Druhá generácia (A2/Typ 19E, 1983 – 1991)
thumb|Druhá generácia Druhý Golf sa objavil v auguste 1983, v čase keď Volkswagenom zmietala hospodárska kríza, aby automobilke z tejto situácie pomohol. Cieľom bolo zväčšiť vnútorný priestor, najmä pre cestujúcich vzadu a znížiť spotrebu paliva. Klasické tvary ale mali zostať zachované. Rázvor sa predĺžil o, dĺžka o a šírka o. Vozidlo bolo ťažšie o. Veko batožinového priestoru siahalo až k dolnému okraju zadných svetlometov a tým sa do neho zlepšil prístup. Zvýšenie predaja ukázalo úspešnosť týchto zmien. Automobil bol ponúkaný v troch stupňoch výbavy: C, CL a GL. C bola najmenej a GL najlepšie vybavená. Druhá generácia je tiež známa tým, že sa v nej prvýkrát objavila výkon turba. Opäť sa vyrábala športové vznetová verzia GTD. Štvortaktný vznetový radový štvorvalec mal objem, výkon 40 kW pri 4800 otáčkach za minútu, rozvod OHC, štvor alebo päťstupňovú prevodovku a poháňal prednú nápravu. Vpredu nezávislé zavesenie McPherson, vzadu nápravu s variabilnou tuhosťou. Pruženie zabezpečovali vinuté pružiny s teleskopickými tlmičmi. Maximálna rýchlosť 148 km/h, spotreba 6,5 l/. V auguste 1983 sa objavila verzia Syncro s pohonom 4×4. Odvodený sedan bol predstavený v januári 1984 a niesol opäť označenie Jetta. Americká verzia opäť používala hranaté svetlomety a iné nárazníky. Na základe rozhodnutia o globalizácii mien automobilov ale opustila meno Rabbit a používala označenie Golf. V roku 1989 prešiel Golf faceliftom keď získal väčšie nárazníky. Celkovo bolo vyrobených 6,3 milióna vozidiel druhej generácie, pričom v júni 1988 bol vyrobený desaťmiliónty kus typu Golf. Konkurentmi druhej generácie boli vozidlá Opel Kadett E, Ford Escort, Nissan Sunny, Mazda 323, Fiat Ritmo, Fiat Tipo, Peugeot 309 a Audi 80.
Spojené štáty
Výroba pokračovala v Pensylvánii. Od európskej verzie odlišovali americký Golf opäť hranaté svetlomety. Verzia GTI sa stala Autom roka na rok 1985 časopisu Motor Trand Magazine. V rovnakom roku začal v Spojených štátoch predaj sedanu Jetta. Ten sa stal najpredávanejším vozidlom vo svojej kategórii. O niečo slabšia, ako verzia GTI, bola verzia GT. Tá používala rovnaké exteriérové doplnky, ale predávala sa aj v päťdverovej verzii. Predaj druhej generácie pokračoval o rok dlhšie ako v Európe.
Mexiko
Druhá generácia nahradila predchádzajúci Caribe v roku 1987. Na výber boli dva motory s výkonom 72 alebo 85 koní. Stupňe výbavy boli identické ako v Európe. V roku 1988 prešla druhá generácia rovnakou modernizáciou ako v Európe. Od roku 1989 sa objavila verzia GTI. Tá mala výkon 105 koní a 14 palcové kolesá. V roku 1992 bol mexický Golf nahradený treťou generáciou.
Tretia generácia (A3/Typ 1H, 1991 – 1999)
thumb|Golf 3 Variant Tretia generácia sa vyrábala v rokoch 1991 – 1997. Táto generácia získala prestížny titul auto roka 1992. Pre odvodený sedan bolo použité meno Vento (1992), v Spojených štátoch sa zostalo u mena Jetta, pre combi, ktoré sa objavilo na základe Golfu prvýkrát, označenie Golf Variant (1993).V roku 1993 sa objavila aj verzia cabrio a verzie Syncro s pohonom 4×4. Táto generácia urobila pokrok najmä po stránke bezpečnosti. Objavili sa airbagy pre vodiča a spolujazdca. Zmizli tiež pre Golf do tej doby typické okrúhle svetlomety, keď bol ich tvar štylisticky upravený do oválu. Mohutný C-stĺpik (poznávacie znamenie Golfu ) bol ešte zväčšený. Práve tento prvok je kritizovaný ako nebezpečný, pretože značne obmedzuje výhľad z vozidla dozadu. Batožinový priestor mal objem 330 l (670 l so sklopenými sedadlami) a prístup do neho bol opäť ľahší, pretože veko siahalo až k zadnému nárazníku. Modernejšie vyzeral aj interiér. Základným agregátom bol motor 1,4 l (44 kW, 116 Nm pri 2800 ot./min), z ďalších 1,6 (55 kW), 1,8 (55 kW) a 1,8 (66 kW). V roku 1996 pribudol ešte 1,6 (74 kW). Pre športovejšieho vodiča tu boli dvojlitre v osemventilová (85 kW) alebo šestnásťventilová verzia (110 kW). Posledné menované boli dodávané s označením GTI. Špičkovou verziou bol model VR6. Technicky zaujímavý šesťvalec má valce do V, ale uhol, ktorý dva rady valcov zvierajú má len 15 stupňov. Dieselové motory boli 1,9 l a boli dodávaný v atmosférickej verzii (47 kW) alebo s turbodúchadlom (55 kW). Prevratnou novinkou bol v roku 1993 motor s priamym vstrekovaním nafty 1,9 TDI (66 kW). V roku 1996 bol predaný dvadsaťmiliónty automobil s názvom Golf. Celkovo bolo vyrobených 4,8 milióna vozidiel tretej generácie. Okrem Wolfsburgu v Nemecku sa tretia generácia vyrábala aj v meste Puebla v Mexiku, v Bratislave na Slovensku a v Uitenhage v Južnej Afrike. Prvýkrát sa tiež predstavil Golf s karosériou kombi. V tom čase predával Volkswagen niektoré vozidlá Golf a Polo v takzvanej edícii Harlequin. Išlo sa o automobily, u ktorých boli jednotlivé diely karosérie lakované rôznymi odtieňmi pastelových farieb. Na začiatku deväťdesiatych rokov Volkswagen sponzoroval aj niekoľko turné rockových kapiel po Európe. V rámci toho sa objavili golfy edície Pink Floyd Edition (1994), Rolling Stones Edition (1995) a Bon Jovi Edition (1996).Konkurentmi tretej generácie boli napríklad vozidlá Opel Astra F alebo Ford Escort.
Štvrtá generácia (A4/Typ 1J, 1997 – 2006)
left|thumb|Golf R32 Výroba modelu začala v októbri 1997 s interným označením "1J" a už o rok neskôr sa stala najpredávanejším vozidlom vo svojej triede. Vyrobilo sa jej 4,3 milióny kusov. Oproti svojmu predchodcovi opäť povyrástla. Vonkajší dizajn bol upravený, ale stále mierne nadväzoval na predchádzajúcu generáciu. Kompletne zmodernizovaný bol ale interiér. ABS, airbagy a posilňovač riadenia sa objavili už v základnej výbave. Podvozkovú platformu automobil zdieľal s koncernovými súrodencami Škoda Octavia, Audi A3, Audi TT, Volkswagen New Beetle, Seat León a Seat Toledo II. Najslabším motorom bol moderný 16 ventilový motor s objemom 1,4 litra a výkonom 55 kW. Potom 1,6/74 kW, ďalej 1,8 s päťventilovou technikou s výkonom 92 kW a rovnaký motor s turbom – 110 kW a 2,3 V5/110 kW. Z priamovstrekovacích dieselov boli vyrábané 3: 1,9 SDI (bez turba) – 50 kW, 1,9 TDI/66 a 1,9 TDI/81 kW. Všetky verzie okrem 1,9 SDI a 1,8 turbo bolo možné vybaviť štvorstupňovou automatickou prevodovkou. Opäť sa objavila verzia s pohonom 4x4 s medzinápravovou spojkou Haldex s názvom 4motion. Combi nieslo označenie Golf Variant a vyrábalo sa od roku 1999 do roku 2006. Sedan niesol názov Bora (v Severnej a Južnej Amerike opäť Jetta), ktorý tiež existoval pod názvom Bora Variant. Výroby sa dočkal aj model Bora Variant. Konkurentmi štvrtej generácie sú napríklad vozidlá Opel Astra G alebo Ford Focus.
V roku 2002 vznikla špeciálna edícia GTI 25 Jahre Jubiläumsedition pri príležitosti prvého GTI modelu z roku 1976. Model bol k dispozícii v troch farbách: červenej s názvom Tornado Red, striebornej Reflex Silver a čiernej Diamond Silver. Tento model bol k dispozícii len pre európske trhy. Pre americké trhy bol k dispozícii veľmi podobne vybavený model GTI 337 Edition, ktorý bol vyrábaný výhradne v striebornej farbe Reflex Silver. Oba modely ako 25 Jahre, tak aj GTI 377 boli vybavené mnohými doplnkami, ktoré pre klasické GTI modely k dispozícii neboli. Napríklad sa jedná o podnárazníky, spoiler, alebo prevedenie pedálov. Ani jeden z modelov nebolo možné vybaviť strešným oknom, ako odkaz na Golf GTI prvej generácie
Výroba modelu v prevedení hatchback skončila v roku 2004, model Variant skončil v roku 2006. Pre trhy v Južnej Amerike, Mexiku a Číne pokračovala výroba hatchbacku až do roku 2010 pod názvom Golf City
City Golf
Pod názvom City Golf sa táto generácia predáva dodnes v Kanade a Južnej Amerike. Bol predstavený v roku 2006. Dizajn vozidla je zmodernizovaný. Predná časť je v štýle šiestej generácie typu Polo a zadná je inšpirovaná piatou generáciou. V Kanade prebieha predaj súbežne s piatou generáciou Golfu. Tá sa predávala pod názvom Rabbit. Podobne bola upravená aj štvrtá generácia Jetty, ktorá v Kanade nesie označenie City Jetta. Golf s rotačným čerpadlom určený na vývoz s motorom 1,9 TDI 110kw. V edícii GTD.
Dangé-Saint-Romain (kantón)
Dangé-Saint-Romain je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z ôsmich obcí.
Volkswagen Golf
Piata generácia (A5/Typ 1K, 2003 – 2009)
thumb|Golf GTI piatej generácie Volkswagen Golf V sa vyrábal od roku 2003 až do roku 2008, kedy ho vystriedala už šiesta generácia. Prvýkrát sa predstavil na autosalóne vo Frankfurte v roku 2003. Mesto Wolfsburg, kde sa Golf vyrába, sa v rámci osláv uvedenia novej generácie na jeden týždeň premenovalo na Golfsburg. Oproti predchodcovi je vyšší o, širší o a dlhší o. Rázvor sa predĺžil o. Objem batožinového priestoru narástol o 20 l. Zvýšená bola aj tuhosť karosérie. Odvodený sedan sa vrátil k menu Jetta. Z piatej generácie bolo odvodené aj menšie MPV s názvom Golf Plus. Prvýkrát od druhej generácie sa objavilo aj terénne vyhotovenie s názvom CrossGolf (odvodené z Golfu plus) nadväzujúce na Golf Country, ktorý bol odvodený z druhej generácie. Všetky motory sa teraz vojdú do emisné normy Euro4. Okrem športovej verzie GTI existuje aj variant R32, ktorá má oproti GTI pohon všetkých kolies. Výkon verzie R32 je 184 kW, najvyššia rýchlosť /h a vozidlo zrýchli na /h za šesť a pol sekundy. V roku 2004 prešiel automobil nárazovými testami Euro NCAP, kde získal 5 hviezdičiek. V Spojených štátoch sa automobilka vrátila k názvu Rabbit použitom už u prvej generácii.
Od roku 2007 sa vyrába nová generácia kombi Golf Variant. Na niektorých trhoch, ako napríklad USA alebo Kanada nesie označenie Jetta SportWagen. Vozidlu konkuruje napríklad automobil Opel Astra H alebo Ford Focus. Objem batožinového priestoru bol 560 l, prípadne 2550 l so sklopenými sedadlami. V roku 2009 prešiel model variant faceliftom, ktorý ho vzhľadovo priblížil šiestej generácii hatchbacku. Maska už nebude bohato chromovaná a svetlomety majú ostrejšie rezané rysy. Vozidlo bolo tiež lepšie odhlučnené a používa napríklad akustické čelné sklo, ktoré tlmí frekvencie, na ktorých vydávajú hluk vznetové motory. Kompletne zmenený bol interiér, keď dostal zhodné diely s hatchbackom šiestej generácie. Automobil môže byť vybavený automatickým parkovacím systémom, cúvacou kamerou alebo panoramatickou strechou. Najvyššia výbava Exclusive vychádza z výbavy Highline. Má športový podvozok, sedemnásťpalcové kolesá z ľahkých zliatin, vyhrievané sedadlá a kožené prvky v interiéri. V základnej výbave má vozidlo šesť airbagov, ESP, klimatizáciu, rádio na CD s možnosťou prehrávať súbory mp3, centrálne uzamykanie na diaľkové ovládanie, elektricky sťahované okná a výškovo nastaviteľné sedadlo vodiča.
Ucha
náhľad|Klasická ucha Ucha je svetlá ruská rybacia polievka. Pod týmto menom je možné nájsť mnoho variácií receptov, ale polievka spravidla obsahuje rybu, zemiaky, koreňovú zeleninu, cibuľu, pór, kôpor, petržlen,vavrín a soľ.
Volkswagen Golf
Šiesta generácia (A6/Typ 5K, 2009 – 2012)
thumb|VW Golf, šiesta generácia Volkswagen Golf VI sa vyrábal od roku 2008 do roku 2012. Predaj začal v januári 2009. Je postavený na platforme predchádzajúcej generácie. Prvýkrát sa predstavil v Paríži na autosalóne. Design, ktorý vytvoril Walter de Silva, čerpá z odkazu prvých štyroch generácií a tretej generácie Scirocco. Má byť viac aerodynamický. Výroba by mala byť lacnejšia a získať tak zákazníkov. V predaji sa objavil v januári 2009. Vývoj bol sústredený na čo najnižšie výrobné náklady. V Spojených štátoch automobilka zostala u mená Rabbit. Prvýkrát sa do štandardnej výbavy dostala klimatizácia. Šiesta generácia v roku 2008 prešla testom Euro NCAP s piatimi hviezdičkami a rovnakého výsledku dosiahla aj v roku 2009 pri použití novej metodiky pri testoch. V apríli 2009 získala šiesta generácia Golfu titul World Car of the Year.
Na základe šiestej generácie sa tiež prvýkrát predstavil automobil Volkswagen s pohonom na LPG. Tento model nesie názov BiFuel. Nádrž je umiestnená miesto rezervy a hrdlo nádrže je hneď vedľa hrdla nádrže na benzín. Voľba paliva prebieha pomocou tlačidla pod radiacou pákou. Pri jazde na plyn je výkon motora 72 kW, čo je iba o 3 kW menej, ako pri pohone na benzín. Spotreba plynu je udávaná 9,2 litra na.
Ucha
V Rusku má toto jedlo ráz tradičného rybárskeho pokrmu, pre ktorého prípravu sa naplní, najlepšie priamo z rieky, vedro vody v ktorom sa na otvorenom ohni pod šírim nebom pri rieke, varí polievka z čerstvého úlovku. Najprv sa do nej pridajú suroviny, ktoré sa dlhšiu dobu podusia, potom ryba a nakoniec koreniny a bylinky.
Volkswagen Golf
Šiesta generácia (A6/Typ 5K, 2009 – 2012)
Na budúci vývoj je zameraný aj model Golf Twin Drive, ktorý kombinuje pohon turbodieselového motora 2,0 s výkonom 87 kW a elektromotora s výkonom 59 kW. Elektromotor poháňajú lítiové batérie a dojazd vozidla na jedno nabitie je okolo. Kombinovaný výkon je 124 kW. Finálna verzia hybridného Golfu bola predstavená v roku 2015.
V Spojených štátoch sa šiesta generácia predstavila až v roku 2010. V ponuke boli dva motory: turbodiesel 2,0 TDI s výkonom 103 kW a zážihový päťvalec s objemom 2,5 litra a výkonom 125 kW.
Ucha
Ku konzumácii sa zvykne pripájať aperitív alebo digestív z vysokopercentných nápojov.
Volkswagen Golf
Siedma generácia (A7/9K, 2012 – 2020)
Volkswagen Golf VII sa vyrábal od roku 2012 do roku 2020. Výroba trojdverového a päťdverového hatchbacku začala 6. augusta 2012 vo Wolfsburgu, s ročnými odstupmi pribudli verzie Variant a Sportsvan. Oficiálne predstavene vozidla prebehlo 4. septembra 2012 v Berlíne.
Vzhľad automobilu sa oproti predchádzajúcej generácii zásadne nelíšil, došlo iba k drobnejším úpravám. O to väčšie zmeny však zaznamenala technika. Na rozdiel od predchádzajúcej generácie bolo vozidlo postavené na novej modulárnej platforme MQB, ktorú Volkswagen začal využívať aj v ostatných vozidlách. Generačnú obmenu zaznamenala aj motorizácia, a to benzínový TSI (značený EA211) aj dieselový TDI (EA288).
V roku 2017 prešiel Golf siedmej generácie faceliftom, ktorý okrem drobných vizuálnych zmien v prednej časti vozidla do ponuky pridal aj nový koncernový motor 1.5 TSI Evo, disponujúci 96, resp. v silnejšom variante 110 kW.
Motory
Ôsma generácia (A8, 2019 – súčasnosť)
náhľad|VW Golf ôsmej generácie náhľad|kombi ôsmej generáce VW Golf Pravdepodobne kvôli technickým problémom bola nová generácia predstavená až 24. októbra 2019 vo Wolfsburgu. Najnovší model využíva modernizovanú platformu MQB, kde dominuje krátky predný previs s nízkymi LED svetlometmi. Verzia kombi má predĺžený rázvor, trojdverová verzia a Sportsvan z ponuky vypadli. Výraznou zmenou prešiel interiér, ktorý má nové usporiadanie a digitálny prístrojový panel. Modernizované sú i pohonné agregáty, kde pribudlo mild hybridné eTSI. Predaj na domácom trhu začal v 9. týždni roku 2020.
Motory:
Ďalšie modely
V histórii sa objavilo niekoľko zaujímavých modelov. Z prvej generácie bol odvodený úžitkový pick-up pod názvom Caddy. Ten sa v ďalších generáciách už nevyrábal z Golfu, ale z iných modelov.
Športové verzie GTI
thumb|left|Prvý GTI Golf GTI je športovým modelom odvodeným od klasického hatchbacku. Má výkonnejší motor a športovejšie tlmiče. Zatiaľ sa vyrábal na základe každej generácii hatchbacku.
Golf GTI sa stal ikonou medzi športovejšie ladenými modelmi. Prvé GTI bolo vyrobené bez súhlasu riaditeľa Ernsta Fialu pod označením Sportgolf. Automobilka bola v zlej finančnej situácii a myšlienka športového modelu sa riaditeľovi príliš nepozdávala. Napriek tomu bol na frankfurtskom autosalóne predstavený prvý Golf GTI a firma začala uvažovať o malosériovej výrobe pôvodne v päťtisícovej sérii. Motor 1,6 l vznikol v kooperácii s automobilkou Audi a mal výkon 110 koní. Maximálna rýchlosť bola /h a zrýchlenie z 0 na 100 kilometrov za hodinu za 9 sekúnd. Vozidlo vyzeralo na prvý pohľad nenápadne, iba maska chladiča bola orámovaná červeným prúžkom a v interiéri boli použité športové sedadlá. Cena bola ale takmer dvojnásobná ako u najlacnejšieho modelu – 13 850 Dm. V roku 1984 bolo predstavené GTI na základe druhej generácie. Malo o 4 kW menší výkon z dôvodu uplatnenia katalyzátora. V roku 1986 sa ale objavil šestnásťventilový motor, ktorý tento neduh odstránil. V roku 1990 oslávil Golf GTI jeden milión vyrobených kusov.
V roku 1991 prišla na trh tretia generácia GTI. Navonok takmer neidentifikovateľná. Iba malé štítky okolo vozidla dávali najavo, že ide o športový model. V roku 1996 sa predstavila špeciálna edícia tisícky automobilov k dvadsiatemu výročiu športového Golfu GTI. Ak bola ale tretia generácia nenápadná tak štvrtá z roku 1996 sa od sériového prevedenia po exteriérovej stránke vôbec nelíšila. Pojem GTI strácal svoj pôvodný význam. Až u piatej generácie, ktorá sa predstavila vo Frankfurte v roku 2003, sa opäť bolo možné stretnúť s Golfom, ktorý bol o poznanie výkonnejší ako sériové modely. Od roku 2006 začal predaj aj v Spojených štátoch. Na prvý pohľad nápadná maska chladiča s motívom včelieho plástu, červené orámovanie a športové kolesá odkazujú na pôvodnú myšlienku. Vo vozidle je motor s výkonom 147 kW a šesťstupňová prevodovka. Piata generácia získala titul Auto roka 2007 časopisu Automobile Magazine. Nakoniec bolo vyrobených viac ako 1,5 mil. vozidiel GTI z pôvodnej päťtisícovej série. Prvé GTI bolo v roku 2004 Medzinárodnou komisiou športových áut ocenené ako tretí najlepší automobil 80. rokov.
Šiesta generácia športového modelu GTI bola predstavená v roku 2009. Automobilka ju prezentovala po boku prvej generácie GTI z druhej polovice sedemdesiatych rokov. Novú generáciu poháňa vylepšený zážihový štvorvalec 2,0 TFSI s objemom so štvorventilovou technikou, ktorý spĺňa emisnú normu Euro 5. Ten je naladený na výkon 155 kW. Zrýchlenie z nuly na /h je 6,9 sekundy. Maximálna rýchlosť automobilu je /h. Hmotnosť automobilu sa pohybuje medzi 1318 ar 1339 kilogramami. Automobil používa pneumatiky Michelin Pilot Exalto, ktoré sú obuté na sedemnásťpalcových kolesách Denver z ľahkých zliatin. Má zvýšený odpor posilňovača riadenia oproti sériovým modelom. Vo výbave sa objavilo ESP a súbor niekoľkých druhov a i.bagov. Diferenciál má elektronickú uzávierku XDS. Celý automobil je o znížený a je vybavený športovým podvozkom.
Golf GTI 20th Anniversary GTI Edition
Limitovaná edícia tisícky automobil k oslave dvadsaťročnej výroby modelu Golf GTI. GTI Jubi Edition sedadlá boli športové anatomické od firmy Vokswagen, na rozdiel od "klasickej" verzie GTI, kde boli použité sedadlá GTI Edition Recaro. Bezpečnostné pásy boli prevedené v červenej farbe. Hlavica radiacej páky bola s chrómovými prvkami. Volant a madlo radiacej páky boli obšité červenou niťou. Podlahové koberce boli taktiež s červeným olemovaním. Červené doplnky odkazovali na červený prúžok, ktorý olemovával masku chladiča na prvých dvoch generáciách GTI. V exteriéri na tento štylistický prvok odkazovali červené prúžky na nárazníkoch a bočných plastových ochranných lištách. Šestnásťpalcové kolesá z ľahkých zliatin BBS RX II boli obuté do športových pneumatík. Dizajn bol zjednotený s kolesami na modeli VR6. Automobil mal dve koncovky výfuku z leštenej ocele. Z celej série bolo 600 vozidiel s osemventilovou a 150 vozidiel s šestnásťventilovou hlavou valcov. So vznetovým motorom TDI bolo vyrobených zvyšných 250 vozidiel. Tie boli predávané iba v kontinentálnej Európe. thumb|Americká verzia 20th Anniversary GTI Edition S rovnakým názvom sa predstavilo vybavenejšie GTI aj v roku 2003. Vtedy ale bolo postavené na základu štvrtej generácie a predávalo sa len na severoamerickom kontinente. V Spojených štátoch bolo vyrobených 4 000 vozidiel pre domáci trh a 200 vozidiel pre Kanadu. Štítky GTI boli oproti normálnej verzii prevedené v červenej farbe. Nad vekom batožinového priestoru bol malý spojler. Vozidlo používalo osemnásťpalcové kolesá OZ Arista so športovými pneumatikami Michelin Pilot. Ponúkal sa iba v troch farbách: žltá Imola, modrá Jazz a čierna Magic Pearl. V tej bola vyrobená polovica produkcie, zvyšné vozidlá boli rovnomerne vyrobené v modrej a žltej. V interiéri boli športové anatomické sedadlá Recaro a kvalitný audiosystém Monsoon s ôsmimi reproduktormi.
Golf GTI 25th Anniversary GTI Edition
Bola vyrobená k oslave výročia dvadsaťpäťročnej histórie Golfu GTI v roku 2001. V Spojených štátoch sa predávala pod označením GTI Edition 337 od roku 2002. Všetky vozidlá boli lakované striebornou farbou Reflex Silver. Na rozdiel od bežnej verzie GTI mala táto edícia rad doplnkovej výbavy. Vozidlo používalo osemnásťpalcové kolesá BBS RC z ľahkých zliatin. V interiéri boli čierno-červené sedadlá Recaro a bezpečnostné pásy v rovnakej kombinácii. Na karosérii bol použitý športový bodykit. Jazdné vlastnosti boli vylepšené šesťstupňovou prevodovkou a väčšími brzdami.