cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yrouerre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thor: Láska a hrom
Thor: Láska a hrom (v anglickom origináli Thor: Love and Thunder) je americký akčný film z roku 2022 od režiséra Taiku Waititiho, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics o superhrdinovi Thorovi. Jedná sa o 29. film filmovej série Marvel Cinematic Universe.
Natáčanie filmu začalo v januári 2021. Dátum uvedenia filmu bol pôvodne stanovený na 5. november 2021, avšak z dôvodu prebiehajúcej pandémie covidu-19 bola premiéra niekoľkokrát presunutá. Film mal nakoniec premiéru 8. júla 2022.
Obsadenie
V ďalších úlohách sa objavili: Matt Damon, Sam Neill, Luke Hemsworth a Melissa McCarthy ako divadelný herci Lokiho, Odina, Thora a Hely z Asgardu. Ben Falcone ako režisér divadla. Elsa Pataky ako vlčia žena. V cameo úlohách sa objavili: Stellan Skarsgård ako Erik Selvig a Kat Dennings ako Darcy Lewisová. V medzititulkovej scéne sa obajvil Brett Goldstein ako Hercules a v potitulkovej scéne Idris Elba ako Heimdall.
Agneša Francúzska (1260)
náhľad|Anežkina pečať
Dyda (priezvisko)
Dyda je priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Bratislave. V Česku sa v vyskytuje len v Prahe.
Agneša Francúzska (1260)
Anežka Francúzska (, * cca. 1260 – † 19. december 1325, Château de Lantenay) bola francúzska princezná, dcéra kráľa Ľudovíta IX. a Margaréty Provensalskej, vydatá burgundská vojvodkyňa. Pochádzala z dynastie Kapetovcov.
Dyda (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Dyda.
Agneša Francúzska (1260)
Životopis
Anežka bola pravdepodobne posledným potomkom kráľovského páru a ako devätnásťročná sa v roku 1279 vydala za burgundského vojvodu Róberta II.
Róbert Burgundský zomrel v roku 1306 a Anežka sa stala regentkou vojvodstva, významne ovplyvňovala politiku svojich synov i po dosiahnutí plnoletosti. Dve dcéry výhodne vydala za francúzskych princov a snažila sa pomôcť svojej uväznenej dcére Margaéte. Margaréta však vo väzení v roku 1315 zomrela a jej manžel Ľudovít X. ju nasledoval o rok neskôr. Zostala po nich dcéra Jana, päťročná Anežkina vnučka a dedička francúzskeho trónu. Anežka sa snažila dievčatko získať do svojho opatrovníctva. Po nástupe Filipa V. na francúzsky trón podporovala kompromis – Jana sa vzdala nárokov na francúzsky trón výmenou za Navarrské kráľovstvo.
Anežka manžela prežila o celých dvadsať rokov a bola pochovaná po jeho boku v kláštore Cîteaux. Náhrobok sa do súčasnosti nezachoval.
Cesta III. triedy 2182 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 2182' (III/2182, staré číslo III/065044 '') je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Jej celková dĺžka je 0,99 km.
Priebeh
Cesta začína v obci Ivančiná križovatkou s cestou III/2181, pokračuje smerom na juh, kde sa odpája cesta III/2180 a zabáča západným smerom do bývalej obce Dvorec, kde končí.
Stav
Podľa údajov z roku 2008 bola cesta na úseku dlhom 0,983 km (99,3 % priebehu) v nevyhovujúcom stave, zvyšok cesty bol v stave veľmi dobrom. V roku 2017 prebehlo zosilnenie povrchu vozovky na dĺžke 570 m, počínajúc od začiatku cesty po odbočku do Dvorca.
Plouzané
Plouzané je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Naomie Harrisová
Naomie Harrisová (* 6. september 1976, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka. Bola nominovaná na filmové ocenenie Academy Awards, za jej herecký výkon vo filme Moonlight, z roku 2016.
Detstvo a mladosť
Harrisová sa narodila a vyrastala v Londýne. Jej matka v detstve aj s jej rodičmi emigrovali do Londýna z Jamajky. Jej otec pochádzal z Trinidad a Tobago. Vyrastala len s matkou, ktorá sa neskôr druhý krát vydala. Harrisová má dvoch nevlastných súrodencov. Vyštudovala herectvo v Londýne.
Kariéra
Pred kamerou sa objavila od svojich deviatich rokov. Väčší priestor sa jej podarilo získať vo filme O 28 dní..., kde si zahrala po boku Cilliana Murphyho. V roku 2004 si zahrala menšiu rolu v trileri Trauma. V roku 2006 sa objavila vo filme Piráti Karibiku: Truhlica mŕtveho muža ako Tia Dalma, pohanská čarodejnica, ktorá je uväznená v ľudskom tele a tiež sa objavila vo filme Miami Vice. O rok neskôr si zopakovala rolu Tii Dalmy v ďalšej časti Piráti z Karibiku: Na konci sveta. Po boku Anny Maxwell Martin si zahrala v televíznom filme Poppy Shakespeare z roku 2008.
Od februára do mája 2011 stvárnila Elizabeth Lavenze v divadelnom predstavení Frankenstein. V roku 2012 sa objavila vo filme Skyfall, kde stvárnila postavu slečny Moneypenny. Túto rolu si zopakovala aj v roku 2015 vo filme Spectre či v roku 2021, Nie je čas zomrieť. V roku 2013 si zahrala v životopisnom filme Mandela: Cesta za slobodou.
V roku 2016 stvárnila drogovo závislú matku hlavnej postavy v kriticky uznávanom filme Moonlight. Film získal filmové ocenenie Academy Awards pre najlepší film a Harrisová získala svoju prvú nomináciu na rovnaké ocenenie v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe. V rovnakom roku si zahrala po boku Kate Winslet, Helen Mirren a Willa Smitha vo filme Druhá šanca žiť.
V roku 2020 stvárnila jednu z úloh v televíznom seriáli Tretí deň. O rok neskôr hrala vo filmoch Venom 2: Carnage prichádza a Labutia pieseň po boku herca Mahershala Aliho.
Súkromný život
Zhruba v jedenástich rokoch Harrisovej diagnostikovali skoliózu. Kvôli čomu musela podstúpiť spinálnu fúziu; trvalo jej zhruba mesiac naučiť sa znovu chodiť. V mladosti tiež trpela adenomyózou. Od roku 2012 je jej partnerom Peter Legler. Pár nemá deti. Vo februári 2017 bola vymenovaná za dôstojníka Rádu britského impéria, za jej zásluhy v dráme. V roku 2019 bola uvedená na Powerliste (rebríček 100 najvplyvnejších Britov černošského pôvodu).
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2019
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2019 bol 111. ročník súťaže európskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).
Súťaž sa konala v dňoch 21.-27. januára 2019 v bieloruskom hlavnom meste Minsk v multifunkčnej aréne Minsk-Arena. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.
Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch (vrátane Turecka a Izraela), ktorí 1. júla 2018 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci dosiahnuť.
Minimálna hodnota technických elementov
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2018/2019 minimálnu hodnotu technických elementov, ktorú museli športovci dosiahnuť aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na majstrovstvá Európy (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU). Keďže na prelome sezón došlo k zmenám v pravidlách, aby sa vyrovnali rozdiely v hodnoteniach oboch sezón bolo určené minimálne skóre oddelene pre obe sezóny.
Právo nominácie viacerých súťažiacich
Každá členská krajina ISU má právo nominovať do súťaže jedného reprezentanta, ak splnil podmienku minimálneho veku a dosiahol požadované minimálne TES. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách Európy mali nasledovné krajiny právo nominovať viac ako jedného súťažiaceho:
Zoznam účastníkov súťaže
Poznámky k zmene nominácií národných krasokorčuliarskych zväzov:
Finančné odmeny
V zmysle rozhodnutia Rady Medzinárodnej korčuliarskej únie z 13. októbra 2018 boli stanovené nasledovné finančné odmeny pre súťažiacich na Majstrovstvách Európy, ktorí sa kvalifikovali a súťažili vo voľných jazdách, resp. voľných tancoch, a zároveň sa umiestnili do 6. miesta (narozdiel od predchádzajúcich majstrovstiev Európy, kedy bolo finančne ocenených prvých 8 miest v súťažiach jednotlivcov, prvých 5 miest v kategórii športových dvojíc a prvých 6 miest v kategórii tanečných párov) :
Celkovo tak ISU vyplatila na finančných odmenách súťažiacim 294 000 USD.
Plovan
Plovan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plouzévédé
Plouzévédé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Želobudzská skalka
Želobudzská skalka alebo Želobudzká skalka je vrch v pohorí Poľana. Leží nad osadou Kyslinky, približne severne od mesta Detva. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a v katastrálnom území obce Očová. Najbližšími sídlami sú severne situovaná osada Kyslinky, juhozápadne ležiaca obec Dúbravy a južne mesto Detva.
Opis
Želobudzská skalka leží v južnej časti hrebeňa kaldery bývalého stratovulkánu, v hrebeni, vedúcom od Poľany západným smerom cez Drábovku. Západne susedí Hrbatá lúčka, severne sa nachádza Žiarec a Bukovina , východným smerom je sedlom Príslopy oddelená Drábovka a Predná Poľana  a južne sa nachádza Kalamárka. Masív patrí do povodia Hrona, resp. jeho čiastkového povodia rieky Slatina. Severné svahy masívu odvodňujú prítoky Hučavy, južné potok Kamenná a západné Želobudzský potok, oba smerujúce do Hradnej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no do sedla Príslopy vedie cesta z Očovej.
Prístup
Vrchol je prístupný neznačenými chodníkmi hrebeňom zo sedla Príslopy, kde okrem lesnej cesty vedú aj značené chodníky:
Vladyka
Vladyka môže byť:
Andelnans
Andelnans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plozévet
Plozévet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Liturgický spevník
Liturgický spevník je v Rímskokatolíckej cirkvi znotovaný spevník. Obsahuje spevy, ktoré sa používajú pri liturgii. Liturgický spevník je v podstate trojdielny, zhotovovaný vo formáte "na ležato" (anglicky landscape). Pri omši ho využívajú najmä organisti, kantori a speváci.
Liturgicky spevník I.
Obsahuje znotované spevy tzv. ordinárií (N - ordinárium), čiže stálych častí svätej omše. Delený je podľa liturgického obdobia, jazyka (okrem slovenčiny aj latinské spevy), alebo jednotlivých časti omše.
Ordinária sú delené na:
Okrem ordinárií sa v spevníku nachádzajú aj rozličné doplnkové notové podklady, napr. žalmové nápevy (tzv. tónus), ako aj omšový poriadok v latinčine, i slovenčine (dialógy kňaza a veriacich).
Liturgický spevník II
Liturgický spevník II obsahuje v prvej časti responzóriové žalmy na nedele, slávnosti a niektoré sviatky celého liturgického roka A, B, aj C. Tieto sú radené podľa postupnosti sviatkov liturgického roka (začína žalmom na 1. adventnú nedeľu), zároveň sú popretkávané aj sekvenciami na tie omše, v ktorých je sekvencia predpísaná, alebo dobrovoľná. V druhej časti spevníka sú verše pred Evanjeliom, celkom 16 rozličných nápevov a 4 nápevy na pôstné obdobie.
Liturgický spevník II/b
Liturgický spevník II/b obsahuje zhudobnené responzóriové žalmy, ktoré sú predpísané na obdobie adventu a Vianoc.
Liturgický spevník II/c
Liturgický spevník II/c obsahuje zhudobnené responzóriové žalmy, ktoré sú predpísané na obdobie pôstu a veľkej noci.
Flóra (odbojová skupina)
Flóra (v dobových dokumentoch zapisované aj ako Flora, od novembra 1943 Kaviár) bola odbojová skupina občiansko-demokratickej časti domáceho protifašistického odboja na Slovensku, ktorej jadro tvoril brat gen. Rudolfa Viesta Dušan Viest so svojou manželkou Květoslavou (práve od jej krstného mena bol odvodený krycí názov skupiny), ako aj ďalší rodinní príslušníci, príbuzní, priatelia a známi gen. Viesta. Pôsobila v rokoch 1941 – 1943 a ideovo-politicky sa orientovala na Dočasné štátne zriadenie na čele s Edvardom Benešom.
Vznik a činnosť
Flóra vznikla po eliminácii skupiny Obrana národa (leto 1941) a v období rokov 1941 – 1943 predstavovala najväčšiu, najaktívnejšiu a najvýznamnejšiu skupinu nekomunistického odboja na Slovensku. Z hľadiska bývalej politickej príslušnosti v nej pôsobili predovšetkým agrárnici a sociálni demokrati, pričom s ňou spolupracovali aj niektorí pracovníci orgánov štátnej správy, armády, žandárstva, súdnictva a aj Ústredia štátnej bezpečnosti, nešlo však o pevne organizovanú skupinu a väčšina jej členov pôsobila aj v iných odbojových skupinách.
Prostredníctvom svojej širokej siete kontaktov vykonávala spravodajskú činnosť, ktorej výsledky poskytovala Dočasnému štátnemu zriadeniu. Popri tom skupina pomáhala prenasledovaným a česko-slovenským vlastencom pri prechodoch z protektorátu na Slovensko a pri útekoch do exilu, poskytovala materiálnu a finančnú pomoc represiami postihnutým osobám a ich rodinám, pomoc utečencom zo zajateckých táborov, poskytovala úkryty a zabezpečovala falošné doklady. Finančne prispela k rozvoju partizánskeho hnutia na východnom Slovensku. Centrom jej činnosti bola Bratislava, no svojou pôsobnosťou siahala na územia viacerých okresov.
Začiatkom februára 1943 členovia Flóry sformulovali Memorandum (datované 10. februárom 1943), v ktorom sa jednoznačne hlásili k Benešovej koncepcii obnovy Česko-Slovenska v jej predmníchovskej, prvorepublikovej podobe.
Úpadok a zánik
Viestová sa snažila o zjednotenie domáceho odboja na platforme Flóry, no pre svoju prílišnú orientáciu na benešovskú koncepciu obnovy ČSR a odpor komunistického odboja, ktorý začal roku 1943 spolupracovať s občiansko-demokratickým odbojom, stratila medzi domácim odbojom vplyv. Pre rozdielnosť názorov na zloženie povojnového ústredného národného výboru nedošlo ani k dohode s Vavrom Šrobárom na osobnom rokovaní 6. júna 1944 v Martine. Z popudu ilegálnej Komunistickej strany Slovenska s Flórou prestali spolupracovať odbojové skupiny zastúpené a napojené na Slovenskú národnú radu, čím sa skupina Flóra ešte pred vypuknutím Slovenského národného povstania (SNP) rozpadla a jej členovia sa zapojili do odbojovej činnosti v iných skupinách.
Pont-Aven
Pont-Aven je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Remetský potok (prítok Porubského potoka)
Remetský potok je potok v regióne Dolný Zemplín, na území obcí Remetské Hámre, Vyšné Remety a Úbrež v okrese Sobrance a na území obce Poruba pod Vihorlatom v okrese Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská pahorkatina. Ústi do Porubského potoka, ktorý ďalej ústi v rámci medzipovodia do vodnej nádrže Zemplínska šírava, zo Zemplínskej šíravy vyteká kanalizovaný vodný tok Čierna voda. Má dĺžku. Rád toku VIII.
Prameň
Pramení v na území obce Remetské Hámre v okrese Sobrance v Košickom kraji, v lesnom extraviláne, v regióne Dolný Zemplín, na svahu vrchu (aj lesa) Čierna studňa s
Opis toku
Od prameňa v tečie južným smerom, po 1 km krátkom úseku v  vteká na územie lesného extravilánu obce Vyšné Remety, preteká cez pole Rovina, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, v  vteká do intravilánu obce Vyšné Remety, v opúšťa intravilán a pokračuje extravilánom obce Vyšné Remety, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priteká na obecnú hranicu medzi obcou Vyšné Remety a obcou Úbrež, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok, stáča sa do západného smeru, tečie po obecnej hranici, pokračuje po hranici medzi obcami Úbrež a Poruba pod Vihorlatom, v  priberá ľavostranný prítok Karniansky potok, priamo na obecnej hranici v  ústi do  Porubského potoka ako jeho ľavostranný prítok.
Remetský potok patrí do okresu Sobrance a do okresu Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Podvihorlatská pahorkatina. Má jeden dôležitejší prítok Karniansky potok.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Remetský potok má pôvod v názve obce Remetské Hámre (mladá obec s najstarším záznamom viažucim sa k roku 1828 Hámor, 1927 Remetské Hámre) alebo pravdepodobnejšie v názve obce Vyšné Remety (najstarší záznam sa viaže k roku 1418 Remethe, 1920 Vyšné Remety, územím ktorých potok preteká. Jedna slovná zložka názvu oboch obcí má pôvod v staršom označení remeta vo význame eremita, pustovník, rehoľník, mních. Motivácia pomenovania obce Vyšné Remety je spojená s existenciou pustovníkov v priestore obce . Z toponyma Vyšné Remety bolo po rozšírení o formant -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Remetský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1975. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Remetský potok nie je jedinečným hydronymom (august 2022).
Juhoázijská futbalová federácia
Juhoázijská futbalová federácia (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skr. SAFF) je strešná organizácia pre juhoázijský futbal, futsal a plážový futbal. Futbalová federácia bola založená v roku 1997 a združuje 7 juhoázijských krajín). Federácia sídli v meste Dháka v Bangladéši a jej prezidentom je Kazi Salahuddin z Bangladéša.
História
SAFF bola založená v roku 1997. Bangladéš, India, Maldivy, Nepál, Pakistan a Srí Lanka boli zakladajúcimi členmi. V roku 2000 sa k SAFF pridal Bhután a v roku 2005 zoznam členov rozšíril Afganistan. Ten ale v roku 2015 odišiel do novovzniknutej Stredoázijskej futbalovej asociácie. SAFF organizuje aj Majstrovstvá SAFF vo futbale ktoré sa konajú od roku 1997.
Bývalí členovia
Afganistan sa v roku 2015 pripojil k Stredoázijskej futbalovej asociácii (CAFA)
Gymnik
Folklórny súbor Gymnik vznikol v roku 1964 na podnet odbornej asistentky pani Hedy Šimonekovej pri Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave. V súbore sa stretávajú študenti Univerzity Komenského i ďalších bratislavských stredných a vysokých škôl, ktorí sem prichádzajú študovať zo všetkých kútov Slovenska. Súbor je pravidelným účastníkom viacerých slovenských i zahraničných folklórnych festivalov.
História
Názov „GYMNIK“ je odvodený z termínov gymnopédia (grécky bojový tanec), gymnos (cvičiť nahý), gymnikológia (náuka o telesných cvičeniach). Súbor dlhodobo patrí medzi najlepšie akademické folklórne súbory na Slovensku. Za roky svojej existencie sa v ňom vystriedalo viac ako 700 členov. Gymnik sa publiku predstavil na stovkách vystúpení doma i v zahraničí. Špecifikum súboru vyplýva z tradície prirodzených daností poslucháčov FTVŠ – šikovnosti, obratnosti, pohybovej zdatnosti, ale aj hravosti a humoru. V repertoári súboru sú tance a tanečné bloky z mnohých regiónov Slovenska. Nesú rukopis choreografa Jána Blaha, ale aj Juraja Hamara, Petra Mezeia a iných choreografov mladšej generácie. Choreografie sa vyznačujú návratom k pôvodným zdrojom ľudového umenia so snahou o minimálnu štylizáciu.
V súčasnosti má súbor 50 členov, zväčša poslucháčov fakúlt Univerzity Komenského v Bratislave a bratislavských stredných škôl. Riaditeľom súboru je Štefan Gerhát.
Ocenenia
Okrem iných ocenení je i dvojnásobným držiteľom „Ceny Mikuláša Senku“.
K najvýznamnejším oceneniam zo zahraničia patria: Gymnik sa predstavil vari vo všetkých štátoch Európy, hosťoval v Amerike, Afrike i Ázii. Umelecky spolupracoval s bratislavskými divadlami (SND: Na skle maľované, Playback; Nová scéna: Hrnčiarsky bál).
Ľudová hudba
Ľudová hudba Folklórneho súboru Gymnik má 11 členov, z toho 3 prvé husle, 2 druhé husle, 2 violy, kontrabas, harmonika, cimbal a gajdy. Zameriavame sa na ľudovú hudbu z najvýznamnejších regiónov Slovenska. Snažíme sa o čo hudobne najautentickejšiu interpretáciu daného regiónu. Primášom ĽH je Branislav Boráň.
Volejbal na Panamerických hrách 2007
Volejbal na Panamerických hrách 2007 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2007. Konal sa v Rio de Janeiro, v Brazílii v dňoch od 14.28. júla 2007, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo ženské družstvo Kostariky. Volejbal sa na hrách organizuje od roku 1955 a toto bolo jeho 14. vydanie. Zápasy sa hrali v aréne Ginásio do Maracanãzinho, ktorá prešla pred samotnými hrami veľkou rekonštrukciou.
V mužskej kategórii získala titul domáca 🇧🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇺🇸. U žien ôsmykrát zvíťazila 🇨🇺, keď vo finále vyhrala nad 🇧🇷.
Kvalifikácia
Pozn: Družstvá sa kvalifikovali na základe svetového rebríčka FIVB k 1. januáru 2007.
Žiarec
Žiarec môže byť:
Pluguffan
Pluguffan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ryan Phillippe
Ryan Phillippe (* 10. september 1974, New Castle, Delaware, USA) je americký herec. Je známy z filmov ako Viem čo ste robili minulé leto (1997), Veľmi nebezpečné známosti (1999), Gosford Park (2001), Právnik Lincoln (2011). V rokoch 2015 a 2016 účinkoval v televíznom seriáli Tajnosti a lži a v rokoch 2016 až 2018 stvárnil hlavnú postavu v televíznom seriáli Odstrelovač.
Detstvo a mladosť
Phillippe sa narodil v meste New Castle, v štáte Delaware. Má tri sestry a je z časti francúzskeho pôvodu.
Kariéra
Jeho televízny debut bol v roku 1992, keď bol obsadený do televízneho seriálu Žiť jeden život. Jeho postava bola homosexuál Billy Douglas a jedná sa o prvú homosexuálnu rolu v Daytime Show. Objavila sa v jednej sérii televízneho seriálu. Objavil sa v niekoľkých televíznych seriáloch v menších úlohách ale prielom nastal v roku 1997, keď bol obsadený do filmu Viem čo ste robili minulé leto. Vďaka účinkovaniu v tomto horore bolo jeho meno viac známe, čo mu zaistilo aj viac filmových úloch. V roku 1998 sa objavil vo filme Klub 54 po boku Mikea Myersa, Neve Campbell a Salmy Hayek. O rok neskôr ho obsadil režisér Roger Kumble do modernej adaptácie francúzskeho románu Les Liaisons dangereuses, s názvom Veľmi nebezpečné známosti, kde si zahral po boku Sarah Michelle Gellar, Reese Witherspoon či Selmy Blair.
Menšie úlohy získal aj v oscarových filmoch, ako Gosford Park (2001) či Crash (2004). V roku 2006 účinkoval vo filme, ktorý režíroval Clint Eastwood, Vlajky našich otcov, ktorý je založený na skutočnej udalosti. Jeho herecký výkon bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi. V roku 2010 stvárnil fotografa vo filme Bang Bang Club. V rovnakom roku si zahral v komédii MacGruber, po boku Kristen Wiig, Vala Kilmera, Willa Forteho a Mayi Rudolph.
Od roku 2015 do roku 2016 sa objavil v hlavnej úlohe spolu s Juliette Lewis v televíznom seriály Tajomstvá a klamstvá. V roku 2016 tiež prijal hlavnú úlohu v televíznom seriály Odstrelovač. Seriál skončil v roku 2018. V roku 2020 prijal jednu z úloh v televíznom seriály Big Sky.
Osobný život
V roku 1997 sa spoznal s herečkou Reese Witherspoon, s ktorou neskôr účinkoval vo filme Veľmi nebezpečné známosti. V júni 1999 sa zosobášili a majú spolu dve deti. V roku 2006 Witherspoonová požiadala o rozvod, bolo rozvedené v roku 2007. Ich dve deti sú v striedavej starostlivosti oboch rodičov.
V roku 2007 Phillippe randil s herečkou Abbie Cornish ale rozišli sa v roku 2010. V tom roku sa Phillippe spoznal s modelkou a herečkou Alexis Knapp, ktorá mu porodila dieťa. V roku 2011 randil so študentkou práv Pauline Slagter.
Hotel Jeleň
Hotel Jeleň môže byť:
Pont-Croix
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Astrová ulica (Bratislava)
Astrová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky, nazvaná bola podľa kvetu astra
Na čísle 5 je materská škola pre deti od 3 do 6 rokov.
Na čísle 34 je samoobsluha potravín Terno.
Na čísle 46 pod tromi 9-poschodovými bytovými domami sa nachádzajú podzemné garáže Astra.
Jozef Mak (román)
Jozef Mak je román slovenského spisovateľa Jozefa Cígera-Hronského z roku 1933.
Dej románu tvorí príbeh rodiny obyčajného dedinského človeka v období pred prvou svetovou vojnou. Nejde však o osudy postáv na pozadí histórie, autora na prvom mieste „zaujal vnútorný život postáv, ich chápanie a preciťovanie okolitého sveta, sociálneho prostredia, v ktorom narážajú na kruté podmienky, stíhajú ich tvrdé údery, ktoré zväčša len trpne znášajú; ťažkému osudu a ustavičnému utrpeniu vzdorujú nanajvýš trpezlivosťou, pokorou, vytrvalou nezlomnosťou a odolnosťou.“
Román sa vyznačuje pôsobivým jazykom, ktorý má pôvod v dedine, nie je však prvoplánovo írečitý. Cíger-Hronský ho pretvára, kultivuje a to mu dodáva „celoslovenskú a umeleckú platnosť“. Autor neopisuje konanie svojich postáv, ich vonkajšie prejavy nie sú prvoradé. Za (často) mlčiace postavy prehovára rozprávač. Časté sú vnútorné dialógy postáv, pričom jeden hlas vyčíta a poučuje, druhý obhajuje a odpovedá. Týmto postupom „dokumentoval zložitosť svojho človeka, ťažko postihnuteľnú dovtedajšími prostriedkami.“
Kompozične sa v ňom prejavujú dve časti: motív Makovej životnej viery (synovská láska k matke, láska k Maruši a túžba postaviť dom) a motív sklamania z toho istého.
Dobová literárna kritika chápala dielo ako „syntézu románového aktivizmu Živého biča a staršej tradície Martina Kukučína“. Jozef Mak niektorými črtami naväzuje na expresionizmus, predznamenáva naturizmus, francúzsky existencializmus a aj dedinský prúd v poľskej literatúre (70.80. roky 20. storočia). Dedinu Cíger-Hronský chápe v tomto románe ako sociálnu silu, ktorá „znesie akýkoľvek tlak a vyrovnáva sa s ním tak, že prijme výzvu reality a ponorí sa do seba, aktivizujúc tým svoju mýtickú odolnosť a húževnatosť.“
Narcisová ulica (Bratislava)
Narcisová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky, nazvaná bola podľa kvetu narcis
Na čísle 5 v budove bývalých detských jaslí a materskej školy je Centrum voľného času Rafael, kde prebiehajú aktivity:
Hotel Jeleň (Pezinok)
Hotel Jeleň je rodinný, v súčasnosti jednohviezdičkový, hotel sídliaci v renesančnom meštianskom dome na Holubyho ulici číslo 25 v Pezinku. Budova, v ktorej sídli, bola postavená koncom 16. až začiatkom 17. storočia s pôdorysom v tvare „U“ a 14. novembra 1995 bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku.
Kres
Kres môže byť:
Ľanová ulica (Bratislava)
Ľanová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky, nazvaná bola podľa rastliny ľan.
Polyfunkčný bytový komplex, položený aj na uliciach Papraďová a Tomášikova dostal 2 architektonické ocenenia "Fasáda roka 2002 a Bytový dom roka 2003".
Zámok Chantilly
náhľad|Zámok v Chantilly Zámok Chantilly je zámok vo francúzskom meste Chantilly.
Dejiny
náhľad|Zámok Enghien Malý zámok (Petit Château) bol vybudovaný v 16. storočí, hlavný zámok bol vybudovaný v 19. storočí podľa plánov architekta Honoré Daumeta na základoch pôvodného zámku, zničeného počas Veľkej francúzskej revolúcie. V zámku sídli Múzeum Condé, ktoré pozostáva z galérie malieb a kresieb a z knižnice so zbierkou vzácnych kníh. Ku komplexu patria Veľké stajne (Les Grandes Écuries 1719 – 1740), ktoré majú skutočne "veľké" rozmery a pôsobia veľkolepo. Princ Condé bol na ne tak hrdý, že usporadúval večere pod ich kupolou, vysokou 28 metrov, (pre hostí ako Ľudovít XV.). Stajne mohli prichýliť 240 koní a 500 psov, ktoré slúžili pri každodenných poľovačkách v chantillskom lese. Od roku 1982 je tu múzeum koní.
K zámockému komplexu patrí aj zámok Enghien. Je to podlhovastá budova oproti hlavnému zámku, na druhej strane terasy. Bol postavený v roku 1769, pôvodne v ňom boli ubytovaní hostia princov. Má štyri samostatné vchody, každý s trojuholníkovým štítom. Dnes sú v ňom služobné byty reštaurátorov Múzea Condé a akademikov.
Park
Park má rozlohu 115 hektárov, z toho 25 hektárov sú vodné plochy. Le Nôtre vybudoval park ako dve na seba kolmé osi. Prvá je os sever-juh, ktorá sleduje líniu veľkej terasy a majestátneho schodiska. Druhá, os východ-západ je vytváraná Veľkým kanálom (Le Grand Canal). Parter "à la française" sa rozprestiera medzi Veľkým kanálom a terasou. Je vyložený bazénmi, zdobia ho vázy a sochy, ktoré pochádzajú zväčša z 19. storočia a predstavujú slávne osobnosti spojené s bohatými dejinami panstva. Obe polovice parteru boli pôvodne lichobežníkového pôdorysu, čo spôsobovalo, že sa vďaka hre s perspektívou javili väčšie. Tento rafinovaný efekt bol odstránený počas rekonštrukcie v XIX. storočí, tá im dala presný obdĺžnikový pôdorys. Zvyšky zelených brodérií sa zachovali v Jardin de la Volière (hneď pri zámku, na západnej strane) a v záhrade La Maison de Sylvie (1671).
Nezábudková ulica (Bratislava)
Nezábudková ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky, nazvaná bola podľa kvetu nezábudka
Zámok Chantilly
Park
Park na západ od ústrednej časti bol navrhnutý Victorom Buboisom (1817), architekt zachoval niekoľko pôvodných úprav Le Nôtra (napr. Ostrov lásky). Zo záhradných stavieb postavených Duboisom stojí už iba Venušin chrám. Ako napovedá pomenovanie parku, jeho kľukaté cestičky a zákutia sú protikladom ústredného geometrického parteru.
Nezábudková ulica (Bratislava)
Na čísle 5 sa vyrábajú obľúbené torty Adriana.
Zámok Chantilly
Park
V tejto časti parku sa nachádza mini-zoo s kengurou červenokrkou a vzácnymi albínmi tohto druhu.
Pont-l’Abbé
Pont-l’Abbé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Porspoder
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poprava Oleksandra Macijevského
Poprava Oleksandra Igorovyča Macijevského bola nezákonná poprava de facto ukrajinského vojnového zajatca a vojnový zločin ruských vojakov alebo žoldnierov z Wagnerovej skupiny, ku ktorému došlo 30. decembra 2022 na Ukrajine v kontexte ruskej invázie na Ukrajinu a bitky pri Bachmute. Video z Macijevského popravy kolovalo po internete okolo 6. marca 2023 a ukazuje neozbrojeného vojaka ​​ako fajčí cigaretu, hovorí „Slava Ukrajini“ a potom je zastrelený z viacerých strán samočinnými zbraňami.
Popravený Oleksandr Ihorovyč Macijevskyj (* 10. máj 1980 – † 30. december 2022) bol ukrajinský vojak, príslušník 119. černihivskej obrannej brigády Pozemných síl Ukrajiny.
Poprava
Macijevského spolubojovníci zo síl územnej obrany oznámili, že jeho skupina v počte štyroch vojakov sa stratila 30. decembra 2022 po neúspešnom protiútoku na predmestí Soledaru. Dňa 6. marca 2023 sa objavilo 12-sekundové video zobrazujúce neidentifikovaného vojaka v maskovacej ukrajinskej uniforme, ktorý stojí v plytkej priekope v lese bez zbraní a fajčí cigaretu. Keď muž zamrmle „Slava Ukrajini“, salvy zo samočinných zbraní sa ozývajú z viacerých smerov a muža vidno, ako zastrelený padá k zemi. Hlasy na videu po rusky hovoria: „Zomri, sviňa.“
Identita
Dobrovoľníci spravodajských služieb s otvoreným zdrojom navrhli viac ako šesť mien. Dňa 7. marca bol vojak ukrajinskými predstaviteľmi identifikovaný ako Tymofij Mykolajovyč Šadura (, alebo ; * 7. január 1982 — † po 3. februári 2023) z 30. samostatnej mechanizovanej brigády, ktorý bol od 3. februára nezvestný neďaleko osady Zalizňanske v Soledarskej mestskej hromade. Neskôr bol muž z videa miestnym starostom, rodinou a inými osobami rozoznaný ako vojak nasadený v Bachmute menom Oleksandr Ihorovyč Macjievskyj, ktorý bol nezvestný od novembra 2022. Macijevského telo, ťažko poškodené výstrelmi, bolo vymenené v januári, do februára vrátené do dediny a aktuálne je pochované v Nižyne, kde pracoval ako elektrikár.
Dňa 10. marca bola táto informácia potvrdená ukrajinskou vládou.
Reakcie
Ukrajinskí predstavitelia rýchlo zareagovali a požadovali identifikáciu páchateľov, vyšetrovanie Medzinárodným trestným súdom a spravodlivosť pre obeť. V pondelok 6. marca prezident Zelenskyj zverejnil video odsudzujúce zločin.
Hlavné vyšetrovacie oddelenie Bezpečnostnej služby Ukrajiny začalo 6. marca trestné stíhanie kvôli videu, na ktorom je Rusmi zastrelený ukrajinský vojak.
Ukrajinský minister zahraničných vecí Dmytro Kuleba vyzval na okamžité vyšetrenie zločinu Medzinárodný trestný súd (ICC) a zdôraznil, že je nevyhnutné, aby ho prokurátor Karim Khan vyšetril. Podľa Kulebu je video ďalším dôkazom, že táto vojna je genocídna.
Komisár Verchovnej rady pre ľudské práva Dmytro Lubinec zdôraznil, že cieľom Ukrajiny, ako aj celého demokratického sveta, je postaviť Rusko pred súd.
Parlamentná frakcia prezidentskej strany Sluha národa oznámila, že po objasnení všetkých okolností a identifikácii mŕtveho pošle výzvu prezidentovi Volodymyrovi Zelenskému, aby vojakovi posmrtne udelil titul Hrdina Ukrajiny.
Rusko popravu verejne neodsúdilo a stále popiera akékoľvek vojnové zločiny.
Dňa 12. marca 2023 prezident Zelenskyj udelil Macijevskému titul Hrdina Ukrajiny, keď na Twitteri napísal: „''Ukrajinský bojovník. Muž, ktorý bude známy a navždy v pamäti. Za jeho statočnosť, za dôveru v Ukrajinu a za jeho ‚Sláva Ukrajine‘.''“
Upcyklácia
Upcyklácia je proces premeny odpadového materiálu alebo nepotrebných produktov na nové materiály či produkty lepšej kvality, pre zlepšenie hodnôt životného prostredia. Je to protiklad downcyklácie, ktorá na rozdiel od upcyklácie kvalitu produktu znižuje.
Prvá zmienka o použití termínu upcyklácia je z roku 1994, kedy Reiner Pilz z technologickej spoločnosti Pilz GmbH použil tento názov v jednom z článkov v novinách Salvo (č. 23, 11.10. 1994). Zdôrazňuje, že naša populácia potrebuje skôr takú recykláciu, ktorá prinesie vyššiu hodnotu, než mal starý výrobok.
Upsizing bol názov nemeckého vydania knihy o upcyklácii, ktorá bola prvýkrát vydaná v angličtine v roku 1998 od Guntera Pauliho a v roku 1999 dostala revidovaný názov Upcycling. Nemecké vydanie upravil pre nemecký jazyk a kultúru Johannes F. Hartkemeyer, potom Riaditeľ Volkshochschule v Osnabrücku. Tento koncept neskôr začlenili William McDonough a Michael Braungart do svojej knihy Cradle to Cradle: Remaking the Way We Make Things z roku 2002. Uvádzajú, že cieľom upcyklácie je zabrániť plytvaniu potenciálne užitočnými materiálmi využívaním existujúcich. Tým sa znižuje spotreba nových surovín pri vytváraní nových produktov. Zníženie používania nových surovín môže viesť k zníženiu spotreby energie, znečistenia ovzdušia, vody a dokonca aj emisií skleníkových plynov.
Ide o významný krok smerom k regeneratívnej kultúre dizajnu, kde sú konečné produkty čistejšie, zdravšie a zvyčajne majú lepšiu hodnotu ako materiálové vstupy. Napríklad počas procesu recyklácie plastov iných ako tých, ktoré sa používajú na výrobu fliaš, sa zmiešava mnoho rôznych druhov plastov, výsledkom čoho je hybrid. Tento hybrid sa používa pri výrobe aplikácií na plastové rezivo. Avšak na rozdiel od syntetického polyméru ABS, ktorý si dobre zachováva vlastnosti niekoľkých plastov, recyklované plasty trpia fázovou separáciou, ktorá spôsobuje štrukturálnu slabosť konečného produktu.
V roku 2009 Belinda Smith z Reuters napísala, že upcyklácia sa zvýšila v bohatých krajinách, ale poznamenala, že v chudobnejších krajinách je upcyklácia nevyhnutnosťou."Priaznivci ekologickej praxe upcyklácie tvrdia, že ľudia v rozvojových krajinách už roky skutočne upcyklujú, používajú staré obaly a oblečenie novými spôsobmi, hoci skôr z potreby ako z hľadiska životného prostredia. Upcyklácia sa však teraz rozbieha aj v iných krajinách, čo odráža zvýšený záujem o ekologické produkty, najmä o tie, ktorých ceny sú na dostupnej úrovni a sú pre výrobcov ziskové. „Ak sa upcycling stane hlavným prúdom, potom korporačný svet musí vidieť, že môže byť ziskový,“ povedal Albe Zakes, hovorca americkej spoločnosti TerraCycle, ktorá sa špecializuje na hľadanie nových spôsobov využitia vyradených obalov. Rastúci počet spoločností sa zameriava na upcykláciu, hoci tento trend je stále v zárodku s údajmi z celého odvetvia, ktoré ešte nie sú k dispozícii."Upcyklácia vykazuje významný rast v Spojených štátoch a vo svete. Napríklad počet produktov na Etsy, Pintereste alebo Upcycle Studio označených slovom „upcycled“ sa zvýšil z približne 7 900 v januári 2010 na takmer 30 000 o rok neskôr.
Pri hodnotení odpadových materiálov alebo produktov je potrebné položiť si dve hlavné otázky: Koľko energie je potrebné na obnovenie zhodnoteného materiálu späť na požadovaný materiál alebo produkt? Aké je toto množstvo v porovnaní so získaním požadovaného materiálu alebo produktu z pôvodného stavu alebo primárnych zdrojov? V niektorých prípadoch je na opätovné použitie vyradeného produktu, napríklad oblečenia z druhej ruky, potrebná malá energia. V iných prípadoch je energia potrebná na regeneráciu materiálov vyššia ako energia potrebná na spracovanie pôvodného materiálu.
Umenie
Zatiaľ čo recyklácia zvyčajne znamená, že materiály sú prerobené do pôvodnej podoby, napr. recyklácia plastových fliaš na plastové polyméry, z ktorých sa potom vyrábajú plastové fľaše prostredníctvom výrobného procesu, upcyklácia pridáva materiálom väčšiu hodnotu, ako naznačuje názov. Podľa Watson & Wolfe: „Upcyklácia, tiež známa ako kreatívne opätovné použitie, je proces premeny vedľajších produktov, odpadových materiálov, zbytočných alebo nechcených produktov na nové materiály alebo produkty vnímané ako kvalitnejšie, ako je umelecká hodnota alebo environmentálna hodnota." náhľad|Watts Tower Simon Rodia s jeho Watts Tower (1921 – 1954) z Los Angeles je veľkým zástancom upcyklácie. Rozhodol sa použiť kovový šrot, rozbité sklo a keramiku vo veľkom meradle. Vytvoril 17 stavieb, z ktorých najvyššia dosahuje 30 metrov. Upcykláciou sa nechali inšpirovať aj súčasní dadaisti. Marcel Duchamp vytvoril z nepotrebného predného kolesa a vidlice objekt „Bicycle wheel“. Medzi jeho najznámejšiu prácu patrí „Fontain“, v preklade vodotrysk či fontána, na ktorého výrobu použil pisoár, ktorý kúpil v železiarstve. Pablo Picasso a jeho "Býčia hlava" (1942) je socha vyrobená z vyradeného cyklistického sedla a riadidiel.
Diela neboli tvorené len z veľkých nepotrebných či rozbitých predmetov. V polovici storočia spracovával umelec Joseph Cornell koláže a krabicové asamblážne diela zo starých kníh a iných nájdených predmetov. Naopak Robert Rauschenberg zhromažďoval odpadky najskôr v Maroku, neskôr v uliciach New Yorku, aby mohol odpad využiť do svojich umeleckých diel.
Myšlienka zvýšenia základných hodnôt recyklovaných predmetov ako politické vyhlásenie, skôr ako predstavovanie recyklovaných predmetov ako odraz alebo výsledok z výrobných prostriedkov, je z veľkej časti predstava neskorého 20. storočia. Romuald Hazoumé, umelec zo západoafrickej republiky Benin, ukázal v roku 2007 jeho originálne použitie vyradených plastových kanistrov na benzín a iné palivo, ktoré sa podobajú tradičnej africkej maske. Výstava Documenta sa koná každých päť rokov v nemeckom meste Kasseli. Documenta 12 v roku 2007 vystavila jeho umenie. Hazoumé o svojej práci povedal: „pošlem späť na západ to, čo im patrí, to znamená, odpad z konzumnej spoločnosti, ktorá nás zasypáva každý deň.“ V dnešnej dobe umelcov len pribúda, upcyklácia sa tak dostáva do povedomia širšej spoločnosti.
Hudba
Typickým príkladom je Orquesta de Instrumentos Reciclados de Cateura z Paraguaja. Nástroje orchestra sú vyrobené z materiálov odobraných zo skládky, ktorá sa nachádza v mestečku Cateura na predmestí Asunciónu.
Priemysel
Mnoho priemyselných procesov, ako sú plasty a elektronickej výroby, spoliehajú na spotrebu obmedzených zdrojov. Navyše odpad môže mať vplyv na životné prostredie a môže mať vplyv aj na ľudské zdravie. V tejto súvislosti, upcyklácia popisuje použitie dostupných a budúcich technológií na zníženie odpadu a spotreby zdrojov vytvorením produktu s vyššou hodnotou z odpadových alebo vedľajších produktov.
V spotrebnej elektronike možno proces repasácie alebo opravy použitých produktov vnímať ako upcykláciu z dôvodu zníženej spotreby energie a materiálu v porovnaní s novou výrobou. Repasovaný výrobok má vyššiu hodnotu ako jeho likvidácia alebo recyklácia. V spotrebnej elektronike možno proces renovácie alebo renovácie použitých produktov vnímať ako upcykláciu z dôvodu zníženej spotreby energie a materiálu v porovnaní s novou výrobou. Opätovne vyrobený výrobok má vyššiu hodnotu ako jeho likvidácia alebo recyklácia.[19] Použitie Brewerovho mláta, odpadového produktu pivovarníckych procesov, ako substrátu v bioplynových procesoch eliminuje potrebu likvidácie a môže generovať značný zisk pre celý proces varenia piva. V závislosti od ceny substrátu je možný zisk cca 20 % prevádzkových nákladov. V tomto procese funguje bioplynová stanica ako „upcycler“.
Plytvanie s jedlom
Miliardy kíl jedla sa každoročne vyhodia na celom svete, ale existujú spôsoby, ako môžu ľudia znovu používať jedlo a recyklovať ho. Jednou z bežných metód je kŕmenie zvierat, pretože mnohé zvieratá, ako napríklad ošípané, zjedia všetky dané zvyšky. Potravinový odpad možno darovať a reštaurácie môžu zachrániť všetko jedlo, ktoré zákazníci nezjedia. Ďalšou formou upcyklovania potravín je rozložiť ich a použiť ako energiu. Inžinieri našli spôsob, ako rozložiť jedlo na opätovne použiteľné biopalivo tlakovým varením a potom sú schopní zo zvyškov vyrobiť metán, ktorý možno použiť na výrobu elektriny a tepla. Ďalším spôsobom je jednoducho ho rozložiť a použiť v komposte, čo zlepší pôdu. Mnoho druhov potravinového odpadu, ako je ovocie, zelenina, vaječné škrupiny, orechy a orechové škrupiny, možno použiť v komposte na obohatenie pôdy.
Textilný odpad
Dizajnéri začali používať priemyselný textilný odpad aj existujúce odevy ako základný materiál na vytváranie novej módy. Je známe, že pri upcyklácii sa používa buď predspotrebiteľský alebo pospotrebiteľský odpad, prípadne kombinácia oboch. Predspotrebný odpad vzniká v továrni, napríklad zvyšky látok, ktoré zostali po vystrihovaní vzorov. Spotrebný odpad sa vzťahuje na hotový výrobok, keď už nie je užitočný pre majiteľa, ako napríklad darované oblečenie. Upcyklácia textilu má oficiálny certifikačný proces s názvom UPMADE®.
Kyslá kapusta
náhľad|Kyslá kapusta náhľad|Vzorky kyslej kapusty na zelofeste v [[Pohořelice (okres Brno-venkov)|Pohořeliciach]] Kyslá kapusta je na jemno nakrájaná hlávková kapusta, ktorá bola skvasená pomocou bakterií mliečného kvasenia (Leuconostoc, Lactobacillus a Pediococcus). Má charakteristickú kyslú chuť spôsobenú kyselinou mliečnou, ktorá vznikla kvasením cukrov obsiahnutých v nakrájanej kapuste.
Výroba
Pre kvasenie sa hodí kapusta neskorá, ktoré rastie v pevných hlávkach a nemá silnú žilnatinu. Raná kapusta nie je chuťovo dobrá a navyše sa rýchlo kazí.
Upcyklácia
Textilný odpad
Ľudia často praktizujú lineárnu ekonomiku, kde sa uspokoja s tým, že kúpia, použijú a potom vyhodia. Tento systém prispieva k tomu, že sa vyhodia milióny kilogramov textilného odpadu. Zatiaľ čo väčšina vyrobených textílií je recyklovateľná, okolo 85 % končí na skládkach len v USA. Upcycling zavádza do praxe viac obehový model hospodárstva. V obehovom hospodárstve sa zdroje využívajú tak dlho, ako je to možné, pričom sa z nich počas používania vyťaží maximum, potom sa obnovia a znovu použijú, keď sa skončí ich používanie. Popularizovali ho McDonough a Braungart a je známy aj ako princíp od kolísky po kolísku. Táto zásada uvádza, že výrobok by mal byť navrhnutý tak, aby mal viacero životných cyklov, alebo by mal byť biologicky odbúrateľný.
Európska cesta 72
Európska cesta E72 je medzinárodná cesta 1. triedy, nachádzajúca sa vo Francúzsku. Vedie z Bordeaux do Toulouse a jej celková dĺžka je 242 km.
Kyslá kapusta
Výroba
Tradične je kyslá kapusta pripravovaná v keramickom hrnci, ktorého uzáver je tvorený kusom vlhkej tkaniny, doskou a ťažkým kameňom. Tento uzáver nie je celkom vzduchotesný a kyslá kapusta sa kazí na styčnej ploche nálevu, kde je kontakt so vzduchom. Alternatívou, ktorá sa vyhne tomuto problému, je typ keramickej nádoby, ktorá má žliabok okolo svojho viečka. Naplnením žliabku s vodou dosiahne vzduchotesný uzáver. Kapustu je treba do nádoby dôkladne natlačiť, aby v nej neostal žiadny vzduch, pretože kvasenie by potom neprebehlo a kapusta by sa pokazila. Vo veľkovýrobe sa spravidla používajú veľké hermeticky uzavreté sudy vybavené ventilom, ktorý umožňuje únik vzniknutých plynov.
Zdravotný prínos
Kyslá kapusta má významný zdravotný prínos. Je výborným zdrojom vitamínu C, bakterií kyseliny mliečnej, v menšej mieře potom zdrojom vitamínu K a skupiny vitamínov B, minerálov ako draslík, vápnik, fosfor, síra, horčík či fluór. Kyslá kapusta podporuje tvorbu krvi a hormónov, umožňuje lepšie bojovať proti únave a zvyšuje obranyschopnosť organizmu. Pomáha znižovať krvný tlak a zároveň aktivuje funkciu čriev a vylučovania toxických látok. Má odvodňujúcí účinok, a preto umožňuje rýchle odstraňovanie odpadových látok z tela.
Kyslá kapusta spôsobuje silnú plynatosť, je to dané obsahom pre človeka nestráviteľnej rafinózy, ktorá v črevách produkuje plyny.