cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zaria
Modul je vybavený dvoma hlavnými motormi a stabilizáciu zaisťuje 24 pomocných motorčekov. Palivo je dopĺňané zásobovacími loďami Progress a skladuje sa v šestnástich nádržiach, do ktorých sa ho zmestí až šesť ton. Elektrickú energiu zabezpečuje dvojica slnečných panelov s rozpätím 24,4 m a povrchom 28 m2. Modul disponuje tromi spojovacími uzlami, z ktorých dva v osi modulu sú trvale použité pre pripojenie ruského obytného modulu Zvezda a amerického spojovacieho modulu Unity.
Význam tohto modulu v priebehu stavby stanice postupne klesal, pretože jeho funkcie prebrali špecializovanejšie moduly. Stabilizáciu stanice prevzal americký modul CMGs ktorého gyroskopy značne šetria zásoby paliva. O zvyšovanie obežnej dráhy sa v priebehu stavby stanice starali americké raketoplány alebo nákladné lode Progress, ktoré zabezpečujú zvyšovanie dráhy aj v súčasnosti. Slnečné panely modulu Zaria boli stiahnuté, pretože prekážali ostatným častiam stanice a dostatok energie dodávajú veľkoplošné slnečné panely v americkej časti stanice.
NGC 1826
NGC 1826 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 24. septembra 1826.
Ambrugeat
Ambrugeat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vitteaux (kantón)
Vitteaux je francúzsky kantón v departemente Côte-d’Or v regióne Burgundsko. Tvorí ho 28 obcí.
NGC 6962
NGC 6962 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. augusta 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Dédestapolcsány
Dédestapolcsány je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Kazincbarcickom okrese.
Má rozlohu 2943 ha a žije tu 1558 obyvateľov (2007).
Guiscriff
Guiscriff je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Francin
Francin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1827
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Závodská cesta
thumb|Kostol sv. Štefana, najstaršia dochovaná architektonická pamiatka v Žiline Závodská cesta je ulica v Žiline. Závodská cesta sa nachádza v juhozápadnej časti od centra. Vychádza zo známej žilinskej kruhovej križovatky Rondel smerom do Závodia a končí pri rieke Rajčanke, kde je hranica s mestskou časťou Závodie.
Za Rajčankou na ňu nadväzuje ulica Juraja Závodského. Po pravej strane z nej odbočuje ulica Dolné Rudiny a Priemyselná, po ľavej strane Škultétyho ulica a ulica Pri Rajčanke. Závodská cesta je významná komunikácia, ktorá spája centrum mesta nielen s okolitými obcami Hôrky, Brezany, Bitarová a Ovčiarsko, ale aj mestskými časťami Bánová a Závodie. V katastrálnom území Závodia sa nachádza aj štvrté žilinské sídlisko Hájik. Okrem toho táto cesta vedie aj k priemyselnej zóne a k DPMŽ. Po ulici premáva aj trolejbusová doprava. Prvý úsek medzi kruhovou križovatkou Rondel a Priemyselnou ulicou bol otvorený 17.11.1994 a druhý úsek od Priemyselnej ulice smerom do Závodia a na sídlisko Hájik bol otvorený 15.11.2002.
Na tejto ulici sa nachádza Ubytovňa SOMO, Kasárne 5. pluku špeciálneho určenia Jozefa Gabčíka a modlitebňa Kresťanské zbory v Žiline. Je tu aj ojedinelá, v Žiline najvýznamnejšia historická pamiatka, opevnený Kostol sv. Štefana Kráľa.
Druhý pamätník Cesta bez návratu je venovaný obetiam holokaustu. Stojí na mieste, kde od marca do októbra roku 1942 počas 2. svetovej vojny zriadili najväčšie zberné stredisko pre deportáciu takmer 26 000 židov z celého Slovenska. Pamätník odhalil 4.7.2004 primátor Žiliny Ján Slota za účasti prezidenta SR Ivana Gašparoviča, žilinského občana Arieha Kleina a ďalších hostí. Pamätník venovalo Mesto Žilina a autormi sú Jacob Enyedi a Arieh Klein.
Clifton Curtis Williams
Clifton Curtis „C.C.“ Williams, Jr. (* 26. september 1932, Mobile – † 5. október 1967, neďaleko Tallahassee) bol americký skúšobný pilot, pilot Zboru Námornej pechoty USA, strojný inžinier a astronaut NASA, ale do vesmíru neletel. Tragicky zahynul pri jednom z letov s nadzvukovým cvičným prúdovým lietadlom T-38.
Životopis
Mal titul strojného inžiniera z Auburn University. Bol tiež pilotom námornej pechoty a skúšobným pilotom. V roku 1963 ho zapísali do tretej skupiny výcvikového strediska amerických astronautov v NASA. Oženil sa, bol otcom dvoch detí. Vybrali ho ako záložného pilota misie Gemini 10 a neskôr na misie programu Apollo.
Dňa 5. októbra 1967 Williams letel s nadzvukovým cvičným prúdovým lietadlom Northrop T-38 Talon, ktorými NASA disponovala, z Cape Kennedy späť do Houstonu s medzipristátím v Mobile v Alabame, aby navštívil svojho otca, ktorý zomieral na rakovinu. Neďaleko Tallahassee na Floride sa lietadlo vo výške 6 800 m náhle v dôsledku zaseknutého krídelka prevrátilo doľava, dostalo sa do nekontrolovateľného pádu a v rýchlosti 1 130 km/h sa takmer kolmo zarylo do zeme. Williams sa katapultoval vo výške 460 m, ale lietadlo letelo príliš rýchlo a príliš nízko na to, aby mohol bezpečne pristáť. Hovorca vzdušných síl uviedol: „Lietadlo sa rozpadlo a telo spolu s ním.“ Williams mal v tom čase hodnosť majora námornej pechoty.
Jozef Kopold
Jozef Kopold prezývaný aj Dodo Kopold (* 6. február 1980 ) je slovenský horolezec. Po sérii úspechov vychádzajúcej hviezdy slovenského horolezectva sa stal predmetom kontroverzií po strate dvoch spolulezcov na Šiša Pangme a Broad Peaku, ktoré sám nedokázal presne objasniť.
Apolón
Ako patrónske božstvo Delf (Apollo Pythios) je Apolón vešteckým bohom – prorockým božstvom delfskej veštiarne. Apolón je boh, ktorý poskytuje pomoc a odvracia zlo; rôzne epitetá ho nazývajú „odvracačom zla“.
S Apolónom sa spája medicína a liečiteľstvo, či už prostredníctvom samotného boha, alebo sprostredkovane cez jeho syna Asklépia. Apolón vyslobodzoval ľudí z epidémií, zároveň je však aj bohom, ktorý mohol svojimi šípmi privolať chorobu a smrteľný mor. Samotný vynález lukostreľby sa pripisuje Apolónovi a jeho sestre Artemide. Apolón sa zvyčajne opisuje ako ten, kto nosí strieborný alebo zlatý luk a túlec so striebornými alebo zlatými šípmi. Apolónova schopnosť prinútiť mladých ľudí rásť je jedným z najlepšie doložených aspektov jeho panhelénskeho kultu. Ako ochranca mladých (kourotrophos) sa Apolón stará o zdravie a vzdelanie detí. Bol patrónom ich prechodu do dospelosti. Dlhé vlasy, ktoré boli výsadou chlapcov, sa strihali pri dosiahnutí plnoletosti (efébia) a venovali sa Apolónovi.
Apolón je dôležitým pastierskym božstvom a bol patrónom pastierov a pastierov. Jeho hlavnou úlohou bola ochrana stád, oviec a úrody pred chorobami, škodcami a predátormi. Na druhej strane Apolón podporoval aj zakladanie nových miest a vytváranie občianskej ústavy. Spája sa s panstvom nad kolonistami. Bol darcom zákonov a pred stanovením zákonov v meste sa konzultovalo s jeho veštcami.
Ako boh mousike Apolón predsedá všetkej hudbe, piesňam, tancu a poézii. Je vynálezcom strunovej hudby a častým spoločníkom múz, ktorý pri oslavách funguje ako ich zborový vodca. Spoločným Apolónovým atribútom je lýra. V helenistických časoch, najmä v 5. storočí pred Kr., sa ako Apolón Hélios začal medzi Grékmi stotožňovať s Héliom, zosobnením Slnka. 3 V latinských textoch však u klasických latinských básnikov nedochádzalo k spájaniu Apolóna so Solom až do 1. storočia. Apolón a Hélios/Sol zostali v literárnych a mytologických textoch samostatnými bytosťami až do 5. storočia. náhľad|upright|Lycian Apollo, raná cisárska rímska kópia gréckeho originálu zo 4. storočia (Múzeum v Louvri)
NGC 6963
NGC 6963 je dvojhviezda v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 12. augusta 1885.
Apolón
Pôvod
Apolón je považovaný za najhelenistickejšieho (gréckeho) z olympských bohov.
Kultové centrá Apolóna v Grécku, Delfy a Délos, pochádzajú z 8. storočia pred Kr. Svätyňa na ostrove Délos bola zasvätená predovšetkým Artemide, Apolónovej sestre-dvojčaťu. V Delfách bol Apolón uctievaný ako zabijak obludného hada Pytóna. Pre Grékov bol Apolón najgréckejším zo všetkých bohov a v priebehu storočí získaval rôzne funkcie. V archaickom Grécku bol prorokom, vešteckým bohom, ktorý bol v starších časoch spojený s „liečiteľstvom“. V klasickom Grécku bol bohom svetla a hudby, ale v ľudovom náboženstve mal silnú funkciu spojenú s odháňaním zla. Walter Burkert rozlíšil v prehistórii uctievania Apolóna tri zložky, ktoré nazval „dórsko-severozápadogrécka, krétsko-minojská a sýrsko-chetitská zložka“.
Veštecký kult
Napriek zvyku medzi olympskými božstvami mal Apolón až dve kultové miesta, ktoré mali široký vplyv: Dilos a Delfy. V kultovej praxi boli delónsky Apolón a pýtický Apolón (delfský Apolón) natoľko odlišní, že obaja mohli mať svätyne v tej istej lokalite. Lýkijský boh bol posvätný, a tento Apolón sa nazýval aj lýkijský. Apolónov kult bol plne etablovaný už v čase, keď sa začali používať písomné pramene, okolo roku 650 pred Kr. V archaickom období sa Apolón stal pre grécky svet mimoriadne dôležitým vešteckým božstvom a o jeho popularite svedčí aj častý výskyt teoforických mien ako Apollodorus alebo Apollonios a miest s názvom Apollonia. Veštecké svätyne Apolóna vznikali aj na iných miestach. V 3. storočí sa Apolónov kult vytráca. Julián Apostata (359361) sa pokúsil oživiť delfské orákulum, ale neuspel.
Apolónove chrámy
náhľad|Čiastočný pohľad na chrám Apolóna Epikuriosa (liečiteľa) v Bassae v južnom [[Grécko|Grécku]] V Grécku a gréckych kolóniách bolo Apolónovi zasvätených mnoho chrámov. Poukazujú na rozšírenie Apolónovho kultu a vývoj gréckej architektúry, ktorá bola založená najmä na správnosti tvaru a na matematických vzťahoch. Niektoré z najstarších chrámov, najmä na Kréte, nepatria k žiadnemu gréckemu štýlu. Zdá sa, že prvé periférne chrámy boli obdĺžnikové drevené stavby. Jednotlivé drevené prvky sa považovali za božské a ich formy sa zachovali v mramorových alebo kamenných prvkoch chrámov dórskeho slohu. Gréci používali štandardné typy, pretože verili, že svet predmetov je radom typických foriem, ktoré možno znázorniť vo viacerých inštanciách. Chrámy mali byť kánonické a architekti sa snažili dosiahnuť túto estetickú dokonalosť. Prvé budovy sa stavali úzke, aby udržali strechu, a keď sa rozmery zmenili, boli potrebné určité matematické vzťahy, aby sa zachovali pôvodné formy. To pravdepodobne ovplyvnila Pytagorova teória čísel, ktorý veril, že za vzhľadom vecí sa skrýva trvalý princíp matematiky[99].
V 6. a 5. storočí pred Kr. dominoval dórsky sloh, ale vyskytol sa matematický problém týkajúci sa polohy triglyfov, ktorý sa nedal vyriešiť bez zmeny pôvodných foriem. Tento sloh bol takmer opustený v prospech iónskeho slohu, ale tu zas predstavovala neriešiteľný problém iónska hlavica v rohu chrámu. Oba slohy boli postupne opustené v prospech korintského slohu v helenistickom období a za čias Ríma.
Mytológia
Apolón sa často objavuje v mýtoch, hrách a hymnách. Ako Diov najobľúbenejší syn mal Apolón priamy prístup k Diovej mysli a bol ochotný toto poznanie prezradiť ľuďom. Ako božstvo presahujúce ľudské chápanie vystupuje ako blahodarný aj hnevlivý boh.
Narodenie
náhľad|Léto s deťmi, William Henry Rinehart náhľad|Léto s Apolónom a Artemis, Francesco Pozzi ([[1824), mramor]] Apolón bol synom Dia, kráľa bohov, a Léto, jeho niekdajšej manželky alebo jednej z jeho mileniek. Keď Apolón vyrastal, starali sa oňho nymfy Korythalia a Aletheia, zosobnenie pravdy.
Keď Diova manželka Héra zistila, že je Léto tehotná, zakázala Léto rodiť na zemi. Léto hľadala útočisko v mnohých krajinách, ale tie ju odmietali. Nakoniec hlas nenarodeného Apolóna informoval jeho matku o plávajúcom ostrove Dilos, na ktorom kedysi žila titanka Asteria, Létina vlastná sestra. Keďže to nebola ani pevnina, ani ostrov, Léto tam bola ochotne prijatá a porodila svoje deti pod palmou. Svedkami tejto udalosti boli všetky bohyne okrem Héry. Uvádza sa tiež, že Héra uniesla Eileithiu, bohyňu pôrodu, aby zabránila Léto rodiť. Ostatní bohovia Héru oklamali, aby ju nechala ísť, a ponúkli jej náhrdelník z jantáru.
Keď sa Apolón narodil, držiac v ruke zlatý meč, všetko na ostrove sa premenilo na zlato a naplnil sa ambróziovou vôňou. 7-krát okolo ostrova zakrúžili labute a nymfy spievali od radosti. Bohyne ho umyli a potom ho prikryli bielym odevom a upevnili okolo neho zlaté pásy. Keďže Léto ho nemohol nakŕmiť, Themis, bohyňa božského zákona, ho nakŕmila nektárom alebo ambróziou. Keď Apolón ochutnal božský pokrm, uvoľnil sa z pásov a vyhlásil, že bude majstrom lýry a lukostreľby a bude ľudstvu tlmočiť Diovu vôľu. Zeus, ktorý dovtedy upokojil Héru, prišiel a ozdobil svojho syna zlatou čelenkou.
Apolónovo narodenie ukotvilo plávajúci ostrov Dilos k zemi. Léto sľúbila, že jej syn bude vždy priaznivo naklonený ostrovanom. Podľa niektorých zdrojov Apolón po čase upevnil Dilos na dne oceánu. Tento ostrov sa stal posvätným pre Apolóna a bol jedným z hlavných kultových centier tohto boha.
Apolón sa narodil v siedmy deň (ἑβδομαγενής, hebdomagenes) mesiaca Thargelion – podľa delónskej tradície – alebo v mesiac Bysios – podľa dilónskej tradície. Siedmy a dvadsiaty deň, dni novu a splnu mesiaca, mu boli odvtedy zasvätené. Mýtografi sa zhodujú v tom, že Artemis sa narodila ako prvá a následne asistovala pri narodení Apolóna alebo sa narodila na ostrove Ortygia a potom na druhý deň pomohla Léto prejsť cez more na Dilos, aby porodila Apolóna.
Hyperborea
Hyperborea, mystická krajina večného prameňa, uctievala Apolóna nad všetkými bohmi. Hyperborejčania vždy spievali a tancovali na jeho počesť a usporadúvali pýtické hry. Rozsiahly les s krásnymi stromami sa tam nazýval „Apolónova záhrada“. Apolón trávil zimné mesiace medzi Hyperborejčanmi. Jeho neprítomnosť na svete spôsobila chlad a ten sa označoval za jeho každoročnú smrť. V tomto období sa nevydávali žiadne proroctvá. Na svet sa vrátil začiatkom jari. Na oslavu jeho návratu sa v Delfách konal festival Teofánia.
Hovorí sa, že Léto prišla na Délos z Hyperborei v sprievode svorky vlkov. Odvtedy sa Hyperborea stala Apolónovým zimným domovom a vlci mu boli zasvätní. Jeho dôverný vzťah k vlkom je zrejmý z jeho epiteta Lyceus, čo znamená vlk. Apolón bol však aj vlkobijcom v úlohe boha, ktorý chránil stáda pred dravcami. Hyperborejské uctievanie Apolóna nesie najsilnejšie znaky toho, že Apolón bol uctievaný ako boh slnka. Šamanské prvky v Apolónovom kulte sa často pripisujú jeho hyperborejskému pôvodu a rovnako sa špekuluje, že vznikol ako slnečný šaman. Šamani ako Abaris a Aristeas boli tiež stúpencami Apolóna.
V mýtoch sa jantárové slzy, ktoré Apolón vyronil, keď zomrel jeho syn Asklépios, stali vodami rieky Eridanus, ktorá obklopovala Hyperboreu. Apolón v Hyperborei pochoval aj šíp, ktorým zabil Kyklopov. Neskôr tento šíp daroval Abarisovi.
Detstvo a mladosť
Ako dieťa vraj Apolón postavil na ostrove Dilos základy a oltár z rohov kôz, ktoré lovila jeho sestra Artemis. Keďže sa v mladosti naučil staviteľskému umeniu, neskôr sa stal známym ako Archegetes, zakladateľ (miest) a boh, ktorý viedol ľudí k budovaniu nových miest. Od svojho otca Dia dostal Apolón aj zlatý voz ťahaný labuťami.
Bourbon-l’Archambault (obec)
Poloha
Bourbon-l'Archambault má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Apolón
Detstvo a mladosť
V prvých rokoch života, keď Apolón trávil čas pasením kráv, ho vychovávali Thriae, včelie nymfy, ktoré ho vycvičili a zdokonalili jeho prorocké schopnosti. Hovorí sa tiež, že Apolón vynašiel lýru a spolu s Artemis umenie lukostreľby. Ľudí potom naučil umeniu liečiteľstva a lukostreľby. Jeho stará matka Foibé darovala Apolónovi k narodeninám vešteckú svätyňu v Delfách. Themis ho v nej inšpirovala, aby sa stal vešteckým hlasom Delf. vľavo|náhľad|Apolón víťazí nad pytónom, Pietro Francavilla ([[1591) zobrazujúci Apolónovo víťazstvo nad hadom pytónom (The Walters Art Museum).]] vľavo|náhľad|Pytón prenasleduje Léto a jej deti, rytina na dreve
Bourbon-l’Archambault (obec)
Dejiny
Obec je starobylé sídlo bourbonského rodu, meno dostalo podľa svojich majiteľov Bourbonovcov, z ktorých deväť nieslo aj meno d´Archambault. Hlavná atrakcia obce, hrad bourbonských vojvodov mal opevnenie doplnené 15-timi vežami, z ktorých sa zachovali dodnes štyri. Hrad bol využívaný do 15. storočia. V 17. storočí tu boli objavené termálne pramene. Kúpele v mestečku sú aktívne dodnes. V období antiky sídlo súviselo s obcou Bourges – lat. Avaricum Biturigum a bolo hlavným mestom Galov. Počas Francúzskej revolúcie bola obec premenovaná na „Burges-les-Bains“ podľa riečky, ktorá ňou preteká. Najväčšiu obľubu mali tieto kúpele v 17. až 19. storočí, kedy sa v nich liečili známe osobnosti.
Obyvateľstvo
Bourbon-l'Archambault má 2 582 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Apolón
Pytón
Pytón, chtonický had-drak, bol dieťaťom Gaie a strážcom delfskej veštiarne, ktorého smrť predpovedal Apolón, keď bol ešte v lone Léto. Pytón bol ošetrovateľom obra Týfóna.Vo väčšine tradícií bol Apolón ešte dieťaťom, keď zabil Pytóna.
Pytóna poslala Héra, aby usmrtil tehotnú Létu, a ten ju naozaj napadol. Aby pomstil problémy, ktoré spôsobil jeho matke, Apolón sa vydal hľadať Pytóna a zabil ho v posvätnej jaskyni v Delfách lukom a šípmi, ktoré dostal od Héfaista. Delfské nymfy, ktoré boli prítomné, povzbudzovali Apolóna počas boja pokrikom „Hie Paean“. Po Apolónovom víťazstve mu priniesli aj dary a darovali mu Korykajskú jaskyňu. Podľa Homéra sa Apolón stretol s pytónom a zabil ho, keď hľadal miesto na zriadenie svojej svätyne.
Podľa inej verzie, keď bola Léto v Delfách, Pytón ju napadol. Apolón bránil svoju matku a zabil ho.
Apolón tiež žiadal, aby všetky ostatné metódy veštenia boli podriadené tej jeho, a toto želanie mu Zeus ochotne splnil. Kvôli tomu Aténa, ktorá praktizovala veštenie hádzaním kamienkov, svoje kamienky s nevôľou odhodila.
Apolón však týmto činom spáchal krvavú vraždu a musel sa očistiť. Keďže Pytón bol Gaiiným dieťaťom, Gaia chcela, aby bol Apolón za trest vyhnaný do Tartaru. Zeus s tým nesúhlasil a namiesto toho svojho syna vyhnal z Olympu a nariadil mu, aby sa očistil. Apolón musel deväť rokov slúžiť ako otrok a po skončení otroctva podľa otcovho príkazu odcestoval do Tempského údolia, aby sa vykúpal vo vodách Penea. Tam sám Zeus vykonal na Apolónovi očistné obrady. Očisteného Apolóna odprevadila jeho nevlastná sestra Aténa do Delf, kde mu Gaia napokon odovzdala vešteckú svätyňu. Podľa istej variácie Apolón cestoval aj na Krétu, kde ho očistil Karmanor. Apolón neskôr založil pytické hry, aby si Gaiu udobril. Odvtedy sa Apolón stal bohom, ktorý sa očistil od hriechu vraždy, uvedomil si vinu ľudí a očistil ich.
Krátko nato Zeus nariadil Apolónovi, aby odišiel do Delf a ustanovil svoj zákon. Apolón však neposlúchol svojho otca, odišiel do krajiny Hyperborea a zostal tam jeden rok. Vrátil sa až potom, čo mu Delfania spievali hymny a prosili ho, aby sa vrátil. Zeus, potešený synovou poctivosťou, dal Apolónovi miesto vedľa seba po svojej pravici. Dal Apolónovi aj rozličné dary, napríklad zlatú trojnožku, zlatý luk a šípy, zlatý voz a mesto Delfy.
Čoskoro po svojom návrate potreboval Apolón naverbovať ľudí do Delf. Keď teda zbadal loď plaviacu sa z Kréty, vyskočil na jej palubu v podobe delfína. Posádka sa pod vplyvom strachu podriadila a nasledovala kurz, ktorý loď doviedol do Delf. Tam sa Apolón zjavil ako boh. Zasvätil ich do svojich služieb a prikázal im, aby si v srdci zachovali spravodlivosť. Pýtia bola Apolónova najvyššia kňažka a jeho hovorkyňa, prostredníctvom ktorej sprostredkúval proroctvá. Pýthia je pravdepodobne stálou Apolónovou obľúbenkyňou medzi smrteľníkmi. náhľad|Apolón, Tityos a bohyňa (pravdepodobne Gaia brániaca svojho syna alebo Léto)
Tityos
Héra opäť poslala ďalšieho obra Tityosa, aby znásilnil Léto. Tentoraz ho Apolón postrelil svojimi šípmi a zaútočil naňho svojím zlatým mečom. Podľa inej verzie mu pri ochrane ich matky pomohla aj Artemis, ktorá na Tityosa zaútočila svojimi šípmi. Po bitke Zeus napokon poskytol svoju pomoc a Tityosa zvrhol do Tartaru. Tam ho prikovali na skalné dno, kde na jeho pečeni denne hodoval pár supov.
Admétos
Admétos bol kráľ tesálskych Feraí, ktorý bol známy svojou pohostinnosťou. Keď bol Apolón vyhnaný z Olympu za zabitie Pytóna, slúžil ako pastier pri Admetovi, ktorý bol vtedy mladý a slobodný. Hovorí sa, že Apolón mal počas svojho pobytu s Admetom romantický vzťah. Po skončení rokov služby sa Apolón vrátil na Olymp ako boh. vľavo|náhľad|Apolón stráži stáda kráľa Admeta, Felice Gianni Pretože Admetos sa k Apolónovi správal dobre, boh mu na oplátku udelil veľké výhody. Už len Apolónova prítomnosť vraj spôsobila, že dobytok porodil dvojčatá. Apolón pomohol Admetovi získať ruku Alkéstis, dcéry kráľa Peliasa, tým, že skrotil leva a kanca, aby ťahali Admetov voz. Bol na ich svadbe, aby im dal svoje požehnanie. Keď Admetus rozhneval bohyňu Artemidu tým, že jej zabudol odovzdať náležité obety, Apolón prišiel na pomoc a upokojil svoju sestru. Keď sa Apolón dozvedel o Admetovej predčasnej smrti, presvedčil alebo oklamal sudičky, aby nechali Admeta žiť po tom, ako sa jeho čas naplnil.
Podľa inej verzie, alebo možno o niekoľko rokov neskôr, keď Zeus zasiahol Apolónovho syna Asklépia bleskom za to, že vzkriesil mŕtvych, Apolón z pomsty zabil Kyklopov, ktorí blesk pre Dia vyrobili. Apolón by bol za to vyhnaný do Tartaru, ale zasiahla jeho matka Léto a pripomínajúc Diovi ich dávnu lásku, prosila ho, aby ich syna nezabíjal. Zeus jej vyhovel a odsúdil Apolóna na jeden rok ťažkých prác opäť pod Admetom.
Niobé
náhľad|Smrť Niobiných detí, Pierre-Charles Jombert Osud Niobé predpovedal Apolón ešte v lone Léto. Niobé bola kráľovnou Téb a Amfiónovou manželkou. Prejavila pýchu, keď sa chválila, že je lepšia ako Léto, pretože mala štrnásť detí (Niobíd), sedem mužských a sedem ženských, kým Léto mal len dve. Ďalej sa vysmievala Apolónovmu zženštilému vzhľadu a Artemidinmu mužnému vzhľadu. Léto, ktorú to urazilo, povedala svojim deťom, aby Niobé potrestali. Apolón preto zabil Niobiných synov a Artemis jej dcéry. Podľa niektorých verzií mýtu neboli medzi obeťami Chloris a jej brat Amyklas, pretože sa modlili k Léto. Amfión sa pri pohľade na svojich mŕtvych synov buď zabil sám, alebo ho zabil Apolón po prísahe pomsty.
Zničená Nioba utiekla na horu Sipylos v Malej Ázii a s plačom sa premenila na kameň. Jej slzy vytvorili rieku Achelous. Zeus premenil všetkých obyvateľov Téb na kameň, a tak Niobidovcov nikto nepochoval až do deviateho dňa po ich smrti, keď ich pochovali samotní bohovia.
Keď sa Chloris vydala a mala deti, Apolón vrátil jej synovi Nestorovi roky, ktoré Niobidom vzal. Nestor teda mohol žiť po tri generácie.
Múry Tróje
Kedysi Apolón a Poseidón slúžili pod trójskym kráľom Laomedónom na základe Diových príkazov. Apollodotos uvádza, že bohovia ochotne išli ku kráľovi preoblečení za ľudí, aby kontrolovali jeho pýchu. Apolón strážil Laomedónov dobytok v údoliach hory Ida, kým Poseidón staval múry Tróje. Podľa iných verzií boli staviteľmi hradieb Apolón aj Poseidón. V Ovidiovom podaní Apolón dokončuje svoju úlohu hraním melódií na svojej lýre.
V Pindarových ódach si bohovia vzali za pomocníka smrteľníka menom Aiekos. Keď bolo dielo dokončené, na múr sa vrhli traja hadi, a hoci dvaja, ktorí napadli časti múru postavené bohmi, padli mŕtvi, tretí si prerazil cestu do mesta cez časť múru postavenú Aiekom. Apolón okamžite predpovedal, že Trója padne rukou Aiekových potomkov. Jeho syn Telamón, hrdina a argonaut, sa pridal k Heraklovi, keď obliehal mesto počas Laomedonovej vlády. Neskôr bol jeho pravnuk Neoptolemus prítomný v drevenom koni, ktorý viedol k pádu Tróje.
Kráľ však nielenže odmietol dať bohom sľúbenú mzdu, ale im aj pohrozil, že im zviaže nohy a ruky a predá ich ako otrokov. Rozzúrený Apolón nakazil mesto morom a Posedion poslal morskú príšeru Cetus. Aby Laomedón mesto od nej oslobodil, musel obetovať svoju dcéru Hésioné – tú neskôr zachránil Herakles.
Počas svojho pobytu v Tróji mal Apolón milenku Oureu, ktorá bola nymfou a Poseidónovou dcérou. Mali spolu syna Ileusa, ktorého Apolón veľmi miloval.
Trójska vojna
Apolón sa počas trójskej vojny, ktorú viedli Gréci proti Trójanom, postavil na stranu Tróje.
Počas vojny grécky kráľ Agamemnón zajal Chryseis, dcéru Apolónovho kňaza Chrysa, a odmietol ju vrátiť. Rozhnevaný Apolón vystrelil do gréckeho tábora šípy nakazené morom. Žiadal, aby dievča vrátili, a Achájci (Gréci) mu vyhoveli, čím nepriamo vyvolali Achillov hnev, ktorý je témou Iliady.
Slavkovský potok (prítok Torysy)
Smer toku
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juh, potom sa stáča na juhovýchod a oblúkom ďalej na severoseverovýchod. Pod sútokom s Rovinkou tečie k osade Vlčia prechodne východným smerom, od osady Vlčia už tečie výhradne na sever.
Apolón
Trójska vojna
Apolón dostal od Dia záštitu a na rozkaz svojho otca vstúpil na bojisko, kde svojím bojovým pokrikom naháňal nepriateľom strach. Zatlačil Grékov späť a zabil mnoho vojakov. Opisuje sa ako „hýbateľ vojsk“, pretože zmobilizoval trójske vojsko, keď sa rozutekalo.
Slavkovský potok (prítok Torysy)
Ústie
Slavkovský potok ústi do Torysy na východnom okraji obce Brezovica v nadmorskej výške cca 443 m n. m.
Apolón
Trójska vojna
Keď Zeus dovolil, aby sa do vojny zapojili aj ostatní bohovia, Apolóna vyprovokoval Poseidón k súboju. Apolón však boj s ním odmietol so slovami, že nebude bojovať so svojím strýkom kvôli smrteľníkom. vľavo|náhľad|Apolón zabráni [[Diomédes (syn Tydea)|Diomédovi prenasledovať Aineia]] Keď grécky hrdina Diomedes zranil trójskeho hrdinu Aineia, Afrodita sa ho pokúsila zachrániť, ale Diomedes zranil aj ju. Apolón potom zahalil Aieneia do oblaku, aby ho ochránil. Odrazil útoky, ktoré naňho Diomedes podnikol, a dal hrdinovi prísne varovanie, aby sa zdržal útokov na boha. Aieneia potom odviezli do Pergamu, posvätného miesta v Tróji, kde sa uzdravil.
Slavkovský potok (prítok Torysy)
Obce
Potok preteká cez katastrálne územie týchto obcí:
Apolón
Trójska vojna
Po smrti Sarpedóna, Diovho syna, zachránil Apolón podľa otcovho želania mŕtvolu z bojiska a očistil ju. Potom ju daroval Spánku (Hypnos) a Smrti (Thanatos). Apolón tiež raz presvedčil Aténu, aby na ten deň zastavila vojnu, aby si bojovníci mohli na chvíľu oddýchnuť. náhľad|Apolón predchádza [[Hektor (Trója)|Hektora so svojou egídou a rozháňa Grékov, John Flaxman]] Trójsky hrdina Hektor (podľa niektorých zdrojov bol jeho vlastným synom od Hekabé) bol Apolónovi naklonený. Keď sa ťažko zranil, Apolón ho uzdravil a povzbudil ho, aby sa chopil zbrane. Počas súboja s Achillom, keď mal Hektor prehrať, Apolón ukryl Hektora do oblaku hmly, aby ho zachránil. Keď sa grécky bojovník Patroklos pokúšal dostať do pevnosti v Tróji, zastavil ho Apolón. Povzbudil Hektora, aby zaútočil na Patrokla, Apolón vyzliekol gréckemu bojovníkovi brnenie a zlomil mu zbrane. Hektor nakoniec Patrokla zabil. Nakoniec po Hektorovej osudovej smrti Apolón ochránil jeho mŕtvolu pred Achillovým pokusom zmrzačiť ju tak, že nad ňou vytvoril magický oblak, ktorý ju chránil pred slnečnými lúčmi.
Apolón počas celej vojny prechovával voči Achillovi nevraživosť, pretože Achilles pred začiatkom vojny zavraždil jeho syna Tenna a vo vlastnom chráme brutálne zavraždil jeho syna Tróila. Apolón nielenže zachránil Hektora pred Achillom, ale Achilla aj oklamal, keď sa prezliekol za trójskeho bojovníka a odohnal ho od brány. Prekazil Achillov pokus zmrzačiť Hektorovo mŕtve telo.
Napokon Apolón spôsobil Achillovu smrť tým, že nasmeroval šíp vystrelený Parisom do Achillovej päty. V niektorých verziách zabil Achilla sám Apolón, keď sa preobliekol za Parisa.
Herakles
Aby Héraklés splnil svoju tretiu úlohu, musel chytiť kérynskú laň, posvätnú Artemide, a priviesť ju živú. Po ročnom prenasledovaní sa zviera nakoniec unavilo, a keď sa pokúsilo prejsť cez rieku Ladon, Herakles ju chytil. Keď ju odvádzal späť, stretol sa s Apolónom a Artemis, ktorí sa na Hérakla za tento čin rozhnevali. Herakles však bohyňu upokojil a vysvetlil jej svoju situáciu. Po dlhých prosbách mu Artemis dovolila vziať si laň a povedala mu, aby ju neskôr vrátil.
Po tom, čo bol oslobodený zo služby u Eurysthea, sa Héraklés dostal do konfliktu s Ifitom, princom z Oechálie, a zavraždil ho. Krátko nato sa nakazil strašnou chorobou. Opäť sa poradil s Apolónovým orákulom v nádeji, že sa choroby zbaví. Pýthia však odmietla vydať akékoľvek proroctvo. Herakles v hneve vytrhol posvätnú trojnožku a začal odchádzať s úmyslom založiť vlastnú veštiarňu. Apolón si to však nenechal len tak a zastavil Herakla. Došlo medzi nimi k súboju. Artemis sa vrhla na podporu Apolóna, zatiaľ čo Aténa podporila Hérakla. Zakrátko Zeus hodil medzi bojujúcich bratov svoj blesk a rozdelil ich. Pokarhal Herakla za tento akt násilia a požiadal Apolóna, aby našiel pre Herakla riešenie. Apolón potom hrdinovi prikázal, aby jeden rok slúžil pod Omfálou, kráľovnou Lýdie, aby sa očistil.
Perifas
Perifas bol attický kráľ a Apolónov kňaz. Bol vznešený, spravodlivý a bohatý. Všetky svoje povinnosti plnil spravodlivo. Ľudia si ho preto veľmi obľúbili a začali ho uctievať v rovnakej miere ako Dia. V istom okamihu uctievali Perifa namiesto Dia a zriaďovali mu svätyne a chrámy. To rozzúrilo Dia, ktorý sa rozhodol vyhladiť celú Perifovu rodinu. Keďže však bol spravodlivým kráľom a dobrým ctiteľom, zasiahol Apolón a požiadal svojho otca, aby Perifáša ušetril. Zeus zvážil Apolónove slová a súhlasil, že ho nechá žiť. Perifáša však metamorfoval na orla a z orla urobil kráľa vtákov. Keď Perifášova manželka požiadala Dia, aby ju nechal s manželom, Zeus ju premenil na supa a splnil jej želanie[180].
Platónova koncepcia spriaznených duší
Platón v Simposione uvádza, že kedysi dávno existovali tri druhy ľudských bytostí: mužské, pochádzajúce zo Slnka, ženské, pochádzajúce zo Zeme, a androgýnne, pochádzajúce z Mesiaca. Každá ľudská bytosť bola úplne okrúhla, mala štyri ruky a štyri nohy, dve rovnaké tváre na opačných stranách hlavy so štyrmi ušami a všetko ostatné tomu zodpovedalo. Boli mohutní a nevládni. Otis a Efialtes sa dokonca odvážili vystúpiť na Olymp.
Aby Zeus zastavil ich drzosť, vymyslel plán, ako ich pokoriť a zlepšiť ich mravy namiesto toho, aby ich úplne zničil. Všetkých ich rozťal na dve časti a požiadal Apolóna, aby vykonal potrebné opravy, čím ľudia získali individuálnu podobu, akú majú aj teraz. Apolón im otočil hlavy a krky smerom k ranám, stiahol im kožu na bruchu a v jej strede ju zošil. Tomu dnes hovoríme pupok. Vyhladil vrásky a vytvaroval hruď. Dal si však záležať na tom, aby im na bruchu a okolo pupka nechal niekoľko vrások, aby im pripomínali ich trest.
Vychovávateľ mladých
Apolón Kourotrophos je boh, ktorý vychováva a chráni deti a mladých, najmä chlapcov. Dohliada na ich vzdelávanie a prechod do dospelosti. Vzdelávanie vraj pochádza od Apolóna a múz. V mnohých mýtoch sa uvádza, že vychováva svoje deti. Bolo zvykom, že chlapci si po dosiahnutí dospelosti strihali dlhé vlasy a venovali ich Apolónovi.
Cheiróna, opusteného kentaura, vychovával Apolón, ktorý ho učil medicíne, proroctvu, lukostreľbe a ďalším veciam. Cheirón sa neskôr sám stal veľkým učiteľom.
Asklépios v detstve získal od svojho otca veľa vedomostí týkajúcich sa liečiteľského umenia. Neskôr ho však zveril Cheirónovi, aby ho ďalej vzdelával.
Ania, Apolónovho syna, ktorého mal s Roeó, opustila matka krátko po jeho narodení. Apolón ho vychovával a vzdelával v mantických umeniach. Anius sa neskôr stal Apolónovým kňazom a kráľom ostrova Délos.
Iamus bol synom Apolóna a Evadné. Keď Evadné začala rodiť, Apolón poslal Moiru, aby pomohla jeho milenke. Po narodení dieťaťa poslal Apolón hady, aby dieťa nakŕmili medom. Keď Iamus dosiahol vek vzdelávania, Apolón ho vzal so sebou do Olympie a naučil ho mnohým umeniam vrátane schopnosti rozumieť a vysvetľovať reč vtákov.
Idmóna Apolón vychoval za veštca. Hoci predvídal svoju smrť, ktorá ho čaká počas cesty s Argonautmi, prijal svoj osud a zomrel statočne. Na pamiatku synovej statočnosti prikázal Apolón Boeóťanom, aby okolo hrobu hrdinu postavili mesto a vzdali mu úctu[183].
Keď jeho syn Melaneus dosiahol vek vhodný na ženenie, Apolón požiadal princeznú Stratoniku, aby sa stala nevestou jeho syna, a keď súhlasila, odviedol ju z jej domu.
Apolón zachránil pastierskeho chlapca (meno nie je známe) pred smrťou vo veľkej hlbokej jaskyni, a to pomocou supov. Pastier na znak vďaky postavil Apolónovi chrám a pomenoval ho Vulturius.
Boh hudby
náhľad|Hudba sfér. Na tejto rytine z [[Renesancia|renesančného Talianska sú zobrazené Apolón, múzy, planetárne sféry a hudobné pomery.]] Hneď po svojom narodení si Apolón vyžiadal lýru a vymyslel paián, čím sa stal bohom hudby. Ako božský spevák je patrónom básnikov, spevákov a hudobníkov. Pripisuje sa mu vynález strunovej hudby. Platón povedal, že vrodená schopnosť ľudí tešiť sa z hudby, rytmu a harmónie je darom Apolóna a múz. Podľa Sokrata starí Gréci verili, že Apolón je boh, ktorý riadi harmóniu a dáva do pohybu všetky veci, a to tak bohov, ako aj ľudí. Z tohto dôvodu ho nazývali Homopolon, kým Homo nenahradilo A. Apolónova harmonická hudba vyslobodzovala ľudí od bolesti, a preto ho podobne ako Dionýza nazývajú aj osloboditeľom. O labutiach, ktoré boli považované za najhudobnejšie spomedzi vtákov, sa verilo, že sú „Apolónovými speváčkami“. Sú to Apolónove posvätné vtáky a pôsobili ako jeho dopravný prostriedok počas cesty do Hyperborei. Aelian hovorí, že keď speváci spievali hymny Apolónovi, labute sa k spevu jednohlasne pridávali. vľavo|náhľad|Apolón a múzy na Parnase, Andrea Appiani (1811) U pytagorejcov bolo štúdium matematiky a hudby spojené s uctievaním Apolóna, ich hlavného božstva. Podľa ich presvedčenia hudba očisťuje dušu, podobne ako medicína očisťuje telo. Verili tiež, že hudba je delegovaná na rovnaké matematické zákony harmónie ako mechanika vesmíru, čo sa vyvinulo do konceptu známeho ako hudba sfér.
Apolón vystupuje ako spoločník múz a ako Musagetes („vodca múz“) ich vedie v tanci. Svoj čas trávia na Parnase, ktorý je jedným z ich posvätných miest. Apolón je tiež milencom múz a prostredníctvom nich sa stal otcom slávnych hudobníkov, ako sú Orfeus a Linus.
Apolóna často nachádzame, ako svojimi piesňami a hudbou na lýre teší nesmrteľných bohov. V úlohe boha hostín bol vždy prítomný pri hudbe na svadbách bohov, napríklad na svadbe Erosa a Psyché, Pelia a Thetis. Je častým hosťom slávností Bakchusa – bakchanálií a na mnohých antických keramikách je zobrazený, ako sa uvoľnene zabáva uprostred maenád (bakchantiek) a satyrov. Na výzvu iných sa Apolón zúčastňoval aj na hudobných súťažiach. Vo všetkých týchto súťažiach bol víťazom, ale svojich protivníkov mal tendenciu prísne trestať za ich pýchu. vľavo|náhľad|Detail Apolónovej lýry
Apolónova lýra
Vynález lýry sa pripisuje buď Hermovi, alebo samotnému Apolónovi. Rozlišuje sa, že Hermes vynašiel lýru z korytnačieho panciera, zatiaľ čo Apolónova lýra bola obyčajná.
Mýty hovoria, že nemluvňa Hermes ukradol niekoľko Apolónových kráv a odniesol ich do jaskyne v lese neďaleko Pylosu, pričom zahladil stopy. V jaskyni našiel korytnačku a zabil ju, potom vyňal vnútro. Použil jedno z kravských čriev, spojil ho s korytnačím pancierom a vyrobil si lýru. náhľad|Priateľstvo Apolóna a [[Hermes (boh)|Herma, Noël Coypel]] Po odhalení krádeže sa Apolón postavil Hermovi a požiadal ho, aby mu vrátil dobytok. Keď sa Hermes tváril nevinne, Apolón sa so záležitosťou obrátil na Dia. Zeus sa po zhliadnutí udalostí postavil na Apolónovu stranu a nariadil Hermovi, aby dobytok vrátil. Hermes potom začal hrať hudbu na lýre, ktorú vynašiel. Apolón sa do nástroja zamiloval a ponúkol mu výmenu dobytka za lýru. Preto sa Apolón stal pánom lýry.
Podľa iných verzií Apolón sám vynašiel lýru, ktorej struny pretrhol v pokání za nadmerný trest, ktorý udelil Marsyasovi. Hermova lýra by teda bola novým vynálezom. vľavo|náhľad|Hudobný súboj [[Pan (boh)|Pana a Apolóna, Laurits Tuxen]]
Súboj s Panom
Raz si Pan dovolil porovnať svoju hudbu s Apolónovou a vyzvať boha hudby na súboj. Za rozhodcu bol vybraný boh hôr Tmólos. Pan fúkal na svoje píšťaly a svojou rustikálnou melódiou prinášal veľké uspokojenie sebe aj svojmu vernému stúpencovi Midasovi, ktorý bol náhodou prítomný. Potom Apolón udrel na struny svojej lýry. Bolo to také krásne, že Tmolus hneď prisúdil víťazstvo Apolónovi a všetci boli s rozsudkom spokojní. Len Midas nesúhlasil a spochybňoval spravodlivosť ocenenia. Apolón to už nechcel ďalej strpieť a spôsobil, že Midasovi narástli oslie uši.
Súťaž s Marsyasom
náhľad|Súboj medzi Apollom a Marsyasom, s prizerajúcim sa Midasom, Palma il Giovane Marsyas bol satyr, ktorého Apolón potrestal za jeho pýchu. Na zemi našiel aulos, ktorý odhodil po tom, čo ho vymyslela Aténa, pretože jej od neho opuchli líca. Aténa na nástroj uvalila aj kliatbu, že ktokoľvek ho zdvihne, bude kruto potrestaný. Keď Marsyas na flaute zahral, všetci sa rozvášnili od radosti. To viedlo Marsyasa k myšlienke, že je lepší ako Apolón, a vyzval boha na hudobnú súťaž. Súťaž hodnotili múzy alebo nymfy z Nysy. Na súťaži bola prítomná aj Aténa.
Podľa jedného z opisov po prvom kole boli obaja Nysiádami považovaní za rovnocenných. V ďalšom kole sa však Apolón rozhodol hrať na lýre a pridať k svojmu vystúpeniu aj melodický hlas. Marsyas proti tomu namietal, že Apolón by mal výhodu, a obvinil Apolóna z podvodu. Apolón však odpovedal, že keďže Marsyas hral na flaute, ktorá potrebuje vzduch vyfukovaný z hrdla, je to podobné ako spev, a že buď by mali obaja dostať rovnakú šancu využiť svoje schopnosti, alebo by nikto z nich nemal vôbec používať ústa. Nymfy rozhodli, že Apolónov argument je spravodlivý. Apolón potom hral na lýre a zároveň spieval, čím očaril publikum. Marsyas to nedokázal. Apolón bol vyhlásený za víťaza a nahnevaný Marsyasovou povýšenosťou a jeho obvineniami sa rozhodol satyra stiahnuť z kože.
Apolón zaživa stiahol Marsyasove údy z kože v jaskyni neďaleko Kélén vo Frýgii ako odplatu za jeho pýchu, že vyzval boha. Potom dal zvyšok jeho tela riadne pochovať a Marsyasovu stiahnutú kožu pribil na neďalekú borovicu ako ponaučenie pre ostatných. Marsyasova krv sa premenila na rieku Marsyas. Apolón sa však čoskoro kajal a zarmútený tým, čo urobil, pretrhol struny svojej lýry a zahodil ju. Lýru neskôr objavili múzy a Apolónovi synovia Linus a Orfeus. Múzy upevnili strednú strunu, Linus strunu, na ktorú udieral ukazovákom, a Orfeus najnižšiu strunu a strunu vedľa nej. Odniesli ju späť k Apolónovi, ale boh, ktorý sa rozhodol, že sa na istý čas bude hudbe vyhýbať, odložil lýru aj píšťaly v Delfách a pripojil sa ku Kybelé, ktorá putovala až do Hyperborey.
Súťaž s Kynyrasom
Kinyras bol vládca Cypru, ktorý bol Agamemnónovým priateľom. Kinyras sľúbil Agamemnónovi pomoc v trójskej vojne, ale svoj sľub nedodržal. Agamemnón Kinyras preklial. Vzýval Apolóna a žiadal boha, aby pomstil porušený sľub. Apolón sa potom s Kinyrom stretol v hre na lýru a porazil ho. Keď Kinyras prehral, buď spáchal samovraždu, alebo ho Apolón zabil.
Patrón námorníkov
náhľad|Apolón Raon, [[Versailles]] Apolón je patrónom a ochrancom námorníkov, čo je jedna z jeho spoločných povinností s Poseidónom. V mýtoch ho vidíme pomáhať hrdinom, ktorí sa k nemu modlia za bezpečnú cestu.
Keď Apolón zbadal loď krétskych námorníkov, ktorú zastihla búrka, rýchlo na seba vzal podobu delfína a bezpečne doviedol ich loď do Delf.
Keď Argonauti čelili strašnej búrke, Iasón sa modlil k svojmu patrónovi Apolónovi, aby im pomohol. Apolón použil svoj luk a zlatý šíp, aby osvetlil ostrov, kde sa Argonauti čoskoro ukryli. Tento ostrov bol premenovaný na „Anaphe“, čo znamená „Zjavil ho“.
Detek
Má rozlohu 968 ha a žije tu 290 obyvateľov (2007).
Terézia Hurbanová-Kronerová
Terézia Hurbanová, vyd. Kronerová (* 22. jún 1924, Gajary – † 15. jún 1999, Bratislava) bola slovenská herečka. Matka herečky Zuzany Kronerovej, manželka herca Jozefa Kronera.
Apolón
Patrón námorníkov
Apolón pomohol gréckemu hrdinovi Diomedovi, aby počas cesty domov unikol pred veľkou búrkou. Na znak vďaky postavil Diomedes na Apolónovu počesť chrám pod epitetom Epibaterius („vylodený“).
Počas trójskej vojny prišiel Odyseus do trójskeho tábora, aby vrátil Chriseis, dcéru Apolónovho kňaza Chrysa, a priniesol Apolónovi mnoho obetí. Apolón bol s tým spokojný a zoslal jemný vánok, ktorý pomohol Odyseovi bezpečne sa vrátiť do gréckeho tábora.
Terézia Hurbanová-Kronerová
V roku 1943 absolvovala štúdium herectva na Štátnom konzervatóriu v Bratislave. V rokoch 1943 - 1944 členka Slovenského ľudového divadla v Nitre, 1945 - 1956 Armádneho divadla v Martine a od roku 1956 členka činohry SND v Bratislave. Od konca 50. rokov 20. storočia vytvorila rôznorodé úlohy aj v televízii.
Apolón
Patrón námorníkov
Arión bol básnik, ktorého uniesli nejakí námorníci pre bohaté ceny, ktoré vlastnil. Arión ich požiadal, aby mu dovolili naposledy zaspievať, s čím námorníci súhlasili. Arión začal spievať pieseň na Apolónovu oslavu a žiadal boha o pomoc. Následne loď obklopilo množstvo delfínov, a keď Arión skočil do vody, delfíny ho bezpečne odniesli.
Titanomachia
Kedysi Héra zo zlosti podnietila Titanov, aby bojovali proti Diovi a pripravili ho o trón. Keď sa preto Titani pokúsili vystúpiť na Olymp, Zeus ich s pomocou Apolóna, Artemidy a Atény porazil a uvrhol do tartaru. náhľad|[[Paris (mytológia)|Paris (vľavo) si oblieka brnenie a Apolón (vpravo) ho pozoruje. Atický kantharos, 425 - 420 pred Kr.]]
Trójska vojna
Apolón zohral kľúčovú úlohu v celej trójskej vojne. Postavil sa na stranu Trójanov a do gréckeho tábora zoslal strašný mor, ktorý nepriamo viedol ku konfliktu medzi Achillom a Agamemnónom. Zabil gréckych hrdinov Patrokla, Achilla a množstvo gréckych vojakov. Pomohol aj mnohým trójskym hrdinom, z ktorých najvýznamnejší bol Hektor. Po skončení vojny Apolón a Poseidón spoločne vyčistili zvyšky mesta a táborov.
Telegonická vojna
Medzi Brygoi a Tésprotianmi vypukla vojna. Druhí menovaní mali podporu Odyssea. Bohovia Aténa a Áres prišli na bojisko a postavili sa na ich stranu. Aténa pomáhala hrdinovi Odyseovi, zatiaľ čo Áres bojoval po boku Brygov. Keď Odyseus prehral, Aténa a Áres sa dostali do priameho súboja. Aby zastavil bojujúcich bohov a hrôzu, ktorú vyvolal ich súboj, zasiahol Apolón a súboj medzi nimi ukončil.
Indická vojna
Keď Zeus navrhol Dionýzovi, aby porazil Indov a získal tak miesto medzi bohmi, Dionýz im vyhlásil vojnu a spolu so svojou armádou bakchantiek a satyrov odcestoval do Indie. Medzi bojovníkmi bol aj Aristaios, Apolónov syn. Apolón vlastnoručne vyzbrojil svojho syna, dal mu luk a šípy a na ruku mu pripevnil silný štít. Po tom, čo Zeus vyzval Apolóna, aby sa zapojil do vojny, vydal sa na bojisko. Keď videl, že sa niekoľko jeho nýmf a Aristaios topia v rieke, vzal ich do bezpečia a vyliečil ich. Naučili Aristaia ďalším užitočným liečiteľským umeniam a poslal ho späť, aby pomohol Dionýzovmu vojsku.
Tébska vojna
Počas vojny medzi Oidipovými synmi Apolón uprednostnil Amfiara, veštca a jedného z vodcov vo vojne. Hoci bol Apolón zarmútený, že veštec bol vo vojne odsúdený na záhubu, oslávil Amfiaraove posledné hodiny tým, že „jeho štít a prilbu osvetlil hviezdnym leskom“. Keď sa Hypseus pokúsil hrdinu zabiť kopijou, Apolón namiesto toho namieril kopiju na Amfiaraovho vozataja. Potom sám Apolón nahradil vozataja a vzal do rúk opraty. Odvrátil od nich mnoho oštepov a šípov. Zabil aj mnohých nepriateľských bojovníkov, napríklad Melanea, Antifa, Aetiona, Polita a Lampusa. Keď napokon prišla chvíľa jeho odchodu, Apolón so slzami v očiach vyjadril svoj žiaľ a rozlúčil sa s Amfiaraom, ktorého čoskoro pohltila zem.
Zabitie obrov
Apolón zabil obrov Pytóna a Tityosa, ktorí napadli jeho matku Léto.
Alóeovci
Alóeovci, konkrétne Otis a Efialtes, boli dvojičky – obri, ktoré sa rozhodli viesť vojnu proti bohom. Pokúsili sa zaútočiť na horu Olymp tým, že na ňu navŕšili hory, a hrozili, že naplnia more horami a zaplavia suchú zem. Dokonca sa odvážili požiadať o ruku Héry a Artemidy. Rozzúrený Apolón ich zabil tak, že ich postrieľal šípmi. Podľa iného príbehu ich Apolón zabil tak, že medzi nich poslal jeleňa. Keď sa ho pokúšali zabiť oštepmi, navzájom sa prebodli a zomreli.
Fórbas
Forbas bol divoký obrí kráľ Flegie, ktorý bol opísaný ako človek s črtami podobnými prasatám. Chcel vyplieniť Delfy pre ich bohatstvo. Zabral cesty do Delf a začal obťažovať pútnikov. Zajímal starcov a deti a posielal ich do svojho vojska, zadržiaval ich. Vyzval mladých a silných mužov na zápas v boxe, aby im potom, keď ich porazil, odťal hlavy. Odseknuté hlavy zavesil na dub. Nakoniec prišiel Apolón, aby skoncoval s touto krutosťou. Vstúpil do boxerského zápasu s Fórbom a zabil ho jediným úderom.
Iné príbehy
náhľad|Apolón ako vychádzajúce slnko, François Boucher Na prvých olympijských hrách Apolón porazil Área a stal sa víťazom v zápasení. V pretekoch predbehol Herma a získal prvé miesto.
Apolón rozdeľuje mesiace na letné a zimné, v zimných mesiacoch odchádza na chrbte labute do krajiny Hyperborejcov a absencia tepla v zime je spôsobená jeho odchodom. Počas jeho neprítomnosti boli Delfy pod dohľadom Dionýza a počas zimy sa neveštilo.
Molpadia a Parthenos
Molpadia a Parthenos boli sestry Rhoea, bývalého Apolónovho milenca. Jedného dňa dostali na starosť strážiť otcovu nádobu s vínom, ale pri plnení tejto povinnosti zaspali. Keď spali, nádobu s vínom rozbili svine, ktoré ich rodina chovala. Keď sa sestry zobudili a videli, čo sa stalo, vrhli sa z útesu v strachu pred otcovým hnevom. Apolón, ktorý išiel okolo, ich chytil a odniesol do dvoch rôznych miest v Chersone, Molpadiu do Kastabu a Parthenos do Bubastu. Premenil ich na bohyne a obom sa dostalo božských poct. Molpadiino meno sa po jej zbožštení zmenilo na Hemithea[226].
Lefkasova skala
náhľad|Apolón korunuje umenie, Nicolas-Guy Brenet Lefkatas bola podľa povesti bielo sfarbená skala vyčnievajúca z ostrova Lefkada do mora. Nachádzala sa v Apolónovej svätyni Lefkates. Verilo sa, že skok z tejto skaly ukončil túžbu po láske.
Afrodita sa raz hlboko zamilovala do Adonisa, mladíka veľkej krásy, ktorého neskôr nešťastnou náhodou zabil kanec. Afrodita so zlomeným srdcom putovala a hľadala skalu Lefkas. Keď dorazila do Apolónovej svätyne v Argu, zverila sa mu so svojou láskou a smútkom. Apolón ju potom priviedol k Lefkasovej skale a požiadal ju, aby sa vrhla z jej vrcholu. Ona to urobila a bola oslobodená od svojej lásky. Keď hľadala dôvod, prečo sa tak stalo, Apolón jej povedal, že Zeus si pred tým, ako ide za inou milenkou, sadne na túto skalu, aby sa oslobodil od svojej lásky k Hére.
Iný príbeh rozpráva, že muž menom Nireus, ktorý sa zamiloval do kultovej sochy Atény, prišiel ku skale a skočil, aby si uľavil. Po skoku spadol do siete rybára, v ktorej, keď ho vytiahol, našiel truhlicu plnú zlata. Pohádal sa s rybárom a zlato si vzal, ale v noci sa mu vo sne zjavil Apolón a varoval ho, aby si neprivlastňoval zlato, ktoré patrí iným.
Medzi Lefkadijcami bolo rodovým zvykom hádzať z tejto skaly každý rok pri obete vykonávanej na počesť Apolóna zločinca kvôli odvráteniu zla. Všade pod skalou sa však vyskytovalo množstvo mužov, ktorí mali zločinca chytiť a vyviesť do vyhnanstva za hranice ostrova. Z tejto skaly podľa legendy skočila svoj samovražedný skok Sapfo.