cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puma americká
Opis
Hlavy týchto mačiek sú okrúhle, so vztýčenými ušami. Majú silné predné končatiny, krk a čeľuste, ktoré im pomáhajú uchopiť a udržať korisť. Zadné končatiny sú dlhšie ako predné a proporčne najmohutnejšie a najdlhšie z čeľade mačkovitých, čo im dáva silu na dlhé skoky. Sú to veľmi silné a rýchle dravce. Pumy dokážu vyskočiť až päť metrov vysoko a jedným odrazom preskočiť vzdialenosť až 14 m v horizontálnom smere. Pri šprinte môžu dosiahnuť rýchlosť viac ako 70 km/h, ale len na krátku vzdialenosť.
Zubný vzorec zdravej dospelej pumy vyzerá takto: = 30 zubov. Vyznačuje sa masívnymi, sploštenými a relatívne krátkymi očnými zubmi s priemernou dĺžkou 28,5 mm. Výnimočne vybavení jedinci môžu mať tieto zuby o niečo väčšie; napríklad jeden samec z Arkansasu mal pravý horný očný zub dlhý až 37 mm.
Zrak
náhľad|Pume tvárou v tvár Mačky majú najrozvinutejšie binokulárne videnie spomedzi všetkých druhov šeliem. S perfektným zrakom puma spozoruje najmenší pohyb hlodavca ukrytého vo vegetácii a dokáže presne odhadnúť vzdialenosť. Má okrúhle zreničky, ktoré sa pri slabej viditeľnosti veľmi rozšíria a naopak pri jasnom svetle sa takmer úplne zatvoria, čo ich chráni pred ostrým denným slnkom. V noci sú potom zreničky čo najviac rozšírené, aby zachytili čo najviac svetla. Puma má na pozadí očí vrstvu špeciálnych reflexných buniek nazývaných tapetum lucidum, ktoré odrážajú svetlo späť a výrazne tak zlepšujú obraz toho, čo zviera vidí – v noci vidí 6-krát lepšie ako človek. Táto reflexná vrstva je zodpovedná za charakteristický lesk očí, ktorý je viditeľný najmä v noci, keď na pumu alebo inú mačku posvietime baterkou.
Sluch
Uši sú krátke a okrúhle, nezávisle sa otáčajúce a schopné tak zachytiť aj veľmi slabé zvuky a frekvencie v ultrazvukovom pásme. Možno predpokladať, že puma počuje v rozsahu 200 Hz až 100 kHz, podobne ako iné veľké mačky.
Čuch
Čuch sa používa predovšetkým na komunikáciu v sociálnych interakciách. Svoje teritórium si vymedzujú pachovými značkami, ktoré zohrávajú dôležitú úlohu aj počas obdobia rozmnožovania: pumy nimi signalizujú svoju prítomnosť a pohlavie, a dokážu vycítiť, či je samica v období ruje. Pri love puma využíva najmä svoj dokonalý zrak a sluch, ale predtým, ako sa vydá za korisťou, dokáže pomocou čuchu zistiť, či sa vôbec v oblasti nejaká korisť pohybuje.
Hmat
Hmatové fúzy (tzv. vibrisy) okolo tlamy pumy uľahčujú orientáciu. Keď je v tesnej blízkosti svojej koristi, dokáže zviera efektívne a rýchlo usmrtiť – v okamihu „nahmatá“ citlivé miesto a vykoná smrtiace uhryznutie. Podobne citlivé sú aj jej laby, vďaka ktorým dokáže na základe smeru rastu srsti určiť presnú polohu hlavy zvieraťa, a to aj v úplnej tme.
Spôsob života
Pumy sú zvyčajne samotárske a zámerne sa stretávajú len v období párenia, ale mláďatá trávia s matkou pomerne dlhý čas. Je však možné stretnúť aj „svorku“ púm (matku a mláďatá s ďalšími, pravdepodobne príbuznými pumami), ktoré sa spoločne pohybujú po krajine alebo hodujú na koristi na spôsob afrických levov. Tento vzácny jav zachytili dokumentaristi v Patagónii.
Každá puma má svoje vlastné vymedzené územie. Teritóriá dospelých samcov majú zvyčajne rozlohu okolo 250 km², zatiaľ čo teritóriá samíc bývajú menšie, 50 až 150 km² (zvyčajne menej ako 100 km² ). Celková veľkosť teritórií sa líši s ohľadom na rôzne biotopy (t. j. aké podmienky sú k dispozícii na lov alebo stavbu brlohov), množstvo vhodnej koristi a mieru vyrušovania pumy človekom. V dôsledku toho sa domovské okrsky môžu pohybovať od 1 000 km² až po 30 km². Napríklad v suchších oblastiach s nižšou koncentráciou koristi sú územia prirodzene väčšie. Podľa rôznych prieskumov bolo v Južnej Amerike približne 0,5 – 7 púm na 100 km², v Severnej Amerike 0,5 – 4,9 púm/100 km².
Pri hľadaní potravy prekonávajú veľkú oblasť a v jeden deň môžu prejsť až 80 km. V noci sú schopné loviť rovnako efektívne ako cez deň, a to najmä vďaka svojmu výbornému zraku. Vydávajú aj rôzne zvuky, ktoré používajú najmä na varovanie iného jedinca, aby opustil ich teritórium, alebo na hľadanie partnera počas obdobia párenia. Nemôže však revať ako iné veľké mačky. Dôvodom je stavba hlasiviek – kvôli skostnatenému jazylkovému aparátu a imobilnému hrtanu len syčí, píska, prská alebo vrní/pradie.
Slováci
thumb|Galéria známych slovenských osobností z roku 1863 1. rad: [[Ján Mallý-Dusarov, Juraj Tvrdý, Jozef Kozáček, Štefan Moyzes, Martin Čulen, Karol Kuzmány, Štefan Závodník 2. rad: Michal Chrástek, Viliam Pauliny-Tóth, Michal Miloslav Hodža, Štefan Marko Daxner, Ján Francisci-Rimavský, Ján Gotčár, Andrej Ľudovít Radlinský, Jozef Miloslav Hurban 3. rad: Jonáš Záborský, Jozef Karol Viktorin, Mikuláš Štefan Ferienčík, Ján Kalinčiak, Martin Hattala, Ján Palárik, František Víťazoslav Sasinek 4. rad: Andrej Sládkovič, Daniel Gabriel Lichard, Ján Čipka, Juraj Slota, Andrej Koša]] thumb|[[Ľudovít Štúr, významný slovenský národný buditeľ a kodifikátor spisovného slovenského jazyka.]]
Puma americká
Potrava a správanie pri love
Puma môže loviť aj iné velké dravce, napríklad kojoty, aligátory a kajmany. Niekedy si trúfne aj na medvedie mláďatá. Plazy, s ktorými si poradí, majú zvyčajne veľkosť 45 až 150 cm, ale na Floride dokázala obzvlášť skúsená puma uloviť aligátora dlhého takmer 270 cm. Dospelé plazy sú však zvyčajne dostatočne veľké na to, aby sa pred pumou aspoň ubránili, alebo si z nej urobili dokonca aj svoju korisť, ak sa naskytne príležitosť. Ide však o zriedkavé prípady, pumy sa vo všeobecnosti vyhýbajú konfrontácii s krokodílmi (t. j. vodným zdrojom, kde sa tieto plazy zdržiavajú).
Vzhľadom na energeticky náročný život v drsnom horskom teréne puma často loví zo zálohy. Má pomerne malú kapacitu pľúc, takže nie je stavaná na beh na dlhé vzdialenosti. Radšej trpezlivo vyčkáva v úkryte na vyvýšenom mieste, napríklad na skalách alebo v korunách stromov. Vďaka dokonalému maskovaniu sa potom potichu prikradne, krátkym šprintom (rádovo desiatky metrov) dostihne svoju korisť a zmocní sa jej skokom, zvyčajne zozadu. Drží ju svojimi svalnatými prednými nohami, zaborí do nej pazúry a usmrtí ju tak, že jej prehryzie krk, alebo ju udusí stlačením hrdla. Ulovenú korisť potom odtiahne (zvládne až sedemnásobok svojej hmotnosti) a zahrabe alebo ukryje pod vegetáciu, kde je chránená pred inými šelmami a kam sa puma môže vrátiť, aby sa nažrala. Ak ju pri hodovaní vyruší človek, zvyčajne sa už k svojej koristi nevráti a uloví si novú.
Slováci
Slováci (mužský príslušník: Slovák, ženská príslušníčka: Slovenka), staršie, zhruba do 15. storočia: Sloveni (často, ale nesprávne, aj Slovieni; v najužšom zmysle, oba názvy v minulosti označovali aj Slovanov všeobecne - jednotné číslo od slova Sloveni v stredoveku znelo Sloven(in), v českých zdrojoch Slovienin ); sú západoslovanský národ, ktorý tvorí väčšinu obyvateľstva na Slovensku a menšinu v USA, Česku, Srbsku (Vojvodine), Maďarsku a v niektorých ďalších krajinách.
Puma americká
Potrava a správanie pri love
Živia sa takmer výlučne tým, čo sami ulovia. Pumy sú citlivé na pokazené mäso, preto uprednostňujú čerstvú potravu. Zdochlinami sa živia len príležitostne a skôr z núdze, napríklad keď jedinec dlhodobo hladuje a náhodou narazí na rozkladajúcu sa mŕtvolu. Záleží aj na tom, v akom štádiu rozkladu sa kadáver nachádza. Podobne sa puma správa aj ku koristi, ktorú uloví. Vracia sa k nej len na určitý čas, asi od 4 do 19 dní, opäť v závislosti od prostredia, v ktorom šelma žije, alebo od podmienok, v ktorých ulovenú potravu skladuje na neskôr.
Rozmnožovanie
náhľad|Matka so staršími mláďatami z [[Čile]] vľavo|náhľad|Mláďatá s počiatočným maskovacím vzorom Pumy nemajú špecifické obdobie rozmnožovania, k páreniu preto dochádza v rôznych obdobiach roka. Len v oblastiach s drsnejším podnebím zvyčajne prebieha na jar. Gravidita samice trvá tri mesiace a jej výsledkom je vrh až šiestich mačiatok (zvyčajne dvoch až štyroch). Po párení sa samec a samica rozídu každý svojou cestou; samec pokračuje v párení s inými samicami, zatiaľ čo samica sa stará o mačiatka. Podobne ako väčšina ostatných mačkovitých šeliem sa mláďatá rodia slepé a zostávajú úplne bezmocné približne dva týždne, kým sa im neotvoria oči. Mačiatka sa rodia so škvrnami, aby sa lepšie skryli pred predátormi, ale v dospelosti ich nakoniec všetky stratia. Sú schopné prijímať pevnú potravu vo veku dvoch až troch mesiacov a zostávajú s matkou viac ako rok. Súrodenci zostávajú spolu ešte dlhšie, aj niekoľko mesiacov po osamostatnení. K prvému páreniu dochádza vo veku dvoch až štyroch rokov. Vo voľnej prírode sa pumy zvyčajne dožívajú 8 až 12 rokov (samice obvykle vyššieho veku), v zajatí sa môžu dožiť až 30 rokov.
Slováci
Do polovice 20. storočia sa do pojmu Slováci často zahŕňali aj Moravskí Slováci, t. j. obyvatelia územia východne od línie Hustopeče - Napajedla zvaného Slovácko, staršie aj Moravské Slovensko.
Puma americká
Potravinoví konkurenti, predátori
Okrem človeka nemá zdravá dospelá puma prakticky žiadneho prirodzeného nepriateľa, ale dominantným predátorom je len v určitých oblastiach svojho výskytu. Na severe sa stretáva s inými silnými šelmami, ako sú medveď grizly, medveď baribal a vlk (hoci samotný vlk nie je pre dospelú pumu hrozbou, iba svorka), a na juhu jej čiastočne konkuruje zvyčajne silnejší jaguár. Avšak na južnom cípe Južnej Ameriky je plne bezkonkurenčná.
Na druhej strane je puma silným konkurentom a prirodzeným nepriateľom menších mačkovitých, lasicovitých a psovitých šeliem, ako sú rys červený, rys kanadský, rosomák severský, kojot prériový, vlk hrivnatý a líška popolavá, a znižuje ich populácie. Kojoty sa však niekedy sústreďujú na mláďatá pumy a pri početnej prevahe dokážu zahnať aj niektoré väčšie pumy, takmer dospelé.
Slováci
Historické štátne útvary
Medzi významnejšie útvary, ktorých boli Slováci resp. ich slovanskí predkovia súčasťou, patrí Samova ríša, Nitrianske kniežatstvo, Veľkomoravská ríša, Poľsko, Uhorské kráľovstvo (ktoré neskôr patrilo do habsburskej monarchie resp. Rakúsko-Uhorska), Česko-Slovensko, Slovenský štát (19391945) a od roku 1993 samostatná Slovenská republika.
Puma americká
Parazity a choroby
Pumy relatívne málo trpia vnútornými a vonkajšími parazitmi. Medzi tie, s ktorými sa občas stretávajú, patria rôzne druhy bĺch, kliešťov, roztočov a pásomníc, ale samotársky spôsob života pravdepodobne zabraňuje akémukoľvek významnému zamoreniu. Rozšírená môže byť napríklad parazitická hlísta rodu Trichinella. Tento endoparazit bol zistený u viac ako polovice z takmer 900 testovaných púm v Montane a môže sa prenášať aj na človeka (pozri trichinelóza).
Slováci
Názov
Názory rôznych autorov na pôvod názvu Slováci:
Puma americká
Úloha v ekosystéme
Ako vrcholový predátor, mäsožravec s rozsiahlym areálom výskytu a značnou prispôsobivosťou, puma americká významne (niekedy až nenahraditeľne) prispieva k formovaniu celého ekosystému. Ak zmizne z krajiny, rozmnožia sa veľké bylinožravce, ktoré potom spásajú kroviny v takom rozsahu, že sa na konci vegetačného obdobia hromadí odumretá rastlinná hmota a usychá. To sú priaznivé podmienky pre rozsiahle lesné požiare. Okrem toho vzniká voľný priestor pre menšie šelmy, ako sú líšky, skunky, jazvece alebo oceloti. Ich populácie sa zvyšujú, čo vedie k úbytku malých cicavcov a vtákov.
Slováci
Výskyt
Na Slovensku žije približne 4,564,86 miliónov Slovákov z celkovej populácie zhruba 5,45 milióna obyvateľov (2021). Ďalší Slováci žijú v nasledujúcich krajinách (zoznam udáva odhady vyslanectiev a pod. a spolkov Slovákov v zahraničí na prvom mieste a oficiálne údaje krajín v rokoch 2000/2001 na druhom mieste):
Puma americká
Stav ohrozenia, hrozby a ochrana
Medzinárodná únia na ochranu prírody (IUCN) hodnotí tento druh ako najmenej ohrozený, pretože sa vyskytuje na veľkom území, a hoci sa o populácii pumy vie stále veľmi málo, považuje sa za všeobecne hojnú. Čelí však viacerým hrozbám, najmä antropogénnym zásahom a ľudskému lovu, a niektoré poddruhy alebo populácie sú v súčasnosti vážne ohrozené. Pozri odsek nižšie.
Slováci
Výskyt
Celkové odhady počtu Slovákov v zahraničí boli 2,7 milióna v roku 1991, 2,0 milióna v roku 2001 a 2,2 milióna v roku 2008. Autorom odhadu je Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí, ktorý za problematiku zodpovedá vláde SR. Strešnou organizáciou Slovákov v zahraničí je Svetové združenie Slovákov v zahraničí.
Puma americká
Stav ohrozenia, hrozby a ochrana
Na mnohých miestach, kde je ešte dostatok priestoru, primerané množstvo koristi a minimálny kontakt s ľuďmi, prebiehajú snahy o reintrodukciu púm, alebo sa o nej uvažuje, napríklad v Salvádore, na Floride, v Arkansase, Louisiane a v niektorých častiach Texasu a New Yorku.
Slováci
Genetika predkov dnešných Slovákov
Podľa Vladimíra Feráka CSc., ktorý je súdnym znalcom v odbore genetiky, odvetví analýzy DNA, a pedagógom na Katedre molekulárnej biológie Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave:
Výskyt v stredoveku
Z vyhodnotenia historických geografických názvov vyplýva, že (prinajmenšom) vo vrcholnom stredoveku žili Slováci takmer súvisle okrem dnešného Slovenska a Slovácka prinajmenšom aj v časti Dolného Rakúska, vo väčšine súčasného Maďarska, v západnom Rumunsku, v dnešnej Podkarpatskej Rusi a v Sedmohradsku.
Puma americká
Hrozby
Najväčším nebezpečenstvom sú antropogénne zásahy do prírody, ktoré vedú k fragmentácii biotopov (odlesňovanie, ťažba, poľnohospodárstvo, urbanizácia), t. j. strate životného prostredia a jeho roztrieštení na malé izolované ostrovčeky. Rozširovanie miest a poľnohospodárstva v kombinácii s výstavbou diaľnic a železníc je zodpovedné nielen za zníženie počtu dostupnej koristi a viac konfliktov s ľuďmi, ale puma prichádza aj o biotop alebo o jeho kvalitu.
Slováci
Stredovek
Priami slovanskí predkovia Slovákov podľa v súčasnosti prevládajúceho názoru prišli na územie Slovenska v rámci sťahovania národov okolo roku 500 (každopádne až po roku 471), a to asi v dvoch vlnách jednak zo severu a jednak z juhu. Tento názor sa presadil na prelome 19. a 20. storočia a podporuje ho skutočnosť, že v období od 400 pred Kr. do roku 500 po Kr. nie sú archeológovia schopní na Slovensku žiadnu archeologickú kultúru jednoznačne identifikovať ako slovanskú, a naopak väčšinou možno jednoznačne hovoriť o keltských, rímskych či germánskych nálezoch. Napriek tomu ostávajú okolnosti slovanských populačných (ne)pohybov v strednej Európe okolo roku 500 do značnej miery sporné. Menšina autorov sa domnieva, že na území dnešného Slovenska (alebo jeho častiach) žili Slovania už dávno predtým. V minulosti to tvrdil napríklad Nestor, koncom 20. storočia ruský jazykovedec Trubačov (pravlasť Slovanov v Karpatskej kotline). Otázka príchodu predkov Slovákov je inak úzko spätá s otázkou pravlasti/etnogenézy Slovanov ako takých, kde dnes existuje veľmi veľa ďalších teórií. Prvé nesporné doklady o Slovanoch v tejto oblasti pochádzajú zo začiatku 6. storočia.
Slovanov na Slovensku vo včasnom stredoveku spravidla označujeme ako Slov(i)eni.
Puma americká
Hrozby
Ďalšie čiastkové problémy, ktoré vo všeobecnosti vyplývajú z fragmentácie, sú:
Pescadoires
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Puma americká
Ochrana
O celosvetovú ochranu pumy sa stará nezisková vzdelávacia organizácia The Cougar Fund založená v roku 2001. Ochranou púm sa zaoberá aj nezisková organizácia Felidae Conservation Fund, ktorá vznikla v roku 2006. Vzhľadom na hrozbu vyhynutia niektorých populácií sa realizujú rôzne výskumné projekty. V Severnej Amerike je to napríklad Bay Area Puma Project, ktorý sa venuje štúdiu a ochrane púm v južnej oblasti Sanfranciského zálivu. V Južnej Amerike je jedným z nich brazílsky Projekt Onça Parda do Triângulo Mineiro, ktorý prebieha medzi obcami Araguari a Uberlândia a v rámci ktorého sa od roku 2009 zhromažďujú informácie o ekológii a životaschopnosti miestnej populácie. Ďalším príkladom je Projeto Onças-pardas da Região Metropolitana de São Paulo, ktorý sa začal v roku 2012 a jeho cieľom je skúmať pumy v bióme Atlantického lesa a Cerrado.
Slováci
Stredovek
Už počas stredoveku môžeme hovoriť o Slovákoch ako o jednom z národov, ktoré sa podieľali na vzniku Uhorska. Ako jednoznačne identifikovateľný názov Slovákov v slovenskom jazyku je z 13. storočia doložený tvar Slovienin a od 15. storočia Slovák. Či už obyvatelia Nitrianského kniežatstva v čase Veľkej Moravy mali zvláštny názov je sporné, pretože doklady v prospech aj neprospech tohto tvrdenia chýbajú. Cudzinci Slovanov tejto oblasti v čase Veľkej Moravy každopádne označovali ako Словъне alebo „Moravania“ alebo „moravské ľudy“. Uvedený názov Словѣне má v modernom vedeckom prepise do latinky podobu Slověne a v súčasných textoch sa uvádza v podobe Sloveni, Slovieni, Slověni, Sloväni alebo Slovania (nie nevyhnutne Slovania v dnešnom význame), keďže presná dobová výslovnosť ѣ (v prepise: ě) sčasti nie je istá - porovnaj v článku Sloveni. Tu treba poznamenať:
Pescadoires
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Puma americká
Ochrana
Dôležitou iniciatívou pri ochrane veľmi ohrozených populácií pumy je vytváranie ekologických koridorov a uplatňovanie koncepcie metapopulácií, ktoré by mohli zmierniť účinky izolácie vo vysoko fragmentovaných oblastiach. Ide o vytvorenie siete ekologických trás, pričom zvyšky biotopov mačiek sú prepojené v rámci jedného územia, kde budú minimálne rušené človekom a inými antropogénnymi vplyvmi. Toto opatrenie pomáha napríklad veľmi ohrozeným pumám na Floride (pozri Florida Ecological Greenways Network). Ďalší tzv. mezoamerický ekologický koridor známy ako Paseo Pantera bol navrhnutý tak, aby prepojil fragmenty lesa od južného Mexika po Panamu.
Slováci
Stredovek
Z týchto skutočností rôzni autori robia rôzne závery, napríklad aj záver, že sa slovo „Slověne“ už vtedy vzťahovalo na Slovákov. Po rozpade Veľkomoravskej ríše (zač. 10. storočia) prispela izolácia Slovákov, ktorí sa postupne stávali súčasťou Uhorska od (dnešných) Moravanov, ktorí sa postupne stávali súčasťou Česka, k vytvoreniu špecifickej slovenskej národnosti či slovenského národa. Z vrcholného stredoveku máme latinské písomné doklady o tom, že Slováci sami seba označovali „Slovienin“. Latinské prameň ich označujú ako „S(c)lavus“ a pod., a to na rozdiel od „Čech“, „Poliak“, atď. Slovo Slovák je po prvý raz písomne doložené v Poľsku v roku 1291 ako časť osobného mena krakovského mešťana Matúša Slováka. Známe je žilinské Privilegium pro Slavis kráľa Ľudovíta Veľkého z roku 1381 garantujúce paritné zastúpenie Nemcov a Slovákov v mestskej rade. Od 13. storočia slovenskí mešťania dokázateľne používali v písomnej komunikácii slovenčinu, od 15. storočia, dôsledkom husitských „spanilých jázd“, teda nájazdov na mestá západného Slovenska, ako aj pobytom bratríkov pod kapitanátom Jána Jiskru z Brandýsa sa na Slovensku rozširuje spisovná čeština. Množia sa listiny písané jednak česky, v mestách ale už pozmeneným jazykom – slovakizovanou češtinou. Aj kráľovská kancelária Mateja Korvína používala češtinu ako jeden zo svojich úradných jazykov.
Pescadoires
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Puma americká
V mytológii
Puma bola uctievaná ako posvätné zviera, najmä v predkolumbovských civilizáciách Strednej a Južnej Ameriky. Inkské mesto Cuzco, ktoré sa nachádza v Peru, bolo údajne zámerne postavené tak, aby zodpovedalo tvaru jej tela. Samotnú hlavu pumy vraj predstavuje pevnosť Sacsayhuamán. Jazero Titicaca (v preklade „skaly pumy“), ktoré sa nachádza v centrálnych Andách, podľa miestnej komunity zobrazuje pumu loviacu králika. S pumou bol spájaný aj najvýznamnejší incký boh neba, slnka a vesmíru Viracocha, stvoriteľ všetkého. Kečuovia v Južnej Amerike veria, že ak uvidia pumu, prinesie im šťastie.
Vplyv domorodých kultúr na populáciu púm bol však pravdepodobne malý. Dôvodov bolo niekoľko. Hoci niektoré kmene túto mačku zabíjali (väčšinou z rituálnych dôvodov a na výrobu magických artefaktov), bolo ťažké uloviť pumu ich zbraňami. Keďže bola uctievaná, nezabíjali ju neobmedzene a nakoniec hustota ľudskej populácie bola taká nízka, že ani intenzívny lov nemohol výrazne ohroziť početnosť pumy. Situácia sa dramaticky zmenila s príchodom prvých Európanov v 16. storočí.
Významné dni
Na 20. marca sa oslavuje Deň záchrany floridských panterov.
Odevný priemysel
Silueta pumy je už viac ako 50 rokov (od roku 1968) logom svetoznámej nemeckej značky Puma, ktorá sa špecializuje na športové oblečenie, vybavenie a obuv. Návrh skákajúcej pumy vytvoril nemecký karikaturista Lutz Backes.
Šport
náhľad|Americký [[Hokej|hokejový brankár Spencer Knight v drese Floridy Panthers (2022)]] Puma sa stala tvárou hokejového tímu NHL Florida Panthers. Od roku 2016 zdobí logo a dres tímu verná replika jej hlavy, ktorá nám ešte viac pripomína, že puma je na Floride kriticky ohrozená.
Pumu na drese alebo v názve má aj niekoľko futbalových alebo basketbalových tímov, napríklad čilský Deportes Antofagasta, mexický Club Universidad Nacional (Pumas UNAM) či francúzské kluby SLUC Nancy Basket a Les Cougars de Saint-Ouen-l'Aumône. Po pume bolo pomenovaných tiež niekoľko štadiónov, napríklad v Utahu alebo v Chicagu.
Film
O pumách bolo natočených niekoľko dokumentárnych a hraných filmov. Medzi dokumentárne filmy patria napr. Puma: Horský lev (USA, 1996), Predátori zblízka, diel 21.: Pumy – Neúprosní samotári (USA, 2005), Americká puma (USA, 2011), Puma! (Nemecko, 2012), Puma a ja (USA, 2017), Človek verzus puma (USA, 2018), Puma: Honba za prízrakom (Francúzsko, 2019) nebo S rodinou pumy (USA, 2020). Z fikcie ide napr. o americký dobrodružný film Lassie a puma na úteku z roku 1967 či rodinnú drámu Run, Cougar, Run („Choď, puma, choď“) z roku 1972.
Heraldika
Puma zdobí viaceré mestské znaky, napríklad brazílske mesto Bauru v São Paule, mesto Samaniego v Kolumbii a je aj na znaku mesta Victoria v Čile. Zobrazené zviera však často pripomína jaguára, prípadne môže ísť aj o jaguára, ale symbolizuje pumu.
Útoky na hospodárske zvieratá
Ak pumy nemajú k dispozícii dostatok potravy, môžu útočiť aj na hospodárske alebo iné domáce zvieratá. Na takúto korisť sa zvyčajne zameriavajú túlavé jedince, t. j. väčšinou mladšie jedince, ktoré si ešte nenašli teritórium alebo nemajú dostatočné lovecké skúsenosti. Prípady sú skôr zriedkavé, ale menším producentom môže puma spôsobiť značné straty. Výnimočne môže naraz usmrtiť až 20 oviec. K mnohým prípadom dochádza za nepriaznivých poveternostných a svetelných podmienok, aby sa strategicky predišlo riziku zrážky s človekom. Fáza Mesiaca môže tiež ovplyvňovať predáciu; napadnutie je častejšie tesne pred novom a počas novu. Vo všeobecnosti však na hospodárske zvieratá zvyčajne oveľa viac vplýva počasie, choroby alebo samotná reprodukčná schopnosť (problémy pri pôrode atď.).
I novšie údaje ukazujú, že vplyv púm na poľnohospodárske podniky je v porovnaní napríklad s bežnými komplikáciami pri chove pomerne malý; v roku 2015 v 16 štátoch USA z celkového počtu 57 696 000 kusov hovädzieho dobytka uhynulo v dôsledku choroby alebo komplikácií pri pôrode celkovo 1 675 010 kusov (2,90 %), zatiaľ čo pumy zabili len 8 100 kusov (0,01 %).
Napriek tomu je puma americká často prenasledovaná alebo zabíjaná. Zo štúdie uverejnenej v roku 2013 však paradoxne vyplýva, že keď sa eliminuje staršia populácia púm, čoskoro dochádza k ešte častejším útokom, keď do neobývaných oblastí zavítajú ďalšie mladé pumy, ktoré reagujú na ľudí inak a nie sú naučené, aby sa im vyhýbali. Tieto mačky nepohrdnú zdanlivo ľahkou korisťou a predácia je oveľa častejšia ako v prípade pôvodných jedincov.
Útoky na človeka
náhľad|Značka varujúca pred možným stretnutím s pumou v Spojených štátoch v Kalifornii. 1. neotáčajte sa k šelme chrbtom a pomaly ustupujte, 2. snažte sa byť čo najväčší (zostaňte vzpriamený), 3. dbajte na ochranu detí, na ktoré puma najčastejšie útočí, 4. v prípade útoku sa snažte brániť a odohnať šelmu úderom. Útoky priamo na ľudí sú veľmi zriedkavé, pumy ich vo všeobecnosti nepovažujú za možnú potravu (t. j. v mladosti nie sú na takýto druh koristi naučené). Realita je zvyčajne taká, že ak zdravá dospelá puma zacíti človeka, vyplaší sa a utečie. Dokazuje to štúdia publikovaná v roku 2017, v ktorej sa 14 zo 17 kalifornských púm, ktorým bola pustená nahrávka ľudských hlasov spolu s inými bežnými zvukmi (napr. šumenie stromov, iné zvieratá atď.), správalo podobne. Smrteľné útoky sú potom veľmi zriedkavé a tak ojedinelé, že v porovnaní s nimi je oveľa pravdepodobnejšie, že človek zomrie na zásah bleskom spôsobený búrkou. Pumy nie sú ani príliš agresívne. Počas desaťročného výskumu divokých púm v Novom Mexiku sa odborníci často ocitli v tesnej blízkosti šeliem, zvyčajne na vzdialenosť 18,5 metra, pričom sa prakticky nevyskytli žiadne signály ohrozenia, o útokoch ani nehovoriac. Len samice s mláďatami boli trochu nervóznejšie. Univerzitní výskumníci v južnej Kalifornii nasadili týmto veľkým mačkám sledovacie obojky a na obľúbené cesty umiestnili aj diaľkovo ovládané kamery, aby dokázali, ako často prichádzajú pumy a ľudia do kontaktu. Výsledky prekvapivo ukázali, že niektoré pumy sa nachádzali len meter od ľudí, ale tí o ich prítomnosti vôbec nevedeli. Počas tejto štúdie aj napriek tomu nebolo výskumníkom ani zamestnancom parku hlásené žiadne agresívne správanie pumy.
Ak sa puma nebráni (neútočí z pudu sebazáchovy v prípade, že je prenasledovaná a zahnaná do kúta), zvyčajne zaútočí len chorý alebo hladujúci jedinec (t. j. v dôsledku abnormálneho správania), alebo mladý neskúsený jedinec, ktorý hľadá nové teritórium a pohybuje sa v nie príliš známom prostredí, a ktorý si pravdepodobne aj pod vplyvom stresu a hladu môže pomýliť človeka so svojou obvyklou korisťou.
K niekoľkým incidentom došlo najmä na severoamerickom kontinente, kde stratila veľkú časť svojho územia a je nútená deliť sa o životné prostredie s ľuďmi, ktorých populácia rastie a v dôsledku urbanizácie a poľnohospodárstva zaberajú čoraz viac životného priestoru. V Južnej Amerike neboli zaznamenané takmer žiadne útoky. Niekedy sa pume pripisujú útoky iných šeliem.
Do roku 2004 bolo v Kanade a USA zaznamenaných celkovo 88 útokov a 20 úmrtí (v priemere 0,8 incidentu a 0,2 úmrtia ročne). Jeden z posledných incidentov sa odohral v auguste 2021 v Kalifornii, kde malá 29,5-kilogramová puma napadla päťročného chlapca hrajúceho sa na dvore. Matke sa podarilo pumu odraziť niekoľkými údermi, takže chlapec prežil, ale bol vážne zranený. Pokiaľ ide o Južnú Ameriku, jeden z posledných a veľmi vzácnych incidentov sa stal v roku 2019 v Argentíne, kde puma napadla staršieho muža a vážne ho zranila, keď sa snažil brániť svojho psa.
V roku 2021 sa dospelému Američanovi počas túry v kaňone Big Cottonwood v Utahu podarilo prežiť blízke stretnutie s pumou bez akejkoľvek ujmy na zdraví, ktorá ho síce niekoľko minút prenasledovala, syčala a cerila zuby, ale nakoniec na neho nezaútočila. Bežca pravdepodobne zachránilo to, že zachoval pokoj, zostal stáť vzpriamene, neotáčal sa k šelme chrbtom, hlasno na ňu hovoril a pomaly od nej ustupoval, čo sú v podstate všeobecné odporúčania odborníkov. Mužovi sa podarilo časť incidentu natočiť na mobilný telefón.
Chov v zajatí
Pumy chované od mladého veku sa dajú do istej miery skrotiť, aby mali pokojnú povahu a zvykli si na pobyt v blízkosti človeka. Nie každý však môže pumu chovať (všeobecne sa súkromný chov veľkých šeliem odborníkmi neodporúča), a preto je vo väčšine prípadov potrebné povolenie od štátu, štátnej veterinárnej správy, ako aj súhlas alebo schválenie vhodného ubytovacieho zariadenia. V niektorých štátoch (napr. v Južnej Karolíne, Nevade, niektorých mestách alebo obciach Severnej Karolíny) sa však povolenia alebo licencie nevyžadujú. V iných krajinách, napríklad v Argentíne, je chov púm úplne zakázaný. Niektoré ohrozené populácie/poddruhy púm môžu byť zaradené do prílohy I. dohovoru CITES, čo znemožňuje akýkoľvek medzinárodný obchod.
K júnu 2023 v rámci Európskej asociácie zoologických záhrad a akvárií (EAZA) bola puma americká chovaná v približne 110 inštitúciách v Európe, Rusku a na Taiwane. Najväčšie zastúpenie mala v Rusku (celkovo približne 20 zoologických záhrad) a v Česku (približne 10 zoologických záhrad).
V chovoch na Slovensku
Puma sa nachádza v týchto zoologických záhradách alebo parkoch (stav k júnu 2023):
V chovoch v Česku
Puma sa nachádza v týchto zoologických záhradách alebo parkoch (stav k júnu 2023):
Poznámky
<references group="pozn." />
Zoznam slovenských tlačených encyklopédií
Toto je zoznam tlačených encyklopédií, lexikónov, výkladových a terminologických slovníkov (okrem čisto jazykových slovníkov) napísaných (aspoň sčasti) slovenskými autormi (t.j. neobsahuje len encyklopédie písané v slovenčine a neobsahuje encyklopédie v slovenčine, ktoré sú len prekladmi).
Zahrnuté sú aj knihy, ktoré sa na typické encyklopédie veľmi nepodobajú, ale sami seba označujú ako encyklopédia (napr. viaceré knihy z edície Malá moderná encyklopédia).
Vynechané sú:
Všeobecné encyklopédie
Slováci sú autormi viacerých hesiel najmä v nasledujúcich uhorských a českých všeobecných encyklopédiách:
Hoagov objekt
Hoagov objekt je netypická galaxia prstencového typu. Zaraďujeme ju medzi pekuliárne galaxie. Objavil ju Arthur Hoag v roku 1950.
Jej prstencová štruktúra pripomína galaxiu Cartwheel (špirálovú galaxiu deformovanú zrážkou) v blízkosti Hoagovho objektu však nie sú žiadne galaxie ktoré by mohli spôsobiť náraz. Existuje teória ktorá vysvetľuje tvar tohto objektu-tieto galaxie by mohli tvoriť samostatnú skupinu špirálových galaxií, ktorých dve ramená sa vyvinú do podoby obruče.
Opis objektu
Okolo žltého jadra sa otáča takmer dokonalý kruh modrých hviezd, ktorý je od jadra zdanlivo úplne izolovaný. Modré sfarbenie kruhu spôsobujú mladé hviezdy, žlté jadro je zložené hlavne zo starších hviezd. To, čo vyzerá ako medzera medzi týmito hviezdnymi populáciami, môže v skutočnosti obsahovať viacero hviezdokôp a slabých hviezd, ktoré sú takmer neviditeľné. Ak si galaxiu predstavíme ako ciferník hodín, potom sa v pozícii 1 hodina nachádza v medzikruží zvláštny objekt – pravdepodobne ďalšia kruhová galaxia v pozadí. Hoagov objekt má šírku asi 120 000 svetelných rokov.
Teórie vzniku
Kruhové galaxie môžu vznikať rôznymi spôsobmi. Jedným z nich je kolízia s inou galaxiou. Niekedy jedna galaxia preletí cez druhú a zanechá za sebou „škvrnu“ hviezdnych formácií. V Hoagovom objekte sa však nenašli zvyšky druhej galaxie, čo vedie k predpokladu, že modrý kruh hviezd môže byť zvyškom galaxie, ktorá preletela blízko. Táto udalosť sa stala asi pred 2 až 3 miliardami rokov. Objaviteľom tejto nezvyčajnej galaxie je Arthur Hoag, ktorý sa najskôr domnieval, že ide o planetárnu hmlovinu. Neskôr zmenil názor a to, že ide o kruhovú galaxiu, sa potvrdilo pozorovaniami v 70-tych rokoch 20. storočia. Galaxia je od nás vzdialená 600 miliónov svetelných rokov.
Epitrit
Epitrit (gr.) je v časomiere sedemmórová (štvorslabičná) stopa základného vzorca: U - - - v antickej metrike. Podľa postavenia krátkej slabiky U sa označuje ako epitrit prvý až štvrtý.
Pásnice
Povrch tela tvorí obrvený epitel s množstvom žľazových buniek. Prvýkrát v živočíšnej ríši u nich pozorujeme uzavretú obehovú sústavu a otvorenú tráviacu sústavu – majú už funkčný terminálne umiestnený anus. Dýchajú pritom celým povrchom. Špecifickým znakom pásnic je vyliačiteľný chobot, ktorý má často na konci stilet s jedovou žľazou. Chobot sa zaťahuje zvláštnym svalom do trubicovitej slepej dutiny, nazývanej rhynchocoel. Inak nemajú súvislú telovú dutinu, na základe čoho boli dlhé roky zaraďované do konvergentnej polyfyletickej skupiny Acoelomata.
Anatómia
Nervová sústava je pásová, receptory sú málo vyvinuté: majú len ploché oči a niekedy statocysty. Vylučovanie zabezpečujú protonefrídie, ktoré však už nečerpajú metabolity zo štrbiniek mezenchýmu, ale z ciev, s ktorými sú v bezprostrednom kontakte. Buchar (in Novák a kol., 1969) uvažuje dokonca o tom, že sú prechodným typom medzi proto– a metanefrídiami.
Rozmnožovanie a vývin
Sú gonochoristy. Reprodukčná sústava je pomerne jednoduchá. Morské druhy sa vyvíjajú cez trochofóroidnú larvu pilídium, vývin niekoľkých sladkovodných druhov je priamy. Poznáme asi 900 druhov pásnic.
O sláve a tráve
O sláve a tráve (angl. About Fame and Grass) je slovenský poviedkový film.
Poviedkový film (poviedky: Lucia, Alena, Jana, Bea) o odvrátenej strane popularity.
Celtic FC
Celtic Football Club, bežne známy ako Celtic, je škótsky profesionálny futbalový klub so sídlom v Glasgowe, ktorý hrá v škótskej Premiership. Klub bol založený v roku 1887. Prvý zápas odohrali v máji 1888, priateľský zápas proti Rangers, ktorý Celtic vyhral 5–2. Celtic sa etabloval v škótskom futbale, počas prvej dekády 20. storočia vyhral šesť po sebe nasledujúcich ligových titulov. Klub zaznamenal najväčšie úspechy v 60. a 70. rokoch pod vedením Jocka Steina, keď vyhral deväť po sebe idúcich ligových titulov a v roku 1967 Európsky pohár.
Celtic hral v celej svojej histórii v zelenej a bielej farbe a v roku 1903 na dresoch prijal pásiky, ktoré sa odvtedy používajú. Celtic je jedným z iba piatich klubov na svete, ktoré vo svojej histórii vyhrali viac ako 100 trofejí. Klub vyhral škótsky ligový šampionát 53-krát, naposledy v sezóne 2022-23, Škótsky pohár 41-krát a Škótsky ligový pohár 21-krát. Najväčšou sezónou klubu bola sezóna 1966/967, keď sa Celtic stal prvým britským tímom, ktorý vyhral Európsky pohár, vyhral aj škótsky ligový šampionát, Škótsky pohár, Ligový pohár a Glasgow Cup. Celtic sa dostal aj do finále Európskeho pohára v roku 1970 a finále Pohára UEFA v roku 2003, pričom v oboch finále prehral.
Vyhrané domáce súťaže
1892–93, 1893–94, 1895–96, 1897–98, 1904–05, 1905–06, 1906–07, 1907–08, 1908–09, 1909–10, 1913–14, 1914–15, 1915–16, 1916–17, 1918–19, 1921–22, 1925–26, 1935–36, 1937–38, 1953–54, 1965–66, 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1969–70, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1973–74, 1976–77, 1978–79, 1980–81, 1981–82, 1985–86, 1987–88, 1997–98, 2000–01, 2001–02, 2003–04, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021–22, 2022–23
1891–92, 1898–99, 1899–1900, 1903–04, 1906–07, 1907–08, 1910–11, 1911–12, 1913–14, 1922–23, 1924–25, 1926–27, 1930–31, 1932–33, 1936–37, 1950–51, 1953–54, 1964–65, 1966–67, 1968–69, 1970–71, 1971–72, 1973–74, 1974–75, 1976–77, 1979–80, 1984–85, 1987–88, 1988–89, 1994–95, 2000–01, 2003–04, 2004–05, 2006–07, 2010–11, 2012–13, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2022–23
Vyhrané medzinárodné súťaže
1966–67, Finalista: 1969–70
Finalista: 2002–03
Iné
Škótska liga, Škótsky pohár, Škótsky ligový pohár, Európsky pohár
1966-67
Škótska liga, Škótsky pohár, Škótsky ligový pohár,
1966–67, 1968–69, 2000–01, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2022–23
Danai Udomchoke
Danai Udomchoke (* 11. august 1981, Bangkok, Thajsko) je súčasný thajský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry ešte nevyhral turnaj ATP.
Prstencová galaxia
Prstencová galaxia je galaxia s prstencovou štruktúrou. Prstenec pozostáva z masívnych, relatívne mladých modrých hviezd, ktoré sú extrémne jasné. Centrálna oblasť obsahuje relatívne málo svietivú hmotu. Niektorí astronómovia veria, že prstencové galaxie sa formujú, keď menšia galaxia prejde v blízkosti centra väčšej galaxie. Pretože galaxia sa väčšinou skladá z prázdneho priestoru, tieto "kolízie" málokedy vyvrcholia do skutočnej zrážky medzi hviezdami. Avšak gravitačné trhliny spôsobené takouto udalosťou môžu spôsobiť, že sa vlna hviezd pohne cez väčšiu galaxiu. Iní si myslia, že prstence sa formujú v okolí niektorých galaxií, keď nastane externá akrescencácia. Usporiadanie hviezd sa ustáli v externom materiáli kvôli kompresii tohto materiálu. Môže existovať prepojenie medzi prstencovými a polárnymi prstencovými galaxiami.
Háje (okres Příbram)
Háje (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 364 obyvateľov, z toho 183 mužov a 181 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 38,2 roka, ženy 39,5 roka).
Diaľnica A13 (Taliansko)
Diaľnica A13 je 116,7 km dlhá diaľnica v severnom Taliansku, ktorá spája mestá Bologna a Padova a regióny Emilia-Romagna a Benátsko. A13 nie je súčasťou žiadnej európskej cesty.
Diaľnica je spoplatnená na celej svojej dĺžke, pričom mýtne poplatky sa vyberajú na mýtniciach umiestnených na výjazdoch. Správu a údržbu komunikácie zabezpečuje spoločnosť Autostrade per l'Italia.
Popis trasy
Diaľnica prechádza Pádskou nížinou, ktorá leží v severnej časti Apeninského polostrova. Trasa začína v diaľničnej križovatke s A14 severne od mesta Bologna. Odtiaľ vedie priamo na sever okolo miest Ferrara a Rovigo a po takmer 117 kilometroch dosahuje diaľničnú križovatku s A4 pri meste Padova.
Diramazione Padova Sud
Diramazione Padova Sud je diaľničný privádzač z diaľnice A13 do južnej časti mesta Padova. Privádzač je dlhý 4,3 kilometra a je vybudovaný v štyroch jazdných pruhoch so smerovým rozdelením jazdných smerov. Spoločnosť ANAS túto komunikáciu eviduje ako súčasť diaľnice A13, prevádzkovateľ Autostrade per l'Italia uvádza označenie D13 (Diramazione Padova Sud).
Nebodavce
Nebodavce alebo nepichavce (lat. Anopla) sú trieda pásnic. Chobot majú bez stiletu i jedovej žľazy, ústa majú subterminálnu polohu. Nervová sústava je v pokožke. Sú to výhradne morské druhy, k najväčším patrí Lineus longissimus, má 3 –, pri natiahnutí aj viac (údajne až ). Na pobreží európskych morí je častý menší červeno sfarbený druh Tubulanus polymorphus.
Ženská dvojhra na Bell Challenge 2009
Ženská dvojhra na Bell Challenge 2009 sa hrala ako súčasť Bell Challenge 2009 od 14. septembra do 20. septembra. Víťazkou sa stala Maďarka Melinda Czinková, ktorá vo finále porazila Češku L. Šafářovú 4:6, 6:3, 7:5. Bol to jej prvý titul na okruhu WTA.
Reload
„Reload“ je singel britského grime hudobníka Wileyho a rappera Chipa. Na skladbe vokálne spolupracovala speváčka Ms D, ktorá ale nie je uvedená. Skladba bola vydaná ako tretí singel z jeho ôsmeho albumu The Ascent dňa 15. februára 2013. Skladbu napísali Richard Cowie, Jahmaal Fyffe, Dayo Olatunji, Talay Riley producentom bol Scribz.
Láb
V obci je rímskokatolícky kostol Všetkých Svätých z roku 1665 a kaplnka sv. Vendelína z roku 1755.
V obci sa narodili Mária Kišonová-Hubová, slovenská operná speváčka (soprán) a Branislav Kostka dirigent a zakladateľ skupiny Fragile.
Ladislav Adamec
Ladislav Adamec (* 10. september 1926, Frenštát pod Radhoštěm – † 14. apríl 2007, Praha) bol český komunistický politik, verejný činiteľ a dlhoročný funkcionár Komunistickej strany Česko-Slovenska.
Peyrilles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ladislav Adamec
Kariéra
V rokoch 19581961 absolvoval Vysokú školu politickú ÚV KSČ v Prahe. V rokoch 19651967 tu absolvoval ešte ašpirantúru na Vysokej škole ekonomickej.
Peyrilles
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ladislav Adamec
Kariéra
V rokoch 19631969 pracovník aparátu ÚV KSČ, 19661990 člen ÚV, 19871989 člen predsedníctva ÚV KSČ; 19691987 podpredseda a v rokoch 19871988 predseda českej vlády, 19881989 predseda federálnej vlády.
Bol považovaný za umierneného reformátora, po 17. novembri 1989 viedol rokovanie s Občianskym fórom a pokúšal sa o kompromis. Po neúspešnom pokuse o rekonštrukciu vlády 7. decembra 1989 rezignoval. V rokoch 19891990 predseda KSČ a poslanec za túto stranu v Českej národnej rade. V roku 1993 odišiel z politického života.
Medzihorský potok
Medzihorský potok je horský potok v Lúčanskej Malej Fatre na území okresu Žilina pri obci Poluvsie a Turie a je to pravostranný prítok Rajčanky.
Opis toku
Potok pramení v Lúčanskej Malej Fatre pod Skalkou, v nadmorskej výške okolo. Priberá niekoľko menších prítokov a pokračuje severozápadným smerom Medzihorskou dolinou popri chatovej oblasti.
Ďalej sa stáča na sever, priberá pravostranný prítok spod Kozla, obteká Poluvsie a ako pomerne vodnatý potok ústi pri Slnečných skalách do Rajčanky v nadmorskej výške asi.
Uhorská revolúcia
O názve
Pojem Uhorská revolúcia (1848 – 1849) (synonymá: Uhorská buržoázna revolúcia (1848 – 1849) , Uhorské povstanie 1848 – 1849 ) sa v slovenčine používa málo, pretože väčšinou sa táto revolúcia uvádza len ako súčasť širších pojmov (a teda aj pod názvom) "revolúcia/revolučné roky/buržoázna revolúcia 1848-1849" v habsburskej monarchii/Európe.
Najmä u maďarských autorov sa často revolúcia označuje alebo doplnkovo označuje ako boj za slobodu (oslobodzovací boj). Tým vzniká názov v podobe (uhorská) revolúcia a boj za slobodu [alebo oslobodzovací boj] 1848 – 1849   Hodnotenie tejto revolúcie ako maďarského boja za slobodu nemaďarské národy niekedy považujú za nevhodné.
Pojem Maďarská revolúcia (1848 – 1849) v slovenčine označuje spravidla len maďarskú časť revolúcie v Uhorsku, t.j. nezahŕňa povstania nemaďarských národov v Uhorsku, napríklad slovenské povstanie (pozri nižšie). Synonymné sú názvy: Maďarská buržoázna revolúcia.
Charakteristika
Revolúcia v Uhorsku v rokoch 1848-49 definitívne skoncovala s feudalizmom v Uhorsku (zrušenie poddanstva, rozšírenie volebného práva atď.). Okrem toho prerástla v (neúspešnú) vojnu za nezávislosť Uhorska (fakticky najmä Maďarov) od Rakúska. Paralelne s týmto bojom Maďarov za nezávislosť od Rakúska prebiehal ozbrojený boj jednotlivých nemaďarských národností Uhorska (konkrétne Slovákov, Srbov, Chorvátov, Rumunov a Rusínov / Ukrajincov) proti Maďarom; slovenská časť tohto boja sa tradične nazýva slovenské povstanie.
Vývoj na Slovensku
V rámci Uhorska sa vyvíjali národné hnutia (školské a jazykové) a v dôsledku prejavu maďarského nacionalizmu (uhorská šľachta sa spolu s meštianstvom a inteligenciou chceli oddeliť od Viedne - cieľom bolo vytvorenie Uhorského štátu s maďarským národným charakterom) vznikali nepokoje. Z tohto dôvodu sa rok 1848 v Uhorsku označuje z marxistického hľadiska aj ako reakčný a kontrarevolučný (revolúcia by podľa marxistického konceptu mala spieť ku internacionalizmu a triednemu boju). Už v roku 1844 po odvolaní Ľudovíta Štúra z miesta zástupcu profesora Palkoviča na Katedre reči a literatúry česko-slovenskej odchádza z bratislavského lýcea 22 študentov a vzniká Slovenské národné hnutie - Tatrín. Študentské spolky združuje Jednota mládeže slovenskej a v roku 1845 vznikajú Slovenskje národňje novini.
18. marca (lebo 15. boli iba prednesené požiadavky) 1848 schválil Uhorský snem v Bratislave tzv. Marcové zákony, ktoré ukončili feudalizmus a nastolili kapitalizmus.
11. apríla 1848 boli podpísané a vstúpili do platnosti Marcové zákony, čo znamenalo zároveň koniec absolutizmu.
10. mája 1848 bol pripravený a deň na to schválený na verejnom zhromaždení v Liptovskom Mikuláši národno-revolučný a štátno-právny program Slovákov Žiadosti slovenského národa. Na Štúra, Hurbana a Hodžu bol následne vystavený zatykač a tí odišli do Čiech.
2. až 12. júna 1848 sa konal v Prahe Slovanský zjazd, ktorého cieľom bolo uznanie rovnoprávnosti všetkých slovanských národov v rámci rakúskej monarchie. Počas zjazdu vypuklo v Prahe povstanie ako reakcia na útok proti generálovi Alfredovi Windischgrätzovi. Česi a Slováci sa spoločne zapojili do povstania. Následne sa Slováci presunuli do Viedne, kde pripravili revolučné vystúpenie.
18. septembra 1848 odišlo dobrovoľnícke zoskupenie na západné Slovensko (pod vedením hlavného dôstojníka Gloudeka). Vznikol štátny znak a 19. 9. vyhlásila Slovenská národná rada neposlušnosť Peštianskej vláde a vyzvala do celonárodného povstania.
28. septembra 1848 bol v Budíne zavraždený cisársky komisár pre Uhorsko a hlavný vojenský veliteľ gróf František Filip Lamberg, čím sa vyostrili vzťahy medzi Pešťou a Viedňou.
3. októbra 1848 cisár rozpustil Uhorský snem a vyhlásil vojnový stav.
6. októbra 1848 vypuklo povstanie vo Viedni a po jeho ukončení nastúpil nový cisár František Jozef I. Následne František Palacký predložil snemu návrh na federalizáciou národov. Alfred Windischgrätz porazil maďarské revolučné sily a následne bola nastolená centralizácia. Moc bola v rukách panovníka a obmedzenie uhorského snemu. V marci 1849 sa Slovenská národná rada obrátila na cisára s novými žiadosťami s cieľom federalizácie, požiadavkami na slovenský snem, vlastný jazyk, inštitúcie a zrovnoprávnenie.
14. apríla 1849 vyhlásil Uhorský snem pod vedením Lajoša Košúta nezávislosť Uhorska v rámci monarchie (deklaruje sa jednonárodné maďarské Uhorsko bez uznania práv iných národov).
Predohra
Uhorsko bolo rovnako ako České krajiny súčasťou Habsburskej monarchie, respektíve Rakúskeho cisárstva. Uhorské kráľovstvo, ktoré vždy patrilo k významným krajinám strednej Európy, bolo začiatkom 19. storočia krajinou značne zaostalou, topiacou sa v hospodárskej kríze a ľudia v nej neslobodní, nemajúci žiadne občianske a politické práva.
Veľká francúzska revolúcia ovplyvnila maďarských obrodencov túžbou zmeniť tento systém, odtrhnúť sa od Rakúskeho cisárstva a vyhlásiť samostatnú Uhorskú republiku. Počas 30. rokov bolo reformné hnutie zamerané predovšetkým na reformu hospodárskeho života, ako ju predstavovali návrhy grófa Štefan Sečéniho.
Svojim politickým rozhľadom vtedy Sečéni vysoko prevyšoval svojich súčasníkov. Na sneme v Bratislave v rokoch 1832-1836 zazneli už v duchu ideí Štefana Sečéniho požiadavky na výkup z dedičného poddanstva, rovnaké majetkové práva a rovnosť pred zákonom. Rakúsky kancelár Metternich videl v mnohých snemovných vystúpeniach nástup revolučných snáh, ktoré chcel odstrašujúco potlačiť. Do vojenského väzenia boli v máji 1836 dopravení László Lovassy a ďalší predstavitelia snemovnej mládeže. Za vinu sa im kládli buričské prejavy proti Habsburskému absolutizmu, podpora poľských revolucionárov atď. Za obvinených sa vtedy postavil mladý advokát, dnes národný hrdina, Ľudovít Košut. V máji 1837 bol však zatknutý a na slobodu sa dostal až roku 1840.
Samotná revolúcia 1848 – 1849
Dňa 11. marca 1848 bolo vypracované formou petície Uhorského snemu 12 hlavných revolučných požiadaviek maďarského národa:
thumb|left|Honvédská vlajka so [[znak Uhorska|štátnym znakom používaná počas revolúcie]] thumb|left|Maďarské vojsko oblieha hrad v [[Budapešť|Budíne]]
Týchto 12 bodov podporilo aj vystúpenie maďarského obyvateľstva v Pešti dňa 15. marca, počas ktorého bola prvýkrát prednesená Nemzeti dal (Národná pieseň) od Sándora Petőfiho. Viedenská vláda pod tlakom revolučných síl súhlasila so zriadením zodpovedného Uhorského ministerstva, na čele ktorého stál Lajos Batthyány. To bol začiatok revolúcie, ktorá prerástla do vojny za nezávislosť.
Ďalším problémom v Uhorsku bola národnostná otázka. Nemaďarské národy nedostali záruky národných práv, zato väčšina snemovných rozhodnutí napomáhala uviesť do života teóriu o národnostne jednotnom Uhorsku. Maďarskí politici však odmietali, s výnimkou Chorvátov, akékoľvek práva iných národov podieľať sa na uhorskej politike a ich návrhy označovali ako nezlučiteľné so záujmami krajiny.