cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cristina Fernándezová Kirchnerová
Mladosť a profesionálne začiatky
V septembri 1974 nadviazala vzťah s Néstorom Kirchnerom, ktorý na tamojšej univerzite taktiež študoval právo. Vďaka Kirchnerovi sa začala zapájať do politických diskusii, keďže Kirchner bol už v tej dobe presvedčeným Perónistom. V tej dobe sa mnoho Perónistov zo strachu pred Triple A a komandami ozbrojených síl uchýlilo do ilegality, ale Kirchner a Fernándezová nie, keďže nesúhlasili s ozbrojeným odporom. V tomto období sa už naplno začínala tzv. špinavá vojna. V máji 1975 sa Kirchner a Fernándezová po pomerne krátkom vzťahu zosobášili. Manželia sa dohodli, že sa presťahujú do Kirchnerovho rodného mesta Río Gallegos, no kým žili ešte v La Plate, ukrývali u seba členov Montoneros, ktorým hrozil únos a zavraždenie. V januári 1976 navštívili Kirchner a Fernándezová Río Gallegos, kde boli na krátko uväznení, následne sa o mesiac vrátili do La Platy. V marci 1976 ozbrojené sily zosadili prezidentku Maríu Estelu Martínezovú Perónovú, čím začala nová vojenská diktatúra. Kirchnerovci však odmietali ozbrojený boj proti vojenskej diktatúre a verili v politické riešenie. Manželia sa tak radšej presťahovali hneď po tom, čo Kirchner v júli 1976 ukončil štúdium, do Río Gallegos, kde si Kirchner založil advokátsku kanceláriu, ktorej súčasťou sa v roku 1979 po ukončení štúdia stala aj Cristina, ktorá bola podľa pamätníkov lepšia právnička ako jej manžel. Ale Fernándezová v čase odchodu do Río Gallegos ešte nemala ukončené svoje štúdium, ktoré následne dokončila diaľkovo. Ich klientmi boli najmä banky, ktoré chceli zabavovať majetok neplatiacich klientov. Zastupovali dokonca vojakov, ktorí boli obvinení zo zločinov v rámci špinavej vojny. Práve táto ich činnosť neskôr vyvolala veľkú kritiku z nedostatočného boja proti diktatúre a obviňovala ich z pokrytectva. Vo februári 1977 sa presťahovali späť do La Platy, lebo Cristina mala o krátky čas rodiť. Mesto však už bolo v tom čase silne militarizované, armáde sa podarilo úplne potlačiť niekdajšie revolučné hnutia, ktoré tu pôsobili. Po narodení ich prvého dieťaťa sa tak radšej vrátili späť do Río Gallegos. Napriek tomu bol Kirchner krátko na to na tri dni uväznený, keďže ho chunta podozrievala z podpory Montoneros. Stalo sa tak iba mesiac po narodení ich prvého dieťaťa.
Vstup do politického života
Na začiatku 80. rokov 20. storočia založili Kirchnerovci politické združenie Ateneo Juan Domingo Perón, ktoré slúžilo ako platforma v rámci miestnej organizácie Justicialistickej strany. Advokátskej kancelárii Kirchnerovcov sa postupne začalo pomerne dariť, pričom vďaka zarobeným peniazom si manželia v Río Gallegos postupne kúpili až 22 nehnuteľností. V roku 1983 sa stala právničkou Justicialistickej strany, bolo to práve v dobe politického uvoľňovania, kedy sa pomaly končila vojenská diktatúra. Diktatúra ešte v tom roku padla a boli umožnené slobodné voľby. V roku 1987 sa stal Kirchner intendantom (starostom) mesta Río Gallegos, pričom v orgánoch mesta začala následne pracovať aj Cristina. V roku 1989 bola zvolená do parlamentu provincie Santa Cruz v rámci frakcie strany s názvom Front za santacruzské víťazstvo (Frente para la Victoria Santacrucena). Ambície Kirchnera však boli vyššie, než iba starosta, chcel byť guvernérom provincie Santa Cruz, čo sa mu po voľbách v roku 1991 skutočne podarilo, pričom Fernándezová Kirchnerová bola manažérkou jeho kampane. Pred tým ale v júli 1990 guvernér Ricardo Jaime del Val kvôli veľkej finančnej kríze provincie rezignoval, jeho funkciu prevzal viceguvernér José Ramón Granero, no ešte pred tým niekoľko dní provinciu dočasne viedla práve Fernándezová Kirchnerová. Provinciu tak Kirchner preberal v katastrofálnom ekonomickom stave, deficit rozpočtu bol 1,2 miliardy dolárov a provincia nemala peniaze ani na výplaty pre vlastných zamestnancov. Fernándezová Kirchnerová sa následne stala vedúcou právneho a technického sekretariátu provincie. V roku 1994 bola zvolená do ústavodarného zhromaždenia, ktoré prejednávalo zmeny ústavy presadzované prezidentom Carlosom Menemom v jeho snahe o presadenie možnosti opätovnej kandidatúry na post prezidenta.
Sám Kirchner bol proti týmto ústavným zmenám, ktoré však prezident Menem nakoniec presadil a v roku 1995 bol opätovne zvolený za prezidenta. Aj Kirchner bol opätovne zvolený za guvernéra, čo iba potvrdilo jeho popularitu v provincii, ktorej sa pod jeho vedením finančne darilo. Fernándezová Kirchnerová sa týchto volieb zúčastnila tiež, kandidovala do federálneho senátu za provinciu Santa Cruz a bola úspešná, vďaka čomu vstúpila do veľkej politiky. Guvernér Kirchner bol spočiatku spojencom prezidenta Menema, ktorý vďaka tomu aj výraznejšie finančne a legislatívne podporoval provinciu Santa Cruz. Postupne sa ale ich vzťah úplne zmenil a stali sa politickými nepriateľmi, čo malo vplyv aj na politické pôsobenie Fernándezovej Kirchnerovej v senáte. Táto začala v senáte otvorene kritizovať členov vlády, ale aj samotného prezidenta kvôli podozreniam z korupčných praktík. Tým sa stala problémovou a bola odvolaná zo všetkých výborov, v ktorých pôsobila. Na pozíciu senátorky sa tak rozhodla v decembri 1997 radšej rezignovať a sústredila sa na kampaň na svoje zvolenie do federálnej poslaneckej snemovne, kde bola skutočne aj zvolená a stala sa tak poslankyňou. V roku 1999 sa konali ďalšie voľby, prezidentom sa stal Fernando de la Rúa z Radikálnej občianskej únie, Kirchner vyhral tretie voľby na guvernéra a vyhlásil, že je to jeho posledné funkčné obdobie v tejto funkcii s tým, že jeho ambíciou je kandidovať na prezidenta. Už počas druhého funkčného obdobia prezidenta Menema sa ekonomická situácia štátu začala postupne zhoršovať. V roku 2001 skončila Fernándezová Kirchnerová v poslaneckej snemovni a kandidovala znova do senátu, pričom bola znova úspešná. V senáte bola zvolená za predsedkyňu ústavnoprávneho výboru. Na konci roka 2001 už Argentínu naplno zasiahli dôsledky ekonomickej krízy, krajina sa dostala do veľkých ekonomických problémov. Tieto následne vyvolali masové celonárodné násilné protesty, po ktorých 21. decembra rezignoval prezident De la Rúa. Keďže krajina v tej dobe nemala viceprezidenta, ktorý rezignoval rok pred tým, právomoci prezidenta prevzal dočasný predseda senátu Ramón Puerta. Ten okamžite zvolal zasadnutie legislatívneho zhromaždenia, ktoré 23. decembra zvolilo za nového prezidenta Adolfa Rodrígueza Saá, ktorý mal zostať prezidentom až do volieb. Prezident Saá vyhlásil očakávaný štátny bankrot, no jeho ostatné opatrenia na riešenie krízy iba vystupňovali protesty a tak aj Saá o krátky čas odstúpil. 30. decembra sa tak právomocí prezidenta mal opätovne ujať dočasný predseda senátu Ramón Puerta, ktorý však v tento deň ohlásil svoju rezignáciu zo zdravotných dôvodov. Ďalším v poradí, ktorý podľa ústavy mal prevziať právomoci prezidenta bol predseda poslaneckej snemovne, ktorým bol Eduardo Camaño. Aj on, podobne ako pred tým Puerta, okamžite zvolal legislatívne zhromaždenie, ktoré 2. januára 2002 zvolilo nového prezidenta, ktorým sa stal Eduardo Duhalde. Ten mal byť v úrade až kým funkciu neprevezme prezident, ktorý vyhrá voľby v roku 2003.
Prvá dáma Argentíny
náhľad|vľavo|Prvá dáma Fernándezová Kirchnerová počas stretnutia s americkou prvou dámou [[Laura Bushová|Laurou Bushovou v novembri 2005.]] náhľad|Volebný lístok Fernándezovej Kirchnerovej a Julia Cobosa vo voľbách v roku 2007. Kvôli tzv. Avellanedskému masakru z júna 2002, pri ktorom boli pri demonštrácii tzv. piqueteros zabití dvaja demonštranti a ďalších 33 bolo zranených sa Duhalde rozhodol zvolať prezidentské voľby skôr o šesť mesiacov. Na začiatku roka 2003 si Justicialistická strana vyberala kandidáta do prezidentských volieb, hlavnými kandidátmi sa stali bývalí prezidenti Carlos Menem a Adolfo Rodríguez Saá a práve Néstor Kirchner. Strana sa však rozdelila na dve veľké skupiny, jedna podporovala Menema a druhá prezidenta Eduarda Duhaldeho, ktorý však nechcel kandidovať a naopak podporoval Néstora Kirchnera, ktorý sa tak stal s Menemom hlavným favoritom. Primárne voľby nakoniec členovia strany obišli a do volieb išli všetci traja hlavní kandidáti samostatne. Každý kandidoval súčasne za Justicialistickú stranu, no tiež za vlastný volebný koaličný front, v prípade Kirchnera išlo o Front za víťazstvo (Frente para la Victoria). Na konci apríla 2003 sa uskutočnilo prvé kolo prezidentských volieb, toto vyhral Carlos Menem s viac ako 24% hlasov, druhý Kirchner získal 22%. Druhé kolo sa malo konať v máji, ale predvolebné prieskumy naznačovali, že Kirchner drvivo vyhrá, keďže mal získať všetky hlasy, ktoré získali zvyšní kandidáti. Znova sa začali objavovať obvinenia z korupcie voči Menemovi a tak sa Menem rozhodol odstúpiť z volieb, prezidentom sa tak automaticky bez druhého kola stal Kirchner. Kirchner sa počas kampane profiloval ako sociálny demokrat, vďaka čomu postupne získal širokú podporu.
Fernándezová Kirchnerová sa tak stala prvou dámou Argentíny, no súčasne bola aj senátorkou. Hľadala teda možnosti, ako zvládnuť obe funkcie a tak obmedzila mieru svojho pôsobenia v senáte. Postupne sa ale spolupráca prezidenta Kirchnera s bývalým prezidentom Duhaldem narušila, keď prezident z vlády odvolal Duhaldeho prívržencov. Duhaldeho vplyv v strane bol stále silný a tak sa Kirchner od Duhaldeho dištancoval a snažil sa o získanie dominancie pre seba. Pri voľbách v roku 2005 sa už ich vzájomné spory prejavili naplno. Prezident Kirchner vtedy na post senátorky za provinciu Buenos Aires navrhol práve svoju manželku Cristinu a Duhalde zas svoju manželku Hildu. Voľby nakoniec vyhrala Fernándezová Kirchnerová, ale do senátu sa dostala aj Gonzálezová Duhaldeová. Ako senátorka a súčasne prvá dáma sa zasadzovala predovšetkým o dodržiavanie ľudských práv v Argentíne ale aj celej Latinskej Amerike. Súčasne podporovala väčšiu angažovanosť žien v politickej činnosti na všetkých úrovniach. Krajinu taktiež zastupovala na rôznych medzinárodných fórach, kde dokonca podpisovala v mene Argentíny aj niektoré medzinárodné zmluvy.
Prezidentské voľby v roku 2007
náhľad|Cristina Fernándezová Kirchnerová v roku 2007 počas svojej inaugurácie. Úrad jej symbolicky odovzdal jej predchodca a súčasne manžel Néstor Kirchner. Od roku 2003 pomerne úspešne vládol Néstor Kirchner, no napriek tomu, že argentínska ústava už od vlády prezidenta Menema umožňovala aj druhé funkčné obdobie bezprostredne po sebe, začali sa objavovať náznaky, že by Kirchner nemusel v ďalších voľbách kandidovať. Už v júni 2007 naznačovali niektorí členovia vlády, že Kirchner podporí kandidatúru svojej manželky Cristiny Fernándezovej Kirchnerovej na funkciu prezidentky. Už v tej dobe sa uvažovalo, že Kirchner sa rozhodol nekandidovať a naopak podporiť svoju manželku, aby obišiel limity na počet prezidentských mandátov po sebe, keďže manželia sa mali pravidelne v prezidentskej funkcii striedať. Oficiálne oznámila Fernándezová Kirchnerová svoju kandidatúru na prezidentku 19. júla 2007 v divadle Argentino vo svojom rodnom meste La Plata. Voľby sa konali v októbri, Fernándezová Kirchnerová získala viac ako 45% hlasov pri účasti 76% oprávnených voličov, čo iba potvrdilo popularitu Kirchnera a jeho vlády najmä medzi chudobou a robotníkmi. Fernándezová Kirchnerová síce nebola prvou prezidentkou Argentíny, keďže ňou bola v roku 1974 María Estela Martínezová Perónová, no táto sa stala prezidentkou po smrti prezidenta Juana Peróna z pozície viceprezidentky. Až Fernándezová Kirchnerová bola do úradu zvolená, ako vôbec prvá žena v dejinách Argentíny.
Už krátko po voľbách predstavila Fernándezová Kirchnerová budúcich ministrov svojej budúcej vlády. Z dvanástich boli siedmi už vo vláde Néstora Kirchnera, čo iba potvrdzovalo náznaky, že Kirchner si zachová významný vplyv aj počas vlády svojej manželky. Ani zvolená prezidentka sa netajila, že mieni pokračovať v politike svojho manžela, takže výber ministrov bol očakávateľný. Fernándezová Kirchnerová prevzala oficiálne funkciu prezidenta podľa tradície 10. decembra 2007. Napriek nesporným úspechom vlády jej predchodcu, ktorý preberal Argentínu v katastrofálnom ekonomickom stave po štátnom bankrote, musela aj nová prezidentka už na začiatku čeliť opakujúcim sa problémom a to inflácii, chudobe, či vysokej kriminalite. Na to nadväzovali veľmi zlé vzťahy s medzinárodnými finančnými inštitúciami. Medzi prvé vážne problémy, ktorým prezidentka musela čeliť boli protesty poľnohospodárov, ktorí protestovali proti výraznému nárastu exportných poplatkov.
Vierzon-1
Vierzon-1 je francúzsky kantón v departemente Cher v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho iba časť mesta Vierzon.
Cristina Fernándezová Kirchnerová
Konflikt s farmármi a prvé roky vlády
náhľad|vľavo|Prezidentka Fernándezová Kirchnerová s výtlačkom denníka Clarín, s ktorým má dlhodobé spory. Už krátko po zvolení musela Fernándezová Kirchnerová čeliť obvineniam z nelegálneho financovania svojej kampane. Obvinenia vychádzali priamo z vládnych kruhov v USA, ktoré naznačovali, že nelegálne financovanie prichádzalo z Venezuely. Škandál dostal pomenovanie maletinazo, teda kufríkový škandál, čo bol spôsob, akým mali byť z Venezuely prepravované peniaze. To súčasne znamenalo zhoršenie vzťahov s USA, keď argentínska aj venezuelská vláda obvinili amerických predstaviteľov z pokusu o rozdelenie Latinskej Ameriky. Fernándezová Kirchnerová následne prikázala obmedziť činnosť amerického veľvyslanca iba na stretnutia s predstaviteľmi ministerstva zahraničných vecí. V januári 2008 sa prezidentka strela s americkým veľvyslancom, ktorý uviedol, že tieto obvinenia nevychádzajú z vlády USA, čo konflikt zmiernilo. Nová prezidentka nechala krátko po svojom nástupe do úradu vytvoriť nové ministerstvo vedy, technológii a výrobnej inovácie, na čelo ktorého bol menovaný renomovaný molekulárny biológ Lino Barañao. V marci 2008 prijala vláda nový systém zdaňovania poľnohospodárskeho exportu, čo citeľne zvýšilo príjmy štátu, no súčasne aj výdavky poľnohospodárov. Tí reagovali veľkými celoštátnymi demonštráciami a dvojtýdňovým štrajkom v snahe nové dane zvrátiť. Na nespokojných farmárov začali počas protestov útočiť stúpenci Kirchnerovcov, pričom vláda bola obviňovaná, že polícia na tieto útoky úmyselne nereagovala. O mesiac neskôr vláda reagovala zvolaním vlastnej demonštrácie na podporu nových daní, ktorej sa taktiež zúčastnili tisíce ľudí. S presadím daní v kongrese však mala vláda problémy aj vďaka nehlasovaniu niektorých poslancov a senátorov, vrátane viceprezidenta Julia Cobosa, ktorý sa tak pre množstvo stúpencov Kirchnerovcov stal zradcom a jeho postavenie vo vláde bolo veľmi zložité. Popularita samotnej prezidentky sa po konflikte s farmármi prepadla na polovicu. Znova silneli kritické hlasy o tom, že vládu v skutočnosti ovláda Néstor Kirchner.
V tomto období, počas výročia Falklandskej vojny, prezidentka Fernándezová Kirchnerová potvrdila nároky Argentíny na Falklandské ostrovy. Vláda tiež presadila prevod finančných prostriedkov zo súkromných dôchodkových fondov do štátneho systému. V júni 2009 sa konali voľby do časti poslaneckej snemovne a senátu, kde síce Front za víťazstvo vyhral, no stratil absolútnu väčšinu v oboch komorách kongresu. V reakcii na slabší volebný výsledok rezignoval Néstor Kirchner na post predsedu Justicialistickej strany. O niekoľko mesiacov neskôr sa začal dlhý spor Kirchnerovcov s denníkom Clarín, ktorý bol spôsobený krokmi prezidentky ohľadne povinného zaisťovania DNA obetí poslednej vojenskej chunty, čo malo postihnúť aj majiteľku mediálnej skupiny Clarín Ernestinu Herrerovú Nobleovú, ktorá bola podozrivá z podvodnej adopcie dvoch detí po obetiach chunty, pričom rodičov týchto detí armáda zavraždila. Vláda sa tak následne snažila presadiť zákony, ktoré by obmedzili počet mediálnych licencii na jedného majiteľa a súčasne by povinne získali väčší počet mediálnych licencii štát a mimovládne organizácie. Práve tieto opatrenia sa mali dotknúť najväčších mediálnych spoločnosti v krajine Clarín a La Nación. V októbri 2009 obvinil aktivista a právnik Enrique Piragini Kirchnerovcov z podvodu, následne sudca nariadil finančnú kontrolu majetku Kirchnerovcov. Už z verejných zdrojov však bolo známe, že majetok Fernándezovej Kirchnerovej sa od roku 2003, kedy sa k moci dostal jej manžel, zvýšili o 572%. Oficiálne vyšetrovanie však konštatovalo, že podobné údaje sa nezhromažďujú, čo viedlo k zastaveniu vyšetrovania. Vláda v tomto období pristúpila tiež k prijatiu nového systému detských prídavkov v snahe znížiť mieru chudoby u detí.
Smrť Néstora Kirchnera a koniec prvého volebného obdobia
Prezidentka Fernándezová Kirchnerová navštívila v marci 2010 Peru, s ktorým mala Argentína pomerne zlé vzťahy ešte od 90. rokov 20. storočia kvôli tomu, že administratíva vtedajšieho argentínskeho prezidenta Menema tajne dodávala zbrane do Ekvádoru. Následne sa strela aj s vtedajšou ministerkou zahraničných vecí USA Hillary Clintonovou, ktorá vyjadrila podporu politike argentínskej vlády ohľadne riešenia zahraničného dlhu krajiny a súčasne sa obe političky zhodli, že vzájomné vzťahy oboch štátov sú na dobrej úrovni. Neskôr sa strela tiež s ruským prezidentom Dmitrijom Medvedevom, či uzatvorila nové dohody s Venezuelou. Neskôr sa v Buenos Aires konala vojenská prehliadka pri príležitosti 200-ročného výročia nezávislosti Argentíny, na ktorej sa zúčastnili tiež zahraničné jednotky, no prezidentka sa prehliadky nezúčastnila. To vyvolalo ďalší škandál, keďže absencia prezidentky bola považovaná za pohŕdanie ozbrojenými silami. V júni 2010 dokončila jej administratíva optimalizáciu zahraničného dlhu, ktorú začal ešte predchádzajúci prezident Kirchner. Tým sa optimalizovalo až 92% pôvodného zahraničného dlhu. Zahraničný dlh Argentíny sa tak znížil na 30% HDP krajiny a devízové rezervy dosiahli 49 miliárd amerických dolárov. V júli 2010 podpísala prezidentka Fernándezová Kirchnerová zákon, ktorý legalizoval manželstva ľudí rovnakého pohlavia. To zhoršilo už tak napäté vzťahy s katolíckou cirkvou.
V tomto období sa začal zhoršovať zdravotný stav stav Néstora Kirchnera, ktorý musel aj podstúpiť operáciu. Na konci októbra 2010 odišli manželia Kirchnerovci do do svojho bydliska v meste El Calafate v provincii Santa Cruz kvôli plánovanému sčítaniu ľudu. Tu náhle Néstor Kirchner 27. októbra 2010 zomrel vo veku 60 rokov. Bol ešte rýchlo prevezený do miestnej nemocnice, kde však bola v čase 9:15 hod. konštatovaná smrť z dôsledku zástavy srdca. Napriek srdcovým problémom však bola pre verejnosť smrť bývalého prezidenta veľmi neočakávaná. Neskôr bolo upresnené, že prezident zomrel v dôsledku infarktu myokardu.
Prezidentské voľby v roku 2011
náhľad|Cristina Fernándezová Kirchnerová počas volebného dňa v októbri 2011. Podľa pôvodného plánu Kirchnerovcov mal v nasledujúcich prezidentských voľbách znova kandidovať Néstor Kirchner. Jeho smrť ale tieto plány zhatila a tak sa začali objavovať náznaky, že prezidentka sa bude zrejme uchádzať o svoje znovuzvolenie. Smrť manžela však prezidentku veľmi zasiahla a začali sa objavovať informácie, že jej psychický stav nemusí byť uspokojivý. Americké ministerstvo zahraničných vecí nechalo dokonca tajne preverovať zdravotný stav Fernándezovej Kirchnerovej, či táto neužíva lieky proti úzkosti a stresu. Americká vláda sa obávala, že zdravotný stav argentínskej prezidentky by mohol zvrátiť posledné zlepšenie vzájomných vzťahov. V júni 2011 oznámila Fernándezová Kirchnerová, že sa bude uchádzať o znovuzvolenie v nasledujúcich voľbách. O niekoľko dní neskôr tiež oznámila, že za viceprezidenta bude s ňou kandidovať Amado Boudou, bývalý minister financií. To vyvolalo prekvapenie, pretože na post viceprezidenta sa objavovali iné mená, navyše Boudou nebol považovaný za typ klasického politika. Voľby sa konali v októbri 2011, pričom Fernándezová Kirchnerová získala až 54% hlasov pri účasti skoro 80% oprávnených voličov a obhájila tak prezidentský post. Druhý v poradí bol kandidát socialistov, ktorý získal iba 16% hlasov. Prezidentkina strana získala tiež až osem z deviatich guvernérov a získala väčšinu v kongrese, ktorú stratila v posledných voľbách do kongresu v roku 2009.
Začiatok druhého funkčného obdobia, nové reformy a nové konflikty
náhľad|vľavo|Prezidentka Fernándezová Kirchnerová počas svojho vystúpenia v OSN. Hneď začiatok jej druhého funkčného obdobia však bol poznačený správou, že prezidentka trpí rakovinou štítnej žľazy. Počas následných lekárskych zákrokov sa však ukázalo, že prezidentka rakovinu nemá a tak sa do úradu veľmi rýchlo vrátila. Jedným z prvých opatrení vlády bolo prijatie zákona, ktorý obmedzoval predaj pôdy cudzincom na presne stanovenú mieru. V nasledujúcich 60. dňoch po nadobudnutí účinnosti tohto zákona boli všetky provincie povinné federálnej vláde nahlásiť presný počet pôdy, ktorú vlastnia cudzinci. Súčasne sa Argentína dostala do konfliktu s Brazíliou kvôli obchodným kvótam a taktiež s USA kvôli zadržaniu amerického nákladného vojenského lietadla, ktoré malo podľa argentínskej vlády nelegálne prevážať zbrane a iné vybavenie. Súčasne vláda znova začala vo väčšej miere snahy o získanie Falklandov. Keďže vládna strana mala v oboch komorách kongresu väčšinu, začala s fiškálnou reformou, ktorá bola postavená na zvýšení niektorých daní, obmedzení rastu miezd a zvýšení štátneho protekcionizmu. Vláda tiež otvorene podporila úvahy o znárodnení argentínskej ropnej spoločnosti YPF.
K ďalším opatreniam patrilo výrazné sprísnenie menovej politiky. Prístup k cudzím menám umožnila vláda iba osobám, ktoré cestovali mimo krajiny. To však vyvolalo masívny nárast čierneho obchodu s cudzími menami. Rok 2012 bol poznačený konfliktom medzi prezidentkou a perónistickým guvernérom provincie Buenos Aires Danielom Sciolim. Ten najprv oznámil svoj úmysel kandidovať v ďalších voľbách na prezidenta, následne ho prezidentka kritizovala pre zlú rozpočtovú politiku jeho provincie, kvôli čomu nemala provincia peniaze na mzdy pre svojich zamestnancov. Podľa kritikov tým chcela Scioliho hlavne politicky poškodiť. Politika prezidentky však v septembri 2012 vyvolala celoštátne protesty, ktorých sa zúčastnili státisíce ľudí. K tomu sa pripojilo varovanie Medzinárodného menového fondu, ktorý naznačil, že vládne údaje o miere inflácie sú značne podhodnotené a v skutočnosti je táto úroveň dvakrát vyššia. Prezidentka však tieto obvinenia odmietla, rovnako odmietla aj požiadavky MMF na nový odhad inflácie štátu. Na medzinárodnej úrovni sa vláda zamerala na zvýšenie miery obchodu s africkými štátmi a Iránom. Keďže však bol Irán podozrivý z organizovania teroristického útoku na židovské centrum AMIA v Buenos Aires v roku 1994, zhoršili sa vzťahy vlády so židovskou obcou. Na druhej strane kritizovala Fernándezová Kirchnerová pri svojom prejave Veľkú Britániu za Falklandy, no súčasne kritizovala aj Irán kvôli útoku AMIA.
Obnovenie ekonomickej krízy a koniec vo funkcii
náhľad|Jedna z viacerých demonštrácii proti prezidentke Fernándezovej Kirchnerovej. Na začiatku roka 2013 sa argentínskej vláde podarilo uzatvoriť s Iránom dohodu, podľa ktorej umožnil Irán vypočúvanie podozrivých osôb z útoku AMIA. Podľa tejto dohody však podozrivé osoby mali byť vypočuté v Iráne, podľa iránskeho práva a iba tie, ktoré boli stotožnené Interpolom. To však vyvolalo odpor opozície a kritiku židovskej náboženskej obce. Po záplavách z apríla 2013, ktoré postihli hlavné mesto Buenos Aires, ako aj provinciu Buenos Aires, kritizoval starosta hlavného mesta Mauricio Macri vládu, lebo podľa neho bránila mestám prijímať pôžičky, čo komplikovalo obnovu. Ďalšou reformou, ktorú vláda presadila, sa týkala justície. Reforma obmedzovala pôsobnosť súdov na štát, či vytvárala nový súd, ktorý mal odbremeniť najvyšší súd od časti jeho agendy. To vyvolalo kritiku opozície, ktorá tvrdila, že vláda sa iba snaží získať kontrolu nad justíciou. Tieto zmeny ale nakoniec zrušil najvyšší súd ako protiústavné. Neskôr prezidentka čelila ďalšiemu podozreniu z korupcie, ktoré vyplynulo z novinového článku a vyvolalo nové veľké protesty, ktorých sa zúčastnili skoro dva milióny ľudí.
Ďalšie zdravotné problémy prekonala v septembri 2013, kedy podstúpila operáciu mozgu. Už od roku 2012 dochádzalo postupne k spomaleniu ekonomického rastu krajiny, na základe čoho začali znova narastať dlhy štátu. Tento stav sa negatívne prejavil v priebehu roka 2014, keď sa Argentína znova dostala na pokraj bankrotu, keďže nemala dostatok prostriedkov na splácanie svojich dlhov. Veľmi negatívny vplyv malo predovšetkým rozhodnutie new yorského súdu, ktorý ukladal Argentíne povinnosť vyplatiť najprv tzv. hedžové fondy a až potom zvyšných veriteľov. Po kríze z roku 2001 sa totiž Argentína dohodla s veriteľmi na tom, že im vyplatí iba časť ich pohľadávok pod podmienkou, že iní veritelia nebudú voči nim zvýhodnení. Toto súdne rozhodnutie však túto dohodu narušilo. Na konci júla 2014 tak Argentína vyhlásila tzv. technický bankrot, teda neschopnosť splatiť dlh vo výške 29 miliárd amerických dolárov. To znamenalo, že k oficiálnemu vyhláseniu bankrotu nedošlo, vláda iba vyhlásila, že dlh nesplatí. To viedlo k zníženiu HDP Argentíny, čím začala nová kríza. V priebehu roka 2014 čelila prezidentka ďalšiemu korupčnému škandálu, ktorý bol spojený s podozrivým financovaním hotelov v meste El Calafate, ktoré mali byť spravované jej deťmi. Škandál dostal pomenovanie Hotesur, v zmysle obvinení mali byť tieto zariadenia využívané na pranie špinavých peňazí. Znova sa tak začalo hovoriť o odvolaní prezidentky.
V januári 2015 mala byť podaná prokurátorom Albertom Nismanom obžaloba na Fernándezovú Kirchnerovú a ďalšie osoby za sprisahanie za údajné zakrývanie účasti Iránu na teroristickom útoku AMIA z roku 1994. Iba pár hodín pred tým, než mal prokurátor Nisman vystúpiť s obvineniami v kongrese, bol nájdený zastrelený vo svojom byte. Pri vyšetrovaní sa ukázalo, že Nisman spáchal samovraždu, no stále sa objavali hlasy, ktoré výsledky vyšetrovania spochybňovali. Prezidentka však vyhlásila, že Nisman bol zavraždený agentmi tajnej služby a navrhla kongresu, aby tajnú službu rozpustila. Počas vyšetrovania bol medzi dokumentmi Nismana nájdený aj návrh na zadržanie prezidentky. Žalobu voči prezidentke nakoniec podal iný prokurátor, pričom vláda tento krok označila za súdny prevrat. Prezidentku nakoniec obvinení za krytie páchateľov teroristického útku AMIA ešte počas jej funkcie zbavili. Vo funckií nakoniec zostala do riadneho konca svojho funkčného obdobia v decembri 2015. Nahradil ju pravicový prezident Mauricio Macri.
Život po odchode z funkcie
náhľad|Predvolebné stretnutie Fernándezovej Kirchnerovej s voličmi v roku 2017 pred voľbami so senátu. Odovzdanie moci však nebolo úplne štandardné. Fernándezová Kirchnerová sa odmietla zúčastniť na inaugurácii nového prezidenta, čo sa od roku 1983 nestalo. Taktiež viacero jej verných štátnych úrádníkov odmietlo odstúpiť a umožniť tak úrady prevziať novými ľuďmi. Nový prezident Marci tiež prezidentku obviňoval, že na konci svojho mandátu prijala vláda viacero ekonomických opatrení, ktoré mohli jeho vláde skomplikovať fungovanie. Na jar 2016 bola Fernándezová Kirchnerová obvinená v dvoch rôznych kauzách korupcie a prania špinavých peňazí. V apríli 2016 vyšlo najavo, že manželia Kirchnerovci mali byť zapojení do škandálu Panama Papers, keďže aj oni mali byť klientmi spoločnosti Mossack Fonseca.
V decembri 2016 prijal súd obžalobu na Fernándezovú Kirchnerovú pre obvinenie z korupcie v súvislosti so zadávaním verejných obstarávaní. Na jeseň 2017 zverejnila polícia správu, podľa ktorej bol prokurátor Nisman, ktorý chcel bývalú prezidentku stíhať, v roku 2015 zavraždený. V októbri 2017 sa konali voľby do časti kongresu, v ktorých kandidovala aj Fernándezová Kirchnerová. Podporovala novú koalíciu s názvom Frente de la Unidad Ciudadana, teda Front občianskej jednoty. Bývalá prezidentka nakoniec nevyhrala vo svojej provincii, no druhé miesto jej zaručilo miesto v senáte. Vďaka tomu získala imunitu, keďže v tomto období čelila viacerým obvineniam z korupcie, ktoré sa týkali jej prezidentskej vlády. V auguste 2018 boli zverejnené nové obvinenia voči Fernándezovej Kirchnerovej, ktoré vyvolali veľké demonštrácie za jej zbavenie imunity. Kirchnerovci mali počas svojich vlád vytvoriť systém úplatkov, ktoré poskytovali veľké spoločnosti vysokým štátnym úradníkom v snahe obstáť v rámci verejného obstarávania. Peniaze mali v taškách rozvážať vodiči úradníkov, pričom práve svedectvo jedného z nich odhalilo podrobnosti kauzy. Fernándezová Kirchnerová však všetky obvinenia označila za politicky motivované. V septembri 2018 bolo súdom oznámené, že súdne konanie voči Fernándezovej Kirchnerovej kvôli jej obvineniu z korupcie sa začne vo februári 2019.
Koncentračný tábor Bergen-Belsen
thumb|Oslobodenie Koncentračný tábor Bergen-Belsen bol nacistický koncentračný tábor pri Bergene v okrese Celle pri Hannoveri v Nemecku. Vznikol v roku 1940 z tábora pre vojnových zajatcov nemeckého Wehrmachtu. V roku 1944 sa uskutočnili takzvané „evakuačné transporty“, v ktorých boli do tábora privezení vyhladovaní, chorí a slabí zajatci z okolitých táborov. V posledných týždňoch pred oslobodením sa tu nachádzalo asi 41 000 väzňov. Celkovo tu bolo zavraždených alebo zahynulo v dôsledku podvýživy, nedostatočných sanitárnych podmienok, ťažkej práce, chorôb alebo brutálneho zaobchádzania asi 35-40 000 osôb. Bergen-Belsen sa týmto stal symbolom najukrutnejších skutkov systému nacistických koncentračných táborov.
Zahynuli tu viaceré známe osoby, medzi nimi napríklad Anna Franková a Josef Čapek.
Veliteľom tábora bol Josef Kramer. Tábor bol oslobodený 15. apríla 1945 britskou 11. obrnenou divíziou.
I. G. Farbenindustrie
I. G. Farbenindustrie A.-G. (o názvoch pozri nižšie) bol v rokoch 19251945 najväčší chemický podnik na svete so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom. V modifikovanej forme existoval po druhej svetovej vojne do roku 2012.
Názvy
Dlhý názov sa uvádza ako I. G. Farbenindustrie A.-G., I.G. Farbenindustrie A.-G. [t.j. bez medzery pred G] alebo I. G. Farbenindustrie A. G.. Po druhej svetovej vojne sa koniec názvu písal novším pravopisom AG a niekedy sa aj vynechávali bodky na začiatku názvu, v dôsledku čoho sa celý názov niekedy uvádzal ako IG Farbenindustrie AG. Názov znamená „Interessengemeinschaft Farbenindustrie Aktiengesellschaft“. , čiže doslova „Záujmové združenie právnických osôb Priemysel farieb akciová spoločnosť“. Po druhej svetovej vojne bol podnik v nemeckom obchodnom registri vedený pod názvom I.G. Farbenindustrie Aktiengesellschaft i. L. (i. L. znamená v likvidácii)
Charakteristika
I. G. Farben bol svojho času najväčší chemický podnik na svete so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom, ktorý vznikol 2. decembra 1925 spojením početných chemických podnikov. Počas druhej svetovej vojny sa spoločnosť I. G. Farben neslávne preslávila výrobou chemickej látky Cyklón B pre koncentračný tábor Auschwitz I a Auschwitz-Birkenau. Po druhej svetovej vojne bol podľa uznesenia a na príkaz spojencov tento podnik zrušený z dôvodu zapletenia sa do nacistického režimu. Podnik bol rozčlenený na samostatné podniky. Oficiálne podniky vzniknuté rozpadom I. G. Farben boli júni v roku 1952: Agfa, BASF, Cassella Farbwerke, Huels (Chemische Werke Hüls AG, Marl), Bayer AG, Hoechst AG, Duisburger Kupferhütte AG, Kalle, Wacker-Chemie München, Dynamit AG Troisdorf, Wasag Chemie AG. Zvyšok podniku bol vedený pod novým názvom I.G. Farbenindustrie Aktiengesellschaft i. L. (🇩🇪; ). Napriek vyhlásenia úpadku podniku koncom roku 2003 boli akcie tejto firmy ešte po roku 2010 stále na burze, ale v roku 2012 bol podnik oficiálne zrušený.
Na Slovensku
náhľad|Podniky a prevázky pod kontrolou I. G. Farben v roku 1943 Na Slovensku koncern v rokoch 19391945 ovládal spoločnosť Dynamit Nobel v Bratislave a niekoľko ďalších chemických podnikov.
Struhařov (okres Benešov)
Struhařov je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 765 obyvateľov, z toho 397 mužov a 368 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 38,8 roka, ženy 40,3 roka).
Randegg
Randegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Scheibbs.
Žije tu obyvateľov.
Kuo-ťi ťin-žung čung-sin er čchi
náhľad|2 International Finance Centre Kuo-ťi ťin-žung čung-sin er čchi (čínskym písmom 國際金融中心二期; angl. International Finance Centre 2) je druhý najvyšší mrakodrap (2003 až 2009 bol najvyšší) v Hongkongu a 13. najvyšší na svete (júl 2011). Na tvorbe dizajnu sa podieľal aj César Pelli.
Budova je súčasťou komplexu Kuo-ťi ťin-žung čung-sin (International Finance Centre). V tomto komplexe sa nachádza aj Kuo-ťi ťin-žung čung-sin i čchi (International Finance Centre 1).
Colmesnil-Manneville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vierzon-2
Vierzon-2 je francúzsky kantón v departemente Cher v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 10 obcí.
NGC 7732
NGC 7732 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 27. októbra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Plaine-de-Walsch
Plaine-de-Walsch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Pankúch
Ján Pankuch (* 16. december 1869, Prešov – † 28. február 1952, Cleveland, Ohio, USA) bol redaktor a vydavateľ slovenských periodík v USA.
V roku 1885 emigroval do USA kde sa zapojil do práce krajanských spolkov Slovenská evanjelická jednota a Slovenská liga v Amerike. Od roku 1894 vlastnil v Clevelande tlačiareň, kde vydával noviny a publikácie. Sám založil noviny Hlas.
V roku 1918 bol jedným zo signatárov Pittsburskej dohody.
Je po ňom pomenovaná Pankuchova ulica v Bratislave (chybne pomenovaná s dĺžňom).
Josef Hanuš
Josef Hanuš môže byť:
Gmina Bukowsko
Gmina Bukowsko je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve, powiat sanocki.
Má rozlohu 138,2 km² a žije tu 5 210 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 37,7 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sanok.
Rappottenstein
Rappottenstein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Zwettl.
Žije tu 1 776 obyvateľov (1. 1. 2010).
Sotňa
Sotňa môže byť:
Európsky vodičský preukaz na počítače
Európsky vodičský preukaz na počítače (, skr. ECDL) je medzinárodne uznávaný doklad (a príslušná štandardizovaná metóda) na overenie počítačovej gramotnosti. Úspešní absolventi ECDL získajú doklad o dosiahnutí medzinárodne uznávanej kvalifikácie pre prácu s počítačom. Tento certifikát sa v EÚ, ale aj vo svete používa ako štandard základnej počítačovej vzdelanosti. Garantom kvality je ECDL Foundation, Ltd v Dubline (Írsko).
ECDL certifikát platí na neobmedzene dlhú dobu vo všetkých krajinách ktoré ho uznávajú (nie je povinnosťou inštitúcie/zamestnávateľa/školy/krajiny uznávať tento certifikát). Otestovať uchádzača môže ktorékoľvek akreditované testovacie centrum a po úspešnom zvládnutí určených testov môže uchádzač požiadať testovacie centrum(ktoré následne žiada Kanceláriu ECDL) o vystavenie certifikátu.
Testovanie ECDL CORE
skladá sa zo 7 modulov:
Overovanie sa realizuje podľa ECDL Sylabu verzia 4.0. Z každého modulu sa píše test, pričom výsledky jednotlivých testov sa zapisujú do indexu. Pre získanie certifikátu ECDL Start je potrebné úspešné zvládnutie testu minimálne zo vami zvolených modulov 4 modulov. Pre získanie certifikátu ECDL Komplet, je potrebné absolvovať uspešne testy zo všetkých siedmich modulov.
Testovanie ECDL ADVANCED
skladá sa zo 4 modulov:
ECDL Advanced beží na Sylabe 2.0 ECDL Advanced Sylabus je súhrnný hárok vedomostí, ktoré by mal uchádzač ovládať, aby úspešne zvládol testovanie. Od 06.06.2011 je oficiálne zverejnený sylabus ECDL Advanced. Sylabus pre ECDL Advanced vychádza z dosiahnutých zručností a rozširuje zručnosti získané v základnom ECDL / ICDL Module (citácia z oficiálneho sylabu ECDL Advanced)
Ciele ECDL Advanced
(vzorový príklad cieľov testovania ECDL Advanced, citácia zo Sylabu pre ECDL Advanced - Pokročilá práca s textom)
Ukážka testov z Modulu 1. Core
Test je do značnej miery postavený tak, že sa treba niečo naučiť a odpovedať a nie to v skutočnosti vedieť. Na ukážku malá ukážka z 1. modulu testu (povinného pre každý stupeň certifikátu):
Demotesty
Uchádzačom sú dostupné demostesty zadarmo, na základe ktorých si môže uchádzač vyskúšať, ako by zvládol skutočné testy ECDL. Demotesty obsahujú len polovičný počet otázok ako skutočné testy ECDL. Na každý skutočný test ECDL má uchádzač čas 45 minút. Demotesty sú dostupné zadarmo na stiahnutie každému uchádzačovi tu
Gmina Bulkowo
Gmina Bulkowo je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Płock.
Strojnícka ulica
Strojnícka ulica je ulica:
Mark Spitz
Mark Spitz (* 10. február 1950, Modesto, Kalifornia, USA) je americký plavec, ktorý na letných olympijských hrách v rokoch 1968 a 1972 získal dovedna 11 medailí. Je deväťnásobný olympijský víťaz a rovnako držiteľ jednej striebornej a jednej bronzovej olympijskej medaily. Na Letných olympijských hrách 1972 v Mníchove sa stal najúspešnejším účastníkom týchto hier, so ziskom 7 zlatých medailí na jedných hrách. Počas svojej kariéry vytvoril 33 svetových rekordov v plávaní. V rokoch 1969, 1971 a 1972 bol vyhlásený za Svetového plavca roka. Až do Letných olympijských hier 2008 v Pekingu išlo o najúspešnejšieho plavca všetkých dôb.
NGC 7733
NGC 7733 je galaxia v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. novembra 1834.
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack pre hru Grand Theft Auto: San Andreas bol vydaný ako trojdiskový album vydavateľstvom Interscope Records. Na prvých dvoch diskoch sú pesničky zo soundtracku a tretí je DVD.
NGC 7733
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack
Bounce FM
DJ: The Funktipus Žáner: Funk, R&B
CSR 103.9
DJ: Philip "PM" Michaels Žáner: New Jack Swing, súčasný R&B
K-DST
DJ: Tommy "The Nightmare" Smith Žáner: Klasický rock
K-Jah Radio West
DJ:Marshall Peters & Johnny Lawton Žáner: Dub, Reggae, Dancehall
K-Rose
DJ: Mary-Beth Maybell Žáner:Country
Master Sounds 98.3
DJ: Johnny "The Love Giant" Parkinson Žáner:Funk, Soul, Rare Groove
Aon Center (Chicago)
right|thumb|Aon Center
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack
Playback FM
DJ:Forth Right MC Žáner:Hip hop, Old School hip hop, Alternatívny hip hop
Aon Center (Chicago)
Aon Center je 347 metrov vysoký mrakodrap v Chicagu v americkom štáte Illinois. Je to tretia najvyššia budova v Chicagu po Sears Tower, siedma najvyššia v Spojených štátoch a 37. najvyššia na svete (2015). Postavený bol pôvodne ako Standard Oil Building v roku 1972 podľa návrhu Edwarda Durrella Stonea.
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack
Radio Los Santos
DJ:Julio G Žáner:Gangsta rap, West Coast hip hop
Aon Center (Chicago)
Iné projekty
.
Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack
Radio:X The Alternative
DJ: Sage Žáner:Alternatívny rock/metal, Grunge, Heavy metal, Hard rock
SF-UR
DJ: Hans Oberlander Žáner:Acid house, Deep house, Chicago house
WCTR
Žáner: Hovorené slovo
Střezimíř
Střezimíř je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 293 obyvateľov, z toho 149 mužov a 144 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 41,5 roka, ženy 45,5 roka).
Ivachnovský potok
Ivachnovský potok je na rozhraní stredného a dolného Liptova, pramení na území okresu Liptovský Mikuláš, potom tečie v najvýchodnejšej časti územia okresu Ružomberok. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 2,7 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Liptovskej kotline, v geomorfologickej časti Galovianske háje, severozápadne od obce Partizánska Ľupča, v lokalite Roveň na východnom svahu vrchu Bežan (669,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 625 m n. m. Najprv tečie smerom na sever, zľava priberá krátky prítok (549,8 m n. m.) zo severoseverovýchodného úpätia Bežana a pokračuje severoseverozápadným smerom. Na dolnom toku podteká štátnu cestu I/18, tečie v rovinatom priestore vážskej nivy, kde preteká intravilánom obce Ivachnová. V obci priberá pravostranný prítok prameniaci juhovýchodne od nej a na jej území sa v nadmorskej výške približne 501 m n. m. vlieva do Váhu.
Atlanta (rozlišovacia stránka)
Atlanta môže byť:
Okrajová ulica (Bratislava)
Okrajová ulica (do roku 1950: Borovského ulica) bola ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.
Nachádzala sa na území dnešných ulíc Černyševského, Farského, Vavilovovej, Mánesovho námestia, na južnej strane končila v miestach, kde sa nachádza budova pošty na Vlasteneckom námestí. Zanikla približne v roku 1983 v súvislosti s výstavbou sídliska Dvory. Pomenovaná bola podľa skutočnosti, že stála na okraji osídlenia. Išlo o jednostrannú radovú domovú zástavbu, na východnej strane boli háje.
Rastenfeld
Žije tu 1 429 obyvateľov (31. 3. 2009).
Montigny-Mornay-Villeneuve-sur-Vingeanne
Montigny-Mornay-Villeneuve-sur-Vingeanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Verdunská zmluva
thumb|Rozdelenie Verdunskou zmluvou Verdunská zmluva podpísaná vo Verdune v roku 843 rozdelila Franskú ríšu na tri kráľovstvá ovládané synmi Ľudovíta I. Pobožného.
Každý z bratov sa usadil v jednom kráľovstve – Lotar I. v Taliansku, Ľudovít II. Nemec v Bavorsku a Karol II. Holý v západnom Francúzsku. Lotar získal centrálnu časť územia Franskej ríše (medzi riekami Rýnom a Rhônou) nazývanu Stredné franské kráľovstvo, Taliansko a cisársky titul ako poctu. Ľudovít Nemec získal východnú časť (všetko na východ od Rýna a na severovýchod od Talianska), veľa z jeho územia sa stalo dnešným Nemeckom. Karol Holý získal západnú časť Franskej ríše, z jeho kráľovstva vzniklo súčasné Francúzsko.
Lotar zanechal Taliansko svojmu najstaršiemu synov Ľudovítovi II. v roku 844. Lotar potom zomrel v roku 855 a jeho kráľovstvo bolo rozdelené na tri časti:
Ľudovíta II. nahnevalo, keď nedostal žiadne ďalšie územie navyše po smrti svojho otca, a tak sa spojil so strýkom Ľudovítom Nemcom proti svojmu bratovi Lotarovi II. a strýkovi Karolovi Holému v roku 858. Lotar sa zmieril s bratom a strýkom krátko potom.
Lotar II. zomrel v roku 869 bez legitímnych dedičov a jeho kráľovstvo bolo rozdelené medzi Karola Holého a Ľudovíta Nemca v roku 870 zmluvou z Meerssen. Medzitým mal Ľudovít Nemec rozpory so svojimi tromi synmi. V roku 875 menoval svojho najstaršieho syna Karlomana svojim dedičom. Karol Holý, podporovaný pápežom Jánom VIII., bol korunovaný za kráľa talianskeho a cisára Svätej ríše rímskej. O rok neskôr (876) Ľudovít Nemec zomrel. Karol sa pokúsil jeho ríšu pripojiť k svojej, ale v bitke pri Andernach bol porazený a kráľovstvo východných Frankov si rozdelili Ľudovít III. Mladý, Karloman z Bavorska a Karol Tlstý.
Bordž-e ázádí
Bola postavená v roku 1971 pri príležitosti osláv 2 500 výročia vzniku Perzskej ríše. Stala sa symbolom mesta, „vstupnou bránou“ do moderného Teheránu. Jej pôvodný názov by sa dal preložiť dostolova ako Pamätník šaha svetla Árijcov, no po iránskej revolúcii bola veža v roku 1979 premenovaná na dnešnú „Vežu slobody“.
Compainville
Compainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Bordž-e ázádí
Výška veže je 50 m a fasádu zdobia bloky z bieleho mramoru. Bola postavená na návrh iránskeho architekta Hosajna Amánata. Veža je spolu s námestím Ázádí súčasťou kultúrneho komplexu. Vo veži sa nachádza múzeum a v exteriéri niekoľko fontán.
Compainville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Archedamos
Archedamos (Archedamos) môže byť:
Gmina Burzenin
Gmina Burzenin je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 118,96 km² a žije tu 5665 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 47,62 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sieradz.
Argentré-du-Plessis (kantón)
Argentré-du-Plessis je francúzsky kantón v departemente Ille-et-Vilaine v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
Zoznam kanadských spisovateľov
Toto je zoznam tak po anglicky ako aj po francúzsky píšucich autorov Kanady.
Plappeville
Plappeville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Elektrický rušeň 371
Elektrický rušeň 371 je dvojsystémový elektrický rušeň Českých dráh, podľa zastaraného technického riešenia v čase výroby a malej prevádzkovej spoľahlivosti známy pod prezývkou bastard. Rušne tohto radu vznikli modernizáciou rušňov radu 372, v rámci ktorej sa maximálna rýchlosť rušňa zvýšila z pôvodných 120 na 160 km/h, nebol však zvýšený výkon. Po oddelení nákladnej divízie ČD Cargo v roku 2007 zostali všetky rušne tohto radu v stave materských Českých dráh.
Priebeh modernizácie
Rušne boli modernizované v rokoch 1996 až 2000 (továrenský typ 76Em) a celkovo bolo takto modernizovaných šesť strojov rady 372 (ev. č. 001, 002, 003, 004, 005 a 015), ktorým boli po zmene radu zachované pôvodné evidenčné čísla. Atypickým členom skupiny lokomotív radu 371 je potom stroj 371.201 (typ 80Em), ktorý vznikol modernizáciou rušňa 180.001 DB (tento rušeň bol odovzdaný Českým dráham ako kompenzácia za ťažko poškodený stroj 372.006). Modernizovaný rušeň 371.201 doplnil park rušňov ČD v roku 2004.
Súčasnosť
Hlavnou úlohou týchto rušňov bola doprava medzinárodných vlakov kategórie EC v úseku PrahaDrážďany, teda na styku jednosmernej napájacej sústavy 3 kV a striedavej 15 kV / 16,7 Hz. V čele nočných vlakov EN potom zachádzali aj do Lipska a Berlína. Nakoľko ich niekoľko rokov pripravovaná náhrada modernými rušňami radu 380 na nemeckej železničnej sieti nedopadla úspešne, tieto rušne zabezpečovali vozbu vlakov EC do Nemecka až do konca GVD 2016/2017. Od GVD 2017/2018 ich na týchto výkonoch začali nahrádzať rušne radu 193 (Siemens Vectron), ktoré si České dráhy prenajali. Po tom, čo tieto rušne stratili využitie na svojich pôvodných výkonoch, ich České dráhy začali využívať na vnútroštátnych výkonoch medzi Prahou a Luhačovicami, resp. Starým Městom u Uherského Hradišťa a pod. Celá rada je v správe Depa koľajových vozidiel Praha, prevádzkovej jednotky Praha-Vršovice.
Stupavská ulica
Stupavská ulica je ulica:
NGC 7734
NGC 7734 je galaxia v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Súbežná ulica
Súbežná ulica je ulica: