cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stankovce (okres Trebišov)
Dejiny
Podľa Borovského V 14. až 17. storočí boli Stankovce majetkovou súčasťou sečovského panstva a vo vlastníctve jaseňskej, čopskej vetvy rodu Bokša a od konca 16. storočia aj Drugetovcov, v 17.storočí Rákociovcov. V roku 1421 dostáva diely Zeretvai Ján. V roku 1450 sa stávajú zemepánmi rodiny Lesznayovcov a Csapyovcov. V roku 1495 sa objavuje Šimon Stankóczy, ktorý v 1496-om stojí na čele vácskej diecézy. V 1577-om dostáva diely Posgay Martin a v 1584-om Sztankózcy Juraj. Pri súpise v roku 1598 vlastnia pozemky vdova Losonczyová, Štefan Tussay, František a Žigmund Rákoci, Ján Sztankóczy a vdova Sztankóczyová. V 1629-om tu získavajú nové pozemky Csapyovci, neskôr barón a gróf Barkóczy, a barón Fischer, rodiny Máriássiovci, Szirmayovci, Soósovci, Molnárovci, Kéryovci a Bernáthovci. V 17. storočí v obci vypukla morová epidémia. Na prelome 17.a 18. storočia boli Stankovce pravdepodobne malou dedinou. V blízkosti Stankoviec ležala voľakedy Ádámtelke (alias Gyülvész-menšia obec], ktorá bola v roku 1457 pustatinou Zombori Demjéna.
Miloslav Mojžiš (hudobný skladateľ)
Životopis
Vyrastal v hudobníckej rodine, kde domáci orchester interpretoval diela svetových klasikov. V Ľudovej škole umenia bol žiakom svojej starej matky Alžbety Szabovej v hre na klavír. Ovplyvnila ho hudba skupín Prúdy, Collegium Musicum, Blue Effect, Emerson, Lake and Palmer, Yes, Genesis, King Crimson, Deep Purple, Black Sabbath, Led Zeppelin a iných svetových interpretov. V roku 1972 založil skupinu B.A.C.H., po presťahovaní sa do Košíc skupinu Afect (1974), Exact (1979) a Magic Orchestra 1989. Založil Festival stredoškolských skupín 1974 a Košický hudobný maratón 1980. V roku 1982 v rámci základnej vojenskej služby založil a dirigoval Dychový orchester Berounských kasáren. V roku 1982 odohral pre Divadlo pod kupolou v Košiciach predstavenia Cyrano z predmestia. V roku 1985 zreorganizoval skupinu Exact, do ktorej prišiel Marián Oravec a Peter Slivka. V roku 1988 pod vedením Richarda Zimmera, vtedajšieho šéfdirigenta Štátnej filharmónie Košice študoval orchestrálnu kompozíciu. V tom istom roku uviedol svoju fantáziu na motívy A. Saint-Exupéryho Malý princ v spolupráci s členmi Štátnej filharmónie Košice, speváckeho zboru, členov baletu ŠD Košice, hercov bábkového divadla Košice a skupiny Exact. V roku 1993 uviedol na scénu ŠD Košice muzikál Cyrano z predmestia, v ktorom účinkoval 3 roky. Ako hosťujúci hudobník účinkoval v skupine Prúdy. V roku 1996 vydal s Pavlom Hammelom CD Život je…. V roku 2005 mu ŠD Košice uviedlo muzikál pre deti Maťko a Kubko. . Spolupracuje s interpretmi všetkých hudobných žánrov: Pavol Hammel, Peter Paul Pačut, Jaroslav Dvorský, Tatiana Paľovčíková (obaja sólisti ŠD Košice), FS Šarišan, FS Železiar a ďalší. V roku 2006 založil OZ Moses production a v roku 2009 OZ Divadlo hudby. Od roku 2010 viceprezident Lisztovej spoločnosti na Slovensku a od roku 2011 prezident Spolku Franza Liszta. Šéfredaktor nezávislého časopisu z oblasti histórie, kultúry a spoločnosti Sclavissimo, predseda Záujmového odboru Matice slovenskej Sclavissimo od roku 2011, prezident Paripa. o.z od roku 2014.
Stankovce (okres Trebišov)
Dejiny
V roku 1715 sa v súpise poddaných spomína 11 poddanských hláv rodín: Gregor Papco, Michal Širko, Ján Stanko, Kundrát Orosz, Alexander Prokop, Vasiľ Koscelanski, Michal Kaňuch, Ján Tordák, Juraj Sabadoš, Pavol Parihus, František Černý. Podľa Tereziánskeho urbára z roku 1774 boli v obci títo poddaní: Michal Štefan, Michal Koscelanski, Michal Senko, Michal Haber, Štefan Papco, Michal Kuzma, Michal Širko, Ivan Papco, Timotej Rusnák, Vasiľ Sabolčák, Lukáš Kanda, Juraj Masič, Juraj Ňavoľáš, Fedor Brinda, Juraj Jančov, Ján Poľačok, Fedor Diak, Ján Trela, Michal Sabadoš, Vasiľ Popovič, Ján Dzbor, Juraj Hvasta, Vasiľ Rusnák, Fedor Tudival.
Miloslav Mojžiš (hudobný skladateľ)
Inštrumentácia
hráč na klávesové nástroje v skupinách: Magic Orchestra, The Exact, Prúdy, Xibalba, ProRock, MatchaLaba, Music Theatre Orchestra, Baluch, Koľvek ₰ Mojžiš
Vápenný potok
Vápenný potok môže byť:
Stankovce (okres Trebišov)
Dejiny
Podľa lexikónu osád roku 1773 to bola rusínska dedina. Aj podľa Korabinského lexikónu z roku 1786 ide o rusínsku dedinu s gréckokatolíckym chrámom. Vályi ju v roku 1796 označuje ako slovenskú a Fenyés v roku 1851 ako rusínsku dedinu. Podľa sčítania ľudu v roku 1900 bolo v obci 97,8% obyvateľov slovenskej národnosti
Dedina bola spočiatku rímskokatolícka. Počas reformácie prešlo obyvateľstvo na protestantskú vieru. Počas protireformácie v 17. storočí sa dedina z protestantskej viery nevrátila naspäť na rímskokatolícku ale konvertovala na gréckokatolícku. Išlo o obyvateľov slovenského pôvodu, ale čiastočne aj rusínskeho prisťahovaného obyvateľstva zo severu. V roku 1831 sa obyvatelia dediny zúčastnili sedliackeho povstania, ktoré vypuklo v Zemplíne. V roku 1896 sa spomína v obci škola patriaca pod gréckokatolícku farnosť, ale v roku 1900 už bola škola štátna takisto ako aj v roku 1905.
V roku 1900 sa uvádza, že z 279 obyvateľov obce bolo starších ako 6 rokov 234 z toho čítať a písať vedelo 132. V 1910-tom z 263 obyvateľov bolo starších ako 6 rokov 221 pričom čítať a písať vedelo 136 ľudí.
Do príchodu frontu v roku 1944 v 64 domoch žilo 269 obyvatelov. Tu sa konala aj významná porada ilegálnych pracovníkov v Stankovskej doline na pomoc partizánskemu hnutiu. Nemeckí fašisti neušetrili preto ani Stankovce a ako partizánsku obec dňa 1. decembra 1944 vypálili. Obyvatelstvo vyhnali do hôr a zo 64 obytných domov zhorelo 60, celkom bolo vypálených 94 stavenísk.
Na 92 % zničená obec po vojne sa znovu vybudovala za pomoci štátu. V dvojročnici a akcii K vybudovali 60 nových obytných domov.Obec tiež bola 1. decembra 1944 oslobodená vojskami Sovietskej armády.
Cirkev
V roku 1805 bola v obci založená Gréckokatolícka farnosť. Pod Stankovskú gréckokatolícku farnosť patrili okrem obyvateľov Stankoviec aj obyvatelia obcí Kravany a Višňov s týmto vierovyznaním. Rimsky katolíci patrili pod katolícky dištrikt Parchovany, protestanti a židia pod dištrikty v Sečovciach.
Podľa matriky a obecnej kroniky boli v obci títo kňazi:
Prehľad veriacich v jednotlivých rokoch:
Názov
Vývin názvu obce
Symboly obce
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté 4. mája 2005. Na erbe je tradičný poľnohospodársky motív podľa odtlačku pečatidla z roku 1786 doplnený o symboliku ovocinárstva.
Erb
V červenom štíte zo zlatej pažite na listnatých steblách vyrastajúce tri veľké zlaté bezosté klasy – bočne odklonené – sprevádzané dvoma striebornými jablkami.
Vlajka
Vlajka má podobu štyroch pozdĺžnych pruhov bieleho, červeného, žltého a bieleho v pomere 1:3:3:1. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
1690 Mayrhofer
1690 Mayrhofer je planétka s priemerom 36 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 8. novembra 1948.
Jorgos Dalaras
Jorgos Dalaras, ℓ (* 29. september 1949, Pireus, Grécko) je grécky spevák. Spieva rôzne druhy gréckej hudby, ako rembetiko, laiko, cifteteli alebo maloázijské grécke piesne. Okrem toho spieva aj taliansku operu a latino. Je známy spoločným spievaním a duetmi so slávnou gréckou speváčkou Charis Alexiu.
Životopis
Jeho otec Loukas Daralas, spevák štýlu rembetiko, pochádzal pôvodom z Trikaly v Tesálii, jeho matka bola z Izmiru v dnešnom Turecku. Jeho otec ich kvôli kariére opustil.
Dalarasova popularita rástla hlavne v 70. rokoch, kedy sa stal najpopulárnejším gréckym spevákom. V roku 1970 vydal album s názvom Na´ tane to 21 (Keby bol rok 1821), kde naspieval piesne štýlu laika od skladateľa Kujumtzisa. Potom, spolu so skladateľom Manosom Loizosom vydal slávne piesne ako Ach chelidoni mou (Ach, lastovička moja) alebo Deka palikaria (Desať správnych chlapov). Pieseň Deka palikaria bola zložená po páde gréckej diktatúry a Dalaras v nej spieva o slobode; táto pieseň je dnes celosvetovo známa. V roku 1972 vydal viaceré albumy s názvom Mikra Asia (Malá Ázia), kde naspieval staré piesne Maloázijských Grékov, ako napríklad piesneň Sagapo jati ise orea (Ľúbim ťa, lebo si pekná). Naspieval aj piesne z 20. - 40. rokov, Rembetiko. Tak sa zároveň zaslúžil o propagáciu a uchovanie týchto piesní. Ako sám povedal, "život spevákov rembetika je už mŕtvy, ale ich spomienka ostane naveky". Známa je aj jeho pieseň od Kujumtzisa, Mi mu thimonis matia mu (Nehnevaj sa na mňa).
Dalaras ďalej spolupracoval aj so slávnym skladateľom Mikisom Theodorakisom. V roku 1987 vydal album s názvom Latin, kde naspieval juhoamerické Latino, potom sa venoval aj talianskej opere, ktorú spieval aj v Amerike. Spoločne s gréckym operným spevákom Mariom Frangulisom naspieval pieseň Andrea Bocelliho, Con te partiro, ktorej časť bola preložená do gréčtiny. V roku 1988 vydal byzantské cirkevné piesne v albume Axion esti (Dôstojné je).
Dnes patrí Dalaras k najváženejším gréckym osobnostiam a jeho popularita siaha ďaleko za hranice Grécka. Často účinkuje v televízií, usporadúva koncerty a každoročne spieva počas gréckych hudobných slávnostií v aténskom antickom divadle Heroda Attika.
Alexander Gardner
Alexander Gardner (* 17. október 1821, Paisley, Škótsko, Spojené kráľovstvo – † 10. december 1882, Washington D.C., USA) bol britský a americký fotograf. Je známy predovšetkým svojimi dokumentárnymi snímkami z Americkej občianskej vojny a jeho portrétmi amerického prezidenta Abrahama Lincolna.
Gardner fotografoval väčšinou krátko po skončení bitiek. Nevyhýbal sa ani detailným pohľadom na mŕtvych. Ukázalo sa však, že najmenej jedna jeho fotografia je zmanipulovaná. V roku 1961 Frederic Ray z magazínu Civil War Times porovnával niekoľko Gardnerových fotografií na ktorých boli dvaja mŕtvi ostreľovači konfederácie a zistil, že rovnaký subjekt bol fotografovaný na rôznych miestach. Zdá sa, že Gardner nebol spokojný s kompozíciou, nechal telá poprehadzovať a vytváral si tak vlastnú verziu reality. Rayovu analýzu ešte rozšíril v roku 1975 William Frassanito.
Handling (kynológia)
náhľad|Dalmatínsky pes – výstavný postoj náhľad|Doberman – výstavný postoj Handling je kynologický termín pre predvedenie vystavovaného psa vo výstavnom kruhu. Handler je potom ten, kto vykonáva handling.
Hlavné umenie handlingu spočíva v správnom predvedení psa tak, aby vynikli jeho dobré vlastnosti (exteriérové vlastnosti i výstavná disciplína) a zároveň aby sa „skryli“, resp. bagatelizovali jeho drobné nedostatky.
Cieľ handlingu
Cieľom handlera je okrem už uvedeného základného princípu predviesť psa tak, aby bol na pohľad zaujímavý pre divákov, ale predovšetkým, aby si mohol všetky jeho kvality v pokoji prezrieť rozhodca. Handler nesmie stáť rozhodcovi vo výhľade na psa a musí rozhodcovi poskytnúť maximálny komfort pri posudzovaní. Povinnosťou handlera je tiež psa na výstavu pripraviť (vycvičiť výstavnej drezúre, upraviť exteriér a pod.) a hlavne v kruhu dokonale ovládať – zabrániť nežiaducemu správaniu psa.
Výstavy psov
Handling je činnosť, ktorá sa vykonáva výlučne na výstavách psov. Na tento účel sa handling trénuje a tu sa prezentuje vystavovateľ (handler) so svojim psom.
Typy výstav a výstavné poriadky
Medzinárodné – organizované podľa výstavného poriadku FCI
Národné a celoštátne – organizované podľa národného výstavného poriadku, na Slovensku podľa výstavného poriadku SKJ
Alexander Gardner
Abraham Lincoln sa stal americkým prezidentom v novembrových voľbách roku 1860 a spolu s jeho menovaním prišla hrozba vojny. Gardner mal vo Washingtone veľmi dobrú pozíciu a cit pre veľké veci. Jeho popularita začala vzrastať portrétovaním vojakov odchádzajúcich do vojny. Napadla ho myšlienka fotografovať občiansku vojnu.
Handling (kynológia)
Typy výstav a výstavné poriadky
Handler musí dokonale ovládať výstavný poriadok, podľa ktorého je usporiadaná konkrétna výstava. Výstavný poriadok totiž presne určuje postup vystavovania, povinnosti a práva handlera. Určuje aj niektoré zákazy, ktoré musí handler tiež ovládať. Na Slovensku je to napríklad zákaz doublehandlingu alebo tiež úpravy exteriéru psa priamo na výstave.
Priebeh vystavovania
Priebeh vystavovania popisuje príslušný výstavný poriadok, ale obvykle je štandardný. Najskôr nastúpia vystavovaní psi spolu s handlermi do kruhu. Nastupujú psi podľa jednotlivých tried (čiže napr. všetci psi triedy otvorenej) a podľa pohlavia (obvykle najskôr psi a potom suky). V prípade že je viac psov ako sa reálne vmestí do kruhu, rozhodca určí rozdelenie. V niektorých prípadoch rozdelenie určuje už výstavný poriadok. V slovenských pomeroch sa však toto u väčšiny plemien nestáva.
Alexander Gardner
Najviac známe sú Gardnerove reportážne snímky z pohrebu Abrahama Lincolna a seriál z popravy atentátnikov. Pravdepodobne po prvý raz v dejinách fotografie bol v jeho reportáži využitý dramatický účinok striedania celkových záberov a detailov v ďalšom časovom úseku, lebo Gardner zachytil nielen priebeh popravy, ale i tváre atentátnikov.
Eurodance
Eurodance (iné názvy: eurohouse, eurotechno, Euro-NRG a v Európe hands up) je žáner tanečnej hudby obľúbený najmä v Európe, Oceánii a Južnej Amerike, predovšetkým v rokoch 1992 – 1996. Spája v sebe množstvo prvkov z House, Hi-NRG a predovšetkým Italo disco.
Handling (kynológia)
Priebeh vystavovania
Po nástupe rozhodca prekontroluje jednotlivo každého psa. Handler predvedie psa, rozhodca sa priblíži ku psovi a nechá ho pár sekúnd zoznámiť sa so svojim telesným pachom. Potom skontroluje psovi zuby (detailnosť kontroly je individuálna podľa plemena a rozhodcu). Zuby môže prekontrolovať priamo rozhodca, ale je obvyklé (a z hľadiska výchovy psa i lepšie) keď tlamu psovi roztvorí handler. U psov (samcov) následne rozhodca prekontroluje i varlatá.
V tejto fáze sa môže rozhodca pýtať na vek, prípadne iné fakty o zvierati. V prípade pochybností môže dať prekontrolovať príslušnosť psa do triedy.
Skontrolovaní psi sa radia na opačnej strane kruhu ako čakajúci. Po skontrolovaní všetkých psov, dá rozhodca handlerom povel, aby dali psov do pohybu. Obvykle to znamená poklus v kruhu, rozhodca však môže dať aj iný povel (priamo dopredu-dozadu, do L-ka, do T-čka). Pri pokluse porovnáva rozhodca kvalitu pohybu.
Rozhodca najskôr popíše celkový vzhľad psa a potom sa venuje jednotlivým detailom exteriéru, pohybu a povahy. Posudok diktuje zapisovateľovi. Rozhodca môže vykonať tzv. test reakcie psa. Na psa môže cmuknúť, ponúknuť mu pamlsok alebo upútať ho gestom. Hodnotí reakciu psa na podnet. Nie je žiadúce, aby handler reagoval namiesto psa. V prípade pochybností o kvalite pohybu môže dať rozhodca handlerovi povel na individuálny pohyb (kruh, resp. iné zmienené formy).
Následne rozhodca môže dať znova zvieratá do pohybu, alebo ich rovno rozostaví podľa poradia, v akom predpokladá ich umiestnenie. Toto poradie môže ale kedykoľvek zmeniť, až do samého vyhlásenia výsledku. Ak nie je rozhodnutý, môže dať najlepších jedincov nastúpiť samostatne a znova posudzovať, alebo ich dať znova behať.
Eurodance
Sú preň charakteristické výrazné ženské vokály a jednoduchý refrén, čiastočne s mužským rapom, výrazné basy v rozsahu od 110 do 150 úderov za minútu so syntetizovanými rytmickými figúrami.
Handling (kynológia)
Priebeh vystavovania
Na záver rozhodca opíše celému publiku a hlavne handlerom každého psa, porovná ich s konkurentmi a vyzdvihne hlavné dobré a zlé vlastnosti. Toto však nie je povinnosť rozhodcu – nemožno od neho toto záverečné vystúpenie vyžadovať. Po záverečnej reči udelí rozhodca známky a poradie, prípadne tituly víťazom.
Víťazi následne postupujú do ďalšieho kola o ďalšie tituly – v závislosti od typu výstavy. Tam však už posudzovanie prebieha rýchlejšie a jednoduchšie.
Typy vystavovania rôznych plemien
Vystavovanie služobných plemien na retiazke
Alexander Gardner
Literatúra
online version images
Handling (kynológia)
Typy vystavovania rôznych plemien
Pes sa vystavuje na retiazke, ktorú má voľne spustenú na hrudi. Handler stojí za psom. Hodnotí sa pozitívne energickosť psa. Vhodné je, keď je pes na výstavnej retiazke zapretý smerom od handlera. Pes musí byť v kruhu disciplinovaný ako sa patrí na pracovné plemeno. Prejav agresivity voči rozhodcovi sa trestá vylúčením z posudzovania.
Pozor: Podľa výstavného poriadku SKJ je zakázaný tzv. doublehanding. Čiže upútavanie pozornosti psa druhou osobou mimo kruhu. Doublehandling je u vystavovateľov služobných plemien obľúbená pomôcka ako upútať pozornosť psa, ale treba si uvedomiť ako negatívne vplýva na ostatných prítomných vystavovateľov a ich psov.
Takýmto spôsobom sa vystavujú napríklad plemená: Doberman, Rotvajler a pod.
Vystavovanie poľovných a iných plemien na výstavnej vôdzke
Väčšina poľovných plemien sa vystavuje rovnakým spôsobom (najobvyklejším). Tento spôsob je zaužívaný aj pre iné plemená. Vystavuje sa na výstavnej vôdzke poľovných plemien. Pri predvádzaní psa stojí handler po boku psa (z pohľadu rozhodcu za psom), prípadne pred psom. Vôdzku má vyzdvihnutú tak, aby pes držal hlavu vzpriamenú. Nie je vhodné motivovať dospelého psa v kruhu maškrtou.
Takýmto spôsobom sa vystavujú napríklad plemená: Bígl, Dalmatínsky pes, Rodézsky ridžbek a pod.
Eurodance
Ide o výrazne komerčnú hudbu. Môžeme ju považovať za dôsledok komercionalizácie v hudobnom biznise. Niektorí producenti, ako napríklad Švéd Max Martin alebo Talian Larry Pignagnoli, stáli za tuctom rôznych zoskupení. Ak členovia týchto formácii začali mať príliš veľké finančné požiadavky, mohli dostať výpoveď a byť nahradení inými ľuďmi. Len niekoľko skupín sa udržalo na scéne tak dlho, že stihli vydať viac ako jeden či dva albumy. V tomto ohľade patria medzi najúspešnejších holandskí 2 Unlimited a nemecká formácia Scooter (hoci ten má vo svojej hudbe silné buričské elementy a blíži sa k hardcore štýlu).
Treba tiež podotknúť, že množstvo vokalistiek bolo vyberaných skôr na základe svojho zovňajšku ako talentu. Na koncertoch bol často využívaný plejbek, občas sa dokonca pri nahrávaní využívali iné speváčky ako na koncertoch. Niektoré skupiny, ako Captain Jack či Dr. Bombay si vytvárali humorný imidž. E-rotic upútala pozornosť svojimi erotickými textami a videoklipmi.
Niektorí interpreti, ako Aqua, Daze alebo Hit'n'Hide sa často za predstaviteľov tohto štýlu nepovažujú, ale bývajú zaraďovaní do tzv. bubblegum popu. Takéto skupiny pochádzajú predovšetkým z Dánska.
Eurodance si získal značnú nepriazeň podobnú tej, akú zažívala disko hudba v 70. rokoch. A podobne ako v tomto období, i kritici eurodance považujú tento žáner za podradný a príliš komerčný.
Evince
Evince je prehliadač Portable Document Format (PDF) a PostScript dokumentov určený pre grafické prostredie GNOME. Cieľom Evince je nahradiť množstvo existujúcich prehliadačov dokumentov ako napr. GGv, GPdf a xpdf, jednou jednoduchou aplikáciou.
Kráľovská záhrada
Kráľovská záhrada je záhrada v Prahe na Hradčanoch na severnom hrebeni tiahnúcom sa od západu k východu. Má rozlohu 3,6 ha a od Pražského hradu ju oddeľuje Jelenia priekopa.
Dejiny
Záhradu založil v roku 1534 cisár Ferdinand I. Habsbruský na mieste pôvodných stredovekých vinohradov. Bola navrhnutá v renesančnom slohu a postupom doby do nej pribudlo veľa objektov. Vo východnom cípe je to napr. renesančný Letohrádok kráľovnej Anny. Uprostred je to Míčovna a sochy od Maxmilliána Brokoofa a M. Bendla, na západe potom Vila Dr. Eduarda Beneša. Hlavným cieľom záhrady bolo pestovanie stromov nezodpovedajúcich biotopu Strednej Európy, preto sú tu gaštany, javory, liesky a ďalšie nepôvodné druhy. V súčasnosti priestor záhrady nie je jednoliaty, ale je tvorený rôznymi oddielmi, ktoré boli upravované a prepracovávané v priebehu storočí.
Stromy a kríky
V Kráľovskej záhrade je možné nájsť statné stromy vo veku zhruba do 150 – 300 rokov. Sú to väčšinou dreviny nepôvodné, teda dovezené z cudziny, aj keď je tu niekoľko líp. Prevažujú hlavne listnaté stromy (javor, buk, gaštan, dub), ale aj menšie ihličňany, z kríkov to sú nádherne kvitnúce magnólie.
Prevádzka záhrady
Záhrada je rovnako iné záhrady Pražského hradu otvorená len cez deň, v zime je úplne zatvorená.
Doumy
Doumy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martigny (Manche)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Libuše Baudyšová
Libuše Baudyšová, rodená Zadinová (* 9. február 1877, Poděbrady† 27. apríl 1954, Praha) bola česká spisovateľka, dramatička a prekladateľka z ruštiny a slovenčiny.
Život
Libuše Baudyšová sa narodila v rodine advokáta. So svojím mužom, súdnym úradníkom Otom Baudyšom, za ktorého sa vydala po štúdiách na pražskej Vyššej dievčenskej škole, žila najprv v Kutnej Hore, potom v Českom Brode a potom v Hradci Králové. Tu už bola plne literárno činná a tiež sa venovala práci vo verejnom živote (bola členkou mestskej rady a tajomníčkou sociálnej starostlivosti). Po manželovej smrti sa roku 1932 odsťahovala k bratovi JUDr. Zadinovi do Poděbrad.
Prispievala do mnohých novín a časopisov (napr. Čas, Květy, Lidové noviny, Národní osvobození, Pražský ilustrovaný zpravodaj) a jej knihy sú predovšetkým určené ženám (ide o mravoličné psychologické romány, v ktorých si žena hľadá svoje miesto v rodine aj v spoločnosti). Písala však aj kronikárske obrazy, kde na pozadí osudu jedinca opísala významné udalosti z českej histórie.
Hallelujah (Rammstein)
„Hallelujah“ je skladba od nemeckej industrial metalovej skupiny Rammstein. Skladba sa nachádza iba ako hidden track na japonskej verzii ich tretieho štúdiového albumu Mutter a na singli „Links 2-3-4“.
V texte sa spieva o pedofilnom kňazovi.
Pieseň Hallelujah môžeme nájsť aj na soundtracku k filmu Resident Evil.
Oddelenie kozmickej fyziky Ústavu experimentálnej fyziky Slovenskej akadémie vied
Oddelenie kozmickej fyziky je súčasťou Ústavu experimentálnej fyziky Slovenskej akadémie vied v Košiciach. Zameriava sa na skúmanie fyzikálnych procesov prebiehajúcich v kozme, ktoré je možné študovať najmä prostredníctvom energetických kozmických častíc, včítane kozmického žiarenia. Prevádzkuje mnohoročné spojité meranie kozmického žiarenia neutrónovým monitorom na Observatóriu Lomnický štít a zúčastňuje sa mnohých družicových experimentov.
Kozmický program
Od konca 60. rokov po súčasnosť sa oddelenie kozmickej fyziky venuje návrhu a vývoju prístrojov pre družice a kozmické sondy.
Národný park Mammoth Cave
Mammoth Cave National Park je národný park v USA. Zahŕňa okrem rôznych iných prírodných prvkov aj západnú časť jaskynného systému Mamutia jaskyňa (angl. Mammoth Cave alebo Flint-Mammoth-Roppel Cave a pod.), pričom vlastná Mamutia jaskyňa sa celá nachádza na území parku. Tento jaskynný systém je najdlhší jaskynný systém na Zemi.
Územie tvorí veľká vápencová planina s riekou Green River a jej prítokom Nolin River. Podrobnosti o jaskynnom systéme pozri v článku Mamutia jaskyňa (Kentucky).
1. júla 1941 sa toto územie stalo národným parkom, 27. októbra 1981 Svetovým dedičstvom UNESCO a 26. septembra 1990 biosférickou rezerváciou.
Zoznam planétok 103001 – 103250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Cingulum militiae
náhľad|Cingulum militiae Cingulum militiae bol opasok a chránič slabín u rímskych vojakov. Bol súčasťou rímskej uniformy v 1. stor. pred Kr. – 3. stor. n. l. Pozostával z opaska, na ktorom boli vpredu upevnené kovové kruhy. Niekedy sa tieto kruhy nachádzali na koženom podklade. V 2. storočí sa Cingulum skrátilo. Podobné pásy sa taktiež vyskytovali na rímskych štandardách.
Na opasku sa nosil meč (gladius) a dýka (pugio).
Počas krízy v 3. storočí Cingulum vymizlo z uniformy legionára a zostal iba opasok.
Mammoth Cave
Mammoth Cave môže byť:
Legnava
Legnava (historicky, pol. Legnawa, , , ) je obec na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa.
Polohopis
Leží v severnej časti Ľubovnianskej vrchoviny, v doline rieky Poprad pri hranici s Poľskom. Chotár obce s rozlohou 853 hektárov sa rozprestiera v nadmorskej výške 458 metrov nad morom. náhľad|Cyklomost ponad hraničnú rieku Poprad do juhopoľskej obce Milik, sprístupnený v roku 2020
Stanča
Stanča je obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Legnava
Symboly obce
Erb obce z roku 2006 je inšpirovaný znakom na pečatidle z roku 1868. Jeho autorom je V. Labuda. V červenom štíte je tromi striebornými vlnovkami symbolizovaná rieka Jordán. Z nej vyrastá zlatým latinským krížom ukončená palica - atribút sv. Jána Krstiteľa. Nad palicou sa vznáša strieborná holubica so šiestimi zlatými lúčmi - symbol Ducha Svätého.
Dejiny
Obec vznika po roku 1366, keď vtedajší uhorský kráľ Ľudovít I. Veľký dal šľachticovi Jakubovi zalesnené územie medzi dedinami Starina, Orlov, Andrejovka a riekou Poprad, aby tam vznikla dedina. Prvá písomná zmienka o tejto obci pochádza z roku 1427. Obec mala vtedy 7 zdanených port a patrila panstvu Brezovica. V písomnostiach z 15. a 16. storočia sa vyskytuje ojedinele pod názvom Legnava, častejšie v maďarizovanom Langno, Lagnó, Hosszúvágás a pod nemeckým názvom Legenau, Langhaw. Nemecký názov prezrádza, že sídlisko vybudovali usadlíci so šoltýsom podľa zákupného práva. Listina z roku 1440 dokladá, že vtedy žili v obci valasi. Šoltýstvo sa v obci udržalo do 16. storočia. V roku 1600 pozostávala obec zo 16 poddanských domov. Koncom 16. storočia bola Legnava stredne veľkou obcou s výlučne poddanským obyvateľstvom zväčša rusínskeho pôvodu. V 17. storočí patrila Šemšeiovcom, v 18. storočí Sirmaiovcom. V roku 1787 mala obec 298 obyvateľov a v roku 1880 dokonca až 503 obyvateľov. Obyvatelia sa v tedajšej dobe živili najmä poľnohospodárstvom, chovom oviec, pracovali v lesoch. Po roku 1918 roľníctvom, chovom dobytka a tkaním plátna.
Asi kilometer od obce, na pravej strane pri rieke Poprad, pod vrchom nazývaným Ostriež, sa vypína neveľký výbežok, na ktorom bol kedysi postavený Legnavský baziliánsky monastier. Dnes na jeho nižnom konci stojí murovaná kaplnka, zasvätená sv. Mikulášovi Divotvorcovi. To sú pozostatky niekdajšej slávy Legnavského monastiera. Tento výbežok s okolím sa dodnes nazýva „Monastyrom“ (kláštoriskom), hoci monastier tu už dávno nestojí. Monastier v Legnave bol založený v súvislosti s misijným poslaním kresťanstva. Jeho cieľom bolo priniesť do údolia rieky Poprad návrat k pravej viere. Vďaka nemu tunajší obyvatelia, žijúci v pohanstve, mohli prijať kresťanskú vieru. Pôvodný legnavský monastier bol postavený z dreva, ktorého bolo v okolí dostatok. Kedy bol zničený legnavský baziliánsky monastier, ktorý bol plne aktívny ešte v 16. storočí, nikto nevie. Miestni obyvatelia postavili na pamiatku dávno existujúceho monastiera v Legnave drevenú kaplnku zasvätenú sv. Mikulášovi Divotvorcovi. V roku 1755 prikázal jeden z grófov rodu Sirmaiovcov kaplnku zbúrať a postaviť novú murovanú, ktorá stojí dodnes. Ku kaplnke, nachádzajúcej sa asi 1 kilometer od obce, vedie dnes iba neudržiavaná poľná cesta.
Náboženstvo
Obyvatelia Legnavy sú gréckokatolíckeho vyznania. Náboženský život bol spravovaný tunajšou farnosťou, zriadenou v 19. storočí až do roku 2004, kedy bola farnosť zrušená a spolu s filiálkou Starina pričlenená k farnosti Malý Lipník. Pôvodne bol v obci drevený chrám. V roku 1883, za pôsobenia duchovného Gregora Beskida, bol uprostred obce postavený nový gréckokatolícky chrám, zasvätený sv. Jánovi Krstiteľovi.
1691 Oort
1691 Oort je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. septembra 1956.
John Lennon
John Winston Ono Lennon, MBE (rodným menom John Winston Lennon; * 9. október 1940, Liverpool, Spojené kráľovstvo – † 8. december 1980, New York, New York, USA), známy ako John Lennon, bol britský spevák, skladateľ a gitarista, zakladajúci člen skupiny The Beatles a aj úspešný sólový hudobník. Bol známy tiež ako výtvarník, herec, spisovateľ a mierový aktivista.
Ako súčasť legendárnej skladateľskej dvojice Lennon-McCartney výrazne ovplyvnil vývoj modernej populárnej hudby. Je považovaný za jednu z hudobných ikon 20. storočia a jeho piesne ako „Imagine“ a „Strawberry Fields Forever“ sú často radené medzi najlepšie skladby storočia. V roku 1969 Lennon založil so svojou druhou manželkou Yoko Ono skupinu Plastic Ono Band. Po rozpade The Beatles v roku 1970 pokračoval Lennon vo svojej sólovej umeleckej kariére.
Lennon sa narodil v Liverpoole a ako teenager vyrastal medzi nadšenými fanúšikmi hudobného žánru skiffle. V roku 1956 založil svoju prvú kapelu Quarrymen, z ktorej neskôr v roku 1960 vznikla skupina The Beatles. Pôvodne bol faktickým lídrom kapely, neskôr sa do tejto úlohy postupne dostal Paul McCartney. Lennon bol charakterizovaný svojou rebelskou povahou a bystrým úsudkom v hudobnej tvorbe, písaní, výtvarnom vnímaní, filme, bol aj pohotovým rečníkom v rozhovoroch. V polovici 60. rokov minulého storočia vydal dve knihy: In His Own Write a A Spaniard in the Works, obidve koncipované v lyrickom štýle nonsensu a ilustrované jeho vlastnými kresbami. Počnúc skladbou „All You Need Is Love“ z roku 1967 boli jeho piesne prijímané ako hymny protivojnových a kontrakultúrnych hnutí. Medzi rokmi 1968 až 1972 vydal Lennon s Yoko Ono viac ako tucet platní vrátane trilógie avantgardných albumov, jeho prvej sólovej LP platne John Lennon/Plastic Ono Band. Má na svojom konte 25 najlepších singlov v rebríčku Billboard Hot 100 medzi ktorými sú: „Give Peace a Chance“, „Instant Karma!“, „Imagine“ a „Happy Xmas (War Is Over)“. V roku 1969 John Lennon usporiadal dvojtýždňovú protivojnovú demonštráciu nazvanú Bed-ins for Peace.
Po presťahovaní sa x Británie do New Yorku v roku 1971 jeho kritika Vietnamskej vojny vyústila do trojročných pokusov zo strany Nixonovej administratívy o jeho deportáciu z USA. V roku 1975 Lennon prestal s hudbou a venoval sa výchove svojho malého syna Seana. V roku 1980 spolu s Yoko Ono spolupracoval na projekte Double Fantasy. Tri týždne po vydaní tohto albumu ho vo vstupnom portáli obytného domu v Manhattane zastrelil fanúšik skupiny Beatles Mark David Chapman
Jeho najpredávanejší album Double Fantasy, získal v roku 1981 Cenu Grammy za album roka. Lennon bol ocenený Britskou cenou za mimoriadny prínos pre hudbu. V roku 2002 spoločnosť BBC uskutočnila verejný prieskum a Lennonovi britská verejnosť v ňom prisúdila ôsme miesto v zozname Stovky najväčších Britov všetkých čias. Časopis Rolling Stone Lennona zaradil v zozname najlepších spevákov na piate miesto a na tridsiate ôsme miesto v kategórii najväčší umelcov všetkých čias. V roku 1997 bol John Lennon uvedený do Siene slávy skladateľov piesní, do Rokenrolovej siene slávy bol uvedený dvakrát: ako člen kapely The Beatles v roku 1988 a ako sólový umelec v roku 1994.
Mladosť: 1940–1957
thumb|alt=A grey two-storey building, with numerous windows visible on both levels|Lennonov dom na liverpoolskom predmestí Woolton|left John Lennon sa narodil v liverpoolskej pôrodnici Júlii (rod. Stanleyovej) (*1914–†1958) a Alfrédovi  Lennonovi (*1912–†1976). Alfred, ktorý mal írskych predkov, bol námorníkom na obchodnej lodi a v čase Johnovho narodenia bol,mimo domova. Meno John Winston Lennon rodičia svojmu synovi dali podľa starého otca z otcovej strany Johna „Jacka“ Lennona a stredné meno dostal podľa premiéra Winstona Churchilla. Lennonov otec bol často z domu preč, no pravidelne odosielal šeky na vtedajšiu adresu Newcastle Road č. 9, v Liverpoole, kde Lennon so svojou matkou býval. Vo februári v roku 1944, po dezercii od armády, prestal tito šeky posielať. O šesť mesiacov sa pokúsil vrátiť domov a situáciu dať do poriadku, no potom, ako zistil, že jeho manželka je tehotná s iným mužom túto myšlienku zavrhol. Po dvoch sťažnostiach liverpoolskom na sociálnom úrade neskôr prebrala starostlivosť o Johna Juliina sestra, teta Mimi.
V júli 1946 ich navštívil Lennonov otec a zobral svojho syna do Blackpoolu, pričom s ním tajne zamýšľal emigrovať na Nový Zéland. Júlia spolu so svojim vtedajším partnerom Bobbym Dykinsom, prišla vtedy za ním a počas vášnivej hádky otec nútil svojho päťročného dieťaťa, aby si medzi nimi vybral. Spočiatku si Lennon dvakrát označil otca, no keď matka odišla, začal plakať a šiel za ňou. Podľa spisovateľa Marka Lewisohna sa v skutočnosti Lennonovi rodičia dohodli, že Júlia by si ho mala vziať a postarať sa mu o domov. Svedok Billy Hall, ktorý tam v ten deň bol, povedal, že dramatické vykreslenie mladého Johna Lennona núteného urobiť rozhodnutie medzi rodičmi nebolo presné. Lennon potom takmer po nasledujúcich 20 rokov nebol s otcom v kontakte.
Lennon vyrastal v anglikánskom prostredí a navštevoval základnú školu Dovedale. Po absolvovaní jedenástich skúšok navštevoval v septembri 1952 až 1957 strednú školu Quarry Bank v Liverpoole a Harvey ho v tom čase charkterizoval ako „šťastného dobrého pohodového a temperamentného chlapca“. Často kreslil komické karikatúry, ktoré sa objavili v jeho vlastnom školskom časopise nazvanom Daily Howl.
In 1956, Julia bought John his first guitar. The instrument was an inexpensive Gallotone Champion acoustic for which she lent her son five pounds and ten shillings on the condition that the guitar be delivered to her own house and not Mimi's, knowing well that her sister was not supportive of her son's musical aspirations. Mimi was sceptical of his claim that he would be famous one day, and she hoped that he would grow bored with music, often telling him, "The guitar's all very well, John, but you'll never make a living out of it." Dňa 15. júla 1958 Júliu Lennonovú zrazilo auto, keď kráčala domov z návštevy domu Smithovcov. Smrť matky traumatizovala tínedžera Lennona, ktorý ďalšie dva roky silne pil a často sa dostával do zúrivých bitiek. Pmiatka, jeho matky Júlie, neskôr bola hlavnou tvorivou inšpiráciou pre skladby, ako je napríklad pieseň „Julia“ skupiny The Beatles z roku 1968. Lennonove staršie školské roky boli poznačené posunom v jeho správaní. Učitelia na strednej škole Quarry Bank ho charakterizoval: „Má príliš veľa nesprávnych ambícií a jeho energia je často nesprávne smerovaná“ a „Jeho práci vždy chýba úsilie. Uspokojuje tým, že sa nechá viesť namiesto toho, aby využíval svoje schopnosti.“ Lennonovo nevhodné správanie spôsobovalo roztržky vo vzťahu s jeho tetou. Na skúškach neuspel, no po intervencii jeho tety a riaditeľa bol prijatý na Liverpool College of Art.. Na vysokej škole sa začal hlásiť k subkultúre mladých, Teddy Boy, a hrozilo mu za jeho správanie vylúčenie. V popise Cynthie Powellovej, Lennonovej spolužiačky a neskôr aj jeho manželky, bol „pred posledným rokom z vysokej školy vyhodený“.
Počas puberty sa Lennon stal silne krátkozrakým a bol nútený začať nosiť okuliare. V začiatkoch kariéry The Beatles nosil kontaktné šošovky alebo dioptrické slnečné okuliare.V roku 1967, kedy účinkoval vo filme Richarda Lestera How I won the war nosil známe okrúhle okuliare, dnes známe ako lennonky, ktoré už mu na tvári zostali. Koncom 50. rokov založil skifflovú skupinu The Quarry Men, neskôr premenovanú na Johnny and the Moondogs, The Silver Beetles a konečne The Beatles.
V roku 1962 si vzal Cynthiu za manželku po tom, čo otehotnela s ich prvým a jediným potomkom, Julianom.
Formovanie, sláva a turné: 1956–1966
thumb|[[Ringo Starr, George Harrison, Lennon a Paul McCartney v roku 1963]] Ako pätnásťročný John Lennon v septembri v roku 1956 založil skupinu hrajúcu v štýle skiffle, ktorá dostala názov podľa miestnej strednej školy, The Quarrymen. Od leta 1957 kapela hrala „oduševnený súbor piesní“, ktoré spolovice zneli ako skiffle a spolovice ako rock and roll. Lennon sa s McCartneyom prvýkrát stretol na druhom koncerte Quarrymen, ktorý sa konal na kostolnej záhradnej slávnosti vo Wooltone dňa 6. júla 1957. Lennon sa vtedy McCartneya spýtal, či sa nechce k ich kapele pridať.
McCartney hovoril, že Lennonova teta Mimi si „uvedomovala, že Johnovi priatelia boli z nižšej triedy“ a podporovala to, že ho navštevoval. Podľa Paulovho brata, Mikeho, ich otec mal obavy, Lennon dostane jeho syna do problémov a preto veľmi nebol ich priateľstvom nadšený. Napriek tomu súhlasil, aby skupina mohla skúšať v prednej izbe ich bytu na Forthlin Road. Počas tejto doby Lennon napísal svoju prvú pieseň, „Hello Little Girl“, ktorá sa neskôr v roku 1963 stala Top 10 britským hitom popovej skupiny The Fourmost.
left|thumb|upright=0.6|Lennon v roku 1964 Od roku 1962 až do jeho smrti v roku 1967 bol manažérom kapely Brian Epstein. Brian síce nemal žiadne predchádzajúce skúsenosti s manažovaním umelcov, no napriek tomu silne ovplyvnil to, ako sa skupina začala na pódiu obliekať a ako sa začala prezentovať. Lennon spočiatku voči jeho snahe budovať ich profesionálny imidž protestoval, no neskôr tomu s konštatovaním, že pre peniaze to teda spraví, vyhovel. Potom, ako sa Sutclife rozhodol zostať v Hamburgu, stal sa basgitaristom v kapele Paul McCartney a Petea Besta za bicími nahradil Ringo Starr. Tým sa skompletizovala známa štvorica hudobníkov, ktorá zostala spolu až do ich rozpadu v roku 1970. Prvý singel skupiny „Love Me Do“ vyšiel v októbri 1962 a dostal sa na 17. miesto v britských hudobných rebríčkov. Ich debutový album, Please Please Me, nahrali dňa 11. februára 1963 za menej ako desať hodín. V ten deň bol Lennon ešte k tomu prechladnutý a aj je to počuť na albume v skladbe „Twist and Shout“. Dvojica Lennon–McCartney na tento album spolu zložila osem zo štrnástich skladieb. Až na niekoľko výnimiek, vrátane názvu albumu, sa v textoch ešte nevyžívali v slovných hračkách. Podľa Lennonových slov vtedy ešte „Len písali piesne... popové piesne bez toho, aby pri nich mysleli na viac – chceli len vytvoriť zvuk a slová boli pre nich takmer irelevantné." V rozhovore z roku 1987 McCartney povedal, že ostatní členovia The Beatles zbožňovali Lennona: „Bol ako náš vlastný malý Elvis... Všetci sme vzhliadali k nemu. Bol starší a bol do značnej miery vodcom, bol najrýchlejší a najmúdrejší."
thumb|upright=1.2|McCartney, Harrison a Lennon, v roku 1964 The Beatles dosiahli mainstreamový úspech vo Veľkej Británii začiatkom roku 1963. Lennon bol na turné, keď sa mu v apríli narodil jeho prvý syn, Julian. Počas vystúpenia Royal Variety Show, na ktorom sa zúčastnila aj kráľovná matka a iní britskí členovia kráľovskej rodiny, si Lennon robil srandu z publika: „Pre našu ďalšiu skladbu by som vás rád poprosil o pomoc. Pre ľudí na lacnejších miestach, tlieskajte rukami... a vy ostatní, stačí ak budete len strngať šperkami." Po roku Beatlemánie v Spojenom kráľovstve, sa konal historický debut skupiny vo februári 1964 v USA v programe The Ed Sullivan Show, ktorý znamenal ich prielom k tomu, že sa stali medzinárodnými hviezdami. Nasledovalo dvojročné obdobie neustálych koncertných turné, nakrúcania filmov a písania piesní, počas ktorého Lennon napísal dve knihy, In His Own Write a A Spaniard in the Works. Skupina The Beatles získala uznanie aj od britského establišmentu. V roku 1965 boli v rámci vyznamenania Queen's Birthday Honors vymenovaní za členov Rádu Britského impéria (MBE).
Neskôr začalo Lennona znepokojovať to, že fanúšikovia, ktorí navštevovali koncerty Beatles, nemohli vďaka vreskotu publika počuť ich hudbu. Hovoril, že pieseň „Help!" z roku 1965 vyjadruje jeho pocity, ktoré začal mať z týchto frustrujúcich situácií. Pribral na váhe (neskôr to nazval „obdobím tučného Elvisa“) a začal mať pocit, že potrebuje zmenu. V marci toho roku on a Harrison nevedomky užili LSD. Bolo to potom, ako zubár usporiadajúci večeru, na ktorej sa zúčastnili spolu s manželkami, pridal hosťom túto drogu do kávy. Keď sa chystali odísť, hostiteľ im prezradil, čo sa stalo a odporučil im, aby kvôli pravdepodobným následkom radšej nevychádzali z domu. Neskôr, vo výťahu v nočnom klube, všetci uverili predstave, že horí. Lennon spomínal, že „Všetci vo výťahu vtedy hystericky kričali že horí(!)"
V marci 1966, počas rozhovoru s reportérkou londýnskeho denníka Evening Standard, Maureen Cleaveovou, Lennon poznamenal: „Neviem, či skôr zanikne kresťanstvo, alebo rokenrol, ale teraz sú The Beatles populárnejší ako Ježiš.“. Výrok zostal v Anglicku prakticky nepovšimnutý. Keď ho ale o päť mesiacov neskôr citoval časopis Teen, v USA spôsobil veľké pohoršenie. Výsledkom bol veľký rozruch. Boli pálené nahrávky The Beatles, rozhlasové stanice odmietali vysielať ich piesne, a boli rušené ich koncerty. Dokonca Lennonovu poznámku odsúdil aj Vatikán. Dňa 11. augusta 1966 The Beatles zorganizovali tlačovú konferenciu v Chicagu, na ktorej sa vyjadrili k rastúcim vášňam. Počas konferencie sa Lennon za svoje výroky ospravedlnil. Vatikán jeho ospravedlnenie prijal a situácia sa po čase upokojila, no aktivity Ku-klux-klanu a vyhrážky Lennonovi, prispeli k tomu, že sa kapela rozhodla prestať koncertovať.thumb
Štúdiové roky, rozpad Beatles a sólová tvorba: 1966–1970
alt=|thumb|upright=0.7|Lennon v roku 1967 Po poslednom koncerte skupiny 29. augusta 1966 Lennon nakrútil protivojnovú čiernu komédiu How I Won the War. bolo to jeho jediné vystúpenie v celovečernom filme, v ktorom účinkoval mimo skupiny The Beatles. Po nakrúcaní filmu šiel v novembri spolu s kapelou do štúdia, kde sa dlhodobo venovali nahrávaniu hudby. Lennon v tom období začal vo zvýšenej miere užívať LSD a podľa spisovateľa, Iana MacDonalda, jeho neustále užívanie psychotropných látok viedli k tomu, že Lennon začal byť blízko svojej psychickej smrti. V roku 1967 vyšla skladba „Strawberry Fields Forever“, ktorú magazín Time ospevoval za jej „úžasnú vynaliezavosť“ a najvýznamnejší, prelomový album skupiny Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, ktorý obsahoval Lennonove texty, ktoré silne kontrastovali s jednoduchými milostnými piesňami z prvých rokov účinkovania skupiny.
Koncom júna ako príspevok Británie do satelitného vysielania Our World, skupina The Beatles zahrala Lennonovu skladbu „All You Need Is Love“. Počulo ju medzinárodné publikum, ktoré bolo odhadnuté na 400 miliónov ľudí. Zámerne zjednodušujúca pieseň vo svojom posolstve formalizovala jeho pacifistický postoj a stala jednou z hymien pre Leto lásky. Potom ako sa skupina The Beatles zoznámila s Mahariši Mahéšom Jógím sa skupina zúčastnila augustového víkendu osobnej výučby na jeho seminári transcendentálnej meditácie v Bangore vo Walese. Počas seminára sa dozvedeli o Epsteinovej smrti. „Vedel som, že sme vtedy mali problémy," povedal Lennon neskôr. „Nemal som žiadne mylné predstavy o našej schopnosti robiť čokoľvek iné ako hrať hudbu. Bál som sa - pomyslel som si: 'Teraz sme to kurva mali'." McCartney vtedy zorganizoval prvý post-Epsteinov projekt skupiny, televízny film Magical Mystery Tour, ktorý on sám napísal, vyprodukoval a zrežíroval a ktorý vyšiel v decembri toho roku. Zatiaľ čo samotný film sa ukázal byť ich prvým kritikou zaznávaným prepadákom, jeho vydanie soundtracku, na ktorom bola skladba, v ktorej sa Lennon inšpiroval dielom Lewisa Carrolla, „I Am the Walrus“, bolo úspešné.
Pod vedením Harrisona a Lennona odcestovali Beatles vo februári 1968 do Maharishiho ášramu v Indii, aby tam získali ďalšie rady. Počas pobytu zložili väčšinu skladieb, ktoré vyšli na ich dvoalbume The Beatles, ale zmiešané skúsenosti členov kapely s transcendentálnou meditáciou vniesli ostrý rozdiel vo vzťahoch členov skupiny. Po návrate do Londýna sa čoraz viac zapájali do obchodných aktivít vytvorením Apple Corps, multimediálnej korporácie zloženej z Apple Records a niekoľkých ďalších dcérskych spoločností. Lennon opísal tento podnik ako pokus o dosiahnutie „umeleckej slobody v rámci obchodnej štruktúry“. Debutový singel skupiny pre značku Apple, vydaný uprostred protestov v roku 1968, zahŕňal Lennonovu B-stranu „Revolution“, v ktorej volal po „pláne“ namiesto toho, aby sa zaviazal k maoistickej revolúcii. Pacifistické posolstvo piesne viedlo k výsmechu od politických radikálov v tlači Novej ľavice. Napätie na nahrávaniach Beatles v tomto roku vystupňoval navyše Lennon tým, že trval na tom, aby mal vedľa seba svoju novú priateľku, japonskú umelkyňu Yoko Ono. Porušil tým pravidlo kapely týkajúce sa manželiek a priateliek v štúdiu. Zvlášť si cenil svoj skladateľský podiel na dvojalbume a označil ho za nadradené dielo predchádzajúcemu projektu Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Na konci roku 1968 sa Lennon zúčastnil v televíznom špeciáli The Rolling Stones Rock and Roll Circus, ktorý sa napokon neodvysielal. Lennon vystupoval so superskupinou Dirty Mac, v ktorej s ním účinkoval aj Eric Clapton, Keith Richards a Mitch Mitchell. Skupina tiež sprevádzala vokálne vystúpenie Yoko Ono. Filmová verzia z tejto akcie vyšla v roku 1996.
right|upright=0.85|thumb|[[Yoko Ono a John Lennon v marci v roku 1969]] Koncom roku 1968, Lennonove zvýšené užívanie drôg a rastúca posadnutosť Yoko Ono v kombinácii s neschopnosťou The Beatles dohodnúť sa na tom, ako by mala byť spoločnosť riadená, spôsobili, že v Apple sa rozhodli, že potrebujú profesionálny manažment. Lennon požiadal lorda Beechinga, aby túto úlohu prevzal, ale on odmietol a poradil Lennonovi, aby sa vrátil k nahrávaniu. Lennona oslovil Allen Klein, ktorý v období britskej invázie manažoval The Rolling Stones a ďalšie kapely. Začiatkom roku 1969 bol Lennonom, Harrisonom a Starrom Klein vymenovaný za výkonného riaditeľa spoločnosti Apple, no McCartney nikdy túto manažérsku zmluvu nepodpísal.
Lennon a Yoko Ono sa zosobášili 20. marca 1969 na Gibraltáre a čoskoro vydali sériu 14 litografií s názvom „Bag One“, na ktorých boli zobrazené scény z ich medových týždňov. Z týchto obrázkov bolo osem považovaných za neslušné a väčšina z nich bola zakázaná a skonfiškovaná. Lennonovo kreatívne zameranie sa naďalej posúvalo za hranice Beatles. V rokoch 1968 až 1969 spolu s Ono nahrali tri albumy experimentálnej hudby: Unfinished Music No. 1: Two Virgins (známy skôr pre obal ako pre hudbu), Unfinished Music No. 2: Life with the Lions a Wedding Album. V roku 1969 založili skupinu Plastic Ono Band a vydali Live Peace in Toronto 1969. V rokoch 1969 až 1970 vydal Lennon single: „Give Peace a Chance", ktorý bol všeobecne prijatý ako hymna proti vojne vo Vietname, „Cold Turkey". ktorý dokumentoval jeho abstinenčné príznaky po tom, čo sa stal závislým na heroíne a „Instant Karma!". Na protest proti zapojeniu Británie do Nigerijskej občianskej vojny,  jej podpore Ameriky vo vojne vo Vietname a (skôr žartovne) proti tomu, že pieseň „Cold Turkey" padla v rebríčkoch, Lennon vrátil svoju medailu MBE. ku kráľovnej. Toto gesto nemalo žiadny vplyv na jeho status MBE, ktorého nie je možné sa vzdať. Medaila spolu s Lennonovým listom je uložená v Centrálnej kancelárii rytierskeho rádu rytierov