cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gigant (mytológia)
Tzv. gigantomachia (boj Gigantov s bohmi) sa stala veľmi častým námetom gréckych umelcov.
Subprovincia (geomorfológia)
Subprovincia alebo zastarano sústava je jednotka štvrtej úrovne v hierarchickom geomorfologickom členení povrchu Zeme v podobe, v akej sa toto členenie obvykle uplatňuje na Slovensku. Nadradenou jednotkou je provincia, podradenou oblasť.
Subprovincia v orografii zodpovedá územiu, na ktorom dominuje jedno alebo viac hlavných pohorí, no patrí sem aj ich podhorie a menšie susedné horské celky, obvykle s príbuznou geologickou stavbou. Niektoré subprovincie sa priamo stotožňujú s orografickými celkami.
Príklady: Vonkajšie Západné Karpaty, Vnútorné Západné Karpaty, Veľká dunajská kotlina.
3488 Brahic
3488 Brahic je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 8. augusta 1980.
Hérodotos (rozlišovacia stránka)
Hérodotos (Hérodotos) môže byť:
4Matic
right|thumb|Prevodovka so systémom 4Matic
4Matic je názov pre systém pohonu všetkých kolies vyvinutý a používaný vo vozidlách Mercedes-Benz. Bol navrhnutý pre zvýšenie trakcie v klzkých podmienkach.
Takmer všetky vozidlá Mercedes-Benz s týmto systémom majú automatickú prevodovku ako súčasť štandardnej výbavy. Názov je odvodený z anglických slov 4-wheel drive a automatic. Prvý návrh systému 4Matic bol predstavený v roku 1986 na modeli W124 série (E Class) sedanov (4-dverových) a kombi (station wagon) automobilov.
Podobenstvo o jaskyni
náhľad|450px|Podobenstvo o jaskyni
Podobenstvo s jaskyňou (Platon)
''Sokrates: Teraz teda porovnaj našu prirodzenosť, pokiaľ ide o vzdelanie a nevzdelanie s nasledujúcim podobenstvom. Predstav si ľudí v podzemnom príbytku podobnom jaskyni (K1), ktorá má k svetlu otvorený dlhý vchod pozdĺž celej jaskyne. V tejto jaskyni žijú ľudia od detstva spútaní na nohách a šijách, takže ostávajú stále na tom istom mieste a vidia iba rovno pred seba, pretože putá im bránia otáčať hlavou. Vysoko a ďaleko vzadu za nimi horí oheň (K2); uprostred medzi ohňom a spútanými väzňami vedie hore cesta, pozdĺž ktorej je postavený múrik na spôsob zábradlia, aké mávajú pred sebou kaukliari a nad ktorými robia svoje kúsky.
Glaukón: Vidím to pred sebou.
Sokrates: Predstav si ďalej, že pozdĺž tohto múrika chodia ľudia a nosia všelijaké náradia, ktoré prečnievajú nad múrik, podoby ľudí a zvierat z kameňa a z dreva, ľudské výrobky rozličného druhu, pričom, pochopiteľne, jedni z nosičov hovoria, druhí mlčia.
Glaukón: Predvádzaš čudný obraz a čudných väzňov.
Sokrates: Podobných nám. Myslíš, že by takíto väzni mohli vidieť zo seba samých a zo svojich druhov niečo iné ako tiene vrhané ohňom na näprotivnú stenu jaskyne? Glaukón: Ako by aj mohli vidieť, keď sú celý život nútení nehybne držať hlavu?
Sokrates: A ďalej, neplatí to isté o predmetoch nosených pozdĺž múrika?
Glaukón: Čo iné?
Glaukón: Nevyhnutne.
Sokrates: A čo keby to väzenie odrážalo od náprotivnej strany aj ozvenu? Kedykoľvek by niektorý z prechádzajúcich nosičov prehovoril, myslíš, že by za pôvodcu tohto hlasu pokladali niečo iné než prechádzajúci tieň?
Glaukón: Nie, pri Diovi.
Sokrates: Rozhodne by títo ľudia nemohli pokladať za pravdivé nič iné než tiene tých umelých vecí.
Sokrates: Pozorujme teraz, ako by to bolo s ich oslobodením z pút a vyliečením z nerozumnosti, keby sa im to, prirodzene, prihodilo takto: Keby jeden z nich bol zbavený pút a prinútený odrazu vstať, otočiť šiju, ísť a pozerať hore do svetla (K3), mohol by to urobiť iba bolestne a pre oslepujúci lesk by nebol schopný dívať sa na predmety, ktorých tiene vtedy videl; čo by podľa teba povedal, keby mu niekto tvrdil, že vtedy videl iba preludy, ale že teraz vidí správnejšie, lebo je oveľa bližšie ku skutočnosti a obrátený ku skutočným predmetom, a keby mu na každý prechádzajúci predmet ukázal a nútil by ho povedať, čo to je, nemyslíš, že by bol zmätený a domnieval by sa, že predmety vtedy videné sú pravdivejšie ako tie, ktoré teraz ukazujú?
Glaukón: Oveľa pravdivejšie.
...
Miroslav Ďurák
Klubový hokej
Bol draftovaný v roku 1999 tímom Nashville Predators v 8. kole ako 220. v poradí. Po výbere v drafte hral juniorku v Severnej Amerike za Des Moines Buccaneers v United States Hockey League. Potom prestúpil do Quebec Major Junior Hockey League, kde hral za Sherbrooke Castors a Acadie-Bathurst Titan. Potom sa v roku 2002 upísal organizácii Predators, ale väčšinu času strávil v ECHL za Toledo Storm a jeden zápas odohral v American Hockey League za Milwaukee Admirals. Už po jednej sezóne v organizácii odišiel do českej extraligy a potom sa vrátil na rodné Slovensko. Hral aj vo Francúzsku, Poľsku a Maďarsku. V roku 2013 sa stal v drese Rouen majstrom Francúzska.
Reprezentácia
Miroslav Ďurák reprezentoval 🇸🇰 na MS do 20 rokov 2001. Za seniorskú reprezentáciu 3 zápasy, v ktorých neskóroval.
Podobenstvo o jaskyni
Glaukón: Tak je.
Sokrates: Keby ho však niekto násilím odtiaľ vliekol cez drsný a strmý východ a nepustil by ho, kým by ho nevytiahol na slnečné svetlo, nepociťoval by azda bolestne toto násilie a nevzpieral by sa, a keby prišiel na svetlo, mohli by azda jeho oči plné slnečného žiaru vidieť niečo z toho, čo sa mu teraz uvádza ako pravdivé?
Glaukón: Nie, aspoň nie hneď.
Sokrates: Myslím, že by si musel na to privyknúť, keby chcel vidieť veci tam hore. Najprv by asi najľahšie spoznal tiene, potom obrazy ľudí a ostatných vecí zrkadliacich sa na vode, neskoršie potom skutočné predmety; ďalej by potom nebeské telesá i samu oblohu ľahšie pozoroval v noci, pozerajúc sa na svetlo hviezd a mesiaca, ako vo dne na slnku a slnečné svetlo.
Sokrates: A potom by si už urobil o ňom úsudok, že práve ono spôsobuje ročné obdobia, obeh rokov a všetko riadi vo viditeľnom svete a že v tom zmysle je aj príčinou všetkého, čo predtým videl v jaskyni.
Glaukón: Je zrejmé, že by potom na to prišiel.
Sokrates: A čo keď si spomenie na svoj prvý príbytok, na svoju tamojšiu múdrosť, na svojich tamojších spoluväzňov, nemyslíš, že sa bude pokladať za šťastného pre túto zmenu, tamtých však bude ľutovať?
Glaukón: A veľmi.
Sokrates: Ak mali vtedy medzi sebou zavedené určité pocty, pochvaly a dary pre toho, kto najbystrejšie vnímal prechádzajúce predmety a najlepšie si vedel zapamätať, ktoré z nich obyčajne chodili prv, ktoré neskoršie a ktoré súčasne, a na základe toho vedel najistejšie predpovedať, čo príde, myslíš, že by po nich túžil a závidel tým, čo boli u nich vyznamenaní poctami a mocou? Alebo nie naopak, že by chcel, ako hovorí Homér, (K4) Žiť sťa nádenný robotník pracovať na poli u mňa s majetkom malým a radšej by čokoľvek vytrpel, než aby mal mať také klamné predstavy, a tak žil ako tam?
Glaukón: Aj ja si myslím, že by radšej čokoľvek chcel vytrpieť, než žiť tamtým spôsobom.
Sokrates: A uváž ešte aj toto. Keby takýto človek opäť zostúpil dolu a posadil sa na to isté miesto, nenaplnili by sa mu oči tmou, keby tak náhle prišiel zo slnka?
Glaukón: Iste.
Sokrates: Keby sa však mal v posudzovaní oných tieňov pretekať s tými, ktorí sú ešte stále väzňami, pokiaľ sa mu mihá pred očami a skôr, než by sa mu oči upokojili - toto privykanie by netrvalo krátko - nevysmiali by ho a nehovorili o ňom, že z tej cesty hore prichádza so skazeným zrakom a že nestojí za pokus ísť hore? A keby toho, kto by ho chcel vyslobodiť z pút a priviesť hore, mohli nejako dostať do rúk a zabiť, či by ho nezabili? (K5).
Glaukón: Iste.''
Parenéza
Parenéza (z 🇬🇷 = napomenutie) je nabádajúca, napomínajúca alebo útešná výpoveď. Parenézy a parenetické spisy spadajú do filozofickej literatúry a teologickej literatúry, spravidla v podbe výzvy a návodu na eticky správny život.
Zen
Zen alebo dzen môže byť:
Hádzaná na Panamerických hrách 2003
Hádzaná na Panamerických hrách 2003 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2003. Konal sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike od 2.11. augusta 2003, za účasti 8 mužských a 6 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1987, a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa hrali v aréne Complejo Deportivo 2003, ktorý sa nachádza v športovom komplexe Complejo Olímpico Parque del Este a má kapacitu 2 700 divákov. V mužskej aj v ženskej kategórii zvíťazili reprezentácie Brazílie.
Tento turnaj slúžil zároveň aj ako kvalifikácia panamerických družstiev na hádzanársky turnaj Letných olympijských hier 2004, ktoré sa uskutočnili v Aténach. Kvalikovali sa naň iba víťazné družstvá v oboch kategóriách.
Provincia (geomorfológia)
Provincia je jednotka tretej úrovne v hierarchickom geomorfologickom členení povrchu Zeme v podobe, v akej sa toto členenie obvykle uplatňuje na Slovensku. Nadradenou jednotkou je podsústava, podradenou subprovincia.
Hádzaná na Panamerických hrách 2003
Kvalifikácia
Pozn: Kanada sa z turnaja odhlásila, mala ju nahradiť Guatemala, ktorú následne nahradilo Čile.
Pozn: Kanada sa z turnaja odhlásila, malo ju nahradiť Portoriko, ktoré následne nahradil Uruguaj.
Provincia (geomorfológia)
Príklady na území Slovenska: Západné Karpaty, Východné Karpaty, Východopanónska panva a Západopanónska panva
Varšava
[[Súbor:Złote Tarasy Dworzec Warszawa Centralna widziane z PKiN.JPG|thumb|Warszawa Centralna - hlavná vlaková stanica]]
Varšava (po poľsky Warszawa,, ) je hlavné (od roku 1596) a najväčšie mesto Poľska. V roku 2019 malo 1 777 972 obyvateľov, s okolitou aglomeráciou 3 050 000. Je taktiež hlavným mestom Mazovského vojvodstva. Mesto bolo zničené v roku 1945 vojskami Wehrmachtu a po druhej svetovej vojne bolo nanovo postavené.
Je známa aj vďaka viacerým medzinárodným dohodám, ktoré tu boli podpísané, ako napríklad Varšavská zmluva alebo Varšavská konvencia.
Poloha
Nachádza sa na rieke Visla asi od Karpát, ako aj od Baltského mora.
Dejiny
Prvé osady na území dnešnej Varšavy boli Bródno v 9. a 10. storočí a Jazdów v 12. a 13. storočí. Po tom, ako vojvoda z Płocku, Boleslav II. napadol Jazdów v roku 1281, bola tu založená ďalšia podobná osada s názvom Warszowa. Začiatkom 14. storočia sa stala jedným zo sídiel Mazovského vojvodstva, v roku 1413 sa stala hlavným mestom Masovska. V roku 1526 bola Varšava pričlenená k Poľskému kráľovstvu. Po dobytí Poľska v októbri 1939 sa stala súčasťou Generálneho gouvernementu. Sovietske vojská v auguste 1944 po úspešnej operácii Bagration došli až na predmestie Praga a v meste vypuklo Varšavské povstanie. Povstanie bolo potlačené a Varšava zrovnaná so zemou.
3387 Greenberg
3387 Greenberg je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 20. novembra 1981.
Varšava
Dejiny
Názov Warszawa vznikol vraj podľa istého rybára s menom Wars a jeho ženy Sawy.
Doprava
náhľad|Autobus mestskej hromadnej dopravy vo Varšave náhľad|Stanica výmenných bicyklov [[Veturilo]]
Hoci Varšava bola vážne poškodená počas druhej svetovej vojny a rekonštrukcia v 50. rokoch rozšírila mnoho ulíc, mesto v súčasnosti zápasí s dopravnými ťažkosťami. Verejná doprava je zabezpečená autobusmi, električkami a metrom.
Vo Varšave je v prevádzke systém výmenných bicyklov nazvaný Veturilo.
Vzdelávanie
Varšava patrí medzi najdôležitejšie vzdelávacie strediská v Poľsku. Je domovom štyroch dôležitých univerzít a viac ako 62 menších škôl vyššieho vzdelania. Medzi najdôležitejšie patrí Varšavská univerzita, Varšavská polytechnika, Varšavská ekonomická univerzita, Varšavská poľnohospodárska univerzita a iné.
Turistické atrakcie
Hoci je Varšava pomerne nové mesto, má mnoho turistických atrakcií. Podobne ako štvrť Staré Mesto, dôsledne zrekonštruované po druhej svetovej vojne, každá mestská časť má čo ponúknuť. Medzi najvýznamnejšie pamiatky Starého Mesta patrí kráľovský palác, Žigmundov stĺp a barbakán.
Koios
Koios (po grécky Koios, po latinsky Coeus) bol v starogréckej mytológii jeden z Titanov, syn boha neba Urana a bohyne zeme Gaie.
So svojou manželkou Foibou mal dcéru Létu, ktorá porodila najvyššiemu bohu Diovi dvojčatá Apolóna a Artemidu. Podľa väčšiny povestí sa Koios zúčastnil na vzbure Titanov proti bohom a víťazný Zeus ho zato zhodil do večnej tmy Tartaru.
Compeyre
Compeyre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 522 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouilleron
Mouilleron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Burbach (Bas-Rhin)
Burbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mouilleron
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Burbach (Bas-Rhin)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mouilleron
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Burbach (Bas-Rhin)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouilleron
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moskva
Moskva je hlavné mesto Ruskej federácie, administratívne centrum strednej federálnej oblasti a moskovskej oblasti. V období Sovietskeho zväzu získala titul hrdinského mesta. S počtom 12 630 000 (zaokrúhlené) obyvateľov (2019) je najväčším mestom Ruska a najväčším mestom Európy.
Je dôležitým dopravným uzlom v krajine. Okrem iného je mesto centrom ruského politického, ekonomického, kultúrneho a vzdelávacieho života.
Geografia
Moskva sa nachádza v strede európskej časti Ruska medzi riekami Oka a Volga. Zo západu ju ohraničuje Smolensko-moskovská vyvýšenina, z východu Moskovsko-okská nížina a na juhovýchode Meščerská nížina. Mesto leží v nadmorskej výške 180 metrov nad morom. Väčšina rozlohy mesta sa nachádza na území prstencovej automagistrály (po rusky: Московская Кольцевая Автодорога, МКАД).
Moskva leží na strednom toku a oboch brehoch rovnomennej rieky Moskva, ktorá mesto spája s Atlantickým a Severným ľadovým oceánom. Tečie zo severozápadu smerom na juhovýchod. Okrem tejto rieky na území mesta tečie aj niekoľko desiatok iných riek, z ktorých najväčšími prítokmi rieky Moskvy sú Schodňa, Chimka, Chodynka, Presňa, Neglinnaja, Jauza, Niščenka (ľavé prítoky), Setuň, Kotlovka, Gorodňa (pravé prítoky).
Rastlinstvo
Moskva je jedno z miest s najväčším počtom zelene. V meste sa nachádza mnoho parkov - Alexandrovský park, Izmajlovský park, Botanická záhrada, Caricyno, Kolomenskoje, Kuskovo a časť národného parku Losiny.
Podnebie
Podnebie Moskvy je mierne až kontinentálne, preto sú tu silné mrazy veľmi zriedkavé, ale teplotné výkyvy počasia tu bývajú. Najchladnejším mesiacom v Moskve je január, kedy priemerná teplota dosahuje -9,1 °C, naopak najteplejším mesiacom je júl s +19,2 °C. Sú tam veľmi časté hmly.
Vznik Moskvy
Mesto leží v oblasti, ktorú od 4. až 6. storočia osídlili Slovania. Od 9. do 11. storočia v oblasti vzniklo viacero slovanských kniežatstiev.
Najstaršia zmienka o Moskve pochádza z roku 1147 a je zdokumentovaná v Ipatievskom letopise.Spomína sa ako osada Kučkino. Dňa 4. apríla 1147 sa na malom hraničnom prechode pri hraniciach s Rostovsko-suzdaľským a Černigovským kniežatstvom stretli Juraj Dlhoruký a Sviatoslav Olegovič. Juraj Dlhoruký hľadal u svojich spojencov podporu a pomoc.
Letopisci však nespomínajú aká bola Moskva v tomto období. Predpokladá sa, že v 12. storočí už bola Moskva neveľkým mestečkom a dôležitou usadlosťou. Tento fakt dokazuje aj to, že sa tu zastavovalo mnoho kniežat z iných kniežatstiev, aby sa u Juraja Dlhorukého pohostili.
I Want You
I Want You je v poradí druhý album slovenskej skupiny Exil z roku 1996. Vyšiel 5. mája 1996.
Moskva
Vznik Moskvy
Či bola usadlosť priamo pod vládou samotného kniežaťa alebo niektorého z jeho šľachticov, ťažko povedať. Na území severovýchodného Ruska bolo veľa miest, ktoré boli nazvané menami kniežat vládnucich v jednotlivých údelných kniežatstvách (Jaroslavľ, Dimitrov, Vladimír, Juriev). Ale pri názve Moskvy to bolo pravdepodobne ináč. Predpokladá sa, že názov budúceho ruského hlavného mesta pochádza z mena rieky Moskva pretekajúcej mestom. Z toho vyplýva, že usadlosť na rieke Moskva nebola založená niektorým z kniežat a od začiatku svojej existencie bola samostatnou časťou.
I Want You
Album obsahuje 15 skladieb, a taktiež populárny singel „Kamarát“ ktorý bodoval v rebríčkoch hitparád a v slovenských rádiách ešte pred vydaním albumu. Na vystúpeniach boli úspešné single ako „Natasha dancing“, ako aj „Subway in NY“. Album taktiež obsahuje aj „Elán mix“ keďže v roku 1996 bolo aj 15-te výročie skupiny Elán. Z tohto albumu sa predalo vyše 16 000 kópií.
Moskva
Vznik Moskvy
Toto dokazujú aj zápisy Povesti o založení Moskvy z 13. storočia od autora Stepana Ivanoviča Kučku v tom čase žijúceho v okolí rieky Moskva.
Historické letopisy však nehovoria nič o Stepanovi Ivanovičovi Kučkovi, poznajú však šľachticových synov - historické osobnosti dejín Ruska. Slúžia ako šľachtici synovi Juraja Dlhorukého vo Vladimíre a spomínajú sa aj v prvej písomnej zmienke o Moskve z roku 1147.
Meno Stepana Ivanoviča Kučku ostalo nielen v legende, ale aj v niektorých názvoch objektov Moskvy. Ešte v 14. storočí sa jedna z oblastí súčasnej Moskvy nachádzajúca sa medzi Lubjankou a Sretenskou bránou volala Kučkovo pole. Treba však povedať, že Moskva mala aj druhý názov - Kučkovo. Tento názov vzťahujúci sa k tomu istému 12. storočiu sa spomína aj na Novgorodských tabuľkách nájdených počas archeologických vykopávok v Novgorode v roku 1991. Tzv. Krásna usadlosť bojara Kučku sa tak stala historickou reáliou Ruska.
12. storočie
Podľa archeologických nálezov z obdobia 12. storočia máme dnes predstavu o tom, ako Moskva v tom období vyzerala. Hranice mesta siahali od Borovického kopca až k nížinnej časti, kde sa postupne začali vznikať prvé ulice.
Počas prvých desaťročí svojej existencie sa Moskva stala dôležitou hraničnou pevnosťou na hraniciach severovýchodného Ruska a bola súčasťou Vladimírskeho veľkokniežatstva. O tom ako Moskva vyzerala v druhej polovici 12. storočia hovoria kroniky zo 70. rokov 12. storočia - z roku (1175) a 1776.
V tomto období sa mesto nachádzalo asi od hlavného mesta Vladimírskeho kniežatstva, preto najkratšia cesta z mesta Vladimír do Moskvy viedla v zime paradoxne cez zamrznutú rieku Kľazmu. V letných mesiacoch museli obyvatelia a návštevníci mesta Moskvu obchádzať cez Rostov a Pereslav-Zalesský lebo „cesta cez hustý les ešte neviedla a ľahko by sa v ňom dalo zablúdiť“, a tak o takmer tri storočia neskôr (na prelome 15. - 16. storočia) bola cez les vybudovaná cesta (tzv. Vladimirka), ktorá tieto dve mestá spájala.
V druhej polovici 12. storočia sa na územiach pri styku s Rostovsko-suzdaľským kniežatstvom, Smolenským kniežatstvom, Riazanským kniežatstvom, Černigovským kniežatstvom a Novgorodskou republikou začali usadzovať obyvatelia južných častí Kyjevskej Rusi, na ktorú v tom čase útočili kmene Polovcov. Zakladali tu mestá a dávali im podobné názvy, aké mali mestá v ich pôvodných usadlostiach.
13. až 16. storočie
Letopisy zo začiatku 13. storočia nám už ponúkajú presnejšie informácie o dianí v Moskve. Od tohoto storočia sa v tu konali snemy vladimírskych kniežat.
V roku 1207 sa knieža Vsevolod III. s pomocou svojho staršieho syna Konštantína chystal na vojenskú výpravu do Černigovského kniežatstva. Na pomoc do Moskvy, kde ich už čakal Konštantín s vojskami z Novgorodu, mali prísť aj vojská riazanského kniežaťa. Tí však Vsevoloda podviedli a chystali naňho atentát. Hneď ako sa to panovník dozvedel, vtrhol do Riazanského kniežatstva a spustošil ho.
O dva roky neskôr (1209) sa riazanské kniežatá chystali na odvetu a vpadli na územie Vsevoloda III. Strhol sa urputný boj.
V prvej polovici 13. storočia boli ruské kniežatstvá oslabené vzájomnými bojmi a bojmi proti Nemcom a Švédom, takže neboli schopné odolávať vpádu mongolských vojsk. V zime na prelome rokov 1237 a 1238 bola Moskva Mongolmi vypálená. Čoskoro však bolo mesto obnovené. V druhej polovici 13. storočia sa vďaka svojej výhodnej polohe mesto rozrástlo a prekonalo aj okolitý Vladimír a Suzdaľ. Na rozmach mesta mal výrazný vplyv knieža Daniil Alexandrovič (syn Alexandra Nevského).
Mongoli využili knieža Ivana, ktorý vládol mestu aby vyberal dane od okolitých bohatých ruských miest. Ivan preto dostal prezývku Kalita (mešec). V tomto období prebiehala v meste výrazná stavebná činnosť. V dovtedy celodrevenom meste vznikli viaceré kamenné stavby.
Moskovské knieža Dimitrij Ivanovič sa stal hlavným predstaviteľom boja Rusov proti mongolskej nadvláde. V roku 1380 sa mu podarilo poraziť mongolské sily v bitke na Kulikovom poli pri rieke Don. Už o dva roky ale Mongoli vtrhli do Moskvy a vyplienili ju. Od druhej polovice 14. a začiatku 15. storočia bola už Moskva veľkým obchodným a remeselným mestom. Začiatkom 15. storočia v meste žilo asi 50 000 ľudí. V roku 1480 knieža Ivan III. Vasilievič so spojencami zabránil na rieke Ugre Mongolom vpadnúť do oblasti ovládanej Moskvou. Toto stretnutie je považované za začiatok konca vplyvu Zlatej hordy na dianie v Rusku. Jeho syn Vasilij III. Ivanovič z Moskvy vybudoval hlavné mesto ruského štátu. Od konca 15. storočia v meste liali delá a zvony a vznikla tu aj tlačiareň kníh. Mesto bolo v tomto období obohnané silným opevnením.
V priebehu 14. až 18. storočia bolo mesto niekoľkokrát postihnuté veľkými požiarmi a povstaniami. V roku 1547 sa Moskovské knieža Ivan IV. neskôr prezývaný Hrozný, tituloval ako prvý z ruských panovníkov za cára. V priebehu jeho vlády bolo v meste vystavaných množstvo chrámov, medzi nimi aj jedna z dominánt mesta Chrám Vasilija Blaženého. V roku 1605 do mesta vošli vojská samozvaného cára Lžidimitrija I. Jeho vládu však po jednom roku ukončilo celonárodné povstanie a Lžidimitrij bol obyvateľmi Moskvy zavraždený.
Pamätihodnosti
V historickom centre Moskvy sa nachádza Moskovský Kremeľ, Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky, Archanjelský chrám, Chrám Zvestovania (Moskva), Červené námestie, Chrám Vasilija Blaženého, Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej, Katedrála Zjavenia Pána, Chrám uloženia rúcha presvätej Bohorodičky,  Chrám dvanástich apoštolov, Zvonica Ivana Veľkého, Chrám Krista Spasiteľa, Kostol svätého Ľudovíta (katolícky) a mnoho iných pamiatok.
K unikátom mesta patrí Novodievčí kláštor, Veľké divadlo, Štátna Tretiakovská galéria, Múzeum Alexandra Sergejeviča Puškina, Kolomenskoje a televízna veža Ostankino.
Doprava
thumb|Moskovská železničná sieť. Moskva je dôležitým dopravným uzlom - má metro, letiská, železničné stanice a riečne prístavy.
Mesto má rozvitú dopravnú sieť autobusov, trolejbusov a električiek. Denne sa týmito druhmi mestskej hromadnej dopravy odvezie vyše 12 miliónov cestujúcich. Najdôležitejšou súčasťou hromadnej dopravy v meste je moskovské metro (po rusky: Московский метрополитен). Návštevníci mesta môžu okrem taxíkov a maršrutiek využiť aj mestskú železnicu.
V Moskve sa nachádzajú štyri letiská - Domodedovo, Šeremetevo, Vnukovo a Žukovskij. Na rieke Moskva na území hlavného mesta funguje vodná doprava medzi dvoma stanicami. Tretí - nákladný prístav - sa nachádza na západe Moskvy. Vďaka rozvinutému systému riečnych kanálov má Moskva spojenie s piatimi morami.
Na území hlavného mesta sa nachádza deväť železničných staníc, z ktorých sa cestujúcich dopravia do/z Moskvy 11 smermi:
Obyvateľstvo
Podľa počtu obyvateľov je Moskva najväčším mestom Európy. Podľa údajov zo sčítania obyvateľstva k 1. januáru 2010 mala 10 562 099, v roku 2014 už 12 108 257 obyvateľov. Toto číslo však nezahŕňa nelegálnych migrantov a turistov, ktorí Moskvu každoročne navštevujú.
Národnostné zloženie
Národnostné zloženie obyvateľov Moskvy na základe sčítania ruského obyvateľstva z roku 2002.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Zoznam hradov v Česku
right|thumb|Hrad Bezděz right|thumb|Jadro hradu Bouzov s palácom a vežou thumb|Hrad Český Šternberk thumb|Hrad Hasištejn thumb|Hrad Jenštejn thumb|right|Karlštejn thumb|Kost right|thumb|Hrad Kokořín thumb|Hrad Křivoklát thumb|Hrad Loket thumb|right|Zrúcanina hradu Okoř thumb|Zrúcanina hradu Orlík thumb|right|Hrad Pernštejn thumb|Zrúcanina hradu Rábí thumb|Hrad Švihov thumb|Hrad Točník thumb|Hrad Zvíkov thumb|Hrad Žebrák
Pododdelenie
Pododdelenie môže byť:
Podsústava (geomorfológia)
Podsústava alebo subsystém je jednotka druhej úrovne v hierarchickom geomorfologickom členení povrchu Zeme v podobe, v akej sa toto členenie obvykle uplatňuje na Slovensku. Nadradenou jednotkou je sústava, podradenou provincia.
Príklady: Alpy, Karpaty, Panónska panva.
Okolie systému
Okolie systému je množina prvkov alebo systémov, ktoré sú mimo hraníc systému. Okolie a systém sú vo vzťahu vzájomného ovplyvňovania. Okolie je jednak bezprostredné (podstatné, relevantné) a vzdialené (nepodstatné, irelevantné). Bezprostredné okolie je so systémom spojené vstupmi do systému (podnety, impulzy) a výstupmi zo systému do okolia.
Rôzne vstupy z okolia do systému môžu byť rovnosmerné, rôznosmerné alebo protichodné. Niektoré vstupy podporujú fungovanie systému, iné jeho fungovanie narušujú, vyvolávajú v ňom chaos, majú deštruktivny charakter. Systém je spravidla schopný reagovať na obmedzenú množinu vstupov. Najzložitejšie väzby na okolie majú spoločenské systémy.
3441 Pochaina
3441 Pochaina je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 8. októbra 1969.
Skupina Aten
Skupina Aten je skupina planétok, ktorých obežné dráhy sa nachádzajú blízko dráhy Zeme, vo vnútri jej obežnej dráhy. Prvou objavenou planétkou tejto skupiny je planétka 2062 Aten.
Takmer všetky planétky tejto skupiny majú afélium vo vzdialenosti väčšej ako 1 AU od Slnka. Tie, ktoré majú celú dráhu vo vnútri dráhy Zeme, sa nazývajú planétkami skupiny Apohele. V máji 2004 boli známe len 2 takéto planétky.
Arica y Parinacota
Arica y Parinacota alebo Región Arica y Parinacota alebo '''XV. región (Arica y Parinacota)''' je jedným z 15 regiónov Čile a nachádza sa v jeho severnej časti.
Susedí na severe s Peru, na juhu s regiónom Tarapacá. Na východe je ohraničený štátnou hranicou s Bolíviou, na západe Pacifikom. Zaberá 2,23 % rozlohy celého Čile a žije tu 235 081 obyvateľov. Región Arica y Parinacota vznikol v roku 2007, do tej doby bolo jeho územie súčasťou regiónu Tarapacá.
Administratívne delenie regiónu
Región sa ďalej delí na 2 provincie a 4 komúny.
Lev VI. (pápež)
Lev VI. (lat. Leo Sextus), vl. menom Leo Sanguini (* ?, Rím - † február 929, Rím) bol taliansky duchovný a 123. rímsky pápež (v období máj - december 928).
Asi v máji 928 bol vysvätený za biskupa Leo, syn rímskeho primiciéra (vysokého úradníka) Krištofa. Na stolec sv. Petra sa dostal ako Lev VI. Nie je isté či za jeho voľbou stála Marozia. Kronikár hovorí o Levovi, že bol "muž bezúhonných mravov, dobrák a milovník pokoja". Snažil sa uzmieriť rozvášnené strany talianskych veľmožov. Údajne aj zahraničných nepriateľov. Z jeho listín sa uchovala len jedna, a to list dalmatským biskupom.
O tomto rodenom Rimanovi aristokratického pôvodu je málo poznatkov. Najvyšším pontifikom bol v, pre pápežstvo veľmi neprajnom období, ktoré sa označuje nelichotivým prívlastkom „temné storočie“.
Rímu vládla mocichtivá senátorka Marosia a iba na jej vôli záležalo kto zasadne na pápežský stolec. Ani voľba Leva VI. nebola v tomto smere výnimkou a aj on, rovnako ako jeho predchodca Ján X. i nástupca Štefan VII. mal byť „dočasným“ riešením, kým na pápežský stolec nebude pripravený zasadnúť Marosiin syn Johannes (ako neskorší pápež Ján XI.).
Na Petrov stolec nastúpil v čase, keď jeho predchodca obýval väzenskú celu, kam sa dostal Marosiiným pričinením (napokon ho nechala vo väzení zavraždiť). Presné dátumy ohraničujúce jeho pontifikát sú neisté, ale je jasné, že vládol v druhej polovici roka 928.
Vzhľadom ku krátkosti svojho pontifikátu, je známy iba jediný list biskupom Dalmácie a Chorvátska. Napomína ich, aby boli poslúchali splitského arcibiskupa Jána a prikázal im, aby každý z nich bol spokojný s hranicami svojich diecéz.
Zomrel v decembri 928 po 7 mesačnom pontifikátu. Po smrti bol pochovaný v konštantínovskej Bazilike svätého Petra.
Hradisko (prírodná pamiatka)
Hradisko je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie a národná kultúrna pamiatka vyhlásená v roku 1967. Výšinné hradisko Hradec. Osídlenie z včasnej doby dejinnej, stredoveku a laténu, na kóte 514,0m. Hradisko v Hradci nálezy stôp po Keltoch, Dákoch a ľudu púchovskej kultúry. Z čias Slovanského osídlenia pochádza nález malého pozláteného bronzového kovania, pravdepodobne vyrobené v okolí Salzburgu. Výskum preukázal, že Slovania využili staršie opevnenie po Keltoch alebo Dákoch. Nález spony však naznačuje že obchodné cesty mohli v čase 8. - 9. storočia prechádzať týmto územím a teda sídlisko slúžilo aj ako strážny bod obchodnej trasy. V oblasti sa však našli aj stašie nálezy a prvé osídlenie lokality sa datuje do mladšej doby kamennej, obdobia tzv. lengyelskej kultúry. Je to jedno z najsevernejších nálezísk tejto kultúry, ktorej nálezy sú prevažne na území dnešného Maďarska.
Prírodná pamiatka - andezitové bralo, ktoré je v blízkosti archeologickej lokality sa nachádza v katastrálnom území Hradec, časť mesta Prievidza, v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Územie (IV. stupeň ochrany) bolo vyhlásené v roku 1973 a naposledy novelizované v roku 1975 na rozlohe 1,7103 ha.
Predmetom ochrany je: ''Územie predstavuje andezitové skalné bralo pohoria Vtáčnik. Geologicky je tvorené pyroxenickými andezitmi, ktoré obklopovali pyroklastiká - tie s ohľadom na menšiu odolnosť boli oddenudované a selektívne tak zvýraznili pevnejšie andezitové časti.''
Ivan Dubnička
Ivan Dubnička (* 12. január 1961, Púchov – † 8. august 2014) slovenský kulturológ, politológ a publicista.
Život
Narodil sa 12. januára 1961 v Púchove. V rokoch 1983 až 1990 pracoval v Ústredí umeleckých remesiel v Bratislave. V rokoch 19881993 absolvoval odbor Teória a riadenie kultúry na Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 19951996 pracoval v Regionálnom kultúrnom stredisku v Pezinku a v rokoch 19961997 v Centre voľného času ESKO v Bratislave. Do roku 2004 pracoval v Stredisku záujmovej činnosti s environmentálnym zameraním pri Bratislavskej ZŠ Bieloruská. V rokoch 1998 až 2000 absolvoval na Univerzite Komenského doplnkové pedagogické minimum a v rokoch 2000 až 2003 doktorandské štúdium). Rigoróznu prácu obhájil na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre v roku 2004. Od roku 2004 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre, od roku 2007 ako vedúci Katedry politológie a európskych štúdií. Od roku 2007 docent. Zomrel 8. augusta 2014 po chorobe.
Dielo
Autor piatich monografií, desiatok odborných a vedeckých štúdií, recenzií, komentárov a článkov popularizujúcich vedu, spoluautor učebníc pre základné, stredné a vysoké školy.
Štefan Petruš
Životopis
Študoval na gymnáziu v Kremnici, Vacove, Banskej Bystrici, filozofiu v Bratislave, teológiu v Trnave, 1806 vysvätený za rímskokatolíckeho kňaza. Pôsobil na viacerých miestach ako farár, najdlhšie v rokoch 1810 – 1818 na Čiernom Balogu a v rokoch 1818 – 1829 v Hornej Lehote.náhľad|Pamätná tabuľa na čiernobalogskom kostole Od roku 1829 bol kňazom v Ponikách a v roku 1831 sa stal dekanom a notárom slovensko-ľupčianskeho dištriktu. Jeho život ukončila cholerová epidémia, ktorou sa nakazil počas návštev u svojich farníkov.
Autor štúdie o živote handelcov-drevorubačov z Čierneho Balogu (rukopis) a prvej slovenskej divadelnej hry so zbojníckou tematikou Rajnoha.
Compolibat
Compolibat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 395 obyvateľov (2009).
Druhá poľská republika
Druhá poľská republika bol štátny útvar, ktorý existoval v rokoch 1918 – 1939. Poľská republika vznikla po prvej svetovej vojne, 123 rokov po zániku zvrchovaného poľského štátu. V prvých rokoch svojej existencie sa druhá republika snažila presadiť svoje územné nároky a stanoviť svoje hranice, čo viedlo k napätiu so všetkými okolitými štátmi s výnimkou Rumunska a k niekoľkým vojnám (najmä k rusko-poľskej vojne).
Druhá poľská republika zanikla po nemeckej a sovietskej invázii do Poľska v októbri 1939.
Situácia pred vznikom Poľska
V dôsledku tretieho delenia Poľska zanikol v roku 1795 zvrchovaný poľský štát (poľsko-litovská únia), ktorého územie bolo rozdelené medzi tri štáty: Rusko, Prusko (neskôr Nemecko) a Rakúsko (neskôr Rakúsko-Uhorsko). Najhoršie podmienky Poliakom poskytovala ruská vláda, ktorá tvrdo potláčala poľské elity a uplatňovala represie voči katolíckej cirkvi. V Nemecku bola situácia o niečo priaznivejšia, napriek tomu boli podnikané snahy o germanizáciu Poliakov a nemeckú kolonizáciu Poľska. Relatívne najlepšia bola pre Poliakov situácia v rakúskej časti, kde požívali značnej autonómie, zároveň však tiež išlo o dosť zaostalú oblasť.
Na prelome 19. a 20. storočia vznikali poľské politické strany, z ktorých najdôležitejšie boli Národná demokracia (konzervatívna nacionalistická prokatolícka strana s prvkami antisemitizmu pod vedením Romana Dmowského), Poľská socialistická strana (strana pod vedením Józefa Piłsudského, ktorá mala vplyv najmä v Haliči, kde taktiež disponovala paramilitantnými oddielmi) a strany boľševických radikálov (Julian Marchlewski, Felix Dzeržinskij).
Po vypuknutí prvej svetovej vojny sa časť Poliakov zapojila do nemeckého a rakúskeho vojska v nádeji na získanie autonómie za tieto služby, zatiaľ čo poľská elita v emigrácii vyvíjala diplomatické úsilie, aby sa presadilo právo poľského národa na sebaurčenie.
Zen-budhizmus
Zen-budhizmus (iné názvy: zenový budhizmus, zen, nespisovne: zen buddhizmus, zenový buddhizmus) je forma budhizmu rozšírená najmä v Japonsku a Južnej Kórei, odkiaľ sa rozšírila aj do Spojených štátov a Západnej a Strednej Európy.
Druhá poľská republika
Formovanie hraníc Poľska (1918 – 1921)
thumb|left|Vývoj poľských hraníc v prvej polovici [[20. storočie|20. storočia]]
Zen-budhizmus
Je to najvýznamnejší plod japonskej budhistickej tradície, ktorý rozšíril jeho hlavný predstaviteľ Eisai (11411215). Typickou metódou zen-budhizmu je meditácia bez formy, obvykle v sede – tzv. Zazen (preferovaná najmä v škole Sótó zen), v ktorej sa dospieva k zážitku jednoty s bytím, ako aj k osvieteniu (jap. satori). Ďalšou metódou využívanou napr. v škole Rinzai zen, je konfrontácia s otázkou, ktorá je v intenciách racionality neriešiteľná, tzv. kóan, a ktorej riešenie je možné len pri opustení doterajšieho spôsobu nazerania.
Druhá poľská republika
Formovanie hraníc Poľska (1918 – 1921)
Prvoradou úlohou bolo stanovenie hraníc. Väčšina poľských politikov usilovala o dosiahnutie hraníc poľsko-litovskej únie pred prvým delením Poľska (v roku 1772), čo však narážalo na záujmy okolitých štátov. V otázke západnej hranice Poľsko spoliehalo na pomoc víťazných mocností a snažilo sa uplatňovať princíp národného sebaurčenia Poliakov. Na východe však Poliaci tento princíp zavrhli, pretože na nárokovanom území netvorili väčšinu, a presadzovali tu preto princíp historických hraníc, hoci to znamenalo potlačenie práva na sebaurčenie Ukrajincov, Bielorusov alebo Litovcov.
Zen-budhizmus
Zen (čín. čchan, zo sanskrit. dhjána) sa už v Číne rozdelil na niekoľko škôl. Rinzai zen a sotó zen sú v Japonsku najdôležitejšími školami zenu.
Druhá poľská republika
Formovanie hraníc Poľska (1918 – 1921)
thumb|left|Poľský propagandistický protisovietsky plagát
Zen-budhizmus
V zene nejde o dosahovanie cieľa, osvietenie nie je podstatné. Slová konanie nezasahovaním či nezámerné konanie sú pri pokuse opísať podstatu zenového prístupu vhodnejšie.
Druhá poľská republika
Formovanie hraníc Poľska (1918 – 1921)
Mocnosti poľské nároky neodmietli, pretože v nich videli možnosť, ako zabrániť šíreniu boľševickej revolúcie na západ (tento postoj zastávalo najmä Francúzsko, keď videlo, že boľševici získavajú v Rusku postupne čoraz väčšiu moc). Poľská armáda začala ťaženie na východ v apríli 1919 vpádom do Litvy a Bieloruska, a koncom toho istého mesiaca napadla tiež Ukrajinu. Potom sa poľský postup zastavil, okrem iného aj kvôli vzburám obyvateľstva na okupovanom území a nestabilnej politickej situácii v Poľsku. Ďalšia ofenzíva začala v apríli 1920, keď Červená armáda zničila Ukrajinskú národnú republiku a Poliaci sa obávali ďalšieho sovietskeho postupu na západ. Poľské jednotky pristúpili k preventívnemu útoku a obsadili Kyjev. V tom čase však už mali boľševici v ruskej občianskej vojne prevahu, a mohli tak na poľský postup na východ odpovedať protiútokom.
Sovietskou mierovú ponuku Poľsko odmietlo, a tak sovietsko-poľská vojna pokračovala. Postup Červenej armády bol veľmi rýchly. V auguste 1920 sovietske sily prišli až k Varšave, kde však boli v bitke východne od mesta porazené. Poľská armáda vzápätí začala rýchlu protiofenzívu. 21. septembra 1921 bol konečne uzavretý rižský mier, ktorý stanovil sovietsko-poľskú hranicu cca 200 km východne od Curzonovej línie, ktorá do značnej miery kopírovala etnickú hranicu. S nadobudnutým územím Poľsko získalo tiež veľké množstvo nepoľského obyvateľstva, čo neskôr v štáte spôsobovalo národnostné pnutie.
Poľské nároky na juhozápade viedli k sporom s Česko-Slovenskom, ktoré prepukli počas tzv. sedemdňovej vojny. Konferencia v Spa nakoniec rozhodla o rozdelení Tešínska medzi Poľsko a ČSR.
Pri formovaní západnej hranice k vojne nedošlo, ani tu však situácia nebola pokojná. V priebehu rokov 1918–1921 vypuklo na nemeckom území s veľkým počtom poľského obyvateľstva k niekoľkým povstaniam (v Poznaňsku a v Hornom Sliezsku). Versaillská zmluva Poznaňsko a veľkú časť Západného Pruska Poľsku prisúdila hneď, časť Horného Sliezska však Poľsko získalo až v roku 1921 po tamojšom plebiscite a ďalšom povstaní.
Problémy demokratického zriadenia (1918 – 1926)
thumb|left|Jazyková mapa Poľskej republiky v roku 1937
Po 123 rokoch neexistencie suverénneho poľského štátu čelilo novovzniknuté Poľsko závažným výzvam. Vojny spojené s utváraním hraníc viedli po prvej svetovej vojne k ďalšiemu vyčerpaniu Poľska. Po obsadení východných etnicky nepoľských území navyše Poliaci tvorili v Poľsku iba asi 69% obyvateľstva, veľmi významne boli zastúpení Ukrajinci, Židia alebo Nemci. Národnostné napätie ešte viac umocňovalo to, že mnohé priemyselné podniky boli vo vlastníctve Nemcov či Židov.
Ústava bola navyše namierená proti Piłsudskému z obavy pred jeho významným vplyvom na armádu. Dvojkomorový parlament (sejm a senát) volil prezidenta, ktorého právomoci však boli veľmi obmedzené (nebol ani vrchným veliteľom ozbrojených síl, ani nemohol rozpustiť sejm). Piłsudski o takto obmedzenú úlohu v štáte nestál a rozhodol sa takto nastavené rozloženie moci v štáte nabúrať. Vďaka účinnej propagande, pri ktorej diskreditoval politikov a zdôrazňoval ich morálny úpadok, a vďaka tomu, že sa poľskí občania v pre nich novom demokratickom systéme neorientovali, získaval Piłsudski podporu armády aj verejnosti, s ktorou potom v roku 1926 mohol vykonať štátny prevrat.
V tomto období Poľsko uzavrelo pakt s Francúzskom a Rumunskom, aby tak získalo oporu v zovretí dvoch mocností: Nemecka a Sovietskeho zväzu. Počas prvej polovice 20. rokov došlo aj k miernemu zbližovaniu s Česko-Slovenskom.
Sanačný režim (1926 – 1939)
thumb|upright|[[Józef Piłsudski]]
Keď začal Józef Piłsudski nestabilnú demokraciu, ktorú nazýval „sejmokraciou“, napádať a požadoval „generálne ozdravenie“ poľskej politiky (odtiaľ termín sanácia), získal pomerne ľahko dosť priaznivcov a podarilo sa mu ovládnuť vojsko, s ktorým 14. mája 1926 obsadil Varšavu a donútil prezidenta aj vládu podať demisiu.
Nový režim výrazne posilnil právomoci prezidenta a predsedu vlády a stal sa vojenskou diktatúrou, zároveň však odmietal byť spájaný s akoukoľvek politickou ideológiou. Piłsudski sa domnieval, že oslabený Sejm nebude klásť odpor, čoskoro sa však ukázalo, že Sejm sa poslušným nástrojom režimu nestane. Režim sa snažil využívať nejednotu politických strán, tvrdo potieral najmä komunistickú opozíciu.
Vďaka Piłsudského stykom s veľkostatkármi a finančníkmi a podpore amerických bánk spočiatku Poľsko počas obdobia sanačného režimu zažívalo hospodársku konjunktúru. Na prelome 20. a 30. rokov sa však začala aj na poľskej ekonomike prejavovať hospodárska kríza, čo viedlo k zosilneniu opozičného hnutia, štrajkom a demonštráciám, na ktoré režim odpovedal represiami, zatýkaním poslancov a členov opozičných strán, pacifikačnou expedíciou do východných vojvodstiev a zmanipulovaním volieb do Sejmu.
Okrem toho sa vláda snažila odvrátiť pozornosť verejnosti k zahraničným problémom – podporovala poľských nacionalistov v Tešínsku a podporovala nacistické a maďarské nároky voči Česko-Slovensku. V 30. rokoch sa Poľsko snažilo normalizovať vzťahy s dvomi svojimi najväčšími susedmi. 25. júla 1932 bol uzavretý poľsko-sovietsky pakt o neútočení na 3 roky. Pakt bol obnovený 5. mája 1935. 26. januára 1934 bol uzavretý aj poľsko-nemecký pakt o neútočení.
Maršal Piłsudski zomrel v roku 1935. No ani táto udalosť však veľa zmien nepriniesla. Toho istého roku bola vydaná oktrojovaná ústava, ktorá sústredila moc do rúk prezidenta, ktorý bol zodpovedný výhradne „Bohu a dejinám“. Bola tiež zrušená rovnosť občanov, ktorých práva boli stanovené podľa „hodnoty ich úsilia a zásluh v prospech všeobecného dobra“. Tromi najvýznamnejšími mužmi v štáte boli prezident Ignacy Mościcki, generálny inšpektor ozbrojených síl Edward Rydz-Śmigły a minister zahraničia Józef Beck. Snaha legalizovať svoju moc pomocou volieb do Sejmu nevyšla, a preto represie naďalej pokračovali, rovnako ako vzrastalo opozičné hnutie, ktorého členovia teraz pôsobili už aj v zahraničí. Dokonca aj v rámci predstaviteľov sanačného režimu sa začali prejavovať názorové rozdiely medzi umiernenou „generálskou skupinou“ a radikálnou a antisemitskou „plukovníckou skupinou mladších dôstojníkov“, ktorá propagovala fašizmus.
Rastúca bojovnosť poľského štátu mala preniesť problém na otázky zahraničnej politiky, Poľsko podporovalo snahu Nemecka, Maďarska a henleinovcov rozbiť Česko-Slovensko. Po uzavretí Mníchovskej dohody poľské vojsko okupovalo väčšinu českej časti Tešínska, osídlenú poľskou menšinou (35% miestneho obyvateľstva podľa výsledkov česko-slovenského sčítania ľudu z roku 1930). Až po obsadení druhej česko-slovenskej republiky nacistami v marci 1939 si Poľsko uvedomilo, ako bola jeho zahraničná politika krátkozraká a že čoskoro dôjde aj na samotné Poľsko – Spojené kráľovstvo a Francúzsko síce vydali záruky nezávislosti Poľska, to však Poľsko nezachránilo pred nacistickou a sovietskou inváziou a okupáciou, ktoré ukončili existenciu druhej poľskej republiky.
Monomér
Monomér (z gréčtiny mono-, "jeden", a -mer, "časť") je východisková stavebná častica (molekula) schopná reagovať s inými monomérnymi molekulami za tvorby makromolekulárnych látok tzv. polymérov. Táto reakcia sa nazýva polymerizácia. Vytvorený polymér môže byť lineárny (reťazec monomérnych jednotiek) alebo môže mať zložitejšiu trojrozmernú štruktúru.
Počet monomérnych jednotiek sa nazýva polymeračný stupeň. V niektorých prípadoch potom rozlišujeme napríklad diméry (dva spojené monoméry), triméry, tetraméry alebo celkovo oligoméry (2-10 monomérnych jednotiek). S počtom monomérov sa menia fyzikálne a chemické vlastnosti produktu polymerizácie (napríklad teplota topenia, rozpustnosť a iné). Vznik reťazca makromolekulárnej látky (polyméru) často prebieha radikálovým mechanizmom alebo v prítomnosti kyslého katalyzátora.
Klasifikácia
Monoméry možno klasifikovať rôznymi spôsobmi. Najčastejšie delenie súvisí s typom polyméru, ktorý tvoria. Monoméry, ktoré vznikajú polyadíciou, reagujú v inom stechiometrickom pomere oproti monomérom, ktoré podstupujú polykondenzáciu (polymerizáciu, pri ktorej vzniká nízkomolekulový produkt, napríklad voda, chlorovodík alebo amoniak).
Ďalšie klasifikácie zahŕňajú napríklad:
Ak polymerizujú monoméry jedného druhu, vzniká homopolymér. Polyméry sú však zvyčajne kopolyméry, čo znamená, že sú zložené z dvoch alebo viacerých druhov monomérov. V prípade kondenzačných kopolymérov sú väčšinou komonoméry (spolu reagujúce monoméry) v pomere 1:1. Typickým príkladom kopolyméru je nylon, zložený z dikarboxylovej kyseliny a diamínu. V prípade polymérov vznikajúcich polyadíciou je obsah jedného komonoméru len pár percent. Tým je možné mierne upraviť vlastnosti vzniknutého produktu.
Prírodné monoméry
V prírode sa nachádza množstvo monomérov, ktoré môžu tvoriť zložitejšie reťazce alebo štruktúry. Typicky sú to kopolyméry, ale existujú aj homopolyméry.
Nukleotidy
Nukleotidy, ktoré sú tvorené pentózou, dusíkatou bázou a fosfátom, sú monomérnymi jednotkami pri výstavbe polynukleových kyselín (RNA a DNA). Nukleotidy nájdeme v jadre buniek. Existujú štyri nukleotidové prekurzory pre DNA a odlišné štyri pre RNA.
Sacharidy
Zložitejšie sacharidy sú postavané z monosacharidových jednotiek.Najbežnejším prírodným monomérom je glukóza, ktorá tvorí glykozidickú väzbu a vďaka tomu z nej vznikajú celulóza, škrob alebo glykogén (jedná sa o homopolyméry glukózy). Vzhľadom na povahu monomérnej glukózy môže pri tvorení týchto polymérov dochádzať k ich vetveniu (platí pre škrob a glykogén, celulóza sa nevetví).
Izoprén
Izoprén je takisto prírodným monomérom, ktorý tvorí kaučuk. V živých systémov je to dôležitá stavebná jednotka. Spojením dvoch molekúl izoprénu vzniká monoterpén. Ďalším spájaním postupne vznikajú dlhšie reťazce, ktoré následne slúžia ako prekurzory napríklad na tvorbu cholesterolu.
Zdroj
Molekula
Pavol Petrus
Životopis
V roku 1943-1946 študoval na Učiteľskej akadémii v Banskej Bystrici a v Lučenci, 1948-1952 na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Pôsobil ako učiteľ a riaditeľ škôl v Jelšovci a v Suchom Brezove, roku 1952-1955 asistent na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, od 1955 profesor na Filozofickej fakulte UPJŠ v Prešove, 1967-1968 lektor slovenčiny na univerzite v Budapešti.
Po počiatočnom záujme o výskum detskej literatúry upriamil pozornosť na sprístupňovanie diel významných osobností slovenskej literatúry, o ktorých publikoval početné štúdie a pramenné príspevky (Ladislav Nádaši-Jégé, Svetozár Hurban-Vajanský, Pavol Országh Hviezdoslav, Janko Jesenský, Fraňo Kráľ, Božena Slančíková-Timrava a i.). Zaoberal sa aj literárnou komparastikou, spoluautor dejín slovenskej literatúry.