cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Organizácia pre zákaz chemických zbraní
== Organizačná štruktúra == Princípy fungovania a organizačná štruktúra OPCW sú ukotvené v Článku VII Dohovoru o chemických zbraniach, kde sú stanovené úlohy Konferencie zmluvných štátov, Výkonnej rady a Technického sekretariátu. Rozhodavacie orgány (Konferencia zmluvných štátov a Výkonná rada) majú formálne hlasovacie pravidlá na stanovenie politiky, riešenie technických otázok a interpretáciu dohovoru. Technický sekretariát vykonáva overovacie a inšpekčné opatrenia stanovené v Dohovore.
Konferencia zmluvných štátov je plenárne zasadnutie všetkých členských štátov OPCW, pričom každý štát disponuje jedným hlasom. Plénum zasadá štandardne raz za rok v Haagu. Mimoriadne zhromaždenie môže byť zvolané za týchto okolností: Ak o tom rozhodne samotná Konferencia, na žiadosť Výkonnej rady, ak o to požiada minimálne tretina zmluvných štátov alebo ak treba schváliť navrhované zmeny a doplnenia v Dohovore. Konferencia zmluvných štátov má za úlohu dohliadať na implementáciu Dohovoru o chemických zbraniach a podporovať ciele tejto zmluvy. Tiež dohliada na činnosť Výkonnej rady a Technického sekretariátu. Konkrétne činnosti, ktoré má Konferencia vykonať, sú uvedené v článku VIII ods. 21 Dohovoru a zahŕňajú napríklad: Výkonná rada je výkonným orgánom Organizácie a pozostáva zo 41 členov, ktorí sú volení Konferenciou na dvojročné obdobie. Konferencia každoročne vyberá polovicu nových členov Rady. Počet kresiel je rozdelených nasledovne medzi tieto skupiny: Afrika, 9; Východná Európa, 5; Latinská Amerika a Karibik, 7; Západoeurópske a iné skupiny, 10. Jedno miesto je na princípe rotácie pridelené zmluvnej strane v Ázijských alebo Latinskoamerických a karibských skupinách. Konferencia volí členov Rady nominovaných regionálnymi skupinami s náležitým ohľadom na zabezpečenie spravodlivého geografického rozloženia, významu národného chemického priemyslu a politických a bezpečnostných záujmov, tak ako to stanovuje Dohovor. Určená časť členov z každej regionálnej skupiny musí pochádzať zo štátov s najvýznamnejším národným chemickým priemyslom v skupine. Medzi hlavné úlohy rady patrí: Rada spolupracuje s vnútroštátnymi orgánmi členských štátov, napomáha pri konzultáciách a uľahčuje spoluprácu na ich žiadosť. V Slovenskej republike je týmto orgánom Ministerstvo hospodárstva SR.
Technický sekretariát pomáha Konferencii zmluvných štátov a Výkonnej rade pri výkone ich funkcií. Sekretariát pozostáva z približne 500 zamestnancov prijatých z viac ako 80 zmluvných štátov. Približne 60% zamestnancov je zamestnaných v oddeleniach Inšpekcie a Verifikácie. Konkrétne funkcie sekretariátu sú uvedené v článku VIII, odsekoch 38 a 39 Dohovoru. Medzi ne patrí napríklad:
Jarabá skala (národná prírodná rezervácia)
Jarabá skala je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody NP Poloniny.
132P/Helin-Roman-Alu
132P/Helin-Roman-Alu je periodická kométa, ktorú objavili Eleanor F. Helinová, Brian P. Roman a Jeff Alu. Bola objavená 26. októbra 1989.
Jarabá skala (národná prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Zboj, Runina a Stakčín v okrese Snina v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 a naposledy novelizované v roku 1993 na rozlohe 359,94 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany. Chránené územie je súčasťou Národného parku Poloniny.
Predmetom ochrany je: ''Prirodzený skalný odkryv, ktorý je izolovanou lokalitou nelesnej vegetácie, ojedinelou v lesných komplexoch Bukovských vrchov. Značná pestrosť biocenóz i druhov flóry a fauny prevažne dáckeho elementu. Sústredený výskyt flyšových skalných útvarov.''
Fotogaléria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Bezaumont
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moïta-Verde
Moïta-Verde je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 14 obcí.
Nicodemus Tessin starší
thumb|Zámok Drottningholm thumb|Katedrála Kalmar
Nicodemus Tessin starší (* 7. december 1615, Stralsund, Nemecko – † 24. máj 1681, Štokholm, Švédsko) bol švédsky architekt.
Životopis
Narodil sa v Pomoransku, odkiaľ sa ako mladík presťahoval do Švédska. Tu sa stretol s dielom architekta Simona de la Vallée. Pracoval pre švédskeho kancelára Axela Oxenstierna a neskôr pokračoval v štúdiu v Nemecku, Taliansku, Francúzsku a Holandsku, kde spoznal nový barokový štýl v architektúre.
Po návrate do Švédska prestaval hrad Borgholm, potom postavil hrad Skokloster a zámok Wrangel v Štokholme. Jeho najvýznamnejšou prácou je zámok Drottningholm, ktorý je v súčasnosti súčasťou svetového dedičstva UNESCO. Jeho syn Nicodemus Tessin mladší po jeho smrti pokračoval v jeho nedokončených projektoch.
IRobot-LE
Prenáša cez web kamkoľvek na svete, kde je jeho majiteľ, obraz a zvuk z miesta, kde sa práve nachádza. Majiteľ ho môže na diaľku riadiť a prezrieť si tak celý byt, aby sa ubezpečil, že je všetko v poriadku. Prostredníctvom reproduktorov môže prenášať ľudský hlas do priestorov bytu a tak sa môže jeho majiteľ sprostredkovane rozprávať so svojimi deťmi, staršími príbuznými a zvieratami. Môže tiež „kričať a vyhrážať sa“ zlodejom, aj keď účinnosť takéhoto zastrašovania je zrejme sporná. Vďaka prednému páru kolies, ktorých zavesenie sa pohybuje vo vertikálnej ose, je robot schopný chodiť hore a dolu schodmi bez asistencie človeka. Do robota je zabudovaný regulárny počítač typu PC, bežiaci na procesore typu Pentium II. Operačným systémom je Linux a serverom, ktorý umožňuje spojenie cez internet je Apache. Cena tohto robota je na úrovni high-end notebooku.
Ľudovít Filan
Ľudovít Filan (* 27. január 1925, Bratislava – † 2. apríl 2000, Bratislava) bol slovenský režisér, scenárista a dramatik. Otec Borisa Filana.
Po maturite na gymnáziu (1946) pracoval v rokoch 1946 – 1951 na Povereníctve vnútra. Od mája 1949 do novembra 1951 bol krajským veliteľom Štátnej bezpečnosti v Nitre. V rokoch 1952 – 1959 redaktor denníka Práca, v rokoch 1959 – 1960 týždenníka Predvoj a od roku 1960 dramaturg a režisér Štúdia hraných filmov Bratislava - Koliba. Natočil aj viacdielne televízne filmy.
Nekov
Nekovy sú jednou z troch hlavných skupín chemických prvkov spolu s kovmi a polokovmi. Ako kritérium na rozdelenie do týchto skupín slúžia väzbové a ionizačné vlastnosti. Nekovy majú vysokú ionizačnú energiu, čo znamená, že ich valenčné elektróny sú pevne pripútané k atómu.
Medzi nekovy patria halogény, inertné plyny a nasledovné prvky:
Všetky nekovy okrem vodíka sa nachádzajú v pravom hornom rohu periodickej tabuľky. Na rozdiel od kovov sú nekovy elektrickými izolantami alebo polovodičmi. Často tvoria iónovú väzbu s elektropozitívnymi prvkami alebo kovalentnú väzbu s ostatnými prvkami. Oxidy nekovov sú kyselinotvorné.
Je známych iba 18 nekovov, zatiaľ čo kovov je známych vyše 80, no koncentrácia nekovov na Zemi je podstatne vyššia ako koncentrácia kovov. Organizmy sú tiež tvorené prevažne nekovmi.
Catherine Bellisová
Catherine Cartan Bellisová (* 8. apríl 1999, San Francisco, Spojené štáty) je americká juniorská tenistka, víťazka národných juniorských majstrovstiev USA 2014. Za toto víťazstvo jej bola udelená divoká karta (ang. wild card), znamenajúca pre ňu právo štartu na US Open 2014 v kategórii žien.
Ženy
V prvom kole US Open 2014 nečakane vyradila dvanástu nasadenú hráčku a finalistku Australian Open 2014 slovenskú tenistku Dominiku Cibulkovú po setoch 6:1, 4:6, 6:4, čo je v médiach označované ako veľké prekvapenie až senzácia. V druhom kole prehrala so Zarinou Diyasovou z Kazachstanu (3:6, 6:0, 2:6).
Juniorky
Na juniorských grandslamových turnajoch najlepší výsledok dosiahla vo štvorhre na French Open 2014, kde so svojou českou partnerkou Markétou Vondroušovou postúpili do finále. V ňom podľahli rumunskej dvojici Ioana Ducu – Ioana Loredana Roșca 1:6, 7:5 a v zápasovom tajbrejku najtesnejším rozdielom 9:11.
Ženy
Na ženských turnajoch poriadaných Medzinárodnou tenisovou federáciou (ITF) získala jeden titul vo štvorhre. So svojou krajankou Alexis Nelsonovou vyhrali vo finále nad austrálsko-americkým párom Sally Peersová – Natalie Pluskotaová 6:2, 0:6, 11:9.
Boris Filan
Boris Filan (* 30. jún 1949, Bratislava) je slovenský spisovateľ, textár, dramaturg, scenárista, moderátor a cestovateľ, syn scenáristu, režiséra a dramatika Ľudovíta Filana, manžel herečky Ingrid Filanovej.
Životopis
Vyštudoval filmovú a televíznu dramaturgiu a scenáristiku na VŠMU v Bratislave (1972).
Tvorba
V rokoch 1973 – 1987 pracoval ako dramaturg v literárnej redakcii a redakcii zábavných programov vtedajšej Československej televízie v Bratislave. Od šestnástich rokov písal texty pesničiek, neskôr hlavne pre Paľa Hammela a skupiny Prúdy a Elán. Vydal ich v dvoch zbierkach textov „Túlavý psík“ a 69 textov.
Je autorom viacerých scenárov televíznych inscenácií, scenáru k hudobnému filmu Rabaka (so skupinou Elán v titulnej úlohe), muzikálov Snehulienka a sedem pretekárov (hudba Vašo Patejdl) a Dievča z klubu.
V rádiu Okey mal každú nedeľu napoludnie talkshow "Tri opice". V Slovenskom rozhlase každú sobotu dopoludnia uvádza publicisticko-úsmevnú reláciu s názvom "Pálenica". Na nedeľné dopoludnie pripravoval rozhlasový seriál o použiteľnej minulosti "Verejné tajomstvá".
27. mája 2022 mu vo vydavateľstve Slovart vyšla nová kniha pod názvom Cigary idú do neba o priateľstve a cestovateľských zážitkoch s Jožom Rážom.
Plánovaná tvorba
Boris Filan rád oznamuje svoje literárne plány. V súčasnosti pracuje na knihe Najveselší pohreb, ktorá by mala vyjsť v roku 2023, pripravuje román ŠNR z prostredia československej televízie a pracuje aj na príprave poviedkovej knižky s pracovným názvom Miliónta kvapka.
Slobodná Európa (skupina)
Slobodná Európa je slovenská punk-rocková skupina založená koncom roku 1989.
História
Skupinu založili v roku 1989 traja bývalí členovia Zóny A, Braňo Alex (basová gitara), Peter „Ozi“ Hurtig (bicie) a Svetozár „Sveťo“ Korbeľ (gitara, zo Zóny A odišiel o niečo skôr) a spevák Miloslav „Whisky“ Láber. Debutový album Pakáreň vydali v roku 1991 s vydavateľstvom Opus. Následne zo skupiny Ozi odišiel a na jeho miesto nastúpil bicista skupiny Tublatanka Juraj „Ďuro“ Černý. Ale onedlho sa začal o post bicistu deliť s Romanom „Čunďom“ Čunderlíkom.
Druhý album Unavení a zničení vyšiel v roku 1994. Členovia skupiny začínajú postupne prepadať drogám. To vedie k tomu, že Slobodná Európa vyhlásila v roku 1995 dlhú pauzu na neurčito. Počas nej sa členovia skupiny venovali iným aktivitám. Bicisti mali „civilnú“ prácu, Sveťo sa uchýlil k náboženstvu a Whisky točil videoklipy pre iné kapely. Aktívne sa hudbe venoval Whisky, ktorý hral sólo koncerty s muzikantmi z OBD, či Extipu, vydal sólový album "WHISKY" a neskôr album "OVERGROUND", kde spolupracoval s Dorotou Nvotovou, Joe Karafiátom( The plastic People of the Universe, Garage), Martou Minárikom (Lucie, JAR, Hrana), či Špakom (Kosa z nosa). Sólový album vydal taktiež Braňo Alex (This is punk rock from Transylvania).
Návrat skupiny nastal v roku 2002, tentoraz už len s Ďurom ako bicistom. Slobodná Európa hrala pri príležitosti svadby speváka Whiskyho s Dorotou Nvotovou. Tá sa na čas (do decembra 2003) stala aj koncertnou členkou (hrala na klávesy a saxofón). V júli 2002 Ďura vystriedal Tomáš „Tuleň“ Vojtek. Ten si zahral na treťom radovom albume Trojka. Krátko na to začal so skupinou hrať ako koncertný gitarista Braňo „Temo“ Černák. V roku 2006 vyšiel výberový album Bestofka a zároveň skupinu opustil Tuleň. Oficiálnymi členmi zostali Whisky, Braňo a Sveťo, za bicími vystupoval na koncertoch Ďuro Vitez. Toho neskôr nahradil Ďuro, ktorý sa vrátil do skupiny.
Martin „Žumo“ Zymanyi zo skupín O.B.D. a Happy Melon vystriedal v roku 2012 Braňa Alexa. V apríli 2014 vyšiel štvrtý radový album Štvorka. Na jar roku 2015 vystriedal Braňa Černáka na poste gitaristu Vlado „Jerzi“Jurča (predtým Extip, Zóna A). V tom istom roku z dôvodu pretrvávajúcich zdravotných problémov Ďura zvykli zaskakovať bývalý člen skupiny Tuleň, Dodo Praženec(Ine Kafe) alebo Cibi z Davovej psychózy (predtým Testimony ). Vo februári 2016 zomrel Juraj „Ďuro“ Černý a na jeho post sa vrátil Tuleň. V roku 2018 zo skupiny odišiel Žumo, ktorého vystriedal Ladislav „Laco“ Lučenič. V lete 2020 sa stal basgitaristom Rasťo Gore (bývalý člen Dav. Psychózy) a Laco prešiel na gitaru. Na dlhotrvajúce zdravotné problémy zomrel 6. 5. 2021 Braňo Alex.
Banryu
Banryu je japonský výraz pre draka-ochráncu a tiež názov bezpečnostného robota.
Tento robot, ktorý pripomína malú obrnenú obludu, vyvinula spoločnosť Tmsuk, výrobca robotov, spolu so spoločnosťou Sanyo. Vývoj robota začal v roku 2001. Rýchlosť pohybu je 15 metrov za minútu. Vďaka unikátnemu detektoru dokáže robot „zacítiť“ dym z rozhárajúceho sa požiaru. Vďaka šikovnej konštrukcii sa dokáže pretiahnuť aj cez štrbinu s výškou iba. Má namontované infračervené snímače, zvukové senzory, teplotný senzor a senzor „vôní“. Umožňuje prenášať obraz a zvuk k ľudskému operátorovi. Existuje aj mód, v ktorom je vypnutá jeho autonómnosť a robot sa správa ako teleoperovaný alebo ho možno nastaviť tak, že sa mení zo strážcu na obyčajnú hračku.
Veternica iskerníkovitá
Veternica iskerníkovitá, žltá veternica alebo žltá sasanka, je bylinná trváca rastlina, ktorá rastie v lesoch na väčšine kontinentálnej Európy, a menej často v oblasti Stredomoria.
Je to krytosemenná rastlina, ktorá patrí do čeľade iskerníkovité. Môže mať jeden až tri žlté kvety. Na jednom kvete má zvyčajne tri až štyri lupene.
Pierre Le Gros
Pierre Le Gros (tiež Legros) (* 12. apríl 1666, Paríž, Francúzsko – † 3. máj 1719, Rím, Taliansko) bol francúzsky barokový sochár. Jeho život a tvorba sú takmer výlučne späté so súčasným hlavným mestom Talianska.
Život a tvorba
Umeleckých „predkov“ mal Pierre aj z matkinej strany; jej dvaja bratia – Gaspar a Balthasar Marsyovci (známi svoji dielami pre kráľovské sídlo vo Versailles) – boli tiež sochármi. Od mladosti prejavované výtvarné nadanie rozvíjal nielen v dielni svojho otca ale aj u nevlastného starého otca, grafika Jeana Le Pautrea (1618 – 1682). Viackrát sa zúčastnil výtvarných súťaží poriadaných parížskou Kráľovskou akadémiou maliarstva a sochárstva (Académie royale de peinture et de sculpture). V roku 1685 získal tretiu cenu a v nasledujúcom roku súťaž dokonca vyhral čím získal tzv. Rímsku cenu, zaručujúcu študijný pobyt na Francúzskej akadémii (Académie de France à Rome) v Ríme. Do 90-tych rokov 17. storočia spadá vytvorenie jeho prvého známeho diela – kópie antickej sochy zv. Vetturia (dnes sa ako jediné Le Grosovo dielo v Paríži nachádza v záhrade niekdajšieho Tuilerského paláca).
V rokoch 1695 – 1697 sa zúčastnil konkurzu, vyhláseného rímskymi jezuitmi na umeleckú výzdobu hlavného rehoľného kostola il Gesù. Na základe výsledkov konkurzu získal zákazku na vytvorenie monumentálneho alegorického súsošia Náboženstvo porážajúce Herézu (1695 – 1699) ako aj striebornej sochy zakladateľa rádu svätého Ignáca nad jeho hrobom (socha bola o sto rokov neskôr roztavená a nahradená dnešnou z dielne Antonia Canovu). Aby sa mohol naplno venovať tejto práci opustil akadémiu a úchýlil sa do Palazzo Farnese, kde si zriadil vlastnú dielňu. Súčasne pracoval aj na ďalších dielach – na základe objednávky jezuitov v rokoch 1697 – 1699 vytvoril mramorový reliéf na oltári jezuitského svätca Aloisia Gonzagu v Kostole Sant'Ignazio di Loyola (pre tento chrám vytvoril o desať rokov neskôr monumentálny náhrobok pápeža Gregora XV. a jeho synovca, kardinála Ludovica Ludovisiho) a dominikáni ho poverili vytvorením náhrobku „svojho“ pápeža Pia V. (v Bazilike Santa Maria Maggiore).
V roku 1700 sa Le Gros stal členom Akadémie svätého Lukáša (Accademia di San Luca), prestížnej umelecko-vzdelávacej inštitúcie. Členstvo v nej mu otvorilo cestu k životným umeleckým zákazkam. V rokoch 1703 – 1712 vytvoril pre rímsku Lateránsku baziliku kolosálne sochy dvoch apoštolov – svätého Bartolomeja a svätého Tomáša a v rokoch 1708 – 1710 v spolupráci s architektom Filippom Juvarrom (1678 – 1736) sa podieľal na výstavbe kaplnky Antamori (Cappella Antamori) v Kostole San Girolamo della Carità (okrem štukatúrskej výzdoby vytvoril monumentálnu sochu rímskeho patróna Filipa Neriho). náhľad|vľavo|Pierre Le Gros, Stanislav Kostka na smrteľnej posteli (detail), 1702 – 1703, mramor, [[Kostol Sant'Andrea al Quirinale, Rím]] V závere svojho života sa opäť vrátil k prácam pre rímskych jezuitov. Z rokov 1702 – 1703 pochádza jeho kolorovaná mramorová socha Svätý Stanislav Kostka na smrteľnej posteli, znázorňujúca skon mladého poľského jezuitského novica, vystavená v Kostkovej izbe v kláštore pri Kostole Sant'Andrea al Quirinale.
Začiatkom druhého desaťročia 18. storočia však Le Grosova sláva začala upadať. Najprv sa mu podarilo odcudziť si jezuitov tým, že tvrdošijne presadzoval svoj návrh na premiestnenie sochy svätého Stanislava do novozariadenej kaplnky. Nadôvažok sa s ťažkosťami potýkal aj v osobnom živote. V roku 1714 umrel v Paríži Le Grosom otec a on sám tiež vážne ochorel. V nasledujúcom roku pricestoval do Paríža a vo svojom rodnom meste túžil stráviť zvyšok života. No v parížskych umeleckých kruhoch sa stretol s nevraživosťou svojich kolegov z Kráľovskej akadémie, na základe čoho sa rozhodol vrátiť do Ríma. Tu musel s nevôľou uznať, že jeho hviezda definitívne zhasla. Videl, že na výslnie sa dostáva Camillo Rusconi, obľúbenec pápeža Klementa XI. Vrcholom všetkého bolo jeho vylúčenie z Akadémie svätého Lukáša, čo o. i. znamenalo, že nemohol dostať žiadnu ďalšiu verejnú objednávku. Tak bol rímsky bohatý trh pre neho uzavretý a v dôsledku finančných ťažkostí sa musel uspokojiť aj s menšími prácami mimo hlavné mesto (napr. sochy pre benediktínske opátstvo v Monte Cassine).
Jeho posledným dielom, ktoré vytvoril na odporúčanie svojho priateľa Filippa Juvarru, v tom čase dvorného architekta savojského vojvodu Viktora Amadea II., boli dve sochy (svätej Kristíny a svätej Terézie) pre turínsky Kostol San Cristina.
Zatrpknutý Pierre Le Gros zomrel na zápal pľúc začiatkom mája 1719, necelý mesiac po dovŕšení päťdesiatich troch rokov. Jeho telesné ostatky uložili v národnom chráme Francúzov, v Kostole San Luigi dei Francesi. V roku 1725 bol posmrtne rehabilitovaný a opäť prijatý do Akadémie svätého Lukáša.
130P/McNaught-Hughes
130P/McNaught-Hughes je periodická kométa, ktorú objavili Robert H. McNaught a Shaun M. Hughes. Bola objavená 30. septembra 1991.
Miletičova ulica
náhľad|Bytový dom sídliska na Miletičovej ulici, príklad [[Socialistický realizmus v architektúre na Slovensku|socialistického realizmu na Slovensku]] Miletičova je ulica v bratislavskom okrese Bratislava II, v mestskej časti Ružinov, miestnej časti Nivy. Najznámejšia je tým, že sa na nej nachádza najväčšie bratislavské trhovisko.
Ulica je pomenovaná podľa Svetozara Miletiča, srbského právnika a novinára.
Koncom januára 2023 bola na čísle 27 otvorená prvá dominikánska reštaurácia na Slovensku s názvom La Dominicana Restaurant.
Niolu-Omessa
Niolu-Omessa je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 12 obcí.
Răzvan Sabău
Răzvan Sabău (* 18. jún 1977, Bukurešť, Rumunsko) je súčasný rumunský profesionálny tenista.
129P/Shoemaker-Levy
129P/Shoemaker-Levy je periodická kométa, ktorú objavili Carolyn Jean Spellman Shoemakerová, Eugene Merle Shoemaker a David H. Levy. Bola objavená 9. februára 1991.
Venelles
Venelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 8142 obyvateľov (2009).
Chrtníky
Chrtníky sú obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 88 obyvateľov, z toho 44 mužov a 44 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 37,4 roka, ženy 42,9 roka).
4303 Savitskij
4303 Savitskij je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 25. septembra 1973.
Bourbach-le-Bas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polokov
Polokovy sú jedna z troch hlavných skupín chemických prvkov. Rozdelenie je založené na chemickej väzbe a ionizačných vlastnostiach prvkov. Ich vlastnosti tvoria prechod medzi kovmi a nekovmi.
Equitable Life Building
Equitable Life Building bola výšková budova v New Yorku. Bola postavená v roku 1870 na 120 Broadway a mala sedem poschodí. Equitable Life Building bola prvá kancelárska budova s výťahmi. 9. januára 1912 ju zničil požiar.
Na jej mieste bol v roku 1915 postavený mrakodrap Equitable Building.
128P/Shoemaker-Holt
128P/Shoemaker-Holt je periodická kométa, ktorú objavili Carolyn Jean Spellman Shoemakerová, Eugene Merle Shoemaker a Henry E. Holt. Bola objavená 18. októbra 1987.
Sviniarka (prítok Gaderského potoka)
Sviniarka je krátky potok v dolnom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Gaderského potoka, meria 1 km a je tokom VI. rádu.
Tečie v centrálnej časti Veľkej Fatry, v podcelku Bralná Fatra, kde preteká rovnomennou dolinou. Pramení na juhovýchodnom svahu vrchu Nad Uhliskami (1 229,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 950 m n. m. Od prameňa tečie sprvu západným smerom, potom pokračuje viac na západojuhozápad. Do Gaderského potoka sa vlieva v doline Dedošová severoseverozápadne od horárne Škap v nadmorskej výške cca 735 m n. m. Tečie na katastrálnom území obce Blatnica a nepriberá žiadne prítoky.
František Vlossák
František Vlossák (Vlošák) (* 22. október 1864, Bobrov – † 30. marec 1956, South Bethlehem) bol rímskokatolícky kňaz a krajanský činiteľ.
Ladislav Pecko
Ladislav Pecko(* 27. jún 1968) je bývalý slovenský futbalový reprezentant a futbalový tréner. Hrával na poste pravého obrancu a patrí k najlepším hráčom Slovana Bratislava v celej jeho histórii. V roku 2009 ako tréner priviedol Slovan k titulu po desiatich rokoch. V roku 2010 trénersky prevzal slovenský Corgoňligový tím 1. FC Tatran Prešov, kde nahradil Romana Pivarníka. Klub zmenu trénera učinil kvôli zlým výsledkom seniorského A-mužstva (5 prehier, 1 remíza, pozn.). V júni 2011 však Tatran spoluprácu s Lacom ukončil, aj napriek udržaniu sa klubu v Corgoň lige, čo bolo nepochybne jeho zásluhou. Zároveň s ním klub opustil aj jeho asistent Vladimír Kinder.
Úspechy
Ako hráč Ako tréner
Orezza-Alesani
Orezza-Alesani je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 23 obcí.
Džabal Tubkál
Džabal Tubkál (-v spisovnej arabčine; prepis podľa miestnej výslovnosti Džebel Tubkal, po francúzsky (D)jebel Toubkal alebo Massif du Toubkal),, je najvyšší vrch Atlasu a Maroka. Leží v pohorí Vysoký Atlas, južne od mesta Marakeš v Národnom parku Tubkal. Je to aj najvyšší vrch celej severnej Afriky. Je pomerne ľahko zdolateľný a poskytuje nádherný výhľad na Maroko a pri peknom počasí aj na Saharu.
Yoani Sánchez
Yoani Maria Sánchez Cordero známa ako Yoani Sánchez (* 4. október 1975, Havana, Kuba) je kubánska disidentka a bloggerka. Jej blog Generación Y je prekladaný do 20 jazykov.
Život
Yoani Sánchez vyštudovala filológiu na Havanskej univerzite. V roku 2002 emigrovala do Švajčiarska, ale o dva roky sa vrátila späť na Kubu.
Jej články uverejňuje aj slovenský .týždeň.
Aero L-159 Alca
thumb|right|L-159A počas letu thumb|right|Kabína pilota lietadla L-159 thumb|right|Lietadlo L-159 vyzbrojené raketami Sidewinder thumb|right|L-159B
Aero L-159 ALCA (Advanced Light Combat Aircraft) je jednomiestne ľahké bojové lietadlo, určené primárne na podporu pozemných vojsk a sekundárne na prieskum. V obmedzenej miere je schopné viesť vzdušný boj proti vrtuľníkom, bezpilotným prostriedkom, ľahkým bojovým a transportným lietadlám. Dvojmiestne verzie L-159T1 a L-159B sú určené hlavne na výcvik pilotov, ale môžu byť použité aj na plnenie bojových úloh.
Vznik a vývoj
Pri vývoji lietadla vychádzali konštruktéri zo skúseností s predchádzajúcimi modelmi L-39 Albatros a L-39MS / L-59 Super albatros. Návrhové štúdie lietadla L-159 sa začali v roku 1992 a samotný vývoj bol zahájený v roku 1994. V apríli 1995 sa česká vláda zaviazala pokryť 25 % nákladov na vývoj a zakúpiť 72 lietadiel. Táto objednávka vo výške 708 miliónov amerických dolárov bola podpísaná v júli 1997.
Dňa 12. júna 1997 bol slávnostne predstavený prototyp stroja a 2. augusta toho istého roka sa konal prvý let. Počas prvého päťdesiat minútového letu dosiahlo lietadlo rýchlosť 670 km/h a výšku 5 000 m. Prvý prototyp L-159 bol v dvojmiestnom prevedení, druhý už spĺňal požiadavku armády na jednomiestny stroj a stal sa predlohou pre sériovú výrobu. Jednomiestna verzia ALCA vzlietla prvýkrát 18. augusta 1998 a verejnosti bola predstavená na leteckom dni CIAF 29. augusta 1998 v Hradci Králové.
Dňa 10. apríla 2000 boli na leteckej základni v Čáslavi odovzdané armáde prvé 2 sériové kusy L-159A pre účely vojskových skúšok. Preberacie konanie bolo ukončené 29. decembra 2000 a lietadlá boli oficiálne zaradené do výzbroje. Do konca roka 2003 bolo českému letectvu dodaných všetkých 72 lietadiel L-159A.
V roku 2001 bola zahájená stavba dvojmiestnej verzie L-159B, určenej na export. Lietadlo absolvovalo svoj prvý let 1. júna 2002 a po úspešnom absolvovaní letových skúšok bolo propagované vo viacerých krajinách. Napriek záujmu mnohých zahraničných armád nebol doteraz žiaden stroj v tomto prevedení objednaný a v prevádzke naďalej zostáva jediný prototyp.
V júni 2006 podpísalo Ministerstvo obrany ČR so spoločnosťou Aero Vodochody zmluvu o prebudovaní štyroch lietadiel L-159A na dvojmiestnu verziu L-159T1. Prvé takto upravené lietadlo vzlietlo 8. marca 2007 a všetky štyri varianty L-159T1 boli českej armáde dodané v novembri 2007.
Drak
V lietadlách L-159T1 a L-159B došlo k istým konštrukčným úpravám, aby sa získalo miesto pre ďalšieho člena posádky, avšak pri každej verzii sa s tým vývojári vysporiadali inak. Z nosa L-159T1 bol odstránený palubný radar a namiesto neho tam premiestnili zariadenia, ktoré sa pôvodne nachádzali za pilotom. Takýmto spôsobom získali konštruktéri priestor pre inštruktora. Verzia L-159B získala priestor pre druhého člena posádky na úkor jednej palivovej nádrže, čím sa skrátil maximálny dolet na. Ďalším výrazným rozdielom medzi L-159B a jednomiestnou verziou je nadstavec na tankovanie, ktorý sa nachádza v pravej prednej časti trupu lietadla.
Kabína pilota
Pilot lietadla sedí v ľahko opancierovanej kabíne na vystreľovacom sedadle českej výroby VS-2B, ktoré umožňuje katapultovanie v nulovej výške a pri nulovej rýchlosti. Kabína je pred nepriateľskou streľbou chránená zboku kompozitno-keramickým pancierovaním a zospodu pancierovou doskou. Letové údaje sú zobrazované na priehľadovom displeji (HUD) a na dvoch farebných multifunkčných LCD displejoch. V kabíne je využitý koncept HOTAS (Hands-On-Throttle-And-Stick), t.j. najdôležitejšie ovládacie prvky sú umiestnené na plynovej a riadiacej páke. Riadenie lietadla je hydraulicko-mechanické.
Avionika
V nose lietadla je umiestnený pulzný dopplerovský rádiolokátor FIAR Grifo-L s maximálnym dosahom 100 km, ktorý umožňuje vyhľadanie pozemných aj vzdušných cieľov. Pri vyhľadávaní vzdušných cieľov má radar päť režimov prevádzky a môže sledovať až osem cieľov súčasne. Pre vlastnú ochranu používa L-159 rádiolokačný výstražný systém Sky Guardian 200 RWR (Radar warning receiver) s pokrytím 360o, schopný detegovať hrozby zo zeme aj zo vzduchu s aktívnym, poloaktívnym a pasívnym radarovým navádzaním. Tento systém je prepojený s výmetnicami klamných cieľov Vinten Vicon 78, ktoré môžu odpaľovať v automatickom, poloautomatickom alebo manuálnom režime. Lietadlo nie je vybavené žiadnym LWR (laser warning receiver) ako ochrana pred laserom navádzanou muníciou, či CIRCM (Common Infrared Countermeasures) senzorom na detekciu odpálenia rakiet zem-vdzuch s infračerveným navádzaním ani CMWS (Common Missile Warning System). Navigáciu zabezpečuje inerciálny navigačný systém a satelitný systém GPS. Komunikačný systém pozostáva z palubného telefónu a dvojice VHF/UHF rádiostaníc.
Motor
O pohon lietadla sa stará dvojprúdový motor Honeywell F124-GA-100 s maximálnym ťahom 28 kN. Mierne upravená verzia tohto motora je použitá tiež v cvičnom lietadle Alenia Aermacchi M-346 Master. Do ôsmych vnútorných nádrží (šesť v trupe a dve na koncoch krídel) sa vojde takmer 2 000 litrov paliva. Ďalšie štyri prídavné palivové nádrže (dve po 525 l a dve po 350 l) môžu byť umiestnené na závesníkoch pod krídlami.
Varianty
thumb|right|L-159T1
Používatelia
Česko Irak USA
Špecifikácie
right|300px
Chvaletice
Chvaletice sú mesto v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 091 obyvateľov, z toho 1 497 mužov a 1 594 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,9 roka (muži 39,1 roka, ženy 42,6 roka).
Snežné pásové vozidlo
thumb|Ratrak PistenBully PB 240 D
Snežné pásové vozidlo alebo snehové pásové vozidlo je špeciálne pásové vozidlo, určené najmä na pohyb po snehovej vrstve.
Hlavné druhy sú snežná rolba (alebo rolba), snežný ratrak (alebo ratrak, pásové vozidlo na úpravu snehu) a snežný skúter. Výrazy rolba aj ratrak sú odvodené od značky výrobku (Rolba a Ratrac). Kým definícia snežného skútra je jasná, použitie termínov rolba a ratrak a podobne nie je ustálené. V praxi sa výrazy rolba a ratrak a termín snežné pásové vozidlo zvyknú zamieňať; podľa slovníkov je rolba vozidlo na dopravu po snehu, kým ratrak vozidlo na úpravu snehu (podľa Veľkého slovníka cudzích slov je rolba pásové vozidlo používané na dopravu v snehu a ratrak je „s valcovacími prívesmi na úpravu snehových lyžiarskych terénov“, podľa Slovníka cudzích slov - akademického je rolba definovaná ešte užšie len ako „horské pásové vozidlo na dopravu po snehu značky Rolba“ a ratrak je definovaný rovnako ako vo Veľkom slovníku cudzích slov); ale napr. v Nariadení vlády SR 222/2002 Z.z. je slovo rolba zrejme stotožnené s „pásovým vozidlom na úpravu snehu“ (čo je pôvodne preklad anglického "piste caterpillar" z európskeho práva) teda s ratrakom.
Ratrak
Ratrak (teda pásové vozidlo na úpravu snehu) je podobne ako lyžiarsky vlek a snežné delo, dôležitým vybavením zjazdovky. Povrch vyťaženej zjazdovky je potrebné niekoľkokrát denne upravovať. Ratraky na úpravu zjazdoviek používajú radlicu a špeciálny príves na zarovnanie. Ratrak na úpravu bežeckých tratí za sebou ťahá zaťažený príves s lyžinami, ktoré vytvárajú bežeckú stopu.
Iné snežné pásové vozidlo
Ostatné snežné pásové vozidlá sa typicky používajú na dopravu po zasnežených územiach - horách alebo severských oblastiach. Pred ich rozšírením sa na dopravu v zasnežených horách používali na podobné účely prevažne sane ťahané ručne alebo koňmi. Snežné pásové vozidlá sú typicky schopné pohybu aj po strmých svahoch.
Francis Poulenc
Francis Poulenc (* 7. január 1899, Paríž, Francúzsko† 30. január 1963, tamtiež) bol francúzsky hudobný skladateľ a klavirista, jeden z členov tzv. Parížskej šestky.
Životopis
náhľad|Pamätná tabuľa Francisa Poulenca v [[Paríži]]. Narodil sa v rodine bohatých farmaceutických magnátov (farmaceutická firma založená jeho predkami existuje dodnes). Jeho matka bola talentovaná amatérska klaviristka a postarala sa o synovo základné hudobné vzdelanie. Vďaka bohatému rodinnému zázemiu mu bolo umožnené študovať klavírnu hru u prominentného španielskeho virtuóza Ricarda Viñesa. Hudobnú skladbu však Poulenc v tomto období neštudoval.
V 18-ich rokoch zložil ako samouk svoju prvú skladbu Rapsodie Nègre pre barytón a orchester, ktorá vyvolala v Paríži senzáciu. Rodičia, ktorí zomreli v rokoch 1916 a 1917 sa tohto úspechu už nedožili. V roku 1918 bol Poulenc je povolaný do armády, kde zotrval do roku 1921.
Public domain
Public domain (doslova „verejná oblasť“) je pojem (najmä) z anglosaského právneho systému. Znamená:
Francis Poulenc
Životopis
V januári 1920 pomenoval hudobný kritik Henri Collet Poulenca a jeho piatich priateľov-skladateľov Parížska šestka. Tento termín sa okamžite ujal a používa sa dodnes. V roku 1921 skladateľ začal pociťovať, že sa potrebuje zdokonaliť v skladateľskej technike a vyhľadal Charlesa Koechlina, ktorý nebol známym skladateľom, ale bol v Paríži uznávaný ako učiteľ. Poulenc ho navštevoval tri roky, počas ktorých sa zdokonaľoval najmä v harmónii.
Public domain
V slovenskom autorskom ide o nový fenomén (pozri napr. Web umenia). Na Slovensku sa autor nemôže vzdať svojich autorských (osobnostných) práv a tie sa nedajú ani kúpiť. (Tieto práva zabezpečujú ochranu autorstva a integrity diela. Ide napr. o právo označiť svoje dielo menom a právo na nedotknuteľnosť diela). K obrazom, sochám a výtvarným dielam sa viažu aj vlastnícke a autorské majetkové práva. Nadobudnutím vlastníckeho práva k veci, ktorej prostredníctvom je dielo vyjadrené (napr. kúpou konkrétneho obrazu galériou), sa nestáva jeho nový majiteľ nositeľom autorských práv k dielu. Na to, aby galéria mohla dielo použiť, musí získať súhlas autora alebo jeho dedičov prostredníctvom licenčnej zmluvy, ktorá rieši autorské výhradné majetkové práva. Ak dielo nie je voľné, tak jeho použitie bez explicitnej licencie je možné až po uplynutí trvanie autorských práv. Dielo je zvyčajne voľné týmto spôsobom až po 70 rokoch po smrti (posledného) autora. Druhou možnosťou je, že autor môže ponúknuť verejnosti bezúplatnú licenciu (napríklad licenciu Creative Commons) na ľubovoľné použitie diela, a prípadne možno predpokladať, že autor, ktorý svoje dielo takto označil, sa svojich práv nebude domáhať. V slovenskom autorskom zákone existuje je voľným dielom, aj také, ktorého autor nemá dedičov alebo dedičia odmietnu dedičstvo prijať, a to aj pred uplynutím doby trvania majetkových práv.
Francis Poulenc
Životopis
Významným pre Poulencov život i jeho tvorbu bol rok 1935, kedy pri autonehode tragicky zahynul jeho blízky priateľ Pierre-Octave Ferroud. Poulenc bol z udalosti otrasený. Táto tragédia viedla k tomu, že sa zúčastnil púte k čiernej rocamadourskej Madonne. Po tomto zážitku sa vrátil späť ku svojej katolíckej viere. V ďalšej fáze tvorby zložil množstvo duchovných vokálnych skladieb.
V rokoch 1953 – 1956 Poulenc zložil svoje najrozsiahlejšie dielo – operu Dialógy karmelitánok. Medzi jeho posledné diela patria hobojová a klarinetová sonáta. Poulenc náhle zomiera v roku 1963 na srdcový infarkt v Paríži, kde je aj pochovaný.
Osobnosť
Poulenc bol človek zvláštneho vtipu a duchaplnosti. Výzorovo pôsobil komicky a dokonca sa i podobal na jedného vtedajšieho francúzskeho komika. Jeho súkromný život bol pestrý. Poulenc bol homosexuál a netajil sa tým. . Jeho prvým dlhodobým partnerom bol maliar Richard Chanlaire. Vzťahy s ďalšími mužmi (medzi inými s barytonistom Pierrom Bernacom, pre ktorého napísal niekoľko diel), zostávajú zahalené rúškom tajomstva. Mal však vzťahy i so ženami, zamýšľal sa oženiť s dlhoročnou priateľkou Raymonde Linossierovou, čomu však zabránila jej smrť.
Poulencov život ovplyvnilo niekoľko tragédií, pri ktorých prišiel o blízkych priateľov, najprv o spisovateľa Raymonda Radigueta, ktorý zomrel na týfus, a neskôr skladateľa Pierre-Octava Ferrouda, ktorý zahynul pri autonehode. Tieto tragické udalosti Poulenca mimoriadne silno poznačili, čo nakoniec viedlo k tomu, že sa obrátil na katolícku vieru, ktorú stratil v mladosti. To sa odrazilo i na skladateľovej tvorbe. V roku 1950 sa hudobný kritik Claude Rostand vyjadril o Poulencovi, že je to „napoly chuligán, napoly mních“ ("le moine et le voyou"). Tento výrok sa okamžite vžil a dnes sa nezabudne pripomenúť v žiadnej Poulencovej biografii. Upozorňuje totiž na zvláštnu polarizáciu skladateľovej osobnosti i jeho diela.
Dielo
Poulenc je dnes najčastejšie interpretovaný v súvislosti s jeho zborovou tvorbou. Zaujímavými dielami sú tiež jeho tri opery, medzi ktoré patrí aj jeho najrozsiahlejšie dielo Dialógy karmelitánok. Opery nie sú uvádzané často, i keď podľa niektorých ide o najlepšie francúzske opery 20. storočia (v roku 2007 však boli opery Ľudský hlas a Prsia Tirésiove uvedené na doskách Státní opery Praha). Z orchestrálnej tvorby sú cenné koncerty, z ktorých vyniká najmä Koncert pre dva klavíre a orchester d-mol. Majstrovským dielom je trojica sonát – pre flautu, klarinet a hoboj, ktoré patria k ťažiskovému repertoáru týchto nástrojov. Pôvabné sú taktiež ďalšie diela Poulencovej komornej tvorby, medzi inými Trio pre hoboj, fagot a klavír.
Home Insurance Building
Home Insurance Building bola výšková budova v Chicagu. Na jej mieste bol postavený mrakodrap LaSalle National Bank Building.
Mrakodrap je výbornou ukážkou chicagskej školy.
Minus the Bear
Minus the Bear je americká rocková hudobná skupina. Skupina pochádza z mesta Seattle vo Washingtone.
Bicqueley
Bicqueley je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šelak
náhľad|Rôzne odtiene šelaku náhľad|Stará šelaková [[gramofónová platňa]]
Šelak je prírodná živica, ktorá sa získava z výlučkov viacerých druhov hmyzu z nadčeľade červce (Coccoidea), najmä však druhu Kerria lacca.
Vinson Massif
Vinson Massif je s výškou 4 897 m n. m. (v r. 2004) najvyšším vrchom Antarktídy. Je približne 21 kilometrov dlhý a 13 kilometrov široký. Pomenovaný je podľa amerického kongresmana za štát Georgia, Carla Vinsona, ktorý významne podporoval prieskum Antarktídy.
Šelak
Príprava
Výlučky citrónovožltej až tmavočervenej farby na vzduchu zasychajú. Zaschnutá živica sa z konárikov figovníkov odklepáva v podobe plástov alebo trubičiek. Surový šelak sa prepiera, pretaví a zbavuje tým nečistôt. Nalieva sa na pružné plechy alebo valce. Po stvrdnutí sa šelak odlupuje v podobe šupiniek. Jeho zafarbenie udáva obsah vosku a farbiva v ňom obsiahnuté. Šelak s najväčším obsahom vosku je jasnožltý, bez obsahu vosku je tmavočervený (rubínový šelak).
Vlastnosti
Šelak vzdoruje kyselinám, v zásadách mäkne a rozkladá sa. Rozpúšťa sa v 92% liehu. Udržiava sa v tmavých nádobách, pretože pôsobením svetla stráca pružnosť. Topí sa pri 80120 °C.
Bourbach-le-Haut
Bourbach-le-Haut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podhradský (priezvisko)
Podhradský je slovenské priezvisko odvodené od výrazu alebo lokality Podhradie. Najčastejšie je v okrese Nové Mesto nad Váhom, (najviac v meste Nové Mesto nad Váhom a obci Moravské Lieskové), ako aj v Bratislave.
Známi nositelia
Pozri v článku Podhradský.
Ventabren
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frenológia
Frenológia je (z dnešného pohľadu nevedecká) teória o súvislosti medzi tvarom mozgovne (a tým aj lebky a čŕt tváre) a psychickými vlastnosťami človeka. Rozšírená bola najmä na konci 18. a začiatku 19. storočia. O jej rozšírenie sa vtedy zaslúžil F. J. Gall (* 1758 - † 1828).
4269 Bogado
4269 Bogado je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil C. Torres 22. marca 1974.
Damara
Damara môže byť:
Bienville-la-Petite
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jadrové krmivo
Jadrové krmivá sú krmivá, ktoré obsahujú mnoho živín. Patria sem najmä zrniny - kŕmna pšenica, kŕmny jačmeň, ovos siaty, kukurica siata a iné, z ktorých sa vyrábajú kŕmne zmesi (šrot).
Šaktizmus
Šaktizmus (prívrženci sa volajú šaktisti alebo šaktovia) je denominácia hinduizmu, ktorá za najvyššie božstvo považuje Šakti (Božiu Matku) vo všetkých jej formách.
V čistom šaktizme nie je Veľká Bohyňa alebo Mahádéví (Veľká Matka) ničím iným než Najvyšším Božstvom.
Šaktizmus, ako ho vidíme dnes, sa vyformoval približne v prvých storočiach nášho letopočtu, hoci veľa jeho foriem začalo oveľa skôr najmä v období, kedy domorodé kultúry uctievali ženské vlastnosti prírody.
Šaktizmus má nie celkom všadeprítomné indické atribúty - obsahuje rituály s črtami nie veľmi pokrvnými s hlavnými hinduistickými vyznaniami. Väčšina Indov by sa ani dnes nemiešala s inými kastami. Nasledovníci Šakti však nevenujú veľký ohľad týmto kastovým rozdielom.
Archeológovia našli veľa ženských sošiek spodobňujúcich Božiu Matku na niektorých miestach v Indii, ktoré pochádzajú už z obdobia viac ako 5000 rokov pred Kristom. V Rigvéde sa spomínajú ženské božstvá vrátane populárnej Piesne k Božej Matke, ktoré sú veľmi dôležité pre nasledovníkov Dharmy, všeobecne a aj pre šaktistov. Šaktizmus dosť pripomína šivaizmus - je takisto orientovaný na tantry.
Šiva má svoju družku - je to Durga, ale s mnoho menami ako Párvatí, Kálí atď., pre šaktistov však Šiva je len prvkom šakti - na rozdiel od šivaizmu, v šaktizme Šakti a Šiva sú od seba neoddeliteľní a Šiva sa chápe skôr ako niečo transcendentné.
Z literatúry môžeme uviesť Márkandéja puránu, ktorá je jednou z osemnástich purán glorifikujúcu Veľkú Matku - Déví Mátá je ženský princíp stvorenia a udržiavania vesmíru. Ženský princíp však nie je nepovšimnutý ani vo védach.
Sultanát
Sultanát môže byť:
Sün kchaj kuo-ťi
Sün kchaj kuo-ťi ku-fen jou-sien kung-s’ (číns. 訊凱國際股份有限公司, medzinárodne vystupuje pod menom Cooler Master) je taiwanská firma zaoberajúca sa výrobou počítačového hardvéru, ktorá sa preslávila predovšetkým výrobou počítačových skríň a vzduchových chladičov.
Produkty
Spoločnosť Cooler Master vyrába počítačové skrine, napájacie zdroje, počítačové ventilátory, vzduchové chladiče procesorov a chladiace podložky pre notebooky.
Počítačová skriňa
Základom portfólia Cooler Master je výroba počítačových skríň a jednoduchších súčiastok (napájacie zdroje a ventilátory).
Elite
Modelový rad Elite patrí do lacnej až stredne drahej cenovej kategórie (< 50 €). Za svoju cenu ponúka primeranú kvalitu. Nevýhodou je slabé odhlučnenie a možnosť upratania kabeláže tak, aby nebránila prietoku vzduchu. Následkom toho sú vyššie teploty komponentov (operačnej pamäte, procesoru, grafickej karty a čipsetu). Teplotný rozdiel oproti kvalitným skriniam môže byť až 10 °C. Skrine Elite sa vyrábajú vo veľkostiach Mid Tower, Mini Tower a Mini ITX, v čiernom alebo čierno-šedom prevedení s obyčajnou alebo priehľadnou bočnicou.
690
Modelovým radom 690 vytvoril Cooler Master veľmi výhodnú skriňu. So svojou cenou 80 – 110 € ponúkol Cooler Master zákazníkom možnosti, ktoré ponúkajú najdrahšie skrine. Cooler Master modelom 690 urobil príjemný kompromis – zlúčil výhody drahých skríň s výhodami lacných skríň. Výsledkom je skriňa, ktorá je mierne väčšia než štandardné Mid Tower skrine, zdroj nachádzajúci sa pod základnou doskou a možnosť vedenia kabeláže poza panel, ku ktorému sa pripevňuje základná doska. Aj napriek svojim rozmerom ponúka 690 možnosť osadenia až 7 ventilátorov, ktoré zabezpečujú prietok vzduchu, ktorému nezavadzajú káble vedené poza základnú dosku.
HAF
Modelový rad HAF (High Air Flow; slov. Veľký prietok vzduchu) je high-end z ponuky Cooler Master. Táto skriňa je určená pre najnáročnejších používateľov.
Venaco (kantón)
Venaco je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 7 obcí.
Mount Kirkpatrick
Mount Kirkpatrick je druhá najvyššia hora v Antarktíde. Vrchol bol objavený a pomenovaný britskou antarktickou expedíciou (známou ako Nimrod) v roku 19081909. Meno dostal podľa glasgowského podnikateľa, ktorý výpravu podporoval. Hora nie je pokrytá ľadom. Je taktiež významným náleziskom fosílií z doby keď Antarktída bola teplým miestom s bujnou vegetáciou. Našli sa tu napríklad pozostatky Cryolophosaurusa.
Bouxwiller (Haut-Rhin)
Bouxwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Shire
Shire (obyčajne prekladané ako grófstvo) môže byť:
Chvojenec
Chvojenec je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 737 obyvateľov, z toho 390 mužov a 347 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,2 roka (muži 37,1 roka, ženy 39,5 roka).
Chýšť
Chýšť je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 203 obyvateľov, z toho 103 mužov a 100 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 38,2 roka, ženy 42,9 roka).
Ortodoxný spánok
Ortodoxný spánok (iné názvy: NREM, spánok NREM, NREM-spánok, spánok non-REM, non-REM-spánok, synchronizovaný spánok, telencefalický spánok, (?)tichý spánok, NREM je skratka z angl. non-rapid eye movement; posledné fázy NREM sa volajú pomalovlnný spánok alebo hlboký spánok) je pokojová fáza spánku, počas ktorej sa nesnívajú sny na rozdiel od fázy REM spánku, počas ktorej sa sny snívajú.
Väčšinu času zaberá pokojová fáza spánku (NREM), v priebehu ktorej sa človek môže bez ťažkostí prebudiť a základné funkcie ako dychová a srdcová frekvencia nie sú veľmi utlmené. Každých zhruba 90 minút sa táto fáza mení na fázu REM (čiže paradoxnú), v ktorej sa snívajú sny.
Spánkové fázy
Vedci zistili, že fázy spánku sú veľmi organizované. NREM fáza má štyri časti, ktoré majú svoje stále poradie. V priebehu NREM 1 spí človek ľahko a dá sa bez ťažkostí prebudiť. Potom sa spánok postupne prehlbuje. Najťažšie je spáča prebudiť počas najhlbšieho štádia 4. V priebehu noci sa spánková fáza NREM strieda s kratším obdobím REM fázy. Sny sa snívajú takmer výhradne vo fáze REM.
Jana Hubinská
Jana Hubinská (* 7. jún 1964, Bratislava) je slovenská herečka a speváčka.
Študovala na VŠMU v Bratislave (1986 - 1990) a na muzikálovej škole vo Varšave. V roku 1994 získala Cenu LITY za najlepší herecký výkon roka (za postavu Ona v Apatii). Pôsobí na voľnej nohe.
Účinkovala napríklad v českom televíznom seriáli Strážce duší (2004). Za úlohu v českom filme Děvčátko získala cenu Český lev. Vydala CD Hotel Hazard a spevácke schopnosti zúročila vo Feldekovej hre o Edit Piaf Smrť v ružovom. V muzikáli Kráľovná spieva blues hrá Billie Holidayovú.
Bola aj členkou poroty druhého ročníka súťaže Slovensko hľadá superstar (2005-2006).
Hrobice
Hrobice môžu byť:
Cezary Balicki
Cezary Balicki (4. august 1958) je poľský profesionálny bridžista. Balicki vyhral Transnational World Teams 2000, Otvorené majstrovstvá Európy družstiev 1989 a 1993. Bol druhý na Svetovej olympiáde družstiev 2000, Bermuda Bowl 1991. S partnerom Adamom Zmudzinskim bol tretí na Otvorených majstrovstvách sveta párov 1990.
4304 Geichenko
4304 Geichenko je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 27. septembra 1973.
Vernègues
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1386 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vezzani (kantón)
Vezzani je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 7 obcí.