cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikuláš z Myry
Životopis
Bol horlivým bojovníkom proti vtedajšiemu bludu arianizmu. Toto učenie kresťanského kňaza Areia z Alexandrie bolo aj vďaka sv. Mikulášovi oficiálne odsúdené v roku 325 na prvom nicejskom koncile.
Jeho najznámejším činom je určite zachránenie troch dcér. V meste totiž žila jedna rodina, ktorej otec prišiel o všetky peniaze a jeho tri dcéry si mali na živobytie a veno zarábať ako prostitútky. Keď sa to dozvedel Mikuláš, rozhodol sa im pomôcť. V noci dal do mešca peniaze a položil ich na okno domu, v ktorom rodina bývala. To isté urobil aj ďalšiu noc a majiteľ domu bol zvedavý, kto je ten dobrodinec. Na tretí deň si teda na Mikuláša počkal, keď dával mešec na okno a poďakoval sa mu. Mikuláš mu povedal, aby toto tajomstvo neprezradil. Každej dcére dal takto ako veno dokopy 100 aureov.
Ajat
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mikuláš z Myry
Po smrti
Jeho telo bolo uložené do sarkofágu a namočené do myrhy. Pôvodný sarkofág sa v Myre dochoval dodnes a je to typický umelecký štýl rímskych sarkofágov 3. storočia, teda so stĺpovým lemovaním. V roku 1087 ukradli námorníci z juhotalianskeho mesta Bari sarkofág z Myry a priviezli ho do Bari, kde ho uložili v chráme sv. Štefana (Ναός του Αγίου Στεφάνου). Počas jednej bohoslužby sa údajne zo sarkofágu začalo prúdom valiť také množstvo myrhy, že veriaci ju pozbierali do fľašiek a používali ju proti rôznym chorobám. Aj dnes je v sarkofágu stále veľa myrhy. Niektorí vravia o zázraku a o večnej myrhe v hrobe sv. Mikuláša.
Ajat
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mikuláš z Myry
Po smrti
Podľa kostrových pozostatkov moderní vedci spravili rekonštrukciu Mikulášovej tváre. Zlomenina nosu je pravdepodobne výsledkom hádky s biskupom Areiom. Svätý Mikuláš mal v čase smrti prešedivené vlasy, hnedé oči pri sebe, výrazné líca a nos a mal tmavšiu pokožku.
Ajat
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mikuláš z Myry
Úcta
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je svätý biskup a divotvorca Mikuláš veľmi uctievaný. Jeho ikona sa spravidla nachádza v základnom rade ikonostasu celkom vľavo (na sever). Okrem základného sviatku (6. december) je v kalendári uvedený aj sviatok prenesenia jeho ostatkov do Bari (9. máj). V Taliansku patrí medzi obľúbených svätých, Gréci ho uctievajú ako ochrancu námorníkov.
Kleinlobming
Kleinlobming je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Murtal.
Zimný šesťuholník
Zimný šesťuholník je asterizmus, ktorý uľahčuje orientáciu na zimnej oblohe. Rozprestiera sa sčasti na severnej a sčasti na južnej oblohe, pretože ním prechádza svetový rovník.
Hoci sa nazýva šesťuholník, skladá sa paradoxne zo 7 hviezd. Dvojica hviezd Castor a Pollux totiž pre svoju blízkosť na oblohe predstavujú len jeden jeho vrchol. Najvyššie položená z nich je na severnej pologuli hviezda Capella, ktorá je ako jediná zo šesťuholníka v zemepisných šírkach Slovenska aj cirkumpolárna - nezapadajúca.
Hviezdy
Prokyón a Sírius patria zároveň do ďalšieho asterizmu – Zimného trojuholníka.
NGC 2369
NGC 2369 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. decembra 1834.
QutIM
qutIM je multiprotokolový klient pre instant messaging. Je to multiplatformový program šírený pod licenciou GNU GPL. Cieľom bolo vytvoriť jednoduchý a používateľský prívetivý program.
Program je možné rozširovať pomocou zásuvných modulov.
NGC 2371
NGC 2371 je planetárna hmlovina v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
Pelé
Pelé, vlastným menom Edson Arantes do Nascimento (* 23. október 1940, Três Corações – † 29. december 2022, São Paulo ), bol brazílsky profesionálny futbalista hrajúci na pozícii útočníka. Mnohými bol považovaný za najlepšieho futbalistu všetkých čias.
Bol považovaný za perfektného záložníka i útočníka, výborného zakončovateľa a výnimočného v driblovaní i prihrávaní. Bol obdivovaný pre svoju rýchlosť a schopnosť skórovať hlavou (i napriek relatívnej malej výške) a počas svojej kariéry vsietil vo všetkých zápasoch dohromady 1284 gólov. Od roku 1977, keď skončil s aktívnou kariérou, bol veľvyslancom športu.
Frelinghien
Frelinghien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2370
NGC 2370 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 10. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Dolina Kościeliska
Dolina Kościeliska je dolina na poľskej strane Západných Tatier siahajúca od tatranského podhoria až po hlavný hrebeň Západných Tatier. Orograficky je pravým oddelením Doliny Czarnego Dunajca.
Poloha
Nachádza sa v Západných Tatrách. Rozprestiera sa na ploche približne, je dlhá a po obvode meria približne. Na západe ju obkolesuje severný hrebeň od Sivej veže po Przedniu Kopku, na juhu hlavný hrebeň na úseku od Siwego Zwornika po Malolučniak, na východe severozápadný hrebeň Malolučniaka  po Mały Regiel.
Má veľa bočných vetiev. Najväčšie sú: Dolina Miętusia, Dolina Tomanowa a Dolina Pyszniańska (Pyszna). Ďalšie väčšie oddelenia sú: Żleb pod Wysranki, Wąwóz Kraków, Wściekły Żleb, Zastolański Żleb, Dolinka Iwanowska, Dolina Smytnia. Dolinou preteká Kościeliski Potok.
Najvyšším bodom doliny je Blyšť,,. Z doliny možno vidieť najvyšší vrch Západných Tatier Bystrú. Dolina Kościeliska tvorí dlhú a hlbokú skalnú roklinu, ktorej steny, nazvané brány, sa na troch miestach približujú k sebe. Sú to: Niżnia Kościeliska Brama, Pośrednia Kościeliska Brama a Wyżnia Kościeliska Brama.
Geológia
Južnú časť doliny tvoria kryštalické horniny. Vo veľkej miere na vytváraní profilu doliny sa podieľal ľadovec. Prostrednú a dolnú časť doliny tvoria sedimenty, najmä vápenec, dolomity, bridlice a pieskovce. Na formovaní doliny mal hlavný podiel Kościeliski Potok a voda tečúca podzemnými trhlinami. Výsledkom tejto činnosti sú bralá fantastických tvarov, strmé skalné steny a početné krasové jaskyne a poľany ako napríklad: Stara Polana, Polana Pisana, Stare Kościeliska, Wyżnia Kira Miętusia.
V doline sa nachádza niekoľko turisticky dostupných a často navštevovaných jaskýň: Jaskinia Mroźna, Smocza Jama, Jaskinia Mylna, Jaskinia Raptawicka a Jaskinia Obłazkowa. Takmer ku všetkým vedú turistické chodníky. Jedinou výnimkou je jaskyňa Dziura v Doline ku Dziurze.
Rastlinstvo
Dolinu charakterizuje bohatá flóra. Rastie tu veľa v poľských Karpatoch zriedkavo sa vyskytujúcich rastlín. Napríklad skalník plstnatý (Cotoneaster nebrodensis), prilbica chlpatoplodá (Aconitum lasiocarpum), ostrica dvojdomá (Carex dioica ), vojnovka belasá (Polemonium caeruleum) a iné.
Turistika
Zo Zakopaného do osady Kiry, ktorá je miestnou časťou Kościeliska, premávajú autobusy a mikrobusy. Po doline je možné pohybovať sa pešo alebo využiť služby drožkárov. V sezóne patrí k najnavštevovanejším dolinám v poľských Tatrách. Je súčasťou Tatrzańskiego Parku Narodowego a východiskom do mnohých iných dolín. V hornej časti doliny (z Kir 5,5 km, 1:30 h pešo) sa nachádza Chata PTTK na Hali Ornak. Podrobnejšie sú trasy uvedené v turistických sprievodcoch.
Melz-sur-Seine
Melz-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hekla
Hekla sa nachádza na južnom okraji východnej riftovej zóny. Na rozdiel od väčšiny islandských sopiek, ktoré produkujú tholeitické bazalty, hlavný produkt erupcií Hekly sú bazaltové andezity. Erupcie prebiehajú z dlhej trhliny Heklugjá, ktorá križuje sopku a prebiehajú pozdĺž celej trhliny.
Časté erupcie v priebehu vekov uložili na celom Islande vrstvy tefry, čo predstavuje dobrý zdroj záznamov pre vulkanológov, študujúcich erupcie sopiek Islandu. thumb|left|250px|Pohľad na Heklu z Pjórsárdaluru.
NGC 2372
NGC 2372 je planetárna hmlovina v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. marca 1785.
Méry-sur-Marne
Méry-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Allas-les-Mines
Allas-les-Mines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Méry-sur-Marne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allas-les-Mines
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cassovia Hockey Cup
Cassovia Hockey Cup je hokejový turnaj, ktorý vznikol v auguste 2009 a bol spojený s 61. ročníkom Tatranského pohára, kvôli rekonštrukcii Popradskej AquaCity Hockey Arény. Premiérové víťazstvo získal domáci klub HC Košice.
NGC 2373
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Klöch
Klöch je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v  okrese Südoststeiermark.
Fresnes-sur-Escaut
Fresnes-sur-Escaut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chudobín
Chudobín je miestna časť obce Litovel s asi 220 obyvateľmi. V januári roku 2015 tu bolo evidovaných 90 adries. Obec sa nachádza asi od Mladečských jaskýň.
História
Prvá zmienka o Chudobíne je z 1. septembra 1200. V minulosti býval strediskom chudobínského panstva. Stoja tu tri kostoly: pravoslávny, rímskokatolícky a husitský. Pôvodná tvrdza (prvýkrát spomínaná v roku 1348) bola prestavaná na renesančný zámok a v polovici 19. storočia bola prestavaná rodinou Tersch podľa návrhu Antona Archa na novorenesančný zámok. Z tejto doby pochádza aj zámocký park.
Neďaleko obce vedie miestna železničná trať 274 z Mladče do Litovle. Obcou vedie cesta II/373.
NGC 2374
NGC 2374 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. januára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8, veľkosť 19´.
Obsahuje najmenej dvadsať hviezd so zdanlivou hviezdnou veľkosťou väčšou ako 14 m. Pri niekoľkých ďalších hviezdach nie je isté, či sú súčasťou otvorenej hviezdokopy NGC 2374.
Ulysses (román)
Ulysses je román írskeho spisovateľa Jamesa Joycea. Prvýkrát vyšiel v sériovom vydaní v americkom literárnom časopise The Little Review, kde sa objavoval od marca 1918 do decembra 1920. Knižne bol publikovaný Sylviou Beachovou 2. februára 1922 v Paríži. Tento román je považovaný za jednu z najdôležitejších diel modernistickej literatúry. Ulysses opisuje putovanie hlavnej postavy príbehu, Leopolda Blooma, Dublinom počas obyčajného dňa, 16. júna 1904. Názov diela je narážkou na hrdinu Homérovho eposu Odysea (angl. Ulysses). Medzi týmito dvoma dielami preto existuje množstvo spojitostí, či už v zobrazení postáv alebo v dejovej línii (napr. zhoda medzi Leopoldom Bloomom a Odyseom, jeho manželkou Molly Bloomovou a Penelopou a Stephenom Dedalusom a Télemachom). V súčasnosti je 16. jún celosvetovo oslavovaný Joyceovými fanúšikmi ako Bloomsday (teda Bloomov deň). Ulysses tvorí v originálnej anglickej verzii 265 000 slov, pričom slovnú zásobu diela tvorí 30 030 slov (vrátane vlastných mien, plurálov a rôznych tvarov anglických časov). Celkovo je román rozdelený do 18 epizód. Hneď po vydaní sa Ulysses stal predmetom mnohých sporov a podrobného skúmania. Pre obvinenia z oplzlosti sa kvôli románu viedli súdne spory a v písomnej forme taktiež dlhotrvajúca „vojna s Joyceom". Technika prúdu vedomia, dôkladná štruktúra a experimentálna próza plná slovných hračiek, paródií a narážok, či detailné opisy a vulgárny humor spôsobili, že na román sa nazerá ako na jedno z najvýznamnejších diel modernizmu. V roku 1999 vydavateľstvo Modern Library označilo román Ulysses za číslo jeden v ich zozname 100 najlepších anglicky písaných diel 20. storočia.
Pôvod
Joyceovo prvé stretnutie s Odyseom sa uskutočnilo prostredníctvom diela Charlesa Lamba Dobrodružstvá Ulyssesa (ang. Adventures of Ulysses). Ide o adaptáciu Odysey pre deti, vďaka ktorej sa s najväčšou pravdepodobnosťou v Joycovej mysli zakorenila latinská verzia Odyseovho mena. Za školských čias napísal esej Ulysses na tému „môj najobľúbenejší hrdina“. Joyce raz povedal Frankovi Budgenovi, že vníma Odysea ako jediného komplexného hrdinu v literatúre. Dokonca uvažoval o tom, že nazve svoju zbierku poviedok Dublinčania „Ulysses v Dubline". Nakoniec sa tento nápad zobraziť Odysea vo svojom diele rozvinul z príbehu uverejnenom v Dublinčanoch v roku 1906 do rozsiahleho románu, ktorý začal písať v roku 1914.
Antisemitizmus a náboženstvo
Leopold Bloom označuje sám seba ako Žida v epizóde – Kyklopovia, hoci jeho matka, Ellen Higginsová, bola rímskokatolíčka, jeho otec, Rudolph Virag, sa narodil ako žid, ale konvertoval na protestantizmus. Sám Leopold Bloom konvertoval na katolicizmus kvôli sobášu s Molly Bloomovou. Leopold nezachovával židovské zvyky, ale napriek tomu prejaví niekedy ich chybné dodržiavanie počas románu. Don Gifford a Robert Seidman napísali, že írsky antisemitizmus je jedna z hlavných tém Ulyssesa. Nebol tak rozšírený ako v iných častiach Európy, ale napriek tomu časť z toho čo nazvali „mätúcou spleťou predsudkov a neznášanlivosti“ pociťovali v Írsku v roku 1904, kde v tej dobe bola malá, ale vládnuca trieda konzervatívnych a defenzívnych anglo-írskych protestantov a 90% väčšina rímskokatolíkov, ktorí ako spoločenstvo boli „puritánski a prísni“. Antisemitizmus sa prejavil v stereotypnej predstave o Židoch ako protikresťanoch a v hanlivých menách pre nich. Napriek tomu, židovská populácia v Írsku rástla ako výsledok odchodu židov z východnej Európy. V roku 1881 sa počet židov pohyboval na čísle 472, no už v roku 1901 to bolo 3,769, čo sa rovnalo 0,08 percenta svetovej populácie. Edward Raphael Lipsett, žid žijúci v Dubline, napísal v roku 1906 že: „Jednu vec si myseľ domáceho obyvateľstvo nedokáže zapamätať a síce, že aj židia môžu byť Írmi …táto myšlienka je pre myslenie domáceho obyvateľstva celkom nepochopiteľná. Martin Amis píše, že Joyce vykreslil náboženstvo v Írsku vo všeobecnosti ako ideológiu nepreskúmateľného klišé, charakteristické pre oboje, antisemitizmus i rímskokatolicizmus ako „skostnatenie mŕtvej prózy a mŕtvych myšlienok“.
Štruktúra
Ulysses je rozdelený do osemnástich kapitol alebo „epizód“. Na prvý pohľad sa môže zdať, že väčšina knihy je chaotická a bez akejkoľvek štruktúry. Joyce raz povedal, že do knihy „vložil toľko tajomstiev a rébusov, že akademici strávia celé storočia hádaním sa o tom, čo som vlastne chcel povedať.“ Toto podľa vlastných slov uskutočnil s cieľom, aby sa román stal „nesmrteľným“. Po jeho vydaní Stuart Gilbert a Herbert Gorman uverejnili 2 schémy interpretácie Joyceovho textu, ktoré, aby uchránili Joycea od obvinení z obscénnosti, objasnili jeho spojitosť s Odyseou, a tiež vysvetlili vnútornú štruktúru románu. Každá kapitola románu Ulysses sa vyznačuje špecifickou témou a literárnym štýlom, a jej postavy korešpondujú s postavami v jednotlivých epizódach Odysey. Pôvodný text neobsahoval názvy epizód. Tie pochádzajú až z Linatiho a Gilbertovej schémy. Joyce označoval epizódy Homérovými názvami vo svojich listoch. Niektoré osobité názvy epizód, ako „Nausikaa“ alebo „Telemachiáda“, prevzal z dvojzväzkového diela Victora Bérarda Les Phéniciens et l´Odyssée, do ktorého nahliadol v roku 1918 v hlavnej Zürišskej knižnici (Zentralbibliothek Zürich).
1. epizóda: Télemachos
Je osem hodín ráno. Neviazaný študent medicíny Buck Mulligan zavolá Stephena Dedalusa (mladého spisovateľa, ktorý sa čitateľom predstavil už v diele Portrét mladého umelca) na strechu Martelskej veže v Sandycove, kde obaja bývajú. Medzi Stephenom a Mulliganom panuje napätie, spôsobené Mulliganovou krutou poznámkou na adresu Stephenovej nedávno zosnulej matky, ktorú Stephen prepočul, a tiež tým, že Mulligan ponúkol anglickému študentovi Hainesovi, aby s nimi býval vo veži. Traja mladíci sa naraňajkujú a vydajú sa na prechádzku po pobreží, kde si Mulligan od Stephena vyžiada kľúč od veže a splatenie pôžičky. Odchádzajúci Stephen vyhlási, že sa v ten večer do veže nevráti, keďže Mulligan, ten uzurpátor, ju zabral pre seba.
2.epizóda: Nestor
Stephen učí hodinu histórie na tému víťazstiev Pyrrha z Epiru. Po hodine jeden zo študentov, Sargent, zostane v triede a Stephen mu pomáha vypočítať niekoľko cvičení z aritmetiky. Stephen hľadí na škaredého Sargenta a snaží sa predstaviť si lásku, ktorú k chlapcovi beztak cíti jeho matka. Potom Stephen navštívi riaditeľa školy, pána Deasyho, od ktorého prijme svoju výplatu a list, s ktorým má zájsť do redakcie novín a dať ho uverejniť. Popri tom diskutujú o írskych dejinách a o vplyve Židov na ekonomickú situáciu. Vo chvíli, keď je Stephen už na odchode, si Deasy neodpustí svoju poslednú posmešnú poznámku na adresu Židov, tvrdiac, že Íri Židov nikdy neprenasledovali, pretože ich do krajiny nikdy ani nevpustili. Z tejto epizódy pochádza niekoľko najznámejších citátov celého románu, ako napríklad Dedalusovo tvrdenie, že „dejiny sú nočná mora, z ktorej sa pokúšam prebudiť“ a že Boh je „krik na ulici“.
3. epizóda: Proteus
Zatiaľ čo sa Stephen bezcieľne poneviera po Sandymount Strand, premýšľa o rôznych filozofických pojmoch, svojej rodine, svojom študentskom živote v Paríži a o smrti svojej matky. Ako tak Stephen spomína a hĺba, ľahne si medzi skaly, pozoruje okoloidúci pár a akéhosi psa, zaznamená si pár nápadov na básne, špára sa v nose a vymočí sa za skalou. Táto kapitola sa vyznačuje rozprávačskou technikou zvanou prúd vedomia, pre ktorú je mimo iné charakteristická častá a nevysvetliteľná zmena predmetu rozprávania. Stephenovo vzdelanie sa odráža v mnohých ťažko pochopiteľných narážkach a citátoch z cudzích jazykov.
4. epizóda: Kalypsó
Príbeh sa náhle mení. Opäť je 8 hodín ráno, ale dej sa presúva na druhý koniec mesta a k druhému hlavnému protagonistovi knihy. Je to Leopold Bloom, reklamný agent židovského pôvodu. Po tom, ako začal pripravovať raňajky sa Bloom rozhodne prejsť k mäsiarovi a kúpiť bravčovú ľadvinku. Po návrate domov pripraví raňajky a prinesie ich spolu s poštou svojej manželke Molly, ktorá leňoší v posteli. Jeden z listov je od jej koncertného manažéra Hugha Boylana prezývaného Blazes (Šľak). Bloom vie, že Boylan má neskôr v ten deň robiť Molly spoločníka v posteli a táto predstava ho mučí. Bloom číta list od ich dcéry. Kapitola končí Bloomovým vyprázdňovaním sa na vonkajšej latríne.
5. epizóda: Pojedači lotosu
Bloom sa dostáva na poštu na Westland Row, kde si prevezme list od „Marthy Cliffordovej" adresovaný jeho pseudonymu „Henrymu Flowerovi". Stretne známeho a zatiaľ čo sa rozprávajú, Bloom zíza na jednu ženu v pančuchách. V tom mu čoskoro zabráni prechádzajúca električka. Potom si prečíta dopis a pod železničným nadjazdom obálku roztrhá a zahodí. Zastaví sa v katolíckom kostole a rozjíma nad teológiou. Ide k lekárnikovi, kde kúpi citrónové mydlo. Následne stretne ďalšieho známeho, ktorému nechtiac dá tip na víťaza konských dostihov - koňa s menom Letáčik. Nakoniec sa Bloom vydá do kupeľov.
7. epizóda: Aiolos
Bloom sa v redakcii novín Freeman's Journal pokúša umiestniť inzerát. Hoci je mu editor spočiatku naklonený, Bloomov inzerát je nakoniec odmietnutý. Prichádza Stephen a prináša dopis od Deasyho o krívačke a slintavke, ale s Bloomom sa tesne minú. Stephen vedie editora a ostatných do krčmy, pričom im rozpráva príbeh o dvoch dublinských vestálkach. Celá epizóda je rozdelená na krátke úseky, z ktorých každý nesie novinový titulok a vyznačuje sa množstvom rečníckych prostriedkov a figúr.
8. epizóda: Laistrygonovia
S blížiacim sa časom obeda sú Bloomove úvahy popretkávané myšlienkami na jedlo. Stretne jednu zo svojich bývalých lások a dozvie sa, že Mina Purefoyová práve rodí. Vstúpi do reštaurácie v hoteli Burton, kde sa mu pri pohľade na ľudí napchávajúcich sa ako zvieratá dvihne žalúdok. Rozhodne sa preto ísť radšej k Davymu Byrnovi, kde si dá sendvič s gorgonzolou a pohár burgundského. Premýšľa o začiatkoch jeho vzťahu s Molly a o tom, ako sa jeho manželstvo pokazilo: „Taký som bol. Takýto som teraz." Bloom sa zamyslí nad tým, čo asi jedia a pijú bohovia a bohyne, a či sochy gréckych bohýň v Národnom múzeu majú vylučovacie kanály rovnako ako smrteľníci. Bloom opustí krčmu a vydá sa smerom k múzeu. Na opačnej strane ulice však zbadá Boylana, spanikári a vbehne do galérie oproti múzeu.
Kleinsölk
Kleinsölk bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 1. januára 2015 bola obec Kleinsölk spojená s obcami Großsölk a Sankt Nikolai im Sölktal. Spojená obec má názov Sölk.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 583 obyvateľov.
Zuzana Tomčíková
Zuzana Tomčíková (* 23. apríl 1988, Zvolen) je hokejová brankárka, hráčka amerického vysokoškolského tímu Bemidji State University a slovenskej reprezentácie.
Slovensko reprezentovala okrem iného na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri a na MS I. divízie v roku 2009 v rakúskom Grazi, kde si slovenská ženská reprezentácia prvýkrát v histórii vybojovala účasť v elitnej kategórii MS, ktoré sa uskutočnili od 16. do 25. apríla 2011 za účasti ôsmich celkov vo švajčiarskych mestách Zürich a Winterthur.
Majstrovstvá sveta 2011
Svoje najväčšie úspechy v reprezentácii dosiahla na majstrovstvách sveta 2011 vo Švajčiarsku, kde družstvo Slovenska obsadilo 7. miesto (čím si zabezpečilo účasť v elitnej Top divízii pre MS 2012 v USA) a kde Zuzana Tomčíková bola vyhlásená za najužitočnejšiu hráčku turnaja a v hlasovaní novinárov bola zaradená do All-star tímu. .
Svetová zimná univerziáda 2011
left|50px|Univerziádna účasť V roku 2011 bola členkou slovenského vysokoškolského výberu, ktorý na hokejovom turnaji hier XXV. Svetovej zimnej univerziády získal bronzové medaily.
Messy
Messy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diaľnica D1 (Česko)
Diaľnica D1 je najstaršia a najdlhšia česká diaľnica, ktorá spája Prahu s Brnom a v budúcnosti bude pokračovať cez Ostravu na poľské hranice pri Bohumíne a Wodzisławiu.
Je súčasťou IV. paneurópskeho koridoru Berlín/Norimberg - Praha - Bratislava - Budapešť - Konstanca/Solún/Istanbul. História diaľnice siaha až do 30. rokov 20. storočia (niektoré mosty a časti diaľničného telesa sú použité z nedostavanej protektorátnej diaľnice), v časoch normalizácie mala byť hlavnou osou vtedajšieho Česko-Slovenska, v súčasnosti je jej hlavný a najvýznamnejší úsek z Prahy do Brna najvyťaženejší v Česku.
Projektovaná dĺžka diaľnice je 376,487 km, v súčasnej dobe je v prevádzke okrem 10 km dlhého úseku v okolí Přerova.
Prvé plány v medzivojnovom období
Prvé návrhy na výstavbu diaľnice naprieč Česko-Slovenskom sa objavilo v 30. rokoch 20. storočia. Väčšina trás sa vyhýbala dôležitým sídlam, ale aj napriek tomu bol jeden z nich schválený úradmi.
Po Mníchovskej dohode a strate pohraničného územia bolo nutné plány prepracovať. Nový návrh trasy Praha – Jihlava a okruhu okolo Prahy bol Zemským úradom v Prahe pripravený v rekordnom čase dvanástich dní. 5. novembra 1938 je rozhodnuté o vypracovaní detailných projektov cestnej magistrály Praha – Jihlava – Brno – Zlín – slovenská hranica. 13. januára 1939 je projekt hotový a schválený. O týždeň neskôr začína stavba (klčovaním lesa) na úseku Zástřizly – Lužná, v máji potom na úseku Praha – Humpolec. S dostavbou celej 300-kilometrovej diaľnice sa počítalo v priebehu neuveriteľných štyroch rokov. Po okupácii Nemeckom boli plány nepatrne pozmenené, no výstavba pokračovala len do roku 1942, keď bola po postupnom obmedzovaní definitívne zastavená.
Vývoj po druhej svetovej vojne
Po vojne bolo najskôr dekrétom prezidenta Beneša 1. októbra 1945 rozhodnuté o pokračovaní výstavby, ale po februári 1948 dochádza k znárodneniu stavbu prevádzajúcich firiem a v roku 1950 sa už s dostavbou nepočíta. Stavebné kapacity boli premiestnené na rozsiahle stavby socializmu a diaľnica ako taká stratila význam.
Výstavba D1 bola obnovená v roku 1967 a už 12. júla 1971 bol otvorený vôbec prvý diaľničný úsek medzi Prahou a Mirošovicami. Pokračovalo sa rovnako aj v smere od Brna, využité boli mnohé stavby, ktoré vznikli tesne pred, alebo za vojny. Súvislý diaľničný ťah medzi Brnom a Prahou bol dokončený 7. novembra 1980. Potom stavebné práce na D1 utíchli a začali sa stavať úseky diaľnice D5. I napriek tomu v rokoch 1988 a 1992 boli do prevádzky uvedené dva úseky od Brna až k Vyškovu. Úsek Vyškov – Vrchoslavice bol otvorený po dlhej prestávke až 24. októbra 2005.
Všetky úseky diaľnice D1
stav k 24. januáru 2021
Milan Kučan
Milan Kučan (* 14. január 1941, Križevci, Slovinsko) je slovinský politik a štátnik, bývalý prezident Slovinska.
Diaľnica D1 (Česko)
Všetky úseky diaľnice D1
Podfarbením riadku sú rozlíšené
Allemans
Allemans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Praxithea
Praxithea môže byť v gréckej mytológii:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Halič
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Halič v okrese Lučenec.
Chuť
Chuť môže byť:
Fressain
Fressain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Knittelfeld
Knittelfeld je mesto v rakúskej v spolkovej krajine Štajersko v okrese Murtal.
Žije tu obyvateľov.
Kloster
Kloster bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola obec Kloster spojená s obcami Freiland bei Deutschlandsberg, Osterwitz, Trahütten, trhovou obcou Bad Gams a mestom Deutschlandsberg. Spojené mesto má názov Deutschlandsberg.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 194 obyvateľov.
Pohár UANA vo vodnom póle 2013
Pohár UANA vo vodnom póle 2013 bol v poradí 4. Pohár UANA, panamerický turnaj seniorských národných tímov vo vodnom póle, ktorý organizuje Americká plavecká únia (UANA). Konal sa od 30. januára3. februára 2013 v Calgary, v kanadskom štáte Alberta, za účasti 4 mužských a 4 ženských tímov. V obidvoch kategóriách zvíťazali hráči domácej Kanady.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Holiša
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Holiša v okrese Lučenec.
Pohár UANA vo vodnom póle 2013
Tento pohár bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2013, ktoré sa budú konať v Španielsku. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie tímy z oboch kategórií. Ženy Spojených štátov sa na turnaji nepredstavili, pretože sa na MS 2013 kvalifikovali zo Svetovej ligy 2012.
Alles-sur-Dordogne
Alles-sur-Dordogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
22. júl
Narodenia
thumb|upright|[[Louise Fletcherová (* 1934)]] thumb|upright|[[Mireille Mathieuová (* 1946)]] thumb|upright|[[Iva Bittová (* 1958)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Klement X. († 1676)]] thumb|upright|[[Josef Strauss († 1870)]]
Mária Magdaléna
Mária Magdaléna (iným menom Mária z Magdaly ) je biblická postava Nového zákona a svätica v katolíckej, pravoslávnej a anglikánskej cirkvi. Sviatok má 22. júla.
Lazucha
thumb Lazucha (Caulerpa) je rod zelených rias so zaujímavou stavbou a praktickým významom pre človeka.
Mária Magdaléna
Novozákonné pramene
Mária Magdaléna pochádzala z rybárskeho mestečka Magdala (odtiaľ meno Magdaléna), ktoré sa nachádzalo blízko západného brehu Tiberiadskeho jazera. Po aramejsky Magdallah, (vznešená, elegantná) po hebrejsky Migdal (veža zo sušených rýb). Keďže v tých časoch sa priezviská nepoužívali, na rozlíšenie od ďalších žien s rovnakým menom sa zaužíval názov jej rodného mesta.
Lazucha
Stavba
Lazucha je, aj keď dorastá dĺžky až jedného metra, jednobunkový organizmus. Tým sa však jej bunka riadi medzi najväčšie známe (viac eukaryota), asi 10 000× väčšie ako je obvyklá bunka. Pomer povrchu a objemu znižuje tým, že má mnohé výbežky zvyšujúce povrch, a ďalej tým, že veľkú časť bunky zaberá vakuola a cytoplazma sa tak sústredí do úzkeho priestoru medzi bunkovou stenou a tonoplastom.
Mária Magdaléna
Novozákonné pramene
Od udalosti, keď podľa evanjelií Ježiš z nej vyhnal sedem zlých duchov, (Lk 8,2) patrila medzi nábožné ženy, ktoré sa pridali k apoštolom a sprevádzali Ježiša až po jeho ukrižovanie a pohreb. Mária Magdaléna ho neopustila ani po jeho uložení do hrobu. Jej meno sa spomína v biblickej udalosti, keď sa s Janou a Máriou Jakubovou vybrali k hrobu, aby pomazali Ježišovo mŕtve telo, ale našli iba prázdny hrob. (Jn 20,1-18) Oznámili to apoštolom. Peter a Ján sa išli presvedčiť k hrobu, ale sklamaní sa vrátili domov, pretože telo nenašli. Stratené telo zostala pri hrobe oplakávať iba jediná zo žien – Mária Magdaléna. Ako prvej sa jej vtedy zjavil aj vzkriesený Ježiš. Rovnako bola prvou, ktorá túto zvesť ihneď oznámila ďalším učeníkom. V tejto súvislosti sa však poukazuje aj na to, že jej úloha ako svedka je neobvyklá, pretože ženy v tej dobe neboli považované za vierohodných svedkov ani v súdnych konaniach.
Lazucha
Využitie
Riasy rodu Caulerpa môžu byť konzumované - najmä Caulerpa lentillifera a Caulerpa racemosa - vo forme šalátov. Na tento účel sa dokonca pestujú (napr. na ostrove Cebu vo Filipínach).
Mária Magdaléna
Novozákonné pramene
náhľad|Krétska [[ikona od neznámeho umelca, Noli me tangere (Mária Magdaléna stretáva vzkrieseného Ježiša Krista pri hrobe), 16. storočie]]
Lazucha
Využitie
V Stredomorí sa niektoré druhy tohoto rodu stávajú inváznymi a rastú vo veľkom na plážiach. K inváznym patrí napríklad pomerne známa (Caulerpa taxifolia).
Mária Magdaléna
V západnej kresťanskej tradícii
V západnej kresťanskej tradícii Máriu Magdalénu stotožňujú s inými Máriami, Najčastejšie s hriešnou Máriou, ktorá umývala Ježišovi nohy, Máriou z Betánie – sestrou Marty, s Máriou Egyptskou, ktorá bola najskôr hriešnica, neskôr kajúca pustovníčka pri Jordáne. V žiadnom biblickom – kanonickom evanjeliu sa však nespomína menovite Mária Magdaléna. Ježiš sa podľa evanjelistov Matúša, Lukáša a Mareka stretával s viacerými hriešnikmi (Keď ho zákonníci zo skupiny farizejov videli jesť s hriešnikmi a mýtnikmi, hovorili jeho učeníkom: "Prečo jedáva s mýtnikmi a hriešnikmi?") V katolíckej cirkvi sa v kanonických evanjeliách „Mária Magdaléna“ spomína jedenásť ráz. Ako hriešnica nepriamo len dva razy. Identifikácia Márie Magdalény s hriešnou Máriou z Betánie, sestrou Marty a Lazára, ktorá pomazala Ježišovi nohy, bola výslovne zamietnutá katolíckou cirkvou v roku 1969 počas Druhého vatikánskeho koncilu. Spájanie Márie Magdalény s prostitútkou je však stále zaužívané v ľudovej tradícii. Aj v niekoľkých filmoch, ktoré stvárňujú životy Ježiša a Márie Magdalény je spájaná s prostitútkou.
Mária z Magdaly je podľa názoru niektorých obrátenou sestrou Marty a Lazára. Podľa zjavení Marie Valtorty, ktorá podrobne popisuje život Ježiša Krista na základe osobných videní, ktoré odobril ako hodnoverné aj rímsky pápež Pius XII. ("Nie je nutne skúmať pôvod tohto diela, kto číta, ten pochopí.") Zároveň toto dielo tvrdí, že bola prostitútkou a napokon sa vďaka Ježišovi a prosbám jej súrodencov obrátila. K nej osobne Pán Ježiš hovoril podobenstvo o stratenej ovci, aj keď ho zároveň hovoril zástupom, pričom Mária stála v skrytosti za ním, mysliac si, že on o nej nevie. Nakoniec to bola ona, kto prišiel do domu farizeja Šimona, aby slzami poumývala pri stole nohy Krista, na pohoršenie spolustolujúcich farizejov, ktorí však nepochopili úžasný zázrak obrátenia a kajúcnosti, odohrávajúci sa priamo pred ich očami. Videli v tom len zmyselný, hriešny čin, pre ich zmyselné myšlienky pri pohľade na ňu.
Kult Márie Magdalény sa v západnej Európe šíril predovšetkým vďaka Rehole kazateľov (Dominikánov). Legenda hovorí, že Mária, najprv unikla s troma spoločníkmi prenasledovateľom na člne bez vesiel a pristála v močiaroch pri Camargue. Podľa tradícií Mária Magdaléna strávila tridsať rokov na púšti v jaskyni v Saint-Maximin-la-Sainte-Baume. Na jej poctu bolo postavených viacero kostolov. Najznámejší je gotický kostol v Saint-Maximin-la-Sainte-Baume (1295), v ktorom je údajne uchovávaná jej lebka.
V burgundskom opátstve vo Vézelay, kde sa začal utvárať jej kult, údajne uchovávajú jej relikvie od roku 1050 (bazilika Svätej Márie Magdalény). Ostatky boli rozptýlené počas francúzskej revolúcie, lebka zostala vo svätyni v jaskyni pri La Sainte Baume, neďaleko Marseille. V Taliansku je jej zasvätený kostol na ostrove Sardínia v La Maddalene, vo Vicenze, farský kostol v Bordighere, katedrála v Desenzane, opátstvo v Sant'Egidio del Monte Albine, v Ríme a mnoho ďalších.
Zobrazuje sa s atribútmi: kríž, alabastrová nádoba so vzácnou masťou, kajúce rúcho, bič, hudobný nástroj. Mária Magdaléna je patrónkou: kajúcnikov, kajúcich prostitútiek, kaderníkov.
Vo východnej tradícii
Najstaršie doklady úcty Márie Magdalény pochádzajú z konca štvrtého storočia, centrom jej úcty bol Efez. Podľa východnej ortodoxnej tradície na konci svojho života prišla spolu s apoštolom Jánom do Efezu, kde zomrela. Tam bola aj pochovaná. V roku 899 boli prenesené jej telesné ostatky do Carihradu. Pravoslávna a gréckokatolícka cirkev tvrdí, že "bola cnostná počas celého života" a neuctievajú ju ako kajúcu hriešnicu. Je titulovaná ako svätá myronosička a apoštolom rovná.
V reformovaných cirkvách
Protestanti ju nevnímajú ako hriešnicu, tak ako ju spomína evanjelista Lukáš.
Gnostická kresťanská tradícia
Gnostické zvitky (koniec prvého a začiatok štvrtého storočia) ju spomínajú ako „Máriu z Magdaly“, alebo len „Magdalénu“. Nové rozpory vznikli okolo Márie Magdalény keď roku 1945 pri obci Nag Hammádí egyptský pastier Muhammad Ali Samman objavil viaceré papyrusové zvitky. Sú o sto rokov novšie ako kanonické evanjeliá tvoriace Nový zákon, ktoré sú z konca prvého storočia po Kristovi. Ide o nekanonické (apokryfné) evanjeliá : evanjelium Rozhovor s Bohom, (o detstve Ježišovom) Evanjelium podľa Filipa, (ktoré hovorí o ľúbostnom vzťahu medzi Ježišom a Máriou Magdalénou, z ktorého mu porodila dcéru Sáru), Evanjelium podľa Márie, (ktoré opisuje konflikt medzi apoštolom Petrom a Máriou Magdalénou). Evanjelium podľa Tomáša, Evanjelium o pravde, Evanjelium o Egypťanoch. Apokryfné zvitky tvrdia, že Ježiš nezomrel na kríži, že Šimon z Cyrény sa dal ukrižovať namiesto neho a Ježiš ho pozoroval z úkrytu. V minulosti, apokryfné evanjelium Márie Magdalény rýchlo zapustilo korene v južnom Francúzku v kresťanskom gnostickom hnutí albigéncov (Katari). Pretrvali až do 13 storočia keď boli zlikvidovaní križiackymi výpravami. Aj v ostatnom čase sa vo svete objavilo viacero polemických názorov na základe skutočností, že sa Mária Magdaléna detailnejšie nepopisuje v kanonických evanjeliách. Opierajú sa o apokryfné evanjeliá, ktoré majú snahu pripísať Márii Magdaléne významnejšiu úlohu akú má v biblických evanjeliách. Taktiež chcú docieliť uznanie, že sa stala obeťou historickej nespravodlivosti, že bola znevážená jej česť, pretože v stredoveku bola zobrazovaná ako prostitútka.
Uctievanie
V Rímskokatolíckej cirkvi bola Mária Magdaléna pripomínaná ako spomienka. Zmenu urobil pápež František, ktorý jej deň povýšil na sviatok. Deň slávenia zostáva nezmenený, 22. júl. Je považovaná za patrónku kajúcnikov, kajúcich prostitútiek a kaderníkov.
Úcta na Slovensku
Na Slovensku sa úcta k sv. Márii Magdaléne šírila od 12. storočia. Zasvätené sú jej kostoly a kaplnky na viacerých miestach, napríklad:
náhľad|Ženy myronosičky pri Ježišovom hrobe. Ruská ikona, prelom 15. a 16. stor.
Tradícia farbenia kraslíc
Po celé stáročia, je tradícia farbenia veľkonočných kraslíc u mnohých východných kresťanov byzantského obradu spájaná s vyslovovaním paschálneho pozdravu "Kristus vstal z mŕtvych“ (po cirkevnoslovansky Christós voskrése). Vajíčka symbolizujú nový život, ktorý predstavuje vzkriesený Kristus. V súvislosti s touto tradíciou jedna legenda o Márii Magdaléne tvrdí, že po smrti Ježiša Krista ju pozval na oslavu cisár Tiberius. Keď sa s ním stretla, držal biele vajíčko v dlaní a zvolal: "Kristus vstal z mŕtvych!", V zápätí sa zasmial a povedal, "vzkriesenie Ježiša Krista je rovnako pravdepodobné, ako že biele vajce, ktoré držím v ruke, zrazu bude červené". Podľa legendy, len čo to dopovedal, vajce v ruke očervenelo. Krátko nato Mária Magdalská odišla hlásať evanjelium po celej Rímskej ríši.
Vinnycia
Vinnycia je mesto v Ukrajine na rieke Južný Bug a administratívne centrum Vinnyckej oblasti. Žije tu asi 370 026 obyvateľov (1. november 2020). Patrí do historického územia Podolie.
V meste je vojenská základňa a centrum ukrajinského letectva. Nachádzajú sa tu divadlá, filharmónia, univerzity, vysoké školy a výskumné ústavy.
Dejiny
thumb|left|Bývalá vodárenská veža v centre mesta Vinnycja (dnes Múzeum vojnových veteránov)
Počas druhej svetovej vojny 19. júla 1941 mesto obsadili nacistické vojská. Po obsadení mesta nacisti povraždili 700 pacientov miestnej neurologickej liečebne a z jej budovy spravili dôstojnícky klub. V priebehu okupácie popravili asi 25 000 obyvateľov mesta, hlavne Židov. 13 400 mladých ľudí bolo odsunutých na nútené práce do Nemecka. Celkovo si nemecká okupácia vyžiadala životy asi 42 000 civilistov. Pri meste boli postavené dva tábory pre vojnových zajatcov, v ktorých 12 000 z nich zahynulo. V meste a jeho okolí operovali sovietske partizánske oddiely. Asi 12 km od mesta stál štáb nemeckých vojsk označovaný Wehrwolf, odkiaľ Hitler od jari 1942 do jari 1944 osobne riadil bojové operácie na východnom fronte. Mesto oslobodili 20. marca 1944 vojská 1. ukrajinského frontu.
Misy-sur-Yonne
Misy-sur-Yonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cassovia Hockey Cup a Tatranský pohár 2008
Individuálne ocenenia na turnaji
Najlepší brankár - Július Hudáček (Košice)
Najlepší obranca - Ján Tabaček (Poprad)
Najlepší strelec - Peter Bartoš (Vítkovice)
Najproduktívnejší hráč - Stanislav Gron (Košice)
Nezávislá množina
V teórii grafov je nezávislou podmnožinou N množiny V, taká podmnožina, ktorá nemá žiadne dva zo svojich vrcholov incidentné s tou istou hranou v grafe G=(V, H). To znamená, že je to taká podmnožina N množiny V vrcholov v, že každé dva vrcholy nemajú takú hranu, ktorá by ich spájala.
Maximálna nezávislá množina
Je preto prospešné zaoberať sa maximálnymi nezávislými množinami, keďže každý vrchol v \in\ V tvorí nezávislú podmnožinu množiny V. Maximálnou nezávislou podmnožinou V, ak neexistuje taká nezávislá podmnožina N‘ množiny V, aby platilo, že N je rôzna od N‘ a N je podmnožinou N‘ a tá je podmnožinou V.  Počet maximálnych nezávislých množín v n-vrcholovom cyklickom grafe G je dané Perrinovym číslom (to je dané rekurentým vzťahom). Maximálna nezávislá množina v n-vrcholovom slede je daný Padovanovou sekvenciou.
Príklad 1: maximálne nezávislé množiny sú: N1={1}, N2={2,5}, N3={3,5}, N4={3,6}, N5={2, 4, 6}
Nezávislosť grafu je vlastne maximálna mohutnosť z mohutností všetkých maximálnych nezávislých podmnožín množiny V. Označuje sa &. Pre obrázok v príklade 1 je to.
Klika grafu
S nezávislosťou grafu úzko súvisí pojem klika grafu. Ak K je podmnožinou množiny V a každé dva prvky množiny K sú priľahlé, potom je množina K úplnou množinou v grafe G. Čiže ak K je úplná v grafe G a nie je podmnožinou žiadnej inej úplnej množiny v grafe G, tak K je maximálna úplná množina alebo klika v grafe G. K nazývame maximálnou klikou v grafe G, vtedy, ak má najväčší počet prvkov medzi všetkými klikami v G. Pojem klika má aplikáciu aj v spoločenských vedách tým, že vrcholy grafu môžu byť osoby a hrany predstavujú nejakú spojitosť medzi týmito ľuďmi (zhodu politických názorov, Erdősovo číslo). Klikové číslo grafu predstavuje počet vrcholov maximálnej kliky grafu G. Označujeme ho \omega(G). V príklade 2 je to \omega(G)=4.
Príklad 2:
Súbor:Tg-priklad2.JPG
Uvážme, že každá maximálna nezávislá podmnožina vrcholov grafu G je rovná klike komplementárneho grafu, kvôli tomu, že v nezávislej podmnožine sú vrcholy, medzi ktorými v grafe G neexistuje žiadna hrana.Čiže je platné:
Minimálna dominujúca množina
Žiadna vlastná podmnožina týchto podmnožín nie je dominujúca. V grafe, v príklade 1, sú minimálnymi dominujúcimi podmnožinami: D1={1], D2={6,3}, D3={5,3} a D4={5,2}, D5={6,4,2}. Z definície minimálnej dominujúcej podmnožiny vyplýva dôkaz nasledujúcej vety: komponent je dominujúcou podmnožinou grafu G, ak D je minimálna dominujúca podmnožina vrcholov grafu G, ktorej nie sú izolované vrcholy.
Dominanciou grafu G, označujeme \beta(G)nazývame minimálnu mohutnosť z mohutnosti všetkých dominujúcich podmnožín vrcholov grafu G.
Veta: Maximálna nezávislá podmnožina vrcholov grafu G je práve vtedy, ak je jeho dominujúcou podmnožinou.
Dôkaz 1: Nech maximálnou nezávislou podmnožinou grafu G je N, to znamená, že ju nemožno rozšíriť o žiaden vrchol bez porušenia nezávislosti, takže do množiny jej susedov patria všetky ostatné vrcholy. to je ale vlastnosť dominujúcej podmnožiny.
Dôkaz 2: Nech dominujúcou podmnožinou grafu G je D, ktorá je zároveň nezávislá, potom už neexistuje vrchol v grafe G, ktorý by so žiadnyzm vrcholom z množiny D nesusedil; to unamená, že je aj minimálne nezávislá.
Dôsledok: Pre dominanciu \beta(G) a nezávislosť \alpha(G) grafu G platí vzťah
Externé odkazy (v angličtine)
Tento text bol inšpirovaný publikáciou Michala Bučka, Mariána Klešča: Diskrétna matematika, vydavateľstvo ELFA
Fressies
Fressies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Norman G. Thomas
Je objaviteľom niekoľkých planétok, vrátane zo skupiny Apollo - 4544 Xanthus a 4581 Asclepius a zo skupiny Amor - 3352 McAuliffe.
Piata križiacka výprava
Piata križiacka výprava bola vyhlásená v roku 1213 pápežom Inocentom III. a trvala od roku 1217 do roku 1221. Jej cieľom bolo zaútočiť na mocenské centrum dynastie Ajjúbovcov Egypt a oslobodiť nimi obsadenú Svätú zem a Jeruzalem.
Zvolanie výpravy
náhľad|Pápež Inocent III. Na jar v roku 1213 vydal pápež Inocent III. bulu Quia maior, ktorá zvolávala všetko kresťanstvo na novú križiacku výpravu. Európski panovníci však boli plne zamestnaní bojom medzi sebou a Inocent III. ich pomoc nežiadal, pretože druhá križiacka výprava, ktorú viedli králi skončila fiaskom. Rozhodol sa preto pre svoju vec získal prostý ľud, nižšiu šľachtu a rytierov a nariadil náboženské sprievody, kázania a modlitby.
Francúzsko
Správu o novej križiackej výprave vo Francúzsku kázal Róbert z Courçonu, ale na rozdiel od ostatných križiackych výprav nemala táto výprava vo Francúzsku veľký ohlas a k výprave sa veľa francúzskych rytierov, ktorí mali aj tak plné ruky práce s výpravou proti heretickým katarom nepripojilo. V roku 1215 pápež zvolal 4. lateránsky koncil, kde spolu s jeruzalemským patriarchom Raoulom de Mérencourtom medzi ostatnými cirkevnými záležitosťami preberali aj znovuobnovenie kresťanského panstva v Svätej zemi. Inocent III. chcel, aby nová výprava bola pod plným dohľadom pápeža, rovnako ako prvá križiacka výprava, a aby sa nevymkla kontrole ako štvrtá križiacka výprava, ktorú zneužili Benátčania k dobytiu Konštantinopola. Pápež pre križiakov v roku 1216 naplánoval stretnutie v Brindisi a zakázal obchod s muslimami na zaistenie ochrany križiackych lodí a zbraní. Každý križiak mohol prijať odpustok, ten ale mohol prijať aj človek, ktorý križiakom finančne alebo inak vypomohol, hoci sám sa výpravy nezúčastnil.
Nemecko a Uhorsko
Správu o novochystanej križiackej výprave priniesol do nemeckých oblastí Oliver z Kolína. Cisár Fridrich II. Hohenstaufský sa k výprave pokúsil v roku 1215 pripojiť, Štaufovci však boli najposlednejšími monarchami, s ktorým by sa chcel pápež spojiť, ako sa Inocent III. sám vyjadril. V roku 1216 Inocent III. zomrel a jeho nástupca Honorius III. Fridricha II. z účasti vyškrtol a miesto neho začal vyjednávať s rakúskym vojvodom Leopoldom VI. a uhorským kráľom Ondrejom II.
Priebeh výpravy
thumb|left|Chronologický postup piatej križiackej výpravy, modré A označuje kresťanské, križiacke územia, oranžové B sú [[Ajjúbovci|ajjúbovské panstvá, žlté C je Rumský sultanát, 1. Akko; 2. Jeruzalem; 3. Damietta; 4. Káhira.]] V roku 1217 opustila európska armáda hlavné mesto Jeruzalemského kráľovstva Akko a spojila sa s vojskami cyperského kráľa Huga I., jeruzalemského kráľa Jána z Brienne a antiochijského kniežaťa Bohemunda IV., aby zahájili útok na Ajjúbovcov v Sýrii.
Jeruzalem
V Jeruzaleme obrancovia preventívne rozobrali múry a opevnenie mesta, aby križiaci po jeho obsadení neboli schopní mesto ubrániť. Muslimovia potom z mesta zo strachu z opakovania masakra, ktorý sa tu odohral po dobytí mesta križiakmi pri prvej križiackej výprave v roku 1099 utiekli. Ajjúbovci sa o boj nezaujímali, a keď žiadna ofenzíva neprichádzala, Ondrej II., Bohemund IV. a Hugo I. sa v roku 1218 vrátili domov.
Spojenectvo s Ikonijským sultanátom
thumb|August 1219, [[František z Assisi pred sultánom Al-Kámilom]] Neskôr v roku 1218 dorazili do Svätej zeme Oliver z Cologne s nemeckou armádou a gróf Viliam I. s holandskými, flámskymi a frízskymi posilami. Spolu s Leopoldom VI. a Jánom z Brienne naplánovali útok na egyptskú Damiettu. Aby mal plán väčšiu nádej na úspech, tak sa križiaci spojili s ikonijským sultánom Kaj Kávusom I., ktorý zaútočil na Ajjúbovcov v Sýrii, a uvoľnil tak križiakom cestu k útoku na Damiettu.