cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Židia v Spojenom kráľovstve
náhľad|Synagóga New West End Židia v Spojenom kráľovstve boli vďaka zemepisným podmienkam a dejinám Spojeného kráľovstva mierne vyčlenení od kontinentálnej Európy, a tak aj ich vývoj bol do istej miery odlišný. Ako v jednej z mála krajín tu neboli vystavení vážnym výbuchom násilia či diskriminácie. Jedným z faktorov je pravdepodobne rovnorodé zloženie britskej spoločnosti (či už etnickej či náboženskej). Židia sa tu stali prominentnými osobnosťami v politike, obchode, umení a vede. O židovskej populácii tu neexistujú žiadne oficiálne štatistiky, ale štúdie odhadujú populáciu (v roku 1993) na 296 000. Z toho väčšina (zhruba 2/3) žije v Londýne. Zlomové okamihy boli v roku 1833, kedy bol prvý Žid vpustený do súdnictva, roku 1847 do parlamentu, roku 1871 do vlády a roku 1909 do kabinetu.
Dejiny
náhľad|Uvedenie prvého židovského člena dolnej snemovne – baróna Lionela de Rothchilda (1858) Prvá písomná zmienka o židovskom osídlení Anglicka pochádza z roku 1066, kedy niekoľko Židov priplávalo do Anglicka s Viliamom Dobyvateľom, aj keď sa predpokladá, že sa tu nachádzali už od rímskych časov. Židia tu žili od normanského dobytia po vyhnanie roku 1290, kedy boli vyhnaní dekrétom kráľa Eduarda I. Židia sa v menších počtoch začali vracať do Anglicka až v 16. storočí, kedy použil Henrich VIII. židovských učencov k ospravedlneniu svojho rozvodu s Katarínou Aragónskou a sobáša s Annou Boleynovou. Vznik puritanizmu znamenal nový anglický záujem o Židov. Puritánov – stúpencov militantnej odnože kalvinizmu – zaujala predstava Židov ako strážcov jazyka a tradície Starého zákona. Podobné nadšenie zdieľal aj Oliver Cromwell a jeho nástup do čela Anglicka začiatkom 17. storočia bol predzvesťou znovuprijatia Židov. Cromwellovi agenti nadviazali najprv kontakt so slávnym Rabbim Menašem ben Izraelom z Amsterdamu. Ten si za svoj cieľ vytýčil návrat Židov do Anglicka. Po neúspešnej Whitehallskej konferencii z roku 1655 sa Cromwell rozhodol schváliť, aby boli Židia prijatí späť mlčky a neoficiálne. Anglickí Židia však Cromwellove ani Menašeho plány nijako nepodporovali a z faktu, že bola ich existencia v Londýne odhalená, nadšení neboli. Až vojna Anglicka so Španielskom v roku 1656 ich prinútila vyjsť na svetlo, pretože tým, že sa prehlásili za utečeneckých marranos, sa mohli vyhnúť zabavenia majetku, ktoré postihlo nepriateľských Španielov. Vďaka niekoľkým kráľovským prehláseniam sa po reštaurácii mohla ich komunita rozvíjať a tešiť sa náboženskej tolerancii, ktorá sa skoro stala charakteristickým znakom anglického života.
Počet Židov v Londýne zvýšilo najmä prisťahovalectvo. Jedinou ďalšou židovskou komunitou na britských ostrovoch sa stala malá sefardská obec v Dubline. V priebehu 2. polovice 18. storočia vznikla rada kongregácií vo vidieckých mestách.
Židia v Anglicku boli účastníkmi mnohých prvenstiev. Od prvého rytiera (1700), cez prvého londýnskeho starostu až po tzv. emancipáciu Židov (1858). 26. júna 1858 potom zasadol v dolnej snemovni barón Lionel Rothschild.
Chronológia
náhľad|Benjamin Disraeli – prvý židovský ministerský predseda
Demografia
Súbor:Graf zide spojene-kralovstvi.jpg
Zdroje dát: rok 1933, rok 1950, rok 1965, rok 1980, rok 2002, rok 2005
Diaľnica A23 (Taliansko)
Diaľnica A23 je 120 kilometrov dlhá diaľnica v severovýchodnom Taliansku. Spája alpskú oblasť pri pohraničnom meste Tarvisio s prímorskou oblasťou pri mestečku Palmanova, pričom prechádza provniciou Udine, ktorá je súčasťou regiónu Furlansko-Júlske Benátky.
Tošiie Maeda
Tošiie Maeda (🇯🇵; * 15. január 1539 † 27. apríla 1599) bol jeden z popredných generálov  Nobunagu Odu v období Sengoku v 16. storočí, ktoré prešlo do obdobia Azuči-Momojama. Jeho otec bol Tošimasa Maeda. Bol štvrtým zo siedmich bratov. Jeho detské meno bolo "Inučijo" (犬千代). Jeho preferovanom zbraňou bolo jari a bol známy ako "Jari no Mataza" (槍の又左), Matazaemon (又左衛門) bolo jeho všeobecné meno. Jeho najvyššia hodnosť na dvore, ktorú dosiahol bola Veľký radca Dainagon (🇯🇵).
Diaľnica A23 (Taliansko)
Diaľnica A23 je súčasťou európskej cesty E55 a na rakúskej strane na ňu nadväzuje diaľnica A2 do Viedne. Pri Palmanove sa napája na diaľnicu A4, ktorá vedie z Terstu do Milána.
Židia vo Francúzsku
náhľad|Oblečenie francúzskych Židov v [[stredoveku.]] Židovská komunita vo Francúzsku odráža konfliktné impulzy, ktoré ovládli moderné Francúzsko ako celok – revolúcia a tradície, ústretový vzťah k cudzincom a xenofóbia, nacionalizmus a sebaurčenie menšín.
Skladba francúzskej komunity je veľmi rozmanitá. Ide hlavne o staré sefardské a aškenazské komunity, ktoré žily geograficky oddelene a do istej miery aj kultúrne odlišne. Koncom 30. rokov tvorili polovicu francúzskych Židov neasimilovaní prisťahovalci a väčšina prejavov antisemitizmu tej doby bola dôsledkom obyčajnej xenofóbie. Naopak „skutočných francúzskych Židov“ sa táto xenofóbia dotýkala len malou mierou. V minulosti sa cítili predovšetkým Francúzmi, až potom Židmi. V posledných rokoch sa však tento prístup zmenil. Nevyspytateľný osud učinil z francúzskej komunity jednu z najväčších v modernom židovskom svete a jedinú na európskom kontinente s naozaj žijúcim a pulzujúcim židovským životom. Počet súčasnej židovskej populácie je podľa Svetového židovského kongresu 600 000, podľa francúzskej židovskej komunity 500 000, podľa The Virtual Jewish Library k roku 2006 zhruba 492 000 a tvorí približne 1 %.
Demografia
Súbor:Graf zide francie.jpg
Diaľnica A23 (Taliansko)
Priebeh trasy
Diaľnica je súčasťou európskej cesty E55, ktorá vedie z Bourg Helsingu vo Švédsku až do Kalamaty v Grécku.
Začína sa v križovatke s diaľnicou A4 pri meste Palmanova a smeruje na sever rovinatým územím severnej časti Pádskej nížiny. Na trinástom kilometri sa nachádza výjazd Udine-Sud do provinčného hlavného mesta a na ním aj veľké obojstranné odpočívadlo  Zugliano. Medzi výjazdmi Udine-Sud a Udine-Nord vedie súbežne s diaľnicou i cesta SS13.
Za mestom Udine sa diaľnica dostáva do čoraz hornatejšieho alpského terénu, ktorý je tvorený morénami z poslednej doby ľadovej. Na 37. kilometri sa nachádza obojstranný motorest Ledra a za ním aj výjazd Gemona, Osoppo. V blízkosti sa nachádzajú obce San Daniele del Friuli, Tricesimo, Faedis či Majan, kde bolo v roku 1976 epicentrum zemetrasenia, ktoré zasiahlo celé Furlansko-Júlske Benátky.
Za touto križovatkou sa nachádza 1259 metrov dlhý most cez rieku Tagliamento, ktorú diaľnica kopíruje až po štátnu hranicu s Rakúskom. Cesta ďalej prechádza okolo jazera Lago di Cavazzo, za ktorým sa nachádza výjazd Carnia, Tolmezzo. Ďalej nasleduje niekoľko menších odpočívadiel a parkovísk a veľké množstvo tunelov a viaduktov, ktoré prekonávajú veľmi zložitý terén.
Cesta prechádza okolo mesta Pontebba, ktoré bolo do roku 1918 rozdelené taliansko-rakúskou štátnou hranicou. Územie Talianska však v súčasnosti siaha ešte ďalej na sever a diaľnica teda pokračuje okolo obce Ugovizza na 105. kilometri, kde sa nachádza zberná mýtnica. Odtiaľ ďalej okolo mesta Tarvisio až na štátnu hranicu je jazda po diaľnici bez úhrady.
Rakúsku štátnu hranicu diaľnica A23 dosahuje pri obci Coccau a tu na ňu priamo nadväzuje rakúska diaľnica A2, ktorá vedie cez Villach a Graz až do Viedne.
História
Výstavba diaľnica A23 sa začala v roku 1964 na úseku Palmanova-Udine Sud s dĺžkou 13 kilometrov, ktorý otvorili po dvoch rokoch výstavby dňa 31. júla 1966. Po sedemročnej prestávke boli stavebné práce v roku 1973 obnovené a spustila sa výstavba technicky veľmi náročného úseku Udine Nord-Coccau, ktorý etapovito stavali trinásť rokov a kompletne ho sprejazdnili 4. júla 1986. O dva roky neskôr, dňa 11. júna 1988, následne odovzdali do užívania aj zostávajúci úsek Udine Sud-Udine Nord a diaľnica tak bola kompletne dokončená.
Tošiie Maeda
Vojenský život
thumb|right|200px|Hrobka klanu Maeda na [[Hora Koja|hore Koja]]
Tošiie začal svoju vojenskú kariéru ako člen akahoro-šú (赤母衣衆), jednotky pod osobným velením Nobunagu Odu. Neskoršie sa stal kapitánom pechoty (ašigaru taišó 足軽大将) v Odovej armáde. Počas svojej vojenskej kariéry sa Tošiie zoznámil z mnohými významnými osobnosťami ako boli Hidejoši Hašiba, Narimasa Sassa, Micuhide Akeči, Ukon Takajama a ďalších. Tiež si urobil niekoľkých nepriateľov a rivalov ako bol Micuhide, ktorý zavraždil Nobunagu; Tošiie bol tiež celoživotným rivalom Iejasua Tokugawu. Po porážke klanu Asakura, Maeda bojoval pod Kacuiom Šibatom v oblasti Hokuriku. Nakoniec mu bolo odovzdané léno (han) – panstvo Kaga, ktoré zahŕňalo provincie Noto a Kaga. Aj napriek svojej malej veľkosti bola Kaga vysokoproduktívna provincia, ktorá sa nakoniec vyvinula na najbohatší han v období Edo, s čistým imaním vo výške 1 milión koku (百万石); preto sa jej hovorilo Kaga Hjaku-man-goku (加賀百万石).
Tošiie profitoval zo základu svojej družiny, ktorú tvorili veľmi schopní hlavní vazali. Niektorí z nich, ako napríklad Nagajori Murai a Nagatomi Okumura, boli dlhodobými vazalmi Maedu.
Po zavraždení Nobunagu v Honnó-dži (本能寺) Micuhidom Akečim a po nasledujúcom  Micuhideho porážke Hidejošim, bojoval proti Hidejošimu pod vedením Šibatu v bitke pri Šizugatake. Po porážke Šibatu, Tošiie pracoval pre Hidejošiho a stal sa jedným z jeho popredných generálov. V tej dobe, o niečo neskôr, bol nútený bojovať proti inému svojmu priateľovi, proti Narimasovi Sassa. Narimasa bol vo veľkej presile a bol porazený Tošiieom – bolo to veľké víťazstvo Maeda v bitke pri hrade Suemori. Pred jeho smrťou v roku 1598 ho Hidejoši vymenoval do Rady piatich starších, aby podporoval Hidejoriho Tojotomiho, kým nebude mať vek, aby prevzal vládu do svojich rúk. No sám Tošiie bol chorý a mohol podporovať Hidejoriho iba rok, kým sám nezomrel.
Následníkom Tošiieho jeho syn Tošinaga.
Rodina
thumb|Macu je znázornená na rytine v [[Svätyňa Ojama (Išikawa)|svätyni Ojama v Kanazawe]]
Toshiieho manželka, Macu Maeda, bola slávna svojim vlastným spôsobom. So silnou vôľu, už od detstve, bola zbehlá v bojových umeniach a bola mu užitočná pri ceste Tošiieho k úspechu. Po smrti svojho manžela, Macu – známa ako budhistická mníška pod menom Hošun-in, zaistila bezpečnosť klanu Maeda po roku 1600 tak, keď sa dobrovoľne stala rukojemníčkou v Edo, hlavnom meste nového šóguna Iejasua Tokugawu, ktorého nenávidela celý život, keď ho pozorovala ako s jej manželom a Hidejošim súperili o moc.
Tošiie a Macu mali značný počet detí. Ich synovia Tošinaga, Tošimasa, Tošicune, Tošitaka a Tošitojo sa stali daimjómi. Ich dcéry sa vydali do prestížnych rodín; najstaršia, Kó, sa vydala za Nagatane Maeda, vzdialeného príbuzného Tošiieho, ktorý sa stal hlavným vazalom v Kage; Ma'a, bola konkubínou Hidejošiho Tojotomiho, Gó bola adoptovaná Hidejošim a stala sa manželkou Hideiea Ukitu, a Čise, ktorá bola najprv vydatá za Tadataku Hosokawu, syna Tadaokiho Hosokawu, bola neskoršie vydatá za syna Nagajoriho Muraia, Nagacugu.
Tošiie Maeda v beletrii
Pozri Ľudia z obdobia Sengoku v populárnej kultúre.
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2015
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2015 bola medzinárodná súťaž krasokorčuliarov organizovaná každoročne Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).
Súťaž sa konala od 23. do 29. marca 2015 v čínskom meste Šanghaj. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách - muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.
Na základe výsledkov súťaže získali krajiny počty miesteniek pre svojich reprezentantov na nasledujúce majstrovstvá sveta.
Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci krajín, ktoré sú členmi Medzinárodnej korčuliarskej únie a ktorí 1. júla 2014 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách sveta majú jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma účastníkmi do každej disciplíny. Každý národný krasokorčuliarsky zväz si môže nastaviť vlastné kritériá, podľa ktorých nominuje svojich účastníkov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2014/2015 minimálnu hodnotu technických elementov, ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na majstrovstvá sveta (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU) :
Zoznam účastníkov súťaže
Do súťaže nastúpilo celkovo 164 krasokorčuliarov z 37 krajín. V kategórii mužov súťažilo 30 športovcov, v kategórii žien 36 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 19 športových dvojíc a 30 tanečných párov.
Program podujatia
Program podujatia je uvádzaný v miestnom čase UTC+8 :
Ženy
WD = withdrawn (odstúpila zo súťaže)
Tanečné páry
WD = withdrawn (odstúpili zo súťaže)
Finančné odmeny
V zmysle rozhodnutia Rady Medzinárodnej korčuliarskej únie z 8. januára 2014 boli stanovené nasledovné finančné odmeny (tzv. „Prize Money“) pre súťažiacich na Majstrovstvách sveta 2015, ktorí sa kvalifikovali a súťažili vo voľných jazdách, resp. voľných tancoch, a zároveň sa umiestnili do 12. miesta:
Celkovo tak ISU vyplatila na finančných odmenách súťažiacim 710.000 USD.
Svodín
Svodín je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1156, kde ešte figurovala pod názvom Scheuden.
Výsledky archeologických výskumov vykonané v roku 1971 dokázali, že územie obce bolo osídlené už od začiatku doby kamennej. Prvé vykopávky sa uskutočnili na Busahegyi, ktorý sa stal najvýznamnejším náleziskom – našli tu kamenné nástroje, ktoré mali niekoľko tisíc rokov. Objavili tiež stopy (podľa objavených pamiatok z neskorého neolitu ľudu lengyelskej kultúry) osídlenia zo 4. tisícročia pred n. l. Z obdobia 5.-4. tisícročia pred n. l. sú pozoruhodné   antropomorfné   artefakty, a  to dve vázovité nádoby, ktoré sú zaujímavé svojím keramickým tvarom a myšlienkou stotožnenia ženy.
Nálezy z roku 2000 pred n. l. ľudu s kanelovanou keramikou sa nachádzajú t. č. v archeologickom múzeu v Budapešti. Z bronzovej doby boli objavené náramky a meč. Z rímskej doby sa objavilo nálezisko v priestore chotára Farkaspuszta. V Busahegyi objavili avarský hrinkový tábor, kde žili spolu so Slovanmi. Na kopci Várhely, ktoré už dnes neexistuje, bolo objavené známe slovanské hradisko.
V 4. storočí pred n. l. sem prišli Kelti, prvá známa skupina tu žijúcich obyvateľov. V 1. soročí n. l. sa územie stalo provinciou Rímskej ríše. V 5. storočí sa tu objavili Húni, ktorých považujú za predkov dnešných Maďarov. Po nich sa tu usadili Avari a neskôr, v 8. storočí, moravskí Slovania, ktorí sa začali zaoberať už poľnohospodárstvom. V 9.-10. stor. opúšťali Slovania danú lokalitu a prichádzali sem, resp. sa usídlili na oboch brehoch Dunaja nomádski Maďari. Toto územie bolo začlenené do panstva Arpádovcov. V časti osady Busahegy sa usadil kmeň náčelníka Tordu. Neskôr túto osadu do kráľovského majetku prijal Štefan I. ako osadu na svahoch „Perlivého vína“ hrozna-Szölgyön. Za vlády Gejzu II. patrili obe osady, Buzahegy a Várhely, do ostrihomského panstva. V roku 1242 ju obsadili Tatári, po ktorých odchode kráľ Béla IV. privolal do obce nemeckých a slovenských osadníkov. Prišlo asi 40 nemeckých rodín, a týmto sa obec vlastne rozdelila na dve časti, a to „maďarskú“ zvanú Unngarica Villa Sceudin a „nemeckú“, ktorú pomenovali podľa germánskeho kmeňa Teuton, t.j. Theutonica Villa Sceudin. Od roku 1291 je doterajšie územie obce rozdelené na Maďarský a Nemecký Svodín a pretrváva až do dnešnej doby.
Roku 1427 dostala obec výsady mesta a jarmočné právo a nesie názov Oppidum Sceuden Ungaricum. V čase kuruckých vojen (r. 1708) oba Svodíny obsadil František Rákoczi za pomoci zemepány Jána Bottyána z Novej Viesky a v roku 1710 bola osada Várhely zrovnaná so zemou.
V rokoch 1938-1945 boli obe obce začlenené do horthyovského Maďarska. Po obnovení ČSR po 2. svetovej vojne boli jej súčasťou a od 28.6.1948 boli zlúčené pod názvom dodnes používanom, Svodín.
Zaujímavosti
Bola tu nájdená soška ženy z 4. tisícročia pred Kr.
Ludmírov
Ludmírov je obec v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 575 obyvateľov, z toho 281 mužov a 294 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 39,5 roka, ženy 44,5 roka).
Zelný trh (Brno)
náhľad|Zelný trh s [[Fontána Parnas|fontánou Parnas, v hornej časti snímky sú veže Katedrály svätého Petra a Pavla]]
Zelný trh (, v hanteci Zelňák alebo Zelné rynk) je námestie v brnianskej štvrti Brno-město. Leží na svahu tesne pod Petrovom, asi 400 metrov južne od centrálneho Náměstí Svobody, a má približne obdĺžnikový tvar. Väčšina plochy sa v časti roka využíva ako trhovisko, na ktorom sa predáva ovocie, zelenina, kvetiny a i., inak námestie slúži predovšetkým ako parkovisko.
V roku 2010 bol verejnosti predstavený, neskôr zamietnutý, zámer súkromného investora vybudovať v dolnej časti námestia podzemné garáže so 60 parkovacími miestami.
Dejiny
Trhovisko, ktorého pôvodný názov bol Horní trh, vzniklo v 13. storočí na vtedy ešte nezastavanom mieste. Jeho súčasťou boli aj Drůbeží trh (Hydinový trh), Hrnčířský trh (Hrnčiarsky trh) a Vetešnický trh (Starožitnícky). Až v 15. storočí dostáva svoj dnešný názov Zelný trh (nemecky Krautmarkt). Zelný trh bol aj dôležitým miestom spravodlivosti – bol tu pranier a klietka pre zločincov.
V júni 1841 tu pravdepodobne opát Bedřich Franz vytvoril prvú reportážnu Dagerotypiu v českých oblastiach a jednu z najstarších fotografií svojho druhu na svete.
Historický ráz námestia bol v 50. rokoch 20. storočia porušený veľmi necitlivým zásahom – výstavbou budovy obchodného centra (tržnice) v severozápadnom rohu námestia na mieste domu, ktorý bol zničený americkým náletom v novembri 1944; stavbu financovala UNRRA. Pod námestím boli vybudované aj kolektory.
Významné objekty
Dominantou námestia je fontána Parnas z konca 17. storočia, ktorá sa nachádza sa približne v prostriedku priestranstva. Fontánu projektoval Johann Bernhard Fischer z Erlachu, vystaval ju v rokoch 1693–1695 Adam Tobiáš Kracker z Viedne.
V hornej časti námestia stojí stĺp Najsvätejšej Trojice s plastikami Immaculaty, sv. Jána Nepomuckého, sv. Primitiva, Konstantina Filozofa a dvojice anjelov z obdobia vrcholného baroka, dielo Antonína Schweigla z roku 1729.
K významným budovám okolo námestia patrí Dietrichsteinský palác (budova pôvodne vrchného zemského súdu, neskôr Moravského zemského múzea), Divadlo Husa na provázku (palác Hausperských z Fanalu), palác opáta žďárskeho kláštora, tzv. Malý Špalíček (ktorý vznikol spojením štyroch domov gotického a renesančného pôvodu) a nedávno zrekonštruované divadlo Reduta. Na čele dolnej časti námestia stojí dominantná budova s súpisným číslom 2, v ktorej v rokoch 1969–1990 sídlila právnická fakulta.
Historická veda
Historická veda (iné názvy: história, historiografia, dejepis, dejepisná veda) je spoločenská veda zaoberajúca sa skúmaním, poznávaním, interpretáciou a hodnotením dejín na základe historických prameňov, pričom využíva historické metódy. Vedec zaoberajúci sa históriou sa nazýva historik. Jeho úlohou je pokiaľ možno objektívne a reálne vyhodnotiť historické procesy.
Chronologické a marxistické
Pozri Dejiny
Členenie z hľadiska praktickej špecializácie
Dnes už historickí vedci často špecializujú, rozlišujeme teda najmä:
Niektoré geograficky a kultúrne vymedzené disciplíny historickej vedy sú už dnes pomerne samostatné vedné odbory, napr. egyptológia, byzantológia, predkolumbovská história Ameriky (pozri Mezoamerika)
Ďalšia častá špecializácia je založená na chronologickom členení dejín (pozri hore).
Vecné členenie
Samozrejme, že existujú aj rôzne iné vecné členenia okrem hore uvedených špecializácií. Sú spravidla sekundárne. Dnes najbežnejšie sú: a pod.
A samozrejme, že existuje aj Geografická história, Geologická história a pod.
Ideologické členenie
Sem patrí napríklad: a pod.
Vplyvné externé vedy
Vedami, ktoré podstatne (ako nové prínosy) ovplyvňovali historickú vedu, boli:
Dejiny historickej vedy
Pozri aj:Historiografia (dejepisectvo)
Na rozdiel od historiografie, ktorá existuje od vzniku písaných textov, existuje historická veda, ako systematická kritika historických prameňov, len posledné dve či tri storočia.
Ždiarsky potok (prítok Hrona)
Ždiarsky potok je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, má dĺžku 6,5 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, na juhozápadných svahoch Homôľky (1 659,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 320 m n. m. Tečie severojužným smerom cez Polomku v Horehronskom podolí a neďaleko nej sa vlieva do Hrona v nadmorskej výške cca 582 m n. m.
Historická veda
Dejiny historickej vedy
Začiatky siahajú v Číne do dynastie Sung (960 - 1279) a v Európe do obdobia humanizmu.
V 17. storočí potom začal Jean Mabillon plánovitý výskum stredovekých listín a po roku 1800 Barthold Georg Niebuhr začal výskum dejepisectva starovekého Ríma a Leopold von Ranke výskum diplomatických spisov raného novoveku. V roku 1819 v Nemecku začali vychádzať Monumenta Germaniae Historica, zbierka stredovekej historiografie (prameňov).
Napokon sa v 19. storočí historiografia začala meniť na historickú vedu, dejiny (dejepis) sa začali chápať ako vedný odbor a akademické povolanie a od začiatku 19. storočia sa historický výskum uskutočňoval najmä na univerzitách. 19. storočie bolo tzv. klasickou dobou historickej vedy. Historická veda sa pôvodne rozvíjala najmä v Nemecku a podľa jeho vzoru vo Francúzsku, USA, Japonsku. Profesionálnych historikov vychovávali na historických seminároch. Výskum sa zameral na kritickú analýzu textov prameňov. Vznik historickej vedy, ktorá sa oficiálne snažila pracovať objektívne, úzko súvisel s nacionalistickými hnutiami 19. stor. (národné obrodenia a pod.), preto v skutočnosti objektívna nebola.
Metódou vzniknutou v 19. storočí bol historizmus, ktorého jadrom je pojem chápania (dejinnej zákonitosti). V 20. storočí vznikla vo Francúzsku zo spoločenských vied protimetóda, tzv. štruktúrna historiografia, ktorej jadrom bol pojem štruktúry na rozdiel od pojmu udalosť. Tvrdili, že sa nemajú skúmať (rýchle) udalosti ale (len pomaly sa meniace) sociálne a ekonomické štruktúry. Napokon sa v historickej vede dostali do popredia spoločenskovedné otázky, pričom však nezanikol ani tradičný prístup. Okrem toho sa tzv. historická metóda (kritické hodnotenie prameňov) od 19. storočia prenáša aj na nepísomné pramene ako miestne názvy, archeologické nálezy, filmy, výpovede svedkov a pod.
Moderná historická veda je charakterizovaná používaním viacerých metód. Snaží sa postihnúť všetky vrstvy dejinných udalostí, pričom sa používajú aj „netradičné“ pramene (napr. oral history) a témy (napr. dejiny žien).
Marxizmus
V socialistických krajinách (vrátane Česko-Slovenska) došlo k značným deformáciám historickej vedy. Najmä v oblasti súčasných dejín vládnuce komunistické strany často v konečnom dôsledku sami rozhodovali o ich prezentácii. Predpísaným základom historickej vedy bolo marxistické chápanie dejín (historický materializmus): V praxi sa však aj vedci z týchto krajín spravidla venovali serióznemu odbornému výskumu a zapájali sa do medzinárodných diskusií.
Historické pramene
Minulosť možno prirodzene skúmať len na základe historických prameňov. V priebehu dejín sa menili jednak názory historikov na výpovednú schopnosť historických prameňov, jednak sa zväčšoval okruh prameňov o dovtedy nepoznané pramene.
Pomocné historické vedy
Pri výskume prameňov historikom pomáhajú takzvané pomocné historické vedy, napríklad paleografia, numizmatika) a pod.
Strekov
Strekov je obec na Slovensku v Nitrianskom kraji v okrese Nové Zámky.
Obyvateľstvo
Etnické a náboženské zloženie obyvateľstva (podľa údajov z roku 2001)
Etnické zloženie obyvateľstva: a iní
Náboženské zloženie obyvateľstva: a iní
Prírodné zaujímavosti
Národná sústava chránených území:
Európska sústava chránených území (Natura 2000):
Saint-Georges-des-Agoûts
Saint-Georges-des-Agoûts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Vitry-lès-Cluny
Vitry-lès-Cluny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Saint-Georges-des-Agoûts
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vitry-lès-Cluny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Georges-des-Agoûts
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vitry-lès-Cluny
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Georges-des-Agoûts
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Black Parade
The Black Parade je tretí štúdiový album od kapely My Chemical Romance, vydaný 24. októbra 2006. Je to rocková opera zameriavajúca sa na postavu "pacienta", ktorý zomrie v priebehu CD. Album prezentuje príbeh jeho odchodu zo života a následne jeho spomienky na svoj život.
Album produkoval Rob Cavallo, ktorý produkoval albumy tiež aj pre Green Day. The Black Parade je taktiež prvý album, kde hral na bicie Bob Bryar. Hoci niektorí recenzenti album zamietli ako prejav predvádzania sa, The Black Parade v celku kriticky uspel.
Z albumu vyšli „Welcome To The Black Parade“, „Famous Last Words“, „I Don't Love You“ a „Teenagers“ ako prvé štyri single a kapela plánuje vydať track „Mama“, v ktorom vokály naspievala aj Liza Minnelli, ako piaty singel. Potom plánujú vydať ešte jeden, posledný singel z albumu, aj keď ešte neoznámili, ktorá skladba bola zvolená.
Châtenois (kantón)
Châtenois je francúzsky kantón v obvode Neufchâteau v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Tvorí ho 25 obcí.
Andrew Roachford
Andrew Roachford začal so skupinou Roachford, ktorá vydala v roku 1989 dva hity „Cuddly Toy“ a „Family Man“. Skupina Roachford vznikla v roku 1987 a bola zložená z Andrewa Roachforda (vokály, klávesy, perkusie), Chrisa Taylora (bicie), Hawia Gondwea (gitary) a Derricka Taylora (basová gitara).
Roachford vydal svoj debutový sólový album Heart of the Matter v roku 2003. Jeho druhý album Word of Mouth bol vydaný v marci 2006 pod názvom skupiny Roachford. V roku 2010 sa Andrew Roachford pripojil k skupine Mike + The Mechanics spolu s Timom Howarom.
Chubutisaurus
Chubutisaurus je vyhynutý rod dlhokrkého dinosaura, žijúceho v období spodnej kriedy (pred približne 110 miliónmi rokov) na území dnešnej Argentíny (provincia Chubut). Jeho jediný druh je Chubutisaurus insignis.
Presná klasifikácia tohto dinosaura je náročná, pravdepodobne však ide o člena skupiny Titanosauria. Známy je z dvoch neúplných kostier a mohol dorastať do dĺžky až 23 metrov. Mohol byť korisťou veľkého dravého dinosaura rodu Tyrannotitan.
Malé Hradisko
Malé Hradisko je obec v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 389 obyvateľov, z toho 186 mužov a 203 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,8 roka (muži 41,7 roka, ženy 47,7 roka).
Jerevan
thumb|Jerevan s horou Ararat v pozadí Jerevan je hlavné mesto Arménska. Nachádza sa na západe krajiny, len od tureckých hraníc. Má rozlohu a približne 1 121 900 obyvateľov.
História
Mesto bolo vybudované na mieste, kde stála už v roku 783 pred Kr. staroveká pevnosť. Význam mestu dávala strategická poloha na križovatke dôležitých obchodných ciest z Ruska a Anatólie do Perzie.
Rozmach mesta začal na začiatku 20. storočia, kedy sa do mesta vrátilo veľké množstvo Arménov z celého sveta. Mesto prekvitalo i za sovietskej éry, kedy bola vybudovaná univerzita, školy, akadémia vied, divadlo, hudobná sieň a múzea.
Jerevan leží v tektonicky nepokojnej oblasti s častými zemetraseniami. Počas posledného veľkého zemetrasenia zomrelo v roku 1988 viac ako 25 000 ľudí a veľká časť mesta bola zničená.
Priemysel
Priemysel mesta je založený hlavne na chemickom priemysle, strojárenstve, výrobe syntetického kaučuku, pneumatík, medi, hliníku, elektrických zariadení, hodín, potravín, ale i vína či alkoholu.
Cuiry-Housse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bystrá (prítok Osturnianskeho potoka)
Bystrá je potok v Zamagurí, na území okresu Kežmarok. Je to pravostranný prítok Osturnianskeho potoka a má dĺžku 6 km.
Sikenička
Sikenička je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Zoznam zálivov v Írsku
Zoznam zálivov v Írsku zahŕňa zoznam prírodných zálivov na pobreží Írska. Je zoradený abecedne podľa jednotlivých grófstiev. Najväčšie zálivy sú zvýraznené.
Bystrá (prítok Cirochy)
Bystrá je potok na území okresu Snina, je to ľavostranný prítok Cirochy a má dĺžku 6,2 km.
Pramení vo Vihorlatských vrchoch pod Sninským kameňom (1 006,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 800 m n. m. Tečie na sever cez Beskydské predhorie, preteká rekreačnou oblasťou Sninské rybníky. Do Cirochy sa vlieva východne od mesta Snina v nadmorskej výške okolo 230 m n. m.
Z ľavej strany priberá Malú Bystrú, úsek toku od prameňa po sútok s Malou Bystrou sa často označuje ako Veľká Bystrá.
Mořice
Mořice je obec v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 502 obyvateľov, z toho 250 mužov a 252 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 37,1 roka, ženy 42,2 roka).
Hrádza
Hrádza môže byť:
Martin Straňovský
Martin Straňovský (* 12. september 1985, Nové Zámky ) je slovenský reprezentant v hádzanej. Je odchovancom Nových Zámkov. Hráva na poste ľavého krídla a bol účastníkom Majstrovstiev Európy 2006, 2008 a 2012. V súčasnosti hráva za klub HT Tatran Prešov. Okrem toho sa zúčastnil aj 2 majstrovstiev sveta. Jeho starší brat Tomáš je tiež hádzanárom.
Dvakrát sa v kariére dostal do 50-ky najlepších strelcov v hádzanárskej lige majstrov, vždy v drese Ademaru Leon. V sezóne 2007/08 vsietil 71 gólov a skončil na 11. mieste a v sezóne 2008/09 62 gólov, čo znamenalo 16. miesto.
Saint-Georges-des-Coteaux
Saint-Georges-des-Coteaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol svätého Jakuba
Kostol svätého Jakuba môže byť: kostol zasvätený apoštolovi svätému Jakubovi Staršiemu
Slovensko
Zdroj: LACIKA, J. 2012. 1000 cirkevných pamiatok Slovenska. 1. vyd. Bratislava : Ikar, a. s., 2012. 399 s. ISBN 978-80-551-2852-8 PAMIATKY.SK. 2017. Register národných kultúrnych pamiatok (NKP) – tabuľkové zoznamy. https://www.pamiatky.sk/sk/page/register-nkp-tabulkove-zoznamy (2017-09-11)
Vitry-sur-Loire
Vitry-sur-Loire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cuiry-lès-Chaudardes
Cuiry-lès-Chaudardes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abú Míná
Abú Míná (v cudzojazyčných prepisoch Abu Mina, Abu Mena, Abu Manna, Abumna(h)) bolo mesto, chrámový komplex a pútnické miesto v starovekom Egypte asi 45 km juhozápadne od Alexandrie. Zachovali sa iba ruiny, zväčša základy veľkých budov ako bazilika.
Od roku 1979 sú pozostatky mesta zapísané v zozname Svetového dedičstva UNESCO a od roku 2001 sú pre zvýšenie hladiny spodnej vody a následnú nestabilitu zapísané aj na jeho zozname ohrozených pamiatok. Lokalita bola nájdená v rokoch 1905 až 1907.
Furmanská ulica (Bratislava)
náhľad|Furmanská ulica
Furmanská ulica je slepá ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy, nachádza sa medzi diaľnicou D2 a železničnou traťou.
Pomenovaná je podľa furmanov - povozníkov. Zaujímavosťou je, že v Lamači sa nachádza aj Povoznícka ulica. Pôvodne tvorila časť Agátovej ulice.
Mats Hummels
Mats Hummels (* 16. december 1988, Bergisch Gladbach, Západné Nemecko) je nemecký futbalový reprezentant, ktorý pôsobí aktuálne v nemeckom klube Borussia Dortmund. Hrá na pozícii stredného obrancu.
Kariéra
Svoju kariéru odštartoval v Bayerne Mníchov, za ktorý však odohral len jeden zápas – 19. mája 2007 debutoval v Bundeslige pod trénerom Ottmarom Hitzfeldom. Inak strávil zvyšok času v rezervnom mníchovskom tíme.
Začiatkom roku 2008 sa presunul do Borussie Dortmund, zatiaľ len na hosťovanie a vytvoril stopérsku dvojicu s Nevenom Subotićom. O rok neskôr prestúpil do Dortmundu za sumu 4,2 milióna eur. V sezónach 2010/11, 2011/12 vyhral s Dortmundom ligový titul. V ročníkoch 2011/12 Borussia zvíťazila aj v DFB-Pokale, keď porazila Bayern Mníchov 5:2. Hummels strelil vo finále jeden gól. V prvom zápase osemfinále Ligy majstrov 2012/13, 13. februára 2013 proti Šachťoru Doneck sa streleným gólom podieľal na remíze 2:2. V prvom zápase Borussie v semifinále 24. apríla 2013 proti Realu Madrid chyboval neďaleko vlastného pokutového územia, z čoho rezultoval vyrovnávajúci gól Madridu na priebežných 1:1. Nakoniec ho to až tak mrzieť nemuselo, Borussia zvíťazila rozdielom triedy 4:1 a vytvorila si výbornú pozíciu do odvety. V odvetnom zápase tím Borussie prehral na štadióne Santiaga Bernabeua gólmi ku koncu zápasu 2:0 ale Realu to na postup nestačilo.V máji 2016 podpísal novú päťročnú zmluvu s materským Bayernom Mníchov.V letnom prestupovom období 2019 ho odkúpila Borussia Dortmund za 30,5 miliónov eur.
Anortozit
Anortozit je hlbinná vyvrenina zložená takmer výhradne z bázických živcov anortitu, bytownitu a labradoritu, ktoré môžu tvoriť 90-100% ich objemu. Môže obsahovať aj 0-10% mafických minerálov ako je pyroxén, ilmenit, magnetit a olivín. S pribúdaním týchto minerálov môže plynule prechádzať do gabra, do skupiny ktorého petrograficky patrí.
Výskyt
Ich výskyt je známy z oblastí Bushveldského komplexu v Južnej Afrike. V Severnej Amerike tvoria súčasť Stilwaterského komplexu v štáte Montana, tvoria okraje Kanadského štítu, kde sa nachádzajú významné ložiská na polostrove Labrador. Ťaží sa tam na labradorit bohatý anortozit, vyznačujúci sa modrastým leskom. Nachádza sa tiež v oblasti Adirondack v štáte New York. Z prekambrických masívov je známych 17 telies anortozitov v kanadskom Quebecu. Najväčšia z nich má rozlohu zhruba 15 000 m². náhľad|vľavo|Výbrus anortozitu v skrížených nikoloch V Európe sú bežné Skaergaardskom komplexe v Nórsku alebo vo volyňskom komplexe na Ukrajine. Pri Českom Krumlove sa nachádza lokalita takmer bieleho anortozitu, ktorý obsahuje viac než 90% plagioklasu.
V Česku sa nachádzajú menšie polohy anortozitov v gabrách pri Orloviciach. Boli tiež popísané z ranského bázického masívu v Železných horách.
Použitie
Naleštený sa používa často ako esteticky cenný obkladový kameň. Anortozity v zvrstvených komplexoch môžu obsahovať ekonomicky významné ložiská titánu, ktorý je zložkou akcesorického ilmenitu. Niektoré archaické ložiská sú ťažené kvôli vysokému obsahu hliníka.
Priehradná nádrž
Priehradná nádrž alebo priehrada je umelo vytvorená vodná plocha vzniknutá prehradením vodného toku.
Mostkovice
Mostkovice je obec v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 553 obyvateľov, z toho 766 mužov a 787 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 40,4 roka, ženy 44,1 roka).
Bajtava
Bajtava je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Priehrada
Priehrada môže byť:
Priehrada (hrádza)
náhľad|[[Oravská priehrada]]
Priehrada je vodné dielo majúce podobu vzdúvacej stavby (s príslušenstvom), ktorá prehradzuje vodný tok a zadržuje vodu na vodohospodárske účely alebo zadržiavanie povodní. Vytvára priehradnú nádrž. Skladá sa z 2 častí:
Funkcia
Priehrada slúži na zadržiavanie vody na zásobovanie pitnou alebo technickou vodou, na výrobu elektrickej energie, ochranu pred povodňami, vyrovnávanie prietokov, no i k rekreácii, vodným športom, rybolov a iné.
Konštrukcia hrádzí
Rozlišujeme niekoľko typov priehrad:
Priehrady na Slovensku
Na Slovensku je postavených viac ako 50 priehrad. Najväčšie vodné plochy vytvárajú priehrady:
Volesvres
Volesvres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kunerádska ulica
náhľad|Kunerádska
Myslejovice
Myslejovice je obec v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 684 obyvateľov, z toho 348 mužov a 336 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 40,8 roka, ženy 44,6 roka).
Kunerádska ulica
Kunerádska ulica je ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy, z jednej strany sa na nej nachádzajú rodinné domy, z druhej železničná trať.
Ulica je pomenovaná podľa slovenskej obce Kunerad.
Saint-Georges-du-Bois (Charente-Maritime)
Saint-Georges-du-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Giovanni Battista Donati
Giovanni Battista Donati (* 16. december 1826, Pisa, Taliansko – † 20. september 1873, Florencia) bol taliansky astronóm, ktorý sa zaoberal hľadaním komét, ich pozorovaním a výpočtom dráh.
2. júna 1858 ako prvý pozoroval kométu, ktorá dostala formálne označenie C/1858 L1 a 1858 VI.
Habrová (prírodná pamiatka)
Habrová je prírodná pamiatka ev. č. 1867. Nachádza sa neďaleko obcí Černovice a Chlébské, okres Blansko v doline Chlébského potoka.
Ochrana
Predmetom ochrany sú prírode blízke porasty s prevahou hrabu a druhovo bohatým bylinným poschodím, sprevádzané skalnými útvarmi.
Geológia
Geomorfologicky prináleží okrsku Sýkořská hornatina (podcelok Nedvědická vrchovina, celok Hornosvratecká vrchovina). Podložie tvorí porfyroblastická muskoviticko až sericiticko-muskovitická rula Bítešskej skupiny, tvoriaca početné mrazové zruby. Pôdy reprezentujú kambiz (dystrická, rankerová, pseudoglejová) a pseudoglej typický (kambický).
Flóra
Z drevín sú zastúpené buk lesný, dominantné hrab obyčajný, jaseň štíhly, javor horský, javor mliečny a smrek obyčajný, medzi kríkmi baza čierna, lykovec jedovatý, ostružina, ríbezľa egrešová. Rastlinstvo zastupuje bažanka trváca, hrachor jarný, cesnačka lekárska, pakost smradľavý, papraď samčia, kokorník voňavý, zubačka cibuľkonosná, netýkavka nedotklivá, nezábudka lesná, starček vajcovitolistý, vranovec štvorlistý, zvonček broskyňolistý, žindava európska a ďalšie, huby napríklad smrček černastorebrový a hodvábnica Mougeotova.
Šikana
Šikana môže byť:
Povoznícka ulica
Povoznícka ulica je ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy, nachádzajú sa na nej rodinné domy.
Pomenovaná je podľa povozníkov - furmanov. Zaujímavosťou je, že v Lamači sa nachádza aj Furmanská ulica.
Externé odkazy
Povoznícka na mape Bratislavy
Wicked! (album)
Wicked! je tretí album nemeckej techno skupiny Scooter. Bol vydaný 24. novembra 1996 v Nemecku, vydavateľstvom Edel Records. Na albume sa nachádza okrem hudobnej stopy aj multimedálny obsah.
Album
Na albume pracovali v zostave H. P. Baxxter (Hans-Peter Geerdes), Rick Jordan (Hendrik Stedler), Ferris Bueller (Sören Bühler) a Jens Thele. Autorom hudby a textov k skladbe „I'm Raving“ je Marc Cohn. Autorom hudby a textov k skladbám „Don't Let It Be Me“ a „The First Time“ je Nosie Katzmann. Autorom všetkých ostatných skladieb je skupina Scooter. Vokály k skladbe „The First Time“ naspievala Marry K. Návrhom designu brožúry bol poverený Marc Schilkowski. Fotografie pre brožúru nafotil Michael Herman, s výnimkou fotografií z koncertu ktoré nafotil M. Tappendorf. Brožúra albumu obsahuje aj formulár pre objednávanie oblečenia a predmetov s logom skupiny.
Multimédiá
Okrem zvukovej stopy obsahuje tento album aj mutlimediálny obsah. Na albume sa nachádza videoklip k skladbe „I'm Raving“. Bonusový materiál je možné prezerať na počítačoch s operačným systémom Windows, alebo MAC.
Age of Love (album)
Age of Love je album nemeckej techno skupiny Scooter vydaný 27. augusta 1997 v Nemecku vydavateľstvom Edel Records.
Aigné
Aigné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mesto (Man)
Mesto alebo mestský okres  je jednotka administratívneho členenia ostrova Man na štatistické aj samosprávne účely.
Oficiálne sú na ostrove Man tieto štyri mestá:
Zoznam planétok 127001 – 127250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
LDU Quito
Liga Deportiva Universitaria známejší pod názvom LDU Quito je ekvádorský futbalový klub založený 11. januára 1930 v Quite. Domáce zápasy hráva na štadióne Estadio de Liga Deportiva Universitaria s kapacitou 55 000 miest. V roku 2008 klub zanamenal najvýraznejší úspech, keď vyhral Pohár osloboditeľov.
Aktuálna súpiska
Legenda: B - Brankár, O - Obranca, Z - Záložník, Ú - Útočník
Ivan Petrovič Pavlov
Ivan Petrovič Pavlov (* 26. september 1849, Riazaň, Ruská ríša – † 27. február 1936, Leningrad, ZSSR) bol ruský lekár a fyziológ. Podľa akademického žurnálu Review of General Psychology bol 24. najcitovanejším psychológom v 20. storočí, avšak jeho označenie za psychológa je sporné. Svojou prácou síce prispel k rozvoju ruskej reflexnej školy a behaviorizmu, no sám sa nikdy nezameriaval na výskum psychických procesov. Pavlov tiež kritizoval psychológov, ktorí sa cez podmienené reflexy snažili vysvetliť všetky ostatné psychické procesy, ako napríklad učenie. Tými boli najmä behavioristi.
Němčice nad Hanou
Němčice nad Hanou je mesto v Česku v okrese Prostějov v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 026 obyvateľov, z toho 989 mužov a 1 037 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,1 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,8 roka).
Ivan Petrovič Pavlov
V roku 1904 dostal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za svoju prácu o vylučovaní žalúdočných žliaz. thumb|Pavlovov pes
Bystrá (prítok Štiavnice)
Bystrá je potok na strednom Liptove, v južnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Štiavnice s dĺžkou 6,2 km a je tokom IV. rádu. Tečie na území NAPANT-u, na hornom toku v NPR Ďumbier.
Prameň
Vzniká v Nízkych Tatrách, v podcelku Ďumbierske Tatry, v horskej skupine Ďumbiera, kde vyteká z plesa v ľadovcovom kare na severovýchodnom svahu Krúpovej hole (1 921,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 660 m n. m.
Opis toku
Z plesa vyteká smerom na severozápad, následne preteká druhým, väčším plesom a ďalej pokračuje smerom na sever. Na južnom úpätí Prašivej (1 591,7 m n. m.) sa potom stáča severoseverovýchodným smerom, vytvára oblúk prehnutý na juhovýchod k masívu Ludárovej hole (1 731,6 m n. m.) a pokračuje viac severovýchodným smerom. Z ľavej strany následne priberá prítok spod sedla Javorie (1 487 m n. m.) a stáča sa východným smerom. Z pravej strany ešte priberá prítok zo severovýchodného úpätia Ludárovej hole, stáča sa k ústiu severovýchodným smerom a do Štiavnice ústi na začiatku Jánskej doliny, pri horárni Pred Bystrou, v nadmorskej výške približne 867 m n. m.
Vladimír Kováč (hokejista)
Klubový hokej
Kováč odchytal svoj prvý zápas za Duklu v sezóne 2005/2006. Počas pôsobenia v Dukle sa zapísal do histórie, pretože ako brankárovi sa mu podarilo dvakrát otočiť so svojím tímom nepriaznivý vývoj play-off série z 0:3 na 4:3. Najskôr v sezóne 2007/2008 proti Martinu a následne o tri roky neskôr proti Slovanu. Medzi sezónami hosťoval aj v prvoligových kluboch, v Považskej Bystrici, Prievidzi, či Senici. Posledná sezóna v drese Dukly bola 2011/2012, kedy za Trenčín odchytal v základnej časti 45 zápasov so štatistikami 91.6% a 2,45 gólu na zápas. V play-off nastúpil na 9 zápasov. Po siedmich rokoch sa vedenie klubu s Kováčom dohodlo na rozviazaní kontraktu. Následne sa dohodol na zmluve s kazašským klubom Saryarka Karaganda. V sezóne 2012/2013 odchytal 43 stretnutí, v ktorých mal priemer 1,55 inkasovaného gólu na zápas a stal sa najlepším brankárom ruskej Vyššej hokejovej ligy. V sezóne 2013/2014 získal s tímom majstrovský titul. Sezónu 2015/2016 odohral v kazašskej lige v tíme HK Temirtau.
William Godwin
William Godwin (* 3. marec 1756, Wisbech, Spojené kráľovstvo – † 7. apríl 1836, Londýn) bol anglický spisovateľ, zakladateľ filozofického anarchizmu.
Jeho manželka Mary Wollstonecraftová, spisovateľka, bola zakladateľka militantného feminizmu a dcéra Mary Shelleyová, spisovateľka, sa preslávila hororovým románom Frankenstein alebo Moderný Prometeus.