cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Rosenzweig
Životopis
V začiatkoch choroby ešte spolupracoval s Martinom Buberom na monumentálnom projekte Verdeutschung der Schrift (preklad hebrejskej Biblie do nemčiny). Prvý zväzok tohto diela – Die fünf Bücher der Weisung (preklad Pentateuchu) – bol publikovaný ešte za jeho života v roku 1925. Po Rosenzweigovej smrti dokončil Buber preklad aj ostatných biblických kníh.
Marguestau
Marguestau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Franz Rosenzweig
Životopis
Jeho posledným dielom, publikovaným posmrtne, bol článok Vertauschte Fronten (Zámena frontov) z mája 1929 a hneď vyvolal mnohé kontroverzie. Zaujal v ňom stanovisko k tzv. Davoskej dišpute, ktorej hlavnými protagonistami boli Ernst Cassirer a Martin Heidegger, pričom poukázal na paralely v myslení Heideggera a zakladateľa Marburskej školy novokantovstva, Hermanna Cohena, zdôrazňujúc predovšetkým Cohenovo dielo Religion der Vernunft aus den Quellen des Judentums (Náboženstvo rozumu z prameňov židovstva).
Zomrel 10. decembra 1929 vo Frankfurte nad Mohanom.
Marguestau
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Péter Bacsó
náhľad|Hrob na Farkasrétiho cintoríne v Budapešti Péter Bacsó (* 6. január 1928, Košice – † 11. marec 2009, Budapešť), bol maďarský filmový režisér a scenárista.
Životopis
Po absolvovaní strednej škôly sa Bacsó chcel stať najprv hercom a neskôr divadelným režisérom, ale nakoniec sa rozhodol pôsobiť v oblasti filmového priemyslu. Prvýkrát pracoval vo filme už vo veku 19 rokov, keď sa stal asistentom režiséra Gézy Radványiho pri natáčaní filmu Niekde v Európe z roku 1948. Po dokončení filmu pokračoval ako scenárista a v roku 1950 dokončil Maďarskú školu divadelného a filmového umenia. V tom čase už bol vo filmových štúdiách známou osobou.
V päťdesiatych rokoch sa stal úspešným scenáristom, v roku 1963 natočil svoj prvý celovečerný film Nyáron egyszerű (, premiéra v Maďarsku 5. marca 1964). V roku 1969 natočil svoj najslávnejší film s názvom Svedok. Film bol však hneď po dokončení zakázaný, stal sa z neho trezorový film a na svoju premiéru si musel počkať až do roku 1979. Film je politickou satirou o komunistickom režime zo začiatku päťdesiatych rokov, film je v Maďarsku považovaný za kultovú klasikou. V roku 1981 bol nominovaný na Filmovom festivale v Cannes.
Bacsó neskôr pokračoval v natáčaní prevažne politicko-satirických filmov pre širšie publikum. Vyskúšal však aj ďalšie žánre, napr. muzikál, komédiu alebo krimi. V roku 1980 režíroval krimi film v medzinárodnej koprodukcii (Nemecko, Švédsko, Maďarsko), ktorý bol natočený podľa románovej predlohy Muž, ktorý sa vyparil od švédskej autorskej dvojice Maj Sjöwallová - Per Wahlöö. Pretože dej knihy sa odohráva prevažne v Budapešti, aj film sa z veľkej časti natáčal tu (ale aj v Štokholme). Hlavnú úlohu švédskeho kriminalistu Martina Becka stvárnil známy britský herec Derek Jacobi. Film mal premiéru 25. decembra 1980 vo Švédsku pod názvom Mannen som gick upp i rök (teda zhodným s pôvodným švédskym názvom románu), nemeckým názvom Der Mann, der sich in Luft auflöste a anglickým názvom The Man Who Went Up in Smoke.
V natáčaní pokračoval až do neskorého veku, avšak jeho posledné filmy boli odmietané kritikou i verejnosťou pre zlé scenáre aj réžiu. Jeho film Hamvadó cigarettavég z roku 2001 je vnímaný ako nekriticky oslavný životopisný film maďarskej herečky a speváčky Kataliny Karádyovej. Jeho film z roku 2008 Majdnem szűz sa zúčastnil Medzinárodného filmového festivalu v Moskve.
Geraldo Majella Agnel
Geraldo Majella Agnel (* 19. október 1933, Juiz de Fora, Brazília) je brazílsky rímskokatolícky kňaz, emeritný arcibiskup v meste Salvador de Bahia, kardinál.
Kňaz
Kňazské svätenie prijal 27. júna 1957 v São Paulo. Viac ako dvadsať rokov pôsobil vo farnosti svätého Antona v Barra Funda, koordinoval činnosť združenia katolíckej mládeže, prednášal v niekoľkých seminároch, od roku 1964 bol kanonikom katedrálnej kapituly v São Paulo.
Biskup
14. mája 1978 bol menovaný biskupom brazílskej diecézy Toledo, biskupské svätenie prijal 6. augusta toho istého roku, jeho svätiteľom bol arcibiskup São Paula, kardinál Paulo Evaristo Arms. V októbri 1982 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval arcibiskupom arcidiecézy Londrina. V rokoch 1991 až 1999 pracoval v pápežskej kúrii ako sekretár Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí. V roku 1995 bol menovaný do komisie pripravujúcej Veľké jubileum roku 2000. V januári 1999 sa vrátil do Brazílie a nastúpil na arcibiskupský stolec v meste San Salvador de Bahia, ktoré je tiež sídlom brazílskeho prímasa.
Marsan
Marsan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radarová ulica (Bratislava)
Radarová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, sídlisko Ostredky a nazvaná bola podľa radaru.
Live In Mushow Big Opening 2006
Live In Mushow Big Opening 2006 je názov koncertného albumu, ktorý slovenský spevák Marián Greksa nahral so skupinou hudobníkov, ktorá si dala názov Psycho. Album z väčšej časti zložený akustických coververzií rockových hitov vyšiel pod nezávislou hudobnou produkciou v roku 2006.
Maligny
Maligny môže byť:
Železničná zastávka Nitra zastávka
Nitra zastávka je železničná zastávka ležiaca na 36 km jednokoľajnej neelektrifikovanej trati 140 Nové Zámky – Prievidza situovaná medzi železničnými stanicami Nitra a Lužianky. Je využívaná výlučne regionálnou dopravou. Nachádza sa na území mesta Nitra, na rozmedzí mestských častí Klokočina a Mlynárce. V blízkosti sa nachádza rovnomenná autobusová zastávka, na ktorej zastavujú linky nitrianskej mestskej hromadnej dopravy (L8, L18, L21 a L22).
Cez zastávku prechádzajú vlaky do staníc Leopoldov, Zbehy (prípoje k rýchlikom do Bratislavy a Prievidze), Topoľčian, Nitry a Nových Zámkov.
Kenské národné futbalové mužstvo
Kenské národné futbalové mužstvo reprezentujú Keňu, na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1946. Keňa sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili šesťkrát. Vo všetkých prípadoch Keňa skončila v skupinovej fázy.
Externé zdroje
https://footballkenya.org/
Čierna (vrch v Kozích chrbtoch)
Opis
Čierna leží v rázsoche, vybiehajúcej severným smerom z masívu Kozieho kameňa. Západne sa nachádza Sviniarka, Vtáčnik , Gregória a Krahulec , južným smerom Jedlinská , Brdárová  a Vysoký vrch , východným Kozí kameň, Krížový vrch  a Smolník  a severným Bôrik , Valtierov vrch , Sviniarka  a tiež tatranská Vysoká  či Gerlachovský štít. Oblasť je súčasťou povodia rieky Poprad, pričom masív Čiernej odvodňuje potok Lopušná a jej prítoky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrch pokrýva nesúvislý lesný porast s mnohými odlesnenými plochami, ktoré umožňujú obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Chočské vrchy, Západné a Vysoké Tatry a Levočské vrchy.
Mametz
Mametz môže byť:
Marans
Marans môže byť:
Šurická brázda
Šurická brázda je geomorfologickou časťou Bučenskej vrchoviny, podcelku Cerovej vrchoviny. Leží v jej južnej časti, juhovýchodne od mesta Fiľakovo v okrese Lučenec.
Polohopis
Územie zaberá centrálnu časť pohoria a obklopuje ho na západe Fiľakovská brázda, na juhu a východe Hajnáčska vrchovina a na severe Bučeň a Blhovská vrchovina. Južná časť zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina.
Západnú časť územia odvodňujú prítoky Beliny v povodí Ipľa, centrálnu časť jej prítok Čamovský potok a východnú rieka Gortva v povodí Rimavy. Šurická brázda leží v Banskobystrickom kraji, na území okresov Rimavská Sobota a Lučenec a zasahuje na katastrálne územie mesta Fiľakovo a obcí Šíd, Belina, Čamovce, Šurice, Hajnáčka a Blhovce. Centrálnou časťou vedie cesta II/571 z Fiľakova do Jesenského, ktorú kopíruje železničná trať Zvolen – Košice.
Turizmus
Šurická brázda patrí v rámci pohoria medzi turisticky menej atraktívne oblasti a územie je skôr zázemím pre túry do južne situovaných lokalít. Z rázcestia pri železničnej zastávke Hajnáčka vedie žlto značený chodník na Soví hrad, no tiež  zeleno značený chodník na Pohanský hrad. Západným okrajom vedie žltá trasa z Fiľakova na vrch Monica.
Marçay
Marçay môže byť:
Internát (rozlišovacia stránka)
Internát môže byť:
Biskupská konferencia
Biskupská konferencia je zbor katolíckych biskupov daného štátu alebo špecifického územia. Podľa kánonického práva (kán. 449 CIC) má právnu subjektivitu. Biskupskú konferenciu zriaďuje pápež v danej krajine, ak si to okolnosti nevyžadujú, aby bola zriadená v inej oblasti (časť krajiny alebo niekoľko krajín).
Vo východných katolíckych cirkvách je existencia podobnej inštitúcie (tzv. Rada hierarchov) upravená vnútroštátnym právom jednotlivých cirkví sui iuris.
Územne býva biskupská konferencia vymedzená zvyčajne na územie štátu. Niektoré biskupské konferencie sú vymedzené pre určitú oblasť, zahŕňajúcu väčší počet štátov. Dôvodom je zvyčajne nízky počet katolíckych veriacich alebo biskupov v danej krajine.
Príkladom biskupských konferencií združujúcich viacero krajín sú napríklad Škandinávska biskupská konferencia (združujúca biskupov severských krajín), Konferencia biskupov Antíl, Pacifická biskupská konferencia a podobne. Kým existovalo Česko-Slovensko, bola katolícka cirkev na jeho území reprezentovaná Česko-slovenskou biskupskou konferenciou.
Biskupská konferencia zahŕňa nielen rímskokatolíckych biskupov pôsobiacich na danom území, ale aj biskupov ostatných cirkví zjednotených s Rímom. Napríklad na Slovensku sú súčasťou Konferencie biskupov Slovenska nielen biskupi rímskokatolíckej ale aj gréckokatolíckej cirkvi. Takisto v Česku sú preto členmi Českej biskupskej konferencie aj biskupi pôsobiaci v apoštolskom gréckokatolíckom exarcháte.
Je potrebné rozlišovať biskupské konferencie od synód cirkvi alebo rád hierarchov. Každý biskup môže byť členom aj viacerých nezávislých zoskupení. Napríklad kanadský biskup Marián Andrej Pacák je členom rady hierarchov na Slovensku (keďže patrí do slovenskej gréckokatolícej cirkvi sui iuris), no je členom Kanadskej biskupskej konferencie (keďže eparchia sa nachádza na území Kanady).
Cieľom biskupskej konferencie je radiť sa o dôležitých otázkach vedenia cirkvi, duchovnej správe, správe liturgických slávení a zastupovať katolícku cirkev na danom území (napr. pred štátom). Biskupská konferencia sa schádza niekoľkokrát do roka. Okrem diecéznych biskupov sa na väčšine biskupských konferencií zúčastňujú aj všetci úradníci, diecézni správcovia a pomocní biskupi.
História a základy
Biskupské konferencie existovali v neformálnej podobe už od dávnych čias. Potreba pravidelných konzultácií a koordinácie činností biskupov priľahlých regiónov sa uskutočňovali a realizovali prostredníctvom miestnych synód a koncilov.
V súčasnej podobe boli biskupské konferencie zriadené až v dokumente Druhého vatikánskeho koncilu Christus Dominus, ktorý uviedol do praxe Pavol VI. v svojom motu proprio Ecclesiae Sanctae. Ich povinnosti a legislatívny rámec stanovuje Kódex kánonického práva, v kánonoch 447-459.
Pečenehovia
Pečenehovia (príd. meno znie pečenežský, nie pečenehský ) alebo (skôr nesprávne, ale často) Pečenegovia bol kmeňový zväz turkických, sarmatských a ugrofínskych kočovníkov. Ich jazyk sa klasifikuje ako turkický jazyk.
V 8. – 9. storočí boli v zavolžských stepiach a v 9. stor. v juhoruských stepiach. Pečenehovia útočili na Kyjevskú Rus (boli porazení v roku 1036 pri Kyjeve), Byzantskú ríšu (v rokoch 1090 až 1091 obkľúčili Carihrad, v roku 1122 boli porazení) a Bulharsko. Časť Pečenehov sa usídlila v Uhorsku (na území dnešného Maďarska a Slovenska). Do 14. storočia splynuli s okolitým obyvateľstvom na rôznych miestach v Európe.
Bolí...
Bolí... je názov piateho štúdiového albumu slovenského speváka Mariána Greksu. Tento album nahral so skupinou hudobníkov nazvanou Grexabat. Album vyšiel v roku 2015.
Na albume Bolí... je jedenásť nahrávok skôr v štýle progresívneho metalu. Ako skladateľ hudby a aranžér na ňom výrazne dominuje Adam Mičinec, ktorý v roku 2010 na Gitariáde dosiahol druhú priečku v kategórii rocková gitara. Celý album nahrali na gitarách a na bicích, nepoužili v štúdiu jediný syntetizátor. Bicie v ôsmich pesničkách nahral Boris Brna, o zvyšné tri nahral mladý nemecký bubeník Kevin Kott zo skupiny At Vance. Basgitaru nahral Atilla Béreš, ktorý okrem hrania v Grexabate je aj kapelníkom skupiny Družina.
Marseillan (Gers)
Marseillan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Úvrať
Úvrať môže byť:
Marseillan (Gers)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slučková kvantová gravitácia
Slučková kvantová gravitácia, alebo slučková kvantová teória gravitácie (, LQG) je teória, ktorá sa snaží spojiť kvantovú teóriu a gravitáciu, alebo tiež kvantovú mechaniku a všeobecnú teóriu relativity, ktorá popisuje aj gravitáciu. Teóriu vytvoril Abhay Ashtekar, neskôr ju rozšíril Carlo Rovelli, Roger Penrose a Lee Smolin. Je alternatívou ku konkurenčnej teórii strún.
Popis
Oproti teórii strún sa neopiera o dodatočné priestorové dimenzie a elementárne častice. Základným bodom slučkovej kvantovej gravitácie je, že priestor nieje spojitý, takže ho nejde deliť donekonečna. Priestor sa vyskytuje v kvantových jednotkách plochy a objemu, zo slučiek Planckových rozmerov. Matematickým zpôsobom sa popisuje a prichádza s rovnicami, ktoré určujú jej vývoj. Kvantá priestoru sa nazývajú „slučky“ alebo tiež krúžky, pretože sú navzájom prepojené a vytvárajú spinovú sieť. Spinová sieť tvori štruktúru priestoru. Priestor je tak tvorený "penovitými" útvarmi, ktoré sa nadúvajú do bublín a zakrivujú ho. Zakrivenie priestoru vytvára gravitáciu.
Teória dokáže predpovedať zakrivenie priestoru a typ zakrivenia a nevyžaduje supersymetriu. Lee Smolin navrhol nazvať teóriu vychádzajúcu z LQG, ktorá by obsahovala aj supersymetriu, alebo ďalšie dimenzie ako "Slučková kvantová gravitácia II".
Teoretický dôkaz
Vo vesmíre môžeme pozorovať čierne diery ktoré vznikli kolapsom hviezd. Keď sa nakoniec svojou vlastnou váhou zrúti, všetká jej hmota zmizne za horizontom udalostí. Pokiaľ má pravdu teória slučkovej kvantovej gravitácie, nemôže sa hmota zrútiť do jediného nekonečne malého bodu. Pretože nekonečne malé body neexistujú. Sú len malé ale konečné dieliky priestoru. Keď hmota hviezdy svojou vlastnou váhou kolabuje, jej hustota rastie až do chvíle, dokým kvantové efekty vyvolajú opačné pôsobiaci protitlak. Táto hypotetická konečná fáza v živote hviezdy, v ktorej kvantové fluktuácie priestoročasu vyvažujú gravitačnú váhu hmoty, sa nazýva Planckova hviezda. Experimentálny dôkaz pre potvrdenie slučkovej kvantovej gravitácie však chýba.
Menšinová vláda
Menšinová vláda (alebo minoritná vláda) je forma vlády vyskytujúca sa v parlamentných demokraciach, kde vládnuca strana alebo koalícia vládnucich strán nedisponuje väčšinou kresiel v parlamente. Schvaľovanie legislatívy býva preto spravidla pre vládnucu stranu obťažnejšie. Tieto strany zvyčajne vytvoria dohodu s jednou z opozičných strán poskytujúcou stabilnú väčšinu, ale môžu byť aj bez regulárnej podpory spoliehajúc sa na podporu zo strany jednej z opozičných strán v závislosti od konkrétneho prípadu. Pre menšinovú vládu je charakteristická aj menšia stabilita, keďže opozičné strany sa môžu hocikedy spojiť a vysloviť vláde nedôveru.
Štítohlavovce
Štítohlavovce (iné názvy: jednonozdré, cefalaspidy ; lat. Cephalaspidomorphi, Monorhina, Osteostracomorphi, zriedkavo: Cephalaspida ) sú taxón bezčeľustnatcov, ktorého presná definícia sa časom neustále mení. Konkrétne môže zahŕňať:
Menšinová vláda
Na Slovensku
Súčasná vláda Eduarda Hegera sa stala menšinovou po odchode strany SaS z koalície v septembri 2022. V parlamente má koalícia tvorená stranami OĽANO, SME RODINA a ZA ĽUDÍ 70 poslancov. V minulosti bola menšinovou vládou aj druhá vláda Mikuláša Dzurindu.
SARS
SARS alebo ťažký akútny respiračný syndróm (z angl. severe acute respiratory syndrome) je vírusové respiračné ochorenie zoonotického pôvodu, ktoré spôsobuje vírus (zároveň kmeň vírusu) z čeľade koronavírusy, ktorý sa volá koronavírus 1 spôsobujúci ťažký akútny respiračný syndróm (skr. SARS-CoV-1 alebo SARS-CoV v užšom zmysle), a ktorý patrí (spolu napr. s kmeňom SARS-CoV-2) do druhu SARSr-CoV(=SARS-CoV v širšom zmysle). Syndróm spôsobil epidémiu SARS v rokoch 2002 až 2004. Bolo nakazených viac ako 8 000 ľudí z 29 rôznych krajín a území a najmenej 774 ľudí zomrelo na celom svete. Koncom roku 2017 čínski vedci vystopovali vírus na prenášačov cez ázijský cibetkovitý druh musang škvrnitý (Paradoxurus hermaphroditus) na jaskynné netopiere rodu podkovár (Rhinolophus) v čínskej provincii Jün-nan.
SARS bolo pomerne zriedkavé ochorenie; na konci epidémie v júni 2003 bol výskyt 8 422 prípadov s hrubou mierou úmrtnosti (CFR) 11%. Od roku 2004 neboli na celom svete hlásené žiadne prípady SARS-CoV-1. Od roku 2020 sa SARS-CoV-1 považuje za vyhubený u ľudí, ale keďže vírus infikuje aj zvieratá, je možné, že sa v budúcnosti znovu objaví.
Symptómy
Medzi hlavné symptómy patrí horúčka nad 38 °C, bolesť hlavy a svalov, pneumónia. Vírus sa prenášal blízkym fyzickým kontaktom (dotyk) a vzduchom (kašeľ, kýchanie).
Priemerná inkubačná lehota pre SARS je 4 až 6 dní, aj keď zriedka to môže byť len 1 deň alebo až 14 dní. SARS-CoV je najinfekčnejší u ťažko chorých pacientov, k tomu zvyčajne dochádza počas druhého týždňa ochorenia. Toto oneskorené infekčné obdobie znamenalo, že karanténa bola vysoko efektívna; ľudia, ktorí boli izolovaní pred piatym dňom svojej choroby, zriedka prenášali túto chorobu na ostatných.
Liečba
Zatiaľ neexistuje žiadny liek alebo ochranná vakcína (2020) proti SARS, ktorá by sa preukázala ako bezpečná a účinná pre ľudí, aj keď vírus SARS-CoV-2 prinútil vedcov k ďalšiemu vývoju mRNA vakcín, ktoré boli vyvíjané už po roku 2003. Liečba SARS je hlavne podporná s antipyretikami, doplnkovým kyslíkom a podľa potreby mechanickou ventiláciou. Aj keď sa ribavirín bežne používa na liečbu SARS, zdá sa, že má malý alebo žiadny vplyv na SARS-CoV a nemá žiadny vplyv na pacientove výsledky. V súčasnosti neexistuje dokázaná antivírusová liečba. Medzi testované látky patrí ribavirín, lopinavir, ritonavir, interferón typu I, ktoré doteraz nepreukázali žiadny rozhodujúci príspevok k priebehu ochorenia. Podávanie kortikosteroidov odporúča British Thoracic Society/British Infection Society/Health Protection Agency u pacientov s ťažkým ochorením a saturáciou krvi kyslíkom < 90 %. Antibiotiká sa používajú na liečbu sekundárnej bakteriálnej infekcie.
Štítohlavovce
Termín cefalaspidy sa v užšom zmysle používa (neformálne) aj ako synonymum pre Osteostraci. Aj vedecké označenie Cephalaspida sa (často) používa v užšom zmysle ako synonymum pre Osteostraci. Treba ale poznamenať, že odlišný význam má vedecké označenie Cephalaspidida (teda s –di- v slove), ktoré označuje len podskupinu Osteostraci (Cephalaspida), t.j. rod Cephalaspis a prípadne aj niektoré príbuzné rody.
K starším systémom treba poznamenať, že taxóny Galeaspida a najmä Pituriaspida boli v minulosti prakticky neznáme.
Panciernaté ryby
Panciernaté ryby  (iné názvy: panciernaté, pancierovité ryby , ryby panciernaté , pancierové ryby ) môže byť:
Marsolan
Marsolan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moldavská klenba
náhľad|Interiér Kostola [[Zvestovanie Pána|Zvestovania Panny Márie v kláštornom komplexe Moldovita, 16. storočie, Vatra Moldoviței, Rumunsko]] Moldavská klenba je architektonický prvok kresťanskej sakrálnej architektúry používaný medzi 15. a 17. storočím na území historického Moldavska. Ide o klenbový závesný systém na pendantívoch. Väčšinou bola umiestnená nad naosom alebo hlavnou loďou chrámu. Klenba vytvára prechod zo štvorcovej roviny do kruhovej roviny ústiacej do kupoly alebo tambura veže. Skladá sa zo štyroch diagonálnych oblúkov, nad ktorými pendantívy pretvárajú štvorec na kruh. Štyri menšie segmentové oblúky zase transformujú kruh na štvorec. Postupne stúpajú nad loď a korunujú kupolu alebo tambur veže. Klenba plní funkciu podstatného zníženia priemeru a hmotnosti tambura, kupoly a samotnej veže.
Opis
vľavo|náhľad|Tmavo je vyznačené umiestnenie moldavskej klenby v priereze Kostola [[Mikuláš z Myry|svätého Mikuláša v kláštornom komplexe v Probote, 16. storočie, Rumunsko]] V Moldavsku dochádza k splývaniu východnej a západnej architektonickej tradície. K významnému rozvoju sakrálnej architektúry v Moldavskom kniežatstve došlo najmä v 15.16. storočí. Tamojšia architektúra výrazne čerpala z byzantskej palaiologovskej architektúry a architektúry postbyzantského obdobia, najmä zo srbskej Moravskej školy. Viditeľné sú však aj vplyvy západnej architektúry, mnohé kostoly obsahujú gotické alebo renesančné prvky.
Moldavská klenba vychádza zo zloženej kupoly na pendantívoch používanej v byzantskej architektúre. Klenbový závesný systém na pendantívoch vytvára prechod zo štvorcovej roviny do kruhovej roviny, ktorá ústi do kupoly alebo tambura veže. Transformácia byzantského klenbového systému na moldavský mala za následok rozšírenie vnútorného priestoru a zmenšenie priemeru či hmotnosti tambura veži.
Podľa niektorých odborníkov má moldavská klenba pôvod v arménskej či orientálnej architektúre, keďže existuje podobnosť medzi konštrukčným riešením arménskej klenby s okulom (galhatun) a moldavskou klenbou. Túto hypotézu potvrdzuje okrem iného aj emigrácia arménskych remeselníkov do oblastí Haliča a Moldavska na konci 15. storočia. Niektorí historici naopak vidia pôvod moldavskej klenby v ruskej drevenej architektúre, kde dochádza k zmenšeniu konštrukčných prvkov v prospech rozšírenia vnútorného priestoru. Podľa iných kunsthistorikov existuje aj paralela moldavskej klenby so zložitým klenbovým systémom mukarnas v maurskej či islamskej architektúre. Menšia časť odborníkov považuje moldavskú klenbu za gotické riešenie. náhľad|Interiér Kostola [[Zosnutie presvätej Bohorodičky|Zosnutia presvätej Bohorodičky v kláštornom komplexe Putna, pohľad na moldavskú klenbu, 15. storočie, Rumunsko]]Od konca 14. storočia sa v Moldavsku vyskytovali konštrukčné pokusy, ktoré odoberali váhu z veže s malým priemerom. stĺpy boli nahradené konzolami. Prvýkrát sa toto inovatívne riešenie objavuje v Starom kostole kláštora Moldovița. K optimalizácii technických riešení došlo pravdepodobne začiatkom 15. storočia. Moldavská klenba sa prvýkrát objavuje počas vlády moldavského kniežaťa Štefana Veľkého v Kostole Povýšenia svätého Kríža v Pătrăuți z roku 1487. Zmenšenie priemeru veže sa využívalo na zakrytie priestoru tzv. slepých klenieb na bočných oblúkoch, ale aj kupoly, kde pôvodný účel neskôr stratil zmysel. Druhý variant moldavskej klenby je klenba s vloženými oblúkmi alebo hviezdicovitá klenba. Jeho konštrukčná zvláštnosť spočíva v umiestnení ôsmich oblúkov na vnútornej strane kupoly. V tomto variante dominuje gotický vplyv, ktorý sa odráža v použití počtu oblúkov namiesto štyroch, ôsmich či viacerých. Ide napríklad o prevedenie v Kostole svätého Juraja v Hârlău. Postavený bol postavený okolo roku 1492. Tento variant sa častejšie objavuje za vlády kniežat Petra Rareșa a Alexandra IV. Lăpușneanu. Príkladom je Kostol Zoslania Ducha svätého v kláštore Dragomirna. V 15. storočí sa pod vplyvom západnej architektúry podstavec veže stáva čoraz rozmanitejším a zložitejším. Spolu s klenbou sa postupne upravuje tvar veže. Spolu s tamburom prechádza od kruhového k polygonálnemu, čo je vidieť napríklad v Kostole svätého Juraja vo Voronețe z roku 1488 či v Kostole svätého Mikuláša v Probote z roku 1530 a Kostole Zvestovania Panny Márie z roku 1532 vo Vatra Moldoviței.
V 16. storočí sa objavuje novší variant orámovaný oblúkmi. Niekedy sa vyskytuje tiež v podobe previsnutých rebier klenby kupoly, ktoré zmenšujú priemer vlastnej kupoly. Takéto riešenie možno vidieť napríklad v Kostole Sťatia svätého Jána Krstiteľa z roku 1502 v Arbore. Charakteristickým znakom neskorších stavieb je výstavba dodatočnej veže nad loďou a nahradenie gotických dekoratívnych prvkov renesančnými a barokovými. Najvýznamnejšie objekty boli postavené okolo mesta Jasy. Ide napríklad o kláštor Galata postavený medzi rokmi 15761584, kláštorný Chrám Troch hierarchov postavený medzi rokmi 16351639 a Kostol Nanebovstúpenia Pána v kláštornom komplexe Golia postavený medzi rokmi 16501653. V 18. a 19. storočí bola tradičná moldavská architektúra úplne nahradená architektúrou klasicizmu. Na konci 19. a v polovici 20. storočia došlo k jej oživeniu v architektúre historizmu, ktorého predstaviteľom je napríklad Katedrálny chrám Troch hierarchov postavený medzi rokmi 19371940 v rumunskom Temešvári.
Kolégium (stredoveký internát)
Kolégium (po latinsky collegium, po francúzsky collège, po anglicky college, po česky kolej ) bol domov (internát), v ktorom bývali študenti aj ich profesori, a ktorý bol zakladaný pri stredovekých univerzitách. Na konci stredoveku sa do kolégií často presunulo aj konanie prednášok z univerzity a niektoré kolégiá boli založené aj nezávisle od univerzít.
Predchodcovia kolégií sa do 13. storočia označovali ako domus (alebo hospicium alebo aula) (pauperum) scolarium a v Anglicku aj ako hall. Náznaky kolégií sa objavili už koncom 12. stor. v Paríži, ale prvé pravé kolégiá vznikli až v 2. pol. 13. stor. vo Francúzsku a Anglicku, z ktorých významné boli napr. Collège de Sorbonne (založený 1257 Robertom de Sorbon) či University College v Oxforde (založený cca. 1280). Organizované boli jednak podľa vzoru dovtedajších „hospicia“, v ktorých profesor (učiteľ) súkromne ubytovával niekoľko študentov za poplatok, a jednak podľa vzoru konventov žobravých rádov zakladaných od začiatku 13. storočia v univerzitných mestách pre členov týchto rádov. Študenti v kolégiách dostávali stravu a ubytovanie a týždenný príspevok. Okrem študentov a profesorov (učiteľov) v nich bývali najmä sluhovia a kapláni (zodpovední za omše atď.). Kolégiá boli autonómnymi korporáciami a mali svoje stanovy a privilégiá. Zahŕňali pozemok, priestory na spanie, kaplnku a knižnicu. Niektoré boli vyhradené pre študentov z určitých mníšskych rádov či opátstiev, väčšina však bola určená svetským študentom. V 13. stor. vzniklo 19 kolégií v Paríži, 6 v Oxforde a 1 v Cambridge; v 14. stor. vzniklo 37 kolégií v Paríži, 5 v Oxforde, 7 v Cambridgei, 15 v južnom Francúzsku, 11 v Itálii, 2 v Španielsku a niekoľko v Rímsko-nemeckej ríši; v 15. stor. ich vzniklo 36 vo Francúzsku, 9 v Anglicku, 3 v Škótsku, 6 na Pyrenejskom polostrove, 8 v Itálii, 27 v Rímsko-nemeckej ríši a 3 v Poľsku. Parížske kolégiá boli skôr malé a neboli veľmi nezávislé (podliehali buď biskupovi alebo univerzite), zatiaľ čo anglické kolégiá boli dosť veľké a mali značný stupeň samosprávy a demokratického rozhodovania. Najväčšie kolégiá založené v 14. stor. boli Collège de Navarre a New College v Oxforde (1379), oboje pre 70 študentov. Kolégiá zakladané v 14. storočí v Prahe a inde v Rímskonemeckej ríši boli často špeciálne kolégiá určené len pre magistrov (teda učiteľov). Zakladateľmi kolégií v 14. storočí boli cirkevní hodnostári alebo bývalí „regentes“ alebo vysokí úradníci kniežaťa alebo (zriedkavo) kráľ. V 14. stor. už kolégiá boli fakticky miestami na výchovu elít, t. j. budúcich úradníkov či cirkevných hodnostárov.
Zatiaľ čo spočiatku sa na kolégiách realizovali iba repetície a cvičenia (t.j. tzv. seniores, resp. po anglicky tutors, takto učili mladších študentov), v 15. storočí sa na kolégiá už často presunuli normálne prednášky z fakúlt (t.j. z univerzity) a na fakultách sa už robili len skúšky; kolégiá teda nadobudli veľký intelektuálny význam. V 15. storočí sa zmenilo aj zloženie poslucháčov – k dovtedajším štipendistom (bursarii) pribudli aj platiaci „hostia“ (hospites), čiže rôzni boháči a šľachtici, a pribudli aj chudobní študenti, ktorí boli často ubytovaní v osobitnej časti budovy a museli poskytovať aj rôzne služby. Napriek veľkému významu, ktorý kolégiá postupne nadobudli, v 15. storočí na kolégiách bývalo len zhruba 10-20 % všetkých učiteľov a študentov. To ale nič nemenilo na tom, že koncentrovali elitu národa a v niektorých odboroch (najmä v teológii) kontrolovali väčšinu výučby.
Treba dodať, že aj na konci stredoveku naďalej existovali aj kolégiá, v ktorých sa nekonali prednášky (v angličtine nazývané halls). Okrem toho už v 14. stor. vznikali aj neuniverzitné kolégiá, napr. rôzne „studia“ založené pápežom Urbanom V. v Languedocu alebo kolégiá vo Winchestri (1382) a Etone (1440).
Marcy
Marcy môže byť:
Marcq
Marcq môže byť:
Ľudovít Bertrand
Ľudovít Bertrand, O.P. (, ; * 1. január 1526, Valencia, Španielsko – † 9. október 1581, Valencia) bol španielsky dominikánsky mních a populárny kazateľ. Pôsobil ako misionár v Južnej Amerike počas 16. storočia a zaslúžil sa o mnoho konvertitov na katolícku vieru medzi domorodcami. Je známy ako „apoštol Ameriky“ a jeden z prvých verejných obhajcov práv domorodého obyvateľstva. Katolícka cirkev ho uctieva ako svätého.
Skorý život
Bertrand sa narodil vo Valencii Juanovi Bertrandovi a Juane Angele Exarch. Cez svojho otca bol v príbuzenskom vzťahu so sv. Vincentom Ferrerom, divotvorcom z dominikánskej rehole. Mal osem súrodencov. Už v ranom veku dostal Ľudovít myšlienku vstúpiť do tohto rádu a napriek tomu, že sa ho od toho snažil otec odradiť, prijal 26. augusta 1544 dominikánsky habit v kláštore svätého Dominika vo Valencii. Po obvyklej dobe noviciátu zložil rehoľné sľuby.
Ľudovít Bertrand sa správal vážne a zjavne bez akéhokoľvek zmyslu pre humor, no napriek tomu mal nežnú a milú povahu, pre ktorú si ho veľmi obľúbili všetci, s ktorými prišiel do kontaktu. Hoci nemal prirodzený silný intelekt, vytrvalo sa venoval štúdiu. V roku 1547 ho arcibiskup z Valencie, sv. Tomáš z Villanovy, vysvätil za kňaza. Bol neobvykle mladý, mal len 21 rokov.
Bertrand bol vymenovaný za magistra novicov v kláštore vo Valencii. Tieto povinnosti vykonával v rôznych intervaloch celkovo tridsať rokov. Keď v roku 1557 vypukol vo Valencii mor, Bertrand sa venoval chorým a umierajúcim. Taktiež pripravoval mŕtvych na pohreb a pochovával ich vlastnými rukami.
Keď mor ustúpil, rozhodol sa magister noviciátu rozšíriť svoju už aj tak veľkú službu o apoštolát kázania. Hoci sa hovorí, že „hlas mal chrapľavý a pamäť zradnú“, stal sa horlivým kazateľom. K dispozícii mu dali katedrálu i najpriestrannejšie kostoly, ale ukázalo sa, že úplne nepostačujú na to, aby pojali všetkých ľudí, ktorí ho chceli počuť. Nakoniec bolo nevyhnutné, aby Ľudovít kázal na verejných mestských námestiach. Keď sv. Terézia z Ávily počula o Ľudovítových slávnych kázaniach, radila sa s ním v otázke reformy svojho rádu. Ľudovít jej odporúčal, aby pokračovala v reforme karmelitánskeho rádu a predpovedal, že sa tento rád stane o päťdesiat rokov veľmi populárnym.
Misijná práca v Južnej Amerike
Bertrand v sebe dlho rozvíjal túžbu evanjelizovať Nový svet. Po získaní povolenia sa v roku 1562 plavil do Ameriky a pristál v kolumbijskej Cartagene, kde okamžite nastúpil na dráhu misionára.
V pápežskej bule vydanej pri jeho kanonizácii sa uvádza, že bol obdarený darom zázrakov a keď kázal v rodnej španielčine, rozumeli mu v rôznych jazykoch. V ďalších zdrojoch sa však uvádza, že jeho materinský jazyk stále niekto tlmočil. K týmto charakteristikám pridáva Farmer aj schopnosť predpovedať budúcnosť. S povzbudením misionára a biskupa Bartolomeja de las Casas bránil práva domorodcov proti španielskym dobyvateľom. Z prvého pôsobiska v Cartagene bol Bertrand poslaný do Panamy, kde v pomerne krátkom čase obrátil asi 6 000 ľudí. Jeho ďalšia misia bola v Tubará, ktorá sa nachádza v blízkosti pobrežia medzi mestom Cartagena a riekou Magdalena. O úspechu jeho úsilia na tomto mieste svedčia zápisy z krstných matrík, ktoré viedol sám Bertrand. Tie ukazujú, že všetci obyvatelia tohto miesta boli prijatí do cirkvi. Turon uvádza počet konvertitov v Tubará na 10 000. Uvádzané čísla, ako poznamenáva Attwater, sú buď nadhodnotené, alebo bola pripravenosť na krst veľmi nízka. vľavo|náhľad|Ľudovít Bertrand Z Tubará išiel Bertrand do Cipacoa a Paluata. Jeho úspech na bývalom mieste (ktorého presnú polohu nie je možné určiť) bol takmer rovnaký ako v Tubará. V Paluate boli výsledky jeho horlivého úsilia trochu skľučujúce. Z tejto náročnej oblasti sa Bertrand stiahol do provincie Santa Marta, kde sa zopakovali jeho predchádzajúce úspechy, ktoré priniesli 15 000 konvertitov. Počas práce v Santa Marte sa k nemu prišiel dať pokrstiť kmeň z Paluata v počte 1 500 domorodcov, aj keď predtým túto sviatosť odmietli. Keď sa misia v Santa Marte skončila, neúnavný misionár sa ujal práce na obrátení bojovných Karibov, pravdepodobne obyvateľov Záveterných ostrovov. Zdá sa, že jeho úsilie nemalo veľký úspech medzi príslušníkmi kmeňa.
Podľa legendy mu jeden z domorodých kňazov podal smrtiaci nápoj. Vďaka Božej intervencii jed nesplnil svoj účel.
Praryby
Praryby môže byť synonymum pre:
Rwandské národné futbalové mužstvo
Rwandské národné futbalové mužstvo reprezentuje Rwandu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1975. Rwanda sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili raz a to v roku 2004. Na turnaji skončili v skupine.
Externé zdroje
http://www.ferwafa.rw/
Ľudovít Bertrand
Misijná práca v Južnej Amerike
Ďalšou oblasťou Bertrandovej evanjelizačnej práce sa stalo Tenerife na Kanárskych ostrovoch. Neexistujú však žiadne záznamy, ktoré by naznačovali výsledok jeho pôsobenia. Bertrand navštívil aj niekoľko ostrovov tzv. Západnej Indie, najmä ostrovy sv. Vincenta a sv. Tomáša.
Návrat do Španielska
náhľad|Ľudovít Bertrand Po siedmich rokoch misií v Južnej Amerike sa Bertrand v roku 1569 vrátil do Španielska, aby obhajoval utláčaných Indiánov. Zaraďuje sa tak medzi prvých zástancov práv utláčaného domorodého obyvateľstva. Nebolo mu však dovolené vrátiť sa a pracovať medzi Indiánmi. Využil svoju vlastnú rastúcu povesť svätosti, ako aj rodinné a iné kontakty na lobovanie v mene domorodých národov, s ktorými sa stretol, ako aj na službu vo svojej rodnej diecéze vo Valencii. Keďže sa tam vrátil ku svojej kazateľskej činnosti, stal sa aj duchovným radcom mnohých, vrátane svätej Terézie z Ávily. Posledné roky života strávil formovaním nových kazateľov. Ako uvádza Farmer, dobrým kazateľom sa podľa Ľudovíta stane ten, kto sa aj modlí, aj pracuje na sebe.
V roku 1580 Bertrand ochorel a v tom roku mal aj poslednú verejnú kázeň v katedrále vo Valencii. Zomrel o 18 mesiacov neskôr, 9. októbra 1581, ako údajne predpovedal.
Jeho telesné pozostatky boli v roku 1936 počas španielskej občianskej vojny spálené.
Uctievanie
Pápež Pavol V. ho 19. júla 1608 vyhlásil za blahoslaveného. Ľudovít Bertrand bol následne 12. apríla 1671 kanonizovaný pápežom Klementom X.  Jeho sviatok, ako sa uvádza v Rímskom martyrológiu, sa oslavuje 9. októbra. Ľudovít Bertrand je niekedy nazývaný „apoštolom Južnej Ameriky“. Je patrónom Kolumbie.
Socha Ľudovíta Bertranda sa nachádza na severnej kolonáde Baziliky svätého Petra v Ríme. V Seville je vystavený Ľudovítov obraz od Francisca Zurbarána.
Festival známy ako La Tomatina sa koná v Buñol vo Valencii na počesť patrónov mesta Ľudovíta Bertranda a titulu Panny Márie Mare de Déu dels Desemparats (Matka Božia bezbranných).
Outlaw Gentlemen & Shady Ladies
Outlaw Gentlemen & Shady Ladies je piaty štúdiový album dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Album bol vydaný 5. apríla 2013 a odkazuje na banditov a pištoľníkov z 19. storočia. Toto je prvý album skupiny s gitaristom Robom Caggianom a ich posledný album s basgitaristom Andersom Kjølholmom. Skladba „Room 24“, so spevákom King Diamondom, bola pre fanúšikov sprístupnená na bezplatné stiahnutie 5. apríla 2013 a neskôr bola nominovaná na cenu Grammy za najlepší metalový výkon.
V januári 2013 skupina Volbeat odhalila, že pracujú na novom albume s názvom Outlaw Gentlemen & Shady Ladies, ktorý bol naplánovaný na jar 2013. Neskôr bolo oznámené, že bývalý gitarista skupiny Anthrax (Rob Caggiano), bude produkovať album, ako aj nahrávanie hosťujúcich sól. Krátko potom bolo oznámené, že Caggiano oficiálne vstúpi do skupiny ako druhý gitarista, po tom, čo ho požiadali ostatní členovia skupiny. Spevák a gitarista Michael Poulsen povedal o chémii medzi Caggianom a zvyškom skupiny: ''„Spolupráca s Robom v štúdiu bola tak inšpirujúca a v dobrom duchu, že sme sa rozhodli ho udržať. V podstate sme išli do štúdia ako traja a vyšli ako celá skupina!“'' Súčasne bolo oznámené, že album bude vydaný 8. apríla 2013 (celosvetovo 5. apríla a v USA 9. apríla).
V rozhovore z 11. februára 2013 Poulsen povedal časopisu Metal Hammer: ''„Jednou z vecí, s ktorými som v tejto dobe veľmi šťastný, je kontrast v materiáli, rozsah hudby; na jednej strane, máte westernové motívy, rockabilly / country piesne a skutočné emocionálne melódie a na druhej strane niektoré z najtvrdších - vlastne najtvrdšie - piesne, ktoré sme kedy nahrali. Ďalší deň bol v štúdiu chlapík z nahrávacej spoločnosti, a on bol absolútne odfúknutý z ultra-tvrdého materiálu. Povedal, že si nebol istý, že počúval skupinu Volbeat!“''
Umiestnenie
Album sa umiestnil v rebríčku Billboard 200 v Spojených štátoch na deviatom mieste. Z albumu sa v prvom týždni predalo 39 000 kópií. Je to prvý krát, čo sa dánsky akt dostal do Top 10 v rebríčku  Billboard  200 od albumu  Aquarium  od skupiny Aqua, ktorý bol na siedmom mieste v roku 1997. Od apríla 2016 sa z albumu Outlaw Gentlemen & Shady Ladies predalo v Spojených štátoch 308 000 kópií.
Album vstúpil do rebričkov riadených médiami v Nemecku na prvom mieste a získal okamžitý status zlata. Z albumu sa predalo viac ako 100 000 kópií v jeho prvom týždni
V Spojenom kráľovstve debutoval na čísle 78 v rebríčku UK Albums Chart, predajúc 1 276 kusov v tom prvom týždni. V júni 2016 sa z albumu predalo 18 671 kópií vo Veľkej Británii.
Mareuil
Mareuil môže byť:
Apo
Apo môže byť:
Mas-d’Auvignon
Mas-d’Auvignon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Margny
Margny môže byť:
Maskat
Maskat môže byť:
Žofia Saská (1845 – 1867)
Žofia Saská, (, * 15. marec 1845, Drážďany – † 9. marec 1867, Mníchov) bola rodom saská princezná a sobášom bavorská vojvodkyňa.
Biografia
Princezná Žofia sa narodila ako najmladšia dcéra saského kráľa Jána I. a jeho manželky Amálie Augusty Bavorskej.
11. februára roku 1865 sa v Drážďanoch vydala za svojho bratranca, bavorského vojvodu Karla Theodora, syna vojvodu Maxmiliána Jozefa Bavorského a jeho manželky princeznej Ludoviky Bavorskej.
Po pôrode svojho prvého a jediného dieťaťa, dcéry Amálie (24. decembra 1865), ochorela a bola stále slabšia, až sa nakoniec lekári vzdali nádeje na uzdravenie. Zomrela na chrípku v marci roku 1867 v nedožitom veku 22 rokov.
Apo (sopka)
Apo alebo Mount Apo je činná sopka v južnej časti ostrova Mindanao na Filipínach, ktorá je najvyšším vrchom ostrovov, ako aj samotnej Filipínskej republiky. Tento plochý bazaltový vrch je porastený tropickým lesom, pričom je súčasťou národného parku Mount Apo, ktorý bol ustanovený 9. mája 1936 na ochranu prírodných výtvorov (vodopády Malasita, horúce pramene Kisinte) a živočíšstva (orlov).
Margon
Margon môže byť:
Mascaras (Gers)
Mascaras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta III. triedy 2174 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 2174' (III/2174, staré číslo III/065036 '') je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Jej celková dĺžka je 7,041 km.
Priebeh
Cesta začína v meste Turčianske Teplice, križovatkou s cestou III/2175. Pokračuje von z mesta, prechádza cez cestu I/65 a pokračuje do obce Háj. Tam pripája z obce cestu III/2189 a pokračuje smerom do Čremošného. V obci prekonáva stúpanie a niekoľko zákrut, vychádza z nej von, až sa napokon pripája na cestu I/14 pred horským priechodom Šturec.
Stav
Podľa údajov z roku 2008 bola cesta na úseku dlhom 1,484 km (21,1 % priebehu) vo veľmi dobrom stave, na úseku dlhom 0,001 km v dobrom stave a na úseku dlhom 5,556 km (78,9 % priebehu) v stave nevyhovujúcom. V roku 2013 prebehlo na úseku dlhom asi 50 m v obci háj vybudovanie novej kanalizácie, ktoré sa dokončilo v roku 2014. V roku 2019 bola cesta na úseku dlhom 1,221 km medzi Hájom a Čremošným opravená.
Danaé (mytológia)
náhľad|Danaé, autor:[[Alexandre-Jacques Chantron (1842 – 1918)]]
Kráľovská dcéra Danaé bola taká krásna, že sa do nej zaľúbil aj najvyšší boh Zeus a zatúžil mať s ňou syna. Jej otec Akrisios však pre to nemal pochopenie, hlavne preto, že veštba predpovedala, že zahynie rukou syna svojej dcéry. Preto ju uväznil do podzemnej komnaty, aby ju ukryl pred všetkými mužmi. Ale všemohúci Zeus túto prekážku prekonal tak, že sa k nej priblížil v podobe zlatého dažďa, ktorý prenikol múrmi jej väzenia a po patričnej dobe sa stal otcom syna Persea.
Keď sa jej otec o narodení vnuka dozvedel, vykonal hrozný čin. Do veľkej truhlice zavrel svoju dcéru i vnuka a hodil ich do mora. Osudom Diovho syna a jeho matky však nebolo utopiť sa v mori. Vlny ich odniesli k ostrovu Serifos a tam ich vylovil rybár Diktys, brat serifského kráľa Polydekta. Ten sa ujal Danay a keď mu povedala, že jej syn je Diov potomok, venoval jej všetku starostlivosť a pozornosť. Pretože bola krásna aj on po nej zatúžil. Ale aj keď jej dlhé roky ponúkal všetko možné, ona jeho priazeň odmietala. Keď už jeho kráľovská trpezlivosť dochádzala, chcel sa jej zmocniť násilím, ale v tej dobe bol už Perseus dosť silný, aby svoju matku ubránil.
Polydektes sa preto rozhodol zbaviť sa Persea. Neustále ho provokoval tým, že pochybuje o jeho božskom pôvode a povedal mu, že ak tomu tak je, nech to dokáže splnením nadľudskej úlohy. To vyústilo do sľubu Persea, že podá dôkaz splnenia tejto úlohy. Polydektes mu teda uložil úlohu o ktorej sa hovorilo, že je nesplniteľná, priniesť hlavu hroznej Medúzy jednu z troch Gorgon. Medúza bola obluda s kovovými krídlami, s jedovatými hadmi namiesto vlasov a pri pohľade na ňu každý skamenel. A tak sa Perseus vydal do neznámych ďalekých končín. Keďže mu nechýbala odvaha, pomohli mu aj bohovia a tak prekonal rad ťažkých nástrah, až sa nakoniec dostal k Medúze a majúc na pamäti všetky dobré rady, súboj s Medúzou vyhral, a s jej hlavou ukrytou v koženom vaku sa vrátil na ostrov Serifos.
Bol tiež najvyšší čas, pretože matka sa už skrývala pred Polydektom v Diovom chráme, obkľúčenom kráľovskými vojakmi. Kráľ čakal v hodovnej sieni, kým ju vojaci privedú. Namiesto toho sa však objavil Perseus a ohlásil splnenie úlohy. Kráľ neveril svojim očiam a označil Persea za klamára a žiadal ho o predloženie dôkazu. Tým ale vyslovil posledné prianie svojho života, pretože Perseus odvrátil zrak, vytiahol hlavu Medúzy a v tej chvíli boli Polydektes a jeho družina premenení na kameň.
Perseus sa potom so svojou matkou vrátili do rodného Argu. Vládu nad Serifom prenechali Diktyovi, bratovi bývalého kráľa. Keď sa však kráľ Akrisios, Perseov starý otec, dozvedel, že sa Danaé so synom vracia, opustil rýchlo Argos a hľadal útočisko v Tesálii, kde založil mesto Larisa. Ale dávna veštba ho aj tam dostihla. V Larise sa onedlho konali veľké športové hry, ktorých sa zúčastnil aj Perseus v súťaži hode diskom. Keď potom Perseus hodil svoj disk, ten sa odchýlil z dráhy, trafil Akrisia a zabil ho.náhľad|Danaé a Zeus v podobe zlatého dažďa, červenofigúrový kratér, cca [[450 pred Kr.]]
Perseus sa potom vydal do sveta za svojimi ďalšími dobrodružstvami a jeho matka Danaé žila šťastne na hrade až do svojej smrti.
Odraz v umení
Podoba Danay sa zachovala na malom počte antických váz nevalnej hodnoty. Z novodobých umelcov ju stvárnili napr:
Dionysiades (sochár)
náhľad|Rekonštrukcia veľkého oltára Dia Sotéra a Atény Niké postaveného v Pergamone, Pergamon Museum, Berlin Dionysiades bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.
Dionysiades, zrejme z ostrova Rodos (iní autori o tom pochybujú ), bol jedným zo sochárov, ktorí pracovali na Veľkom Diovom oltári v Pergamone (postavený bol v rokoch 180 – 160 pred Kr. za vlády pergamského kráľa Eumena II., podstavec je ozdobený monumentálnymi vlysmi so sochárskou výzdobou, znázorňujúcou Gigantomachiu - boj Gigantov s bohmi ). Na veľkom vlyse Gigantomachie, ktorý sa nachádzal na podstavci svätyne Dia a Atény, sú aj mená sochárov, pochádzajúcich z Pergamonu, Atén, Trallu (neskôr Seleukeie ) alebo Rodosu. Medzi menami týchto sochárov sa nachádza aj (fragmentárne) meno Dionysiada a meno jeho spolupracovníka Menekrata.
Tvrdoš
Tvrdoš môže byť:
Nikératos
Nikératos môže byť:
Marchastel
Marchastel môže byť:
MiG-35
RSK MiG-35 (v kóde NATO: „Fulcrum-F“) je ruské dvojmotorové viacúčelové stíhacie lietadlo generácie 4++. Je určené nielen na vybojovanie nadvlády vo vzduchu, ale aj na ničenie pozemných a námorných cieľov.
Spočiatku sa uvažovalo, že moderné MiGy-35 by mohli v ruskom letectve nahradiť zastarané stroje MiG-29. No v roku 2011 sa objavila informácia, že Vojenské vzdušné sily RF od tohto zámeru ustúpili kvôli vysokým prevádzkovým nákladom a vysokej cene lietadla. Jednotkové náklady MiGu-35 vtedy predstavovali sumu 1 mld. rubľov, v prepočte asi 24 mil. eur. V priebehu nasledujúcich rokov začali ťažké stíhačky Su-30SM nahrádzať staré Migy-29. V súčasnosti plánuje Rusko obstarať 24 lietadiel, aby zvýšilo šancu na vývoz MiGu-35 na svetovom trhu. Šesť z týchto lietadiel nebude zaradených do ruského letectva, ale pripadne akrobatickej skupine Striži.
Vznik a vývoj
thumb|Neoficiálne logo indického tendra
V roku 2007 spustila India výberové konanie v hodnote 10 mld. USD na nákup 126 viacúčelových bojových lietadiel, ktoré mali nahradiť zastarané MiGy-21. K 28. augustu 2007 predložilo svoje návrhy šesť leteckých spoločností, ktoré vstúpili do výberového konania s nasledovnou ponukou stíhačiek:
thumb|MiG-35D