cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bachman–Turner Overdrive
Mnoho ich skladieb, ako „Let It Ride“, „You Ain’t Seen Nothing Yet“, „Takin’ Care of Business“, „Hey You“ a „Roll On Down the Highway“ sú stále hrané v klasických rockových rozhlasových staniciach.
Potom, ako skupina prerušila svoju činnosť v roku 2005, sa v roku 2009 Randy Bachman a Fred Turner opäť spojili, pričom vystúpili na turné a spolupracovali na novom albume Bachman & Turner.
Žíhanie
Žíhanie môže byť:
Sevan
Sevan môže byť:
Inia
Inia, po slovensky inia alebo delfínovec, je rod cicavca z čeľade Iniidae (staršie z čeľade delfínovcovité – Platanistidae) s jediným druhom delfínovec amazonský alebo inia amazonská alebo delfínovec inia (lat. Inia geoffrensis).
Štátovka
Štátovky alebo štátne papierové peniaze sú papierové peniaze emitované panovníkom alebo vládou, ktoré majú nútený kurz. K emisii (vydávaniu) štátoviek dochádzalo obvykle pri nedostatku mincí z drahých kovov (zlato, striebro) a zvýšených výdavkoch štátneho rozpočtu (najčastejšie v období vojen). Štát chýbajúce zlaté a strieborné mince doplňoval vydávaním papierových štátoviek. Množstvo štátoviek v obehu určoval panovník, resp. vláda daného štátu, napr. na základe výšky schodku v štátnej pokladni.
Inia
Výskyt
Delfínovec amazonský sa vyskytuje v povodí najväčších juhoamerických riek – Amazonky a Orinoka.
Štátovka
Štátovky boli v dobe mincí vyrábaných z drahých kovov prijímané len veľmi neochotne. Emitent preto stanovoval nútený kurz a každý subjekt musel štátovky prijímať pod hrozbou trestu. Emitent sa taktiež zaväzoval, že štátovky po určitej dobe odkúpi späť za mince z drahých kovov. Tento záväzok však mohol splniť len v prípade prebytku drahých kovov v štátnej pokladni. To sa väčšinou nedialo a naopak narastajúce schodky štátnych rozpočtov viedli k ďalšej emisii štátoviek, ich znehodnocovaniu a vzostupu cenovej hladiny (inflácia). Niektoré krajiny priviedla nadmerná emisia štátoviek až k štátnemu bankrotu. Z týchto dôvodov je dnes krytie schodkov štátnych rozpočtov pomocou štátoviek zakázané. Na území Slovenska boli posledné štátovky stiahnuté z obehu v 1. polovici 70. rokov.
Inia
Opis a spôsob života
Dorastá dĺžky 2 – 2,5 metra a hmotnosti 110 – . Sfarbenie tela je značne premenlivé, od ružovkastej šedi až po sivočierny odtieň. Má širokú chvostovú plutvu, chrbtová plutva nie je. Na pretiahnutom nose má tento druh krátke tuhé hmatové fúzy, ktoré mu v kalnej vode pomáhajú nahradiť zrakové vnemy. Delfínovec amazonský žije jednotlivo alebo v pároch. Ak sa príležitostne združuje do húfov, nemávajú viac ako šesť kusov. Živí sa hlavne rybami, menej už ďalšími vodnými živočíchmi. Gravidita trvá okolo 350 dní a mláďa máva po pôrode okolo 1 metra. Vzhľadom na to, že žije veľmi často v kalných, nepriehľadných vodách, má silno redukovaný zrak.
Taxonómia
Tradične bol v rámci rodu Inia rozlišovaný len jeden druh Inia geoffrensis s nasledujúcimi podruhmi – I. g. geoffrensis, I. g. boliviensis a I. g. humboldtiana. Podľa nedávnych poznatkov sa však tento druh rozpadá na tri samostatné druhy pomenované I. geoffrensis (zahrňuje poddruhy I. g. geoffrensis a I. g. humboldtiana), I. boliviensis a I. araguaiaensis.
Adiantovité
thumb|[[Adiantum lunulatum]] Adiantovité je čeľaď tropických a subtropických papradí, ktorá zahrňuje cca 600 druhov. Na základe fylogenetického výskumu je v súčasnosti klasifikácia tejto čeľade prehodnocovaná:
Čeľaď tvoria druhy vždyzelených papradí, z ktorých sa niektoré používajú na okrasné účely (napr. adiant Venušin).
Wangari Maathaiová
Wangari Muta Maathaiová (* 1. apríl 1940, Nyeri, Keňa – † 25. september 2011, Nairobi) bola kenská ekologička, feministka, občianska a environmentálna aktivistka. V roku 2004 získala Nobelovu cenu za mier za „príspevok k trvalo udržateľnému rozvoju, demokracii a mieru“.
Barlin
Barlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na Čermence
Na Čermence je prírodná pamiatka ev. č. 1339 asi 2 km západne od dediny Kamenka, jednej z miestnych častí mesta Odry v okrese Nový Jičín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je významné prirodzené hniezdisko mnohých druhov vtáctva v starej bučine s prímesou lipy, jedle, javora a smreku na svahoch úbočí dvoch ľavostranných prítokov riečky Čermná.
Skalica (okres)
Nachádza sa v severozápadnej časti Slovenska, v regióne Záhorie.
Geografická poloha: Okres Skalica sa rozprestiera medzi riekou Moravou a výbežkami Malých a Bielych Karpát. Je najsevernejším okresom kraja a nachádza sa v ňom viacero archeologických lokalít. Svojou polohou je exponovaný na hranici Česka – 4 hraničné priechody – Brodské – 2 priechody, Holíč a Skalica.
Popeľuchy (Piščanský rajón)
Popeľuchy je sídlisko na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 468 obyvateľov.
Saint-Aignan-des-Gués
Saint-Aignan-des-Gués je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Černošice
Černošice sú mesto v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 6 447 obyvateľov, z toho 3 118 mužov a 3 329 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,2 roka (muži 38,0 roka, ženy 40,3 roka).
Sancy-les-Cheminots
Poloha
Sancy-les-Cheminots má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sancy-les-Cheminots má 113 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Absorpčný filter
Absorpčný filter je optický filter, ktorý má výrazne zníženú priepustnosť v určitom rozsahu vlnových dĺžok optického spektra. Farba prechádzajúceho svetla je určená spektrom vstupujúceho svetla a absorpčným spektrom filtra. Absorpciu spôsobujú farbivá homogénne rozptýlené v priehľadnej kvapalnej alebo tuhej látke (voda, sklo a pod.).
Jastrabia veža
Jastrabia veža sa kolmo vypína nad Dolinou Zeleného plesa vo Vysokých Tatrách. Je opradená povesťami a veľmi fotogenická. Z vrcholu sú výhľady do najmohutnejších tatranských stien. Koncom minulého storočia prišlo k pádu skalných blokov v juhovýchodnej stene, takže niektoré horolezecké cesty zanikli.
Topografia
Veža je koncovým pilierom rázsochy, vybiehajúcej z Belasej veže. Jastrabie sedlo ju delí od Karbunkulového hrebeňa. V rýchlo klesajúcom východnom hrebeni ju Jastrabia štrbina oddeľuje od Jastrabieho zuba. left|thumb| Zľava tmavá Jastrabia veža, [[Kozí štít|Kozí a Jahňací štít.]]
Názov
Jastrab je pomerne hojne zastúpený v TANAPe. V tomto prípade však skôr v symbolickom zmysle pomenúva smelé tvary veže. Najstarší názov, aký sa v písomnostiach vyskytuje pre Jastrabiu vežu, je Königsnase (kráľovský nos) u Jakuba Buchholtza v roku 1752. Na začiatku 19. storočia ustúpil tento názov zlatokopeckej Karbunkulovej veži.
Povesť
Na vrchole Jastrabej veže sa nachádzal oslepujúci drahokam karbunkul (rubín). Chudobný muž, ktorý sa uchádzal o richtárovu dcéru, v snahe zbohatnúť doliezol až k nemu. Musel sa odvrátiť pred jeho jasom, ale oči víly zo Zeleného plesa ho uhranuli, spadol a zabil sa, ako už iní pred ním aj po ňom. Povesť je známa v niekoľkých mutáciách a možno predpokladať, že parafrázuje smrteľnú tragédiu zlatokopa Jána Andreja Papirusa, ktorý v roku 1771 zahynul v okolí Zeleného plesa.
Nástenný kvadrant
Nástenný kvadrant môže byť:
Angela McRobbie
Angela McRobbie (* 1951 ) je britská kulturologička.
Významná britská teoretička populárnej kultúry, ktorá od 70. rokov 20. storočia analyzuje populárnu kultúru z pozície feminizmu a z rodového aspektu. Objektom jej štúdií sa stali ženské magazíny, techno scéna, secondhandová kultúra obliekania alebo idea „populárneho feminizmu“.
Bývalá členka legendárneho birminghamského Centra pre súčasné kultúrne štúdiá (CCCS) je dnes profesorkou na Goldsmiths College Londýnskej univerzity. )
Tvorba
Väčšina jej najvýznamnejších esejí a článkov vyšla pod názvom „Feminism and youth culture“ (Macmillan, 1991). Aj jej najnovšia publikácia „The Aftermath of Feminism: Gender, Culture and Social Change“ (Sage, 2008) rozpracováva staré otázky v novom kontexte a volá po potrebe ďalšieho rozvoja kultúrnych a rodových štúdií. Pedagogicky zameraná publikácia „The Uses of Cultural Studies“ (Sage, 2005) vyšla aj v českom preklade pod názvom „Aktuální témata kulturních studií“ (Portál, 2006).
Karaburun (polostrov, Albánsko)
náhľad|Polostrov na mape náhľad|Krajina na polostrove Polostrov Kalaburun je najväčší polostrov v Albánsku. Nachádza sa v južnej časti krajiny v blízkosti mesta Vlorë a vybieha do Stredozemného mora. Oddeľuje tak Vlorský záliv od Stredozemného mora (Otrantský prieliv). Jeho názov pochádza z turečtiny, kde znamená doslova čierny mys.
Hornatý polostrov sa vypína do nadmorskej výšky dosahujúce až 800 m. Najvyšším vrcholom polostrova je hora Maja e Koretës, ktorej výška činí Na jej vrcholku stojí dominantný vysielač televízneho a rádiového signálu. Pobrežie je väčšinou príkre a lemované útesmi, s výnimkou niekoľkých malých pláží. Často sa tu nachádzajú rôzne jaskyne.
Kaštieľ rodiny Kubíni
Kaštieľ rodiny Kubíni alebo kaštieľ rodiny Lóňai (staršie: kaštieľ rodiny Kubínyi, kaštieľ rodiny Lónyay ) je renesančný kaštieľ zo 16. storočia nachádzajúci sa v obci Vlachy v okrese Liptovský Mikuláš.
Kaštieľ bol niekoľkokrát rekonštruovaný a rozširovaný, posledná rekonštrukcia prebehla v rokoch 1957 až 1958. Budova má obdĺžnikový pôdorys, dve poschodia a jednu baštu nachádzajúcu sa na rohu budovy. Okolo kaštieľa sú aj zvyšky ostatných hospodárskych budov, no jediná, ktorá sa zachovala, je sýpka.
Kaštieľ je v súčasnosti národnou kultúrnou pamiatkou.
Textúra (počítačová grafika)
Textúra je predpis, ktorý definuje vlastnosti určitého materiálu v grafike, a ktorý opisuje jeho správanie pri interakcii s lúčmi svetla. Zjednodušene: textúra je obraz z reálneho sveta (povrchy – múr, omietka, koža, látka, kovový povrch, piesok, celé budovy s oknami, tváre ľudí a zvierat, architektonické detaily…), ktorým „obalíme“ vygenerovaný trojrozmerný objekt tak, aby sme dosiahli jeho maximálnu podobnosť so skutočnosťou.
Textúra je uložená vo forme bitmapy alebo dvojrozmerného (prípadne viacrozmerného) poľa.
Textúrou sa vypĺňa plocha polygónu. Textúru si môžeme predstaviť ako kúsky tapety s veľkosťou polygónu, ktoré na jednotlivú plôšku polygónu „prilepíme“. Informácia o tom, aká textúra prislúcha polygónu je uložená v jeho vrchole. Na textúru sa aplikujú efekty a preto, ak osvetlenie (efekt) zmení jas polygónu, tak sa tým zmení sa aj jas textúry. Jas oblasti teda nie je závislý od aplikovanej textúry.
Najjednoduchšou metódou „osvetlenia“ textúry je, keď sa osvetlenie počíta len v mieste vrcholu (vertexu). Táto metóda sa nazýva (Per-Vertex Lighting). Vrchol má informáciu o tom aká intenzita (farba, druh…) osvetlenia je na ňom a zvyšok plochy (a teda aj textúry) sa len interpoluje – vytieňuje (shades) do hodnôt podľa interakcie osvetlenia ostatných vrcholov ohraničujúcich polygón. Keďže bodov je relatívne málo, je aj výpočet rýchly. Na dokonalejšie osvetlenie sa počíta hodnota osvetlenia pre každý bod (pixel) polygónu zvlášť.
Zmena polygónu (presun, deformácia) automaticky spôsobí aj zmenu textúry.
Existujú aj špeciálne textúry (displacement textures), ktoré majú definovaný pohyb a hĺbku (3D textúra) – napr. vlniaca sa vodná hladina, vlniaca sa tráva…
Objímka Canon EF
Objímka objektívu EF je srdcom rady Canon EOS fotoaparátov vyrábaných spoločnosťou Canon Inc.. Na rozdiel od predchodcu EF, objímky FD, používa EF bajonetový spôsob uchytenia namiesto breech-lock uchytenia u FD. EF znamená "Electro-Focus" (elektro-zaostrovanie): automatické zaostrovanie objektívov EF je zabezpečené elektrickým motorom zabudovaným v objektíve. Všetká komunikácia medzi fotoaparátom a objektívom sa deje cez elektrické kontakty; nie sú medzi nimi žiadne mechanické páčky ani planžery.
História
Keď bola EF objímka predstavená v roku 1987, mala najväčší priemer úchytu 54 mm (vnútorný) spomedzi všetkých 35 mm zrkadloviek, ktorý umožnil, aby pre EOS systém mohli byť navrhnuté objektívy s vysokou svetelnosťou.
Ďalší výrobcovia EF objektívov
Okrem firmy Canon vyrábajú objektívy kompatibilné s EOS elektronikou aj firmy Sigma, Tamron a Tokina. Výrobcovia týchto objektívov použili reverzné inžinierstvo na elektroniku a komunikáciu objímky EF. Používanie týchto objektívov nie je podporované firmou Canon. Napriek tomu mnoho používateľov siaha po týchto objektívoch, pretože sú často lacnejšie a niekedy lepšie než alternatívy od Canonu.
Príbuzné technológie
S uvedením EOS 300D a neskôr 20D, Canon uviedol aj variáciu na štandard objímky EF nazvaný EF-S.
Zoznam objektívov EF
Nasleduje zoznam EF objektívov vyrobených firmou Canon. Označenia "I", "II", "III", atď. za ohniskovou vzdialenosťou indikujú najnovšie generačné číslo pre ten model.
Objektívy EF sú zoskupené nižsie podľa ich ohniskových vzdialeností:
Zoom
thumb|[[Canon EF 35-70mm F3.5-4.5 lens]]
Organizovaná skupina
Organizovaná skupina je (v rámci trestného práva Slovenskej republiky) spolčenie najmenej troch osôb na účely spáchania trestného činu, s určitou deľbou určených úloh medzi jednotlivými členmi skupiny, ktorej činnosť sa v dôsledku toho vyznačuje plánovitosťou a koordinovanosťou, čo zvyšuje pravdepodobnosť úspešného spáchania trestného činu. Zločiny páchané/spáchané touto skupinou sa zaraďujú k organizovanej kriminalite.
Špecifiká organizovanej skupiny
Organizovanú skupinu od zločineckej skupiny odlišuje:
Sledge hokej
Sledge hokej alebo hokej na sánkach (v USA známy tiež pod názvom sled hockey) je zimný kolektívny šport, obdoba ľadového hokeja primárne určená pre ľudí s telesným postihnutím. Od roku 1994 je súčasťou Zimných paralympijských hier.
História
Sledge hokej má pôvod vo švédskom Štokholme, kde ho v roku 1960 vymysleli dvaja muži v rehabilitačnom centre, aby mohli hrať hokej aj napriek telesnému postihnutiu.
Kvôli počiatočnému poklesu záujmu o tento nový šport sa prvá súťaž konala až v roku 1969 a zúčastnilo sa na nej päť družstiev z Európy. Roku 1981 založilo Spojené kráľovstvo prvé národné sledge hokejové mužstvo a o rok neskôr ju nasledovala aj Kanada. Postupne vznikli ďalšie národné reprezentácie Spojených štátov amerických, Estónska, Japonska, Švédska a Nórska.
V roku 1994 bol zaradený do programu Zimných paralympijských hier v Lillehammeri, v Nórsku. Vo finále zvíťazila reprezentácia Švédska nad Nórskom, čím sa stala historicky prvým víťazom v sledge hokeji na zimných paralympijských hrách. Na Zimných paralympijských hrách 2010 vo Vancouveri boli prvýkrát v histórii povolené zmiešané tímy.
Oktant
Oktant môže byť:
Joe Satriani
Joe (Joseph) Satriani (* 15. júl 1956, New York) je americký gitarista a gitarový inštruktor.
Na gitaru začal hrať ako štrnásťročný, inšpirovaný hudbou Jimiho Hendrixa. V roku 1974 sa začal učiť od džezového gitaristu Billyho Bauera a Lennieho Tristana, ktorý bol náročný na techniku hrania, čo značne ovplyvnilo Satrianiho štýl hry. Satriani už v tejto dobe začal vyučovať hru na gitaru. Jeho žiakmi boli Steve Vai, David Bryson (Counting Crows), Kirk Hammett (Metallica), Larry LaLonde (Primus), Charlie Hunter a mnoho ďalších.
V 80. rokoch koncertoval Joe Satriani s Mickom Jaggerom a zároveň nahrával s rôznymi skupinami. V 90. rokoch zastúpil niekoľko mesiacov na koncertoch gitaristu Deep Purple – Ritchieho Blackmorea.
Prvý sólový album Not Of This Earth vydal v roku 1986. Za albumy Surfing With The Alien, Dreaming No. 11, Flying In A Blue Dream, The Extremist bol nominovaný na Grammy.
V roku 1996, Satriani založil projekt G3. Okrem neho v ňom účinkovali Steve Vai, Adrian Legg, Eric Johnson, Yngwie Malmsteen, John Petrucci, Kenny Wayne Shepherd a Robert Fripp. Skupina sa stala populárnejšou vďaka veľmi vydareným koncertným turné v Spojených štátoch a Európe.
Joe Satriani hrá na gitarách značky Ibanez zo série JS a používa zosilňovače Marshall JVM JS. Obe značky produkujú sériu výrobkov, tzv. signature modely Joe Satrianiho.
Koncerty
V rámci európskeho turné k pripravovanému sólovému albumu vystúpil Joe Satriani 3. júna 2008 na koncerte aj v Prahe. V Bratislave Joe Satriani vystúpil zatiaľ 2-krát. 14. októbra 2015 v rámci turné The Shockwave Tour a 21. marca 2018 ako projekt G3 spoločne s Johnom Petruccim a Uli Jon Rothom.
Filantrop
Od roku 2006 podporuje Satriani oficiálne neziskovú organizáciu Little Kids Rock, ktorej snahou je zmysluplnými aktivitami napĺňať voľný čas detí, hlavne zo slabších sociálnych vrstiev. Organizácia poskytuje deťom zdarma hodiny hudobnej praxe a teórie, rovnako aj hudobné nástroje. Satriani sa aktívne angažuje v projekte a spolu s priateľom Steve Vaiom zasadajú v dozornej rade nadácie.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Marceline Desbordesová-Valmorová (* 20. jún 1786, Douai, Francúzsko† 23. júl 1859, Paríž) bola francúzska herečka a poetka patriaca ku skupine prekliatych básnikov. Získala si prezývku „Notre-Dame-Des-Pleurs“ ako narážku na početné drámy, ktoré poznačili jej život.
Život
Marceline Desbordesová bola dcérou Catherine Lucasovej a Félixa Desbordesa, maliara erbov, ktorý sa stal kabaretiérom v Douai potom, čo jeho profesiu zruinovala Veľká francúzska revolúcia. Koncom roku 1801, po jednom pobyte v Rocheforte a v Bordeaux, sa matka s malou Marceline nalodila na loď do Guadeloupe, aby tam hľadala finančnú podporu staršieho bratanca.
Podniknutá cesta bola skutočnou kalváriou. Dlhá plavba ich oslabila, na Guadeloupe vypukla práve epidémia žltej horúčky, ktorá jej v máji 1803 zobrala matku. Navyše, finančná situácia bratancova sa prudko zhoršila v dôsledku politických zmien na Guadeloupe. thumb|left|Postava Marceline Desbordes-Valmore na freske v Mestskom divadle v Douai
Herečka
Po návrate ku svojmu otcovi v Douai sa Marceline vo veku 16 rokov stala komediálnou herečkou. Vďaka skladateľovi Grétrymu hrala v divadlách v Douai, Lille, Rouene a Paríži.
Vojna o rakúske dedičstvo
Vojna o rakúske dedičstvo alebo vojna o dedičstvo rakúske bol vojnový konflikt koalície Rakúska, Holandska a Veľkej Británie proti koalícii Bavorska, Francúzska, Neapolskeho kráľovstva, Sardínie a Španielska, (dočasne k nej v období 17401748 patrilo aj Prusko a Sasko) o nástupníctvo na trón Habsburskej monarchie. Dôvodom k vojne bolo odmietnutie nástupníctva Márie Terézie a Pragmatickej sankcie a tiež územné nároky pruského kráľa Fridricha II. v Sliezsku.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Herečka
Herečkou a speváčkou bola hlavne v divadle „Odéon“ a „l´Opéra-Comique“ v Paríži, tiež v divadle „Théâtre de la Monnaie“ v Bruseli, kde zosobnila v roku 1815 Rosine v hre Barbier zo Sevilly od Beaumarchaisa. V priebehu svojej divadelnej kariéry hrala často roly naiviek. Hrala vo viacerých hrách od Pigault-Lebruna, stretla herca Talma, ktorý ju obdivoval, Marie Dorval a hlavne Mademoiselle Mars, ktorá bola jej priateľkou až do konca života.
Vojna o rakúske dedičstvo
Prvé dva zo série konfliktov sú preto označované aj ako sliezske vojny.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Poetka
Od 1808 do 1810 mala vášnivý vzťah s hercom a spisovateľom Henrim de Latoucheom, ktorého menovala vo svojich poémach Olivierom. V 1816 stratila syna, ktorého mu porodila. V 1817 sa vydala za herca Prospera Lanchantina, nazývaného Valmore. Stretla ho, keď hrala v Bruseli. Mali spolu štyri deti, z ktorých prežilo dlhšie len jedno, Hyppolyte Valmore. Dcéry Junie a Ines zomreli v útlom veku a Hyacinthe nazývaná Ondine, ktorá písala verše a poviedky zomrela vo veku 31 rokov.
Vojna o rakúske dedičstvo
V rámci prvých vojen (v rokoch 17401748) prišlo k niekoľkým dvojstranným konfliktom, ktoré bývajú spomínané ako samostatné stretnutia – išlo o koloniálne vojny Španielska s Veľkou Britániou a Veľkej Británie s Francúzskom, ďalej o švédsko-ruskú vojnu. Do kontextu týchto bojov býva zaraďované i jakobitské povstanie v Škótsku.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Poetka
Marceline Desbordesová-Valmorová publikovala v 1819 svoju prvú zbierku básní „Élégies et Romances”, ktorá pritiahla pozornosť a otvorila jej stránky rôznych žurnálov, napríklad „le Journal des dames et des modes”, „l’Observateur des modes” a „la Muse française”. V konečnom dôsledku, jej muž tým nebol nadšený. Zrejme aj z finančného dôvodu, pretože namiesto hrania písala a stratila príjem. Dvojica sa usídlila v Lyone. Marceline pokračovala vo vzťahu s Henrim de Latoucheom, osobne aj písomne. Jej najdôležitejšie diela sú „Élégies et poésies nouvelles“ v 1824, „Pleurs“ v 1833, „Pauvres fleurs“ v 1839 a „Bouquets et prières“ v 1843. V 1832 celkom prestala hrať divadlo a dala sa na písanie.
Vojna o rakúske dedičstvo
Príčiny a pozadie konfliktu
náhľad|Cisár [[Karol VI. Habsburský|Karol VI.]]
Už v dobe vojny o španielske dedičstvo uzavrel vtedajší cisár Leopold I. so svojimi synmi dohodu o nástupníctve označovanú tradične ako Pactum mutuae succesionis. Predpokladal totiž, že títo založia nové habsburské rodové vetvy – starší Jozef v strednej Európe a mladší Karol v Španielsku. Okrem vzájomného následníctva v prípade vymretia mužských členov rodiny bolo po prvýkrát zmienené nástupnícke právo žien.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Posledná etapa
Marceline Desbordesová-Valmorová umrela v Paríži v jej poslednom bydlisku na rue de Rivoli č. 59, 23. júla 1859. Prežila temer všetky svoje deti, brata a viacero priateľov. Je pochovaná na cintoríne v Montmartre (26. oddiel).
Vojna o rakúske dedičstvo
Príčiny a pozadie konfliktu
Predčasná smrť Leopoldovho syna Jozefa I. v roku 1711 spôsobila nielen obrat vo vojne o španielske dedičstvo, ale nútila posledného mužského príslušníka rodu Habsburgovcov pripraviť riešenie pre situáciu, že by tiež zomrel bez dediča. 19. apríla 1713 bola vydaná tzv. Pragmatická sankcia, ktorá v prípade, že by Karolom VI. Habsburgovci vymreli po meči, stanovovala nasledujúce poradie dedičov:
Sherbrooke (Quebec)
Sherbrooke je mesto, ktoré sa nachádza na juhu kanadskej provincie Quebec. V súčasnosti je mesto prevažne frankofónne, aj keď ho založili v roku 1793 americkí lojalisti. Nachádza sa pri sútoku riek Saint-François a Magog.
Vojna o rakúske dedičstvo
Príčiny a pozadie konfliktu
Hoci sa cisár zasadzoval o prijatie tohto dokumentu ako snemami jednotlivých štátov, tak susednými panovníkmi a možnými uchádzačmi o trón, vzápätí po jeho smrti 20. októbra 1740 boli nároky staršej dcéry Márie Terézie spochybnené.
Sherbrooke (Quebec)
Sherbrooke je tiež centrom poľnohospodárstva v tomto regióne s viacerými mliekárenskými farmami. Dôležitým ekonomickým artiklom sú hokejky, ktoré sa tu vyrábajú. Mesto je tiež významným vzdelávacím centrom, podiel študentov na obyvateľstve mesta je najvyšší v celej provincii Quebec .
Vojna o rakúske dedičstvo
Príčiny a pozadie konfliktu
Jej cieľom bolo udržanie habsburskej monarchie v zdedenej podobe, pretože jej nástupnícke práva podľa pragmatickej sankcie boli spochybňované susedmi. Od českých zemí bola v týchto vojnách oddelená väčšina Sliezska a Kłodzko.
Marceline Desbordesová-Valmorová
Dielo a kritika
Nedostatok vzdelania si Marceline kompenzovala súkromným štúdiom. Začala písať avantgardnú novú poéziu plnú spontánnosti a citov. Používala už dávnejšie nepoužívané jedenásťstopové verše. Komentovali ju a obdivovali Honoré de Balzac, Paul Verlaine, Charles Baudelaire a Sainte-Beuve. Jej avantgardnú novú poéziu Verlaine zaradil do skupiny prekliatych básnikov. Ovplyvňovala tak ďalší vývoj poézie aj v 20. storočí.
Vojna o rakúske dedičstvo
Prvá sliezska vojna (17401742)
thumb|Pruský kráľ a brandenburský kurfirst [[Fridrich II. Veľký]]
Hneď po smrti Karola VI. napadli dedičské práva Márie Terézie bavorskí, saskí a brandenburskí kurfirsti. Bavorský panovník a manžel dcéry Jozefa I., Karol Albrecht, si nárokoval na cisársku korunu a habsburské dedičné zeme na základe stredovekého Privilegia minus, saský kurfirst a poľský kráľ Fridrich August svoje nároky odôvodňoval sobášom s jednou z dcér Jozefa I.. Brandenburský kurfirst a zároveň pruský kráľ, Fridrich II., vzniesol na základe polozabudnutých zmlúv zo 16. storočia dedičské nároky na niektoré sliezske kniežatstvá.
Obsadenie Sliezska pruským kráľom
15. novembra 1740 vystúpil pruský panovník Fridrich II. s požiadavkou, aby mu Rakúsko prenechalo celé Sliezsko výmenou za dva milióny zlatých, záruku rakúskych dŕžav a za podporu pri menovaní manžela Márie Terézie za cisára. Fridrich II. čakal na odpoveď presne jeden mesiac a jeden deň a 16. decembra 1740, vzhľadom k tomu, že nedostal odpoveď, obsadili pruské vojská postupne celé Sliezsko. Armáda Fridricha II. bola vtedy najmodernejšie vybavená a riadená armáda v Európe, naopak rakúske oddiely boli oslabené nedávno skončenými vojnami s Turkami a ich organizácia nebola veľmi dobrá.
Prvá prehratá bitka
Mária Terézia odpovedala útokom – vyslala približne 16 000 rakúskych vojakov, no pruských vojakov bolo dvakrát viac. Habsburské jednotky rýchlo ustúpili do Čiech a na Moravu a pruské víťazstvo bolo zavŕšené 10. apríla 1741 v bitke pri Molviciach. Rakúske vojsko bolo porazené a Mária Terézia tak prehrala svoju prvú bitku. V tom čase bolo jediným spojencom Rakúska Anglicko, no to podporovalo Máriu Teréziu najmä finančne, ale Rakúsko potrebovalo skôr vojenskú podporu. Neúspech jej vojska v bitke pri Molviciach sa stal motiváciou pre ďalšie nepriateľské štáty – Francúzsko, Španielsko, Bavorsko a Sasko, ktoré sa spojili s Pruskom. Ich hlavným cieľom bolo urobiť z Rakúska slabý štát, vďaka čomu by mohli získať mnohé jeho územia.
Vojnoví spojenci
Hrozba narušenia mocenskej rovnováhy v Európe rozpadom podunajského súštátia viedla už vo februári 1741 ku vzniku protipruskej koalície v Drážďanoch. Jej členmi sa stali Veľká Británia, Rusko, Nizozemsko a Sasko, ktoré však koalíciu čoskoro opustilo. K spojencom Pruska patrili tri bourbonovské kráľovstvá Francúzsko, Španielsko a Neapolsko, ďalej Švédsko a kolínsky kurfirst. left|thumb|180px|Korunovácia [[Mária Terézia|Márie Terézie v bratislavskom Dóme sv. Martina]]
Podpora Uhorska
V júni 1741 odcestovala Mária Terézia do Prešporka, vtedajšej Bratislavy, aby zistila, aký má Uhorsko názor na pragmatickú sankciu, keďže vďaka tomuto dokumentu vládla aj Uhorsku. Tiež sa zaujímala aj o ich podporu. Uhorsko uznalo pragmatickú sankciu a rozhodlo sa podporiť Rakúsko aj vojensky. No žiadalo väčšiu samostatnosť. Mária Terézia potvrdila pred uhorským ríšskym snemom všetky predošlé privilégia, oslobodila šľachtu od daní a potvrdila, čo sľúbil Karol VI. – ak zomrú všetci potomkovia Karola VI., Jozefa I. a Leopolda I., tak si Uhorsko bude môcť zvoliť vlastného kráľa. Pravdepodobnosť, že by vymreli všetci títo nasledovníci však bola veľmi malá, pretože Mária Terézia mala už v tom čase dediča trónu, budúceho Jozefa II., a ďalšie tri dcéry. Následne sa Mária Terézia stala uhorskou kráľovnou a dňa 25. júna 1741 bola v Bratislave korunovaná. Vďaka tomu si v Uhorsku získala veľa priaznivcov. Na jeseň roku 1742 získala prvú časť sľúbenej uhorskej vojenskej podpory a jej armáda sa tak zväčšila na približne 30 000 vojakov. Bolo to po prvýkrát, kedy Uhorsko povolalo svoje vojsko na obranu celej Rakúskej ríše, nielen na obranu uhorskej časti.
11. septembra 1741 predstupuje Mária Terézia pred ríšsky snem druhýkrát. Podľa legendy vystúpila v čiernych šatách, v rukách držala polročného Jozefa II. a so slzami v očiach hovorila, že ju opustili všetci spojenci a teraz má len Uhorsko. Uhorských šľachticov to natoľko povzbudilo, že jej poskytli finančné zdroje a vojsko a dokonca uznali jej manžela za spoluvládcu Uhorska.
Francúzsko a Karol Albrecht
thumb|Cisár [[Karol VII. Albrecht]] 15. augusta 1741 prekročila Rýn a vpadla do Horného Rakúska a potom aj do Čiech spojená bavorsko-francúzska armáda. Zámienkou bola pomoc bavorskému kurfirstovi Karolovi Albrechtovi. A o mesiac neskôr, 15. septembra 1741, dobyli Linec, kde si nechal Karol Albrecht odprisahať vernosť. Mária Terézia musela uzavrieť s Pruskom dohodu, že sa Prusko nespojí s Karolom Albrechtom a nezaútočí, výmenou za Sliezsko, ktorého sa vzdala až po Kladskú Nisu. Táto zmluva bola podpísaná v Klein-Schenellendorfu.
Začiatkom roku 1742 dobyl niektoré rakúske územia, Bavorsko a napokon 12. februára 1742 dobyl aj Mníchov. Vtedy sa tiež nechal korunovať za rímskonemeckého cisára. Manžel Márie Terézie, František, tak stratil možnosť získať tento titul. Touto dobou však už habsburské vojenské jednotky povolané narýchlo z Uhorska a z Talianska vstupovali do Mníchova, sídla novo korunovaného cisára. Ten požiadal o pomoc svojho pruského spojenca Fridricha II., ktorý sa rozhodol, že odstúpi od zmluvy, ktorú uzavrel s Máriou Teréziou, a vytiahol priamo proti Viedni. V bitke pri Chotusiciach neďaleko Čáslavi porazil 17. mája 1742 vojsko švagra Márie Terézie Karola Lotrinského.
Dočasný mier vo Vroclave
Svoje víťazstvo si poistil prímerím vo Vroclave uzavretom 11. júna 1742 a berlínskou mierovou zmluvou z 28. júla 1742. Mária Terézia bola nútená pristúpiť na nevýhodný mier, ktorým strácala Kłodzko a takmer celé Sliezsko, pretože nutne potrebovala uvoľnenie svojich armád pre boje s ostatnými členmi koalície na bavorskom a talianskom fronte. Fridrich II. požadoval aj územie dnešného Královohradeckého kraja, no to mu odmietla Mária Terézia prepustiť. Rakúsku po tejto dohode zostalo z bývalého Sliezska len Tešínsko, Opava a Krnov. Vďaka berlínskemu mieru sa mohli vojenské jednotky, ktoré boli pôvodne vyčlenené na obranu proti Prusku, sústrediť na dobytie Česka, kde sa medzitým rozmohla francúzska šľachta. Väčšina českej šľachty bola proti Karolovi Albrechtovi a mnohí z nich začali verejne odporovať. 26. decembra 1742 bolo české územie dobyté späť pod rakúsku korunu. Krutovláda Karola Albrechta bola ukončená.
Ďalšie boje proti Francúzsku
Začiatkom roku 1743 sa vydala Mária Terézia do Prahy, aby sa tam nechala korunovať. Do Prahy došla 29. apríla 1743 a 12. mája toho istého roku sa uskutočnila korunovácia. V tomto období sa Márii Terézii začalo dariť aj proti Francúzsku – 27. júna 1743 porazila spolu s Anglickom Francúzsko v bitke u Dettingenu a Francúzsko sa tak muselo stiahnuť späť za Rýn. Vďaka tomuto víťazstvu mohla Mária Terézia opäť uvažovať nad znovu získaním Lotrinska a Štrasburgu. Aby sa jej to podarilo, uzavrela 13. septembra 1743 vo Wormse spojenectvo s Anglickom a sardínsko – piemontským kráľovstvom.
Dočasný mier s Pruskom a cisárska koruna
Prímerie s Pruskom umožnilo habsburským armádam s prestávkami viac než dvojročnú okupáciu Bavorska, rodovej dŕžavy rímského cisára Karla VII. Ten iróniou osudu umiera práve 20. januára 1745, kedy jeho jednotky opäť vstupujú do Mníchova. Vdova Mária Amália, dcéra Jozefa I., potom so svojou sesternicou Máriou Teréziou uzavrela mier a jej syn a následník Maximilián III. Jozef sa vzdal nároku na cisársku korunu. Novým rímskym panovníkom sa stal manžel Márie Terézie František I. Štefan Lotrinský.
Druhá sliezska vojna (17441745)
thumb|left|Poloha [[Sliezsko|Sliezska na mape.]]
Po zvolení Františka Štefana cisárom a zneutralizovaní Bavorska vycítila Mária Terézia šancu na obnovenie svojej vlády nad Sliezskom. Porážka pruského panovníka Fridricha II. mala zároveň zabezpečiť rakúsku hegemóniu v Ríši. V januári 1745 bola vo Varšave uzavretá protipruská koalícia zložená z Veľkej Británie, Rakúska, Nizozemska, Saska a Poľska.
Ukončenie bojov a mier
Tak zostávali Márii Terézii ešte dve vojny – v Taliansku a Nizozemsku. 16. júna 1746 vyhrala armáda Jozefa Wenzela, lichtenštajnského kniežaťa, bitku proti francúzsko – španielskemu vojsku pri Piacenze a Mária Terézia si tak mohla pripísať ďalšie víťazstvo.
V roku 1746 sa do konfliktu zapojilo aj Rusko, ktoré sa priklonilo na stranu Rakúska a Anglicka. Rusku sa tiež podarilo získať vplyv v Poľsku. V Rusku v tej dobe vládla cárovná Alžbeta I., ktorá nastúpila na trón rok po nástupe Márie Terézie na rakúsky trón. Tieto dve vládkyne spolu spísali 2. júna 1746 dohodu, podľa ktorej si Mária Terézia v prípade, že Prusko na ňu opäť zaútočí, bude robiť nárok na Sliezsko, ktorého sa pôvodne kvôli mieru z 25. decembra 1745, vzdala.
Definitívny mier a uznanie pragmatickej sankcie
Anglicko už bolo vyčerpané neustálymi a pokračujúcimi vojnami s Francúzskom, a tak nútilo Máriu Teréziu, aby súhlasila s mierom, ktorý by pomohlo Anglicko dojednať. Mária Terézia však všetko začala zdržovať. Medzitým sa Anglicko dohodlo s Francúzskom na predbežnom mieri, ktorý 30. apríla 1748 predložili Márii Terézii. Tá bola bola nútená súhlasiť s týmto predbežným a neskôr aj s konečným mierom, ktorý bol uzavretý 18. októbera 1748. Vďaka tejto zmluve stratilo Rakúsko len niekoľko menších území, a to Parmu, Piacenzu a Guastallu, a jedno veľké a dôležité územie – Sliezsko. Naopak, ponechalo si Nizozemsko a Miláno. Navyše všetkých osem krajín, Anglicko, Holandsko, Sardínia – Piemont, Francúzsko, Španielsko, Janov, ktoré schválilo túto mierovú zmluvu, definitívne uznalo a potvrdilo platnosť pragmatickej sankcie.
Dôsledky
Uvedená vojna nevyriešila mocenské problémy Európy. Jej pokračovaním bola sedemročná vojna.
Saint-Aignan-le-Jaillard
Saint-Aignan-le-Jaillard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ministerstvo práce a sociálnych vecí
Ministerstvo práce a sociálnych vecí môže byť:
Útes
náhľad|vpravo|Útesy Beinisvørð na pobreží Suðuroy na Faerských ostrovoch. Útes je ostrý skalný výbežok na súši (teda bralo) alebo pod vodnou hladinou. Útes v mori, ktorý je tesne pod hladinou mora, sa nazýva aj rif. Rif organogénneho pôvodu je nazývaný koralový útes.
Dlaň
náhľad|Ľavá ruka človeka. Dlaň je vnútorná časť ruky od zápästia po prsty; opak: chrbát ruky.
Ministerstvo dopravy a spojov
Ministerstvo dopravy a spojov môže byť:
Zoznam poslancov Košického samosprávneho kraja (2001 – 2005)
Zoznam poslancov Košického samosprávneho kraja zvolených vo volebnom období 2001-2005.
Číčovice
Číčovice je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 275 obyvateľov, z toho 144 mužov a 131 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 39,4 roka, ženy 41,8 roka).
Pélegón
Pélegón (Pélegón) je v gréckej mytológii syn riečneho boha Axia a Periboie, dcéry Akessamena.
Starogrécky epický básnik Homér v dvadsiatom prvom speve Iliady uvádza, že Pélegón bol syn riečneho boha Axia a Periboie, najstaršej dcéry Akessamena, kráľa Pierie. Pélegón sa stal otcom slávneho Asteropaia, ktorý ako spojenec trójskeho kráľa Priama bojoval v trójskej vojne proti Achájcom.
Ministerstvo medzinárodných vzťahov
Ministerstvo medzinárodných vzťahov môže byť:
Jiřina Fikejzová
Jiřina Fikejzová, rod. Jiřina Henzlová (* 13. apríl 1927, Lom – † 2. september 2020 ) bola česká textárka, hudobná scenáristka a športovkyňa.
Životopis
Študovala psychológiu a sociológiu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a súkromne sa učila hrať na husle a na klavír. V 50. rokoch 20. storočia bola úspešnou šprintérkou československej národnej reprezentácie.
Po ukončení štúdia v roku 1950 pracovala do roku 1953 v odbornom učilišti v ČKD, potom na odbore zahraničných vzťahov v hudobnom vydavateľstve Supraphon, kde pôsobila ako dramaturgička pri vydávaní zahraničných licenčných albumov. Už od stredoškolských štúdií sa venovala písaniu piesňových textov. Profesionálne začala spolupracovať s Vladimírom Dvořákom, neskôr s Orchestrom Karla Vlacha a Tanečným orchestrom Československého rozhlasu. Vytvorila približne 240 piesňových textov, napísala tiež niekoľko scenárov pre pražské Divadlo hudby, ale aj pre Československú televíziu a Československý rozhlas. Za svoju textársku prácu získala celý rad českých ocenení. Pracovala ako členka textových komisií vydavateľstva Supraphon a Pensylvánie a v prijímacích komisiách Ochranného zväzu autorského. Pôsobila aj ako členka odborných porôt rôznych domácich i zahraničných hudobných festivalov (Česko: Intertalent, Porta, Zlatý palcát; v zahraničí: Atény, Sopot, Split). Jej syn Dan Fikejz je hudobník.
Barly (Pas-de-Calais)
Barly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Casting Crowns
Casting Crowns je kresťansko-rocková hudobná skupina založená v roku 1999. Založil ju pastor Mark Hall v Downtown Daytona Beach na Floride ako súčasť mládežníckej skupiny. Neskôr sa presťahovali do Stockbridge v Georgii, kde sa pridali ďalší členovia a vytvorili kapelu známu ako Casting Crowns.
Saint-Ay
Saint-Ay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bánovce nad Bebravou (okres)
Informácie
Náboženstvo
História
Trenčín (okres)
Ďalšími mestami sú kúpele Trenčianske Teplice (4 100 obyvateľov) a Nemšová (6 400 obyvateľov). Okres Trenčín hraničí na severozápade s územím Česka, konkrétne s moravskými okresmi Zlín a Uherské Hradiště.
V roku 2001 mal okres 112 767 obyvateľov, väčšinu z nich tvorili Slováci (96,7 %), Česi tvoria (1,7 %).
Informácie
Geografia Náboženstvo História
Pyreneje
Pyreneje sú horské pásmo v juhozápadnej Európe, ktoré vytvára prírodné hranice medzi Francúzskom a Španielskom. Oddeľujú Pyrenejský polostrov od Francúzska a tiahnu sa od Biskajského zálivu v Atlantickom oceáne v dĺžke po Cap de Creus v Stredozemnom mori.
Samotný hrebeň vo väčšine svojho priebehu kopíruje francúzsko-španielske hranice, medzi ktorými sa nachádza európsky miništát Andorra. Hlavnou výnimkou z tohto pravidla je Val d'Aran, ktoré patrí k Španielsku, no leží na severnej strane horského pásma. Z ďalších stojí za zmienku Cerdanya a jej španielska exkláva – mesto Llívia.
Zoznam piesní s textami Jiřiny Fikejzovej
Toto je zoznam piesní s textami Jiřiny Fikejzovej.
Zoznam
poz. - pieseň - interpret - (autor hudby / text)
(h: ) - doteraz nezistený autor hudby
Milovan Đilas
Po vojne formálne podpredseda Titovej vlády, minister bez kresla vo zväzovej vláde, fakticky viedol propagandu a dohliadal na tlač, umenia a kultúru. Vďaka zodpovednosti za propagandu vytvoril platformu pre nové myšlienky a založil nový časopis Nova Misao („Nová myšlienka“), v ktorom publikoval sériu článkov, ktoré boli čoraz viac voľnomyšlienkárske.
Djilas ako azda nijaký iný Juhoslovan vniesol svoje myšlienky do juhoslovanského modelu tretej cesty k socializmu: nezávislosť od blokov, samospráva pracujúcich a socialistická demokracia. To boli cieľové predstavy, ktoré viedli k rozchodu s Titom. Djilas stratil svoje postavenie a za svoju rebéliu proti vedúcej úlohe strany (Nová trieda) zaplatil dovedna jedenástimi rokmi väzenia.
Stal sa disidentom a jedným zo svetovo najznámejších kritikov komunistického politického systému. Jeho rozsiahle práce sú zdrojom informácií o historickom vývoji Juhoslávie v polovici 20. storočia. Žil v Taliansku ale aj tam sa venoval rozvíjaniu myšlienok marxizmu a odstránenie triednych rozdielov. Mnohé jeho práce mali publicistický charakter. Bol ale tiež aj aktívnym spisovateľom. Đilasův román Crna Gora (1980), preklad Miltonova Strateného raja (1989) a román Izgubljene bitky (1994), boli preložené do viacerých jazykov.
Dlh
Dlh alebo dlžoba je záväzková povinnosť dlžníka. Predmetom dlhu môžu byť peniaze, cenné papiere, materiálne úžitkové hodnoty, výkony, služby a podobne.
Dlh podľa marxistov
V otrokárskom, feudálnom a kapitalistickom zriadení je dlh jedným z najčastejších prostriedkov vykorisťovania, ktoré sa v určitých formáciách prejavilo zvlášť drasticky (úžernícky úver, dlhové otroctvo a podobne).
Panamerické majstrovstvá v hádzanej žien 2005
náhľad|Poloha mesta v rámci štátu São Paulo
Panamerické majstrovstvá v hádzanej žien 2005 bol v poradí 8. turnaj panamerických majstrovstiev v hádzanej v hádzanej žien, ktoré organizuje Panamerická hádzanárska federácia (PATHF). Konal sa v São Bernardo do Campo, v brazílskom štáte São Paulo v dňoch od 25.29. mája 2005, za účasti 6 tímov. Brazília hostila panamerický šampionát žien šiestykrát, predtým to bolo v rokoch 1986, 1991, 1997, 2000 a aj posledný šampionát v roku 2003. Všetky zápasy sa hrali v aréne Ginásio Poliesportivo Adib Moyses Dib. Víťazom sa stala piatykrát za sebou domáca 🇧🇷. Strieborná Argentína zopakovala svoje najlepšie umiestnenie. Niekdajší dvojnásobný víťaz tohoto podujatiadružstvo 🇺🇸, skončil posledný.
Tieto panamerické majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 2005, ktoré sa konali v Rusku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Západoslovenská televízia
Západoslovenská televízia je regionálna televízia zaznamenavajúca množstvo udalostí, ktoré sa do iných celoplošných médií takpovediac nezmestia. Svoje vysielanie začala 1. apríla 2012. Na ostro začala vysielať od 1. júna 2012. Dáva prednosť regionálnym témam, na ktoré je región západného Slovenska veľmi bohatý. Západoslovenská televízia je komerčná televízia, ktorej hlavným zdrojom príjmov je reklama. Vysiela predovšetkým regionálne spravodajstvo a publicistiku, tématické magazíny, diskusie a dokumentárne filmy. Západoslovenská televízia patrí medzi najväčšie regionálne televízie na Slovensku. Informuje o komunálnej politike, regionálnych témach a kultúre. Signál šíri prostredníctvom DVB-T, káblových a IPTV operátorov a na webe.
Program
Západoslovenská televízia vysiela denne od 07:00 do 24:00. Osou programu Západoslovenskej televízie sú Správy ZSTV, ktoré televízia vysiela počas dňa. Súčasťou vysielania sú diskusné relácie ako POD LUPOU, Hviezdy na zemi či Okolo sveta. Priestor vo vysielaní majú aj tématické magazíny – Tvoj Deň a 3D – Dom, domov, doplnky. Vysielanie dopĺňa aktuálna predpoveď počasia, pozvánky na podujatia a ankety s obyvateľmi miest v relácii ULICA. Súčasťou spravodajského bloku bývajú rozhovory v rubrike "300 sekúnd pre..." a "Zisťujeme pre vás".
Šírenie signálu
Na svojej stránke má archív všetkých programov.
Basseux
Basseux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Čisovice
Čisovice je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 972 obyvateľov, z toho 499 mužov a 473 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 39,3 roka, ženy 41,7 roka).
Basseux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Absorpčný koeficient
Absorpčný koeficient (iné názvy: absorpčný súčiniteľ, koeficient absorpcie, súčiniteľ absorpcie, koeficient pohlcovania, súčiniteľ pohlcovania) môže byť:
Apple Lisa
thumb|300px|right|Apple Lisa s dvoma 5¼-palcovými mechanikami, na vrchu s externým pevným diskom
Apple Lisa bol revolučný osobný počítač vytvorený spoločnosťou Apple Computer začiatkom 80. rokov 20. storočia. Projekt Lisa sa v Apple začal v roku 1978 a postupne prerástol do tvorby výkonného osobného počítača s grafickým užívateľským rozhraním (GUI) pre komerčných zákazníkov. Okolo roku 1982 bol Steve Jobs odvolaný z projektu Lisa a pripojil sa k projektu Macintosh. Hoci Macintosh nie je priamym potomkom Lisy, spája ich niekoľko spoločných vlastností.
Názov
V dokumentácii k pôvodnému počítaču je tento nazývaný iba The Lisa no oficiálne sa Apple vyjadrilo, že ide o akronym - Local Integrated Software Architecture - v preklade lokálna integrovaná softvérová architektúra. Zamestnanci Applu ho však volali Lisa: Invented Stupid Acronym, čiže Lisa: hlúpa vymyslená skratka. S najväčšou pravdepodobnosťou je však počítač pomenovaný po Lise Jobs, prvej dcére Steva Jobsa, ktorá sa narodila práve v roku 1978.
Hardvér
Lisa bola uvedená na trh 19. januára 1983 za cenu 9 995 dolárov. Bol to prvý komerčný osobný počítač s GUI a myšou. Využíval procesor Motorola 68000 taktovaný na 5 MHz a mal neuveriteľných 1 MB RAM. Lisa mala dve 5¼-palcové disketové mechaniky a voliteľne i 5-megabajtový pevný disk (pôvodne určený pre počítač Apple III). Neskorší model Lisa 2 mal jedinú 3½-palcovú disketovú mechaniku a voliteľne 5 alebo 10 MB pevný disk. V roku 1984, v čase uvedenia Macintosha Apple rozhodlo zdarma poskytlo majiteľom pôvodnej Lisy upgrade - spoločnosť zdarma poskytla 5 MB pevné disky.
Softvér
Operačný systém Lisy umožňoval kooperatívny (nie preemptívny) multitasking a pracoval s virtuálnou pamäťou, čo boli na tú dobu neuveriteľne pokročilé funkcie. Využívanie virtuálnej pamäte spolu s pomalým pevným diskom však niekedy viedlo k výraznému poklesu výkonu počítača.
Lisa mala dva používateľské módy: Office System a Workshop. Prvý bol grafickým rozhraním pre koncových užívateľov s textovým procesorom, tabuľkovým kalkulátorom a ďalšími kancelárskymi aplikáciami, druhý bol pre vývojárov, prakticky celý v textovom režime (okrem textového editora).
Obchodné fiasko
V čase, keď bolo 96 kilobajtov RAM považovaných za extravaganciu, najväčšiu časť ceny Lisy tvorila práve operačná pamäť veľkosti 1 MB. Väčšina osobných počítačov sa začala dodávať s 1 MB RAM až koncom osemdesiatych rokov.
Význam
Hoci bola Lisa mimoriadne drahá, stredne veľké americké podniky zvyčajne vlastnili aspoň jeden exemplár. Dôvodom bolo, že programové vybavenie počítača dokázalo vytvárať pekné dokumenty, ktoré sa následne dali tlačiť na ihličkovej tlačiarni Apple. Lisu väčšinou v kanceláriách používalo viacero ľudí a tak keď na trh prišiel lacný Macintosh, ľudia už vedeli o výhodách grafického rozhrania.
Lisa bola aj kompletne lokalizovaná do britskej angličtiny, francúzštiny, nemčiny, španielčiny, taliančiny a niekoľkých škandinávskych jazykov.
Stevie Wright
Stephen Carlton „Stevie“ Wright (* 20. december 1947, Leeds, Anglicko† 27. december 2015, Moruya, Austrália) bol austrálsky hudobník a skladateľ. Počas rokov 19641969 bol frontman rock and rollovej kapely Easybeats, považovanej za najväčšiu austrálsku skupinu 60. rokov 20. storočia. Narodil sa v Anglicku, ale vo svojich deviatich rokoch s rodičmi odišiel do Austrálie. V roku 1974 vydal sólový album Hard Road. Na nahrávke sa podieľali skorší členovia Easybeats Harry Vanda a George Young, ale aj Youngov mladší brat Malcolm Young, člen skupiny AC/DC. Neskôr vydal niekoľko ďalších albumov.
Obuch
Obuch môže byť:
Drăgești
Drăgești je obec v Bihárskej župe v Transylvánii v Rumunsku. Skladá sa z piatich dedín: Drăgești (sídlo obce), Dicănești, Stracoș, Tășad a Topești.
Saint-Benoît-sur-Loire
Saint-Benoît-sur-Loire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.