cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pegomastax
Nález
Holotyp (označenie SAM–PK–K10488) pozostáva len z jednej, nie celkom kompletnej lebky. Tento papagájom podobný bylinožravec so zobákovitým zakončením čeľustí bol veľmi malý; celková dĺžka tela nepresahovala 60 centimetrov. Fosílie tohto dinosaura boli objavené a vykopané už v rokoch 1966 až 1967, opísal ich však až americký paleontológ Paul Sereno roku 2012. Pegomastax mal relatívne mohutnejšiu spodnú čeľusť ako ostatné heterodontosaury, koniec čeľustí mu však tiež „zdobili“ charakteristické „očné zuby“. Tie snáď mohli slúžiť k obrane zvieraťa pred menšími dravcami.
Cochise (singel)
„Cochise“ je debutový singel americkej rockovej skupiny Audioslave z rovnomenného debutového albumu, ktorý vyšiel v roku 2002 s bielym a s čiernym obalom. Rozdiel medzi týmito verziami je v tom, že čierna verzia obsahuje iba skladbu „Cochise“, kým biela verzia obsahuje skladbu „We Got the Whip“, koncertnú verziu skladby „Gasoline“ a hudobné video „Cochise“. <!--
Informácie o skladbe
V rozhovore povedal gitarista Tom Morello o skladbe: "Cochise bol posledný veľký Indiánsky vodca kmeňa Čirikavov, ktorý zomrel voľne a absolútne neporazene. Keď bolo niekoľko z členov jeho rodiny chytených, mučených a obesených kavalériou US Cavalry, vyhlásil Cochise vojnu na celom juhozápade a začal strašné besnenie, začal vojnový razenie aby ukončil všetky vojnové razenia. On a jeho bojovníci vyhnali tisícky usadlíkov. Pomstiteľ Cochise, nebojácny a rezolútny, napadol všetko vo svojom razení s divokou zbesilosťou."
Gitara a basová gitara
Skladba Cochise je hraná v štandardnom ladení E-A-D-G-B-e a E-A-D-G pri gitare resp. pri basovej gitare. Tom Morello prišiel na úvodný riff nehodou. Mal gitaru vo svojom lone a jeho pedál oneskorenia bol nastavený na "slap-back" a kým písal noty pre skladbu, rýchlo udrel do strún s ceruzkou vo svojej pravej ruke. Tento úder vytvoril zvuk pripomínajúci vrtuľník. Keď skupina audioslave nahrávala túto skladbu, Morello robil tú istú vec, so svojím efektovým pedálom DigiTech Whammy nastaveným o oktávu nižšie, a s použitím dlane, ktorou udieral do strún. Pre úvodný riff skladby, kým Tom vytváral vrtuľníkový zvuk gitary, basgitarista Tim Commerford hral na basovej gitare v pozvoľnom postupe od otvoreného E až po otvorené hranie na všetkých štyroch strunách s rýchlou brnkacou technikou so svojím palcom alebo prstami, pričom používal pedál skreslenia a Wah pedál. Verš, rovnako ako sólová časť premostenie a úvod skladby je hraný na basovej gitare s použitím typu skreslenia a basového Wah-Wah pedálu v rovnakom čase, čo dávalo Timovi unikátny zvukový základ vo väčšine skladieb skupiny Audioslave. -->
Analfabetizmus
Analfabetizmus alebo analfabetstvo (príslušná osoba sa volá analfabet) môže byť:
West New York
West New York je mesto v okrese Hudson County v štáte New Jersey v Spojených štátoch. Podľa sčítania v roku 2000 tu žilo 45 768 obyvateľov.
2581 Radegast
2581 Radegast je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 11. novembra 1980.
424 Gratia
424 Gratia je planétka v hlavnom páse planétok.
Montgomery
Montgomery môže byť:
S/2003 J 12
S/2003 J 12 je označenie jedného z prirodzených satelitov planéty Jupiter, a je to najmenší známy mesiac slnečnej sústavy. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.
S/2003 J 12 má približný priemer 1 km, a obežnú dráhu okolo planéty vo vzdialenosti 17,883 Gm raz za 489.72 dní, inklináciu 143° k ekliptike aj k rovníku Jupitera), má retrográdny smer s excentricitou 0,4920.
Je to najvnútornejší z vonkajších nepravidelných Jupiterových mesiacov, pričom nepatrí do žiadnej skupiny (rodiny).
Villechétif
Villechétif je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 888 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nitrianske kniežatstvo
Nitrianske kniežatstvo alebo Nitriansko (podrobnejšie o názvoch pozri nižšie) bolo kniežatstvo v časti územia dnešného Slovenska (čiastočne aj Česka, Poľska a Maďarska) od 7./8. storočia do začiatku 12. storočia. Sídelným mestom kniežaťa bola Nitra. Ide (odhliadnuc od Samovej ríše) o najstarší historicky dokázaný štátny útvar Slovákov či predkov Slovákov (keďže „v tomto období [t. j. v 9. storočí] už možno hovoriť o prvej fáze existencie a vývoja slovenskej národnosti.“ ).
Kniežatstvo vzniklo asi koncom 8. storočia (možno skôr, najneskôr však okolo roku 800). Za vlády Pribinu začiatkom 9. storočia to bol útvar politicky nezávislý od Franskej ríše. Po pripojení k Moravskému kniežatstvu okolo roku 833 sa stal údelným kniežatstvom Veľkej Moravy. Niekoľko rokov po bitke pri Bratislave (907) sa Nitriansko dostalo pod nadvládu starých Maďarov, resp. vznikajúceho uhorského štátu, v ktorom bolo údelným kniežatstvom (resp. údelným vojvodstvom), pričom ale v období rokov 10011029 územie kniežatstva prechodne patrilo Poľsku. Od roku 1048 Nitrianske údelné kniežatstvo tvorilo so susedným Biharskom jeden celok – tzv. tretinu kráľovstva. Nitrianske kniežatstvo zaniklo v roku 1108/1110.
Terminológia
Jedna možnosť je – tak ako v úvode tohto článku – označovať názvom Nitrianske kniežatstvo (resp. zriedkavo: (kniežatstvo) Nitra ) všetky kniežatstvá (resp. vojvodstvá) so sídlom v Nitre, ktoré postupne existovali od 7./8. storočia až do roku 1108/1110; takto postupuje v súčasnosti najmä J. Steinhübel.
Mnohí autori však názvom Nitrianske kniežatstvo (iný názov: Slovenské kniežatstvo, [od obdobia vlády Pribinu:] Pribinovo kniežatstvo) označujú len predveľkomoravské a veľkomoravské kniežatstvo (prípadne aj včasné staromaďarské kniežatstvo cca do roku 955/970), kým staromaďarský/uhorský útvar (t. j. zhruba od roku 920 alebo až od roku 955/970) až do jeho zániku (1108/1110) označujú ako Nitrianske údelné vojvodstvo (iné názvy: Nitrianske vojvodstvo, Nitrianske údelné kniežatstvo; lat. Ducatus). Pre obdobie od roku 1048 niektorí autori do pojmu Nitrianske (údelné) vojvodstvo či kniežatstvo zahŕňajú aj Biharsko.
Názov Pohraničné vojvodstvo (iný názov: Nitrianske pohraničné vojvodstvo) sa používa najčastejšie ako synonymum pre tzv. tretinu kráľovstva (lat. tercia pars regni; t. j. útvar, ktorý vznikol v roku 1048 a pozostával z dovtedajšieho Nitrianska a Biharska), ale niektorí autori tento názov používajú len ako synonymum názvu Nitrianske údelné vojvodstvo (pre obdobie najneskôr od zač. 11. storočia, t. j. aj v dobe pred pripojením Biharska).
Rozlišovanie medzi názvami kniežatstvo a vojvodstvo nemusí byť len formalita: Napríklad R. Marsina tvrdí, že knieža je suverénny vládca, kým vojvoda vládne z vôle kráľa, preto treba pre uhorské obdobie hovoriť o Nitrianskom (údelnom) vojvodstve a nie o Nitrianskom kniežatstve.
Alfa kanál
thumbnail|[[Portable Network Graphics|PNG obrázok priehľadných objektov na bielom pozadí pomocou alfa kanálu]] thumbnail|[[Portable Network Graphics|PNG obrázok priehľadných objektov na šachovnicovom pozadí pomocou alfa kanálu]]
Nitrianske kniežatstvo
Terminológia
Pre texty J. Steinhübela platia (okrem mnohých ďalších) tieto odlišnosti od iných autorov :
Alfa kanál
Alfa kanál (angl. Alpha channel alebo alpha transparency channel) je zložka pixelu udávajúca hodnotu priehľadnosti tohto pixelu. Typickým príkladom je farebný model RGBA, kde okrem farebných zložiek R (červená), G (zelená) a B (modrá) je zložka A nesúca informáciu o transparentnosti. Priehľadnosť pixelu znamená, že ak bitmapový obrázok s definovanou priehľadnosťou prekrýva iný obrázok, pôvodný obrázok na pozadí bude zobrazený v danom bode pixelu s intenzitou danou priehľadnosťou pixelu obrázka na popredí.
Libkovice pod Řípem
Libkovice pod Řípem je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 547 obyvateľov, z toho 267 mužov a 280 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 38,2 roka, ženy 40,5 roka).
Nitrianske kniežatstvo
Historický vývoj
''Nasleduje výklad dejín Nitrianskeho kniežatstva tak, ako ho podáva Ján Steinhübel. Nie všetci historici zdieľajú jeho výklad (porov. aj napr. tabuľku v článku Zoznam vládcov Nitrianskeho kniežatstva a kritický citát, uvedený v článku Ján Steinhübel).''
Predveľkomoravská doba
Nie je úplne jasné, kedy presne Nitrianske kniežatstvo vzniklo, predpokladá sa však, že sa akýsi štátny útvar mohol vytvoriť už v priebehu protiavarského povstania Slovanov (622623), keď podobné kniežatstvá vznikali aj v Korutánsku a Panónii (Korutánsko, Kranjsko, Sávia,..). Následne sa územie západného Slovenska a Moravy dostalo do nadkmeňového zväzu Samovej ríše, ktorá sa však po Samovej smrti v roku 658 rozpadla. Avarský kaganát preto koncom 7. storočia znovu prenikol aj za Dunaj a do dnešných rakúskych zemí. Ako odpoveď na jeho expanziu zrejme moravskí Slovania vystavali v pohraničí kaganátu viacero pevností (Mikulčice, Pohansko) a rozvoju sa tešilo aj Nitriansko, kde však boli objavené čiastočne mladšie opevnenia. Samotná Nitra (a ani Morava) nebola Avarmi ovládaná priamo, veľké avarské sídla totiž existovali v Komárne a na Devíne. Pretože boli Avari hlavne kočovníci, ich moc takisto nesiahala do pohorí.
Alfa kanál
Pre spracovanie obrazu s priehľadnosťou nemusí byť alfa kanál súčasťou bitmapového obrázku, ale môže byť ako samostatná bitmapa. Potom hovoríme o bitmapovej maske obrázku.
Najtypickejším príkladom bitmapy s priehľadnosťou je obrázok použitý ako ukazovateľ polohy na obrazovke počítača (kurzor). Alfa kanál používa napríklad grafický formát PNG.
Nitrianske kniežatstvo
Predveľkomoravská doba
Po rozpade avarskej moci v 9. storočí sa vytvoril aj predpoklad pre vznik ucelenejších a samostatných slovanských štátov. Známe pramene o podunajských Slovanoch spravidla hovoria len ako o Slovanoch. V roku 822 sa spomínajú Moravania, ktorí sa zúčastnili ríšskeho snemu. Nitriansko, ktoré sa nachádzalo ďalej od Franskej ríše, nemalo so západom silné kontakty a preto o Nitranoch ako samostatne nazvanom kmeni z dobových listín správy nemáme a po roku 833 rozlišovanie medzi Moravanmi a Nitranmi nemalo zmysel (podobný vývoj mali aj Kranjci a Korutánci). Bavorský geograf z 9. storočia spomína akési dva rozdielne „moravské“ kmene Marharii a Merehanos a ich hrady, teórie o ich význame sa však líšia (pozri stránku Bavorský geograf). alt=|vľavo|náhľad|Knieža [[Pribina na slovenskej 20 korunovej bankovke]] Prvé zmienky o Nitrianskom panstve a kniežati Pribinovi sú spojené s christianizačnou činnosťou. V roku 828 sa pravdepodobne v dôsledku bulharskej expanzie do Panónie vytvorili prvé oficiálne kontakty medzi Nitrou a Frankami. Nitru totiž navštívil salzburský arcibiskup Adalram a vysvätil tu prvý kresťanský chrám v inak pohanskej krajine. Slúžiť mal zrejme Pribinovej kresťanskej manželke, ktorá pochádzala z bavorského rodu Wilhelmovcov a jej sprievodu. Zasvätený bol pravdepodobne bavorskému svätcovi Emerámovi, ktorý bol blízky rodu Pribinovej manželky a neskôr aj Pribinovmu synovi Koceľovi.
"„Jemu (Pribinovi) vysvätil kedysi arcibiskup Adalram za Dunajom kostol na jeho majetku na mieste zvanom Nitrava.“ (Conversio)"
Nitriansko až do roku 833 bolo pohanské. Knieža Pribina síce nebol voči krstu odmietavý a neskôr ho aj prijal, zároveň si však uvedomoval, že prechod na novú vieru môže byť problematický. Ešte pred dobytím Nitry v roku 833 sa mu narodil syn Koceľ, ktorého aj nechal pokrstiť. V roku 831 prijali krst susední Moravania. Starší historici predpokladali už predchádzajúce prepojenie oboch kniežatstiev a nitrianske podriadené postavenie voči Morave, čo však nebolo dokázané a viaceré indície tomu odporujú (napr. odlišná príslušnosť k bavorským biskupstvám – Morava k Pasovu, Nitra k Salzburgu).
O moravsko-nitrianskej vojne nevieme mnoho. Isté však je, že Moravania využili situáciu vo Franskej ríši, v ktorej práve horela občianska vojna medzi Ľudovítom Pobožným a jeho synmi. Frankovia sa preto nemohli zaujímať o zahraničné dianie na východe. Morava, ktorá veľmi pravdepodobne vznikla skôr, bola takisto lepšie organizovaná a stabilizovanejšia, čo dokazuje i fakt, že dokázala prijať krst skôr ako Nitra. V roku 833 preto lepšie organizovaní Moravania v krátkej útočnej vojne Nitriansko rýchlo obsadili a Pribinu vyhnali."„V rozmedzí toho času akýsi Pribina, vyhnaný Mojmírom, kniežaťom Moravanov cez Dunaj prišiel k Ratbodovi...“ (Conversio)"
náhľad|Nitriansko v rámci [[Veľká Morava|Veľkej Moravy (zobrazený je najväčší mocenský rozmach) (in: Ottov historický atlas Slovensko)|vľavo]] náhľad|Poklad z veľkomoravského hrobu v [[Blatnica (obec)|Blatnici (t. j. na území Nitranska)]] alt=|vľavo|náhľad|Opevnené sídla na území Slovenska, 8.10. storočie (P. Šalkovský: K problematike opevnených sídiel vo včasnom stredoveku na Slovensku. Acta Historica Neosoliensia, 15. Banská Bystrica 2012, s. 4760.)
Veľkomoravské obdobie
Od roku 833 sa na Nitriansku začala misijná činnosť bavorských kňazov z Pasova. Na území západného Slovenska začali vznikať nové chrámy, medzi najstaršie pravdepodobne patril Kostol najsvätejšieho Spasiteľa (niektoré zdroje mylne hovoria o Sv. Salvatórovi) na území dnešnej Bratislavy. Spolu s misijnou činnosťou sa Veľká Morava dostala aj do mocenského područia Frankov, resp. Bavorov. Tomu sa Mojmír I. ku koncu vlády snažil zabrániť, no Ľudovít Nemec knieža zosadil a na jeho miesto dosadil Rastislava. Tým bol zároveň spečatený osud Nitrianska, ktoré Ľudovít nenavrátil Pribinovi, ale ponechal ako súčasť Moravy. Nové knieža Rastislav viedol spočiatku s Frankami mierovú politiku, postupne sa ale situácia vyhrotila do viacerých stretov.
Po Svätoplukovom búrlivom nástupe na trón Veľkomoravská ríša mocensky zosilnela a ďalej sa na území Veľkej Moravy a Nitrianska šírilo kresťanstvo, tentoraz najmä vďaka misii sv. Cyrila a Metoda, ktorí na Veľkú Moravu v roku 863 prišli. Misijná činnosť neobišla ani Nitru, ktorá sa od roku 880 stala sídlom biskupa. Prvým biskupom v Nitre sa stal švábsky benediktínsky mních Viching, zásadný odporca arcibiskupa Metoda a slovanskej liturgie. Spolu so vznikom biskupstva sa spája aj vznik zoborského benediktínskeho kláštora svätého Hypolita. V tomto období sa takisto postupne skracuje pôvodný názov Nitrava na Nitra.
Za vlády Svätopluka v Nitre autonómne podriadené knieža nesídlilo, akýsi mocenský dualizmus sa znovu obnovil po smrti Svätopluka, keď sa jeho panstvo rozdelilo medzi jeho synov. Svätopluk II. niekedy v roku 898 proti svojmu bratovi Mojmírovi II. povstal, avšak aj napriek podpore z franskej ríše (markgróf Aribo) bol svojim bratom porazený a uväznený. Následne bol Svätopluk síce Bavormi oslobodený, no do Nitrianska sa už nevrátil. Po roku 907 správy o Veľkej Morave miznú a podobne je na tom aj Nitriansko. V 10. storočí však do Panónskej kotliny začali prenikať maďarské kmene, ktoré prenikli aj na územie Nitrianska a pod ktorých nadvládu sa niekedy okolo roku 920 dostalo. náhľad|Nitrianske údelné vojvodstvo v rámci Uhorska (po r. [[920) podľa J. Steinhübela (in: Ottov historický atlas Slovensko a in: Nitrianske kniežatstvo)|vľavo]]
Nitriansko v Uhorsku a Nitrianske údelné vojvodstvo (kniežatstvo)
V 10. storočí po zániku Veľkej Moravy sa mocenské vákuum v Povltaví snažili vyplniť Sasi. Slovanské kmene na saskú expanziu reagovali spojenectvom s maďarskými kmeňmi usadenými v Potisí. S ich podporou začali útočiť a plieniť nemecké krajiny. Po tom, čo sa však Henrich Vtáčnik stal kráľom, sa veľká koalícia rozpadla a Maďari, ktorí neboli ďalej viazaní spojenectvom, začali prenikať aj na slovanské územia – do okolia Nitry a Moravy. Od roku 920 bolo Nitriansko, resp. aspoň jeho nížinatá a pahorkatá časť, v područí Maďarov. Dosvedčujú to najmä archeologické nálezy. Prvým kniežaťom/náčelníkom bol pravdepodobne Taš a po jeho smrti jeho syn Lél.
Maďari usadení v Karpatskej kotline následne celé prvé polstoročie plienili európske krajiny na západe a juhu. Výbojnú politiku ukončila až drvivá porážka pri rieke Lech v roku 955. V tejto bitke padla väčšina maďarskej bojovej aristokracie, po bitke bol popravený aj Lél. Moc v kmeňovom zväze následne získali Arpádovci, ktorí sa výpravy nezúčastnili.
Vrcholnej moci v maďarskom zväze (a veľkokniežatstve) sa po bitke pri Lechu ujal Takšoň. Jeho dedičmi boli Gejza a Michal. Kým Gejza sa stal veľkokniežaťom, Michal sa musel uspokojiť s okypteným Nitrianskom. V roku 972 došlo k pokrsteniu Uhrov z Nemecka. Ku christianizácii pravdepodobne dopomáhalo aj predchádzajúce, už pokrstené veľkomoravské obyvateľstvo, čo dosvedčujú napr. niektoré kresťanské slovanské názvy v maďarčine, či pretrvanie patronícia sv. Emeráma. alt=|vľavo|náhľad|Oslepenie [[Vazula]] náhľad|Komitáty v Nitriansku po reforme [[Štefan I. (Uhorsko)|Štefana I. (11. storočie) podľa J. Steinhübela (in: Ottov historický atlas Slovensko a in: Nitrianske kniežatstvo)]] Po tom, čo niekedy okolo roku 990 Poliaci za vlády Meška I. získali Krakovsko, sa aj provincia Váh opäť prinavrátila Uhorsku. Pod vládou Michala I. sa tak opäť zjednotilo pôvodné Nitransko, zložené zo štyroch častí. Nitriansko sa následne stalo údelom a spolu s Biharskom tvorilo tzv. tertia pars regni – tretinu Uhorska, ktorú získavali do držby uhorskí pretendenti. Po tom, čo dospel Gejzov syn Štefan (Vajk), zavraždil Gejza svojho brata Michala a jeho územie udelil svojmu synovi. Takisto Štefana prehlásil svojim dedičom. Po tom, čo Gejza zomrel a Štefan sa ujal vlády, vypuklo proti Štefanovi povstanie náčelníka Kopáňa, ktoré malo legitimisticko-náboženský charakter. Štefan, ktorý vtedy vládol v Nitre za pomoci šľachticov Hunta a Poznana, správcov menších „provincií – provinciale duces“ v Nitriansku, povstanie potlačili.
Hoci Gejza I. nechal odstrániť svojho brata Michala, jeho deťom Vazulovi a Ladislavovi sa podarilo utiecť do Poľska k svojmu príbuznému Boleslavovi Chrabrému. Tomu sa okolo roku 1001 podarilo pripojiť Nitriansko k Poľskému štátu a dosadiť Ladislava na nitriansky stolec. Ladislava po jeho smrti vystriedal jeho pohanský brat Vazul, avšak po tom, čo v roku 1029 zomrel Boleslav Chrabrý, Štefan od Mieška II. Nitriansko získal späť a Vazula zajal a nechal oslepiť. Nitriansko až do svojej smrti získal kráľovič Imrich. V tomto čase pravdepodobne aj zanikla pôvodná štruktúra kniežatstva – t. j. rozdelenie na malé provinčné kniežatstvá a Nitra bola rozdelená na 9 komitátov. Deti Vazula a Ladislava sa podobne ako pred tým ich otcovia, zachránili útekom do cudziny. vľavo|náhľad|Ochrnutý [[Ondrej I. (Uhorsko)|Ondrej I. dáva Belovi I. na výber medzi mečom (Nitrianskom) alebo korunou (kráľovstvom), Viedenská obrázková kronika]] náhľad|Denáre [[Belo I.|Bela I.]] náhľad|Župan [[Vid (župan)|Vid nahovára kráľa Šalamúna proti županovi Gejzovi I., Viedenská obrázková kronika]] náhľad|vľavo|Pokonanie kráľa Kolomana a kniežaťa Álmoša pri konsekrácii kláštora v Dömös, [[Obrázková kronika|Viedenská obrázková kronika]]
Po smrti Štefana I. sa v Uhorsku rozhoreli boje o trón medzi Samuelom Abom a Petrom Orseolom, ktorého podporovali aj Nemci a Česi. Počas nemeckého vpádu v roku 1042 bolo obsadené aj Nitriansko a na jeho trón bol dosadený syn Ladislava Lysého Domoslav (aj Bonuslav), ktorý však následne bol z Nitrianska vyhnaný. Situácia sa zmenila po tom, čo Aba v roku 1046 padol a moci v Uhorsku sa ujali synovia Vazula – Levente, Ondrej a Belo. V Nitriansku sa zase obnovila moc Domoslava, ktorého však po jeho smrti v roku 1048 vystriedal Belo (Levente bol už po smrti). V tomto období sa kláštor na Zobore spája aj s postavami miestnych svätcov pustovníkov – Benediktom a jeho učiteľom Svoradom (Ondrejom).
Belo získal Nitru vďaka tomu, že ho bezdetný Ondrej povolal a ustanovil za svojho dediča. Problémy nastali po tom, čo sa Ondrejovi v roku 1053 narodil syn Šalamún a Belovi sa ušlo iba pretendentstvo (a to dokonca neskôr až ďalšie, pretože Ondrej mal ešte druhého syna Dávida). Vzťah panovníka a kniežaťa bol pôvodne dobrý, obaja bojovali na jednej strane proti Nemcom a Čechom a Nitriansko prosperovalo. Nitra sa rozrástla a získala nové opevnenie a Belo I. dokonca razil vlastné, kvalitnejšie mince než Ondrej. Situácia sa zmenila po tom, čo niekedy okolo roku 1059 Ondrej ochrnul a nechal svojho syna Šalamúna korunovať za kráľa. Belo pred možným prenasledovaním utiekol do Poľska, kde sa chystal na vojnu, ktorú nakoniec i napriek Ondrejovmu spojenectvu s Nemcami vyhral.
Belo I. nevládol dlho a po jeho smrti v roku 1063 sa znovu rozhoreli boje. Kým korunu vďaka Nemcom získal Šalamún, Nitriansko a Biharsko vďaka Poliakom Belov syn Gejza a Ladislav. Za Gejzovho života vznikli aj kanonizované legendy o zoborských svätcoch. Gejza podobne ako jeho otec na Nitriansku vládol pomerne samostatne – takisto razil vlastné strieborné mince. Vzťahy Gejzu a Šalamúna však boli problematické, čo sa najviac prejavovalo pri výpravách proti Pečenehom a Byzantskej ríši. Nakoniec proti sebe i vďaka presviedčaniu svojich radcov povstali. Gejza po dlhých bojoch s moravskou pomocou boj vyhral a získal kráľovskú korunu. Gejzov brat Ladislav získal Nitriansko a najmladší brat Lampert, ktorý medzitým dospel, získal Biharsko. Po tom, čo sa kráľom stal Ladislav, sa držba panstiev zase „posunula“ a k moci v menšom Biharsku sa ujal kráľov bratranec Dávid.
Álmoš tak bol zbavený vlády nad Nitrianskym kniežatstvom a toto definitívne zaniklo. Álmoš sa pokúsil spáchať v roku 1108 atentát na svojho brata, no neuspel a i napriek domnelému zmieru a podriadeniu sa kráľovi Álmoš naďalej intrigoval proti kráľovi a utiekol do Nemecka, kde požiadal o pomoc nemeckého cisára Henricha V. Cisár následne s českým kniežaťom Svätoplukom vtrhli do Nitrianska, avšak nedosiahli žiaden úspech. Nakoniec dal Koloman Álmoša a jeho malého syna Bela v roku 1115 oslepiť.
Rafael Alberti
thumb|Pomník Rafaela Albertiho v jeho rodnom meste Rafael Alberti Merello (16. decembra 1902 El Puerto de Santa María (Cádiz) – 28. októbra 1999 tamtiež) bol španielsky básnik.
Život
Jeho otcom bol Augustín Alberti a matkou María Merello. Bol piatym zo šiestich bratov a vnukom kupcov pôvodom z Itálie, dodávateľom európskeho tovaru.
Začal ako maliar. V roku 1917 sa presťahoval so svojou rodinou do Madridu. Po prvom obdobiu, kde sa učil maľovať, mal svoju prvú výstavu obrazov a kresieb v Ateneu. Predstavil sa aj v Rezidencii študentov, kde sa zoznamuje so slávnymi predstaviteľmi Generácie 27 (v poézii sem patrí okrem iných Federico García Lorca, Dámaso Alonso, Gerardo Diego, Pedro Salinas, Jorge Guillén, Emilio Prados, Manuel Altolaguirre, Luis Cernuda, Vicente Aleixandre a Miguel Hernández), intelektuálnym hnutím, predstavenom v Seville roku 1927 pri 300. výročí úmrtia Luisa de Góngoru.
V roku 1924 Alberti obdržal Národnú cenu za svoju prvú publikovanú knihu, Námorník na zemi (Marinero en tierra), po ktorej sa definitívne rozhodol pre poéziu (no výtvarnému umeniu sa nikdy venovať neprestal). Počiatkom tridsiatych rokov sa priklonil k marxizmu a vstúpil do Komunistickej strany Španielska. V roku 1939 po víťazstve generála Franca emigroval do Argentíny, kde strávil štyriadvadsať rokov; nasledujúcich pätnásť rokov žil v Taliansku. Do Španielska sa vrátil 27. apríla 1977 zo slovami "Opustil som vlasť so zaťatou päsťou, no vraciam sa, ponúkajúc vám otvorenú ruku ako gesto zmieru medzi všetkými Španielmi". Dostal mnoho cien a uznaní, medzi nimi napríklad Leninovu cenu mieru v roku 1966. V roku 1983 dostal aj významnú Cervantesovu cenu, najvyšší prejav uznania pre španielsky píšucich spisovateľov. V roku 1987 rada Cádizu ustanovila v Albertiho rodnom meste nadáciu, ktorá nesie jeho meno a ktorá spravuje aj veľkú časť jeho osobného archíva. Bol dvakrát ženatý, po prvýkrát zo spisovateľkou Maríou Teresou Leónovou, a po druhýkrát s Marií Asunción Mateovou, ktorá ho v posledných rokoch reprezentovala. Zomrel približne o pol jednej ráno 28. októbra 1999 vo svojom rodisku, meste El Puerto de Santa María.
Poézia
Výbor z Albertiho poézie vyšiel vo slovenčine pod názvom Premeny býka v preklade Jána Šimonoviča roku 1967 (Slovenský spisovateľ, Bratislava).
Divadelné hry
Alberti písal aj prózu a štúdie.
Ján Képszély
Ján Képszély (Johan, János) (* Banská Bystrica † 1902, Slovensko) bol husliar.
Kráľová nad Váhom
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Kráľovej nad Váhom pochádza z roku 1237. V nasledujúcich listinách sa obec spomína pod názvom villa Regis (1332), neskôr v roku 1371 ako Kyral a v roku 1570 ako Kyralfalva.
Ján Képszély
Životopis
Husliar v Banskej Belej a v Maďarsku. Husle vystavoval v Budapešti (1885). Väčšinu života strávil v Banskej Bystrici.
Kráľová nad Váhom
Dejiny
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal starší slovenský názov z roku 1808 upravený podľa pravidiel pravopisu a s pridaním lokalizačnej prípony Kráľová nad Váhom. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no po druhej svetovej vojne sa vrátila späť do teritória Česko-Slovenska.
Peristaltická pumpa
Peristaltická pumpa alebo tiež peristaltické čerpadlo je objemové čerpadlo typicky určené pre čerpanie kvapalín.
Open Gaz de France 2007
Open Gaz de France 2007 bol tenisový turnaj okruhu WTA, ktorý sa konal vo francúzskom Paríži od 5. februára do 11. februára 2007. Vyhrala ho Nadežda Petrovová, ktorá vo finále porazila nenasadenú Luciu Šafářovú 4-6, 6-1, 6-4. Bol to jej siedmy titul na okruhu WTA.
Peristaltická pumpa
Princíp
Pracuje na princípe pamäti materiálu, z ktorej je vyrobená striedavo stláčaná a uvoľňovaná flexibilná trubica čerpadla. Počas pomalého otáčania rotora dochádza k postupnej deformácii hadice, pričom sa v nej uzavrie malý objem kvapaliny, ktorý je potom pred lopatkou (býva 2 až 6 lopatiek) vytláčaný z hadice v smere jej rotácie. Za lopatkou vzniká podtlak, ktorý má za následok opätovné nasatie čerpanej kvapaliny. Sanie alebo prefukovanie je riadené smerom, ktorým sa otáča čerpadlo.
Open Gaz de France 2007
Nasadenie
V zozname sú nasadené hráčky. V zátvorkách je kolo, ktorom vypadli.
Peristaltická pumpa
Využitie
Tento typ čerpadla sa používa v zdravotníctve, napríklad pri dialýze. Peristaltické čerpadlá sú často využívané tam, kde je potrebné veľmi presné dávkovanie, pretože veľkosť odobratej vzorky je daná počtom otáčok čerpadla s nasatou kvapalinou, ktorú deteguje senzor v nasávacom potrubí.
Open Gaz de France 2007
Nasadenie
V zozname sú nasadené páry. V zátvorkách je kolo, ktorom vypadli. 🇿🇦 Liezel Huberová '(Víťazky) 🇸🇮 Katarina Srebotniková ''(Štvrťfinále - vzdali) 🇨🇿 Květa Peschkeová ''(1. kolo) 🇫🇷 Émilie Loitová ''(Štvrťfinále)
Peristaltická pumpa
Využitie
Výhodou oproti ostatným typom čerpadiel je styk čerpanej látky iba s trubicou, ľahké čistenie, voliteľná odberová rýchlosť a relatívna jednoduchosť konštrukcie.
Open Gaz de France 2007
Kvalifikácia dvojhry
Štyri víťazky kvalifikácie:
Peristaltická pumpa
Využitie
Takáto peristaltická pumpa by mala neobmedzenú životnosť hadičky, prietok kvapaliny by bol úplne konštantný a bez akejkoľvek pulzácie.
Je však zrejmé, že takáto pumpa by bola kvôli svojim rozmerom nepraktická. K ideálnym podmienkam sa možno priblížiť vhodnou konštrukciou hlavy a prítlačných roľníci.
Hlavnou nevýhodou sú straty u plynov a prchavých súčastí čerpanej látky.
David Fiodorovič Ojstrach
Životopis
Narodil sa ako David Kolker. Jeho matka, Isabella Stepanovna Kolker si neskôr vzala Fjodora Davidoviča Ojstracha a David prevzal meno po otčimovi.
Na husle začal hrať v piatich - šiestich rokoch v Odese, ktorá v tom čase patrila Rusku v triede prof. Piotra Solomonoviča Stolijarského. Ako 15-ročný bol prijatý na konzervatórium, kde pokračoval ďalej v štúdiu u prof. Piotra Solomonoviča Stolijarského. Na konzervatóriu v školskom orchestri začal zbierať prvé skúsenosti. Najprv ako violista, neskôr ako koncertný majster a sólista. Po druhej svetovej vojne patril David Ojstrach popri klaviristovi Sviatoslavovi Richterovi a violončelistovi Mstislavovi Rostropovičovi k najznámejším interpretom zo Sovietskeho zväzu. Do dnešného dňa patria mnohé nahrávky Davida Ojstracha medzi najobľúbenejšie interpretácie husľovej hry.
2582 Harimaya-Bashi
2582 Harimaya-Bashi je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Cutomu Seki 26. septembra 1981.
David Fiodorovič Ojstrach
Koncertná činnosť
Od roku 1920 začal David Ojstrach pravidelne koncertovať ako sólista po celom bývalom ZSSR vo vypredaných koncertných sálach. Od roku 1928 začal koncertovať aj v zahraničí vo východnej Európe. Veľmi často aj v bývalej ČSR. V roku 1934 sa stal docentom na Moskovskom konzervatóriu. Až v roku 1953 povolili úrady bývalej ZSSR Davidovi Ojstrachovi koncertovať v zahraničí v západnej Európe. Prvý koncert odohral v Paríži. Od roku 1954 koncertoval po celom svete od newyorskej Carnegie Hall cez všetky najväčšie koncertné sály sveta. Okrem týchto koncertov koncertoval po celej ZSSR, kde odohral ročne vyše 100 koncertov a vyučoval naďalej na Moskovskom konzervatóriu. Počas svojho života odohral premiéry husľových koncertov, ktoré z veľkej časti boli venované jemu. Ku koncu svojho života stále častejšie vystupoval aj ako dirigent.
Nahrávky
Interpretácia Davida Ojstracha je zaznamenaná na nespočetnom množstve digitálnych nahrávok. Zoznam k nahliadnutiu tu:
Nástroj
David Ojstrach hral od roku 1953 na husle "Conte de Fontana" od majstra husliara Antonia Stradivariho, ktoré vymenil asi o osem rokov neskôr za „Marsick“ taktiež za nástroj od Antonia Stradivariho z roku 1705. Na tomto nástroji hral až do svojej smrti. Zomrel 24. októbra 1974 počas jedného koncertného turné v Amsterdame.
Oger
Oger je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Henrik Larsson
Henrik Edward Larsson MBE (* 20. september 1971, Helsingborg) je bývalý švédsky futbalista a futbalový tréner. Larsson získal štyri tituly za sedem rokov, počas ktorých hrával za škótsky klub Celtic. Neskôr odohral 2 roky za Barcelonu, kde vyhral 2 tituly a Ligu majstrov. V lete 2006 ohlásil koniec reprezentačnej kariéry a vrátil sa do jeho domáceho klubu Helsingborgs IF. Medzi januárom a marcom 2007 hosťoval v Manchesteri United.
V roku 2008 hral florbal za klub, v ktorom v mladosti hrával - Helsingborg.
Allevard (kantón)
Allevard je francúzsky kantón v obvode Grenoble v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Skladá sa zo šiestich obcí.
Loudervielle
Loudervielle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
425 Cornelia
425 Cornelia je planétka v hlavnom páse planétok.
Spinel
Spinel je minerál kryšalizujúci v kubickej sústave, chemicky podvojný oxid horčíka a hliníka s chemickým vzorcom MgAl2O4. Patrí do skupiny spinelov.
Názov pochádza pravdepodobne z latinského slova spina – tŕň, podľa ostrých oktaedrických kryštálov. Názov zaviedol Georgius Agricola v roku 1546.
Hex (hra)
Hex je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov s jednoduchými pravidlami.
Spinel
Charakteristika
Spinel má premenlivú farbu, môže byť biely, červený, fialový, modrý, hnedý až čierny, ale môže mať aj iné farby. Čierna alebo tmavozelená odroda spinelu bohatá na železo, ktoré sa viaže namiesto horčíka, sa nazýva pleonast, ceylonit alebo chlorospinel. Tmavohnedá odroda bohatá na železo sa označuje picotit. Modrá odroda bohatá na zinok je gahnospinel. Okrem Fe2+ je častou prímesou aj Zn a Mn2+. Namiesto hliníka môže byť do kryštálovej mriežky naviazané Fe3+ alebo Cr. Varieta bohatá na chróm sa označuje ako chrómspinel a je prechodným tuhým roztokom k chromitu. Kryštály spinelu sú obvykle oktaédrické, niekedy pozrastané, nachádzajú sa aj v zrnitých a masívnych agregátoch. Tvrdosťou zodpovedá topásu (8 podľa Mohsovej stupnice). Patrí medzi opakné minerály, v polarizovanom svetle je stále zhasnutý. Je to priehľadný až priesvitný minerál so skleným leskom. Dôležitou vlastnosťou je aj vysoká teplota tavenia.
Hex (hra)
História
Hru vymyslel dánsky matematik Piet Hein a v roku 1942 ju prestavil v Niels Bohr Institute. Nezávisle od neho vymyslel túto hru v roku 1947 aj matematik John Forbes Nash na Princeton University. V Dánsku sa hra nazývala Polygon, Nashovi následovníci hru nazývali Nash (občas aj John). V roku 1952 vydala túto hru firma Parker Broder pod názvom Hex, ktorý sa používa dodnes.
Pravidlá
Hracia doska sa skladá z herných polí v tvare šesťuholníka. Obvykle má tvar kosoštvorca so stranou o veľkosti 15 polí. Každý hráč má k dispozícii hracie kamene svojej farby (obvykle biele a čierne, alebo modré a červené). Hráči striedavo ukladajú hracie kamene na voľné miesta na hracej doske.
Spinel
Vznik
Je akcesorickou zložkou ultrabázických a bázických vyvretých hornín, napr. bazaltov a peridotitov, ale aj niektorých pegmatitov. Vo väčšom množstve sa vyskytuje s olivínom, na hliník bohatým pyroxénom vo vrchnom plášti. Vzniká tiež kontaktnou metamorfózou karbonátov alebo ílovitých hornín s nízkym obsahom SiO2. Bežný je preto v erlánoch, skarnoch a kontaktných rohovcoch. Asociuje s flogopitom, pyrotitom, chondroditom a grafitom, tiež korundom a sillimanitom. Nachádza sa aj v niektorých regionálne metamorfovaných horninách, napr. rulách.
Omáčka Tisíc ostrovov
náhľad|Omáčka Tisíc ostrovov Omáčka Tisíc ostrovov je šalátový dressing populárny v americkej kuchyni. Skladá sa z kečupu, majonézy a jemne nasekanej zeleniny (cibuľa, paprika a nakladané uhorky). Niekedy sa pridáva tiež vajce natvrdo, olivy, worcesterská omáčka a paprička tabasco. Studená omáčka sa používa na sendviče, hamburgery, k surovej alebo grilovanej zelenine.
Spinel
Vznik
Spinel bol pripravený aj synteticky a týmto spôsobom sa bežne vyrába.
Hex (hra)
Pravidlá
Cieľom hry je spojiť svojimi kameňmi protiľahlé strany hracej dosky. Prvý hráč, ktorému sa to podarí sa stáva víťazom.
Omáčka Tisíc ostrovov
Názov je odvodený od oblasti Thousand Islands. Buď tu omáčka priamo vznikla, alebo podľa inej verzie drobné kúsky ingrediencií pripomínajú mapu súostrovia.
Spinel
Výskyt
Tvorí buď primárne vtrúseniny vo vyvretých alebo premenených horninách, v ktorých vznikol alebo sa nachádza ako ťažká frakcia v usadených horninách, ktoré vznikajú ich rozrušovaním. Môže byť preto hojný aj v náplavoch.
Hex (hra)
Pravidlá
Pretože začínajúci hráč má v hre výhodu, obvykle sa používa pravidlo, ktoré umožňuje druhému hráčovi vymeniť pozície svojho a súperovho kameňa po prvom ťahu.
Hex je možné hrať aj so štandardnou zostavou pre hru Go, alebo za pomoci pera a papiera.
Spinel
Vo svete
V Česku je známy z Třebívlic a Měrunic a inde.
Na Slovensku
Na Slovensku bol opísaný ako pleonast z oblasti doliny Úškrtová v Kohútove pri Hodruši-Hámroch, kde sa vyskytuje spolu s fassaitom.
Ekonomický význam
Pekné kryštály sa používajú ako drahokamy. Väčšina drahých spinelov je červená iba malá časť modrá. Jeho trhová cena však zvyčajne nie je vysoká.
Ognes (Marne)
Ognes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Belmont-de-la-Loire (kantón)
Belmont-de-la-Loire je francúzsky kantón v obvode Roanne v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 9 obcí.
Joaquín Valverde Durán
Joaquín Valverde Durán (* 27. február 1846, Badajoz – † 17. marec 1910, Madrid) bol španielsky skladateľ, dirigent a flautista. Ako skladateľ je známy najmä spoluprácou s inými skladateľmi pri komponovaní zarzuel.
Život
Narodil sa 27. februára 1846 v Badajoze, v španielskej provincii Extremadura, v blízkosti portugalských hraníc. Študoval na madridskom konzervatóriu. Jeho učiteľmi boli Pedro Sarmiento (flauta), José Aranguren (harmónia) a Emilio Arrieta (skladba). Bol vynikajúcim flautistom. Od 13 rokov hral v rôznych vojenských kapelách a divadelných orchestroch. Prvú cenu v hre na flautu získal už v roku 1867 a cenu za kompozíciu v roku 1870. Napísal aj dve učebnice hry na flautu.
V rokoch 18711889 pôsobil ako dirigent divadelných orchestrov. Svoju prvú symfóniu Batylo skomponoval roku 1871. Preslávil sa však hlavne svojou spoluprácou na kompozíciách zarzuel so skladateľom Federicom Chuecom. Chueca poskytoval väčšinu melódií a Valverde im dodával orchestrálny lesk. Ich spolupráca sa začala v roku 1877 zarzuelou Un maestro de obra prima, ale ich majstrovským dielom sa stala zarzuela La gran vía (premiéra v Madride 2. júna 1886), ktorá sa hrala v Španielsku, Mexiku, Argentíne, New Yorku, Viedni, Londýne a i v ďalších európskych mestách.
Okrem Chueca spolupracoval aj s ďalšími skladateľmi. Boli to Manuel Fernández Caballero, Julián Romea, Ruperto Chapí, Arturo Saco del Valle, José Rogel, Tomás Bretón, Tomás López Torregrosa a José Serrano. Menej úspešné už boli opery, ktoré skomponoval sám, ako napr. La Baraja francesa z roku 1890.
Joaquín Valverde Durán zomrel v Madride v roku 1910. Jeho syn sa stal tiež hudobným skladateľom.
Dielo
Okrem celého radu zarzuel a komických opier skomponoval dve symfónie a nad 200 orchestrálnych skladieb.
Aigurande
Aigurande môže byť:
Jednoduchý plod
Jednoduchý plod je plod, ktorý vznikol z jedného semenníka.
Suché plody
a) Suché pukavé plody (väčšinou sú viacsemenné, ich oplodie sa v čase zrelosti rôznym spôsobom otvára a uvoľňuje semená):
b) Suché nepukavé plody (najčastejšie sú jednosemenné, semená v čase zrelosti neuvoľňujú a oplodie sa rozrušuje až pri klíčení):
Delené plody
Vznikli z jedno alebo viacplodolistových semenníkov a v čase zrelosti sa delia priečne alebo pozdĺžne na jednosemenné diely, ktoré predstavujú len časť plodolistu:
Rozpadavé plody
Sú viacplodolistové, v čase zrelosti sa rozpadávajú pozdĺžne na jednotlivé plôdiky, z ktorých každý predstavuje celý plodolist:
Matúš Kephalides
Matúš Kephalides (Hlaváč; Matej) (* 1645, Košťany nad Turcom – †  1700, Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz, pedagóg a filozof.
Životopis
Navštevoval školy v Košťanoch nad Turcom, vo Svätej Helene, v Martine, v Žiline, v Brezne, pokračoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, kde dokončil štúdium skúškou ako respondent rozpravy banskobystrického rektora J. Henselia De creatione (1665).
Pôsobil ako učiteľ vo Veličnej na Orave, neskôr sa stal rektorom školy v Banskej Bystrici-Radvani (1667), kde vyučoval logiku, v čase prenasledovania zbavený učiteľského miesta (1674), napokon sa utiahol do Banskej Bystrice. Ako alumnus v Banskej Bystrici napísal báseň do dizertácie T. Stellera Excercitium Metaphysicum... (1665). Často viedol učené rozhovory s jezuitami. Z jeho pôsobenia v Banskej Bystrici-Radvani sa zachovala dizertácia De pluralite animarum (1669), venovaná príslušníkom duchovného a svetského stavu. V duchu scholastickej filozofie v nej obhajuje názor, že človek ma iba jednu dušu, ktorá má viac schopností a foriem. Zastával stanovisko, že nad autoritou akéhokoľvek filozofa stojí autorita pravdy. Stúpenec teórie o mikrokozme chápanom v duchu Komenského.
Villeloup
Villeloup je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 1998
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 1998 boli v poradí 2. Majstrovstvá sveta vo faustbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 2.5. septembra 1998 vo Villachu a Linzi, v Rakúsku, za účasti 7 tímov. Pôvodne sa mal na turnaji predstaviť aj Uruguaj. Rakúsko predtým dvakrát hostilo mužský svetový šampionát, v rokoch 1968 a 1990. Turnaj pozostával z dvoch základných skupín, z ktorých do štvrťfinále a neskôr do semifinále postúpili 4 tímy. Titul obhájilo družstvo Nemecka, ktoré vo finále zvíťazilo nad Švajčiarskom. To získalo svoju prvú medailu.
Villeloup
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 125 obyvateľov (2009).
426 Hippo
426 Hippo je planétka v hlavnom páse planétok.
S/2003 J 2
S/2003 J 2 je nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený 4. marca 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity pod vedením Scotta S. Shepparda a Davida C. Jewitta. Od roku 2006 je pokladaný za najvzdialenejší známy Jupiterov mesiac.
S/2003 J 2 má v priemere ~2 km. Jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 29,54 Gm (0,1975 AU). Okolo materskej planéty obieha v retrográdnom smere s periódou 980 dní. Dráha zviera s rovinou ekliptiky uhol 154° a s rovinou Jupitera 152°. Jej výstrednosť je 0,2255. Nepatrí do žiadnej rodiny satelitov Jupitera.
Hranice Jupiterovho gravitačného vplyvu sú definované Hillovou sférou, ktorej polomer je 52 Gm (0,35 AU). Retrográdne mesiace s osou nad 67 % Hillov polomer sú pokladané za stabilné. V budúcnosti je pravdepodobné, že sa objavia ďalšie mesiace Jupitera ešte vo väčších vzdialenostiach.
Knut Johan Ångström
Knut Johan Ångström (* 12. január 1857, Uppsala – † 4. marec 1910, Uppsala) bol švédsky fyzik. Bol synom švédskeho fyzika Andersa Jonasa Ångströma, študoval na univerzite v Uppsale medzi rokmi 1877 a 1884, po obdržaní licenciátu študoval krátko na univerzite v Štrasburgu u Augusta Kundta.
Po návrate do Uppsaly dokončil doktorandské štúdium a bol v roku 1885 vymenovaný na miesto na novej univerzite v Štokholme. Po niekoľkých rokoch (1891) sa vrátil do Uppsaly a v roku 1896 bol vymenovaný profesorom fyziky.
Zaoberal sa žiarením Slnka a jeho absorpciou atmosférou Zeme, za tým účelom vymyslel rôzne metódy a prístroje vrátane elektrického kompenzačného pyrheliometra z roku 1893 alebo fotografické zariadenie infračervenej časti spektra (1895).
V roku 1893 bol zvolený za člena Kráľovskej švédskej akadémie vied.
2583 Fatyanov
2583 Fatyanov je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 3. decembra 1975.
Libochovany
Libochovany sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 598 obyvateľov, z toho 304 mužov a 294 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 37,6 roka, ženy 43,0 roka).
427 Galene
427 Galene je planétka v hlavnom páse planétok.
Louey
Louey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jakub Khien
Jakub Khien (Kiehn) (*  Banská Bystrica?) bol maliar.
Transpirácia (botanika)
thumb|[[prieduch (botanika)|Prieduch (na tomto obrázku preduch rajčiny) je dôležitou štruktúrou transpirácie]]
Transpirácia je výdaj čistej (destilovanej) vody rastlinou vo forme vodnej pary. Túto vlastnosť má každá živá suchozemská rastlina. Transpirácia sa uskutočňuje v dôsledku poklesu vodného potenciálu medzi transpirujúcim povrchom a priľahlou vrstvou vzduchu. Najintenzívnejšie transpirujú listy.
Transpiráciou sa rastlina zbavuje prebytočnej vody a ochladzuje sa. Intenzita transpirácie závisí od množstva vonkajších a vnútorných podmienok (vek rastliny, druh, obsah vody v bunkách a iné). Ak faktory okolitého prostredia (veľká vlhkosť vzduchu) neumožňujú, aby prebiehala transpirácia, rastlina prejde na výdaj vody v kvapalnom skupenstve: gutáciu. Tanspiráciu rozdeľujeme na kutikulárnu a prieduchovú. Transpirovaná voda sa v rastline nahrádza vodou prijatou koreňmi.
Kutikulárna (pokožková) transpirácia
Voda z listov sa vyparuje cez kutikulu. Je zvyčajne oveľa menej intenzívna ako prieduchová transpirácia a na rozdiel od prieduchovej je neregulovateľná. Znížením vlhkosti vzduchu z 95 % na 50 % sa kutikulárna transpirácia zvýši 5 až 6-krát.
Prieduchová (stomatárna) transpirácia
Prieduchová alebo stomatárna transpirácia je výdaj vody cez prieduchy (stómy). Voda sa odparuje z tenkostenných buniek špongiového parenchýmu do medzibunkových priestorov a cez prieduchy prechádza von. Vďaka tomu sa z prieduchových štrbín sa vždy uvoľňuje väčšie množstvo vody, ako by uvoľnila otvorená voľná hladina s rovnakou plochou. Stomatárna transpirácia je zvyčajne omnoho intenzívnejšia ako kutikulárna, ale ich vzájomný pomer sa môže meniť pod vplyvom vonkajších faktorov. Stomatárnu transpiráciu môže rastlina regulovať rôznym stupňom otvorenia prieduchovej štrbiny. thumb|Bočný rez prieduchom ukazuje veľký [[medzibunkový priestor pod zatváravými bunkami, ako aj medzi bunkami parenchýmu]] Intenzita stomatárnej transpirácie veľmi závisí od veľkosti prieduchovej štrbiny, ako aj od počtu prieduchov na rastline. Súhrnná plocha prieduchových štrbín tvorí približne 0,6 až 1 % celkovej listovej plochy, u niektorých rastlín sa však zistili hodnoty až do 3,6 %. Intenzita výdaja vody závisí od veľkosti štrbiny. U väčšiny rastlín možno pozorovať denný rytmus otvárania prieduchov; ráno sa otvárajú a večer zatvárajú. V tme je zvyčajne transpirácia mnohonásobne nižšia než za svetla. Intenzívnejšie však na vyvolanie ich zatvorenia pôsobí deficit vody: ak rastline chýba voda, prieduchy sa uzavrú aj na svetle. Uzavretie prieduchov dokáže vyvolať tiež ultrafialové žiarenie.
Intenzita transpirácie
Na intenzitu transpirácie vplývajú tieto ekologické faktory:
Poznáme aj ďalšie ekologické faktory schopné meniť intenzitu transpirácie, napr. intenzívne otrasy transpiráciu zvyšujú, preto je nutné prepravovať rastliny opatrne. Znížiť intenzitu transpirácie môžu tzv. antitranspiračné látky, napr. karbonylkyanid, ktorý spôsobí zatvorenie prieduchov. Látky zo skupiny alkoholov zase znížia transpiráciu tak, že vytvoria na povrchu listov tenkú vrstvu. Intenzita transpirácie sa vyjadruje množstvom vody, ktorú rastlina vyparí za časovú jednotku. Na meranie intenzity transpirácie sa používa prístroj potometer.
Aigurande (kantón)
Aigurande je francúzsky kantón v obvode La Châtre v departemente Indre v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 9 obcí.
Plodstvo
Plodstvo (lat. concarpium, apocarpium) je zložený plod (resp. súbor plodov), ktorý vznikol z jedného kvetu. Vzniká zo súboru vzájomne voľných jednoplodolistových piestikov. Plodstvá má napríklad jahoda, šípka či malina. Opakom plodstva je súplodie.
Pozor na zámenu s češtinou, kde sú zložené plody pomenované presne opačne než v slovenčine: slovenské plodstvo = české souplodí a slovenské súplodie = české plodenství.
Rozlišuje sa :
Malý Draždiak
náhľad|Malý Draždiak, v pozadí Technopol
Malý Draždiak je umelé jazero v Petržalke, ktoré vzniklo v dôsledku ťažby štrkov. Je súčasťou sídliska Zrkadlový Háj v okrese Bratislava 5. Nachádza sa medzi ulicami Kutlíkova a Dolnozemská. Vodná plocha má rozlohu 9 hektárov a okrem rybárčenia je tu možné kúpanie, hoci na vlastné nebezpečenstvo. Príležitostne je možné na jazere vidieť vodné vtáky a labute. Jazero je obklopené zo severu úzkou hrádzou, za ktorou sa nachádza zvyšok pôvodného ukončenia Chorvátskeho ramena, z východu areálom záhradných chát, z juhu a západu vegetáciou.