cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Letný čas
Letný čas je označenie systémovej úpravy merania času, pri ktorej sa v letných mesiacoch roku nepoužíva čas daný príslušným časovým pásmom, ale používa sa čas, ktorý je o určitú dobu (obvykle o 1 hodinu) posunutý dopredu (hodiny sa pri prechode naň posunú dopredu – napríklad poslednú marcovú nedeľu z 2.00 na 3.00). Cieľom zavedenia letného času bola predovšetkým úspora elektrickej energie, ktorá by bola inak potrebná pre večerné osvetlenie. Dôvodom je, že väčšina ľudí je aktívnejších večer (po západe slnka) ako ráno (pred východom slnka). Prechodom na letný čas sú ľudia nútení začínať svoje pravidelné aktivity o hodinu skôr, a teda aj vstávať skôr, čo je zdrojom šetrenia denného svetla večer a zníženia spotreby elektriny za predpokladu, že pôjdu tiež o hodinu skôr spať. Po skončení letného času sa hodiny posunú dozadu, čo zodpovedá slnečnému času, v našom pásme stredoeurópskemu času, ktorý sa bežne nazýva aj zimný čas. Na rozlíšenie od tohto (zimného) času sa preto v niektorých krajinách označuje letný čas ako „šetriaci denné svetlo“, ale na Slovensku oficiálne len ako stredoeurópsky letný čas (SELČ). Európsky parlament schválil návrh na ukončenie striedania zimného a letného času v Európskej únii počnúc rokom 2021. Ktorý čas (či zimný alebo letný) sa potom stane oficiálnym, na Slovensku doteraz ešte nebolo rozhodnuté.
História
V praxi bol letný čas prvýkrát zavedený v roku 1916 v niekoľkých európskych krajinách. Boli medzi nimi Švédsko (ktoré skončilo v ten istý rok), Nemecko a Rakúsko-Uhorsko (od 30. apríla 1916 do roku 1918). Opatrenie si nezískalo obľubu, po vojne ho zrušili. Aj Spojené kráľovstvo zaviedlo letný čas už v roku 1916. V Rusku bol letný čas zavedený v roku 1917, v niektorých rokoch si Rusi posúvali hodinové ručičky až o 3 hodiny. Spojené štáty americké zaviedli letný čas spolu s časovými pásmami v roku 1918.
Na území Česko-Slovenska fungoval letný čas s prestávkami v 40. rokoch 20. storočia.
Na území Protektorátu Čechy a Morava bol zavedený letný čas od roku 1940, konkrétne v letných mesiacoch medzi 1. aprílom a 4. októbrom.
V povojnovom Československu bol letný čas zavedený aj od 6. mája do 7. októbra 1946. V tom istom roku 1. decembra zaviedli ako jediný raz v histórii tzv. zimný čas, teda opačný posun než v prípade letného času – hodiny sa posúvali nie dopredu, ale naspäť oproti stredoeurópskemu času. Opatrenie platilo do 23. februára 1947 a neosvedčilo sa.
Ako prvé začalo uplatňovať pravidelný letný čas Taliansko v roku 1966, potom od roku 1971 Grécko, 1974 Španielsko, 1976 Francúzsko. V rokoch 1976 až 1981 sa dohodlo na používaní letného času desať členských štátov vtedajšieho Európskeho spoločenstva (ES), aby si navzájom zosúladili svoje časové pásma. Od roku 1980 už platil harmonizovaný prístup k posunu času v ES.
Každoročný letný čas bol zavedený v Československu až v roku 1979. K jeho zavedeniu prispela aj energetická kríza v tomto období (ochladenie v januári 1979 spôsobilo výpadok v zásobovaní uhlím a následne trojtýždňové uhoľné prázdniny; od letného času sa očakávali energetické úspory).
V roku 1981 sa u nás ustálilo pravidlo, že letný čas sa začína posledný marcový víkend v noci zo soboty na nedeľu, konkrétne v nedeľu nadránom, teda v čase, keď je vplyv zmeny času na pracovné aktivity minimálny. Od roku 1996 je letný čas o jeden mesiac dlhší – trvá až do posledného víkendu v októbri, čiže letný čas trvá sedem mesiacov, zatiaľ čo pred rokom 1996 trval iba šesť.
Využitie
Letný čas sa používa najmä v miernom pásme. V tropickom pásme, kde je dĺžka dňa v lete takmer rovnaká ako dĺžka dňa v zime, by to nemalo význam. Rovnako to platí aj o polárnych oblastiach, kde noc trvá pol roka. Letný čas sa teda používa vo všetkých štátoch Európy (s výnimkou Islandu, od roku 2011 aj Bieloruska a Ruska).
Letný čas v krajinách EÚ upravuje smernica 2000/84/ES, ktorá ukladá členským štátom povinnosť prejsť na letný čas v poslednú marcovú nedeľu a späť na zimný čas v poslednú októbrovú nedeľu, a to jednotne, aby sa predišlo potenciálnym problémom v doprave aj inde.
Podľa pravidiel EÚ určujúcich európsky letný čas prechod nastáva vo všetkých časových pásmach súčasne o 1.00 UTC. Na Slovensku sa teda letný čas začína o 2.00, keď sa ručičky posunú na 3.00, a končí sa o 3.00, keď sa čas posunie na 2.00.
Trvanie letného času v danom roku na Slovensku (a aj v EÚ)
Dátum prechodu na letný čas (o 2.00 sa ručičky posunú na 3.00) – dátum ukončenia letného času (o 3.00 sa hodiny posunú na 2.00)
Argumenty za letný čas a proti nemu
Letný čas má viaceré klady aj zápory. Najvážnejším argumentom pre jeho zavedenie bolo lepšie využitie slnečného svetla a menšia spotreba energie.
Momentálne má však letný čas veľa odporcov, pretože šetrenie energie využívanej na svietenie je už zanedbateľné (oproti spotrebe na iné účely). Prieskumy Pražskej energetiky hovoria, že letný čas ušetrí iba 0,5 % spotreby energie a vedie k zvýšenej spotrebe benzínu.
Niektoré organizácie ako napríklad Royal Society for the Prevention of Accidents navrhujú dokonca prejsť na celoročný letný čas, čo by v Spojenom kráľovstve, kde je západoeurópsky čas (ZEČ), znamenalo natrvalo prijať na pásmo SEČ a zjednotiť sa tak s väčšinou Európy.
Zrušenie striedania času v EÚ
Pre zrušenie používania letného času v EÚ vznikla v marci 2014 iniciatíva „Za iba jeden čas“, ktorú založil český senátor za KDU-ČSL Petr Šilar a na pôde Európskeho parlamentu ju presadzuje jeho spolustraník Tomáš Zdechovský. Pre predloženie návrhu vo forme európskej iniciatívy občanov je potrebné získať milión podpisov občanov EÚ. Nie je známe, či získali milión podpisov, ale pod hlavičkou iniciatívy sa obrátili na poslancov Európskeho parlamentu a na pôde europarlamentu a Európskej komisie (EK) skutočne začala prebiehať diskusia o striedaní času a 4. júla 2018 bola spustená verejná konzultácia (prieskum anketou) s plánovaným trvaním do 16. augusta 2018.
Európska komisia v septembri 2018 v reakcii na uskutočnený prieskum, podľa ktorého je za zrušenie striedania času 84 percent účastníkov prieskumu (zo 4,6 milióna odpovedí boli 2/3 respondentov z Nemecka), navrhla, aby sa každý členský štát do apríla 2019 rozhodol, či chce zaviesť permanentný letný alebo zimný čas. Väčšina respondentov (58 %) v prieskume preferovala následné ponechanie letného času celoročne. Na opačnom konci odpovedí boli občania vo Fínsku, v Dánsku a Česku, ktorí preferovali zimný čas. Na rozdiel od Česka Slováci veľmi podobne ako priemer EÚ hlasovali za ponechanie letného času, ktorý ešte viac uprednostnili aj naši susedia Maďari a Rakúšania, ale najmä Poliaci (krajiny zoradené podľa poradia odpovedí na otázku č. 5 z prieskumu).
Po zverejnení výsledkov prieskumu v mnohých krajinách boli spustené diskusie, ktoré viedli k rozporuplným záverom, a tak sa termín zrušenia striedania časov aj výberu nového jednotného času v apríli 2019 posúval na neskôr.
Výber času po zrušení striedania
Slovenské ministerstvo práce 20. októbra 2018 predložilo do medzirezortného pripomienkového konania návrh na ponechanie zimného času, teda v protiklade s hlasovaním občanov, pretože „sa v našich zemepisných šírkach dlhodobo uplatňoval a rešpektuje fyziológiu populácie na našom území“. Naopak, aj po tomto všetkom Andrej Danko tvrdil, že „striedanie letného a zimného času má svoje opodstatnenie“.
26. marca 2019 Európsky parlament schválil návrh Európskej komisie na ukončenie striedania zimného a letného času v Európskej únii počnúc rokom 2021. Za návrh hlasovalo 410 poslancov zo 751-členného europarlamentu, proti bolo 192 poslancov. Po schválení návrhu získal europarlament mandát na rokovania o tejto otázke s Radou EÚ, ktorá môže mať záverečné slovo.
Zimný čas teda medzi našimi susedmi vyhral v prieskume len v Česku a práve zosúladenie so susedmi je dôležitým faktorom. „Pri rozhodovaní o zavedení letného alebo zimného času by Slovensko malo brať do úvahy práve postoj okolitých štátov, upozorňuje hovorca ministerstva hospodárstva Maroš Stano.“
Striedanie v iných krajinách
V USA a Kanade sa letný čas začína skôr a končí sa neskôr ako v EÚ, t. j. druhou nedeľou v marci, resp. prvou nedeľou v novembri. Niektoré časti územia však letný čas nepoužívajú.
Štáty na južnej pologuli majú leto v čase, keď je na severnej pologuli zima, teda aj letný čas tam oproti severnej pologuli platí v opačnej časti roka; preto časový posun medzi Slovenskom a napr. Čile môže byť podľa aktuálneho dátumu buď 4, 5, alebo 6 hodín.
Letný čas v moslimských krajinách oneskoruje tradičnú ramadánovú večeru, pretože slnko podľa letného času zapadá neskôr. Preto sa v období Ramadánu od neho v niektorých krajinách dočasne upúšťa alebo je to jeden z dôvodov, prečo sa vôbec nezavádza.
Boutersem
Boutersem je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 7 691 obyvateľov (2010).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Boortmeerbeek pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Bettviller
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dreux-Est
Dreux-Est je francúzsky kantón v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 10 obcí.
Žltochvost hôrny
Žltochvost hôrny (iné názvy: žltochvost lesný, žltochvost záhradný ; lat. Phoenicurus phoenicurus) je malý vták z čeľade muchárovité. Hniezdi od severnej Afriky cez Európu až po strednú Sibír a Bajkalské jazero. Na Slovensku žije v redších listnatých lesoch so starými bútľavými stromami. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov žltochvost hôrny patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne stúpli.
Opis
Žltochvost hôrny meria  a váži 13 - 19,4 g. Samček aj samička majú hrdzavý chvost a kostrč. Samček má čierne líca a hrdlo, biele čelo, sivý vrch hlavy i chrbát. Prsia a boky má hrdzavočervené. Na jeseň majú pierka na hrdle biely lem. Samička má chrbát sivohnedý a spodnú časť tela žltohnedkastú. Mláďatá sú škvrnité podobne ako mláďatá čiervienky obyčajnej, majú však hrdzavý chvost ktorým pokyvkávajú.
Hlas
Vábenie znie podobne ako u kolibiarika spevavého "hüid", hlas nepokoja "tik" a je pre neho typická kombinácia týchto hlasov vo forme "hüid, hüid, tik-tik-tik". Žltochvost hôrny má melodický ale trochu melancholicky znejúci spev, do ktorého zaplieta aj hlasy iných vtákov. Spev často začína vábením "hüit" a zvukom "Tüi-tüitüi-tüi".
Výskyt a stav na Slovensku
Je to prísne sťahovavý druh. Prilietajú od konca marca do mája, odlietajú od septembra do októbra. Na Slovensku hniezdi až do (vo Vysokých Tatrách a Nízkych Tatrách). Najvyššie hustoty dosahuje v dubovom lese bez podrastu, priemerne 3,8 páru/10 ha.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 10 000 - 15 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 VU* A2a; C1 - zraniteľný. Európsky ochranársky status SPEC2 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status.Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Biotop
Žije v lesoch parkovitého charakteru, najmä ak sú bez podrastu. Obľubuje riedke listnaté lesy s polámanými stromami, aké sú často na hrebeňoch (hrebeňové bučiny, napríklad Vtáčnik, Vihorlatské vrchy, Slanské vrchy, Nízke Tatry a Veľká Fatra). Hniezdi aj v zmiešaných lesoch, borovicových lesoch v parkoch a záhradách, v sadoch a brehových porastoch so starými stromami.
Hniezdenie
Hniezdi dva razy do roka v dutinách stromov, múrov i v búdkach. Stavajú malé hniezdo z listov tráv, korienkov, vo vnútri srsť a perie. Na 5 - 6 (8) modrozelených vajíčkach sedí hlavne samica 13 - 14 dní. Po vyliahnutí obaja rodičia kŕmia mláďatá 12 - 14 dní.
Ochrana
Žltochvost hôrny je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Kasey Keller
Kasey Keller (* 29. november 1969, Olympia, Washington, USA) je bývalý americký reprezentačný brankár. Počas futbalovej kariéry pôsobil vo viacerých tímoch v európskych ligách, na konci kariéry v tíme americkej MLS Seattle Sounders FC. V americkom národnom družstve chytal na štyroch svetových šampionátoch a taktiež bol účastníkom olympijských hier. Počas kariéry sa trikrát stal americkým futbalistom roka.
V súčasnosti pôsobí ako asistent trénera v stredoškolskom klube v americkom Bellevue a taktiež ako komentátor pre Seattle Sounders. V roku 2013 bol asistentom trénera reprezentácie Spojených štátov.
Arthaz-Pont-Notre-Dame
Arthaz-Pont-Notre-Dame je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beux
Beux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nad Dolským mlýnem
Nad Dolským mlýnem je prírodná pamiatka ev. č. 595 východne od dediny Kamenická Stráň, súčasti obce Růžová v okrese Děčín. Oblasť spravuje Správa NP České Švýcarsko.
Ochrana
Predmetom ochrany je rašelinisko s rojovníkom močiarnym na artézskom prameni v pieskovcoch.
Vedecká práca
Vedecká práca môže byť:
Turany
Turany sú mesto na Slovensku v okrese Martin.
Pozemný hokej na Východoázijských hrách
Pozemný hokej na Východoázijských hrách je hokejový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Východoázijských hier. Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený na 4. Východoázijských hrách v roku 2005 v Macau, ale už na 3. Východoázijských hrách v roku 2001 v japonskej Osake sa organizoval turnaj mužov ako demonštračný šport. Turnaj v pozemnom hokeji sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Mužskému turnaju dominuje družstvo 🇰🇷, ktoré zvíťazilo na všetkých turnajoch; v ženskej kategórii zvíťazilo dvakrát 🇯🇵.
Turany
Polohopis
Nachádzajú sa na dolnom Turci, asi 8 km severovýchodne od Martina. Po vybudovaní Krpelianskeho kanála severne od mesta sa Turany ocitli na ostrove Váhu, ktorého prírodné koryto tečie južným okrajom intravilánu. Stredom preteká potok Studenec. Severným okrajom zástavby mesta vedie hranica ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Pozemný hokej na Východoázijských hrách
Zoznam
Šport bol iba demonštračný.
Turany
Polohopis
Dopravne je mesto napojené na cestu I/18, ktorá obchádza centrum severným obchvatom. Južne od Turian vedie diaľnica D1. Priemyselnú zónu od mesta oddeľuje železničná trať Žilina – Košice.
Dejiny
Turany patria k najstarším mestám regiónu. Dochované miestne názvy (Mohýlka, Hradiská) napovedajú veľmi staré osídlenie na dôležitej ceste, no tiež možný pôvod názvu z keltského slova Tur, znamenajúci veža. Zmienka o „starobylom kostolíku“ v starej farskej kronike pochádza už z roku 1300 (čiže kostolík musel byť oveľa starší), no prvá doložená písomná zmienka pochádza z roku 1319. Územie patrilo do Zvolenskej župy, z ktorej sa v roku 1339 vyčlenila Turčianska župa. Turany boli majetkom sklabinského panstva, hoci za Váhom, južne nad obcou, sa vypínal hrad Sučany. V roku 1397 udelil kráľ Žigmund Luxemburský mestské práva, medzi ktoré patrilo právo postaviť mlyn, voľne užívať rieky aj lesy. Práva potvrdil v roku 1461 kráľ Matej Korvín, v roku 1563 Ferdinand I., ktorý povolil tri jarmoky (na Troch kráľov, Sv. Ducha, Sv. Imricha) a týždenné trhy a v roku 1574 aj Maximilián II..
Začiatkom 17. storočia boli Turany so 70 domami a 350 obyvateľmi druhým najväčším sídlom po Mošovciach. Napriek morovej epidémii v roku 1679, kedy vymrela polovica obyvateľov, sa ich počet v roku 1715 zvýšil už na 540 v 108 domoch, čo bolo najviac v Turci. Medzi časté pohromy patrili povodne a požiare, ktorých kroniky spomínajú niekoľko. Požiare len v 18. storočí Turany pustošili v rokoch 1715, 1719, 1724, 1796 (vyhorela takmer celá obec) a 1798, povodne ničili chotár v rokoch 1725, 1728, 1789 a 1795.
Drevené stavby začali pomaly nahrádzať murované a medzi prvé patrila v roku 1785 evanjelická fara a o rok neskôr aj kostol. Obe budovy i školu zničil požiar v marci 1796 a katastrofálne následky mala povodeň z 25. augusta 1813, kedy voda siahala po strechy a úplne zrovnala so zemou väčšinu domov, no aj poškodenú faru a kostol. Húževnatí obyvatelia si však čoskoro všetky dôležité stavby opäť vybudovali a napríklad škola bola otvorená už 30. júna 1814. V roku 1831 zasiahla mestečko cholera, na ktorej následky zomrelo 218 ľudí. V roku 1845 bola otvorená pošta.
Po rozpade Rakúsko-Uhorska v roku 1918 boli Turany z neznámych dôvodov zbavené štatútu mesta a stali sa opäť obcou.
Významným medzníkom pre Turany bolo vybudovanie elektrickej siete a pouličného osvetlenia v rokoch 1929 až 1932 a nový evanjelický kostol sa budoval v rokoch 1932 až 1934. Druhá svetová vojna znamenala útrapy aj pre Turany; v bojoch zahynulo 16 bojovníkov a ďalších 8 civilistov.
Taking Back Sunday
Taking Back Sunday je americká rocková skupina z Amityville, New York, Long Island. New York. Lídrom kapely je spevák Adam Lazzara.
Turany
Dejiny
Rozvoj Turian v 50. rokoch 20. storočia prinieslo budovateľské nadšenie, ktoré prinieslo vybudovanie miestneho rozhlasu, sprevádzkovanie kina či výstavbu materskej školy. V čase veľkej povodne 29. júna 1958 sa dokončoval 4 roky budovaný vážsky kanál, ktorý po spustení výraznou mierou obmedzuje frekvenciu a rozsah ďalších katastrof. V roku 1961 bolo otvorené zdravotné stredisko a začala výstavba bytov na Obchodnej ulici. Veľký požiar v roku 1964 zničil 3 výrobné haly Dreviny, vrátane strojového vybavenia. V roku 1966 bola dokončená evanjelická fara, budova Jednoty (dnes Kriváň) a v nasledujúcom roku aj štadión a telefónna ústredňa. Drevárske SOU bolo zriadené v roku 1969, o rok pribudol obchod v závodnej reštaurácii a o ďalší začala výstavba rekreačného strediska v lokalite Trusalová. Následne bola dobudovaná vodovodná sieť, čerpacia stanica, areál športového štadióna, rozšírený autokemping a otvorený motorest a dokončená budova učilišťa.
V roku 1980 vzniklo Miestne kultúrne stredisko, o dva roky neskôr bola dokončená školská telocvičňa a v roku 1983 bol sprevádzkovaný Dom služieb. O dva roky neskôr bola dokončená budova MNV a rok pred zmenou režimu aj nová budova materskej školy a o pár mesiacov aj budova poštového úradu. Dom smútku bol dokončený už v roku 1990, o dva roky obnovil svoju činnosť Urbariát a začala rozsiahla plynofikácia obce. V rámci privatizácie obec získava byty, zdravotnícke zariadenia, kino, ale aj 61 ha lesa. V roku 1998 bolo ukončená revitalizácia centra obce a ukončená plynofikácia.
1. januára 2016 získali Turany opätovne štatút mesta.
Rodáci
=== Čestní občania mesta ===
Dreux-Ouest
Dreux-Ouest je francúzsky kantón v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho deväť obcí.
Kotlinka pod sedlom
Kotlinka pod sedlom je juhozápadná vetva Kolovej doliny v cípe medzi hlavným hrebeňom Vysokých Tatier od Kolového sedla po Zmrzlú vežu a jej severozápadným vedľajším Kolovým hrebeňom.
Názov
Vyplýva z polohy pod Kolovým sedlom. Horolezci spresňujú dolinku názvom Kotlinka pod sedlom. Poľský názov je odvodený od baču Bždžocha. náhľad|Dolná časť Kotlinky pod sedlom s [[Kolové pleso|Kolovým plesom]]
Turistika
Svahy kotlinky sú skalnaté, dno je zavalené zosunutými balvanmi. Kotlina je chránenou prírodnou rezerváciou TANAPu. Nie je prístupná pre turistov. Pod dolinkou v Kolovej doline je Kolové pleso. Kotlinku dobre vidieť z turistického chodníka vedúceho po žltej turistickej značke od Zeleného plesa na Jahňací štít.
World Grand Prix vo volejbale
náhľad|World Grand Prix 2009 v Brazílii World Grand Prix vo volejbale (doslova Svetová veľká cena) bola prestížna svetová súťaž ženských národných družstiev vo volejbale, ktorú organizovala Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Jej história siaha do roku 1993, kedy sa uskutočnil prvý ročník. Súťaž prebiehala každoročne. Pre účasť na World Grand Prix sa nehrala špecializovaná kvalifikácia, ale od roku 2010 na to slúžili kontinentálne turnaje Európskej ligy, Panamerického pohára a Ázijského pohára. posledný ročník sa uskutočnil v roku 2017. V historických tabuľkách je na čele súťaže družstvo 🇧🇷, ktoré dokázalo zvíťaziť 12-krát.
V roku 2018 nahradila túto súťaž Liga národov.
Ráno v novinách
„Ráno v novinách“ je v poradí prvý singel od slovenskej skupiny Komajota, pochádzajúci z ich debutového albumu Časopriestor.
Singel začal rotovať slovenským éterom 12. februára 2007, českým éterom 28. mája 2007. Pieseň „Ráno v novinách“ sa nachádza na albume Časopriestor ako druhá skladba v poradí.
Tipuľa kapustová
Tipuľa kapustová (Tipula oleracea) je druh hmyzu z čeľade tipuľovité (Tipulidae).
Morfológia
Tipuľa kapustová dosahuje dĺžku 22 - 26 mm, je štíhla, žltkastopopolavá s hnedými pásmi pozdĺž chrbta; tykadlá má nitkovité, 13-článkové, nohy dlhé, tenké, hrdzavej farby. Larvy dlhé 30 mm sú zemitosivej farby, valcovité, beznohé. Prezimujú v pôde.
Vývoj
náhľad|left|Tipuľa kapustová Dospelý hmyz lieta od apríla do júna a od augusta do októbra. V tom čase samičky kladú v lete vajíčka na nízke rastliny alebo na zem. Larvy sa vyskytujú od mája do júla a od augusta do apríla.
Diest
Diest je mesto vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 23 048 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Diest pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Zoznam obcí departementu Creuse
Kompletný zoznam 260 obcí departementu Creuse.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pruské
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pruské v okrese Ilava.
Severný Holland
Severný Holland (po holandsky: ) je jedna z holandských provincií nachádzajúca sa na severozápade krajiny. Hlavné mesto provincie je Haarlem. Najväčším mestom provincie je hlavné mesto Holandska – Amsterdam.
Severný Holland je čo do rozlohy šiestou najväčšou provinciou v Holandsku, do počtu obyvateľov je na druhom mieste.
Česko-Slovenská filmová databáza
Česko-Slovenská filmová databáza (, skratka ČSFD) je internetová databáza informácií o filmových dielach a televíznych reláciách, hercoch, moderátoroch a filmároch (režiséroch, kameramanoch a pod.). Webové sídlo založil filmový novinár Martin Pomothy v roku 2001 a od roku 2006 ho prevádzkuje prostredníctvom ním vlastnenej a vedenej spoločnosti POMO Media Group s.r.o. so sídlom v Prahe-Vinohradoch.
ČSFD okrem toho obsahuje aktuality zo sveta filmu a televízie a informácie o premiérách v kinách v Česku a na Slovensku. Od Internet movie database sa okrem lepšieho pokrytia českej a slovenskej filmovej a televíznej scény líši aj v tom, že používateľom umožňuje viesť si prehľad vlastnej filmotéky. Na druhej strane v popisoch filmov na ČSFD chýba zoznam úloh pri jednotlivých hercoch, čo umožňuje napr. konkurenčný web České filmové nebe.
Kontroverzie
V roku 2009 pravdepodobne český alebo slovenský heker vystupujúci pod pseudonymom igigi (neskôr nazývaný Tom ) využil SQL injection a prenikol do databázy používateľov, kde získal prihlasovacie údaje 187 000 používateľov (prihlasovacie mená, e-mailové adresy, heslá v haši). Prevádzkovateľ webu M. Pomothy používateľom rozoslal e-mail, v ktorom ich požiadal o zmenu hesiel z dôvodu „prevodu archivácie hesiel do nového systému“, avšak nezmienil sa o úniku ich údajov.
Lastovička obyčajná
Lastovička obyčajná alebo lastovička domová (lat. Hirundo rustica). Obýva Európu, Áziu, severnú Afriku a Severnú Ameriku. Je sťahovavá. Žije v ľudských sídliskách po celom území Slovenska. Živí sa iba lietajúcim hmyzom. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov lastovička obyčajná patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v Európe v rokoch 19802015 mierne poklesli, predpokladaná rýchlosť ďalšieho znižovania je o 25% za obdobie troch generácií (11.7 roka). Pokles nastal aj v Severnej Amerike, za 50 rokov (19662015) o 44% a podľa výsledkov prieskumov v rokoch 19702014 o 38%. V súčasnosti sa pokles u severoamerickej populácie zrýchľuje, za obdobie troch generácií až o 10.5%. Podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov vtákov je trend lastovičky obyčajnej v Európe za roky 1980 2017 stabilný. .
Opis
Lastovička obyčajná má dĺžku tela asi 180 –  a váži 11 – 22 g.
Samček aj samička majú čierny chrbát s modrým leskom. Čelo a hrdlo majú gaštanovej farby. Majú silno vidlicovito vykrojený chvost, na chvoste svetlé škvrnky. Spodná časť tela je bledá s hrdzavým odtieňom. Nohy a zobák sú čiernej farby. Samica má kratšie krajné chvostové perá ako samec. Mláďatá sú podobné, iba matnejšie a nevýraznejšie.
Hlas
Spev lastovičky obyčajnej je jemné a jasné švitorenie tu a tam prerušené škrípavým zvukom pripomínajúcim nenaolejované pánty. Poplašný hlas je vysoké "čvi-vit" alebo "vit-vit"
Výskyt a stav na Slovensku
Lastovička obyčajná hniezdi na celom území Slovenska od nížin do na Štrbskom plese vo Vysokých Tatrách. Hniezdi v tesnej blízkosti ľudí najmä v maštaliach ale aj v iných stavbách ako sú mosty alebo rekreačné lode. Vo vyšších polohách a v mestách dosahuje menšie hustoty ako belorítka obyčajná. Zo zimovísk sa vracia koncom marca a v apríli. Na najnižšie položené hniezdiská prilieta najskôr, do najvyššie položených najneskôr (26. apríl ), pri jesennom odlete je to naopak. Najviac lastovičiek odlieta v polovici septembra, posledné až v novembri (13. november 1979, Sĺňava pri Piešťanoch).
Trend početnosti lastovičky na Slovensku bol podľa sčítania bežných druhov vtákov v rokoch 2005 2009 mierne klesajúci a v rokoch 2005  2012 výrazne klesajúci.
Hniezdo si stavia z slín,slamy,trávy a peria. Materiál nosia v zobáku ako malé hrudky. Hniezdo používajú viac rokov. Samička znáša 4 – 5 škvrnitých vajec, sedí na nich len sama 13 – 15 dní. O mláďatá sa starajú obaja 20 – 22 dní. Od mája do júla (až augusta) zahniezdia 2 – 3-krát.
Potrava
Lovia lietajúci hmyz, najmä muchy. Podľa poveternostných podmienok chytajú v rôznych výškach a na rôznych miestach. Niekedy vysoko, inokedy tesne nad vodou a zemou či pri zvieratách a stenách budov.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Percival Lowell
Percival Lowell (* 13. marec 1855, Boston, Massachusetts, USA – † 12. november 1916, Flagstaff, Arizona) bol americký podnikateľ, matematik, astronóm a diplomat. Od roku 1894 sa intenzívne venoval štúdiu Marsu a snažil sa preukázať umelý pôvod marsovských vodných kanálov. Vďaka svojím výpočtom predpovedal aj existenciu Pluta, ktoré bolo objavené 14 rokov po jeho smrti.
Životopis
Narodil sa v Bostone v rodine obchodníka s bavlnou. Jeho bratom bol Abbott Lawrence Lowell, neskorší rektor Harvardovej univerzity, sestra Amy bola poetka a kritička.
V roku 1876 dokončil Percival Lowell štúdium matematiky na Harvarde a začal sa venovať obchodu. V roku 1883 odišiel na Ďaleký východ, kde prežil asi 10 rokov. Počas svojho pobytu sa zaujímal predovšetkým o japonské náboženstvo a kultúru, o ktorej napísal aj niekoľko kníh (napr. Noto, Occult Japan alebo The Soul of the Far East).
V polovici januára roku 1894 začal spoločne s astronómom Williamom H. Pickeringom budovať observatórium v arizonskom meste Flagstaff, kde mal v úmysle pozorovať Mars. Lowellov záujem o Mars vyvolala najmä kniha Camilla Flammariona La planète Mars, ktorú dostal v roku 1893 ako vianočný darček. Lowell študoval predovšetkým domnelé marsovské kanály, ktoré pozoroval už v roku 1877 taliansky astronóm Giovanni Schiaparelli.
Posledných 23 rokov svojho života sa venoval Lowell práve astronómii a observatóriu, ktoré je v súčasnosti pomenované po ňom. Stalo sa jedným z najvýznamnejších v USA.
Lowell a jeho astronomická dráha
thumb|Percival Lowell a jeho 61 centimetrový ďalekohľad
Od roku 1894 sa Lowell venoval intenzívnemu pozorovaniu Merkúra, Venuše a predovšetkým Marsu. Jeho hvezdáreň vo Flagstaffe ležala asi vo výške, preto mal pre pozorovanie výborné podmienky. Observatórium bolo najprv vybavené 30 centimetrovým, neskôr 61 centimetrovým ďalekohľadom od slávneho optika Alvana Clarka. Lowell však nerealizoval všetky svoje pozorovania iba vo svojej hvezdárni, ale usporiadal aj niekoľko astronomických expedícií – napr. v roku 1900 do Líbye alebo v roku 1907 do Čile.
O svojich výskumoch Marsu napísal Lowell tri knihy- Mars (1895), Mars and its Canals (Mars a jeho kanály, 1907) a Mars as the Abode of Life (Mars ako domov života, 1908). Tieto knihy boli veľmi čitateľné a vďaka nim sa Lowellovi podarilo spopularizovať svoje myšlienky o obývanom Marse. V roku 1909 však Eugène M. Antoniadi, francúzsky astronóm gréckeho pôvodu, vyvrátil teóriu o umelých kanáloch na Marse a svojimi pozorovaniami dokázal, že tieto kanály boli len optický klam.
Od roku 1909 sa Lowell dvakrát pokúšal nájsť záhadnú Planétu X za Neptúnom, ale neúspešne. Pluto, ktoré bolo zrejme touto Planétou X, objavil až v roku 1930 Clyde Tombaugh práve na Lowellovej hvezdárni.
Ellyse Perryová
Ellyse Alexandra Perryová známa aj pod menom Ellyse Perryová (* 3. november 1990, Sydney, Austrália ) je austrálska reprezentantka vo futbale a v krikete.
Spider-Man
Spider-Man môže byť:
Kalorikum
right|thumb|200px|Pierre-Simon Laplace Kalorikum je (hypotetické) fluidum pozostávajúce z navzájom sa odpudzujúcich častíc, ktoré sa viažu na molekuly obyčajných látok. Kalorikum vniká do všetkých predmetov a vypĺňa priestor medzi molekulami. Molekuly obklopuje "plyn" kalorika, pričom jeho hustota rastie s jeho teplotou. Oblaky tepelného fluida spôsobujú odpudzovanie blízkych molekúl. S rastom vzdialenosti odpudivá sila klesá, v rovnovážnom stave je nulová a s ďalším zväčšovaním vzdialenosti je záporná, čiže molekuly sa priťahujú. S rastom teploty rastie stredná rovnovážna vzdialenosť medzi molekulami a teleso tým zväčšuje svoj objem. Pri kompresii sa kalorikum vytláča z telesa na jeho povrch, čo sa prejaví rastom teploty.''
Kalorikum
V traktáte markíza P.S. de Laplacea v Nebeskej mechanike (Paríž 1825) je Newtonova odpudivá sila medzi molekulami úmerná druhej mocnine množstva kalorika, viazaného na molekulu. Z tejto teórie vychádzal aj pri tvorbe doteraz platnej stavovej rovnice ideálneho plynu, ktorá je jedným zo základných pilierov termodynamiky.
Podobne v Carnotovom cykle Carnot vychádzal z existencie kalorika ako mechanizmu šírenia tepla.
Teória kalorika poukazuje na to, že aj keď niečo problémové čiastočne vysvetľuje, ešte stále to nemusí byť pravda.
Dôkaz o neexistencii kalorika
Na prelome 18. a 19. storočia boli uskutočnené experimenty, ktoré narušili teórie kalorika.
Idea, že teplo je pohyb častíc, pochádzala už od gréckych čias. Podobný názor zastávali Boyle a Newton. Tieto predstavy sa však zmenila na teóriu, v ktorej je teplo ako tepelné fluidum alebo kalorikum. Výraz kalorikum použíli po prvýkrát francúzski vedci (Lavoisier a ďalší). Teória kalorika prežívala dlho. Počet vedcov odmietajúcich teplo ako pohyb častíc postupne klesal až do polovice 19. storočia. Ešte v diele Encyclopedia Britannica v roku 1860, bola teória tepla ako pohybu častíc odmietnutá ako nepresvedčivá.
Literatúra
Pottenger III. F. M. a kol.: Prírodoveda FAST III. : Zmeny a čas
Toman
Toman môže byť:
Michal Murin
Michal Murin (* 30. jún 1963, Prešov) je slovenský výtvarný umelec, tvorca inštalácií, objektov, performancií, akcií, venuje sa zvuku, novým médiám a konceptuálnemu umeniu a po roku 2004 je aj vysokoškolský pedagóg.
V rokoch 1981 – 1985 študoval Ekonomicko-matematické modely na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, v rokoch 1999 – 2001 študoval na Fakulte výtvarných umení v Brne u prof. Petra Rónaia, v roku 2003 ukončil doktorantúru (ArtD.) u prof. Dezidera Tótha na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Zakladajúci člen združenia Spoločnosť pre nekonvenčnú hudbu (1990) a KRUH (1994) – vydávajúci časopis PROFIL súčasného výtvarného umenia. Žije v Bratislave. Pôsobí na Fakulte umení v Košiciach, kde vedie ateliér Nové médiá a na Akadémii umení v Banskej Bystrici, kde vedie ateliér Digitálne médiá.
18. februára 2020 prezidentka Zuzana Čaputová Murina vymenovala do funkcie rektora Akadémie umení v Banskej Bystrici.
Umelecká tvorba
Michal Murin od roku 1984 verejne realizuje akcie, performancie, konceptuálne akustické projekty a konceptuálne ideí v nových médiách a inštáciách. Pôvodne, ako autodidakt, vychádza z alternatívneho, experimentálneho a pred rokom 1989 aj neoficiálneho umeleckého prostredia na Slovensku. Svoju tvorbu prezentoval ako člen experimentálneho nonverbálneho pohybového divadelno-performančného zoskupenia BALVAN (19871992), ak člen postfluxového akusticko-performančného zoskupenia Transmusic comp, (19891996), umenia ídeí, konceptu (LENGOW & HERMES s J. Cseresom, 1997) a nových médií a performancií (od 1984). V poslednom období sa jeho tvorba orientuje na umenie intervencie, na otázky filozofie jazyka ako aj problematiku múzea v súčasnom umení. Jeho diela boli prezentované v galériách a na desiatkach experimentálnych a alternatívnych festivaloch hudby, divadla a tanca a festivaloch performancie v Austrálii, Japonsku, na Taiwane, v Európe rovnako ako aj na významných výstavných projektov na Slovensku (v SNG výstavy Slovenské výtvarné umenie 20. storočia, Axis Mundi, Umenie akcie 1965 – 89, Autopoesis, Osemdesiate) alebo Umenie akcie 19892000 (Poprad, Trnava), Reality Real (E)State (SCCA, 2000) atď.
Teória umenia
Popri svojej aktívnej umeleckej tvorbe sa venuje aj teoretickej a publicistickej reflexii vybraných okruhov súčasného výtvarného umenia (performancia, umenie akcie, umenie zvuku, nové média, digitálne média, intermédií a pod.), ktoré publikuje v zahraničných (Arte Action 19581998) aj domácich publikáciách (Slovník svetového a slovenského výtvarného umenia 2. polovice 20. storočia, časopis Profil, www.radioart.sk). Je autorom monografického textu o performerovi Joszefovi R. Juhászovi, ktorý vyšiel v publikácii PARAF v Budapešti v roku 2008. Zostavil publikáciu ''Od analógového k digitálnemu. Nové pohľady na nové umenia v audiovizuálnom veku'' (s Jozefom Cseresom) v 2011. Zostavil a redakčne pripravil antológiu Archív I (EXPO) o experimentálnej poézii a Archív III (NOTY) o grafických partitúrach Milana Adamčiaka (2012) vo vydavateľstve Dive Buki (Košice).
Organizačné aktivity
Michal Murin paralelne participoval aj na ďalších projektoch reprezentovaných redakčnou činnosťou (zástupca šéfredaktora časopisu PROFIL - od roku 1991), riadením činnosti Galérie Slovenskej sporiteľne (19952003) organizovaním alternatívnych a experimentálnych umeleckých podujatí (Spoločnosť pre nekonvenčnú hudbu, MusicSolarium, Sound Off 19902002) organizovaním výstav (TransArt Communication 19951997, Piano Hotel, Stano Filko, Milan Adamčiak) edičnou činnosťou (editor publikácie o intermediálnych presahoch výtvarného umenia, hudby a divadla AVALANCHES 19901995, RadioArt).
Evan Taubenfeld
Evan David Taubenfeld (* 27. jún 1983, Baltimore, Maryland, USA) je americký spevák, skladateľ a producent. Známejší je ako hlavný gitarista a vokalista kanadskej speváčky Avril Lavigne. Jeho debutový album vyšiel 18. mája 2010 vo vydavateľstve Warner Bros. Records pod názvom "Welcome to the Blacklist Club".
Život
Narodil sa v meste Baltimore, Maryland, Markovi a Amy Taubenfeldovým, ktorí v tom čase rozbiehali cateringovú spoločnosť. Má dvoch súrodencov, mladšie brata Drewa (narodený v r. 1984), ktorý je známy ako gitarista z formácie Selena Gomez & The Scene, a mladšiu sestru Annie (narodená v r. 1990). Je žid a študoval na McDonogh School. Na gitare sa naučil hrať sám a pôsobil v kapele s názvom Spinfire.
Kariéra
Josh Sarubin pozval Evana na konkurz, kde hľadal členov kapely pre novoobjavený talent Avril Lavigne. Konkurzom prešiel a stal sa jej gitaristom a podieľal sa aj na tvorbe skladieb na jej prvých troch albumoch (napr. "Hot", "Don't Tell Me", "Innocence", atď.). V septembri 2004 dostal svoj vlastný kontrakt. V roku 2008 produkoval dve skladby na debutovom albume rapera Tyga. Jeho prvým synglom bola skladba "Boy Meets Girl" v marci 2009. Dostal tiež rolu v seriály "Private", kde stvárnil Blakea Pearsona a jeho skladba "Evan Way" sa stala soundtrackom k seriálu. Jeho album "Welcome to the Blacklist Club" napokon vyšiel v roku 2010. V tom istom roku spolupracoval aj na štvrtom štúdiovom albume Avril Lavigne Goodbye Lullaby a hosťoval na jej skladbe "Push". V roku 2012 produkoval skladby pre Japonskú skupinu Stereopony. V súčasnosti spolupracuje s Mighty Seven Songs, čo je hudobné vydavateľstvo, ktoré vzniklo spojením Songs Publishing a Crush Managment.
Single
"Boy Meets Girl" (2009)
Michal Murin
Pedagogická činnosť
Michal Murin vedie od roku 2005 ateliér Digitálne médiá na Fakulte výtvarných umení Akadémie umení v Banskej Bystrici.
Evan Taubenfeld
Single
"Merry Swiftmas (Even Though I Celebrate Chanukah)" (2009)
Michal Murin
Pedagogická činnosť
V roku 2004 založil festival DigiVAF(ex), ktorý je zameraný na dynamizáciu edukačných prístupov v oblasti digitálneho umenie, videoartu, videoinštalácií, video objektov, videoperformancií, internetových projektov, experimentálnych filmov, zvukovo orientovaných projektov, interaktivite v digitálnom prostredí, intervenciám do verejného digitálneho prostredia, databázovej vizualite, on-lineovej komunikácii, sociálnemu networkingu, integrovaniu jazyka počítačových hier do výtvarného umenia – „machinima“, mobil art, software art, net.art a pod. všetko, čo súvisí s využívaním nových digitálnych technológií v súčasnom umení.
V roku 2008 inicioval vznik projektu New Media Point orientovaný na videoart, interaktívne inštalácie a net.art študentov slovenských a amerických univerzít.
Evan Taubenfeld
Single
"Pumpkin Pie" (2010)
"Best Years Of Our Lives" (feat. Avril Lavigne) (2011)
"Song 1" (2012)
"Clare" (2013)
"Still In Love Somehow" (2013)
Filmografia
2003: Avril Lavigne: My World
2009: Private
Basic Input Output System
thumb|Datové toky Basic Input Output System (doslova základný vstupno-výstupný systém), skrátene BIOS, je základný program osobného počítača slúžiaci na komunikáciu hardvéru s operačným systémom počítača. Obvykle je umiestnený v pamäti na základnej doske a je mu odovzdané riadenie po štarte počítača. Po inicializácií systému potom BIOS načíta operačný systém a odovzdá mu riadenie. V moderných operačných systémoch nie sú už služby BIOS-u tvoriace jeho rozhranie používané, alebo je ich využitie obmedzené na niektoré činnosti alebo fázy behu operačného systému (detekcia a počiatočná konfigurácia zariadení atd.). V systéme rozoznávame BIOS základnej dosky a BIOS rozširujúcich kariet (napr. VGA). V starších systémoch bol BIOS uložený na základnej doske a obsahoval ovládače pre základné súčasti systému ako klávesnica, disketová mechanika, pevný disk atď. Časom sa začalo používať viac zariadení a BIOS musel byť uložený aj na pevnom disku (ovládače potrebné pre štart systému - LPT, myš, CD mechanika, zvuková karta atď.). Ovládače, ktoré musia byť spúšťané hneď pri štarte majú vlastný BIOS. Preto BIOS základnej dosky pri štarte hľadá BIOS-y periférií v rozširujúcich slotoch. Zariadenia, ktoré majú svoj BIOS: Grafické karty, SCSI radiče, sieťové karty, doplnkové radiče, ktoré nepodporuje BIOS základnej dosky, zariadenia používajúce neštandardné IRQ, DMA a pamäťové adresy atď.)
Funkcie BIOS-u
náhľad|ROM s BIOSom|alt=
BIOS ako firmware
BIOS je niekedy nazývaný ako firmware, pretože je základnou časťou systému hardware. V minulosti býval BIOS umiestňovaný na pamäti typu ROM, ktoré nemohli byť menené. S rastom komplexnosti a potrebou aktualizácií, začali sa používať pamäti typu EEPROM alebo typu Flash, čo znamená, že je možné ho prepísať novšou verziou, ak je k dispozícii. Moderné základné dosky niekedy obsahujú dva čipy BIOSu, kde jeden je záložný, pre prípad, že operácia prepisovania BIOS-u zlyhá alebo v prípade, že sa použije nekompatibilný BIOS. Väčšina BIOS-ov má tiež tzv. „boot blok“, čo je časť ROM ktorá sa spúšťa prvá a nie je aktualizovateľná. Tento je určený na kontrolu častí BIOSu pred tým, než sa im odovzdá riadenie. V prípade, že je BIOS poškodený, sa tento kód typicky pokúsi naštartovať počítač z diskety, aby používateľ mohol vykonať aktualizáciu BIOSu znovu.
Aviernoz
Aviernoz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sedmerovec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sedmerovec v okrese Ilava.
Managua
Managua môže byť:
Markus (pápež)
Svätý Markus († 7. október 336) bol 34. pápežom katolíckej cirkvi. Jeho pontifikát trval iba osem mesiacov a 20 dní, od 18. januára 336 do 7. októbra toho istého roka.
Jeho dátum narodenia nie je známy. Podľa Liber pontificalis sa narodil v Ríme a jeho otec sa volal Priscus. Na pápežský stolec nastúpil po smrti pápeža Silvestra I. Patril zrejme k najbližším spolupracovníkom nielen zosnulého pápeža, ale aj jeho predchodcu Melchiadesa, lebo zrejme jemu je adresovaný list, ktorým v roku 313 cisár Konštantín Veľký inicioval zvolanie biskupského snemu na riešenie otázky donatistov.
O činoch tohto pápeža nie je veľa správ. Jednak je to určite spôsobené krátkosťou pontifikátu a jednak hlavné udalosti cirkvi v tej dobe bolo riešiť dôsledky Nicejského koncilu, najmä odsúdenie ariánstva. Za jeho pôsobenia bol významný alexandrijský patriarcha Atanázius (296 – 373), ktorý bol poslaný z Alexandrie do vyhnanstva v Trevíre a naopak ariánskymi kresťanmi bol z biskupskej stolice zosadený Marcel z Ancyry a mnoho ďalších predstaviteľov kresťanov, ktorí prijali vyznanie viery z Nice.
Podľa oficiálnych dejín cirkvi udelil biskupom v Ostii pallium (pás z bielej ovčej vlny, vyzdobený čiernymi krížikmi, ktorý sa udeľuje arcibiskupom – metropolitom) a výhradné právo svätiť rímskeho biskupa. Ustanovil, že pri každej svätej omši sa číta vyznanie viery z Nice. Historické pramene tiež nasvedčujú tomu, že za pápeža Marka sa začali zostavovať Depositio episcoporum a Depositio martyrum, prvé zoznamy rímskych biskupov a mučeníkov.
Podľa Liber Pontificalis nechal postaviť v Ríme dva kostoly. Jedným z nich je kostol sv. Marka, ktorý je dnes súčasťou Palazzo di Venezia (Benátsky palác) a druhý mimo mesta, na cintoríne sv. Balbíny medzi Via Ardeatine a Via Appia. Pozemok aj vybavenie kostolov dostal Marek darom od cisára Konštantína.
Medzi starovekými rukopismi sa nachádza oslavná báseň, ktorú zložil pápež Damazus I. (366 – 384) údajne na počesť svätého Marka. Báseň je však písaná natoľko všeobecne, že dedikáciu nemožno potvrdiť.
Pamiatku svätého Marka uctieva katolícka cirkev v deň jeho úmrtia 7. októbra.
Dilbeek
Dilbeek je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 39 998 obyvateľov (2010).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Dilbeek pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Piata francúzska republika
Piata francúzska republika je ústavný systém Francúzskej republiky platný od 5. októbra 1958. Popísaný je v Ústave z roku 1958 a nahradil systém štvrtej republiky z roku 1946.
Dejiny
Ako predseda Ústavnej rady (od 1. júna 1958) poveril Charles de Gaulle tím vedený Michelom Debré (budúci predseda vlády), aby pripravil projekt ústavy, ktorá mala byť schválená v referende 28. septembra 1958. Táto ústava býva označovaná ako ''Ústava zo 4. októbra 1958 alebo Ústava Piatej republiky''.
Ústava piatej republiky udeľuje prezidentovi väčšiu moc. Až do roku 2002 bola dĺžka prezidentského mandátu stanovená na sedem rokov (dnes na päť), prezident takisto disponuje vyššou výkonnou mocou (Charles de Gaulle toto neúspešne požadoval už pri zostavovaní ústavy štvrtej republiky).
V roku 1962 bolo zorganizované referendum o zmenách systému voľby prezidenta republiky. Presadilo voľbu všeobecnú a priamu. Prvýkrát bola bolo použitá v roku 1965 (a zvolený bol opäť Charles de Gaulle). Tento spôsob prezidentskej voľby viedol (spolu s prejavom tzv. Prezidentskej väčšiny) k veľkým inštitucionálnym zmenám.
Od roku 1984 sa politická scéna piatej republiky vyznačuje stúpajúcim vplyvom Le Penovej Národného frontu (s výnimkou volieb v roku 2007). V prezidentských voľbách v roku 2002 získala 16,8 % a Jean-Marie Le Pen postúpil do druhého kola. Zhruba v rovnakej dobe klesajú preferencie komunistickej strany. Príliv hlasov je však zaznamenávam hlavne v raste menších trockistických zoskupení (Lutte ouvrière, Ligue communiste républicaine, Parti des travailleurs), ktoré získali v prezidentských voľbách 2002 dohromady 10 %.
Od roku 1995 je Francúzsko poznamenané novým rozkvetom štrajkového hnutia. V januári 1987 bola najväčšia francúzska železničná spoločnosť SNCF paralyzovaná mesiacom generálneho štrajku francúzskych železničiarov. Paralelne dochádzalo k formovaniu ďalších hnutí: robotníci oceliarní (19821984), robotníci automobilových závodov (1983), gymnazisti (1990, 1994, 1995, 1999, 2005), vysokoškolskí študenti (1983, 1986, 1995, 2006), učitelia (1995, 2003) a i.
Zoznam prezidentov Piatej republiky
René Coty, posledný prezident 4. republiky, zostal vo funkcii až do 7. januára 1959. Alain Poher, predseda Senátu, bol dočasným prezidentom Francúzskej republiky od 28. apríla do 20. júna 1969. Alain Poher, predseda Senátu, bol opäť dočasným prezidentom Francúzskej republiky od 2. apríla do 27. mája 1974.
Prezidentský rozpočet
Štátne rozpočtové reformy viedli k navýšeniu rozpočtu o položky, ktoré predtým neboli súčasťou kompetencií prezidenta republiky. K daným zmenám došlo počas prezidentovania Jacquesa Chiraca.
Beyren-lès-Sierck
Beyren-lès-Sierck je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jan Zajíc
thumb|Pomník Jana Palacha a Jana Zajíce v dlažbe pred [[Národní muzeum|Národným múzeom, odhalený 16. januára 2000]] Jan Zajíc (* 3. júl 1950, Vítkov - † 25. február 1969, Praha) bol český študent, ktorý spáchal samovraždu podľa vzoru Jana Palacha v deň 21. výročia komunistického puču vo februári 1969 na Václavskom námestí v Prahe. Upálil sa na protest proti okupácii Československa vojskami Varšavskej zmluvy.
Životopis
Narodil sa vo Vítkove pri Opave v rodine predavača a učiteľky. Od roku 1965 študoval na Strednej priemyselnej škole železničnej v Šumperku. Počas štúdia sa zaujímal o literatúru i poéziu, sám sa pokúšal písať básne. Počas Pražskej jari s nadšením podporoval uvoľnenie v spoločnosti.