cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Predrománske výtvarné umenie
Význam predrománskeho výtvarného umenia a dedičstvo
vľavo|náhľad|Bronzové dvere (Bernwardové dvere) v [[Katedrála Panny Márie (Hildesheim)|Katedrále Panny Márie, 1015, Hildesheim, Nemecko]] Na utváraní stredovekého umenia pôsobilo viacero veľmi rozmanitých zložiek. V knižnej maľbe zo začiatku 8. storočia nájdeme veľa prvkov, ktoré sa navzájom prelínajú. Scény vytvorené pred tritisíc rokmi v Mezopotámii prešli zo severného Iránu do stepí a prostredníctvom barbarských nájazdov sa dostali na Západ. Postupne nadobudli podobu barbarského umenia, ktorého sa chopilo neskôr predrománske umenie. Keltské umenie zaznamenalo svoj vrchol v Írsku a Northumbrii, prispelo špirálovitými závitnicami a pletencovými vzormi prenesenými z koptského umenia. V tomto období Byzantská ríša zastáva rolu najvýznamnejšieho kultúrneho centra.
Predrománske maliarstvo ťaží z ornamentálnych (úponky, pletence a závitnice) barbarských vzorov a kresťanskej tematiky. Prevládajú dve tendencie: pravidelné a symetrické ornamenty či pletence z tradície byzantského umenia a zložité a dynamické z tradície barbarského umenia. Dokonalým príkladom sú anglo-írske a írsko-anglosaské rukopisy. V oblasti Stredomoria je miniatúra síce rovnako zložitá, ale nie je ovplyvnená barbarským či severským umením. Naopak figurálne a zoomorfné postavy, prenesené z Byzancie, vďačia svojmu dvojitému prameňu, antickému a orientálnemu. Figurálne námety sa podriadili racionálnym zákonom. Predovšetkým si svoj význam uchovali neskôr v aj v románskom sochárstve. Pravdepodobne tieto antické a orientálne vplyvy prenikali najprv na Pyrenejský polostrov, ďalej na juhozápad dnešného Francúzska a postupne začali tieto dve tendencie splývať. Severský lineárny štýl a stredomorský zmysel pre geometrickosť sa spojila až v románskom umení.
Sochárstvo kolísalo medzi dvoma tendenciami: ornamentálna, kde prevládajú línie a plocha alebo skulptúrna, zdôrazňujúca hmotu a objem. Nachádzame rôznorodé vplyvy orientálneho a islamského umenia, ktorý pomaly prenikal na Pyrenejský polostrov a šíril svoj vplyv po Európe prostredníctvom mozarabských rukopisov. Obrodzovala sa v sochárskej výzdobe chrámov. Námety ktoré légie rozšírili po celej ríši, poskytli vzory, ktoré boli opakované a prispôsobované kresťanskej ikonografii.Oslabenie antickej tradície a posilnenie barbarského umenia spôsobilo, že sochárstvo bolo skôr lineárne než plastické, a to dokonca vo figurálnych výjavoch. Zdôrazňovala sa kresba, a tak si zachovalo lineárnu tradíciu s charakteristickými motívmi.
Táto skutočnosť zmenila kontúry vývoja umenia. Historici dlho považovali za obdobie temna a úpadku. Dnes však toto obdobie je vnímane v inom svetle. Následné storočia boli obdobím otrasov a zmätkov a postupne zanikala celá jedna veľká civilizácia starovekého Ríma. Vystriedali ju však iné a nové kultúry, ktoré definitívne rozhodli o ďalšom vývoji Európy.
Corneillan
Corneillan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Couloumé-Mondebat
Couloumé-Mondebat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kalamaki
Kalamaki (ℓ) je obec na ostrove Zakynthos v Grécku. Nachádza sa v Laganaskom zálive, v bezprostrednej blízkosti zakynthoského letiska a asi 3 km od známeho letoviska Laganas. Obec je súčasťou Národného morského parku Zakynthos.
Atrakcie
náhľad|Hniezdo [[Kareta obyčajná|karety obyčajnej (Caretta caretta) na miestnej pláži chránené zábranou]] Najväčšou atrakciou obce Kalamaki sú karety obyčajné (Caretta caretta), alebo tulene mníšske (Monachus monachus), rovnako ako v obci Laganas.
Veľká cena Azerbajdžanu 2023
Veľká cena Azerbajdžanu 2023 (angl. Formula 1 Azerbaijan Grand Prix 2023) sa uskutočnila 30. apríla 2023 na mestskom okruhu Baku City Circuit v Baku, hlavnom meste Azerbajdžanu. Boli to štvrté preteky sezóny 2023 Majstrovstiev sveta Formule 1.
Etnografické múzeum (Burgas)
Etnografické múzeum v Burgase je múzeum nachádzajúce sa v centre mesta Burgas v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Budova v ktorej sa múzem nachádza má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Veľká cena Azerbajdžanu 2023
V rámci tejto Veľkej ceny sa uskutočnil aj prvý z šiestich tzv. šprintov v sezóne. Šprintové preteky sa uskutočnili pred nedeľňajšou Veľkou cenou a mali dĺžku približne 100 km. Prvým ôsmim jazdcom boli udelené body v zostupnom poradí od 8 bodov pre víťaza až po jeden bod pre jazdca na ôsmom mieste. Vo formáte šprintu došlo k menším zmenám. Na rozdiel od minulého roka sú teraz šprintové preteky samostatným podujatím a nemajú vplyv na štartové poradie nedeľňajšej Veľkej ceny. Namiesto druhého voľného tréningu, ktorý by bol na programe v sobotu ráno, sa uskutočnil kratší samostatný kvalifikačný tréning - nazvaný „Sprint Shootout“ - ktorý určil poradie na štarte šprintu. Podobne ako klasická kvalifikácia, ktorá sa uskutočnila v piatok večer, je rozdelený na tri segmenty, ktoré sú ale kratšie.
Etnografické múzeum (Burgas)
Charakteristika
Múzeum sa nachádza v centre mesta v bezprostrednej blízkosti katedrálneho chrámu svätých Cyrila a Metoda v budove z polovice 19. storočia. Múzeum predstavuje expozíciu tradičnej kultúry a životného štýlu v Burgase a v okolí v minulosti.
Veľká cena Azerbajdžanu 2023
Lídrom svetového šampionátu pred Veľkou cenou bol Max Verstappen z tímu Red Bull Racing. Na druhom mieste bol jeho tímový kolega Sergio Pérez a tretí bol Fernando Alonso z Aston Martinu.
Etnografické múzeum (Burgas)
Charakteristika
Expozícia je rozdelená na štyri hlavné tématické celky, ktorými sú: Majstri a remeslá, Tradičné umenia, Obrady a rituály a Mestský život. K najzaujímavejśím exponátom múzea patrí najširšia kolekcia krojov a oblečenia z burgaského kraja a to vrátane teritórií, ktoré sa dnes nachádzajú na území Grécka, alebo Turecka. Vystavené je aj tradičné oblečenie a iné predmety súvisiace s obradmi a rituálmi ako aj tradičnými sviatkami v Burgase a okolí.
Veľká cena Azerbajdžanu 2023
Priebeh šprintu
Kvalifikáciu na šprint, takzvaný „Sprint Shootout“, ovládol Charles Leclerc. Na druhom mieste skončil Sergio Pérez a tretí bol Max Verstappen. Prvý z troch kvalifikačných segmentov bol po havárií Logana Sargeanta predčasne ukončený.
V šprintových pretekoch skončil Sergio Pérez na prvom mieste. V deviatom kole, po skončení Safety Car fázy, ktorú vyvolala nehoda Yukiho Tsunodu, sa mexickému pretekárovi podarilo predbehnúť Charlesa Leclerca, ktorý štartoval z Pole Position, a ujať sa tak vedenia v pretekoch, ktoré si udržal až do konca. Leclerc skončil druhý pred Maxom Verstappenom.
Priebeh kvalifikácie
Charles Leclerc bol najrýchlejší aj v kvalifikácii na Veľkú cenu. Jazdec tímu Ferrari odsunul na druhé a tretie miesto obidvoch pilotov Red Bullu Verstappena a Péreza. Pre Leclerca to bola 19. pole position v kariére a tretia v rade na mestskom okruhu v Baku.
Slamená
Slamená je vrch v Kozích chrbtoch. Leží nad Važcom, približne východne od Liptovského Hrádku.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Važecký chrbát. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Važec. Najbližším sídlom je severne situovaný Važec, západne leží Východná a Hybe, východne Šuňava a Štrba a juhozápadne osada Čierny Váh. Juhozápadným úbočím vedie hranica ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Slamená je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od sedla Muránsko cez Krieslo  a stáča sa južným smerom, kde ho prerušuje Hlboká dolina. Južným smerom sa nachádza Čiernovážska dolina a západne Murná dolina. Východným smerom sa nachádza Brada, Gregória a Konská hlava , severným Krieslo  a tatranský Kriváň , západným Hošková , vrch Nad Michalcovou , Turková  a Rybíková  a južným Muránik , Veľká Hazička , Zadný grúň  a Čerňová. Masív patrí do povodia Váhu; z východných svahov odvádza vodu Hlboký potok do Čierneho Váhu, voda zo západných častí odteká menším potokom cez Murnú dolinu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou a horských lúk na úbočí je ojedinele možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Chočské vrchy, Západné a Vysoké Tatry a Levočské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úpätím vedie Murnou dolinou z osady Čierny Váh do Važca zeleno značený chodník.
Veľká cena Azerbajdžanu 2023
Priebeh kvalifikácie
Kvalifikácia musela byť kvôli nehodám Nycka de Vriesa a Pierra Gaslyho dvakrát prerušená červenými vlajkami.
Priebeh pretekov
Po víťazstve v šprinte sa Sergiovi Pérezovi podarilo vyhrať aj samotnú Veľkú cenu. Mexičan sa tak stal prvým pretekárom, ktorý vyhral Veľkú cenu v Baku viac ako jeden krát. Verstappen skončil druhý a Charles Leclerc, ktorý štartoval z Pole Position, bol tretí.
Po štarte pretekov sa poradie na čele pretekárskeho poľa v podstate nezmenilo. Na čele bol Charles Leclerc, za ním na druhom a treťom mieste obaja jazdci Red Bullu. Táto trojica v úvodných fázach zvyšovala svoj náskok pred zvyškom štartového poľa. Po aktivácii systému DRS v 3. kole netrvalo dlho a najprv Verstappen a potom aj Pérez predbehli Charlesa Leclerca. Ten sa nedokázal vyrovnať tempu jazdcov tímu Red Bull, čo vyústilo do duelu Verstappena a Péreza o víťazstvo na Veľkej cene Azerbajdžanu. V 11. kole havaroval Nyck de Vries. Max Verstappen chcel využiť následnú žltú fázu na časovo úspornú zastávku v boxoch, ale krátko po jej dokončení vyšlo na trať bezpečnostné vozidlo, čo využili jazdci, ktorí ešte nemenili pneumatiky. Sergio Pérez a Charles Leclerc sa tak dostali pred lídra pretekov. Krátko po reštarte pretekov Verstappen opäť predbehol Leclerca. Do konca pretekov sa mu však nepodarilo predbehnúť svojho tímového kolegu Péreza. Pérez kontroloval tempo pretekov a víťazstvo rodáka z Guadalajary nebolo nikdy ohrozené.
„Sprint Shootout“
Poznámky:
Šprint
Poznámky:
Kvalifikácia
Poznámky:
Preteky
Poznámky:
Malá Ostrá
Malá Ostrá je vrch v Západných Tatrách na Slovensku.
Polohopis
Nachádza sa v južnej rázsoche Sivého vrchu, od ktorého je oddelená sedlom Priehyba. Na juhu susedí s vrcholom Ostrá, ktorý je oddelený sedlom Prislop. Západné svahy Malej Ostrej klesajú do hornej časti Suchej doliny, východné do Bobroveckej doliny.
Jedná sa o nevýrazný vrchol porastený nízkou kosodrevinou. Na južnej strane se nachádzajú skalnaté partie. Oblasť je budovaná usadenými horninami, hlavne vápencami a dolomitmi. Z vrcholu je dobrý výhľad na masív Salatína.
Zdroj
náhľad|vľavo|Malá Ostrá a Ostrá zo Sivej kopy
Národný morský park Zakynthos
náhľad|Okolie ostrova Marathonisi, súčasť Národného morského parku Zakynthos Národný morský park Zakynthos (ℓ) je národný park nachádzajúci sa v Laganaskom zálive, na ostrove Zakynthos, v Grécku. Jeho rozloha je 135 km². Park bol zriadený prezidentským dekrétom v roku 1999 a jeho hlavným účelom bolo poskytnúť útočisko ohrozeným karetám obyčajným (Caretta caretta) a tuleňom mníšskym (Monachus monachus).
Národný park zahrňuje celý polostrov Vasilikos, morskú časť Laganaského zálivu vrátane menších ostrovčekov, časť mysu Marathia, časť roviny severne od pláže Laganas a celé Strofadské ostrovy ležiace približne 50 km na juh. Ochranné opatrenia sa v jednotlivých častiach parku líšia. Ich cielom je na jednej strane zabrániť, aby turistický ruch ohrozoval jedinečné biotopy a na druhej strane vytvoriť podmienky pre rozvoj vyššej úrovne ekologického cestovného ruchu.
Námestie Alexandra Dubčeka (Bratislava)
Námestie Alexandra Dubčeka v Bratislave sa nachádza v Starom Meste a nazvané bolo na počesť slovenského politika a štátnika Alexandra Dubčeka. Názov námestia bol jednomyseľne schválený poslancami bratislavského magistrátu na žiadosť predsedu NR SR Jozefa Migaša v roku 2001.
Na námestí má sídlo Národná rada Slovenskej republiky.
Na čísle 1 sídli Reštaurácia Parlament, z ktorej je panoramatický výhľad na rieku Dunaj.
Étréchy
Étréchy môže byť:
Évry
Évry môže byť:
Fabas
Fabas môže byť:
Courrensan
Courrensan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Famechon
Famechon môže byť:
Elizabeth Taylorová
Elizabeth Taylorová, zvaná tiež Liz Taylorová, celým rodným menom Elizabeth Rosemond Taylorová (* 27. február 1932, Hampstead, Spojené kráľovstvo – † 23. marec 2011, Los Angeles, Kalifornia, USA) bola americká herečka, jedna z veľkých hollywoodskych hviezd strieborného plátna 20. storočia, dvojnásobná držiteľka ceny Americkej filmovej akadémie Oscar, ktorá sa stala jedným z filmových sex-symbolov svojej doby. Pochádzala z americkej rodiny, ktorá pred druhou svetovou vojnou trvalo žila v Londýne. Od útleho detstva sa učila tancovať. Už vo veku deviatich rokov sa prvýkrát objavila vo filme. V roku 1943 uzavrela svoju prvú zmluvu so spoločnosťou Metro-Goldwyn-Mayer, kde sa stala detskou filmovou hviezdou 40. rokov 20. storočia.
Bola celkovo osemkrát vydatá, z toho dvakrát za Richarda Burtona.
Úspešne uviedla na trh rad parfumov a voňaviek.
Detstvo
Narodila sa na predmestí Londýna, ale obaja jej rodičia (Francis Taylor a Sara Viola Warmbrodtová) boli rodenými Američanmi. Do školy pre najmenších začala chodiť ešte v Anglicku, ale keď sa v roku 1939 rodina Taylorových vrátila z Európy, Liz aj jej starší brat Howard pokračovali v školskej dochádzke v Kalifornii. Tu si Francis otvoril galériu s obrazmi.
Súkromie
V čase jej dospievania sa o ňu začali zaujímať média, čo sa prejavovalo najmä špekuláciami o zásnubách s mnohými známymi mužmi. Prvým z nich bol Glen Davis, avšak skutočným prvým snúbencom bol až William Pawley ml., s ktorým sa zasnúbila v júni 1949. Na jeseň toho roku bolo ale zrušené. Na novinové články o druhom zrušenom zasnúbení a striedaní mužov reagovala slovami: „Keby som bola taká, ako ma vylíčili, nenávidela by som sa.“
V máji 1950 sa konala veľkolepá svadba, pri ktorej sa stal jej manželom o 5 rokov starší Nick Hilton, dedič hotelovej siete. O tomto sobáši jeden z jej priateľov prehlásil: „Matka Elizabeth nepripravila na manželstvo s bohatým frackom, ktorý jednal po svojom -to nebolo v scenári.“ A samotná Liz: „Naozaj som si myslela, že na manželstvo stačí biela chalúpka a nadýchaná zástera.“ K svojmu súkromiu dodala: „Iní mladí ľudia sa pokojne môžu hádať. Lenže než my sa stačíme pobozkať a pomeriť, už sú toho plné noviny.“
V januári 1951 prebehol rozvod, majetkové vyrovnanie (predovšetkým o svadobné dary) trvalo o niekoľko mesiacov dlhšie.
Vo februári 1952 sa Liz v Anglicku vydala za anglického herca Michaela Wildinga, o 19 rokov staršieho. 6. januára sa im narodil prvý potomok Michael Howard Wilding. Druhý syn, Christopher Edward Wilding, sa narodil 27. februára 1955, v deň narodenín svojej matky. Oba pôrody prebehli cisárskym rezom.
V januári 1957 sa Elizabeth s Wildingem rozviedla, niekoľko dní na to sa stala ženou Mikea Todda, oba oficiálne akty prebehli v Mexiku. 6. augusta 1957 sa im predčasne narodila dcérka Elizabeth Frances, nazývaná Liza. 23. mája 1958 Mike Todd zahynul pri leteckom nešťastí. Z tejto straty sa dlho spamätávala, hrozilo, že spácha samovraždu. Žiaľ sa snažila prekonať prácou na filme Mačka na rozpálenej plechovej streche (1958), ale s vyrovnaním sa so situáciou skutočnej pomohol až Mikov priateľ a svedok zo svadby, Eddie Fisher. Ten sa stal Elizabethiným manželom 12. mája 1959 a Liz kvôli nemu konvertovala na judaizmus.
Pri nakrúcaní Kleopatry sa stretla so ženatým Richardom Burtonom. Obaja sa kvôli svojmu vzťahu rozviedli a v marci 1964 sa zosobášili. Približne v čase aféry okolo rozvodu s Fisherom sa jej podarilo adoptovať Mariu. V roku 1968 prekonala gynekologickú operáciu po ktorej už nemohla otehotnieť.
V júni 1974 sa s Burtonom rozviedli, v októbri 1975 znovu vzali, najmä preto, že ani jeden z nich nechcel byť sám. Richard na tom nebol zdravotne najlepšie. Toto manželstvo vydržalo iba do júla [1976] niekoľko mesiacov, Richard sa znovu oženil a jej ďalším manželom sa stal v decembri 1976 budúci senátor John Warner. Zúčastnila sa jeho volebnej kampane, v novembri 1982 sa ale rozviedli.
Jej ôsmym manželom sa stal v roku 1991 Larry Fortensky (rozviedli sa v roku 1995).
Kariéra
V tej dobe už nenavštevovala klasickú školu, ale učila sa počas nakrúcania s pedagogickým dozorom štúdia MGM. Život Liz neurčovalo len štúdio, ale aj rodičia. Poznať bol výrazný vplyv matky na výber rolí, oblečenie aj pravidelný sprievod na nakrúcanie.
V roku 1945 vyšla detská knižka Nibbles and Me, ktorej autorstvo je pripisované Elizabeth, kde sú hlavnými postavami dievča a jej veveričkin kamarát.
Londýnske noviny Sundey Pictorial o nej napísali: „Elizabeth Taylor je živým argumentom proti zamestnávaniu detí vo filme.“ Svetovú hviezdu urobil z Liz film A Place in the Sun, upravená verzia Dreiserovej Americkej tragédie, ktorý mal premiéru na jeseň 1951. Montgomery Clift, ktorý tu hral jej partnera, sa stal Elizabethiným verným priateľom. „Poznám len dvoch hercov (Montgomery Clift a Richard Burton), s ktorými sa cítim takmer fyzicky zrastená, akoby pupočnou šnúrou, elektrizovaná a elektrizujúca“ vyhlásila Liz.
Počas svojich manželstva sa venovala najmä materstvu, filmovanie odsunula bokom. Kvôli jej zdravotným problémom (okrem iného pľúcnym ťažkostiam a anémii) sa natáčania filmu Kleopatra dlho odkladalo. Tu stretla Richarda Burtona, neskoršieho manžela, s ktorým natočila celkom 11 filmov.
V roku 1982 vystupovala na divadelných doskách i inde.
Filmoví partneri
Jej filmovými partnermi bolo veľa známych hercov - Mickey Rooney (O veľkú cenu), Janet Leigh (Malé ženy), Spencer Tracy (Otec nevesty, Otcov malý úrok), Montgomery Clift (Miesto na výslní, Raintree County, Náhle minulého leta), Joan Fontaine (Ivanhoe), Rock Hudson (Gigant, Rozbité zrkadlo), James Dean  (Gigant), Dennis Hopper (Gigant), Paul Newman (Mačka na rozpálenej plechovej streche), Katharine Hepburnová (Náhle minulého leta), Richard Burton (Kleopatra, Veľmi dôležité osoby, Piesočný vtáčik, Kto sa bojí Virginie Woolfovej?, Skrotenie zlej ženy, Komedianti, Doktor Faust, Bum!, Tisíc dní s Annou, Hammersmith Jje vonku, Pod mliečnym lesom, Jeho rozvod, jej rozvod), Rex Harrison (Kleopatra), Charles Bronson (Piesočný vtáčik), Michael York (Skrotenie zlej ženy), Marlon Brando (Odrazy v zlatom oku), Mia Farrowová (Tajný obrad), Robert Mitchum (Tajný obrad), Warren Beatty (Jediná herňa v meste), Michael Caine (Zee a spol.), Peter O'Toole (Pod mliečnym lesom), Henry Fonda (Popolcová streda), Andy Warhol (Identikit), Jane Fonda (Modrý vták), Ava Gardnerová (Modrý vták), Burt Lancaster Anthony Hopkins (Víťazstvo pri Entebbe),  Jeff Bridges, Eli Wallach (Zimné zabíjanie), Geraldine Chaplinová, Angela Lansbury (Rozbité zrkadlo), Philippe Noiret (Mladý Toscanini).
Najslávnejšie úlohy
Medzi jej najvýraznejšie úlohy patrí Maggie v Mačke na rozpálenej plechovej streche (1958), titulná úloha v Kleopatre (1963), Angela v A Place in the Sun (1952), detská úloha Velvet vo filme O veľkú cenu (1944), Catherine v Náhle minulého leta( 1959), Gloria v BUtterfield 8(1960), Melissa v Kto sa bojí Virginie Woolfovej? (1966), skrotená Katarína v Skrotení zlej ženy (1967).
VeriFace
VeriFace je online služba pre vzdialené overovanie totožnosti zákazníkov (z angl. Remote Identity Verification Service - služba overovania totožnosti na diaľku) vyvíjaná spoločnosťou Rokan Biometrics. Poskytuje spoločnostiam rýchle, bezpečné a spoľahlivé biometrické overenie totožnosti a zefektívňuje tak proces prijímania nových zákazníkov (z angl. Customers Onboarding - prijímanie zákazníkov) v online prostredí.
VeriFace vznikol v roku 2021 a momentálne sa využíva predovšetkým vo finančnom sektore. VeriFace možno využiť vo všetkých odvetviach, kde je potrebné overovať identitu zákazníkov na diaľku podľa AML zákona č. 297/2008 Z.z. (z angl. Anti Money Laundering - pranie špinavých peňazí).
VeriFace poskytuje komplexné AML riešenie pre online overovanie totožnosti zákazníkov pomocou tvárovej biometrie, spojené s overovaním dokladov v databáze ministerstva vnútra, kontrolou konečných užívateľov výhod, politicky exponovaných osôb, sankcionovaných osôb, ako aj pravidelným monitorovaním týchto údajov a osôb v zmysle AML zákona.
VeriFace využíva biometrickú a OCR (z angl. Optical Character Recognition - optické rozpoznávanie znakov) technológiu. OCR technológia prevádza údaje z fotografie dokladu do textovej podoby potrebné pre KYC, resp. eKYC (z angl. Know Your Customer - poznaj svojho zákazníka).
Biometrická technológia slúži na dôkladné porovnanie tváre z fotografie na doklade s fotografiou tváre zákazníka získanou počas procesu overenia. Využíva špičkovú biometrickú technológiu na rozpoznávanie tváre, ktorej miera presnosti je takmer 99 percent.
Segmenty, kde sa dá VeriFace využiť: bankovníctvo, poisťovníctvo, finančníctvo, investovanie, telekomunikácie, zdravotníctvo, vzdelávanie, turizmus, zábavný priemysel (stávkovanie), e-commerce, reality, samospráva.
Patrik Rybár
Slovensko
Rybár je odchovancom slovenského juniorského hokeja, kde prevažnú časť svojej prípravy na seniorské pôsobenie strávil v mládežníckom tíme HC Slovanu Bratislava. Od roku 2011 začal pôsobiť medzi mužmi, keď vstúpil do tímu HK Púchov v TIPOS Slovenskej hokejovej lige. Postupne v lige vystriedal aj ďalšie tímy: HK 95 Považská Bystrica, HC Dukla Senica a HK Trnava. V sezónach 2014/2015 a 2015/2016 pôsobil ako prvý brankár extraligového tímu ŠHK 37 Piešťany, kde si v druhej sezóne pripísal až 93,3% úspešnosť zákrokov (najvyššiu v lige). Po sezóne podpísal zmluvu s českým extraligovým tímom HK Hradec Králové.
Česko
V Česku Rybár strávil dve sezóny, keď niekoľko zápasov odchytal aj v nižšej českej súťaži za tím HC Stadion Litoměřiče. V extralige dosahoval výborné výsledky, keď v 73 zápasoch (za dve sezóny) vyhral až 47 z nich a udržal si vysokú, 92,7% úspešnosť zákrokov a len 1,97 priemer inkasovaných gólov na zápas. V sezóne 2016/2017 s Hradcom získal bronzovú medailu Českej extraligy.
NHL (USA)
Patrik Rybár nebol nikdy draftovaný do NHL. V roku 2018 ho však podpísal na rovine vstupného kontraktu v hodnote 925 000 dolárov tím Detroit Red Wings. Do NHL sa nikdy neprebojoval a sezónu strávil v nižšej AHL, kde si v tíme Grand Rapids Griffins v 37 zápasoch pripísal 90,8% úspešnosť zákrokov a priemer inkasovaného gólu na zápas 2,49. Po sezóne 2018/2019 putoval do fínskej Liigy.
Fínsko
Po neúspešnom presadzovaní sa do NHL Rybár dve nasledujúce sezóny odchytal v bráne fínskeho Oulun Kärpät. Jeho výkonnosť bola stabilná a v roku 2021 tím priviedol do prvého kola Play-Off. Výraznou konkurenciou mu v tomto období bol mladý fínsky brankár Justus Annunen, s ktorým úspešne bojoval o post jednotky. Po pôsobení vo fínsku sa Rybár presunul do ruskej Kontinentálnej hokejovej ligy
KHL (Bielorusko)
Rybár v súčasnosti prvý rok pôsobí v bieloruskom tíme hrajúcom KHL - Diname Minsk. Tím v sezóne 2021/2022 prechádzal krízou v súvislosti so zraneniami hráčov a jeho ofenzívny štýl hokeja nepomáhal výkonnosti ich brankárov. Rybár tak musel bojovať o post jednotky s bieloruským brankárskym talentom Alexejom Kolosovom. Sezónu si napokon rozdelili na polovicu pričom ich výkonnosť bola takmer totožná.
Dinamo Minsk sa v sezóne 2021/2022 zúčastnil domáceho Bieloruského poháru, kde Rybár odchytal jediný výherný zápas. Tím sa napokon stal víťazom turnaja.
Juniorský hokej
Rybár reprezentoval Slovensko v roku 2011 na juniorských Majstrovstvách sveta do 18 rokov ako prvý brankár. V 6 zápasoch si pripísal 86,3% úspešnosť zákrokov a priemer inkasovaných gólov na zápas 4,10.
Seniorský hokej
Majstrovstvá sveta: Rybár bol členom slovenského seniorského reprezentačného tímu na Majstrovstvách sveta v rokoch 2018 a 2019. V oboch figuroval na pozícii dvojky za Marekom Čiliak a odchytal tak po tri zápasy. Na druhom (domácom) šampionáte bol postavený do bránky v zápase proti Kanade, kde inkasoval rozhodujúci gól Marka Stona na 5:6 v poslednej sekunde zápasu. Na šampionáte si pripísal nelichotivú 86,4% úspešnosť zákrokov, čo mohlo byť dôvodom prečo nedostal šancu na nasledujúcich Majstrovstvách sveta v roku 2021.
Olympijské hry: Rybár bol súčasťou aj dvoch olympijských tímov v rokoch 2018 a 2022. Kým do prvého nezasiahol a v tíme figuroval ako tretí brankár za Branislavom Konrádom a Jánom Lacom, v roku 2022 aj napriek opätovnej pozícii trojky zasiahol ako striedajúci brankár do zápasu so Švédskom. Kvôli nedostatočným výkonom ostatných dvoch brankárov: Branislava Konráda a Mateja Tomeka bol postavený aj do zápasu proti Lotyšsku, ktorý skončil výhrou 5:2. Rybár bol do bránky poslaný aj v osemfinálovom zápase proti Nemecku. V ňom, pri výhre Slovenska 4:0 Rybár udržal čisté konto. Po troch odchytaných zápasoch na Olympijských hrách mal vysokú 96,5% úspešnosť zákrokov. Rybár nastúpil do bránky Slovenska aj v štvrťfinálovom zápase proti USA, kde pri výhre 3:2 po samostatných nájazdoch exceloval v bránke sériou náročných zákrokov aj piatimi vychytanými nájazdami.
Dipoinos
Dipoinos bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
Dipoinos, grécky sochár z Kréty, brat a spolupracovník Skylida, bol podľa Plínia činný v období 50. olympiády (580 – 577 pred Kr.). Pausanias uvádza, že Dipoinos, spoluautor sochy bohyne Atény v Nemey, bol zrejme synom sochára Daidala a matky pochádzajúcej z krétskej Gortyny: ''„Je tam svätyňa Atény a socha, ktorá je dielom Skyllida a Dipoina. Boli vraj Daidalovými žiakmi, jedni dokonca hovoria, že sa Daidalos oženil so ženou z Gortyny a že sa mu Dipoinos a Skyllis z tejto ženy narodili.“'' Ak by bolo toto všetko, čo bolo o týchto umelcoch zaznamenané, možno by boli považovaní za úplne legendárnych. Ale niektoré ďalšie písomné správy o nich sa zdajú byť za viac-menej historické. Podľa Plínia sa Dipoinos a Skyllis na Kréte preslávili tým, že ako prví sochári tvorili z mramoru (prvé mramorové sochy mužov v životnej veľkosti sa začali vyrábať na ostrovoch Naxos, Samos a Paros v polovici 7. stor. pred Kr. ). Neskôr, keď sa ich domovinou na čas stal Sikyón, sa miestnej autorite zaviazali, že zhotovia sochy bohov, ale skôr, než tieto práce dokončili, po sťažnosti, že im bolo ublížené, odišli do Aitólie (zrejme kvôli porušeniu dohody, možno po smrti tyrana Kleisthena v roku 573 pred Kr. ). Sikyón bol po ich odchode okamžite zasiahnutý hladomorom, neplodnosťou a strašným utrpením. Keď ľudia požiadali orákulum o radu ako odvrátiť hnev bohov, z delfskej veštiarne dostali túto odpoveď: úľava príde, „ak Dipoinos a Skyllis dokončia sochy bohov“. To sa im nakoniec za cenu veľkých ústupkov a peňazí podarilo a bratia sochy božstiev Apolóna, Artemidy, Hérakla a Atény dokončili.
Pausanias zaznamenal, že dielami Dipoina a Skyllida boli aj sochy Dioskúrov, sochy Anaxida a Mnasinoua a ich matiek, Hilaeiry a Foiby, všetky zhotovené z ebenového dreva (z menšej časti zo slonoviny), ktoré sa nachádzali v Argose. Klement Alexandrijský vo svojom diele Protreptikos pros Hellénas (4.42) uvádza: „''Boli tam ďalší dvaja sochári, myslím, že Kréťania, podľa mena Dipoinos a Skyllis. Títo muži vytvorili sochy Dioskúrov v Argose, sochu Hérakla v Tirynte a drevenú sochu (xoanón) Artemidy Mounychie v Sikyóne.''“ Menej spoľahlivá je správa o ich aktivite v Lýdii, ktorú zaznamenal arménsky historik Mojžiš z Chorény.
Dipoinos a Skyllis sú považovaní za zakladateľov peloponézskych sochárskych škôl, táto skutočnosť sa zhoduje s najnovšími štúdiami, ktoré uvádzajú Krétu medzi centrá vzniku a šírenia tzv. „daidalského“ umenia (pre daidalský štýl bol typický vlnitý účes, podobný parochni, frontálne zobrazenie, strnulý postoj a tvár v tvare trojuholníka. Postavy boli nahé a jedna noha bola mierne nakročená. )
Courties
Courties je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Odborárske námestie
Odborárske námestie v Bratislave sa nachádza v Starom Meste a nazvané bolo na počesť odborov.
Námestie z juhovýchodu ohraničuje Záhradnícka ulica a zo severozápadu Krížna ulica. V blízkosti je Americké námestie, Floriánske námestie, Moskovská ulica, Sasinkova ulica atď.
Na námestí má sídlo:
Historicky zaujímavá je 8-metrová vežička Božie muky pochádzajúca pravdepodobne z bývalého kostola klarisiek.
Le Havre AC Handball
Le Havre AC Handball je popredný francúzsky ženský hádzanársky klub z Le Havre. Hádzanársky oddiel žien je súčasťou multi-športového klubu Le Havre AC, ktorý vznikol v roku 1872. V najvyššej domácej súťaži debutoval v roku 1951. Je niekoľkonásobný medailista najvyššej francúzskej ligy a 2-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie semifinálová účasť v Pohári EHF či štvrťfinálová účasť v Pohári víťazov pohárov EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Division 1 féminine.
Úspechy
Francúzska najvyššia súťaž:
Víťaz Francúzskeho pohára:
Ligový pohár:
Európske súťaže
Pohár EHF:
Vyzývací pohár:
Železničná stanica Nováky
Železničná stanica Nováky je železničná stanica v meste Nováky. Nachádza sa medzi stanicami Zemianske Kostoľany a Koš. Leží na jednokoľajnej neelektrifikovanej trati č. 140 Nové Zámky – Prievidza. Jej nadmorská výška je a obsahuje 5 dopravných, 3 manipulačné a 1 ostatné koľaje.
Stanica disponuje kúpou vnútroštátnych cestovných lístkov.
Diospyros celebica
Diospyros celebica (v drevárstve známy ako: makassarský eben ) je strom z rodu ebenovník z čeľade ebenovníkovité. Radí sa medzi ostatné ebeny. Prvý opis Diospyros celebica (makassarského ebenu) urobil v roku 1933 Reinier Cornelis Bakhuizen van den Brink v diele: ''Gardens' Bulletin. Straits Settlements.'' Používa sa na výrobu nábytku, hudobných nástrojov (resp. ich častí), ozdobných predmetov, intarzií či v rezbárstve. Vyskytuje sa v juhovýchodnej Ázií, prevažne v Indonézii, na ostrove Sulawesi. Pomenovanie makassarský eben pochádza od hlavného prístavného mesta Makassar na ostrove Sulawesi.
Opis
Diospyros celebica rastie ako vždyzelený strom a za priaznivých podmienok až do výšky 20 m a priemeru 40 cm, hoci sa dnes takéto stromy vyskytujú zriedka. Niektoré vzácne a staršie exempláre dosahujú výšky až 40 m. Priemer stromu môže byť v takýchto prípadoch až 100 cm alebo viac.
Kôra je hnedá a hladká až mierne vyvýšená a krehká (odlupuje sa na malé kúsky). Pretože je makassarský eben po stáročia obľúbeným drevárskym materiálom, väčšina stromov bola vyrúbaná a použitá na výrobu kvalitného nábytku. Strom je chránený a patrí do skupiny všeobecne ohrozených. Listy sú jednoduché, jemne osrstené, krátke stonky a kopijovité a kožovité listy sú usporiadané striedavo a môžu byť dlhé 12 – 35 cm a 2,5 – 7 cm široké. Nezrelé plody sú zelené až tmavozelené a spadnuté červenohnedé až tmavohnedé. Počet semien je 4 – 8 s dĺžkou 2 až 5 cm strácajú klíčivosť po niekoľkých dňoch a musia byť získané z padlých plodov. Čím dlhšie semená majú kontakt so zemou, tým horšia je kvalita semien, pretože ich napadá huba Peniciliopsis clavariaeformis. Spravidla kvitne iba raz ročne.
Drevo a využitie
Makasarové drevo patrí k „farebnejším“ druhom. V beli je žlto biele, jadrové drevo je čierne s veľmi charakteristickým svetložltým až hnedým pozdĺžnym žilkovaním. Drevo sa často kazí, vykazuje praskliny a štiepi sa. Nie je ľahké ho sušiť a je na to potrebný dlhý čas. Najmä pri väčších prierezoch je výrazná tendencia k roztrhnutiu a prasknutiu. Okrem toho by drevo malo byť pri sušení bez prievanu a malo by byť zároveň chránené pred povrchovým poškodením. Napriek veľkej tvrdosti, je ľahké ho strojne obrábať. Pri práci na dreve sa odporúča nosiť ochrannú masku, pretože výsledný drevný prach dráždi očí a sliznice dýchacích orgánov. Na použitie je vhodné iba jadro. Podiel jadra však môže byť len 10 – 20 % kvôli veľkému obsahu beľového dreva v priereze kmeňa. Makassar a všetko ostatné ebenové drevo je bez chuti a bez zápachu.
Makassarský eben už niekoľko tisícročí má, vďaka svojej farebnej kráse v spojení s takmer kovovým hladkým povrchom, miesto v nábytkárskej tradícií. Tento materiál je vysoko ceneným pre stolárske práce, jemné rezbárske práce, a je veľmi vyhľadávaný pre špeciálne stĺpy (床柱 - tokobašira) v tradičných japonských domoch. V minulosti bolo hlavným dovozcom makassarského ebenu Japonsko. Eben bol tak dlho používaný a exportovaný do Európy a Ameriky, že druh Diospyros celebica dnes patrí medzi zraniteľné druhy.
Makassarský eben patrí medzi najcennejšie dyhy z ušľachtilého dreva. Z tohto dôvodu sa používa na výrobu dyhovaného nábytku, hlavne v období funkcionalizmu. Vo funkcionalistickej vile Tugendhat (Brno, Česko) sa nachádza 12-dielna polkruhová stena z makassarskeho ebenu, z ktorého je aj knižnica vo východnej časti obytného priestoru. Ďalej sa používa aj pri výrobe luxusného nábytku, obkladov, parkiet a ďalších aplikácií. Používa sa tiež ako špeciálne drevo na rezbárske práce, na chrbty kefiek, biliardové špičky, gombíky, hudobné nástroje a a ich časti, ako sú klávesy na klavír, hmatníky, xylofónové dosky, fagoty a klarinety.
Fargues
Fargues môže byť:
Faugères
Faugères môže byť:
Faux
Faux môže byť:
Železničná stanica Chynorany
Železničná stanica Chynorany je železničná stanica v obci Chynorany. Prechádzajú ňou trate č. 140 Nové Zámky - Prievidza a trať č. 143 Trenčín - Chynorany. Stanica obsahuje 3 dopravné a 1 manipulačnú koľaj. Trate nie sú elektrifikované.
Stanica je vybavená bočnou rampou a kúpou cestovných lístkov.
Crastes
Crastes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lucron
Lucron je developerská spoločnosť, ktorá sa zameriava na rezidenčné projekty a rozvoj ucelených mestských štvrtí. Lucron je súčasťou medzinárodnej developerskej skupiny IKO Real Estate, pôvodom z Luxemburska, ktorá má 30-ročné skúsenosti v realitnom biznise.
História
Spoločnosť Lucron vznikla na Slovensku v roku 2005 pod záštitou luxemburského investora. Od začiatku sa zameriava na rezidenčné projekty. Prvým dokončeným projektom bol bratislavský Eden Park v roku 2010. V roku 2013 dokončila prvú etapu trnavského projektu Arboria a vo výstavbe naďalej pokračuje.
V roku 2014 spoločnosť Lucron sfinalizovala bratislavskú rezidenciu Jaskový rad a po nej nasledovalo v roku 2019 dokončenie štvrte Malé Krasňany, ktorá sa tiež nachádza v Bratislave. V roku 2021 dokončila Urban Residence na Račianskej ulici v Bratislave. Lucron doteraz úspešne realizoval a dokončil celkovo 5 projektov v Trnave a v Bratislave. Od roku 2017 sa Lucron pravidelne umiestňuje v rebríčkoch medzi najväčšími rezidenčnými developermi na Slovensku.
Nesto
V rámci projektu Nesto vzniká v Bratislave nová štvrť situovaná na hraniciach Slovenska a Rakúska. Na jednom mieste ponúkne kombináciu bývania, občianskej vybavenosti a možnosti trávenia voľného času s priamym dopravným napojením na centrum Bratislavy. Súčasťou Nesta bude nový koncept komerčného nájomného bývania. Po dokončení bude Nesto prvou štvrťou na Slovensku postavenou na princípoch udržateľnosti.
Vydrica
Projekt Vydrica nadväzuje na históriu lokality v bratislavskom podhradí, ktorá zanikla koncom šesťdesiatych rokov v dôsledku výstavby Mosta SNP. Vydrica má ambíciu prepojiť pešiu zónu, hradný vrch a dunajské nábrežie. Súčasťou Vydrice bude aj začlenenie areálu národnej kultúrnej pamiatky Vodnej veže do novej mestskej štruktúry a vytvorenie atraktívneho miesta so spoločensko-kultúrnou funkciou, ktorého súčasťou bude sprístupnené archeologické nálezisko.
Developer projektu Vydrica je spoločnosť Vydrica Development, a.s., ktorá vznikla ako joint venture spojením spoločnosti Vydrica, a.s. a materskej spoločnosti Lucronu, luxemburskej Ikopart, pričom manažérom projektu Vydrica je developerská spoločnosť Lucron.
Arboria
Trnavská štvrť Arboria v súčasnosti tvorí domov pre viac ako 2 000 ľudí a neustále sa vyvíja ďalej. Súčasťou štvrte je verejný mestský park s rozlohou 40 000 m2, ihriská a obchodné prevádzky.
Rakyta
Projekt Rakyta je situovaný v bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves. Zameriava sa na mladé rodiny, ktoré vyhľadávajú bývanie uprostred prírody s dobrou dostupnosťou do centra Bratislavy aj Viedne.
Železničná zastávka Chrabrany
Železničná zastávka Chrabrany je železničná zastávka v obci Chrabrany. Obsluhuje ju jednokoľajná neelektrifikovaná trať č. 140 Nové Zámky – Prievidza. Nachádza sa medzi stanicami Ludanice a Topoľčany v 63,735km. Stanica nemá vlastnú pokladnicu.
Púpovček
Púpovček je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Zázrivá, približne severozápadne od Dolného Kubína.
Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a na katastrálnom území obce Zázrivá. Vrch sa nachádza nad obcou Zázrivá, medzi miestnou časťou Ráztoky a osadou Flajšová. Patrí do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Opis
Púpovček sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha južným smerom z hlavného hrebeňa v oblasti Okrúhlice. Východným smerom leží Havranský vrch, Jedľovinka a Pálenica , južným Pupov  a Malý Rozsutec , západným susedí bezmenný vrch  a Vojenné  a severným je sedlom oddelený vrch Pod Kýčerou  a Okrúhlica. Celá oblasť je odvodňovaná riečkou Zázrivka do rieky Oravy; západné svahy odvodňuje Dolinský potok, voda z východných odteká potokom Ráztoky. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Nesúvislá riedka vegetácia pokrývajúca celý masív umožňuje takmer kruhový rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrchy Kysuckej vrchoviny, Oravskej Magury a Malej Fatry, pri vhodných podmienkach aj Chočské vrchy, Nízke Tatry a Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný chodníkmi z okolia. Do neďalekého sedla s prícestným krížom vedú poľné cesty z okolitých častí Zázrivej.
Favières
Favières môže byť:
Palachov týždeň
Palachov týždeň (15. január21. január 1989) bola akcia, zmyslom ktorej bolo pietne pripomenutie 20. výročia upálenia Jana Palacha na protest proti okupácii Československa 21. augusta 1968 a postupujúcej normalizácii.
Priebeh
Udalosti spojené s touto akciou vyvrcholili vo štvrtok 19. januára 1989, keď bezpečnostné zložky v spolupráci s príslušníkmi tzv. ľudových milícií brutálne rozohnali mnohotisícové zhromaždenie občanov na Václavskom námestí. 21. januára 1989 sa uskutočnila púť k Palachovmu hrobu do obce Všetaty. Hlavní organizátori akcie zo strany protikomunistickej opozície (Václav Havel, Dana Němcová, Petr Placák, Alexandr Vondra a pod.) boli zatknutí.
Dôsledky
Pre komunistický režim bolo verejné vystúpenie občanov žiadajúcich občianske a politické slobody maximálne nepríjemné. Oficiálne médiá, nekompromisne kontrolované vládnucou Komunistickou stranou Československa, občanov pripomínajúcich si Palachovu smrť označovali ako „protisocialistické živly“. Brutálne zachádzanie s protestujúcimi sa dočkalo medzinárodného ohlasu vrátane kritiky zo strany svetoznámych osobností vedy, politiky a umenia. Režim svojím postupom bez pochybností znova dokázal, že účasť Československej socialistickej republiky na podpise Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach bola len formálna a v skutočnosti sú akékoľvek snahy o dosiahnutie a prehĺbenie občianskych práv brutálne potláčané. Kardinál František Tomášek na situáciu 20. januára 1989 reagoval listom predsedovi vlády Československa Ladislavovi Adamcovi, v ktorom odsúdil tvrdé potlačenie demonštrácií.
Dagmar Burešová
Dagmar Burešová (* 19. október 1929, Praha – † 30. jún 2018, Praha) bola československá advokátka, ktorá sa preslávila angažovaním v prípade Jana Palacha.
Námestie Eugena Suchoňa
Námestie Eugena Suchoňa v Bratislave sa nachádza v Starom Meste a nazvané bolo na počesť slovenského skladateľa, pedagóga a teoretika Eugena Suchoňa v roku 2008 pri oslavách 100. výročia jeho narodenia.
Na námestí sa nachádza Pomník víťazstva na počesť osloboditeľov Bratislavy v apríli 1945.
Námestie obklopuje z juhu Palackého ulica, zo západu Hviezdoslavovo námestie, zo severu Jesenského ulica a na východnej strane je Kostol a kláštor kanonistiek Notre Dame.
Významné budovy v okolí sú Historická budova Slovenského národného divadla, Reduta a Hotel Radisson Blu Carlton.
Radničné námestie (Banská Štiavnica)
Radničné námestie v Banskej Štiavnici sa nachádza v historickom centre mesta a nazvané bolo podľa radnice.
Na čísle 15 má pobočku Všeobecná úverová banka.
Cravencères
Cravencères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fay
Fay môže byť:
Námestie Martina Benku
Námestie z juhovýchodu ohraničuje Záhradnícka ulica a zo severozápadu Krížna ulica.
V rokoch 1997-99 prebehla výstavba bytového domu, ktorý má 7 nadzemných podlaží a 2 podzemné určené na parkovanie. Parkovať je možné aj v 2-podlažných podzemných garážach pod námestím, kde je k dispozícii 151 parkovacích miest.
Naproti námestiu na Záhradníckej ulici je Justičný palác.
Na čísle 8 má pobočku Tatra banka.
Abú al-Aláʾ al-Maʾarrí
Abú al-Aláʾ al-Maʾarrí alebo iným prepisom Abu 'l-Aláʾ al-Maʾarrí, celým menom Abu 'l-Aláʾ Ahmad ibn Abd Alláh ibn Sulajmán al-Tanúhí al-Maʾarrí (* 26. december 973, Maʾarrat an-Nuʾmán, Sýria – † 10. alebo 21. máj 1057, tamže) bol arabský básnik a filozof. Známy je najmä svojim kritickým postojom k spoločnosti a voľnomyšlienkárstvom, v niektorých svojich dielach dokonca parodoval niektoré aspekty islamu.
Fays
Fays môže byť:
Thomas Greiss
Thomas Greiss (* 29. január 1986, Füssen) je bývalý nemecký hokejový brankár naposledy hrajúci v severoamerickej National Hockey League (NHL) za tím St. Louis Blues. Bol draftovaný z celkovej 94. pozície v roku 2004 tímom San Jose Sharks, hral aj za Phoenix Coyotes, Pittsburgh Penguins, New York Islanders, Detroit Red Wings a St. Louis Blues v jeho NHL kariére.
Hráčska kariéra
Greiss bol draftovaný z celkovej 94. pozície v roku 2004 tímom San Jose Sharks. V roku 2006 sa dostal na súpisku nemeckej reprezentácie na olympijské hry 2006. V 20tich rokoch bol najmladším brankárom na turnaji. V priebehu turnaja nastúpil na zápas proti Kanade a zastavil 35 striel.
Greiss hral za San Jose počas prípravných zápasov pred sezónou 2007/08, hoci bol nakoniec pridelený do tímu v AHL do Worcester Sharks. Dňa 8. januára 2008 bol povolaný nahradiť nemeckého krajana Dimitriho Pätzolda, ako náhradný brankár za Jevgenij Nabokovom. Prvý Greissov NHL zápas bol 13. januára 2008 proti tímu Anaheim Ducks, avšak jeho tím prehral 4:3 po predĺžení. Pre sezónu 2008/09 pôsobil ako náhradný brankár za Nabokovom. Opäť bol menovaný do nemeckého tímu na účasť na olympijských hrách 2010 vo Vancouveri.
Pre sezónu 2011/12 začínal ako brankárska jednotka tímu, v zápase proti Phoenixu Coyotes (víťazstvo 6:3). Začínal aj v dvoch ďalších zápasoch pri prehrách nad Anaheimom Ducks a St. Louis Blues — predtým než sa Antti Niemi vrátil z predsezónového zranenia. Neskôr v sezóne, Greiss vychytal prvú nulu v jeho kariére v NHL, 26. januára 2013 proti Colorado Avalanche pri víťazstve 4:0 zneškodnil 24 striel súpera.
Greiss sa stal voľným hráčom v júli 2013 a následne podpísal zmluvu na jeden rok s Phoenixom. Vo svojej jedinej sezóne za Phoenix chytal v 25tich zápasoch s gólovým priemerom 2,25. Na konci sezóny 2013/14 nepodpísal zmluvu s Coyotes, načo on podpísal jednoročný kontrakt ako neobmedzený voľný hráč s tímom Pittsburgh Penguins v hodnote 1 milión dolárov. Po sezóne 2014/15, v ktorej odchytal 20 zápasov za Pittsburgh sa Greiss stal opäť voľným hráčom. Podpísal s tímom New York Islanders trojročný kontrakt v hodnote 3 miliónov dolárov. V marci 2016 Jaroslav Halák, brankárska jednotka Islanders, utrpel zranenie v dolnej časti tela a musel nútene pauzovať 6 týždňov a Greiss sa tak stal novou brankárskou jednotkou.
Dému
Dému je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Cuélas
Cuélas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Dému
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cuélas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dému
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cuélas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tri kopce (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Tri kopce je názov vrchu v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne južne od Popradu.
Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží na pomedzí Prešovského a Košického kraja, na hranici okresov Poprad a Spišská Nová Ves a zasahuje na katastrálne územie obcí Vernár, Betlanovce a Hrabušice. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaný Vernár, južne sa nachádza osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa a Stratená, juhovýchodne Dedinky, severovýchodne Hrabušice a Betlanovce a severne Hranovnica. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj a rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.
Cuélas
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tri kopce (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Opis
Tri kopce dominujú severnej časti Slovenského raja, ktorú zo západu vymedzuje Vernárska a od východu Pílska dolina. Severným smerom sa nachádza Vysoká a Baba, východným Krompľa , Bykárka , Suchý vrch  a Cigánka , južným Havrania skala , Štrbáková , Vahan , Kopanec , Javorina  a Popová  a západným Kráľova hoľa , Predná hoľa , Barbolica , Koreň  a Zbojnícka. Západnú časť odvodňuje Vernársky potok do Hornádu, juhovýchodné prítoky Veľkej Bielej vody. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a najbližším je červeno značený chodník z rázcestia Bľajzoch v Pílskej doline do obce Vernár.