cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klášter (okres Plzeň-juh)
Klášter je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 200 obyvateľov, z toho 107 mužov a 93 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 42,1 roka, ženy 41,4 roka).
NGC 4140
NGC 4140 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 10. apríla 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Hadí kopec
Hadí kopec je vrchol a prírodná pamiatka ev. č. 2189 južne od obce Krásný Les v okrese Liberec. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jizerské hory. Nachádza sa na území prírodného parku Peklo
Ochrana
Predmetom ochrany je ochrana geomorfologicky výrazného masívu čadičového telesa rozdeleného tokom Lomnice s ukážkami stĺpcovej odlučnosti, ochrana fragmentov lesného porastu charakteru submontánneho listnatého hája s lokálne vzácnymi teplomilnými bylinnými prvkami a ochrana vegetácie. Riečka Lomnice vytvára sčasti na území prírodnej pamiatky, väčším dielom potom v jeho tesnom susedstve meandre a malé tône - slepé ramená.
Územie prírodnej pamiatky je najlepšie prístupné od juhu od Raspenavy lúčnou cestou zo Slnečnej ulice alebo úbočím vrchu Chlum okolo pamätného Čapkovho duba.
Demikát (album)
Demikát (alebo aj Marián Greksa Demikát) je debutový sólový album slovenského speváka Mariána Greksu. Tento hudobný projekt bol nahratý so štúdiovou zostavou s názvom Demikát, v ktorej môžeme nájsť okrem Andreja Šebana a Jána Fabrického aj také mená, ako Juraj Kupec, Peci Uherčík, Berco Balogh... Väčšinu textov piesní tohto albumu napísal Boris Filan. Autormi hudby boli, okrem Mariána Greksu, Andrej Šeban, ale aj Jožo Ráž a Ján Baláž. Najväčším hitom albumu bola skladba „Amerika, Afrika - paradajka, paprika“.
K tomuto albumu sa Marián Greksa v jednom rozhovore pre SME vyjadril takto:
Leixlip
thumb|Leixlip Leixlip (ír. Léim an Bhradáin) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Kildare, súčasť dublinskej aglomerácie. V roku 2016 tu žilo 15 504 obyvateľov.
Mesto leží cca západne od centra Dublinu, na sútoku riek Liffey a Rye Water, v blízkosti hraníc s grófstvami Dublin a Meath. Cez Leixlip vedie hlavná železničná trať Dublin - Sligo s 2 stanicami (Louisa Bridge, Confey) a okrajom vedie diaľnica M4 Dublin - Kinnegad.
V meste sídlia pobočky firiem Intel a Hewlett-Packard. Z historických pamiatok vyniká zámok Leixlip Castle, vila Castletown House a veža The Wonderful Barn.
Zoznam planétok 105001 – 105250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Hagetaubin
Hagetaubin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slobodné Fórum Mladých
Slobodné Fórum Mladých (skratka SFM) je združenie mladých, ktoré vzniklo v rámci Slobodného Fóra. Slobodné Fórum Mladých vzniklo v roku 2008. Orientácia Slobodného Fóra Mladých je na liberálny priestor.
Ivan Vasilievič Kirejevskij
Ivan Vasilievič Kirejevskij (* 3. apríl 1806, Moskva, Rusko† 23. jún 1856, Petrohrad) bol ruský filozof a publicista, jeden zo zakladateľov slavianofilstva. Vo svojich myšlienkach vychádzal z tradície východných cirkevných otcov, názorovo bol blízky krúžku ľubomúdrych.
Základ života jednotlivého človeka, národov a ich skupín tvorí náboženstvo, ktorého typ určuje charakter vzdelanosti a celého života národa. Pravým náboženstvom je len pravoslávne náboženstvo, prijaté Slovani, najmä Rusmi, a preto jedine Slovania majú budúcnosť. Ostatné národy môžu dúfať v pokrok len za podmienky prijatia pravoslávno-kresťanskej civilizácie. V opačnom prípade, ako sa to stalo v západnej Európe, sa civilizácia rozkladá.
Brloh (kníhkupectvo)
Brloh je kníhkupectvo sci-fi a fantasy literatúry, predmetov, počítačových, konzolových, stolných a kartových hier. Pobočky má v Bratislave, v Košiciach, v Nitre a v Trnave.
Jozef Kresánek
Jozef Kresánek (* 20. december 1913, Čičmany – † 14. marec 1986, Bratislava) bol slovenský muzikológ a vysokoškolský učiteľ.
Pusté Pole (okres Stará Ľubovňa)
Pusté Pole je obec na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa.
Jozef Kresánek
Ako muzikológ reprezentoval syntézu fenomenologicko-štrukturálnej metódy s hudobno-psychologickou a sociologickou interpretáciou hudby. Orientoval sa na výskum hudobného myslenia v jeho historickom vývoji.
Pusté Pole (okres Stará Ľubovňa)
Polohopis
Šarišská obec Puste Pole leží v doline potoka Hradlová, na styku Levočských vrchov a pohoria Čergov. Nachádza sa v nadmorskej výške, severozápadne od rovnomenného sedla. Kataster s rozlohou 324 ha bol vyčlenený z obce Krivany až začiatkom roku 1956, v ktorom sa osada Pusté Pole odčlenila od Krivian.
Dejiny
Počiatky obce siahajú až do 13. storočia, keď sa v listine uhorského kráľa Štefana V. z roku 1270 objavuje názov "Bachamezey". Kráľ v listine potvrdil, že tento kráľovský poľovný revír ako aj Kamenicu daroval synom Detrika a jeho príbuzným. Pri vytyčovaní hraníc sa opäť spomína Bachamezey ako obec, odkiaľ ide cesta do Plavča. Dedina však koncom 15. storočia zanikla, jej kataster spustol a to sa odrazilo v maďarskom názve Pusztamező (Pusté Pole), ktorý sa objavuje koncom 16. storočia pri novo založenej obci Vislanka (Vizranka, Pusztamező). Od roku 1927 sa Vislanka objavovala už pod jediným názvom a preto keď sa roku 1956 osada stala samostatnou obcou, prevzala historický názov Pusté Pole.
Doprava
Obec sa nachádza na trase historickej cesty do Poľska. Prechádza ňou cesta I/68 z Prešova do Starej Ľubovne a poľského Starého Sonču. V trase cesty prechádza i železničná trať 188 vedúca z Košíc cez Prešov, Pusté Pole a Plaveč do Poľska.
Kologaritmus
Kologaritmus so základom b, označovaný ako, je matematická funkcia definovaná ako logaritmus so základom b z prevrátenej hodnoty argumentu. Táto hodnota je rovná (-1)-násobku logaritmu so základom b. Teda,
V chémii býva desiatkový kologaritmus označovaný malým písmenom p (pôvodne gréckym písmenom ρ). Napríklad,
kde [H3O+] je koncentrácia iónov hydrónia.
Savur-Mohyla
Savur-Mohyla je strategická vyvýšenina v Doneckej oblasti na Ukrajine.
Počas Veľkej vlasteneckej vojny bola bodom intenzívnych bojov, keď sa ju Sovietski vojaci snažili získať z rúk Wehrmachtu. V roku 1963 tu bol na vrchole hory umiestnený pamätník, venovaný padlým vojakom.
V priebehu Vojny v Donbase bol pamätník zničený v bojoch medzi proruskými silami a ukrajinskou armádou.
Iné projekty
thumb|left|Pamätník pred zničením
Elektronický papier
náhľad|vpravo|Farebný elektronický papier
Elektronický papier alebo e-papier je plochá zobrazovacia jednotka, ktorá odráža svetlo ako normálny papier, je schopná uchovať text aj obrázky natrvalo bez spotreby elektriny a s možnosťou zmeny obsahu a často je aj ohýbateľná. Z dôvodu nízkej energetickej náročnosti a štíhlosti sa čoraz viac presadzuje v čítačkách elektronických kníh. Elektronický papier možno čítať na slnku alebo pod lampou.
Medzi významných výrobcov elektronického papiera patrí spoločnosť E-ink, známa najmä na trhu elektronických čítačiek. Jej e-papier pozostáva z vrstvy miliónov malých mikrokapsúl v rámci matrice podobnej tým, ktoré sa používajú v LCD. Mikrokapsuly obsahujú opačne nabité biele a čierne častice, ktoré sú presúvané do popredia alebo do pozadia. Farba sa dosahuje pridaním viacerých vrstiev filtrov.
Spoločnosť Kent Display je prvá firma na trhu, ktorá prišla s farebným displejom na báze e-papiera. Technológia s názvom ChLCD bola použitá v elektronickej čítačke Flepia od firmy Fujitsu. Používa vrstvu mikrokapsúl obsahujúcich cholesterické tekuté kryštály, ktoré majú špirálovitú štruktúru. Tá môže byť aktivovaná pomocou zmeny napätia tak, aby bola priesvitná alebo odrazivá. Spoločnosť sa zameriava na vývoj LCD „bez potreby napájania“ - optimalizáciou technológie Reflex Electronic Skin.
Ďalšia technológia elektronického papiera je P-ink (skratka pre Photonic Ink) spoločnosti Opalux. Technológia berie inšpiráciu zo spôsobu, ako opál vytvára farebné odrazy: efekt vyplýva z mikroštruktúry, v ktorej zhluky mikroguľôčok odrážajú pri zmene uhla dopadajúceho svetla rôzne farebné zložky.
Zaujímavé riešenie za použitia trochu inej technológie, ako sú spomenuté, prináša technológia od Pixel Qi s názvom 3Qi, určená pre projekt OLPC. Displej je určený pre mininotebooky a elektronické čítačky, pričom pracuje v troch módoch. Prvým je farebný mód s vysokým rozlíšením, druhým je nízkoenergetický čiernobiely mód a tretím je režim e-papier. Displej môže pracovať s podsvietením, ktoré podľa potreby zapína a vypína. Spoločnosť pracuje aj na verzii s dotykovým ovládaním.
WPC
WPC môže byť skratka pre:
Celbridge
Celbridge (ír. Cill Droichid) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Kildare. Žije tu 17 262 obyvateľov (2006). Mesto je súčasťou dublinskej aglomerácie.
Narodil sa tu Arthur Guinness, žije tu spevák Damien Rice.
Octeville-l’Avenel
Octeville-l’Avenel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1773 Rumpelstilz
1773 Rumpelstilz je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Paul Wild 17. apríla 1968.
Juraj Červenák
Juraj Červenák (pseudonymy: Thorleif Larssen, George Callahan; * 16. jún 1974, Žiar nad Hronom) je slovenský spisovateľ, autor fantasy a redaktor časopisov Fantázia, Pevnost, DVD Mag, Blokbaster a ďalších.
Životopis
Vyrastal v Banskej Štiavnici, v roku 1992 zmaturoval na tamojšom gymnáziu. V 90. rokoch prešiel rôznymi zamestnaniami (vrátnik, nočný strážnik a iné), neskôr bol pracovníkom kultúrneho strediska v Banskej Štiavnici a vedúcim miestneho kina. V rokoch 20052011 žil v Košiciach, od jesene 2011 je opäť v Banskej Štiavnici.
Ocenenia
S poviedkou Krvavý oheň, biely oheň z cyklu o Čiernom Roganovi vyhral v roku 1999 súťaž O najlepšiu fantasy a obdržal titul Nositeľ meča. V roku 2003 získal na Istrocone cenu Istron za najlepšiu poviedku roka (roganovka Z posvätnej vody zrodená) a vyhral v poviedkovej súťaži Raketa, hodnotenej čitateľmi Fantázie (poviedka z čias protitureckých bojov Hrdlorez). V roku 2005 získal cenu Akadémie Science Fiction, Fantasy a Hororu za najlepšiu Českú a slovenskú knihu s knihou Černokněžník 2 a 3. V roku 2008 získal rovnaké ocenenie s knihou Bílá věž. Do tretice sa radoval z víťazstva v tejto kategórii v roku 2011 s knihou Ďáblova pevnost.
Kotovice
Kotovice je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 298 obyvateľov, z toho 144 mužov a 154 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 39,4 roka, ženy 39,7 roka).
Žuvačka
náhľad|Žuvačková bublina náhľad|Plátková žuvačka náhľad|Dražé žuvačky
Žuvačka alebo žuvacia guma je špeciálny druh gumy určený na žuvanie, ktorý sa niekedy radí medzi sladkosti. Žuvačka sa oproti iným sladkostiam nekonzumuje, iba sa v ústnej dutine žuje pomocou mechanických pohybov oboch čeľustí, čo má za následok uvoľňovanie látok vytvárajúcich chuť a vôňu. Žuvačky umožňujú aj tvorbu bublín.
Žuvačka bola prvýkrát predstavená verejnosti v roku 1911 v Spojených štátoch. V súčasnosti sú žuvačky populárne najmä medzi mládežou a vyrábajú sa v celej škále príchutí od mentolovej, fefermincovej, s príchuťou ovocia a veľa ďalších. Medzi špeciálne žuvačky patria nikotínové žuvačky, uvoľňujúce nikotín do organizmu, čo by malo pomáhať odvykaniu od fajčenia.
Kaučukovité vlastnosti (pružnosť, ťažnosť) žuvačkám prepožičiava polyizobutylén.
Typy žuvačiek
Na svete existujú rôzne druhy žuvačiek, ktoré sú väčšinou prírodného pôvodu (vyrábané z prírodných latexov). Sú to napr. :
NGC 4141
NGC 4141 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 17. apríla 1789.
La Tour-du-Crieu
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 4141
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
La Tour-du-Crieu
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2581 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Genetický algoritmus
Genetický algoritmus je nedeterministická metóda riešenia problému, vychádzajúca z princípov Darwinovej evolučnej teórie.
Proces reprodukcie:
Náhodnosť sa zaisťuje pomocou generovania pseudonáhodných čísel.
Každá populácia sa pomocou reprodukcie zdokonaľuje a to na základe ohodnotenia chromozómov pomocou funkcie f(x) nazývanej fitness. V procese riešenia pomocou genetických algoritmov ide o hľadanie globálneho maxima funkcie fitness, teda ide o to nájsť najlepšie ohodnotené riešenie problému v stavovom priestore.
Pre každú novú generáciu platí:
Niekedy sa najlepšie chromozómy z predchádzajúcej generácie zachovávajú.
Riešenie sa zastaví buď po dosiahnutí nejakej cieľovej hodnoty, alebo po dopredu stanovenom počte generácií.
Externé odkazy
Genetisk programmering
Munții Maramureșulu
Munții Maramureșului (doslova Marmarošské vrchy,, alebo Maramureš, Maramureș, Marmaroš) je pohorie na rumunsko-ukrajinských hraniciach. Patrí k jadrovým pohoriam Vnútorných Východných Karpát. Z hľadiska rumunského členenia rumunských Východných Karpát patrí do najsevernejšej skupiny zvanej Carpații Maramureșului și Bucovinei (Maramurešské a Bukovinské Karpaty). V širšom zmysle sú niekedy z rumunského pohľadu za Maramureš považované celé Poloninské Karpaty.
Južné svahy spadajú do Maramurešskej kotliny (Depresiunea Maramureșului) s riekami Vișeu a Iza; za ňou sa dvíhajú pohoria Ţibleș a Rodna. V závere kotliny na juhovýchode je Maramureš oddelený od Rodny sedlom Prislop. Kotlina ohraničuje pohorie Maramureš aj zo západu, kde sa na rumunsko-ukrajinskej hranici Vișeu vlieva do Tisy. Na ukrajinskej strane ohraničuje pohorie zo západu tok Tisy, zo severu údolia jej zdrojnice Bilej Tysy (Біла Тиса), ktorá oddeľuje Maramureš (tu tiež Rachivské hory) od Čornohory. Ďalej na východ k Maramureš priliehajú ukrajinské Čivčiny a Hrynjavy. Najvyšší vrchol Maramureša, Farcău, neleží na hlavnom hraničnom hrebeni, ale na bočnom hrebeni vybiehajúcom k juhu do rumunského vnútrozemia. Jeho nadmorská výška je v rôznych zdrojoch udávaná rôzne: 1 956, resp. .
Pohorie je veľmi riedko obývané pastiermi. V karpatských lesoch žijú medvede, rysy a vlci.
Hódmezővásárhely
Hódmezővásárhely (,, , sk. Trhovište pri Segedíne) je mesto so župným právom v južnom Maďarsku a sídlo Čongrádsko-čanádskej župy.
Má rozlohu 48 322 ha a obyvateľov .
NGC 4142
NGC 4142 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
1774 Kulikov
1774 Kulikov je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 22. októbra 1968.
Zoznam chránených území v okrese Nový Jičín
Toto je zoznam chránených území v okrese Nový Jičín aktuálny k novembru roku 2014, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Nový Jičín.
Kozlovice (okres Plzeň-juh)
Kozlovice je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 87 obyvateľov, z toho 47 mužov a 40 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 39,3 roka, ženy 39,9 roka).
Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Blumentálsky)
Kostol Nanebovzatia Panny Márie alebo Blumentálsky kostol je eklektický kostol v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto na rohu medzi Floriánskym námestím a Blumentálskou ulicou. Postavený bol v rokoch 18851888.
Pomenovaný je podľa bývalej štvrte Bratislavy Kvetná dolina, ktorej názov je odvodený z nemeckého slova (Blumenthal).
The Intelligence of Dogs
The Intelligence of Dogs je kniha amerického psychológa a kynológa Stanleyho Corena o inteligencii psov. V angličtine kniha vyšla v roku 1994 (druhé vydanie 2006), v slovenčine kniha nevyšla, v češtine vyšla pod názvom Inteligence psů v roku 1997.
Stručný obsah
V knihe autor definuje rôzne pohľady na psie myslenie a inteligenciu zvierat – od historických škôl až po dnešné psychologické smery. Stanley Coren jednoznačne zastáva názor, že zvieratá, špeciálne pes, disponujú inteligenciou. Inteligenciu psov delí na viacero typov (napr. pracovná inteligencia – schopnosť učiť sa povely, sociálna inteligencia, priestorová inteligencia a podobne…).
Rebríček pracovnej inteligencie psov podľa Stanleyho Corena
Na pracovnú inteligenciu sa autor zameral obzvlášť. V spolupráci s majiteľmi mnohých psov vyhotovil štúdiu, v rámci ktorej otestoval najbežnejšie psie plemená. Z každého plemena testoval množstvo jedincov a z priemerného počtu získaných bodov zostavil rebríček inteligencie psích plemien. Tento rebríček samozrejme nie je absolútnym meradlom inteligencie konkrétneho psa, vychádza len z priemerných hodnôt.
Otestované plemená zoradil okrem rebríčka aj to skupín, podľa cvičiteľnosti:
Vynikajúce psy:
Výborne pracujúce psy: <li>Welsh Corgi (Pembrook) <li>Malý bradáč <li>Anglický springer španiel <li>Belgický ovčiak – Tervueren <li>Šiperka Belgický ovčiak – Groenendael
<li>Kólia Nemecký špic <li>Nemecký krátkosrstý stavač <li>Hladkosrstý retríver Anglický kokeršpaniel
Stredný bradáč <li>Bretónsky španiel <li>Kokeršpaniel <li>Weimarský stavač <li>Belgický ovčiak – Malinois Bernský salašnícky pes <li>Trpasličí špic <li>Írsky vodný španiel <li>Maďarská vyžla <li>Welsh Corgi (Cardigan) </ol>
Jorkšírsky teriér <li>Veľký bradáč <li>Airedalský teriér <li>Border teriér Briard <li>Welsh springer španiel <li>Mancheterský teriér <li>Samojed (pes) <li>Poľný španiel Novofundlandský pes
Austrálsky teriér
Americký stafordširský teriér
Bearded kólia <li>Kern teriér Kerry blue teriér
Írsky seter <li>Nórsky losí pes <li>Opičí pinč Austrálsky hodvábny teriér
Umývanie riadu
Umývanie riadu je proces čistenia použitého kuchynského a jedálenského príslušenstva. Na umývanie sa najčastejšie používa čistiace náradie, ako je špongia, vecheť, na tvrdé, zaschnuté, prípadne prihoreté znečistenie drôtenka z kovu, alebo z vlákien na báze plastov (niekedy sú využiteľné aj nechty prstov) a čistiaci chemický prípravok (detergent). Najdôležitejšou čistiacou zložkou pri umývaní riadu je voda. Pre alergikov, alebo pre ľudí s citlivou pokožkou sa odporúča pri umývaní riadu požívať gumené rukavice. Po ručnom umývaní chemickými detergentami je dobré použiť krém na ošetrenie pokožky rúk.
The Intelligence of Dogs
Rebríček pracovnej inteligencie psov podľa Stanleyho Corena
Trpasličí pinč
Umývanie riadu
Pre umytie väčšieho množstvo riadu môže byť využitá aj automatická umývačka riadu.
Čas v ktorom sa umývanie riadu praktikuje je medzi 13:00-14:00.
The Intelligence of Dogs
Rebríček pracovnej inteligencie psov podľa Stanleyho Corena
Anglický seter
Faraónsky pes
Clumberský španiel <li>Norwichský teriér <li>Dalmatínsky pes </ol>
Priemerne pracujúce psy: <li>Írsky pšeničný teriér Bedligtonský teriér
Foxteriér (hladkosrstý) <li>Kučeravý retríver Írsky vlkodav <li>Maďarský kuvasz Austrálsky ovčiak <li>Saluki Fínsky špic
Anglický stavač <li>Kavalier King Charles španiel Nemecký hrubosrstý stavač
Black and Tan Coonhound
Americký vodný španiel <li>Sibírsky husky Bišónik
Anglický toy španiel <li>Tibetský španiel Foxhaund
Vydrí pes
Americký foxhaund
Anglický chrt – Greyhound
Wirehaired Pointing Griffon (?) <li>West Highland white teriér Škótsky jelení pes <li>Boxer Nemecká doga <li>Jazvečík Stafordširský bullteriér <li>Aljašský malamut <li>Vipet Šar pej
Foxteriér (hrubosrstý) <li>Rodézsky ridžbek <li>Ibizský podenko Waleský teriér
Írsky teriér <li>Bostonský teriér Akita </ol>
Horšie pracujúce psy: <li>Skye teriér <li>Norfolkský teriér Sealyhamský teriér <li>Mops <li>Francúzsky bulldog <li>Bruselský grifón Maltézsky psík <li>Taliansky chrtík <li>Čínsky chocholatý pes <li>Teriér Dandie Dinmont Petit Basset Griffon Vendéen
Japonský španiel
Lakelandský teriér <li>Bobtail <li>Pyrenejský horský pes <li>Škótsky teriér Svätobernardský pes (Bernardín) <li>Bullteriér <li>Čivava <li>Lhasa Apso <li>Bullmastif </ol>
Nízky stupeň pracovnej inteligencie: <li>Ši-cu <li>Baset <li>Mastif Bígl <li>Pekinský palácový psík <li>Svätohubertský pes (bloodhound) <li>Barzoj <li>Čau-Čau <li>Bulldog <li>Basendži <li>Afganský chrt </ol>
Zdroj
Stanley Coren: The Intelligence of Dogs
Guggenheimovo múzeum v Bilbau
náhľad|Guggenheimovo múzeum v Bilbao
Stavba je charakteristická zakrivenými líniami a množstvom vzájomne prepojených dielov, z ktorých niektoré sú pravouhlé matné vápencové bloky, kým ostatné sú lesklé a z titanu. Priestor medzi jednotlivými hmotami je vyplnený a uzatvorený systémom transparentných blokov. Z úžitkovej plochy 24 000 m2 je 11 000m2 určených výstavným plochám.
Koncepcia
Predpokladom vzniku stavby bolo obdobie osemdesiatych rokov 20. storočia, kedy bola v Bilbau schválená urbanistická koncepcia, ktorej cieľom bolo zmeniť priemyselné prístavné mesto na turistickú destináciu. Súčasťou tohto plánu bola i revitalizácia priestoru bývalých lodeníc.
V tomto čase hľadala Nadácia Solomon R. Guggenheim Foundation vhodné miesto pre nové múzeum v Európe. Samospráva v Bilbau nadáciu presvedčila, aby sa stavba stala súčasťou obnovy mesta. Verejnú súťaž, ktorá bola vypísaná v roku 1991, vyhral návrh amerického architekta Franka Owen Gehryho (autor stavby umeleckej školy v Tolede (1989) a návrhu Disneyho koncertnej haly v Los Angeles (1989)).
So stavbou múzea sa začalo v roku 1993, otvorené bolo v októbri 1997.
Situácia
Múzeum s priľahlou odpočinkovou parkovou zónou sa nachádza v bývalej obchodnej a skladiskovej štvrti pozdĺž južného brehu rieky Nervión. Je ľahko dostupné z podnikateľských a historických častí mesta; nachádza sa v ťažisku širšieho pomyselného trojuholníka, ktorého vrcholy predstavujú múzeum Museo de Bellas Artes de Bilbao, univerzita a Stará radnica.
Dizajn múzea je prispôsobený rozlohe a charakteru mesta. Pozitívne komunikuje s historickými stavbami na nábreží a čím priznáva oblasti jej historickú, hospodársku a kultúrnu tradíciu. Integrálnou súčasťou priestoru sa stala i nábrežná promenáda, ktorá plní funkciu spojnice mestského centra s budovou múzea, keď sa pomocou stupňovitej rampy napája na vstupné juhozápadné námestie i na hlavný vstup pri centrálnom átriu.
Revolúcia v stavebníctve
Pôvodnú formu budovy navrhoval Gehry intuitívne, v kontraste s racionálnym určovaním tvarov, ktoré dominovalo v západnej architektúre dlhé storočia, čím dal architektúre novú dimenziu – voľnosť tvarov. Ako prvý architekt začal využívať softvér CATIA, vyvinutý francúzskym leteckým priemyslom, ktorý vyriešil technickú stránku výstavby. Na rozdiel od väčšiny architektonických softvérov je CATIA založený skôr na princípe práce s povrchmi než s polygónmi. Počítačovo vytypované vonkajšie časti sa v realizácii premenili na povrchové plochy z kovu či skla. Na transformáciu takto vzniknutého lineárneho modelu na zrozumiteľný trojrozmerný počítačový model konštrukčnej ocele sa použil nový softvér BOCAD, vyvinutý na konštrukciu mostov a ciest, ktorý dovtedy použili iba štyri firmy v Európe. Vďaka softvéru BOCAD bola základná konštrukcia vyrobená tak presne, že potreba merania, rezania a zvárania v teréne bola prakticky vylúčená. Použitím konštrukčných prístupov leteckého priemyslu dostal každý stavebný prvok počas výroby čiarový kód, ktorý odstránili až priamo na mieste. Laserové sledovacie zariadenia prepojené so softvérom CATIA umožnili, aby bol každý konštrukčný prvok na základe čiarového kódu umiestnený presne na tých súradniciach, kam ho predurčil počítačový model. Predišlo sa tak vzniku odchýlok a chýb a zabezpečila sa tiež potrebná pevnosť nevyhnutná na realizáciu takejto komplikovanej geometrie.
Konštrukcia
Vystužený oceľový rám s trojmetrovými sekciami je rovný, ako aj väčšina prvkov konštrukcie. Plastickosť celej formy budovy sa dosahuje výlučne spojmi. Medzi fazetovým rámom hlavnej ocele a kontrolnými povrchmi sú dve vrstvy vonkajšej a vnútornej sekundárnej konštrukcie, jedna smerom dnu, druhá smerom von. Horizontálne rebriny z oceľových rúrok, s priemerom 60 mm vytvárajú horizontálne zakrivenie. Rebriny majú podobu rámov deliacich konštrukciu v trojmetrových intervaloch a spojených s ňou univerzálnym spojom, ktorý umožňuje prispôsobovanie sa všetkými smermi. Vertikálne zaoblenie vytvára vnútorná a vonkajšia vrstva sekundárnej konštrukcie, s vertikálnymi ľahkými oceľovými čapmi vzdialenými od seba 600 mm. Všetky rúrky a čapy sú zakrivené v jednom alebo viacerých smeroch.
Plášť budovy
Počítačový model neodstránil úplne potrebu empirických dát. Počas vývojovej fázy projektu zhotovili podrobné makety, ktoré mali určiť rozsah, do akého mohli byť kovové platne zakrivené bez deformácie. Softvér CATIA potom použili na racionalizáciu kovového povrchu budovy v zhode s parametrami stanovenými na maketách. Zatiaľ čo galvanizovaná spodná plocha je úplne napnutá, na vonkajšej strane titánového obvodového plášťa bola úmyselne rozmiestnená podušková časť na zmäkčenie vzhľadu budovy. Plášť budovy dodali v jednotlivých plátoch a na 80% kovového povrchu boli treba iba štyri štandardné veľkosti panelov. V kontraste s ním je všetko sklo na tejto budove ploché, a keďže nemá schopnosť ohýbať sa, zložité povrchy sa dosiahli trianguláciou panelov. A tak, na rozdiel od kovového plášťa, má takmer 70% zasklených povrchov jedinečnú veľkosť.
Umelecké výstavy
Expozície sú zamerané na moderné umenie. Okrem trvalej expozície vlastných zbierok umeleckej tvorby od roku 1945, patrí k stálym objektom výstava obrích skulptúr z dielne amerického umelca Richarda Serru s názvom Hmota času a inštalácia Američanky Jenny Holzer prezentovaná vo forme digitálnych pásov. Z príležitostných výstav sú významné podujatia prezentujúce práce súčasných umelcov z Baskicka a ďalších častí Španielska a zbierky Guggenheimovej nadácie rozmiestnené po celom svete. V exteriérovej časti múzea sa nachádza socha v podobe štylizovaného pavúka. Je dielom francúzskej sochárky Louise Bourgeois, ktorá mu dala meno Maman, čo v preklade znamená mama. Symbolom a talizmanom múzea sa stal kvetinový pes nadľudskej veľkosti menom Puppy, ktorého autorom je Jeff Koons.
thumb|center|upright=4|[[Panoráma múzea]]
Omonville-la-Petite
Omonville-la-Petite je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Halsou
Halsou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4143
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
Labatut (Ariège)
Labatut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Maynooth
Maynooth je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Kildare. Žije tu 10 715 obyvateľov (2006) a je súčasťou dublinskej aglomerácie.
Labatut (Ariège)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 132 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maynooth
Leží cca západne od Dublinu na pravom brehu rieky Rye Water. Severne od mesta prechádza hranica grófstva Meath a cez mesto vedie koryto Royal Canal. Je lokalizované na križovatke ciest R148, R405, R406 a R408, pri diaľnici M4 Dublin – Kinnegad a na hlavnej železničnej trati z Dublinu do Sliga.
Dominantami mesta sú zámok Maynooth Castle a rezidencia Carton House. Vysoké školstvo reprezentujú St. Patrick's College a National University of Ireland.
Alexander VII.
Alexander VII. (lat. Alexander Septimus), vl. menom Fabio Chigi (* 13. február 1599, Siena – † 22. máj 1667, Rím) bol taliansky duchovný a 237. rímsky pápež (v období rokov 1655 – 1667).
Duchovná kariéra
Na univerzite v rodnom meste vyštudoval filozofiu, právo a teológiu. Tridsiate roky 17. storočia boli obdobím začiatku jeho kariéry ako duchovného. V roku 1628 za pápeža Urbana VIII. vstúpil do pápežských služieb. Stal sa legátom vo Ferrare a v roku 1635 biskupom v Puglii.
Významnú úlohu zohral pri mierových jednaniach po skončení tridsaťročnej vojny kedy vo funkcii pápežského nuncia v Kolíne (v rokoch 1639 – 1651) zastupoval v roku 1648 Svätú stolicu na rokovaniach pri uzatváraní vestfálskeho mieru.
Za svojho predchodcu, Inocenta X. sa stal štátnym kancelárom a kardinálom a po jeho smrti, po konkláve trvajúcom osemdesiat dní, pápežom. Počas voľby sa prvý raz dostal do kontaktu so všemocným francúzskym kardinálom Mazarinom, vystupujúcim ako odporca jeho zvolenia (ani ako pápež nedokázal s Mazarinom nájsť porozumenie).
Na pápežskom stolci
Až do roku 1664 sa vliekli neusporiadané vzťahy Alexandra VII. s Francúzskom Ľudovíta XIV. Kvôli Alexandrovej neprezieravej zahraničnej politike (zamiešal sa do sporu kardinála Mazarina a kardinála de Retz) dokonca francúzsky panovník hrozil vojenským vpádom na územie pápežského štátu. Proti silnému francúzskemu kráľovi bol nútený prijať potupnú Pisanskú zmluvu (z r. 1654), ktorou sa musel úplne podrobiť kráľovým požiadavkám ohľadom dosadzovania biskupov.
Rovnako komplikované vzťahy mal Alexander VII. i so Španielskom. Vyplývali z neochoty uznať Jána IV. portugalským kráľom.
Z duchovného hľadiska významnou udalosťou spadajúcou do obdobia jeho pontifikátu bola konverzia švédskej kráľovnej Kristíny v novembri 1655, ktorá bola pre Alexandra náplasťou na jeho neúspechy na medzinárodnej scéne.
Alexander VII. bol ako najvyšší predstaviteľ rímskokatolíckej cirkvi nútený zaujať stanoviská k dvom závažným skutočnostiam. Prvým bolo vyjadrenie sa k sporu o učenie zvané jansenizmus, ktorý zdedil po Inocentovi X. Vyhlásením, odsudzujúcim tézy tohto učenia, sa postavil na stranu svojho predchodcu. V tejto súvislosti vydal tiež ustanovenie Regiminis apostolici, ktorým vyzýval duchovných na odsúdenie jansenizmu. Druhým bol spor o probabilizmus, teóriu presadzovanú jezuitmi. V tomto prípade zaujal zamietavý postoj k niektorým častiam tohto učenia.
Mecenáš umenia
Do historického povedomia sa Alexander VII. zapísal aj ako umenia znalý pontifik a mecenáš. Už ako mladý kňaz sa stal autorom básnických zbierok. Rád sa obklopoval spoločnosťou učencov a umelcov, obohatil Vatikánsku knižnicu. Jeho veľkým obľúbencom bol najväčší barokový taliansky sochár a architekt Gian Lorenzo Bernini, ktorý s pápežovou štedrou podporou vytvoril množstvo nádherných umeleckých diel. Práve Alexander VII. poveril Berniniho dotvorením vatikánskeho Námestia svätého Petra o preslávenú Berniniho kolonádu. Bernini je i spoluautorom monumentálneho Alexandrovho náhrobku v Bazilike svätého Petra.
Karel Čajánek
Karel Čajánek (* 10. október 1894, Staré Hámry - † 12. apríl 1955, Bratislava) bol lesnícky odborník, drevársky odborník.
Jeho otec František Čajánek, jeho matka Jana rod. Drabinová.
Životopis
Vyštudoval lesné inžinierstvo na Vysokej škole poľnohospodárskej vo Viedni, na ČVUT v Prahe a na Vysokej škole zemedělskej v Brne, 1921 Ing. Od 1921 pracovník Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici, neskôr obchodný referent Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici. Pracovník Povereníctva pôdohospodárstva - Ústredného riaditeľstva drevospracujúcich závodov štátnych lesov, Povereníctva lesov a drevárskeho priemyslu v Bratislave. Zaslúžil sa o racionalizáciu a modernizáciu piliarskej výroby a drevárskeho hospodárstva na Slovensku. Publikoval odborné články v časopisoch Štátne lesy, Poľana a i.
Kramolín (okres Plzeň-juh)
Kramolín je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 115 obyvateľov, z toho 51 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 44,8 roka, ženy 40,8 roka).
Robin Finck
Robin Finck (* 7. november 1971, Park Ridge, New Jersey, USA) je americký gitarista, ktorý je členom skupín Nine Inch Nails a Guns N’ Roses. Tiež je jeden z mála umelcov, ktorým sa podarilo umiestniť v programe VH1 100 Najlepších hardrockových umelcov s dvoma odlišnými skupinami. Nine Inch Nails sa umiestnili na 43. mieste a Guns N’ Roses na deviatom.
Vyrastal v roidnej Mariette v Georgii a hrával s niekoľkými skupinami, keď navštevoval strednú školu. S Nine Inch Nails vystupoval počas turné v rokoch 1994-1995. Po jeho skončení hrával pre cirkusový súbor Cirque du Soleil v pôvodnom turné Quidam. V roku 1997 sa stal členom kapely Guns N’ Roses, aby pracoval na ich novom albume. Podpísal dvojročnú zmluvu. Po dvoch rokoch však práce na albume nefinišovali a tak sa znova pridal k Nine Inch Nails počas ich ďalšieho turné. Krátko po skončení turné v roku 2000 sa vrátil ku Guns N’ Roses a vystupoval s nimi až do roku 2002.
Od mája až do júla 2006 Finck a Guns N’ Roses vystupovali po Európe. Na zvyšok roka plánujú turné po Amerike. Ich nový album Chinese Democracy by mal vyjsť koncom roka 2006.
Finck sa v roku 2001 oženil s akrobatkou Biancou Sapetto, s ktorou sa spoznal počas pracovania v Cirque du Soliel a v súčasnej dobe nemajú žiadne deti.
Stavcovorebrové skĺbenie
Stavcovorebrové skĺbenie (lat. articulatio costovertebralis) - je pohyblivé spojenie rebra so stavcom. Keďže rebrá sú párové kosti, i skĺbenie je symetrické. Tvoria ho dva samostatné kĺby:
thumb|right|Pohľad na stavcovorebrové skĺbenie zhora. (Gray´s Anatomy, 1918.)
Articulatio capitis costae
Spája kĺbnu plôšku hlavičky rebra (facies articularis capitis costae) s kĺbnou jamkou na tele stavca (fovea costalis). Jamku v skutočnosti tvoria dve susediace foveae costales priľahlých stavcov a okraj medzistavcovej platničky - výnimkou sú I., XI., a XII. rebro, ktoré majú samostatnú jamku na príslušnom hrudnom stavci. Kĺbne puzdro na povrchu spevňuje väz, tzv. ligamentum capitis costae radiatum a kĺbnu dutinu rozdeľuje na dve časti ďalší väz, ligamentum capitis costae intraarticulare, ktorý spája hlavu rebra s medzistavcovou platničkou (teda chýba u I., XI. a XII. rebra). Kĺb inervujú vetvičky z medzirebrových nervov a zásobujú vetvičky z medzirebrových tepien.
Articulatio costotransversalis
Spája tuberculum costae s processus transversus príslušného stavca. Kĺbne puzdro spevňuje väz, ligamentum costotransversale. Nervové a cievne zásobenie kĺbu je z rovnakého zdroja ako pri predchádzajúcom kĺbe.
Haná
thumb|Hanácky [[kroj]] Haná je etnografická oblasť na strednej Morave, približne na území medzi mestami Zábřeh, Holešov, Vyškov a Uničov, väčšie centra sa nachádzajú najmä v nížinách okolo riek Moravy a Hané (zasahuje tak do Olomouckého, Zlínskeho aj Juhomoravského kraja).
Je to významná poľnohospodárska oblasť, známa vysokou úrodnosťou (typickou plodinou je obilie), krojmi, ľudovými zvykmi. Haná dala názov širšej skupine nárečia (nárečí hanácke, hanáčtina), dnes označovaných presnejšie ako stredomoravská nárečová skupina. Hanácke nárečie zo skorších čias sa zachovalo aj v tlačenej podobe. Hanácke spevohry (nazývané aj hanácke opery) 18. storočia zachytil výber Copak to ale ta mozeka hrá? (Ignác Plumlovský, Josef Mauritius Bulín, Josef Pekárek), ktorý na vydanie pripravil Eduard Petrů.
Čierny potok (prítok Bieleho Váhu)
Čierny potok je krátky potok na hornom Liptove, vo východnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Bieleho Váhu, meria a je tokom IV. rádu.
Svetová rada mieru
náhľad|Po tom čo desaťročná Američanka [[Samantha Reed Smithová|Samantha Smith zaslala Jurijovi Andropovovi list, v ktorom vyjadrila strach z jadrovej vojny, ju Andropov pozval do Sovietskeho zväzu. V lete 1983 navštívila Moskvu, Leningrad a známy pioniersky tábor Artek.]] Svetová rada mieru (angl. World Peace Council alebo World Council of Peace, skratka WPC) je medzinárodná organizácia, ktorá oficiálne presadzuje všeobecné odzbrojenie, suverenitu a nezávislosť a mierové spolužitie a podporuje kampane proti imperializmu, zbraniam hromadného ničenia a všetkým formám diskriminácie. Bola založená v roku 1950 a vyplynula z politiky Komunistickej strany Sovietskeho zväzu na podporu mierových kampaní po celom svete s cieľom postaviť sa proti "vojnovým štváčom" z USA.
Čierny potok (prítok Bieleho Váhu)
Opis toku
Od prameňa tečie najprv severoseverovýchodným smerom, následne na sever, potom sa stáča na severozápad a preteká Čiernou dolinou. Tu priberá dva ľavostranné prítoky prameniace juhovýchodne, resp. severovýchodne od kóty a tečie popri horárni Čierna dolina na pravom brehu. Napokon sa oblúkom stáča na severoseverovýchod, vstupuje do Liptovskej kotliny, podteká železničnú trať č. 180 a južne od obce Východná ústi v nadmorskej výške cca do Bieleho Váhu.
Svetová rada mieru
Počas studenej vojny bola z veľkej časti financovaná a riadená Sovietskym zväzom a preto sa zdržiavala kritiky alebo dokonca bránila zapojenie Sovietskeho zväzu do početných konfliktov. Tieto faktory viedli k poklesu jeho vplyvu na mierové hnutie v nekomunistických krajinách. Jej prvým prezidentom bol francúzsky fyzik a aktivista Frédéric Joliot-Curie. Sídlilo mala najprv v Paríži, v Prahe, Viedni a potom v Helsinkách od roku 1968 do roku 1999 a potom v Aténach v Grécku.
Prezentovala sa ako súčasťou svetového mierového hnutia a pôsobí v spolupráci s inými medzinárodnými a národnými hnutiami. Ako nevládna organizácia a člen Spojených národov, spolupracuje s UNESCO, UNCTAD, UNIDO, ILO a inými špecializovanými agentúrami Spojených národov, špeciálnymi komitétmi a oddeleniami. Spolupracuje s Hnutím nezúčastnených krajín, Africkou úniou, Ligou arabských štátov a inými medzivládnymi orgánmi.
WPC vytrvalo kritizovala USA (vojna vo Vietname a ďalšie americké intervencie v Latinskej Amerike) ale nikdy nevystúpila proti intervenciám ZSSR (Československo, Afghánistan, Kambodža). Vo viacerých západných krajinách sa mierové hnutie postavilo proti vietnamskej vojne. Napríklad Socialistická nemecká študentská únia, ktorú viedol Rudi Dutschke, usporiadala vo februári 1968 v západnom Berlíne veľký vietnamský kongres, ktorý sa skončil najväčšou demonštráciou proti tejto vojne dovtedy. V súvislosti s touto opozíciou sa v západnom Nemecku značne rozšírila výhrada svedomia. V roku 1968 okolo 12 000 brancov odmietlo zúčastniť sa vojenského výcviku a celkový počet výhrad sa do roku 1972 strojnásobil.
S vývojom nových druhov zbraní, ale najmä od zmrazenia vzťahov medzi superveľmocami v dôsledku rozhodnutia NATO z 12. decembra 1979 a invázie Sovietskeho zväzu do Afganistanu 25. decembra 1979, sa objavilo nové, širšie a rozmanitejšie mierové hnutie v západnej Európe. Od roku 1977 vyvolal vývoj neutrónovej bomby v Spojených štátoch celosvetový vzostup mierového hnutia. Mnoho ľudí vnímalo predpokladanú schopnosť ničiť život, ale chrániť budovy a materiály ako „zvrhnutie ľudského myslenia“ (Egon Bahr). S príchodom Novej ľavice v polovici 60. rokov v Západnej Európe sa význam WPC v západnom mierovom hnutí znížil a práve naopak Nová ľavica získavala priaznivcov ja na Východe.
Rozpad Sovietskeho zväzu v 90. rokoch a takmer úplná strata finančných zdrojov spôsobila faktické zrútenie WPC. Sídlo vedenia sa presunulo do Grécka a WPC sa stala nepočetnou organizáciou so zanedbateľným politickým vplyvom.
František Alexander Kišiday
ThDr. František Alexander Kišiday (* 22. september 1940, Kalinovo – † 24. august 1987, pochovaný v Obišovciach) bol slovenský rímskokatolícky kňaz a teológ, priekopník religionistiky na Slovensku.
Za kňaza bol vysvätený 23. júla 1963, pôsobil najprv ako kaplán v Zborove a v Bardejove (1965). Od roku 1966 bol farským administrátorom v Družstevnej pri Hornáde a od roku 1973 vo Fričovciach. V roku 1977 sa stal farárom v Jarovciach.
Bol docentom fundamentálnej teológie na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte (vtedy mimo zväzku UK).
V časopise Duchovný pastier publikoval viaceré religionistické práce.
Anna Miloslava Čajaková
Anna Miloslava Čajaková (* 1. jún 1888, Martin, Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko – † 16. august 1981, Banská Bystrica, ČSSR, dnes Slovensko) bola slovenská kultúrna pracovníčka a spolková funkcionárka, predstaviteľka zahraničného prvého československého odboja.
Pôsobila ako krajanská pracovníčka v Chicagu v štáte Illinois v Spojených štátoch, kde spoluzaložila viaceré spolky a organizácie. Pracovala v Evanjelickej jednote, spevokole Lipa a v Slovenskej lige v Amerike. Organizovala rôzne zbierky a slávnosti. Publikovala vo viacerých krajanských časopisoch. Spolu s manželom Jánom Miloslavom Čajakom žili od roku 1919 v Banskej Bystrici. S organizáciou Sokol boli spoluvlastníkmi kina. V roku 1923 vítala v Banskej Bystrici prezidenta Tomáša Garriguea Masaryka. Postupne s manželom adoptovali a vychovali 32 detí, pretože vlastné nemali. Život dožila v Banskej Bystrici u chovanice Márie Lauríkovej. Je pochovaná s manželom v Banskej Bystrici vedľa svojej učiteľky a priateľky Terázie Vansovej.
Kismet (islam)
Kismet (tur. < perz. < arab.) je v islame neodvratiteľný osud. Je to Božia vôľa, vôľa Alahova.
Svančina
Svančina (svansky ლუშნუ ნინ/შკა̈ნ, lušnu nin/šḳän; gruzínsky სვანური ენა, svanuri ena) je juhokaukazský jazyk, ktorým hovorí asi 15 000 – 30 000 ľudí v Gruzínsku v údolí riek Enguri, Cxenis-c̣q̇ali a Ḳodori, v horách v Svaneti v okrese Mestia a Lentekhi. Odhaduje sa, že asi 2500 Svanov žije v Abcházsku.
Akordeón
thumb Akordeón je hudobný nástroj, pri ktorom sú zdrojom zvuku kovové jazýčky, rozochvievané prúdom vzduchu. Ten je získavaný pohybom mechu. Pre ovládanie nástroja slúžia dve skupiny klávesov. Akordeón patrí medzi aerofóny.
Svančina
Svančina je najviac vyhradený juhokaukazský jazyk a nie je zrozumiteľná s ďalšími jazykmi patriacich do tejto jazykovej skupiny (gruzínčina, lazčina, mergelčina). Predpokladá sa, že svančina sa izolovala 2000 rokov pred naším letopočtom, teda asi o 1000 rokov skôr než sa diferencovala gruzínčina.
Svančina je ohrozeným jazykom, nemá žiadny písomný štandard a nie je oficiálne podporovaný. Svanovia používajú svančinu len v ústnom styku v rodinnom kruhu, inak hovoria gruzínsky. Počet ľudí ovládajúcich svančinu prudko klesá, ovláda ju iba veľmi málo mladých ľudí.
Akordeón
Dejiny
Akordeón sa prvýkrát v dejinách objavil roku 1829. Vtedy si dal viedenský výrobca nástrojov Demian patentovať nástroj – Accordion. Nástroj vznikol zdokonalením Buschmannovej handäoliny, ktorá bola vynájdená v roku 1812. Ale v mnohých štátoch sa na dlhú dobu vžil názov harmonika (harmonika bolo súhrnné označenie nástrojov približne o sto rokov starších, založených na celkom inom princípe). V týchto štátoch sa ale slovom harmonika označovali nástroje ako sú händaolina, accordion, bandonion atď. Z týchto nástrojov sa dnes uplatňuje hlavne akordeón. Ide o chromatický nástroj rovnako-zvučný. Z hľadiska širšieho rozdelenia nástroja sa dá akordeón považovať za aerofón, najviac ho však vystihuje označenie idiofon. V akordeóne vzniká tón kmitaním jazýčkov, ktoré sú rozkmitávané prúdiacim vzduchom, ktorý je buď nasávaný, alebo vytlačovaný mechom akordeónu.
Svančina
V roku 1864 bola vytvorená svanská azbuka, ktorá sa však v praxi nikdy nepoužila. Svančina sa môže písať gruzínskym písmom.
Akordeón
Klávesový akordeón
Pianový alebo klávesový akordeón má v diskantovej časti klaviatúru s rozsahom väčšinou od dvoch do troch oktáv.
AM 1316-241
AM 1316-241 je názov dvoch prekrývajúcich sa galaxií objavených Hubbleovym vesmírnym ďalekohľadom. Predpokladá sa, že tieto galaxie sú vo vzájomnej interakcii.
Svančina
а б в г ҕ д е ж ђ з ӡ h i к ӄ л м н о п ҧ q р с т ꚋ у х х́ ц წ f ш ѵ
Dialekty (nárečia)
Svančina sa delí na tieto nárečia a podnárečia. Medzi jednotlivými nárečiami sú značné rozdiely v syntaxe a morfológii.
Plaveč (okres Stará Ľubovňa)
Plaveč je obec na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa.
Symboly obce
Predpokladaný vznik prvého pečatidla obce môžeme datovať už do začiatku 14. storočia. Po dosiahnutí výsad zemepanského mestečka v 15. stor. Plaveč obecné pečatidlo už určite mal, aj keď sa nezachovalo. Na pečatidle zo 16. stor. je symbol sv. Margity, ktorá je zobrazená s mečom v pravej ruke a s drakom pod nohami. Ten istý symbol sa nachádza aj na pečatidle z 19.storočia z roku 1868.
Zástava obce
Zástavu obce Plaveč tvorí päť pozdĺžnych pruhov: červený, žltý, biely, žltý a červený.
Pečať obce
Pečať obce Plaveč je okrúhla, uprostred so symbolom obce Plaveč a kruhopisom OBEC PLAVEČ.
Dejiny
Najstaršia správa o obci je z roku 1269, keď kráľ Belo IV. dal rytierovi Bohumírovi dedinu Trstené v Liptove za jeho dovtedajšie dediny Plaveč a Žehru. Z nej vyplýva, že dedina jestvovala už pred 12. storočím, pri ktorej okolo roku 1100 uhorský kráľ Koloman usadil vysunutú stráž Plavcov (Polovcov) na ochranu hraníc Uhorska, od ktorých staršia dedina dostala nové pomenovanie Plaveč. Odvtedy až do 2. polovice 13. storočia bola spolu so svojím okolím majetkom uhorskej koruny.