cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dejiny slovenčiny
Obdobie matičného spisovného úzu (1919 – 1945)
V druhej polovici obdobia matičného spisovného úzu pribudla k možnostiam regulovania a ustaľovania kodifikácie spisovnej slovenčiny vedeckovýskumná forma. Práca sa sústreďovala v jazykovednom odbore Matice slovenskej. Cieľom bolo preskúmanie možnosti pravopisnej reformy, príprava novej pravopisnej príručky a reprezentatívneho slovníka spisovnej slovenčiny. Z úvah o pravopisnej reforme pozornosť verejnosti upútal návrh vrátiť sa k štúrovskému pravopisu, t. j. bez ypsilonu s označovaním mäkkosti ď, ť, ň, ľ. V nových Pravidlách slovenského pravopisu (1940) sa však návrh nerealizoval. Tieto Pravidlá v zásade kodifikovali matičný spisovný úzus s menšou revíziou starších puristických zásahov do spisovnej lexiky. Realizovali sa aj práce na slovníku spisovnej slovenčiny, ale pre vojnové a povojnové udalosti vyšiel len jeden zväzok
Gelsesziget
Gelsesziget je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Nagykanizsa.
Má rozlohu 498 ha a žije tu 262 obyvateľov (2007).
Blok s
Blok s je blok periodickej tabuľky chemických prvkov, ktorý sa skladá z dvoch skupín, alkalické kovy a kovy alkalických zemín vrátane vodíka a hélia.
Tieto prvky majú elektróny s najvyššou energiou umiestnené v orbitáloch s. S výnimkou vodíka a hélia, veľmi ochotne tieto elektróny uvoľňujú pri vzniku katiónov. Hélium patrí medzi inertné plyny a nie sú známe žiadne jeho zlúčeniny.
Ostatné prvky bloku sú veľmi reaktívne, ide o silné redukčné činidlá. Reagujú prudko s vodou, okrem horčíka a berýlia za vzniku vodíka a príslušného hydroxidu, preto musia byť udržiavané pod vrstvou inertného uhľovodíku alebo pod argónom.
Henrich IV. (Svätá rímska ríša)
Henrich IV. (* 11. november 1050, Goslar – † 7. august 1106, Liège) bol rímsky kráľ (10561106) a od roku 1084 rímsko-nemeckým cisárom.
Zmyslovosť
Zmyslovosť je jedna zo schopností v oblasti poznania prijímať pocity ako funkcie zmyslov, prostredníctvom ktorých dochádza ku kontaktu s telesným a telesne vnímateľným svetom. Zachytáva jednotlivé a konkrétne a je pritom bytostne receptívna, nie však celkom pasívna, ale aktívna podľa povahy vnemu.
Henrich IV. (Svätá rímska ríša)
Život
Henrich sa pravdepodobne narodil v kráľovskom paláci v dolnosaskom Goslare ako syn cisára Henricha III. zo sálskej dynastie a jeho druhej manželky Anežky z Poitou. Už vo svojich štyroch rokoch bol – ešte za života svojho otca – 17. júla 1054 korunovaný za kráľa.
Zmyslovosť
Zmyslovosť je podľa Immanuela Kanta jeden z dvoch zdrojov ľudského poznania (vedľa umu) tvorený empirickými alebo zmyslovými vnemami, zložka vedomia, jeden zo základných momentov poznávania, ktorý spočíva vo vnímaní, v zmyslovej skúsenosti. Zmyslovosť je receptivita našej poznávacej schopnosti.
Henrich IV. (Svätá rímska ríša)
Život
Po nečakanej smrti otca v roku 1056 bol bez problémov uznaný za jeho nástupcu, pričom regentstvo nad neplnoletým chlapcom pripadlo jeho matke Anežke. Tá však nedokázala zabrániť tomu, aby skutočnú moc prebrali najvplyvnejšie kniežatá, ktorí pre seba ukoristili cisárske územia a statky. Sám Henrich slúžil ako bábka. Nakoniec sa ho zmocnil kolínsky arcibiskup Anno II., keď vylákal dvanásťročného chlapca na prehliadku lode, s ktorou odrazil od brehu a zabránil Henrichovi v úteku. Anno si vďaka tomuto ťahu vynútil pozíciu regenta mladého kráľa a odstavenie cisárovnej-vdovy od moci, cenou bola strata dôvery Henricha k svojim blízkym.
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 (súpisky)
Toto sú súpisky jednotlivých tímov na Majstrovstvách Európy vo futbale 2016.
Henrich IV. (Svätá rímska ríša)
Život
Jeho radcovia sa nechceli svojho vplyvu vzdať ani potom, kedy bol Henrich vyhlásený v roku 1065 za dospelého. Henrich musel ťažko dobývať späť cisársku autoritu a preto sa spojil s nižšou šľachtou a mestami.
Spory s pápežom
Vedľa sporov v ríši vyrástol Henrichovi silný protivník v postave pápeža Gregora VII. Ten využil chaos po smrti Henricha III. a pokúsil sa vymaniť cirkev z područia svetskej moci — vypukol spor o investitúru. Pápež menoval bez súhlasu cisára milánskeho arcibiskupa a svoje stanovisko potom podporil spisom Dictatus papae. V tom okrem iného stanovil právo pápeža cisára nielen korunovať, ale i odvolávať, a oslobodiť poddaných z prísahy cisárovi. Henrich sa nemohol vzdať právomoci obsadzovania kláštorov a biskupstiev, pretože tie často vykonávali správu ríšskych území a presadzovali cisárove nariadenia. Pápežovu snahu preto vnímal ako smrtiacu hrozbu pre svoju autoritu. S pomocou verných biskupov zbavil na synode vo Wormse v roku 1076 pápeža pontifikátu. Gregor v odpovedi uvrhol Henricha do kliatby a zbavil jeho poddaných poslušnosti ich prísahe panovníkovi. Henrich, ohrozený neposlušnosťou šľachty, musel ustúpiť.
Zmyslovosť
Látka poskytovaná zmyslovosťou je usporiadavaná vďaka čistým intuíciám alebo formám a priori, čiže vďaká času a priestoru.
Henrich IV. (Svätá rímska ríša)
Spory s pápežom
Cesta do Canossy – v roku 1077 podnikol Henrich v krutej zime, oblečený len do pustovníckeho rúcha a bosý, nebezpečný prechod cez Alpy a potom podľa legendy čakal tri dni pred hradom Canossa, než mu pápež dal rozhrešenie.
Ani toto pokorenie neprinieslo koniec sporu o investitúru. Navyše si v marci 1077 odbojná šľachta podporovaná pápežom zvolila protikráľa Rudolfa Švábskeho. Henrich zaútočil vojensky na Rím a po niekoľkých márnych pokusoch sa mu ho podarilo v roku 1084 ovládnuť. Tu dal zvoliť nového pápeža Klementa III. Gregor VII. sa uchýlil pod ochranu sicílskych Normanov, kde v roku 1085 zomrel. Po úspešnom talianskom ťažení odmenil Henrich v roku 1085 české knieža Vratislava II., ktorý sa ťaženia zúčastnil, za verné služby kráľovským titulom ad personam.
Henrich V.
thumb|left|Speyerská katedrála Henrichovi sa však nepodarilo upokojiť situáciu medzi odbojnými kniežatami. Tie získali i podporu jeho syna Konráda, za čo ho Henrich zbavil v apríli 1098 kráľovskej hodnosti. I ďalší syn, neskorší cisár Henrich V., sa postavil do čela šľachtickej opozície. Otec sa vyhol vzájomnému boju, ale bol svojim synom zajatý. Ten ho potom prinútil k odstúpeniu trónu a priznaniu previnení voči cirkvi. Ďalšiemu boji medzi otcom a synom zabránila Henrichova smrť v roku 1106.
Cisár však nemal pokoj ani po smrti. Rakva s jeho ostatkami stála päť rokov v bočnej kaplnke speyerskej baziliky, než pápež sňal kliatbu a Henrich tak mohol byť definitívne pochovaný.
Rodina
V roku 1089 sa stala jeho druhou manželkou Eupraxia Kyjevská (* 1067/1070 – † 1109). Manželstvo bolo v roku 1095 rozvedené.
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 (súpisky)
🇫🇷
Hlavný tréner: Didier Deschamps
🇷🇴
Hlavný tréner: Anghel Iordănescu
Hlavný tréner: 🇧🇦 Vladimir Petković
🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿
Hlavný tréner: Roy Hodgson
🇷🇺
Hlavný tréner: Leonid Viktorovič Sluckij
🇸🇰
Hlavný tréner: Ján Kozák
🏴󠁧󠁢󠁷󠁬󠁳󠁿
Hlavný tréner: Chris Coleman
🇺🇦
Hlavný tréner: Mychajlo Fomenko
🇵🇱
Hlavný tréner: Adam Nawałka
Hlavný tréner: Michael O'Neill
Hlavný tréner: Ante Čačič
🇪🇸
Hlavný tréner: Vicente del Bosque
🇹🇷
Hlavný tréner: Fatih Terim
🇧🇪
Hlavný tréner: Marc Wilmots
🇮🇹
Hlavný tréner: Antonio Conte
🇮🇪
Hlavný tréner: Martin O'Neill
🇸🇪
Hlavný tréner: Erik Hamrén
Hlavný tréner: Fernando Santos
🇮🇸
Hlavný tréner: Heimir Hallgrímsson & 🇸🇪 Lars Lagerbäck
🇦🇹
Hlavný tréner: Marcel Koller
🇭🇺
Hlavný tréner: 🇩🇪 Bernd Storck
Lied der Deutschen
Das Lied der Deutschen (Iné názvy: Deutschlandlied; Hoffmann-Haydn'sches Lied; slov. Pieseň Nemcov) je nemecká pieseň, ktorej tretia strofa je štátnou hymnou Nemecka.
Pieseň sa v roku 1922 stala štátnou hymnou Weimarskej republiky. V časoch Tretej ríše sa ako štátna hymna používala jej prvá strofa spolu s piesňou Horst-Wesel-Lied. Po založení Spolkovej republiky sa začala ako hymna používať len tretia sloha. Po pristúpení NDR k SRN v roku 1990 bola po dohode spolkového prezidenta Richarda von Weizsäcker so spolkovým kancelárom Helmutom Kohlom tretia sloha vyhlásená za oficiálnu štátnu hymnu Nemecka. Viedla ich k tomu skutočnosť, že prvá sloha bola stále spájaná s nacistickým Nemeckom, navyše vyjadrovala imperialistické ideály (popisovala areál, v ktorom kedysi žili (o.i.) obyvatelia s nemeckým materinským jazykom („von der Maas bis an die Memel, von der Etsch bis an den Belt“) a vyjadrovala túžbu zjednotenia Nemcami obývaných regiónov do jedného štátneho útvaru, ktorý by bol nadradený tradičnému nemeckému regionalizmu (slová „Deutschland, Deutschland über alles“ pôvodne vyjadrovali, že spoločná vlasť je nad všetky partiklarizmy, neskôr sa nesprávne vykladali ako pocit národnej nadradenosti a tento mýtus sčasti je živený v zahraničí dodnes). Druhá sloha je obsahovo považovaná za umelecky málohodnotnú, okrem toho je feministickým hnutím odmietaná ako prejav podradného postavenia ženy.
Text celej piesne
Über alles in der Welt,
Brüderlich zusammenhält;
Von der Maas bis an die Memel,
Von der Etsch bis an den Belt:
Deutschland, Deutschland über alles,
Deutsche Frauen, deutsche Treue,
Deutscher Wein und deutscher Sang
Ihren alten, schönen Klang,
Uns zu edler Tat begeistern
Unser ganzes Leben lang
Deutscher Wein und deutscher Sang!
Einigkeit und Recht und Freiheit
Für das deutsche Vaterland!
Brüderlich mit Herz und Hand!
Sind des Glückes Unterpfand:
Blüh im Glanze dieses Glückes,
Blühe, deutsches Vaterland!
Externé odkazy
Melódiu si môžete vypočuť na tejto stránke (lta)
Tomaševič I-110
Tomaševič I-110 bol prototyp sovietskeho ťažkého stíhacieho lietadla s dlhým doletom z 2. svetovej vojny. Prototyp vznikol v roku 1942 v konštrukčnej dielni D. L. Tomaševiča, ktorý bol údajne nepriateľom ZSSR, preto pracoval pod dohľadom NKVD. Stroj mal mať silnú výzbroj, dobrú pasívnu ochranu a mal byť nenáročný na výrobu. Nedostatky boli však s dodávaním motorov M-107P, ktoré sa v tom čase ešte sériovo nevyrábali. Lietadlo tak zostalo iba prototypom, aj keď letové skúšky v roku 1943 dopadli dobre.
Vo svojej kategórii to bolo najťažšie sovietske lietadlo svojej doby.
Juvigny (Aisne)
Juvigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
PSP
PSP môže byť:
Bystrý potok (prítok Neresnice)
Bystrý potok je potok na Strednom Pohroní, v juhozápadnej časti okresu Zvolen. Je to ľavostranný prítok Neresnice, meria a je tokom V. rádu. Krátky úsek v okolí prameňa leží na území okresu Banská Štiavnica, pričom pramenná oblasť je súčasťou prírodnej rezervácie Gajdošovo a horný tok tečie územím CHKO Štiavnické vrchy.
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Skalka, východojuhovýchodne od obce Banský Studenec, severovýchodne od kóty v nadmorskej výške cca  Od prameňa tečie sprvu na východoseverovýchod cez chránené územie Gajdošovo, v lokalite Kuracia sa stáča na sever a preteká Bystrou dolinou. Tu priberá ľavostranný prítok z východného svahu Skalky, ďalej sa stáča na severovýchod a sprava priberá prítok z oblasti Rebecanu. Následne tečie na krátkom úseku na sever, zľava priberá Drieňovú, potom mení smer toku na severovýchod a na hranici CHKO Štiavnické vrchy priberá krátky ľavostranný prítok vznikajúci SSV od kóty. Vzápätí sa stáča na východ, preteká popri chate Bystré na pravom brehu a zároveň vstupuje do Pliešovskej kotliny. Na dolnom toku už tečie viac východoseverovýchodným smerom, zľava ešte priberá občasný prítok vznikajúci južne od kóty a koryto sa niekoľkokrát vlní. Severne od obce Dobrá Niva sa vlieva v nadmorskej výške cca do Neresnice.
Vanavana
Vanavana je malý atol vo juhovýchodnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Tureia, ležiaci približne na východ a taktiež známy atol Mururoa, vzdialený iba necelých  na juh. Od Tahiti je Vanavana vzdialený. Na dĺžku meria iba a v najširšom mieste. Má ovoidný tvar a po obvode je takmer úplne uzatvorený súvislým pásom súše, prerušeným len na východnej a západnej strane úzkymi prietokmi. Voda v lagúne je preto podstatne slanšia ako v oceáne. Je trvale neobývaný, aj keď na severnom konci atolu sú zvyšky stavieb a známky ľudskej činnosti.
História
Atol objavil britský moreplavec Frederick Beechey, 25. januára 1826 na lodi Duff. Našiel ho neobývaný, ale so známkami nedávnej aktivity ľudí. Nazval ho „Barrow Island“. V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 20 obyvateľov.
Fauna
Na atole žije aj vzácny endemický vták Chevalier des Tuamotu (Prosobonia parvirostris). .
Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Tureia, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoaa Tematangi.
Šemšiansky potok
Šemšiansky potok je potok v západnom Above, na území okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Čečejovského potoka, meria 9,3 km a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení v juhovýchodnej časti Volovských vrchov na juhojuhovýchodnom svahu Bielej skaly (597,3 m n. m.) v lokalite Panský les, v nadmorskej výške približne 460 m n. m.
Ústie
Do Čečejovského potoka sa vlieva juhojuhovýchodne od obce Paňovce v nadmorskej výške cca 225 m n. m.
Závada (okres Topoľčany)
Závada je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Poloha
Nachádza sa na úpätí Považského Inovca a rozhraní s Nitrianskou pahorkatinou. Leží asi 8 km severozápadne od Topoľčian. Obcou preteká potok Slivnička.
História
V prvej písomnej zmienke o obci z roku 1332 je obec pomenovaná "Zabeti", v písomnej zmienke z roku 1390 "Zawada". Z roku 1570 sú v Závade zmienky o mlyne a 4 usadlostiach. Obývalo ju vtedy 15 rodín. Roku 1715 bolo v Závade zaznamenaných 14 žijúcich rodín (niektoré zdroje uvádzajú číslo 15 spojené s rokom 1714) v súpise obcí spadajúcich pod vtedy nového vlastníka topoľčianskeho panstva, Petra Berényiho. Udáva sa, že r. 1781 bolo v obci 6 mlynárov a 11 iných remeselníkov. Podľa prvej podrobnej celouhorskej štatistiky vykonanej za vlády Jozefa II. v roku 1786 bolo v Závade 69 domov, v ktorých žilo 78 rodín. Celkový počet obyvateľstva bol 534 ľudí. Obyvatelia sa zaoberalo poľnohospodárstvom a vinohradníctvom.
Obyvatelia obce sa zúčastňovali Slovenského národného povstania.
Populácia
Roku 1910 obec mala 509 obyvateľov, r. 2001 653 z jej 669 obyv. bolo slovenských, r. 2011 583 z 591.
Pamätihodnosti
Medzi najstaršie objekty patrí tzv. „Bajzíkov Mlyn“, ktorého základy siahajú až do polovice 16. storočia.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1808 postavený v barokovom štýle, jednoloďová stavba, na návrší v severozápadnej časti intravilánu obce. Jeho história siaha až do roku 1778, kedy sa na danom mieste rozhodlo pre stavbu väčšej kaplnky sv. Františka z Assisi, ktorá bola následne aj roku 1780 dokončená. (Jej patrocínium je spojené s bratstvom sv. Františka Serafského (t.j. Assiského), spoločenstvom zameraným okrem duchovnej aj na vzdelávaciu a charitatívnu činnnosť, ktoré v Závade vzniklo začiatkom 18. storočia a bolo pod kuratelou františkánskeho kláštora v Beckove.) Pre nárast obyvateľstva však v týchto rokoch nadišlo k rozhodnutiu túto sakrálnu stavbu značne rozšíriť a používať ako hlavný kostol, ako aj bolo spomínanému roku 1808 vykonané a táto významná stavba viditeľná až z Velušoviec dostala približne dnešnú podobu. Na východnej empore tohto kostola je umiestnený jednomanuálový píšťalový organ.
Fernando Alonso
Fernando Alonso Díaz (* 29. júl 1981, Oviedo) je španielsky pilot Formuly 1, dvojnásobný majster sveta z rokov 2005 a 2006. Okrem toho zvíťazil 2x na pretekoch 24-Le Mans a k získaniu tzv Triple Crown of Motosport mu chýba iba víťazstvo z Indianapolis 500.
Alonso začal s pretekaním na motokárach v 3 rokoch. V rokoch 1994 – 1997 sa stal majstrom Španielska a v roku 1996 aj majstrom sveta. Svoj debut v F1 absolvoval v roku 2001 v tíme Minardi. Po prestupe k Renaultu plnil v roku 2002 iba úlohu testovacieho pilota. V roku 2003 sa stal hlavným pilotom tímu. 25. septembra 2005 sa stal najmladším šampiónom v histórii (tento rekord bol v ďalších rokoch prekonaný Lewisom Hamiltonom a Sebastianom Vettelom). Nasledujúci rok svoj titul obhájil a stal sa najmladším dvojnásobným majstrom sveta (toto prvenstvo držal až do roku 2011, kedy bol prekonaný Sebastianom Vettelom). Na rok 2007 podpísal zmluvu s McLarenom. V sezónach 2008 a 2009 sa vrátil k tímu Renault a v roku 2010 sa pripojil k Ferrari, s ktorým podpísal zmluvu až do roku 2016. Od roku 2015 jazdil pre McLaren. V roku 2018 ale svet F1 opustil a zameral sa na iné série. 2x vyhral 24-Le Mans, súťažil aj v sériach Indianapolis 500, 24 hodín - Daytona alebo Rallye Dakar.
Pre rok 2021 sa vracia do F1,  bude jazdiť za tím Alpine (niekdajší Renault), s ktorým získal svoje 2 majstrovské tituly. Je považovaný za jedného z najlepších pilotov všetkých čias. Je neslávne známy aj vďaka jeho horkokrvnej a konfliktnej povahe, s ktorou mali problémy viacerí šéfovia tímov F1. Jeho prezývka je ''El Nano.
Minardi (2001)
Alonso sa stal 3. najmladším jazdcom na štarte veľkej ceny F1 keď absolvoval svoj debut v tíme Minardi vo Veľkej cene Austrálie. V sezóne 2001 mal tím Minardi nového majiteľa- Paula Stoddarta. Auto bolo pomalé a nespoľahlivé, napriek tomu sa Alonsovi podarilo porážať svojho tímového kolegu. Alonso mal možnosť jazdiť v roku 2002 za tím Sauber, ale ten sa dohodol s Brazílčanom Felipe Massom. Jeho manažér Flavio Briatore začal plánovať Alonsov prestup do tímu Benetton namiesto Jensona Buttona. Neskôr oznámil, že Alonso bude plniť úlohu testovacieho pilota v tíme Renault v roku 2002.
Alonso skončil 23. v pohári jazdcov so ziskom 0 bodov. Najlepší výsledok roku bolo 10. miesto v GP Nemecka.
Renault (2003 – 2006)
2003
V roku 2002 plnil Alonso úlohu testovacieho pilota v tíme Renault (ktorý odkúpil Benetton) a natestoval 1,642 kôl. V sezóne 2003 sa stal druhým jazdcom tímu vedľa Jarna Trulliho. Rozhodnutie nasadiť Alonsa do auta bolo kritizované. Tím sa tak rozhodol pre Alonsove skúsenosti z testovania. V GP Brazílie mal ťažkú nehodu po tom, čo prehliadol dvojité žlté vlajky a nabúral do nečistôt, ktoré zostali na trati po nehode Marka Webbera.
V Malajzii sa stal najmladším držiteľom pole position a vo Veľkej cene Maďarska najmladším víťazom pretekov. V pohári jazdcov skončil 6. s 55 bodmi a štyrmi pódiami.
2004
V roku 2004 Alonso pokračoval v tíme Renault. Získal 4 pódiá v Austrálii, Francúzsku, Nemecku a Maďarsku. Vo Francúzsku skončil 2. po zisku pole position. Jeho tímového kolegu Jarna Trulliho nahradil na posledné 3 preteky bývalý majster sveta Jacques Villeneuve. Alonso skončil sezónu na štvrtom mieste s 59. bodmi.
2005
Pre sezónu 2005 sa Alonsovým tímovým kolegom stal Talian Giancarlo Fisichella. V Austrálii skončil tretí po štarte z 13. miesta. Ďalšie dva preteky v Malajzii a Bahrajne vyhral z pole position. Tretie víťazstvo v sezóne získal vo veľkej cene San Marína. Dokonca sezóny ešte vyhral 2x preteky v Nemecku, Francúzku a Číne. V sezóne 2005 nakoniec získal titul majstra sveta, kedy v priamom súboji porazil Kimiho Räikkönena jazdiaceho na McLarene. Stal sa tak najmladším majstrom sveta v histórii F1.
2006
Pre rok 2006 bol jeho najväčším súperom 7-násobny majster sveta F1 Michael Schumacher jazdiaci za tím Ferrari. Alonso tak v boji o titul vyzval jedného z najlepších. Titul si zabezpečil až v posledných pretekoch šampionátu. Obhájil tak titul a stal sa dvojnásobným majstrom sveta F1. V roku 2006 tiež po prvýkrát triumfoval na legendárnej trati v Monaku, ale taktiež aj na domácej Veľkej cene Španielska. Pre ďalšiu sezónu sa upísal tímu McLaren, v ktorom v minulosti jazdil aj jeho veľký idol Ayrton Senna.
McLaren (2007)
2007
Alonsove vyhliadky na zisk tretieho titulu vyzerali na začiatku sezóny veľmi sľubne. Dostal dobrú techniku a spočiatku to vyzeralo, že jeho tímový kolega Lewis Hamilton bude robiť Alonsovi tímovú dvojku, aby mu dopomohol k zisku titulu. Hamilton ale podával lepšie výkony než sa čakalo. Situácia v tíme McLaren sa začala vyhrocovať, nastali viaceré nezhody medzi jazdcami a vedením tímu. Alonso požadoval rolu tímovej jednotky, čo samozrejme Hamilton nechcel dopustiť. U vedenia tímu začal byť viac preferovaný Hamilton, nakoľko v tíme chceli mať skôr britského jazda. V tejto sezóne sa dokonale uplatnilo príslovie „Kde sa dvaja bijú, tretí vyhráva“. Súperenia a nezhody oboch jazdcov využil Kimi Räikkönen z Ferrari, ktorý si víťazstvom na poslednej veľkej cene zabezpečil prvé miesto v poradí šampionátu o jeden bod pred Alonsom a Hamiltonom. Alonso podľa očakávania po sezóne opustil tím a vrátil sa späť do Renault.
Renault (2008 – 2009)
2008
Po interných konfliktoch v McLarene sa Fernando vrátil do tímu, kde predtým získal dva tituly majstra sveta. Renault už ani zďaleka nemal tak rýchle auto ako počas majstrovských rokoch a bojoval viac menej v strede poľa. Alonso ale aj napriek tomuto faktoru získal v sezóne dve víťazstva, jedno druhé miesto a 5x skončil na štvrtom mieste. V celkovom poradí si zaistil slušnú 5.priečku.
2009
Sezóna 2009 bola pre Alonsa a celý Renault veľkým trápením. Auto výrazne zaostávalo za konkurenciou zo stredu poľa a Alonso s ním získal iba jedno pódium. Už počas roka sa pre ďalšiu sezónu upísal legendárnej značke Ferrari. Išlo tak o jeho druhú rozlúčku s Renaultom.
Ferrari (2010 – 2014)
2010
Aj keď mal Alonso viacero ponúk, pridať sa k Ferrari bola jasná voľba od začiatku. Je to predsa TOP tím, za ktorý chce jazdiť snáď každý jazdec F1. Jeho majstrovské ambícii započali na jednotku, keď vyhral hneď debutové preteky v červených farbách. V priebehu sezóny sa ale ukazuje, že Ferrari trochu začína zaostávať za RedBullom a z časti aj za McLarenom. Alonso aj napriek tomu získa ešte ďalšie 4 víťazstva, vrátane triumfu na okruhu v Monze, ktorý je tak povediac domovom fanúšikov Ferrari (Tifosi). Pred rozhodujúcou veľkou cenou má Alonso majstrovské karty vo svojich rukách. Titul však okrem neho ešte môžu získať ďalší 4 jazdci - Jenson Button, Lewis Hamilton (obaja - McLaren), Mark Webber a Sebastian Vettel (obaja Red Bull Racing). Alonsa o titul pripraví strategická chyba jeho inžinierov. Titul tak premiérovo získal Nemec Sebastian Vettel.
2011
Antonín Procházka
Antonín Procházka môže byť:
Fernando Alonso
Ferrari (2010 – 2014)
Ferrari sa v roku 2011 začína veľmi trápiť s výkonom motoru. Podpíše sa to aj na výkonoch Alonsa. Ten ale aj napriek slabšiemu autu dokáže vyhrať jedny preteky na legendárnom Silverstone a bude pravidelným zberateľom pódiových umiestnení. V celkovom poradí obsadí Španiel štvrtú priečku.
2012
Táto sezóna sa do dejín zapíše ako sezóna, v ktorej podal Alonsa jeden z najlepších výkonov v histórii F1. Bola to sezóna, v ktorej Ferrari s Alonsom nemalo ani raz stáť na najvyššom stupienku, malo horko ťažko bojovať o pódia a už vôbec nemal Alonso a jeho auto predpoklady na to, aby bojoval o titul.
Alonso mal v celom štartom rošte až 4.najrýchlejšie auto. Znamenalo to, že až šesť pilotov má rýchlejší monopost ako on. Španiel ale aj napriek tomu bojuje počas sezóny o titul majstra sveta. V priamom súboji o titul vyzýva svojho veľkého rivala Sebastiana Vettela, ktorý ma suverénne najlepšiu techniku v celom štartovom poli. Alonso hneď v druhých pretekoch sezóny predvedie heroický výkon a stane sa víťazom Veľkej ceny Malajzie. Podobný výkon prevedie aj na trati vo Valencii pri Veľkej cene Európy a pripíše si ďalší triumf. Z pole position zvíťazí na nemeckom Hockenheimringu. Do konca sezóny ešte pravidelne zbiera umiestnenia v top3. Nevyhne sa mu však veľká dávka smoly, kedy dvakrát nedokončí preteky z dôvodu kolízie (kolízie neboli spôsobené jeho vinnou). Vettel naopak preteky nedokončí iba raz pre technickú poruchu. Alonso tak pri slabšej technike dostáva ďalšie znevýhodnenie. Napriek tomu sa ale meno nového šampióna dozvieme až na poslednej Veľkej cene v Brazílii.
Rozhodujúcu Veľkú cenu sprevádza silný dážď. Už po pár metroch nastáva na trati kolízia, pri ktorej bol aj Vettel. S obrovskou dávkou šťastia to ale jeho monopost ustojí a Nemec je schopný pokračovať. Alonso je v situácii, kedy potrebuje, čo najviac bodov, nakoľko Vettel je v rebríčku šampionátu pred ním. Ideálne by bolo víťazstvo. Fernando sa dostane na druhú priečku, príde však výjazd bezpečnostného vozidla, ktoré Alonsovi znemožní obehnúť Jensona Buttona jazdiaceho v čele pretekov. Víťazstvo by Alonsovi pridalo o 7 bodov viac do poradia šampionátu, práve tieto body sa neskôr ukážu ako rozhodujúce. Alonso dokrúži za bezpečnostným vozidlom na druhom mieste. Vettel príde do cieľa na 7.mieste a to znamená titul pre Vettela.
V nerovnomernom súboji, tak Alonso prehráva boj o titul. So slabou technikou dokázal urputne vzdorovať Vettelovi jazdiacemu na dominantom Red Bulle. Španiel ukázal neskutočnú bojovnosť a pri troche väčšom šťastí by titul získal on. Okolností ale boli naklonené jeho súperovi. Všetkým ale dokázal, že patrí medzi najlepších pilotov všetkých čias a nebol ďaleko od toho, aby navždy vyvrátil mýtus, že šampión musí mať najrýchlejšie auto.
2018
14. augusta 2018 Fernando Alonso oznámil že po 17 rokoch končí svoju kariéru v F1. Bol súčasťou tímu McLaren.
Alpine (2021 – )
2021
2022
Fernando Alonso sa rozhodol pre sezónu 2023 ísť do tímu Aston Martin. Sezónu skončil za tímovým kolegom Estebanom Oconom vďaka technickým poruchám.
WeatherTech SportsCar Championship
* Sezóna prebieha
Gétye
Gétye je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Keszthely.
Má rozlohu 666 ha a žije tu 115 obyvateľov (2007).
Rudické propadání
Rudické propadání leží v strednej časti CHKO Moravský kras severne od mesta Brna, neďaleko obcí Jedovnice a Rudice. Spolu s Býčí skálou tvoria druhý najdlhší jaskynný systém v Česku (po Amatérskej jaskyni) o celkovej dĺžke vyše 13 kilometrov.
S Rudickým prepadaním bezprostredne susedí skalný útvar Kolíbky, ktorý je obľúbeným miestom horolezcov aj filmárov.
Turizmus
Údolím Jedovnického potoka vedie z Jedovníc zelená turistická značka spojená s náučným chodníkom až k samotnému Rudickému propadání a pokračuje okolo skalného útvaru Kolíbky až do Rudíc k historickému murovanému veternému mlynu.
Značka
Značka môže byť:
Strašidelný kaštieľ
Strašidelný kaštiel alebo v novšom vydaní Pán Tragáčik a Strašidelný kaštieľ je dielo z roku 1969 od Zbigniewa Nienackeho zo série o pánu Tragáčikovi.
Dej
Ide o príbeh z Poľska. Nienacki dej zaradil na koniec novembra, kedy sú dni sychravé a krátke, a nie do obdobia letných prázdnin ako iné príbehy.
Pán Tragáčik dostane koncom roka 1967 za úlohu urobiť inventúru vo vidieckom kaštieli, ktorého majiteľ nedávno zomrel. O kaštieľ má záujem nielen ministerstvo kultúry, ale aj ktosi iný, kto v kaštieli straší a vytvára napätie. S pánom Tragáčikom odchádzajú do kaštieľa aj dvaja mladí pracovníci, ktorí len v tom roku ukončili štúdium dejín umenia. Dvojica mladých si ho však nesprávne „zaškatuľkuje“ a tak nie sú vzťahy pána Tragáčika, slečny Wiezchónovej a Bigosa práve najlepšie. Kaštieľ navyše ukrýva mnoho záhad a do priazne trojice sa dostane aj mladá a krásna slečna Marysia. Na scéne sa prvýkrát objavuje aj známy priekupník a niekdajší Tomaszov spolužiak Waldemar Batura, ktorého pán Tragáčik stretáva aj v niekoľkých ďalších príbehoch (Pán Tragáčik a záhady Fromborku, Pán Tragáčik a Neviditeľní), a ihneď v ňom vzbudí podozrenie, že niečo nie je v poriadku...
Blok p
Blok p je blok periodickej tabuľky, ktorý sa skladá z posledných šiestich skupín prvkov okrem hélia, ktoré patrí do bloku s.
Zmysluplnosť
Zmysluplnosť je naplnenosť zmyslom ako poľudšťujúcou prítomnosťou sveta v ľudskom vedomí alebo v bytí človeka, matie zmyslu, spiritualizovanosť. Opak zmysluplnosti je zmysluprázdnosť.
Lodi
Lodi (latinsky Laus Pompeia) je talianske mesto v Lombardsku, ležiace na rieke Adda. Je hlavným mestom provincie Lodi.
Dejiny
Bolo pomenované podľa konzula Gnaea Pompeia Straba. Od 4. storočia bolo sídlom biskupa. V roku 1158 bolo mesto zničené; na pôvodnom mieste ho znovu vybudoval Fridrich I. Barbarossa. 10. mája 1796 porazil Napoleon Bonaparte vojská Habsburskej monarchie v bitke pri Lodi.
Pravidlá slovenského pravopisu
Pravidlá slovenského pravopisu (skr. PSP) je jedna zo 4 záväzných kodifikačných príručiek slovenčiny. Obsahuje informácie o správnom písaní slov a tvarov, pravidlá interpunkcie, niektoré gramatické pravidlá a pravopisný slovník.
Vydania
Hoci presný názov „Pravidlá slovenského pravopisu“ kniha nesie až od roku 1991, predchádzajúce vydania s podobným názvom a obdobným obsahom sa tiež v praxi považujú za „staršie vydania“ Pravidiel slovenského pravopisu.
Obsah a vývoj
PSP z roku 1931 rámcovo vychádzali zo staršieho variantu Czamblovej kodifikácie, no príklon k češtine, respektíve k bohemizmom, ktoré v danom období prenikali do slovenčiny, je v nej väčší, systematickejší. Pri kodifikácii sa spravidla dávala prednosť javom spoločným češtine a slovenčine (vedeť, mleť, bereš), niekedy sa kodifikovalo české znenie (mučedlník, tlumiť, ohrožený) alebo sa pripúšťalo slovenské i české znenie (napríklad prášok : prášek, lakeť: lokeť, rakyta : rokyta, sloboda : svoboda a podobne). V lexike sa okrem domácej slovnej zásoby niekedy presadzovali len české slová (mluviť, nabídka, proťajší, zedník) alebo české a slovenské slová popri sebe (typ kozel: cap). V niektorých prípadoch sa žiadalo českými slovami nahrádzať hungarizmy a germanizmy (napríklad namiesto fľaša, faloš, kefa má byť láhva, klam, kartáč).
O Pravidlách, o ich kodifikácii a cieľoch sa rozprúdila diskusia. Námietky vznikli aj v časti českej inteligencie. Na Slovensku väčšia časť inteligencie vydanie Pravidiel chápala ako čin namierený proti svojbytnosti slovenského národa a dovolávala sa nápravy. Roku 1932 vznikol časopis Slovenská reč, ktorý sa stal orgánom Matice slovenskej. Program činnosti redakcie bol formulovaný ako starostlivosť o zachovanie osobitosti (svojskosti) spisovnej slovenčiny. Podľa neho v hláskosloví a tvarosloví sa treba držať matičného spisovného úzu, v syntaxi a frazeológii vzorom má byť ľudová reč a jazyk v dielach významných spisovateľov, slovník sa má budovať z domáceho fondu, slovám českého a germánskeho pôvodu sa podľa možností treba vyhýbať. Pre jazykovú prax to znamenalo dodržiavať pravopis podľa martinského spisovného úzu (prášok, lakeť, rakyta, vidieť, mlieť, koniec, beriem, berieš atď.). V lexike sa mali používať slová zaužívané v slovenčine a zavádzať slová z nárečí alebo z diel dobrých spisovateľov. Na Slovensku centrálne úrady používali bohemizované PSP, ale diela Matice slovenskej tzv. matičný úzus (Slovenská reč bola jeho extrémna podoba).
Ďalšie vydanie Pravidiel slov. pravopisu z roku 1931 pripravil H. Bartek podľa úzu Slovenskej reči (matičný úzus) ako jeho hlavný redaktor. V roku 1939 však Univerzitná komisia Bartkov návrh zamietla.
PSP z roku 1953 boli významné tým, že vykonali aj – pomerne výraznú – reformu pravopisného systému. Z hlavných bodov spomeňme: zrušenie –ly minulého času (tak ako dnes), zjednodušenie písania predložiek s / z (tak ako dnes), zmena písania predpony s-/z- (pozri nižšie), kodifikovanie dvojtvarov –ie-/-e- v genitíve plurál (napr. súken/súkien), kodifikovanie dvojtvarov napäl/napol a podobne. Cieľom týchto pravidiel bolo odstrániť niektoré (údajne) puristické tendencie a okrem toho priblížiť pravopis súdobej výslovnosti a teda oslabiť historicko-etymologický princíp pravopisu.
Tieto pravidlá vyšli v rokoch 1953–1971 vo viacerých veľkých vydaniach, lebo sa používali ako povinná školská pomôcka (v 70. a 80. rokoch ich nahradila Príručka slovenského pravopisu, v 90. rokoch sa do škôl opäť vrátili PSP). Tieto vydania neobsahovali väčšie zmeny, s výnimkou PSP z roku 1970, ktoré obsahovali zmenu písania predpôn s-/z- na dnešný stav (okrem slova smena- dnes zmena), prijatú v roku 1968.
Po dlhej prestávke, počas ktorej verejnosť stále intenzívnejšie pociťovala absenciu oficiálnej pravopisnej príručky, vyšli v roku 1991 nové PSP. Neobsahovali veľké zmeny.
Externé odkazy
PSP na stránke Jazykovedného ústavu Ľ. Štúra:
Mayet (Sarthe)
Mayet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gombosszeg
Gombosszeg je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaegerszeg.
Má rozlohu 216 ha a žije tu 47 obyvateľov (2007).
Slepánik
Slepánik (Leptotyphlops) je rod hadov z čeľade slepánikovité. Vyskytuje sa v Severnej a Južnej Amerike, Afrike a juhozápadnej Ázii.
Nusaybin
thumb|Nusaybin Nusaybin je mesto v Turecku, v provincii Mardin na hraniciach so Sýriou. Nachádza sa tu hraničný prechod do susedného sýrskeho mesta al-Kámišlí.
V staroveku sa mesto nazývalo Nisibis (o starovekých dejinách viac tam). V roku 1515 ho dobyli Osmani.
František Procházka
František Procházka môže byť:
Wetzikon
Wetzikon je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v švajčiarskom kantóne Zürich. Leží v blízkosti Pfäffikersee. Vďaka zlúčeniu s viacerými bývalými obcami je najväčším sídlom okresu Hinwil a 6. najväčším mestom v zürišskom kantóne.
Blok d
Blok je je blok periodickej tabuľky chemických prvkov, ktorý obsahuje prvky, ktoré v základnom stave majú elektróny na najvyššej hladine v orbitáli d. Často sú nazývané aj prechodné kovy.
Bannegon
Bannegon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Havran (Edgar Allan Poe)
thumb|Ilustrácia k Havranovi od [[Gustave Doré|Gustava Doré]] Havran (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je jedna z najznámejších básní Edgara Allana Poea. Po prvýkrát bola uverejnená 29. januára 1845 v novinách New York Evening Mirror. Opisuje mysterióznu polnočnú návštevu havrana u psychicky zmučeného muža, ktorý stratil svoju lásku Lenoru. Muž kladie vo svojom psychickom rozpoložení havranovi rozličné otázky, na ktoré havran odpovedá jediným naučeným slovom: Nevermore (dosl. Nikdy viac). Báseň býva považovaná za obraz psychického utrpenia, viny a pocitu bezvýchodiskovosti.
Havran je jednou z najznámejších básní americkej literatúry. Medzi jej charakteristické rysy patrí zvuková bohatosť až muzikálnosť (porov. havranom neustále opakované Nevermore), jazyková štylizácia a nadprirodzená atmosféra plná symbolov. Z týchto dôvodov sa báseň považuje za jeden z najväčších prekladateľských orieškov.
Najznámejší preklad Havrana do slovenčiny pochádza od Vladimíra Roya. Okrem neho báseň preložili aj napr. Karol Strmeň, Valentín Beniak, Jozef Urban, Ľubomír Feldek a Jana Kantorová-Báliková.
Úryvok
Otvoril som prudko oblok, a len čo som cúvol o krok,
starobylý havran vkročil do izby sťa zjavenie,
Fyzikálna značka
Fyzikálna značka je značka priradená fyzikálnej veličine.
Havran (Edgar Allan Poe)
Úryvok
iba múdro kýval hlavou, vzlietol k buste pri stene,
k bielej Palladinej buste nad dverami pri stene,
Ubolenú predstavivosť tešila tá čierna bytosť,
správala sa veľmi vážne, dôstojne a honosne.
Vravím: "Hoci rozčuchraný, no ste bez bázne a hany,
pochmúrny a starodávny ako v tajuplnom sne.
Prezraďte mi, veličenstvo, ako vaše meno znie!"
Havran kráka: "Veru nie."
(prel. Jana Kantorová-Báliková)
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016 boli v poradí 14. majstrovstvá Ázie vo futsale, ktoré organizuje Ázijská futbalová konfederácia (AFC). Konajli sa v dňoch od 10.21. februára 2016 v Taškente, v Uzbekistane, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Jordánska a Saudskej Arábie. jedenásty titul získalo 🇮🇷, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad domácim 🇺🇿. 🇯🇵, ktoré titul obhajovalo, skončilo až na delenom 7. mieste.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 2016, ktoré organizuje Kolumbia. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev.
Organizátor
Uzbekistan získal právo organizovať kontinentálny turnaj po rozhodnutí Komisie futsalu a plážového futbalu AFC a ratifikácii Výkonneho výboru AFC v marci 2015. Pôvodne mal turnaj organizovať Taiwan. Uzbekistan organizoval ázijský šampionát tretíkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 2006 a 2010, vždy v Taškente. Dejiskami turnaja boli 2 arény: Uzbekistan Stadium a Universal Stadium.
Kvalifikácia
Pozn: Kuvajt bol z turnaja vylúčený, nakoľko FIFA suspendovala Kuvajtskú futbalovú asociáciu (kuvajtská vláda zasahovala do záležitostí asociácie). Nahradila ho Saudská Arábia ako najlepšie družstvo zo západoázijskej kvalifikácie, ktoré sa na finálový turnaj nekvalifikovalo.
Jan Procházka
Jan Procházka môže byť:
Komňa
Komňa je obec v Česku v okrese Uherské Hradiště v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 566 obyvateľov, z toho 289 mužov a 277 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 41,0 roka, ženy 41,1 roka).
Kultúrne pamiatky
V obci sa nachádzajú dve malé múzeá: Obydlie miškára a Pamätník J. A. Komenského. V katastrálnom území obce na ostrohe Hrádek sa nachádza zrúcanina hradu Zuvačov.
Zhmotnená miera
Zhmotnená miera alebo materializovaná miera je merací prostriedok, ktorý počas používania trvalo reprodukuje alebo poskytuje jednu alebo viacero známych hodnôt s príslušnou presnosťou. Patrí sem napr. závažie, objemová odmerka, pravítko.
2002
Rok 2002 (MMII) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v utorok 1. januára a skončil v utorok 31. decembra.
Volžskij
Volžskij (Волжский) je mesto na ľavom brehu Achtuby, jedného z ramien rieky Volgy, v ruskej Volgogradskej oblasti, asi 20 kilometrov severovýchodne od centra Volgogradu. Patrí medzi dôležité priemyselné centrá dolného Povolžia, v meste žije okolo 300 tisíc obyvateľov.
Dejiny
Vo 14. storočí bolo na tomto území niekoľko osád Zlatej hordy. Prví ruskí osadníci sa na ľavom brehu Volgy začali usadzovať v 15. storočia. Boli to väčšinou utečenci, takzvaní bezrodnye (безродные, bez rodiny, bez priateľov) a založili rovnomennú dedinu. Tá sa neskôr rozrástla a hovorilo sa jej tiež Horná Achtuba. Po roku 1917 tu žilo asi 20 tisíc ľudí. V priebehu bitky pri Stalingrade bolo mesto prakticky celé zničené. Po 2. svetovej vojne bolo v súvislosti s výstavbou priehrady a Volžskej hydroelektrárne rozhodnuté o postavení nového mesta. 9. januára 1951 sa začali budovať základy prvého tehlového obytného domu. Na stavbe pracovali nemeckí zajatci, mesto bolo stavané v modernom štýle, obytné domy s chránenými dvormi proti horúcim letným vetrom vanúcim zo stepí. V roku 1952 bolo nové mesto pomenované na Volžskij a koncom roka malo už 10 000 obyvateľov. V roku 1954 bolo oficiálne povýšené vládnym výnosom na mesto.
Zlatín
Zlatín je potok na východnom Slovensku, na rozhraní historických regiónov Abov a Turňa, na území Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Čečejovského potoka, má dĺžku 7,4 km a je tokom VII. rádu.
Pramení na juhovýchodnom okraji Volovských vrchov, v podcelku Holička na juhozápadnom úbočí Podkovy (569,4 m n. m.) v lokalite Pod kúpeľom, v nadmorskej výške približne 400 m n. m. Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juhojuhovýchod, potom na východojuhovýchod, sprava priberá jeden a zľava dva krátke prítoky prameniace v lokalite Pod kúpeľom, ďalej zľava prítok z lokality Podkova a následne sa stáča severojužným smerom, pričom vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina. Potom priberá ľavostranný prítok zo západného okraja Nováčanského lesa, z tej istej strany vzápätí prítok z juhovýchodného svahu Podkovy, pričom prechodne tečie juhojuhovýchodným smerom. Zľava ďalej priberá prítok z lokality Kratkaníky, podteká cestu II. triedy č. 548 a na krátkom úseku tečie znovu severojužným smerom. Z ľavej strany následne priberá Kobylský potok, stáča sa juhovýchodným smerom a zľava priberá svoj najvýznamnejší prítok, Nováčanský potok. Potom už pokračuje smerom na juh, vytvára oblúk prehnutý na východ a severoseverozápadne od obce Paňovce ústi v nadmorskej výške 241,0 m n. m. do Čečejovského potoka.
Gosztola
Gosztola je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Lenti.
Má rozlohu 698 ha a žije tu 30 obyvateľov (2007).
Cena Jaroslava Seiferta
Cena Jaroslava Seiferta je české literárne ocenenie, ktoré zriadila Nadace Charty 77 v Štokholme v januári 1986 na podporu českej a slovenskej literatúry doma aj v zahraničí.
Na počesť básnika Jaroslava Seiferta, nositeľa Nobelovej ceny za literatúru, bola cena nazvaná jeho menom. Je vyhlasovaná každoročne 22. septembra v predvečer básnikových narodenín za vynikajúce beletristické dielo, vydané alebo inak zverejnené v posledných troch rokoch, výnimočne aj za celoživotné dielo v Česku alebo v zahraničí. O udelení ceny rozhoduje nezávislá porota, v ktorej zasadajú poprední spisovatelia a literárni kritici.
Juvincourt-et-Damary
Juvincourt-et-Damary je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dóri
thumb|right|Sparťan, 5. storočie pred Kr. Dóri alebo Dórovia (gr. Δωριείς - Dórieis) boli jeden zo starogréckych kmeňov.
Dejiny
Dóri sa do Grécka dostávajú medzi 14. - 12. storočím pred n.l., pravdepodobne spolu s gréckymi Epirótmi, Iónmi, Macedóncami a inými, menšími gréckymi kmeňmi, ako napr. Lokrijčania. Podľa niektorých názorov však aj kmene Epirótov, Macedóncov a Lokrijčanov patrili do dórskeho kmeňa a oddelili sa od neho až po príchode do Grécka. Dovtedy bolo Grécko obývané gréckym kmeňom Achájcov (Mykénčanov) a pôvodným obyvateľstvom Grécka - Pelasgami. Dóri boli známi ako krutý, hrubý a bojovný kmeň. Do Grécka dostali pravdepodobne z Podunajska, v čase mykénskej civilizácie už pravdepodobne sídlili na južnom Balkáne. Mykénska kultúra Achájcov a ich spôsob života bol pravdepodobne zdevastovaný prírodnou katastrofou (neúrodnosť, záplavy) alebo vzájomnými vojnami medzi mykénskymi kráľovstvami. Dóri pravdepodobne do Grécka prišli po tejto katastrofe a dopomohli k úplnému rozvratu tzv. submykénskej kultúry. Pri pri svojej invázií vytlačili časť pôvodného obyvateľstva Grécka do Anatólie (Ióni, Aeolovia, Pelasgovia, možno Frýgovia). Časť Achájcov sa vysťahovala na Cyprus. Kmeň Dórov sa usadil v južnej Tesálií, Akarnánií, južnej Aitólií, Fokide a vo väčšine Peloponézu (okrem Arkádie a časti Acháje. Neostali však iba na gréckej pevnine a neskôr kolonizovali Krétu, viaceré ostrovy v Egejskom mori, medzi nimi najvýznamnejšie boli Rodos, Kos, Kythira pri Peloponéze a Karpathos. Odtiaľto sa dostali aj na južné pobrežie Anatólie (polostrov Κεραμεικός-Keramikós, dnešná Gökova - Turecko). Dóri však neprišli do prázdnych krajov a tak asimilovali časť pôvodného obyvateľstva Grékov aj Pelasgov. Na Peloponéze volali Dóri týchto ľudí Helóti. Helóti na Peloponéze boli potomkami gréckych Achájcov a boli kruto utlačovaní Dórmi, v iných častiach Grécka sa však s nimi Dóri pomiešali. Do Grécka priniesli nový bojový štýl života a za ich doby sa v Grécku začína používať železo, no zároveň s ich príchodom upadla v Grécku vzdelanosť a znalosť písma. Kultúra sa obnovuje až od 9. stor. pred n.l. V tejto a klasickej dobe si dórski Gréci udržali bojovú a tvrdú povesť. Najslávnejšie dórske mesto bola určite mocná Sparta, rival iónskeho mesta Atény. Celkovo vzťahy medzi Iónmi a Dórmi, dvoma najsilnejšími gréckymi kmeňmi boli vyostrené. Počas Veľkej gréckej kolonizácie dórske mestské štáty kolonizovali časť Epiru, južnej a severnej Anatólie, Krymu, Bospor, Bitýniu, ostrovy Iónskeho mora a hlavne Sicíliu a južnú Itáliu, ktorá bola známa ako Veľké Grécko (Megále Hellás). Okrem Sparty boli významné mestá Dórov Megara, Korint, Kalchedón, Byzantion, Halikarnasos, Rodos, Syrakúzy, Krotón či Akragas. Rozdiely medzi jednotlivými Grékmi miznú počas helenistického obdobia a definitívne sa vytratili počas Rímskeho obdobia, čím zároveň zaniká aj dórska identita.
Dnes
Moderní Gréci, ktorí dnes odvodzujú najčistejší pôvod od Dórov sú ostrovania z dórskych ostrovov (najznámejšie Rodos, Karpathos a Kos), Cakóni a Manióti na Peloponéze, Megarčania v Atike, Sfakiančania na Kréte a Maloázijskí Gréci z polostrova Keramikos. Podľa niektorých názorov sú potomkovia Dórov aj nomádski Sarakacani zo Stredného Grécka. Všetci títo Gréci sú aj dnes známi svojou bojovnou povahou a určitú nezávislosť si všetci uhájili počas tureckej nadvlády. Ako bojovný národ sú známi aj moderní Kréťania.
Jaroslav Procházka
Jaroslav Procházka môže byť:
Čičkovský potok
Čičkovský potok je potok v Above, na území mesta Košice, kde preteká okresmi Košice I a Košice II. Je to ľavostranný prítok Myslavského potoka, meria 5 km a je tokom VI. rádu.