cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chrám Dia Olympského
Dejiny
Práce boli prerušené po zvrhnutí vlády tyranie a vyhostení Hippiasa v roku 510 pred Kr. V tom čase bola dokončená iba základová plošina a niektoré časti stĺpov a stavba zostala v tomto stave 336 rokov. Chrám zostal v období aténskej demokracie nedokončený zrejme preto, že Aténčania boli názoru, že je nehanebnosť stavať tak mohutný chrám. V Aristotelovom traktáte O politike sa chrám uvádza ako príklad toho, ako tyrania zaťažovala populáciu bremenom veľkých prác pre štát a nenechávala im žiadny čas, energiu a prostriedky na povstania. Až v roku 174 pred Kr. kráľ Antiochos IV. Epifanes z dynastie Seleukovcov, ktorý sa pokladal za pozemské vtelenie Dia, oživil projekt a poveril jeho dostavbou rímskeho architekta Decima Cossutia. Návrh bol zmenený, pričom dva rady ôsmich stĺpcov v prednej a zadnej časti chrámu nahradil tromi a po stranách umiestnil dva rady dvadsiatich stĺpov, teda celkovo 104 stĺpov. Stĺpy boli až 17 m vysoké s priemerom 2 m. Stavebný materiál bol zmenený na drahý, ale vysoko kvalitný pentalský mramor a štýl bol zmenený z dórskeho na korintský, ktorý mal byť pôvodne použitý len z vonkajšej časti veľkého chrámu. Projekt sa však v roku 164 pred Kr. po smrti Antiocha IV. znova zastavil.
Čiastočne postavený chrám bol vážne poškodený v roku 86 pred Kr. počas vyplienenia Atén Luciusom Corneliom Sullom. Počas plienenia mesta Sulla niektoré z neúplných stĺpcov prepravil do Ríma, kde boli použité v chráme Jupitera na Kapitolskom pahorku. K čiastočnému dokončenie chrámu došlo za vlády prvého rímskeho cisára Augusta, ale až nástupom Hadriána v 2. storočí po Kr. bol projekt konečne úplne dokončený, teda približne po 650 rokoch.
V rokoch 124 – 125, keď silne progrécky zmýšľajúci cisár Hadrián navštívil Atény, sa začal masívny stavebný program, ktorý zahŕňal dokončenie chrámu Dia olympského. Murovaný mramorovo-betónový areál, ktorý bol postavený okolo chrámu, vytvoril centrum starobylého mesta. Bol použitý Cossutiusov návrh s niekoľkými zmenami. Chrám bol v roku 132 po Kr. formálne venovaný cisárovi Hadriánovi a na pamiatku tejto udalosti dostal názov Panhellenios. Chrám s okolitým areálom zdobili početné sochy Hadriána a bohov zosobňujúcich Rímske provincie. Aténčania z vďaky za vystavanie chrámu zhotovili veľkú sochu Hadriána.
Guildfordská štvorka
Guildfordská štvorka bola štvorica mladých ľudí, ktorú tvorili Paul Hill, Gerry Conlon, Patrick (Paddy) Armstrong a Carole Richardsonová. Boli nespravodlivo odsúdení v Spojenom kráľovstve za bombové útoky, ktoré sa odohrali 5. októbra 1974 v guildforských krčmách Horse and Groom a Seven Star, pri ktorých zahynuli piati ľudia.
Szymon Ziółkowski
Szymon Jerzy Ziółkowski (* 1. júl 1976, Poznaň) je poľský atlét, ktorý sa venuje hodu kladivom.
Szymon Ziółkowski vyhral v roku 2000 hod kladivom na Letných olympijských hrách v Sydney. Zaujímavosťou je, že aj ženskú kategóriu vyhrala Poľka - Kamila Skolimowská.
Martin Gardner
Martin Gardner (* 21. október 1914, Tulsa, Oklahoma, USA – † 22. máj 2010, Norman) bol americký matematik a spisovateľ, špecializujúci sa na zábavnú matematiku. V rokoch 19561981 prispieval do časopisu Scientific American sériou článkov pod názvom Mathematical Games (Matematické hry). Publikoval viac ako 70 kníh.
Medzi jeho záujmy patrila aj mágia, pseudoveda, literatúra (najmä Lewis Carroll), filozofia a náboženstvo. Vytvoril pojem matemagický.
Životopis
Martin Gardner vyrastal v okolí Tulsy v štáte Oklahoma. Počas II. svetovej vojny slúžil niekoľko rokov ako gardista v americkom námorníctve. Zatiaľ čo jeho prvoradou povinnosťou bola svetelná a vlajková signalizácia, pôsobil aj ako sekretár (tajomník) kapitána lode a jeho dôstojníkov. Krátko na to sa z neho stal profesionálny spisovateľ. Po vojne navštevoval Univerzitu v Chicagu, kde získal bakalársky titul z filozofie. Na tejto univerzite pokračoval postgraduálnym štúdiom, ktoré však nedokončil. Zvyšok svojich vedomostí získal nezávisle, prostredníctvom čítania kníh a vlastného výskumu.
Niekoľko desaťročí žil Gardner so svojou manželkou Charlotte a dvomi synmi v Hastings on Hudson v štáte New York, kde si zarábal na živobytie ako nezávislý autor, publikoval knihy u viacerých vydavateľov a písal stovky článkov do rôznych časopisov. V roku 1979 on a jeho manželka odišli do čiastočného dôchodku a presťahovali sa do Hendersonville v štáte Severná Karolína, kde žili v relatívnej izolácii. Manželstvo bolo dlhé a šťastné až do smrti Charlotte v roku 2000.
Rekreačná matematika
Martin Gardner sa veľkú časť 20. storočia, v Spojených štátoch viac-menej samostatne, zaujímal o rekreačnú matematiku. Je dobre známy svojim niekoľko desaťročí trvajúcim úsilím v oblasti populárnej matematiky a vedeckej žurnalistiky, najmä svojimi stĺpčekmi Matematické hry v časopise Scientific American. Stĺpček "Matematické hry" vychádzal od roku 1956 do roku 1981 a širokému publiku objasnil mnoho tém zahŕňajúcich:
V roku 1981, keď Gardner odišiel na dôchodok, jeho stĺpec nahradili Metamagické témy Douglasa Hofstadtera, ktorých názov bol anagramom k Matematickým hrám. Gardner tiež koncom 70-tych a začiatkom 80-tych rokov písal puzzle stĺpce pre časopis (Isaac) Asimov´s Science Fiction.
Pseudoveda
Gardnerov nekompromisný postoj k pseudovede z neho urobil jedného z popredných svetových anti-pseudovedných diskutérov druhej polovice 20. storočia. Jeho kniha Fads and Fallacies in the Name of Science (1952, revidovaná v roku 1957) je klasickou a zárodočnou prácou hnutia skepticizmu. Preskúmava nespočetné množstvo pochybných postojov a projektov ako fletcherizmus, kreacionizmus, ekologické poľnohospodárstvo, Charles Fort, Rudolf Steiner, dianetika, neidentifikovateľné lietajúce objekty, prútikárstvo, mimozmyslové vnímanie, Batesova metóda a psychokinéza. Táto kniha a jeho ďalšie snahy (Science: Good, Bad and Bogus, 1981; Order and Surprise, 1983, atď) si našli v oblasti fringe science (t. j. vedná disciplína zaoberajúca sa všetkým, čo zvyšok sveta odmieta uznať za skutočné) množstvo odporcov a antagonistov, s ktorými Gardner viedol dialóg (verejný aj súkromný) po niekoľko desaťročí. V roku 1976 bol zakladajúcim členom Výboru pre vedecký výskum paranormálnych javov (CSICOP) a v rokoch 1983 – 2002 písal pre periodikum tejto organizácie Sceptical Inquirer stĺpčeky nazvané Notes of a Fringe Watcher (pôvodne Notes of a Psi-Watcher). Tieto stĺpce boli zozbierané do piatich kníh: New Age: Notes of a Fringe Watcher (1988), On the Wild Side (1992), Weird Water and Fuzzy Logic (1996), Did Adam and Eve Have Navels (2000), a Are Universes Thicker than Blackberries (2003). Nezvyčajne pre zakladateľa CSICOP a prominentného skeptika paranormálnych javov, Gardner je teista a verí v Boha, aj keď kritizuje organizované náboženstvo. Gardner povedal, že si cení parapsychologický a ďalší výskum paranormálnych javov rovnako ako láskavého Boha a hľadanie znamení a zázrakov. Tvrdí, že cíti, že je možné, aby boli modlitby skutočne vyslyšané. Môžu neustále pôsobiť na matematické pravdepodobnosti.
Náboženské a filozofické záujmy
Gardner bol neustále fascinovaný náboženskou vierou. Opakovane písal o tom, v čo verili známe osobnosti ako Robert Maynard Hutchins, Mortimer Adler, William F. Buckley, Jr., a či ich viera bola logicky konzistentná. V niektorých prípadoch obviňuje prominentné náboženské osobnosti, ako napríklad Mary Barker Eddy-ovú, z toho že ich tvrdenia nie sú ničím podložené. Vo svojom polo-autobiografickom románe The Flight of Peter Fromm vykresľuje tradičného protestantského muža bojujúceho za svoju vieru, skúma vzdelanosť a intelektuálne pohyby 20. storočia a nekompromisne odmieta kresťanstvo, zatiaľ čo zostáva veriacim. Popisuje svoju vlastnú vieru ako filozofický teizmus inšpirovaný teológiou filozofa Miguela de Unamuno. Zatiaľ čo Gardner kritizuje organizované náboženstvo, stále verí v Boha a tvrdí, že jeho viera nemôže byť z nijakého logického dôvodu potvrdená alebo vyvrátená. V tom istom čase je však skeptický k tvrdeniam, že Boh komunikuje s ľudskými bytosťami prostredníctvom slovných alebo telepatických zjavení, či prostredníctvom zázrakov vo fyzickom svete. Gardnerova filozofia by mohla byť zhrnutá do niekoľkých tvrdení: Neexistuje nič nadprirodzené, a nič v ľudskej mysli alebo viditeľné vo svete nemôže prinútiť ľudí veriť v Boha. Záhada života je okúzľujúca, ale viera v Najvyššieho pramení z viery bez akýchkoľvek dôkazov. Tak či onak, s vierou a modlitbou môžu ľudia nájsť v živote väčšie šťastie ako bez nich. Ak existuje nejaký posmrtný život, potom je láskavý Boh skutočný. Citát G. K. Chestertona "[Pre ateistu] svet znamená ten najúžasnejší výtvor, ktorý bol vytvorený nikým", je jedným z Gardnerových najobľúbenejších. Gardner povedal, že sa obáva, že prirodzený charakter ľudského vedomia nie je možné spoznať, ani odhaliť, až kým jedného dňa nebude rozvinutá hlbšia fyzika ako ("základná") kvantová mechanika. V tejto súvislosti hovorí, že sa radí k prívržencom "nového mysterianizmu" ("New Mysterianism").
Literárna kritika a fikcia
Gardner je považovaný za odborníka v oblasti tvorby spisovateľa Lewisa Carrolla. Jeho anotované vydania ku Carrollovym prácam boli vydané v roku 1999 pod názvom The Annotated Alice. Jeho stanovisko bolo nedávno podrobené kritike prívržencami "Carrollovho mýtu". Gardner sa proti najznámejšej z nich – Karoline Leach – veľmi agresívne bránil v časopise Knight Letter, ktorý vydáva Severoamerická spoločnosť Lewisa Carrolla (Lewis Carroll Society of North America).
Ako dodatok ku Carrollovym knihám, Gardner publikoval Komentované vydania diel Chesterton’s The Innocence Of Father Brown a The Man Who Was Thursday, a tiež slávne básne The Rime of the Ancient Mariner, Casey at the Bat a The Night Before Christmas.
Dancing in the Dark
„Dancing in the Dark“ je skladba, ktorú napísal a nahral americký rockový hudobník Bruce Springsteen. Skladba má rýchlejšie tempo a syntetizátorové riffy a tiež obsahuje synkopy. Skladba sa udržla dva týždne na 2. mieste Billboard Hot 100 a následne sa predalo viac ako milión kópií singlu len v USA. ako prvý singel z albumu Born in the U.S.A., stala sa najväčším hitom a pomohla albumu k tomu, že sa stal jeho najpredávanejším albumom.
Záhradná ulica (Bratislava)
Záhradná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves.
Tiahne sa kolmo od Opletalovej ulice. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Rinjani
Rinjani je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Lombok, v jeho severovýchodnej časti. S výškou je to druhý najvyšší vulkán krajiny (po stratovulkáne Kerinci na Sumatre). Sopka má kónický profil, typický pre stratovulkanickú stavbu, no jej západná stena je preružená kalderou Segara Anak s rozmermi 6 × . V kaldere (konkrétne v západnej časti) sa nachádza jazero Segara Anak s hĺbkou.
História zaznamenaných erupcií sa datuje od roku 1847, išlo o stredne silné explozívne erupcie, často sprevádzané výlevmi láv. Centrom erupcií je postkalderový troskový kužeľ Barujari, nachádzajúci sa na východnom okraji kaldery. Lávy sa zvyknú vlievať do jazera, čím zmenšujú jeho plochu.
Iné projekty
.
Supersymetria
Supersymetria (často prezývaná SUSY) je v časticovej fyzike symetria, ktorá vzťahuje elementárne častice jedného spinu na iné častice, ktoré sa líšia polovicou spinu a sú známe ako superpartneri. V teórii s neporušenou supersymetriou existuje pre každý typ bozónu korešpondujúci typ fermiónu s rovnakou hmotnosťou a vnútorným kvantovým číslom a naopak.
Doteraz existuje len nepriamy dôkaz na existenciu supersymetrie. Keďže superpartneri častíc v štandardnom modeli neboli pozorovaní, supersymetria, ak existuje, musí byť porušenou supersymetriou, čo superčasticiam dovoľuje byť ťažšími než sú korešpondujúce častice v štandardnom modeli.
Ak supersymetria existuje blízko energetickej škály TeV, dovoľuje riešenie hierarchického problému štandardného modelu, t. j. skutočnosti, že hmotnosť Higgsovho bozónu podlieha kvantovým korekciám, ktoré by ju, zabraňujúc extrémne jemne vyladeným vynulovaniam medzi jednotlivými prispievateľmi, urobili tak veľkou, že by to narušilo vnútornú konzistenciu teórie. V teóriách supersymetrie na druhej strane, sú príspevky ku kvantovým korekciám pochádzajúce zo štandardného modelu častíc prirodzene vynulované príspevkami korešpondujúcich superpartnerov. Ďalšími atraktívnymi vlastnosťami TeV škály supersymetrie je skutočnosť, že umožňuje vysoko-energetickú unifikáciu slabej sily, silnej sily a elektromagnetizmu a skutočnosť, že poskytuje kandidáta na tmavú hmotu a prirodzený mechanizmus na porušenie elektroslabej symetrie.
Ďalšou výhodou supersymetrie je, že supersymetrická teória kvantového poľa môže byť niekedy v budúcnosti vyriešená. Supersymetria taktiež zapadá do väčšiny verzií teórií strún, hoci môže existovať aj ak je teória strún nesprávna.
Štandardný model minimálnej supersymetrie je jedným z najlepších kandidátov pre fyziku (okrem štandardného modelu).
História
Supersymetria dotýkajúca sa mezónov a baryónov bola po prvýkrát v kontexte hadrónovej fyziky navrhnutá v roku 1966 Hironari Miyazawom, ale jeho práca bola v tom čase ignorovaná. Začiatkom 70. rokov J. L. Gervais a Bunji Sakita (v r. 1971), Yu. A. Golfand a E. P. Likhtman (taktiež v r. 1971), D. V. Volkov a V. P. Akulov (v r. 1972), Julius Wess a Bruno Zumino (v r. 1974) nezávisle od seba znovuobjavili supersymetriu, radikálne nový typ symetrie časopriestoru a základných polí, ktorý ustanovuje vzťah medzi elementárnymi časticami rôznej kvantovej povahy, bozónmi a fermiónmi a zjednocuje časopriestor a vnútorné symetrie mikroskopického sveta.
Supersymetria najskôr vznikla v októbri 2009 v kontexte ranej verzie teórie strún Pierre Ramonda, Johna Schwarza a Andrea Neveua, ale matematické štruktúry supersymetrie boli následne aplikované na ostatné oblasti fyziky; najprv Wessom, Zuminom a Abdusom Salamom a ich spolupracovníkmi v oblasti fyziky častíc a neskôr na celý súbor odvetví, od kvantovej mechaniky až po štatistickú fyziku. Zostáva zásadnou časťou pre mnoho navrhnutých teórií vo fyzike.
Train
Train je americká pop rocková skupina pochádzajúca zo San Francisca v Kalifornii a založená v roku 1994. V súčasnosti sa skupina skladá z Patricka Monahana (spev), Jimmyho Stafforda (gitara, spev) a Scotta Underwooda (bicie, perkusie).
Skupina Train s pôvodnou zostavou vrátane Roba Hotchkissa a Charlieho Colina, rovnako ako Monahana, Stafforda a Underwooda mala veľký úspech so svojím debutovým albumom Train, ktorý bol vydaný v roku 1998 spoju s hitom „Meet Virginia“. Ich druhý štúdiový album Drops of Jupiter priniesol skupine masívnu popularitu. Hlavný singel z albumu, „Drops of Jupiter (Tell Me)“ bol medzinárodným hitom a vyhral dve ceny Grammy v roku 2002. Album bol dvakrát certifikovaný platinovou platňou v USA a Kanade a ostal najpredávanejším albumom skupiny dodnes.
Železničná trať Zvolen – Vrútky
Železničná trať Zvolen – Vrútky (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 170) je železničná trať na Slovensku, spájajúca Zvolen, Banskú Bystricu, Martin a Vrútky. Pôvodne viedla trať cez Kremnicu, no po vybudovaní úseku cez Harmanec sa jej trasovanie zmenilo cez Banskú Bystricu.
Dejiny
Pôvodná trať Zvolen – Vrútky bola súčasťou Uhorskej severnej železnice Budapešť – Salgótarján – Lučenec – Zvolen – Vrútky (prepojenie s Košicko-bohumínskou železnicou), ktorá bola uvedená do prevádzky 12. augusta 1872. Úvahy o prepojení Zvolena s Košicko-bohumínskou železnicou cez Ružomberok alebo Harmanec sa nerealizovali kvôli vysokým nákladom. Napokon bol vybratý variant vedúci cez Kremnicu.
Chór (priestor pri oltári)
Opis
V baroku môže byť chór v kláštorných kostoloch mníšsky chór umiestnený až za hlavným oltárom, alebo dokonca v samostatnej miestnosti, ktorá ku kostolu len prilieha, ale nie je už jeho súčasťou. Ďalej sa v v baroku vyvinul po technickej stránke orgán, ktorý bol umiestnený spolu s laickým zborom alebo spevákov, ako vyvýšene miesto tribúny alebo balkónu nad vstupom do kostola obrátený smerom ku oltáru, ktoré sa nesprávne označuje ako chór. Ku krátkemu oživenie použitia chóru došlo v 19. storočí. Hlavne na stavbách ktoré boli vybudovane v neogotickej architektúre.
Na Slovensku sa vyskytujú kostoly žobravých reholí, vybudované medzi koncom 13. storočia až 15. storočím, ktoré charakterizuje uplatnenie dlhého kaplnkového chóru. V prevažnej väčšine sa chór napája na jednu pozdĺžnu loď, ojedinele na pseudohalové napríklad Starý minoritský kostol v Levoči, Kostol svätého Jozefa v Solivare alebo halové trojlodie napríklad v Kostole svätého Petra z Alkantary v Okoličnom.
Hybridizácia
Hybridizácia môže byť:
Bairisch Kölldorf
Bairisch Kölldorf je v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
IMAGE
21. januára 2018 zverejnil kanadský amatérsky astronóm a rádioamatér Scott Tilley, pátrajúci po utajených družicových misiách, informáciu o zachytení signálu z neznámeho satelitu, ktorý následne stotožnil s družicou IMAGE (v tom čase už 12 rokov považovanou za nefunkčnú). Informáciu 26. januára potvrdila aj NASA s tým, že sa pokúsi dekódovať a analyzovať vysielané údaje s cieľom zistiť stav zariadení na družici.
Popis
thumb|left|Nákres družica IMAGE s menovkami prístrojov. Družicu postavila firma Lockheed Martin Missiles and Space. Prevádzkovateľom vedeckých prístrojov je Southwest Research Institute zo San Antonia, operatívnym prevádzkovateľom družice je NASA, Goddardovo centrum pre vesmírne lety.
IMAGE je rotáciou (0,5 obr/min) stabilizovaná družica typu LM100 tvare nízkeho osembokého hranola s priemerom 2,25 m a dĺžkou 1,52 m, s bokmi a dnom pokrytým slnečnými článkami dodávajúcimi priemerne 250 W elektrickej energie a dobíjajúcimi NiCd akumulátorové batérie. Je vybavená štyrmi drôtovými anténami z beryliového bronzu (priemer 0,321 mm) v rovine kolmej na os rotácie usporiadanými do tvaru kríža s rozpätím 500 m (najrozmernejšie umelé kozmické teleso) a dvoma priehradovými anténami v osi rotácie s dĺžkou 10 m (každá).
Hlavnou úlohou družice bolo štúdium globálnej štruktúry magnetosféry, najmä hlavných mechanizmov introdukcia plazmy počas magnetických búrok, vplyvu slnečného vetra na magnetosféru a spôsobu prenosu energie v magnetosférickej plazme. Výsledky meraní, použiteľné pre predpoveď geomagnetických búrok, boli, po spracovaní palubným procesorom CIDP (Central Instrument Data Processor), vysielané voľne prístupným telemetrickým vysielačom pracujúcim v pásme S (2,27 GHz, rýchlosť prenosu 2,28 Mbit/s zo záznamu alebo 44 kbit/s v reálnom čase). Vysielal cez špirálové antény so stredným ziskom, dve všesmerové tyčové antény slúžili pre príjem povelov. Hlavnými pozemnými komunikačnými stanicami boli stanice DSN (Deep Space Network) Goldstone a Madrid.
Prístrojové vybavenie
thumb|Polárna žiara, pozorovaná družicou IMAGE v oblasti vzdialeného ultrafialového žiarenia.
Crégy-lès-Meaux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jamnícke pleso (Vysoké Tatry)
Externé odkazy
náhľad|vľavo|Vpravo pod cestou je Jamnícke pleso
Baierdorf bei Anger
Žije tu obyvateľov.
Pernes-les-Fontaines (kantón)
Pernes-les-Fontaines je francúzsky kantón v departemente Vaucluse v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho šesť obcí.
Crisenoy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magdalensberg
Magdalensberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Klagenfurt-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
Estádio do Dragão
Estádio do Dragão je futbalový štadión v Porte v Portugalsku. Na tomto štadióne hráva svoje domáce zápasy klub FC Porto. Bol otvorený 14. novembra 2003. Stavba stala 98 miliónov eur. Kapacita štadiónu je 50 399 sediacich divákov.
Štadión nahradil Estádio das Antas, ktorý bol v roku 2004 zdemolovaný. V roku 2004 sa na štadióne konalo niekoľko zápasov Majstrovstiev Európy vo futbale 2004.
Anglo-egyptské kondomínium
Anglo-egyptské kondomínium alebo Anglo-egyptský Sudán bolo označenie dnešného Sudánu v rokoch 1899 – 1956. V tomto období Sudán spravovali dva štáty: susedný Egypt a Spojené kráľovstvo. Kondomínium síce znamená spoločnú správu, ale keďže aj samotný Egypt bol závislý od Spojeného kráľovstva, možno Anglo-egyptský Sudán započítavať do Britskej ríše.
Diant
Diant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2215
NGC 2215 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. novembra 1785. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,4.
Crouy-sur-Ourcq
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 2215
Leží na západnom okraji súhvezdia. Nachádza sa v nej cca 25 hviezd 11. magnitúdy a menšej. Dá sa pozorovať iba väčšími amatérskymi ďalekohľadmi.
Boussois
Boussois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bourghelles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robert Sarah
Vo Vatikáne
V októbri 2001 bol pozvaný do Vatikánu, kde sa stal sekretárom Kongregácie pre evanjelizáciu národov, ktorú vtedy viedol ako prefekt kardinál Crescenzio Sepe. 7. októbra 2010 ho pápež Benedikt XVI. menoval za predsedu Pápežskej rady „Cor Unum“, ktorá koordinuje charitatívna činnosť katolíckej cirkvi. Vo funkcii tak nahradil nemeckého kardinála Paula Cordesa. Je tak druhým vysokým činiteľom rímskej kúrie, pochádzajúcim z Afriky, ktorého menoval Benedikt XVI. Prvým bol Peter Kodwo Appiah kardinál Turkson. Dva týždne potom bolo ohlásené jeho vymenovanie za kardinála, kardinálsky biret prevzal počas konzistória 20. novembra 2010.
Dňa 24. novembra 2014 ho pápež František menoval za prefekta Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí.
Na kardinálskom konzistóriu 3. mája 2021 bol spolu s ďalšími siedmimi kardinálmi povýšený do rádu kardinálov kňazov.
Boh alebo nič
V roku 2015 vyšiel knižný autobiografický rozhovor Dieu ou rien, v ktorom vedie rozhovor s francúzskym novinárom Nicolasom Diatom o svojom živote a viere. Kniha sa rýchlo dočkala mnohých prekladov a zaradila sa medzi najpopulárnejšie súdobé diela tohto druhu. Knihu v roku 2016 pod názvom Boh alebo nič v preklade Jána Tarabu vydalo vydavateľstvo Lúč. Pri príležitosti jej uvedenia na trh ju v dňoch 13.16. júna na Slovensku osobne prezentoval Robert Sarah. Pri svojej návšteve Slovenska ho prijali aj biskupi Slovenska na plenárnom zasadaní KBS na Donovaloch.
Cucharmoy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2216
NGC 2216 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1835.
Lendorf
Žije tu obyvateľov.
Motorová jednotka
thumb|ICE-TD Motorová jednotka je v bežnej prevádzke spravidla nedeliteľná súprava vozňov, ktorá obsahuje aspoň jeden motorový vozeň.
Motorová jednotka ponúka v porovnaní so súpravou motorových vozňov väčšiu vnútornú kapacitu a priechodnosť medzi jednotlivými vozňami.
Využitie našli motorové jednotky predovšetkým v regionálnej doprave (motorová jednotka 813), no využívajú sa i v diaľkovej a vysokorýchlostnej doprave (ICE-TD).
Cuisy (Seine-et-Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Husle
Polohy
Poloha označuje vzdialenosť ľavej ruky od začiatku hmatníku; prvá poloha je základná (pozri tabuľka vľavo). Druhá poloha znamená, že huslista hrá všetkými prstami o tón vyššie (má ruku ďalej od začiatku hmatníka), tzn. hrá prvým prstom to, čo by v prvej polohe hral prstom druhým, druhým prstom hrá to, čo by v prvej polohe hral prstom tretím atď. Čím vyššia poloha, tým je hra obťažnejšia, pretože sa vzdialenosti medzi jednotlivými poltónmi skracujú (podobne ako na gitare), takže aby bol tón čistý, je potrebné aby huslista hral čo najpresnejšie, preto v praxi existujú časté výnimky, kedy sa používa prstoklad (hlavne vo vyšších polohách, ktorý je mimo „pravidiel“ polôh).
Dvojhmaty
Dvojhmat znamená rozozvučanie dvoch strún naraz. Je to oveľa ťažšie ako hranie jedného tónu, pretože huslista sa musí sústrediť na presné umiestnenie dvoch prstov (alebo jedného prstu na dvoch strunách). Trojhmaty a štvorhmaty znamenajú rozozvučanie troch resp. štyroch strún naraz – čiže ide o trojzvuky a štvorzvuky. Dnešná kobylka je navrchu zaoblená (na rozdiel od kobylky barokových huslí), takže sa sláčik môže dotýkať len dvoch strún súčasne (v rýchlom tempe je však možné pomocou rýchleho ťahu a tlaku, zahrať aj trojzvuk naraz), preto sa všetky ostatné viachmaty hrajú lámaným spôsobom, čiže rozdelené na dvojhmaty, čo vyžaduje virtuozitu pravej ruky (ťah sláka) aby nevznikli akusticky len rozložené dvojzvuky, ale predsa aby bolo jasné, že ide o troj- alebo štvorzvuk. Najjednoduchšie troj- až štvorzvuky sú cez prázdne struny.
Vibrato
Vibrato v husľovej hre znamená rozochvetie tónu, ktorého úlohou je spestrenie jeho farby. Tvorí sa rozkmitaním prsta, na základe rozkmitania ľavého zápästia alebo ľavého predlaktia. Vytvorením tohto pohybu sa prst pohybuje jemne tam a späť vďaka čomu vznikajú aj drobné zmeny vo výške tónu, ktoré sú však pre ľudské ucho vďaka rýchlemu kmitaniu, akusticky nebadateľné. Vibrato dodáva hre väčšiu emotívnosť a farbe tónu väčšiu „sýtosť“. Dnes sa používa jemné vibrato aj pri prednese barokových skladieb, i keď sa v tej dobe používalo iba výnimočne (konštrukcia sláčika, používaného v baroku, nedovoľovala hrať dlhé tóny rovnomernej hlasitosti, takže by sa hrané vibrato neprejavilo).
Flažolety
Hranie flažoletov je jednou z náročnejších husľových techník.
Sláčikové techniky
Husle vydávajú silnejší zvuk, keď sa sláčikom hrá s väčším tlakom na struny alebo rýchlejšie. Farba tónu a hlasitosť tiež ovplyvňuje vzdialenosť sláčika od kobylky: pri hraní blízko kobylky sa zdôrazňujú vyššie harmonické tóny a zvuk je ostrejší, naopak čím ďalej sa hrá sláčikom od kobylky, tým je výsledný zvuk jemnejší. Existuje niekoľko sláčikových techník, pričom nasledujúci zoznam nie je vyčerpávajúci:
Pizzicato
Pizzicato znamená, že sa struny rozozvučia brnkaním prsta pravej ruky. V niektorých skladbách sa tiež objavuje pizzicato ľavou rukou.
Dusítko, sordinka
Pridaním malého kovového, dreveného alebo gumeného dusidla na kobylku spôsobí, že sa potlačia niektoré vyššie frekvencie a husle majú jemnejší až tlmený tón. Tento efekt sa využíva viac v orchestrálnych skladbách ako v sólovej hre a označuje sa con sordini – z talianskeho označenia tlmidla: sordino. Existujú aj masívnejšie „hotelové“ dusidlá, ktoré slúžia na čo najväčšie zoslabenie zvuku huslí pri cvičení.
Ladenie
Husle sa dajú naladiť dvojakým spôsobom: kolíčkami alebo dolaďovačmi na strunníku, ktoré umožňujú pohodlné a presné ladenie. Pôvodne sa husle ladili iba pomocou kolíčkov, väčšina huslistov však dnes používa dolaďovač aspoň na strune e, ktorá je najviac napnutá a tým sa aj horšie ladí. Struna a sa ladí ako prvá (v rozpätí 440 až 443 Hz), ostatné struny sa ladia podľa sluchu v čistých kvintách. V niektorých prípadoch sa môžu niektoré struny o tón (v niektorých prípadoch až o terciu) preladiť (táto technika sa nazýva scordatura a využívajú ju niektorí skladatelia napr. Niccolò Paganini v klasickej hudbe a interpreti folkovej hudby).
Starostlivosť o husle
Najdôležitejšie je, aby bol nástroj vždy dobre chránený pred vysokými výkyvmi teploty. Ako pre každé drevo je sucho jeho najväčším nepriateľom, preto treba hlavne v zime dbať nato, aby mali husle dostatok vlhkosti. Toto prostredie dosiahneme najlepšie bytovými zvlhčovačmi vzduchu (dôležité hlavne pri ústrednom kúrení) a s kontrolou merania termometrom, ktorý je automaticky v dnešnej dobe zabudovaný v každom modernejšom husľovom puzdre. Zvyšky kolofónie z laku medzi hmatníkom a kobylkou by sa mali pravidelne odstraňovať kúskom špeciálnej látky s mikrovláknami, alebo jelenicou. Jelenica býva impregnovaná chemickými konzervačnými látkami, ktoré nevplývajú priaznivo na husľový lak. Pri väčšej nečistote treba nechať kolofóniu odstrániť profesionálne husliarom, pretože po dlhšej dobe kolofónia reaguje s lakom a znižuje kvalitu laku a tým aj nástroja. Je tiež vhodné po každom hraní na nástroj odstraňovať kolofóniu zo strún na zlepšenie zvukovej charakteristiky huslí. Lieh slúži ako veľmi dobré rozpúšťadlo kolofónie, táto technika čistenia strún sa však neodporúča (nielen pre nebezpečenstvo poškodenia laku, kde stačí len malá kvapka, ktorá vedie k poškodeniu nástroja) na dennodenné použitie. Vo všeobecnosti sa uprednostňuje mechanické čistenie strún kúskom látky po každom hraní, spojené s pravidelnou ročnou kontrolou nástroja u husliara.
Proti častému uvoľňovaniu kolíčkov pomáha natrieť ich špeciálnym materiálom, ktorý je dostať v každom obchode s hudobnými nástrojmi, alebo ich pretrieť v núdzi bielou kriedou a pretrieť ich ceruzkou. Pri častom hraní sa odporúča meniť struny každé tri týždne až tri mesiace. Závisí to od značky, kvality a dĺžky hrania. Staré a opotrebované struny (nemusí to byť na nich priamo viditeľné) majú veľmi negatívny vplyv najmä na intonáciu a na kvalitu zvuku. Sláčik by nemal dosiahnuť stav, kedy mu vypadávajú či pri hraní sa ľahko trhajú vlasy. Aby sa predišlo tomuto stavu, treba priebežne podľa potreby nechať sláčik potiahnuť novými vlasmi. Žiaci zhruba raz do roka.
História
Predchodcom huslí je stredoveká rubeba (rebec, rebeka), nástupca arabského rabábu, fidéla a jej príbuzná lira da braccio. Prvé husle začali vznikať v Taliansku na začiatku 16. storočia. Žiadne sa z tej doby nezachovali, ale ich tvar sa uchoval na kresbách z toho obdobia. Prvé moderné husle zrejme zhotovil Andrea Amati na objednávku rodu Medici – požiadali ho o zhotovenia nástroja vhodného pre pouličných hudobníkov. Moderné husle sa čoskoro stali vo všetkých spoločenských vrstvách veľmi obľúbenými a rozšírili sa po celej Európe.
Najstaršie dochované husle vyrobil tiež Andrea Amati, v Cremone v roku 1564. Asi najznámejšie husle „Le Messie“ (známe tiež ako „Salabue“) vyrobil v roku 1716 Antonio Stradivari. Nikdy sa na ne nehralo a dnes sú vystavené v Ashmolean Museum v Oxforde. Najznámejší výrobcovia huslí žili v 16. až 18. storočí:
Tvar huslí sa od tej doby prakticky nezmenil, iba došlo k malým zmenám v ich konštrukcii (napríklad sa mierne predĺžil krk a hmatník, čo umožňuje huslistovi zahrať vyššie noty). Husle vyrobené významnými husliarmi sú aj dnes neprekonané v kráse tónu.
Použitie v hudbe
Husle sú v úzkom spojení s vývojom európskej klasickej hudby, väčšina hudobných skladateľov im venovala podstatnú časť svojho diela, niektorí z nich boli aj aktívnymi huslistami (Bach, Haydn alebo Mozart).
Sólová hra
Najslávnejšie skladby pre sólové husle (bez sprievodu) vznikli v období baroka, ktoré napísal Johann Sebastian Bach (sólové Sonáty a Partity). Vo veľkej miere sa v týchto skladbách využívajú dvojhmaty. Husľová sólová hra prešla renesanciou v 19. storočí, vďaka Niccolòvi Paganinimu (24. Caprice op. 1) a Heinrichovi Wilhelmovi Ernstovi (Erlkönig). V 20. storočí vďaka skladateľom ako napr. Bartók, Eugène Ysaye, Stravinskij alebo Hindemith.
Prvé husľové koncerty (t. j. sólové husle so sprievodom orchestra) sa vyvinuli z formy concerto grosso, kde koncertný majster (sediaci vpravo pri prvom pulte prvých huslí) často hral vlastný hlas. Prvé naozajstné husľové koncerty zložil Vivaldi a Bach. Z obdobia klasicizmu sú významnými autormi W. A. Mozart a Ludwig van Beethoven, ktorý kladie základy romantického husľového koncertu – približuje ho poňatím k symfónii. O tom svedčí aj jeho dĺžka – cca 40 minút. Najslávnejšie a najhranejšie husľové koncerty z obdobia romantizmu skomponovali Dvořák, Bruch, Mendelssohn, Brahms, Sibelius, Čajkovskij atď.
Asi najslávnejším huslistom a zároveň skladateľom bol Niccolò Paganini, ktorý venoval husliam prevažnú časť svojej tvorby. Z huslistov 20. a 21. storočia môžeme menovať Fritza Kreislera, Ruggiera Ricciho,Yehudi Menuhina, Jascha Heifetza, Davida Fiodoroviča Ojstracha, Henryka Szerynga, Itzhaka Perlmana, Idu Haendelovú, Pinchasa Zukermana, Hilary Hahnovú, Júliu Fischerovú, Vanessu Mae, Maxima Vengerova atď.
Orchestrálna a komorná hudba
Husle tvoria základ každého symfonického aj komorného orchestra, bežné sú aj sláčikové orchestre. Už od čias baroka existujú v orchestre dva samostatné husľové hlasy: prvé husle (najčastejšie 16 huslistov) a druhé husle (14 huslistov).
Husle tvoria tiež neoddeliteľnú súčasť sláčikových kvartetov a kvintetov, časté sú tiež skladby pre husle, klavír a ďalšie sláčikové nástroje (tzv. klavírne trio prípadne klavírny kvartet). Najčastejšou kombináciou sláčikových nástrojov je ale sláčikový kvartet, ktorý pozostáva z dvoch huslí, violy a violončela. Toto obsadenie je písomne zachytené už od klasicizmu.
Ďalšie štýly
Husle sú dôležité pre veľa hudobných štýlov ako folková hudba, pop, (tanec)|tango, rómska hudba a v menšej miere aj rock a džez. Huslisti hrajú aj ľudovú hudbu.
Vancouver Canucks
Čierna, oranžová a zlatá éra (1978-1997)
V nasledujúcich dvoch rokoch Vancouver posilňoval svoju ofenzívu a získal do svojich radov Alexandra Mogilneho z Buffala Sabres a Markusa Näslunda z Pittsburghu Penguins.
Modrá a červená éra (1997-2007)
thumb|220px|Hokejový štadión [[Rogers Arena, v ktorom v súčasnosti hrá Vancouver Canucks]] thumb|220px|Vnútorné priestory hokejového štadióna Rogers Arena Na konci sezóny v roku 1997 sa Canucks rozhodli medzi svoje rady prijať Marka Messiera z New Yorku Rangers a ponúkli mu lukratívnu trojročnú zmluvu. V tej dobe tiež došlo k zmene na poste generálneho manažéra, Pat Quinn bol vyhodený a nahradený správnym výborom. Za hlavného trénera bol vymenovaný Mike Keenan, ktorý po tom, čo získal právomoc na výmenu hráčov, rozdelil jadro tímu, pričom vymenil aj Trevora Lindena. No niektoré z týchto výmen položili základy k úspechu Canucks v budúcich rokoch.
S novým generálnym manažérom Brianom Burkeom a trénerom Marcom Crawfordom (ktorý vyhral Stanley Cup v roku 1996 s Coloradom Avalanche) Vancouver prebudoval svoj tím a v sezóne 2000-01 sa vrátil do play-off. Túto sezónu začal tím Canucks v Štokholme vo Švédsku, kde mal svoj tréningový kemp a zúčastnil sa zápasov so švédskymi a fínskymi tímami na podujatí NHL Challenge. Pod vedením krídel Näslunda a Bertuzziho, obrancu Jovanovskiho a brankára Cloutiera mohli Canucks v tých rokoch dosiahnuť výraznejší úspech, keď sa im podarilo vyhrať svoju Severozápadnú divíziu, no nedosiahli výraznejší úspech v play-off, keď v druhom kole po vedení 3-1 na zápasy stratili výhodu a podľahli Minnesote po siedmich zápasoch.
Sezóna 2005-06
Sezóna 2005-06 sa začala sľubne, keď niektorí hokejoví analytici označili Canucks za favorita bojov o Stanley Cup. Pod vedením nového generálneho manažéra Davea Nonisa, prišli v lete pred začiatkom sezóny do Vancouveru posily v podobe Ansona Cartera a Richarda Parka, ktorým vypršala platnosť ich zmlúv a stali sa nechránenými voľnými hráčmi. No tím nenaplnil očakávania a skončil na deviatom mieste v Západnej konferencii, keď mu tesne ušlo ôsme miesto, na ktorom skončil Edmonton Oilers. Sezónu charakterizovalo to, že výkon viacerých hráčov zaostal za očakávaniami, najmä prvá lajna s Näslundom, Bertuzzim a Brendanom Morrisonom, od ktorej sa čakalo, že za nových pravidiel dosiahne viac kanadských bodov. Morrison nazbieral 84 trestných minút (najviac v jeho kariére) a Bertuzzi s Näslundom spoločne dosiahli métu -37 bodov v hodnotení plus mínus. Najviac skórujúca bola druhá lajna s Ansonom Carterom a švédskymi jednovaječnými dvojičkami Danielom a Henrikom Sedinovými.
Sezóna 2006-07
thumb|Canucks počas predzápasového ceremoniálu 3. apríla 2007 25. apríla 2006 vedenie Canucks vyhodilo Marca Crawforda, ktorý sa stal novým trénerom LA Kings. Novým trénerom sa stal Alain Vigneault, ktorý bol v tej dobe trénerom v Manitoba Moose (AHL), farmárskom klube Canucks. Brankár Dan Cloutier sa tiež presunol do LA Kings.
Prestavba tímu pokračovala a 24. júna 2006 dohodol generálny manažér Canucks jednu z najväčších výmien v predsezónom období, keď sa s Floridou Panthers dohodol na výmene Todda Bertuzziho, Bryana Allena a brankára Alexa Aulda za Roberta Luonga, Lukáša Krajíčka a právo výberu (Sergej Širokov) v šiestom kole vstupného draftu 2006.
Bousbecque
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pleisthenes (mytológia)
V gréckych mýtoch o jeho pôvode nevládne zhoda. Podľa najznámejšej verzie bol synom mykénskeho kráľa Atrea, ktorý bol otcom aj Agamemnóna a Menelaa, hlavných postáv Homérových eposov. Narodil sa v Mykénach. Ako malého chlapca ho odtiaľ uniesol otcov brat Thyestes, ktorý s ním po nevydarenom pokuse o prevzatie vlády ušiel do cudziny. Pleisthena potom vychovával k nenávisti k vlastnému otcovi.
Seriál vrážd na mykénskom hrade tým neskončil. Thyestov syn Aigisthos zavraždil Atrea a neskôr Atreov syn Agamemnón zavraždil Thyesta. Keď potom Agamemnón odišiel do trójskej vojny, Aigisthos mu zviedol manželku Klytaimnéstru a Agamemnóna po návrate z vojny počas slávnostnej hostiny nechal zavraždiť a sám sa zmocnil mykénskeho trónu.
Medzinárodné letisko Domodedovo
Medzinárodné letisko Michaila Lomonosova Domodedovo (IATA: DME, ICAO: UUDD) je druhé najrušnejšie civilné letisko v Rusku. Nachádza sa južne od centra Moskvy. Ide o jedno z troch hlavných letísk Moskvy spolu s letiskom Šeremetievo a Vnukovo. Domodedovo je druhým najväčším letiskom v Rusku, pokiaľ ide o osobnú a nákladnú dopravu; v roku 2015 letisko odbavilo 30 504 515 cestujúcich.
História
Oficiálne otvorenie letiska Domodedovo sa uskutočnilo v máji 1965. Druhé dráhy, paralelné s existujúcou, boli uvedené do prevádzky 18 mesiacov po otvorení letiska. Koncom roku 1975 bola otvorená linka do Alma-Aty, na ktorej lietalo sovietske nadzvukové dopravné lietadlo Tupolev Tu-144S. V roku 1996 bolo letisko sprivatizované (nájomná zmluva na dobu 75 rokov) a od toho času začal jeho rýchly rozvoj.
Charakter letiska
Letisko Domodedovo má jednu terminálovú budovu. Je rozdelená do dvoch častí – pre medzinárodné a pre vnútroštátne lety. V súčasnosti je vo výstavbe nový terminál. Moderne vybavená riadiaca veža navádza lety na dve (pôvodne tri) vzletové a pristávacie dráhy.
Z letiska vedie železničná trať na stanicu Pavaletsky do centra Moskvy. Cesta vlakom trvá 40 minút. Vlaky jazdia každých 30 – 60 minút v oboch smeroch.
Dopravu z letiska do Moskvy zabezpečujú tiež kyvadlové autobusy, ktoré jazdia každých 15 minút.
V roku 2009 prešlo letiskom 18 676 000 cestujúcich a 182 705 ton nákladu.
Le Compas
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Donnemarie-Dontilly
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bierbaum am Auersbach
Žije tu obyvateľov.
Donnemarie-Dontilly
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lépaud
Lépaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Jenčík
Richard Jenčík. (* 1. január 1985, Košice) je slovenský hokejový útočník, v súčasnosti hráč HC Košice.Má číslo 25.
Klubový hokej
Je odchovancom HC Košice. Keď skončil v Juniorke Košíc pokračoval v Trebišove. V sezóne 2003/04 ako osemnásťročný hral za HK Dragon Prešov U20 kde odohral 34 zápasov, v ktorých zaznamenal 31 gólov a 24 asistencií. Potom z klubu odišiel a vrátil sa do HC Košice kde si odohral extraligovú premiéru. Koniec sezóny 2003/04 odohral v 1.lige za Košickú farmu (4 zápasy) a za HK Dragon Presov (6 zápasov). Hral aj za klub HKm Humenné(Košice B). V sezóne 2008/09 získal titul majstra Slovenska s Klubom HC Košice. V prípravnom zápase 4. augusta 2009 za HC Košice strelil svoj prvý hetrik v kariére.
Mária Anna Habsbursko-lotrinská
Život v Klagenfurte
Z jej súrodencov ju navštívili Maximilián, Jozef II. (v roku 1783), Leopold (v roku 1784) a taktiež sestra Mária Amália, s ktorou mala už od detstva veľmi blízky vzťah. Niekoľkokrát z Klagenfurtu odišla, aby sama navštívila svojich príbuzných. Po jednom takomto návrate, kedy ju obyvatelia mesta Klagenfurt nadšene privítali, povedala:
Charitatívna činnosť
Z finančných prostriedkov, ktoré jej poskytol jej brat Jozef, venovala veľkú časť na pomoc pre chudobných ľudí. Zaslúžila sa o opravu kláštorného a farského kostola v Klagenfurte, ktorá bola hradená zo štátneho náboženského fondu. V roku 1783 dala budovu kláštora opraviť na vlastné náklady. Chcela dať postaviť aj nemocnicu, no to zamietol jej brat. O niekoľko rokov neskôr však uvoľnil finančné prostriedky, vďaka čomu sa mohla rozšíriť kláštorná nemocnica. Krátko pred svojou smrťou spolu so sestrou Máriou Karolínou, neapolsko-sicilskou kráľovnou, zorganizovala dodávky lacného obilia z južného Talianska do Korutánska, ktoré v tom čase postihla obrovská neúroda.
Zdravotné ťažkosti a smrť
Mária Anna mala podlomené zdravie a počas života prekonala niekoľko zápalov pľúc. Veľké problémy jej spôsobovala aj chorá chrbtica – mala problémy s dýchaním a trápil ju silný kašeľ. 3. novembra 1789 prijala posledné pomazanie a o šestnásť dní neskôr zomrela. Celý jej majetok zdedil Alžbetínsky kláštor.
NGC 2218
NGC 2218 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil írsky astronóm Edward Joshua Cooper 13. januára 1853.
Mallnitz
Mallnitz je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Spittal an der Drau.
Ulica Milana Pišúta (Bratislava)
Ulica Milana Pišúta je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves.
Je pomenovaná podľa Milana Pišúta (1908 – 1984), slovenského literárneho historika a kritika. Ústí do Opletalovej ulice pri jej spojnici so Záhradnou. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Mallnitz
Žije tu obyvateľov.
NGC 2217
NGC 2217 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Pozorovacia kozmológia
Zastúpenie nuklidov
História zisťovania rozloženia a pomerov množstiev chemických prvkov vo vesmíre začala spolu s prvými spektroskopickými meraniami žiarenia z astronomických objektov a identifikáciu emisných a absorpčných čiar, ktoré zodpovedali určitým prechodom elektrónov c chem. prvkoch známych na Zemi. Napríklad hélium bolo pomocou spektroskopie objavené najskôr na Slnku skôr, ako ho ako na Zemi izolovali ako plyn.
Breitenfeld am Tannenriegel
Breitenfeld am Tannenriegel je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Leibnitz.
Pozorovacia kozmológia
Zastúpenie nuklidov
Relatívne zastúpenie a množstvá prvkov sa dajú vypočítať pomocou meraní zloženia meteoritov a zodpovedajúcich spektroskopických pozorovaní.
Breitenfeld am Tannenriegel
Žije tu 196 obyvateľov (31. 12. 2010).
Pozorovacia kozmológia
Objav kozmického mikrovlnného pozadia
V roku 1948 George Gamow, Ralph Alpher a Robert Herman prostredníctvom modelu horúceho veľkého tresku predpokladali existenciu kozmického mikrovlnného pozadia (CMB). Alpher a Herman určili teplotu CMB, ale ich výsledky sa nestretli s veľkou odozvou komunity. Ich predpoklady začiatkom 60. rokov rokov znovu objavili Robert Dicke a Jakov Zeľdovič spolu s krátkym dokumentom sovietskych astrofyzikov, A. G. Doroškeviča a Igora Novikova z jari 1964, ktorá považuje žiarenie CMB za detegovateľný jav. David Todd Wilkinson a Peter Roll, Dickeho kolegovia z univerzity, začali s výrobou Dickeho rádiometra na meranie kozmického mikrovlnného pozadia. Arno Penzias a Robert Woodrow Wilson v roku 1965 postavili Dickeho rádiometer, ktorý chceli použiť na rádioastronómiu a experimenty so satelitnou komunikáciou neďaleko Holmdel Township, New Jersey. Ich anténa mala prebytkovú teplotu 3,5K, ktorej zdroj nemohli nájsť. Po telefonáte z Crawford Hill Dicke povedal známy výrok: "Chlapci, predbehli nás." Stretnutie skupín z Princetonu a Crawford Hillu potvrdilo, že teplotu antény naozaj spôsobovalo mikrovlnné pozadie. V roku 1978 dostali Penzias a Wilson za tento objav Nobelovu cenu za fyziku.
Južné Alpy (Európa)
Členenie
Východný úsek sa vyznačuje miestnym vystupovaním predalpínskeho podložia, fylitov ale i permských bolzanských ryolitov, ktorých hrúbka tu dosahuje až 2000 m. Hojné sú i mladšie pyroxenity, syenity a monzonity.
Erle Stanley Gardner
Erle Stanley Gardner (* 17. júl 1889, Malden, Massachusetts – † 11. marec 1970, Temecula, Kalifornia) bol americký spisovateľ detektívnych románov. Dodnes patrí k najúspešnejším autorom. Od roku 1933, keď vydal prvú detektívku Prípad zamatových pazúrikov, vydával tri až päť príbehov ročne a celkový počet detektívnych príbehov dosiahol číslo stoštyridsať.
Dielo
Najväčší úspech dosiahol Gardner (pôvodne vynikajúci právnik) s príbehmi, v ktorých vystupuje obhajca Perry Mason, jeho sekretárka Della Streetová a súkromný detektív Paul Drake. Gardner vniesol do týchto príbehov vzrušujúcu atmosféru súdnej siene, v ktorej Mason brilantne vyhráva zdanlivo beznádejné prípady.
NGC 2219
NGC 2219 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. februára 1830.
Dammartin-en-Goële
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Explorer 6
Priebeh letu
thumb|left|Štart rakety Thor-Able s družicou Explorer 6 Štart bol s pomocou trojstupňovej rakety Thor Able 3 z kozmodrómu Cape Canaveral 7. augusta 1959. V katalogizácii COSPAR dostal pridelené označenie 1959-004A. Dráha družice bola veľmi pretiahnutou elipsou od 253 do 42 432 km nad povrchom planéty. Jeden obeh trval 706-768 minút.
Družice sa zapísala do histórie svetovej kozmonautiky vytvorením prvej fotografickej snímky Zeme z kozmického priestoru. Vtedy nepríliš kvalitne urobená fotografia z výšky 27 200 metrov nad Tichým oceánom bola prevzatá mnohých agentúrami sveta. Svojimi prístrojmi vykonávala prieskum nedávno objavených radiačných Van Allenových pásov.
Po dvoch mesiacoch batérie prestali dodávať prístrojom dostatok energie a tie ukončili svoju činnosť. Družica lietala okolo Zeme viac ako dva roky. . Potom pravdepodobne zanikla v atmosfére.
Konštrukcia
Výrobcom bola USAF Space Technology Laboratories (STL) z Los Angeles v Kalifornii. Tvarom to bol osemboký hranol 66 x 74 cm, z ktorého vybiehali štyri ramená slnečných batérií. Okrem niekoľkých meracích prístrojov tu bola aj aparatúra vysielačky.
Bouvignies (Nord)
Bouvignies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lamantín karibský
Rozšírenie
Lamantín karibský obýva oblasť od juhovýchodu USA až po severovýchod Južnej Ameriky a karibskú oblasť. Lamantíny žijú v plytkých vodách pri pobreží, ako aj v neďalekých riekach a sladkovodných lagúnach.
Opis
Lamantín karibský nemá nijaké iné sfarbenie tela ako sivé. Má veľmi valcovité telo, zakončené typickým zaobleným chvostom, ktorý pripomína trochu bobrí chvost. Váži 400 až 500 kg (880 až 1210 lb) a priemerne dorastá do 2,8 až 3,0 m na dĺžku, niekedy dorastá až do 4,6 m a 1575 kg (samice zvyknú byť väčšie a ťažšie).
Bousignies-sur-Roc
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod