cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Draždiak-Antolská
Podstatnú časť lokality zaberá Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda s malým jazerom a malú časť zaberá niekoľko bytových domov na severozápade lokality na Antolskej ulici.
Draždiak-Štrkovňa
Draždiak-Štrkovňa je lokalita v miestnej časti Zrkadlový háj v mestskej časti Petržalka v Bratislave.
Na juhu lokality sa nachádza chránený areál Chorvátske rameno, v severnej časti prebieha ťažba štrkopiesku.
Barbora Bezáková
Barbora Bezáková (* 5. september 1996, Malacky) je slovenská herečka, známa z televízneho seriálu Druhá šanca, kde stvárňuje postavu lekárky - Lujzy Eliášovej.
Životopis
Bezáková pochádza z Malaciek a počas štúdia pôsobila v miestnom Divadle na hambálku. Vyštudovala herectvo v Česku, na JAMU v Brne. Venuje sa najmä divadelnému herectvu, pôsobila v divadlách ako JAMU Brno, Národní divadlo Brno, Divadlo Feste, Divadlo U stolu a aktuálne pôsobí v Divadle F. X. Šaldy Liberec (Šaldovo divadlo). V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu úspešného televízneho seriálu Druhá šanca, kde stvárňuje lekárku Lujzu Eliášovú. Žije a pôsobí v Česku.
PSR J0108−1431
PSR J0108−1431 je izolovaný pulzar, ktorý sa nachádza v súhvezdí Cetus približne 424 svetelných svetelných rokov (130 parsekov) od Zeme. Bol objavený v roku 1994 a v súčasnosti je považovaný za veľmi starý pulzar s odhadovaným vekom 166 miliónov rokov a rotačnou periódou 0.8 sekundy. Od roku 2008 je označovaný ako druhý najslabší známy pulzar.
Anna Mária Taigi
Anna Mária Taigi (* 29. máj 1769, Siena – † 9. jún 1837, Rím, Pápežský štát), celým rodným menom Anna Maria Gesualda Antonia Giannetti, bola talianska rímskokatolícka laička a terciárka rádu Najsvätejšej Trojice (rád Trinitárov). Vydala sa za Domenica Taigiho, ktorý bol k nej síce tvrdý, ale oddaný. Po náhlej náboženskej konverzii sa stala svetskou trinitárkou. Anna Mária zažila počas svojho života sériu náboženských extáz a bolo hlásené, že pri niekoľkých príležitostiach počula hlasy Boha a Ježiša Krista.
Beatifikačný proces sa začal v roku 1863 za pápeža Pia IX. po tom, čo bola označená za Božiu služobnicu a pápež Benedikt XV ju neskôr v polovici roku 1920 blahorečil.
Raný život a manželstvo
Anna Mária Giannetti sa narodila v Siene v Taliansku 29. mája 1769 ako prvé dieťa Luigimu Giannettimu a Márii Masi. Vo svojom miestnom farskom Kostole bola 30. mája 1769 pokrstená ako Anna Maria Gesualda Antonia.
Jej otec slúžil ako lekárnik v malom obchode v Siene. O majetok však prišiel. V roku 1774 sa rodina presťahovala do Ríma, kde si Luigi našiel prácu ako domáci sluha. V rokoch 17741776 navštevovala Anna Mária školu, ktorú spravovali rehoľné sestry Filipínky. Po jej ukončení jej otec našiel miesto domácej slúžky v rovnakej rodine, ako pracoval. Kým žila v Ríme, dostala prezývku „Annette“. V roku 1780 prijala sviatosť birmovania v Bazilike svätého Jána v Lateráne a v roku 1782 prijala prvé sväté prijímanie vo svojom farskom kostole San Francesco di Paola.
Ako 19-ročná sa Anna Mária vydala 7. januára 1789 za Milánčana Domenica Taigiho (* 1761 – † 1850). O Sobáši sa vedelo, že je uzatvorený hlavne z praktických príčin. Domenico slúžil ako komorník pre šľachtický rod Chigi v kostole San Marcello al Corso. Išlo o dobrého katolíka, ktorý mal však tvrdú povahu. Hoci Annin manžel býval mrzutý, svojej žene bol oddaný. Spolu mali sedem detí, z ktorých tri zomreli v detstve. V zdrojoch sa spomína dcéra Mária, ktorá žila v celibáte a Sofia.
Obrátenie
Po smrti jej otca sa Annina matka presťahovala k rodine. V manželstve spočiatku zbožnosť Anny Márie ochabla – žila rozmarne a míňala mnoho peňazí na výstredné odevy. V zime 1790 Anna a Domenico navštívili Baziliku svätého Petra v Ríme. Na námestí narazili na servitského kňaza, otca Angela Verandiho. Anna Mária, oblečená v prepychových šatách, išla na spoveď, lebo zrazu pocítila silnú potrebu zriecť sa márnivosti. Zvolala na kňaza: „Otče, máte pri nohách veľkého hriešnika.“
Pri inej príležitosti vstúpila Anna Mária do kostola San Andrea della Valle. Pred krucifixom Anna Mária vyhlásila, že počula ako jej Ježiš Kristus hovorí: „Aké je tvoje želanie? Nasledovať Ježiša chudobného, nahého a zbaveného všetkého? Alebo ho nasledovať v jeho triumfe a sláve? Ktoré si vyberieš?“ Taigi odpovedala: „Objímam kríž môjho Ježiša. Budem to niesť ako On v bolesti a hanbe. Z Jeho rúk očakávam triumf a slávu na onom svete.“ Od tohto momentu sa rozhodla vzdať prepychu. Často sa postila a snažila sa svojím správaním pripodobniť Ježišovi Kristovi.
Dňa 26. decembra 1802 sa Anna Mária stala v kostole San Carlo alle Quattro Fontane sekulárnou členkou Rádu Najsvätejšej Trojice. Navštevovala nemocnice, obzvlášť rada pomáhala pacientom v hospici San Giacomo. Veľmi rada a dlho sa modlila a rozjímala pred Sviatosťou Oltárnou. Stala sa zároveň vzornou a starostlivou manželkou a matkou.
Mystické stavy a vízie
Anna Mária mala po svojom obrátení mnohé stavy náboženských extáz a osvietenia. V týchto momentoch videla veľmi často vznášajúci sa slnečný disk spolu s tŕňovou korunou. Pri pohľade do slnka rozoznávala postavy a minulé alebo budúce udalosti.
Medzi Anniných najznámejších duchovných poradcov patril Raffaele Natali, sekretár pápeža Pia VII., či svätý Vincent Strambi. Taigi poznala množstvo veriacich, vrátane kardinála Carla Maria Pediciniho. Ich priateľstvo trvalo tri desaťročia. Pred smrťou sa Anna Mária stretla s prvým biskupom Louisville Benedictom Josephom Flagetom. Chválila biskupa a Spojené štáty americké. Chýr o Taige sa dostal aj k Letizii Ramollino, matke Napoleona, ktorá ju požiadala o duchovnú radu.
Annu Máriu si veľmi vážil aj pápež Lev XII. Taigi sa zúčastnila Jubilejného roka 1825, ktoré zvolal pápež Lev XII. Vedela o zlom zdravotnom stave pápeža. Pred jeho smrťou v roku 1829 videla počas modlitby ranné slnko. V tom počula nebeský hlas, ktorý jej povedal: „Vstaň a modli sa. Môj vikár je na ceste, aby mi zložil účty.“
Anna Mária zložila tiež modlitbu k Panne Márii. Kardinál Pedicini predniesol túto modlitbu Piovi VIII., ktorý ju uviedol v reskripte 6. marca 1809. Tí, ktorí sa pomodlili túto modlitbu počas 100 dní, získali za obvyklých podmienok odpustky. Anna Mária na základe svojich vízií predpovedala, že pontifikát Pia VIII. bude krátky. Taigi predpovedala jeho smrť a modlila sa za jeho dušu, ako to urobila s jeho predchodcom. Zároveň úspešne predvídala, že za nového pápeža Gregora XVI. bude zvolený kardinál Bartolomeo Alberto Cappellari. Predtým, ako zomrel Pius VIII., Taigi a sekretár Natali odišli do Baziliky svätého Pavla za hradbami. Keď prišiel kardinál Cappellari, Anna Mária bola v malej kaplnke. Natali sa ju snažil prehovoriť, aby uvoľnila kaplnku pre kardinála. Taigi nechcela odísť. Kardinál Cappellari povedal Natalimu, aby ju nerušil, a tak si Natali kľakol inde. Keď Taigi ukončila modlitbu, dívala sa uprene do kardinálových očí. Keď sa ju Natali spýtal, prečo to spravila, odpovedala: „To je budúci pápež.“
Posledný rok a smrť
Dňa 20. mája 1836 odišla Taigi do San Paolo fuori le Mura. Zdôverila sa sekretárovi Natalimu, že to bude jej posledná návšteva. Natali s ňou celebroval svätú omšu a potom Anna Mária rozjímala pred krížom. O pár mesiacov neskôr, 24. októbra 1836 Taigi ochorela. Bola pripútaná na posteľ a už nikdy nevstala.
Nasledujúci rok sa 5. júna 1837 Anna Mária rozlúčila s tými, ktorí navštívili jej posteľ. V stredu 8. júna a prijala posledné pomazanie a viatikum. Na druhý deň 9. júna 1837 zomrela o 4. hodine ráno. Kardinál Pedicini okamžite poslal list kardinálovi Carlovi Odescalchimu, aby ho informoval o jej smrti.
Pozostatky Taigi boli vystavené do 11. júna v kostole Santa Maria na Via Lata. Natali požiadal o zhotovenie posmrtnej masky pred jej pohrebom. Pochovali ju v Campo Verano, kde boli na príkaz pápeža Gregora XVI. jej telesné pozostatky uložené v olovenej hrobke s pečaťami. Odescalchi požiadal Nataliho, aby zostavil všetky dokumenty, aby mohla Luquet zverejniť jej životopis.
Pedicini bol častým návštevníkom Taiginej hrobky. Kardinál kapucín Ludovico Micara vždy nosil so sebou jej obraz. Paulánsky kňaz Bernardo Clausi o Taigi povedal: „Ak nie je v nebi, nie je tam miesto pre nikoho.“ Vincent Pallotti, ktorý sa s ňou stretol, ju po jej smrti chválil za jej príkladný život v svätosti. Manžel Dominik Taigi po jej smrti vyhlásil: „Keby som prešiel celý svet, nenašiel by som takúto ženu. Stratil som v nej veľký poklad.“
Neskôr vyšlo najavo, že Taigi chcela byť pochovaná v San Crisogono v Ríme. Takže 18. augusta 1865 tam boli prenesené Taigine relikvie. V roku 1868 sa našli jej pozostatky neporušené ; jej šaty sa však rozpadli a boli nahradené. V roku 1920 sa našli jej pozostatky už neporušené.
Úcta
náhľad|Vystavené telo svätice v kostole San Crisogono v [[Rím|Ríme.]]
Blahorečenie
V roku 1852 sa v Ríme otvorila informačná fáza možného procesu blahorečenia. Celkom bolo predvolaných 30 svedkov, ktorí mali vypovedať. Boli medzi nimi aj dve Taigine dcéry či mnohí kardináli a biskupi. V prospech svedčil aj Taigin 92-ročný manžel Domenico. Pápež Pius X. potvrdil 4. marca 1906 Taigine hrdinské cnosti a udelil jej titul ctihodná.
Podľa vtedajších kánonických noriem boli dva z jej zázrakov preskúmané a potvrdené. (V súčasnosti sa na blahorečenie vyžaduje len jeden zázrak.) Predprípravný zbor udelil súhlas 27. júla 1909. Postulátorom prideleným ku kauze bol Javier Carnerero Peñalver. Prípravný zbor dospel k rovnakému stanovisku 5. apríla 1910. Dňa 3. decembra 1918 udelila súhlas generálna kongregácia. Oba zázraky schválil 6. januára 1919 pápež Benedikt XV.. Ten istý pápež predsedal Taiginmu blahorečeniu v nedeľu 30. mája 1920 v Bazilike svätého Petra.
Lançon
Lançon môže byť:
Anna Mária Taigi
Uctievanie
Ľubovoľná spomienka na sväticu uvádza Rímske martyrológium na 9. jún.
V umení je na základe jej vízií často zobrazovaná so vznášajúcim sa slnečným diskom, z ktorého vyčnieva Kristova koruna z tŕnia. Ďalšími atribútmi je kríž či trinitársky habit. Považuje sa za patrónku gazdín, manželiek a obetí domáceho násilia.
Ladislav Kudrna
Ladislav Kudrna (* 13. júl 1975, Vlašim) je český historik, ktorý sa špecializuje na obdobie komunizmu v Česko-Slovensku, najmä na hudobný underground v období normalizácie. Predtým sa venoval česko-slovenským letcom počas druhej svetovej vojny a nasadeniu Čechoslovákov vo vojne vo Vietname. Od roku 2008 pôsobí v Ústave pre štúdium totalitných režimov, ktorého riaditeľom sa stal v máji 2022.
Životopis
Študoval na Strojníckej fakulte ČVUT v Prahe (19931996), potom študoval históriu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (19982003). V rokoch 20042007 tam absolvoval doktorandské štúdium a v roku 2008 získal titul PhD. V roku 2011 sa habilitoval v odbore história so zameraním na české a československé dejiny na Filozoficko-přírodovedeckej fakulte Sliezskej univerzity v Opave.
V rokoch 2008 až 2011 pôsobil ako externý pedagóg na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Od roku 2017 vyučuje na Filozofickej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci. Okrem literatúry a písania článkov do odborných a populárnych periodík pravidelne prednáša pre verejnosť. Je spoluautorom dokumentárneho filmu Pochoduj alebo zomri (2018) o účasti Čechoslovákov vo Vietnamskej vojne.
V roku 2003 získal Cenu Edvarda Beneša III. stupňa a Cenu ministra obrany za najlepšiu študentskú prácu o druhej svetovej vojne (1. miesto v kategórii diplomových prác) za publikáciu Keď nelietali. Je dvojnásobným laureátom Ceny Miroslava Ivanova za literatúru faktu (2009) za knihu O zemi a nebi západnej Európy. Príbeh českého letca Stanislava Fejfara a v roku 2011 za knihu Bojovali a umierali v Indočíne. Prvá vietnamská vojna a Čechoslováci v cudzineckej légii.
Začiatkom marca 2022 ho Rada ÚSTR zvolila za nového riaditeľa Ústavu pre štúdium totalitných režimov. Vo výberovom konaní porazil aj dovtedy pôsobiaceho riaditeľa ústavu Zdeňka Hazdru, funkcie sa ujal 1. mája 2022.
Lamothe
Lamothe môže byť:
Landricourt
Landricourt môže byť:
Ústav národnej pamäti
náhľad|Logo IPN
Ústav národnej pamäti – Komisia pre stíhanie zločinov proti poľskému národu (poľ: Instytut Pamięci Narodowej – Komisja Ścigania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu, skrátene IPN) je poľský štátny výskumný ústav zodpovedný za vzdelávanie a archívnictvo, ktorého súčasťou sú aj dve zložky prokuratúry vykonávajúce vyšetrovacie, prokurátorské a lustračné právomoci. IPN zriadil poľský parlament zákonom o Inštitúte národnej pamäti z 18. decembra 1998 reformou a rozšírením predchádzajúcej Hlavnej komisie pre vyšetrovanie zločinov proti poľskému národu z roku 1991, ktorá sama nahradila orgán pre zločiny nacizmu zriadený v roku 1945.
V roku 2018 bolo poslanie IPN zmenené kontroverznou novelou zákona o Ústave národnej pamäti, do ktorej bola zahrnutá „ochrana dobrého mena Poľskej republiky a poľského národa“. IPN vyšetruje a stíha nacistické a komunistické zločiny spáchané v rokoch 1917 až 1990, dokumentuje svoje zistenia a šíri ich na verejnosti. Niektorí vedci kritizovali IPN za politizáciu, najmä za vlád PiS.
IPN začal svoju činnosť 1. júla 2000. IPN je zakladajúcim členom Platformy európskej pamäti a svedomia. Sídli vo Varšave.
Úlohy a hlavné oblasti činnosti
Medzi úlohy Ústavu pamäti národa patria:
Medzi predmety vyšetrovania inštitútu patria:
Podľa zákona predseda IPN raz ročne predkladá Sejmu a Senátu informácie o výsledkoch činnosti inštitútu, ktoré však v časti týkajúcej sa bezpečnosti alebo obrany štátu môžu byť utajené.
Medzi skúmané prípady patria napríklad:
Laveraët
Laveraët je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lansac
Lansac môže byť:
Langon
Langon môže byť:
Laymont
Laymont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menekrates (syn Sópatra)
Menekrates bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr. Menekrates syn Sópatra z Téb a jeho syn Sópatros, patrili medzi sochárov, ktorí v 2. polovici 2. stor. pred Kr. pôsobili v Delfách. Ich signatúry sú v nápise (druhý nápis zhora) na prednej strane podstavca zo sivého vápenca (skladajúceho sa z piatich fragmentov a z piatich ľahko datovateľných nápisov z rôznych čias), ktorý bol základňou pomníka s jazdeckou sochou, venovaného občanmi Delf prokonzulovi M. M. Rufusovi v roku 107 alebo 106 pred Kr. Hranaté zátvorky v starogréckom texte dopĺňajú medzery (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.
Socha sa nezachovala. Podstavec s ich podpismi je umiestnený v Archeologickom múzeu v Delfách pod inv. číslom 1746. Objavili ho v roku 1894 a jeho nápis prvýkrát publikoval v roku 1896 francúzsky archeológ Paul Perdrizet.
Filuménia
náhľad|Nazbierané krabičky Filuménia alebo filumenizmus (člen sa nazýva filumenista) je zberateľská činnosť zbierania a zhromažďovania zápalkových krabičiek.
Známi filumenisti
Japonec Teiichi Yoshizawa sa zapísal do Guinnessovej knihy rekordov s počtom 90 tisíc nazbieraných zápaliek.
Cs (digraf)
Cs je digraf vyskytujúci sa v maďarskom jazyku. Je piatym písmenom maďarskej abecedy. Vyslovuje sa ako slovenské Č|č, napr.: csiga [slimák], csere [zmena] alebo Récse [Rača]. Dlhá verzia písmena sa prejavuje zdvojením len prvej spoluhlásky, napr.: Réccsel [(s) Račou]. Vyslovuje sa ako slovenské čč. Pri delení takéhoto slova sa celé písmeno zdvojuje, napr.: Récs-csel [(s) Račou]. Výslovnosť písmena/písmen v takomto slove je rovnaká, čč.
Grexabat
Grexabat je názov štvrtého štúdiového albumu slovenského speváka Mariána Greksu. Tento album nahral so skupinou hudobníkov pod názvom Grexabat. Album vyšiel v hudobnom vydavateľstve Millenium Records v roku 2003.
Na albume je jedenásť novonahratých skladieb a prídavok šiestich bonusov, ktoré hrávali v rádiách, no na oficiálny album sa nedostali. Hudobný materiál kapela, v ktorej účinkoval Marián Greksa (spev), Michal Kovalčík (gitara), Attila Béreš (basgitara) a Boris Brna (bicie) vznikal dva roky pred nahrávaním. Dizajn obalu albumu navrhol spevák Peter Nagy. S Mariánom Greksom mali vtedy totiž spoločných hudobníkov, občas sa spolu stretávali, až padol návrh, aby Nagy prebal navrhol.
Le Brouilh-Monbert
Le Brouilh-Monbert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenské národné hokejové mužstvo na ZOH 2022
Slovenské národné hokejové mužstvo sa na Zimných olympijských hrách 2022, ktoré sa uskutočnili v Pekingu, zúčastnilo v nižšie uvedenej zostave a obsadilo 3. miesto.
Play-off
Pre semifinále budú tímy znova nasadené podľa umiestnenia v tabuľke skupinovej fázy.
Kvalifikačné kolo
Osem tímov, ktoré sa umiestnili v tabuľke na 5. až 12. mieste, bojujú o ďalšie 4 postupové miesta.
Hrá sa systémom D5-D12 = E1, D6-D11= E2, D7-D10 = E3, D8-D9 = E4.
Tomáš Tuhý
Genpor. Mgr. Bc. Tomáš Tuhý Ph.D., MBA (* 8. január 1972, Krnov ) je český policajt a diplomat, v rokoch 2018 až 2023 pôsobil ako veľvyslanec Česka na Slovensku.
Vzdelanie
Tomáš Tuhý v roku 1997 absolvoval Právnickú fakultu Masarykovej univerzity, v roku 2005 Filozofickú fakultu Ostravskej univerzity a v roku 2018 získal Ph.D. na Vysokej škole banskej – Technickej univerzite Ostrava.
Policajná činnosť
V Polícii Českej republiky pracoval od roku 1992. Od roku 2014 do 31. októbra 2018 bol prezidentom Polície ČR.
Diplomatické pôsobenie
Od novembra 2018 pracuje v českej diplomacii. 21. novembra 2018 Tuhého prijal minister zahraničných vecí a európskych záležitostí Miroslav Lajčák. Tuhý svoje poverovacie listiny odovzdal prezidentovi Andrejovi Kiskovi 28. novembra 2018 čím sa oficiálne ujal funkcie. Predošlou veľvyslankyňou bola Livia Klausová. Vo funkcii pôsobil do januára 2023, kedy ho nahradil Rudolf Jindrák.
Štefan Papp
náhľad|Hrob Štefana Pappa v Košiciach Štefan Papp (* 11. marec 1917, Berezovo – † 25. február 1990, Košice) bol gréckokatolícky kňaz, historik, liturgista a publicista.
Životopis
Po roku 1968 pôsobil vo farnostiach Nižná Rybnica a Vyšné Nemecké. V rokoch 1979 až 1984 bol šéfredaktorom časopisov Slovo a Blahovistnik. Je autorom mnohých historických a liturgických článkov týkajúcich sa Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku. Tiež je autorom gramoplatní s naspievanými staroslovanskými liturgickými textami v mukačevskom nápeve vydanými v ČSSR v pražskom vydavateľstve Supraphon v r. 1969, ktoré boli prevydané aj v USA. Boli určené ako učebná pomôcka pre kantorov.
Jaromíra
Jaromíra je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 18. februára.
Sz (digraf)
Sz je digraf vyskytujúci sa v maďarskom jazyku. Je tridsiatym prvým (v skrátenej verzii) a tridsiatym druhým (v rozšírenej verzii) písmenom maďarskej abecedy. Vyslovuje sa ako slovenské S|s, napr.: szív [srdce], száz [sto] alebo kosz [špina]. Dlhá verzia písmena sa prejavuje zdvojením len prvej spoluhlásky, napr.: kosszal [(so) špinou]. Vyslovuje sa ako slovenské ss. Pri delení takéhoto slova sa celé písmeno zdvojuje, napr.: kosz-szal [(so) špinou]. Výslovnosť písmena/písmen v takomto slove je rovnaká, ss.
Northrop Grumman X-47A Pegasus
X-47A Pegasus je americký technologický demonštrátor bojového bezpilotného lietadla.
Vznik a vývoj
V júni 2000 uzavrela agentúra DARPA zmluvy so spoločnosťami Northrop Grumman a Boeing na vyhotovenie štúdie pre bezpilotné bojové lietadlo, ktoré by bolo možné prevádzkovať na lietadlových lodiach. Projekt niesol označenie UCAV-N (Unmanned Combat Air Vehicle - Naval). Northrop Grumman vyvinul demonštrátor X-47A Pegasus, ktorý bol predstavený v júli 2001. X-47A bol v rokoch 2001 a 2002 rozsiahlo testovaný na zemi (vrátane rolovania) a prvý let sa napokon uskutočnil 23. februára 2003.
Ako sa neskôr ukázalo, tento prvý let X-47A sa stal aj posledným. V apríli 2003 DARPA spojila programy UCAV-N a UCAV do jedného spoločného programu J-UCAV, neskôr premenovaného na J-UCAS (Joint Unmanned Combat Air Systems). Northrop Grumman pripravoval pre program J-UCAS demonštrátor, ktorý niesol označenie X-47B. Spoločnosť sa rozhodla, že ďalšie letové testy X-47A vývoju X-47B nepomôžu, a preto bol tento projekt ukončený.
Le Houga
Le Houga je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Northrop Grumman X-47A Pegasus
Konštrukcia
X-47A Pegasus mal stealth konštrukciu s ohľadom na čo najnižší radarový odraz. Trup mal tvar kosoštvorca a lietadlo bolo bez zvislých riadiacich plôch. Šípovitosť nábežnej strany krídel bola 55°. Trup lietadla disponoval aj internou bombovnicou, tá však pri prvom lete nebola otestovaná. Pri konštrukcii draku stroja boli použité kompozitné materiály.
Le Houga
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Northrop Grumman X-47A Pegasus
Konštrukcia
Pegasus bol poháňaný jedným dvojprúdovým motorom Pratt & Whitney JT15D s ťahom 14,2 kN. Počítačový riadiaci systém lietadla vykonával riadenie letu, navigáciu, riadenie misie a ďalšie úlohy. Pegasus bol vybavený navigačným systémom US Navy Shipboard Relative GPS, ktorý by bol potrebný na automatické pristátie presne na mieste na pohyblivej palube lietadlovej lode.
Le Houga
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pusarla Venkata Sindhu
Pusarla Venkata Sindhu (* 5. júl 1995, Hajdarábad) je indická bedmintonistka.
Športová kariéra
Vo svojej kariére vyhrala Sindhu majstrovstvá sveta v bedmintone v roku 2019, striebornú olympijskú medailu v roku 2016 , bronzovú olympijskú medailu v roku 2021 a zlatú medailu z hier Commonwealthu v roku 2022.
Za svoje úspechy bola v roku 2020 ocenená tretím najvyšším indickým civilným vyznamenaním Padma Bhushan. V roku 2015 jej bolo udelené aj štvrté najvyššie civilné vyznamenanie v Indii, Padma Shri.
Banícke povstanie 1525 – 1526
Banícke povstanie 1525 – 1526 bolo najväčšie sociálno-politické hnutie baníkov na Slovensku v období feudalizmu. Zadržiavanie miezd a rastúca drahota boli hlavné dôvody baníckej vzbury v stredoslovenskej banskej oblasti.
Vývoj a situácia pred povstaním
V roku 1523 začali ťažiari baníkov vyplácať v nehodnotnej medenej minci. K drahote pribudol problém zásobovania a podpory v chorobe. Občas faktori najväčšieho mediarskeho podniku v Banskej Bystrici Thurzovsko-Fuggerovskej spoločnosti vyplácali dukáty. Šľachta na sneme zaútočila proti Thurzovcom a Fuggerovcom na začiatku mája 1525 a v júni v mene panovníka došlo ku konfiškácii ich majetku. Medzitým ozbrojení baníci 16. mája 1525 v Banskej Bystrici demonštrovali za zvýšenie miezd. Baníci a mestská chudoba v Kremnici, Banskej Štiavnici a Hodruši boli tiež v pohybe. Protesty baníkov a demonštrácie so zastavením prevádzky pokračovali celé leto, ale ťažiari a kupci na požiadavky nepristúpili. Na jeseň 1525 si baníci troch hlavných stredoslovenských slobodných kráľovských banských miest (Banskej Štiavnice, Kremnice a Banskej Bystrice) založili Banícky zväz so strediskom v Španej Doline. Dovtedy roztrieštené banícke zoskupenia spájal, vystupoval proti zdražovaniu a zastal sa väznených reformných kazateľov. Banícky zväz pripravil na koniec februára 1526 ozbrojené povstanie.
Vypuknutie povstania
Baníci vyzbrojení ručnicami a kopijami 24. februára 1526 vtrhli do Banskej Bystrice. Obsadili budovy banskej komory, zajali a uväznili komorského grófa Bernarda Beheima. Rabovali domy bohatých kupcov, zmocnili sa medi, za ktorú im banská komora dlhovala mzdu. Bohatí mešťania sa uchýlili do zámku a zámockého kostola, ktoré sa baníkom nepodarilo obsadiť. Baníci deväť dní ovládali mesto a ustúpili až pred ozbrojencami zemepánov. Kráľovskí komisári palatín Štefan Verbőci a novohradský župan Gašpar Raškai na potlačenie povstania vyniesli nad účastníkmi kruté rozsudky – konfiškáciu všetkého majetku a odsúdenie vodcov na stratu života. Pre baníkov vydali zákaz nosiť zbrane a konať schôdzky. Požadovali od baníkov zrieknutie sa „luterskej herézy“ a dodržiavanie poslušnosti vrchnosti a katolíckej cirkvi. Banícky zväz sa napriek týmto odstrašujúcim opatreniam radikalizoval a pripravoval ďalšie ozbrojené vystúpenie. K vlne odporu v Banskej Bystrici sa mali pripojiť aj baníci z Banskej Štiavnice, Kremnice a Hodruše. V piatok 3. augusta 1526 baníci v noci udreli na Banskú Bystricu s heslom „Vyhubiť moc pánov“ a podpálili niekoľko domov kupcov. Po troch dňoch baníci z mesta ustúpili do hôr, aby sa vyhli otvorenému boju s vojenskou presilou privolanou mešťanmi.
Následky povstania
Kráľovským dvorom poverený udalosti vyšetriť a rebelov potrestať bol kráľovský personál (zástupca) Mikuláš Turóci. Ten vydal zatykač na 46 podnecovateľov a vodcov ozbrojeného vystúpenia baníkov už 10. augusta 1526. 19. augusta 1526 boli všetci proskribovaní na smrť. Mnohí povstalci utiekli na Moravu a ďalší našli úkryt v baníckych a drevorubačských osadách. Na jeseň 1526 dala mestská vrchnosť v Banskej Bystrici popraviť 5 väzňov. Prenasledovanie rebelov a popravy pokračovali niekoľko rokov. Banícky zväz sa po potlačení povstania rozpadol.
Banícke povstanie na filmovom plátne
Téma baníckeho povstania z rokov 15251526 je námetom štvordielnej historickej fresky Na baňu klopajú z roku 1981, režiséra Andreja Lettricha. Scenár k filmu robil Ľudovit Filan, hudbu Svetozár Stračina. Kameru mal na starosti Tibor Biath.
Ronen Rubinstein
Ronen Rubinstein [] (* 7. november 1993, Rehovot, Izrael) je americký herec ruského pôvodu, režisér, scenárista, environmentálny aktivista a spevák skupiny Nights in Stereo. Do povedomia sa dostal hlavnou úlohou vo filme It Felt Like Love a ako Nathan v Netflix seriáli Orange Is the New Black. Najviac známy je ako TK Strand v seriáli 9-1-1: Texas, ktorého tvorcom je Ryan Murphy.
Raný život a vzdelanie
Ronen Rubinstein sa narodil v Rehovote v Izraeli ruským emigrantom z Kazašskej sovietskej socialistickej republiky, ktorá bola súčasťou Sovietskeho zväzu. Jeho otec, zubár, slúžil v Izraelských obranných silách a nechcel, aby povinnú vojenskú službu museli absolvovať aj jeho deti. Preto sa z Izraela Rubinstein ako päťročný presťahoval s rodičmi a staršou sestrou do Spojených štátov amerických, kde vyrastal v meste New York, v mestskom obvode Staten Island. V roku 2016 uviedol, že sa počas dospievania cítil ako outsider, pretože musel navštevovať kurz angličtiny pre cudzincov a mal ťažkosti prispôsobiť sa americkému spôsobu života.
K herectvu ho v druhom ročníku strednej školy priviedol jeho školský poradca, ktorý mu navrhol divadelný krúžok ako formu terapie a úniku z drogovej epidémie v jeho štvrti. Krátko pracoval ako zubný asistent v ambulancii svojho otca, no nemal záujem pokračovať v jeho šľapajach a stať sa zubárom. Po zavŕšení stredoškolského štúdia na New Dorp High School sa rozhodol profesionálne venovať hereckej kariére a absolvoval štúdium herectva na univerzite New York Film Academy.
Kariéra
Vo veku 16 rokov Rubinstein napísal Something In The Way, svoj prvý krátky film, ktorý neskôr režíroval, produkoval a hral v ňom. Film sleduje mladého veterána vojny vo Vietname, ktorý po návrate do civilného života trpí posttraumatickou stresovou poruchou.
Na filmovom plátne debutoval ako sedemnásťročný v postave rebelujúceho tínedžera menom Gangsta v psychologickej dráme Detachment (2011), v ktorom hrali Bryan Cranston, Adrien Brody a James Caan.
V poslednom ročníku strednej školy Rubinstein získal hlavnú úlohu vo filme It Felt Like Love režírovanom Elizou Hittmanovou, natočenom v intímnych záberoch zblízka a s minimálnym dialógom, ktorý mal premiéru na Filmovom festivale Sundance v roku 2013. Stvárnil postavu Sammyho, drsného, mizogýnneho vysokoškoláka z robotníckej štvrti v Brooklyne, ktorého New York Times opísal ako „zlého chlapca, čo fajčí trávu, sleduje pornografiu a ktorého pohŕdanie ženami je rovnako silné ako jeho feromóny“. Film obdržal nomináciu za najlepšiu kinematografiu na Independent Spirit Awards, ako aj nominácie na Gotham Awards.
V nasledujúcom roku bol obsadený do hlavnej úlohy vo filme Some Kind of Hate, kde stvárnil mladú introvertnú obeť závažnej fyzickej šikany. Objavil sa tiež v ďalšej dráme z Filmového festivalu Sundance Jamie Marks Is Dead, v hlavnej úlohe s Cameronom Monaghanom a Liv Tylerovou.
20152019
V roku 2015 sa Rubinstein objavil v desiatej epizóde tretej série najsledovanejšieho pôvodného seriálu Netflixu Orange Is the New Black, v roli Nathana, milenca Tiffany „Pennsatucky“ Doggettovej. Táto rola ho vyniesla do pozornosti širokej verejnosti.
Následne v roku 2016 pravidelne účinkoval ako Alex Powell v seriáli Dead of Summer.
V roku 2018 sa predstavil v úlohe Mikea v komediálnej dráme Dude spolu s Lucy Halovou a Awkwafinou. Film bol režisérskym debutom Olivie Milchovej. Rubinstein, ktorý pracoval s niekoľkými začínajúcimi režisérkami (čo považoval za „absolútnu česť“) obhajoval rodovú rovnosť vo filmárstve a ocenil Milchovú ako „budúcu hviezdnu režisérku“. Film mal aj ženskú kameramanku, čo označil za „veľmi zriedkavé“ a uviedol, že „vo filmárskych profesiách je nedostatok žien“.
Ďalej sa predstavil vo vedľajšej úlohe v komediálnej dráme Smartass (2017) oproti Joey Kingovej a v Less Than Zero, adaptácii rovnomenného debutového románu Breta Eastona Ellisa, ako aj v hlavnej úlohe v antológii Brooklyn Love Stories (2019).
2020súčasnosť
V roku 2020 vystupuje ako otvorene homosexuálny hasič (od druhej série záchranár ) liečiaci sa z drogovej závislosti, Tyler Kennedy „TK“ Strand, v seriáli Ryana Murphyho 9-1-1: Texas spolu s Robom Loweom, ktorý hrá jeho otca, kapitána Owena Stranda, a Liv Tylerovou. Seriál sa stal najsledovanejšou novou show na Fox za rok 2020 v kategórii dospelých divákov a získal uznanie kritikov za svoju dejovú líniu medzirasového vzťahu gayov a diverzitu postáv, ako napríklad moslimská hasička nosiaca hidžáb a čierny transrodový hasič (stvárnený transrodovým hercom Brianom Michaelom Smithom). V rozhovore z roku 2020 Rubinstein povedal: „Myslím si, že ľudia po prvýkrát na obrazovke, aspoň v televízii, vidia samých seba a cítia sa zastúpení v naozaj pozitívnom, dobrom svetle.“ Jeho postava gay hasiča inšpirovala skutočných hasičov k tomu, že sa mu priznali k vlastnej utajovanej homosexualite cez súkromnú správu na sociálnych sieťach. Ocenil Ryana Murphyho a scenáristov za znormalizovanie vzťahu gayov na televíznej obrazovke tým, že do deja nezahrnuli priznanie postáv k homosexualite: „Obvykle keď vidíte v televízii pár gayov, odohráva sa s nimi niečo dramatické a smutné. Ale tu je to tak, že sú úplne normálni. Tak to v skutočnosti je.“ Seriál pokračuje treťou sériou.
Rubinstein bol obsadený do hlavnej úlohy vo filme Smiley Face Killers, trileri od Breta Eastona Ellisa, inšpirovanom skutočnými udalosťami, ktoré majú dokazovať teóriu o organizovanom gangu sériových vrahov, ktorí po celom území Spojených štátov vraždia príťažlivých, športovo založených mladých mužov. Film mal premiéru v roku 2020.
Iné
Rubinstein si zahral milenca v hudobnom videoklipe speváčky CeCe k skladbe Broke AF (2017).
V roku 2018 stvárnil samého seba v dokumentárnom filme Tyler Shields: Provocateur.
21. januára 2022 oznámil vydanie „Open Door“, debutového singla svojej hudobnej skupiny Nights in Stereo, ktorú v lete 2020 založil s hudobníkmi Rodrigom R. Rodartem a Jonom Shoeom. Vo februári predstavil úryvok druhého singla „Underwater“.
Environmentálny aktivizmus
Rubinstein prežil hurikán Sandy, čo ho priviedlo k aktivizmu v oblasti klimatických zmien v dôsledku globálneho otepľovania a k ekologickému životnému štýlu. V júli 2020 opísal, ako hurikán zdevastoval celú jeho štvrť v Staten Islande a zničil dom jeho rodiny a všetok majetok. Nemal kde bývať, prespával u priateľa a stravu a šatstvo mu poskytoval Červený kríž. Hurikán zabil 24 jeho susedov.
Rubinstein, ktorý mal v tom čase osemnásť rokov, uviedol, že jeho herecká kariéra „pôjde ruka v ruke so snahou zachrániť planétu“. Dal si za svoje „poslanie“ zvyšovať povedomie verejnosti o naliehavosti ochrany životného prostredia, presadzovať spôsob života šetrný k životnému prostrediu a využívať svoje postavenie a publicitu na vzdelávanie verejnosti. Upútal pozornosť svojou vintage a ekologickou módou, o ktorej uviedol, že sa snaží byť „čo najšetrnejší k životnému prostrediu“, a ocenil Stellu McCartneyovú a Yves Saint Laurent, že vnímajú dôležitosti používania obnoviteľných zdrojov v módnom priemysle.
Je ambasádorom The Ocean Cleanup, organizácie, ktorá vyvinula zariadenie na odstraňovanie plastov a odpadkov z oceánu, a taktiež ambasádorom Project Zero, globálneho hnutia na ochranu a obnovu oceánov. V septembri 2019 pochodoval s demonštrantmi v najväčšom globálnom klimatickom proteste vo svetových dejinách. Podporuje aj Nadáciu Leonarda DiCapria. V apríli 2020 patril k environmentálnym aktivistom, ktorí sa zúčastnili Earth Day Live, trojdňovej klimatickej mobilizácie, ktorá sa kvôli pandémii COVID-19 vysielala cez internet. Vo svojom segmente zdôraznil význam potreby prechodu z fosílnych palív na čistú energiu prostredníctvom elektrických vozidiel s nulovou produkciou emisií, ktoré jazdia na vodík a vypúšťajú iba vodu a teplo. On sám jazdí na takomto type elektrického automobilu, na SUV poháňanom vodíkom, Hyundai Nexo Fuel Cell.
Pri príležitosti 70. výročia založenia Organizácie Spojených národov koncom októbra 2020 Rubinstein spustil Half the World, kampaň pre Rozvojový program OSN, ktorej cieľom je analyzovať narastajúcu chudobu a sociálne nerovnosti spôsobené pandémiou COVID-19 a následkami klimatických zmien.
V júni 2022 bol Rubinstein zvolený do funkcie člena správnej rady organizácie Environmental Media Association, zameranej na progres v oblasti ochrany životného prostredia.
Iný aktivizmus
Okrem presadzovania trvalej udržateľnosti Rubinstein podporuje aj National Fallen Firefighters Foundation, kampaň No Kid Hungry, hnutie Black Lives Matter, Marsha P. Johnson Institute bojujúci za ľudské práva transrodových černochov, Feeding America, Humane Society, Mercy for Animals a organizáciu Stand Up for Pits Foundation, venujúcu sa záchrane a ukončeniu týrania pitbulov.
V marci 2020, počas pandémie Covid-19, Rubinstein vytvoril globálnu iniciatívu zapaľovania sviečok zameranú na získavanie finančnej podpory pre zdravotníckych pracovníkov v prvej línii boja s pandémiou. Zúčastnil sa aj na živých čítaniach divadelných adaptácií diel Hamlet od Shakespeara a Pýcha a predsudok od Jane Austenovej, s cieľom pomôcť vyzbierať finančné prostriedky pre Acting for a Cause, neziskovú organizáciu založenú Brandom Crawfordom pre charitatívne účely počas pandémie.
V auguste 2020 Rubinstein nadviazal spoluprácu s When We All Vote, nestraníckou organizáciou založenou Michelle Obamovou, ktorá sa registráciou voličov usiluje o zvyšovanie volebnej účasti.
Osobný život
Rubinstein je bisexuál.
Jeho materinským jazykom je ruština. Hebrejčina a angličtina sú až jeho druhým a tretím jazykom.
Je outdoorový nadšenec. Od detstva hráva basketbal a označuje Kobeho Bryanta za svoj najväčší vzor, idol a „prvú americkú vec“, ktorú poznal po presťahovaní sa z Izraela do USA.
Je tiež oddaný fanúšik Red Hot Chili Peppers a vyjadril obdiv k tvorbe Harryho Stylesa a jeho „vlastnej identite a spôsobu, akým sa prezentuje“.
V marci 2020 oficiálne podporil Bernieho Sandersa v boji o demokratickú nomináciu v prezidentských voľbách.
Rubinstein zachránil z ulíc Los Angeles dvoch pitbulov, ktorých si následne adoptoval a pomenoval ich Fresh a Spot.
V roku 2020 prešiel z pescetariánstva na vegánstvo.
Rubinstein je kultúrne a etnicky židovskej príslušnosti, ale náboženstvo nepraktizuje.
14. augusta 2022 uzavrel manželstvo s dlhoročnou partnerkou, kanadskou herečkou Jessicou Parker Kennedy v malom židovskom obrade na farme v Calgary v Kanade, dva mesiace po zásnubách v Portofino v Taliansku. Žijú v Los Angeles.
V médiách
V roku 2022 obdržal nomináciu na desiatom ročníku cien Queerties, ktoré sa udeľujú LGBTQ osobnostiam za prínos v oblasti umenia a kultúry.
Leboulin
Leboulin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Singapurský samit
náhľad|[[Kim Čong-un a Donald Trump]]
Singapurský samit bola bilaterálna schôdzka predstaviteľov Spojených štátov amerických a Severnej Kórey (KĽDR). Odohrala sa 12. júna 2018 v Singapure na ostrove Sentosa, odtiaľ jej pomenovanie. Išlo o prvé stretnutie medzi vodcami týchto krajín. Bolo pripravované sériou bilaterálnych stretnutí v Bielom dome a v Pchjongjangu za účasti diplomatov oboch strán, o. i. amerického ministra zahraničia Mika Pompea.
Účastníci a závery
Hlavnými aktérmi summite v Singapure boli americký prezident Donald Trump a severokórejský vodca Kim Čong-un. Trump opustil stretnutie G7 v Kanade tri hodiny pred jeho koncom a priletel lietadlom Air Force 1. Kim použil služieb spoločnosti Air China. USA zariadili Kimovi v Singapure ubytovanie.
Lanuéjols
Lanuéjols môže byť:
Laprade
Laprade môže byť:
Niklas Hjalmarsson
Niklas Hjalmarsson (* 6. jún 1987, Eksjö, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový obranca hrajúci aj v severoamerickej National Hockey League (NHL).. Počas svojej kariéry vyhral 3 krát Stanley Cup v rokoch 2010, 2013 a 2015. Získal aj striebornú medailu na zimných olympijských hrách 2014.
Hráčska kariéra
Hjalmarsson bol draftovný z celkovej 108. pozície v roku 2005 tímom Chicago Blackhawks. Hral profesionálne 3 roky vo švédskej lige Svenska hockeyligan za tím HV71.
V sezóne 2007/2008, jeho prvá s Severnej Amerike, Hjalmarsson debutoval v NHL. Potom, čo strávil väčšinu času vo farmárskom tíme Chicaga Rockford IceHogs v AHL, po výmene Jamesa Wisniwskieho do Ducks mal pravidelné miesto na súpiske.
Svoj prvý gól v NHl strelil proti Detroitu do siete Chrisa Osgooda.
Larchamp
Larchamp môže byť:
Niklas Hjalmarsson
Hráčska kariéra
Hjalmarsson sa stal kľúčovou súčasťou súpisky Blackhawks na konci sezóny 2008/2009 a na začiatku sezóny 2009/2010, odohral 77 zápasov v základnej časti a všetkých 22 v play-off, odohral v priemere 19 minút na zápas. Mal tak značnú časť na zisku Stanley Cupu. Po sezóne sa stal voľným hráčom a dňa 9. júla 2010 podpísal štvorročný kontrakt s tímom San Jose Sharks v hodnote 14 miliónov dolárov. O 3 dni neskôr sa Blackhawks rozhodli dorovnať ponuku a tak ostal zostal v Chicagu.
Počas výluky v sezóne 2012/2013, hral v najvyššej talianskej lige Serie A a v kontinentálnom pohári za HC Bolzano.
Blackhawks vyhrali Stanley Cup opäť v sezóne 2014/2015, Hjalmarsson bol jedným zo siedmich hráčov, ktorí vyhrali Stanley Cup v roku 2010, 2013 a 2015.
Laroque
Laroque môže byť:
Larré
Larré môže byť:
Sam Rainsy
Sam Rainsy (* 10. marec 1949, Phnom Penh, Francúzska Indočína (dnešná Kambodža) je kambodžský ekonóm, aktivista a politik. Predstavuje spolu s dlhoročným premiérom krajiny Hun Senom najvýznamnejšiu politickú osobnosť Kambodže novodobej histórie. V 90. rokoch 20. storočia pôsobil v jedinej koaličnej vláde kambodžskej histórie ako minister hospodárstva a financií. Následne si založil vlastnú politickú stranu SRP, ktorá sa v roku 2012 zlúčila do CNRP. Do roku 2015 bol parlamentným lídrom opozície, od januára 2018 je na čele Kambodžského hnutia národnej záchrany (CNRM) a z exilu sa snaží o ukončenie režimu Hun Sena. Rainsy počas svojho života viackrát dlhodobo opustil Kambodžu do exilu kvôli perzekúcii či obvineniam voči svojej osobe, prakticky polovicu života prežil vo Francúzsku. Obvinenia voči jeho osobe boli často politicky motivované zo strany Hun Sena a jeho Kambodžskej ľudovej strany (KPK), boli zväčša uzavreté kráľovskou milosťou.
Exil vo Francúzsku (1965-1992)
Vo Francúzsku vyštudoval Rainsy ekonómiu a účtovníctvo na univerzite Science Po a INSEAD a následne začal pôsobiť ako investičný manažér a výkonný riaditeľ vo viacerých parížskych finančných spoločnostiach. V roku 1989 sa stal tiež členom rojalistickej strany FUNCINPEC.
Návrat do Kambodže, pôsobenie vo vláde a SRP (1992-1995)
Po návrate do Kambodže v roku 1992 bol zvolený za stranu FUNCINPEC za poslanca pre provinciu Siem Reap. V roku 1993 po voľbách zabezpečených cez UNTAC OSN sa stal ministrom hospodárstva a financií vo vláde princa Norodoma Ranariddha. Post zastával do roku 1994. V roku 1995 bol však vylúčený z parlamentu potom, čo neustál hlasovanie o nedôvere. V roku 1995 založil vlastnú stranu, Khmérsku národnú stranu (KNP), ktorá pred voľbami v roku 1998 kvôli administratívnym komplikáciám pri registrácii zmenila názov na Strana Sama Rainsyho (SRP). V roku 2003 získala strana vo voľbách 22 % hlasov.
Andrej Dúbravský
Mgr. art. Andrej Dúbravský (* 30. júl 1987, Nové Zámky) je slovenský maliar a príležitostný herec
Sam Rainsy
Návrat do Kambodže, pôsobenie vo vláde a SRP (1992-1995)
Odvtedy trikrát stratil svoju parlamentnú imunitu. V rokoch 2000-2002 a opäť v rokoch 2012-2014 predsedal Rainsy Rade ázijských liberálov a demokratov.
Druhý exil (2005-2006)
Rainsy odišiel do druhého exilu 3. februára 2005 z obáv zo zatknutia potom, čo mu bola hlasovaním Národného zhromaždenia odobratá parlamentná imunita (spolu s ním aj ďalším politikom SRP, Cheaovi Pochovi a Cheamovi Channymu). Rainsy čelil viacerým obvineniam z hanobenia, resp. urážky na cti potom, čo obvinil Kambodžskú ľudovú stranu (KPK) a FUNCINPEC z korupcia počas budovania vtedajšej koaličnej vlády. Tiež obvinil premiéra Hun Senaa zo zapojenia do vraždy odborového predáka Cheu Vicheu blízkeho strane SRP v roku 2004. V tom čase veľvyslanectvo USA v Phnom Penhe vyhlásilo, že je "hlboko znepokojené" očividnou snahou vlády "umlčať opozíciu" Iné zastupiteľské úrady, miestne a medzinárodné organizácie zdieľali rovnaké obavy. Rainsy bol odsúdený v neprítomnosti 22. decembra 2005 v súvislosti s obvineniami z hanobenia. Súd ho odsúdil na 18 mesiacov väzenia a a peňažnú pokutu 14 000 USD za náhradu škody a súdne trovy.
Andrej Dúbravský
Životopis
Počas rokov 20042008 študoval na škole umeleckého priemyslu Josefa Vydru, v odbore kameňosochárstva. Neskôr v rokoch 20082014 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Svoje štúdium absolvoval pod vedením prof. Ivana Csudaia a prof. Daniela Fischera. V roku 2011 sa umiestnil na druhom mieste v súťaži Maľba 2011, ktorú každoročne usporadúva Nadácia VÚB. V nasledujúcom roku sa mu podarilo umiestniť na prvom mieste. Jeho diela sú v súčasnosti zastúpené v Slovenskej národnej galérií a v Galérií mesta Bratislavy.
Jeho partnerom je slovenský režisér, producent, herec a scenárista Peter Bebjak s ktorým spolupracoval na námete filmu Zlo (2012), kde si zahral jednu z hlavných postáv. Otec Andreja Dúbravského je novinár, moderátor spravodajstva Jozef Dúbravský. Andrej Dúbravský žije a tvorí v Rastislaviciach.
Sam Rainsy
Tretí exil (2009-2013)
V októbri 2009 Rainsy opäť odišiel do exilu do Francúzska. Stalo sa tak potom, čo bol obvinený z klamstiev o kambodžsko-vietnamskej hranici. Rainsy tu usporiadal v roku 2009 protest a tvrdil, že hranica na východe krajiny pri Svay Reing je vytýčená chybne a zasahuje na kambodžské územie. V januári 2010 bol Rainsy uznaný vinným z podnecovania rasových vášní a ničenia hraničných demarkačných bodov. Za to bol odsúdený v neprítomnosti na dva roky väzenia a pokutu 1 927 USD. V septembri 2010 bol Rainsy odsúdený v neprítomnosti tiež na desať rokov väzenia a pokutu 14 000 USD za politicky motivované obvinenia. V tomto prípade išlo o pozmeňovanie verejných dokumentov a šírenie dezinformácií ohľadne máp, ktoré vytvoril. Mapy zobrazovali kambodžsko-vietnamskú hranicu vo Svay Rieng. Posledným z trojice súdov bol súd za údajné ohováranie Hora Namhonga. V apríli 2011 bol Rainsy odsúdený za ohováranie ministra na dva roky väzenia. Ak by sa v roku 2011 teda vrátil do krajiny, hrozil by mu pobyt vo väzení v celkovej dĺžke 14 rokov.
V roku 2012 sa Strana Sama Rainsyho zlúčila so Stranou ľudských práv a vytvorila Kambodžskú stranu národnej záchrany (CNRP). Po rezignácii Rainsyho z dôvodu jeho nástupu do čela CNRP ho v novembri 2012 v čele frakcie SRP nahradil Kong Korm.
náhľad|Rainsy na demonštrácii v októbri 2013. náhľad|Rainsy s [[Hun Senom pri dočasnom uzmierení a dialógu oboch lídrov v apríli 2015.]]
Návrat do Kambodže, líder opozície (2013-2015)
7. júla 2013 Rainsy ohlásil, že sa chce vrátiť do Kambodže kvôli nadchádzajúcim voľbám do parlamentu. Následne mu bola 12. júla 2013 opätovne na žiadosť premiéra Hun Sena udelená kráľom milosť. Avšak, Rainsy stále nemohol kandidovať vo voľbách. Rainsy sa vrátil do Kambodže 19. júla 2013, pri jeho návrate ho po cestách vítali tisícky jeho stúpencov.
Vo voľbách získala zjednotená opozičná strana CNRP 55 kresiel v 120-člennom parlamente. Sam Rainsy a Kem Sokha odmietli výsledky volieb a obvinili vládnúcu stranu z volebného podvodu. Opozícia následne od septembra 2013 až do júla 2014 bojkotovala zasadanie parlamentu.
Kambodžská politická kríza sa oficiálne skončila 22. júla 2014, kedy bola dosiahnutá dohoda medzi KPK a CNRP. Opozícia súhlasila s obsadením miest v parlamente, čo ukončilo najdlhší povolebný pat v histórii krajiny. Taktiež CNRP získala vedúce pozície v parlamente – Kem Sokha sa stal prvým podpredsedom Národného zhromaždenia a politici CNRP predsedali piatim z desiatich výborov parlamentu. Rainsy navrhol Národnému zhromaždeniu, aby formálne uznalo oficiálnu opozíciu a tlačil na zostavenie plnohodnoteného tieňového kabinetu. Také zmeny by mu umožnili debatovať priamo s premiérom Hun Senom, podobne, ako to funguje v britskom westminsterskom systéme.