cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Strelníky
Dejiny
Situácia po 1. svetovej vojne bola na Šajbe naozaj žalostná – po padlých vojakoch ostali vdovy a siroty. Útrapy vojny spojené s rekviráciami a šikanovaním boli v mnohých rodinách zvýšené aj stratou mužskej pracovnej sily a zlými bytovými podmienkami. Väčšina rodín pociťovala nedostatok základných potravín, šatstva, uhlia či iného tovaru. Postupne sa ale situácia stabilizovala a v obci dochádzalo k pomalému rozvoju infraštruktúry - bol vystavaný obecný úrad aj kultúrny dom. Obec ale čoskoro zasiahla aj hospodárska kríza v 30. rokoch, kedy bol v obci vysoký počet nezamestnaných a mnohé rodiny boli tak chudobné, že nemali ani na soľ a žili len z potravinových lístkov a prídelov.
V povojnovom období došlo k najvýraznejšiemu rozvoju obce - obec stratila svoj tradičný ráz a postupne sa zmodernizovala. Postupne bola elektrifikovaná, boli vybudované komunikácie a vodovod. Obyvatelia začali častejšie odchádzať z obce za prácou - najmä do železiarní a zlievární na Horehroní.
Prírodné pomery
thumb|Strelníky v jesennom opare
Geologické pomery
Oblasť, v ktorej leží i obec Strelníky je dôležitou súčasťou vnútorných Karpát. Vznikla v neogéne, v konečnom štádiu vývinu karpatskej geosynklinály, keď došlo k rozsiahlejšej a veľmi intenzívnej sopečnej činnosti. Geologickú stavbu územia katastra obce vo východnej časti tvoria veporidy, centrálnu a západnú časť mladotreťohorné vulkanity. Zvolenská kotlina, zasahujúca na územie obce zo severnej strany je budovaná najmä neogénnnymi horninami ako sivé a pestré íly, prachy, piesky, štrky, sloje lignitu, sladkovodné vápence a tufity. Neovulkanické pohorie Poľana zasahujúce z juho-východu je budované prevažne lávovými prúdmi z neogénnych vulkanitov, ako sú napr. pyroxenické a amfibolicko-pyroxenické andezity. V okolí Strelník sa údajne nachádzajú aj malé náleziská železných rúd (hematit –limonit) opálového typu a slabé sloje hnedého uhlia (lignit).
Geomorfologické podmienky
Na územie obce zasahujú dve geomorfologické jednotky - zo severu je to celok Zvolenská kotlina s podcelkom Povraznícka brázda a južnú časť vypĺňa celok Poľana s podcelkom Vysoká Poľana. Reliéf obce je determinovaný oblasťou v ktorej sa nachádza. Zo základných typov erózno-denudačného reliéfu sa tu vyskytujú vysočinový podhôlny reliéf na Poľane a sever Zvolenskej kotliny má vrchovinový reliéf.
Erózne trosky lávových prúdov a pokryvov sa zachovali na severe a severovýchode Poľany. Poľana sa vyznačuje osobitnou štruktúrou reliéfu, na ktorom možno vidieť množstvo rôznych vulkanických foriem, ako sú napríklad lávové prúdy, skalné bralá, veže a pod. Nad katastrom Strelník sa vyníma lávový prúd Ľubietovský Vepor a Hrb.
Hydrologické podmienky
Hydrologickú os obce vytvárajú riečky Hutná, tvoriaca východnú hranicu obce, horný tok Vôdky pretekajúcej stredom katastra a horný tok Zolnej tvoriacej juhozápadnú časť hranice obce. Hutná je ľavostranný prítok Hrona s dĺžkou. Pramení na juhovýchodnom úpätí Ľubietovskej Bukoviny, v nadmorskej výške okolo , v blízkosti obce Strelníky sprava priberá Slobodný potok, pokračuje na územie obce Ľubietová a vlieva sa do Hrona neďaleko obce Lučatín. Zolná je pravostranný prítok Slatiny s dĺžkou. Pramení v pohorí Poľana, v podcelku Vysoká Poľana, pod Ľubietovskou Bukovinou v nadmorskej výške okolo, zľava priberá Malú Zolnú a potom tečie na juhozápad, preteká územím mesta Zvolen, na území ktorého ústi do Slatiny. Okolie obce je pomerne bohaté na podzemné vody.
Klimatické podmienky
Prírodné pomery celej oblasti sú podmienené jej príslušnosťou k Západným Karpatom. Do výšky 700 - n.m. sa kataster obce zaraďuje do mierne teplej klimatickej oblasti, nad touto výškou do mierne chladnej až chladnej oblasti. Neveľké výškové rozdiely spôsobujú, že klíma je málo diferencovaná a je charakterizovaná ako mierne teplá, kotlinová, s veľkou inverziou teplôt, mierne suchá až vlhká. Priemerná teplota najchladnejšieho mesiaca januára je −6 °C až −3,5 °C, najteplejšieho mesiaca júla 14 °C až 17 °C. Pre vrcholové partie Poľany je typické chladné podnebie s priemernými teplotami v januári −7 až −5 °C, v júli 11,5 až 13,5 °C. Priemerný počet letných dní v roku je 55, na Poľane menej ako 10, mrazových dní 120 až 160. Priemerná úhrnná suma ročných zrážok je 700 –, na Poľane naprší o čosi viac zrážok (1 000 – ), najmä na náveternej severnej strane, z čoho najviac pripadá na jún a najmenej na marec. Snehová pokrývka trvá približne 70 dní, vo vyšších polohách 100 – 120 dní. Maximálne výšky snehovej pokrývky sú 100 –. Najslnečnejšími mesiacmi sú jún, júl a august.
Pedologické podmienky
V katastri Strelník sú najčastejšími pôdami kambizeme. Pre severnú časť územia sú typické kambizeme modálne a kultizemné, nasýtené až kyslé, pre južnú horskú časť územia sú charakteristické kambizeme podzolové. Kambizeme nasýtené tvoria prevažnú časť pôdneho krytu pod trávnymi porastmi. Vyskytujú sa približne do nadmorskej výšky n.m. na zvetralinách andezitových pyroklastík v tufovom a tufitovom vývoji s rôznou hĺbkou a obsahom skeletu.
Rastlinstvo
Príslušnosť územia k Západným Karpatom, pestrý geologický a geomorfologický vývoj určujú celkový ráz prírody, no veľký vplyv na rozmiestnenie rastlinných spoločenstiev má najmä človek, bez zásahu ktorého by vegetačný pokryv vyzeral veľmi odlišne. V minulosti pokrýval kataster obce rozsiahly komplex lesov, ktoré aj dnes zaberajú približne 37 % územia. Pôvodná druhová skladba ich porastov bola na mnohých miestach pozmenená intenzívnou činnosťou človeka najmä od 17. storočia. Na toto územie malo v minulosti nemalý vplyv hlavne pasienkárstvo a poľnohospodárstvo. Sledovaná oblasť sa vyznačuje výskytom bukových a jedľovo–bukových lesov, vo vyšších horských polohách ich nahrádzajú bukové lesy miestami s prímesou jedle. Dnes tu často nachádzame vysadené smrekové monokultúry. Medzi najrozšírenejšie lesné dreviny patrí okrem smreka aj buk lesný, viaceré druhy dubov, niekoľko druhov javora a bresta, ako aj smrekovec opadavý a zástupcovia borovíc.
Živočíšstvo
Ma územie obce zasahuje Chránená krajinná oblasť Poľana, čo podporuje vysokú pestrosť a bohatosť fauny s výskytom mnohých zoogeograficky i biocenologicky významných prvkov. Veľmi bohaté je zastúpenie bezstavovcov, z ktorých je veľa druhov vzácnych. Z dravcov sa tu vyskytuje orol krikľavý, vzácne orol skalný a sokol myšiar. K faune neodmysliteľne patrí aj veľké množstvo druhov cicavcov. Rozšírené sú živočíšne spoločenstvá listnatých a ihličnatých lesov so zástupcami jeleň lesný, srnec lesný, medveď hnedý, diviak lesný či rys ostrovid, z Poľany k nám prichádza vlk dravý. Pri sídlach sa hojne vyskytujú živočíchy ľudských sídel, napríklad lastovička obyčajná, komár piskľavý, ropucha zelená, myš domová, netopiere a podobne. Tieto spoločenstvá sa samozrejme vďaka svoje mobilite prelínajú a kombinujú a nie sú pevne zakotvené len v jednej oblasti.
Chránené územia
Na územie obce Strelníky zasahuje z juhu CHKO Poľana s 2. stupňom ochrany, ktorá bola vyhlásená v roku 1981 kvôli ochrane rozrušeného stratovulkánu, uprostred ktorého vplyvom erózie vznikla kaldera. Poľana bola v roku 1990 zaradená medzi biosférické rezervácie programu UNESCO Človek a biosféra. Pre výnimočné kvality z hľadiska poľovníctva, všestranného systematického výskumu, chovu na biologických základoch i zvyšovania chovnej a trofejovej hodnoty bola stredná a južná časť CHKO Poľana v roku 1975 vyhlásená za chránenú poľovnícku oblasť pre chov jelenej zveri. CHKO Poľana predstavuje pre obec veľké pozitívum, čo sa ochrany životného prostredia týka, ale na druhej strane to znamená aj viaceré obmedzenia, ktoré súvisia s ochranou krajiny.
Vývoj počtu obyvateľstva
Informácie o počte obyvateľov môžeme sledovať od sčítania obyvateľstva v roku 1869, kedy v obci žilo 833 obyvateľov. Tento počet postupne narastal až do 20. rokov 20. storočia. Po ukončení prvej svetovej vojny stúpla sobášnosť, čo následne vyvolalo zvýšenú pôrodnosť (počas sčítania obyvateľov v roku 1921 mala Šajba 1 241 obyvateľov). V roku 1930 obec zasiahla svetová hospodárska kríza. Zastavovala sa výroba, narastali počty nezamestnaných, klesla kúpna sila obyvateľov, prichádzala nižšia pôrodnosť a následne znižovanie prirodzeného prírastku. Mnoho ľudí sa vtedy z obce odsťahovalo za vidinou lepších podmienok buď na južné územia Slovenska alebo do Ameriky (ich cieľom boli najmä Argentína, USA a Kanada). Viditeľne sa to odrazilo na počte obyvateľov obce, ktorý prvýkrát od roku 1869 začal klesať. Pokles sa zastavil až na počte 1 150.
Populačný rast sa znova dostavil až v roku 1950 a Strelníky mali v roku 1961 až 1 324 obyvateľov (teda približne o 60 % viac ako v roku 1869). Je to dôsledok zvýšenej sobášnosti a pôrodnosti, zlepšovaním životných podmienok v obci po vojne. V období medzi rokmi 1950 – 1956 presahoval prirodzený prírastok v rámci SR hodnotu 17 %. Po prvej veľkej vlne však došlo k poklesu sobášnosti, pôrodnosti a prirodzeného prírastku a od sedemdesiatych rokov dochádza v obci k permanentnému poklesu počtu obyvateľov. V roku 1970 mali Strelníky 1 146 obyvateľov (z toho 48,25 % žien), no za 10 rokov tento počet klesol pod 1 000. Obec mala počas sčítania v roku 2001 už iba 812 obyvateľov (z toho 48,89 % tvorili ženy) a počas posledného sčítania, ktoré sa uskutočnilo v roku 2011, mali Strelníky už iba 785 obyvateľov, čo je najmenej za posledných 150 rokov. Príčin tohto javu je niekoľko – svoju úlohu tu zohrali aj celospoločenské javy ako sociálna neistota (najmä posledných 20 rokov) a prudké zníženie výstavby v posledných desaťročiach. Po druhej svetovej vojne síce prišli početnejšie ročníky a rozbehla sa aj výstavba, no čoskoro nastal útlm. Výstavba bola obmedzená aj z rozhodnutia vyšších orgánov – nové domy mohli počas éry socializmu stavať iba pracovníci JRD – teda tí, ktorí boli zamestnaní v obci. Ostatní mohli stavať len v tzv. strediskových obciach, medzi ktoré patrila napr. Slovenská Ľupča. Posledné roky sa pod vymieranie obce podpisuje nedostatok pracovných príležitostí v okolí, migrácia mladých do väčších miest a zahraničia, ekonomické a sociálne faktory, nedostatok stavebných pozemkov v obci, ako aj posun zakladania rodiny do neskoršieho veku.
Prirodzený a migračný pohyb obyvateľstva
Strelníky v posledných rokoch zaznamenávajú prirodzený úbytok obyvateľstva. Za posledných 10 rokov obec prichádza priemerne o 6 obyvateľov ročne. Najviac to bolo v roku 2008, kedy počet obyvateľov obce klesol o 16. Tento negatívny trend sa dá vysvetliť nízkou pôrodnosťou a starnutím obyvateľstva, ku ktorému dochádza. Počet detí, ktoré sa na Strelníkoch narodia neprevyšuje počet osôb, ktoré v obci zomrú.
Čo sa týka migračného pohybu obyvateľstva, obec Strelníky je migračne stabilizovaná. Ak sa v niektorom roku aj vyskytol migračný úbytok či prírastok, išlo prevažne len o pár osôb (napr. jednu rodinu), ktoré sa do obce prisťahovali (napr. v roku 2013 prírastok 6 obyvateľov) alebo sa z obce vysťahovali (napr. v roku 2007 úbytok 3 obyvateľov).
O čosi zaujímavejšia je krátkodobá migrácia obyvateľov obce, teda migrácia do zamestnania a škôl. Z obce odchádzalo v roku 2011 za prácou alebo štúdiom až 341 osôb. Z celkového počtu odchádzajúcich odchádza 80,35 % za prácou, zvyšok odchádza za vzdelaním. Najčastejším miestom dochádzky bola Banská Bystrica, do ktorej smerovala nadpolovičná väčšina všetkých odchádzajúcich (51,32 %). Je to logické, keďže Banská Bystrica je administratívnym aj hospodárskym centrom okresu. Výrazná dochádzka je aj do obcí Ľubietová (24,05 %) a Slovenská Ľupča (16,72 %), kde sú sústredené priemyselné podniky poskytujúce pracovné príležitosti aj obyvateľom obce Strelníky.
Náboženská a národnostná štruktúra
Z hľadiska religióznej štruktúry je obec Strelníky relatívne homogénna. Prevažná časť obyvateľstva sa hlási k evanjelickej cirkvi augsburského vyznania (v poslednom sčítaní obyvateľstva v roku 2011 to bolo 81,4 % obyvateľov). Druhou najvýznamnejšou zložkou náboženskej štruktúry je rímskokatolícke vierovyznanie (7,9 % obyvateľov) a treťou sú obyvatelia bez vyznania (5,7 %).
To isté platí aj pre národnostnú štruktúru – len pár obyvateľov uviedlo v poslednom sčítaní inú ako slovenskú národnosť, prípadne neuviedli žiadnu.
Pohlavná a veková štruktúra
Ženské obyvateľstvo tvorí v Strelníkoch 51,48 %.
V obci prevažuje obyvateľstvo produktívneho veku – v roku 2012 tvorilo až 72 % populácie obce. Tento podiel stále narastá na úkor zvyšných dvoch skupín obyvateľstva. Detská zložka v predproduktívnom veku postupne klesá a momentálne sa pohybuje už iba na úrovni 13,4 %. Z tohto pohľadu má obec momentálne dostatok pracovnej sily, ale v budúcnosti sa tento trend zvráti práve vďaka nedostatočnému zastúpeniu detskej zložky. Podiel obyvateľstva v poproduktívnom veku nám klesá v dôsledku vymierania početnejších skupín obyvateľstva vo veku nad 65 rokov. Základnou črtou vekovej štruktúry Strelník je starnutie obyvateľstva. Zároveň stúpa aj priemerný vek – kým v roku 2003 bol 38,99 roka, v roku 2010 to bolo už 40,22, čo je pomerne rýchly nárast v tak krátkom časovom úseku. Hodnotu priemerného veku výrazne ovplyvňujú povojnové ročníky, ktoré sa presúvajú do vyšších vekových kategórií. Postupne starne aj obyvateľstvo 70. rokov a presúva sa do vyšších kategórií, pričom v spodných vekových kategóriách je nahradzované stále menej početnými generáciami z 80. rokov, resp. začiatku 90. rokov 20. storočia.
Vzdelanostná štruktúra
Z pohľadu na vzdelanostnú štruktúru obyvateľstva obce Strelníky v roku 2011 môžeme vidieť, že väčšina obyvateľov obce má ukončené stredoškolské vzdelanie. Najpočetnejšiu skupinu tvorí obyvateľstvo s ukončeným učňovským vzdelaním bez maturity (23,95 %). Celkovo školu ukončilo s maturitou ako najvyšším dosiahnutým vzdelaním približne štvrtina obyvateľov (24,71 %), no bez maturity ukončilo strednú školu až 35,92 % obyvateľov. Vysoký je aj podiel osôb, ktoré dokončili len vzdelanie na základnej škole (17,07 %) alebo sú zatiaľ bez ukončeného vzdelania (14,39 %). Naproti tomu, vysokoškolské vzdelanie má 6,62 % obyvateľov.
Hospodárstvo
Strelníky vznikli ako osada, v ktorej žili obrancovia Ľubietovej, ktorí v čase mieru pracovali ako roľníci, povozníci, uhliari, pastieri či drevorubači. Poloha obce bola zvolená tak, aby korešpondovala so strategickou potrebou mesta. Napriek tomu, že neúrodná horská pôda neposkytovala ideálne možnosti obživy, vyrástla tu obec, ktorá počtom domov prevyšovala väčšinu okolitých poľnohospodárskych usadlostí. Obyvatelia pestovali najmä jačmeň a ovos, polia boli totiž málo úrodné.
Horská poloha obce podmienila aj chov dobytka. Napríklad v roku 1773 chovali na Šajbe v 57 domoch 47 kráv, 20 býkov, 11 jalovíc, 9 teliat, 16 koní, 7 svíň a 124 oviec. Chov kôz v oblastiach okolo banských miest bol v minulosti zakázaný. Ovce na jar vyhnali na pašu, kde boli až do jesene. Plemenné kusy prezimovali, ostatné pozabíjali a zasolili. Na chov hospodárskych zvierat bolo samozrejme potrebné nasušiť seno a zásobiť sa ním na zimu. Lúky ale boli ďaleko od obce a ľudia seno a mládzu skladovali v kolibách – štáloch. Cez zimu ho potom na saniach – vlačiach zvážali do obce. Po zmrznutých, senom zapadaných cestách vozili aj hnoj na roztrúsené pásiky polí. Cez zimu gazdovia robili potrebné opravy na vozoch, saniach, na hospodárskych budovách, na hospodárskom náradí, tí zručnejší si sami zhotovovali hrable, kosiská, krosná, praslice, korytá, válovy alebo šili kapce.
Keďže obec sa nachádzala v ťažko dostupnej oblasti, zásobovanie bolo v minulosti pomerne komplikované. Obyvatelia boli teda nútení ovládať mnoho remesiel sami. Obyvatelia sa zaoberali najmä drevorubačstvom, uhliarstvom, ťažili drevo pre ľubietovské bane. Aj povozníctvo bolo súčasťou banského podnikania. V obci pálili i drevené uhlie. Obyvatelia pracovali aj na pílach, neskôr v železiarskych hutách. V obrábaní pôdy a pestovaní plodín sa pôvodne používal trojpoľný systém, pri ktorom sa v dvoch častiach katastra pestovali oziminy a jariny, tretia časť ostávala ležať úhorom, aby si zem odpočinula. Oralo sa pluhom, ktorý ťahal záprah volov alebo koní. Po zániku úhorov pretrvával systém striedania jednotlivých plodín. Polia sa hnojili maštaľným hnojom. Z pestovaných plodín boli najdôležitejšie obilniny ako raž, jačmeň, pšenica a ovos. Až od 19. storočia sa najvýznamnejšou plodinou z hľadiska využitia v strave a výžive obyvateľstva stali zemiaky, ktoré sa u nás dodnes pestujú vo veľkom množstve.
Po zrušení poddanstva v roku 1848 sa obyvateľstvo diferencovalo. Málo úrodné polia neposkytovali dostatočnú obživu, a preto sa popri roľníckych prácach ľudia začali orientovať aj na iné typy obživy. Pracovné sily sa presunuli do ľubietovských baní (napr. do Jamešnej, ktorú ale zatvorili v roku 1908), do neďalekej Podbrezovej (od polovice 20. storočia) a do zlievárni v Hronci. Keďže dopravné možnosti nedovoľovali dochádzať do práce denne, obyvatelia chodili na týždňovky a cez týždeň obývali podbrezovské robotnícke izby. Pracovnú príležitosť poskytovala aj píla, ktorá bola postavená medzi Ľubietovou a Strelníkmi v roku 1880 a zanikla v roku 1953. V zime tam chlapi vozili z rúbanísk celé stromy. Furmani chodili so svojimi záprahmi v skupinách a v prípade vozenia dreva do kopca si vypomáhali štvorzáprahmi. V Strelníkoch sa dlho udržiavalo povozníctvo a furmanstvo. Ako ťažné zvieratá sa využívali nielen kone, ale aj voly, chudobnejší zapriahali aj kravy. V každom dome chovali sliepky, niekde aj husi. Kravy, jalovinu a svine pásli dojednaní pastieri - kraviar, jalovičiar, sviniar.
Počas obdobia ČSR už boli Strelníky prevažne robotníckou obcou. Roľníci tvorili už iba 20 % obyvateľstva a v druhej polovici 20. storočia sa prevažujúcim zamestnaním stalo kovorobotníctvo (chlapi pracovali v železiarňach v Podbrezovej a v zlievarňach Hronec). Vďaka tomu, že obec mala dlhú tradíciu v chove oviec (napr. v roku 1867 ich tu bolo takmer 800 a v roku 1945 skoro 1 000), boli naši bačovia a valasi veľmi vyhľadávaní. Mnoho z nich pracovalo aj mimo obce – najčastejšie na Horehroní a dokonca aj na východnom Slovensku. Ženy chodievali na siatinu alebo sadiť stromčeky. Keďže denné dochádzanie bolo náročné, často tak ako muži, odchádzali na týždňovky.
JRD bolo v obci založené v roku 1959, ktoré postupne rástlo a dosahovalo nemalé úspechy. Počas zmien na prelome 80. a 90. rokov sa uskutočnila transformácia JRD Družba na PD Bukovina. V súčasnosti PD Bukovina stále obhospodaruje väčšinu pôdy v okolí obce. Špecializuje sa na rastlinnú a živočíšnu výrobu.
V súčasnosti má v Strelníkoch najväčšie zastúpenie primárny a terciárny sektor hospodárstva. Najviac obyvateľov obce bolo v roku 2008 zamestnaných v poľnohospodárstve, stavebníctve a v obchode. Obyvatelia obce sa vyznačujú vysokou dochádzkou do zamestnania. Dôvodom je nedostatok pracovných ponúk priamo v obci. Celkovo odchádzalo za prácou až takmer 90 % ekonomicky aktívneho obyvateľstva.
Poľnohospodárska výroba v obci vždy bola a je výrazne ovplyvnená prírodnými pomermi. Výrazná členitosť reliéfu a chladnejšie podnebie ovplyvňujú štruktúru poľnohospodárskej produkcie. Dominantné postavenie má živočíšna výroba. Stále prevláda chov oviec a hovädzieho dobytka najmä na mlieko. Z rastlinnej výroby prevláda pestovanie zemiakov a krmovín. Priemyselná výroba obce je vzhľadom na lokalizáciu obce v horskom prostredí málo rozvinutá. Orientuje sa na spracovanie miestnych surovín.
Doprava
Obec sa nachádza medzi Banskou Bystricou (ako administratívnym, hospodárskym a kultúrnym centrom okresu i kraja), od ktorej je vzdialená, a Breznom vzdialená. Z dopravného hľadiska obcou prechádza štátna cesta III. triedy, ktorá sa pri obci Lučatín napája na štátnu cestu I/66 medzi Banskou Bystricou a Breznom.
Pre linky verejnej autobusovej dopravy sú v obci umiestnené 3 zastávky – Fíbek, Obecný úrad a Horný koniec (Otočka). Z Banskej Bystrice spoje na Strelníky denne odchádzajú zo zastávok Autobusová stanica (nástupište 16) a Mýto.
Občianska vybavenosť
thumb|Víta Vás obec Strelníky (do roku 1948 Šajba) Obec Strelníky pre svojich obyvateľov pokrýva všetky typy základných služieb. Strelníky majú vlastné zdravotnícke stredisko, obecný úrad, verejný rozhlas, kultúrny dom, evanjelický kostol, cintorín, dom smútku aj hasičskú zbrojnicu. Obec má zabezpečené zásobovanie potravinami aj zmiešaným tovarom prostredníctvom 2 obchodov, nachádzajú sa tu aj dve pohostinstvá. V Strelníkoch sa nachádza materská aj základná škola, ako aj Zariadenie opatrovateľských služieb a domov sociálnych služieb STROM. V obci funguje aj miestna ľudová knižnica, v ktorej je pre občanov k dispozícií niekoľko tisíc titulov slovenských aj zahraničných autorov.
Okrem toho obec zabezpečuje všetky komunálne služby – údržbu miestnych komunikácií, pravidelný odvoz a separovanie odpadu, cintorínske služby a stará sa aj o verejné osvetlenie a miestny rozhlas. V minulosti sa v obci nachádzala aj posilňovňa a ešte v 80. rokoch v obci fungovalo aj kino – premietalo sa v sále kultúrneho domu.
Ubytovacie služby v Strelníkoch poskytuje zrubový Penzión Patty situovaný priamo pod svahom lyžiarskeho strediska. Ponúka širokú škálu služieb pre relax a oddych. V obci je možné aj ubytovanie v Penzióne, ktorý vlastní obec. Toto zariadenie sa nachádza v strede obce, bližšie informácie môžete získať priamo na Obecnom úrade Strelníky.
Šport a rekreácia
thumb|Kúpalisko Strelníky v areáli futbalového ihriska Športové vyžitie obyvateľov aj turistov je bohato pokryté v letnom aj zimnom období. V lete je k dispozícií miestne kúpalisko s 2 bazénmi, ktoré sú umiestnené v spoločnom areáli s trávnatým futbalovým ihriskom za Hýblikom. Okrem šatní, hygienických zariadení, tribúny sa v areáli nachádzajú ešte menšie športové plochy určené na volejbal, nohejbal a pod. V rámci športových aktivít je možné navštíviť aj ďalšie športoviská – ihrisko s umelým trávnikom a umelým osvetlením pri ZŠ Strelníky, kde je možné hrať futbal, volejbal aj tenis, v zime je tu klzisko. Pre deti je určené drevené detské ihrisko pri starej škole, hojdačky pri ZŠ a MŠ Strelníky a detské ihrisko pri Penzióne Patty. Príroda v okolí obce je vhodné na turistiku. Miestne prírodné krásy ponúkajú mnohé možnosti na turistiku do Veporských vrchov či na Poľanu. Len pár kilometrov od obce sa nachádza geografický stred Slovenskej republiky (Ľubietovský Hrb – ).
V susednej Ľubietovej je k dispozícií celoročne bowling, fitnes a jazdiareň. V letnom období je možnosť využiť aj 4 cyklistické trasy v okolí obce. Na svoje si prídu aj hubári, keďže v rozľahlých lesoch rastie veľké množstvo hríbov, čučoriedok a malín. thumb|Lyžiarsky vlek SKI Strelníky V zimnom období je k dispozícií lyžiarsky vlek s dvoma zjazdovkami – kratšou (dĺžka 200 metrov) pre začiatočníkov a dlhšou (600 metrov) - vybudovaný v roku 1999. Zjazdovka nie je veľmi náročná, je využívaná hlavne rodinami s deťmi a lyžiarskymi zájazdmi. Mnohí športovci využívajú aj bežkárske trasy v okolí obce. Lyžiarske vleky na Strelníkoch sa nachádzajú len od Banskej Bystrice. V lyžiarskom stredisku funguje aj lyžiarska škola, požičovňa lyžiarskeho výstroja a pohostinstvo v podniku Koliba pod Vartou.
V obci aktívne pracuje dobrovoľný hasičský zbor a futbalový klub TJ Družstevník Strelníky.
Ľudová kultúra
Predkovia žili bohatým životom, ktorý bol na jednej strane plný ťažkej práce, starostí o hospodárstvo, výchovy deti a boja o prežitie v neľahkých horských podmienkach, no na strane druhej sa prastarí otcovia a mami vedeli tešiť z krás, ktoré im tento život poskytoval, prácu sprevádzali nádherné spevy, bežný život dopĺňali početné tradície, zvyklosti, povery a rituály.
Obec Strelníky patrí do regiónu Horehronia a pre obec je príznačné udržiavanie zvykov, tradícii a unikátneho folklóru tejto oblasti. Dlhodobú tradíciu má v obci je salašníctvo, pričom návštevníci môžu priamo na salašoch ochutnať žinčicu, syr, oštiepky či iné výrobky. V obci prebieha výroba a predaj úžitkovej i darčekovej keramiky a tiež je rozvinutá aj výroba črpákov ako aj iných predmetov z dreva. Zachováva sa aj ručné tkanie pokrovcov či plátna. Obec sa môže pýšiť aj výrobcom tradičných kabaníc a umeleckým keramikárom, ktorí šíria svoje umenie aj ďaleko za hranice katastra obce.
Folklórna skupina Šajbania
V roku 2008 bol založený v našej obci folklórny súbor Šajbania. Súbor vznikol z nadšenia miestnych obyvateľov, z lásky k ľudovej kultúre a z túžby oživiť a uchovať ľudové tradície. Pravidelne usporadúvajú zaujímavé podujatia ako priadky, páračky, pásma Vianoce na dedine, Leto na dedine, zdobenie vajíčok v izbe ľudových tradícií a mnohé iné. Zúčastňujú sa taktiež folklórnych festivalov, osláv a tematických vystúpení. Zatiaľ najďalej vystupovali na Horehronských dňoch spevu a tanca v Heľpe v roku 2008 v pásme s názvom Predstavujeme obce regiónu (čo bolo zároveň ich prvé veľké vystúpenie) a v roku 2015 v pásme Odetí v kráse. Početné sú aj vystúpenia na podujatiach v okolitých obciach – napr. v Medzibrode, v Povrazníku, v Ľubietovej, v Hiadli, vv Poníkoch, v Slovenskej Ľupči a podobne. V súčasnosti majú obyvatelia 28 členov. Hudobná časť súboru je malá. Na väčšie vystúpenia si obyvatelia privolajú hudobníkov z iných obcí (napr. Muzika Kýčera, Nátura, Zacharovci). Od roku 2017 FS Šajbania založili Občianske združenie Šajbania, kde od roku 2019 bude možné poskytnúť 2 % daní.
Ľudová architektúra
V obci sa zachovali drevené zrubové i murované trojpriestorové domy so šindľovými, valšovými aj sedlovými strechami. Domy boli zväčša napojené aj na hospodárske časti stavieb. Predné obytné časti boli poväčšine omazávané a maľované na modro, takýchto domov sa v obci ešte zopár zachovalo. Medzi dvormi sa rozprestierajú spoločné uzavreté dvory s vysokými vyrezávanými bránami. Niektoré z murovaných domov sú orientované širšou stranou k ulici a disponujú širokým krytým podbráním.
Izba ľudových tradícií
thumb|Izba ľudových tradícií v obci Strelníky V roku 2008 bola v budove starej školy zriadená izba ľudových tradícií. Je to miesto, kde nadšenci z obce zhromažďujú predmety dennej potreby predkov. Nájdete tu rozličné predmety, ktoré sa v minulosti používali v domácnosti – nádoby, pracovné nástroje, kusy oblečenia, obuv, ručne tkané koberce, skrine, kolovrátok a dokonca funkčné krosná. Väčšina artefaktov je skutočne stará a hodnotná. Tieto artefakty sú často darom od obyvateľov, ktorý už pre ne nenašli vhodné využitie a doma im len zbytočne zavadzali. Vznikla tak pozoruhodná zbierka, ktorá zachytáva život našich predkov v minulosti. Tento priestor môže navštíviť každý, kto sa zaujíma o históriu predkov.
Zaujímavosti
thumb|Nad Strelníkmi sa týči geografický stred Slovenska - Ľubietovský Hrb Geografický stred Slovenska - neďaleko obce sa nachádza geografický stred Slovenska – Ľubietovský Hrb (1 255 m n. m.). Hrb leží na bode so súradnicami 48° 40’ s.z.š. a 19° 32’ v. z. d. Vrchol Hrbu tvorí impozantné, miestami až 40 metrov vysoké skalné bralo, spadajúce kolmou stenou na sever a západ. Rovnako výhľad, ktorý sa z vrcholu otvára (s výnimkou juhu) na všetky svetové strany, uchváti hádam každého. Okrem bezprostredného okolia lúk, lesov a horských obcí je z neho výhľad na západnú časť hrebeňa Nízkych Tatier od Prašivej až po Ďumbier. Za dobrej viditeľnosti možno zazrieť Kráľovu hoľu a cez nízkotatranský hrebeň aj najvyššie štíty Vysokých Tatier. Smerom na západ a severozápad dominujú pohľadu vrcholy Veľkej Fatry, Kremnických vrchov a Vtáčnika, na východ zasa rudohorské diaľavy.
Výskyt drevného opálu - v okolí obce sa nachádza niekoľko lokalít s bohatým výskytom dreveného opálu. Opály z okolia Strelník a Povrazníka sa nachádzajú v okrajových častiach Poľany a ich výskyt súvisí s vulkanickou činnosťou. Uvoľnené chemické látky, ktoré vznikali počas vulkanickej činnosti (predovšetkým oxid kremičitý) prenikali do dreva a zakonzervovali ho. V niektorých prípadoch sú tu opalizované celé kmene stromov (až 5 metrov dlhé), prípadne menšie vetvy a korene. Táto lokalita je práve preto podľa geológov výnimočná. Charakter kmeňov a ich letokruhov nasvedčuje, že tu rástli duby, bresty a iné dreviny. Pre drevné opály z tejto lokality je charakteristická zachovaná textúra dreva a farebnosť. Stupeň opalizácie je rôzny. Opálové kmene mali priemer 35 cm a boli až 3 metre dlhé. Účinkom tlakových síl nadložia boli sploštené a priečne rozlámané na 20 – 40 centimetrové kusy. Vyskytovali sa približne 3 metre pod dnešným povrchom, pod súvislou polohou sopečných tufov.
Gravitačná kontrakcia
Gravitačná kontrakcia prebieha napríklad pri vzniku hviezd z chladných mračien medzihviezdneho plynu a prachu, keď sa mračno zmršťuje a zahrieva, pričom začína emitovať žiarenie. Hoci sa protohviezdy dokážu ubrániť gravitačnému kolapsu tepelnou rovnováhou, zostávajú aj naďalej závislé od gravitácie. Teplota plynu v centrálnych častiach protohviezd po zastavení gravitačného kolapsu je ešte prinízka na syntézu jadier atómov plynu. Neprevyšuje 150 000°C. Nové hviezdy si musia i naďalej dopĺňať vyžarovanú energiu tepelnou energiou, ktorú získavajú gravitačným zmršťovaním sa, kontrakciou. Hviezda pri gravitačnej kontrakcií iba nepatrne zmenšuje svoj objem. Teplota a tlak vo hviezde, naopak, narastá.
Serge Gainsbourg
Serge Gainsbourg [sɛʀʒ gɛ̃'zbuʀ] (vlastným menom Lucien Ginzburg; * 2. apríl 1928, Paríž, Francúzsko – † 2. marca 1991, tamže) bol francúzsky básnik, spevák, herec a filmový režisér. Je jedným z najplodnejších francúzskych umelcov 20. storočia. Jeho rôznorodý štýl a jeho individualita z neho urobili osobnosť, ktorá sa nedala ľahko zaškatuľkovať.
Životopis
Narodil sa v Paríži ako syn židovských prisťahovalcov, ktorí kvôli vypuknutiu revolúcie odišli z Ruska. Jeho detstvo bolo poznačené nacistickou okupáciou Francúzska počas druhej svetovej vojny. Jeho rodina bola nútená nosiť na šatoch žltú hviezdu a neskôr bola nútená Paríž úplne opustiť. Neskôr začal študovať maliarstvo
Vlastným menom sa volal Lucien Ginzburg, priezvisko si pofrancúzštil a zvolil si nové krstné meno Serge, aby zvýraznil svoj ruský pôvod.
Napriek tomu, že vo Francúzsku bol už známy, na prvé miesto francúzskej hitparády dosiahol až v roku 1979, keď vydal album Aux armes et cætera, dvadsať rokov po tom, ako začala jeho hudobná kariéra.
So svojou partnerkou, britskou herečkou Jane Birkin, mal dcéru, herečku a speváčku Charlotte a so svojou poslednou partnerkou Bambou mal syna Luciena.
Peter Chudík
Peter Chudík (* 18. február 1961, Lipany) je bývalým predsedom Prešovského samosprávneho kraja. Do tejto funkcie bol zvolený v roku 2001. V roku 2005 bol v nej vo voľbách opäť potvrdený, rovnako ako v rokoch 2009 a 2013. V roku 2017 zvolený nebol.
Peter Chudík je absolventom Lekárskej fakulty UPJŠ. V roku 2002 vstúpil do HZDS. Bol riaditeľom Nemocnice s poliklinikou v Prešove, stal sa prvým prednostom Krajského úradu v Prešove, neskôr nastúpil na uvoľnený post poslanca NR SR.
V roku 2001 kandidoval za HZDS.
V roku 2003 ho vylúčili z HZDS, s Mečiarovými kritkmi "okolo Vojtecha Tkáča a Oľgy Keltošovej" potom vstúpil do Ľudovej únie z ktorej v roku 2004 vystúpil. V súčasnosti je vraj bez straníckej príslušnosti. V roku 2005 kandidoval za koalíciu Smer-HZD-SNS.
Od roku 2016 bol poslancom NR SR.
V júni 2017 oznámil, že sa o funkciu predsedu kraja s podporou SMER-SD chce uchádzať znovu novembrových krajských voľbách. Kandidoval, ale nebol zvolený. Získal 30,62 %.
Na jeseň 2019 sa vzdal poslaneckého mandátu a pracoval na slovenskom konzuláte v Užhorode. V máji 2020 sa postu vzdal s platnosťou do konca mesiaca. Podľa Aktualit má byť odchod z rodinných dôvodov.
Letisko Londýn-Biggin Hill
thumb|right|Zbrojár nastavuje guľomety na stíhačke [[Supermarine Spitfire|Spitfire na základni Biggin Hill počas druhej svetovej vojny]]
Letisko Londýn-Biggin Hill (IATA: BQH, ICAO: EGKB) je malé medzinárodné letisko neďaleko Biggin Hill v londýnskom obvode Bromley.
História
Letisko bolo otvorené v roku 1917 ako komunikačné centrum. Medzi svetovými vojnami bolo letisko používané rôznymi experimentálnymi jednotkami. Medzi rokmi 1929 – 1932 na letisku prebehla rekonštrukcia, bol postavený okrem iného aj nový hangár.
V čase druhej svetovej vojny slúžilo letisko ako dôležitá základňa Royal Air Force (RAF) a bolo jedným z veliteľských stanovíšť bitky o Britániu. Na tomto letisku mali základňu lietadlá typu Spitfire a Hurricane. Podľa údajov bolo lietadlami štartujúcimi v Biggin Hill zničených vyše 1 400 nepriateľských lietadiel. Vzhľadom na svoju dôležitosť sa letisko samo stalo terčom mnohých útokov. Medzi augustom 1940 a januárom 1941 bolo letisko napadnuté dvanásťkrát. Počas najhoršieho útoku boli zničené dielne, sklady, kasárne a hangár a na zemi bolo zabitých 39 ľudí.
Po vojne sa stalo centrom výcviku veliteľov a posádok RAF. Z dôvodu uzatvorenia blízkeho croydonského letiska v Croydone v roku 1956 bola väčšina letov z tohto letiska premiestnená na Biggin Hill, ktoré sa tak stalo civilným aj vojenským letiskom. Letisko v Croydone bolo definitívne uzatvorené v roku 1959 a v tom istom roku bola na Biggin Hill ukončená vojenská prevádzka.
Na konci roku 1963 rokovala Rada Orpingtonu (na ktorého hraniciach letisko ležalo) o možnej kúpe Biggin Hillského letiska. Po začlenení letiska do obvodu Bromley vzniklo množstvo vlečúcich rokovaní. O veci z veľkej časti rozhodovalo britské Ministerstvo priemyslu a obchodu. Na osobitnom zasadnutí, 15. júna 1972, Rada konečne rozhodla o kúpe letiska, ktorá bola uskutočnená v roku 1974. V máji 1994 bolo letisko prenajaté spoločnosťou Biggin Hill Airport Limited, ktorá je sesterskou spoločnosťou Regional Airports Ltd., ktorá v súčasnosti letisko spravuje.
Centrum výcviku pilotov RAF bolo uzavreté v roku 1992. Od tej doby je Biggin Hill rušným civilným letiskom, aj keď tu nie sú pravidelné linky.
Charakter letiska
thumb|left|Celkový pohľad na letisko v roku 2011
Letisko Biggin Hill sa nachádza na vrchu rovnomenného kopca vo výške, východne od cesty A233 v smere Bromley – Westerham a severne od mesta Biggin Hill. K severozápadnému obvodu letiska prilieha malá dedinka Leaves Green.
Letisko má dve vzletové a pristávacie dráhy – hlavná dráha v smere sever – juh nesie označenie 03/21 a má rozmery 1 820 × 45 metrov. Vedľajšia dráha, 11/29, v smere východ – západ má rozmery 788 × 18 metrov a s hlavnou dráhou tvorí písmeno „L“.
Hlavná pristávacia dráha je použiteľná až pre lietadlá do veľkosti typu Boeing 737 alebo Airbus A320, v jednom smere je vybavená ILS; služby riadenia letovej prevádzky poskytuje riadeným letom približovacia služba letiska Londýn-City, miestna veža obsluhuje iba VFR lety (lety za viditeľnosti zeme). Hlavnými klientmi tohto letiska sú malé lietadlá, charterové lietadlá, súkromné ​​lietadlá obchodníkov a letecké školy, ktoré tu sídlia.
thumb|right|Kaplnka svätého Juraja s replikou lietadla Spitfire v popredí
Na letisku sa nachádza terminál pre cestujúcich, ktorý sa nachádza na odbočke z cesty A233 v Leaves Green. Terminál má moderné vybavenie, menší odbavovací salón, dva VIP a jeden kongresový salónik, licencovaný café bar, colné a imigračné zariadenia, toalety, parkovisko a podobne.
Biggin Hill je každoročne 15. septembra miestom leteckého dňa pri príležitosti výročia bitky o Britániu – Battle of Britain Day. Na letisku tiež každoročne prebieha najväčší letecký veľtrh v Európe a jeden z najväčších na svete – Biggin Hill International Air Fair.
Letisko sa niekoľkokrát objavilo v televíziách, napr. v slávnom filme Da Vinciho kód, v niekoľkých seriáloch a tiež v jednom z klipov albumu Ummagumma skupiny Pink Floyd.
Mimoriadne udalosti a havárie
thumb|right|Stíhačka [[Gloster Meteor na letisku Biggin Hill]]
Tibor Jančula
Tibor Jančula (* 16. jún 1969, Bernolákovo) je bývalý slovenský futbalista, ktorý hrával na poste útočníka a bývalý poslanec NR SR.
Je rodákom zo Zálesia v Bernolákove futbalovo vyrastal. Pochádza z futbalovej rodiny, jeho otec Tibor bol tiež futbalista. Počas svojej kariéry obliekal dres viacerých klubov, významné boli jeho pôsobenia v Dunajskej Strede a v Slovane Bratislava. V drese 🇸🇰 odohral 29 stretnutí, v ktorých strelil 9 gólov, často tvoril pamätný útok s Jozefom Majorošom.
Po skončení futbalovej kariéry pôsobí ako podnikateľ.
Zardonic
Federico Augusto Ágreda Álvarez (* 22. október 1985, Barquisimeto, Larta, Venezuela), viac známy pod umeleckým menom Zardonic, je venezuelský klávesista, DJ, skladateľ, producent a remixér, známy predovšetkým svojimi drum and bassovými remixami skladieb skupín Nine Inch Nails, The Berzerker alebo Gorgoroth. Tiež je známy svojou vlastnou tvorbou, ktorú vydáva cez vydavateľstvá Human Imprint a OWSLA.
Svoje koncerty odohral okrem svojej rodnej krajiny aj v štátoch ako Kolumbia, Ekvádor, Brazília, Argentína, Čile, Panama, Kostarika, Honduras, Salvádor, Guatemala, Mexiko, Portugalsko, Španielsko, Francúzsko, Belgicko, Nemecko, Holandsko, Rakúsko, Česko, Slovensko, Taliansko, Rumunsko, Bulharsko, Rusko a Japonsko.
Georg Ferdinand Cantor
Životopis
Narodil sa v Petrohrade ako syn dánskeho obchodníka Georga Waldemara Cantora a ruskej hudobníčky Márie Anny Böhmovej. V roku 1856 sa rodina presťahovala do Nemecka, kde mladý George pokračoval v štúdiách, ktoré ukončil doktorátom na Univerzite v Berlíne v roku 1867.
Cantor rozpoznal, že nekonečné množiny majú rôzne veľkosti, rozlišoval medzi spočítateľnými a nespočítateľnými množinami a dokázal, že množina všetkých racionálnych čísel \mathbb{Q} je spočítateľná, kým množina všetkých reálnych čísel \mathbb{R} je nespočítateľná, a teda v istom zmysle väčšia. Pôvodný dôkaz, ktorý vymyslel v decembri 1873 a zverejnil začiatkom roka 1874, bol postavený na trocha komplikovanejšom dôkaze sporom. Neskôr v roku 1891 použil v dôkaze známu Cantorovu diagonálnu metódu. V neskorších rokoch sa márne pokúšal dokázať hypotézu kontinua. Do roku 1897 objavil niekoľko paradoxov v elementárnej teórii množín.
Cantor tiež po prvýkrát použil symbol označujúci všetky reálne čísla. Počas druhej polovice svojho života Cantor trpel záchvatmi depresie, ktoré vážne ovplyvnili jeho pracovné schopnosti a viedli k jeho opakovaným hospitalizáciám. Vracajúca sa despresia by dnes mohla byť pravdepodobne diagnostikovaná ako bipolárna porucha. Túto degeneráciu môžeme jasne vidieť v jeho publikácii o overení Goldbachovej domnienky pre všetky celé čísla menšie ako 1000 (overenia pre čísla do 10000 boli publikované desaťročia pred tým). Začal vydávať práce o literatúre, kde sa pokúšal dokázať, že Francis Bacon bol skutočným autorom Shakespeareových diel. Písal aj náboženské práce, v ktorých spracoval svoj koncept absolútneho nekonečna, ktoré prirovnal k Bohu. Počas prvej svetovej vojny prišiel o všetko a zomrel v liečebni pre duševne chorých v Halle.
Cantorove inovatívne metódy v matematike odolávali veľkému odporu, hlavne Leopolda Kroneckera, Hermanna Weyla, L.E.J Brouwera, Henriho Poincarého a Ludwiga Wittgensteina. Drvivá väčšina matematikov však prijala Cantorove práce o transifinitných množinách ako paradigmu nesmierneho významu.
Cantor dal matematike základ, na ktorom dodnes stavajú všetky jej disciplíny.
Ritchie Blackmore
Richard Hugh Blackmore alebo Ritchie Blackmore (* 14. apríl 1945, Weston-super-Mare) je anglický gitarista, zakladajúci člen skupín Deep Purple a Rainbow. S manželkou Candice Night pôsobí v skupine Blackmore's Night.
Začiatky
Ritchie Blackmore sa narodil vo Weston-super-Mare v Anglicku. Keď mal 2 roky, rodičia sa presťahovali do mesta Heston, Middlesex v Anglicku. Prvú gitaru mu otec kúpil, keď mal 11 rokov. Hudobne ho ovplyvnili Hank Marvin a Cliff Gallup, neskôr zberatelia country ako Chet Atkins.
Blackmore začal ako štúdiový gitarista v Anglicku. Na začiatku šesťdesiatych rokov začal pôsobiť ako príležitostný hráč pre hudobnú produkciu Joea Meeksa a vystupoval v niekoľkých skupinách. Bol členom inštrumentálnej skupiny The Outlaws, hral pre Heinza (hrajúc pieseň, ktorá bola v tom čase v Top Ten "Just Like Eddie"), Screaming Lord Sutch, Glenda Collins, BOZ a mnoho iných. S Jonom Lordom založil v roku 1968 skupinu Deep Purple, kde pôsobil v rokoch 1968-1975 a potom neskôr v rokoch 1984-1993.
Prvé roky v Deep Purple
História tohoto zoskupenia začína vo februári 1968, keď sa v anglickom Hertforde Chris Curtis, bývalý bubeník skupiny Searchers, rozhodne založiť kapelu a začína okolo seba zhromažďovať hudobníkov.
Po krátkom čase sa skupina rozpadá a Ritchie Blacmore s Jonom Lordom sa vydávajú na turné po Škandinávii s novým spevákom Rodom Evansom, basgitaristom Nickom Simperom (ex Johnny Kid and the Pirates a bubeníkom Ianom Paiceom. Na ich prvom spoločnom koncerte 20. apríla 1968 si dali meno Deep Purple.
Skupina sa rýchlo preslávila piesňou Hush, ktorá ako singel obsadila v US rebríčku 4. miesto. Následný album z názvom Shades of Deep Purple, sa dostal až do Top 25. V decembri 1968 vydala skupina ďalší singel - prepracovaný hit Neila Diamonda Kentucky Woman, ktorý bol taktiež úspešný.
Tretí album s jednoduchým názvom Deep Purple Third Album nepriniesol žiadny úspech; navyše zbankrotovala firma Tetragrammaton, ktorá produkovala albumy skupiny. Na základe tohto neúspechu boli prizvaní Ian Gillan a Roger Glover, ktorí nahrali skúšobnú skladbu "Hallellujah"; následne kapelu opustili Evans so Simperom.
Úspech skupiny
Prvý album, ktorý nahrali so skupinou Gillan a Glover bol Concerto for Group and Orchestra. V tejto zostave (Blackmore, Glover, Gillan, Lord a Paice) boli nahrané historické nahrávky Deep Purple in Rock, Fireball, Machine Head a Who Do We Think We Are?, ktorý bol poznačený dlho pretrvávajúcou krízou medzi Blackmoreom a Gillanom. Nemožno zabudnúť ani na koncertný album 70. rokov Made in Japan, ktorý je spolu s koncertom skupiny Uriah Heep - Live in January z roku 1973 považovaný za najlepšie živé nahrávky 70.-tych rokov.
Po koncerte v Japonsku Gillan ohlásil svoj odchod od skupiny. Spolu s ním však odišiel aj Roger Glover, ktorý sa neskôr dal na producentskú dráhu. Po tomto odchode väčšina fanúšikov myslela, že je to bude znamenať koniec skupiny. Deep Purple si však dali inzerát, že zháňajú speváka a kapela si vybrala muža, ktorý pracoval ako predajca obuvi v Anglicku, Davida Coverdalea. K nemu sa pridal aj basový gitarista a spevák od skupiny Trapeze Glenn Hughes.
Príchodom týchto mužov sa zmenil štýl Deep Purple. Prvý album z názvom Burn bol prelomový, avšak jeho pokračovanie albumom Stormbringer už pre Ritchieho Blackmorea nebol zaujímavý. Značný odklon od hudby Deep Purple k soulu, funku, ktorý mali na svedomí Coverdale a Hughes, zapríčinil odchod Ritchieho Blackmorea zo skupiny. Spolu z muzikantmi skupiny Elf založil skupinu Rainbow, ktorá predtým robila Deep Purple predskokanov.
Prvé roky Rainbow
Skupinu tvorili okrem Ritchieho Ronnie James Dio - spev, Craig Gruber - basová gitara, Micky Lee Soule - klávesy a Gary Driscoll na bicie. Avšak všetci traja po nahratí prvého albumu Ritchie Blackmore's Rainbow kapelu opustili. Na miesto bubeníka sa posadil Cozy Powell, ktorý u Rainbow vydržal až do roku 1980. Basovú gitaru obsadil Jimmy Bain a za klávesy nastúpil Američan Tony Carey. V tejto zostave nahrali svoj druhý album Rising, a ku koncu roka 1975 sa vydali na prvé turné skupiny. V tejto zostave vydali aj živú nahrávku On Stage, po ktorej Ritchie vyhodil Baina. Nahradil ho bývalý basový gitarista Uriah Heep Mark Clarke. Avšak už pri nahrávaní nového albumu Long Live Rock 'n' Roll spolu s Careym skupinu opustil. Na miesto klávesáka sa posadil Kanaďan David Stone z menej známej skupiny Symphonic Slam. Dlho nemohol Blackmore zohnať kvalitného basového gitaristu, a po neúspešnej snahe stiahnuť nazad do kapely Jimmyho Baina, nahral väčšinu basovej gitary na album on sám. V troch skladbách ("Gates of Babylon", "Kill The King" a "Sensitive to Light") ho nahradil austrálčan Bob Daisley. Po vydaní albumu a následnom svetovom turné v rokoch 1977-78, sa Blackmore rozhodol výrazne zkomerčniť hudbu Rainbow. Chcel skončiť z tzv. tajomnými a stredovekými témami. Dio z týmito zmenami nesúhlasil, a kapelu opustil.
Joe Lynn Turner
Ďalší album nahral v úlohe speváka Joe Lynn Turner (ex-Fandango) a bubeník Bobby Rondinelli. Joe Lynn Turner sa k skupine pripojil ešte za pôsobenia Grahama Bonneta. Väčšina skladieb na novom albume Difficult to Cure boli zložené duom Blackmore-Glover a nahrané, čakalo sa iba na speváka. Titulný song z nového albumu bola verzia Beethovenoej Deviatej Symfónie. Album taktiež obsahuje gitarový kúsok zložený duom Blackmore-Airey "Maybe Next Time". Avšak najúspešnejšími hitmi z tohoto albumu sa stali rock 'n' rollová vypaľovačka "Can't Happen Here" a skladba napísaná Russom Ballardom "I Surrender". Práve táto skladba sa stala najväčším hitom kapely v jej histórii. Umiestnila sa na 3. mieste v Británii a na 27. mieste v USA.
Avšak ani po tomto úspechu neostal v skupine kameň na kameni. Tentoraz skupinu opúšťa klávesák Don Airey, ktorý dostal ponuku hrať pre Ozzyho Osbourna. Do skupiny prichádza len 20-ročný klávesák David Rosenthal, ktorý bol zameraný viac klasicky. V tejto zostave (Blackmore, Turner, Glover, Rosenthal, Rondinelli) nahráva skupina album „Straight Between The Eyes“ vydaný v roku 1982. Tento album je žánrovo ucelenejší ako jeho predchodca. Najväčšími hitmi sa stali skladby Stone Cold, Death Alley Driver a Power. Skupinu po ukončení turné opúšťa bubeník a na jeho miesto prichádza mladý a neznámy Chuck Burgi. Vychádza album „Bent Out Of Shape“ s hitmi Can't Let You Go a Street Of Dreams. Posledne menovaná skladba bola v USA zakázaná, pretože ukazovala hypnózu. Posledný koncert kapely bol 14. marca 1984 v Tokiu, v hale Budokan, kde Ritchie Blackmore zahral svoju verziu Beethovenovej Deviatej symfónie spolu s Japonským symfonickým orchestrom.
Židovský národný fond
náhľad|Sídlo Židovského národného fondu v [[Dom národných inštitúcií|dome národných inštitúcií v jeruzalemskej štvrti Rechavja]] Židovský národný fond, skratka ŽNF (, Keren kajemet le-Jisrael, skratka KKL; ; niekedy súhrnne krátené ako KKL-JNF), je fond založený 10. januára 1901 (19. tevetu 5661) za účelom vykupovania pôdy v Palestíne (neskôr v Izraeli) pre židovské osídlenie (jišuv). ŽNF je nezisková spoločnosť, ktorú vlastní Svetová sionistická organizácia. V roku 2007 vlastnil ŽNF 13 % celkovej rozlohy Izraela. Okrem vykupovania pôdy sa ŽNF zameriava aj na vysadzovanie stromov a zalesňovanie. Od svojho založenia do roku 2001 vysadil viac ako 240 miliónov stromov. Medzi jeho ďalšie činnosti patria poľnohospodárske projekty, vrátane zavodňovania, výstavba ciest, škôl, a podobne. K roku 2001 vystaval 200 priehrad a vodných nádrží a založil cez tisíc parkov.
Podľa základného zákona Izraela, schváleného Knesetom v roku 1960, nemôžu sa pozemky ŽNF predať, môžu sa len prenajať, a to maximálne na 49 rokov.