cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ľudovít Štúr
Štúdiá
V roku 1838 sa 24-ročný Ľudovít zapísal na univerzitu v Halle, ktorú (podobne ako univerzitu v Jene a Berlíne) navštevovali evanjelickí vzdelanci a získavali tu vzdelanie najmä z teológie, filozofie, histórie a lingvistiky. Štúr sa počas dvojročného štúdia obšírnejšie oboznámil s Heglovou a s Herderovou filozofiou, ktorých koncepcia dejín ho sprevádzala v celom jeho filozoficko-historickom svetonázore. Dejiny chápal v ich zákonitostiach, ako sled dejov, nasledujúcich duchovný princíp. Po absolvovaní univerzitného štúdia sa v roku 1840 cestou do Uhorska stretol v Prahe a v Hradci Králové s mnohými českými národovcami. V Čechách navštívil aj P. J. Šafárika, ktorý ho upozornil na zostrenú politickú situáciu v krajine.
Prvé pôsobisko
Návrat do Uhorska znamenal pre Štúra začiatok nového boja o udržanie národných práv. Radikálne zákroky uhorských úradníkov a policajtov boli namierené proti snahám zvyšovať vzdelanostnú a kultúrnu úroveň nemaďarských národov. Situáciu sťažovalo aj zvolenie grófa Karola Zaya za generálneho inšpektora evanjelickej cirkvi a. v., ktorý podporoval myšlienku jediného a jednotného národa v Uhorsku – maďarského národa. Zay Štúra osobne poznal a spočiatku prejavoval voči nemu sympatie, pretože si vážil jeho vzdelanosť a nadanie. Neúspešne písomne i ústne vyzýval Štúra k spolupráci pre maďarské záujmy, pretože v nich videl perspektívu pre budúcnosť krajiny.
Nepoľavujúci tlak na Slovákov zo strany maďarských predstaviteľov prinútil Štúra a slovenských národovcov žiadať ochranu u panovníka. V roku 1842 bola vyslaná do Viedne štvorčlenná deputácia so Slovenským prestolným prosbopisom. V Prosbopise prosili Slováci panovníka o ochranu pred perzekúciou, o možnosť uverejňovať obranné spisy slovenského národa, potvrdiť Katedru reči a literatúry česko-slovenskej na ev. lýceu v Bratislave a zriadiť podobné ustanovizne aj na iných lýceách v Uhorsku a pod. Vo Viedni sa však o osude Slovenského prestolného prosbopisu nerozhodlo, pretože dvor poslal slovenskú žiadosť do Budína na vyjadrenie k uhorskému palatínovi, ktorý všetky požiadavky prosbopisu zamietol.
Spisovná slovenčina
right|thumb|Socha Ľudovíta Štúra v Levoči Začiatkom roku 1843 oboznámil Ľudovít svojich blízkych priateľov s myšlienkou spojiť katolícky aj evanjelický prúd Slovákov na báze jednotného spisovného jazyka. Za základ vybral stredoslovenské nárečie najmä pre jeho rozšírenosť, pôvodnosť a zrozumiteľnosť. Zjednotenie Slovákov sa malo uskutočniť prostredníctvom všeslovenského nadkonfesionálneho spolku Tatrín.
Otázka nastolenia spisovnej slovenčiny sa formovala u Štúra už dlhší čas. Pred niekoľkými rokmi (1836 – list sa nachádza v Korešpondencii) sa v liste F. Palackému sťažoval, že biblická čeština, ktorou písali evanjelici, sa stáva čoraz nezrozumiteľnejšou pre Slovákov a vyslovil želanie, aby Česi a Slováci našli kompromisnú cestu pri riešení jednotného československého jazyka. Predpokladalo to ochotu k ústupkom ako zo slovenskej, tak i z českej strany. Keďže českí lingvisti podobnú ochotu nepreukázali, rozhodol sa Štúr so svojimi prívržencami pre novú formu spisovného jazyka, ktorý by v jednotnej reči spojil katolíkov aj evanjelikov.
11. júla 1843 sa Ľ. Štúr, J. M. Hurban a M. M. Hodža stretli na Hurbanovej fare v Hlbokom, kde sa dohodli na postupe pri zavedení slovenčiny do praxe. 17. júla navštívili na Dobrej Vode Jána Hollého, ktorého ako významného predstaviteľa bernolákovčiny prvého oboznámili so svojím zámerom.
Slovenské národné noviny
V roku 1846 vydal Štúr Nárečja Slovenskuo alebo potreba písaňja v tomto nárečí, v ktorom obhajoval nevyhnutnosť nového spisovného jazyka a v tom istom roku vyšlo jeho jazykovedné dielo Nauka reči Slovenskej, obsahujúce základy novej gramatiky. Na štvrtom zhromaždení Tatrína v auguste 1847 v Čachticiach sa zástupcovia katolíkov a evanjelikov definitívne dohodli na spoločnom používaní nového spisovného jazyka. Ďalšia úprava slovenskej gramatiky, prechod z fonetického princípu na etymologický, bola zavedená reformou Michala M. Hodžu a katolíka Martina Hattalu v 18511852. Rozhodovania o gramatických zmenách sa zúčastnili aj Ľ. Štúr, J. M. Hurban, Ján Palárik, Andrej Radlinský a Štefan Závodník. Takto kodifikovaná slovenčina sa neskôr stala jednotným jazykom Slovákov.
Slovenskje národňje novini boli svojim obsahom zamerané na osvetovú činnosť, na sociálne práva, oboznamovali s kultúrnou tvorbou Slovanov a prinášali aj aktuálne články o politickej situácii doma i vo svete. Činnosť Štúra a ďalších redaktorov sťažoval cenzor, ktorý svojimi zásahmi okliešťoval články novín.
Uhorský snem
thumb|Pamätná tabuľa na [[Praha|pražskom Žofíne, mieste konania Slovanského zjazdu]]
1848
Búrlivé udalosti vo Francúzsku roku 1848 našli svoju odozvu aj v habsburskej monarchii. Revolúciou získané sociálne práva dávali ľudu väčšiu mieru slobody. Štúr nové hnutie s radosťou privítal v úvodníku svojich novín. Zároveň ústupky viedenskej vlády voči Pešti v otázke miery nezávislosti Uhorska dávali tušiť komplikácie pre slovenskú stranu. Hrozilo zosilnenie maďarizácie. Boli skoncipované Žiadosti slovenského národa, ktoré načrtli možnosť riešenia slovensko-maďarských vzťahov na základe princípu rovnoprávnosti. Zároveň Štúr organizoval zvolanie Slovanského zjazdu do Prahy. Maďarská vláda však vydala na Štúra, Hurbana a Hodžu zatykač. Napriek perzekúcii sa Štúrovi podarilo zúčastniť sa Slovanského zjazdu, na ktorom sa zišli hlavní predstavitelia slovanských národov, žijúcich v monarchii. Zástupcovia Slovanov sa tu snažili nájsť východisko zo zložitej situácie. Po stroskotaní všetkých zákonných aktivít vymôcť si národné práva od maďarskej vlády, boli Štúr s Hurbanom odhodlaní na boj.
15.16. septembra bola vo Viedni utvorená Slovenská národná rada, ktorá sa vyhlásila za jediného vykonávateľa moci na Slovensku a odmietla poslušnosť maďarskej vláde. Jej politickými vodcami boli Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban a Michal Miloslav Hodža. Ďalej boli jej členmi vojenskí velitelia Bedřich Bloudek, František Alexander Zach a Bernard Janeček. Tajomníkmi sa stali Bohuš Nosák Nezabudov a Daniel Jaroslav Bórik. SNR vyzvala v septembri 1848 Slovákov do ozbrojeného povstania za vydobytie si svojich národných a sociálnych práv.
Posledné roky života
Po neúspechu výpravy v roku 1849 a po opätovnom sklamaní z cisárskeho dvora, ktorý Slovákom sľuboval podporu v boji proti maďarským radikálom, sa Ľudovít ocitol v nepriaznivej situácii. Žiadosť o povolenie vydávať slovenské politické noviny (Slovenské národné noviny zanikli v revolučných dňoch) a pokus získať oficiálne povolenie Tatrína stroskotali. Štúr v tomto období nadviazal na svoju činnosť z predošlých rokov a venoval sa slovanskej ľudovej tvorbe a pracoval na spise Slovanstvo a svet budúcnosti.
thumb|Smutná správa Janka Štúra o smrti jeho brata Ľudovíta Štúra s portrétom Ľ. Štúra Rok 1851 otvoril sériu osobných tragédií, pretože v januári mu zomrel brat Karol (kňaz a učiteľ v Modre) a o pol roka neskôr jeho otec. Ľudovít sa po smrti svojho staršieho brata presťahoval do Modry, aby sa – sám pod policajným dozorom, postaral o sedem detí zosnulého brata. Naďalej bol tvorivo činný, hoci jeho život znepríjemňovala a sťažovala polícia. V roku 1853 zomrela vo Viedni jeho duchovná priateľka Adela Ostrolúcka a v Trenčíne jeho matka. V tomto období končí aj Štúrova životná púť. Na poľovačke 22. decembra 1855 sa pri pokuse o preskočenie potoka neďaleko Modry nešťastne postrelil do stehna; úmrtná matrika uvádza "Dne 22ho Decemb. 1855 na polovce, příkopu jakovausi přeskočiti chteje, padl a v pádu ručnici tak nějak nešťastlivě potrhl, že mu vypálila a stěhenní kost prostřelila; následkem čehož, po velkých bolestech a mnohém krvácení vyšioloženého dne, pokojne skonal.". Úvahy o cudzom zavinení alebo pokuse o samovraždu sú len špekuláciami, ktoré sa v podobných súvislostiach v prípade slávnych osôb objavujú takmer zákonite. Ľudovít Štúr zomrel 12. januára 1856 "o deváté hodině večerní" v Modre ako štyridsaťročný. Pohreb odbavovali 15. januára modranský farár Daniel Minich a Jozef Miloslav Hurban.
Štúrove názory
Mnohé postoje, ktoré opísal v diele Das Slawenthum und die Welt der Zukunft (Slovanstvo a svet budúcnosti) možno považovať za jeho politický testament.
Štúr v knihe navrhoval politické splynutie s cárskym Ruskom, odmietal slobodné trhové hospodárstvo a ako jeho alternatívu vyzdvihoval občinu. Odmietal parlamentnú demokraciu v prospech samoderžavia.
Štúr je považovaný za zakladateľa spisovnej slovenčiny, ale v diele Slovanstvo a svet budúcnosti ako literárny jazyk pre všetky slovanské kmene odporúča používať ruštinu.
Štúr sa netajil kritickosťou voči správaniu Židov a preto schvaľoval ruské protižidovské opatrenia.
Wingles (kantón)
Wingles je francúzsky kantón v departemente Pas-de-Calais v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho päť obcí.
Pleudihen-sur-Rance
Pleudihen-sur-Rance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Nicolas-de-la-Taille
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kokořín
Kokořín je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 366 obyvateľov, z toho 175 mužov a 191 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 40,1 roka, ženy 40,4 roka).
Hádzaná na Letných olympijských hrách 2008
300px|náhľad|Hala [[Beijing National Indoor Stadium]] Hádzaná na Letných olympijských hrách 2008 prebiehala od 9. do 24. augusta 2008 v pekinských halách Olympic Sports Center Gymnasium a Beijing National Indoor Stadium.
Štyri najlepšie družstvá z každej skupiny (v ženskej i mužskej kategórii) postúpili do štvrťfinále, ostatné boli klasifikované na 9.12. priečke celkového hodnotenia turnaja. Družstvá, ktoré prehrali vo štvrťfinále súťažili o umiestnenie na 5.8. mieste. Víťazi postupovali do semifinále.
Ženský turnaj
Skupina A:
Skupina B:
Mužský turnaj
Skupina A:
Bôrik
Bôrik môže byť:
Hádzaná na Letných olympijských hrách 2008
Mužský turnaj
Skupina B:
Bras-Panon (kantón)
Bras-Panon je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec Bras-Panon.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rajecká Lesná
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rajecká Lesná v okrese Žilina.
Paleontológia
náhľad|Lebka dravého dinosaura druhu [[Tyrannosaurus rex]] Paleontológia (z gréčtiny) je veda o vývoji života na planéte, o starých rastlinách a živočíchoch, ktoré skúma na základe ich fosílií zachovaných v skalách. Patrí sem štúdium fosílií, stôp, brlohov, častí tiel, fosilizovaných výkalov (koprolitov) a chemických rezíduí.
Moderná paleontológia dáva evolúciu života na Zemi do širšieho kontextu. Študuje dlhodobé zmeny geografie („paleogeografia“) a zemskej klímy (paleoklimatológia) v jednotlivých geologických obdobiach a ich vplyv na evolúciu života. Ďalej odpoveď ekosystémov na tieto zmeny a ich vplyv na biodiverzitu. Paleontológia sa prekrýva s geológiou, ktorá študuje horniny a geologické formácie, ale taktiež s botanikou, mikrobiológiou, zoológiou aj ekológiou.
Súčasťou paleontologických štúdií porovnávanie zemského zvrásnenia s jeho geologickým vekom a dávajú ich do súvislosti s evolúciou skamenelých organizmov. Paleontológia využíva to rovnakú biologickú klasifikáciu ako biologické odbory, ktorú zaviedol Carl Linné a zaraďuje vymreté druhy do genealogických rámcov, ktoré poukazujú na ich vzájomnú príbuznosť.
Delenie
Paleontológia sa delí na tieto vedné odbory:
Paleontológovia sa môžu ďalej špecializovať na paleontológiu bezstavovcov alebo stavovcov. Štúdium kostí ľudských predkov hominidov sa zaoberá paleoantropológia.
Štúdiom skamenelého peľu rastlín sa zaoberá palynológia. Takéto štúdium umožňuje odhadnúť aj hojnosť, alebo naopak zriedkavosť výskytu určitých rastlín v sledovanom paleontologickom období.
Ekonomický význam
Hlavným ekonomickým významom paleontológie je v použitie fosílií, na určenie veku a povahy hornín, ktoré ich obsahujú, prípadne vek vrstiev hornín nad alebo pod týmito skamenelinami. Táto informácia je dôležitá pre ťažobný priemysel, hlavne pre naftárske spoločnosti. Jednoduchý pohľad na skamenelinu v hornine je jeden z najrýchlejších a najjednoduchších spôsobov, ako určiť vek danej horniny. Určenie veku však nie je jediným použitím paleontológie. Fosílie organizmov v určitých horninách tiež poukazujú na prostredie, v ktorom hornina vznikala. Tieto informácie sú tiež hodnotné poznatky pri vyhľadávaní ropy a plynu.
Majstrovstvá Oceánie vo futsale 1999
Majstrovstvá Oceánie vo futsale 1999 boli v poradí 3. Majstrovstvá Oceánie vo futsale mužov, ktoré organizuje Oceánska futbalová konfederácia (OFC). Konali sa v Port Vila, na Vanuatu od 21.28. augusta 1999, za účasti 7 tímov. Vanuatu bolo hostiteľom oceánskeho šampionátu druhýkrát, predtým to bolo v roku 1996. Nováčikmi turnaja boli družstvá 🇵🇬 a 🇨🇰. Turnaj vyhrali tretíkrát za sebou hráči 🇦🇺, ktorí opäť zvíťazili vo všetkých stretnutiach.
Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2000, ktoré sa konali v Guatemale. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz🇦🇺.
Výsledky
Play-off sa nehralo.
Breitenwang
Breitenwang je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Reutte.
Žije tu 1 548 obyvateľov (1.1.2010).
Pleumeur-Bodou
Pleumeur-Bodou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaroslav Prekop
Jaroslav Prekop (* 8. august 1979, Piešťany) je slovenský futbalový stredopoliar, ktorý momentálne hráva v rumunskom klube Gaz Metan Medias. Váži 82 kg.
V zápase 2. kola Corgoň ligy 2009/10 sa v zápase proti FK Senica (2:3) nešťastne zrazil so spoluhráčom Davidom Čepom, čím si na pravej nohe natrhol väzy v kolene a praskol meniskus. Liečba by mala trvať okolo 67 mesiacov.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rosina
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rosina v okrese Žilina.
Brixen im Thale
Žije tu 2 642 obyvateľov (1. 1. 2010).
Elf (skupina)
Elf bola blues-rocková skupina, ktorú v roku 1967 založili spevák a basgitarista Ronnie James Dio, klávesák Doug Thaler, bubeník Gary Driscoll, gitaristi Nick Pantas a David Feinstein. Skupina sa pôvodne nazývala The Electric Elves, neskôr sa názov skrátil na The Elves a nakoniec na Elf. Po vydaní troch albumov sa kapela v roku 1975 rozpadla.
Entre-Deux (kantón)
Entre-Deux je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec Entre-Deux.
L'Étang-Salé (kantón)
L'Étang-Salé je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec L'Étang-Salé.
Saint-Ouen-du-Breuil
Saint-Ouen-du-Breuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Provincia (Fínsko)
thumb|Provincie Fínska
Úrady provincií zastupovali centrálnu výkonnú moc. Systém provincií bol zavedený už roku 1634, ale v roku 1997 bol radikálne zmenený. Počet provincií sa zmenšil z 12 na 6. To z provincií urobilo čisto administratívne jednotky, pretože ich hranice už nerešpektovali jazykové a kultúrne rozdiely.
Každá provincia bola vedená predsedom ("zemským pánom" - maaherra, landshövding), ktorého vymenoval prezident na návrh vlády. Predseda bol hlavou provinciálneho úradu (lääninhallitus, länsstyrelse), ktorý zastupoval miestne úrady na siedmich ministerstvách v nasledujúcich oblastiach:
Úrady spadajúce pod provinciálny úrad boli registračný úrad (maistraatti, magistrat) a miestne okrsky (kihlakunta, härad), okrsky boli pre políciu, výber daní a štátne zastupiteľsvo.
Vretenica útočná
náhľad|Vretenica útočná Vretenica útočná (, (Merrem, 1820)) je pravdepodobne najrozšírenejší jedovatý had Afriky, obýva južné Maroko, Sudán a stepné oblasti takmer v celej Afrike. Obýva všetky prostredia okrem dažďových pralesov a púští. Dorastá do priemernej dĺžky 1 m.
Kraj (Fínsko)
náhľad|Kraje Fínska
Murlin
Murlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostelec nad Labem
Kostelec nad Labem je mesto v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 552 obyvateľov, z toho 1 755 mužov a 1 797 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,1 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,2 roka).
Malbork
Malbork (nem. Marienburg) je poľské mesto ležiace na rieke Nogat v severnom Poľsku v Pomoranskom vojvodstve známe vďaka križiackemu hradu.
Dejiny
Okolo roku 1274 tu začal Rád nemeckých rytierov stavať hrad ako stredisko výbojov proti pohanským Prusom. V roku 1276 dostala osada, ktorá vznikla pri stavbe hradu mestské práva. V roku 1309 presídlil do Malborku veľmajster Rádu nemeckých rytierov z Milána a odvtedy sa stal Malbork trvalým sídlom veľmajstrov rádu. Počas druhej svetovej vojny v roku 1945 bol hrad silno poškodený Červenou armádou počas bojov o mesto. Rekonštrukcia prebieha dodnes. V 50. rokoch namiesto rekonštrukcie Starého Mesta boli ruiny rozobrané a stavebný materiál sa vyvážal pravdepodobne do Varšavy, čo malo negatívny vplyv na turistický rozvoj mesta, ktoré má iba hrad, ale bez historickej mestskej časti.
Doprava
V meste je veľký železničný uzol, námorno-riečny prístav a letisko.
Hospodárstvo
Mesto je strediskom obchodu, strojárskej a potravinárskej výroby.
Kôň tarpan stepný
náhľad|Jedna z mála fotiek živého Tarpana, rok 1884 Kôn tarpan stepný (iné názvy tarpan/kôň obyčajný tarpan/kôň domáci tarpan v užšom zmysle; lat. Equus ferus ferus v užšom zmysle, Equus ferus gmelini v užšom zmysle príp. Equus caballus ferus/gmelini v užšom zmysle) je vyhynutý poddruh koňa tarpana. Žil vo východnej Európe (na Ukrajine a v južnom Rusku).
Človek ich lovil pre mäso a aby ochránili svoju úrodu. Posledný voľne žijúci jedinec uhynul na Vianoce v roku 1879 neďaleko obce Čaplinka (v rezervácií Askania-Nova) na juhu Ukrajiny. Úplne posledný jedinec uhynul v zajatí v Moskovskej zoologickej záhrade v roku 1887.
Zoznam ulíc a námestí v Banskej Štiavnici
Toto je úplný zoznam ulíc a námestí v Banskej Štiavnici. Pre celé mesto platí PSČ 969 01, ku ktorému patrí pošta Banská Štiavnica 1 a preto nie je pri jednotlivých uliciach uvádzané.
Miestna časť Počúvadlianske Jazero
Bez názvu ulíc
Zdroj
Tento zoznam bol zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc Banskej Štiavnice
Pleumeur-Gautier
Pleumeur-Gautier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Adventures of Rain Dance Maggie
„The Adventures of Rain Dance Maggie“ je skladba americkej rockovej skupiny Red Hot Chili Peppers z ich albumu I'm with You. Bola vydaná ako prvý singel z albumu. Je to prvý singel skupiny, vydaný od singlu „Hump de Bump“ v roku 2007 a takisto je prvým singlom s novým gitaristom Joshom Klinghofferom. Skladba bola vydaná do rádií dňa 15. júla 2011, teda tri dni predtým, ako sa očakávalo náhodné vydanie. Singel vo forme digital download bol vydaný dňa 18. júla, kým CD singel bol vydaný o štyri dni neskôr. Skladba dosiahla 1. miesto v rebríčku Rock Songs a udržal sa na tejto pozícii osem týždňov. Dňa 10. augusta 2011 sa skladba umiestnila na 12. mieste v rebríčku Alternative Songs, kde sa na vrchole udržal presne štyri týždne.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stráňavy
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stráňavy v okrese Žilina.
Tour de France 2014
Tour de France 2014 bol 101. ročník najslávnejších cyklistických pretekov sveta – Tour de France. Prvé tri etapy sa jazdili v Anglicku. Pretekári prechádzali cez viaceré významné a historické mestá, vrátane opevneného mesta York. Takzvaný Grand Départ sa konal 5. júna 2014 v meste Leeds a končil v kúpeľnom meste Harrogate. Poslednú, tretiu, etapu v Anglicku ukončili v Londýne. Mimo Francúzska a Anglicka navštívili cyklisti aj Belgicko a Španielsko.
Tímy
Na štart nastúpilo všetkých 18 UCI Pro tímov, ktoré doplnili štyri kontinentálne tímy.
● kontinentálne tímy
Trať
Celkovo bolo naplánovaných 21 etáp s celkovou dĺžkou 3656 kilometrov. Na pretekárov čakalo 9 rovinatých, 5 kopcovitých a 6 horských etáp s 5 dojazdmi na vrcholoch. Aj tejto ročník sa rozrástol o mestá, kde sa Tour de France išlo po prvý raz v histórii: Leeds (štart 1. etapy), Harrogate (cieľ 1. etapy), York (štart 2. etapy), Sheffield (cieľ 2. etapy), Cambridge (štart 3. etapy), Ypres (cieľ 5. etapy), Oyonnax, (cieľ 11. etapy), Risoul (cieľ 14. etapy) a Maubourguet Pays du Val d’Adour (štart 19. etapy). Organizátori Tour de France boli pre nepriaznivé počasie nútení upraviť časť piatej etapy cyklistických pretekov.
Celkové poradie
{|
Petite-Île (kantón)
Petite-Île je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec Petite-Île.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stránske
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stránske v okrese Žilina.
Myennes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Ouen-le-Mauger
Saint-Ouen-le-Mauger je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Plaine-des-Palmistes (kantón)
La Plaine-des-Palmistes je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec La Plaine-des-Palmistes.
Margaréta z Antiochie
Svätá Margaréta z Antiochie  (iné názvy: Margaréta Antiochijská , Margita Antiochijská  alebo vo východoeurópskych krajinách Marína z Antiochie/Antiochijská   či Pelagia ) bola podľa legendy panna umučená pre svoju kresťanskú vieru za vlády cisára Diokleciána. Svätá Margaréta býva zvyčajne znázorňovaná s drakom. Je jednou zo Štrnástich svätých pomocníkov ako patrónka rodičiek. Pre údajné prisľúbenia veriacim na jej príhovor bol jej kult najviac rozšírený v stredoveku.
O jej existencii neexistujú spoľahlivé zdroje, preto je možné, že táto svätica nemusela existovať. Navyše jej život má veľmi podobný vývoj ako u svätej Kataríny Alexandrijskej, preto bývajú niekedy zobrazované spolu.
Legenda
náhľad|Svätá Margaréta s drakom pri nohách (maľba na dreve z 1497, Nemecko) Meno tejto svätice sa prvýkrát objavuje na Západe v martyrológiu od Rabanusa Maurusa v 9. storočí.
Margaréta bola podľa legendy dcérou pohanského kňaza Aedisia z Antiochie. Niektoré zdroje udávajú jej narodenie do roku 290. Pravdepodobne jej zomrela matka, keď mala päť rokov. V náhradnej rodine ju pestúnka, ktorá bola kresťankou, vychovávala v tejto viere. Keďže bola pekná, všimol si ju miestodržiteľ Olybrius, ktorý sa ju snažil zviesť. Vyzýval ju, aby sa klaňala pohanským bohom. Keďže neuspel, mučil ju a zvádzal mnohými neuveriteľnými spôsobmi. Podľa tradovania sa jej rany zázračne hojili. Mučenie pokračovalo, až kým ju za panovania cisára Diokleciána nepopravili. Podľa legendy jej odťali hlavu na námestí. Nespoľahlivé údaje hovoria o roku 305 alebo 282. Podľa legendy sa mnoho ľudí vďaka nej obrátilo na kresťanskú vieru.
Jej život spísal vraj očitý svedok Theotimus. Tradovaná legenda je však podľa viacerých autorov príliš prehnaná, pretože sa v mnohých verziách uvádza jej boj s drakom, ktorý sa pripravoval zhltnúť ju. Margaréta však nad ním zvíťazila, keď mu ukázala znamenie kríža. Niektorí autori vykladajú draka ako jej vidiny, ktoré mala vo väzení.
Historickosť Margaréty
O existencii Margaréty Antiochijskej neexistujú spoľahlivé zdroje. Viacerí historici sa domnievajú, že v skutočnosti ani neexistovala a jej príbeh bol vymyslený. Túto tendenciu potvrdzuje aj vývoj v Rímskokatolíckej cirkvi, ktorá upúšťa od jej kultu.
Zobrazovanie
Margaréta z Antiochie je zobrazovaná s malým krížom, prípadne fakľou alebo palmou ako symbolom mučeníctva. Na základe legendy je často pri jej nohách drak, ktorého drží na reťazi. Zvlášť na starých obrazoch a ikonách býva zobrazovaná so sv. Katarínou Alexandrijskou a sv. Barborou.
Kult v stredoveku
Breviár zo Salisbury uvádza, že Margaréta na sklonku života prisľúbila, že tí, čo napíšu alebo budú čítať príbeh jej života, dostanú v nebi nesmrteľnú korunu a tí, ktorí ju budú vzývať v hodine smrti, uniknú úkladom diabla. V prísľuboch pamätala na tých, ktorí zapália na jej počesť sviece a dostane sa im potrebnej ochrany, ako aj na tehotné ženy, ktoré sa pri jej uctení vyhnú podobne, ako ich deti nebezpečenstvu spojenému s pôrodom. Týmto si získala už v ranom stredoveku nesmiernu popularitu, aj keď pápež Geláz I. v roku 494 vyhlásil jej legendu za apokryfnú (nepravdivú, falošnú) a Margaréta nikdy vlastne nemala starobylý liturgický kult. Jej meno sa prvýkrát objavuje v martyrológiu Rabana Maura v 9. storočí. thumb|274x274pixelů|Sv. Margaréta Antiochijská (miniatúra, okolo r. [[1440)]]Kult svätej Margaréty je veľmi starobylý a hlavne v stredoveku patrila k najpopulárnejším pannám mučeníčkam.  Najväčšiu slávu požívala počas obdobia križiackych výprav. Stala sa aj oficiálnou patrónkou rodičiek v rámci uznávaných Štrnástich svätých pomocníkov, ktorých úcta dosiahla vrchol v 15. storočí. Jana z Arku verila, že ju v jej misii povzbudzoval hlas Margaréty Antiochijskej.
Kult v novoveku
Aj keď jej meno vypadlo zo všeobecného liturgického kalendára v roku 1969,  Rímske martyrológium z 2004 ju uvádza v Rímskokatolíckej cirkvi na 20. júl ako ľubovoľnú spomienku. Jej kult v rímskokatolíckej cirkvi je však potláčaný. Vo východných kresťanských cirkvách sa pripomína 13. júla.
Relikvie
Jej údajné relikvie preniesli v roku 908 z Byzancie do kostola San Pietro della Valle neďaleko Bodamského jazera. Odtiaľ boli v roku 1145 presunuté do Montefalconskej katedrály a v roku 1213 z nich časť získali Benátky.
Uctievanie na Slovensku
náhľad|Kaplnka sv. Margity Antiochijskej v Kopčanoch je najstaršou sakrálnou stavbou zasvätenou tejto svätici na Slovensku. náhľad|Kostol sv. Margity Antiochijskej v [[Plaveč (okres Stará Ľubovňa)|Plaveči.]] Na Slovensku sa nachádza 23 kostolov, ktoré sú zasvätené tejto svätici. Najstarším je kostol v Kopčanoch, ktorý bol postavený zhruba v 9. až 10. storočí. Okrem neho sa tu vyskytujú aj ďalšie chrámy :
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stráža
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stráža v okrese Žilina.
Gwendolyn Brooksová
Gwendolyn Brooksová (* 7. jún 1917, Topeka, Kansas, USA – † 3. december 2000, Chicago, Illinois) bola americká poetka.
Ako prvej Afroameričanke jej bola udelená v roku 1950 Pulitzerova cena, ktorú dostala za zbierku Annie Allen z roku 1949.
Napísala viac ako dvadsať básnických zbierok, je autorkou románu Maud Martha, písala eseje, v ktorých sa zaoberala predovšetkým problémami černošskej literatúry a jej tvorba zahŕňa aj knihy pre deti.
Zomrela 3. decembra 2000 v Chicagu na rakovinu.
Kaliningrad
Kaliningrad (🇷🇺; do 4. júla 1946 🇩🇪,, 🇵🇱) je hlavné mesto Kaliningradskej oblasti v Rusku, ktoré sa rozkladá pri ústí rieky Pregoľa do Baltského mora. Pôvodne bolo súčasťou Pruska, pričom na základe Postupimskej dohody po druhej svetovej vojne pripadlo Sovietskemu zväzu.
Názov
Úradným názvom je od 4. júla 1946 Kaliningrad, 🇷🇺, dovtedy nieslo mesto nemecký názov Königsberg (🇷🇺), ku ktorému náleží slovenský historický názov Kráľovec (, 🇵🇱,, 🇷🇺 či ).
Dejiny
thumb|right|Katedrála v Kaliningrade Pôvodná osada bola pruské sídlo Pregnora založené pravdepodobne okolo roku 300 pred Kr., táto však bola dobytá a zničená v priebehu výbojov Pruska. Na pôvodnom mieste založili v roku 1255 križiaci mesto, na počesť českého kráľa Přemysla Otakara II., ktorý sa postavil na čelo križiackych vojsk počas jednej z ich výprav proti pohanským Prusom. Križiaci tu postavili tiež hrad, ktorý v roku 1256 pomenovali Kráľovská hora v Sambii (castrum de Coningsberg in Sambia), po latinsky Mons Regius (neskôr Regiomontium).
Od roku 1457 bol Kaliningrad po strate Malborka sídlom posledných veľmajstrov križiackeho rádu. Z tých čias pochádzajú najvýznamnejšie pamiatky mesta. V rokoch 1466 až 1657 bolo mesto hlavným mestom Teutónskeho Pruska (od roku 1525 ako Kniežacie Prusko) závislého od koruny Poľského kráľovstva. V rokoch 1657-1701 (v skutočnosti už od roku 1618) patrilo Kniežacie Prusko Brandenbursku. V roku 1701 sa v meste korunoval za "kráľa v Prusoch" Fridrich I Hohenzollern, dovtedajší brandendurský kurfirst, v dôsledku čoho v skutočnosti vzniklo z Brandenburska a Kniežacieho Pruska Pruské kráľovstvo (titul "pruského kráľa" do roku 1764 patril poľskému kráľovi). V 16. a 17. storočí bol Kráľovec jedným z najdôležitejších centier poľskej kultúry a vedy. V roku 1560 poľský kráľ Žigmund August povýšil evanjelickú vysokú školu na univerzitu. V 16. storočí bolo v meste vytlačených viac poľských kníh ako v celom poľskom kráľovstve. Sám Fridrich I. hovoril plynule po poľsky.
V 18. storočí boli k mestu pripojené ďalšie predmestia. V roku 1757 vypukla tzv. sedemročná vojna, po dohode medzi Rakúskom a Ruskom vydala 31. decembra 1757 cárovná Alžbeta I. výnos, na základe ktorého pričlenila mesto k Rusku. V marci 1763 ho ruské vojská opustili. V roku 1807 obsadili mesto Francúzi a v roku 1871 pripadlo Nemecku. Za druhej svetovej vojny bolo mesto ako dôležitý prístav nacistického Nemecka ťažko bombardované. Časť obyvateľov mesto opustila ešte pred príchodom Červenej armády, ktorá mesto dobyla 9. apríla 1945 po štvordennej bitke. Po Postupimskej konferencii mesto pripadlo spolu so severnou časťou Východného Pruska Sovietskemu zväzu. V roku 1946 bolo premenované na Kaliningrad podľa sovietskeho politika Michaila Ivanoviča Kalinina.
Po rozpade Sovietskeho zväzu sa stalo mesto s Kaliningradskou oblasťou exklávou Ruska. Po dlhých diskusiách nebolo premenované na historický názov (ako napríklad Leningrad). Mesto spolu s oblasťou je od roku 1996 ruskou špeciálnou ekonomickou zónou Jantar. Počas ruskej invázie na Ukrajinu po ruskej protiprávnej anexii štyroch ukrajinských oblastí po pseudoreferendách v októbri 2022 sa najmä na českých sociálnych sieťach rozšírila parodická téma, že Česko pre vznik mesta spätý s kráľom Přemyslom Otakarom II. anektovalo mesto a inkorporovalo ho do územia Česka ako Královec. Komisia pre štandardizáciu geografických názvov Poľskej republiky na svojom 125. zasadnutí 12. apríla 2023 rozhodla, že pre mesto Kaliningrad sa odporúča len poľský názov Królewiec a neodporúča sa používať názov Kaliningrad v poľštine. Dôvodom bolo, že pomenovanie veľkého mesta v blízkosti poľských hraníc po M. I. Kalininovi, zločincovi spoluzodpovednom okrem iného za rozhodnutie masovo vraždiť Poliakov (Katyňský masaker), má v Poľsku emocionálny, negatívny charakter. thumb|right|Brandenburská brána, Kaliningrad
Etnické a náboženské zloženie obyvateľstva
V súčasnosti tvoria najväčšiu časť obyvateľstva Rusi. Predstavujú až 77,9 % obyvateľov mesta (2002). Prisťahovali sa sem po roku 1945 z rôznych častí Ruska. Ich príchodom sa zmenil etnický obraz mesta. Nahradili tak Nemcov, ktorí utiekli a boli odsunutí v roku 1945. Rusi vyznávajú pravoslávnu vieru alebo časť z nich je bez vyznania. Bielorusi tvoria 8 % obyvateľstva a Ukrajinci 7,3 % obyvateľstva mesta. Aj oni sa hlásia prevažne k pravosláviu. Litovci predstavujú 1,9 % obyvateľov a hlásia sa k evanjelikom a. v. alebo k rímskym katolíkom. Nemcov tu zostalo iba 0,6 % obyvateľov. Hlásia sa prevažne k evanjelikom a. v. V roku 1925 tvorili väčšinu obyvateľstva. K evanjelikom a. v. sa vtedy hlásilo až 92 % obyvateľov (rímskych katolíkov bolo 5 % a židov 1 %). Poliakov žije v meste okolo 0,5 % obyvateľov. Tí sú prevažne rímski katolíci. Okrem toho tu žijú aj malé komunity Tatárov, Arménov, Židov, Azerov, Moldavcov a iných.
Chata Monte Rosa
náhľad|Pôvodná chata Monte Rosa
Chata Monte Rosa sa nachádza v chránenom ekosystéme švajčiarskych Álp vo výške 2883 metrov nad morom. Inteligentný návrh chaty oslovuje ako prepracovaným technologickým riešením, tak i neprehliadnuteľným dizajnom. Projekt novej horskej chaty vypracoval Švajčiarsky federálny technologický inštitút (ETH Zurich). Technické aj technologické riešenie je výsledkom série interdisciplinárnych štúdií, realizovaných na Katedre architektúry ETH v Zurichu pod vedením Andreu Deplazesa.
Architektúra
Nevšedný dizajn chaty ako žiarivého kryštálu navrhol špeciálny softvér. Ten riešil okrem komplexnej konštrukcie nielen nosné prvky, vnútorné priečky a fasády, ale aj materiálovú spotrebu a prevoznú váhu, ktoré sa z hľadiska ekonomickej a ekologickej efektívnosti redukovali na minimum.
Chata má päť poschodí. Na stavbe sa uplatňujú tradičné stavebné postupy so širokými možnosťami uplatnenia dreva. Koncept fasády je kombináciou energetickej výroby, ako aj jej úspory. Prínosom je taktiež fakt, že projekt zvyšuje citlivosť verejnosti k otázkam trvalej udržateľnosti a energetickej efektívnosti v architektúre.
Pléven
Pléven je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Športovec roka (Slovensko)
thumb|Michal Martikán, štvornásobný víťaz ankety
Športovec roka je ocenenie udeľované každoročne najlepšiemu športovcovi a najlepšiemu športovému kolektívu Slovenska. Organizátorom ankety je Klub športových redaktorov Slovenského syndikátu novinárov. Vyhlasovanie výsledkov ankety sa koná každoročne v decembri na slávnostnom galavečere.
Prehľad víťazov
thumb|Peter a Pavol Hochschornerovci, víťazi ankety 2009 a 2011 thumb|Anastasia Kuzminová, víťazka z rokov 2010, 2014 a 2018 thumb|Peter Sagan, víťaz ankety v rokoch 2013, 2015 a 2017 náhľad|[[Petra Vlhová, víťazka ankety v rokoch 2019 a 2020 ]]
Rekordy ankety
Najviackrát sa na pomyselnom stupni víťazov objavila Martina Moravcová – deväťkrát (6-2-1), osemkrát boli v prvej trojici Michal Martikán (4-2-2) a Peter a Pavol Hochschornerovci (2-4-2). Najčastejšie sa v prvej desiatke umiestil Michal Martikán – 16-krát, z toho 15-krát v nepretržitej sérii. Martina Moravcová bola v top 10 dvanásťkrát, bratia Peter a Pavol Hochschornerovci jedenásťkrát.
Najsuverénnejšou víťazkou ankety sa stala Martina Moravcová, ktorá vyhrala roku 2001 s náskokom 619 bodov. Najtesnejšie víťazstvo dosiahol v roku 2008 Michal Martikán pred bratmi Hochschornerovcami, keď zvíťazil len o 11 bodov. Medzi kolektívmi boli najsuverénnejšími víťazmi hokejisti Slovenska v roku 2012 (náskok 231 bodov). S najnižším náskokom vyhrali v roku 2013 basketbalistky Good Angels Košice (o 2 body).
Rekordný bodový zisk – 1 308 bodov dosiahol víťaz z roku 2002 Peter Bondra. Naopak, Dominikovi Hrbatému stačilo na titul Športovec roka 2005 len 682 bodov.
Športové legendy
Od roku 2010 je súčasťou vyhlasovania výsledkov ankety aj oceňovanie bývalých slovenských športovcov, ktorí preslávili slovenský a česko-slovenský šport na vrcholných svetových a európskych podujatiach.
Športovec roka v Česko-Slovensku
thumb|Anton Tkáč, dvojnásobný Najlepší športovec Československa Anketa o najlepšieho športovca roka v Česko-Slovensku sa vyhlasovala v rokoch 1959 až 1992. Prvým víťazom sa stal vodný slalomár Vladimír Jirásek, posledným Robert Změlík, olympijský víťaz v atletickom desaťboji. Šesť športovcov vyhralo anketu viackrát ako raz, rekordérkou je gymnastická športovkyňa 60. rokov 20. storočia Věra Čáslavská, ktorá triumfovala štyrikrát. Slovenskí športovci sa tešili z víťazstva v ôsmich prípadoch, dva razy boli korunovaní dráhový cyklista Anton Tkáč a chodec Jozef Pribilinec.
V kategórii kolektívov víťazili väčšinou reprezentačné družstvá, súčasťou ktorých boli viacerí Slováci. Jediné čisto slovenské víťazstvo patrilo volejbalistom Červenej hviezdy Bratislava, ktorí vyhrali anketu v roku 1979.
Viacnásobní víťazi ankety
Víťazi ankety zo Slovenska
Športovec mesiaca
Anketa Športovec mesiaca sa vyhlasuje od marca 2015. Víťazstvá v ankete Športovec mesiaca nemajú priamy dopad na umiestnenie v ankete Športovec roka.
{{stĺpce|3|
Le Port-1 Nord
Le Port-1 Nord je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba severná časť mesta Le Port.
Kozomín
Kozomín je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 392 obyvateľov, z toho 200 mužov a 192 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 37,9 roka, ženy 42,2 roka).
Bôrik (sedlo)
Bôrik je sedlo v geomorfologickom celku Podtatranská brázda.
Sedlom prechádza asfaltová cesta, ktorá spája Habovku s rekreačným strediskom Oravice. Zároveň ním vedie aj severná hranica územia TANAP-u.
Vazodilatancium
Vazodilatanciá sú liečivá, ktoré priamym pôsobením na hladkú svalovinu ciev spôsobujú ich dilatáciu (rozšírenie).
Rozdelenie:
Numbers from the Beast: An All-Star Salute to Iron Maiden
K dvadsiatemupiatemu výročiu vydania prvého albumu skupiny dostala skupina Iron Maiden 11. októbra 2005 darček od kolegov hudobníkov v podobe albumu Numbers From The Beast: An All-Star Salute To Iron Maiden, na ktorom je jedenásť skladieb. Na obale albumu je neodmysliteľný maskot skupiny, zombík Eddie.
Skladby nahrali: KISS, AC/DC, Motörhead, Anthrax, Dio, Judas Priest, Testement, Twisted Sister, Extreme, Whitesnake, Slaughter, Helmet, Dokken, Ozzy’s band, Led Zeppelin, Mr. Big, Poison, MSG, Styx, UFO, Lynch Mob, Suicidal Tendencies, Rob Zombie Band, Rainbow, The Firm.
Skladby na albume
List of Iron Maiden tribute albums Luettelo Iron Maiden -tribuuttialbumeista
Nannay
Nannay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vladimír Balco
Vladimír Balco (* 16. júl 1949, Liptovský Ján† 31. august 2017, Bratislava) bol slovenský režisér, dokumentarista a scenárista, ktorý pôsobil ako pedagóg v Ateliéri dokumentárnej tvorby VŠMU (ktorému bol v rokoch 20002013 aj vedúcim).
Životopis
Vladimír Balco neuspel v prijímacom konaní na Filmovú akadémiu múzických umení v Prahe. V roku 1971 preto začal pracovať pri filme ako technik a asistent kamery na Kolibe v Slovenskej tvorbe. Po šiestich rokoch začal študovať na Vysokej škole múzických umení odbor dokumentárna tvorba, ktorý dokončil v roku 1982. Začiatkom osemdesiatych rokov nakrútil 2 krátke hrané filmy: Quo vadis? (1983) a Hommo immunis (1983), oba s ekologickou tematikou.
Uhol pohľadu
Začiatok osemdesiatych rokov minulého storočia sa v slovenskej kinematografii niesol v znamení debutov viacerých mladých režisérov, predovšetkým prvých absolventov odboru dokumentárnej tvorby na divadelnej fakulte Vysokej školy múzických umení. V roku 1984 naraz debutovali hranými filmami Dušan Rapoš (podľa scenára Jaroslava Dietla nakrútil rozprávku Falošný princ) a Vladimír Balco s filmom Uhol pohľadu.
Ako námet mu poslúžil absolventský scenár ďalšieho debutanta – scenáristu Ľuboša Jariabku. Film rozpráva o mladom študentovi dokumentárnej réžie na VŠMU – Ivanovi Stoklasovi, ktorého stvárňuje Martin Šulík. Ivan Stoklas si ako absolventský film vybral portrét otca svojej priateľky Evy, ktorým je svetoznámy organový virtuóz – Peter Skurák. Pôvodný scenár prešiel viacerými úpravami, keďže v tej dobe musel byť oficiálne schválený. V Dejinách slovenskej kinematografie sa v dobovom úryvku píše: „Slovenská filmová rada na svojom zasadnutí 31. januára 1984 odporúča schváliť Spresnenie dramaturgicko-výrobného plánu Hraného filmu na rok 1984 s pripomienkou, že realizácii scenára Dokumentarista (pôvodný názov filmu Uhol pohľadu) treba venovať osobitnú pozornosť, aby sa zabezpečilo jasné ideové vyznenie a profesionálna úroveň diela.“
Pasodoble pre troch
Je druhý celovečerný hraný film Vladimíra Balca. Dráma Pasodoble pre troch bola nakrútená v roku 1986. Vo filme z prostredia spoločenských tancov sa do rozporu dostávajú dva rozdielne postoje k životu. Životná filozofia úspešnej, ale povrchnej tanečnice Iris neobstojí v konfrontácii s poctivým a úprimným postojom baníka Blažeja.
Postoj a Let asfaltového holuba
V roku 1988 natočil film z prostredia archeologických vykopávok – Postoj. Film vznikol na motívy rovnomennej novely zo zbierky "Súkromie".
Balcovym štvrtým celovečerným filmom je autorský Let asfaltového holuba (Vladimír Balco bol pri filme autorom námetu, scenára a aj režisérom) z roku 1990. Film rozpráva o mravnom úpadku človeka, ktorého talent a sny z detstva sa rozplynú v tvrdej realite po príchode z dediny do mesta.
Rivers of Babylon
Ako predloha pre film slúžil rovnomenný knižný bestseller Petra Pišťánka. Satirickým pohľadom dokumentuje drastický vzostup jednotlivca k moci. Zaujímavosťou je, že film po odmietnutí pôvodne schválenej podpory z vládou kontrolovaného fondu Pro Slovakia vznikal až 6 rokov.
Dážď padá na naše duše
Zatiaľ posledný hraný celovečerný film Vladimíra Balca je film zo súčasnosti Dážď padá na naše duše, podľa scenára Jozefa Paštéku. Príbeh je o mladom trestancovi, ktorému na úteku z väzenia náhodne skríži cestu mladé dievča, ktoré následne unesie. Dievča si ale k svojmu únoscovi vytvorí nezvyčajný vzťah a postupne sa mení z rukojemníka na spoluutečenca.
Dokumentárna tvorba
Vladimír Balco sa okrem spomínaných hraných filmov venoval aj dokumentárnej tvorbe. Do tejto skupiny patria filmy ako napríklad Prvá pomoc, Záchranca, či Hummel. V roku 1990, po páde komunistického režimu, nakrútil dokument s vlastným pohľadom na toto obdobie našich dejín – Tridsať ton nádeje. Dokumentárny film odkrýva antihumánnosť komunistického režimu.
V roku 1992 nakrútil dokument Opera Session. Zobrazuje naštudovanie Offenbachovych Hoffmanovych poviedok režiséra Jozefa Bednárika v opere SND. Tento dokument bol úspešný nielen doma, ale aj v zahraničí. O rok neskôr vzniká ďalší dokumentárny film, tentoraz z prostredia tanečného ľudového súboru – Toto je Lúčnica.
Radoslav Školník
Radoslav Školník (* 14. november 1979) je slovenský futbalista v súčasnosti bez klubu. V sezóne 2008/09 bol kapitánom v MFK Košice.
Plévenon
Plévenon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Port-2 Sud
Le Port-2 Sud je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba južná časť mesta Le Port.
Bruck am Ziller
Bruck am Ziller je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Žije tu obyvateľov.
Saint-Ouen-sous-Bailly
Saint-Ouen-sous-Bailly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Possession (kantón)
La Possession je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba mesto La Possession.
Zoznam ulíc a námestí v Bytči
Toto je zoznam ulíc a námestí v Bytči.
Robert Lewandowski
Robert Lewandowski (* 21. august 1988, Varšava, Poľsko) je poľský profesionálny futbalista ktorý hrá na pozícií útočníka v španielskom klube FC Barcelona. Predtým pôsobil v FC Bayern München. Je taktiež poľským reprezentantom. Podľa serveru Transfermarkt.de je jeho trhová cena 30 miliónov eur.
Začiatky
Kariéru začal v klube Partizán Lešno vďaka otcovi, ktorý v klube pracoval. V roku 1997 sa dostal do Varsovie Varšava, kde hral 7 rokov do leta 2005 a vsietil v 4. lige 55 gólov. Tiež hral za Deltu Varšava. Sezónu 2005/2006 začal v B tíme vojenskej Legie Varšava v tretej lige, kde strelil 30 gólov.
V lete 2006 roka odišiel do Znicz Pruszków, ktorý za tento prestup zaplatil 120 tisíc zlotých (vyše 260 tisíc Sk). Počas dvoch sezón tam strelil 78 gólov. Dostal sa tam vo skvelom období klubu, ktorý dostal plnú podporu vedenia mesta pre boj o najvyššie méty. V sezóne 2006/2007 v 3. lige aj v sezóne 2007/2008 v 2. lige bol Lewandowski kráľom strelcov.
18. júna 2008 Lewandowski prišiel do Lechu Poznaň. V Ekstraklasa mal gólovú premiéru v zápase prvého kola s GKS Belchatov. V októbri bol vyhodnotený týždenníkom Piłka Nożna (Kopaná) za poľský objav roka 2008. 1. januára 2009 ho redakcia serveru imscouting.com zaradila do desiatky najsľubnejších futbalistov. O dva týždne neskôr britský denník The Times umiestnil Lewandowského na 1. miesto najsľubnejších hráčov do 23 rokov V sezóne 2008/09 získal s Lechom poľský futbalový pohár a v lete 2009 dosiahol na poľský Superpohár, keď v stretnutí vsietil 5 gólov. 15. mája 2010 získal s Lechom majstrovský titul a sám vybojoval korunu Kráľa strelcov s 34 gólmi na konte. Po skončení sezóny 2008/09 bol v najlepšej jedenástke Ekstraklasa, ktorá bola zostavená podľa novinárov na základe známok, ktorú hráči dostávali po každom z minimálne 16 zápasov.
Borussia Dortmund
V lete 2010 prestúpil z poľského Lech Poznań do Borussie Dortmund za čiastku presahujúcu 4,5 milióna a podpísal kontrakt do leta 2014. V sezóne 2010/11 získal s Borussiou bundesligový titul, ktorý následne so spoluhráčmi obhájil v sezóne 2011/12. V tomto ročníku navyše vyhral aj Pohár DFB (DFB-Pokal, pohár Nemeckého futbalového zväzu), keď vo finále strelil hetrik mníchovskému Bayernu a Borussia zvíťazila 5:2. So 7 vstrelenými gólmi zo šiestich zápasov sa stal najlepším strelcom pohára DFB.