cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mezopotámia
Kassitská Babylonia (Stredobabylonské obdobie) (1594 – 1025 pred Kr./k 1531 – 1025)
V neskorej fáze kassitského obdobia (14. – 13. stor.) už Kassiti ovládali väčšinu južnej Mezopotámie a prechodne aj Asýriu. Priatelili sa s egyptskými faraónmi, venovali sa stavebnej a rekonštrukčnej činnosti. Kráľ Kurigalzu I. (pred 1374 pred Kr.) dal dokonca vybudovať nové mesto Dúr Kurigalzu. Po roku 1350, kedy sa Asýria odtrhla od štátu Mitanni (pozri dole), museli viackrát bojovať s Asýriou. Vo vnútornej politike zas stále dochádzalo k vzburám pri pobreží Perzského zálivu (tzv. Prímorie).
Kassitská dynastia bola v Babylone zosadená okolo roku 1155 pred Kr., kedy kráľ susedného Elamu Kutir-Nachchunte dobyl Babylon a zajal posledného kassitského kráľa.
Krátko nato, tiež okolo roku 1155 pred Kr., sa však moci v Babylone znova ujala „domáca“ dynastia pochádzajúca z Isinu, tzv. II. isinská dynastia (1155 – 1025 pred Kr.). Najdôležitejším vládcom z tejto dynastie bol Nabukadnesar I. (1124 – 1103 pred Kr.), ktorý prechodne skonsolidoval babylonskú moc a napríklad aj porazil štát Elam.
V roku 1025 nastúpila tzv. II. prímorská dynastia (Šimmaš-Šihu 1025 – 1007, Kaššu-nadin-ahhes 1006 – 1004 atď.), ktorá možno bola potomkami Kassitov.
Mitanni (17. stor. – 12 stor. pred Kr.)
Severnú Mezopotámiu (severnú Asýriu) a územie na východ od Tigridu sa už od 2. polovice 3. tisícročia pred Kr. obsadili Churriti, národ neznámeho pôvodu s pravlasťou pri Kaspickom mori. Utvorili tam drobné štátiky. Niekedy v 17. storočí nastala nová veľká vlna churritského prisťahovalstva do týchto oblastí a vtedy asi už existoval najdôležitejší z týchto štátikov – churritský štát Mitanni, ktorého vznik sa nedá presne rekonštruovať (asi 17. storočie pred Kr.).
Štát Mitanni sa pôvodne rozprestieral v severovýchodnej Sýrii (hlavné mesto Vaššukkanni), odkiaľ aj prichádzali Churriti už od 3. tisícročia. Odtiaľ sa sa stále rozširoval do okolitých území (na východ a na západ). Obyvateľmi štátu Mitanni boli Churriti, Semiti a menší podiel Indoiráncov (čiže Indoeurópanov).
V 15. storočí už bol štát Mitanni významnou veľmocou – súperil s Egyptom, Chetitským štátom, Babyloniou a Elamom. Najväčší rozmach štát dosiahol za kráľa Sauštara (okolo 1430 pred Kr.), ktorý dobyl Asýriu (podliehala formou závislých vládcov) a iné územia, takže jeho ríša siahala od dnešného juhovýchodného Turecka až po pohorie Zagros. Mitanni však so susedmi nie len súperila, ale kráľovské rodiny mali aj priateľské styky (zmluvy o priateľstve, rodinné kontakty a pod.).
V 14. stor. mitannský štát začal upadať. Okolo roku 1350 pred Kr. stratil Asýriu. Zároveň pred rokom 1300 pred Kr. vypukli boje o mitannský trón, pričom jednotlivých uchádzačov podporovali Chetiti (za vlády Šuppiluliuma I.) a Asýria. K moci sa dostal Chetitmi podporovaný Šattivaza, ktorý s Chetitskou ríšou uzavrel zmluvu o „poslušnosti“ Chetitom. Hoci sa zo závislosti čoskoro vymanil, musel čeliť silnejúcej asýrskej expanzii.
Mitannský štát sa potom stále viac redukoval a definitívne zanikol asi až v 12. stor. (po 1200) v súvisloti s etnickými pohybmi na Prednom Východe (morské národy).
17. stor. – 1350 pred Kr.
V (južnej) Asýrii asi od roku 1700 pred Kr. stále vládla dynastia Adasiho a možno aj iní lokálni vládci. Všetci boli možno už od 17. storočia viac-menej závislí na Mitanni. Okolo roku 1430 pred Kr. definitívne podľahli štátu Mitanni.
Stredoasýrske obdobie (1350 – cca 1000)
Okolo roku 1350 pred Kr. kráľ Aššuru Aššur-uballit (1365 – 1330 pred Kr.) odtrhol Asýrsky štát (tzv. Stredoasýrska ríša 1350 – cca 1000) od štátu Mitanni, potom dobyl aj časti Mitanni v severovýchodnej Sýrii a zasahoval do babylonskej politiky. Dopisoval si s faraónom Achnatonom z Egypta. Svoju dcéru vydal za kassitskobabylonského kráľa, ale jeho vnuk, ktorý sa potom stal babylonským kráľom sa stal obeťou sprisahania. Aššur-uballit preto vojensky zasiahol a dosadil na babylonský trón kráľa Kurigalza II. (1332 – 1308 pred Kr.).
V 13. storočí králi ďalej rozširovali územie svojho štátu (pripojili Mezopotámiu v užšom zmysle a južné Arménsko). Významnými kráľmi boli Salmanasar I. (1274 – 1245 pred Kr.) a Tukultí-Ninurta I. (1244 – 1208 pred Kr.). Druhý z nich vybudoval novú kráľovskú rezidenciu Kár Tukultí-Ninurta ( severne od Aššuru; po smrti kráľa návrat k starej rezidencii), dvakrát úspešne (dočasne) dobyl Babylon a nakoniec bol zvrhnutý palácovým prevratom.
Po Tukultí-Ninurtovej smrti (1208) začal asýrsky štát upadať a strácať územia, čo súviselo aj s príchodom veľkého množstva neznámych, tzv. morských národov (ku ktorým patrili aj Filištínci) okolo roku 1200 do oblasti Malej Ázie, Sýrie, Palestíny a okolia. 12. storočie bolo vyplnené bojmi o trón a zasahovaním Babylonu do asýrskych záležitostí.
Aj Asýria bola ovplyvnená zhruba po roku 1100 začiatkom prenikania kočovných Aramejcov do týchto oblastí. Za vlády Tiglatpilesara I. (1115 – 1076 pred Kr.) však Asýria zaznamenala opäť rozkvet. Bojoval v južnom Arménsku, viedol časté výpravy proti Aramejcom, dobyl Mezopotámiu v užšom zmysle a po smrti Nabukadnesara I. aj dočasne dobyl niektoré významné babylonské mestá.
Za Tiglatpilesarových nástupcov sa však územie asýrskeho štátu najmä v dôsledku aramejských útokov opäť zredukovalo na centrálnu oblasť okolo Aššuru, Ninive a Arbilu.
Prvá polovica 1. tisícročia pred Kr.
Toto obdobie sa začalo etnickými presunmi asi po roku 1100 pred Kr. a v tomto období začala postupná arameizácia obyvateľstva nížinnej Mezopotámie.V ekonomike už od roku 1200 pred Kr. začala na Prednom Východe železná doba. Železné nástroje zlepšovali poľnohospodárske výnosy, výroba železa sa stala novým odvetvím a náleziská kovov sa stali príčinami rôznych vojen. Okrem toho sa od konca 2. tisícročia začali vo veľkej miere na dopravu používať ťavy. Stavali sa nákladné paláce a chrámy. Toto všetko prispievalo k rozvoju obchodu.
Politicky v Prednom Východe postupne vznikol celý rad štátov a kmeňových zväzov. V deviatom storočí si veľkú časť z nich podmanila Novoasýrska ríša a v 7. storočí Novobabylonská ríša (pozri ďalej). Boli to najmä:
Asýria (Novoasýrske obdobie) (cca 1000 – 609 pred Kr.)
Hlavný článok:Novoasýrska ríša (=Asýrska veľríša)
V 9. stor. Asýrčania, pôvodne obmedzení len na územie centrálnej Asýrie, dobyli, pripojili si a postupne asyrizovali aramejské štáty pri Eufrate a v severnej Mezopotámii. Potom v 9. a 8. stor. dobyli aj Sýriu, Palestínu a kraje na severozápade, severe a východe, čím vznikla prvá veľká ríša v dejinách Predného východu. Najväčší rozsah dosiahla roku 671 pred Kr., kedy dobyla aj Egypt. Zvláštny bol vzťah k dobytej Babylonii, ktorej kultúru a vzdelanosť si Asýrčania vážili ako základ svojej kultúry. Významné babylonské mestá (Babylon, Borsippa, Sippar…) si preto mohli ponechať svoje pôvodné výsady, niektorí asýrski králi sa nachali v Babylone formálne korunovať za babylonského kráľa a podobne. Babylončania svoje postavenie využívali a často sa proti asýrskej nadvláde búrili. Ich spojencami bol pritom štát Elam.
Dobyté územia sa rôznymi vzburami často snažili od Novoasýrskej ríše odtrhnúť. Zajatcov a búriace obyvateľstvo Asýrčania mali vo zvyku presídľovať (aj po státisícoch) – usídľovali ich v skupinách po celej ríši. Vzniklo tak multietnické osídlenie a ako lingua franca sa používala aramejčina (čo platilo ešte aj neskôr v časoch Perzskej ríše). Do 10. stor. pred Kr. sa dobyté územia najprv ponechali v rukách domácich dynastií a od 9. stor. pred Kr. sa už z nich spravidla stali asýrske provincie na čele s asýrskymi guvernérmi. Od konca 9. stor. sa už títo guvernéri stávali takmer nezávislými vládcami, ktorí dokonca často ohrozovali asýrsku centrálnu vládu, ale kráľovi menom Tiglatpilesar III. (745 – 727 pred Kr.) sa reformou správy podarilo právomoci guvernérov obmedziť (najmä ich častým striedaním).
Najdôležitejšími mestami novoasýrskej ríše boli Aššur, Kalchu a Ninive.
cca 1000 – 626 pred Kr.
V Babylone sa v 1. polovici 1. tisícročia vystriedalo viacero vládnucich dynastií. Politický význam Babylonie – okrem symbolického a kultúrneho – bol v tomto období nízky, dôležitá bola skôr Novoasýrska ríša. Územie však bolo (ešte aj neskôr pod perzskou nadvládou) pomerne bohaté, lebo bohatlo z diaľkového obchodu – vznikali dokonca viacgeneračné obchodné alebo finančné „rodinné podniky“. Babylonia sa postupne dostávala do závislosti na Novoasýrskej ríši (pozri hore), definitívne sa stala jej súčaťou vytvorením personálnej únie za vlády asýrskeho kráľa menom Tiglatpilesar III. (745 – 727 pred Kr.), ktorý sa dal v Babylone korunovať za kráľa menom Púlu. Personálnu úniu neskôr občas nahradili iné formy nadvlády, aj preto že v Babylonii dochádzalo k neustálym vzburám proti asýrskej nadvláde, ktoré organizovali najmä vodcovia aramejských a chaldejských kmeňov v južnej Mezopotámii podporovaní štátom Elam. Známy je najmä boj asýrskeho kráľa Sinacheriba a potom jeho syna Asarhaddona proti aramejsko-chaldejským kmeňom na čele s Marduk-apla-iddinom II., pri ktorom bol aj roku 689 totálne zničený Babylon (o pár rokov znova postavený).
Novobabylonské obdobie (cca 626 – 539 pred Kr.)
Hlavný článok: Novobabylonská ríša (=Chaldejská ríša)
V čase, keď zomrel asýrsky kráľ Aššurbanipal (627/626 pred Kr.) zomrel aj Asýriou dosadený babylonský kráľ Kandalán. Potom zostal babylonský trón rok neobsadený. Na jeseň roku 626 chaldejské knieža Nabopolasar z tzv. Prímoria vydobyl Babylonii nezávislosť od Novoasýrskej ríše a stal sa kráľom (626 – 605 pred Kr.). Sprvu neveľké novobabylonské územie rýchlo rozšíril
Roku 616 pred Kr. už novobabylonské vojská útočili na asýrskom území. Potom ako Médovia dobyli Aššur (614 pred Kr.), uzavrel Nabopolasar s médskym kráľom Kyaxaresom spojeneckú zmluvu, ktorú potvrdili sobášom Nabopolasarovho syna a Kyaxaresovej dcéry. Roku 609 pred Kr. spojené médsko-babylonské vojská napokon dobyli Novoasýrsku ríšu, ktorú v poslednej fáze intenzívne podporovali egyptské vojská (z obavy pred silnejúcim Babylonom).
thumb|Ištarina brána
V nasledujúcich rokoch Novobabylončania dobýjali (sčasti egyptské) oblasti Palestíny a Sýrie, jedným z hlavných veliteľov bol pri týchto výpravách kráľovský syn Nebukadnesar II. (biblický Nabuchodonozor). Roku 605 dobyl strategické mesto Karchemiš (na Eufrate) s egyptskou posádkou a následne dobyl celú Palestínu a Sýriu. Po smrti svojho otca sa stal novobabylonským kráľom (605 – 562 pred Kr.). Už ako kráľ pokračoval v bojoch v Sýrii a roku 601 sa neúspešne pokúsil dobyť Egypt. 16. marca 597 pred Kr. a opätovne roku 587 pred Kr. dobyl Jeruzalem (587 úplné zničenie) a po oboch dobytiach boli tisíce obyvateľov Jeruzalema odvedené do Babylonu. Po roku 587 potom podobne 13 rokov obliehal fenický Tyros. Roku 585 sprostredkoval Nebukadnesar mier medzi susednou Médskou a Lýdskou ríšou. Za Nabukadnesara dosiahla Novobabylonská ríša najväčší mocenský aj územný rozmach. Ríša bola organizovaná podľa novoasýrskeho vzoru. Nabukadnesar sa ale preslávil aj stavebnou činnosťou. Dal prestavať Babylon (Ištarina brána, hradby, dokončenie stavby babylonskej veže čiže zikkuratu Etemenanki v chrámovej sústave boha Marduka Esagile atď.) a medzi Eufratom a Tigrisom postaviť tzv. médsky múr severne od Babylonu.
Po troch krátko vládnucich bezvýznamných vládcoch (561 – 556 pred Kr.) nastúpil na trón Nabonid (Nabú-ná'id; v Biblii omylom zamenený za „šibnutého“ Nebukadnesara) (556 – 539 pred Kr.), ktorého matka bola kňažnou mesačného boha Sína v Charráne. Keďže podporoval rekonštrukciu chrámov boha Sína v Charráne a Uru a preto opustil Babylon (kde ho zastupoval syn Bél-šar-usura (=biblický Belšasar)), a keďže v Babylonii zatiaľ vypukol hladomor, kňazi babylonského boha Marduka ho odsudzovali. Pretože sa teda nechcel vrátiť do Babylonu, dobyl západnú časť Arabského polostrova a v oáze Tajmá si postavil palác.
Ďalším dôvodom jeho dlhého pobytu v Arábii bola snaha zorganizovať odpor voči na severe vznikajúcej Perzskej ríši. Keď totiž kráľ Médskej ríše vypovedal vojnu Novobabylonskej ríši, využil to roku 550 pred Kr. jeho dovtedajší perzský vazal Kýros II. z dynastie Achajmenovcov, ovládol Médsku ríšu a premenil ju na perzskú ríšu. V roku 546 pred Kr. dobyl aj Lýdiu, a tým aj Malú Áziu. Nabonid sa síce rýchlo vrátil do Babylonu, ale už bolo neskoro. Na jeseň roku 539 pred Kr. Perzská ríša bez väčších ťažkostí dobyla Babylon. Tým sa skončili vlastné dejiny Mezopotámie, ktorá odvtedy už bola súčasťou mocnejších susedných útvarov. Do roku 482 pred Kr. (pozri dole) však Peržania ešte Babylonii ponechali mnoho slobôd.
Perzská ríša (539 – 331 pred Kr.)
Hlavný článok:Perzská ríša
Mezopotámia bola od roku 539 pred Kr. súčasťou Perzskej ríše, v ktorej vládli Achajmenovci. Okolo roku 520 pred Kr. sa začal budovať Perzepolis. Po vzburách proti perzskej nadvláde perzský kráľ Xerxes I. definitívne zrušil okolo roku 482 pred Kr. „babylonské kráľovstvo“ (ktoré bolo v personálnej únii s Perziou) – formálne si zrušil dovtedy používaný titul „kráľ Sumeru a Akkadu“.
Macedónska ríša (330 – 323/321 pred Kr.)
''Hlavný článok:Alexander Veľký
Po dobytí Babylonie Alexandrom Veľkým, ktorý urobil z Babylonu svoje sídelné mesto, vznikla akási neskorá renesancia „babylonstva“ (najmä v Uruku), ktorá trvala ešte aj v čase Partskej ríše. Alexander Veľký zničil Perzepolis.
Ríša Seleukovcov (321 – 130/64 pred Kr.)
Hlavný článok:Seleukovci
Ríša Seleukovcov bola jednou z nástupníckych štátov Macedónskej ríše. Jej jadrom bola Sýria a Mezopotámia. Od roku 164 pred Kr. ríša začala upadať, v rokoch 150 – 130 pred Kr. prakticky väčšinu Mezopotámie ovládla susedná expandujúca Partská ríša a Seleukovský štát sa obmedzil len na Sýriu.
Partská ríša a Rímska ríša (130/64 pred Kr. – 226 po Kr.)
Hlavný článok:Parti, Staroveký Rím, Dejiny Iraku
V roku 64 pred Kr. Pompeius urobil zo Sýrie rímsku provinciu, samotná Mezopotámia bola už od 150/130 pred Kr. časťou Partskej ríše, v ktorej vládli Arsakovci. Potom sa Rimania viackrát pokúšali Mezopotámiu dobyť, podarilo sa im to dočasne prakticky len v rokoch 115 – 117 za Trajána, kedy bola Mezopotámia rímskou provinciou. Posledné klinopisné texty vznikli po prelome letopočtu.
Novoperzská ríša (Sasánovská ríša) (226 – 637)
V Partskej ríši sa ujal moci Peržan Ardašír a zmenil ju na Novoperzskú ríšu pod vládou Sasánovcov. Ich sídlom bol Ktésifón (pri Bagdade). Z tohto obdobia pochádzajú posledné správy o osídlení bývalých sumerských miest. Napríklad roku 430 je ešte zmienka o Uruku ako o sídle kresťanského biskupa.
Arabská ríša (637 – 750)
Hlavný článok:Arabská ríša
Bagdadský kalifát (Ríša Abbásovcov, Abbásovský kalifát) (750 – 1258)
Ako sa Arabská ríša postupne rozpadala na viacero štátov, zostali na Mezopotámskom území vládnuť arabskí Abbásovci.
V rokoch 1160 – 1170 Mezopotámiu navštívil rabín Benjamín z Tudely, ktorý po stáročiach znova objavil ruiny Ninive a Babylonu (jeho kniha vyšla však až roku 1543 a nebola všeobecne známa).
Vláda Mongolov (Tatárov) (1258 – 1533)
Hlavný článok:Mongoli (mongolské jazyky)
Chán Hülegü roku 1258 z poverenia svojho brata, vtedajšieho vládcu Mongolov, dobyl Bagdadský kalifát, pričom strašne zničil Mezopotámiu. Roku 1394 Tímúr, jeden z jeho nástupcov, zničil Bagdad.
Osmanská ríša (Turecko) (1533 – 1914)
Hlavný článok:Osmanská ríša
V tomto období nastal hospodársky a kultúrny úpadok Mezopotámie.
Na druhej strane sa pomaly začal výskum Mezopotámie. Niekedy pred rokom 1583 Babylon navštívil švábsky lekár Rauwolff. Začiatkom 17. storočia navštívil bohatý rímsky šľachtic Pietro della Valle ruiny Babylonu, Perzepolisu, Uru a iných miest v Babylonii. V tom istom storočí nasledovalo ešte niekoľko takýchto európskych laických výprav. Až výprava Nemca Carstena Niebuhra (1761 – 1767), ktorý okrem iného napísal vplyvnú knihu a priniesol z Perzepolisu dlhé opisy klinopisných textov, spolu so štyrmi vedcami začala nová epocha výskumu Angličania a Francúzi dostali od Turecka povolenie na výskumy.
Roku 1802 nemecký učiteľ Georg Friedrich Grotefend rozlúštil klinové písmo. Priekopníkom ozajstnej archeológie v severnej Mezopotámii boli v 40-tych rokoch 19. stor. francúzsky konzul v Mosule Paul-Émile Botta a anglický cestovateľ Austen Henry Layard (vykopal Ninive). Pokiaľ ide o juh, v Babylone kopal už v roku 1811 Angličan Claudius James Rich, ale až roku 1855 Jules Oppert z analýzy textov vyvodil, že obyvatelia juhu sa volali Sumeri a roku 1877 Ernest de Sarzec vykopal prvé pamiatky po Sumeroch. Odvtedy archeologický a iný výskum intenzívne pokračuje.
Britský protektorát (1914 – 1932) a Irak (1924 – dnes)
Spojené kráľovstvo bolo protektorom územia Mezopotámie po rozpade Osmanskej ríše (definitívne od 1920). Od roku 1921 tu vzniklo kráľovstvo, ktoré sa od roku 1924 volalo „Irak“. S účinosťou od roku 1932 mu Spojené kráľovstvo dalo nezávislosť. Roku 1958 sa kráľovstvo zmenilo na republiku.
Corancy
Corancy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kanadské národné hádzanárske družstvo žien
Kanadské národné hádzanárske družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Kanadu na medzinárodných hádzanárskych podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Canadian Team Handball Federation (CTHF).
Montigny-lès-Metz (kantón)
Montigny-lès-Metz je francúzsky kantón v departemente Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho sedem obcí.
Ostreľovač (rozlišovacia stránka)
Ostreľovač môže byť:
Super Video Graphics Array
Super Video Graphics Array (SVGA alebo Super VGA) je súbor grafických štandardov, určených na vyššie rozlíšenie, ako má grafická karta VGA. SVGA má rozlíšenie 800x600 pixelov (celkom 480 000 pixelov) oproti VGA 640x480. Štandard SVGA podporuje paletu 16 miliónov farieb (tri farebné kanály RGB dávajú dokopy kombináciu 256x256x256=224 farieb), v praxi sa na monitore objaví omnoho menší počet farieb (typicky 300 000). Grafické štandardy ako je SVGA, vyvíja konzorcium výrobcov monitorov a grafických systémov VESA.
Návrší
Návrší je prírodná pamiatka ev. č. 885 blízko mesta Šlapanice, na východnom okraji mestskej časti Bedřichovice v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Do sústavy európsky významných lokalít NATURA 2000 bola zaradená ako EVL CZ 0620051 „Šlapanické slepence“ spoločne s tromi ďalšími neďalekými prírodnými pamiatkami (Andělka a Čertovka, Velký hájek a Horka) s cieľom ochrany stanovíšť vápnitých alebo bazických skalných trávnikov Alysso – Sedion albi a subpanónskych stepných trávnikov.
Pischelsdorf am Engelbach
Pischelsdorf am Engelbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Braunau am Inn.
Tășnad
Tășnad je mesto v Sutumarskej župe v Rumunsku. Pod mesto patrí 5 dedín: Blaja, Cig , Raţiu , Sărăuad a Valea Morii. Asi od centra mesta sa nachádzajú termálne kúpele, známe tu i v zahraničí.
História
Mesto vzniklo ako výsledok veľmi dlhého vývoja. Archeologické nálezy dokazujú sídlo v týchto miestach od neolitu až podnes. Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1021, z dokumentu „Nicolaus Mester Tasnadi plebanus“. Štatút mesta získal Tășnad v roku 1968.
Orival (Seine-Maritime)
Orival je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Siliqua
Siliqua môže byť:
Milbank
náhľad|Milbank thumb|Poloha Milbanku v Južnej Dakote Milbank je mesto v Spojených štátoch amerických, v severovýchodne časti štátu Južná Dakota. Je sídlom Grant County, má rozlohu a žije tu 3 544 obyvateľov (2020).
Leží v oblasti Veľkých prérií, západne od rieky Minnesota, v nadmorskej výške Východne i severne od mesta prebieha hranica s Minnesotou.
Radan Rusev
Radan Rusev (* 13. september 1947, Praha – † 11. apríl 1999, Praha) bol český herec.
Po štúdiu herectva na DAMU v Prahe (1969) pôsobil dve sezóny v Olomouci, potom v Karlových Varoch a v rokoch 1976 – 1981 v Činohernom štúdiu v Ústí nad Labem. Od roku 1981 bol v slobodnom povolaní. Okrem divadla sa venoval aj dabingu. V televízii hral v niekoľkých seriáloch Arabela, Největší z Pierotů, Náhrdelník a Hříchy pro diváky detektivek.
Erquy
Erquy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spréva
thumb|right|250px|Kúpalisko na rieke Spréva, Berlín Spréva je rieka pretekajúca cez Sasko, Brandenbursko a Berlín v Nemecku. Pramení pri hraniciach s Českom.
1982
Narodenia
upright|thumb|[[Janica Kostelićová (* 5. január)]] thumb|upright|[[Justin Gatlin (* 10. február)]] thumb|upright|[[Marián Gáborík (* 14. február)]] upright|thumb|[[Andreas Thorkildsen (* 1. apríl)]] upright|thumb|[[Róbert Vittek (* 1. apríl)]] upright|thumb|[[Kelly Clarkson (* 24. apríl)]] upright|thumb|[[Veronica Campbell-Brown (* 15. máj)]] upright|thumb|[[Jelena Gadžijevna Isinbajevová|Jelena Isinbajevová (* 3. jún)]] upright|thumb|[[Kenenisa Bekele (* 13. jún)]] upright|thumb|[[Andy Roddick (* 30. august)]] upright|thumb|[[Branislav Deák (* 15. september)]] upright|thumb|[[Ian Thorpe (* 13. október)]] thumb|upright|[[Dorota Nvotová (* 27. október)]] thumb|upright|[[Anne Hathaway (* 12. november)]] thumb|upright|[[Alberto Contador (* 6. december)]] thumb|upright|[[Aksel Lund Svindal|Aksel Svindal (* 26. december)]]
Úmrtia
upright|thumb|[[Romy Schneider († 29. máj)]] upright|thumb|[[Martin Gregor († 29. jún)]] thumb|upright|[[Henry Fonda († 12. august)]] thumb|upright|[[Ingrid Bergmanová († 29. august)]] thumb|upright|[[Grace Kelly († 14. september)]] thumb|upright|[[Ján Smrek († 8. december)]]
Simon (priezvisko)
Simon je priezvisko odvodené od mena Šimon. Existuje vo viacerých jazykoch, maďarská výslovnosť priezviska je [šimon], anglická [sajmon].
Na Slovensku je najčastejšie v okrese Dunajská Streda, najviac v meste Dunajská Streda a obciach Pataš, Jurová. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, Náchod a Litomyšl.
Moyeuvre-Grande (kantón)
Moyeuvre-Grande je francúzsky kantón v departemente Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho šesť obcí.
North East England
North East England, po slovensky: Severovýchodné Anglicko, je jeden z administratívnych regiónov Anglicka. Neoficiálne je označovaný aj ako Northumbria (Severná Umbria).
Skladá sa z nasledujúcich (správnych) grófstiev a jednostupňových celkov (unitary authorities):
Pitzenberg
Pitzenberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Étables-sur-Mer (obec)
Étables-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Pitzenberg
Žije tu 490 obyvateľov (1. 1. 2010).
Étables-sur-Mer (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pollham
Žije tu 962 obyvateľov (1. 1. 2010).
Étables-sur-Mer (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam chránených území v okrese Jindřichův Hradec
Toto je zoznam chránených území v okrese Jindřichův Hradec aktuálny k septembru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Jindřichův Hradec.
Osmoy-Saint-Valery
Osmoy-Saint-Valery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vojtech Vysocký
Vojtech Vysocký je slovenský bridžista, člen Košického bridžového klubu.
Évran (obec)
Évran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pange (kantón)
Pange je francúzsky kantón v departemente Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 31 obcí.
Rome Masters
Rome Masters je každoročný tenisový turnaj, ktorý sa hrá talianskom Ríme. Súťaž mužov je súčasťou ATP Masters Series programu turnajov ATP. Súťaž žien je turnaj typu Tier 1 na okruhu WTA. Tieto dva oddelené turnaje sa v súčasnosti hrajú v máji na antuke. Podujatie bolo v minulosti známe aj pod menom Italian Open. Jeho súčasný sponzorský názov je Internazionali BNL d'Italia.
Tenisové majstrovstvá Talianska sa po prvýkrát hrali v roku 1930 v Miláne, kde zotrvali do roku 1934. V roku 1935 boli presunuté na Foro Italico v Ríme. V rokoch 1936 až 1949 sa turnaj nehral. Znovu sa začal hrať v roku 1950. V roku 1969 sa zaradil medzi "Open" turnaje.
Veľká časť tenisových fanúšikov pokladá turnaj Rome Masters za druhý najvýznamnejší antukový tenisový turnaj na svete, hneď za French Open.
Štvorhra
Od roku 1980:
East of England
East of England, po slovensky: Východ Anglicka, je jeden z administratívnych regiónov Anglicka.
Grófstva a jednostupňové celky
Grófstva:
Jednostupňové celky:
Gigabajt
Gigabajt (skratka GB, ) je jedna z jednotiek kapacity pamäťových médií.
Definice
1 gigabajt = 109 bajtov.
V minulosti bola jednotka gigabajt používaná vo význame 230 bajtov (1024 megabajtov). V súčasnosti sa ale presadzuje trend používania jednotky GiB (gibibyte) pre 1 024 MiB, aby mohla predpona giga (GB) zostať chápaná ako 1 000 megabajtov.
DVD a konverzia medzi GB a MB
Na DVD médiách je často udávaná kapacita prázdnych DVD+/-R 4,7 GB. Takéto označenie budí dojem, že je možné na jedno jednovrstvové médium uložiť 4,7 GiB, čo v súčasnom ponímaní znamená 4,7 × 230 B, kde 1 KiB (nie kB) = 210 B, čo je 1 024 B.
V skutočnosti 4,7 GB znamená 4,7 × 109 B, kde 1 kB = 103 B, čo je 1 000 B. Výsledná kapacita je teda 4 489 MiB pri DVD-R médiu a 4 483 MiB pri DVD+R médiu. Rozdiel 6 MiB je spôsobený malým rozdielom v kapacite média, ktorý je spôsobený iným formátom zápisu dát.
Tibor Varga (bridžista)
Tibor Varga je slovenský bridžista, člen Košického bridžového klubu, v sedemdesiatych rokoch 20. storočia bol jeho predsedom.
Corbigny (obec)
Corbigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji
Účasti družstiev na majstrovstvách sveta mužov
(do 2019)
Účasti družstiev na majstrovstvách sveta žien
(do 2018)
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krušetnica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krušetnica v okrese Námestovo.
Phalsbourg (kantón)
Phalsbourg je francúzsky kantón v departemente Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 26 obcí.
Prvé slovenské patronátne gymnáziá
Prvé slovenské patronátne gymnáziá boli gymnáziá s vyučovaním slovenského jazyka na území dnešného Slovenska založené v 70. rokoch 19. storočia. Katolícke v Kláštore pod Znievom (1869 - 1874) a dve evanjelické a.v. v Revúcej (1862 - 1874) a v Turčianskom Sv.Martine (1866 - 1874). Ich založenie bolo iniciované Memorandom slovenského národa vyhláseného v Martine 7. júla 1861 obsahujúcom osem požiadaviek. Zakladatelia využili na ich založenie Cisársky patent zo dňa 1. septembra 1859 vydaného Františkom Jozefom I. Po Zániku patentálnej superintendácie boli transformované na patronátne gymnáziá.
Slovenské katolícke gymnázium v Kláštore pod Znievom
náhľad|vľavo|Budova 1. katolíckeho patronátneho gymnázia v Kláštore pod Znievom Založené bolo 3. októbra 1869 a bolo jediným reálnym gymnáziom v uhorskej školskej sústave. Bolo prakticky pokračovaním banskobystrického gymnázia, ktoré od roku 1867, keď sa sklamaný Štefan Moyzes prakticky utiahol z národného života, bolo rýchlo pomaďarčené. Na scéne sa objavuje zlopovestný zvolenský podžupan Béla Grünwald. Martin Čulen a slovenskí profesori boli preložení a na ich miesta nastúpil Grünwaldov priateľ Dr. Ján Klamárik (ako riaditeľ) a maďarskí profesori.
Ale Čulen spolu s opátom Jánom Gotčárom a Františkom V. Sasinkom napriek všetkým prekážkam uspeli v Kláštore pod Znievoma to za podpory miestnych obyvateľov. Pôsobil tu kvalitný profesorský zbor, prekladateľ a publicista Samuel Zachej, rímskokatolícky kňaz a spisovateľ Gabriel Zaymus, lekár a prírodovedec Matej Korauš a iní. V gymnáziu študovali viacerí predstavitelia slovenského národného života a kultúry, napr. spisovatelia Ferko Urbánek a Anton Bielek. V učebnom pláne sa kládol dôraz na reálne (prírodovedné) predmety. Od založenia do roku 1874 tu študovalo 669 žiakov z celého Slovenska, najmä z chudobných rodín. Úrady ho zatvorili 30. decembra 1874.
Osemročné slovenské evanjelické gymnázium v Revúcej
náhľad|vľavo|Osemročné slovenské evanjelické gymnázium vo Veľkej Revúcej Myšlienka revúckeho gymnázia sa zrodila na stretnutí gemerských a malohontských národovcov, ktorá sa uskutočnila pri príležitosti smútočnej slávnosti na počesť zosnulého P. J. Šafárika v novembri 1861 v Kobeliarove. Táto idea bola realizovaná 16. septembra 1862. Bolo prvou strednou školou v Uhorsku, na ktorej sa vyučovalo v slovenskom jazyku. Škola mohla existovať len vďaka zbierkam a darom slovenského národa. Vyučovanie prebiehalo v prenajatých priestoroch Latinákovho domu, ktorý neskôr gymnázium odkúpilo. Na čele patronátneho výboru a hlavným dozorcom školy boli postupne Štefan Marko Daxner, Ján Francisci a opäť Štefan Marko Daxner. Výraznou postavou profesorského zboru bol všestranný pedagóg Ivan Branislav Zoch, ktorý bol priekopníkom vo vyučovaní telesnej výchovy u nás a vo vtedajšom Uhorsku vôbec. Bol aj autorom prvej slovenskej učebnice fyziky pre gymnáziá. Na gymnáziu sa vyučovala slovenčina, maďarčina, nemčina, latinčina, gréčtina, matematika, dejepis a fyzika. Za 12 rokov trvania tu študovalo 566 žiakov, z toho 20 z Čiech a Moravy. Z mnohých neskôr vyrástli uznávaní ľudovo-výchovní a kultúrno-vedeckí pracovníci, básnici a spisovatelia, napr. Martin Kukučín, Koloman Banšell, Ľudovít Rizner, Samo Bodický a ďalší. Prvé maturity v slovenskom jazyku sa tu konali v roku 1868. Vládne kruhy Uhorska po obvinení z protivlasteneckej činnosti a rozširovania panslavistických myšlienok gymnázium 20. augusta 1874 násilne zatvorili.
Nižšie slovenské evanjelické patronátne gymnázium v Turčianskom Sv. Martine
náhľad|Nižšie slovenské evanjelické patronátne gymnázium v Martine Otvorili 23. septembra 1866, a to ako gymnázium vtedy ešte existujúcej patentálnej superintendencie (zriadenej podľa Cisárskeho patentu zo dňa 1. septembra 1859). Otvorené bolo krátko po smrti superintendenta Karola Kuzmányho, ktorý sa o jeho založenie zaslúžil zásadným spôsobom, v jeho diele pokračovali Ján Baltazár Jesenský-Gašparé ako člen výboru prešporskej patentálnej superintendence, Michal Miloslav Hodža ako vikár patentálnej superintendencie a Jozef Horváth ako martinský evanjelický farár. Otváral ho Michal Miloslav Hodža, ktorý do úradu uviedol prvý dvoch profesorov gymnázia: Martina Kramára a Jozefa Nedobrého. V šk. roku 1867/68 toto gymnázium nemohlo ďalej pokračovať ako gymnázium patentálnej superintendencie, pretože v dôsledku zániku platnosti cisárskeho patentu zanikla i podľa neho zriadená patentálna superintendencia. Preto bolo gymnázium pretvorené na patronátne gymnázium, t. j. na Nižšie slovenské evanjelické patronátne gymnázium v Turčianskom Svätom Martine. Viliam Pauliny-Tóth, ktorý sa stal nástupcom zosnulého Karola Kuzmányho v úrade 1. podpredsedu Matice slovenskej, prevzal i funkciu predsedu patronátu Nižšieho slovenského evanjelického patronátneho gymnázia v Turčianskom Svätom Martine.
Gymnázium začínalo s prípravnou, prvou a druhou triedou. V šk. roku 1869/70 bolo už štvortriedne. Vychovávalo žiakov v materinskom jazyku, v demokratickom, slovanskom a národnom duchu. Malo prevažne humanitný charakter. Podľa učebného plánu sa vyučovalo náboženstvo, latinčina, slovenčina, maďarčina, nemčina, zemepis, dejepis, počty, prírodopis, fyzika, chémia, telocvik, krasopis, kreslenie a spev. Dosahovali sa na ňom veľmi dobré výchovné a vyučovacie výsledky, no napriek tomu rozšíriť gymnázium na osemtriedne sa už nepodarilo. Rakúsko-uhorská vláda ho 31. januára 1875 zrušila a jeho majetok zhabala.
Alençon (obvod)
Alençon je obvod v departemente Orne a regióne Normandia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 11 kantónov a 133 obcí.
Fréhel (Côtes-d'Armor)
Fréhel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Orgán činný v trestnom konaní
Slovensko
Na Slovensku definuje orgány činné v trestnom konaní § 10 ods. 1, 8, 9 a 10 Trestného poriadku (č. 301/2005 Z. z.). Patrí k nim:
Podľa od 1. januára 2006 zrušeného Zákona č. 141/1961 Zb. o trestnom konaní súdnom (trestného poriadku) sa medzi orgány činné v trestnom konaní zaraďovali aj súdy.
Česko
V rámci § 12 ods. 1 a 2 Trestního řádu (č. 141/1961 Sb.) sa k orgánom činným v trestnom konaní zaraďuje:
Poľsko
V Poľsku tvorí orgány činné v trestnom konaní súd, prokurátor a policajné orgány.
Alexander Belyus
Alexander Belyus (* 1941) je slovenský bridžista, člen Košického bridžového klubu.
East Midlands
East Midlands, doslova: Východné Stredné oblasti, je jeden z administratívnych regiónov Anglicka
Skladá sa z nasledujúcich (správnych) grófstiev a jednostupňových celkov (unitary authorities):
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lokca
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lokca v okrese Námestovo.
Jan Šimek
Jan Šimek môže byť:
Zoznam miest v Južnej Dakote
Mestá v Južnej Dakote s počtom obyvateľov väčšíém ako 2 000 (podľa odhadu U.S. Census Bureau k 1. júlu 2006):
Zoznam miest v Južnej Dakote, zoradené podľa abecedy.
Andreja Hlinku
Andreja Hlinku môže byť:
Corvol-d’Embernard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polling im Innkreis
Polling im Innkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Braunau am Inn.
Žije tu 926 obyvateľov (1. 1. 2010).
Šimek
Šimek je české a slovenské priezvisko odvodené od mena Šimon. Český ženský variant je Šimková, slovenský aj Šimeková. Na Slovensku je najčastejšie v obci Kúty (okres Senica), Bratislave a Trnave. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, České Budějovice, Brno a Olomouc.
Teľacie mäso
Je to bledoružové mäso s minimálnym množstvom tuku. Obsahuje veľa vody.
Predné časti: hlava, krk, hruď, glejovky
Zadné časti: oblička, plece, malý a veľký orech, svalovník, krátky sval
Nachum Sokolov
Nachum Sokolov (: נחום סוקולוב; ‎10. január 1859, Wyszogród pri Płocku – † 17. máj 1936, Londýn) bol sionistický vodca, spisovateľ, prekladateľ a priekopník hebrejskej žurnalistiky.
Biografia
Narodil sa do rabínskej rodiny v ruskom Wyszogróde (dnes v Poľsku) a ako sedemnásťročný začal prispievať do miestnych hebrejských novin ha-Cefira. Rýchlo si získal okruh čitateľov a z politicky i nábožensky rôznych vrstiev poľských Židov, od sekulárnych intelektuálov po antisionistických charedim. V priebehu rokov sa nakoniec stal starším editorom a spolumajiteľom.
V roku 1906 bol požiadaný aby sa stal generálnym tajomníkom Svetového sionistického kongresu. V nasledujúcich rokoch cestoval po Európe a severnej Amerike, aby propagoval sionistickú myšlienku. Počas prvej svetovej vojny žil v Londýne, kde bol hlavným obhajcom Balfourovej deklarácie z roku 1917, v ktorej britská vláda vyjadrila svoju podporu pre vznik židovskej domoviny v Palestíne. V roku 1931 bol zvolený za prezidenta Svetového sionistického kongresu a túto funkciu zastával až do roku 1935, kedy ho nahradil Chajim Weizmann.
Sokolov bol plodný spisovateľ a prekladateľ. Medzi jeho diela patrí trojdielna biografia Barucha Spinozu a mnoho iných biografií. Bol prvým človekom, ktorý do hebrejčiny preložil Herzlovu utopickú Staronovú zem (Alteneuland), ktorej názov preložil ako Tel Aviv (doslova „Jarný pahorok“). V roku 1909 bol tento názov použitý na pomenovanie mesta blízko prístavu Jaffa, dnešného Tel Avivu.
Zomrel v Londýne v roku 1936. Je po ňom pomenovaný napríklad kibuc Sde Nachum.
Gausson
Gausson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ulica Adama Trajana
Ulica Adama Trajana je ulica na rovnomennom sídlisku Adama Trajana v Piešťanoch.
Bravčové mäso
thumb|Dve polky prasaťa Bravčové mäso alebo bravčovina je označenie pre mäso pochádzajúce zo svine domácej. Spolu s hovädzím mäsom je to najčastejšie používané mäso v slovenskej kuchyni. Mäso bravčové je krehkejšie než mäso hovädzie. Menej tučné a chudé bravčové je ľahšie stráviteľné.
Ulica Adama Trajana
Pomenovaná podľa autora básne oslavujúcej piešťanské kúpele, Adama Trajana z Benešova. Celú ulicu tvoria panelové domy, jedny z najvyšších v meste.
Bravčové mäso
Na dedinách sa používa bravčové mäso tiež z domácich zabíjačiek. Tie sa konajú najčastejšie v zimných mesiacoch.
Charakteristika
Bravčové mäso má bledoružovú farbu. Svalovina je prerastená tukom a preto má napríklad oproti hovädziemu mäsu vyšší obsah tuku a vyššiu energetickú hodnotu. Bravčové mäso je ťažšie stráviteľné. Chuť je závislá na veku a spôsobe kŕmenia zvierat. Mäso prasiat kŕmených častejšie mliekom má svetlejšiu farbu. Veľmi jemné vlákna a pevnú bielu slaninu má mäso z ročných kusov. Mäso starších kusov má tuhšie a hrubšie vlákna, farba je tmavočervená.
Delenie bravčového mäsa
thumb|right|Schematické znázornenie prasačej polky Pri porcovaní sa rozlišujú nasledujúce diely.
Ouainville
Ouainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam cien za architektúru
Zoznam cien za architektúru:
Pöndorf
Pöndorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Žije tu 2 295 obyvateľov (1. 1. 2010).
.sk
.sk je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Slovensko. Doménu spravuje SK-NIC. Registrácia je možná iba cez akreditovaných registrátorov.
Corvol-l’Orgueilleux
Corvol-l’Orgueilleux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
.sk
Pred rozdelením Česko-Slovenska v roku 1993 sa používala doména .cs.
Pravidlá registrácie sa v priebehu rokov niekoľkokrát zmenili. Najprv bol spustený unikátny projekt, v ktorom mohla akákoľvek osoba na území Slovenska registrovať úplne zadarmo až 5 doménových mien, na ďalšie domény bolo nutné podať žiadosť o zvýšenie limitu. Neskôr sa museli domény zaplatiť a prešlo sa na platený systém. Dnes je registračný proces úplne štandardný. Od 21. októbra 2019 môže .sk doménu vlastniť fyzická alebo právnická osoba, ktorá má doručovaniu adresu (adresu na listinné doručovanie komunikácie) v niektorom z členských štátov Európskej únie, v štáte tvoriacom Európsky hospodársky priestor, v členskom štáte Európskeho združenia voľného obchodu alebo vo Veľkej Británii.
Glomel
Glomel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hello
Hello môže byť:
Šimeček
Šimeček je české priezvisko odvodené od mena Šimon. Český ženský variant je Šimečková, slovenský zriedkavo aj Šimečeková. Najčastejšie je v mestách Praha, Opava, Kyjov a České Budějovice. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Bratislave.
Smyrna (Delaware)
Smyrna je mesto v Spojených štátoch amerických, v severnej časti Delaware. Nachádza sa v Kent County, má rozlohu a žije tu 10 023 obyvateľov (2010).
Mesto sa nachádza SSZ od hlavného mesta štátu, Doveru, pri diaľnici do Philadelphie, na pravom brehu rieky Smyrna River a zároveň na hranici s New Castle County. Juhovýchodne od mesta sa na pobreží zálivu Delaware Bay rozprestiera chránené územie Bombay Hook National Wildlife Refuge.
Čchon Čong-mjong
Čchon Čong-mjong (, hanča: 千正明, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿; * 29. november 1980, Soul) je juhokórejský herec. V zábavnom priemysle prerazil v roku 1999 prostredníctvom televízneho seriálu Hakgjo 2. Známy je vďaka hlavným úlohám v seriáloch ako Fashion 70's, Goodbye Solo, Jouja mwohani, Sinderella onni, Ččakpchä, Jong-gwangi Čä-in, Reset, Heart to Heart a Masutcho – Kuksui sin. Medzi filmy, v ktorých účinkoval, patrí napríklad Tchäpchung tchäjang, Kangdžok, Hendželgwa Guretchel či Pami jowang. V roku 2011 založil Čchon vlastnú agentúru.
Makemake
Makemake môže byť:
Bratislavská cesta
Bratislavská cesta je ulica:
Ivan Bilský
Futbalová kariéra
V najvyššej lige odohral 156 zápasov a dal 22 gólov. Hral za AC Nitra (19731974), Duklu Praha (19741980) a Duklu Banská Bystrica (19801982). V druhej najvyššej súťaži hral aj za TTS Trenčín. S Duklou Praha získal dvakrát majstrovský titul (1977, 1979). Víťaz slovenského a finalista česko-slovenského pohára 1981. V Pohári majstrov európskych krajín nastúpil v 3 dueloch a v Pohári UEFA v 8 zápasoch. Za československú reprezentáciu odohral v rokoch 19771978 osem zápasov, trikrát štartoval aj v reprezentačnom B mužstve a šesťkrát v reprezentácii do 21 rokov (dal tu 1 gól).
Junior Eurovision Song Contest 2015
Junior Eurovision Song Contest 2015 bol 13. ročník súťaže Junior Eurovision Song Contest. Konal sa v hale Arena Armeec v Sofii. Na rozdiel od Eurovision Song Contest tu neplatí pravidlo, že víťazná krajina automaticky získava možnosť hosťovať ďalší ročník. Aj napriek ponuke od Európskej vysielacej únie (EBU) pre víťazné Taliansko bolo 26. januára 2015 oznámené, že súťaž bude hosťovať Bulharsko. Súťaž vyhrala Malta s pesničkou „Not My Soul“, ktorú spieva Destiny Chukunyere.
Účastníci
]]
Účasť 17 krajín. Po prvýkrát sa zúčastní Írsko. Po dvoch rokoch sa vracia Albánsko a po ročnej pauze Severné Macedónsko. Naopak zo súťaže sa odhlásili Cyprus, Švedsko a Chorvátsko.
Brezová
Brezová môže byť:
Pötting
Pötting je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Grieskirchen.
Žije tu obyvateľov.
Tekvica obrovská
náhľad|Tekvica veľkoplodá náhľad|Tekvicové pole Tekvica obrovská alebo tekvica veľkoplodá  je jednoročná kultúrna rastlina z čeľade tekvicovité (Cucurbitaceae). Pochádza z Ameriky, kde bola pestovaná Inkami.
Výzor
Má plazivú byľ, ktorá dorastá do dĺžky až 10 m a vytvára úchytné korene. Listy srdcovitého tvaru striedavo vyrastajú, je to jednodomá rastlina. Žlté až oranžové kvety rastú na stopkách. Samčie kvety sú v pazušných zväzočkovitých súkvetiach, samičie rastú jednotlivo. Rastlina je citlivá na mráz, pri teplote nižšej ako 0 °C zomiera. Plodom je bobuľa rôzneho tvaru a farby, dosahuje hmotnosť približne 34 kg, zriedkavo až 400 kg (odroda 'Atlantic Giant').
Využitie
Tekvica veľkoplodá má rozsiahle využitie. V poľnohospodárstve sa používa ako krmovina, na výrobu oleja zo semien a rôznych jedál a pod. Na Halloween sa tradične pripravujú vyrezávané tekvice.
Šimíček
Šimíček je české priezvisko odvodené od mena Šimon. Český ženský variant je Šimíčková, slovenský zriedkavo aj Šimíčeková. Najčastejšie je v mestách Nový Jičín, Kopřivnice a Ostrava. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v obci Trenčianska Turná (okres Trenčín).
Argentan (obvod)
Argentan je obvod v departemente Orne a regióne Normandia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 17 kantónov a 226 obcí.
Dejiny Berlína
thumb|right|Ulica Friedrichstraße na začiatku 20. storočia Dejiny Berlína sú omnoho mladšie ako dejiny berlínskeho územia. Už v 6. storočí pred Kr. sa v priestore dnešného Berlína sporadicky objavujú prvé germánske kmene (Semnoni, Suevovia a Burgundovia). K nim sa od 6. storočia stále viac pridružujú Slovania: juhovýchodne od Berlína Lužickí Srbi (ich potomkovia dodnes žijú v Lužici) a najmä Havelania a Sprévania, ktorí okolo roku 720 dosahujú územie dnešného Berlína. Ďalšia vlna osídlenia germánskymi kmeňmi sa uskutočňuje od 12. storočia, a až z roku 1244 pochádza prvá zmienka o sídlisku Berlín.
Rast Berlína bol spočiatku pomalý, aj keď mesto bolo v ďalších storočiach často spájané s okolitými usadlosťami. Ešte roku 1648 mal Berlín len 6000 obyvateľov. Význam nadobudol po roku 1701, kedy si ho nový kráľ Fridrich I. vybral za hlavné mesto Pruska. Približne v dnešnej podobe existuje Berlín až od roku 1920, kedy došlo k poslednému rozšíreniu jeho územia; vtedy takzvaný Veľký Berlín mal 3,8 milióna obyvateľov.
Brigádnická ulica
Brigádnická ulica je ulica:
Beethovenova ulica (Piešťany)
Beethovenova je ulica v Piešťanoch. Na ulici sa nachádza kultúrna pamiatka Kúpeľná dvorana, v ktorej sídli Balneologické múzeum, reštaurácia a niekoľko firiem.
Pomenovaná je podľa nemeckého skladateľa Ludwiga van Beethovena, ktorý pravdepodobne navštívil Piešťany v roku 1802 pri príležitosti pobytu v Dolnej Krupej.
Pram
Pram je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Grieskirchen.
Žije tu 1 753 obyvateľov (1. 1. 2010).
Gomené
Gomené je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oudalle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prambachkirchen
Žije tu 2 838 obyvateľov (1. 1. 2010).