cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albrecht I. (Svätá rímska ríša)
Život
V roku 1300 uzavreli kurfisti tajný spolok proti kráľovi. Ale Albrecht si svojou šikovnou hospodárskou politikou získal na svoju stranu ríšske mestá a už v roku 1302 oslávil víťazstvo nad kurfistami. Bolo to vôbec prvé víťazstvo ríšskej koruny nad mocou kurfistov. Mal spory aj s pápežom Bonifácom VIII., ktorý tiež odsudzoval jeho priateľstvo so spupným Francúzskom. Po začatí vyjednávaní o zmier, ale pápež zomrel po "atentáte v Anagnii".
Okrem Uhorska mal záujem aj o Čechy. Václav II. bol ženatý s Gutou, Albrechtovou sestrou. Aj preto Albrecht mal moc mierniť politiku českého kráľa voči Uhorsku. Václava III. prinútil vzdať sa nároku na Uhorsko a po smrti tohto posledného Přemyslovca vtrhol do Čiech a svojho syna Rudolfa oženil s Eliškou Rejčkou, vdovou po Václavovi II. Po jeho smrti sa Albrechtovi nepodarilo na trón dosadiť ani svojho druhého syna Fridricha Pekného. Súčasne sa snažil o získanie Durínska a Miessenska. Ale pri zhromažďovaní vojenskej sily bol zavraždený svojim synovcom Jánom Parricidom, ktorý sa cítil okradnutý o dedičstvo.
Albrecht bol schopný panovník a výborný štátnik, ktorý mal byť základom silného rodového kráľovstva. Táto česť však bola prisúdená až jeho praprapravnukovi Fridrichovi III.
Rodina a deti
Albrecht sa v roku 1274 oženil s Alžbetou Tirolskou, dcérou grófa Meinharda II. V spokojnom manželstve sa narodilo 21 detí, ale 9 z nich zomrelo krátko po narodení.
2186 Keldysh
2186 Keldysh je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 27. septembra 1973.
NGC 4320
NGC 4320 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 15. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 4322
NGC 4322 je hviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
60 Echo
60 Echo je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil americký astronóm James Ferguson 14. septembra 1860.
Tadeusz Kościuszko
Tadeusz Kościuszko, plným menom Andrzej Tadeusz Bonawentura Kościuszko [andžej tadeuš bonaventura koščjuško], v slovenčine tiež Tadeáš Kościuszko (* 4. február 1746, Mereczowszczyzna, Poľsko (dnes Bielorusko) – † 15. október 1817, Solothurn, Švajčiarsko) bol poľský a americký generál, pevnostný inžinier, zúčastnil sa americkej vojny za nezávislosť, roznietil protiruské povstanie a bol najvyšším vodcom povstania v roku 1794.
Kościuszko v Amerike
thumb|Kosciuszkova socha v Lafayette Park, [[Washington, D. C.|Washington, D.C.]] Kościuszko prišiel do Ameriky v auguste 1776, necelý mesiac po vyhlásení nezávislosti.
Niekoľko mesiacov Kościuszko fortifikoval rôzne vojenské tábory Kontinentálnej armády (menovite Fort Ticonderoga). Dobrú povesť mu priniesol prínos jeho fortifikácie na americkom víťazstve v bitke pri Saratoge. V roku 1778 mu bola zverená stavba silnej pevnosti Fort Clinton vo West Pointe pri rieke Hudson (dnes sídlo United States Military Academy, od jej založenia v roku 1802). Toto rozhodnutie podporil aj George Washington.
Kościuszko bol na vlastnú žiadosť prevelený k južnej armáde, kde taktiež jeho inžinierske schopnosti pomohli k víťazstvám Američanov.
V roku 1783 Kongres USA povýšil Tadeusza Kościuszka na generála americkej armády. Obdržal taktiež zvláštne poďakovanie, pozemky (asi 250 ha) a značnú peňažnú čiastku, ktorá mu mala byť vyplatená v niekoľkých ročných splátkach.
Návrat do Poľska
V auguste 1784 sa vrátil do Poľska. Kościuszko sledoval udalosti v zemi, kde silila skupina, ktorá sa snažila v Poľsku uskutočniť reformy. Takzvaný Veľký Sejm alebo Štvorročný Sejm prebiehajúci v rokoch 17881792 sa snažil vtedajšiu Poľskú republiku napraviť. Jedným z prvých prijatých uznesení bolo zvýšenie počtu vojakov na 100 tisíc. Pre Kościuszka tak nastala príležitosť vojenskej kariéry. Dňa 12. októbra 1789 získal kráľom podpísané menovanie generálmajorom korunných vojsk (teda poľských, avšak nie litovských). S tým bol tiež spojený príjem dvanásť tisíc zlotých ročne.
Snaha Poliakov o posilnenie vlasti vyvolala nepokoj u Ruska a Pruska, ale i u časti poľskej magnatérie (najbohatšia a najvplyvnejšia šľachta), už v apríli 1792 magnáti Szczęsny Potocki, Seweryn Rzewuski a Franciszek Ksawery Branicki pripravili tzv. konfederáciu, ktorá rušila uznesenie Ústavy 3. mája. Garantom obnovenia bývalých práv a privilégií šľachtického stavu mala byť cárovná Katarína II. Konfederácia bola vyhlásená 14. mája v pohraničnej obci Targowica (targowická konfederácia) a o niekoľko dní neskôr ruská armáda na žiadosť targowiczanov prekročila hranice Poľska. V Poľsku niekoľko mesiacov prebiehali prípravy na možnú intervenciu, ktorých sa Kościuszko zúčastnil a za neprítomnosti Józefa Poniatowského prebral velenie celej divízie. Na začiatku mája 1792 bolo poľské vojsko reorganizované, veliteľom korunného (poľského) vojska o počte asi 17 tisíc vojakov kráľ vymenoval kniežaťa Józefa Poniatowského. Veliteľom jednej z troch divízií, ktoré tvorili korunnú armádu, sa stal Tadeusz Kościuszko.
Keď 18. mája 1792 ruské vojská v počte asi 100 tisíc vojakov vkročili na územie Rzeczpospoliti, začala poľsko-ruská vojna. Litovská armáda (vedľa korunného vojska druhá časť armády Rzeczpospoliti) v dôsledku zrady veliteľa Ľudovíta Wirtemberského nekládla útočníkom skoro žiadny odpor. Korunná armáda (poľskej časti republiky) nemala dosť síl zadržať vojsko vstupujúce na Ukrajinu, len sa jej podarilo ustúpiť za Bug.
Kościuszko sa vyznamenal v bitkách pri Vladimeri (17. júla), pri Dubienke (18. júla 1792) a Zieleńcemi, za čo získal rád Virtuti Militari. Po týchto bojoch bolo 1. augusta 1792 podpísané vymenovanie Kościuszka generálporučíkom. Než však vymenovanie dorazilo do tábora korunnej armády u Sieciechowa, rozšírila sa správa o pristúpení kráľa k targowickej konfederácii a rozkaz prerušiť všetky akcie proti ruským vojskám.
Väčšina politických činiteľov sa chystala opustiť krajinu (hlavne do Saska – Drážďan a Lipska), Kościuszko taktiež. V auguste mu Národné zákonodárne zhromaždenie revolučného Francúzska udelilo titul čestného občana Francúzska. V Lipsku Kościuszko pobudol jeden až dva týždne, potom odišiel do Paríža, kde sa snažil získať podporu Francúzska pre plánované povstanie, ale konkrétne záväzky neobdržal.
V januári 1793 Prusko a Rusko podpísali dohodu o druhom delení Poľska, ktorú ratifikoval poľský Sejm zvolaný do Grodna. Poľsko sa zmenšilo na približne 200 tisíc štvorcových kilometrov so 4 miliónmi obyvateľov.
Po návrate z Paríža do Drážďan v júni 1793 Kościuszko vypracoval koncepciu organizácie národného povstania. V podobe inštrukcie sa dostala do krajiny, kde mali prebehnúť príslušné prípravy.
V krajine však zatiaľ došlo k vynútenému rozhodnutiu o značnej redukcii poľského vojska a v marci 1794 ruské úrady narazili na stopu varšavskej odbojovej organizácie. Za tejto situácie sa Kościuszko rozhodol zahájiť povstanie i napriek tomu, že dosiaľ neboli podľa jeho inštrukcií prevedené všetky prípravy. Pravdepodobne 15. marca vyrazil z Drážďan do Krakova. thumb|Tadeusz Kościuszko na obraze Jána Matejka
Kościuszkovo povstanie
Kościuszkovo povstanie (v poľštine známe ako Insurekcja kościuszkowska) vypuklo 12. marca 1794 a skončilo 16. novembra toho roku kapituláciou posledných oddielov pred Alexandrom Suvorovom. Dňa 10. októbra v bitke pri Maciejowic bol Kościuszko zranený a zajatý. Bol uväznený v petropavlovskej pevnosti v Petrohrade.
Definitívna emigrácia
V roku 1796 cár Pavol I. prepustil Kościuszka, ktorý súhlasil s tím, že zloží prísahu vernosti, za čo cár prepustil 20 000 Poliakov. Kościuszko emigroval do Spojených štátov, odkiaľ sa však v roku 1797 vrátil do Európy.
V rokoch 17981815 žil v Brevile pri Paríži a podieľal sa na vytváraní poľských légií v Taliansku. Na jeseň 1799 sa stretol s Napoleonom. Kościuszko bol proti spojovaniu poľskej otázky s Napoleonom, ktorému nedôveroval.
V roku 1799 sa podieľal na založení Spoločnosti poľských republikánov. V roku 1800 vydal brožúru Czy Polacy mogą wybić się na niepodległość? (Môžu sa Poliaci zmôcť na nezávislosť?). V roku 1808 publikoval knihu Obroty artylerii konnej (Manévre jazdnej artilérie). Pravdepodobne v roku 1808 odcestoval do Solothurnu vo Švajčiarsku za Franciszkom Zeltnerom a usadil sa v dome na ulici Gurzelngasse 12, kde strávil posledné roky svojho života a zomrel. Od roku 1936 sa tu nachádza Kościuszkovo múzeum.
Cár Alexander I. Pavlovič niekoľkokrát sľuboval obnovenie Poľska. Po Napoleonovej abdikácii Kościuszko napísal ruskému cárovi Alexandrovi, aby sa prehlásil ústavným kráľom celého Poľska a aby do desiatich rokov zrušil nevoľníctvo. V roku 1815 cár Alexander I. Pavlovič chcel získať Kościuszkov súhlas s vytvorením tzv. Poľského kráľovstva (Kongresovky) a pozval Kościuszka do Viedne. Keď Kościuszko zistil, že plánované Poľské kráľovstvo má byť menšie než Varšavské kniežatstvo, tak prehlásil, že to „je výsmech“ a opustil Viedeň..
Pamiatky na Kościuszka
thumb|Kościuszkova mohyla v Krakove thumb|Pamätník Kościuszka v Mieračoŭščine, [[Bielorusko]] V roku 1818 boli pozostatky Tadeusza Kościuszka prevezené do Poľska a pochované v krypte wawelskej katedrály. Srdce vojvodcu je uložené v urne v kráľovskom zámku vo Varšave. Na jeho pamäť bola taktiež v Krakove vybudovaná Kościuszkova mohyla.
V štáte Indiana v USA je po ňom pomenovaný okres Kosciusko County a v štáte Mississippi mestečko Kosciusko. Na pamäť Tadeusza Kościuszka pomenoval cestovateľ Paweł Edmund Strzelecki novoobjavenú najvyššiu horu Austrálie Mount Kosciuszko.
Pramene a literatúra
Publikované pramene:
Odborná literatúra:
Danaova klasifikácia minerálov
Danaova klasifikácia minerálov je systém zadelenia minerálov do skupín, ktorý je založený predovšetkým na chemickom zložení minerálov.
Zakladateľom tejto klasifikácie bol James Dwight Dana, americký geológ a mineralóg. Jeho klasifikáciu neskôr zrevidoval a doplnil jeho syn Edward Salisbury Dana.
František Hampl
František Hampl (* 20. apríl 1957, Banská Štiavnica) je slovenský lekár-chirurg.
Nicolas Cage
Nicolas Cage, vlastným menom Nicholas Kim Coppola (* 7. január 1964, Long Beach, Kalifornia) je americký filmový herec.
Externé zdroje
NICOLAS CAGE - SFD.sk
Qatar ExxonMobil Open 1994
Qatar ExxonMobil Open 1994 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 3. do 10. januára 1994 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v katarskom hlavnom meste Dauha. Titul v dvojhre získal Švéd Stefan Edberg, ktorý vo finále porazil Holanďana Paula Haarhuisa. Bol to jeho 39. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Olivier Delaître a Stephane Simian, ktorí vo finále porazili americko-juhoafrický pár Shelby Cannon, Byron Talbot. Pre Delaîtreho to bol tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Simiana prvý.
Dvojhra mužov
🇸🇪 Stefan Edberg vs. 🇳🇱 Paul Haarhuis 6-3 6-2
Štvorhra mužov
🇫🇷 Olivier Delaître / 🇫🇷 Stephane Simian vs. 🇺🇸 Shelby Cannon / 🇿🇦 Byron Talbot 6-3 6-3
Fays-la-Chapelle
Fays-la-Chapelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 150 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Omaha
thumb|Omaha
Omaha je najľudnatejšie mesto v americkom štáte Nebraska. Má rozlohu a žije tu okolo 425-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti vyše 813-tisíc.
Sídli tu najväčšia železničná spoločnosť v USA Union Pacific Railroad.
NGC 4323
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Cuchery
Cuchery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Václav Snítil
Václav Snítil (* 1. marec 1928, Hradec Králové – † 19. júl 2015, Praha) bol český huslista a hudobný pedagóg.
Životopis
Venoval sa tiež komornej hre. Bol členom Vlachova kvarteta (19571970), pôsobil v Smetanovom triu a v rokoch 19751988 bol umeleckým vedúcim a Českého noneta. Od konca päťdesiatych rokov do roku 1969 bol huslistom súboru Ars rediviva. Ako komorný hráč i sólista uskutočnil rad nahrávok, spolupracoval s rozhlasom a televíziou.
Od roku 1964 bol profesorom pražskej AMU. K jeho najvýznamnejším žiakom patrili napr. Václav Hudeček, Jaroslav Svěcený a Pavel Šporcl.
Bol porotcom medzinárodných interpretačných súťaží a docentom majstrovských kurzov.
Za vynikajúce výkony v odbore interpretácie mu bol udelený titul Zaslúžilý umelec (1978) a ďalšie vyznamenania.
Jeho dcéra Helena Veisová je klaviristkou, syn Jan dirigentom.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1986
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 1986 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 1986, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 5.7. októbra 1985 formou jediného turnaja v austrálskom Sydney a zúčastnili sa jej 4 družstvá. Tie súťažili o jediné postupové miesto na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnili vo Francúzsku. Nováčikmi ázijskej kvalifikácie na MS boli všetky 4 zúčastnené družstvá.
Už predtým si účasť na MS na základe umiestnenia z predchádzajúcich MS zabezpečili 🇯🇵 a 🇨🇳.
Výsledky
🇦🇺 Sydney
Pozn: Austrália, Bahrajn a Nový Zéland sa kvalifikovali na MS B kategórie 1986 v Grécku.
Aureilhan (Hautes-Pyrénées)
Aureilhan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2187 La Silla
2187 La Silla je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil R. M. West 24. októbra 1976.
Zoznam chránených území v okrese Žiar nad Hronom
Toto je zoznam chránených území v okrese Žiar nad Hronom aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Žiar nad Hronom.
AMD Bulldozer
Bulldozer je kódové meno procesorových jadier spoločnosti AMD po architektúre K10, ktoré sú naplánované na prvú polovicu roka 2011. Má byť vyrábaný 32nm procesom <abbr title="Kremík na izolátore">SOI, s 4, 8 a 16 jadrami a navrhnutým tepelným výkonom medzi 10 a 100 wattov. AMD ním chce nahradiť svoje procesory Athlon/Opteron a sľubuje si tiež zastaviť svoj pokles podielu na trhu mainstreamových x86/x86-64 procesorov na úkor Intelu. Ich súčasnej rade Intel Core i7 na architektúre Nehalem má Bulldozer konkurovať, a to na desktopoch, serveroch a výkonných notebookoch (pre mainstreamové notebooky, netbooky, UMPC a mobilné zariadenia s malou spotrebou zase pripravuje jadra Bobcat). Informácie o Bulldozer boli zverejnené v novembri 2009 a spolu s nimi aj mená dvoch procesorových radov založených na ňom - Interlagos a Zambezi.
U Bulldozer ide o kompletne nový návrh (s novou mikroarchitektúrou). Má byť voľbou pre jednočipové riešenie CPU a GPU a podľa vyhlásenia spoločnosti má toto jadro "dostať do rovnováhy dedikované a zdieľané systémové prostriedky a zabezpečiť vysoko kompaktný návrh s väčším množstvom [procesorových] jadier, ktoré bude ľahko replikovať na čip pre škálovateľnosť výkonu." Inými slovami, AMD sa spolu s návrhom Bulldozer snažila nájsť lepšie spôsoby jednoduchšej a efektívnejšej výroby viacjadrových procesorov s väčšou flexibilitou pre pokrytie širšej ponuky. Jadrá procesorov postavených na Bulldozer majú podporovať najnovšie multimediálne aj iné rozšírenia inštrukčnej sady (medzi inými SSE4.1, SSE4.2, SSE5, AES, CLMUL) vrátane aj tých do budúcnosti navrhovaných (AVX od Intelu a XOP a FMA4 od samotnej AMD). Má tiež mať dve 128bitové FPU s technikou <abbr title="Fused multiply-add">FMA integrované do jedného 256bitového koprocesora, to spolu s dvoma celočíselnými jednotkami so štvornásobným pipelining. Bulldozer má tiež predstaviť L2 cache zdieľanú medzi modulmi jadier na tejto architektúre (až 2 MiB). Tento návrh AMD nazýva Bulldozer module. Bulldozer teda predstavuje akýsi základný stavebný blok, z ktorého budú zložené budúce procesory od AMD. 16-jadrový procesor bude mať 8 týchto modulov ale pod operačným systémom budú videné ako dve fyzické jadrá.
Server
Séria Opteron 4200 Séria Opteron 6200
NGC 4324
NGC 4324 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 4. marca 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
2188 Orlenok
2188 Orlenok je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 28. októbra 1976.
Boulogne-Billancourt (mesto)
Boulogne-Billancourt je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Má 108 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Ekonomika
Boulogne-Billancourt je dôležitým centrom regiónu, sídlo tu má veľa spoločností:
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Ferreux-Quincey
Ferreux-Quincey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 347 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Man
Man môže znamenať:
MAN môže byť:
Colorado Springs
thumb|Centrum mesta
Colorado Springs je druhé najľudnatejšie mesto v americkom štáte Colorado a 49. najľudnatejšie mesto v Spojených štátoch. Je sídlom okresu El Paso County, má rozlohu 482,1 km² a žije tu 370-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti 572-tisíc.
The New York Times
The New York Times sú populárne americké noviny vydávané v New Yorku. Noviny vlastní spoločnosť The New York Times Company, ktorá vlastní aj ďalších 15 novín. Boli založené v roku 1851 Henry Jarvis Raymondom a Georgeom Jonesom.
František Adámek
František Adámek (* 16. október 1907, Brno-Maloměřice a Obřany – † 8. november 1989, Brno) bol český bankový úradník a archeológ.
Životopis
Od mladosti skúmal s ďalšími amatérmi Hradisko u Obřan (192446, v závere z poverenia Štátneho archeologického ústavu). Konal záchranné výskumy v okolí Brna, okrem iného participoval na vyzdvihnutie súboru kovania keltskej drevenej kanvice v Brne-Maloměřice v roku 1941. Od konca 30. rokov spolupracoval s Karlom Absalomom.
Dlho sa venoval obrane pravosti rukopisov. V roku 1972 ukončil publikačnú činnosť aj pôsobenie vo funkcii konateľa Moravského archeologického klubu.
2189 Zaragoza
2189 Zaragoza je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Felix Aguilar Observatory 30. augusta 1975.
Dubná Skala
Lokalita je známa zásluhou veľkého kameňolomu, nesúceho meno Dubná skala. Pár desiatok metrov JV smerom sa buduje východný portál Tunela Višňové, ktorým bude prechádzať diaľnica D1 medzi mestami Žilina a Martin. Na mimoúrovňovej križovatke s cestou I/18 tu začína 16,41 km dlhý úsek D1 Dubná Skala - Turany.
NGC 4325
NGC 4325 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 15. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Tympanón
náhľad|Tympanón vo francúzskom Burgundsku
Tympanón je trojuholníková alebo polkruhová plocha nad priečelím monumentálnych budov a nad portálom, prípadne oknom. V ploche tympanónu býva reliéfna, ornamentálna alebo sochárska výzdoba, prípadne je prázdny. Častým motívom je reliéf alebo obrázky so sakrálnou tematikou. Príkladom je tympanón portálu Jákskeho Opátskeho kostola v Maďarsku. Na tomto portáli je vidieť reliéf sediaceho Ježiša na tróne a po jeho ľavici aj pravici sediaci anjel.
Vicaiov palác
Vo svojej dobe stál na predmestí, na východnej strane mesta. Postavený bol okolo roku 1780. Bol to dvojpodlažný dom priechodového typu, trojkrídlovej dispozície. Objekt zaberal prednú časť parcely a bol k nemu dostavaný dvorný trakt. Prístup do budovy bol zabezpečený priechodom, ktorý bol umiestnený na strednej osi a napravo bol vchod na schodisko. Z priechodu bol prístupný aj byt na prízemí vľavo. Fasáda bola v klasicistickom slohu, obsahovala stredný rizalit ukončený tympanónom trojuholníkového tvaru. Okná zakončovali rímsy a geometrické obrazce.
Pôvodný dom na mieste neskoršieho paláca vlastnil od roku 1722 barón Ignác Feichter, čo bol cisársky radca a predseda sedmohradskej komory. V roku 1724 bol dom predaný barónke Terézii za 4000 forintov. Ďalší vlastníci boli Konrád Gottman a gróf Ján Baťán (Batthyány). V roku 1780 ho už vlastnil barón Michal Vicai (Viczay), ktorý ho prebudoval na palác a v jeho vlastníctve bol do roku 1813, kedy ho Michalovi dedičia predali Jánovi Schmidtovi a Jozefovi Kiczlingovi.
Rodina Vicai je stará rodina, ktorá pochádza od spoločného predka s rodinou Kanisay (táto už v 19.storočí vymrela) a s rodinou Ostffy. Predikát Vicai pochádza od dediny Vicza v Šopronskej župe, na ktorú predok rodiny Vicai, syn župana [Osta, Ost II., získal donáciu od Belu IV. v roku 1238. Členovia rodu v 18. storočí pôsobili ako vysokí úradníci štátneho aparátu. Gróf Michal II. Vicai ako aj jeho syn František boli radcami Uhorskej komory.
Palác bol zbúraný v roku 1963, pričom o jeho neskoršom osude je veľmi málo informácií, nie je dokonca ani presne známe, kde sa nachádzal, keďže číslovanie domov na Dunajskej bolo zmenené.
NGC 4326
NGC 4326 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Ed Rush
Ed Rush vlastným menom Ben Settle (* 1973, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník a jungle/neurofunk/techstep DJ, ktorý často vydáva albumy v spolupráci s Optical. Obidvaja, Ed Rush & Optical, sú hlavnými tvorcami drum and bassových nahrávok vydavateľstva Virus Recordings.
Narodil sa vo východnom Londýne, začínal ako breakdancer, ale nakoniec sa mu zapáčila vychádzajúca undergroud rave scéna.
In Flames
In Flames je švédska melodická death metalová skupina z Göteborgu, ktorá vznikla v roku 1990. Od jej počiatkov vydala desať štúdiových albumov a jedno koncertné DVD. V roku 2008 predala celosvetovo viac ako 2 milióny nahrávok.
Skupina In Flames spoločne so skupinami Dark Tranquillity a At the Gates vytvorila nový žáner známy ako melodický death metal.
Biografia
Skupina In Flames bola založená v roku 1990 Jesperom Strömbladom ako bočný projekt jeho vtedy súčasnej death metalovej skupiny Ceremonial Oath.
Počas celého raného obdobia skupiny In Flames postupovala zostava neustálymi zmenami. Ich prvá pevná zostava bola zložená zo zakladajúcich členov, gitaristu Jespera Strömblada, basgitaristu Johana Larssona a gitaristu Glenna Ljungströma. Táto zostava spoločne so spevákom Mikaom Stannem nahrala v roku 1994 prvý album Lunar Strain. Na ich ďalšom albume Subterranean z roku 1995 sa už namiesto Mikaela Stanna podieľal Henke Forss a nový bubeník Daniel Erlandsson. Po Henkeho opustení skupiny sa otvorili dvere Andersi Fridénovi, ktorý sa stal novým vokalistom skupiny. Bubeníkom sa stal Björn Gelotte. Práve s touto zostavou bola podpísaná zmluva s Nuclear Blast a nahraný album The Jester Race. Týmto albumom sa skupina dostala do svetového povedomia, predovšetkým v Európe a Japonsku.
V dôsledku stúpajúceho úspechu sa Johan Larsson a Glenn Ljungström, ktorí už boli členmi iných skupín, rozhodli opustiť skupinu kvôli náročnému pôsobeniu v rozdielnych projektoch. Ich posledným prínosom pre skupinu bol album Whoracle z roku 1997. Boli pozvaní basgitarista Peter Iwers a gitarista Niklas Engelin, aby sprevádzali skupinu na spoločnom turné so skupinou Dimmu Borgir, ktoré nasledovalo bo vydaní albumu Whoracle. Toto zoskupenie fungovalo o niečo lepšie, a tak sa hudobníci ku koncu turné stali stálymi členmi formácie. Spoločne precestovali Európu a uskutočnili aj prvý koncert mimo nej - v Japonsku. Avšak ku koncu tejto koncertnej cesty opustil skupinu Niklas Engelin z dôvodu hudobných odlišností. Jeho gitaristický post prevzal doposiaľ bubeník Björn Gelotte a jeho miesto za bicími pripadlo Danielovi Svenssonovi. V roku 1999 bol nahraný a vydaný album Colony a nasledovalo takmer celosvetové turné.
V septembri 2005 bolo vydané DVD nazvané Used and Abused: In Live We Trust. Skupina sa predstavila na koncerte Ozzfest 2005, kde hrala na hlavnom pódiu a sprevádzala Motörhead na ich výročnom turné na jeseň toho roku. Ešte pred vydaním albumu Come Clarity v roku 2006 bolo po celom svete predaných viac ako jeden milión nahrávok. Come Clarity bol nadšene prijatý ako fanúšikmi, tak aj kritikmi, najmä tými, ktorý cítili nástup posledných dvoch albumov. V prvom týždni predaja sa umiestnil na vrchole rebríčkov vo Švédsku a Fínsku. Skupina sa umiestnila na 58. mieste v rebríčku Billboard 200 s 24 000 predanými kópiami v prvom týždni predaja.
Po vydaní Come Clarity sa skupina zúčastnila časti turné Unholy Alliance 2006 v Európe po boku skupín Slayer, Children of Bodom, Lamb of God a Thine Eyes Bleed. Zakladajúci člen Jesper Strömblad nehral na niektorých koncertoch v Európe, ani v Londýne v Brixton Academy. Bolo to spôsobené osobnými problémami, ale napriek povestiam sa In Flames nerozpadli a vyrazili na svoje plánované turné po USA s Jesperom Strömbladom na svojej pozícii.
Dňa 12. februára 2010 Jesper Strömblad opustil skupinu. Jesper na oficiálnych stránkach skupiny oznámil, že definitívne skupinu opúšťa, teda sa rozpadáva zostava, ktorá je známa už 13 rokov od roku 1997. Jesper: „Rozhodol som sa, že bude najlepšie, keď odídem z In Flames natrvalo. Posledných 17 rokov bol nárez, a som hrdý, že som bol súčasťou tejto skvelej púte, s tými najtalentovanejšími ľuďmi, ktorých si môžete priať“. In Flames: „Prichádzame o skvelého gitaristu a hudobníka, ale aby sme si udržali pre nás drahého priateľa, je to tak asi najlepšie. Pokiaľ s tým súhlasí Jesper, 100% ho podporujeme. Dvere k In Flames jsou pre Jespera vždy otvorené, podporujeme a vždy budeme.“
Začiatkom roku 2010 In Flames spolupracovala s Pendulum na ich treťom štúdiovom albume Immersion. Skladba „Self Versus Self“ je jednou z troch z albumu, na ktorých spolupracovali.
Dňa 11. októbra 2010 skupina vstúpila do IF Studios v Göteborgu aby začala nahrávať svoj nový album, pokusne nazvaný Sounds of a Playground Fading. Album bol nahrávaný s producentom Robertom Laghim.
Členovia
Niclas Engelin bol striedavo členom v rokoch 2006 – 2011, kedy nahrádzal gitaristu, Jespera, ktorý nemohol hrať pretože bojoval s alkoholizmom. V roku 2011 sa Engelin stal oficiálnym členom kapely a bol jej gitaristom až do roku 2021, keď sa prestal zúčastňovať na koncertoch kapely. Nahradil ho Chris Broderick ktorý sa následne oficiálne stal novým gitaristom v roku kapely v roku 2022.
Cuis
Cuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šebeš (hrad)
Šebeš (-normovaný názov ; iné názvy: Šebešský hrad, hrádok Šebeš; historické doložené názvy: castrum Sebes, Sebeswar) je národná kultúrna pamiatka a archeologická lokalita s ruinami hradu z 13. storočia, ktorá patrí do katastrálneho územia obce Podhradík v okrese Prešov.
Nachádza sa vo výške, na pahorku nad obcou, ktorého názov pripomína lokalitu hrádku Podhradie (Waryala). Lokalita hradu je situovaná na zarastenej skalnej ostrožine, patriacej do pohoria Slanské vrchy.
Dejiny
Pôvodne na tomto mieste existoval majetok zvaný Havranov príbytok (Hulloudzalasa), ktorý bol od roku 1285 už opustený. Pomenovanie Havran vychádzalo z oblečenia čierneho habitu príslušného rytierskeho rádu, preto sa predpokladá, že pôvodne tam stál drevený strážny hrádok. Na začiatku 14. storočia sa kopec nazýval Mačka, dnes Zámek.
V donačnej listine kráľa Karola Róberta z roku 1315, ktorou potvrdil Tomášovmu synovi rytierovi Synkovi vlastníctvo jeho doterajších majetkov v tejto oblasti, ktorých súčasťou bol aj hrad. Predpokladá sa, že v rokoch 1307 až 1315 bol hrad vystavaný ako kamenný. Hrad patril až do roku 1491 Synkovým potomkom. Kráľ Vladislav ho potom daroval mestu Košice, zanikol v roku 1550, keď ho obyvatelia Prešova vypálili. Majitelia hradu totiž nemali dobré vzťahy so susedným mestom Prešov. Spor sa v roku 1475 dostal až pred súd, ale ani ten ho nevyriešil.
Majiteľ hradu František Sebesi chcel spor vyriešiť dohodou, preto poslal richtárovi Prešova posolstvo, aby spor vyriešili pokojnou cestou. Richtár to zneužil, vtrhol na hrad a dobyl ho. Hradného pána Sebesiho a kastelána Gerakiho dal obesiť na hradnú bránu a hrad nechal podpáliť. Panovník za to zosadil richtára a potrestal občanov mesta Prešov. Hrad však už neobnovili a po čase zanikol. Odvtedy hradisko stále pustne.
Opis stavby
Murovaný hrad bol vystavaný na 8 m širokej a 60 m dlhej strmej ostrožine. Jej miernejšia východná strana bola zabezpečená do skaly vytesanou 8-10 m širokou a 5-6 m hlbokou šijovou priekopou. Na okraji plošiny sa tiahol obvodový múr. Na západnej strane stála vo vzdialenosti 5 m od jeho okraja kruhová veža s priemerom 5 m a múrom hrubým 1,5 m. Veža bola postavená v smere prístupu. Vo východnej časti ostrožiny bol na okraji šijovej priekopy obytný palác s rozmermi 9x6 m, ktorého západná stena bola zároveň obranným múrom nad vstupom do hradu. Za ním je vo vzdialenosti 21 m šijová priekopa. V severovýchodnej časti hradu bolo valové opevnenie.
Súčasný stav
Hradný kopec leží na severozápadnom okraji Slanských vrchov. Je husto zarastený lesnými kvetmi, krovím a stromami. Stopy po hrádku sú medzi množstvom skál ťažko čitateľné. Pod juhovýchodnou stranou kopca preteká potok Šebastovka. Na východnej strane je viditeľná strmá, kolmá skalná stena ako zvyšok po ťažbe kameňa v bývalom kameňolome. Iné stopy po murovaných objektoch na plošine nie sú.
Prístup
K hrádku sa dá dostať po chodníku, ktorý začína nad obcou Podhradík, pri potoku Šebastovka smerom vľavo a lesným chodníkom vpravo vedie vystúp až na vrchol hradného kopca. Cestou je mierne stúpanie a až pred vrcholom kopca nadobudne stúpanie strmšieho rázu. Pred vrcholom je potrebné dávať pozor na pomerne veľké skaly, ktoré môžu byť šmykľavé.
Orientačná tabuľa je pri potoku a smerová šípka s nápisom je pri odbočovaní na lesný chodník. Hradisko je na vrchole označené tabuľou. Odtiaľ je možné vidieť aj na Slanské vrchy a obec Podhradík. Výhľad je sťažený hustým lesom a krovím. Turistické značky tu nie sú. Cestu tam aj späť je dobre absolvovať tým istým chodníkom. Výstup trvá asi 15 až 20 minút.
Okolie
Blízke hrady
Aurensan (Hautes-Pyrénées)
Aurensan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4327
NGC 4327 je štvorhviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Oldřich Lipský
Oldřich Lipský (* 4. júl 1924, Pelhřimov – † 19. október 1986, Praha) bol český režisér a scenárista, brat herca Lubomíra Lipského.
Životopis
Pochádzal z Pelhřimova, kde jeho otec Vilém mal cukráreň s kaviarňou a takisto viedol miestny ochotnícky spolok Rieger. V rodine boli traja bratia, okrem Oldřicha ešte Lubomír (* 1923) a Dalibor (19301947).
V lete 1945 sa presťahoval z rodného Pelhřimova do Prahy, kde študoval práva a filozofiu, ale po čase dal prednosť divadlu, pracoval ako herec, režisér aj umelecký riaditeľ v Divadle satiry. Po jeho uzavretí pracoval vo filmovom štúdiu Barrandov, najprv ako spoluscenárista a spolurežisér. Svoj prvý vlastný film Cirkus bude! natočil v roku 1954.
Oldřich Lipský natočil veľa veľmi obľúbených filmov, medzi ne patrí napr. Jáchyme, hoď ho do stroje (1974), „Marečku, podejte mi pero!“ (1976), Limonádový Joe (1964), Adéla ještě nevečeřela (1977) alebo Tajemství hradu v Karpatech (1981).
Syn Dalibor (* 1954) ukončil v roku 1979 štúdia FAMU, odbor strihová skladba a je filmovým strihačom a producentom. Dcéra Ludmila je lekárka.
Ini Kamoze
Cecil Campbell (* 9. október 1957, Saint Mary, Jamajka), viac známy ako Ini Kamoze (/ˈaɪni kəˈmoʊzi/) je jamajský reggae spevák. Je najviac známy vďaka svojej signature song „Here Comes the Hotstepper“, ktorá bola vydaná v roku 1994 a následne nato sa dostala na 1. mesto v rebríčku Billboard Hot 100. Takisto dosiahla 1. miesta v rebríčkoch v Rakúsku, na Novom Zélande a 4. miesto v UK Singles Chart.
Jeho umelecké meno znamená "hora pravého Boha".
Valentín Hanke st.
Valentín st. Hanke (Hanka, Hanek, Hancke) (* ? - † 10. január 1627, Ľubietová) bol evanjelický kňaz.
Jeho syn Ján Hanke, Valentín Hanke ml. (evanjelický kňaz na Spiši a v Šariši, veršovník, autor príležitostných veršov)
Životopis
Vyštudoval v Čechách, kde i pôsobil. Po r. 1620 emigroval do Uhorska, kde sa v Ľubietovej stal evanjelickým farárom. Zaoberal sa astronómiou a astrológiou. Pred príchodom na Slovensko vydal hospodársky a kancelársky kalendár. V Ľubietovej napísal pranostiku.
61 Danaë
61 Danaë je planétka s priemerom 83 km, ktorú objavil nemecko-francúzsky astronóm Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 9. septembra 1860.
Kritický bod
Pre kritický bod vody platí:
Feuges
Feuges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 255 obyvateľov (2009).
2190 Coubertin
2190 Coubertin je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil N. S. Černych 2. apríla 1976.
Kazujo Sedžimová
Kazujo Sedžimová (* 29. október 1956, Ibaraki, Japonsko) je japonská architektka, laureátka najprestížnejšieho ocenenia v odbore, Pritzkerovej ceny, z roku 2010. Cenu získala spolu so svojím spolupracovníkom Rjúe Nišizawom.
Roku 2010 ako prvá žena v histórii riadila architektonickú časť Benátskeho bienále.
Martin Hanko
Životopis
Hlavný mestský evanjelický farár v Banskej Bystrici (1541-1560), pre šírenie reformácie prenasledovaný, funkcie sa vzdal (29. apríla 1560) a odišiel do Kežmarku.
Ctibor Ján Handzo
Ctibor Ján Handzo (pseudonymy Jano Gemerský, Gindurský, Malohonťan, Martin Pohorelec, Dušan Remeník, Svätopluk Jedenásty; * 15. september 1906, Pohorelá  – † 1. jún 1972, Prešov) bol slovenský evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ a cirkevný historik; otec spisovateľky Viery Handzovej.
Životopis
Narodil sa v rodine Pavla Handza a Márie Murányiovej. Vychodil ľudovú školu v Pohorelej, neskôr študoval na gymnáziu v Níreďháze, Makove a do roku 1924 v Rimavskej Sobote. V rokoch 19241928 pokračoval štúdiom teológie, najprv v Bratislave, od roku 1926 vo Viedni, kde navštevoval aj prednášky na vyššej novinárskej škole. Po ukončení štúdií pôsobil ako evanjelický kaplán, v rokoch 19291935 pôsobil ako farár v Pondelku, v rokoch 19351950 v Ľubietovej, od roku 1950 v Prešove a od roku 1953 pôsobil ako šarišsko-zemplínsky senior. Bol účastníkom Slovenského národného povstania, pomáhal prenasledovaným antifašistom. Zomrel v Prešove, pochovaný bol v Kokave nad Rimavicou.
Tvorba
Venoval sa cirkevnej histórii, spracoval dejiny cirkevných zborov, v ktorých pôsobil, v prózach s náboženskou a historickou tematikou prejavil rozprávačský talent. Vecným základom jeho próz boli široké kultúrne znalosti, venoval sa v nich udalostiam v cirkevných zboroch. Náboženský a historický obsah mali i jeho rozhlasové dramatizácie. Prispieval do novín, ale hlavne do náboženských časopisov a kalendárov.
62 Erato
62 Erato je planétka s priemerom 99 km, ktorú objavili Otto Lesser a Wilhelm Foerster 14. septembra 1860.
Základná škola (Bratislava, Beňovského 1)
Základná škola Beňovského 1, Bratislava je základná škola v bratislavskej Dúbravke, hneď za zimným štadiónom.
V novom školskom vzdelávacom programu sa škola zameriava na rozšírené vyučovanie cudzích jazykov a rozvoj komunikačných zručností v cudzom jazyku, rozšírené vyučovanie matematiky a prírodovedných predmetov, projektové vyučovanie, zvýšený počet vyučovacích hodín je aj pre slovenský jazyk a literatúru, telesnú výchovu.
História školy
Základná škola vznikla 1. septembra 1971, sídlila najprv v priestoroch na Borskej ulici, z ktorých sa presťahovala do novej budovy na Húščavovej ulici. Neskôr dostala ulica, na ktorej sídlila základná škola, nový názov a volá sa Beňovského ulica.
V roku 1980/1981 došlo k spojeniu základnej školy na Bullovej ulici so základnou školou na Beňovského ulici. V roku 2004 bola k základnej škole na Beňovského ulici pripojená Základná škola na Batkovej ulici.
NGC 4328
NGC 4328 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Hrnčár
Hrnčár (Hrnčárová), Hrnčiar (Hrnčiarová):
Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2011
Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2011 reprezentovalo osem atlétov. Pôvodne ich malo byť deväť, no Martina Hrašnová zo zdravotných dôvodov odmietla účasť.
Muži
Bežecké disciplíny a chôdza
Technické disciplíny
Ženy
Bežecké disciplíny a chôdza
Technické disciplíny
Krajné Čierno
Polohopis
Krajné Čierno je v Nízkych Beskydách a patrí do Laboreckej vrchoviny. Nadmorská výška v strede obce je 324 m a v katastri od 290 až po 500 m n. m. Historicky bola obec súčasťou Makovického panstva a patrila do Šarišskej župy a svidníckeho okresu. Po vzniku ČSR patrila do Prešovského kraja. V roku 1960, po vzniku nového územnosprávneho členenia. bola súčasťou Východoslovenského kraja a Bardejovského okresu. Od roku 1968 bola obec znova začlenená do Svidníckeho okresu. V okolí obce je bukový les, v ktorom je aj breza.
Vodné toky
Cez obec preteká 5 km potok Černianka, ktorý pramení západne pod Vovčím verchom v nadmorskej výške asi 497 m n. m. Po obec do svojho koryta priberá 4 krátke potoky. Je to ľavostranný prítok Ladomirky, do ktorej sa vlieva 1 km západne od Hunkoviec.
Erb
V modrom štíte na zelenej pažití je striebroodetý muž s vysokou zlatou čiapkou v zlatých čižmách držiaci zlaté pravošikmo sklonené kosisko striebornej kosy. V ľavom spodnom okraji štítu je strieborná oslička v zlatom rohu. Sú to poľnohospodárske práce, ktoré boli zachytené v obecnom pečatidle pochádzajúcom z roku 1868. Autormi erbu sú Ladislav Vrteľ a Tomáš Brúder. Erb bol prijatý na rokovaní obecného zastupiteľstva 16. mája 2005 a je zapísaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod číslom HR: K-240/2005.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva z ôsmich pozdĺžnych pruhov vo farbách modrej, žltej, bielej, modrej, zelenej, bielej, žltej a zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Dejiny
Obec vznikla v rokoch 1573–1598. Prvá písomná zmienka je z roku 1618, kde je uvedená pod názvom Krainiay Czarno. Obec v roku 1773 taktiež bola vedená pod názvom Krajna-Csarno, Krajna-Csarnó, Krajna-Czarnó. Pomenovania obce v roku 1786 bolo Cscharno, Krajna Csohorno. V roku 1808 Krajna – Csarnó, Cžarno, v roku 1863-1882 Krajnacsarnó, 1888- 1902 Krajnócsarnó. V čase maďarizácie obec dostala v roku 1907-1913 názov Krajnócsarno, Végcsarnó. Aj po vzniku ČSR vývoj názvu pomenovania obce nebol ustálený. V roku 1920 bol Krajné Čierne, v roku 1927 Krajné Čarno a od roku 1948 Krajné Čierno. Územie obce zaoberá rozlohu 657 ha.
V urbári panstva Makovica z roku 1618 sa ako nová obec uvádza aj Krainiay Czarno. Poddanské povinnosti a neutešené sociálne pomery ťažko doliehali na obyvateľstvo. Vyvolávalo to nespokojnosť a odpor poddaných vyjadrovaný rôznymi spôsobmi. Časté boli úteky z pôdy, ďalej odmietanie povinností, násilné privlastňovanie si panskej pôdy, lesa alebo úrody, krádeže, priame fyzické útoky alebo revolty. Nemalá časť poddaných sa grupovala do zbojníckych družín. V okolí obce pôsobila zbojnícka družina Fedora Hlavathu.
V roku 1787 mala obec 14 domov a 83 obyvateľov, v roku 1828 mala 20 domov a 162 obyvateľov. V roku 1942 30 domov a 203  obyvateľov. V tomto období v obci žilo aj 11 židov. V roku 2004 v obci žilo 86 obyvateľov.
Hlavnou pracovnou činnosťou obyvateľstva bolo poľnohospodárstvo, chov dobytka a veľakrát odchádzali na sezónne práce. V 19. storočí tu mali majetky Károlyiovci.
Po vzniku ČSR obyvateľstvo pracovalo v lesoch a v poľnohospodárstve. V novembri 1944, pri bojoch o cestnú komunikáciu Ladomirová - Krajná Poľana bola obec značne poškodená.
V obci boli koncom 20. storočia najčastejšie tieto priezviská: Berežný, Cunder, Ducár, Gunza, Harajda, Hrebeňák, Krifka, Krivka, Ľach, Pavkeje, Revák, Skasko, Vaňko, Zribko, Žižák a Žižák-Fedorko.
Vojenský cintorín z 1. svetovej vojny
Krajnočierňanský vojnový cintorín je najmenší cintorín v okrese Svidník a je súčasťou obecného cintorína. Vojnové hroby sú identifikovateľné vďaka zhrdzaveným hviezdiciam z medzivojnového obdobia. V štyroch hroboch sú pochovaní piati vojaci z obdobia prvej svetovej vojny. V hrobe č. 2 je pochovaný cisársko-kráľovský rakúsko-uhorský vojak Peter Deliger, ktorý skonal 14. septembra 1914. Okrem neho spočívajú v ďalších hroboch 3 rakúsko-uhorskí vojaci a jeden vojak cárskej ruskej 3. armády.
Arlington (Texas)
Arlington je mesto v americkom štáte Texas v Tarrant County. Je súčasťou aglomerácie Dallas-Fort Worth. Samotné mesto je počtom obyvateľov 50. najväčšie v Spojených štátoch. Leží približne 19 km na východ Fort Worthu a 32 km na západ od Dallasu. Nachádza sa tu University of Texas at Arlington, ihrisko Rangers Ballark klubu amerického futbalu Texas Rangers a zábavné parky Six Flags over Texas a Six Flags Hurricane Harbor. Príchod General Motors v roku 1954 zmenil charakter predtým poľnohospodárskeho mesta. Vďaka automobilovému priemyslu a aerokozmonautike sa stal jedným z najrýchlejšie rastúcich miest v USA. Nárast dokumentujú sčítania obyvateľstva: 7 692 (1950), 90 229 (1970), 261 721 (1990) a 332 969 (2000).
Stavač
náhľad|Slovenský hrubosrstý stavač Stavač je všeobecný názov pre poľovné plemená psov, ktoré sa používajú na tzv. "vystavovanie" zveri. V rámci systematicky FCI sa tieto plemená zaraďujú do skupiny č. 7 (Stavače). Sú úzko príbuzné duričom a farbiarom.
Dva pohľady
Tak isto ako o iných typoch poľovných plemien, aj o stavačoch môžeme hovoriť z dvoch pohľadov:
V prípade stavačov sa oba uvedené významy často spájajú, nakoľko nebýva zvykom používať na prácu stavača iné plemeno ako stavača, pointra či setra.
Rozdelenie
Stavače delíme na dve základné skupiny podľa pôvodu: Zaraďujeme k nim napríklad plemená: slovenský hrubosrstý stavač, weimarský stavač, maďarský krátkosrstý stavač, maďarský drôtosrstý stavač, nemecký krátkosrstý stavač, alebo nemecký hrubosrstý stavač. Patria sem napríklad plemená: anglický pointer, anglický seter, írsky seter alebo gordonský seter.
Práca stavača
Stavač, na rozdiel od duriča, nesmie byť pri love hlučný. Sprevádza na love poľovníka, loviaceho strelnou zbraňou. Čuchom sleduje pohyb prípadnej koristi. Po zistení koristi signalizuje lovcovi prítomnosť zveri tichým signálom. Obvykle zastane v pohybe a zdvihne jednu prednú labu. Alternatívne si môže lahnúť, sadnúť, alebo použiť iný nacvičený signál. Takto pes potichu signalizuje lovcovi prítomnosť koristi bez toho, aby ju vyplašil. Hovoríme, že "vystavuje" zver.
V našich podmienkach sa používa predovšetkým na lov drobnej a srnčej zveri.
Stavače sa často v našej poľovnej praxi používajú aj ako prinášače a neraz aj ako strážne psy.
História
Stavače sú pomerne mladým typom poľovných plemien. Ich rozvoj začal s používaním strelných zbraní v poľovnej praxi. Pri používaní strelných zbraní nebolo výhodné využitie hlasitého temperamentného duriča, nakoľko tento mohol ľahko lovcovi korisť odplašiť. Preto sa postupne z duričov vyberali také jedince, ktoré nemali pri štvaní tendenciu brechať. Hlasité oznamovanie koristi sa postupne nahrádzalo inými znakmi – zdvihnutím laby, sadnutím alebo zaľahnutím. Pri výbere týchto jedincov sa však dbalo na to, aby tieto žiadúce vlastnosti neboli na úkor ostatných loveckých kvalít.
Cuisles
Cuisles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2192 Pyatigoriya
2192 Pyatigoriya je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 18. apríla 1972.
Samuel Bohumil Hanrič
Samuel Bohumil Hanrič (* Slovensko) bol slovenský rytec.
Životopis
Rytec z Banskej Bystrice. Žiak barokového maliara Jána Kupeckého v Norimbergu na prelome 17. a 18. storočia.
Nanterre
Nanterre je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Zoznam planétok 120001 – 120250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Pobaltský štát
thumb|Pobaltské štáty Pobaltské štáty/krajiny (iné názvy: baltské štáty/krajiny, Pobaltie, Pobaltsko, (po)baltský región, najmä v čase Sovietskeho zväzu aj pobaltské republiky) je súhrnné označenie pre tri krajiny v severovýchodnej Európe na východnom pobreží Baltského mora (od severu k juhu):
Jazykovo je estónčina od zvyšných dvoch jazykov, litovčiny a lotyštiny, veľmi odlišná. Z hľadiska geografického síce všetky tri jazyky patria do Pobaltia, avšak z hľadiska lingvistického patrí estónčina medzi ugrofínske jazyky (uralská jazyková rodina), zatiaľ čo lotyština a litovčina patria do jazykov baltských (indoeurópska jazyková rodina).