cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Château-l’Évêque
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slobodan Rajković
Slobodan Rajković (Слободан Рајковић) (* 3. február 1989, Belehrad) je srbský futbalový reprezentant. Hráva na poste obrancu. Od roku 2007 je hráčom anglickej Premier League Chelsea FC. Reprezentoval 🇷🇸 na letných olympijských hrách 2008 v Pekingu.
Bol odchovancom klubu OFK Belehrad, vo veku 15 rokov už dostával príležitosť v prvom tíme. V roku 2005 ho kúpila Chelsea za 5,2 miliónov eur.
Lesquin
Lesquin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rottenmann
Rottenmann je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bolo mesto Rottenmann spojené s obcou Oppenberg. Spojené mesto má názov Rottenmann.
Mesto má rozlohu a  obyvateľov. Pred spojením malo mesto rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 5 041 obyvateľov.
.je
.je je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Jersey.
Nacistický vyhladzovací tábor
náhľad|Smery masových deportácií do nacistických koncetračných táborov Nacistické vyhladzovacie tábory boli koncentračné tábory založené nacistami počas druhej svetovej vojny, ktorých zvláštnou úlohou bolo hromadné vyvražďovanie prenasledovaných osôb nepohodlných pre nacistov. Väčšinu obetí tvorili Židia, príslušníci slovanských národov (Poliaci, Rusi, Ukrajinci, Srbi), Rómovia, ideologických nepriateľov nacizmu – predstaviteľov demokracie či komunistov, niektorých náboženských menšín ako napr. Svedkov Jehovovych, prípadne aj homosexuálov. Na rozdiel od niektorých pracovných, či zajateckých táborov, ktoré bolo možné na základe vysokej úmrtnosti väzňov tiež v určitom zmysle považovať za vyhladzovacie, boli čisto vyhladzovacie tábory typické hromadným vraždením, ktoré je označované za priemyselné. Timothy Snyder takýto tábor označuje termínom továreň na smrť.
Prvé vyhladzovacie tábory boli založené na území okupovaného Poľska (Generálny gouvernement) alebo poľských územiach pričlenených k Tretej ríši, v roku 1941. So systematickým vyvražďovaním v nich sa začalo v roku 1942. Išlo o tábory: Chelmno (nem. Kulmhof), Vyhladzovací tábor Bełżec, Sobibór, Treblinka, Majdanek a Auschwitz II - Birkenau. Za ďalšie vyhladzovacie tábory je považovaný Jasenovac v Chorvátsku, Malyj Trostenec v Bielorusku.
Iba vyhladzovaciu funkciu plnili prvé štyri z menovaných táborov, Majdanek a Osvienčim plnili zároveň funkcie koncentračných táborov, takže (podstatne menšia) časť väzňov bola určená pre otrockú prácu.
Termín vyhladzovací tábor sa začal používať až po 2. svetovej vojne, samotní nacisti sa snažili ich skutočné určenie maskovať.
Dejiny vzniku nacistických vyhladzovacích táborov
Proces hromadného vraždenia pôvodne začal na východnom fronte vznikom jednotiek Einsatzgruppen. Celkovo existovali počas vojny 4 takéto jednotky (A, B, C a D), každá mala do 1 000 mužov. Oddiely oficiálne spadali pod SD a Sipo. Každej nemeckej skupine armád bola pridelená jedna takáto špeciálna skupina. Ich úlohou bolo masakrovať Židov, členov Komunistickej strany a Rómov, či iných nepriateľov nacistickej ideológie. Takto došlo k jednému z najväčších masakrov v novodobých dejinách, keď v priebehu jedného septembrového týždňa roku 1941 Einsatzgruppen povraždili 33 771 židovských mužov, žien a detí, ktorých telá nahádzali do rokliny Babij Jar blízko Kyjeva na Ukrajine. Celkovo bolo na tomto mieste povraždených asi 100 000 osôb, okrem rasovo prenasledovaných išlo najmä o sovietskych vojnových zajatcov.
Takéto vraždenie však bolo časovo veľmi náročné a vyžadovalo početné popravčie čaty. Onedlho začali nacisti aplikovať aj ďalšie metódy, ako bolo dusenie v automobiloch (tzv. dušegubkách), ktorých výfukové plyny boli odvádzané do utesnenej zadnej časti, kde umiestnili osoby určené na likvidáciu. Nacisti sa jednak snažili zefektívniť proces vyhladzovania (šetriť náklady, počet ľudí zapojených do procesu vraždenia a pod.) a tiež urobiť vraždenie morálne jednoduchším pre vrahov tak, že oddelili obeť od vraha. Pri masovom strieľaní totiž niekedy dochádzalo k srdcervúcim scénam, ktoré mali negatívny dopad na morálku jednotiek vykonávajúcich popravy. Predpokladá sa, že jednotky Einsatzgruppen povraždili asi 1 milión osôb.
20. januára 1942, sa stretli viacerí nacistickí pohlavári vo Wannsee blízko Berlína, aby prediskutovali svoje videnie židovskej otázky. Toto stretnutie je známe ako konferencia vo Wannsee. V priebehu 90 minút sa dohodli na pláne likvidácie Židov, ktorí sa nachádzali v krajinách pod kontrolou nacistického Nemecka. Okamžitá likvidácia sa mala vzťahovať najmä na osoby, ktoré neboli vhodné na ťažkú prácu. Muži a ženy, ktorí boli na prácu vhodní, boli nútení otrocky pracovať, za nedostatku adekvátne výživnej stravy, čo malo za následok buď priamo smrť, alebo zhoršenie pracovných výkonov, ktoré boli bedlivo sledované. Takíto práce neschopní boli zvyčajne tiež popravovaní. Administratívnu kontrolu nad tábormi malo vedenie SD, kde pri tejto činnosti zohrával významnú funkciu Adolf Eichmann.
Samostatnou kapitolou vo vyhladzovacích táboroch boli zlé hygienické podmienky, únava z ťažkej fyzickej práce spojené s nedostatočnou stravou, ktoré si medzi väzňami žijúcimi v preplnených, špinou a všami zamorených barakoch spôsobovali epidémie rôznych chorôb, predovšetkým však škvrnitého týfusu. Nacistickí lekári v táboroch tieto epidémie zámerne podporovali, resp. proti nim neviedli systematickú ochranu, pretože takáto likvidácia väzňov bola jednou z najlacnejších.
Novým prostriedkom likvidácie sa v priebehu roku 1942 stali plynové komory, v ktorých bola na obete sypaná jedovatá látka na báze kyanovodíka, označovaná Cyklón B. Táto látka sa pôvodne dodávala do táborov ako insekticíd na boj proti všiam, na ktorý sa však v praxi nebola používaná. Na zabíjanie sa používal aj oxid uhoľnatý, ktorý sa rozvodmi vháňal zo spaľovacích motorov do komôr (Bełżec).
Plynové komory boli zväčša upravené ako veľké sprchy, aby u novopríchodzích do tábora, nevyvolávali žiadne obavy. Po usmrtení všetkých osôb v plynovej komore, boli ich ostatky maximálne zužitkované. Zvláštne oddiely väzňov, označované ako Sonderkommando, mali za úlohu odoberať zlaté zuby a vlasy mŕtvych. Následne boli mŕtve telá presunuté do blízkych krematórií, kde ich spaľovali v peciach. náhľad|Príslušníci Sonderkommanda pri vkladaní mŕtveho tela do pece krematória v tábore Majdanek Vyhladzovacie tábory Treblinka, Bełżec a Sobibór začali fungovať počas operácie Reinhard, krycieho názvu vyvražďovania poľských Židov. Auschwitz II bol súčasťou osvienčimského komplexu pracovných táborov, podobne ako Majdanek. Tábory postavené pre akciu Reinhard ale tiež Chełmno boli zvlášť určené pre vyhladzovanie, boli vystavené zvlášť na to, aby v nich bolo možné vraždiť veľké množstvá ľudí, v priebehu niekoľkých hodín po ich príchode. Jedinými väzňami, ktorí v tábore neboli okamžite usmrtení, boli tí, ktorí boli použití počas procesu likvidácie – na vyberanie mŕtvych tiel z plynových komôr a ďalšie činnosti až do ich následnej kremácie. Preto boli tieto tábory pomerne malé, a poskytovali iba malé ubytovacie kapacity, transportované osoby boli preto najčastejšie presvedčené, že je tábor iba dočasnou prestupnou zastávkou na ceste ďalej na východ do pracovných táborov.
Informácie o táboroch počas vojny
V priebehu roku 1944 boli prostredníctvom Vatikánu oboznámení spojeneckí činitelia o existencii vykynožovacích táborov. Prezident USA ju považoval za neuveriteľnú, britské vedenie malo o jej pravdivosti vážne pochybnosti. O zaobchádzaní s odporcami Nemecka nikdy nepochybovali, ale neverili správam o vraždení priemyselnými metódami. Počas vojny Spojenci zhadzovali na Nemecko letáky, v ktorých varovali všetkých vojnových zločincov, že budú po vojne súdení, nikde ale neuvádzali žiadne údaje o likvidačných táboroch. Vedenie SS bolo i preto presvedčené, že ich existencia je utajená. Na jeseň 1944 britské prieskumné lietadlo fotografovalo závod Buna, patriaci koncernu I.G. Farben, na výrobu syntetického benzínu ležiace len od KL Osvienčim. Pilot omylom zabudol vypnúť kameru a náhodou odfotografoval celý KL. Zhodou okolností práve na rampe prebiehala selekcia. Fotografia bola objavená v archíve RAF po odtajnení až v r. 1960.
Big Show
Paul Donald Wight, Jr. (* 8. február 1972), známy pod prezývkou Big Show, je americký profesionálny wrestler a herec. Momentálne pôsobí v spoločnosti WWE v rosteri RAW. Je mnohonásobným šampiónom v kategórii jednotlivcov i tag tímov.
Deusdedit
Deusdedit alebo Adeodat I. (lat. Adeodatus I.) (* ?, Rím - † 8. november 618, Rím) bol pápežom od 19. októbra alebo 13. novembra 615 až do svojej smrti. Bol talianskeho pôvodu.
Penny
thumb|Ghanský penny
Do 15. februára 1971 tvorila penca 1/240 anglickej alebo írskej libry, po tomto dátume tvorí jednu stotinu.
Ahura Mazdá
Ahura Mazdá (-v avestskom jazyku; iné názvy: alternatívny sporný prepis z avestského jazyka Ahura Mazdáh; po staroperzsky Ahuramazda, po stredoperzsky resp. novoperzsky O(h)rmazd, Hormizd, Ormuzd, Hormoz, Hormazd, v Partskej ríši Aramazd, po asýrsky možno Assara Mazaš, po grécky Oromazes alebo Oromasdes), nepresne uvádzaný aj ako Ahura Mazda, je staroiránsky a staroperzský boh svetla a dobra. Syn Zurvána, teda Času.
Symbolom tohto boha je oheň. S týmto učením súvisel aj kult ohňa (svetlo - dobro) a kult slnka (boh slnka Mithra).
Jerseyská libra
thumb|300px|Medená 1/13 šilingu, 1851, kráľovná [[Viktória (Spojené kráľovstvo)|Viktória.]]
Jerseyská libra je platidlo ostrova Jersey, ktorý má v rámci Spojeného kráľovstva postavenie korunnej dependencie.
Jerseyská libra nemá vlastný ISO 4217 kód, je len lokálnym variantom zákonného platidla celého kráľovstva, anglickej libry, ktorá má kód GBP. Jerseyská libra je pevne naviazaná na britskú libru v pomere 1:1. Jedna stotina libry sa nazýva penny. Rovnaké postavenie ako jerseyská libra má aj manská libra a guernseyská libra.
Ostrov Jersey vydáva vlastné mince aj bankovky. Existencia odlišných motívov na bankovkách a minciach jerseyskej libry dokazuje vysoký stupeň voľného zväzku medzi ostrovom a kráľovstvom a podporuje národné uvedomenie na ostrove. Mince aj bankovky sú zameniteľné so všetkými ostatným variantmi anglickej libry.
Lower Lough Erne
Lower Lough Erne je jazero na západe tradičného grófstva Fermanagh v Severnom Írsku v Spojenom kráľovstve. Má rozlohu. Leží v nadmorskej výške a dosahuje hĺbku 69 metrov. Je to najhlbšie jazero na ostrove Írsko.
Ostrovy
Na jazere leží veľa malých ostrovov a polostrovov, ktoré nesú pomenovanie ostrov, kvôli veľmi členitému pobrežiu. Najväčšie ostrovy sú Boa, Cleenishmeen, Crevinishaughy, Cruninish, Devenish Island, Ely, Horse, Inish Doney, Inish Fovar, Inish Lougher, Inish More, Inishmacsaint, Inishmakill, Lusty Beg, Lusty More, White.
Vodný režim
Cez jazero preteká rieka Erne, priteká z jazera Upper Lough Erne a odteká na západ, kde ústi do Donegalského zálivu Atlantického oceánu. Brehy sú vyvýšené, pokryté lesmi.
Využitie
Na jazere je rozvinutá lodná doprava. Jazero je súčasťou vodnej cesty po rieke Erne. Oblasť je známa pre rekreačný rybolov. Na juhovýchodnom brehu leží mesto Enniskillen.
Saint-Germain-sur-École
Saint-Germain-sur-École je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saifen-Boden
Saifen-Boden je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 1 048 obyvateľov (31. 12. 2010).
Rudnianska kotlina
Rudnianska kotlina je geomorfologický podcelok Hornonitrianskej kotliny na strednom Slovensku. Nachádza sa v povodí riečky Nitrica v západnej časti okresu Prievidza a čiastočne aj Partizánske.
Binárny strom (teória grafov)
right|thumb|Jednoduchý binárny strom o 9 vrcholoch, s výškou 3 a koreňovým vrcholom, označeným číslom 2. Zobrazený strom nie je vyvážený ani usporiadaný.
Rudnianska kotlina
Vymedzenie
Kotlinu obklopujú z veľkej časti Strážovské vrchy, konkrétne zo západu podcelok Nitrické vrchy, zo severu Zliechovská hornatina a z východu Malá Magura. Juhovýchodne a južne nadväzujú podcelky Hornonitrianskej kotliny Prievidzská a Oslianska kotlina.
Binárny strom (teória grafov)
Binárny strom je strom v zmysle používanom v teórii grafov. Je to orientovaný graf s jedným koreňovým vrcholom (koreňom), z ktorého existuje práve jedna cesta do všetkých vrcholov grafu. Každý vrchol binárneho stromu môže mať maximálne dvoch orientovaných synov (odtiaľ názov binárny strom) a s výnimkou koreňa práve jedného priameho predka. Koreň predka nemá.
Rudnianska kotlina
Sídla v Rudnianskej kotline
Rudnianska kotlina patrí medzi stredne husto zaľudnené územia a ležia tu obce Valaská Belá, Liešťany, Nitrianske Rudno, Diviacka Nová Ves, Diviaky nad Nitricou, Nitrianske Sučany, Nitrica, Dolné Vestenice a ďalšie. V južnej časti sa našlo niekoľko archeologických nálezísk, ktoré potvrdzujú osídlenie od doby bronzovej.
Doprava
Južnou časťou kotliny vedie dôležitá dopravná spojnica Hornej Nitry a Považia, v ktorej trase v súčasnosti vedie medzinárodná cesta E 572, vedúca po ceste I/9. Spája Trenčín a Prievidzu a pri Nitrianskych Sučanoch na ňu nadväzuje cesta II. triedy na Nitrianske Rudno a Ilavu.
Visby
Visby je švédske hanzové mesto na ostrove Gotland. Je správnym mestom provincie Gotland.
Počet obyvateľov Visby je približne 22 626, rozloha mesta je.
História
Najstaršia známa stavba mesta Visby je z roku 1151. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1203. Predpokladá sa, že už okolo roku 900 bolo centrom obchodu.
Rajecký maratón
thumb|right|Maskot maratónu thumb|right|Štart maratónu
Rajecký maratón patrí medzi TOP bežeckých podujatí na Slovensku a je zaradený do slovenskej bežeckej ligy. Podujatie usporadúva v druhú augustovú sobotu Maratón klub Rajec a jeho súčasťou je i polmaratón a In-line polmaratón. V roku 2018 sa uskutočnil jubilejný 35. ročník.
Pozadie vzniku
Za vznikom behu je stávka troch bratov Uhlárikovcov v roku 1982, ktorej cieľom bolo zabehnúť z Rajca do Čičmian a späť. Odmenou pre víťaza bolo zbavenie sa povinnosti vykonávať domáce práce. Táto akcia sa veľmi zapáčila prostrednému z bratov, Pavlovi, ktorý ju o rok zorganizoval pre členov turistického oddielu. Veľký ohlas spôsobil, že v roku 1984 sa konal oficiálny 1. ročník maratónu. Odvtedy je riaditeľom, manažérom i hlavným organizátorom tohto športového sviatku v Rajci.
Châtres (Dordogne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nemea
Nemea (gr. Νεμέα - Nemea), starší názov Ajos Jeorjos ( Άγιος Γεώργιος - Svätý Juraj), je mesto v Grécku, na Peloponéze, v nome Korintia. Bolo to dôležité staroveké mesto, dnes je to významná grécka vinárska oblasť. Žije tu 695 obyvateľov.
Dejiny
Obyvatelia Nemey boli dórski Gréci. Podľa mytológie tu vládol kráľ Lykurgos a kráľovná Eurydiké. Nemea sa stala celosvetovo známa vďaka báji o Heraklovi, ktorý tu zabil nemejského leva, ktorý ohrozoval celú oblasť. V staroveku sa tu tiež konali slávne panhelénske Nemejské hry, ktoré konkurovali Olympijským hrám. V hernom komplexe sa nachádzal štadión, chrám boha Dia, kúpele a hotel. Posledné hry sa konali v 3. stor. pred Kr. O storočie neskôr už Grécko ovládli Rimania a postavenie Nemey nebolo významné. Obyvateľstvo prestúpilo na kresťanstvo. V byzantskom období sa prestalo používať meno Nemea, ale zaužívalo sa meno Ajos Jeorios - Svätý Juraj. Až v 19. stor., po oslobodení Grécka od tureckej nadvlády, sa mesto premenovalo na Nemea.
Moderná Nemea
Nemea je dnes známa predovšetkým ako vinárska oblasť. Obnovila sa aj tradícia antických Nemejských hier, ktoré tu obec každoročne organizuje. Okrem hier sa tu konajú aj slávnosti Svätého Juraja a sviatok vína. Mnoho obyvateľov Nemey dnes žije vo veľkých gréckych mestách, preto tu ostalo iba 695 stálych obyvateľov.
Nemejské víno
Nemejské víno - Κρασί Νεμέας, patrí medzi najkvalitnejšie grécke vína. Vyrába sa tu tradičné víno s názvom Ajorjitiko (Αγιωργίτικο), teda Svätojurajské. Vďaka pomerne vysokým polohám viníc je hrozno špecifické a veľmi kvalitné. Prvý septembrový víkend sa v Nemey koná slávny Sviatok vína - Jiorti krasiu (Γιορτή κρασιού). Počas tohto sviatku sa ochutnáva tradičné víno rôznych miestnych vinárov, tancuje sa a spieva tradičná ľudová hudba. Sviatok vína je veľmi populárny a preto sem chodia ľudia z rôznych končín Grécka.
Vydra riečna
Opis
Je to cicavec značne prispôsobený životu vo vode s hmotnosťou 7 až a celkovou dĺžkou do. Tvarom tela, ktoré je nápadne dlhé, plávacími blanami a mnohými ďalšími znakmi sa dokonale prispôsobila životu vo vode.
Má tmavohnedú priliehajúcu srsť, hustá podsada je sivohnedá. Na bruchu je srsť bledšia, dolný pysk a hrdlo sú svetlejšie. Končatiny sú krátke a medzi všetkými prstami sú plávacie blany. Chvost je hrubý a zašpicatený, uši malé, papuľa široká.
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 327 (75,9 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 84, 19,5 %) v nadmorských výškach 100 (Boťany, Somotor) – (Ťatliakovo jazero, prechádza cez horské sedlá, napríklad, Vysoké Tatry).
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20072012 bola pre alpský bioregión 300400 jedincov Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom sa vyskytovali za 12 rokov (20002012) boli stúpajúce. Dlhodobý trend populácie od roku 1988 (19882012) bol stabilný. Dlhodobý trend veľkosti územia bol od roku 1988 (19882012) stúpajúci. Kvalita biotopov bola vyhodnotená ako priemerná a stabilná.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20072012 bola pre pre panónsky bioregión 100200 jedincov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom sa vyskytovali za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1988 (19882012) boli stúpajúce. Kvalita biotopov bola vyhodnotená ako priemerná s neznámym trendom. Ekosozologický status od roku 2001 VU – zraniteľný. Z pohľadu výskytu v Karpatoch bol v rámci projektu Bioregio v roku 2014 vypracovaný návrh ekosozologického statusu za celé pohorie ako aj za Slovensko VU – zraniteľný. Ekosozologický status od roku 2019 ostáva VU – zraniteľný.
Spôsob života
Ide o druh, ktorý bol vďaka intenzívnemu lovu pre kožušinu a znečisteniu takmer vyhubený. Negatívne jeho počet ovplyvnilo aj regulovanie brehov vodných tokov. Podľa odhadov dnes na Slovensku žije len asi 150 kusov vydier riečnych.
Jej životným prostredím sú brehy tečúcich i stojatých vôd bez ohľadu na nadmorskú výšku, najhojnejšia je však na horných tokoch riek. Menej obýva rieky a ich prítoky.
Pári sa najčastejšie vo februári a marci, po 2 mesiacoch rodí 2-3 mláďatá. Mláďatá cicajú 7-8 týždňov, stará sa o nich 6-9 mesiacov a už vo veku 6 týždňov vedia plávať a sú veľmi hravé. Pohlavne dospievajú v 3 rokoch. Dožívajú sa 15-20 rokov.
Je nočný živočích a loví najčastejšie v noci. Je výborný lovec, loví najmä ryby, preto výborne pláva a potápa sa. Vo vode je veľmi obratná a na súši hopká. Vyhrabáva si brloh s vchodom pod vodou.
Živí sa rybami, rakmi, žabami, hlodavcami a niekedy sa uspokojí aj s hmyzom.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 2000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o biotopoch (Príloha II a IV).
Leval (Nord)
Leval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Germain-sur-Morin
Saint-Germain-sur-Morin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lykótas zo Sparty
Lykótas (Lykótas) bol v roku 612 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Lykótas zo Sparty bol na 42. olympijských hrách v roku 612 pred Kr. korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa tradície sa táto olympijská disciplína zaviedla už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a zostala jedinou súťažnou disciplínou do roku 724 pred Kr., keď do programu hier zaradili i beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zaradení ďalších súťažných disciplín považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.
Policajt
náhľad|Policajti rakúskej Spolkovej polície (Bundespolizei)
Policajt je príslušník polície – fyzická osoba v služobnom pomere k polícii.
Názov a etymológia
Výrazy policajt a polícia majú pôvod v  (zriadenie obce, štát; ústava; [štátna] správa), ktoré bolo prevzaté zo (občianstvo; štátne zriadenie) odvodeného od  (mesto, [mestský] štát). Do slovenčiny a češtiny boli prevzaté zrejme prostredníctvom nemčiny, t. j. z (polícia).
V slovenčine je pre policajta zaužívaný aj subštandardný (slangový) výraz poliš. Uniformovaný policajt sa zvykne hovorovo označovať aj ako strážnik, avšak je nutné toto oslovenie odlišovať od rovnomennej hodnosti používanej u obecných polícií na Slovensku.
V angličtine sa na označenie policajta často používa (hovorový) termín cop ( pl. cops). Pôvod tohto výrazu nie je jednoznačne dokázaný. Podľa jedného možného vysvetlenia je akronymom utvoreným z výrazu constables on patrol (strážnici na hliadke). Podľa inej etymológie môže byť odvodený z ang. slovesa cop (zadržať, chytiť) alebo vznikol skrátením ang. podstatného mena copper (medený predmet; takto dokázateľne použité v roku 1859), čo môže mať súvis s medenými odznakmi v tvare osemcípej hviezdy, ktoré začali nosiť prví policajti New York Police Department (NYPD) v roku 1845. Keďže tieto odznaky pripnuté na civilnom oblečení boli ich jediným poznávacím znakom, verejnosť policajtov NYPD prezývala coppers.
Policajný psovod
right|thumb|Policajný psovodi ([[Česko)]]
Plemená policajných psov
Všeobecne sú najpoužívanejšími policajnými psami nemecké ovčiaky. Využívajú sa aj belgické ovčiaky. Na vyhľadávacie práce sú najvyužívanejšie rotvajlery, zlatí retrívri, bradáče a foxteriéry.
.jm
.jm je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Jamajka.
Kelvin
thumb|[[William Thomson|Lord Kelvin]] Kelvin je jednotka teploty, ktorá je založená na absolútnej stupnici. Je jednou zo siedmich základných jednotiek SI. Má značku K. Kelvinova stupnica je absolútna stupnica termodynamickej teploty, ktorá ako svoj začiatok používa absolútnu nulu, teda teplotu, pri ktorej sa podľa popisu klasickej termodynamiky zastaví všetok pohyb. Kelvin je definovaný ako 1/273,16 termodynamickej teploty trojného bodu vody (presne 0,01 °C alebo 32,018 °F). Inými slovami, definícia hovorí, že trojný bod vody nastáva pri teplote presne 273,16 K.
Kelvinova stupnica je pomenovaná po inžinierovi a fyzikovi Glasgowskej univerzity Williamovi Lordovi Kelvinovi (1824 – 1907), ktorý písal o potrebe absolútnej tepelnej stupnice. Na rozdiel od Fahrenheitových alebo Celziových stupňov, pri Kelvinoch sa slovo stupeň nepoužíva.
Pre prevody medzi týmito stupnicami platí:
Hodnota absolútnej nuly je potom 0 K = −273,15 °C = −459,67 °F.
História
V roku 1848 písal Lord Kelvin vo svojej práci, On an Absolute Thermometric Scale, o potrebe stupnice, kde by nekonečný chlad (absolútna nula) bola najnižším bodom stupnice a ktorá by ako jednotku používala stupeň Celzia. Kelvin vypočítal, že absolútna nula bola rovná −273 °C na teplomeroch v tej dobe. Táto absolútna stupnica je dnes známa ako Kelvinova stupnica termodynamickej teploty. Záporná prevrátená hodnota Kelvinovej hodnoty -273 je 0,00366 – táto hodnota je všeobecne prijímaná hodnota koeficientu expanzie plynu pri zmene teploty o 1 stupeň Celzia.
Roku 1954 rezolúcia 3 z 10. Generálnej konferencie pre váhy a miery (GKVM) moderne zadefinovala Kelvinovu stupnicu pridaním trojného bodu vody ako jej druhého definičného rámca a priradila mu hodnotu presne 273,16 Kelvinov. 3. rezolúcia 13. GKVM v roku 1967/1968 nahradila stupeň Kelvina, °K a premenovala jednotku prírastku termodynamickej teploty na kelvin, symbol K. Štvrtá rezolúcia rovnakej konferencie zadefinovala kelvin ako 1/273,16 termodynamickej teploty trojného bodu vody.
Farebná teplota
Kelvin sa často používa na meranie farebnej teploty svetelných zdrojov. Farebná teplota je založená na princípe, že čierne teleso vyžaruje žiarenie, ktorého farba závisí na teplote žiariča. Čierne telesá s teplotou pod 4000 K sú červené a tie s teplotou nad 7500 K modré. Farebná teplota je dôležitá vo fotografii. V astronómii je na nej založená klasifikácia hviezd a ich pozícia v Hertzsprungovom-Reussellovom diagrame, napríklad fotosféra Slnka má efektívnu teplotu 5778 K.
Kelvin ako jednotka šumu
V elektronike sa kelvin používa ako indikátor šumu obvodu vzhľadom na pozadie.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Jelšave
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Jelšava v okrese Revúca.
Salla (Rakúsko)
Salla je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Voitsberg.
Žije tu obyvateľov.
Cena Akadémie za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Toto je zoznam víťazov Ceny Akadémie za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe.
.jo
.jo je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Jordánsko.
Vladimír Matula (politik)
Vladimír Matula (* 13. február 1894, Míškovice, Česko – † 8. október 1975, Brno, Česko) bol český komunistický politik a diplomat.
Pôsobenie do roku 1945
V roku 1914 maturoval na II. českej reálke v Brne. Po 1. svetovej vojne študoval na České vysoké škole technické v Brne, z finančných dôvodov však štúdium neukončil. Absolvoval štátnu skúšku z účtovníctva. Od mája 1919 pracoval ako mestský úradník v Brne, v rokoch 1919 – 1923 na školskom úrade, v roku 1923 na živnostenskom referáte, v rokoch 1923 – 1926 na úrade pre všeobecné dávky, v rokoch 1926 – 1928 na úrade pre obratovú a prepychovú daň, v roku 1928 v mestskej učtárni a v rokoch 1928 – 1939 na úrade sociálnej starostlivosti. Angažoval sa politicky v Komunistickej strane Česko-Slovenska. V roku 1937 ho Zväz priateľov ZSSR vyslal na študijnú dovolenku do ZSSR, kde študoval sociálnu politiku pre mládež. Okamžite po nemeckej okupácii Česka bol 16. marca 1939 preložený do starobinca mesta Brna v Bohunicích. 1. septembra 1939 bol v rámci Akcie Albrecht der Erste zatknutý a väznený na Špilberku a neskôr v koncentračných táboroch Dachau a Buchenwald, kde zostal do apríla 1941. V októbri 1942 ho vypočúvalo brnianske gestapo kvôli článku o mládeži v Sovietskom zväze, ktorý napísal v roku 1938 pre Obecný vestník mesta Brna. 1. januára 1943 bol z politických dôvodov penzionovaný.
Pôsobenie po roku 1945
Od apríla 1945 do júla 1946 a neskôr od apríla 1948 do januára 1949 bol predseda Ústredného národného výboru mesta Brna. Medzitým v rokoch 1946 – 1948 bol prvý námestník predsedu Ústredného národného výboru. V parlamentných voľbách v roku 1946 bol zvolený za poslanca Ústavodarného národného zhromaždenia za KSČ. V júni 1947 na miesto poslanca rezignoval. Neskôr pôsobil v štátnej správe. V rokoch 1949 – 1952 bol úradníkom na Ministerstve zahraničných vecí a v rokoch 1949 – 1951 mimoriadnym vyslancom a splnomocneným ministrom Česko-Slovenska v Dánsku. Neskôr zastával vysoké stranícke posty. V roku 1952 pôsobil na krajskom sekretariáte KSČ v Brne na pozícii vedúceho štátnej administratívy a od augusta 1952 do mája 1954 bol opäť predseda Ústredného národného výboru mesta Brna.
Epsilon Aquilae
Epsilon Aquilae alebo Deneb al Okab Borealis (ε Aql/ε Aquilae) je hviezda v súhvezdí Orol. Je to viacnásobná hviezda, ktorej hlavnú zložku tvorí oranžový obor.
Vlhošť
Vlhošť môže byť:
Zeta Aquilae
Zeta Aquilae alebo Deneb al Okab Australis je hviezda typu A hlavnej postupnosti v súhvezdí Orol. Má dvoch sprievodcov, oboch pravdepodobne červených trpaslíkov.
Saint-Hilliers
Saint-Hilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lewarde
Lewarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Saint-Hilliers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lewarde
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 1973
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 1973 boli v poradí 31. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa v Iserlohne, v Západnom Nemecku v dňoch od 5.12. augusta 1973, za účasti 9 tímov. Nemecko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1936, v Stuttgarte. Zápasy sa odohrali v aréne Hemberg-Sporthalle. Trinásty titul získalo 🇵🇹, ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred 🇪🇸 a domácim 🇩🇪. Bronzové Nemecko získalo medailu po 39 rokoch.
Sankt Andrä-Höch
Sankt Andrä-Höch je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Leibnitz.
.ke
.ke je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Keňa.
Atletika na Letných olympijských hrách 2008 – Beh na 10 000 m mužov
Beh na 10000 metrov mužov bola jedna z 24 mužských atletických disciplín na Letných olympijských hrách 2008. Súťažilo sa na pekinskom národnom štadióne Kuo-ťia tchi-jü-čchang 17. augusta. Vyhral Etiópčan Kenenisa Bekele.
Chavagnac (Dordogne)
Chavagnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
.kg
.kg je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Kirgizsko.
Pyramída Pepiho I.
Pyramída Pepiho I. alebo Lepsius XXXVI je staroegyptská kráľovská hrobka a nachádza sa na území pohrebiska pri dedine Sakkára v severnom Egypte. V nej boli prvýkrát objavené Texty pyramíd.
.kh
.kh je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Kambodža.
Pyramída Pepiho I.
Pyramídu dal postaviť druhý, resp. tretí faraón 6. dynastie Pepi I. (okolo 2289–2255 pred Kr.), syn Tetiho (II.), blízko Džedkareho pyramídy na mennoferskom pohrebisku.
Pyramída
Pyramída bola postavená osvedčeným spôsobom, aký bol použitý pri Džedkareho pyramíde. Má šesťstupňové jadro z menších vápencových kvádrov, spájaných hlinenou maltou. Konštrukcia pyramídy a jej komplexu si pomáha väčším množstvom druhotne použitého materiálu, o čom hovoria napríklad cudzie stavebné grafity na kamenných kvádroch. Obloženie pyramídy z jemného bieleho vápenca je možné nájsť už len vo vrstvách pri základni veľmi poškodenej ruiny. Nad vchodom do pyramídy pri severnej strane stála pravdepodobne severná kaplnka. Subštruktúra je tradičná a používa schému z konca 5. dynastie: Vápencová chodba so zostupnou a vodorovnou časťou, vestibul, predsieň, pohrebná komora na západe a serdab s troma výklenkami na východe. Predsieň a komora mali sedlový strop z troch vrstiev na seba uložených obrovských vápencových blokov. Ten mal tradičnú reliéfnu výzdobu hviezdneho neba. Na stenách komory, predsiene a dokonca chodby boli vytesané Texty pyramíd. V pohrebnej komore bol umiestnený sarkofág, podobný tomu, aký mali predchodcovia Pepiho I. Tu sa našli aj fragmenty múmie, ktoré možno patria faraónovi, kanopy a pár ďalších predmetov z pohrebnej výbavy.
Pyramídový komplex
Konštrukcia a miesto juhovýchodného nárožia sú pre kultovú pyramídu obvyklé. Je veľmi poškodená, našiel sa však jej vrchol, tzv. pyramidion. Zádušný chrám opakuje chrám Tetiho pyramídového komplexu a je postavený z vápenca. Leží pri východnej strane pyramídy, je veľmi poškodený ťažbou kameňa, ale aj tak sa v jeho priestoroch podarilo nájsť niekoľko cenných artefaktov, napr. sôch, ktoré kedysi zdobili interiér chrámu. Údolný chrám s vzostupnou cestou sa kedysi stali súčasťou a neskoršie dokonca centrom hlavného mesta starovekého Egypta. Zo skráteného mena pyramídy tak pochádza jeho novší názov Mennofer (Inebu-hedž → Men-nefer). Údolný chrám sa nehľadal, pravdepodobne sa stratil spolu s väčšinou stavieb, keď bolo mesto rozobraté po založení neďalekého nového hlavného mesta Fustátu Arabmi.
Pyramídy kráľovien
Súčasťou pyramídového komplexu je niekoľko pyramíd kráľovien postavených z vápenca, dnes sú však veľmi poškodené a majú otvorenú vnútornú štruktúru. V roku 2003 bolo známych šesť pyramíd: Anchesenpepi II., Anchesenpepi III., Ineket-Intej, Meretites, Nebuuneb, Sebutet (?), pyramída kňažky bohyne Hathor a západná pyramída. Mená niektorých kráľovien zatiaľ nepoznáme. Každá z nich má vlastný zádušný chrám zdobený reliéfmi, z ktorých sa zachovalo len nepatrné množstvo fragmentov. Všetky chrámy sa spájajú do prepojeného areálu, ktorý dnes tvorí na juhovýchode od pyramídy Pepiho I. spleť ruín s veľkým množstvom suti a úlomkov. Vnútorné priestory pyramíd sa líšia len veľmi málo, chodba vedie zo severu do stredu základne a ústi do jednoduchej miestnosti, ktorá je pohrebnou komorou. V jednom prípade steny pokrývajú Texty pyramíd. Poloha úložného priestoru sa menila. V niektorých sa našli predmety, ktoré asi pochádzajú z pohrebnej výbavy.
Výskum
Výskum pyramídy začal v 30. rokoch 19. storočia Perring, neskôr pokračoval Maspero, ktorý práve v pyramíde Pepiho I. objavil prvýkrát Texty pyramíd. Od roku 1950 sa pyramídou systematicky zaoberá francúzska misia, sídliaca v Sakkáre. Najskôr ju viedol Lauer, dnes Leclant s Labrousseom. V súčasnosti sa expedícia venuje odkrývaniu pyramídových komplexov kráľovien a dokumentácii Textov pyramíd v tejto a ďalších pyramídach.
TJ Rovinka
TJ Rovinka je slovenský futbalový klub sídliaci v Rovinke. V súčasnosti v sezóne 2023/2024 hrá v 4. lige Bratislava.
Sankt Anna am Aigen
Sankt Anna am Aigen je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
John Morrison
John Randall Hennigan (* 3. október 1979), známy pod prezývkami John Morrison a Johnny Nitro, je americký profesionálny wrestler, ktorý v súčasnosti pôsobí v asociácii WWE v rosteri Smackdown. Svoj debut v ringu zažil v roku 2003. Na konte má individuálne i tag tímové tituly.
Sankt Anna am Aigen
Žije tu obyvateľov.
.ki
.ki je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Kiribati.
Lez-Fontaine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cēsis
V roku 1209 tu Rád mečových bratov založil hrad Cēsis. V stredoveku bolo hanzovým mestom.
O mesto v júni 1919 bojovalo spoločné vojsko Lotyšov a Estóncov vo vojne za nezávislosť. Päťdennú bitku vyhralo, a dosiahlo tak rozhodujúce víťazstvo vo vojne.
Slovenské novinárstvo v začiatkoch
Na Slovensku, v porovnaní s pokročilejšou západnou Európou (pozri Žurnalistika), sa pravidelná spravodajská činnosť vyvíjala oneskorene. Zapríčinil to hospodársky rozvrat slovenských krajov po vytlačení Turkov z Uhorska, strata výsadného postavenia miest, úpadok obchodu a rozličné obmedzenia rozvoja výroby zo strany feudálnej moci.
Listová výmena medzi mestami
Tento vývoj ostro kontrastuje s pomermi na konci stredoveku, kedy si slovenské mestá medzi sebou horlivo vymieňali informácie spravodajského charakteru. Aj v tomto smere je ešte potrebný dôkladný prieskum mestských archívov nielen u nás, ale aj za hranicami.
Dokladom takéhoto spravodajstva je napr. list Osvalda Somarovského, trenčianskeho richtára bratislavskej mestskej rade. List je bez dátumu, no podľa správneho uzáveru Palackého bol napísaný r. 1461, kedy došlo k sobášu uhorského kráľa Matyása s Katarínou zvanou inak Kunhutou, dcérou českého kráľa Jiřího Poděbradského. Ako z listu vyplýva, je to vlastne odpoveď na žiadosť predstavenstva mesta Bratislavy, aby Somarovský podával správy o všetkých významnejších udalostiach v Trenčíne.
K častejšej výmene listov medzi mestami na Slovensku dochádza hlavne v období reformácie. Jedným z nich je list Bartolomeja Frankfurtera písaný v Banskej Štiavnici 19. mája 1522 notárovi mesta Kremnice, kde je dôležitá zmenka „o našom Lutherovi“. Táto zmienka svedčí nielen o bezprostrednom preberaní reformačných náuk nemeckými obyvateľmi slovenských miest, ale aj o tom, ako rýchlo vedeli banské mestá na Slovensku, čo sa dialo v Nemecku. Ďalšie v liste uvedené správy hovoria o Turkoch, Francúzoch, pápežovi, o cisárovi nemecko-rímskej ríše, o uhorskom kráľovi, zvolaní českého smenu a o udalostiach v Sedmohradsku. Správy majú výrazne aktuálny charakter a sú zámerným oznamovaním zaujímavých noviniek štiavnickým a kremnickým mešťanom.
Oprávnené obavy pred tureckým nebezpečenstvom, ako aj spoločné stavovské záujmy týchto miest v boji proti útokom vysokej šľachty, zblížili a upevnili ich zväzky. Vonkajším prejavom ich vzájomnej spolupráce bolo aj zintenzívnenie spravodajstva. V tejto súvislosti spomína sa napr. päť listov, ktoré v pomerne krátkom časovom rozpätí (od 3. júla do 14. septembra 1566) podal Tomáš Frohlich (Hilarius) z Košíc do Banskej Bystrice richtárovi Ondrejovi Siesmundtovi. Obsahujú správy domáce o Turkoch, cisárskom vojsku, o zdanení miest a pod. Práve skutočnosť, že posledný z listov sa zachoval v origináli v banskobystrickom mestskom archíve, pričom ostatné štyri len v opise v mestskom kremnickom archíve, je dôkazom, že Banská Bystrica zoznamovala s nimi ostatné banské mestá. Časté podávanie informácií svedčí, že tu nejde o nejaký náhodný list, ale o plánované a objednané spravodajstvo. Pre rôznorodé informácie a závažné aktuality sú takéto listy veľmi blízke tzv. písaným novinám. Sem možno zaradiť aj správu colníka Daniela Bohuša zo Spiša palatínovi Thurzovi z roku 1612, v ktorej sa píše o vystúpení Lžidimitrija v moskovskej ríši a o poľskej intervencii.
Pošta
Okrem významných zmien hospodárskych (rozvoj remeselníckeho a manufaktúrneho podnikania, rozšírenia obchodu), podstatný vplyv na rozšírenie spravodajskej a informačnej služby, teda i na vznik nášho novinárstva, malo zavedenie pravidelného poštového spojenia. Do 16. storočia úradnú poštu v rakúskych zemiach dopravovali kuriéri, súkromné listy príležitostné povozy, ale aj zvláštni poslovia. V snahe udržať pravidelné spojenie so vzdialenými oblasťami monarchie, cisár Maximilián poveril Františka Thurn-Taxisa vybudovaním poštovej linky spájajúcej Viedeň s Bruselom, čo sa aj roku 1516 uskutočnilo. Okrem toho zabezpečil aj pravidelné poštové spojenie z Viedne do Ríma. Významnejšou pre Uhorsko bola linka Viedeň – Budín zriadená roku 1528 a linka Viedeň – Bratislava z roku 1530, ktorá bola prvou stálou poštovou linkou prechádzajúcou čiastočne slovenským územím.
Po stránke finančnej i organizačnej bola pošta podriadená najvyšším poštmajstrom /Thurn-Taxicovci, Paarovci, ktorí roku 1690 dostali dedične do rúk celé uhorské poštovníctvo/. Až roku 1722 kráľ Karol III. vykúpil pošty vo svojej ríši z léna Paarovcov. Mária Terézia roku 1743 zoštátnila a zmonopolizovala poštovú ustanovizeň. Úradne bola v Uhorsku pošta poštátnená až roku 1813. Roku 1750 bolo zriadené Generálne poštové riaditeľstvo vo Viedni, zaviedli sa dostavníky a vo väčších mestách sa zriadili poštové zberne. Až v štyridsiatych rokoch minulého storočia začínajú sa v rakúskej monarchii zavádzať prvé železnice. Vedúcimi poštových staníc v Uhorsku od najstarších čias boli poštmajstri (postae magistri). Túto funkciu mohli podľa úradných predpisov vykonávať len uhorskí zemani. Ako zemani neplatili nijaké dane, poplatky a mýtne a boli oslobodení od ubytovania vojska a pod.
Poštové linky boli jediným viac-menej pravidelným spojením a preto pre zbieranie a rozširovanie informácií a organizovanie spravodajstva mali od počiatku veľký význam. Pretože poštové vozy na hlavných dopravných spojoch prichádzali a odchádzali raz týždenne, umožnilo to aj vznik novín s týždennou periodicitou. Poštmajstri, ktorí boli v trvalom spojení s viacerými významnými mestami, využili to na systematické zbieranie správ. Tak postupne vzniklo z pošty dôležité spravodajské zariadenie. Významnejší poštmajstri vydávali a rozosielali svoje vlastné písané noviny, alebo sprostredkovali pre iných cenné informácie, v čom našli výdatný zdroj zárobku. V tejto súvislosti sa spomína Zbierka písaných novín z rokoch 1600 – 1613 posielaných augšburským poštmajstrom Krispínom Lamperterom bratislavskému mestskému notárovi Martinovi Kestlerovi, ktorý ich tiež ďalej posielal falckému grófovi Pistorimu, do Novohradu, na cisársky dvor do Viedne i do rakúskeho Linza. Svedčí to o bezprostrednom informačnom spojení bratislavských protestantov s nemeckými evanjelikmi, na čom mali v období svojho boja proti habsburgovcom a rekatolizácii životný záujem.
Zahraničné noviny
Pretože obyvateľstvo banských miest, ako aj iných obchodných a remeselníckych stredísk v Uhorsku, udržiavalo živé styky s materskou krajinou, prichádzali k nim písané latinské a nemecké noviny, neskôr i tlačené novinové letáky a letákové noviny z Viedne, z nemeckých miest a z iných oblastí. Torzo kroniky uschované v mestskom archíve v Banskej Štiavnici je toho výrazným svedectvom. Písané noviny existovali dlhý čas aj popri produktoch výrazne spravodajského charakteru (letákové manifesty, letákové noviny, novinové letáky, noviny). Mali jedinú, ale podstatnú výhodu pred tlačenými novinami v tom, že ich vrchnosť nemohla kontrolovať, pretože nepodliehali cenzúre.
Skvapalnený zemný plyn
right|thumb|Tanker s LNG
Skvapalnený zemný plyn alebo kvapalný zemný plyn (liquefied natural gas, LNG) je druh paliva. Zemný plyn sa v skvapalnenej forme v prírode prakticky nevyskytuje. Je skvapalňovaný po vyťažení, aby mohol byť dopravovaný na odbytisko, väčšinou pomocou tankerov. Lodnou dopravou môže byť zemný plyn prepravovaný iba vo forme LNG. Lodná flotila na transport LNG je ale obmedzená a súčasne náročná na bezpečnosť a údržbu. Lodné terminály pre LNG sú nákladné a je ich málo.
Slovenské novinárstvo v začiatkoch
Kníhtlač, novinové letáky a letákové noviny
Druhým vynálezom, ktorý v pravom slova zmysle znamenal prevrat v šírení informácií a umožnil masové využitie spravodajstva, bol vynález kníhtlače. Spočiatku bola kníhtlačiarska produkcia malá a nemohla podstatnejšie ohroziť existenciu pisárskych cechov. No postupne, keď sa dosiahlo novými technickými metódami zlacnenie a urýchlenie tlače, pisársky cech v tomto nerovnom boji podľahol kníhtlači.
Tlačiari sa stali aj vydavateľmi prvých novinových letákov, ktoré boli pre nich výhodným zdrojom zárobku. Kým v najstaršom období majú tieto produkty charakter letákových manifestov, traktátov a téz k verejným dišputám prevažne teologického zamerania, postupne upúšťajú od letákovej formy. Do stredu ich záujmu sa dostávajú politické udalosti. Spôsob ich argumentácie je polemický a útočný, čo zodpovedali spôsobu boja revolučnej meštiackej triedy, ktorá od počiatku upevňovania svojich pozícií využívala s úspechom výhody kníhtlačiarstva.
Kým novinový leták obsahoval iba jednu správu, často s podrobným a obšírnym popisom udalostí, letákové noviny majú už viacej rôznorodých správ. Obe tieto formy sú významným prechodom ku vzniku skutočných novín.
Slovensko však dlhšiu dobu predtým, ako vznikli prvé novinové letáky v jeho vlastných tlačiarňach, bolo zásobované v hojnej miere letákmi, traktátmi a knihami zo zahraničia. V porovnaní so západnou Európou sa k nám kníhtlač dostáva dosť neskoro – až v období reformácie. Prvé kníhtlačiarne u nás boli kočovnými. Sťahovali sa z miesta na miesto, aby ušli prenasledovaniu, konfiškácii a prísnym trestom, pretože proti výslovnému kráľovskému zákazu propagovali reformačné učenie. Pokiaľ neboli kníhtlačiarne na Slovensku, naši vzdelanci svoje práce tlačili v Prahe, v Krakove, vo Wittenbergu, Halle a hlavne vo Viedni. Ba aj vtedy, keď tlačiarne na Slovensku existovali, vychádza ešte veľa publikácií slovenských autorov za hranicami.
Saint-Jean-les-Deux-Jumeaux
Saint-Jean-les-Deux-Jumeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Slovenské novinárstvo v začiatkoch
Kníhtlač, novinové letáky a letákové noviny
Prvé tlačiarne na Slovensku, len ťažko, hlavne spočiatku, mohli konkurovať vyspelým a známym zahraničným kníhtlačiarňam. Ako prvá vytlačená kniha na území Slovenska sa spomína latinská gramatika popradského rodáka a rektora prešovskej školy Lukáša Fabinusa: Exempla declinatiorum et coniugationum, quae sunt anima Donati, utilissimis regulis ilustrata… Prešov 1573. Zo zahraničia sa k nám dostávali s tlačiarenskými produktami rôzneho druhu aj letákové noviny. Ich počet bol značný. Mnohé z nich k nám prichádzali z českých krajov. Veľkú časť produkcie českých a moravských kníhtlačiarní tvoria tlače popisujúce protiturecké boje v Uhorsku, ako aj správy s výslovne senzačnou, alebo fantastickou tematikou. Takmer všetky, podľa vtedajšieho zvyku, majú dlhý až niekoľkoriadkový názov, v ktorom sa autor snažil podať celý obsah uvádzanej tlače čo najpútavejšou formou. Tento zvyk bol bežný pri tlači rôzneho rozsahu cez celé obdobie baroka, Ako jeden y najstarších zachovaných letákov zaoberajúcich sa pomermi v Uhorsku, spomínajú sa Nowiny nowé o Turku a o Budínu čztwero jisté a prawé poselstwí. Jedno od Pani Izabelly Králowé Uherské a pozuostalé wdowy w Uhřích Kterak newierne Turek s swými Baši swou s ní zacházeli… Z latinské ržeči na Niemeckou a z Niemecké na čžeskou skrz Bartolomiege Netolického přeložené...w Menším Mieste Pražském… 13. V. 1542.
Saint-Jean-les-Deux-Jumeaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Sankt Anna am Lavantegg
Žije tu obyvateľov.
Saint-Jean-les-Deux-Jumeaux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Slovenské novinárstvo v začiatkoch
Kníhtlač, novinové letáky a letákové noviny
Osobitnú skupinu tvoria novinové letáky o vraždách a iných hrôzostrašných udalostiach a fantastických príhodách. Tu už prevláda senzačnosť a zveličovanie do tej miery, že novinové letáky strácajú svoje informačné poslanie a vierohodnosť. Ich vydávaním sledovali kníhtlačiari len vlastné zárobky. Veľa letákových tlačí, dotýkajúcich sa vnútropolitických problémov Uhorska a hlavne protitureckých bojov a stavovských povstaní, vychádzalo aj v susednom Poľsku. Najmä v rokoch 1670 – 1720 vyšiel tu celý rad letákových tlačí o náboženskom prenasledovaní protestantov u nás, ako aj o našich exulantoch, ktorí boli v dobe rekatolizácie a stavovských povstaní prinútení opustiť Slovensko.