cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam filmových článkov/X
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Označovanie ocelí
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 10
Tretia a štvrtá číslica pri oceliach na výstuž betónových konštrukcií (10 210, 10 300, 10 302, 10 400, 10 401, 10 402) udáva najmenšiu medzu prieťažnosti [kp/mm2]. Výnimku tvorí oceľ 10 512 kde dvojčíslie 51 znamená približnú strednú ťahovú pevnosť [kp/mm2] Pri konštrukčných oceliach triedy 10 druhé dvojčíslie udáva najmenšiu ťahovú pevnosť [kp/mm2]. Výnimku tvoria ocele 10 000 a 10 004, kde dvojčíslie 00 znamená tzv. obchodnú akosť.
Zoznam filmových článkov/X
xa
Xavier Dolan
Označovanie ocelí
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 10
Piata číslica pri oceliach na výstuž betónových konštrukcií udáva spôsob vyhotovenia týchto ocelí a to: 0 - valcované za studena; 2 - krútené za studena. Výnimku tvorí oceľ 10 401, kde piata číslica má charakter poradového čísla, a oceľ 10 512, kde piata číslica vyjadruje, že oceľ je obzvlášť vhodná na tvárnenie. Pri konštrukčných oceliach triedy 10 je piata číslica 0 a vyjadruje normálnu akosť. Pri oceli 10 451 piata číslica vyjadruje, že oceľ je obzvlášť vhodná na tvárnenie. Piata číslica v číselnej značke ocelí 10 000 a 10 004 ma charakter poradového čísla.
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 11
Druhé dvojčíslie číselnej značky (zložené s tretej a štvrtej číslice), udáva spravidla najmenšiu ťahovú pevnosť [kp/mm2] Výnimkou sú ocele obzvlášť vhodné na obrábanie kde tretia číslica má hodnotu 1 (jedna) a štvrtá číslica je daná stredným obsahom uhlíka. Značí priemerný obsah uhlíka v desatinách percenta, zaokrúhlený na najbližšie celé číslo. Ak je priemerný obsah uhlíka menší než 0,1%, štvrtá číslica je 0 (nula).
Piata číslica má charakter poradového čísla. Piata číslica v číselnej značke ocelí obzvlášť vhodných na obrábanie rozlišuje ocele podľa výroby (Tomasova, Martinova ap.) a podľa prvkov ovplyvňujúcich obrobiteľnosť alebo iné technologické spracovanie.
Zoznam filmových článkov/X
xz
Xzibit
Označovanie ocelí
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 12 - 16
Tretia číslica značí súčet priemerného obsahu prísad jednotlivých prísadových prvkov, zaokrúhlený na najbližšie celé číslo.
Štvrtá číslica značí priemerný obsah uhlíka v desatinách percenta, zaokrúhlený na najbližšie vyššie celé číslo. Ak je priemerný obsah uhlíka väčší ako 0.9% štvrtá číslica je 0.
Piata číslica jemnejšie rozlišuje ocele aj v prípade, ak je súčet priemerného percentuálneho obsahu prísad jednotlivých prísadových prvkov a priemerný obsah uhlíka dvoch alebo niekoľkých ocelí rovnaký (má charakter poradovej číslice).
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 17
Tretia číslica vyjadruje prísadovú skupinu a to:
Štvrtá číslica vyjadruje pri oceliach chrómových a chrómniklových percentuálny obsah chrómu, pri oceliach mangánových a mangánchrómových obsah mangánu a pri oceliach niklových obsah niklu.
Piata číslica presnejšie rozlišuje ocele, pričom sa prihliada na stúpajúci obsah uhlíka.
Význam tretej, štvrtej a piatej číslice u ocelí triedy 19
Tretia číslica vyjadruje prísadovú skupinu resp. kombináciu prísadových prvkov a to:
Dvojčíslie z tretej a štvrtej číslice v číselnej značke nástrojových ocelí uhlíkových udáva stredný obsah uhlíka. Obsah uhlíka sa zvyšuje po 0,05% v rozsahu 0,05 až 1,50% uhlíka podľa tejto tabuľky:
Štvrtá číslica v číselnej značke nástrojových ocelí zliatinových vyjadruje kombináciu prísadových prvkov s výnimkou ocelí na liate nástroje.
Piate číslice 1, 2, 3 v číselnej značke nástrojových ocelí uhlíkových obyčajne vyjadrujú doterajšie obvyklé akosti. Piate číslice 4, 5, 6, 7, 8 alebo 9 vyjadrujú určité merateľné alebo aj nemerateľné výrobné zásahy do zloženia ocele, ktoré ovplyvňujú jej použitie na špeciálne účely.
Piata číslica v číselnej značke nástrojových ocelí zliatinových je poradovou číslicou a bližšie rozlišuje ocele určitého spôsobu výroby.
Prvá doplnková číslica
Prvá doplnková číslica vyjadruje stav ocele, t. j.druh tepelného spracovania ocele.
Akostné označenie
Číslo akostnej normy (materiálového listu) vznikne, keď pred základnú číselnú značku pripíšeme číslicu 4. Ak je napríklad základná číselná značka ocele 11 373 číslo materiálového listu ocele je 41 1373. Číslo 41 spravidla znamená že ide o oceľ na tvárnenie. Číslo 42 označuje oceľ na odliatky.
Klytios (Gigant)
Klytios (starogr. Κλύτιος – Klytios, ) je v gréckej mytológii syn bohyne zeme Gaie, zrodený z kvapiek krvi boha neba Urána, po kastrácii vlastným synom Kronom.
Na podnet svojej matky Gaie sa s ďalšími Gigantmi (svojimi bratmi, obludnými a dlhovlasými obrami), zúčastnil vzbury proti olympským bohom. Aj keď bol vďaka čarovnej byline údajne nezraniteľný, zasiahol ho v boji žeravým kameňom boh Héfaistos (podľa inej verzie bohyňa Hekaté ) a ťažko zraneného ho potom zabil Herakles, ktorého na potlačenie vzbury zavolal najvyšší boh Zeus.
Paper Wings
„Paper Wings“ je štvrtý singel americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against z ich albumu Siren Song of the Counter Culture. Text piesne sa zaoberá osobným vzťahom pred témami spoločenskej politiky. Skladba je tiež použitá vo videohre Burnout 3: Takedown.
Numazawa (sopka)
Numazawa je menší vulkanický komplex, pozostávajúci zo štítového vulkánu a kaldery Numazawako s rozmermi 1,5 × 2 km, nachádzajúci sa v centrálnej časti japonského ostrova Honšú. Na stavbe komplexu Numazawa sa podieľajú najmä dacity. Komplex je vybudovaný na staršej, pliocénnej kaldere, súčasný tvar bol vytvorený pri veľkej plínijskej erupcii približne pred 5 000 rokmi.
Čierny štít
Čierny štít ) je vrch vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Leží nad osadou Tatranská Lomnica, približne  severne od Popradu. Východným smerom stojí Chata pri Zelenom plese.
Názov
Jeho pomenovanie vyplýva z tmavého zafarbenia skaly. Nemecké a maďarské pomenovanie štítu je iné. Vychádza z informácie o Jánovi Andrejovi Papirusovi, stolárskom pomocníkovi sliezskeho pôvodu z podtatranských Matejoviec (miestna časť Popradu), ktorý na sklonku leta 1771 zahynul na Čiernom štíte pri kutaní zlata. Hovorí sa, že náhodou sa mu dostal do rúk zlatokopáčsky zemský kľúč a pomútil mu hlavu. Stále ho čítal a 22 rokov hľadal poklady v okolí Zeleného plesa. Jeho osud dodnes pripomína názov Papirusova štrbina, ktorá je medzi Čiernym štítom a Čiernymi vežami.
Poloha
Nachádza sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie mesta Vysoké Tatry a obce Tatranská Javorina. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Tatranská Lomnica, južne sa nachádza Starý Smokovec, severozápadne Tatranská Javorina a severovýchodne Ždiar. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a jeho vrcholom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Javorová dolina a Dolina Bielej vody kežmarskej.
Opis
Impozantná skalná pyramída leží v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier, medzi Ľadovým štítom a Jahňacím štítom. Severným smerom sa nachádza Kopa brán, Svinka , Kolový štít , Jahňací štít a Kozí štít , východným Jastrabia veža , Veľká Svišťovka , Malý Kežmarský štít , Kežmarský štít  a Lomnický štít , južným Pyšný štít , Prostredný hrot , Baranie rohy  a Široká veža  a západným Ľadový štít , Snehový štít , Široká  a Svišťovky. Čierny štít sa týči nad východne ležiacou Veľkou a Malou Zmrzlou dolinou, ktorými voda odteká Zeleným potokom do Kežmarskej Bielej vody v povodí rieky Poprad. Západne sa nachádza Čierna Javorová dolina, ktorou vodu odvádza Čierny potok do Javorinky v povodí Dunajca. Pre horolezcov je zaujímavá južná stena a prvý horolezecký výstup je známy z r. 1898. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Vysokých Tatier a hrebeň Belianskych Tatier, pri vhodných podmienkach aj Slanské vrchy, Levočské vrchy, Oravské Beskydy a mnohé vrchy južného Poľska.
Turistika a horolezectvo
Na vrchol nevedie žiadna turistická cesta a pre turistov je prístupný len s horským vodcom. Pre horolezcov na vrchol vedú viaceré cesty s rôznymi stupňami obťažnosti. Väčšina vedie v JV a J stene štítu. Prvý doložený výstup uskutočnil 24. júla 1898 Karol Englisch s matkou Antoniou a horským vodcom Jánom Hunsdorferom. Zimný prvovýstup uskutočnil 28. decembra 1911 Tibold Kregczy a Lajos Rokfalusy.
Prístup
Štít sa nachádza na území národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Na východnom úpätí stojí Chata pri Zelenom plese, prístupná:
Tegucigalpa
thumb Tegucigalpa je hlavné mesto Hondurasu a hlavné mesto departamentu Francisco Morazán. V tzv. metropolitnej oblasti žije približne 1,25 milióna obyvateľov. Stredná nadmorská výška je. Mesto má peknú polohu v členitom horskom teréne – jeho rozľahlosť je zrejmá z každého vyššie položeného miesta.
Tegucigalpa bola založená 29 septembra 1578 na mieste už predtým existujúcej indiánskej osady. V tom čase bola baníckym strediskom, v okolí ktorého sa ťažilo najmä striebro a zlato. Počas španielskej nadvlády si mesto zachovalo banícky ráz. Okrajové štvrte mesta majú dodnes veľmi slabú infraštruktúru.
Mesto tvorí súmestie s Comayagüelou, ktorá sa nachádza na opačnom brehu rieky Grande alebo Choluteca. Po získaní nezávislosti sa hlavné mesto niekoľkokrát sťahovalo z Tegucigalpy do Comayagüely a naspäť, až v roku 1880 zostalo definitívne v Tegucigalpe.
Tunajšie Museo Nacional má významnú zbierku predmetov z predkolumbovských čias.
Tegucigalpa je so zvyškom krajiny prepojená niekoľkými cestami, z ktorých najvýznamnešia smeruje na sever. Dôležité je aj pripojenie smerujúce na juh, k Interamerickej ceste (Carretera Interamericana). V južnej časti sa nachádza medzinárodné letisko Toncontin, z ktorého vedú letecké linky do iných krajín Strednej Ameriky a do USA.
Konon
Konon (* cca 630, Sicília, Byzantská ríša – † 21. september 687, Rím, Byzantská ríša) bol 83. pápež rímskokatolíckej cirkvi. Pápežský úrad zastával od 21. októbra 686 do svojej smrti.
Gordon Haskell
V polovici 60. rokov hral Haskell v amatérskej školskej skupine so svojím kamarátom, gitaristom Robertom Frippom. Na konci 60. rokov pôsobil v skupine Fleur De Lys, ktorá vydala niekoľko singlov. V roku 1969 nahral a vydal prvý sólový album Sail in My Boat.
V prvej polovici roka 1970 sa podieľal ako hosťujúci spevák na jednej piesni na albume In the Wake of Poseidon skupiny King Crimson, ktorú viedol Fripp. Nedlho potom sa stal jej členom ako spevák a basgitarista a ešte ten istý rok vyšiel ďalší crimsonovské album Lizard. Z dôvodu odlišných hudobných preferencií ale Haskell potom z kapely odišiel. V 70. rokoch ďalej spolupracoval s ďalšími hudobníkmi, ako sú napr Cliff Richard a Tim Hardin.
Začiatkom 80. rokov nebol Haskell spokojný s hudobným biznisom. V roku 1984 sa odsťahoval do Dánska, kde vystupoval po baroch, krčmách a hoteloch. Na začiatku 90. rokov sa vrátil naspäť do Anglicka a začal nahrávať sólové platne. Populárnym sa stal v roku 2001 vďaka balade „How Wonderful You Are“ z alba Look Out.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brusnica (okres Stropkov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Brusnica v okrese Stropkov.
Kriváň (vrch v Tatrách)
Kriváň je vrch na konci rázsochy, ktorá sa od hlavného hrebeňa Vysokých Tatier odvetvuje v Čubrine. Leží nad Nefcerkou, Kôprovou a Važeckou dolinou na svojimi J a JZ výbežkami zasahuje do Liptovskej kotliny. Je to jeden z najvyšších vrchov Slovenska. Dosahuje výšku Od 19. storočia je neoficiálnym symbolom slobody Slovákov a slovanskej súdržnosti.
Názov
Meno hory pochádza od vrcholovej časti, ktorej ostrý hrebeň sa skláňa k SV. Pri pomenovaní Kriváňa osobitnú úlohu zohrali ľudové povesti. Podľa jednej, ''keď na svete už bolo všetko stvorené, zletel anjel z neba, aby preskúma, čo ešte treba ponaprávať. Ustatý dlhým namáhavým letom zosadol na najkrajšom mieste, na tatranských stráňach hore nad Liptovom. Bol neskorý večer, keď si očarený všetkou tou nádherou, čo ho obklopovala, uvedomil, že musí zase naspäť do neba. Vzlietol, ale za súmraku švihol krídlom po tmavom končiari a nakrivil mu temä. Odvtedy je Kriváň Kriváňom. Odvtedy mu v poézii prischol epiteton ornans krivonohý kráľ.''
Baníctvo
Krivánska časť rozsiahlych pozemkov, ktoré patrili do Liptova bola, po ústupe Tatárov (12411242), kráľovskými darovacími listinami pridelená zaslúžilým bojovníkom, ktorí ich prenajímali donátorom, šoltýsom, ktorí sa mali postarať o zaľudnenie a zúrodnenie kraja. Roku 1267 udelil Belo IV. comesovi Bogomelovi zalesnenú časť medzi Važcom a hranicami Spiša, rátajúc do toho liptovskú časť Vysokých Tatier s výnimkou Tichej a Kôprovej doliny, ktoré zostali korunným majetkom. Už predtým na tomto území žili osadníci, ktorí obrábali malé polia a chovali dobytok. Kolonizačný proces na tomto území sa pravdepodobne skončil v 13. storočí. V 15. – 16. storočí posilnila jestvujúce osídlenie valašská kolonizácia. V druhej polovici 16. storočia v súvislosti s rozvojom baníctva v Boci sa rozvinulo v susedných obciach – Hybiach, Východnej a v Liptovskej Kokave – baníctvo. Turecké nebezpečenstvo, politická nespokojnosť uhorskej strednej šľachty, nedostatok finančných prostriedkov na udržiavanie vojsk podnietili vládnucich Habsburgovcov, aby hľadali chýbajúce prostriedky v ťažbe rúd a zlata. Cisár Ferdinand I., s pomocou štátneho dozoru, sa usiloval rozvinúť baníctvo v hornom Liptove. Územie Kriváňa pričlenili k správe komorských majetkov v Liptovskom Hrádku a do Tatier povolali odborníkov z okolia Banskej Bystrice, ktorí sa zaujímali o ložiská zlata nielen na Kriváni, ale aj vo všetkých susedných dolinách.
Prvá zmienka o konkrétnej banskej činnosti v oblasti Kriváňa je z rokov 1387 – 1437. Za kráľa Mateja I. Korvína boli v prevádzke štôlne podniku Glücksrad okolo Škaredého žľabu, kde ťažil Jakub Fuger.
Iný prameň literatúry uvádza, že Jakub Fuger začal s pokusmi dolovať zlato v oblasti Kriváňa v roku 1507. Súveké písomnosti spomínajú najstaršie štôlne v oblasti Kriváňa pod latinským názvom „montes et fodinae Tatri“.
Roku 1550 otvoril pod Kriváňom bane na zlato Valent Mark, ktorý pochádzal z Banskej Štiavnice a v rokoch 15511554 bol prvým banským sudcom pre Liptov. Neťažili tam dlho, lebo mali nedostatok proviantu. Na príčine bola aj kráľom nevypočutá žiadosť o pomoc pri výstavbe ďalších banských objektov. Hybania sa však nevzdávali. Roku 1564 otvoril Fraňo Šurba šachtu ''Sv. Juraj pod opustenou Markovou baňou, naproti Beliansku otvoril ďalšiu šachtu Pri oslovi a okrem toho aj baňu Sedliactvo na Beliansku''. Okrem toho získal v roku 1565 právo na zlatú baňu ''Sv. Jakub, ktorá ležala nad Šurbajovými stupami na Beliansku''. Rýdzeho zlata v krivánskych šachtách nebolo veľa. Bolo uložené v kremenných žilách. Bol tu aj antimonit, pyrantimonit a cínová ruda, ktorú získavali v šachte Terézia 50 metrov pod vrcholom Kriváňa. Zlato dodávali kremnickej mincovni. Haviari pracovali s primitívnymi nástrojmi. Boli vystrojení železnými klinmi a banskými kladivami. Horninu lámali pomocou drevených kolíkov, pomáhali si ohňom a vodou. Banícke príbytky si stavali zo žulových kameňov. Boli utesnené machom. Ich zvyšky sa dodnes zachovali na krivánskych svahoch. Povrchové zlaté bane na Kriváni pracovali s absolútnym deficitom. Výskyt zlata bol minimálny. Nálezcami zlatých zrniek milimetrovej veľkosti boli len niekoľkí šťastlivci. Z plnej panvice sa dalo získať asi desať zlatiniek pričom na gram zlata pripadalo asi desaťtisíc drobných zlatých zrniek. Na gram zlata musel šikovný ryžovač odpracovať, popri iných povinnostiach, asi 20 dní. Hrudy zlata tu nikdy neboli.
Svätojánski, smrečianski a hrádockí zemepáni viedli medzi sebou majetkové spory. Ešte pred rokom 1552 sťažovali sa na nich u kráľa baníci pracujúci na Kriváni. Podnikatelia, pracujúci na Kriváni, podali kráľovskej komisii novú sťažnosť na prenasledovanie zo strany svätojánskych zemepánov, ktorí sa snažili krivánskych baníkov násilne prinútiť, aby sa vrátili do baní v okolí Boce.
Koncom 16. storočia začalo hornoliptovské baníctvo upadať. Banských podnikateľov a baníkov odrádzala od podnikania zemianska chamtivosť, ktorou sa vyznačovali svätojánski a smrečianski zemepáni a úradníci hrádockého panstva. Ešte okolo roku 1772 sa podnikatelia a baníci zo Spišskej Novej Vsi a Spišskej Soboty na Pavlovej poľane snažili dolovať antimonit, ale výsledky ťažby boli také zlé, že svoju prácu rýchlo skončili. Ďalšie bezvýsledné pokusy urobila v roku 1784 kráľovská komora cisára Františka II. po nej sa do práce pustil štrbský evanjelický farár Jozef Fornet. Výťažok zlata mu sotva pokryl náklady na jeho ťažbu. V roku 1788 na Kriváň vystúpil nadporučík Karol Brixen, ktorý našiel bane opustené.
Národné výstupy na Kriváň
Prvá z nich sa uskutočnila 16. augusta 1841. Vtedy spolu s Fejérpataky-Belopotockým vystúpili na vrchol dejatelia a politici tých čias Ľudovít Štúr a Jozef Miloslav Hurban. Vtedy s nimi vystúpil aj grécky knieža Ján Aristarchos i niekoľko žien.
V Liptovskom Mikuláši sídlil miestny kňaz Michal Miloslav Hodža, ktorý nielen organizoval podujatia na vytvorenie spisovného jazyka a národné vystúpenie so Žiadosťami slovenského národa, ale sám sa podieľal na teoretickom zdôvodnení spisovnej slovenčiny a tiež na prípravách nadšených národných ciest na Kriváň. Na nich sa zúčastnil aj tretí zo slávnostného štúrovského súhvezdia Jozef Miloslav Hurban, ktorý 29. augusta 1844 vystúpil tiež s Jankom Kráľom, Jánom Franciscim a lekárom v Hybiach J. B. Guothom, rodákom z Liptova (Ľubela), na Kriváň a v revolučnom roku viedol do Liptova svojich povstaleckých hurbanistov. S Liptovom a Kriváňom bol teda úzko spojený celý uvedomovací a slovenčiaci pohyb štúrovcov.
Najbližšia oficiálna vychádzka, po konci Bachovho absolutistického režimu, sa uskutočnila v pamätnom roku martinského Memoranda slovenského národa, 3. septembra 1861, keď sa po rakúskych vojenských porážkach zmiernil politický systém a slovenskí patrioti obnovili politickú činnosť. Účastníkov viedol osnovateľ "Memoranda" Štefan Marko Daxner. Vtedy z vrcholu Kriváňa zhodili pozlátenú kópiu saskej kráľovskej koruny, ktorú na pamiatku výstupu saského kráľa Fridricha Augusta II. vztýčili na štíte uhorskí monarchisti.
Fridrich August II. vystúpil na Kriváň 4. augusta 1840. Viedol ho lesmajster Juraj Münster. Bol to on, kto vypracoval projekt pomníka, ktorý na jeho náklady odliali v Remetských Hámroch. Bola to štvorboká liatinová pyramída vysoká, ktorá stála na dvojmetrovom žulovom podstavci. K štyrom stenám obelisku boli pripevnené železné tabule. Na čelnej, s plastickým pozláteným erbom saského kráľovstva, bol gotický nápis: „Gott segne Sachsen“ – Bože žehnaj Sasku. Tabuľa v latinsky napísanom texte hlásala: ''„Vrch Kriváň, zo všetkých panovníkov prvý stál na tvojom štíte kráľ a otec Saska, Fridrich August II. Zvlášť smelý hrdina vystúpil na tvoj vrcholec a z neho pozeral na svojich verných Sasov. Sláva a večný chýr ti zato, a pre nebojácnych nech zostáva cieľom táto pyramída.“'' Podobné oslavné texty boli aj v maďarčine. Vrchol pomníka zdobila maketa saskej kráľovskej koruny. Pomník stál 4600 florénov. Jeho kovové časti mali hmotnosť. Koruna. Na Kriváň pomník vyniesli občania Východnej, korunu niesol na vrchol horský vodca zo Štrby Húska. Pomník odhalili presne rok po návšteve monarchu. Vysvätil ho kanonik Käser, omšu slúžil dekan Andreánszky a slávnostný prejav v maďarskom jazyku mal Juraj Münster. Po prejavoch zaznelo 101 výstrelov z mažiara, ktorý stál na krivánskej Kope od roku 1806, keď Kriváň zamýšľal navštíviť uhorský palatín arciknieža Jozef. Pomník bol od začiatku tŕňom v oku slovenských vlastencov. Bola to ich "národná hora". Roku 1849 bola v Liptovskom Hrádku jednotka hurbanovských dobrovoľníkov, ktorá mala v úmysle monument odstrániť, ale pre iné neodkladné nasadenie to neurobila. Deštrukcia pomníka sa začala úderom blesku do štítu v roku 1856, ktorý čiastočne tabuľu uvoľnil. Na jeseň toho istého roku zhodili neznámi „panslávi“ z obelisku kráľovskú korunu. A potom ktosi prekryl maďarský text bielou farbou nápisom „Sláva Slovanom, peklo zradcom“. Posledné zvyšky pomníka zlikvidovali účastníci národnej vychádzky 3. septembra 1861.
Krátkodobé politické oživenie v šesťdesiatych rokoch 19. storočia narušil nápor maďarského šovinizmu po rakúsko-uhorskom vyrovnaní. Kultúrno-politické dianie sa sústredilo okolo Živeny, ktorá prežila pohromu a organizovala „martinské slávnosti“, obnovené v roku 1879. Tie sa stali bezprostredným východiskom národných vychádzok. Možno predpokladať, že niektoré z nich smerovali na vrchol Kriváňa.
K prvej vlasteneckej vychádzke v 20. storočí dal podnet mikulášsky podnikateľ Kornel Stodola. Zúčastnil sa na nej okrem iných aj ružomberský obchodník Fedor Houdek, dvaja dolnozemskí Slováci Ján Grúnik a Ondrej Spevák. Bol tam aj Rehor Uram Podtatranský, ktorý svoj odkaz zanechal v básni:
Evanjelizácia
Evanjelizácia je činnosť zameraná na šírenie kresťanskej viery vo svete.
Kriváň (vrch v Tatrách)
Národné výstupy na Kriváň
Celkom kusé informácie sa zachovali o ďalšej národnej vychádzke z 20. augusta 1910. Posledná a najväčšia predvojnová vychádzka sa uskutočnila 27. augusta 1912, kedy na vrchol vystúpilo 62 turistov z celého Slovenska na čele s Jurajom Janoškom starším. Od roku 1923 sa stal organizátorom obnovených národných vychádzok Klub československých turistov a od roku 1939 Klub slovenských turistov a lyžiarov. Najväčšie vychádzky boli v rokoch 1939, 1940 a 1943. V novembri 1944 vztýčili na vrchole Kriváňa zástavu príslušníci partizánskeho oddielu Vysoké Tatry.
Po vojne sa prvý obnovený výstup uskutočnil 18. septembra 1955 z iniciatívy Mestského národného výboru v Starom Smokovci. Výstupy do roku 1967 mali v priemere 420 účastníkov.
Evanjelizácia
Slovo evanjelizácia je dnes najčastejšie používané v troch významoch: Takto chápaná evanjelizácia je teda určitou etapou na ceste stávania sa kresťanom, ktorá predchádza katechumenát. Katechumenát je obdobím systematickej priúčaniu sa kresťanskému životu a prípravy na krst. Pokoncilový dokument "Ordo initiationis christianae adultorum", ktorý prinavracia Cirkvi dnešných čias inštitúciu starokresťanského katechumenátu, výrazne odlišuje etapu evanjelizácie pred katechumenátom a nazýva ju tiež predkatechumenátom. Taktiež súčasná tradícia protestantských cirkví pozná evanjelizáciu vo vyššie uvedenom zmysle, a ešte dôkladnejšie v nej odlišuje určité stupne či etapy duchovných premien, definované ako prebudenie, obrátenie a obnovenie.
Kriváň (vrch v Tatrách)
Národné výstupy na Kriváň
Skupinový výstup na Kriváň ako ho poznáme dnes nadobudol národný charakter v roku 1968, keď ho zdolalo 1500 ľudí. Odvtedy sa začala rozvíjať tradícia národných výstupov na Kriváň. Matica slovenská si Štúrov výstup z roku 1841 pripomenula o 155 rokov, keď v roku 1996 na vrchole osadila pamätnú tabuľu.
Evanjelizácia
V tradícii Katolíckej Cirkvi boli doteraz neznáme evanjelizačné akcie tohto typu, ale v podstate tomu istému cieľu slúžili ľudové misie a farské rekolekcie. VF poslednej dobe sa ukazuje snaha dať týmto akciám charakter viac evanjelizačný. Pojmom evanjelizačné rekolekcie rozumieme vlastne tradičné farské rekolekcie nasmerované k evanjelizačnému obsahu a obohatené skúsenosťami z evanjelizačnýh akcií iných cirkví. K charakteru typických protestantských evanjelizačných akcií sa na Slovensku približuje Kampaň pre Ježiša, ktorú od roku 2000 každé leto vo viacerých slovenských mestách uskutočňuje bratislavské Spoločenstvo pri Dóme svätého Martina.
Kriváň (vrch v Tatrách)
Národné výstupy na Kriváň
Národné výstupy (zvyčajne v druhej polovici augusta) na Kriváň pokračujú. Organizujú ich Miestne odbory Matice Slovenskej, turistické organizácie, záujmové združenia, Zväz vojakov SR a mnohí iní.
Prví návštevníci na vrchole
Kriváň navštívili známi priekopníci-bádatelia Tatier, napr. anglický cestovateľ Robert Townson (1793), francúzsky prírodovedec Belsazar Hacquet (1794), poľský geológ Stanisław Staszic (1805) alebo švédsky botanik Göran Wahlenberg (1813). Prvý zimný výstup uskutočnil roku 1884 Theodor Wundt a vodca Jakub Horvay.
Prvou známou obeťou Kriváňa bol v roku 1898 krajčír Ján Blaškievič zo Spišskej Soboty, ktorý na horu neoprávnene vodil turistov.
Kriváň v kultúre
Kriváň neunikol pozorností literátom. V tatranskej literatúre ho vo svojich priekopníckych dielach spomína Dávid Fröhlich. V jeho Medulla Geographiae practicae (1639) je Kriváň charakterizovaný ako cauda bubula – zakrivený roh a jeho ľudové meno je tu uvedené v nemeckej transkripcii Kriwan. Keby sme robili štatistiku, ktorý slovenský štít je v literatúre najviac ospevovaný, určite by zvíťazil Kriváň. Najviac sa o to pričinili štúrovci, ktorý ho pokladali za symbol slovanskej vzájomnosti. Aj sám Ľudovít Štúr v básňach ho spomína. V básni Kriváň vyjadruje pocity, že tak ako tento vrchol sa dvíha do výšky, aj ľudia pod ním žijúci povznášajú svoje myšlienky k oblakom, ale hneď sa musia vrátiť k zemi, lebo si uvedomujú ťažké položenie národa a jeho žiaľ. Tak ako sú však silné a mohutné Tatry, takí sú aj ľudia pod nimi. Kriváň chápe ako symbol Slovanov. Sám seba s ním stotožňuje, musí byť pevný, vysoko v oblakoch a predsa pripútaný k zemi. Aj tak však dokáže preraziť všetky mraky nad slovenským národom. Pre Štúra bol Kriváň najkrajším vrchom Tatier a bol pre neho symbol veľkosti tohto horstva.
Samo Chalupka (18121883) je ďalším bardom, ktorý spomína Kriváň. V básni Bolo i bude, kde sa črtá popri melanchólii, aj myšlienka krajšej a lepšej budúcnosti Slovákov. V tejto básni dominuje symbolika mohutného Kriváňa, ktorá bola v štúrovskej romantickej poézii mimoriadne výrazná:
Daniel Bachát vo svojom diele Výlet na Kriváň roku 1861 takto opísal stretnutie národovcov na jeho vrchole: ''Tak to býva, jako slavný náš dr. Hurban hovorí: že „čím sa človek viacej zbližuje k cieľu, tým viacej sa prekážky množia.“ A preto nezúfaj rod môj! Hrmí síce zo všetkých strán na teba, ako na ten náš Kriváň, ale ťa ako ten nikdy – neohluší. Zatriasajú tebou, jako tými Kriváňa žulami nehody všelijaké, ale ťa z koreňa nevyvráťa. Ty vždy trváš a sa zmáhaš, neohrožene si národniu pieseň spievajúc:''
''Bolo to nadšenie, keď si 26 šuhajcov a šesť Sloveniek r. 1861 dňa 3 sept. zastalo na velebnom Kriváňa temeni. – Nebo jasné ako oko – teplo, ticho tam hore – čas to vybraný!''
Zaujímavosti
Na Kriváni nie je núdza o záchranné akcie Horskej záchrannej služby i Vrtuľníkovej záchrannej zdravotnej služby. Piloti vrtuľníkov nemajú veľmi radi záchranné akcie v tejto oblasti. Posádky sa môžu dostať do kritických situácií, ktoré sú veľmi ťažko riešiteľné. Počas jedného leteckého výcviku, bolo to 17. augusta 1983, málo chýbalo, aby sa stala nehoda. Záchranári v masíve Kriváňa nacvičovali čo najrýchlejšie opustenie vrtuľníka v exponovanom teréne. Kriváň je pre pilotov nebezpečný štít. Každú sekundu musia byť v strehu, lebo na západnej strane Tatier, kde stojí tento ospevovaný štít, vejú zradné vetry zo všetkých strán, na helikoptéry tu číha termika i vzdušné diery.
Teda, v ten pekný jasný deň posádka vrtuľníka Mil Mi-8 pri vypúšťaní záchranára Martina Mladoňa s pomocou palubného navijaka na vrchol Kriváňa sa stroj znenazdajky, bez varovania, prepadol do doliny. Martin už bol na svojom stanovišti, stál na zemi, ešte sa nestihol odopnúť od lanka, keď prudký nečakaný pád vrtuľníka ho vytrhol aj s lankom do priepasti. Pilot zareagoval, odklonil stroj, natočil ho a pomaly ustálil. Len domyslieť si všetci mohli aké kruté chvíle pod vrtuľníkom prežíval Martin. Na tenkom lanku letel raz na jednu a potom na druhú stranu, ako na obrovskej hojdačke. Bol to okamih, na ktorý nikdy nezabudne. Ani potom, keď piloti lietali na nových moderných strojoch nevyhli sa nebezpečným nástrahám, ktoré pre nich pripravoval Kriváň. Prepadávali sa vo vzdušných dierach, prekonávali nebezpečné prúdenie vzduchu s nebývalým rešpektom lietajú okolo jeho stien aj teraz.
Geológia
Masív Kriváňa budujú hlbinné vyvreté horniny – žuly. Presnejšie sú to biotitické granodiority až tonality s prechodmi do muskoviticko-biotitických granodioritov označované ako tzv. vysokotatranský typ granitoidov. Na základe datovania monazitu sa ich vek sa pohybuje okolo 327 ±28 miliónov rokov (obdobie karbón). Vznikli teda na sklonku hercýnskeho vrásnenia. Horniny boli po prvýkrát obnažené na povrchu až na začiatku druhohôr, avšak na výzdvih do dnešnej nadmorskej výšky čakali až do obdobia mladších treťohôr. Pred asi 10 – 12 miliónmi rokov sa začala celá oblasť zdvíhať a začali vznikať Tatry v dnešnej podobe. Vysokohorský reliéf, hlavne horské ľadovce napokon vymodeloval členitý reliéf v priebehu štvrtohorných zaľadnení.
Turistika
Najčastejším východiskom výstupov na Kriváň je lokalita Tri studničky – autobusová zastávka a parkovisko. Na rázcestí blízko starej horárne TANAPu sa vyberieme po zelenej značke stúpa dlhými serpentínami do prevažne zalesneného svahu vrchu Grúnik. Vo výstupe pokračujeme cez kosodrevinu, potom šikmým traverzom po južnom úbočí Vyšnej Priehyby. Pod Priehybou sa chodník mierne stáča doľava, do širokého Krivánskeho žľabu pokrytého blokmi a sutinou. V jeho hornej časti sa zelená turistická trasa napája na  modrú značku vedúcu od Jamského plesa na vrchol Kriváňa. Žľab opustíme strmým stúpaním po pohyblivých skalách. V Daxnerovom sedle sa prvýkrát pozrieme za rameno Malého Kriváňa, do hlbokého záveru Važeckej doliny s nádherným Krivánskym Zeleným plesom. V záverečnom úseku výstupu pôjdeme najprv po skalnatom hrebeni, vyššie vystúpime do strmého juhozápadného úbočia vrcholovej pyramídy.
Zo Štrbského Plesa
Od železničnej stanice na Štrbskom Plese sa vydáme na trasu označenú  červenou značkou po Tatranskej magistrále k Jamskému plesu  a na rázcestí odbočíme vpravo na chodník vedúci po  modrej značke, ktorý nás vyvedie na rázcestie pod Kriváňom, kde sa na modrú trasu zľava napája zelená vychádzajúca od horárne Tri studničky. Záverečný úsek vedie popod vrchol Malého Kriváňa do Daxnerovho sedla a ďalej na vrchol Kriváňa.
Okolie štítu
Na západe je Liptov, vpravo od kotliny sa rozkladajú Západné Tatry s ľahko rozpoznateľnou Bystrou. Obraz krajiny na východnej strane má úplne iný charakter – tvorí ho veľká skupina skalnatých vysokotatranských štítov. Na severe sa rozprestierajú poľské Tatry, južný horizont uzatvára masívny chrbát Nízkych Tatier, z ktorého vpravo vyčnieva Ďumbier a Chopok. Vľavo okolitú krajinu prevyšuje Kráľova hoľa s televíznym stožiarom na vrchole.
Vlajka Turkménska
thumb|Vlajka Turkménska
Vlajka Turkménska má zelený list, na ňom viac pri žrdi sa nachádza kobercový motív, vedľa neho hore je biely polmesiac a päť hviezd.
Vlajka má najzložitejší vzor zo všetkých vlajok na svete. Turkménsko je významný výrobca kobercov, preto sa kobercový motív dostal na turkménsku vlajku. Päť hviezd a päť vzorov kobercového zvislého pruhu reprezentuje päť hlavných skupín obyvateľov krajiny a päť provincií krajiny - Achal, Bałkan, Lebap, Mary a Taszauz. Zelená je farbou islamu a polmesiac je symbolom ich moslimskej viery.
Arifrón (archón)
Arifrón je v gréckej mytológii syn a následník aténskeho archonta Ferekla.
Arifrón svoj úrad archonta v Aténach prevzal po smrti svojho otca Ferekla. Antický autor Hieronym uvádza, že vládol od roku 845 pred Kr. do roku 825 pred Kr.
Po dvadsaťročnej vláde Arifróna sa jeho nástupcom stal syn Thespieus. Antickí autori nám okrem týchto informácii o jeho vláde nič bližšieho nezaznamenali. Počas jeho panovania zanikla Asýrska ríša, potom ako bol jej kráľ Sardanapalos zabitý.
Bourg (kantón)
Bourg je francúzsky kantón v obvode Blaye v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 15 obcí.
Gaudiempré
Gaudiempré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvetnicová veža
Kvetnicová veža je vrch vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Nachádza sa 700 m juhovýchodne od Gerlachovského štítu nad Velickou dolinou.
Maltóza
náhľad|Maltóza Maltóza alebo sladový cukor je disacharid, ktorý je tvorený dvomi molekulami D-glukózy spojenými α(1→4) väzbou. Vzniká zo škrobu pôsobením enzýmov v klíčiacich semenách. Získava sa napríklad z jačmeňa alebo zemiakov.
Zloženie
Je to biely kryštalický dvojitý cukor (disacharid) s molekulovým vzorcom C12H22O11. Ľahko rozpúšťa vo vode a má sladkú chuť.
Helenizácia
Helenizácia (helenizovanie) alebo pogréčtenie (pogréčťovanie) je dávanie gréckeho rázu (najmä gréckeho jazyka a kultúry) niečomu resp. podľahnutie gréckemu vplyvu (najmä kultúre či jazyku). Termínom sa môže myslieť až definitívna asimilácia rôznych národov do gréckej kultúry a národa.
Archaické a klasické obdobie
Po páde mykénskej kultúry sa v Grécku usadzujú ďalšie grécke kmene, ako napríklad Dóri, ktorí sa dostávajú až na Krétu a asimilujú pôvodné negrécke minojské obyvateľstvo. Dóri obsadili a helenizovali aj Dodekanézy a juhozápadnú Malú Áziu. Grécky kmeň Iónov a Aiolov sa usadil na egejských ostrovoch a v západnej Malej Ázií, kde došlo k masívnemu pogréčteniu miestneho obyvateľstva. Achájski Gréci sa zase usadili na Cypre. Severné Grécko bolo zase osídlené tzv. Epirótskymi Grékmi a gréckymi Macedóncami, ktorí sa pomiešali so susedným tráckym a ilýrskym obyvateľstvom. Niektoré severoepirské grécke kmene boli pravdepodobne potomkami pogréčtených Ilýrov. Takto sa grécky národ rozšíril do veľkého územia, čo pokračovalo aj tzv. Veľkou gréckou kolonizáciou v 8. stor. pred Kr., kedy Gréci kolonizovali Pontos a južnú Itáliu, kde tiež vstrebali pôvodné obyvateľstvo. V klasickej dobe však stále máme správy, že v niektorých horských oblastiach Grécka pretrvalo pôvodné neindoeurópske pelasgické obyvateľstvo, ktoré bolo definitívne pogréčtené v helenistickej dobe.
Bourscheid
Bourscheid je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Diekirch v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Helenizácia
Helenizmus a rímske obdobie
Po výpravách Alexandra Veľkého a následného vzniku gréckych kráľovstiev na východe sa tu usadzuje mnoho gréckych osadníkov, ktorí sa pomiešali s pôvodným obyvateľstvom, ktoré postupne prestalo používať svoje jazyky v prospech gréčtiny. Takto sa kultúrne a jazykovo úplne pogréčtili takmer všetky negrécke anatólske národy (Lýkovia, Lýdi, Kapadóčťania, Frýgovia), čím sa mnohonásobne rozšíril grécky živel. Helenizácia pokračovala aj na Balkáne, kde z Grécka úplne zmizlo pelasgické pôvodné obyvateľstvo a do gréckeho národa boli definitívne vstrebané aj národy žijúce severne od gréckej Macedónie, teda Paióni a južní Ilýri (dnešné južné Albánsko a Severné Macedónsko). Tráci síce grécku kultúru prebrali, ale uchovali si svoj jazyk a národnú identitu. Do gréckeho národa však boli vstrebaní Tráci žijúci v susedstve gréckych kolónií na juhu (dnešná Grécka Trácia a Turecká Trácia). Na Cypre sa v tejto dobe tiež asimilovali potomkovia predgréckeho obyvateľstva z doby bronzovej, ako aj potomkovia fenických kolonistov. Helenizácia sa definitívne vo východných oblastiach dovŕšila počas rímskej doby, do 1. stor. po Kr. Rimania uznali gréčtinu ako štátny jazyk východnej časti, čo len helenizácii dopomohlo. Pobrežné oblasti Sýrie a Egypta boli v tejto dobe osídlené grécky hovoriacim obyvateľstvom.
Bourscheid
Obyvateľstvo
Bourscheid má 1359 obyvateľov (2011).
Helenizácia
Byzantská doba
V ranobyzantskom období zaznamenala Byzantská ríša (štát, kde prevažoval grécky živel) straty významných území na Balkán v prospech Slovanov a na východe v prospech Arabov. Byzantská ríša sa pretransformovala z rímskej ríše na grécku ríšu, gréčtina a grécka kultúra boli oficiálnym prejavom tejto ríše. Slovania sa v 6.-8. stor. usadili takmer na celom Balkáne, obsadili aj Grécko a začali s postupnou asimiláciou pôvodného ilýrskeho, románskeho a gréckeho obyvateľstva. Zásahy byzantských vojsk však nakoniec oslobodili Grécko, ktoré aj vďaka novým gréckym kolonistom, rýchlym vojenským zásahom a vysídlením časti slovanského obyvateľstva ostalo osídlené prevažne Grékmi. Iná situácia bola v ostatných balkánskych územiach, ktoré sa pod byzantskú správu nevrátili a tak boli definitívne poslovančené. Zvyšky slovanského obyvateľstva v južnom Grécku sa postupne asimiloval. Kultúrne, prostredníctvom byzantských misií boli včlenené do gréckej kultúry aj novovzniknuté slovanské národy na Balkáne (Srbi, Bulhari), ale keďže nepatrili priamo pod byzantskú správu ku definitívnej helenizácii a strate národnej identity nemohlo dôjsť. Po definitívnej strate juhoitalských oblastí a Sicílie v 11. a 12. stor. sa začali tieto územia postupne romanizovať.
Konvergenčné kritériá
right|thumb|[[Eurobankovky a euromince]]
Helenizácia
Osmanská nadvláda
Po dobytí byzantskej ríše Turkami v roku 1453 sa postupne poturčuje celé územie dovtedy gréckej Malej Ázie (s výnimkou západnej a severnej časti a niektorým veľkým mestám). Gréci sa však stali najdôležitejším činiteľom v oblasti správy financií a obchodu Osmanskej ríše, preto zastávali aj dôležité správne štátne funkcie, napríklad aristokratické rody fanariotov v Konštantinopole. Tak sa postupne helenizujú mnohé negrécke aristokratické rody z Balkánu, ktoré, aby dosiahli významné posty sa museli prezentovať ako Gréci a komunikovať v gréčtine.
Bourscheid
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 4.85% bolo v Bourscheid nezamestanosť nižšia o 2.12 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Konvergenčné kritériá
Konvergenčné kritériá alebo hovorovo maastrichtské (konvergenčné) kritériá sú podmienky, ktoré musí členský štát EÚ splniť, aby mohol vstúpiť do eurozóny a prijať menu euro.
Mária Anna Falcká
Mária Anna Falcká môže byť:
Helenizácia
Po vzniku Gréckeho štátu
Grécka vojna za nezávislosť vypukla v roku 1821 a vyvrcholila vznikom nezávislého Gréckeho kráľovstva na juhu dnešného Grécka. V tejto dobe začala jazyková helenizácia tzv. arvanítskeho albanofónneho kresťanského obyvateľstva, žijúceho na niektorých územiach južného Grécka. Išlo o potomkov albánskych kolonistov z byzantskej doby, ktorí sa však kultúrne považovali za Grékov, ale svoj jazyk si uchovali. Po vzniku spoločnej novohelénskej identity sa však postupne vytrácalo používanie tohto jazyka. Grécky štát, ako aj Konštantinopolský patriarchát sa snažili úplne rehelenizovať oblasti dnešného severného Grécka, južného Bulharska a Macedónska, kde žilo slovanské obyvateľstvo bez určitej národnej identity. Proti tomu sa však postavil novovzniknutý cirkevný Bulharský exarchát, ktorý sa odčlenil od Konštantinopolského gréckeho patriarchátu s cieľom bulharizovať čo najviac slovanského obyvateľstva na Balkáne. Tak tu dochádzalo k stretom (aj násilným) medzi záujmami Grékov a Bulharov. Grécko a Konštantinopolský patriarchát si dokázali udržať veľkú časť slovanského obyvateľstva žijúceho na území dnešnej severnej časti gréckej Macedónie, ale aj časť Slovanov a Arumunov v dnešnom Severnom Macedónsku, ktorí sa všetci stotožnili s novogréckou identitou a gréckym štátom. V tejto dobe sa začína aj jazyková helenizácia Arumunov žijúcich v novoobsadených gréckych oblastiach Epiru a Tesálie, ktorí sa, podobne ako Arvaniti za Grékov považovali už od byzantskej doby, ale udržiavali si svoj jazyk. Snaha o cielenú jazykovú helenizáciu negréckeho ortodoxného obyvateľstva južného Balkánu bola už v 18. stor., počas tureckej nadvlády, kedy mnohí cirkevní hodnostári, ako aj známy grécky mních Kosmas Etolos hlásali týmto národom, aby prestali používať svoje jazyky v prospech gréčtiny, ktorú považovali za pravý a jediný jazyk cirkvi. Definitívnej helenizácii negréckeho obyvateľstva v Grécku prispela Grécko-Turecká výmena obyvateľov v roku 1923, kedy sa takmer 2 milióny Maloázijských Grékov usadili v Grécku, mnoho z nich v gréckej Macedónií, kde mnohí bulharsky zmýšľajúci Slovania odišli do Bulharska po Grécko-Bulharskej výmene obyvateľov. Zároveň tak po tisíckach rokov zmizol grécky živel z Malej Ázie a z Bulharska.
Konvergenčné kritériá
Konkrétne kritériá:
Helenizácia
Dnes
Po masívnej urbanizácií Grécka v druhej polovici 20. stor. sa postupne znížilo používanie negréckych jazykov, výnimku tvorí iba turecká menšina, vďaka statusu menšinového obyvateľstva a moslimského náboženstva. Zmiešanými manželstvami sa tak mnohonásobne eliminovalo používanie arumunského, slovanského a albánskeho jazyka, ktoré sa dnes používajú iba v dedinách, kde žije toto obyvateľstvo, pričom ide hlavne o starších občanov. Keďže však nejde o etnické menšiny, iba jazykové menšiny gréckeho národa, dochádza tu k dobrovoľnej helenizácii zo strany tohto obyvateľstva, ktorá sa teraz dovršuje. Helenizácia dnes pokračuje aj mimo gréckeho štátu. V Albánsku sa ku gréckej menšine hlási aj veľká časť arumunskohovoriaceho obyvateľstva, ako aj časť miestnych ortodoxných Albáncov.
Konvergenčné kritériá
Zatiaľ poslednou krajinou, ktorá tieto kritériá splnila, je Chorvátsko, ktoré prešlo na euro v roku 2023. V súčasnosti ich z krajín, ktoré euro nezaviedli, spĺňa iba Dánsko.
Helenizácia
Helenizácia toponým Grécka
V dobe d vzniku Grécka v 19. stor. do začiatku 20. stor. boli gréckou vládou helenizované aj mnohé toponymá v Grécku, ktoré boli cudzieho pôvodu (najčastejšie slovanského, albánskeho, tureckého, talianskeho a arumunského). Mnohé názvy dedín, pohorí, riek a miest bolo negréckeho pôvodu. Mnohé z dedín aj na Peloponéze mali slovanské názvy a tak boli premenované (napríklad Vostitsa na Egio, Tsimova na Aeropoli, Sitsova na Alagonia, Arachova na Karyes). Niektoré názvy, ktoré síce boli gréckeho pôvodu, ale mali iné meno ako v staroveku boli tiež spätne premenované na svoje antické pomenovanie – napr. Morias na Peloponnisos, Sinano na Megalopoli, Sklavochori (doslova otrocká dedina) na Amykles, rieky Aspropotamos (doslova biela rieka) na Achelóos a Vasilopotamos (doslova kráľovská rieka) na Evrotas a hory ako Pentadaktylos (doslova päťprstý na Taygetos). Oblasti osídlené čisto len negrécky-hovoriacim obyvateľstvom, ako severná časť gréckej Makedónie, dostali celkom nové toponymá, alebo sa helenizovali staré (mesto Vodena na antické Edessa, hora Paiko na Paikos). Niektoré novovzniknuté toponymá boli prinavrátením pôvodného starogréckeho názvu, iné, pri ktorých starogrécky ekvivalent nebol boli vymyslené nanovo a mnohé boli jednoducho prekladmi do gréčtiny, napr. slovanské toponymá selo(dedina) na grécke chorio (dedina), alebo dedina Zelenista na grécke Prasia, pričom prasia znamená po grécky zeleň, či severogrécka slovanská dedina Vlkojanevo naLykii, pričom lykii znamená v gréčtine vlci. Neboli však premenované úplne všetky negrécke toponymá, preto aj dnes existujú v grécku cudzie pomenovania, ako Arachova, Dimitsana, Zagori, Mesolongi (talianske), Nausa (latinské). Rozdiel medzi severnou časťou gréckej Makedónie a ostatným Gréckom bol ten, že tu žilo slovanské obyvateľstvo a preto miestne slovanské názvy neboli prispôsobené gréckemu jazyku, ako v ostatných gréckych častiach (napr. Peloponéz). Keďže sa v tejto severnej oblasti usadilo mnoho gréckych prisťahovalcov z Malej Ázie, bolo skutočne potreba zmeniť toponymá a prispôsobiť ich novému gréckohovoriacemu obyvateľstvu, ktoré sa usadzovalo po Grécko-bulharskej výmene obyvateľov v značne vysídlených slovanských dedinách.
Saint-Paul-de-Vern
Saint-Paul-de-Vern je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Racibor
Racibor je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Oravy, meria 4,3 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Kubínska hoľa, priamo pod hlavným hrebeňom pohoria, východne od Dvoch pňov (1 204,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 140 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na juhovýchod, potom sa prechodne stáča na juh, z pravej strany priberá prítok (1,7 km) spod Dvoch pňov (1 204,2 m n. m.) a spoločne vytvárajú vejárovitú štruktúru toku s početnými prítokmi v pramennej oblasti. Následne sa potok stáča na juhovýchod a pokračuje v Oravskej vrchovine. Pri horárni Zadný Racibor priberá pravostranný prítok zo severného svahu Sopúškov (769,9 m n. m.) a na dolnom toku, pri horárni Predný Racibor, ďalší pravostranný prítok spod kóty 759,5 m. Vzápätí sa medzi Širokou a Oravským Podzámkom vlieva v nadmorskej výške cca 497 m n. m. do Oravy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bukovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bukovce v okrese Stropkov.
Vlajkosláva
Vlajkosláva je slávnostná výzdoba, napr. lode alebo budov vlajkami. V prenesenom význame sa používa na označenie akejkoľvej slávnostnej vlajkovej výzdoby.
Richard Isadore Evans
Richard Isadore Evans (* 1922) je americký psychológ, ktorý sa zameriava hlavne na štúdium delikvencie a postojov.
Vlajkosláva
Lodná vlajkosláva
Lodná vlajkosláva sa používa na štátny sviatok, počas regaty alebo iných mimoriadnych príležitostiach. Vlajkoslávou sa ozdobujú len zakotvené lode s výnimkou slávnostnej plavby, ako exhibícia, panenská plavba alebo posledná plavba lode. Vyvesuje sa po rannom vztyčovaní vlajky o 8:00 až do západu slnka. Používajú sa pri nej vlajky medzinárodnej vlajkovej abecedy v špecifickom poradí od provy po kormu.
Luděk Sobota
Luděk Sobota (* 27. máj 1943, Praha) je český filmový a divadelný herec.
Luděk Sobota vyštudoval dopravnú priemyslovku, potom absolvoval herectvo na pražskej DAMU. Mal schopnosť hrať dobre aj charakterové roly, jeho vlastnou parketou sa stala komika, predovšetkým autorská, založená na vlastných textoch a improvizácii.
Tú nasal v kolektívnom duchu súboru Ypsilon pod vedením Jana Schmida, kde hral od roku 1968. V rokoch 1973–1990 pôsobil v pražskom divadle Semafor, kde v scénkach s Miloslavom Šimkom a Petrom Nárožným doviedol k dokonalosti typ svojho „přitroublého popletu“. Niektoré z týchto skečov boli vydané aj na gramofónových platniach firmy Panton.
V rokoch 2006 až 2008 viedol vlastné „Směšné divadlo“ (v Prahe na námestí I. P. Pavlova), kde bol hercom, režisérom i autorom a kde hrála aj jeho manželka Adriana.
Filmografia
Svoj osobitý herecký typ zúročil aj vo filmoch :
Hry
Polda (počítačová hra) od Zima Software - hlavná rola, 1998-2021
Andač (potok)
Andač je vodný tok na západnom Slovensku, preteká územím okresov Hlohovec a Nitra. Je to pravostranný prítok Radošinky, má dĺžku a je tokom V. rádu.