cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rímske kráľovstvo
Geografia
Pahorky boli samozrejme obývané dávno predtým, ako bolo možné Rím považovať za mesto; archeologické vykopávky zaraďujú prvé známky osídlenia do strednej bronzovej doby, stále osídlenie však vzniklo oveľa neskôr a datuje sa do obdobia okolo roku 1000 pred Kr. Toto obdobie sa označuje za ranú fázu latijskej kultúry. Niekoľko miestnych osád malo spoločné pohrebisko, ale inak tvorili samostatné jednotky.
Rozvoj osídlenia
Väčšie a organizovanejšie osídlenie sa objavuje až po roku 800 pred Kr. Objavujú sa väčšie pohrebiská a prvé nálezy hrobov v oblasti esquillinskej nekropole, ktorá sa v 7. a 6. storočí pred Kr. stala hlavným rímskym pohrebiskom. Takisto sa na planine pri rieke Tiber objavuje grécka keramika, ktorá dokazuje obchodné styky so vzdialenejšími gréckymi osadami a tiež je prvou známkou toho, že z tejto oblasti sa neskôr stane veľké rímske trhovisko a prístav, známe ako Forum Boarium. Neskôr tu tiež bude stáť Ara Maxima, veľký Herkulov oltár. Za jednu z prvých známok svedčiacich pre vzájomné spájanie a spoluprácu dovtedy samostatných osád sa považuje nález steny z hliny a dreva na kamennom základe na úpätí pahorku Palatino. Jej účel nie je jasný, no jej stavba na vtedajšiu dobu vyžadovala zjavne významnú organizáciu a úsilie.
Rozvíjalo sa i ďalšie budúce centrum starovekého Ríma: Kapitol. Ten sa postupne stal centrom náboženského života Rimanov. V 6. storočí pred Kr. vzniklo i čiastočné opevnenie mesta vo forme priekopy a valu, vysokého až 12 metrov. V meste žila a prosperovala bohatá elita a koncom 6. storočia pred Kr. bol Rím jedno z najväčších miest na Apeninskom polostrove.
Dejiny
Informácie o tomto období starovekého Ríma pochádzajú z archeologických vykopávok, fragmentov nápisov a podrobných popisov dejín Ríma, ktoré však vznikli o stáročia neskôr a ich spoľahlivosť je neistá.
Mesto a väčšinu jeho inštitúcii založil údajne prvý zo siedmych kráľov Ríma, Romulus. Ide takmer s istotou o mýtickú postavu, ktorá je metaforou k vysvetleniu názvu a existencie mesta. Údaje o roku, kedy k založeniu došlo, sa značne rozchádzajú; všeobecne bol za rok vzniku Ríma prijatý 753 pred Kr., ktorý udáva Marcus Terentius Varro, jeden z najväčších učencov staroveku. Ostatní šiesti rímski králi mohli byť reálne žijúcimi osobami, ale ich činy sú plné mýtov, výmyslov a dobovej propagandy.
Sedem kráľov Ríma a obdobia ich vlády podľa Varra: Titul sa nededil a každý kráľ si pravdepodobne musel svoje právo vládnuť zabezpečiť sám. Zrejme stál na čele vojsk v prípadnej vojne, dával budovať verejné stavby a chrámy, mal významnú úlohu v rámci náboženských obradov a fungoval aj ako sudca. Predpokladá sa, že v Ríme fungovala rada hláv aristokratických rodín (akýsi predchodca senátu), ktorá bola poradným orgánom kráľa a ktorá ho zrejme zo svojho stredu i vyberala. Stretávala sa v budove známej ako Curia Hostilia. Aristokrati mali podľa Rimanov blízke vzťahy s bohmi a viaceré rodiny obsadzovali významné náboženské úrady. Aristokratické rodiny sa v tomto období nezriedka medzi jednotlivými mestskými štátmi sťahovali; napríklad rodina Claudius, z ktorej o niekoľko storočí neskôr vyšiel i cisár, sa do Ríma presťahovala až v roku 500 pred Kr. potom, ako vo svojom mieste pôvodu prehrala boj o moc s iným rodom.
Mesto postupne zväčšovalo svoj vplyv podmanením si okolitých miest a ich zničením alebo premenou na lokálne poľnohospodárske centrá bez politickej, kultúrnej či náboženskej moci. Na konci 6. storočia Rím pokrýval už a žilo tu viac ako 35 000 obyvateľov. Vojny boli zrejme časté; napr. v roku 460 pred Kr. dobyl Kapitol Appius Herdonius z kmeňa Sabinov a neúspešne sa pokúsil o ovládnutie celého mesta.
Sociálna a vojenská štruktúra
Servius Tullius mesto rozdelil na štyri „tribue“; neskôr s rozširovaním rímskeho územia pribúdali ďalšie, mimomestské. Staré „kmene“ neboli zrušené, no postupne strácali svoj význam na úkor nových.
Jérémy Chardy
Jérémy Chardy (* 12. február 1987, Pau, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry Chardy vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre a 1 vo štvorhre.
Ohlasovanie
Ohlasovanie (ohlásenie, v niektorých prípadoch staršie aj ohlášanie) môže byť:
Campuac
Campuac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 460 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Babiná (prírodná pamiatka)
Babiná je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Bohunice v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2002 na rozlohe 23,6659 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Najsevernejšia enkláva teplomilných spoločenstiev vzácnych a ohrozených rastlinných a živočíšnych druhov v Bielych Karpatoch výrazne odlišných od iných vápencových lokalít bradlového pásma
Heinrich Böll
Heinrich Böll (* 21. december 1917, Kolín nad Rýnom, Nemecko – † 16. júl 1985, Kreuzau-Langenbroich) bol nemecký spisovateľ a prekladateľ. Patrí medzi najvýznamnejších spisovateľov povojnovej literatúry v Nemecku. V rokoch 1971 – 1974 bol prezidentom Medzinárodného PEN klubu. V roku 1972 mu, ako prvému nemeckému autorovi, udelili Nobelovu cenu za literatúru.
Životopis
Bol vychovávaný katolícky a v odpore k násiliu, ale neskôr sa od cirkvi a týchto teórií odvrátil. Po maturite sa vyučil za kníhkupca a študoval germanistiku a klasickú filológiu. Druhú svetovú vojnu strávil na fronte v službách Wehrmachtu a od roku 1945 v zajatí. Od roku 1951 sa venoval už len literatúre. Je aj predstaviteľom nonkonformizmu.
Veľa cestoval po Európe, zaujímavosťou je, že august 1968 strávil v Prahe. Potom boli jeho diela v Česko-Slovensku zakázané.
Bola po ňom pre jeho životné postoje pomenovaná nadácia Heinrich Böll Stiftung, organizácia prepojená s nemeckou Stranou zelených (Die Grünen).
Dielo
Jeho dielo veľmi kriticky popisuje vtedajšie Nemecko, účtuje s vojnou, militarizmom, zbrojením, mentalitou hospodárskeho zázraku, klerikalizmom, pokrytectvom, zlými vzťahmi medzi ľuďmi.
Slovenský výber z poviedok Bölla vyšiel pod názvom V údolí duniacich kopýt a iné poviedky (1966)
Oberschleißheim
Oberschleißheim je prímestská obec na sever od Mníchova. Je zároveň súčasťou väčšieho zoskupenia dedín Badersfeld, Hochmutting, Kreuzstraße, Lustheim, Mallertshofen, Mittenheim a Neuherberg.
Turistické ciele
V roku 1912 tu bolo postavené letisko, ktoré funguje podnes a na jeho pozemku je čiastočne letecké múzeum Oberschleißheim.
Bœrsch
Boersch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katedrála Notre-Dame-Immaculée
thumb|Katedrála Notre-Dame-Immaculée
Katedrála Notre-Dame-Immaculée alebo Katedrála nepoškvrnenej Matky Božej (fran.: Cathédrale Notre-Dame-Immaculée) alebo ľudovo Monacká katedrála (fran.: Cathédrale de Monaco) je katedrála v Monaku, v ktorej je pochovaných veľa vládcov a ľudí z rodu Grimaldiovcov, vrátane Grace Kellyovej a Rainiera III., ktorý zomrel v roku 2005.
Katedrála bola vysvätená v roku 1875 a stojí na mieste prvého farského kostola v Monaku postaveného v 1252, ktorý bol zasvätený svätému Mikulášovi.
Od septembra do júna spievajú počas omše o 10:00 “Les Petits Chanteurs de Monaco” (doslova Malí monackí speváci) a speváci Školy katedrálneho speváckeho zboru. Každý rok 6. decembra sa tiež koná omša, kedy sa malé deti stretajú, aby si radostne pripomenuli život svätého Mikuáša.
Metylcinnamát
Metylcinnamát je metylester kyseliny škoricovej. Je priehľadný alebo má bielu farbu, so silnou aromatickou vôňou. Prirodzene sa vyskytuje v rôznych rastlinách, v ovocí (napr. jahody), v niektorých koreniach (napr. sečuánske) a u niektorých druhov bazalky. Eucalyptus olida má najvyššiu známu koncentráciu metylcinnamátu (98%), s 2 – 6% hmotnosťou čerstvého výnosu v listoch a vetvičkách.
Metylcinnamát je používaný v priemyselných príchutiach a vôňach. Chuť je ovocná, po jahodách, vôňa je sladká, ovocná, pripomínajúca škoricu a jahody.
Je známe, že priťahuje samčekov rôznych orchideových včiel, ako je napríklad Aglae caerulea. 200px|náhľad|Kryštály metylcinnamátu získané pomocou parnej destilácie z eukalyptového oleja
Toxikológia a bezpečnosť
Mierne toxický pri požití. Orálne LD50 pre potkany je 2 610 mg/kg. Horľavý v kvapalnom stave. Pri zahriatí na teplotu rozkladu sa uvoľňuje štipľavý dym a dráždivé výpary.
Bitka o Bougainville
Bitka o Bougainville (1943-1945) bola bitka o ostrov Bougainville medzi jednotkami západných Spojencov a cisárskym Japonskom, súčasť neskorej fázy operácie Cartwheel. Snaha Spojencov získať späť ostrov spadajúci pod správu Austrálie bola až sekundárnym účelom operácie, hlavným cieľom bolo vybudovať tu vojenskú a leteckú základňu, ktorá by neutralizovala japonské letisko v Rabaule, poskytla námorníctvu a pozemným silám podporu v prenikaní do priľahlého japonského teritória a pomohla zablokovať prísun materiálu a posíl na Novú Guineu a Šalamúnove ostrovy.
Bitku zahájilo vylodenie Spojencov 1. novembra 1943 pri myse Torokina. Vzhľadom k pomeru síl neboli šance Japoncov na úspešnú obranu veľmi reálne, fakticky bitku rozhodli prvé dva dni bojov, zahŕňajúce jednak úspešné vylodenie, jednak relatívne malú, ale strategicky významnú bitku v Zátoke cisárovnej Augusty, v ktorej stroskotal pokus japonského námorníctva o útok na vyloďovací priestor.
Bitka však trvala ďalej, najmä v priestoroch tropického pralesa, ktorý pokrýval väčšinu ostrova a v ktorom našiel útočisko zvyšok japonskej posádky, odrezanej od zásobovania i posíl. Japonské námorníctvo sa ju ešte pokúšalo zásobovať pomocou tzv. Tokijských expresov, avšak túto taktiku opustilo po rozbití posledného z nich v bitke pri myse svätého Juraja. Japonské sily na ostrove kapitulovali 21. augusta 1945.
3477 Kazbegi
3477 Kazbegi je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil R. M. West 19. mája 1979.
Prvá dáma Spojených štátov
thumb|Šesť prvých dám USA vo Washingtone v roku 1994 (zľava): [[Nancy Reaganová, Lady Bird Johnsonová, Hillary Clintonová, Rosalynn Carterová, Betty Fordová, a Barbara Bushová]] Prvá dáma Spojených štátov je neoficiálne označenie manželky prezidenta Spojených štátov amerických, ktorá spoločne s ich deťmi tvorí prvá rodina Spojených štátov. Pokiaľ prezident manželku nemá, úlohu prvej dámy plní žena z rodinného kruhu prezidenta. Dosiaľ jediným slobodným prezident Spojených štátov bol James Buchanan (18571861), kedy mu rolu prvej dámy plnila jeho neter Harriet Laneová.
V roku 1789 po voľbe prvého amerického prezidenta Georgea Washingtona sa Kongres Spojených štátov uzniesol pre oficiálne titulovanie prezidenta a jeho manželky na „Mr. President and Mrs. Washington“ (pán prezident a pani Washingtonová). Tento spôsob sa potom používal aj v revolučnom Francúzsku, považovalo sa za vzorové a dodnes zostáva platným oslovením prezidenta a jeho manželky.
Fyzikálna jednotka
thumb|right|Pôvodný úrad váh a mier v [[Seven Sisters (Londýn)|Seven Sisters v Londýne]] Fyzikálna jednotka je definovaná veľkosť fyzikálnej veličiny, určená a prijatá konvenciou a/alebo zákonom, ktorá sa používa ako štandard pre meranie danej fyzikálnej veličiny. Každá iná hodnota danej fyzikálnej veličiny sa dá vyjadriť ako jednoduchý násobok fyzikálnej jednotky.
Napríklad dĺžka je fyzikálna veličina. Meter je jednotkou dĺžky, ktorá predstavuje určitú predurčenú dĺžku. Ak sa povie 10 metrov, v skutočnosti sa myslí 10-násobok predurčenej dĺžky zvanej meter.
Prvá dáma Spojených štátov
V sedemdesiatych rokoch 19. storočia sa používalo oslovenie „First Lady of the Land“ (prvá dáma zeme), prvou takto titulovanou prezidentovou manželkou bola Lucy Webb Hayesová, manželka prezidenta Rutherforda B. Hayesa. V nasledujúcich rokoch sa toto oslovenie dostalo aj do konverzačných slovníkov a začalo sa všeobecne presadzovať. V angličtine písanie veľkými písmenami titulu prepožičiava „úradný“ charakter. Do prvej tretiny 20. storočia boli titulom „First Ladies“ v USA oslovované všetky slávne a významné ženy, medzi ktoré samozrejme patrila i prezidentova manželka. Časom sa tento titul obmedzil len pre prezidentovu manželku, lebo narastal význam inštitúcie prvej dámy až do súčasnej významnej pomocnej inštitúcie prezidentského úradu.
Fyzikálna jednotka
Definícia, prijatie a praktické používanie fyzikálnych jednotiek zohráva v ľudskom poznaní kritickú úlohu. Bežne sa používali rozličné systémy jednotiek. V súčasnosti sa používa celosvetový štandard, Medzinárodná sústava jednotiek (SI), moderná forma metrického systému.
V obchode váhy a miery zvyčajne podliehajú vládnej regulácii, aby sa zaistila spravodlivosť a transparentnosť. Medzinárodný úrad pre miery a váhy (BIPM; z francúzskeho Bureau international des poids et mesures) zaisťuje celosvetovú jednotnosť fyzikálnych jednotiek. Veda, ktorá vyvíja národne a medzinárodne prijímané jednotky váh a mier, sa nazýva metrológia.
Prvá dáma Spojených štátov
Zoznam prvých dám USA
''V tomto zozname sú uvedené prvé dámy Spojených štátov amerických :
Fyzikálna jednotka
Vo fyzike a metrológii sú fyzikálne jednotky štandardom pre meranie fyzikálnych veličín. Reprodukovateľnosť a porovnateľnosť výsledkov experimentov je pre vedecké metódy kľúčová, čo práve štandardný systém fyzikálnych jednotiek uľahčuje. Vedecké systémy fyzikálnych jednotiek sú upresnením starého konceptu váh a mier, pôvodne vyvíjaného pre komerčné účely.
Veda, medicína a inžinierstvo často používajú väčšie alebo menšie jednotky ako tie používané v bežnom živote. Správny výber jednotiek môže vedcom pomôcť pri riešení konkrétnych problémov.
Prvá dáma Spojených štátov
Poznámky
<references group="pozn." />
Fyzikálna jednotka
V spoločenských vedách neexistujú žiadne štandardizované jednotky. Teóriu a prax meraní študuje psychometria.
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Kostol Zvestovania Pána a kláštor menších bratov františkánov (ľudovo Františkánsky kostol) je pôvodne gotický, neskôr slohovo upravovaný súbor sakrálnych stavieb v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto. Kostol je historicky najstaršou, dodnes zachovanou sakrálnou stavbou v hlavnom meste Slovenska. Okrem svojej architektúry si pozornosť zasluhuje aj ako miesto, ku ktorému sa viaže niekoľko významných historických udalostí.
Fyzikálna jednotka
História
Fyzikálna jednotka je štandardizované množstvo fyzikálnej vlastnosti používaná na vyjadrenie konkrétneho množstva danej vlastnosti. Fyzikálne jednotky patria medzi najranejšie ľuďmi vynájdené „nástroje“. Primitívne spoločnosti potrebovali základné jednotky pri mnohých činnostiach, ako boli napr. stavby príbytkov vhodnej veľkosti a tvaru, šitie oblečenia alebo výmenný obchod s potravinami a materiálmi.
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Stavebné dejiny kostola
Stavebné dejiny kostola s priľahlým kláštorom začali v hlbokom stredoveku. Prvou zo stavieb v dnešnom komplexe bola budova kláštora. V roku 1209 pápež Inocent III. schválil regule nového cirkevného rádu - františkánov. Nasledovníci svätého Františka veľmi rýchlo rozširovali svoju pôsobnosť v mnohých krajinch vtedajšej Európy, Uhorsko nevynímajúc. Už onedlho po založení rehole sa jej príslušníci usadili v Trnave, Nitre, Košicich ako aj v Prešporku. Na severnom okraji vtedajšieho mesta okolo roku 1220 začali s výstavbou kláštornej budovy. Stavba sa pretiahla až do konca 13. storočia.
Až v druhej polovici 13. storočia sa pristúpilo k výstavbe samotného kostola. Za jeho zakladateľa je považovaný uhorský kráľ Ladislav IV. Kumánsky, ktorý ho prikázal postaviť na pamiatku víťazstva nad českým kráľom Přemyslom Otakarom II. v bitke na Moravskom poli v roku 1278. Kostol začali stavať v románsko-gotickom slohu a posvätili ho s veľkou slávou 24. marca 1297 v prítomnosti Ladislavovho nástupcu Ondreja III., ostrihomského arcibiskupa a širokého zástupu prešporských obyvateľov.
Fyzikálna jednotka
História
V Magna charta z roku 1215 s pečaťou kráľa Jána, predloženou barónmi Anglicka, kráľ súhlasil v stati 35: “V celom kráľovstve by mala platiť jedna miera pre víno, pivo a kukuricu - konkrétne „London quart“ (orig.; štvrtina galónu), a jedna šírka pre oblečenie, menovite dva lakte pod okraj…“ Magna charta položila základy slobody zakotvené v anglickom a čiastočne aj americkom práve.
Mnoho systémov bolo založených na použití častí tela a prírodných pomôcok. Naše súčasné znalosti o prvých váhach a mierach pochádzajú z rozličných zdrojov.
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Stavebné dejiny kostola
O vznku kostola sa dozvedáme z historických záznamov, z ktorých jedným je spis Pozsony régészeti műemlékei uhorského kňaza a pedagóga Flórisa Rómera, prešporského rodáka, z roku 1865, pojednávajúci o niektorých historických pamiatkach vtedajšej Bratislavy:
Fyzikálna jednotka
Tradičné systémy
náhľad|Toto prevedenie [[Vitruviánsky muž|Vitruviánskeho muža vytvorené Leonardom da Vinci, zobrazuje 9 historických jednotiek: yard, piaď, lakeť, flámsky lakeť, anglický lakeť, francúzsky lakeť, siahu, dlaň a stopu. Vitruviánsky muž bol nakreslený v skutočnej mierke, jednotky sú zobrazené s ich historickými pomermi.]] Pred súčasným metrickým sa používalo mnoho rozličných systémov. Často boli založené na rozmeroch ľudského tela, zodpovedajúc proporciám podľa popisu Marca Vitruvia Pollia. Jednotky sa preto líšili nielen geograficky, ale dokonca aj medzi osobami.
Metrické systémy
Od prijatia originálneho metrického systému v roku 1791 vo Francúzsku sa vyvinulo množstvo metrických systémov jednotiek. Súčasný štandardizovaný medzinárodný metrický systém je Medzinárodná sústava jednotiek. Dôležitá vlastnosť moderného systému je štandardizácia. Každá jednotka má univerzálne uznávanú veľkosť.
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Stavebné dejiny kostola
V nasledujúcich storočiach objekty prešli viacerými slohovými úpravami, z ktorých najvýraznejšie boli baroková a klasicistická.
V rokoch 1580 a 1586 zasiahli mesto zemetrasenia, ktorí okrem iných budov poškodili aj františkánsky kláštor a kostol. V lodi kostola sa dokonca zrútila klenba. Trvalo vyše tridsať rokov, kým kostol zastrešili novou, už renesančnou klenbou. V takejto podobe vydržala nasledujúce storočie, kedy ju nahradila súčasná, baroková.
Fyzikálna jednotka
Prírodné systémy
Zatiaľ čo predchádzajúce systémy jednotiek sú založené na zvolených hodnotách prijatých ako štandardy, niektoré fyzikálne jednotky sa vo vede vyskytujú prirodzene ako základné prírodné konštanty. Systémy jednotiek založené na týchto jednotkách sa označujú ako prírodné jednotky, alebo prirodzená sústava jednotiek. Podobne ako prírodné jednotky sú atómové jednotky vhodný systém jednotiek na použitie v jadrovej fyzike.
Možno sa stretnúť s veľkým počtom netradičných a neštandardných jednotiek napr. Hmotnosť Slnka alebo Megatona (1 000 000 ton TNT).
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Stavebné dejiny kostola
Z pôvodne gotického kostola zostalo dnes iba presbytérium a časť obvodových múrov hlavnej lode.
Fyzikálna jednotka
Právna kontrola váh a mier
Na zníženie výskytu podvodov má mnoho štátov štandardné definície mier a váh zakotvené v zákonoch.
Nozomi
Nozomi bola japonská kozmická sonda na výskum Marsu. Jej meno znamená v preklade „nádej“, a bola prvým pokusom iného štátu než je Sovietsky zväz/Rusko a USA o dosiahnutie Marsu. Podľa plánu mala skúmať Mars z výstrednej obežnej dráhy po dobu tri až päť rokov. Stredobodom štúdia malo byť správanie sa vysokej atmosféry Marsu pod vplyvom slnečného vetra.
Fyzikálna jednotka
Základné a odvodené jednotky
Rôzne systémy jednotiek sú založené na rôznych voľbách súborov základných jednotiek. Najpoužívanejší systém jednotiek je Medzinárodná sústava jednotiek SI. SI obsahuje 7 základných jednotiek. Všetky odvodené jednotky sa dajú odvodiť od týchto základných jednotiek.
Pre väčšinu veličín sú jednotky potrebné na vyjadrenie hodnôt veličiny. Napríklad doprava na čiastočné vzdialenosti bez použitia nejakého druhu jednotky je nemožná, pretože dĺžku nemožno popísať bez referencie, ktorá dá danej hodnote význam.
Všetky veličiny však nevyžadujú vlastné jednotky. Použitím fyzikálnych zákonov možno veľkosť jednotky jednej veličiny vyjadriť kombináciou jednotiek iných veličín. Vďaka tomu je potrebných len málo jednotiek. Tieto jednotky sa označujú ako základné. Ostatné jednotky sú odvodené. Ktoré jednotky sa považujú za základné je vecou voľby.
Jednotky ako rozmery
Každá hodnota fyzikálnej veličiny je vyjadrená pomerom k jednotke danej veličiny. Napríklad, hodnota fyzikálnej veličiny Z je vyjadrená ako súčin jednotky Z a číselnej zložky:
Znak násobenia je zvyčajne vynechaný, tak ako je vynechaný medzi premennými vo vedeckom zápise vzorcov. Vo vzorci možno jednotku Z považovať za špecifickú veľkosť konkrétneho druhu fyzikálnej dimenzie.
Jednotky možno sčítať a odčítať jedine ak sú rovnakého typu; jednotky však možno násobiť a deliť, ako vysvetlil George Gamow.
Treba rozlišovať medzi jednotkami a štandardami. Jednotka je daná svojou definíciou a je nezávislá od fyzikálnych podmienok ako je teplota. Napriek tomu štandard je realizácia jednotky a predstavuje danú jednotku iba za určitých fyzikálnych podmienok. Napríklad meter je jednotka, zatiaľ čo kovový pás bude dlhý jeden meter iba pri určitej teplote.
Vyjadrenie fyzikálnej hodnoty pomocou iných jednotiek
Začneme s
Alebo, čo je matematicky rovnaká vec, vynásobíme Z jednotkou, produkt je stále Z:
Napríklad, máme vyjadrenie fyzikálnej hodnoty Z použitím jednotky stopa za sekundu ([Z]_i) a chceme použiť jednotku míle za hodinu ([Z]_j):
Alebo príklad s použitím metrického systému: hodnota spotreby je v jednotkách litrov na 100 kilometrov a chceme ju v mikrolitroch na meter:
Reálne dôsledky
Jedným z príkladov dôležitosti jednoty jednotiek je zlyhanie programu NASA Mars Climate Orbiter, ktorý bol namiesto vstupu na obežnú dráhu Marsu náhodne zničený pri nehode v septembri 1999. Príčinou boli nezhody v komunikácii o hodnotách fyzikálnych jednotiek: rozličné programy používali rozdielne jednotky. Obrovské množstvo úsilia, času a peňazí tak prišlo nazmar.
15. apríla 1999 sa pre zmätočné inštrukcie zrútil nákladný let Korean Air z Šanghaja do Soulu – boli v metroch a výškomer bol v stopách. Posádka a 5 ľudí na zemi zahynulo, 37 bolo zranených.
V roku 1983 Boeingu 767 (známemu ako Gimli Glider) došlo palivo uprostred letu v dôsledku dvoch chýb v zásobovaní palivom.
Právne
US - Authorized tables
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Architektúra stavieb
vľavo|náhľad|Hlavný oltár kostola s oltárnym obrazom-sklomaľbou s motívom Zvestovania Panny MárieKostol Zvestovania Pána je trojloďová stavba s predstavaným polygonálnym presbytériom a vstavanou polygonálnou vežou zakončenou ihlancovitou strechou. Z hmoty kostola vystupujú dve bočné kaplnky, pristavané k severnému múru kostola. Pôdorysne zachováva typickú stredovekú západo-východnú orientáciu sakrálnych stavieb.
Priečelie upravil v barokovom slohu v rokoch 1745 - 1746 staviteľ Lucca de Schramm. Od prešporského sochára Jozefa Sartoryho pochádza kamenná skulptúra Panny Márie Immaculaty, s dvojicou anjelov, umiestnená na rímse nad portálom. K soche Panny Márie sa viaže aj nápis v kamennej kartuši nad vchodom: VIRGINI DEI PARAE SACRUM (Panenská svätá Božia rodička).
Pred priečelím stojí kovaný, bohato ornamentálne zdobený železný kríž bez korpusu na mohutnom kamennom podstavci. Na čelnej ploche podstavca pod zvlneným segmentovým štítom je zahĺbená plocha využitá ako nápisová tabuľa. Nápis je horizontálne rozdelený na dva odstavce. Toto umelecko-remeselné dielo kováča Ľudovíta Martona je prenesené pravdepodobne z Ondrejského cintorína; vzhľadom na symboliku múz na ňom môže ísť o bývalý náhrobok umelca.
Dvojposchodová stavba kláštora v súčasnom klasicistickom slohu je výsledkom prestavby z roku 1860. Svojím priečelím sa doširoka otvára do južnej časti Františkánskeho námestia. Pôvodný kláštor z 13. storočia postupne rozširovali prístavbami. V roku 1439 začali stavať nový gotický kláštor s krížovou chodbou okolo štvorhranného dvora. Pri kláštornej budove pribudla aj nemocnica.
Pôvodne obdĺžnikový tvar záhrady s výmerou 1870 m2 bol zmenšený takmer o šestinu, lebo mnísi v záujme rozšírenia prístupovej cesty uvoľnili mestu 96 štvorcových siah svojej záhrady. V roku 1708 zaviedli vodovod nielen do kláštorných objektov, ale aj do veľkej záhrady, kde bola fontána, a tiež do vnútornej záhrady - rajského dvora. J. M. Korabinský vo svojom diele uvádza, že Rajskému dvoru františkánskeho kláštora dominuje asi 180 rokov stará lipa. Na východnom krídle kláštora sú slnečné hodny s Dávidom hrajúcim na harfe. Existenciu studne v tomto priestore potvrdil aj archeologický prieskum. Matej Bel v roku 1735 medzi výhody františkánskeho kláštora počíta nevyčerpateľnú studňu, a to pre zdravú vodu, pravdepodobne najlepšiu v celom meste. "
Šesťboká gotická veža bola ku južnej strane lode pristavaná v rokoch 1410 až 1420. Až do roku 1897 stála v pôvodnej podobe. V uvedenom roku bola však zistená jej statická narušenosť čo malo za následok demontáž jej vrchnej časti, ktorá odvtedy plní okrasnú funkciu ojedinelého záhradného altánku v petržalskom Sade Janka Kráľa. Dnes kostolnú vežu miesto chýbajúcej časti nahrádza jej verná neogotická kópia.
Interiér kostola
náhľad|[[Svätý Reparát (lat. Reparatus), diakon a mučeník. Relikvia svätca žijúceho v 4. storočí]]Interiérové vybavenie kostola je pomerne bohaté; slohovo je najviac zastúpený barok, ktorý v prvej polovici 18. storočia nahradil vybavenie v starších slohových štýloch. Dominantou svätyne, výškovo oddelenej od hlavnej lode, je hlavný oltár - murovaná stĺpová architektúra z rokov 1720 - 1730. Oltárny obraz tvorí maľba na skle s motívom Zvestovania Panny Márie z konca 19. storočia. Oltár dopĺňajú sochy prvého uhorského kráľa svätého Štefana a jeho syna svätého Imricha.
Interiérové vybavenie kostola predstavuje šesť bočných oltárov, rokoková kazateľnica a relikviár s pozostatkami svätého Reparáta.
Ľavá (severná) chrámová loď obsahuje bočné oltáre Narodenia Pána a Piety (Sedembolestnej Panny Márie). Ikonografický program oboch oltárov sa viaže na udalosti vymedzujúce život Ježiša Krista - narodenie a ukrižovanie. Oltár Piety miesto oltárneho obrazu obsahuje pieskovcovú plastiku Piety z roku 1400. Patrí k najkrajším zachovaným skulptúram tohto typu z obdobia tzv. krásneho slohu. Oltár dopĺňajú sošky smútiacich anjelov.
Po stranách triumfálneho oblúka stoja dva bočné oltáre zasvätené františkánskym svätým - vľavo svätého Františka z Assisi, vpravo svätého Antona Padovského. Oltáre s rovnakými stĺpovými architektúrami pochádzajú z prvej tretiny 18. storočia.
Cenným historickým artefaktom je rokoková kazateľnica z roku 1756. Rečnisko je ozdobené reliéfmi s motívmi stigmatizácie svätého Františka, kázne svätého Františka vtákom a Mojžišovej kázne Židom.
Východisková podmienka
Východisková podmienka, tiež počiatočná podmienka alebo východisková situácia sú logické premisy vedeckého objasňovania (osobitne deduktívnonomologického druhu) opisujúce napr. stavy, udalosti, skutočnosti atď., ktoré sú určované v kauzálnej analýze a pri adekvátnom objasňovaní zodpovedajú príčinám veci, ktorej sú východiskovou podmienkou (situáciou).
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Interiér kostola
V závere pravej lode je vo výklenku umiestnený umelecky vypracovaný relikviár obsahujúci telo diakona a mučeníka zo 4. storočia svätého Reparáta. Do Prešporku sa relikvia dostala v roku 1769 na žiadosť františkánskeho provinciála Eugena Kósu.
Kaplnky
náhľad|Soška Čiernej Madony s Ježiškom v rovnomennej kaplnkeNeveľká kaplnka Panny Márie Loretánskej (tiež kaplnka Čiernej Madony) z roku 1708 je baroková architektúra pristavaná k severnej lodi kostola, ktorá v zjednodušenej forme napodobňuje mariánsku kaplnku (tzv. Svätú chyžu) renesančného architekta Bramanteho z roku 1509 v talianskom meste Loreto. Jej zakladateľom bol uhorský palatín, knieža Pavol Esterházy na popud vtedajšieho rádového gvardiána Jána Sebachera. Základný kameň kaplnky položili 20. mája 1708 a čiastočne dokončená bola už na sviatok patróna rehole 4. októbra 1708, keď ju posvätil ostrihomský arcibiskup Christian August Saský. Stavebné práce však pokračovali aj ďalej. Dostavaná bola pravdepodobne koncom roku 1709, pretože ostrihomský arcibiskup 25. januára 1710 v kaplnke celebroval slávnostnú omšu za prítomnosti Pavla Esterházyho a mnohých šľachticov, účastníkov snemovného zasadnutia.
Tartak (Čečeľnycký rajón)
Tartak je dedina (село) na Ukrajine v Čečeľnyckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 2064 obyvateľov.
Mertrud
Mertrud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Kaplnky
Donátora kaplnky pripomína kolorovaný rodový erb umiestnený na vonkajšej západnej fasáde. Súčasťou kaplnky bola aj krypta určená na pochovávanie donátorov.
Mertrud
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostol Zvestovania Pána (Bratislava)
Kaplnky
vľavo|náhľad|Záver kaplnky svätého Jána EvanjelistuHistoricky i architektonicky najvýznamnejšou z kaplniek Kostola Zvestovania Pána je kaplnka svätého Jána Evanjelistu. Kaplnku v gotickom slohu pristavali k severnej stene kostola medzi rokmi 1360 - 1380 na mieste pôvodnej stavby z konca 13. storočia. Ide o dvojpodlažnú, pôvodne pohrebnú kaplnku, ktorá svojim architektonickým stvárnením patrí k najkrajším sakrálnym stavbám v celoslovenskom meradle. Motív rebrovej klenby, dekoratívnych panelov a vysunutých svorníkov, ktoré použili pri stavbe, predstavujú veľmi rané uplatnenie konštrukčných a výtvarných detailov, patriacich k vrcholom gotickej sakrálnej architektúry na Slovensku. Predpokladá sa, že jej inšpiračným zdrojom bola kráľovská pohrebná kaplnka Saint-Chapelle v Paríži, ktorej typ bol svojho času veľmi obľúbeným a rozšíreným po celej západnej Európe. Za jej zakladateľa sa považuje Jakub II., vnuk richtára Jakuba I.
Interiér kaplnky obnovovali v roku 1501, potom v roku 1831 a po druhej svetovej vojne. Počas poslednej rekonštrukcie sem umiestnili kamenný oltárny stôl s reliéfmi štyroch evanjelistov v strede s reliéfom Panny Márie. Výzdobu kaplnky dotvárajú sochy svätcov uctievaných vo františkánskej reholi, umiestnené na kamenných konzolách pod baldachýnmi medzi oknami: svätého Františka, svätého Ľudovíta, svätého Antona Padovského, svätej Alžbety a svätej Kláry. V kaplnke je na severnej stene umiestnený pôvodný kamenný erb palatína Pavla Esterházyho.
Poslednou z chrámových kaplniek je kaplnka svätej Rozálie (pôvodne svätého Šebestiána) v južnej časti kostola. Stĺpový hlavný oltár s motívom svätej Rozálie, dielo známeho sochára Johanna A. Messerschmidta, je po bokoch doplnený skulptúrami svätého Šebestiána a svätého Rochusa. V nikách vedľa oltára sú umiestnené sochy uhorských kráľov - svätého Štefana a svätého Ladislava. Interiérové vybavenie dopĺňa dvojica bočných oltárov - vľavo oltár svätého Jána Nepomuckého a vpravo oltár Vir Dolorum (Muž Bolesti) z roku 1670. Oltár dal postaviť barón Imrich Czobor. Významnou umelecko-historickou pamiatkou je mramorová votívna doska nitrianskeho biskupa Štefan III. Fejerkövyho v roku 1589 osadená do múru pred vchodom do kaplnky.
Historické udalosti spojené s kostolom
Kostol Zvestovania Pána je významný i z historického pohľadu. Jeho existencia sa spája s viacerými dôležitými udalosťami; jednou z nich bola dokonca voľba nového uhorského panovníka.
Priestory kláštora sa využívali aj na dôležité rokovania. V roku 1530 tu volili prešporského richtára a mestskú radu. 17. decembra 1526 tu uhorské stavy zvolili za nového panovníka Ferdinanda I. Habsburského. V roku 1578 sa tu zišli mešťania - vzbúrenci proti neprávostiam magistrátu, v roku 1601 zasadal v kláštore dokonca uhorský snem.
Nozomi
Do kozmu ju vyniesla štvorstupňová nosná raketa M-5 4. júla 1998. Na rozdiel od predošlých sond, ktoré z parkovacej orbity Zeme zamierili rovno k Marsu, Nozomi dvakrát letela k Mesiacu a späť k Zemi, aby zvýšila svoju rýchlosť. Po skončení manévrovania však nedosiahla plánovaný kurz a preto nemohla Mars dostihnúť v roku 1999, ako bolo naplánované, ale musela k nemu letieť po takzvanej núdzovej dráhe s príletom až koncom roka 2003. Tým však problémy nekončili. Nozomi zlyhal hlavný komunikačný systém, vyskytli sa poruchy v systéme zásobovania elektrickou energiou a dokonca hrozila zrážka sondy s Marsom. Viaceré poruchy spôsobili silné slnečné erupcie v roku 2002. Nozomi sa napokon s planétou nezrazila a minula ju vo vzdialenosti 894 km, ale v tom čase už riadiace stredisko Sagamihara Spacecraft Operations Center nemalo so sondou spojenie. Zostala teda obiehať Slnko ako ďalšia z neúspešných sond poslaných k Marsu pred ňou.
Tokijský expres
thumb|Japonskí vojaci sa naloďujú na torpédoborec Tokijského expresu v roku 1942 Tokijský expres bola taktika používaná Japoncami počas druhej svetovej vojny v Pacifiku. Išlo o nasadenie rýchlych bojových lodí, väčšinou torpédoborcov, na dopravu osôb a nákladu. Meno získala kvôli pravidelnosti zásobovacích misií. Sami Japonci ju nazývali krysie transporty (鼠輸送 nezumi jusó), lebo sa konali v noci.
Bola používaná pri Šalamúnových ostrovoch a Novej Guinei, pretože tu mali spojenci prevahu vo vzdušnom priestore a štandardné pomalé konvoje mali kvôli náletom vysoké straty. Tokijské expresy mali za úlohu za tmy priplávať, vylodiť osoby a zásoby a pred svitaním odplávať do bezpečnej vzdialenosti.
Prvý Tokijský Express priplával 18. augusta 1942 ku Guadalcanalu pod velením kontraadmirála Raizó Tanaku. Posledný veľký Tokijský Express bol úplne zničený 25. novembra 1943 v bitke pri myse svätého Juraja.
Šumavská subprovincie
Šumavská subprovincie alebo (po slovensky) Šumavská subprovincia (staršie: Šumavská soustava resp. po slovensky Šumavská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v juhozápadných Čechách, severovýchodnom Bavorsku a v severnom Rakúsku.
Okrem najvyšších partií Šumavy zahŕňa aj rozsiahle vrchoviny v podhorí. Najvyšším bodom je vysoký Großer Arber (Veľký javor) v bavorskej časti Šumavy, v Česku je to Plechý s
Členenie
Šumavská subprovincie sa delí na 2 oblasti (staršie podsústavy) a 7 celkov:
18. február
Narodenia
thumb|upright|[[Miloš Forman (* 1932)]] thumb|upright|[[Yoko Ono (* 1933)]] thumb|upright|[[Cybill Shepherd (* 1950)]] thumb|upright|[[John Travolta (* 1954)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Martin Luther († 1546)]] thumb|upright|[[Robert Oppenheimer († 1967)]]
Virieu-le-Grand
Virieu-le-Grand môže byť:
Autonómia (štátoprávne usporiadania)
thumb|Štáty s minimálne jednou územnou jednotkou, ktorá je ústavou označená ako "autonómia"
Autonómia (z gr. αὐτόνομος – autonomos – doslova: majúci vlastné zákony ) je (podľa ÚGKK SR) ústavou zaručené právo určitej územnej jednotky riešiť samostatné otázky osobitého záujmu v rámci väčšieho celku podľa vlastných noriem a prostredníctvom vlastných orgánov. Územie, ktoré má autonómiu sa volá autonómne územie.
Príklady územných jednotiek majúcich v názve slovo autonómny sú :
Siločiara
Siločiary alebo vektorové čiary či silokrivky silového poľa sú myslené čiary (krivky), ktoré určujú smer silového pôsobenia v jednotlivých bodoch priestoru. Inak povedané siločiary sú krivky vo vektorovom poli nakreslené tak, že ich teoretické dotyčnice v každom bode sú zhodné s smerom vektora veličiny poľa v danom bode.
Siločiara je krivka, ku ktorej je v každom jej bode vektor intenzity daného poľa jej dotyčnicou. Siločiara je orientovaná krivka, pričom orientácia zodpovedá orientácii intenzity daného poľa. Siločiary sú kolmé k ekvipotenciálnym plochám (sú to normály ekvipotenciálnych plôch).
Najznámejšie sú magnetické siločiary, ktoré sa nakreslia „samy“ v okolí magnetu pomocou železných pilín. Poskytujú názorný obraz rozdelenia silového poľa v priestore (jeho smeru aj veľkosti). Hoci sú siločiary dvojrozmerné, v skutočnosti je pole, ktoré znázorňujú, priestorové.
Použitie
Siločiary sa používajú na grafické znázornenie priebehu silového poľa. Nejčastejšie sa používajú pre zobrazenie elektrického, magnetického resp. gravitačného poľa. Siločiary elektrického poľa sú myslené čiary ktorými znázorňujeme silové pôsobenie elektrického poľa na kladne nabitú časticu v rôznych bodoch poľa.
Canet-de-Salars
Canet-de-Salars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 416 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3376 Armandhammer
3376 Armandhammer je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 21. októbra 1982.
Conan a svätyňa démonov
Conan a svätyňa démonov je dielo od Ďura Červenáka.
Hmota (fyzika)
Hmota (staršie pomenovanie matéria) je vo fyzike : Vysvetlenie pojmov látka a pole je uvedené nižšie. Pri definícii a) aj b) sa niekedy z pojmu hmota vylučuje antihmota (=antilátka) a/alebo tmavá hmota. Fyzikálny pojem hmoty je historicky úzko spätý s pojmom hmoty vo filozofii. Ak nie je uvedené inak, v nižšie uvedenom texte tohto článku je použitá definícia a).
Conan a svätyňa démonov
Conan prechádzal mestom Hyrth v Brythunii a bol pod vplyvom alkoholu zatknutý v miestnom pohostinstve. V miestnom meste bujnel zločin a kat robil nadčasy takže aj jeho čakala poprava. Ako ho čakala poprava, postretlo ho šťastie – miestnemu vládcovi niekto uniesol dcéru a preto ho najal aby ju našiel. Tak Conan zistil že sa za tým skrývajú prisluhovači boha smrti Gor-Thyra. Conana čaká ťažký boj.
Hmota (fyzika)
Hmota ako materiál a pod.
Vo význame látka sa slovo hmota používa nielen podľa vyššie uvedenej definície b), ale aj v oblasti praktickej techniky. V takom prípade sa však myslí látka v úzko technickom ponímaní - t.j. materiál a pod. (napr. v spojeniach náterová hmota, stavebná hmota) a takéto použitie slova hmota sa často považuje za nesprávne. V podobnom význame (ako materiál, látka, masa a pod.) sa výraz hmota používa v istých ustálených spojeniach v rôznych oblastiach prírodných vied (napr. vzduchová hmota, medzibunková hmota, živá hmota)  . Hmota v tomto zmysle každopádne nie je predmetom tohto článku.
Terminológia v angličtine
V strednej Európe tradične prevažuje vyššie uvedená definícia a), ale v posledných desaťročiach je už veľmi rozšírená definícia b), s ktorou sa už dávnejšie možno stretnúť najmä v anglických textoch. Konkrétne:
V angličtine sa slovo matter (teda hmota) obyčajne chápe ako to, čo v slovenčine tradične označujeme ako látka (t.j. myslí sa hmota podľa definície b)). Vznikajú tak niekedy aj nedorozumenia pri prekladoch (napr. "dark matter" sa prekladá ako tmavá hmota, ale slovo hmota sa tu chápe podľa definície b), čiže v tradičnej stredoeurópskej terminológii ide presnejšie len o tmavú látku).
Pole sa v angličtine dnes obyčajne označuje náhradnými výrazmi, a to najmä radiation (t.j. žiarenie) alebo force (carriers) (t.j. sila alebo nosiče sily) alebo energy (t.j. energia).
Spoločný termín pre látku a pole sa v angličtine obyčajne nevyskytuje.
Vzťah k energii
Podľa všeobecnej teórie relativity nie je žiadny rozdiel medzi hmotou a energiou, pretože hmota sa môže zmeniť na energiu a naopak.
Polypoites (syn Apolóna)
Polypoites alebo Polypoités ( – Polypoites/iný prepis: Polypoités) je v gréckej mytológii syn boha Apolóna a jeho milenky Fthie. Keď élidský kráľ Aitólos v Lykosúrii počas pohrebných hier, ktoré sa konali na počesť úmrtia Azana, svojím vozom neúmyselne usmrtil Apida, syna Iasóna, musel sa vzdať trónu. Na kráľovský trón po ňom zasadol Éleios, syn jeho sestry Eurykydy a Aitólos svoju krajinu opustil.
Jeho cesta ho potom priviedla do Kourétidy, krajiny, ktorá ležala pri Korintskom zálive. Aitólos tam zákerne zabil svojich hostiteľov Dóra, Laodoka a Polypoita, synov boha Apolóna a Fthie, krajiny sa zmocnil a nazval ju po sebe Aitóliou.
Hmota (fyzika)
Vznik hmoty
Pri veľkom tresku sa uvoľnili veľké množstvá energie a vznikol expandujúci štvorrozmerný časopriestor. Vďaka týmto obrovským množstvám energie vznikli veľké množstvá tesne na seba natlačených elementárnych častíc.
V takzvanej hadrónovej ére medzi 10−32 a 10−4 sekundami po veľkom tresku vznikli prvé stabilné protóny a neutróny. V leptónovej ére (čas potom až po 1 sekundu po veľkom tresku) vznikli prvé stabilné elektróny. Až do tejto éry sa hmota a antihmota navzájom ničili. Napokon zostala hmota.
V nasledujúcich érach žiarenia vznikli izotopy vodíka protium, deutérium a trícium. Milión rokov po veľkom tresku sa začala dnešná éra hmoty. Vodíkové mračná vytvorili galaxie a hviezdy, v ktorých prebiehala fúzia vodík na hélium až po uhlík a železo, čo sú v našom vesmíre najrozšírenejšie chemické prvky.
Klasická fyzika
V klasickej fyzike sa hmota rozdeľuje na:
Látka
Látka je druh hmoty, ktorá je súhrnom diskrétnych útvarov majúcich určitú energiu a nenulovú pokojovú hmotnosť. Korpuskulárna štruktúra je pre tieto látky typická. Vytvára štruktúru látok ktoré majú buď elektrický náboj alebo je elektroneutrálna. Hmotné objekty s diskrétnou štruktúrou a nenulovou pokojovou hmotnosťou nemôžu vzťahom k ľubovolnej inerciálnej súradnicovej sústave získať rýchlosť svetla alebo väčšie rýchlosti. Pojem látka sa často zamieňa za pojem hmota. Medzi látky radíme:
Pole
Pole má pokojovú hmotnosť rovnú nule a jej výrazným rysom je vlnová povaha. Sprostredkuje vzájomné pôsobenie medzi diskrétnou formou hmoty, jej časticami, telesami… Pole sa šíri vždy konštantnou rýchlosťou a to rýchlosťou svetla (c = 2,997 928 × 108 m·s−1). O poli samotnom sa vie veľmi málo, pole má svoj vlastný pohyb odlišný od pohybu látky. Produktom pohybu polí sú častice s nulovou pokojovou hmotnosťou (kvantá). Fotóny sú kvantá elektromagnetického poľa. Radíme tu všetky fyzikálne polia:
Zistilo sa, za určitých podmienok sa môžu častice látok meniť na kvantové polia a naopak. Pri vzájomnom stretnutí elektrónu a pozitrónu, môže vzniknúť fotón.
Moderná fyzika
V modernej fyzike sú látka a pole, prinajmenšom v mikrosvete, iba dva navzájom späté prejavy či štruktúrne formy hmoty, pretože sa ukázalo, že:
Pojem častica (vrátane elementárných častíc), čiže korpuskula sa používa pre úplne všetky mikrofyzikálne hmotné objekty, nezávisle od toho, či pri vzájomnom pôsobení majú štruktúru/podobu klasických častíc (látkové častice) alebo poľa (poľné častice).
Krym
Krym môže byť:
Hmota (fyzika)
Moderná fyzika
Skutočnosť, že na každý hmotný objekt (časticu aj pole) sa možno pozerať buď ako na časticu, alebo ako na vlnu nazývame korpuskulárno-vlnový dualizmus (či dualizmus vlna-častica).
Spôsob existencie hmoty
Spôsob existencie hmoty alebo vlastnosti ktorými sa vyznačuje.
Pohyb
Pohyb je neoddeliteľnou vlastnosťou hmoty. Základné formy pohybu hmoty spolu zreteľne súvisia a sú od seba závislé. Prítomnosť jednej formy pohybu je predpokladom pre vznik a prítomnosť ostatnej formy pohybu. Rozdeľuje päť základných foriem pohybu:
Priestor
Pod pojmom priestor chápeme rozloženie hmotných objektov a vzájomný vzťah medzi nimi.
Čas
Trvanie existencie hmoty a jej štruktúr a vzájomný príčinný vzťah každého z nich k predchádzajúcim a nasledujúcim hmotným objektom a jeho štruktúram voláme čas.
Priestor a čas sú s hmotou nielen spojené ale priamo sú od nej závislé. Ich existencia je podmienená existenciou hmoty a jej pohybu.
Hmota je fundamentálny fyzikálny pojem. V minulosti úzko súvisel s filozofickým pojmom hmoty, pozri hmota (filozofia).
Zloženie hmoty
Nasleduje zjednodušený model zloženia hmoty (podsunutý riadok znamená „predchádzajúce sa skladá z“): (Pozn:antifotóny, antigravitóny a podobne neexistujú)
Skupenstvá hmoty
Podľa novšej definície už pojmy pevné a kvapalné neexistujú, ale sa rozlišuje skupenstvo „kryštalické“ a „amorfné“.
Prechodmi hmoty z jedného skupenstva na druhé (fázová premena) sa zaoberá termodynamika.
Giles, Giles & Fripp
Giles, Giles & Fripp bola britská rocková skupina fungujúca v rokoch 1967 a 1968. Jej zakladajúcimi členmi boli Michael Giles (bicie, spev), Peter Giles (basgitara, spev) a Robert Fripp (gitara). Natočila jeden štúdiový album a dva single. Neskôr sa stala základom progresívne rockovej skupiny King Crimson.
Skupina vznikla v septembri 1967 v anglickom meste Bournemouth v Dorsete. Vtedy bratia Gilesovci, bubeník Michael a basgitarista Peter, hľadali cez inzerát spievajúceho klávesistu. Ozval sa im Robert Fripp, ktorý bol prijatý (ako nespievajúcí gitarista). Od konca roka 1967 do konca roka 1968 pôsobila kapela v Londýne a počas tohto obdobia natočila množstvo domácich demo nahrávok, nikdy však nehrala naživo. Táto dema onedlho zapôsobila na nahrávacia spoločnosť Decca Records, ktorej novo vzniknutá divízia Deram Records podpísala so skupinou nahrávací kontrakt. V apríli 1968 kapela nahrala svoj debutový album The Cheerful Insanity of Giles, Giles and Fripp (vydaný v septembri 1968) a dva single, všetky nahrávky ale komerčne prepadli.
Na jeseň 1968 sa k skupine pridal Ian McDonald (saxofón, flauta a klarinet) a bývalá speváčka skupiny Fairport Convention Judy Dyble. Ukazovala sa reálna šanca začať pracovať na ďalšom projekte. Žiaľ k tomu nedošlo. Na konci roka 1968 opustil skupinu basgitarista Peter Giles. Chcel sa venovať počitačom. Robert Fripp s Michaelom Gilesom a Ianom McDonaldom založil skupinu King Crimson. Peter Giles sa potom objavil na ich druhom albume In the Wake of Poseidon (1970), v 21. storočia hral v skupine 21st Century Schizoid Band. Michael Giles a Ian McDonald vydali v roku 1971 spoločný album McDonald and Giles.
Brezovská dolina
Brezovská dolina je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Červený Kameň v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1989 na rozlohe 2,4768 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené.