cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vyšná Myšľa
Dejiny
Začiatky dediny Vyšná Myšľa sa spomínajú z roku 1270. Ale nakoľko sa neuvádza Myšľa nijakým prívlastkom je pravdepodobné, že Vyšná Myšľa vtedy ešte neexistovala ako zvláštna dedina a že sa vyvinula len po založení prepošstva. Územie Myšle je však staré osídlené územie, ako jej susedná dedina Ždaňa, o ktorej existuje zhodou okolností písomný doklad už zo začiatku 13. storočia a o jej starobylosti svedčí aj jej názov slovanského pôvodu. Inak na území Vyšnej Myšle sa našli prehistorické nálezy už z doby bronzovej. V roku 1325 Peter, prepošt myšliansky, prepúšťa Čanadinovi (Chanadinus), jagerskému biskupovi majetok Keren, ležiaci pri rieke Slaná Slanej v Zemplínskej stolici (dnes je to dedina Korom pri sútoku Slanej do Hornádu) za desiatky dedín patriacich prepošstvu myšlianskemu. Tu sa prvý raz dozvedáme, ktoré dediny patrili prepošstvu v prvej polovici 14. storočia lebo postupne pribúdali ďalšie.
O Vyšnej Myšli máme prvý doklad len z roku 1325 (Felmisle) a zmienili sme sa už, že na pôvodnej zemi Myšle mohla vzniknúť len po vzniku prepošstva. V pápežských desiatkoch z roku 1332-1337 vystupujú už tiež dve Myšle (de Misle, de alio Misle). Podobne aj za portálneho súpisu roku 1427 sa uvádzajú dve Myšle, ale prívlastkami sa neodlišujú. V jednej z nich bolo vtedy 41 port a druhej 25 port. Teda pravdepodobne z uvedeného sa dozvedáme, že myšliansky prepošt vlastnil v Nižnej Myšli 41 daňových jednotiek, t. j. sedliackych brán a vo Vyšnej Myšli 25 port.
Inferno - Peklo
Dej
Profesor sa prebúdza zranený v nemocnici, netuší kde je a ako sa sem dostal. V hlave mu znejú slová „Hľadaj a nájdeš! Čas sa kráti“, no nechápe ich zmysel. Vo svojich veciach nachádza podivný predmet a okamžite sa púšťa do pátrania s mladou lekárkou Siennou Brooksovou: pomocou veršov z Danteho temnej epickej básne Peklo musia dešifrovať kódy ukryté v slávnych dielach renesancie – v sochách, obrazoch, budovách. Musia tak vyriešiť záhadu a zabrániť katastrofe hroziacej ľudstvu.
Vyšná Myšľa
Dejiny
Z toho vyplýva, že obce boli pomerne veľké, obyvateľstvo bolo sedliacke, ale dobre prosperujúce.
V roku 1435 sa obce uvádzajú ako Veľká Myšľa (Naghmisle) a Malá Myšľa (Kismisle).
Dnešný slovenský názov Myšľa, (i maď. Mislye) hneď na prvý pohľad prezrádza, že je slovanského pôvodu, ale treba o ňom konštatovať, že neprešiel prirodzeným vývinom v slovenskej reči a že bol v novoveku späť prevzatý Slovákmi od Maďarov.
V Myšli bola tiež pretrhnutá kontinuita pôvodného slovenského obyvateľstva a už v stredoveku sa pomaďarčila. Vyšná Myšľa, ak v toku 1270 skutočne ešte neexistovala a vznikla až niekedy na rozhraní 13. a 14. storočia mohla už byť osídlená priamo maďarským obyvateľstvom. V roku 1746 sa v Nižnej Myšli rozprávalo dvoma rečami: maďarsky a slovensky, ale maďarská reč prevažovala, kým vo Vyšnej Myšli obe reči v rovnakej miere boli zastúpené. Obe Myšle sa znovu poslovenčujú až v priebehu 18. a 19. storočia. Architektonickými dominantami väčšiny obcí boli kostoly. Aj vo Vyšnej Myšli sa nachádza kostol pôvodne postavený v roku 1894. Predtým obec mala len drevený kostolík s drevenou zvonicou, ktorý pri celoobecnom požiari v roku 1890 zhorel. V roku 1984 došlo v obci k rekonštrukcii a k rozšíreniu rímskokatolíckeho kostola. Rekonštrukcia kostola dala príležitosť previesť prieskum o dôležitých údajoch o kostole.
Toho času sú teda vo veži umiestnené 3 zvony: - veľký zvon (priemer asi ) z južnej strany má na plášti maďarský štátny znak so svätoštefanskou korunou a nápis, ktorý udáva meno zvonolejara a miesto zhotovenia. Vylial Egri Ferencz v Gonci 1921. - stredný zvon má priemer asi a je na ňom ten istý nápis - malý zvonček nemá žiadny nápis
Z prieskumu vyplýva, že zvony boli vyliate po ukončení 1. svetovej vojny a nikto sa už nepamätá ako boli z Göncu (Maďarsko) do obce dopravené a kedy na vežu znovu osadené. Pri búraní oltárnej menzy (stola) našla sa zamurovaná kartónová krabička v rozmeroch 15x8x. V krabičke sa nachádzalo: 1. Minca v hodnote 1 groša 2. Dva listy /4strany/ novín „Budapest“ a to 3.,4.,5., a 6. strana z 19. mája č. 138. Na 3. strane horného okraja je ceruzkou dopísaný rok 1894 (1894 év) 3. Pamätný spis napísaný ručne na papieri formátu A4. Text bol napísaný v maďarskej reči a je nasledovný: voľne v preklade: Na pamiatku občania Vyšnej Myšle vystavili rímskokatolícky kostol! Na vlastné náklady bez pomoci. V roku 1892 začali s výstavbou. V roku 1894 ukončili kostol.
Hlavní obecní predstavení boli: Najdôstojnejší I. Duschek János, nižnomyšliansky a vyšnomyšliansky farár. II. Pástor Repák Michal – richtár III. Petrus Michal IV. Boguš Ján V. Vasiľ František – kurátor
Pri osadzovaní kríža na vežu kostola po rekonštrukcii bola vyhotovená nová pamätná listina a jej text je nasledovný: Veriaci obce Vyšná Myšľa po 90. rokoch jestvovania rímskokatolíckeho kostola pristúpili k rozšíreniu lode kostola do dĺžky o 8 metrov a prispôsobili ho požiadavkám pokoncilovej liturgickej obnovy. So stavbou sa začalo dňa 13. júna 1984. Ukončená bola v septembri na sviatok Sedembolestnej Panny Márie, patrónky kostola. Duchovným otcom bol vdp. Jozef Dráb, správca fary v Nižnej Myšli.
Kurátori kostola: Augustin Vasiľ aj kostolník Tomáš Miľo Ľudovít Guľa Alojz Tóth Súčasne so spisom boli uložené aj dokumenty, ktoré boli predtým uložené v oltárnej menze. Vo Vyšnej Myšli dňa 16. agusta 1984.
Bola vyhotovená tuba z medeného plechu do ktorej boli vložené tieto dokumenty: 1. Doterajšie jestvujúce dokumenty a to - pamätná listina, noviny Budapest a mince v hodnote 1 groša 2. Nové dokumenty - pamätná listina - Východoslovenské noviny z 16. augusta 1984 - Zora východu – okresné noviny - Katolícke noviny, mince v hodnotách 10 hal., 50 hal., 1 Kčs, 2 Kčs, 5 Kčs, tiež mince v hodnote 20 hal., Tuba bola zaletovaná a uložená v guli pod krížom na veži kostola. Do gule bola vložená aj schránka, v ktorej boli uložené dokumenty v roku 1894.
Obdobie po oslobodení v roku 1945 Obec Vyšná Myšľa bola oslobodená v roku 1945. Po oslobodení obce nastal čas tvrdej práce. 6. februára 1945 bol zvolený prvý miestny národný výbor, ktorý mal charakter ľudového orgánu. Jeho prvým predsedom bol Michal Helfén Balog. V týchto funkciách sa na čele až po dnešok vystriedali títo naši občania: Ondrej Herpák, Tomáš Pástor, Justín Helfén, Ján Gona, Albert Pách, Ladislav Herpák, Ladislav Ferenc, Pavol Šuster. Prvým starostom obce po „nežnej revolúcii“ bol Cyril Strassburger. Ďalej vo funkcii až po dnešok pôsobili: Ing. Jakab Imrich, Janočková Katarína.
Obyvateľstvo
Obec má 824 obyvateľov s počtom domov 293. Rozprestiera sa na ploche.
Parky
V obci sú tri malé parky.
Hudba
Obec reprezentuje spevácky zbor Odvážne ženy, ktorý sa zameriava na ľudové piesne.
Saint-Sulpice-des-Landes (Loire-Atlantique)
Saint-Sulpice-des-Landes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chris Pronger
Chris Pronger, celým menom Christopher Robert Pronger (* 10. október 1974, Dryden, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Chris Pronger je obranca. V roku 1993 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už neexistujúci klub Hartford Whalers v prvom kole ako druhého v celkovom poradí. Už v nasledujúcej sezóne sa dostal v drese Hartfordu na ľad NHL a odohral za tento klub dve sezóny. Od sezóny 1995/96 až do 2003/04 hral za St. Louis Blues. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Edmonton Oilers. Uzavrel zmluvu na päť rokov v hodnote 6,25 milióna dolárov ročne. Stal sa tak najdrahším hráčom svojho mužstva a jedným z najdrahších hráčov NHL vôbec. Hrá s číslom 20. Pred sezónou 2006/07 prestúpil do klubu Anaheim Ducks a vyhral s nimi Stanley Cup. V sezóne 2007/08 sa stal kapitánom mužstva.
Reprezentácia
Chris Pronger získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Reprezentoval Kanadu aj na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a zimných olympijských hrách 2006 v Turíne.
Toulis-et-Attencourt
Toulis-et-Attencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Toulis-et-Attencourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Toulis-et-Attencourt má 131 obyvateľov (2009).
Cirkulácia
Cirkulácia (lat.) môže byť:
Zoznam filmových článkov/3
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
30
30 prípadov majora Zemana
32
322 (film)
Zoznam francúzskych kráľovien a cisárovien
right|thumb Zoznam francúzskych kráľovien a cisárovien zahŕňa manželky panovníkov Francúzskeho kráľovstva, ktorým patril titul kráľovná. Tieto ženy nevládli (niektoré boli regentkami za svoje neplnoleté deti) a len stáli po boku svojich manželov. Pre prehľadnosť sú kráľovné radené podľa vládnucich dynastií, ku ktorým patrili ich manželia.
Po rozdelení Franskej ríše Verdunskou zmluvou v roku 843 medzi synov Ľudovíta Pobožného – Lotara I., Ľudovíta II. Nemca a Karola II. Holého, vznikli tri kráľovstvá. Západná časť Franskej ríše, neskoršie Francúzske kráľovstvo, pripadla najmladšiemu Karolovi. Po smrti posledného kráľa z dynastie Karolovcov, bezdetného Ľudovíta V. v roku 987, nastúpil na francúzsky trón Hugo Kapet, pochádzajúci z rodu Robertovco, ktorý je po ňom neskôr nazývaný Kapetovci a ktorý vo Francúzsku vládol osem storočí.
Jozef
Jozef môže byť:
Lokálna cirkev
Lokálna cirkev je základný prvok štruktúry katolíckej cirkvi.
Lokálnu cirkev spravuje obvykle biskup a jeho spolupracovníci - presbyteri (kňazi) a diakoni. Lokálne cirkvi sa združujú do väčších celkov - cirkví sui iuris podľa obradu, takže sa hovorí o cirkvi latinskej, melchitskej, chaldejskej, malabarskej, ukrajinskej a pod.
V latinskej cirkvi sa biskupi združujú do biskupských konferencií, ktoré sa neviažu na nijaké územie a prekrývajú sa. Podkladom združenia môže byť národ, štát, jazyková oblasť, svetadiel. Biskupská konferencia so špeciálnym statusom má vymedzené právomoci na území svojich členov. Tradičnou vyššou územnou jednotkou je cirkevná provincia; jej centrom je arcidiecéza, k nej sú pridružené sufragánne diecézy. Vo východných katolíckych cirkvách majú správnu úlohu miestne synody biskupov a patriarchovia, resp. väčší arcibiskupi alebo metropoliti.
Činiteľom jednoty a predstaveným všetkých lokálnych katolíckych cirkví a všetkých členov cirkvi je biskup Ríma, ktorý sa považuje na námestníka Krista. Je zároveň patriarchom západnej (latinskej) cirkvi. Bežne sa označuje výrazom rímsky pápež alebo Svätý otec.
Cirkev alebo náboženská spoločnosť
thumb|Cirkevné spoločentvo
Cirkev alebo náboženská spoločnosť je podľa slovenského a predtým od roku 1949 česko-slovenského (a podobne súčasného českého) práva označenie pre náboženské organizácie zabezpečujúce a realizujúce verejný výkon kultu. V (česko-)slovenskom zákone 308/1991 Zb. presná definícia znie: Cirkvou alebo náboženskou spoločnosťou sa podľa tohto zákona rozumie dobrovoľné združenie osôb rovnakej náboženskej viery v organizácii utvorenej podľa príslušnosti k náboženskej viere na základe vnútorných predpisov príslušnej cirkvi alebo náboženskej spoločnosti. Do roku 1991 sa termín „cirkvi a náboženské spoločnosti“ síce vyskytoval v zákone, ale nebol v ňom výslovne definovaný. O vzniku termínu "cirkev a/alebo náboženská spoločnosť" pozri v článku náboženská spoločnosť.
Z významnejších ustanovení v zákone 308/1991 Zb. možno ďalej odcitovať napr.: ''(2) Všetky cirkvi a náboženské spoločnosti majú pred zákonom rovnaké postavenie. (3) Cirkvi a náboženské spoločnosti podľa tohto zákona sú právnické osoby. Môžu sa vzájomne združovať, utvárať komunity, rehole, spoločnosti a obdobné spoločenstvá. (4) Štát uznáva len tie cirkvi a náboženské spoločnosti, ktoré sú registrované. (5) Štát môže s cirkvami a náboženskými spoločnosťami uzatvárať zmluvy o vzájomnej spolupráci.''
Štátom uznané cirkvi a náboženské spoločnosti na Slovensku
Na Slovensku podľa zákona štát uznáva len registrované cirkvi či náboženské spoločenstvá. Náležitosti registrácie sú uvedené v zákone č. 308/1991 Zb. V roku 2011 je registrovaných 18 cirkví, z toho 15 z titulu toho, že boli uznané už v čase nadobudnutia platnosti spomenutého zákona v roku 1991. Náboženská spoločnosť Jehovovi svedkovia (1993), Novoapoštolská cirkev (2001), Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní (2006), Bahájske spoločenstvo (2007) - zvyšné 4 získali registráciu neskôr.
Zoznam zaregistrovaných cirkví a náboženských spoločností:
Počet obyvateľov Slovenska hlásiacich sa k cirkvi alebo náboženskej spoločnosti
Podľa výsledkov sčítania ľudu (Sčítanie obyvateľov, domov a bytov Slovenskej republiky k 1. januáru 2021) žije na Slovensku:
Existuje tu tiež Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní (mormóni) a bahaizmus (bahaisti); tieto spoločenstvá sa zaregistrovali v októbri 2006 (mormóni), respektíve v apríli 2007 (bahai), a každé z nich má niekoľko sto stúpencov.
Štátom uznané aj keď neregistrované cirkvi a náboženské spoločnosti na Slovensku
Na Slovensku sú tri kategórie neregistrovaných konfesií:
NGC 2587
NGC 2587 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,2.
Comodoro Rivadavia
Comodoro Rivadavia je dôležitý prístav a centrum priemyslu na pobreží Atlantického oceánu v provincii Chubut, v južnej Argentíne. Je hlavným mestom departmentu Escalante a najväčším mestom provincie. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 175 196 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1901.
Sojovice
Sojovice je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 489 obyvateľov, z toho 238 mužov a 251 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 41,8 roka, ženy 39,0 roka).
Iršavský rajón
náhľad|Poloha v rámci Zakarpatskej oblasti
Iršavský rajón bol administratívna jednotka na úrovni okresu v Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.
Rajón s rozlohou 944 km² sa nachádzal v centrálnej časti oblasti a obývalo ho približne 99 000 obyvateľov (2012), žijúcich v 1 meste a 46 obciach. Centrom bola Iršava.
Nakadžima Sakae
thumb|right|Motor Nakadžima Sakae na lietadle [[Mitsubishi A6M Zero|Zero]] thumb|right|[[USS Suwannee (CVE-27)|USS Suwannee po útoku kamikadze z 25. októbra 1944. Časti hviezdicového motora Sakae 21 zo samovražedného lietadla A6M5 Zero boli nájdené v blízkosti miesta dopadu lietadla. Hlavy valcov boli zničené, ale kľukový hriadeľ a ojnice sú dobre viditeľné]] Nakadžima Sakae ( - nakadžima sakae = doslova Nakadžima Prosperita) bol japonský letecký motor vyrábaný počas druhej svetovej vojny firmou Nakadžima. Bol to dvojhviezdicový, 14-valcový, vzduchom chladený hviezdicový motor. Sakae bolo označenie používané japonským cisárskym námorníctvom. Japonská cisárska armáda nazývala prvú sériu Ha-25 (ハ25) a neskoršie verzie Ha-105 a Ha-115. Námorníctvo odlišovalo verzie ako Sakae 10, 20 a 30.
Celkovo bolo vyrobených 21 166 kusov firmou Nakadžima a 9 067 kusov inými firmami.
Goró Šimura
Goró Šimura ( - šimura goró, ) (* 23. február 1930, Hamamacu, Japonsko† 3. máj 2019) bol japonský matematik a emeritný profesor matematiky na Princetonskej univerzite v USA.
Zaoberal sa predovšetkým teóriou čísel, algebrou a automorfnými formami, spoločne s kolegom Jutakom Tanijamom prišiel s tzv. Tanijamovou-Šimurovou domnienkou o vzťahu eliptických kriviek a modulárnych foriem, ktorá bola plne dokázaná v roku 2001.
Saint-Viaud
Saint-Viaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vavrinec Benedikt z Nedožier
Vavrinec Benedikt z Nedožier alebo Vavrinec Benedikt Nedožerský (aj Laurenc Benedikt Nudožerský, M. Laurentius Benedictus Nudozierinus) (* 10. august 1555, Nedožery-Brezany, okres Prievidza, Slovensko – † 4. jún 1615, Praha, Česko) bol slovenský humanista, básnik, pedagóg, klasický filológ, jazykovedec, matematik a hudobník.
Vavrinec Benedikt Nedožerský bol popredný slovenský humanistický vzdelanec, jedna z našich najvýraznejších a najvýznamnejších osobností z obdobia humanizmu a renesancie, a to nielen ako profesor, dekan Filozofickej fakulty a prorektor Karlovej univerzity v Prahe, ale aj ako pedagogický reformátor a autor diel obsahujúcich progresívne návrhy na reformu školstva, jazykovedec a tvorca po latinsky napísanej prvej systematickej gramatiky českého jazyka, humanistický básnik, prvý teoretický skúmateľ metra, tvorca prvého systému časomernej prozódie a autor kníh o poetike, autor žalmových parafráz celého žaltára a hudobník presadzujúci nové formy v jeho zhudobnení či matematik a autor učebnice o základoch aritmetiky.
Životopis
Vavrinec Benedikt Nedožerský pochádzal zo Slovenska, ako desaťročný navštevoval školu v Prievidzi. Po otcovej smrti odišiel do Jihlavy ku svojmu strýkovi Samuelovi, kde mal možnosť ďalej sa vzdelávať. Uprostred štúdií však prechladol a na niekoľko rokov ťažko ochorel. Uzdravil sa až roku 1587, keď v Uhrách vypukli turecké boje. Po vyliečení a dokončení prípravných štúdií študoval na Karlovej univerzite v Prahe filozofiu a teológiu. V roku 1593 prijal miesto učiteľa v Moravských Budejoviciach a ďalšie dva roky bol rektorom v Uherskom Brode. V roku 1595 sa opäť vrátil do Prahy, aby ukončil štúdium na Karlovej univerzite: 16. septembra 1597 dosiahol na artistickej fakulte hodnosť bakalára za prácu na tému z vojenského umenia. Od 10. októbra 1599 krátko pôsobil ako rektor partikulárnej školy (gymnázia) v Žatci, ktorá bola vtedy po Karlovej univerzite najslávnejšou školou v Čechách. Dňa 4. júla 1600 rektor Karlovej univerzity Martin Bacháček promoval Benedikta ako licenciáta na magistra filozofie, čiže doktora, spolu s ďalšími ôsmimi kandidátmi. Od 20. júna 1602 do 3. júla 1603 bol Benedikt rektorom vyššej partikulárnej školy v Nemeckom Brode (dnes Havlíčkov Brod, Česko). V tom čase na Slovensku zúrili boje s Turkami. To, že Benedikt často myslel na svoju vlasť – rodné Slovensko, dokladá aj jeho pieseň Píseň nová, v ktorej sa zamýšľa nad nebezpečenstvom hroziacom svetu od Turkov. V nej žalostí nad vraždením svojich krajanov, plienením slovenských dedín a miest a vyzýva svojich spolurodákov, aby zanechali vzájomné spory a vrhli sa na nepriateľa.
Roku 1604 Vavrinca Benedikta Nedožerského prijali medzi členov profesorského zboru Filozofickej fakulty Karlovej univerzity, kde bol bol profesorom až do svojej smrti. Na univerzite prednášal klasickú filológiu, antických klasikov, matematiku a fyziku. Ako pedagóg sa usiloval zlepšiť vyučovací poriadok na partikulárnej škole. V roku 1609 sa stal prísediacim konzistória a podieľal sa s kolegami na vytvorení učebných osnov jednotlivých tried partikulárnych škôl. V roku 1610, keď sa profesori na vyzvanie defenzorov zišli na poradu o tom, kto bude čo prednášať, Benedikt si vybral aritmetiku a Iliadu. Dňa 28. júna 1611 – už ako prorektor – bol na audiencii u nového uhorského a českého kráľa Mateja II. Habsburského. V tom istom roku, keď sa profesori rozhodovali, kto bude prednášať ktorý odbor, Benedikt si zvolil matematiku. Roku 1612 sa stal dekanom artistickej (filozofickej) fakulty na Karlovej univerzite. V októbri 1613 ho zvolili za prepošta do Karolína. Roku 1614 Benedikt bol prepoštom i prorektorom. Ako prorektor učil aritmetiku a geometriu.
Vavrinec Benedikt Nedožerský umrel ako slobodný 4. júna 1615 na pravé poludnie po dlhej chorobe (TBC). Celý svoj majetok venoval univerzite. Pochovali ho v Kostole Božieho tela na dnešnom Karlovom námestí v Prahe, hrob mu ozdobili nákladnou mramorovou tabuľou. Kostol a s ním aj Benediktov hrob tam už dnes, žiaľ, nie je. Odkaz Benediktovho života však zostáva uchovaný v jeho diele veľkého humanistu európskeho formátu, ktoré svojou pokrokovosťou a odbornou úrovňou v mnohých ohľadoch prekračuje svoju dobu a ktoré od svojho vzniku patrí k moderným základom slovenskej a českej vzdelanosti a kultúry. Jeho pamiatku si podnes uctievajú aj na rodnom Slovensku, v jeho rodisku v Nedožeroch-Brezanoch, kde má pamätnú tabuľu, sochu a kde jeho meno nesie základná škola.
Tvorba
Vavrinec Benedikt Nedožerský bol nielen vynikajúcim pedagógom, ale aj jazykovedcom, filológom a matematikom – bol autorom viacerých pedagogických, jazykovedných a filozofických spisov, o. i. aj prvej systematickej gramatiky českého jazyka Grammaticae Bohemicae (1603 ) ..., matematickej učebnice Elementa arithmeticae..., literárnovedných prác i ďalších odborných diel. Bol aj vynikajúcim básnikom a hudobníkom – autorom príležitostnej poézie, parafráz žalmov s prevzatými i čiastočne vytvorenými nápevmi. Vo svojich filozofických, pedagogických, jazykovedných či iných odborných náhľadoch bol ovplyvnený nemeckým humanistickým učencom, reformačným teológom Philipom Melanchthonom a kritickým francúzskym filozofom a humanistom Pierre de la Raméem, ktorí boli aj autormi humanistických gramatík. Upozorňoval na potrebu „zvedečtenia“ výučby reálnymi predmetmi, medzi nimi aj matematikou, ktorú nechápal len ako súbor praktických poznatkov nevyhnutných pre kupcov a remeselníkov, ale ako exaktný základ vedeckých štúdií.
Literatúra, poetika a hudba
Literárnu činnosť začal Vavrinec Benedikt Nedožerský príležitostnou poéziou. Svoju prvú latinskú príležitostnú báseň (42 hexametrov) zložil na počesť svojich dvanástich priateľov, povýšených 7. októbra 1596 na magistrov. Napísal asi sto formálne vyspelých oslavných, gratulačných a iných básní, ktorými prispel do spisov iných autorov.
Pri prvých ôsmich z desiatich (resp. dvanástich) žalmov, Benedikt uvádza štvorhlasové melódie (diskant, alt, tenor a bas), čiastočne prevzaté (zo súborného vydania Buchananových latinských parafráz Dávidových žalmov ) a čiastočne samostatne vytvorené. Benedikt prvý vnášal do českej hudby v protiklade k polyfónii novú hudobnú formu, ktorá bola základom tvorby homofónnej a vytvoril novú cestu v českej vokálnej tvorbe v duchu humanistických zásad.
Benedikt bol aj autorom štvordielneho diela Poetica (Poetika), v ktorom sa zaoberal prozodickými vlastnosťami českého básnictva.
Rukopis Benediktovej prozódie, ktorý tlačou mala vydať po jeho smrti Karlova univerzita, ani jeho štyri knihy Poetiky a pravdepodobne celý žaltár (sám uvádzal, že má preložených vyše sto žalmov) sa, žiaľ, nezachovali. Celé dielo, prichystané už do tlače, zahynulo pri plienení Prahy roku 1620. Jan Amos Komenský, želejúc za ním, chcel ho nahradiť vlastnými prekladmi, dokonalosť Benediktovho verša však nedosiahol, ako i vôbec časomerný verš Benedikta ostal dlho neprevýšený. Benedikt sa uvedomele zaradil do svetovej prekladovej i parafrázovanej žalmistiky. Vzhľadom na metrickú a prozodickú stránku je jeho výtvor najlepší i v porovnaní so 17. a 18. storočím, možno ho smelo nazvať vzorným, a znamená vrchol českej časomernej prozódie.
Jazykoveda
Po dlhej prípravnej práci Vavrinec Benedikt Nedožerský napísal a vydal prvú systematickú gramatiku českého jazyka Dve knihy českej gramatiky zostavenej podľa zásad prirodzenej metódy a osvetlenej poznámkami aj rozdelenej číslami (Grammaticae Bohemicae ad leges naturalis methodi conformatae et notis numerisque illustratae ac distinctae libri duo, 1603). Na jej príprave a vydaní pracoval plných deväť rokov. Jeho práca je najlepším a najsamostatnejším gramatickým dielom takmer na dve storočia. V tomto zmysle ju hodnotili aj všetci významní českí lingvisti, z nich napr. Josef Dobrovský či Jozef Jungmann, ako aj slovenský jazykovedec Martin Hattala.
Pri hodnotení Benediktovej gramatiky treba vyzdvihnúť predovšetkým jeho humanistické vlastenectvo a význam pri normovaní českého spisovného jazyka a upevňovaní českého povedomia, ako aj jeho jedinečný prejav starostlivosti o pestovanie a kultivovanie vlastného, slovenského jazyka, čím sa stáva prvým výrazným podnecovateľom formovania spisovnej slovenčiny.
Pedagogická veda
Význačným dokladom reformnej pedagogickej aktivity Vavrinca Benedikta Nedožerského je jeho rozsiahla latinská básnická skladba Vnútorná školská sústava, resp. Štruktúra nižšej školy (1607, Penitioris scholae structura), ktorá je napísaná „vo forme 370 dokonalých hexametrov didaktického rázu podľa spôsobu Horatiovho“. Aj keď je jeho práca napísaná vo veršoch, ide o odborné dielo, ktoré obsahuje nový nepomerne zlepšený vyučovací poriadok (učebné osnovy) partikulárnej školy, rozbor príčin neúspechu pri vyučovaní a návrhy niektorých opráv. Predstavuje tak progresívne návrhy na reformu školskej výučby. Navrhované učebné osnovy sa riadia požiadavkami vývinovej psychológie, v ktorých sa zdôrazňovala potreba uplatniť vo výučbe princíp názornosti a systematickosti, nevyhnutnosť spájať teóriu s praxou, ako aj potreba vyučovania v materinskom jazyku. Nápravný plán a Vnútornú školskú sústavu Benedikt predniesol na slávnosti otvorenia partikulárnej školy u sv. Egídia v Prahe. V tomto príhovore predniesol zásadný reformný návrh na vyučovanie v mestských školách, aby sa jednak pozdvihla úroveň škôl, jednak aby sa zabezpečila rovnaká príprava žiakov na univerzitu. Vychádza z päťtriednej mestskej školy, no navrhuje ju rozšíriť o šiestu triedu, aby sa učebný plán mohol rozšíriť o nové učebné predmety, aby si žiaci mohli lepšie osvojiť učivo. Náboženstvo ponecháva, ale navrhuje presunúť ho na nedele a sviatky, odporúča obmedziť spev žiakov v kostoloch a takmer každodenné pohrebné sprievody. Vyučovanie v 1. – 3. triede sa sústreďuje na gramatické učivo, v 4. a 5. triede venuje pozornosť rétorike, logike a dialektike. V šiestej triede, ktorú navrhuje doplniť, by sa vyučovala najmä matematika, prírodné vedy, astronómia a etika. Veľkú pozornosť venoval vyučovaniu latinčiny a pri jej vyučovaní využíva aj materinský jazyk. Najväčšou prednosťou jeho vyučovacieho poriadku je sústavné zdôrazňovanie potreby vyučovať v materinskom jazyku vo všetkých piatich triedach partikulárnej školy. V básnickej skladbe Štruktúra nižšej školy Benedikt podal mnohé novátorské návrhy s dôrazom na materinský jazyk a objavovanie prírodných vied. V jeho úsiliach sa najlepšie ukazoval jeho humanizmus, vďaka čomu sa stal pedagogickou autoritou ešte pred Komenským.
thumb|right|Obálka učebnice Vavrinca Benedikta Nedožerského „Základy aritmetiky“, napísanej v latinčine pod názvom Elementa arithmeticae e methodicis autoribus concinnatae et popularibus exemplis illustratae (Praha 1612)
Reformám sa Benedikt venuje aj v latinskom pedagogicko-reformačnom spise Nápravná reč obsahujúca návod na ozdravenie Pražskej akadémie (Oratio therapeutica continens modum curandae Pragensis academiae, 1612). V ňom vykladá a odôvodňuje svoje návrhy na nápravu a povznesenie univerzitného života, ktorými sú: 1. aby zo súkromných škôl schopní poslucháči boli pripustení na prednášky univerzitných profesorov, 2. aby sa presne a určite ustanovil poriadok a doba prednášok, 3. aby profesori boli pozbavení hmotných starostí o existenciu, 4. aby sa učiteľské miesta udeľovali len poslucháčom usilovným a riadne sa podrobujúcim skúškam. Okrem iného v tomto spise s ľútosťou konštatuje, že v tejto veci najviac prekáža nedostatok hmotných prostriedkov – chudoba.
Z reforiem Benedikta ako nového dekana treba uviesť predovšetkým myšlienku, ktorú vyslovil počas rektorskej voľby 17. októbra 1612 vo svojej slávnostnej reči, aby sa obyčaj o štyroch národoch na univerzite uviedla do života pri voľbe rektorových konziliárov (radcov) tak, aby traja boli Česi a jeden cudzí. V uvedenej reči podľa jeho argumentácie obnovenie tohoto starobylého privilégia bude znamenať zároveň rozkvet univerzity a pri väčšom počte poslucháčov sa zlepší aj postavenie Čechov, pretože budú mať proti cudzím hlasom prevahu. V marci 1612 taktiež presadil, aby bol volený notár a kvestor univerzitných majetkov.
Benedikt napísal i matematickú učebnicu Základy aritmetiky (Elementa arithmeticae e methodicis autoribus concinnatae et popularibus exemplis illustratae, 1612). V práci vyčleňuje dve základné aritmetické disciplíny: jednoduchú a porovnávaciu a podľa nich určuje aj rozdelenie svojho spisu na dve knihy; z nich prvá (aritmetika jednoduchá) obsahuje štyri základné počtové úkony a zlomky, druhá zasa (aritmetika porovnávacia) vysvetľuje pomery medzi číslami. Benedikt bol prvým naším matematikom, ktorý svoju aritmetiku začal stavať na exaktnom podklade pre vedecké štúdium, pretože všetky ostatné publikácie tohto druhu boli len praktickými príručkami pre kupcov, remeselníkov a pod.
Benedikt bol aj dobrým znalcom rečníctva. V roku 1605 mal akademickú dišputu O rečníctve a rečníkovi, od ktorého vyžadoval filozofické vzdelanie.
Vďaka svojmu dielu a učeniu sa Vavrinec Benedikt Nedožerský zaraďuje medzi najvýznamnejšie osobnosti nášho humanizmu a renesancie.
Japonský cisár
Japonský cisár (, doslova „božský vládca“) je najvyšší predstaviteľ Japonska uznávaný (do obdobia po porážke Japonska v 2. svetovej vojne) za priameho potomka bohov, ktorí stvorili Japonsko.
Moutiers-au-Perche
Moutiers-au-Perche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam politických článkov/Ľ
ľa
Ľavica (politika) · Ľavicová strana (Švédsko) · Ľavicový blok · Ľavicový extrémizmus
ľu
Ľubica Laššáková · Ľubica Navrátilová · Ľubomír Andrassy · Ľubomír Dobrík · Ľubomír Dolgoš · Ľubomír Dzurák · Ľubomír Fogaš · Ľubomír Galko · Ľubomír Harach · Ľubomír Jahnátek · Ľubomír Javorský · Ľubomír Lintner · Ľubomír Petrák · Ľubomír Plai · Ľubomír Roman · Ľubomír Vážny · Ľuboš Blaha · Ľuboš Lackovič · Ľudmila Gajdošíková · Ľudmila Mušková · Ľudomír Šlahor · Ľudová demokracia · Ľudová platforma · Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko · Ľudová strana (Španielsko) · Ľudovít Baťán · Ľudovít Bazovský · Ľudovít Černák · Ľudovít Dobrík · Ľudovít Goga · Ľudovít Hudek · Ľudovít I. (Bavorsko) · Ľudovít I. Pobožný · Ľudovít II. (Bavorsko) · Ľudovít II. (Uhorsko) · Ľudovít II. (Východofranská ríša) · Ľudovít IV. (Svätá rímska ríša) · Ľudovít IV. (Východofranská ríša) · Ľudovít Kaník · Ľudovít Klescht · Ľudovít Košut · Ľudovít Labaj · Ľudovít Medveď · Ľudovít Napoleon Bonaparte · Ľudovít Ódor · Ľudovít Pollák · Ľudovít Rauch · Ľudový front za oslobodenie Palestíny · Ľudské práva
NGC 2588
NGC 2588 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. februára 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Sovínky
Sovínky sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 293 obyvateľov, z toho 159 mužov a 134 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 38,1 roka, ženy 40,9 roka).
Torcy-en-Valois
Torcy-en-Valois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Torcy-en-Valois má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Torcy-en-Valois má 82 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam geografických článkov/Ş
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ş?
Şəki
şa
Şanlıurfa
Here I Go Again
„Here I Go Again“ je skladba anglickej rockovej skupiny Whitesnake. Pôvodne bola vydaná pre album Saints & Sinners (1982), ale reedícia bola znovu nahraná pre album Whitesnake (1987). Verzia z roku 1987 dosiahla 1. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 dňa 10. októbra 1987 a 9. miesto v rebríčku UK Singles Chart dňa 28. novembra 1987. V roku 2006 sa verzia z roku 1987 umiestnila na 17. mieste v zozname 100 Greatest Songs of the '80s stanice VH1.
Skladbu napísali frontman David Coverdale a bývalý gitarista Bernie Marsden.
Zostava a personál
Originálna verzia z albumu Saints & Sinners z roku 1982.
Verzia z albumu Whitesnake z roku 1987.
Advanced Technology Attachment
right|thumb|ATA konektory na základnej doske right|thumb|ATA konektor na dátovom kábli
ATA, (z anglickej skratky Advanced Technology Attachment) je štandardné rozhranie (interface) na pripájanie úložných zariadení ako napríklad pevný disk, DVD mechanika (resp. staršie CD-ROM mechanika). Existuje veľa termínov a synoným pre ATA, vrátane skratiek ako IDE, EIDE, ATAPI a UDMA. ATA štandard umožňuje použiť káble v dĺžkach od 450 do (18 do 36 palcov), pričom sa predpokladá použitie v tienených vnútorných priestoroch elektronických zariadení.
História
Najskôr ATA pracovalo len s pevnými diskami. Neskôr rozšírený štandard začal pracovať aj s rôznymi inými zariadeniami, všeobecne s tými, ktoré používajú vymeniteľné médiá. Sú to zariadenia ako DVD mechaniky, páskové mechaniky, veľkokapacitné disketové mechaniky ako napríklad Zip mechanika a LS 120. Rozšírenie dostalo názov Advanced Technology Attachment Packet Interface (ATAPI), s plným štandardom známym ako ATA/ATAPI
Prechod z PIO(anglicky programmed input/output) ku priamemu prístupu k pamäti (DMA) priniesol ďalší dôležitý prechod v histórii ATA. Metóda prístupu a prenosu dát PIO sa ukázala ako neefektívna, potrebujúc významnú časť výkonu procesora pri práci. To znamenalo, že systémy založené na ATA vykonávali diskové operácie oveľa pomalšie ako počítače používajúce SCSI alebo iné rozhrania. Použitie DMA (a neskôr Ultra DMA alebo UDMA) redukovalo množstvo procesorového času potrebného pre čítanie a zápis dát na disk.
ATA zariadenia mali rôzne hranice, v zmysle limitu objemu dát, ktoré mohli adresovať. Nové adresovacie systémy a programovacie techniky postupne prelomili väčšinu z nich. Limitné boli kapacity pevných diskov 504 MB, 32 GB, a 137 GB. Existovalo množstvo ďalších problémov, zvyčajne kvôli zle napísaným ovládačom a vstupno/výstupným vrstvám v operačnom systéme. Niekedy sa vymenované bariéry vyskytli kvôli zlým implementáciám BIOSu.
Paralelné ATA Rozhranie
Do uvedenia Serial ATA sa pripájali ATA zariadenia 40-pinovým konektorom na široké ploché káble. (Jednotlivé žily kábla boli ukladané vedľa seba, takže celý kábel pripomínal stuhu). Každý kábel mal dva alebo tri konektory, z ktorých sa jeden pripájal na radič, ktorý spájal rozhranie so zvyškom počítača zvyšné jeden resp. dva sa pripájali k zariadeniam. Paralel ATA káble prenášajú dáta v 16 alebo 32 bitových paralelných blokoch. Existujú aj káble, na ktoré sa dajú pripojiť tri zariadenia, ale v tomto prípade bolo jedno z nich len na čítanie (read-only). Konektory na kábli boli rovnocenné, nezáležalo na tom, ktorý konektor sa zapojil do matičnej dosky a ktorý do zariadenia. Ak sú dve zariadenia pripojené k jednému káblu, vo všeobecnosti sú nakonfigurované tak, že jeden je master a druhý slave. Zariadenie master sa zobrazuje pred slave zariadením, keď operačný systém zisťuje dostupné zariadenia. Master zariadenie rozhoduje o prístupe k zariadeniam na kanáli. Z toho mali výhodu zariadenia citlivé na prístupovú dobu, ako napríklad prvé CD-RW mechaniky. Každý kanál musí mať nastavené master zariadenie, aby mohol správne fungovať.
Väčšina systémov má nastavený jediný disk na kanáli ako master. Aj keď niektoré disky majú špeciálne nastavenia pre túto situáciu, nazvané single (napríklad firma Western Digital). V závislosti na hardvéri a použitom softvéri môže dané zariadenie fungovať aj ako slave.
Väčšinu času existencie ATA mali káble 40 žíl, ale po predstavení štandardu Ultra DMA/66 sa tento počet zdvojnásobil na 80. 80 žilový kábel poskytoval lepšiu signalizáciu a umožnil prenos 66 megabajtov za sekundu (MB/s). 40 žíl navyše sa používalo ako uzemnenie, v zmysle zredukovať elektromagnetický šum generovaný elektrickým prúdom v jednej žile jej susedmi. Zemniace vodiče boli umiestnené medzi aktívnymi žilami kábla, pričom celková šírka kábla a vonkajší tvar a počet pinov napájacích konektorov ostali zachované. Káble pre UDMA 66, 100 a 133 sa vyrábali iba ako kľúčované, pričom bolo presne definované ktorý konektor ide do matičnej dosky, ktorý je master a ktorý slave.
Zariadenie sa v takomto prípade nastavuje ako cable select. V tomto prípade sa disky automaticky nakonfigurujú samé v závislosti, na ktorom konektore sú pripojené. Poradie master - slave teda neurčuje prepínač na zariadení, ale poloha konektora na kábli.
S uvedením nasledujúcej vysokorýchlostnej verzie ATA štandardu sa začali káble originálnej dĺžky vyskytovať čoraz menej. S maximálnou dĺžkou len (18 palcov) mohli nastať problémy pri zapájaní zariadení vo veľkých skrinkách.
Poznámka: Prenosová rýchlosť pre každý UDMA mód udáva maximálnu teoretickú rýchlosť. Réžia protokolu znižuje túto hodnotu, takisto na túto rýchlosť vplývajú aj ďalšie faktory ako napríklad zahltenie PCI zbernice. Vo februári 2004 nebol IDE pevný disk schopný stáleho dátového prenosu nad 50 MB/s, tieto rýchlosti ovplyvňujú výkon len, keď disk pracuje v tzv. burst móde, teda vtedy keď požadované dáta idú z cache a teda disk ich nepotrebuje čítať z jeho platní.
Mižhirský rajón
náhľad|Poloha v rámci Zakarpatskej oblasti
Mižhirský rajón bol administratívna jednotka na úrovni okresu v Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.
Hornatý rajón s rozlohou 1 166 km² obývalo približne 48 200 obyvateľov (2012), žijúcich v 1 meste a 43 obciach. Centrom bola Mižhiria.
Relikt (biológia)
Relikt je druh (alebo iný taxón) živého organizmu, ktorý sa zachoval na určitom mieste či miestach (tzv. reliktný areál) tak, že toto miesto (miesta) je už len zvyškom pôvodne rozsiahlejšieho a súvislého rozšírenia, pričom týmto rozšírením sa myslí buď čisto geografická plocha (tzv. geografický relikt) alebo taxonomická diverzita (tzv. systematický relikt). Relikt vzniká bez zásahu človeka, t.j. prirodzeným spôsobom - napríklad v dôsledku zmeny klímy, geomorfologickej stavby územia, zmeny pôdnych pomerov či konkurencie medzi druhmi.
Geografické relikty sú napr. klimatický relikt, geomorfologický relikt, treťohorný relikt, glaciálny relikt, postglaciálny relikt a xerotermný relikt. Príklady treťohorných reliktov u nás: piskor vrchovský, kamzík vrchovský, jasoň červenooký, Diaptomus tatricus, Helicigona cingulella. Príklady glaciálnych reliktov: hraboš snežný, ďubník trojprstý, žiabronôžka severská a nosatec arktický.
Santiago
Santiago môže byť:
Hamburské metro
80px|left right|thumb|Sieť liniek
Hamburské metro je systém podzemnej rýchlodráhy v nemeckom meste Hamburg. Otvorené bolo v marci 1912, má 3 linky s celkovou dĺžkou 101 km. Je prepojené so systémom S-Bahn s dĺžkou 115,2 km a ktorý má aj podzemné úseky.
Vico (priezvisko)
Vico je priezvisko, rozšírené aj na Slovensku.
Little Italy
Little Italy (doslova Malé Taliansko) môže byť:
NGC 2590
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Lixos
Lixos (Lixos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Lixos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Lixos si bral za manželku Kleodóru, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Vynohradivský rajón
náhľad|Poloha v rámci Zakarpatskej oblasti
Vynohradivský rajón bol administratívna jednotka na úrovni okresu v Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.
Krakľotvaré
Existujú tieto rôzne definície taxónu krakľotvaré/krakle/krakľovce (Coraciiformes) [zoradené od najširšej po najužšiu]:
Výskyt na Slovensku
Na Slovensku žijú podľa definície C tri druhy: rybárik riečny, včelárik zlatý a krakľa belasá. Podľa definície B pribúda ešte druh dudok chochlatý.
Charakteristika (pre definíciu B)
Sú to stredne veľké až malé vtáky s pestrým sfarbením a tvrdým zobákom. Nohy sú spravidla krátke s pomerne slabými prstami. Väčšinou majú dva dopredu smerujúce prsty zrastené na báze. Krídla sú väčšinou široké a na koncoch zaokrúhlené. Veľa čeľadí má dlhý chvost. Lovia špecificky, z nejakého vyvýšeného posedu sa vrhnú strmhlav na vyhliadnutú korisť do vody, na zem alebo do vzduchu. Živia sa rôznymi živočíchmi, zoborožce aj ovocím. Hniezdia väčšinou v dutinách. Väčšina druhov, okrem rybárikov, nie je viazaná na blízkosť vody. Ich veľkosť sa pohybuje od 10 cm krátkych todi až po 1,5 m dlhé zoborožce.
Systematika (pre definíciu C)
Rad krakľotvaré/krakle/krakľovce (Coraciiformes) C:
Little Italy (Vancouver)
thumb|Burnaby Heights, pohľad z Capitol Hill. Na pozadí je vancouverský downtown Little Italy je územie vo východnej časti kanadského mesta Vancouver v mestskej časti Grandview-Woodland, ktoré bolo historickou enklávou etnických talianov. Obchody a kultúrne zariadenia sa v Little Italy nachádzajú pozdĺž Commercial Drive, ktoré je aj v súčasnosti sociálnym centrom východnej časti mesta. Etnickí taliani mali v tej oblasti veľký vplyv od 30. až do 70. rokov.
Po prvej svetovej vojne osídlili emigranti z Talianska chudobnú oblasť na okolí Commercial Drive a veľkou mierou prispeli k jej rozvoju. No v roku 1975 kombinácia kultúrnej asimilácie, zahraničných prisťahovalcov, sťahovanie talianov do predmestí a náboženská schizma v talianskej komunite viedli k úpadku vplyvu a koncentrácie etnických talianov vo Vancouveri.
V súčasnosti je v oblasti Metro Vancouver niekoľko talianskych obchodov, kultúrnych skupín a zoskupení, no v žiadnej časti okresu obyvatelia talianskeho pôvodu nedominujú.
V priľahlom meste Burnaby, v oblasti Burnaby Heights síce nemajú taliani väčšinu, no značná časť jej obyvateľov je talianskeho pôvodu. Na East Hastings Street, medzi Boundary a Duthie je ďalšie obchodné centrum pre taliansku komunitu. Je tam množstvo talianskych kaviarní, cukrární a reštaurácií a obchod s detským oblečením, ktorý dováža svoje oblečenie priamo z Talianska. St. Helen's a Holy Cross sú dva katolícke kostoly, ktoré slúžia bohoslužby v taliančine. Postarší taliani sa často schádzajú v parku Confederation Park, kde hrajú bocce.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov 1995
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov 1995 boli v poradí 7. majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 16.27. augusta 1995 v Dubline, v Írsku, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Bieloruska. Titul obhájilo 🇩🇪, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇳🇱.
Konečné poradie
Pozn: Pôvodne sa mal víťaz tohoto turnaja kvalifikovať na Letné olympijské hry 1996.
Zoznam geografických článkov/É
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 10 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
NGC 2591
NGC 2591 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 12. augusta 1866.
Zoznam geografických článkov/É
éd
Édafusi
NGC 2591
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Zoznam geografických článkov/É
ép
Épinal (mesto) · Épinay-sur-Seine
ér
Érd
ét
Étampes (mesto)
év
Évora (mesto) · Évry (Essonne)
Vizír
Vizír je národná prírodná pamiatka (evidentné číslo 1371) neďaleko obce Hamr v okrese Jindřichův Hradec. Oblasť spravuje AOPK ČR správa CHKO Třeboňsko.
Objektom ochrany je rybník a priľahlá rašelinová lúka. Nálezisko celého radu chránených a vzácnych druhov rastlín, najmä rosičky prostrednej (Drosera intermedia). Z vtákov sú to bocian čierny, volavka popolavá a hlaholka severská. Pravidelne sa tu vyskytuje aj vydra riečna.
Saint-Vincent-des-Landes
Saint-Vincent-des-Landes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neauphe-sous-Essai
Neauphe-sous-Essai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Joe Sakic
Klubový hokej
Joe Sakic je stredný útočník. V roku 1987 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už nejestvujúci klub Quebec Nordiques v prvom kole ako 15. v celkovom poradí. Už v sezóne 1988/89 sa v drese Quebecu dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu až do jeho zániku v roku 1995. Vtedy bol klub presťahovaný do Colorada a zmenil názov na Colorado Avalanche. Joe Sakic hral s číslom 19 ako kapitán tohoto tímu až do konca kariéry v roku 2009. S tímom aj dvakrát získal Stanley Cup a to v rokoch 1996 a 2001. Na sezónu 2005/06 má s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,665 milióna dolárov a je najlepšie plateným hráčom tímu.
Reprezentácia
Joe Sakic získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Bol kapitánom reprezentačného výberu Kanady na zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. V siedmich zápasoch strelil 1 gól a na 2 prihral, Kanada skončila nakoniec na 7. mieste.