cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vodní nádrž Slapy
náhľad|Priehradný múr vodného diela Slapy náhľad|Slapská priehrada náhľad|Pohľad na vodnú nádrž Slapy Vodná nádrž Slapy je priehrada na rieke Vltava v okresoch Praha-západ a Příbram. Piata najväčšia česká vodná nádrž je súčasťou Vltavskej kaskády a je pomenovaná podľa obce Slapy, na ktorej území stojí hrádza. Bola vybudovaná v rokoch 1949 – 1955 a okrem protipovodňovej ochrany slúži aj na vylepšovanie prietokov Vltavy, pokrytie odberov vody pre priemysel, výrobu elektrickej energie a rekreáciu.
Jars
Jars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Devičany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Devičany v okrese Levice.
Jars
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boulevards des Maréchaux
thumb|Boulevard Kellermann s električkou Boulevards des Maréchaux (doslova Bulváre maršalov) sú bulváre vedúce po okraji Paríža. Ich označenie vychádza z toho, že nesú mená francúzskych maršalov z obdobia Prvého cisárstva. Ide o 22 bulvárov: Soult, Poniatowski, Général-d'Armée-Jean-Simon, Masséna, Kellermann, Jourdan, Brune, Lefebvre, Victor, Général-Martial-Valin, Murat, Suchet, Lannes, Amiral-Bruix, Gouvion-Saint-Cyr, Berthier, Bessières, Ney, MacDonald, Sérurier, Mortier a Davout
Maršali
Počas Prvého cisárstva bol titul maršal Francúzska udelený 26 generálom. 19 z nich dalo meno bulvárom okolo Paríža. Ďalší štyria maršali majú pomenované iné ulice (Bon-Adrien-Jeannot de Moncey - Rue Moncey, Charles Pierre François Augereau - Rue Augereau, Dominique Catherine de Pérignon - Rue Pérignon a Charles Nicolas Oudinot - Rue Oudinot) a len traja maršali (Jean Baptiste Jules Bernadotte, Auguste Marmont a Emmanuel de Grouchy) nemajú v Paríži žiadnu ulicu. Admirál Étienne Eustache Bruix a generáli Jean Simon a Martial Valin, po ktorých sú pomenované aj Boulevards des Maréchaux, naopak neboli maršalmi.
Charakteristika
thumb|Boulevard Macdonald Boulevards des Maréchaux tvoria až na dve výnimky neprerušený pás obklopujúci celý Paríž. Hoci súbežne s ním vedie boulevard périphérique v priemernej vzdialenosti 150 m, nejedná sa o mestský okruh, ale o bežné ulice na ktorých je maximálna povolená rýchlosť 50 km/h. Priestor medzi týmito bulvármi a obchvatom, kde stáli hradby, tvorí pás mestskej zástavby odlišnej od zvyšku mesta. Je tu veľké množstvo bytových domov lacného bývania, parkov, telocviční a štadiónov, a na juhu mesta tiež Cité internationale universitaire de Paris.
Jazdné pruhy pre autobusy sú oddelené od ostatnej vozovky a na chodníkoch boli vybudované cyklochodníky. Na bulvároch v južnej časti mesta vedie električková linka č. 3, ktorá bude v roku 2012 predĺžená na severovýchod.
Boulevard Sérurier a Boulevard Murat majú v porovnaní s inými Boulevards des Maréchaux veľmi neobvyklú trasu. Boulevard Sérurier vo svojej strednej časti prechádza zástavbou a nemá tak funkciu hlavnej dopravnej tepny.
Boulevard Murat zasa nenadväzuje urbanisticky na Boulevard du Général-Martial-Valin, ktorý leží cez rieku Seinu na druhom brehu. Cez Pont du Garigliano totiž pokračuje Boulevard Exelmans, ktorý sa medzi Boulevards des Maréchaux nepočíta (Rémy Joseph Isidore Exelmans (1775 - 1852) bol tiež maršal Francúzska, ale za Druhého cisárstva). Boulevard Murat vybieha až o niekoľko desiatok metrov po prúde rieky a pretože tu vedie hustou mestskou zástavbou, tiež nemá v tomto úseku funkciu hlavnej dopravnej tepny.
How Do You Do!
„How Do You Do!“ je skladba švédskej pop rockovej skupiny Roxette. Bola vydaná ako prvý singel z albumu Tourism. Singel sa udržal osem týždňov v rebríčku Billboard Hot 100, pričom dosiahla 58. miesto. Skladba bola veľkým hitom v Európe a dosiahla 2. miesto v Nemecku, Švédsku a Holandsku a 13. miesto dosiahla v rebríčku UK Singles Chart.
Zoznam skladieb
Koncertná verzia skladby „Fading Like a Flower“ bola nahraná v The Entertainment Centre v Sydney, Austrália v Decembri 1991.
Všetky verzie
Dance Radio Edit a Pop Airplay Mix sú rovnaké.
Sellye
Sellye je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Sellyskom okrese.
Má rozlohu 2 518 ha a žije tu  obyvateľov .
Saint-Jean-d’Assé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vigantice
Vigantice je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 992 obyvateľov, z toho 490 mužov a 502 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 39,1 roka, ženy 41,8 roka). Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1411.
Maizy
Maizy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Grand-Lemps (kantón)
Le Grand-Lemps je francúzsky kantón v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Skladá sa zo 13 obcí.
Siklós
Siklós je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Siklósskom okrese.
Majstrovstvá sveta v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2001
Majstrovstvá sveta v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2001 boli v poradí 35. majstrovstvá sveta v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia kolieskových športov (FIRS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCIRH. Konali sa v San Juane, v rovnomennej provincii, v Argentíne od 29. septembra7. októbra 2001, za účasti 15 tímov. Oproti minulým turnajom sa zvýšil počet účastníkov z 12 na 16 tímov. Družstvo 🇨🇦, ktoré sa na turnaj kvalifikovalo, sa nakoniec na ňom nepredstavilo. Argentína bola organizátorom svetového šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1970, 1978 a 1990, zakaždým v San Juane. Zápasy sa hrali v aréne Estadio Aldo Cantoni s kapacitou 6 700 divákov. Svoj trinásty titul po finálovom víťazstve nad domácou 🇦🇷 získalo 🇪🇸.
Mini Estadi
Do júla 2007 bol domovom pre FC Barcelona C, kým tento tím nebol zrušený a do roku 2003 tiež domovom tímu amerického futbalu, Barcelona Dragons.
V2
V2 môže byť:
Ivan Alexander Getting
Ivan Alexander Getting (* 18. január 1912, New York, New York, USA – † 11. október 2003, Coronado, Kalifornia) bol americký technik, ktorý sa zameriaval najmä na fyziku. Jeho otcom bol Milan Getting, slovenský politický činiteľ.
Hlavný prínos jeho činnosti
Gettingova skupina vyvinula prvý radar automatického mikrovlnného sledovania riadenia paľby, SCR 584. Tento radar významne znížil straty na životoch a poškodenie Londýna bombami V-1, ktoré boli odpálené Nemeckom. Pre ilustráciu, dňa 28. augusta 1944, posledný deň, kedy bolo odpálených veľké množstvo V-1 rakiet proti Londýnu, zo 104 vystrelených, 68 rakiet bolo zničených delostrelectvom za pomoci radaru SCR 584, 16 inými prostriedkami a 16 minulo cieľ. Getting bol jedným z troch konštruktérov a navrhovateľov satelitných navigačných systémov, ktoré viedli k rozvoju a zavádzaniu globálneho navigačného systému (GPS). Keď bol v Raytheone, dohliadal na vývoj prvého troj-dimenzionálneho systému na určenie polohy podľa časového rozdielu príchodu - vypracovaného na základe požiadavky vzdušných síl pre navádzací systém, ktorý sa má použiť s navrhovanou medzikontinentálnou balistickou raketou (ICBM), ktorá by dosiahla mobilitu tým, že by cestovala prostredníctvom železničného systému. Počas pôsobenia v spoločnosti pre letectvo a kozmonautiku (Aerospace Corporation), dohliadal na štúdie o využití satelitov ako základu pre navigačný systém pre vozidlá pohybujúce sa rýchlo v troch rozmeroch. Okrem svojich technických prínosov do GPS, Getting bol neúnavným obhajcom tohto projektu aj napriek prvotnému odporu zo strany Pentagónu. Ako poradca americkej vlády zaviedol rýchlu reakčnú schopnosť v oblasti elektronických protiopatrení; zriadil európske laboratórium vrchného veliteľstva spojeneckých síl SHAPE v Haagu, rozmiestnil americkú leteckú obranu nazvanú poloautomatický pozemný radarový systém (SAGE Defense System), viedol štúdiu o MX odpaľovacej raketovej základni a o bojových lietadlách s dlhým doletom, technickú analýzu a návrh nadzvukového bombardéra s dlhým doletom, ktorý by bol schopný doletieť až k bývalému Sovietskemu zväzu a vrátiť sa späť bez tankovania. Na základe aplikácie vylepšení do strategického bombardéra do B-1, sa Gettingovi pripisuje aj znovu zavedenie financovania programu B -1 bombardéra zo strany Kongresu USA a jeho zásluhou modifikovaný strategický bombardér B-1B je prevádzke aj v súčasnosti). Bol predsedom vedenia dozornej komisie pri vývoji strategického bombardéra triedy Stealth, B-2 Spirit. Významnou mierou sa podieľal na vývoji prvého vysokorýchlostného klopného obvodu na Harvarde. Bol zapojený do vývoja námorného GFCS MK-56 protilietadlového systému riadenia paľby, ako aj do vývoja a budovania 350 MeV synchrotronu v laboratóriu radiácie na MIT. Podieľal sa na vývoji rakiet Sparrow III a Hawk ako aj na výrobe tranzistorov v Raytheone. V spoločnosti pre letectvo a kozmonautiku (The Aerospace Corporation) plánoval nové balistické raketové systémy, dohliadal nad systémom odpaľovania rakiet, vývojom vysoko výkonných chemických laserov, prispel do Mercury a Gemini raketových systémov.
STS-28
STS-28 bola ôsma misia raketoplánu Columbia. Celkovo išlo o 30. misiu raketoplánu do vesmíru.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Predštartové prípravy
náhľad|vľavo|Columbia na odpaľovacej rampe 39-B pred štartom misie STS-28, 15. júl 1989 Misia STS-28 bola prvou pre Columbiu po viac ako troch rokoch. Po havárii raketoplánu Challenger v roku 1986 prešla Columbia dôkladnou rekonštrukciou. Technici napríklad vymenili na najstaršom americkom raketopláne dlaždice tepelnej ochrany, nahradili ich celkovo 2390 kusov. Dohromady prešla Columbia 258 zmenami a jej hmotnosť narástla o 860 kg.
Samotné predštartové prípravy začali 23. januára 1989, kedy boli na raketoplán v hale OPF umiestnené hlavné motory SSME. Kvôli netesnosti na vodíkovom čerpadle jedného z motorov sa procedúra opakovala trikrát a trvala vyše dvoch týždňov. Až začiatkom júla bol raketoplán prevezený do VAB, kde k nemu technici pripojili pomocné štartovacie rakety SRB a odhadzovaciu nádrž ET.
Štart
Raketoplán odštartoval z odpaľovacej rampy 39-B dňa 8. augusta 1989 o 12:37:00 UTC s oneskorením 40 minút oproti plánu. Na vine bola silná hmla nad Kennedyho vesmírnym strediskom. Misia mala vojenský charakter, detaily preto nie sú známe. Užitočným nákladom raketoplánu však boli špionážne družice USA-40 a USA-41 pre pozorovanie ZSSR.
Úlohy na obežnej dráhe
Prvá z prieskumných družíc (USA-40) bola vypustená približne 7,5 hodiny po štarte. Družica USA-41 bola vypustená 9. augusta. Ďalšou časťou misie bol experiment pre sledovanie absorpcie žiarenia radiačných pásov (EDS – Energy Deposition Spectrometer). Išlo o autentickú ľudskú lebku, v ktorej mozgovni bolo umiestnených približne 100 rôznych detektorov kozmického žiarenia, predovšetkým nukleárnych detekčných emulzií. Astronauti tiež preverovali nové navigačné zariadenie, ktoré určovalo okamžitú polohu raketoplánu a jeho orientáciu v priestore s väčšou presnosťou. V neposlednom rade mala posádka na starosti monitoring a štúdium plynov unikajúcich z raketoplánu.
Poruchy
Počas letu musela byť kvôli úniku pohonných látok odpojená jedna tryska manévrovacích motorov (RSC). Druhou chybou bol skrat na prívodnom kábli elektriny telefaxového zariadenia (TAGS). Po výpadku ističov sa vznietila izolácia a do kabíny sa dostal dym. Požiar však raketoplán neohrozil, no zariadenie TAGS zostalo až do konca letu mimo prevádzky.
Pristátie
Columbia pristála na Edwardsovej leteckej základni 13. augusta o 13:37:08 UTC.
L'Isle-d'Abeau (kantón)
L'Isle-d'Abeau je francúzsky kantón v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Skladá sa z troch obcí.
Lesotho
Lesotho, dlhý tvar Lesothské kráľovstvo, je malý vnútrozemský štát v Afrike.
Hlavné mesto je Maseru.
Poloha
Lesotho spoločne so Svazijskom tvoria dve enklávy v území Juhoafrickej republiky. Lesothské kráľovstvo je jedinou krajinou, ktorej celé územie leží vyššie ako 1 000 metrov nad morom. Najnižší bod má výšku 1 400 metrov. Povrch krajiny je tvorený náhornou plošinou z čadiča, jej výška na niektorých miestach dosahuje až Na východe a juhu sa zdvíhajú Dračie vrchy s najvyšším vrchom Lesotha, ktorý je zároveň najvyšším vrchom južnej Afriky. Meno tohto vrchu je Thabana Ntleyana. Na severe krajiny sa rozprestiera pásmo Maloti, kde sa nachádza prameň najdlhšej lesothskej rieky Orange. Vďaka hornatému povrchu krajiny sa niekedy Lesothu hovorí africké Švajčiarsko.
Jouet-sur-l’Aubois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lesotho
Dejiny
Pôvodnými obyvateľmi boli Krováci. Prišli sem v 1. tisícročí pred Kr. V 8. storočí Krovákov vytlačili bantuské kmene, patrili medzi nich Zuluovia, Matabeleovia a Ngunovia. V 19. storočí sa tu objavil bojový kmeň Sothov. Lesothské kráľovstvo bolo založené Mošešom, jedným zo sothských náčelníkov. V roku 1824 založil v Thaba Bosiu pevnosť, pomocou ktorej chcel čeliť nájazdom Grikov, ktorí v tejto oblasti hľadali otrokov, dobytok a slonovinu. Počet Mošešových poddaných sa rozšíril z 25 000 na 80 000. Mošeš vytvoril dobre vyzbrojenú jazdu, v roku 1833 pozval do krajiny misionárov, aby pomohli vzdelávaním zdvihnúť úroveň štátnej správy. Na kráľov podnet prevzali nad kráľovstvom v roku 1868 ochranu Briti. V roku 1884 zo sothského územia vytvorili protektorát Basutsko. V roku 1966 vzniklo nezávislé Lesothské kráľovstvo. Od tej doby sa udialo niekoľko štátnych prevratov a kríz. V roku 1970 zvíťazila vo voľbách Kongresová strana. Vtedajší premiér vyhlásil výnimočný stav a zosadil kráľa Mošeša II. K znovunastoleniu monarchie došlo v roku 1986, kedy prebehol vojenský prevrat.
Jouet-sur-l’Aubois
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lesotho
Obyvateľstvo
Príslušníci kmeňa Sotho tvoria 97 % obyvateľstva. Zvyšok sú Xhosovia- 18.000, Číňania- 5.000, Francúzi a Zuluovia. Katolíci tvoria 45 %, Evanjelici 26 %, Anglikáni 19 % a tradičné viery 10 %.
Podľa štatistiky z roku 2014 je náboženská príslušnosť v Lesothe nasledovná: protestantizmus 47,8 % (letniční kresťania 23,1 %, lesothskí evanjelickí 17,3 %, anglikánski 7,4 %), rímski katolíci 39,3 %, ďalšie kresťanské cirkvi 9,1 %, ostatné náboženstvo 1,5 %, bez vyznania 2,3 %. Často ľudia praktizujú kresťanstvo spolu s tradičným náboženstvom (viacpočetná náboženská identita), prípadne tieto náboženstvá zmiešavajú v synkretizme. Tradičné náboženstvo – ide najmä o kult predkov – v Lesothe ale nie je tak viditeľné a ovplyvňujúce spoločnosť ako je to napríklad v krajinách západnej Afriky.
Saint-Jean-de-la-Motte
Saint-Jean-de-la-Motte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zašová
Zašová je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 945 obyvateľov, z toho 1 502 mužov a 1 443 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,3 roka). Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1374.
Saint-Jean-de-la-Motte
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Amanu
Amanu (iné názvy: Timanu, Karere) je atol vo centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Hao, ležiaci približne na juh. Má oválny tvar a naprieč meria. Jeho lagúnu spájajú s vonkajším oceánom dva prieplavy, umiestnené približne od seba. Sú na západnej strane a vybavené navigačnými značkami pre lode. Prstenec atolu tvoria desiatky nízkych ostrovčekov s vegetáciou (polyn. "motu"), ktorých výška nepresahuje nad hladinou oceánu. Sú predelené plytkými prieplavmi a piesočnými presypmi bez vegetácie.
V roku 2012 na ňom žilo 195 obyvateľov.
História
Informácie o prvenstve v objave atolu Európanmi sa rozchádzajú.
Fernão de Magalhães sa pravdepodobne k atolu priblížil po objave Puka-Puka, aj keď sú o tom v jeho zápisoch len veľmi nejasné zmienky. Podstatne hodnovernejším dôkazom je nález lodných kanónov z roku 1921, ktorých datovanie podľa analýz spadá na 16. storočie a korešponduje so stratou lode San Lesmes z roku 1526 pri expedícii, ktorú viedol García Jofre de Loaísa.
Niekde sa uvádza, že prvým európskym objaviteľom bol 12. februára 1606 Pedro Fernandes de Queirós. Keďže je však zápis 11. februára 1606 na jeho meno aj na atol Faaite, ktorý je od Tauere vzdialený vzdušnou čiarou viac ako, je zjavné, že minimálne jeden z nárokov bude nesprávny.
Fading Like a Flower (Every Time You Leave)
„Fading Like a Flower (Every Time You Leave)“ je druhý singel švédskej pop rockovej skupiny Roxette z albumu Joyride. Skladbu napísal Per Gessle. V júli 1991 obsadila 2. miesto v rebríčku Billboard Hot 100.
Amanu
História
Hodnovernejší zápis je z pera španielskeho moreplavca Dominga de Bonechey, ktorého zápis o objave je z 1. novembra 1774. Po ňom nasledujú zápisy o návšteve od Faddeja Faddejeviča Bellinsgauzena 8. júla 1820, Louisa Isidore Duperreyho 26. apríla 1823 na lodi La Coquille, alebo Fredericka Williama Beecheyho z 21. februára 1826.
Fading Like a Flower (Every Time You Leave)
Zoznam skladieb
„I Remember You“ bola na B-strane singlu v USA. Singel bol k dispozícii vo formátoch 7" a 12" rovnako ako na audiokazete.
„Fading Like a Flower“ (CDM) Released: 1991-04-29 // EMI / 1364047
Amanu
História
Ako jeden z mála atolov má chránený prístav vnútri lagúny.
Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Amanu, ktorá je zároveň súčasťou komunity Hao.
Ľubomír Harach
Doc. Ing. Ľubomír Harach, CSc. (* 3. marec 1953, Horná Ždaňa) je slovenský pedagóg a politik, bývalý minister školstva a hospodárstva SR a poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Ľubomír Harach bol zvolený za poslanca NR SR za DÚ vo volebnom období 19941998 a za Slovenskú demokratickú koalíciu vo volebnom období 19982002.
Harach vyštudoval odbor matematické inžinierstvo a kybernetika na Fakulte jadrovej a fyzikálnoinžinierskej na ČVUT v Prahe. Po ukončení štúdia sa presťahoval do Bratislavy a pôsobil ako pedagóg, okrem iného bol riaditeľom Ústavu informácií a prognóz školstva. V roku 2009 spolu s Jozefom Moravčíkom zakladal Medzinárodnú vysokú školu manažmentu.
Anežka Přemyslovna († 1268)
Životopis
Okolo roku 1245 sa vydala za meißenského markgrófa Henricha III. Jasného. Jeho prvou manželkou bola Konštancia, dcéra rakúskeho vojvodu Leopolda VI. Babenberského, s ktorou mal synov Albrechta a Dietricha. Po smrti Konštancie sa jeho druhou manželkou stala Anežka, deti sa však z manželstva nenarodili. Henrich svoje územia rozdelil v roku 1262 tak, že Albrecht dostal Durínsko a Dietrich Plisensko s mestom Lipsko. Pre seba si nechal Meißen.
Anežka zomrela v roku 1268 a bola pochovaná v kláštore Altzella. Henrich sa oženil ešte tretí raz, uzavrel nerovné manželstvo s Alžbetou z Maltic.
Večernica hvízdavá
Večernica hvízdavá (iné názvy: netopier hvízdavý, večernica malá; lat. Pipistrellus pipistrellus) je druh z čeľade netopierovité. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov večernica hvízdavá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, stav celkovej populácie je stabilný, je to jeden z najbežnejších druhov netopierov. Letné kolónie samíc s mláďatami majú zvyčajne 2550, najväčšie až 200 jedincov. Môže zimovať jednotlivo alebo v malých skupinách ale boli zistené aj obrovské zoskupenia, napríklad až 45 000 v jaskyniach Slovenska a Rumunska.
Rozšírenie a početnosť
Večernica hvízdavá žije v Palearktíde od západnej Afriky po severnú Čínu, na severe od 63. rovnobežky po 30. rovnobežku.
Rozšírenie na Slovensku
Podľa výsledkov je predpokladané, že večernica hvízdavá žije na celom území Slovenska.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytla v 138 (32% rozlohy Slovenska):
Ekosozologický status od roku 2001 LR:lc, LR - menej ohrozený druh.
Bionómia
Patrí k menej ohrozeným druhom a žije najmä v nížinách a stredných polohách. Letné úkryty máva v budovách, dutinách stromov a skalných puklinách. Zimuje najmä v jaskyniach alebo pivniciach. Živí sa nočným lietajúcim hmyzom, ktorý loví za letu. Samce žijú počas roka samotársky. Samice sa združujú do veľkých odchovných kolónií, ktoré môžu mať až 1000 jedincov. Samica rodí jedno až dve mláďatá, ktoré dokáže jednoznačne rozoznať.
Ochrana
Večernica hvízdavá je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II), Bernského dohovoru (Príloha III) a smernici o biotopoch (Príloha IV).
Národné zhromaždenie
Národné zhromaždenie (názov je odvodený z názvu francúzskeho Národného zhromaždenia z čias Veľkej francúzskej revolúcie) môže byť názov súčasných a historických parlamentov mnohých krajín:
Pôvabný kvark
Pôvabný kvark alebo kvark c alebo šarmový kvark je kvark druhej generácie s elektrickým nábojom +(2/3) e. Je to tretí najťažší kvark, má energiu 1,3 GeV, čo je o niečo viac, ako hmotnosť protónu. Predpovedal ho v roku 1970 Sheldon Glashow, John Iliopoulos a Luciano Maiani. Prvýkrát bol pozorovaný v novembri 1974, so súčasným objavením "pôvabnej" častice J/ψ v Stanford Linear Accererator Center skupinou, ktorú viedol Burton Richter a tiež v Brookhaven National Laboratory skupinou, ktorú viedol Samuel Chao Chung Ting. Časticu bola pomenovaná ako J skupinou z BNL a ako ψ skupinou z SLAC group a keďže nebolo možné vyriešiť túto kontroverziu, začal sa používať názov J/ψ.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Pial
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolný Pial v okrese Levice.
Dočasné národné zhromaždenie
Dočasné národné zhromaždenie alebo Dočasné Národné zhromaždenie (, zaužívaná skratka PNS), v dlhom tvare názvu Dočasné Národné zhromaždenie republiky Československej, bol 300-členný zákonodarný zbor ČSR od 28. októbra 1945 do ustanovenia Ústavodarného národného zhromaždenia 18. júna 1946 (posledná, 53. schôdza sa konala 16. mája). Bolo stanovené v prvom článku Košického vládneho programu. Právnym predpisom vymedzujúcim jeho činnosť bol ústavného dekrétu prezidenta republiky č. 47/1945 Sb. z 25. augusta 1945 (platný a účinný od 27. augusta).
Zloženie
Rovnako ako vo vláde Národného frontu Čechov a Slovákov boli v Dočasnom národnom zhromaždení zastúpené všetky politické strany:
Predsedníctvo
K voľbe (dočasnej) predsedníctva pristúpili poslanci v druhom bode programu 1. schôdze konanej 28. októbra 1945. Voľba predsedu prebiehala tajným hlasovaním (napísaním mena na biely hlasovací lístok vkladaný do obálky a následne vhadzovaný do urny). Odovzdaných bolo 293 hlasov, z toho za Josefa Davida (ČSNS) 255 hlasov, za Jozefa Lettricha (DS) jeden hlas a 37 lístkov bolo odovzdaných prázdnych. Voľba podpredsedov sa na návrh predsedu Josefa Davida konala aklamáciou (zdvihnutím ruky). Za kandidátnu listinu predloženú poslancami za ostatné strany (KSČ, ČSL, ČSSD, KSS, DS) hlasovalo 285 poslancov, proti bol jeden poslanec. Všetci zvolení poslanci sa ujali funkcie.
Definitívna voľba predsedníctva sa uskutočnila v rámci prvého bodu programu na 12. schôdzi konanej 29. novembra 1945 a to rovnakým spôsobom ako predchádzajúce hlasovanie. Z 218 odovzdaných hlasov obdržal všetky Josef David. Za dovtedajších podpredsedov hlasovalo (aklamáciou) 183 poslancov, nikto proti.
Výbory
Na svojich ustanovujúcich schôdzach konaných 28. novembra 1945 boli zvolené predsedníctva nasledovných výborov:
Činnosť
Dočasné národné zhromaždenie potvrdilo zotrvanie prezidenta vo funkcii a vykonávalo právomoc Národného zhromaždenia. Do jeho kompetencie spadala príprava volieb do Ústavodarného národného zhromaždenia (uskutočnené 26. mája 1946).
Ústavným zákonom č. 57/1946 Sb. z 28. marca 1946 (platný a účinný od 3. apríla) schválilo ratihabíciu dekrétov prezidenta republiky a ústavných dekrétov prezidenta republiky.
Ústavodarné národné zhromaždenie
Ústavodarné národné zhromaždenie (z ) môže byť:
Szentlőrinc
Szentlőrinc je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Szentlőrincskom okrese.
Ginko na Godrovej ulici
Ginko na Godrovej ulici je ginko dvojlaločné, ktoré sa nachádza na Godrovej ulici v Bratislave. Je chránené podľa Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Bratislave, 1/1996 pre vysokú biologickú a estetickú hodnotu, zriedkavý výskyt. Je to významný exemplár z kultúrneho, historického, vedeckého, krajinotvorného a estetického hľadiska.
Hindčina
Hindčina (हिन्दी, niekedy हिंदी) je novoindoárijský jazyk, ktorým sa hovorí najmä v strednej a severnej Indii. Je to úradný jazyk Indie a zároveň ním hovorí najviac obyvateľov Indie ako svojím materinským jazykom. Je to tretí najrozšírenejší jazyk na svete (po čínštine a angličtine).
Slovo hindí pochádza z perzštiny a znamená „indický“.
Podstatné mená
Podstatné mená rozlišujú rod mužský a ženský. Pravidlá priradenia slov k rodom sú zložité, ale často platí, že mená rodu mužského končia na -á, ženského na -í. V množnom čísle sa mužské -á mení na -é, ženské -í sa mení na -ijá(n). Príklady:
Podstatné mená rozlišujú 2 pády v jednotnom čísle (priamy a nepriamy) a 3 pády v množnom čísle (priamy pád, nepriamy pád a vokatív). Nepriamy pád sa vyskytuje väčšinou v spojení so záložkami. Príklady:
Podľa tradičnej indickej gramatiky sa za pády (vibhakti) považujú i väzby podstatných mien so záložkami (postpozíciami). Záložky sa spájajú s nepriamym pádom.
Nahradzuje genitív alebo privlastňovacie prídavné meno. Voľba záložky závisí od rodu a čísla privlastneného podstatného mena. S podstatnými menami rodu ženského sa používa záložka की kī, inak sa používa के kē.
Nahradzuje datív alebo akuzatív. Označuje zasiahnutý predmet.
Nahradzuje lokál. Určuje miesto na otázku „kde“ alebo „kam“.
Nahradzuje ablatív. Vyjadruje odluku, spoločenstvo („s niekým / niečím“), určuje miesto („odkiaľ“) a čas („od kedy“) atď.
Táto záložka sa používa s pôvodcom deja u prechodných slovies v dokonavých časoch. Pôvodca deja sa odborne označuje tiež ako agens, preto sa tato väzba nazýva agenciál alebo tiež ergatív.
Zámená
V 2. osobe sa používajú 3 úrovne zdvorilosti. Zámeno तू (2. osoba jednotného čísla) sa používa pri modlitbách ako oslovenie boha, v poézii a smerom k malým deťom. Inak je výrazom veľkej dôvernosti alebo pohŕdania. Zámeno तुम (2. osoba množného čísla s významom čísla jednotného i množného) sa používa vo vzťahu k sluhom, drobným obchodníkom, obyčajným dedinčanom a všeobecne osobám nižšieho spoločenského postavenia; tiež k blízkym priateľom, ktorým by sme v slovenčine tykali. Najzdvorilejšie je zámeno आप āp, ktoré sa používa s 3. osobou množného čísla vo vzťahu k spoločensky vyššie postaveným osobám.
Používanie osobných zámen ako podmetu nie je povinné.
Číslovky
Na číslovkách je dobre vidieť príbuznosť hindčiny so slovanskými a ostatnými indoeurópskymi jazykmi.
Agiadas z Élidy
Agiadas (Agiadas) bol víťaz v boxe dorastencov na olympijských hrách v roku 488 pred Kr.
Hindčina
Slovesá
Infinitív má príponu -ना -nā. Slovesný kmeň je časť infinitívu bez tejto prípony.
Agiadas z Élidy
Agiadas z Élidy zvíťazil na 73. olympijských hrách v boxe dorastencov. V Olympii sa box (pygmé) dorastencov zaradil do programu hier v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Hindčina
Pomocné sloveso होना
Pomocné sloveso होना hōnā „byť“ v jednoduchom prítomnom čase:
Agiadas z Élidy
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej Altide videl sochu Agiada. Autorom jeho sochy bol sochársky majster Sérambos z Aiginy.
Hindčina
Pomocné sloveso होना
Záporný tvar नहीं nahīn je zrejme spoločný pre všetky osoby a obe čísla.
Tvary préterita (minulého času) slovesa होना sú pôvodne tvary minulého príčastia, preto sú rovnaké pre všetky osoby, preto rozlišujú rod:
Záporný tvar sa tvorí časticou न na alebo नहीं nahīn: मैं न था main na thā „nebol som“.
Nedokonavé príčastie
Nedokonavé príčastie sa používa k tvoreniu nedokonavého prítomného a minulého času. Tvorí sa pripojením prípony -ता -tā ku slovesnému kmeni. Napr. ku slovesu चलना čalnā „ísť“ je príčastie चलता čaltā „idúci“ (v ženskom rode चलती čaltī). Množné číslo má v mužskom rode príponu -ते te, v ženskom rode má rovnaký tvar ako v jednotnom čísle.
Nedokonavé príčastie má tiež funkciu prídavného mena vo významu práve prebiehajúcej činnosti. Pre zdôraznenie tohto významu sa obvykle za príčastie pripojuje nemenný tvar हुआ, हुए, हुई rovnakého rodu a čísla.
Nedokonavý prítomný čas
Nedokonavý prítomný čas vyjadruje priebeh deja alebo trvanie stavu v prítomnosti a tiež charakteristické, obvyklé alebo pravidelné deje alebo stavy. Tvorí sa analyticky pomocou jednoduchého prítomného času pomocného slovesa होना hōnā a nedokonavého príčastia významového slovesa. Zápor sa tvorí časticou नहीं nahīn. U záporných tvarov sa obvykle vynecháva pomocné sloveso. Príklady:
Nedokonavý minulý čas
Nedokonavý minulý čas sa tvorí rovnako ako nedokonavý čas prítomný, k nedokonavému príčastiu sa pripojí odpovedajúci tvar slovesa होना v minulom čase.
Dokonavé príčastie
Niektorá slovesa tvoria dokonavé príčastie nepravidelne (množné číslo ženského rodu, ktoré získame pripojením anusváru, v tabuľke neuvádzame):
Sloveso मरना má tiež pravidelné tvary dokonavého príčastia मरा, मरे, मरी, transliterácia marā, mare, marī.
Sloveso जाना tvorí pravidelné tvary जाया, जाए (जाये), जाई (जायी), transliterácia džājā, džāe (džāje), džāī (džājī), v niektorých väzbách, kde neplní funkciu významového slovesa.
Dokonavé príčastí môže mať význam prídavného mena. Aj tu sa táto funkcia obvykle zdôrazňuje pripojením हुआ, हुए, हुई, napr. लिखा हुआ पत्र, transliterácia likhā huā patr, preklad napísaný list, लिखी हुई पुस्तक, transliterácia likhī huī pustak, preklad napísaná kniha.
Dokonavý minulý čas
Dokonavý minulý čas sa tvorí dokonavým príčastím, často bez pomocného slovesa. Neprechodné slovesá (nemajú priamy predmet) používajú nominatívne väzby. Podmet sa zhoduje v rode a čísle so slovesom:
Prechodná slovesa používajú ergatívnu (agenciálnu) väzbu. Činiteľ deja je v agenciále (ergatíve) a sloveso sa zhoduje v rode a čísle s predmetom (पत्र je rodu mužského, चिट्ठी je rodu ženského, obe slová znamenajú list):
Ak je predmet vyjadrený pomocou záložky को, je sloveso vždy v jednotnom čísle rodu mužského:
Sloveso je v jednotnom čísle rodu mužského aj v prípade, že je predmet nevyjadrený:
Slovosled
Základný slovosled je podmet – predmet – sloveso. Prívlastok sa kladie pred podstatné meno, ktoré rozvíja. Príslovkové určenie zvyčajne stojí pred slovesom alebo pred predmetom, často je ale tiež na začiatku vety. Určenie času sa kladie pred určenie miesta. Záporky sa spravidla kladú pred sloveso. Príklady:
Manuel Valls
Valls, ktorý je po otcovi španielskeho (katalánskeho) pôvodu, získal francúzske občianstvo až vo svojich 20 rokoch.
Le Pont-de-Beauvoisin (kantón, Isère)
Le Pont-de-Beauvoisin je francúzsky kantón v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Skladá sa zo 14 obcí.
Manuel Valls
Rodina
Vallsov dedko z otcovej strany bol v Španielsku šéfredaktorom novín katolíckeho a republikánskeho zamerania. Počas španielskej občianskej vojny ukrýval vo svojom dome kňazov prenasledovaných trockistami a anarchistami. Po víťazstve Francisca Franca bol prinútený sa svojej práce redaktora vzdať. Vallsov otec bol katalánsky maliar Xavier Valls (1923-2006), ktorý odišiel z Barcelony do Paríža. Jeho matka, rodená Luisangela Galfetti, bola pôvodom z kantónu Tessin vo Švajčiarsku.
Valls sa prvýkrát oženil v roku 1987, kedy si vzal Nathaliu Soulié, s ktorou má štyri deti. Manželstvo sa však skončilo rozvodom. V júli 2010 sa Valls oženil druhýkrát, a to s husľovou virtuózkou Annou Gravoinovou.
Politická činnosť
Od mája 2012 do 31. marca 2014 zastával Valls funkciu ministra vnútra. Než sa jej ujal, bol od marca 2001 starostom mesta Évry.
Dňa 1. apríla 2014 bol Valls prezidentom Hollandom menovaný ministerským predsedom. V tejto funkcii nahradil doterajšieho predsedu vlády Jeana-Marca Ayraulta, ktorý 31. marca 2014 podal demisiu. Čoskoro potom zvolal do svojho nového sídla, paláca zvaného Hôtel Matignon, prvú schôdzku svojho kabinetu, ktorý pozostáva už len zo 16 ministrov miesto doterajšieho počtu 38 ministrov.
Ján Roháč
Životopis
Vyštudoval DAMU v Prahe, odbor réžia. Bol priateľom Jana Wericha. V roku 1968 si vzal za manželku herečku Zuzanu Burianovú, s ktorou mal jednu dcéru.
Pôsobenie
Zomrel ako 48-ročný v roku 1980 na infarkt myokardu.
Kvark t
Kvark t alebo kvark top alebo vrchný kvark (po angl. top quark) je kvark tretej generácie s elektrickým nábojom +(2/3)e. Bol objavený v roku 1995 v kolíznom detektore Fermilab a experimentom D0 a je to najťažší zo všetkých známych elementárnych častíc. Jeho hmotnosť je 174,2±3,3 GeV, čo je približne rovnaká hodnota ako hmotnosť jadra atómu zlata.
Kvark t interaguje primárne silnou interakciou, ale rozložiť sa môže iba pomocou slabej interakcie. Takmer výlučne sa rozkladá na bozón W a kvark b. Štandardný model predpovedá jeho životnosť na okolo 1×10−25 sekúnd, čo je asi 20x rýchlejšie ako čas trvania silných interakcií a preto nehadrónizuje, čím umožňuje fyzikom jedinečnú príležitosť študovať "čistý" kvark.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Domadice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Domadice v okrese Levice.
Človek steinheimský
Človek steinheimský alebo steinheimský človek alebo staršie aj steinheimský neandertálec (lat. Homo steinheimensis, Homo sapiens steinheimensis, Homo erectus steinheimensis, Homo neanderthalensis steinheimensis, Pithecanthropus steinheimensis) môže byť:
Homo heidelbergensis steinheimensis (t.j. fakticky človek steinheimský) znamená európske nálezy z obdobia 500 000 - 200 000 BP, predchodcovia neandertálcov (napr. nálezy: Steinheim, Sima de los Huesos a neskôr)
Poznámka: Drobyševskij, S. V.: Kompleksnyj analiz filogenetičeskich vzaimootnošenij plio-plejstocenovych gominoidov po kraniologičeskim, osteologičeskim i paleonevrologičeskim dannym, 2003 http://www.antropos.msu.ru/soviet/DrobishevskySV.pdf má netypicky: Pithecanthropus steinheimensis:
Saint-Jean-des-Échelles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malzy
Malzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zděchov (okres Vsetín)
Zděchov je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 602 obyvateľov, z toho 285 mužov a 317 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 40,4 roka, ženy 43,3 roka).
Pitekantrop jávsky
Pitekantrop jávsky (iné názvy: opočlovek vzpriamený, (?) opočlovek jávsky, človek jávsky/jávsky človek, jávsky opočlovek, zastarano a jazykovo nesprávne človek jávanský/jávanský človek; lat. Pithecanthropus erectus) môže byť:
Saint-Geoire-en-Valdaine (kantón)
Saint-Geoire-en-Valdaine je francúzsky kantón v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Skladá sa z 11 obcí.
Van der Waalsova stavová rovnica
náhľad|Priebeh [[Izoterma (termodynamika)|izoterm podľa Van der Waalsovej rovnice v súradniciach tlak, logaritmus objemu]] Van der Waalsova stavová rovnica je stavová rovnica, ktorá na rozdiel od stavovej rovnice ideálneho plynu zohľadňuje skutočnosť, že pri výpočte nemožno zanedbať vlastný objem častíc tvoriacich plyn a tiež to, že príťažlivé sily medzi časticami, tzv. kohézne sily, ovplyvňujúce pohyb častíc.
Tieto skutočnosti možno zanedbať v riedkom plyne, pretože jednotlivé častice plynu sú od seba dostatočne vzdialené, takže ich vlastný objem je voči objemu, v ktorom sa pohybujú (a v ktorom sa nenachádza žiadna iná častice) zanedbateľný, a vzhľadom k vzdialenostiam medzi časticami je možné zanedbať aj kohézne sily.
Johannes D. van der Waals bol prvý, ktorý upravil rovnicu ideálneho plynu k popisu správania reálneho plynu.
Rovnica
Van der Waalsovú rovnicu zapisujeme v tvare kde
Členy a b sa nazývajú Van der Waalsové korekcie. Pri a=b=0 prechádza Van der Waalsova rovnica na stavovú rovnicu ideálneho plynu.
Vlastnosti
Ideálny plyn je dokonale stlačiteľný, pretože častice ideálneho plynu možno považovať za hmotné body. Častice však v skutočnosti zaujímajú určitý priestor (objem). O tento objem sa teda zmenšuje priestor, ktorý majú častice k dispozícii pre svoj pohyb. V dostatočne zriedenom plyne je vlastný objem molekúl zanedbateľný v porovnaní s celkovým objemom plynu. Pri vysokých tlakoch sa však počet častíc na objemovú jednotku zvýši natoľko, že sa vlastný objem molekúl stane porovnateľným s celkovým objemom, ktorý stlačený plyn zaujíma.
Korekčný člen b vo Van der Waalsovej rovnice predstavuje práve vlastný objem molekúl plynu.
U ideálneho plynu sa predpokladá, že častice na seba silovo pôsobia len v čase zrážky. V skutočnosti na seba častice pôsobia molekulárnymi silami, ktoré sa na určitú vzdialenosť prejavujú ako príťažlivé (tzv. kohézne alebo van der Waalsove sily). Tieto sily vytvárajú vnútorný kohézny tlak p_i, ktorý je potrebné pripočítať k vonkajšiemu tlaku p. Analýza ukazuje, že kohézny tlak je priamo úmerný štvorcu koncentrácie častíc (alebo nepriamo úmerný štvorcu objemu plynu), čo možno vyjadriť v tvare Kohézny tlak rýchlo narastá pri zmenšovaní objemu. Výsledný tlak, ktorý sa nachádza vo van der Waalsove rovnicu je teda súčtom tlaku plynu a jeho kohézneho tlaku.
Szigetvár
Szigetvár (slov. Sihoť) je mesto v Maďarsku v Baranskej župe v Szigetvárskom okrese.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov .
Vláda
Vláda (iné názvy: vládny kabinet, kabinet , kabinet ministrov , rada ministrov ,  ministerská rada , štátna rada ) je najvyšší (spravidla kolektívny) orgán výkonnej moci v štáte. V rôznych krajinách má rôzne názvy.
Vláda sa spravidla skladá z predsedu, podpredsedov a ministrov, v niektorých štátoch aj z ďalších členov, napr. štátnych tajomníkov. V niektorých štátoch je namiesto predsedu vlády na čele vlády hlava štátu.
Rozhodnutia prijíma vláda spravidla hlasovaním, pri ktorom má každý člen vlády jeden hlas.
V parlamentných štátoch sa vláda zodpovedá parlamentu, v prezidentských republikách prezidentovi a v niektorých monarchiách, najmä absolutistických, kráľovi.
Jussy-Champagne
Jussy-Champagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hokovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hokovce v okrese Levice.
Minister
Minister (lat. pomocník) je člen vlády, ktorý je spravidla poverený riadením určitého orgánu štátnej správy, väčšinou ministerstva.
Ak je minister poverený len určitými úlohami, bez toho, aby spravoval nejaký rezort, hovoríme o ministrovi bez portefeuille alebo bez kresla.
Josef Lux
Josef Lux (* 1. február 1956, Ústí nad Orlicí – † 22. november 1999, Seattle, Washington, USA) bol český politik 90. rokov 20. storočia.
Bol predsedom ČSL (neskôr KDU-ČSL) a ministrom poľnohospodárstva v niekoľkých vládach, po nežnej revolúcii poslancom Snemovne národov a Snemovne ľudu česko-slovenského Federálneho zhromaždenia, v 90. rokoch poslancom Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky.
24. septembra 1998 odstúpil zo zdravotných dôvodov (ťažká leukémia) zo svojich funkcií vrátane predsedníckeho postu v KDU-ČSL (ponechal si len poslanecký mandát). 24. septembra 1999 absolvoval v americkom Seattli transplantáciu kostnej drene. Operácia prebehla úspešne, ale objavili sa komplikácie, ktorým podľahol.
V roku 2000 mu bol in memoriam udelený Rad Tomáša Garrigua Masaryka II. triedy.
Národný park Taï
Národný park Taï je chránené územie v štáte Pobrežie Slonoviny. Národným parkom bolo územie vyhlásené v 1972 a v roku 1982 bol park zapísaný do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO. V roku 1926 bola na tomto území vytvorená chránená rezervácia a biosférickou rezerváciou UNESCO sa stalo územie v roku 1978.
Územie pokrýva jeden z posledných dažďových pralesov v Západnej Afrike. Park chráni ohrozené druhy, z ktorých je päť cicavcov na červenom zozname: hrošík libérijský (Hexaprotodon liberiensis), šimpanz učenlivý (Pan troglodytes), gueréza zelená (Colobus verus), leopard škvrnitý (Panthera pardus) a chocholatka Jentinkova (Cephalophus jentinki).
Volejbal na Pacifických hrách
náhľad|Logo [[Pacifické hry|Pacifických hier]] Volejbal na Pacifických hrách je volejbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Pacifických hier (do roku 2007 ako Juhopacifické hry) a organizuje ho Oceánska zonálna volejbalová asociácia (OZVA). OZVA je jednou z piatich zonálnych asociácií Ázijskej volejbalovej konfederácie. Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený hneď na prvých Pacifických hrách v roku 1963 vo fidžijskom meste Suva, vtedy iba v mužskej kategórii. Volejbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Ženský turnaj mal premiéru na 2. Pacifických hrách v roku 1966 v novokaledónskom meste Nouméa. V kategórii mužov i žien získali najviac prvenstiev Tahiti (predtým ako Francúzska Polynézia), ktoré zvíťazili na piatich, resp. dvanástich turnajoch.
Účasti mužských družstiev na Pacifických hrách
(do 2019) * chýbajú niektoré tímy z PH 1969, 1979 a 1983
V2 (raketa)
Raketa V2 bola prvou kvapalinovou balistickou strelou s inerciálnou navigáciou nasadenou do boja. Úspešný vývoj rakety predstavoval obrovský skok na poli raketových a príbuzných technológií. Vývojový program financovaný nacistickým Nemeckom stál v prepočte viac ako 2 miliardy dolárov v cenách roku 1944.
Ulsterská škótčina
Ulsterská škótčina (ul. šk. Ulster-Scotch) sú dialekty Škótov žijúcich v častiach Ulsteru v Írsku. Podľa niektorých definícií pojem zahŕňa aj slová spisovnej angličtiny vyslovované s ulsterskoškótskym prízvukom. Ulsterská škótčina je ovplyvnená aj stredoulsterskou angličtinou, čo je dialekt, ktorý používa väčšina ľudí v Ulsteri. V dôsledku konkurenčných vplyvov angličtiny a škótčiny možno rôzne varianty ulsterskej škótčiny označiť buď ako "skôr anglické" alebo "skôr škótske".
V2 (raketa)
3. októbra 1942 V2 vystúpila do výšky 84,5 kilometra, čím prekonala stratosféru a dostal sa ako prvý objekt navrhnutý a vyrobený ľuďmi do mezosféry, teda s možnosťou letu do vesmíru ako ho definuje Medzinárodná letecká federácia (nad 100 km nadmorskej výšky).
Ulsterská škótčina
Škótsky jazyk bol prinesený do Ulsteru na začiatku 17. storočia, keď v rámci osídľovania Ulsteru do Ulsteru prišlo veľa škótsky hovoriacich ľudí. Najstaršie škótske texty v Ulsteri pochádzajú z tohto obdobia a konca 20. storočia bola písaná škótčina z Ulsteru skoro totožná s písanými textami zo Škótska. V rámci oživenia záujmu o ulsterskú škótčinu v Severnom Írsku v 90. rokoch však boli vytvorené nové pravopisy, ktoré sa podľa írskeho jazykového aktivistu Aodánom Mac Póilinom snažia byť "čo najodlišnejšie od angličtiny (a občas aj škótčiny)".
V2 (raketa)
Vývoj
Šéfom projektu bol generál Walter Dornberger. Ústredným členom vývojového tímu bol aj Wernher von Braun, ktorý neskôr okrem iného projektoval aj americkú raketu Saturn V pre program letov na Mesiac Apollo. Vývojové stredisko sa nachádzalo v dedinke Peenemünde na severovýchode Nemecka.
Ku koncu vojny mali obe strany spojencov snahu získať konštrukčné plány, či celé rakety V2. Západným spojencom sa počas operácie Paperclip podarilo získať nielen kľúčový konštrukčný tím Wernhera von Brauna ale aj niekoľko desiatok kusov hotových rakiet. Sovieti oproti tomu získali celý rad menej významných odborníkov a museli svoje rakety postaviť z niekoľkých častí rôznych rakiet. Aj napriek tomu sa im podarilo postaviť cca 20 rakiet. Rakety boli neskôr na oboch stranách testované a použité ako predlohy pre ďalší vývoj vlastných rakiet.
Nepriamymi nasledovníkmi tejto rakety sú aj bojové rakety z rodiny známej pod názvom Scud.
Saint-Jean-du-Bois
Saint-Jean-du-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
V2 (raketa)
Technické detaily
left|thumb|175px|Motor rakety V2 Navigačné zariadenie, založené na princípe gyroskopickej plošiny, umožňovalo dosiahnuť presnosť zásahu cieľa 17 km pri dolete rakety 300 km. Výškový dostup sa pohyboval okolo 85 km.
Saint-Jean-du-Bois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
V2 (raketa)
Technické detaily
Pohon rakety, ktorej hmotnosť vrátane bojovej hlavice sa blížila k 13 tonám, zabezpečoval raketový motor na tekuté pohonné hmoty. Ako okysličovadlo využíval 4 900 kg kvapalného kyslíka, ako palivo potom 3 800 kg metanolu. Vyvíjaný ťah takmer 27 ton bol motor schopný poskytovať po dobu 68 sekúnd. Po ukončení činnosti raketového motora bola rýchlosť letiacej rakety 1 400 m/s.
Saint-Jean-du-Bois
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
V2 (raketa)
Výroba rakiet
Hromadná produkcia rakiet V2 sa začala v podzemní továrne Mittelwerk (tiež Dora Mittelbau) ukrytej pod horou Kohnstein blízko Nordhausenu v Durínsku. Išlo pritom o pobočku koncentračného tábora Buchenwald, odkiaľ pochádzala väčšina nasadených zajatcov.
Saint-Jean-du-Bois
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
V2 (raketa)
Výroba rakiet
Ku koncu roka 1943 bolo v príšerných podmienkach továrne Kohnstein nasadených okolo 10 500 robotníkov. Mnoho z nich v nacistických továrňach našlo svoju smrť. Iba medzi októbrom 1943 a marcom 1944 zomrelo pri výrobe rakiet 2 900 zajatcov. V najkrutejších obdobiach dosahovali denné straty až 100 robotníkov. Celkom tu malo zahynúť okolo 20 000 zajatcov. Najväčšiu časť robotníkov predstavovali ruskí, francúzski a poľskí Židia a ďalej vojnoví zajatci a nemeckí nútene nasadení pracovníci. Pretože sa rakety vyrábali v zajateckých pracovných táboroch, ich výroba zápasila s veľkým množstvom sabotáží. To sa prejavilo na pomerne veľkej bojovej poruchovosti rakiet - veľká časť sa ich po vypustení zrútila späť na štartovacie rampy.
Na jar v roku 1944 sa v Škodových závodoch v Dubnici nad Váhom, v tej dobe súčasti Hermann Göring Werke začali vyrábať spaľovacie komory motorov pre V2. Bombardovanie továrne 7. júla 1944 a neskoršie prepuknutie povstania nakoniec pokračovanie výroby súčiastok pre rakety na Slovensku znemožnilo.
Bojové nasadenie
Celkom bolo v priebehu 2. svetovej vojny vyrobených viac ako 6 000 rakiet V2, z ktorých na nepriateľské ciele bolo odpálených takmer 3 172. Medzi najčastejšie ciele rakiet V2 patril Londýn, proti ktorému bolo vypálených 1 358 rakiet a ďalej belgické Antverpy, na ktoré bolo vypálených 1 610 rakiet, niekoľko desiatok rakiet dopadlo napr. aj na Paríž, Liège, či Maastricht. Aby boli spôsobené čo najvyššie škody s maximálnym zaskočením obyvateľstva, boli rakety odpaľované najčastejšie krátko po polnoci. V rámci skúšobných testov a výcviku bolo odpálených ďalších 1 000 až 1 750 rakiet. Prvé rakety V2 boli na nepriateľské ciele vypustené 8. septembra 1944, posledné až 27. marca 1945.