cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Batak (mesto)
Sociálne vybavenie
V meste sa nachádza čitáreň/kultúrny dom s knižnicou, dve škôlky, základná škola a stredná odborná škola špecializujúca sa na lesný manažment a spracovanie dreva vrátane nábytkárstva. V meste pôsobí viacero záujmových klubov a folklórnych súborov.
Kuchyňa
Batacká kuchyňa je založená predovšetkým na klasických rodopských receptoch a surovinách so svojimi špecifikami, keďže mesto je pomerne izolované. Najznámejšie špeciality tradičnej batackej kuchyne sú:
Jazernica
Jazernica môže byť:
NGC 1194
NGC 1194 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. novembra 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Vtip
Vtip môže byť:
Sémantická variantnosť frazémy
Sémantická variantnosť frazémy je podľa starších predstáv premenlivosť významovej platnosti frazémy. Porov. aj sémantický variant frazémy.
Hrušky (okres Břeclav)
Hrušky sú obec v Česku v okrese Břeclav v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 554 obyvateľov, z toho 769 mužov a 785 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,1 roka).
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1368.
24. júna 2021 obcou prešlo tornádo s extrémnou búrkou, ktoré polovicu obce v podstate zrovnalo so zemou, u mnohých domov zostali len obvodové múry bez strechy, kostol prišiel o strechu i o vežu.
Curtil-sous-Burnand
Curtil-sous-Burnand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pojmový význam
Pojmový význam je kognitívny významový útvar, ktorý je výsledkom poznania podstaty; pojem.
Sémantický variant frazémy
Sémantický variant frazémy je realizácia frazémy, ktorá sa od iných líši významovými osobitosťami. Je to prípad, že sa narúša jednotnosť frazémy. Pri významových premenách už nemožno hovoriť o variante frazémy. V novšej teórii sa ako druh variantu nevydeľuje. Voľnejšie sa tento názov používa na označenie sémantickej aktualizácie frazém.
Blagoevgrad (mesto)
Blagoevgrad alebo Blagojevgrad (do roku 1950 Горна Джумая/Gorna Džumaja, po bulharsky: Благоевград, po trácky: Skaptopara) je mesto v juhozápadnom Bulharsku asi južne od Sofie. Leží na brehoch rieky Blagoevgradska Bistrica a pri pohoriach Rila a Pirin. Mesto je pomenované po zakladateľovi prvej balkánskej sociálno-demokratickej strany Dimitarovi Blagojevovi.
Mesto je administratívnym centrom Blagoevgradskej oblasti. Nachádza sa blízko hraníc s Gréckom, Srbskom a Severným Macedónskom. V blízkosti mesta vedie medzinárodná diaľnica do Grécka E-79 a železnica spájajúca strednú Európu a Grécko.
V meste sa nachádza veľký závod na výrobu tabaku a piva, Blagoevgradská americká univerzita, Juhozápadná univerzita Neofita Rilského.
Ekonomická fakulta Technickej univerzity v Košiciach
Ekonomická fakulta Technickej univerzity v Košiciach (skr. EKF TUKE) vznikla rozhodnutím Akademického senátu Technickej univerzity v Košiciach dňa 8. júla 1992 s účinnosťou od 1. septembra 1992. Fakulta poskytuje vzdelávanie v dvoch študijných programoch Financie, bankovníctvo a investovanie a Ekonomika a manažment verejnej správy v rámci študijného odboru Ekonómia a manažment.
Vedenie fakulty
Vedenie fakulty pozostáva z:
Katedry fakulty
Fakulta má nasledujúcich päť oddelení:
Karanos
Karanos (starogr. Κάρανος – Karanos, ) môže byť:
Národný park Abruzzo, Lazio a Molise
Národný park Abruzzo, Lazio a Molise, pôvodne nazývaný Národný park Abruzzo, je taliansky národný park založený v roku 1922. Leží v strednej časti Talianska, v regióne Abruzzo (čiastočne zasahuje aj do regiónov Lazio a Molise). Má rozlohu.
Rozkladá sa v Stredných Apeninách, respektíve Abruzzských Apeninách. Tvoria ich pohoria Monti Marsicani a Monti della Meta. V lesoch rastú predovšetkým buky, ďalej tiež jedľa, strieborné smreky, horské borovice, brezy a gaštany. Žije tu okolo 40 druhov cicavcov, významné sú medveď hnedý a vlk abruzský, ďalej líšky, kamzíky, rys alebo orol skalný.
Hlavné informačné centrum leží v obci Pescasseroli.
Pranzac
Pranzac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kónosuke Macušita
Kónosuke Macušita (jap. 松下 幸之助 * 27. november 1894, Wakajama, Japonsko† 27. apríl 1989, Moriguči) bol japonský priemyselník, zakladateľ spoločnosti Panasonic (pôvodne niesla meno Macušita ) so sídlom na predmestí Kadomy, v prefektúre Osaka.
Japonci ho poznajú ako „boha manažmentu“. Jeho biografiu nazvanú Macušitovo vodcovstvo napísal americký špecialista na manažment obchodných činností (business management) John Kotter v roku 1998.
Jamajka
Jamajka je štát v strednej Amerike, ktorý sa nachádza na rovnomennom ostrove s dĺžkou 234 km a šírkou 80 km vo Veľkých Antilách v Karibskom mori. Leží približne 145 km južne od Kuby a 190 km západne od ostrova Hispaniola, na ktorom sa nachádza Haiti a Dominikánska republika. Po Kube a Hispaniole ide o 3. najväčší ostrov zo súostrovia Veľké Antily. Jeho pôvodní obyvatelia Taínovia pomenovali ostrov Xaymaca, čo znamená „krajina dreva a vody“ alebo „krajina prameňov“. Predtým španielska dŕžava známa ako Santiago, neskôr sa stala britskou korunnou kolóniou Jamaica. Je to tretia najľudnatejšia anglofónna krajina v Severnej Amerike, hneď po USA a Kanade. Jamajka je súčasťou Commonwealthu.
Dejiny
náhľad|left|Mapa Jamajky Bývalá britská korunná kolónia Jamajka získala nezávislosť v auguste 1962. Od tej doby je v rámci Britského spoločenstva parlamentnou demokratickou monarchiou. Hlavou štátu je britský kráľ Karol III.
Jamajka bola objavená Krištofom Kolumbom roku 1494 a stala sa španielskou dŕžavou. Noví vládcovia založili na ostrove plantáže cukrovej trstiny, na ktorých pracovalo domorodé obyvateľstvo – Aravakovia. Španielske vykorisťovanie pôvodného indiánskeho obyvateľstva viedlo takmer k jeho vyhubeniu, takže museli dovážať čiernych otrokov zo západnej Afriky. Roku 1655 vyslal britský lord protektor Oliver Cromwell na Jamajku expedíciu. Britské vojsko ostrov obsadilo a do roku 1660 odtiaľ Španielov vytlačilo. Roku 1662 bola na Jamajke prijatá prvá ústava zakotvujúca funkciu guvernéra a volené ľudové zhromaždenie. Roku 1670 uznali Španieli britskú nadvládu. Nasledovalo obdobie hospodárskeho rozmachu, vrchol prosperity Jamajka dosiahla v polovici 18. storočia. Bohatstvo pochádzalo predovšetkým z rozľahlých plantáží cukrovej trstiny (Jamajka bola hlavnou britskou kolóniou produkujúcou cukrovú trstinu) a z obchodu s otrokmi. V tej dobe bol ostrov známy ako centrum obchodu s otrokmi na západnej pologuli. Keď došlo roku 1838 z podnetu britských liberálov k zrušeniu otroctva a výroba cukru z cukrovej repy sa stala vážnym konkurentom pestovania cukrovej trstiny, nastal úpadok jamajského hospodárstva. náhľad|left|Jamajský parlament Po porážke Ľudovej národnej strany (People´s National Party) vo voľbách roku 1980 sa moci chopili konzervatívci pod vedením ministerského predsedu Edwarda P. Seaga. V októbri 1983 sa krajina podieľala na vojenskej intervencii USA na Grenade. Od roku 1989 vládla Ľudová národná strana, predsedom vlády bol Percival James Patterson, ktorý prisľúbil väčšiu podporu súkromnému sektoru.
Geografia
náhľad|left|Topografická mapa Jamajky Jamajka je tretí najväčší ostrov Karibiku. Skalnaté pobrežie Jamajky je lemované koralovými útesmi. Vnútrozemie je hornaté s vápencovými krasovými plošinami. Nachádza sa tu pohorie Blue Mountains a ostrov je obklopený úzkou pobrežnou rovinou.
Podnebie Jamajky je tropické, s horúcim a vlhkým počasím, aj keď v hornatejších vnútrozemských oblastiach je klíma miernejšia. Niektoré oblasti južného pobrežia, ako napríklad Liguanea Plain a Pedro Plains, sú relatívne suché, s malým množstvom zrážok. Na ostrove rastú vždyzelené tropické lesy a savany s veľkým množstvom kaktusov.
Jamajka leží v hurikánovom pásme Atlantického oceánu; preto v dôsledku prudkých búrok ostrov občas utrpí značnú škodu. V rokoch 1951 a 1988 zasiahli Jamajku hurikány Charlie a Gilbert, ktoré po sebe zanechali obrovské škody a množstvo obetí. Od roku 2000 priniesli ostrovu extrémne zlé počasie aj hurikány Ivan, Dean a Gustav.
Jamajka je hospodársky relatívne vyspelý štát s gramotnosťou na úrovni 88,7 % a bohatým cestovným ruchom. Väčšina veľkých miest leží na pobreží. K najväčším mestám patria hlavné mesto Kingston, Portmore, Spanish Town, Mandeville, Ocho Ríos, Port Antonio, Negril a Montego Bay. Kingstonský prístav je jeden z najväčších prírodných prístavov na svete. Na Jamajke je rozptýlených niekoľko turistických atrakcií, ako napríklad vodopády Dunn’s River Falls v meste St. Ann a YS Falls v meste St. Elizabeth, Blue Lagoon v Portlande a prístav Port Royal.
Hospodárstvo
Poľnohospodárstvo je najdôležitejšie hospodárske odvetvie Jamajky, no dnes sa nachádza v zložitej situácii, pretože 97 % poľnohospodárskych podnikov tvoria malé, nerentabilné hospodárstva. V posledných rokoch sa Jamajka mení z agrárnej krajiny na priemyselnú. Aj keď je poľnohospodársky obrábaná polovica rozlohy ostrova a v poľnohospodárstve je zamestnaná polovica obyvateľstva, hospodársky zisk z ťažby a z priemyselnej výroby je šesťkrát vyšší.
Hlavnými pestovanými plodinami sú cukrová trstina, banány, citrusové plody, káva, tabak a kakao. Krajina má bohaté ložiská bauxitu, k rozvoju jeho ťažby došlo hlavne po druhej svetovej vojne a v súčasnosti Jamajka zaujíma vo vývoze bauxitu popredné miesto na svete. Táto surovina, dôležitá hlavne pre výrobu hliníka, tvorí 70 % exportu, po nej nasleduje cukor, banány a citrusové plody. Okrem toho má Jamajka rozvinutý potravinársky a textilný priemysel. Roku 1973 založila Jamajka spolu s Barbadosom, Guayanou, Trinidadom a Tobagom karibské hospodárske spoločenstvo (CARICOM). Roku 1977 došlo k čiastočnému zoštátneniu bauxitového priemyslu.
Polovicu jamajskej ekonomiky tvoria služby, najmä v cestovnom ruchu. Krajinu každý rok navštívi približne 1,3 milióna zahraničných turistov.
Obyvateľstvo
náhľad|Rastafarián Po Portoriku je Jamajka najhustejšie osídleným ostrovom Veľkých Antíl (200 obyvateľov na km2). Väčšinu obyvateľov tvoria potomci černošských otrokov, ktorí sem boli dovážaní v 17. a 18. storočí, a preto 95 % Jamajčanov sú černosi alebo mulati. Okrem toho žije na ostrove čínska, indická a belošská menšina.
Kultúra
náhľad|Jamajčan [[Bob Marley]] Jamajka je domovom hudobných štýlov Reggae a Ska, v oblasti reggae je najvýraznejšou postavou Robert Bob Nesta Marley so svojou kapelou The Wailers, zo Ska je tu potom populárna napr. slávna hudobná skupina Skatalites.
Absolútne najrozšírenejším náboženstvom na Jamajke je kresťanstvo, ale najznámejšie náboženstvo spojované s Jamajkou je rastafariánstvo. To sa vyznačuje napr. odporom k „pohanskej“ medicíne a nosením dredov a pletených rasta čapíc. V súvislosti s Jamajkou sa tiež stretnete s inými farbami, ako majú na vlajke, rastafariáni totiž považujú za svoju svätú zem (Zion) Etiópiu, k „rasta“ farbám teda patrí okrem čiernej, zelenej a žltej aj červená.
Na Jamajke rastie marihuana ako burina, Jamajčania ju teda používajú úplne na všetko, varia z nej (z časti obsahujúcich menej THC – listy…), robia z nej laná, odolné oblečenie. Napriek tomu, že fajčenie marihuany je na Jamajke postavené mimo zákon je jej fajčenie na Jamajke bežné a výrazne rozšírené. Na Jamajke sa pre konope používa mnoho výrazov (napr. kaya, ganja...).
Mária Burgundská
Mária Burgundská (* 13. február 1457, Brusel, Belgicko – † 27. marec 1482, Hrad Wijnendale) bola burgundská, luxemburská a brabantská vojvodkyňa od roku 1477.
Mária bola jediné dieťa a dedička vojvodu Karola Smelého a Izabely Bourbónskej.
NGC 1195
NGC 1195 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 8. januára 1877.
Mária Burgundská
Deti
19. augusta 1477 sa v Gente vydala za Maximiliána I. Habsburského (* 1459 – † 1519). Manželstvo bolo veľmi harmonické a svojho času považované za vzor manželského súžitia. Z tohto zväzku vzišli tri deti:
NGC 1195
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Veľké kanadské jazerá (región)
thumb|Poloha v USA
Región Veľkých kanadských jazier (Great Lakes region) je región v Severnej Amerike, ktorý zahŕňa väčšinu kanadskej provincie Ontário a osem štátov USA, ktoré ležia okolo Veľkých jazier.
V Spojených štátoch Great Lakes označuje väčšinou oblasti, ktoré sú podobné oblastiam Northwest a Midwest, ale nie sú úplne totožné.
V USA sú to štáty Illinois, Indiana, Ohio, Michigan, Minnesota, New York, Pensylvánia a Wisconsin, v Kanade provincia Ontário.
Najdôležitejšie mestá sú Buffalo, Chicago, Cleveland, Cincinnati, Detroit a Milwaukee v USA a Hamilton a Toronto v Kanade.
Újlengyel
Újlengyel je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v okrese Dabas.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Věra Chytilová
Rodina
Otec František Chytil bol nájomcom staničných reštaurácií, bojoval v prvej svetovej vojne, bol ranený a padol do ruského zajatia. Vďaka svojmu bratovi sa stal legionárom. Matka Štěpánka viedla s manželom niekoľko reštaurácií. Svoje detstvo strávila Věra Chytilová spoločne s o šesť rokov starším bratom Juliánom na Morave. Jej prvým mužom bol fotograf Karel Ludwig, druhým potom kameraman Jaroslav Kučera, s ktorým má dcéru Terezu Kučerovú, výtvarníčku, animátorku a herečku, a syna Štěpána, kameramana.
Verejné pôsobenia
Roku 1996 bez úspechu kandidovala do senátu na Zlínsku ako nestraník na kandidátke ČSSD. V roku 2006 neúspešne kandidovala do Senátu vo volebnom obvode Praha 2 za stranu Rovnost Šancí.
Věra Chytilová sa aktívne zapojila do diskusií proti umiestneniu amerického radaru na území Česka. V roku 2007 pripojila svoj podpis k ďalším päťdesiatich českým osobnostiam, v ktorom žiadali prezidenta republiky a predsedu oboch komôr parlamentu o vypísanie referenda k tejto problematike.
Režisérka a vyučujúca na FAMU
Od prelomu 40. a 50. rokov minulého storočia žila v Prahe. Študovala dva roky architektúru v Brne, po odchode z fakulty pracovala ako kreslička, laborantka, manekýnka. Pred kamerou sa objavila v malej roli vo filme Císařův pekař a pekařův císař. Prešla niekoľkými profesiami filmového odvetvia; za kamerou začínala na Barrandove ako klapka, odtiaľ sa vypracovala až na pomocnú režisérku. V rokoch 1957 až 1962 vyštudovala FAMU v ročníku Otakara Vávru, odbor filmová réžia, na ktorý bola prijatá ako jediná žena. Jej kolegami boli Jiří Menzel, Evald Schorm, Juraj Jakubisko a Jan Schmidt. Spolu s nimi je radená k osobnostiam európskeho formátu. V auguste roku 1968 odmietla emigrovať do Francúzska. Kvôli televíznej inscenácii Kamarádi (1971) nemohla šesť rokov pracovať. ŠtB sa ju niekoľkokrát neúspešne pokúšala prinútiť k spolupráci. Režisér Jiří Menzel oceňuje, že si vždy dokázala zachovať morálne postoje, napr. odmietla podpísať antichartu. Po roku 1989 začala učiť na FAMU, od roku 2003 bola profesorkou, v roku 2005 sa stala vedúcou katedry réžie, a až do svojej smrti na katedre pôsobila ako pedagóg.
Absolvovala hranou stredometrážnou snímkou ​​o živote manekýnky Strop. Debutovala dokumentom Pytel blech. Tieto snímky boli inšpirované cinema-verité. Až do polovice 70. rokoch 20. storočia boli ústrednými postavami jej filmov ženy. Pomocou nich sa snažila zachytiť všeobecné témy, nerozlišovala, čo sa má týkať mužov a čo žien. Práve v tom bola priekopníčka. Spolupracovala s významnými osobnosťami umeleckého života (výtvarníčka a scenáristka Ester Krumbachová a ďalšie, napr. Vlachová, Fischerová).
Charakteristika tvorby
Od začiatku svojej režijnej činnosti provokovala vyostrenými etickými dilemami a búraním formálnych klišé. Bola typická výrazným autorským rukopisom, témy jej filmov sú zásadné (existenciálne), provokujúce (emancipácia žien) a vyvolávajúce otázky a úvahy (mužská agresia a machismus vo filme Pasti, pasti, pastičky).
Jej tvorba neponúka pozitívne obrazy ženstva (a mužskosti), je zviazaná rodovými stereotypmi a mýtmi, zobrazuje status quo. V niektorých snímkach sú síce hrdinky nekonvenčné (Sedmokrásky - film vyvolal interpeláciu v Národnom zhromaždení), v iných (Pasti, pasti, pastičky a Hezké chvilky bez záruky) však ženy kalkulujú, alebo sú zúfalé, nie sú teda hýbateľkami, ale skôr obeťami (do istej miery aktívnymi). Faunovo veľmi neskoré popoludnie možno vnímať ako karikovanie mužov. Tému neviazaného sexu a jeho následkov je venované Kopytem sem, kopytem tam, jemne moralizujúce a odrážajúce realitu doby. Sama Chytilová hodnotí Pasti, pasti, pastičky ako film o mužskej agresii, o systéme tutlajúcom zločiny, o korupcii. "O čo teda ide? Predovšetkým o mužský machismus, násilníctvo, sklony k nadradenosti a naproti tomu o postavenie žien. Ďalej okrem iného aj o prznení krajiny obrovskými reklamami, o ničení životného prostredia,... " Hra o jablko (prvý film po zákaze činnosti) pojednáva o mužskom egoizme, odkaz na biblické témy evokuje súboj pohlaví. Chytilová sa nevenuje len témam vzťahovým, ale aj kritickému zobrazeniu spoločnosti (Panelstory).
Ako o nej povedal režisér Jan Schmidt, "pokiaľ išlo o to presadiť sa a nebáť, bola Věra Chytilová majster". V období komunizmu neváhala riskovať prenasledovanie, len aby mohla slobodne tvoriť. Vždy dokázala presadiť seba a svoje názory. Bola vnímaná ako silná osobnosť, známa svojou tvrdohlavou húževnatosťou, ako priekopníčka ženskej filmovej réžie. Svojou osobnosťou aj prác provokovala, odkrývala kontroverzné spoločenské témy, búrala zavedené stereotypy. Najmä jej rané filmy sú vnímané ako symbolický obraz vtedajšej doby videnej ženskými očami. Chytilová preto býva často spájaná s feminizmom. Keď mala v 70. rokoch 20. storočia poskytnúť rozhovor pre nemecký feministický magazín, vyhlásila, že sa necíti byť na mužoch závislá, pretože si vždy bude robiť, čo sama chce.
Věra Chytilová sa aktívne zapojila do organizácie KIWI (Kino Women International) - Medzinárodná organizácia filmárok, filmových umelkýň, teoretičiek a publicistiek z celého sveta. Nelly Pavlásková a Věra Chytilová zabezpečili vznik organizácie vo vtedajšom Československu. Postupne sa pridala napríklad Milena Dvorská, Helena Třeštíková, Ester Krumbachová, Eva Švankmajerová. Pavlásková spomína na festival konaný 6. novembra 1989: "... Všetci boli spokojní, len niektorí chlapi mali reči, že sa ako ženy oddeľujeme..." V 90. rokoch 20. storočia sa organizácia rozpadla.
Popri klasickej filmovej tvorby sa Chytilová venovala aj dokumentaristike. Poukazovala na nerovné postavenie žien v Česku, ich malé zastúpenie v politike, na domáce násilie a zdĺhavé súdne spory o deti. Dokument problémy konštatoval, ich riešením sa nezaoberal.
V politickom i umeleckom kontexte v období po novembri 1989 predstavovala umelecky, esteticky i spoločensky "podvratný" tón. Zdôrazňovala potrebu vlastných myšlienok diváka k pochopeniu predkladaných obrazov, čím sa blížila k pozícii prezentovanej Laurou Mulvey. Prezentovala ženy ako osobnosti mimo ideológiu a moc.
Život Chytilovej bol pretkaný túžbou po sebarealizácii, ktorú, ako sama hovorila, by jej žiadny vzťah nemohol poskytnúť. Príčinu pocitu nenaplnenia vlastného života u žien videla v nedostatočnom ocenení ich domácej úlohy. Sama sa rodinného života nevzdala a s pomocou najatej pracovnej sily v domácnosti sa snažila prepojiť s ním kariéru. Chytilová vnímala život ako rozhodovanie, kedy je občas nutné obetovať niektoré sny pre iné. To sa snažila znázorniť v snímke O něčem jiném, ktorý je označovaný za jedno z kľúčových diel Českej novej vlny.
V celej jej tvorbe sa prelína hraný film s dokumentom.
Ocenenia
Za svoje diela získala množstvo ocenení:
Prostredník (prst)
náhľad|Prostredník Prostredník (zastarano stredník) je prst na ľudskej ruke, nachádza sa medzi ukazovákom a prsteníkom. Zdvihnutým prostredníkom sa robia vulgárne gestá.
Semémová analýza frazém
Semémová analýza frazém je osobitná metóda výkladu frazémy a frazeológie spracovaná M. M. Kopylenkom. Frazéma sa v nej chápe ako výsledok kombinácie denotačných a konotačných semém. Metóda rozlišuje prvotnú a druhotnú denotačnú semému (D1 a D2), ďalej konotačnú semému motivovanú (K1), konotačnú semému nemotivovanú (K2) a konotačnú semému izolovanú (K3). Dvojčlennými a trojčlennými kombináciami určuje typológiu frazém podľa sémantickej povahy ich zložiek. Táto kombinatorika však zreteľne neurčuje, od ktorého typu spojenia sa začína frazeológia (je evidentné, že prvé typy spojení, napr. D1D1, D1D2 a pod., ešte nepatria do frazeológie. Neproduktívnosť tejto metódy spočíva v mylnej východiskovej hypotéze o možnosti určovať význam frazémy pomocou priraďovania významov jej zložkám.
Sémiotická frapantnosť frazémy
Sémiotická frapantnosť frazémy je spočíva vo výraznosti, markantnosti, frapantnosti obrazu: byť hlavou o múr, tancovať na tenkom ľade. Obraz spriehľadňuje, takmer "odhaľuje" charakteristické znaky referenčnej skutočnosti mienenej výpoveďou. Malígne vedie snaha po frapantnosti k hyperbolizácii, často až do extrémne expresívnych, ba až vulgárnych polôh: mať v hlave otruby, vykašlať sa na niekoho, dúchať s niekym do jedného vreca. Paronymicky sa zosilňuje frapantnosť hláskovou podobnosťou slov označujúcich nesúmerné fakty (robiť z komára somára), pričom sa to akcentuje rýmom.
Sociálna sieť (film)
Sociálna sieť (v anglickom origináli The Social Network) je dráma z roku 2010 o zakladaní sociálnej siete Facebook a vzišlých súdnych procesoch. Film režíroval David Fincher a zahrali si v ňom Jesse Eisenberg, Andrew Garfield, Justin Timberlake, Brenda Song, Armie Hammer, Max Minghella, Rashida Jones a Rooney Mara.
Skalka (1 308,4 m n. m.)
Skalka je lúčnatý vrch v Lúčanskej Malej Fatre. Leží približne južne od Žiliny.
Sociálna sieť (film)
Aaron Sorkin napísal scenár podľa knihy Bena Mezricha z roku 2009 Miliardári z Facebooku (The Accidental Billionaires). Sorkin si taktiež zahral malú rolu prípadného investora. Nikto z personálu Facebooku, vrátane zakladateľa Marka Zuckerberga, sa na tomto filme nepodieľal, hoci Eduardo Saverin bol konzultantom pre Mezrichov príbeh. Film v USA vydala Columbia Pictures 1. októbra 2010, na Slovensko prišiel do kín 4. novembra 2010.
Dej
Počas jedného jesenného večera v roku 2003, Mark Zuckerberg, skutočný génius v informatike a prvák na Harvarde, si sadol za počítač a s nadšením sa pustil do nového nápadu. To, čo začalo ako programátorské rozbúrenie na internáte sa rýchlo stalo svetovou sociálnou sieťou a revolúciou v komunikovaní. O šesť rokov a 500 miliónov priateľov neskôr, Mark Zuckerberg sa stáva najmladším miliardárom v histórii. Ale pre tohto podnikateľa je úspech tiež synonymom osobných a legálnych problémov.
Skalka (1 308,4 m n. m.)
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územia obcí Turie a  Stránske. Skalka sa nachádza v rázsoche, vybiehajúcej západným smerom z Krížavy, ktorá sa na Skalke rozvetvuje na dve ramená, oddelené Medzihorskou dolinou. Severné rameno zakončuje Kozol, južné vrch Žiar. Západne susedí Mylný grúň, severne Jastrabná , východne Zázrivá a Krížava a južne vrch Veterné.
Opis
Vrch je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vedie západným smerom z Krížavy a zo Skalky pokračuje v podobe dvojice ramien, rozdelených Medzihorskou dolinou. Svahy pokrýva zmiešaný les, vrcholová časť je hôľnatá. Severné svahy odvodňujú prítoky Turianskeho potoka, západné Medzihorský potok a južnú časť prítoky Stránskeho potoka.
Výhľady
Vďaka nadmorskej výške a polohe je z odlesneného vrcholu kruhový výhľad. Východný smer obmedzuje hlavný hrebeň Lúčanskej Fatry, inak sú dobre pozorovateľné mnohé malofatranské vrcholy i Žilinská kotlina. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné všetky okolité pohoria a nezriedka je možné vidieť časť Bielych Karpát, Javorníky, Moravsko-sliezske Beskydy a západnú časť Kysuckých Beskýd.
Obklad (terapia)
Obklad je zabalenie častí tela do vlhkého ľanového plátna a potom do suchej vlnenej látky. Obklad pôsobí miestne na kožu aj na vnútorné orgány príslušnej oblasti. K obkladom patria aj zábaly, na ktoré možno použiť bahno, hlinu, melasu, čím sa prekrví pokožka a vyvoláva potenie. Potom sa telo osprchuje.
Hrad Montségur
Hrad Montségur je zrúcanina hradu v južnom Francúzsku v departmente Ariège.
Hrad bol vybudovaný na takmer neprístupnom mieste na vysokom kopci akvitánskym vojvodom Guillaumom Krátkonosým. Neskôr bol hrad vďaka pôsobeniu Guilhaberta z Castres prestavaný na katarskú pevnosť. vľavo|náhľad|Katarské hrady
V máji 1243 začalo jeho obliehanie. Na jar 1244 po desaťmesačnom obliehaní Montségur kapituloval. Kapitulácia bola zapríčinená použitím obrovského praku a baskických žoldnierov ovládajúcich horolezectvo. Posádke hradu križiaci ponúkli, že ak sa vzdajú katarskej viery, nebude im siahnuté na slobodu a život. 225 sa ich však odmietlo vzdať svojej viery a títo „nepolepšiteľní“ boli upálení na lúke pod hradom.
Montségur je údajne posledným známym úkrytom Svätého grálu. Podľa povesti tesne pred kapituláciou hradu štyria katari utiekli z obliehaného Montséguru, vyzdvihli poklad a ukryli ho na neznámom mieste.
Újszilvás
Újszilvás je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Cegléd.
Má rozlohu 3898 ha a žije tu 2722 obyvateľov (2007).
NGC 1196
NGC 1196 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. novembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
3mená 4písmená
Pozadie vzniku a nahrávanie
Odkedy sa objavili v médiách prvé informácie o debutovom albume L.U.Z.A., album patril medzi najočakávanejšie hip-hopové albumy roka, či už kvôli tomu, že L.U.Z.A. (spolu s Drvivou Menšinou boli autormi albumu Reč naša, ktorý je považovaný za jeden z klasických albumov v slovenskom hip-hope, no aj vďaka predchádzajúcim sólovým projektom rappera Čistychova. Členovia skupiny podpísali 23. augusta 2006 zmluvu s Hip-Hop.sk a deň na to sa objavila na stránke vydavateľstva informácia o pripravovanom, vtedy ešte nepomenovanom albume. Predpokladaný dátum bol február 2007, ktorý aj bol dodržaný, v januári sa na internete objavil zoznam skladieb, obal, informácie o hosťoch a 5. februára album oficiálne vyšiel pod Hip-Hop.sk/EMI. Názov albumu 3mená 4písmená odkazuje na počet členov skupiny a písmen v názve skupiny, no aj na rovnomennú skladbu "3mená 4písmená" z albumu Reč naša.
Hudobná štruktúra
Po hudobnej stránke má album viacmenej ucelený zvuk v porovnaní s albumom Reč naša, ktorý obsahoval hlavne samplované skladby, na 3mená 4písmená prevažujú hrané skladby, synťáky a rôzne ďalšie nástroje. Žánrovo sa Hajtkovičove podklady nesú aj v trende vtedajšieho moderného hip-hopu, kde v skladbe "Kto do teba kameň" počuť vplyv crunku a producentov ako Lil Jon. V skladbe "Ťažko budem iný" zase počuť reggaeton, ktorý si neskôr L.U.Z.A. zopakovala aj na skladbe "Poď žiť s nami" a na sólových projektoch Čistychova. Album obsahuje aj samplované skladby ("Nebolo to náhodou"), tiež temné produkcie ako je "Petržalka". Čistychov na albume spravil dve produkcie, jednu, cez ktorú počuť rýchlejší rap ("Sám sebou") a "Ja mám hudbu" s klavírom od Mariána Čekovského a vokálmi od Tiny, kde počuť podobnú štruktúru bicí, ako na jeho predošlom projekte International collabo.
Lyrika a prejav
Témy na albume sú rôznorodé, zahrňujú lásku a postoj k hudbe ("Ja mám hudbu, "Hudba z ulice"), skladby s párty atmosférou ("Večer s Lúzou", "Lov"), témy o životných momentoch, vzťahoch v skupine a ceste k albumu ("Nebolo to náhodou") alebo nevere ("Ťažko budem iný"). Proti policajná skladba "Na každého iný meter" odkazuje v texte na staršiu skladbu "Lúza vs. polícia". Na albume sa nachádza aj zopár negatívnych narážok na iných hip-hopových interpretov, keď Miky Mora v skladbe "Petržalka" priamo hovorí v pár veršoch o Oteckovi z H16 a Rytmus nepriamo o Mojej Reči prostredníctvom narážky na anglické výrazy. Čistychov spomenul v skladbe "Lov" skladbu "Poď somnou von" od H16, kde povedal, že je pre deti. V marci 2007 sa v rozhovore vyjadril, že z jeho strany nešlo o žiadny diss, len vyjadril svoj názor.
Single a videoklipy
Prvý videoklip bol urobený k skladbe "Večer s Lúzou" s hosťujúcim Mišom Bielym. Klip bol dokončený koncom roka 2006 a začiatkom roka 2007 sa dostal do médii. Vo videoklipe sa objavil aj rapper Sketa a o klip sa postarali ľudia z Imagine Vision. Skladba sa objavila aj na výberovke Nejbr Hip Hop mix vol. 2, na albume 3mená 4písmená sa objavila v predĺženej verzii. Skladba sa najvyššie umiestnila na 33. mieste v rebríčku najhranejších domácich skladieb v slovenských rádiách a na 100. mieste najhranejších skladieb celkovo.
Druhý videoklip bol urobený k skladbám "Sám sebou/Kto do teba kameň" ako dvojklip. Režíroval ho Branislav Vincze a o kameru sa postaral Michal Hlucháň. Premiéru mal v januári 2008 a bol nasadený aj do hudobnej televízie MusicBox. V novembri sa na internet dostala aj "psia verzia" videoklipu k skladbe "Kto do teba kameň".
Predaj
Album získal po mesiaci predaja zlatú platňu za viac ako 3 000 predaných kópii a po roku sa dokopy predalo okolo 3 500 kópii. Najvyššou zaznamenanou pozíciou v rebríčku najpredávanejších slovenských albumov bola 18. priečka v 11. týždni 2007.
Ocenenia
Album získal ocenenie Aurela za najlepší album v kategórii hip-hop za rok 2007.
Veľké prérie
thumb|Poloha
Veľké prérie sa rozprestierajú od amerického štátu Texas po kanadskú Albertu a sú hlavnou obilninárskou oblasťou Severnej Ameriky.
Patria sem štáty USA Colorado, Kansas, Montana, Nebraska, Nové Mexiko, Severná Dakota, Oklahoma, Južná Dakota, Texas a Wyoming a kanadské provincie Alberta, Manitoba a Saskatchewan.
Totožnostno-pravdivý výrok
Totožnostno-pravdivý výrok alebo tautológia (z gréckeho ταυτολογία tautologia) je výrok, výraz alebo formula logického kalkulu, ktorá je pravdivá pri akýchkoľvek významoch pravdivosti ich premenných. Totožnostno-pravdivostnými výrokmi sú napr. zákony formálnej logiky.
Algebricko-logické zákony
Komutativita:
Asociativita:
Distributivita:
Julius Kovanda
Julius Kovanda (* 6. november 1881 Podmoklí20. storočí) bol český komorník rakúsko-uhorského ministra vnútra baróna Karla Heinolda, ktorý výrazne spravodajsky pomáhal domácemu česko-slovenskému odboju v rokoch 19141915.
Špionážna činnosť
Julius Kovanda v noci tajne opisoval dokumenty, ktoré si barón Heinold nosil domov. Následne tieto správy dával Josefovi Svatoplukovi Macharovi, ktorý zabezpečil ich doručenie Tomášovi Garrigueovi Masarykovi a (po 17. decembri 1914) členom Maffie.
Ako Masaryk uvádza vo svojom spise Světová revoluce, prostredníctvom týchto dokumentov „poznal jsem nepřátelské smýšlení vojenského velitele Friedricha a jiných a dověděl jsem se o plánech proti ,Sokolu’ našemu a později i jihoslovanskému.“ Mohol tak vopred upozorňovať svojich spolupracovníkov pred hroziacim nebezpečím, ale tiež využiť tieto informácie pri rokovaniach a schôdzkach i s predstaviteľmi rakúsko-uhorskej štátnej moci. Takto napr. opisuje, ako mu Kovandové správy pomohli pri rozhovore u miestodržiteľa Čiech kniežaťa Franza Thuna v Prahe, pred svojim odchodom 17. decembra cez Viedeň do Talianska:
V činnosti Julius Kovanda pokračoval (cca) do konca novembra 1915, potom prešiel do služieb Franza Clam-Gallasa, čím si zabezpečil isté spravodajské spojenie. Jeho brat, Antonín Kovanda, ako železničný úradník v Plzni prechovával spravodajské informácie týkajúce sa presunov vojsk po železnici. V Maffii pracoval pod krycím menom "Douba", ktoré bolo verejnosti prezradené až pri triumfálnom príjezde T. G. Masaryka do Prahy 21. decembra 1918.
Život v ČSR
Po vzniku ČSR sa Julius Kovanda stal správcom rezidencie prezidenta, zámku v obci Lány, ktorý štát kúpil za 25 miliónov Kč v apríli 1921 od Maximiliána Egona II.. Túto funkciu zastával najneskoršie do roku 1948.
Viera v duchov
Viera v duchov je viera v existenciu samostatných, s telom viac menej trvalo spojených alebo vôbec nespojených, no niekedy sa materializujúcich bytostí zvaných duchovia, ktorí tvoria ríšu duchov. Viera v duchov je prastará a živá ešte aj v súčasnosti, pozri napr. špiritizmus, mediumizmus.
Dolné Semerovce
Dolné Semerovce je obec na Slovensku v okrese Levice.
Dejiny
Obec Dolné Semerovce vznikla v roku 1260 v časoch vlády kráľa Bela IV. Obyvatelia sa venovali hlavne poľnohospodárstvu. Darilo sa a stále sa výborne darí obilninám, viniču a ovocným stromom. Vpádom Turkov bolo pôvodné územie Dolných Semeroviec zničené. Občania našli záchranu v kamenných pivniciach za kopcom Dobok, kde v roku 1715 založili novú obec. Na pôvodnom mieste ostala len osada Pustá Ves. O silnom duchovnom založení miestneho obyvateľstva svedčí fakt, že bola do konca druhej svetovej vojny sídlom Rádu milosrdných sestier. Zachoval sa kláštor milosrdných sestier zo 17. storočia, ktorý slúžil ako nemocnica. Dnes v tejto budove sídli obecný úrad. Rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa z konca 18. storočia je bohato zdobený sakrálnymi pamiatkami. V roku 1860 na ňom prebehla rekonštrukcia. Svojou krásou zaujme pomník Károlya Viszolajszkého v miestnom cintoríne, no aj pamätník v strede obce. V poslednom období sa darí rozvoju agroturistiky, najmä chovu jazdeckých koní.
Úri
Úri je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Nagykáta.
Má rozlohu 2222 ha a žije tu 2719 obyvateľov (2007).
Cussy-en-Morvan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sféra idiomatických prostriedkov
Sféra idiomatických prostriedkov je oblasť prostriedkov z rozličných rovín jazykovej stavby, ktoré sú typické pre daný jazyk. Idiomatickosť sa môže prejaviť už na rovine zvukovej stavby slova (p. naše hmla – a čes. mlha, naše omša - čes. mše), na rovine gramatických významov aj tvarov (p. napr. naše supletívne tvorenie plurálu pri niektorých slovách: človek – ľudia, supletívne vyjadrenie vidu: brať-vziať), na rovine odvodzovania aj skladania slov i na rovine slovných spojení. Nie všetko toto sa zaraďuje aj do frazeológie. Názov frazeológia treba rezervovať pre oblasť špecifických slovných spojení.
Zhuchengtyrannus
Zhuchengtyrannus je vyhynutý rod veľkého dravého dinosaura z čeľade Tyrannosauridae, žijúceho v období vrchnej kriedy (asi pred 70 Ma) na území dnešnej Číny (provincia Šan-tung). Jeho jediným druhom je Zhuchengtyrannus magnus.
Národný park Gran Paradiso
Národný park Gran Paradiso je taliansky národný park založený v roku 1922. Ide o historicky prvý národný park v Taliansku. Leží na severozápade krajiny, v regiónoch Valle d’Aosta a Piemont. Má rozlohu.
Zhuchengtyrannus
Fosílie pozostávajú iba z fragmentov hornej i dolnej čeľuste a zubov. Dosahoval v priemere dĺžku 11 metrov a hmotnosť asi 6 ton. Bol zrejme vrcholovým predátorom svojich ekosystémov, teda záplavových nížin v oblastiach dnešnej východnej Číny.
Národný park Gran Paradiso
Leží v Grajských Alpách a je pomenovaný po vrchu Gran Paradiso, ktorý je súčasťou parku. Do parku ústia tri údolia: Val di Rhemes, Val Savarenche a Val di Cogne. V údolí sa nachádzajú obce, ktoré môžu byť vhodným miestom pre výlety do okolia. Hlavné informačné centrum leží v obci Cogne. Zalesnených je len okolo 10 % plochy parku. Rastú tu javory, lipy, duby, borovice, gaštany a smreky. Ďalšie časti územia tvoria pasienky, alpínske lúky, nachádza sa tu tiež 57 ľadovcov. Z fauny tu žijú napríklad kozorožce horské, kamzíky, orly.
Abanácia
Abanácia (lat. abannatio alebo abannitio, gr. ἀπεν(ι)αυτισμός - apen(i)autismos ) je v staršom práve spravidla vyhostenie či vyhnanstvo na jeden rok (či dva roky), a to najmä vo vzťahu k staroveku a/alebo stredoveku a najmä za neúmyselné zabitie. Presné definície pozri nižšie.
Etymológia
Väčšina zdrojov uvádza ako základný tvar neskorolatinské abannatio, ktoré je vraj odvodené od ab (preč, od) a annus (rok). Podľa autora hesla v Oxford English Dictionary je ale slovo v skutočnosti odvodené od stredovekého latinského slovesa abannire - vyhnať. Autor preto považuje aj význam „ročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie“ (a pod.) za dôsledok hádania spôsobeného vyššie uvedenou chybnou etymológiou a slovo podľa neho v skutočnosti znamená všeobecne „vyhnanstvo“. Podobná etymológia je od stredovekého latinského slova bannum (zákaz, príkaz a podobne).
Charakteristika
V starovekom Grécku sa domácim označením apen(i)autismos označovala ročná neprítomnosť, spravidla ako trest v podobe väčšinou jednoročného vyhnanstva pri určitých zločinoch či prečinoch, najmä zabitie z nedbalosti. Podobný právny inštitút existoval aj u starovekých Rimanov, vyhnanstvo trvalo ale spravidla 5 rokov. U Grékov a Rimanov zmyslom abanácie bolo dať čas príbuzným zabitej osoby na upokojenie a zmiernenie ich bolesti a zabrániť tomu, aby ich dráždila prítomnosť „páchateľa“. Páchateľ neúmyselného zabitia sa však mohol z abanácie (apeniautismos) vykúpiť uspokojením osoby, ktorú smrteľne zranil, alebo, ak táto osoba už zomrela, uspokojením osôb postihnutých jej smrťou.
V stredoveku nachádzame už ročné vyhostenie pomenej. V nemeckom Frankfurte sa napríklad v štatútoch z roku 1352 stanovuje, že osoba, ktorá spáchala neúmyselné zabitie a je známa ako „zloduch“, najprv musí prejaviť „pokoru“ (nem. Buße, t.j. nejakou protihodnotou uspokojiť) príbuzným zabitej osoby a potom musí byť rok mimo mesta. Na rozdiel od vyhnanstava táto osoba nestratila ani česť, ani žiadne práva, zmyslom abanácie bolo len - tak ako v staroveku - upokojiť príbuzných zabitej osoby. Podobný systém fungoval v iných regiónoch. U starých Sasov či Vizigótov sa však napríklad neúmyselné zabitie riešilo len pokutou a napríklad vo Francúzsku stačilo požiadať o odpustenie a poskytnúť milodary.
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2010
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2010 boli v poradí 17. Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 25. septembra10. októbra 2010 v desiatich talianskych mestách: Ancona, Catania, Florencia, Miláno, Modena, Reggio Calabria, Rím, Terst, Turín a Verona, za účasti 24 tímov. Nováčikom turnaja nebol nikto, ale po 28 rokoch sa na ňom predstavilo družstvo Mexika. Taliansko organizovalo svetový šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo turnaj v roku 1978. Svoj tretí titul získala Brazília, ktorá vo finále zvíťazila nad Kubou. Bronzové Srbsko získalo pri svojom druhom štarte medailu z MS.
Rozhodnutie o udelení práva Taliansku organizovať MS 2010 padlo na zasadnutí FIVB v Lausanne v decembri 2005.
Kvalifikácia
Do kvalifikácie sa prihlásilo rekordných 114 družstiev: Pozn: Číslov zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k októbru 2010.
Ribérac
Ribérac môže byť:
Britský rabat
Tzv. britský rabat alebo správnejšie britská zľava je zľava na príspevok Spojeného kráľovstva do rozpočtu EÚ, ktorý vrаcia vláde Spojeného kráľovstva Európska únia.
Dejiny
Zľavu dohodla britská premiérka Margaret Thatcherová v roku 1984. Hlavným dôvodom pre zľavu bolo to, že veľký podiel z rozpočtu EÚ (v tom čase 80%) sa vynakladá na Spoločnú poľnohospodársku politiku (SPP), ktorá prináša Británii oveľa menej úžitku ako iným krajinám, pretože má relatívne malý podiel poľnohospodárstva na HDP. Platby do rozpočtu EU sú do veľkej miery financované 0,5% podielom z priznaní DPH v členských štátoch a sú teda približne úmerné veľkosti ekonomiky. Zľava bola schválená aj preto, lebo v tom čase Británia bola tretím najchudobnejším členom Európskeho hospodárskeho spoločenstva (teraz Európskej únie).
Zľava je vypočítavaná približne ako 2/3 podiel zo sumy, o ktorú platby Spojeného kráľovstva Európskej únii prevyšujú výdavky EÚ smerujúce späť. V súčasnosti má táto zľava hodnotu 3 miliárd libier ročne a Spojené kráľovstvo zostáva jedným z najväčších čistých prispievateľov. Metóda na výpočet zľavy je zložitá, ale jej efektom je to, že zvyšuje príspevky vyžadované od všetkých ostatných členských štátov. Nemecko, Holandsko, Švédsko a Rakúsko majú svoje príspevky na túto zľavu obmedzené na 25% sumy, ktorá by im inak vychádzala, čím Francúzsko zostáva hlavným financovateľom zľavy. Posledné výpočty zľavy sa robia až štyri roky po rozpočtovom roku, ktorého sa týkajú.
V posledných rokoch rástol zo strany viacerých členských štátov, vrátane Francúzska, tlak na zrušenie zľavy. Sčasti je to dôsledok toho, že nové členské štáty EÚ, ktoré sú viditeľne chudobnejšie ako tie staré, budú výraznou nákladovou položkou pre Spoločnú poľnohospodársku politiku a rozpočet EÚ vo všeobecnosti. Mnohí sa domnievajú, že to sťažuje zahrnutie zľavy do rozpočtu EÚ, a podporujú to morálnym argumentom, že všetci noví členovia sú podstatne chudobnejší ako Spojené kráľovstvo. Noví členovia však budú s veľkou pravdepodobnosťou čistými príjemcami fondov EÚ a nie čistými prispievateľmi ako Spojené kráľovstvo a iba Nemecko bude prispievať viac týmto menej bohatým členom.
Táto zľava skresľuje rokovania o financovaní medzi EÚ a Britániou. Za normálnych okolností sa krajiny a nezávislé agentúry v rámci každej z krajín uchádzajú o prostriedky z fondov EÚ. Vláda Spojeného kráľovstva si je vedomá toho, že 2/3 prostriedkov EÚ, ktoré majú ísť do Británie, budú v skutočnosti odpočítané z tejto zľavy a pôjdu vlastne zo zdrojov britskej vlády. Preto má Spojené kráľovstvo iba tretinovú motiváciu žiadať o prostriedky EÚ. Iné krajiny, ktorých príspevky do rozpočtu nie sú ovplyvňované peniazmi, ktoré dostávajú späť, nemajú takúto motiváciu obmedzovať sa vo svojich žiadostiach o prostriedky z EÚ.
Veľa z príspevkov EÚ je navyše podmienených tým, že ich príjemca zabezpečí časť financovania z lokálnych zdrojov, často národných alebo regionálnych vlád. Toto zvyšuje podiel prostriedkov pochádzajúcich z príjmov vlády Spojeného kráľovstva ešte viac. Toto má za následok umelé zníženie výdavkov EÚ smerujúcich do Británie a zhoršenie deficitu, ktorý mala táto zľava kompenzovať.
Britská vláda odolala kampaniam za zrušenie zľavy a Spojené kráľovstvo má právo veta pri každom rozhodnutí, ktoré by to malo za cieľ. Toto veto by nebolo ovplyvnené ani navrhovanou Európskou ústavou. Premiér Tony Blair povedal, že bude vetovať každý pokus o zrušenie zľavy. Je v tomto podporovaný väčšinou vo svojom kabinete a hlavnou opozičnou stranou - Konzervatívcami. Zástancovia zľavy argumentujú tým, že deformácie spôsobené zľavou sú malé v porovnaní s tými spôsobenými Spoločnou poľnohospodárskou politikou, ktorá je nákladná a má dôsledky pre slobodný a férový obchod v rámci EÚ. Ďalej poukazujú na to, že bez zľavy by Spojené kráľovstvo prispievalo EÚ oveľa viac než porovnateľne bohaté krajiny ako Francúzsko, v dôsledku štrukturálnych rozdielov medzi ich ekonomikami.
V roku 2004 dostalo Francúzsko o 13% viac prostriedkov z SPP ako Spojené kráľovstvo (ako % z celkových prostriedkov), čo v peňažnom vyjadrení znamená čistý prínos z SPP pre Francúzsko o 6,37 miliardy eur väčší ako čistý prínos pre Britániu. Na porovnanie, zľava pre Veľkú Britániu má byť v roku 2005 približne 5,5 miliardy eur. Francúzsko dostáva dvakrát toľko platieb z SPP ako Spojené kráľovstvo preto, lebo má dvojnásobné množstvo poľnohospodárskej pôdy.
Populárny názor v Británii (šírený napríklad bulvárnymi denníkmi) je, že ak by bol tento rabat znížený a zároveň by sa nezmenila SPP, potom by Británia prispievala k udržovaniu neefektívneho francúzskeho poľnohospodárskeho sektora - veľa Britov by to považovalo za veľkú nespravodlivosť. Francúzske motívy pre tvrdenia o „solidarite“ a „sebeckosti“ sú preto videné ako cynické. Ak by bola zľava zrušená bez zmien SPP, potom by Spojené kráľovstvo bolo 14-krát väčším čistým prispievateľom ako Francúzsko (podľa situácie v roku 2005). Spojené kráľovstvo by prispelo čistým príspevkom 8,25 miliardy eur v porovnaní so súčasným príspevkom 2,75 miliardy eur, oproti súčasnému francúzskemu čistému príspevku 0,59 miliardy eur. Británia má mierne vyšší HDP ako Francúzsko (pozri Zoznam krajín podľa HDP), ako aj HDP na obyvateľa. Nemecko má HDP približne o 25% väčší HDP ako Francúzsko alebo Británia, ale príjem na obyvateľa je porovnateľný z týmito dvoma krajinami. Francúzsko je čistým prispievateľom do rozpočtu EÚ, tak, aby sa nedalo povedať, že dostáva podporu od žiadnej druhej krajiny. Presnejšie, všetci, Francúzsko, Nemecko a Spojené kráľovstvo, prispievajú na financovanie podpôr SPP iným štátom. Francúzsko prispieva najmenej, no Francúzsko je najväčším prispievateľom na túto zľavu vďaka zložitej rovnici na jej výpočet, čo znamená, že by získalo najviac z jeho zrušenia. Ak by Francúzsko nemuselo prispievať na zľavu, bolo by čistým príjemcom prostriedkov z EÚ, napriek tomu, že je v nej jednou z najbohatších krajín.
Tieto protichodné pozície viedli k uviaznutiu na mŕtvom bode pri rokovaniach o rozpočte EÚ v roku 2005 v Bruseli. Francúzsko a iné štáty požadovali na tomto stretnutí zrušenie britského rabatu. Británia to odmietla ako diplomatický manéver Francúzska na uchovanie svojej reputácie po odmietnutí Európskej ústavy v referende dva týždne pred týmto zasadnutím. Spojené kráľovstvo urobilo z reformy SPP podmienku zrušenia zľavy - návrh, ktorý jej oponenti odmietli. Rokovania tak skončili bez dosiahnutia dohody. V decembri roku 2005 Spojené kráľovstvo súhlasilo so vzdaním sa približne 20% zľavy pre obdobie rokov 2007 – 2013 za podmienky, že tieto prostriedky nepôjdu na SPP, ostatné krajiny prispejú v rovnakej miere a budú určené len novým členským štátom. Výdavky na SPP zostali nezmenené, tak ako sa to dohodlo predtým. Toto celkovo znížilo podiel SPP na rozpočte. Bolo dohodnuté, že Európska komisia uskutoční dôkladné preskúmanie všetkých výdavkov EÚ.
Si Ťin-pching
Si Ťin-pching (, ; * 15. jún 1953, Peking) je generálny tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Číny a prezident Čínskej ľudovej republiky. Zároveň je aj predseda Ústrednej vojenskej komisie KSČ, čo z neho robí najvyššieho predstaviteľa Čínskej ľudovej oslobodeneckej armády. Si Ťin-pching je predstaviteľom piatej generácie vedenia Komunistickej strany Číny.
Kariéra
Narodil sa v Pekingu, ale podľa čínskych konvencií je rodákom z provincie Šen-si, odkiaľ pochádza jeho rodina. Jeho otec Si Čung-sun, hrdina Dlhého pochodu, bol jedným zo zakladateľov komunistického partizánskeho hnutia v provincii, ale za éry Mao Ce-tunga bol počas Kultúrnej revolúcie prenasledovaný. Si Ťin-pching bol v roku 1969 poslaný na vidiek v provincii Šen-si a zotrval tam do konca Kultúrnej revolúcie v roku 1975, keď sa ako 22-ročný mohol vrátiť späť do Pekingu. Počas svojho pobytu v Šen-si vstúpil najskôr v roku 1971 do Komunistického zväzu mládeže, a následne v roku 1974 do Komunistickej strany.