cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tenis
Údery
Drop shot (čítaj dropšot) je úder, pri ktorom loptičku dopadne tesne za sieť na súperovu polovicu kurtu. Zvykne sa zahrávať, keď je súper za základnou čiarou von z kurtu, prípadne je príliš na jednej strane. Drop shoty sa zvyknú zahrávať čo najviac točené, aby po dopade zmenili smer odrazu.
Smeč je úder, pri ktorom udiera hráč loptičku nad hlavou. Smeč sa hrá priamo – silovo, väčšinou končí ako víťazný úder.
half volej
uder zahraty hned po tom ako sa lopta odrazi od zeme, vyuziva sa v momentoch ked hrac nema postavenie na zahratie klasickeho uderu
Pravidlá a počítanie
right|thumb|Tabuľa so skóre Zápas sa hrá obvykle na dva alebo tri víťazné sety. Set vyhráva hráč, ktorý v sete získa minimálne 6 hier (gemov), pričom súper musí mať o dve hry menej. Každá hra sa delí na výmeny, pričom každá začína podaním. V každej hre podáva iný hráč.
right|thumb|Tenisový kurt; dvojhrový kurt je bez štyroch obldžníkov po ľavej a pravej strane; pole podania sú štyri obĺžniky v strede kurtu Hráč vyhráva výmenu ak: Vo výmene sa boduje následujúcim spôsobom: po prvej výmene je stav vždy 15 – 0 resp. 0 – 15 (v prvom prípade vyhral podavajúci, v druhom prijimajúci). Ďalšia výmena sa opäť hodnotí pätnastimi bodmi, takže stav môže byť 30 – 0, 0 – 30 alebo 15 – 15. Ak následujúcu výmenu vyhrá hráč, ktorý ma 30 bodov, pridáva sa už len 10 bodov, čiže stav môže byť 40 – 0 alebo 0 – 40, resp. rôzne variácie stavu, keď zvíťazí hráč, ktorý ma 30 bodov. Stav 40 – 40 sa nazýva zhoda a hráč, ktorý vo výmene za tohto stavu zvíťazí, získava výhodu. Ak vyhrá aj nasledujúcu výmenu, vyhráva hru (gem). Ak nezvíťazí, opakuje sa stav 40 – 40 až kým jeden z hráčov nezvíťazí. Mimo zhody zvíťazí hráč, ktorý zvíťazí vo výmene za stavu 40-x, pričom rozdiel musí byť minimálne o dve loptičky, inak opäť nastáva zhoda.
Za stavu 6 – 6 na gemy zápas nepokračuje ďalšou hrou, ale nastáva tie-break, v ktorom hráči striedavo podávajú (každý hráč podáva dvakrát, okrem úvodného podania, keď podávajúci podáva iba raz). Boduje sa už iba po jednom bode. Zvíťazí hráč, ktorý ako prvý dosiahne 7 bodov, pričom aj tu platí pravidlo, že druhý hráč musí mať o dva body menej. Na Wimbledone sa v piatom sete nehrá tie-break, ale hrá sa normálne na klasické gemy, až kým jeden z hráčov nedosiahne počet gemov o dva vyšší ako jeho súper (nahrať však musí minimálne šesť gemov). V profesionálnom tenise, v klasickej štvorhre, za vyrovnaného stavu na sety, sa rozhodujúci set hrá formou tie-breaku, hráči však musia dosiahnuť minimálne 10 bodov, inak sú pravidlá zhodné s klasickým tie-breakom.
Hráči sa môžu ľubovoľne pohybovať po kurte aj mimo neho. Loptičku však môžu zahrať iba do určeného priestoru (pri dvojhre je to "orezaný" kurt, bez postranných priestorov, pri štvorhre je to celý kurt), inak ide o aut. O aut sa však nejde, ak sa loptička pri výmene alebo pri podaní nejakou svojou časťou dotkne ľubovolnej čiary (v dvojhre to platí pre všetky čiary, okrem tých na úplnom kraji kurtu po stranách; pri podaní platia len čiary ohraničujúce pole podania).
Výmena začína podaním. Úvodné podanie smeruje vždy z pravej strany kurtu na ľavú. Po úvodnej výmene sa podáva z ľavej strany na pravú, potom opäť z pravej na ľavu a tak ďalej. Ak pri prvom podaní podávajúci nezahrá loptičku do poľa podania v rámci pravidiel, nastáva druhé podanie. Ak ani pri tomto podaní hráč nezahrá loptičku do poľa podania, je to dvojchyba a prijimajúci hráč získava výmenu. Podanie sa opakuje iba v prípade, ak sa pri podaní loptička dotkne siete a padne do poľa podania. Ak sa po dotyku siete odrazí mimo poľa podania, nastáva druhé podanie, alebo to je dvojchyba (pri druhom podaní). Podavajúci musí byť pri podaní za základnou čiarou, ak pri podaní stojí na nej, alebo vnútri kurtu, ide o prešľap a nastáva druhé podanie. Taktiež musí vždy podávať krížom, nemôže podávať napr. z ľavej strany na ľavú. Ak podávajúci zahrá loptičku do poľa podania a prijimajúci hráč nie je schopný loptičku vrátiť naspäť, pričom sa jej raketou ani nedotkne, ide o eso podávajúceho.
Počas hry môže nastať viacero možných situácii, pri ktorých môže buď podávajúci alebo prijimajúci hráč získať gem, prelomiť podanie súpera, získať set alebo vyhrať zápas.
V prípade ak pri hráčovom podaní môže jeho súper výhrou nasledujúcej výmeny získať gem, teda prelomiť súperovo podanie, hovorí sa o brejkbale (pôvodné písanie breakball). Brejkbal nastáva iba v prípade, keď podávajúci hráč prehrou nasledujúcej výmeny prehrá svoje podanie. Brejkbalov môže nasledovať viac po sebe, maximálne môžu byť tri, keď prijimajúci hráč vedie 40 – 0, dve ak vedie 40 – 15 alebo jeden za stavu 40 – 30 alebo výhody. Brejkbaly sa môžu kryť so setbalmi a mečbalmi.
Gameball (čítaj gembol) nastáva, ak hráč pri vlastnom podaní môže vyhraním nasledujúcej výmeny ukončiť gem v svoj prospech. Gamebally môžu byť maximálne tri, podobne ako pri brejkbaloch. Gamebally sa môžu kryť so setbalmi a mečbalmi.
Ak môže hráč získať výhrou nasledujúcej výmeny celý set, hovorí sa o setbale (pôvodné písanie setball). Setbal môže nastať pri vlastnom podaní alebo pri prijímaní. Podobne ako pri ostatných loptičkách, môžu byť setbaly maximálne tri. Setbaly sa môžu kryť s mečbalmi.
Tenis na invalidnom vozíku
Priekopníkmi tenisu na invalidnom vozíku boli Američania Brad Parks a Jeff Minenbraker, ktorí v 70. rokoch 20. storočia začali usporiadúvať exhibičné tenisové zápasy na invalidných vozíkoch, čím propagovali tento šport. V roku 1988 bola založená Medzinárodná federácia tenisu na invalidnom vozíku (International Wheelchair Tennis Federation, IWTF). Prvýkrát sa tenis na invalidnom vozíku objavil na paralympijských hrách v roku 1992 v Barcelone.
Pri tomto druhe tenisu sa využívajú špeciálne upravené invalidné vozíky. Tenisové rakety a loptičky, ako aj pravidlá sú zhodné s klasickým tenisom, jediný rozdiel je, že pri výmene sa môže loptička dvakrát odraziť od zeme, než ju musí hráč úderom vrátiť (prvý dopad musí byť v platnom hracom poli, druhý môže byť aj mimo neho).
Rozhodcovia
Hlavným rozhodcom v tenisovom zápase je umpirový rozhodca (bežne nazývaný umpire; čítaj empajr), ktorý sedí na vyvýšenom mieste na jednej strane kurtu. Umpirovému rozhodcovi zvyčajne asistujú čiaroví rozhodcovia, ktorí určujú či loptička dopadla do hracieho poľa a taktiež upozorňujú na prešľapy hráčov. Umpirový rozhodca má právo pozmeniť verdikt čiarových rozhodcov, prípadne verdikt vyriecť, ak loptička podľa neho dopadla do autu, resp. bola dobrá, prípadne sa pri podaní dotkla siete a čiaroví rozhodcovia na to neupozornili. Jeho verdikt je definitívny.
V niektorých turnajoch môžu hráči "napadnúť" verdikt čiarového rozhodcu, tým, že požiadajú o prehratie záznamu spornej loptičky. Túto možnosť môžu hráči využiť iba určitý početkrát, ktorý závisí od toho, či hráč napadol verdikt právom, teda opravil verdikt alebo neprávom, čiže sa potvrdil verdikt rozhodcu.
Tenisové organizácie
Medzinárodná tenisová federácia (International Tennis Federation, ITF) je riadiaci orgán svetového tenisu, zastrešujúci 202 národných tenisových zväzov. ITF organizuje súťaže pre národné reprezentácie jednotlivých štátov: Davisov pohár (pre mužov), Pohár federácie (pre ženy) a Hopmanov pohár (pre zmiešané tímy). ITF je taktiež zodpovedná za organizovanie štyroch grandslamových turnajov (Australian Open, French Open, Wimbledon, US Open)
Jednotlivé turnaje profesionálnych tenistov a tenistiek organizujú už dve samostatné organizácie, ATP (Association of Tennis Professionals, Asociácia profesionálnych tenistov) u mužov a WTA (Women’s Tennis Association, Ženská tenisová asociácia) u žien.
Herrlisheim
Herrlisheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
MOS
MOS môže byť skratka pre :
3687 Dzus
3687 Dzus je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil August Kopff 7. októbra 1908.
Orientácia
Orientácia (fr.) môže byť:
Vecqueville
Vecqueville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karmín
thumb|right|233px|Karmínová kyselina Karmín alebo karmínová kyselina alebo košenila je prírodné červené potravinárske farbivo extrahované zo samičiek červca nopálového (Dactylopius coccus alebo Coccus cacti), ktorý žije na rôznych druhoch sukulentov (opuncia). Samička obsahuje tohto farbiva v sušine približne 10 %. Hmyz sa zozbiera a okamžite suší, pretože iba tak si uchová výrazné karmínové farbivo. Po usušení sa hmyz uvarí a farbivo sa vyzráža síranom hlinitoamónnym.
Toto farbivo sa používalo už v období starej paracaskej kultúre v Peru (asi 1000 pred Kr.), neskôr v celej strednej Amerike. Do Európy sa dostalo až s dobytím Mexika v roku 1512. U nás bola košenila obľúbená vo farmácii v 50. 60. rokoch 20 storočia. Potom bola v potravinárstve pre nedostupnosť a cenu nahradená syntetickými farbivami, ktoré sú však zdraviu škodlivé, ak by sa používali vo väčšom množstve.
Označenie
E120 (i) je čisté farbivo, E120 (ii) je surový extrakt.
Potravinové obmedzenia
Pretože je extrahované z hmyzu, E120 nemôže byť konzumované vegánmi a vegetariánmi a tiež niektorými náboženskými skupinami.
Perceptor
Perceptor (lat.) je zmyslový orgán.
Biotit
náhľad|vpravo|Tmavé tabuľkovité kryštály biotitu na ortoklase. Vzorka pôvodom z pohoria Erongo v Namíbii. Biotit je spoločný názov pre tmavé sľudy (annit, eastonit, flogopit a siderofylit) všeobecného vzorca K(Mg,Fe+2,Al)2-3AlSi3-2O10(OH,F)2. Pomenovaný je podľa francúzskeho fyzika Jeana Baptista Biota. Napriek tomu, že subkomisia pre názvoslovie sľúd pri IMA v roku 1999 rozhodla, že biotit nie je platný minerálny druh, stále sa často používa, nakoľko na presné určenie názvu je potrebná chemická analýza. Biotit sa bežne vyskytuje vo vyvretých a premenených horninách. Pekné kryštály sa dajú nájsť najmä v pegmatitoch.
Réquista
Réquista je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2037 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orient
Orient  najčastejšie znamená Prednú Áziu (t. j. tzv. starý Orient) a severnú Afriku a/alebo Ďaleký východ, ojedinele aj celú Áziu. Podrobnejšie o definícii pozri nižšie.
Definícia
V súčasnosti (cca. od 19. stor.) termín Orient môže mať tieto významy:
Larry Graham
Larry Graham (* 14. august 1946, Beaumont, Texas, USA) je americký spevák, hudobník, skladateľ, hudobný producent. Pôsobil hlavne v skupine Sly and the Family Stone, no neskôr nahral sólové albumy ako One in a Million You, Just Be My Lady aj single ako „Sooner or Later“ a „When We Get Married“.
Orient
Definícia
Prídavné meno orientálny znamená primárne týkajúci sa Orientu, východný. V kontexte filozofických disciplín prípadne humanitných disciplín znamená najčastejšie - 'čínsky', 'indický', 'japonský', 'perzský', 'islamský' alebo 'arabský' atď.
Rieupeyroux
Rieupeyroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2083 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pole (agronómia)
Pole je pozemok určený na pestovanie poľnohospodárskych plodín.
Ján Franz
Životopis
Narodil sa v rodine Martina Franza a jeho manželky Zuzany rodenej Paterovej.
Sekeřice
Sekeřice je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 110 obyvateľov, z toho 56 mužov a 54 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,3 roka (muži 45,8 roka, ženy 48,9 roka).
Elmarie Wendel
Elmarie Wendel (* 23. november 1939 – † 21. júl 2018) bola americká herečka známa zo seriálu Takí normálni mimozemšťania. V tomto seriáli sa predstavila ako Mrs. Mamie Dubcek.
3688 Navajo
3688 Navajo je planétka s priemerom 14 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 30. marca 1981.
Bazilej-mesto
Bazilej-mesto je kantón na severe Švajčiarska a rozlohou najmenší v štáte. Kantón tvorí mesto Bazilej a obce Bettingen a Riehen.
Dejiny
Dnešný kantón bol vytvorený v roku 1833 keď sa historický kantón Bazilej rozdelil na dve časti Bazilej-mesto a Bazilej-vidiek.
Severočeská tabule
Severočeská tabule alebo (po slovensky) Severočeská tabuľa je zvlnená geomorfologická oblasť v severnej časti Českej tabule, rozkladajúca sa pozdĺž riek Labe, Jizera a Ploučnice.
Charakteristika územia
Tabuľa je tvorená kriedovými usadeninami. Plochý povrch je čiastočne tvorený štruktúrnymi plošinami a sčasti zarovnanými povrchmi, okraje sú zdvihnuté a je na nich vytvorená sústava kvest. V menej odolných horninách (ílovca a slieňa) sú kotliny s kryopedimentmi, v odolných kvádrových pieskovcoch vznikli skalné mestá s početnými tvarmi zvetrávania a odnosu pieskovcov. Do plochého povrchu sú zarezané údolia vodných tokov, ktoré miestami majú kaňonovitý tvar. Na svahoch je rad zosuvov a výraznými tvarmi sú vulkanické tvary.
Geomorfologické členenie
Severočeská tabule sa z hľadiska českého geomorfologického členenia delí na dva celky a štyri podcelky:
Česko-slovenská hokejová liga 1947/1948
Sezóna 1947/1948 bola 5. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom štátna liga. Súťaž mala 12 účastníkov. Majstrom sa stalo družstvo LTC Praha. Vypadli VŠ Bratislava, ŠK Banská Bystrica, ČSK Říčany, BK Havlíčkův Brod. Nováčikom sa stalo len družstvo ATK Praha, ktoré nahradilo rozpustené družstvo HC Stadion Podolí. Družstvo Sokol Zbrojovka Židenice prevzalo práva aj hráčov od klubu SK Horácká Slavia Třebíč.
Jussi Jokinen
Jussi Petteri Jokinen (* 1. apríl 1983, Kalajoki, Fínsko) je bývalý fínsky hokejový útočník. Nie je rodina s Ollim Jokinenom. Veľkú časť svojej kariéry odohral v NHL (13 sezón), bol považovaný za špecialistu na nájazdy a na buly.
Klubový hokej
Je odchovancom Kärpät Oulu, v SM-liige debutoval v sezóne 2001/02. Bol draftovaný tímom Dallas Stars v roku 2001 v 6. kole ako 192. v poradí. Od ročníka 2005/06 hrával za Dallas Stars v NHL. Počas svojej nováčikovskej sezóny bol označovaný za špecialistu na nájazdy. 26. februára 2008 bol vymenený do tímu Tampa Bay Lightning, odkiaľ 4. februára 2009 prestúpil do tímu Carolina Hurricanes. V roku 2013 ho získal Pittsburgh Penguins. Po tom, čo pôsobil ešte 5 rokov v NHL prestúpil do švajčiarskeho klubu EHC Kloten. 20. mája 2021 oznámil ukončenie svojej hráčskej kariéry.
Reprezentácia
Reprezentoval Fínsko na MS 2005, 2006 (bronz), 2008 (bronz), 2010, 2012, 2015, 2016 (striebro), ako aj ZOH 2006 (striebro) a ZOH 2014 (bronz). Nosil dres číslo 36.
Hodnotová orientácia
Hodnotová orientácia je relatívne stály, sociálne podmienený, voliteľný vzťah človeka k súhrnu materiálneho a duchovného spoločenského bohatstva a ideálov, na ktoré sa pozerá ako na predmety, ciele alebo prostriedky uspokojovania životných potrieb.
Pavel Vízner
Pavel Vízner (* 15. júl 1970, Praha, Česko) je súčasný český profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 16 turnajov ATP vo štvorhre.
Astrachánska gubernia
left|90px Astrachánska gubernia bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1717 - 1785 a 1796 - 1802 zriadená po zlúčení častí Kazanskej a Nižnogorodskej gubernie (1717). Podľa nariadení z 12. a 31. decembra 1796 bola gubernia opätovne zriadená. Od 15. novembra 1802 bola rozdelená na Kaukazskú a Astrachánsku guberniu. Hlavným mestom gubernie bol Astrachán.
Šach (hra)
náhľad|Šachové figúrky
Šach (z perzštiny شاه - šáh, kráľ; prenesene: kráľovská hra) je deterministická strategická hra s úplnou informáciou pre dvoch hráčov, v ktorej o výsledku rozhodujú taktické a strategické schopnosti hráčov a ich pozornosť a sústredenie. Cieľom hry je dať súperovi mat. Má v sebe prvky umenia, vedy a športu. Šach rozvíja logické myslenie a cvičí pamäť. V dnešnej verzii šachových kameňov možno badať alegóriu stredovekej spoločnosti.
Základné pojmy
náhľad|Základná pozícia
Šach sa hrá na doske zvanej šachovnica, rozdelenej na 8×8 políčok. Každý hráč má na začiatku partie k dispozícii nasledujúce figúrky:
Dáma a veža sú ťažké figúry, strelec a jazdec sú ľahké figúry. Šachovnica leží medzi oboma hráčmi, každý z hráčov má napravo zo svojej strany biele pole. Biely hráč má zo svojho pohľadu na druhom rade ôsmich pešiakov a na prvom rade z ľava do prava: vežu, jazdca, strelca, dámu, kráľa, strelca, jazdca a vežu. Pritom každý hráč postaví dámu na pole vlastnej farby.
Ako prvý ťahá biely a súperi striedavo ťahajú až do konca partie. Na jednom poli môže stáť iba jedna figúrka. Táto figúrka blokuje toto pole pre všetky figúrky vlastnej farby. Súperove figúrky môžu ťahať na toto pole, v tomto prípade pôvodná figúrka je vyhodená, odstraňuje sa zo šachovnice. Ak nejaká figúrka v ďalšom ťahu môže vziať súperovu figúrku, hovoríme o ohrození. Ak figúrka rovnakej farby pôsobí na toto pole, hovoríme, že táto figúrka je krytá. Ohrozenie kráľa sa nazýva šach, dávnejšie bolo v pravidlách, že sa musí zvolať šach, dnes to však neplatí. Po vykonaní ťahu, ak sa hrá na čas, hráč stlačí na svojej strane šachové hodiny, tým zastaví svoje hodiny a zároveň spustí súperove šachové hodiny.
Orientačná relatívna sila figúrok: Z uvedených hodnôt vidno, že orientačne troch pešiakov možno vymeniť za jednu ľahkú figúru, vežu a pešiaka za dve ľahké figúry, dámu za dve veže. Skutočná sila figúrok závisí od ich celkového rozloženia na šachovnici. V úvode partie má veža obmedzený manévrovací priestor a preto je výhodnejšie ju vymeniť za dve ľahké figúry, v koncovke jej sila relatívne narastá a takáto výmena môže byť výhodnejšia pre opačnú stranu.
Kráľ
Kráľ je v šachu najdôležitejšia figúrka, pretože cieľom súpera je zasadiť kráľovi mat. To znamená ohroziť ho s jednou alebo viacerými figúrkami tak, aby nemohol uniknúť na iné neohrozené políčko.
Remíza
Podmienka matovacieho materiálu je splnená pre daného hráča, ak je možné legálnymi ťahmi dosiahnuť pozíciu, kde súperov kráľ bude v mate. Matovacím materiálom je:
Za splnenia minimálne jednej z týchto podmienok má daný hráč k dispozícii matovací materiál.
Zápis šachovej partie
Pravidlá FIDE uznávajú od roku 1981 iba šachovú notáciu nazývanú algebrický skrátený zápis. Zároveň odporúča v literatúre používať výhradne túto notáciu. V praxi sa používa tento zápis s označením figúr začiatočným písmenom názvu figúry v jazyku hráča. Použitie inej notácie (algebrickej, anglickej) nie je výslovne zakázané, ale v sporných prípadoch nemôže slúžiť ako dôkazový materiál.
Šachové figúry sa označujú veľkým začiatočným písmenom svojho názvu. Pešiaci sa nezaznačujú. Stĺpce šachovnice sa z ľava doprava zo strany bieleho označujú malými písmenami abecedy od „a“ po "h". Rady šachovnice sa označujú číslicami od „1“ po "8". Pole sa identifikuje spojením písmena a číslice. K označeniu figúry sa pripojí označenie poľa, na ktoré sa ňou ťahá. V skrátenej notácii sa nezaznačuje východzie pole. Pri ťahu pešiaka sa označí iba pole, kam sa ním ťahá.
Portable Game Notation
Notácia založená na anglickej abecede používaná v šachových počítačových programoch. Koncovka súboru je .pgn.
Slovenská a cudzojazyčné notácie
Pešiak sa v notácii ťahov neoznačuje.
Pri komentovaní partie sa zvyknú používať značky:
Velles (Haute-Marne)
Velles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Šach (hra)
Oficiálni majstri sveta
''Majstrovstvá sveta organizovala FIDE až od roku 1948, v roku 1993 Kasparov založil organizáciu PCA a odvtedy boli v šachu dvaja majstri sveta jeden podľa FIDE a jeden podľa PCA. V roku 2006 sa konal zjednocujúci zápas o majstra sveta medzi Topalovom a Kramnikom, ktorý vyhral Kramnik.''
Velles (Haute-Marne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Šach (hra)
Zjednotenie
V roku 2006 sa konal zjednocujúci zápas medzi Kramnikom a Topalovom, ktorý vyhral Kramnik.
Velles (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Šach (hra)
Zoznam majsteriek sveta
Za zmienku stojí i Judit Polgárová, ktorá vo veku 15 rokov získala titul veľmajster (titul mužskej kategórie) a je všeobecne považovaná za najlepšiu šachistku na svete.
Velles (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Unipolárna pamäť
Unipolárna pamäť alebo MOS pamäť je druh pamäti založenej na technológii MOSFET.
Opakom pojmu je bipolárna pamäť. Dnes sa pojem unipolárna pamäť už nepoužíva, pretože bipolárne pamäte sa už nevyrábajú a všetky dnes vyrábané polovodičové pamäte sú unipolárne, t. j. založené na MOSFET tranzistoroch.
V 70. rokoch boli unipolárne pamäte pomalšie než bipolárne, avšak mali menšiu spotrebu a dosahovala sa u nich vyššia hustota integrácie než u bipolárnych pamätí, teda boli výrobne lacnejšie a mali väčšiu kapacitu na puzdro. Po vylepšení MOSFET technológií a zvýšení rýchlosti unipolárnych obvodov bipolárne pamäte zanikli.
Unipolárna technológia Historicky najstaršia unipolárná technológia je technológia PMOS, ktorá využíva ako základný prvok štruktúru unipolárnych tranzistor s kanálom typu P. Vzhľadom k nízkej rýchlosti spínania a špatnej zlučiteľnosti s TTL logickými obvodmi bola pomerne rýchlo nahradená technológiou NMOS. Technológia označovaná CMOS (Complementary MOS) na rozdiel od predchádzajúcich nepoužívajú ako záťaž spínacieho prvku rezistor, ale aktívnu záťaž – tranzistor MOS typu P. Toto riešenie prináša úspory stratového výkonu v statickom režime, kde je jeden z tranzistorov v zavretom stave.
PROM
PROM (user-Programmable Read-Only Memory) je používateľom preprogramovaťeľná ROM.
Základom pamäte je matica prepaľovacích spojok (NiCr) alebo tzv. „antifuse“, spojok z polykryštalického kremíka ktoré sú normálne nevodivé a pri pretavení sa stanú vodivými. Matica je doplnená diódami a dekodérmi pre adresáciu.
Používateľ môže zmeniť obsah takejto pamäti pomocou špeciálneho zariadenia, nazývaného programátor. Nevýhodou je, že raz uložený obsah nie je možné ďalej meniť. Čas prístupu je typicky menej ako 100 ns.
Typicky ide o pamäte vyrobené bipolárnou technológiou a kvôli nízkej možnej hustote integrácie, vysokým nárokom na programátor, pomalým programovacím postupom, a najmä existenciou lepších druhov (EPROM, EEPROM/FLASH) ich vývoj ustrnul v osemdesiatych rokoch.
Tento druh pamätí sa v súčasnosti v praxi takmer vôbec nepoužíva.
Patrick Thaler
Patrick Thaler (* 23. marec 1978, Bolzano, Taliansko) je bývalý taliansky lyžiar. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny, slalom a obrovský slalom.
Smrečany
Smrečany sú obec na Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Dejiny
Počas SNP bol v okolí obce zajatý nemecký poddôstojník, ktorého po výsluchu zavraždili partizáni. 28. októbra 1944, dva dni po odchode partizánov, obec obkľúčili nemecké jednotky skupiny Wittenmayer a POHG a spustili na ňu paľbu. Následne boli všetci jej obyvatelia zadržaní a vypočúvaní. Po vysvetlení, že obyvatelia obce za smrť nemeckého vojaka nemôžu, boli všetci prepustení. Pri incidente zahynuli 4 obyvatelia a zhorelo asi 40 domov.
Jozef Šimčisko
Jozef Šimčisko (* 5. máj 1905, Příbor – † 16. november 1984, Bratislava) bol banský odborník, vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Pôsobil ako riad. pracovník banských podnikov na Slovensku, vedúci Revírneho banského úradu a banského inšektorátu v Banskej Bystrici (1934-1940). Venoval sa bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci, banskej doprave, banskému a pracovnému právu. Vypracoval projekt znárodnenia baní a hút na Slovenska. Pričinil sa o vznik Baníckej fak. VŠT v Košiciach, na kt. pôsobil. Autor vysokoškolských učebných textov. Prekladal odbornú lit. z ruš. Jeden zo zakladateľov, podpredseda neskôr predseda Lyžiarskeho zboru KSTL v Banskej Bystrici (od 25. januára 1939), organizátor a člen organizačných výborov lyžiarskych podujatí v Banskej Bystrici. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Seinfeld
Seinfeld je americký televízny seriál, nakrúcaný v rokoch 19891998. Seinfeld bol vytvorený Larry Davidom a Jerry Seinfeldom. Seriál je v podstate o „ničom“.
Hessenheim
Hessenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vektorové pole
Vektorové pole je priestor, ktorého každému bodu je jednoznačne priradený podľa predpísaného zákona určitý vektor.
Rignac (Aveyron)
Rignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1918 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3689 Yeates
3689 Yeates je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 5. mája 1981.
Demänovka
Demänovka môže byť:
Slatiny (okres Jičín)
Slatiny sú obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 533 obyvateľov, z toho 253 mužov a 280 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,7 roka (muži 42,2 roka, ženy 48,8 roka).
Východočeská tabule
Východočeská tabule alebo (po slovensky) Východočeská tabuľa je zvlnená geomorfologická oblasť vo východnej časti Českej tabule, rozkladajúca sa pozdĺž riek Labe, Metuje a Orlice. Najvyšším vrchom je vysoký Baldský vrch.
Geomorfologické členenie
Východočeská tabule sa z hľadiska českého geomorfologického členenia delí na tri celky a osem podcelkov:
Longinus
Svätý Longinus bol podľa kresťanskej tradície rímsky vojak, ktorý Ježišovi Kristovi pribitému na kríži svojou kopijou prepichol bok.
Napriek tomu, že je jeho postava pre dejiny kresťanstva veľmi dôležitá, okrem Jánovho evanjelia sa žiadne z kanonických evanjelií o ňom nezmieňuje. Ani Ján však neuvádza jeho meno; hovorí o ňom iba ako o „jednom z vojakov, ktorý mu prebodol kopijou bok“.
Ten vojak sa volal Cassius Longinus a pochádzal z mesta Lanciano na východe dnešného regiónu Abruzzo (podľa inej verzie pochádzal z Cesarei v Kapadócii). Šedý zákal nedovolil tomuto vyslúžilému dôstojníkovi bojovať v légiách a tak miesto toho podával do Ríma správy o náboženskej a politickej situácii v Jeruzaleme. Už dva roky sledoval činnosť Ježiša Krista.
Dejiny cirkvi si ho pamätajú ako priameho účastníka Kristovho ukrižovania na vrchu Golgota, kde mimoriadne na neho zapôsobila Kristova odvaha na kríži.
Podľa veľkňaza Kaifáša mal byť proces s ukrižovaným Kristom ukončený zmrzačením Ježišovho tela, aby bolo ľudu dokázané, že Ježiš nie je Spasiteľ, ale obyčajný kacír a burič.
Na pokyn židovskej veľrady niekoľko členov chrámovej stráže vystúpilo na vrch Golgota, aby vykonalo veľkňazov príkaz. Kým ostatní vojaci rozbíjali lebky a lámali údy zločincom Dismasovi a Gestasovi, jedného z nich, rímskeho centuria, natoľko odpudzoval tento otrasný pohľad, že sa rozhodol telo ukrižovaného Krista zachrániť. Popohnal svojho koňa a podišiel na samý vrchol kopca priamo pod kríž s mŕtvym telom Krista. Hrotom svojej kopije bodol do tela na pravej strane medzi štvrtým a piatym rebrom. Takýmto bodnutím sa rímski vojaci tradične na bojovom poli uisťovali, že nepriateľ je mŕtvy, pretože krv netečie z bezduchého tela. Tentoraz však okrem krvi z rany vytryskol aj prúd vody. Niekoľko kvapiek dopadlo aj na centuriovu tvár, čím sa mu zázračne uzdravil zrak.
''„Začiatok a vzrast (Cirkvi) naznačujú krv a voda, ktoré vyšli z otvoreného boku ukrižovaného Ježiša. Lebo z boku Krista zosnulého na kríži sa zrodilo obdivuhodné tajomstvo celej Cirkvi. Ako bola Eva utvorená z boku spiaceho Adama, tak sa Cirkev zrodila z prebodnutého srdca Ježiša Krista zosnulého na kríži.“'' (Katechizmus katolíckej cirkvi)
Kopija, ktorou stotník prebodol Kristov bok, poslúžila ako prostriedok vykonávajúci dávne proroctvo a dôkaz Kristovho vzkriesenia, pretože fyzické zranenie po bodnutí sa zázračne zacelilo.
Pozemské rany spôsobené kopijou a ukrižovaním sa objavili aj na nadpozemskom tele zmŕtvychvstalého Krista. Prví kresťania verili, že keby boli jeho kosti na kríži polámané, ku vzkrieseniu by nikdy neprišlo, pretože by sa tak nenaplnili slová Izaiášovho proroctva: „A nebude mu zlomená ani kosť“.
left|thumb|[[Gian Lorenzo Bernini, Svätý Longinus, 1630 – 1639, mramor. Majstrovské dielo je zrejme najznámejším spodobnením rímskeho vojaka]] Vojak Gaius Cassius, ktorý vykonal tento súcitný čin, aby ochránil telo Ježiša Krista, vošiel do dejín pod menom Longinus Kopijník. Toto meno je odvodené od gréckeho označenia kopije (lonche). Pod dojmom udalostí prestúpil na kresťanskú vieru. Údajne sa tak malo stať na príhovor Kristovej matky Panny Márie kedy „Boh na neho zhliadol očami svojho milosrdenstva a oplatil mu vinu za prebodnutie požehnaním a darmi milosti.“
Longinus spoznal v ukrižovanom Kristovi svojho Spasiteľa a úprimnou kajúcnosťou verejne vyznal, že ukrižovaný je pravý Boh a Spasiteľ sveta.
Prvotná kresťanská komunita v Jeruzaleme ho začala uctievať ako veľkého hrdinu a svätca a ako prvého svedka preliatia Kristovej krvi. Podľa ich výkladu mal Longinus v istej chvíli vo svojich rukách osud celého ľudstva.
Jeho kopija sa stala symbolom Kristovho ukrižovania a jednou z najvýznamnejších kresťanských relikvií a pokladov. Takmer okamžite o nej vznikol rad legiend. Jedna z nich, ktorá s pribúdajúcimi stáročiami získavala väčšiu silu vravela, že ten, kto je jej vlastníkom má vo svojich rukách osud tohto sveta k jeho dobru či zlu. Legenda pretrvala až do dnešných čias.
O ďalšom Longinovom osude neexistujú spoľahlivé údaje a tak sa dnes utiekame iba k legendám, podľa ktorých za to, že sa obrátil na kresťanskú vieru, bol potrestaný vyrezaním jazyka; jeho život ukončil údajne katov meč. Napriek tomu sa martyrológium vyhýba Longinovmu označeniu za mučeníka.
Longinus v umení
Longinovo spodobnenie nachádzame vo viacerých umeleckých dielach, z ktorých zrejme najznámejším sa stala jeho socha v Bazilika svätého Petra vo Vatikáne. Majstrovské dielo barokového sochára Gian Lorenza Berniniho už zďaleka zreteľné naširoko rozpaženými rukami, stojí v severovýchodnom výklenku pod kupolou baziliky.
Kolosálnu sochu Bernini začal tvoriť ako tridsaťdvaročný. Vzhľadom k náročnosti diela aj prípravné práce trvali pomerne dlhý čas. Sám umelec vo svojich zápiskoch spomína, že pripravil dvanásť hlinených modelov. V roku 1631 predstavil maketu v originálnej veľkosti, no v práci nepokračoval. Vrátil sa k nej až o tri roky nato a o ďalších päť rokov ju dokončil.
Sochu stotníka Longina stojacej v ruke so svojou relikviou - kopijou (časť z nej sa uchováva v sklenenom relikviá­ri v relikviárovej kaplnke nad sochou) - umelec zvečnil v momente, keď v Kristovi spoznal Božieho syna a v takmer mystickom vytržení hľadí nahor, na pomyselný Kristov kríž.
Hilsenheim
Hilsenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vashegyit
Vashegyit  je minerál kryštalizujúci v romobickej sústave, chemicky hydratovaný zásaditý fosforečnan hlinitý - Al11(PO4)9(OH)6·38H2O. Niekedy sa uvádza aj pod názvom bolivarit. Prvýkrát bol popísaný v Železníku, podľa maďarského názvu osady je aj pomenovaný.
Charakteristika
Vashegyit je vzácne kryštalický, väčšinou tvorí kôrovité náteky. Farba je zelená, tmavozelená, modrá a žltá. Lesk je sklený.
Poznávanie
Je ľahko spoznateľný vďaka výraznej farbe.
Xming
Xming je plnohodnotný X Window System server pre Microsoft Windows, ktorý sa dá veľmi jednoducho nainštalovať a používať. Je založený na tých istých zdrojových kódoch ako Cygwin/X, ale nie je závislý od prostredia Cygwin, alebo knižnici cygwin1.dll z tohto prostredia.
Xming X Server pre Windows, je vytvorený z Xorg (X11R6.9) krížovým prekladom pomocou MinGW a Pthreads-Win32.
Xming je slobodný softvér s licenciou GPL.
Džoser
Džoser alebo Necerichet  bol pravdepodobne druhým panovníkom 3. dynastie starovekého Egypta a prvým panovníkom Starej ríše, ktorý si nechal vystavať pyramídu (dnes Stupňovitá pyramída v Sakkáre).
Meno
Meno Džoser sa vyskytuje až v textoch zo Strednej ríše a pôvodne to bol epiteton legendárneho faraóna. Spomína sa aj na Turínskom zozname kráľov ako Džoser-it a v Manetónových Aigyptiakach v gréckej podobe Tosorthros. Za života bol známy pod menom Necerichet. Aj Manetó spomína istého Necherofa, v Turínskom zozname kráľov ako Nebka, ktorý by mal byť prvým vládcom dynastie. Mnohí egyptológovia sa dnes domnievajú, že Džoser bol prvým faraónom dynastie a upozorňujú na to, že poradie, v ktorom sú spomínaní Chufuovi predchodcovia na Westcarovom papyruse, naznačuje, že Nebka by mal byť umiestňovaný medzi Džosera a Huneja, nie pred Džosera. V nedávnej dobe poukázal anglický egyptológ Toby Wilkinson na fakt, že na pohrebných pečatiach na vstupe do hrobky faraóna Chasechemueja, posledného vládcu predchádzajúcej 2. dynastie, sa objavuje meno Džosera, nie Nebky. To by znamenalo, že Chasechemueja pochoval, a teda jeho nástupcom sa stal, Džoser.
Dĺžka vlády
Podľa Manethóna Džoser vládol Egyptu 29 rokov, zatiaľ čo Turínsky zoznam kráľov uvádza len 19 rokov. Pretože za Džoserovho života boli uskutočnené niektoré náročné stavebné projekty, najmä v Sakkáre, podľa niektorých musel faraón vládnuť aspoň po tri desaťročia. Manethónov údaj sa javí ako presnejší s ohľadom na Wilkinsonove dáta získané roku 2000 z Palermskej dosky, ktoré spomínajú začiatok aj koniec Džoserovho panovania. Wilkinson uvádza, že podľa Palermskej dosky vládol panovník „28 úplných alebo čiastočných rokov“.
Rodina
Pretože manželka faraóna Chasechemueja, kráľovná Nimaethap, ako sa zdá, mala titul „Kráľova matka“, podľa niektorých bol Džoser jej synom a Chasechemuej bol jeho otcom. Z obdobia panovania Džosera sú známe tri ženské mená: Inetkaus, Hetefernebti a tretie, ktoré je na záznamoch nečitateľné. Jedna z týchto žien mohla byť jeho manželka, posledná jeho údajná matka Nimaethap.
Život
thumb|left|Vstup do Džoserovho zádušného chrámu v Sakkáre Džoser vyslal niekoľko vojenských výprav na Sinajský polostrov, ktorými si podmanil miestne obyvateľstvo. Rovnako tu ťažil tyrkys a meď. Je možné, že tiež ustálil južnú hranicu Egypta na prvom nílskom katarakte.
Niekoľko zlomkov nájdených v Iunu (Héliopolis) a Per-Hathore (Pathyris) spomína Džoserovo meno v súvislosti s výstavbou v týchto mestách. Ďalší nápis, ktorý tvrdí, že pochádza z Džoserových čias, ale v skutočnosti sa datuje iba do doby Ptolemaiovcov, rozpráva o tom, ako Džoser prestaval Chnumov chrám na ostrove Abu (Elefantiné), čím ukončil sedemročný hladomor v Egypte. Podľa niektorých ide iba o povesť, každopádne ale dokazuje, že aj dve tisícročia po faraónovej smrti si Egypťania pamätali na veľkého panovníka. Jeho najznámejšou pamiatkou je Stupňovitá pyramída, prvá svojho druhu, ktorá slúžila ako vzor pre ďalších faraónov.
Maľovaná vápencová socha faraóna Džosera v Egyptskom múzeu v Káhire je najstaršia známa egyptská socha životnej veľkosti. Bola objavená počas vykopávok v Sakkáre v rokoch 19241925. Dnes je na jej mieste v Sakkáre umiestnená kópia zo sadry.
3690 Larson
3690 Larson je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 3. augusta 1981.
Česko-slovenská hokejová liga 1948/1949
Sezóna 1948/1949 bola 6. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom Štátna liga. Súťaž mala 8 účastníkov. Majstrom sa stalo družstvo LTC Praha. Vypadli Sokol Prostějov, Sokol ZMP Praha. Nováčikmi sa stali družstvá ZSJ Sokol VŽKG a ZSJ GZ Královo Pole.
Médesikasté
Médesikasté alebo Médesikasta (Médesikasté) môže byť v gréckej mytológii:
Rivière-sur-Tarn
Rivière-sur-Tarn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1042 obyvateľov (2009).
Mikuláš I. Opavský
Mikuláš I. Opavský (* 1253/1255 – † 25. júl 1318) bol prvé opavské knieža. Je považovaný za zakladateľa dynastie opavských Přemyslovcov. Bol nemanželským synom českého kráľa Přemysla Otakara II. a jeho milenky Anežky z Kuenringu.
Demänovka (riečka)
Demänovka je riečka na severe Slovenska, na strednom Liptove, v okrese Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Váhu, má dĺžku a je tokom III. rádu. Je to vysokohorský typ rieky s priemerným prietokom pri Liptovskom Mikuláši /s. Najnižšie prietoky dosahuje vo februári až marci, najvyššie v období topenia snehu vo vysokých horských polohách a jarných dažďov v máji. Na hornom toku preteká územím NAPANT-u a vytvára Demänovskú dolinu.
Mikuláš I. Opavský
Rodina
Mikuláš sa oženil s Adelheid, neterou rímskeho kráľa Rudolfa I. Habsburského. Spolu mali niekoľko detí:
Demänovka (riečka)
Opis toku
Od prameňa tečie na sever cez Širokú dolinu, vytvára vodopád a zľava priberá Lukovú. Sprava následne priberá prítoky z dolín Podroh a Krčahovo a ďalej tečie na severozápad. Vstupuje do Demänovskej doliny, v krasovom území Lúčok sa časť vôd stráca v ponoroch. Ponárajúca sa voda preteká neznámym územím a objavuje sa v Pustej jaskyni. Zľava priberá významnejší prítok spod Chopka a pod Ostredkom sa do riečky vlieva druhý významný prítok Zadná voda. Ponorné vody Demänovky vytvorili vo vápencových komplexoch jaskynný systém Demänovských jaskýň. Z pravej strany ešte priberá potok z doliny Vyvieranie, na krátkom úseku opäť tečie na severozápad a za osadou Tri studničky vstupuje do Liptovskej kotliny. Tu preteká popri obci Pavčina Lehota na ľavom brehu, ďalej oddeľuje Demänovú na pravom brehu a Bodice na ľavom brehu a stáča sa viac na severovýchod. Utvára početné zákruty a vteká na územie mikulášskej mestskej časti Palúdzka, ktorou preteká a na jej severnom okraji sa vlieva do Váhu.
Slavhostice
Slavhostice je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 136 obyvateľov, z toho 68 mužov a 68 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,4 roka (muži 42,3 roka, ženy 48,4 roka).
3691 Bede
3691 Bede je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil L. E. Gonzalez 29. marca 1982.
Verbiesles
Verbiesles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rodelle
Rodelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dejiny Anglicka
Dejiny Anglicka sú podobné dejinám Británie do doby vpádu Sasov. V prehistorickom období bol postavený komplex menhirov a kamenných kruhov v Stonehenge. V dobe rozkvetu Rímskej ríše ovládali Britániu Rimania. Ich vláda trvala až zhruba do roku 410 a za ich panovania vzniklo niekoľko kráľovstiev. Neskôr získali kontrolu nad Anglickom Anglosasi. V období okolo roku 800 sa ostrov stal terčom nájazdov Vikingov. V roku 1066 do Anglicka vpadli a ovládli ju Normani. Počas renesancie vládli v Anglicku Tudorovci. Anglicko ovládlo Wales v 12. storočí a na začiatku 18. storočia sa spojilo so Škótskom.
Ranná história
thumb|right|Menhiry v Stonehenge Archeologické nálezy signalizujú, že oblasť južnej Británie bola osídlená skôr než ostatné časti ostrova. Dôvodom boli priaznivejšie klimatické podmienky v dobách medzi jednotlivými ľadovými dobami. Prvá historická zmienka o tomto území pochádza z Massaliote Periplus, námorníckej príručky pochádzajúcej asi zo 6. storočia pred Kr., i keď obchodné a kultúrne spojenie existovalo už dávno predtým. Pytheas z Massalie popísal svoju obchodnú cestu na ostrov asi v roku 325 pred Kr.
Neskorší autori napríklad Plínius starší alebo Diodoros Sicílsky sa zmieňujú o dovoze cínu z juhu Británie, ale existuje len málo historických prameňov o živote ľudí na ostrove z tej doby. Tacitus napríklad uvádza, že rozdiely v jazyku používanom na ostrove a v južnej Galii nie sú veľké a podobné sú i telesné proporcie.
Rimania
thumb|right|Hadriánov val Rimania vpadli pod vedením Julia Caesara do Británie najprv neúspešne v roku 55 pred Kr. a potom úspešne nasledujúci rok. Do ovládnutia Británie Rimanmi bol počet obyvateľov relatívne stabilný a ich jazykom bola keltčina. Druhá invázia Rimanov bola začatá v dobe vlády cisára Claudia v roku 43. Počas nasledujúcich 40 rokov Rímska ríša ovládla Anglicko, Wales a väčšiu časť nížin Škótska a ich vláda trvala zhruba do roku 410.
Anglosasi
V dobe po odchode Rimanov okolo roku 410 začali Anglicko osídľovať germánske kmene označované spoločným názvom Anglosasi. Boli to Jutovia (osídľovali Kent, Isle of Wight a časť pobrežia Hampshire), Sasi (v oblastiach na juh od Temže, v Essexe a Middlesexe) a Anglovia (Norfolk, Suffolk, Midlands a sever).
Okolo roku 495 v bitke pri Mons Badonicus porazili Briti anglosaské vojsko a zastavili tak na niekoľko desaťročí ich postup na západ. Anglosaská expanzia pokračovala v 6. storočí i keď informácia o ich postupe nie je doložená historickými záznamami. Jednou z mála dokumentovaných udalostí je bitka pri Deorhame z roku 577, po ktorej Sasi obsadili Cirencester, Gloucester a Bath a získali prístup k Bristolskému kanálu a oddelili tak Britov zo západu od tých vo Walese. Víťazstvo Sasov v bitke pri Chesteri okolo roku 616 podobne rozdelilo Britov vo Walese a v Cumbrii. V polovici 7. storočia vytesnili Anglosasi pôvodných obyvateľov do územia, ktorého hranice zhruba odpovedajú hraniciam súčasného Walesu.
Kresťanstvo a vláda siedmich kráľovstiev
Kresťanstvo sa medzi Anglosasov začalo šíriť okolo roku 600. Prvým arcibiskupom canterburským bol ustanovený v roku 597 Augustín z Canterbury. V roku 601 Augustín pokrstil anglosaského kráľa Ethelberta. Kresťanstvo sa potom ďalej rozširovalo v 8. storočí misiami Anglosasov i na kontinent a okolo roku 800 sa stalo prevažujúcim náboženstvom i vo Franskej ríši.
V 7. a 8. storočí sa vplyv a moc presúvala medzi jednotlivé kráľovstvá. Toto obdobie býva označované ako vláda siedmich kráľovstiev. Tento termín je založený na existencii siedmich dôležitých kráľovstiev na juhu Anglicka – Northumbria, Mercia, Kent, Východné Anglicko, Essex, Sussex a Wessex. V strednom Anglicku v tej dobe existovali kráľovstvá Hwice, Magonsaete, Lindsey a Stredné Anglicko.
Vikingovia
Prvým útokom Vikingov zaznamenaným v Anglosaskej kronike bolo napadnutie kláštora v Lindisfarne v roku 793. Predpokladá sa, že v tej dobe už Vikingovia obsadili Orkneje a Shetlandy. Nájazdy Vikingov boli na krátku dobu odrazené vojskom vedeným Alfrédom Veľkým po bitke pri Edingtone v roku 878 ale ich vplyv silnel a bol významným impulzom pre vytvorenie kráľovstva Alby, ktoré neskôr položilo základ vzniku Škótska. Obsadenie Northumbrie, severozápadnej Mercie a východného Anglicka Vikingmi prispelo k vytváraniu ich osád na tomto území. Na konci obdobia svojej vlády v roku 899 bol Alfréd Veľký jediným nezávislým anglickým kráľom. Ovládal Wessex, prostredníctvom svojho zaťa Ethelreda Merciu a Waleské kráľovstvo ho uznávalo ako svojho ochrancu.
Zjednotenie Anglicka
thumb|left|Eduard I. Starší Po Alfrédovej smrti v roku 899 nastúpil na trón jeho syn Eduard I. Starší. Ten spolu s Ethelredom začal expanziu a pokračoval v stavbe pevností a opevnených miest podľa otcovho vzoru. Jeho syn Athelstan pokračoval v rozširovaní území svojho vplyvu a bol prvým kráľom, ktorý ovládal celé územie zahrňujúce dnešné Anglicko.
Sázavský kláštor
thumb|Sázavský kláštor Sázavský kláštor, neskôr prestavaný na zámok, leží v mestečku Sázava nad rovnomennou riekou.
Dejiny Anglicka
Zjednotenie Anglicka
Jeho moc vyvolala odpor medzi ostatnými kráľmi Británie. Rozhodujúcim stretnutím bola bitka pri Brunanburghu, kde Ethelstan porazil zjednotené škótske a vikingské vojská. Toto zjednotenie ale nemalo trvalý charakter a Ethelstanovi následníci Edmund II. a Eadred stratili vplyv nad Northumbriou. Až Edgar dosiahol stabilizáciu kráľovstva v hraniciach dosiahnutých Ethelstanom.
Dáni a vpád Normanov
Na konci 10. storočia na Anglicko znovu zaútočili severania zo Škandinávie. Ethelred stratil vplyv nad časťou územia v prospech Sweyna, ale po jeho smrti svoju vládu znovu obnovil. Ethelredov syn Edmund II. zomrel krátko po nástupe na trón a kráľom Anglicka sa stal Sweynov syn Knut Veľký. V dobe jeho panovania bolo Anglicko centrom ríše zahŕňajúcej i Dánsko a Nórsko.
Sázavský kláštor
Dejiny
Najstaršie zmienky o kláštore siahajú do roku 1032. Pri jeho zrode stáli knieža Oldřich I. a (vtedy ešte pustovník) Prokop, okolo ktorého sa tu tvorila skupina nasledovníkov už asi od roku 1009. Knieža Oldřich I. v roku 1032 túto komunitu povýšil na benediktínsky kláštor. Sázavský kláštor je považovaný za stredisko slovanskej vzdelanosti. Jeho zakladateľ Prokop sa snažil uchovať a rozvíjať cyrilo-metodskú tradíciu. Hovorí o ňom latinská Legenda o svätom Prokopovi v ktorej sa objavuje téma zápasu českej a nemeckej kultúry. Významnú úlohu hrali styky Sázavského kláštora s Kyjevskou Rusou.
Dejiny Anglicka
Dáni a vpád Normanov
Knutovým následníkom sa stal jeho syn, ale v roku 1042 sa stal anglickým kráľom následník domácej dynastie Eduard Vyznávač. Ten zomrel v roku 1066 bez priameho následníka, čo viedlo k sporom medzi tými, ktorí si robili nárok na anglický trón. Po Eduardovej smrti bol menovaný anglickým panovníkom Harold II., ktorý musel vzdorovať nárokom Haralda III. (podporovaného Haroldovým bratom Godwinom), Sweyna II. a Viliama Dobyvateľa.
Sázavský kláštor
Dejiny
Podľa legendy o založení kláštora na Sázave Prokop ponúkol kniežaťu Oldřichovi vodu, ktorá sa premenila na víno. Za tento čin pomohol knieža Prokopovi založiť tento kláštor.
V 11. storočí bol kláštor stredom staroslovenskej liturgie, ale už v roku 1096 boli mnísi zo Sázavského kláštora definitívne vyhnaní a ich knihy a všetky spisy zničené. Kláštor bol potom odovzdaný latinským benediktínom a používala sa tu len latinská liturgia.
Dejiny Anglicka
Dáni a vpád Normanov
Pod Haroldovým vedením Angličania porazili Haralda a dánske vojsko v bitke pri Stamford Bridge, ale boli porazení normanským vojskom vedeným Viliamom I. v bitke pri Hastingse. Následný odpor voči Normanom bol potlačený a Viliam bol na Vianoce v roku 1066 korunovaný za anglického kráľa. V nasledujúcich piatich rokoch musel potlačiť povstania v rôznych častiach Anglicka a čeliť dánskej invázii, ale bol úspešný a stabilizoval svoju moc.
Sázavský kláštor
Dejiny
Krátko po svojej korunovácii v roku 1203 sa Přemysl Otakar I. snažil presvedčiť pápeža Inocenta III. o povýšení pražského biskupstva na arcibiskupstvo a vyhlásení Prokopa za svätého. Biskupstvo síce nebolo povýšené, ale Prokop bol kanonizovaný v roku 1204.
Dejiny Anglicka
Normani
thumb|right|Tapiséria z Bayeux s výjavmi bitky pri Hastingse Ovládnutie Anglicka Normanmi bol dôležitý medzník v histórii Anglicka. Viliam nariadil spísať pozemkovú knihu, ktorá obsahovala súpis obyvateľov, pôdy a nehnuteľností, ktoré vlastnili, aby tak zaistil výber daní. Počas ďalších dvadsiatich rokov prešlo vlastníctvo väčšiny pozemkov do rúk Normanov, ktorí tiež obsadili významné pozície v štátnej správe a cirkvi.
Sázavský kláštor
Stavba
Dodnes sa zachovali len základy, súčasná stavba pochádza zo 14. storočia a prestavaná bola v dobe baroka.
Husitské vojny prerušili rozvoj kláštora. Z týchto čias zostal dodnes nedokončený chrám svätého Prokopa.