cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magda Husáková-Lokvencová
Život a dielo
50. roky 20. storočia sa niesli v znamení politických procesov, ktoré neobišli ani jej manžela, ktorý bol zatknutý 6. februára 1951. Onedlho po zatknutí ju predvolali na Ústredný výbor KSS a robili na ňu nátlak, aby verejne odsúdila politickú činnosť svojho manžela. Sľubovali jej za to skvelú kariéru. Odmietla. Vo februári1952 ju vyhodili z Novej scény. Po nejakom čase bola zamestnaná (1952 - 1955 ) v Slovenskom národnom múzeu, kde položila základy divadelného archívu. V apríli 1954 Husáka odsúdili na doživotie. V sezóne 1955/1956 pôsobila v Štátnom divadle v Košiciach (v septembri 1955) a v roku 1956 získala miesto internej režisérky opäť na Novej scéne. Až po takmer piatich rokoch od uväznenia Husáka jej úrady povolili aby ho aj s a deťmi navštívili vo väzení. Šťastím pre Magdu bolo, že žena (pani Helenka), ktorá sa jej starala o domácnosť neodišla a ďalej jej pomáhala, aj keď už nedostávala plat. Po návrate Husáka z väzenia v roku 1960, keď ten pracoval najprv ako stavebný robotník, neskôr ako úradník, sa s ním Magda rozviedla. "Husák patril medzi tých, čo nastolili novú politickú moc a ideológiu, ktorá viedla k politickým represiám a totalite. To všetko ovplyvnilo jej súkromie, odcudzilo muža, narušilo detstvo jej synov. Ona sama bola ľavicovo orientovaná. Hlásala ideály, ktoré sa zvrhli. Prežila veľkú traumu, musela sa s ňou vysporiadať.""Nadežda Lindovská"Neskôr stretáva Ctibora Filčíka, ktorý sa aj pod jej režisérskym vplyvom formuje na špičkového herca. Jeho životnou rolou sa stala úloha Goetza v inscenácii Sartrovej hry Diabol a pán boh v Činohre Slovenského národného divadla. Krátko po premiére hry (18. decembra 1965) v januári 1966, Magda Husáková-Lokvencová zomrela na krvácanie do mozgu, deväť rokov pred tým, ako sa Husák stal prezidentom. "„Možno sa na ňu zabudlo preto, že prvá slovenská profesionálna divadelná režisérka bola pôvodom Češka... Alebo sa na ňu zabúdalo jednoducho preto, že bola ženou.'""Nadežda Lindovská na kolokviu venovanom Magde Lokvencovej"
Adilly
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magda Husáková-Lokvencová
Poznámky
<references group="Poznámky" />
Majstrovstvá klubov FIFA 2008 – Zostavy
Zostava tímov zúčastnených na majstrovstiev klubov FIFA 2008, ktoré sa uskutočnili od 11. do 21. decembra 2008 v Japonsku. Celkovo sa zúčastnilo 162 hráčov zo 7 tímov.
Adelaide United
Tréner: Chris Milicich
Al-Ahly
Tréner: Manuel José
Gamba Osaka
Tréner: Akira Nishino
LDU Quito
Tréner: Edgardo Bauza
Manchester United
Tréner: Alex Ferguson
Pachuca
Tréner: Enrique Meza Enriquez
Waitakere United
Tréner: Chris Milicich
Logická hra
Logická hra je hra v ktorej úspech záleží od správneho logického uvažovania. Logické hry možno rozdeliť na:
Udo Jürgens
Udo Jürgens, pôvodným menom Jürgen Udo Bockelmann (* 30. september 1934, Klagenfurt, Rakúsko – † 21. december 2014 ) bol rakúsky spevák a skladateľ populárnej hudby.
V roku 1992 jeho koncert vo Viedni navštívilo 220 000 divákov, čo je jedna z najvyšších účastí v Európe.
Zložil viac ako 900 piesní a predal okolo 105 miliónov nosičov, čím sa zaradil medzi najúspešnejších svetových hudobníkov.
Priaznivý ohlas u detského publika zaznamenalo naspievanie zvučky nemeckého znenia k americkému animovanému seriálu Tom a Jerry Vielen Dank für die Blumen (1981).
Pandión I.
náhľad|Dcéry kráľa Pandióna, Prokné a Filoméla, autorka maľby: 	[[Elizabeth Jane Gardner (1837 – 1922)]] Pandión I. je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Erichthonia a jeho manželky najády Praxithey, bol aténsky kráľ.
Pandión sa oženil so Zeuxippou a mal s ňou dcéry, Proknu a Filomélu a synov Erechthea a Bouta. Dcéru Proknu potom vydal za tráckeho kráľa Térea za odmenu, že mu pomohol poraziť vojsko tébskeho kráľa Labdaka, ktorý napadol Atény.
Prokné sa následne stala matkou syna Itya a žila vo svojej novej tráckej domovine šťastne až dovtedy, kým ju neprišla navštíviť jej sestra Filoméla, do ktorej sa nešťastne zaľúbil jej manžel Téreus. Filoméla ale jeho lásku neopätovala a preto sa ju Téreus pokúsil zmocniť násilím a keďže sa mu ubránila, zatvoril ju v hustom lese do osamelej chatrče. Filomélu nezlomilo ani väzenie a vyhrážala sa mu, že nebude mlčať a preto jej vyrezal jazyk.
Filoméla však prišla na spôsob ako to oznámiť sestre, vytkala správu o svojom osude na závoj, ktorý sestre podala. Prokné potom manželovi pripravila strašnú pomstu, zabila ich syna Itya a predložila mu ho na večeru. Najvyšší boh Zeus však nedopustil, aby tento hrozný zločin ostal bez trestu a všetkých troch zbavil ľudskej podoby. Térea premenil na dudka, Proknu na slávika a Filomélu na lastovičku.
Keď sa Pandión o tom dozvedel, zo žiaľu nad stratou svojich dcér sa usúžil až k smrti.
Po Pandiónovej smrti kráľovské žezlo prevzal jeho syn Erechteus a Boutes sa stal veľkňazom svätýň bohyne Atény a boha Poseidóna.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji žien 2005
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji žien 2005 boli v poradí 7. majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji žien. Bolo to najvyššie kontinentálne podujatie v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konalo sa v dňoch od 14.20. augusta 2005 v Dubline, v Írsku, za účasti 8 tímov. Počet účastníkov sa oproti predchádzajúcim turnajom znížil o 4 tímy. V Írsku sa predtým organizoval iba mužský turnaj majstrovstiev Európy, v roku 1995, rovnako v Dubline. Zápasy sa hrali na hokejovom štadióne The National Hockey Stadium s kapacitou pre 1 500 divákov. Titul štvrtýkrát v rade získalo 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇩🇪. Posledné 2 družstvá zostúpili do II. divízie v roku 2007.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré organizovalo Španielsko. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Zvyšných 5 družstiev postúpilo na Interkontinentálny pohár 2006, ktoré organizovalo Taliansko.
Elektrický rušeň 163
Elektrický rušeň 163 (predtým E 499.3, v Taliansku E 630, továrenské označenie Škoda 71E (1984 – 1986) a Škoda 99E (1991 – 1992)) je rušeň na jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV z produkcie Škody Plzeň a ČKD polovodiče. Ako rada 163 sú označené aj rušne, ktoré vznikli z radu 162 po výmene podvozku s radom 363, uskutočnenej v rokoch 1993 – 2008. Tieto rušne sa používajú v Česku, na Slovensku a predtým tiež v Taliansku k vozbe osobných i nákladných vlakov. Rušeň má pulznú reguláciu výkonu. Regulácia výkonu je plynulá, bezkontaktná, závislá na pomernom otvorení pulzných meničov. Pulzné meniče sú zložené z tyristorov a ďalších prvkov a sú riadené elektronickým analógovým počítačom.
História
Rušne radu 163 vychádzajú z radu 363, no na rozdiel od radu 363 umožňujú prevádzku iba na tratiach s jednosmernou trakčnou sústavou 3 kV. Nutnosť vývoja nového radu rušňov pre jednosmernú trakčnú sústavu sa prejavila začiatkom osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Rušne radu 140 a 141 mali byť v roku 1985 vyradené a ČSD nemali za ne žiadnu zodpovedajúcu náhradu. Z tohto dôvodu bolo firme Škoda zadané vypracovať projekt a následne vyrobiť takéto rušne. Prototyp tohto radu nebol nikdy vyrobený – postačili dva prototypy dvojsystémových rušňov radu ES 499.1 (dnešný rad 363). Okrem napájacej sústavy sa rušne líšili iba minimálne, v oboch prípadoch ide o tzv. II. generáciu rušňov Škoda. Prototypy rušňa 363 boli k dispozícii už od roku 1981.
Prvá séria
Prvá séria (60 kusov) (163.001 – 060) bola vyrobená v rokoch 1984 – 1986 Škodou Plzeň. Prvá časť série vyrobená priebehu septembra až decembra roku 1984 obsahovala dvadsať strojov tzv. „overovacej série“. Zvyšných štyridsať kusov bolo vyrobených a dodaných vzápätí. Pôvodné označenie radu bolo E 499.3, továrenské označenie je 71E. V rovnakej dobe začala Škodovka pre Česko-slovenské štátne dráhy vyrábať tiež dvojsystémové rušne radu 363.
Dodávka pre Taliansko
náhľad|vľavo|Rušeň časti druhej série v prevádzke talianskeho súkromného dopravcu [[Ferrovie Nord Milano]] Deväť rušňov z druhej série bolo v roku 1995 predaných talianskemu súkromnému dopravcovi Ferrovie Nord Milano. Išlo o kusy vyrobené v roku 1992 a nesúce pôvodné označenie 163.112 – 163.120. Vtedajšie ČSD/ČD totiž na ich nákup nezohnali dostatok financií, a tak výrobca hľadal iných záujemcov. V Taliansku boli rušne preznačené podľa miestneho značenia na rad E 630 a označené číslami od 01 do 09. Rušeň 163.120 bol v Taliansku testovaný už od roku 1994 a na základe kladných výsledkov skúšok sa firma FNM rozhodla pre nákup. Rušne boli v Taliansku používané na vozbu prímestských osobných vlakov v oblasti Milána a diaľkových kontajnerových vlakov. náhľad|162.116 v žst. Praha-Smíchov
Športová streľba na Letných olympijských hrách 2008 – pištoľ na 50 m mužov
Súťaž v mužskej pištoli na 50 metrov na Letných olympijských hrách 2008 sa uskutočnila 12. augusta 2008 v Beijing Shooting Range Hall. Slovenský reprezentant Pavol Kopp postúpil do finále a nakoniec skončil na šiestom mieste.
Elektrický rušeň 163
Dodávka pre Taliansko
Na rušňoch bolo vykonaných niekoľko technických zmien, napríklad bola v niektorých miestach o znížená výška, aby rušne vyhovovali obrysu pre vozidlá FS/FNM. Hmotnosť bola z pôvodných 85 ton znížená na 80 ton, séria bola vybavená novými polopantografmi a boli upravené riadiace obvody tak, aby bolo možné rušeň ovládať z riadiaceho vozňa. Stroje boli osadené talianskym zabezpečovacím zariadením (RS4 Codici alebo BACC?), vykonané boli úpravy pre ľavostranné riadenie a jedna kabína rušňovodiča bola vybavená klimatizáciou.
Športová streľba na Letných olympijských hrách 2008 – pištoľ na 50 m mužov
Program súťaže
Všetky časy v miestnom, t. j. pekinskom čase (UTC+8)
Elektrický rušeň 163
Dodávka pre Taliansko
Všetkých deväť rušňov kúpila v máji 2010 spoločnosť RegioJet, dcérska spoločnosť Student Agency. Od 26. septembra 2011 sú tieto stroje po úpravách pre prevádzku v Česku (zvýšenie max. rýchlosti na 140 km/h, dosadenie zabezpečovača MIREL, presun ovládacieho pultu zľava doprava a pod.), vykonaných v ČMŽO Přerov, nasadené ako rada 162 v pravidelnej prevádzke medzi Prahou, Ostravou a Havířovom.
Rekonštrukcia na Slovensku
V roku 2000 sa na Slovensku začali rekonštrukcie radov 162 a 363 na rady 163.1 a 362. Bolo k nej pristavených celkom 15 párov rušňov radu 162 z rušňového depa v Žiline a radu 363 z Bratislavy. Jednosystémové rušne boli vyberané podľa podľa nutnosti periodických opráv, rad 363 bol pristavovaný podľa najvyšších čísel v sérii – teda kusy 363.148 – 181. Opravy boli tvorené výmenou podvozku s prevodovkami medzi radom 162 s prevodom na rýchlosť s radom 363 s prevodom na rýchlosť  a renováciou strojov. Vzhľadom na pomalý postup rekonštrukcie bol, počnúc strojom 163.119 (ex 162.031), zavedený variant, kedy bola vykonávaná iba výmena podvozku s prevodovkami, bez akejkoľvek ďalšej väčšej opravy rušňa. Výsledné rušne boli označené radom 163.1 s inventárnymi číslami nadväzujúcimi na posledné dodané stroje radu 163, teda 163.112 – 126. Vzniknuté rušne radu 362 boli označené v nadväznosti na prototyp 362.001 inventárnymi číslami 362.002 – 016.
Rekonštrukcia v Česku
Začiatkom deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia České dráhy znovu pocítili nedostatok dvojsystémových rušňov schopných vyvinúť rýchlosť. Takéto rušne boli potrebné k vedeniu vlakov vyššej kvality na novo budovaných koridorových tratiach so striedavým prúdom. Preto sa rozhodlo o výmene podvozkov medzi radmi 162 a 363, čím by sa znížila rýchlosť jednosystémových rušňov na a zvýšila rýchlosť dvojsystémových rušňov na. České dráhy nevlastnili dvojsystémový rušeň pre rýchlosť nad vôbec a nákup nových rušňov nebol z finančného hľadiska reálny. Potreba sa riešila využitím rušňov ŽSR radu 350, ktoré dopravovali vlaky na sieti ČD. Preto bolo rozhodnuté o výmene podvozkov s rôznymi prevodovými pomermi medzi rušňami radov 162 a 363 za vzniku radov 163.2 a 362.
Prvá fáza opráv sa začala koncom roka 1993 v depe koľajových vozidiel Praha, kam bolo postupne pristavených 9 párov rušňov. Zmena spočívala vo výmene podvozkov, čím sa vďaka rôznemu prevodovému pomeru znížila rýchlosť jednosystémových strojov na a zároveň rýchlosť dvojsystémových zvýšila na požadovaných. Drobné zmeny boli vykonané aj v riadiacom systéme rušňa, k ďalším úpravám však nedošlo. Neskôr boli na všetky rušne rady 162 namontované pozdĺžne tlmiče skrutných pohybov podvozku, nové polopantografy a vlakový zabezpečovač typu LS 90.
Od roku 2011 vykonáva Pars nova prestavby rušňov radu 163 na dvojsystémové stroje radu 363.5 pre ČD Cargo, ktoré ich objednalo 30 kusov.
Vlastnosti
náhľad|vľavo|Zjednodušená schéma rušňa 163 s rozmermi Rušeň radu 163 je štvornápravový stroj s maximálnou rýchlosťou až pri trvalom výkone 3480 kW. Je vybavený dvoma polopantografovými zberačmi. Dĺžka rušňa cez nárazníky je, výška so stiahnutými zberačmi , šírka a hmotnosť 85 ton.
Rušeň je skriňového usporiadania, hlavný rám je zvarený z oceľových profilov. V spodnej časti oboch čiel je umiestnené ťažné a narážacie ústrojenstvo a pod nimi zmetadlá. Samotná kostra skrine je oceľová s pozdĺžnymi prelismi pre zvýšenie tuhosti. Na oboch čelách sa nachádza stanovište rušňovodiča. Obidve stanovištia sú klimatizované, klimatizačné jednotky sa nachádzajú na streche nad kabínou. Kvôli netesnostiam v stavbe však býva klimatizácia menej účinná. Dve čelné okná na každej strane sú dvojvrstvové, vyhrievané. Pod nimi sa nachádza hlavný reflektor, dvojica pozičných svetiel (biele a červené) je umiestnená v spodnej časti nad nárazníkmi. Strojovňa sa nachádza medzi stanovišťami rušňovodiča v prostrednej časti. Vstup do strojovne je možný cez obe stanovištia iba pri stiahnutých zberačoch a je zaistený dverami z oboch strán každého stanovišťa. V strojoch pre Česko a Slovensko je riadiaci pult umiestnený na pravej strane stanovišťa, v dodávke pre FNM bol premiestnený na ľavú stranu.
Na oboch bočniciach sa nachádzajú štyri okná. Na jednej sú obdĺžnikové a umiestnené tesne pod strechou, na druhej sú kruhové v strednej časti. Jedna v bočníc obsahuje „žalúzie“, umožňujúce prívod vzduchu, po tejto strane je možné tiež strojovňou prejsť úzkou uličkou. V dutinách kostry je zapustených osem piesočníkov s celkovou kapacitou 1 500 kilogramov piesku, ktorý je do rušňa dosypávaný cez otvory v strešnej časti.
Podvozok rušňa je navrhnutý na rýchlosti až, preto nenastal problém pri prestavbách na radu 162. Odpruženie rušňa je dvojstupňové z oceľových vinutých pružín s paralelne zoradenými hydraulickými tlmičmi. Motory sú osadené v ráme podvozku, sú teda plne odpružené primárnym pružením. Prevodový pomer rušňa radu 163 je 81:23, pri rekonštrukciách na rad 162 bol pomer znížený na 79:26.
Označovanie
V súčasnosti má rušeň v Česku a na Slovensku číselné označenie 163, z čísla je zrejmé, že ide o elektrický rušeň jednosmernej napájacej sústavy. Pred preznačením v roku 1988 bol rušeň podľa systému Vojtecha Kryšpína značený ako E 499.3. Továrenské označenie rušňov prvej série je 71E; druhá séria bola označená ako 99E. Deväť kusov z druhej série bolo u FNM značené radom E 630 a dvojciferným evidenčným číslom, u výrobcu je táto úprava vedená ako typ 99E2.
Rušne sú taktiež známe pod prezývkou Peršing (alebo Pershing). Táto prezývka vznikla po uvedení do prevádzky, keď rušne mali síce vysokú akceleráciu („rýchly štart“), ale boli poruchové („krátky dolet“). Týmito vlastnosťami sa podobali na rakety Pershing II, ktoré boli v tom čase rozmiestňované v západnej Európe.
Prevádzka
náhľad|Rušeň 163.257 v novom nátere Českých dráh Rušne mali spočiatku vysokú poruchovosť, ktorú zapríčiňovalo veľké množstvo elektroniky v rušni. Po vyriešení počiatočných problémov sa z nich stali jedny z najmenej poruchových rušňov na Slovensku a v Česku. Rušeň má pokojný a tichý chod, ktorý ruší iba bzučanie trakčných meničov.
V Česku je v spoločnosti České dráhy v prevádzke 79 kusov rušňov v depách Česká Třebová, Bohumín a Děčín. 30 kusov vlastní spoločnosť ČD Cargo a od mája 2010 deväť kusov spoločnosť RegioJet.
Na Slovensku vlastní 11 kusov Železničná spoločnosť Slovensko v depe Košice a používajú sa na vozbu vlakov osobnej dopravy na vozebnom ramene Čierna nad Tisou – Košice – (Prešov – Lipany) – Žilina – Čadca.
Budúcnosť
V roku 2009 oznámila Železničná spoločnosť Slovensko zámer rekonštruovať 15 rušňov radu 162 a 163 na moderné dvojsystémové rušne. Nový rad má označenie 361 a rušne sú schopné dosiahnuť rýchlosť (361.0) resp. {
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ľubica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ľubica v okrese Kežmarok.
Aiffres
Aiffres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Énencourt-le-Sec
Énencourt-le-Sec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hra s perom a papierom
thumb|right|[[Piškvorky sú jednou z najznámejších hier s perom a papierom.]] Hra s perom a papierom je hra, ktorá sa hrá za pomoci pera a papiera. V niektorých doskových hrách sa hracie kamene po umiestnení na hraciu dosku už ďalej nepohybujú. Takéto hry (ako napríklad Gomoku) je možné hrať nielen ako doskové hry, ale aj za pomoci pera a papiera. Mnohé hry s perom a papierom však nie je možné hrať ako doskové hry.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malý Slavkov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malý Slavkov v okrese Kežmarok.
James Stewart
James Maitland "Jimmy" Stewart (* 20. máj 1908, Indiana, Pensylvánia, USA – † 2. júl 1997, Beverly Hills, Kalifornia, USA) bol americký herec.
Päťkrát bol nominovaný na Oscara za výkon v hlavnej úlohe (1940: Mr Smith Goes to Washington, 1941: The Philadelphia Story, 1946: It 'a Wonderful Life, 1951: Harvey, 1959: Anatomy of a Murder), získal jedného – za úlohu vo filme The Philadelphia Story. Bol obľúbeným hercom režiséra Alfreda Hitchcocka, hral hlavné úlohy v jeho snímkach Povraz (1948), Okno do dvora (1954), Muž, ktorý vedel príliš veľa (1956) a Vertigo (1958).
Okrem hereckej kariéry bol aj aktívnym vojakom, bojoval v druhej svetovej vojne ako dôstojník amerického bombardovacieho letectva (jeho priamym podriadeným bol herec Walter Matthau), bojoval aj vo vietnamskej vojne.
Bol známy svojimi konzervatívnymi politickými postojmi, silne podporoval republikánskych prezidentov Richarda Nixona a Ronalda Reagana.
Énencourt-Léage
Énencourt-Léage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zem kráľovnej Maud
náhľad|Antarktída náhľad|Zem kráľovnej Maud v rámci závislých území Nórska Zem kráľovnej Maud (nór. Dronning Maud Land) je zámorské územie Nórskeho kráľovstva v Antarktíde. Územie s rozlohou 2,5 milióna km² prehlásilo Nórsko za svoju kolóniu 14. januára 1939, no nakoľko podlieha Antarktickému zmluvnému systému, nároky neboli nikdy uznané.
Územie bolo pomenované po kráľovnej Maud z Walesu, vnučke kráľovnej Viktórie a prvej panovníčke slobodného Nórska. Nachádza sa medzi 44°38' východnej zemepisnej dĺžky a 20° západnej zemepisnej dĺžky a je rozdelené na 5 regiónov a Plošinu Haakona VII. (Antarktickú plošinu).
Povrch je takmer celý pokrytý ľadovcom. Najvyšším bodom je Jokulkyrkja s výškou
Výskumné stanice
Na území sa nachádza viacero výskumných staníc, medzi nimi nórske (Troll a Tor), juhoafrické (SANAE IV, SANAE E a Sarie Marais), nemecké (Kohnen a Neumayer Station) a švédske (Svea Station a Nordenskiöld Base).
Voľba prezidenta Slovenskej republiky
Spôsob voľby prezidenta Slovenskej republiky je upravený predovšetkým v Ústave SR, v článkoch 101 až 107 a v zákone č. 180/2014 Z. z. o podmienkach výkonu volebného práva.
Prezidenta Slovenskej republiky volia od roku 1999 občania SR v priamych voľbách tajným hlasovaním na päť rokov. Právo voliť prezidenta majú občania, ktorí majú právo voliť do NR SR. Kandidáta na prezidenta navrhuje najmenej 15 poslancov NR SR alebo aspoň 15 000 občanov, na základe petície. Návrh sa musí odovzdať predsedovi NR SR najneskôr 21 dní od vyhlásenia volieb. Za prezidenta môže byť zvolený každý občan, ktorý je voliteľný do NRSR a v deň voľby dosiahol vek 40 rokov.
Za prezidenta je zvolený kandidát, ktorý získa nadpolovičnú väčšinu platných hlasov oprávnených voličov. V prvom kole to znamená viac ako polovicu všetkých registrovaných (oprávnených) voličov a nie len viac ako polovicu platných hlasov zúčastnených voličov. (Pozri aj Voľba prezidenta SR 2019#Diskusia o výklade ustanovenia čl. 101 ods. 4 Ústavy SR.) Doteraz sa v prvom kole zúčastnila potrebná nadpolovičná väčšina 2 984 424 (73,89 %) len v prvých občianskych voľbách v roku 1999 keď Schuster získal 1 396 950 (34,5%) zo všetkých 4 039 009 oprávnených. Pozri účasť na voľbách prezidenta SR.
Ak ani jeden kandidát nezíska potrebnú väčšinu, koná sa do 14 dní druhé kolo volieb. Do druhého kola postupujú dvaja kandidáti, ktorí získali v prvom kole najvyšší počet hlasov.
Víťaz druhého kola, zvolený kandidát, sa ujíma funkcie zložením sľubu pred Národnou radou SR do rúk predsedu Ústavného súdu SR, napoludnie v deň keď sa má skončiť volebné obdobie predchádzajúceho prezidenta. Tá istá osoba môže byť zvolená za prezidenta najviac v dvoch po sebe nasledujúcich obdobiach. (Príkladom je Gašparovič, ktorý by už ani nemohol kandidovať tretí krát.)
Nepriama voľba (1993 – 1998)
Prezidenta Slovenskej republiky volila Národná rada Slovenskej republiky tajným hlasovaním na päť rokov. Na zvolenie bola potrebná trojpätinová väčšina hlasov všetkých poslancov, teda 90 hlasov. Návrhy kandidátov na prezidenta mohli podávať poslanci. Voľba prezidenta na schôdzi národnej rady sa konala bez rozpravy. Ak nebol prezident zvolený, uskutočnila sa do 14 dní opakovaná voľba prezidenta. Ak nebol prezident zvolený ani v opakovanej voľbe, uskutočnila sa nová voľba prezidenta na niektorej z ďalších schôdzí národnej rady. Pri každej novej voľbe prezidenta sú vylúčení kandidáti, o ktorých poslanci hlasovali v predchádzajúcej voľbe prvého kola alebo opakovanej voľbe.
Voľba prezidenta sa riadila Volebným poriadkom na voľbu prezidenta Slovenskej republiky, ktorý vychádzal z príslušných ustanovení Ústavy Slovenskej republiky i zákona o rokovacom poriadku a zákona o poslancoch. Schválený bol uznesením Národnej rady Slovenskej republiky č. 114 z 22. decembra 1992.
Nepriamou voľbou bol zvolený jediný prezident, vo voľbe v roku 1993 bol zvolený prvý prezident republiky Michal Kováč. Ďalšie nepriame voľby sa opakovane uskutočnili v roku 1998, avšak žiadny z kandidátov nebol zvolený. V roku 1999 bola novelizovaná ústava a zaviedla sa priama voľba.
Priama voľba (od 1999)
Od roku 1999 sú voľby prezidenta Slovenskej republiky priame, prezidenta volia priamo občania na funkčné obdobie piatich rokov.
Uskutočnené voľby
Konali sa tieto voľby prezidenta Slovenskej republiky:
Épineuse
Épineuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alec Guinness
Sir Alec Guinness (* 2. apríl 1914, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 5. august 2000, Midhurst) bol britský herec.
Aigonnay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Alec Guinness
Životopis
Po skorej kariére na javisku sa objavil v niekoľkých komédiách, napr. Šľachetné srdce a šľachtické korunky, v ktorej sám hral osem rôznych charakterov.
Najznámejší však bol svojou spoluprácou s Davidom Leanom vo filmoch Nádejné vyhliadky (Herbert Pocket, 1946), Olivero Twist (Fagin, 1948), Most cez rieku Kwai (plukovník Nicholson, 1957, za ktorý získal Oscara), Lawrence z Arábie (princ Faisal, 1962), Doktor Živago (Jevgraf, 1965) a Cesta do Indie (profesor Godbol, 1984). V neskorších rokoch si získal slávu vďaka postave Obi-Wana Kenobiho v pôvodnej trilógii George Lucasa Star Wars.
Aigonnay
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Skamandros z Mytilény
Skamandros (Skamandros) bol v roku 476 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Aigonnay
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Skamandros z Mytilény
Skamandros z Mytilény figuruje v záznamoch starovekého autora Eusebia z Kaisareie ako víťaz 76. olympijských hier v behu na jedno stadion. Jeho víťazstvo na týchto hrách zaznamenal i historik Dionysios z Halikarnasu, a to v súvislosti s datovaním nástupu rímskych konzulov Gaia Horatia a Tita Menenia do úradu a ich ročného pôsobenia vo funkcii.
V Olympii sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. Táto olympijská disciplína sa na hrách považovala za hlavné preteky a aj po zaradení ďalších súťažných disciplín sa menom víťaza týchto pretekov označovala celá olympiáda.
Zoznam vrcholov v Považskom Inovci
right|thumb|Inovec right|thumb|Panská javorina right|thumb|Marhát
Zoznam vrcholov v Považskom Inovci zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad Zoznam vychádza z údajov, dostupných na stránkach hiking.sk.
Malé Tiché pleso
Malé Tiché pleso je drobné nestále pliesko na severozápad od Tichého plesa v Širokej doline ktorá je bočnou vetvou Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách na Slovensku.
Rozmery
Je dlhé a  široké. Dosahuje maximálnu hĺbku. Je vo výške asi.
Názov
Názov plesa je odvodený od polohy o niečo väčšieho Tichého plesa.
Turistika
K plesu nevedie turistický chodník. Je v prírodnej rezervácii.
Airvault (obec)
Airvault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zíma
Zíma je priezvisko, pozri Zíma (priezvisko), napr.:
Tlmivka
Obvyklé požiadavky na tlmivku:
Reaktancia tlmivky je XC = j ω.L.C = j 2.π.f.L.C
Zdroj
Spole
Zíma (priezvisko)
Zíma je české priezvisko odvodené od slova zima. Najčastejšie je v mestách Praha, Beroun a Rakovník. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v obciach Brodské (okres Senica) a Vrbovce (okres Myjava).
Známi nositelia
Pozri v článku Zíma.
Modulárna aritmetika
Modulárnu aritmetiku uviedol Carl Friedrich Gauss v svojej knihe Disquisitiones Arithmeticae publikovanej v roku 1801.
Paul Scofield
David Paul Scofield (* 21. január 1922, Birmingham, Spojené kráľovstvo – † 19. marec 2008, Sussex) bol britský herec.
V roku 1966 získal Oscara, Zlatý glóbus a cenu BAFTA za mužský herecký výkon v hlavnej úlohe vo filme A Man for All Seasons, kde stvárnil Thomasa Mora. Nominovaný na sošku americkej filmovej akadémie bol aj roku 1994 za vedľajšiu rolu vo filme Quiz Show. Britskú cenu BAFTA získal ešte za hlavnú úlohu vo filme That Lady (1955) a za vedľajšiu v snímke The Crucible (1996). Známa je aj jeho úloha vo vojnovom filme Vlak (1964).
Pandión II.
Pandión II. je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Kekropa II. a jeho manželky Métiadousy, dcéry Eupalama. bol aténsky kráľ.
Po Kekropovej smrti ovládol Atény jeho brat Métión so svojimi synmi. a zákonný dedič trónu Pandión utiekol do Megary, kde sa oženil s Pyliou, dcérou kráľa Pyla. Neskôr však Pylas, pretože nešťastnou náhodou zabil svojho strýka Bianta odišiel do dobrovoľného vyhnanstva do Messénie, kde založil mesto Pylos.
Pandión sa potom v Megare stal kráľom a otcom synov, Aigea, Palla, Nisa a Lyka. Jeho najstarší syn Aigeus potom Métióna z Atén vyhnal a zasadol na kráľovský trón.
Antický autor Hieronymus, ale aj iní autori, ktorí zostavili zoznam kráľov Atén sa o kráľovi Métiónovi nezmieňujú. Hieronym píše, že Pandión bol vládcom Atén od roku 1307 do roku 1282 pred Kr. a jeho nástupcom sa stal Aigeus.
Meno vetra
Meno vetra je román Patricka Rothfussa z roku 2007. Ide o prvú knihu zo série Príbeh kráľovraha. Hlavnou postavou tohto fantasy románu je Kvothe, mladý chlapec, ktorý vyrastal v rodine kočovných umelcov. Príbeh opisuje jeho cestu z kočovníctva, na osamelý život vo veľkomeste a neskôr na štúdium na univerzite.
V roku 2007 získal román ocenenie Quill Award a v roku 2008 Alex Award.
Éragny-sur-Epte
Éragny-sur-Epte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pavol Breier
Pavol Breier môže byť:
Allonne (Deux-Sèvres)
Allonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Matiašovce
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Matiašovce v okrese Kežmarok.
Marťan (kniha)
Marťan je román Andyho Weira z roku 2011. Príbeh sa odohráva v blízkej budúcnosti. Pri núdzovom opustení planéty Mars ostane na jej povrchu astronaut NASA Mark Watney. Po zistení, že je nažive sa ho všetci snažia zachrániť a on sa pokúša prežiť sám na opustenej planéte.
Kniha bola opísaná ako kombinácia príbehov Apollo 13 a Stroskotanec. V roku 2015 bol podľa knihy natočený rovnomenný film s Mattom Damonom v hlavnej úlohe v réžii s Ridley Scottom.
Sultán (seriál)
1. epizóda
''V roku 1520 sa princ Sulejman počas lovu neďaleko mesta Manisa dozvedá správu o smrti jeho otca a je preto privolaný do hlavného mesta Osmanskej ríše, Istanbulu. Tam nastúpi na trón a ujme sa vlády ako desiaty sultán Osmanskej ríše. Sprevádza ho jeho priateľ z detstva, sokoliar Ibrahim. Medzitým do Istanbulu prichádza loď s novými otrokyňami, medzi ktorými sa nachádza aj prekrásne dievča z Krymu, Alexandra. Tá na seba neustále upozorňuje svojím rebelantským správaním a odporom voči Osmanom a Tatárom, ktorí zabili jej rodinu a ju uniesli.''
Sulejman prichádza do Istanbulu, kde ho víta jeho matka Ayşe Hafsa Sultan (Valide Sultan) a mladšia sestra Hatice Sultan. Hneď potom Sulejman zloží svoj sľub ako nový sultán ríše a následne sa mu prídu pokloniť najvyšší hodnostári ríše.
Alexandra a ostatné otrokyne sú predané do paláca Topkapi, kde žije sultán so svojou rodinou. Tu sú otrokyne vyšetrené háremovými lekárkami. Následne je zopár dievčat poslaných medzi konkubíny do sultánovho háremu. Alexandrin hlasný odpor ju privedie až pred Valide Sultan, ktorá jej vysvetlí, že odteraz je majetkom sultána Sulejmana a že každé zlé správanie bude náležite potrestané. Alexandra však vôbec nedbá na varovania Valide Sultan a neustále vykrikuje, že ona nie je ničím majetkom. Jej rebelantské správanie tak naďalej pokračuje.
Medzitým Sulejman vymenuje svojho najlepšieho priateľa Ibrahima za strážcu komnát a ostatní pašovia naňho začínajú žiarliť.
Nigar Kalfa, háremová vychovávateľka, sa začne zaujímať o Alexandru, ktorej povie, že pokiaľ chce v paláci prežiť a mať sa dobre, musí poslúchať a prijímať rozkazy, pretože keď ju vyberú na halvet (strávenie noci so sultánom) a ona uspeje, môže riadiť svet ako sultánova žena. Alexandra slová Nigar Kalfy pochopí a pri najbližšej príležitosti veľmi bystro získa Sulejmanovu pozornosť, za čo ju, samozrejme, služobníci v háreme potrestajú.
Jedno z prvých sultánových rozhodnutí je aj poprava člena najvyššej rady, veľkoadmirála Çafera Ağu, kvôli jeho početným prehreškom (najmä však kvôli jeho krutej vláde nad egyptskými utečencami). Keď sa o tom dopočuje Valide Sultan, rozhodne sa pre syna pripraviť večernú oslavu. Osloví preto Sümbüla Ağu, hlavného eunucha v háreme, aby pre jej syna Sulejmana vybral tie najkrásnejšie konkubíny z háremu. Sümbülovi s výberom dievčat pomôže aj Ibrahim, ktorý pre sultána spomedzi konkubín vyberie aj Alexandru. Ona, jej jediná kamarátka Mária a niekoľko ďalších žien je teda vybraných, aby večer sultánovi zatancovali. Alexandra zvádza Sulejmana svojím tancom a on jej napokon hodí fialovú šatku, ktorá slúži ako pozvánka na halvet. Všetky konkubíny začnú na Alexandru kvôli šatke žiarliť.
Mahidevran, matka sultánovho syna Mustafu, ktorý mal v tej dobe 5 rokov, prichádza do paláca Topkapi po dlhej ceste z Manisy. Je veľmi smutná, keď sa dopočuje o oslave a ešte viac ju znepokojí, keď sa dozvie o tom, že si sultán Alexandru vybral na halvet. Alexandra sebavedome prehlási, že nestrávi so sultánom len jednu noc, čo veľmi znepokojí Valide a tá sa ju rozhodne vyšachovať. Keď sa totiž Alexandra prichystá na halvet a prejde Zlatou chodbou, pred dverami sultánovej komnaty zistí, že ju Mahidevran predbehla.
Ďalšie epizódy
Sultán teda strávi noc s Mahidevran a nie s Alexandrou, ako pôvodne chcel. Následne pošle Mahidevran preč zo svojej komnaty a dá si predvolať Ibrahima, aby mu vynadal za to, že nesprávne dohliada na dvere jeho komnaty.
Veľmi rozrušená Alexandra sa vráti do háremu, kde sa jej ostatné konkubíny začnú vysmievať a tak sa medzi sebou pohádajú. Nasledujúce ráno Nigar Kalfa prikáže dievčatám, aby hárem po ich hádke upratali. Zatiaľ čo umývajú podlahu, Sulejman prechádza okolo nich a znovu sa zadíva na Alexandru. Alexandra je veľmi smutná, že so sultánom nemohla stráviť noc a myslí si, že o ňu stratil záujem. Onedlho jej však Nigar Kalfa oznámi, že sa má opäť prichystať, pretože Sulejman si ju znovu vybral na halvet. Ešte predtým Sulejman navštívi svoju matku Valide a oznámi jej, že si nepraje, aby zasahovala do jeho osobného života. Správne totiž vytušil, že Mahidevran k nemu poslala práve Valide.
Alexandra sa pripravuje na noc so sultánom a Nigar jej dáva tipy a rady, ako sa má počas halvetu správať. Vysvetlí jej, že noc zo štvrtka na piatok je posvätná a ak konkubína v takú noc otehotnie, jej dieťa bude požehnané. Alexandra však trochu zosmutnie, pretože zistí, že je streda.
Sultán sa do Alexandry ihneď zamiloval a ona doňho tiež. Sulejman je fascinovaný jej krásou a Alexandra uňho napokon strávi aj štvrtkovú noc. Mahidevran je pobúrená, keď zistí, že nemôže ísť k sultánovi, pretože ona bola tou, ktorá so sultánom strávila posvätné noci. Sultán premenuje Alexandru na Hürrem, čo znamená radosť, šťastie, blaho, úsmev. Hürrem následne pred celým háremom povie, že sa už nevolá Alexandra, ale Hürrem. Valide Sultan sa Hürrem rozhodne a tak keď Sulejman odtiahne do svojej prvej vojny, rozhodne sa, že ju napriek jej protestom vydá. Hürrem si však vymyslí, že je so sultánom tehotná. Napokon sa však ukáže, že to bola pravda a Hürrem bola naozaj tehotná.
V roku 1521 Hürrem porodí svojho najstaršieho syna, princa Mehmeda. Mahidevran je veľmi smutná a utápa sa v depresiách, keďže jej post ako jedinej matky princa práve stratila. V roku 1522 Hürrem porodí svoju jedinú dcéru, princeznú Mihrimah Sultan. Hürrem je z toho veľmi smutná, pretože chcela porodiť ďalšieho následníka trónu. Myslela si, že Sulejmanovi sa to tiež nebude páčiť. Valide sa ju snažila upokojiť. Neskôr si Hürrem svoju dcéru Mihrimah veľmi obľúbila. Dokonca sľúbi svojej dcére a samej sebe, že nikdy nedovolí, aby trpela tak ako ona, pretože Mihrimah nie je otrokyňa, ale princezná. Teraz bola Mahidevran šťastná, pretože keby Hürrem porodila ďalšieho princa, mala by vyššie postavenie ako ona.
Doterajší veľkovezír Piri Mehmed Paša sa vzdá svojho postu a sultán predá tento post Ibrahimovi. Následne sa sultán rozhodne, že svoju mladšiu sestru Hatice vydá za syna Piri Mehmeda Pašu, Mehmeda Çelebiho. To veľmi raní Ibrahima Pašu, ktorý tajne princeznú Hatice miluje. Aj princezná Hatice k Ibrahimovi prechováva city a vôbec nie je stotožnená s tým, že ju chcú jej matka a brat vydať za Mehmeda Çelebiho. Onedlho však Mehmed Çelebi ochorie, dostane suchoty. Sultán sa rozhodne zásnuby učiteľa Mehmeda Çelebiho a jeho sestry Hatice posunúť na neskôr. V tej dobe požiada Ibrahim Paša sultána, či by nemohol odcestovať do svojej vlasti, aby našiel svoju rodinu, ktorú odvtedy, keď ho pred rokmi od nej odvliekli a odlúčili, nevidel. Sultán dá Ibrahimovi povolenie na odchod. Ibrahim však napíše vládcovi list na rozlúčku, v ktorom sa mu prizná, že miluje princeznú Hatice a že sa už kvôli jej svadbe s Mehmedom Çelebim nehodlá z Pargy vrátiť. Sultán sa veľmi rozčúli a prikáže, aby mu ihneď Ibrahima priviedli. Keď sa tak stane a Ibrahim sa spolu so svojím bratom a otcom vráti do Istanbulu, sultán je naňho veľmi nahnevaný, pretože nevie pochopiť, ako si Ibrahim mohol myslieť, že by bránil láske medzi ním a jeho milovanou sestrou Hatice. Ibrahimovi sa po rozhovore s vládcom veľmi uľaví. Následne Sulejman prikáže zrušiť zásnuby princeznej Hatice a Mehmeda Çelebiho a prikáže začať prípravy na zásnuby jeho sestry s Ibrahimom Pašom, z čoho je trošku prekvapená aj samotná Valide Sultan, no napokon, keď uvidí, aká je jej dcéra teraz šťastná, privolí, a tak sa v roku 1524 Hatice Sultan a Ibrahim Paša zosobášia.
Ibrahim si do paláca na Konskom námestí, ktorý jemu a svojej sestre Hatice daroval sultán, najme maliara Lea, aby palác vyzdobil svojimi maľbami. Neskôr vychádza najavo, že maliar Leo je Hürreminým snúbencom, ktorého mala na Ukrajine predtým ako ju odtiaľ násilím odvliekli. Hürrem si myslela, že Leo vtedy zomrel spolu s jej rodinou, ale ako sa ukázalo, on ju celý ten čas, čo boli od seba odlúčení, neprestajne hľadal. Hürrem Leovi prikáže, aby čo najrýchlejšie odišiel, pretože keby na to, čo medzi nimi bolo, niekto prišiel, zabili by jeho, ju a aj jej deti. Leo sa niekoľkokrát pokúša odísť, ale vždy mu do cesty príde niečo, čo ho prinúti zostať (napríklad keď si dá sultán namaľovať svoj vlastný obraz, potom ďalší obraz, na ktorom bude Sulejman spolu s Hürrem, vzbura sultánovej armády, pri ktorej princezná Hatice prišla o svoje nenarodené dieťatko a on bol zranený, ...). Napokon sa o nich celú pravdu dozvie Nigar Kalfa, prostredníctvom ktorej si Hürrem s Leom posielajú listy v ruštine, a keďže Nigar Kalfa vie po rusky, rýchlo sa dozvie, čo kedysi bolo medzi Hürrem a Leom. V tej dobe sa Nigar Kalfa zamilovala do Ibrahima Paša a tak keď na ňu Ibrahim Paša pritlačil, aby mu zistila, aké tajomstvo Hürrem pred všetkými skrýva, Nigar Kalfa mu prečíta jeden z listov. Následne dá Ibrahim Paša zavrieť Lea do žalára, kde sa mu Leo pod nátlakom prizná, ako to celé medzi ním a Hürrem na Ukrajine bolo. Nakoniec si Ibrahim nechá obidvoch zavolať a Hürrem podá do ruky misku s otrávenými sladkosťami. Vraj sa má rozhodnúť, ktorý z ich dvoch zomrie, pretože len tak sa môže Hürrem zachrániť. Buď zomrie ona, alebo Leo...
Druhá séria
Leo sa kvôli svojej nekonečnej láske, ktorú k Hürrem cíti od prvej chvíle, ako sa spoznali, obetuje a zje otrávenú sladkosť. Následne sa mu ústa naplnia krvou a v silných kŕčoch sa zrúti k Hürreminým nohám. Tá pri Leovej mŕtvole prisahá, že jej za to Ibrahim zaplatí.
V tom istom čase je zavraždená konkubína Sadika Hatun (Viktória), ktorá sa pokúsila zabiť sultána Sulejmana za to, že jej vo vojne zabil novomanžela. Úlohu zabiť Sadiku dostal Matrakçı Nasuh, ktorý Sadiku dlhú dobu miloval. Hatice Sultan a Ibrahim Paša ich chceli zosobášiť. Po jej pokuse zavraždiť sultána však vyšlo najavo, že Sadika svoje city k Matrakçımu Nasuhovi Efendimu iba predstierala, pretože ho len využívala pre svoje ciele, keď prostredníctvom neho posielala listy najväčšiemu nepriateľovi Osmanskej ríše, kráľovi Ľudovítovi, ktorý ju poslal do Osmanskej ríše, aby pomstila smrť svojho manžela. Matrakçı Nasuh napokon povie o pomoc prosiacej Sadike, že ju zachráni. Ale keď spolu vyplávajú na more, Sadika zistí, že ju Matrakçı nezachráni, pretože ju ide zabiť. Matrakçı navlečie Sadiku do vreca, ktoré zviaže a následne hodí do mora...
Neskôr Hürrem Hatun porodí svojho tretieho syna, princa Bayezida.
...
Ermenonville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ercuis
Ercuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podhorany (okres Kežmarok)
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podhorany v okrese Kežmarok.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Reľov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Reľov v okrese Kežmarok.
Ernemont-Boutavent
Ernemont-Boutavent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amuré
Amuré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amailloux
Amailloux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Joe Davis
Joe Davis, OBE (* 15. apríl 1901, Whithwell, Derbyshire – † 10. júl 1978, Hampshire) bol anglický profesionálny hráč snookru a anglického biliardu.
Joe Davis sa stal profesionálom v osemnástich no svoj prvý turnaj, Chesterfield Championship, vyhral už v trinástich. V roku 1926 dosiahol svoje prvé biliardové finále, no podľahol v ňom šampiónovi Tomovi Newmanovi. O rok neskôr sa toto finále zopakovalo no tentokrát už Joe triumfoval. Opäť sa stal majstrom sveta v rokoch 1929 a 1930, keď vždy porazil Toma a aj v roku 1932 keď porazil Novozélanďana Clarka McConachyho. A v rokoch 1933 a 1934 podľahol vo finále Austrálčanovi Walterovi Lindrumovi.
Ako dosahoval špičku formy v biliarde, začas sa orientovať na snooker. V roku 1927 pomáhal organizovať prvé majstrovstvá sveta v snookeri, ktoré aj vyhral porazením Toma Dennisa 20–10, za ktoré získal 6 libier 10 šilingov. Potom vyhral všetky majstrovstvá sveta až do roku 1940. Joeov o dvánasť rokov mladší brat Fred bol tiež snookrový hráč. Keď sa v roku 1940 stretli vo finále majstrovstiev sveta Joe zvíťazil 37-36.
Kvôli druhej svetovej vojne sa majstrovstvá sveta päť rokov nekonali. Pri obnovení súťaže v roku 1946 získal svoj 15. titul v rade a udržal si prvenstvo 20. rokov. Potom odišiel do dôchodku tak ostal jediným hráčom neporazeným v majstrovstvách sveta.
Zapísal sa do histórie aj tým, že zahral prvý oficialne zaznamenaný maximálny nábeh 147 bodov na exhibičnom zápase v Leicester Square Hall. Predtým zahral aj prvý century break v roku 1930. V roku 1963 získal Rad britského impéria, OBE.
Joe Davis zomrel dva mesiace po kolapse, keď sledoval zápas brata v semifinále majstrovstiev sveta v 1978. 23. júla 2008 zomrela jeho manželka, s ktorou sa zobrali v roku 1945, v deň svojich 98. narodenín.
Joe Davis nie je v žiadnom príbuzenskom vzťahu s ďalším známim snookristom Stevom Davisom.
Zoznam najväčších jazier v Japonsku
Japonské jazerá (po japonsky jazero - 湖). Tabuľka neobsahuje japonské priehrady a je zoradená podľa rozlohy.
Jazerá s plochou cez
náhľad|Jazero Biwa
AA20-1
AA20-1 (Andrej Andrejev) bol prototyp sovietskeho parného rušňa. Označenie nesie po Andrejovi Andrejevovi, ktorý jeho stavbu sponzoroval a faktu, že nosnosť nápravy bola 20 ton. Kým niektorí výrobcovia parných rušňov používali usporiadanie pojazdu s dvanástimi spriahnutými kolesami (šesť poháňaných náprav), nikto nikdy nepostavil parný rušeň so štrnástimi spriahnutými kolesami. Parný rušeň AA20-1 bol tak držiteľom dvoch rekordov: prvý rekord za najväčší počet spriahnutých kolies na rušni a druhý rekord za najdlhší rušeň s pevným rámom v Európe. Do roku 1939 bol dokonca najdlhším rušňom s pevným rámom na svete, kedy ho predbehol parný rušeň PRR S1.
História
Použitie veľkého počtu poháňaných náprav bolo vhodné kvôli veľkej hmotnosti rušňa, čím mohla byť znížená nosnosť náprav, lepšie sa rozložila hmotnosť stroja a netrpela tak trať. Skupina sovietskych rušňových strojárov navštívila USA, kde pravdepodobne videli rušne 4-12-2, ktoré používala spoločnosť Union Pacific Railroad. Na rozdiel od úspešných rušňov Union Pacific, bol tento rušeň ich nešťastím.
Sedem poháňaných náprav bolo uložených 1,7 metra od seba, čo dávalo tomuto rušňu veľmi dlhý rázvor až 10 metrov. Preto musel byť prispôsobený na prekonávanie zákrut. Tri stredné poháňané nápravy boli zaslepené, a prvá so siedmou boli vybavené priečnymi hybnými zariadeniami. Vodiaci podvozok mal pozdĺžnu odchýlku ± (v extrémnych zákrutách) a vlečný podvozok ±.
Počas prevádzky však bol odhalený rad konštrukčných nedostatkov, a to najmä v distribúcii pary. Preto bol v roku 1935 po niekoľkých testovacích jazdách vyradený z prevádzky a v roku 1960 bol zošrotovaný.
Erquery
Erquery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kanoistika na Letných olympijských hrách 2008
Kanoistika na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu boli preteky, ktoré sa konali v dňoch od 11. augusta do 23. augusta. Uskutočnili sa v Shunyi Olympic Rowing-Canoeing Park. Celkom 330 pretekárov štartovalo v 16 disciplínach (12 pre mužov, 4 pre ženy).
Arçais
Arçais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam vrcholov v Čergove
náhľad|Vrchol [[Minčol (vrch v Čergove)|Minčola ]] náhľad|Predvrchol Minčola
Zoznam vrcholov v Čergove je zostavený z 16 pomenovaných vrcholov s nadmorskou výškou presahujúcou nachádzajúcich sa v geomorfologickom celku Čergov. Zoznam bol vytvorený na základe údajov dostupných v turistickej mape 104 Čergov 1 : 50 000 od spoločnosti VKÚ Harmanec.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Slovenská Ves
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Slovenská Ves v okrese Kežmarok.
Čchen Tu-siou
Čchen Tu-siou (, ; * 8. október 1879 – † 27. máj 1942) bol čínsky politik a spisovateľ. 1. júna 1921 spoločne s Li Ta-čaom založil v Šanghaji Komunistickú stranu Číny, ktorej sa stal prvým predsedom.