cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saint-Georges-de-Bohon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Last Day on Earth
Last Day on Earth je spoločný štúdiový album waleského hudobníka Johna Calea a amerického pesničkára Boba Neuwirtha z roku 1994. Ide o konceptuálny album, ktorého dej začína vo chvíli, keď turista hľadá cestu ďalej.
Počiatky projektu siahajú až do septembra roku 1982, kedy spolu dvojica odohrala čiastočne improvizované spoločné vystúpenie v newyorskom klube The Kitchen. Prvé verejné predstavenie ich zatiaľ nedokončeného diela Last Day on Earth prebehlo v marci 1990. Táto verzia obsahovala štrnásť piesní, niekoľko krátkych hovorených medzihier, predohru a epilóg. Piesne vznikali v kaviarňach, kde sa Neuwirth s Caleom schádzali. Štúdiová verzia albumu bola nahraná v štúdiu Skyline v New Yorku a dokončená v februári 1994. Mixovanie prebiehalo v štúdiu RPM Studios a mastering potom v Sterling Sound.
Album bol vydaný 26. apríla 1994 prostredníctvom vydavateľstva MCA Records vo formátoch CD a MC. Po vydaní albumu spolu dvojica odohrala spoločné turné po Európe nazvané '99 Greenwich Delusion, pri ktorom ich sprevádzal sláčikový kvartet Soldier String Quartet, hráč na pedálovú steel gitaru B. J. Cole a speváci Sam Butler a Tiyé Giraud. Jeden z koncertov prebehol aj v Lucerne v Prahe dňa 12. mája 1994.
Skladba „Ocean Life“ bola použitá ako ústredný motív filmu Rhinoceros Hunting in Budapest režiséra Michaela Haussmana.
Hár (kráter)
thumb|right|[[Galileo (kozmická sonda)|Galileov obrázok kráteru Hár]]
Hár je kráter na Jupiterovom mesiaci Kallisto. Jeho meno je jedno z mnohých mien Odina, najvyššieho boha nórskej mytológie. Je príkladom klenutého kráteru.
Rafael van der Vaart
Rafael Ferdinand van der Vaart (* 11. február 1983, Heemskerk, Holandsko) je holandský futbalista, bývalý reprezentant.
V súčasnosti hrá v dánskom klube FC Midtjylland kam prestúpil v roku 2016 z Real Betis Sevilla za ktorý hral od roku 2015. Do Sevilly prišiel z Hamburger SV do ktorého sa vrátil po štyroch rokoch v lete 2012 z anglického klubu Tottenham Hotspur FC. V Real Madrid pôsobil od leta 2008, predtým hrával za holandský Ajax Amsterdam.
Eddie Van Halen
Edward Lodewijk „Eddie“ Van Halen (* 26. január 1955, Amsterdam, Holandsko – † 6. október 2020, Santa Monica, Kalifornia, USA) bol holandsko-americký rockový gitarista, skladateľ a hráč na klávesové nástroje, známy ako člen a spoluzakladateľ hardrockovej skupiny Van Halen.
Životopis
Narodil sa v Amsterdame, otec Jan van Halen bol Holanďan a matka Eugenia bola indonézskeho pôvodu (pochádzala z Jávy). Detstvo strávil v meste Nijmegen na východe Holandska.
V roku 1962 sa rodina Van Halenovcov presťahovala do americkej Pasadeny v Kalifornii, kde začal spolu s bratom Alexom navštevovať umeleckú školu na ktorej študoval hru na klavír. Ako dieťa sa zúčastňoval školských talentových súťaží, ktoré často vyhrával. V jednom z interview sa Eddie vyjadril, že sa jemu a Alexovi zdalo vysedávanie za klavírom nudné a tak si založili kapelu, v ktorej Alex hral na gitaru a Eddie si sadol za bicie nástroje. K výmene postov došlo raz po tom, ako Eddie videl Alexa ako sa mu podarilo bravúrne zvládnuť sólo na bicie nástroje v skladbe „Wipe Out“ od skupiny The Surfaris. Eddie ocenil Alexov talent a rozhodol sa, že on sa skúsi naučiť hrať na sólovú gitaru. Ako 14 ročný teenager skúšal vtedy hrávať na gitare doma za zatvorenými dverami celé hodiny. Notu po note napodobňoval gitarové sóla, ktoré Eric Clapton nahral so skupinou Cream, nedarilo sa mu to presne a tak si tieto sóla prispôsoboval podľa svojho štýlu.
„Kým brat šiel večer o siedmej na párty a ráno o tretej sa vracal domov, po celú tú dobu som sedel v izbe na tom istom mieste na posteli a vybrnkával si akordy na gitare a robím to tak celé roky až dodnes“.
Najväčší vplyv na Eddieho Van Halena mal hlavne Eric Clapton, ďalej gitarista Brian May zo skupiny Queen, či džezový gitarista Allan Holdsworth, ale mal rád aj tvorbu gitaristu Ronnie Montroseho zo skupiny Montrose.
Skupina Van Halen vznikla v roku 1972 v Pasadene vtedy ešte pod názvom „Mammoth“. Členmi skupiny boli Van Halen (gitara a spev), jeho brat Alex (bicie), a basgitarista Mark Stone. Skupiny nevlastnila zosilovací systém na vystúpenia, tak si ho najčastejšie vypožičiavala za 50 dolárov na noc od Davida Lee Rotha (ktorý predtým neuspešne absolvoval skúšku so skupinou). Eddieho spievanie v skupine nebavilo a zároveň sa rozhodol, že aj za cenu toho, že ušetrí za nájom aparatúry vzal nakoniec Rotha do kapely. Michael Anthony nahradil basgitaristu Marka Stoneho. V tom čase Roth navrhol aby si skupina zmenila názov na Van Halen.
Prvú demonahrávku skupiny, ktorá vznikla v roku 1977 v štúdiu Electric Lady Studios v New Yorku financoval Gene Simmons, basgitarista zo skupiny KISS V tom istom roku skupina Van Halen dostala nahrávací kontrakt od vydavateľstva Warner Bros. Records a v nasledujúcom roku vyšiel ich debut s názvom Van Halen.
V priebehu nasledujúcich rokov okrem nahrávania a vystupovania v skupine Van Halen, Eddie spolupracoval aj Michaelom Jacksonom a Quincy Jonesom pri nahrávaní skladby „Beat It“ z albumu Thriller, s gitaristom Brianom Mayom zo skupiny Queen s ktorým nahral tri skladby pre jeho sólový album Star Fleet Project, nahral aj basovú gitaru na sólový album Sammyho Hagara I Never Said Goodbye, spolupracoval ešte okrem iných aj s Dweezilom Zappom, Jeffom Porcarom, Rogerom Watersom, Stevem Lukatherom a Thomasom Dolbym.
Lecumberry
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dýšina
Dýšina je obec v Česku v okrese Plzeň-mesto v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 790 obyvateľov, z toho 875 mužov a 915 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 38,8 roka, ženy 39,9 roka).
Mandelbrot
Mandelbrot môže byť:
Ženská dvojhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009
Ženská dvojhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009 sa hrala ako súčasť Porsche Tennis Grand Prix 2009 od 27. apríla do 3. mája 2009. Titul získala Ruska Svetlana Kuznecovová, ktorá vo finále porazila Rusku D. Safinovú 6-4 6-3. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA.
Jalkr (kráter)
thumb|[[Galileo (kozmická sonda)|Galileov obrázok južnej pologule Kallista]]
Jalkr je svetlý kráter Jupiterovho mesiaca Kallisto s priemerom približne 74 km (v dolnej časti obrázka). Je príkladom centrálne klenutého impaktného krátera. Menší kráter v hornej časti obrázka sa nazýva Audr.
Hudobník
Hudobník je človek venujúci svoj život hudbe, či už ako inštrumentalista, skladateľ alebo textár. Ďalšími profesiami patriacimi k tomuto "odvetviu" sú napríklad choreografi, dirigenti alebo tanečníci. Aj keď väčšinou sa tak hovorí profesionálnym hudobníkom, môžeme tak nazvať aj človeka, ktorý sa hudbe venuje len vo svojom voľnom čase. Spolu s touto profesiou prichádza aj sláva, no tá väčšinou nie je meradlom kvality hudobníka.
Mrázovce
Mrázovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov. Obec bola v novembri 1944 vypálená za pomoc partizánom, nemeckými vojakmi. Zhorela takmer celá obec.
Belgorod
Belgorod (rusky Бе́лгород) je mesto v Rusku, v jeho európskej časti. Je centrom Belgorodskej oblasti. Žije tu 345 000 obyvateľov.
História
Prvá zmienka o meste Belgorod (Biele mesto) je z roku 1237; v tejto dobe ho vypálili Mongoli. Znovuzaložené bolo až v 16. storočí Borisom Godunovom. Nové mesto plnilo funkciu pevnosti proti nájazdom krymských Tatárov. Po posunutí ruskej hranice na juh stratilo význam. Do roku 1917 tu ale stále sídlila vojenská posádka. Počas druhej svetovej vojny, práve v Belgorodskej oblasti došlo k najväčšej tankovej bitke na svete, ktorá bola súčasťou bitky o Kursk. Njintenzívnejšie boje sa odohrali v okolí dediny Prochorovka, keď sa sovietske tankové sily pokúšali zastaviť nápor nemeckých obrnených divízií Waffen-SS postupujúcich z juhu na mesto Kursk. Dnes tu stojí pamätník. Počas sovietskej éry vznikli v meste univerzity a vysoké školy.
SIMM
Zmysel SIMM
Operačná pamäť PC je spojená s procesorom pomocou dátovej zbernice. Táto zbernica má danú dátovú šírku - v prípade PC, ktoré využívali SIMM moduly to bolo najčastejšie 32 bitov. Šírka dátovej zbernice a pripojenej operačnej pamäte musí byť rovnaká. Operačná pamäť je realizovaná pomocou pamäťových čipov. Tieto čipy však majú rôznu dátovú šírku (veľmi často 1, 4 alebo 8 bitov). Pre pripojenie pamäte k dátovej zbernici by teda bolo potreba veľkého množstva jednotlivých čipov a išlo by o nepraktickú záležitosť. Preto boli jednotlivé čipy pripájané na doštičku s danou dátovou šírkou a štandardným konektorom.
Majstrovstvá sveta vo futbale 2006 – Vyraďovacie boje
Do vyraďovacích bojov na Majstrovstvách sveta vo futbale 2006 postúpili prvé dve mužstvá z každej z ôsmich základných skupín. Zo 16 mužstiev bolo 10 mužstiev z Európy, 3 mužstvá z Južnej Ameriky a po jednom z Afriky, Severnej Ameriky a Oceánie.
Montgaillard (Ariège)
Montgaillard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sliačanka
Sliačanka môže byť:
Diaľnica A1 (Belgicko)
Diaľnica A1 je jedna z hlavných belgických diaľnic, spájajúca hlavné mesto Brusel s druhým najväčším mestom Antverpami, kde pokračuje k holandským hraniciam. Tu sa napája na holandskú diaľnicu A16. Diaľnica je súčasťou paneurópskeho koridoru E19. Prechádza provinciami Flámsky Brabant a Antverpy. Diaľnica má medzi holandskými hranicami a Antverpami dva pruhy v každom smere, medzi Kontichom a Antverpami štyri pruhy v každom smere a medzi Kontichom a Bruselom tri pruhy v jednom smere jazdy. Diaľnica s celkovou dĺžkou bola postavená väčšinou v rokoch sedemdesiatych, niektoré úseky v osemdesiatych rokoch.
Tórshavn
Tórshavn (po dánsky: Thorshavn, po islandsky: Þórshöfn, po švédsky: Torshamn) je hlavné mesto dánskeho autonómneho regiónu Faerské ostrovy. Nachádza sa na juhu súostrovia na ostrove Streymoy a má vyše 19 000 obyvateľov. Názov znamená v preklade Thorov prístav, podľa boha hromu a blesku zo severskej mytológie.
Faerský parlament Løgting sa nachádza na polostrove Tinganes. Na severozápad od mesta sa týči 347 metrov vysoká hora Húsareyn a na juhozápad 350 metrov vysoký Kirkjubøreyn.
Prvá zmienka o meste pochádza z 10. storočia. Počas druhej svetovej vojny bolo dočasne okupované Britmi (1941 – 1945), ktorí mesto ovládli po invázii Nemecka do Dánska.
Rast počtu obyvateľov
Počet obyvateľov metropolitnej oblasti Tórshavnu od roku 1801:
Saint-Georges-de-la-Rivière
Saint-Georges-de-la-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Riasnica
thumb|Riasnice s [[maskara|maskarou]]
Riasnica (iné názvy: cília, cílium , riasa; neodborne alebo zastarano: obrva, mihalnica; knižne alebo zastarano: brva; zastarano: vráska  , , mn. č. cilia) je kožný derivát podobný chlpu a vlasu. Riasnice rastú na hornej a dolnej mihalnici (t.j. viečku).
Chránia oko pred vniknutím jemných častíc (nečistôt, prachu, malého hmyzu) do oka a zabraňujú tak jeho poškodeniu. Mihalnica má valcovitý tvar so zaoblenými koncami. Farba riasnic je u ľudí rôzna a do istej miery sa zafarbenie podobá ľudským vlasom. Pri embryu sa riasnice vyvíjajú medzi siedmym a ôsmym týždňom. Výrazné riasnice sú v mnohých kultúrach považované za symbol ženskosti. Na ich zvýraznenie sa používa maskara.
Existujú aj umelé riasnice, ktoré sa nalepujú na očné viečka namiesto prírodných riasnic.
U mnohých zvierat (napríklad kôň, dromedár) fungujú riasnice podobne ako u ľudí.
InterAsterisk eXchange
InterAsterisk eXchange (IAX alebo IAX2) je komunikačný protokol systému Asterisk v open source PBX serveroch spoločnosti Digium.
Bol navrhnutý k vytvoreniu VoIP spojení medzi Asterisk servermi, medzi servermi a klientmi sa používa IAX protocol.
IAX je nahrádzaný novou verziou IAX2. Je to druhá verzia protokolu IAX.
Základné vlastnosti
IAX2 je veľmi robustný a plne škálovateľný jednoduchý protokol. Môže byť použitý s rôznymi kodekmi a v rôznom počte streamov. Tento protokol môže byť používaný na prenos akéhokoľvek typu dát. Tieto vlastnosti môžu byť užitočné v budúcich videotelefónoch.
Protokol IAX2 používa iba jeden UDP dátový tok, zvyčajne cez port 4569, ku komunikácii medzi koncovými bodmi, na signalizáciu a dáta. Hlasová služba je prenášaná v tom istom dátovom toku. Táto vlastnosť umožnuje protokolu IAX2 ľahšie vytvoriť spojenie cez firewall a pracovať aj za NATom (Network address translation). Toto je rozdiel medzi protokolom IAX2 a protokolom SIP, ktorý používa rôzne toky dát (signalizácia a dáta idú rozdielnym "streamom") RTP "stream" k doručeniu informácie.
Protokol IAX2 podporuje "trunking", multiplexovanie kanálov cez jednu linku. Trunking znamená, že dáta z viacerých volaní užívateľov sú zlúčené do jedného súboru paketov, t. j. že jeden IP datagram môže doručiť informáciu viacerým volajúcim uživateľom. Takto sa efektívne redukuje IP prenos bez zvyšovania latencie. Je to veľká výhoda pre tých užívateľov VoIP, ktorí majú IP hlavičky väčšie ako sa používa pri prenose.
Štruktúra IAX
IAX2 protokol alebo Inter-Asterisk Exchange protokol bol navrhnutý Markom Spencerom pre Asterisk VoIP signalizáciu. Protokol nastavuje vnútorné relácie ("sessions"), a tieto relácie môžu používať akýkoľvek kodek na prenos hlasovej prevádzky. Pomocou Inter-Asterisk Exchange protokolu môžeme podstatne viac kontrolovať a prenášať toky medií cez IP siete. IAX je extrémne flexibilný a môže sa používať s ktorýmkoľvek typom streamovaného média vrátane videa, avšak tento protokol je hlavne navrhnutý na riadenie IP hlasových volaní. Návrh protokolu IAX je založený na terajších viacerých riadiacich a prenosových štandardoch vrátane Session Initiation Protocol-u (SIP, s ktorým je veľmi podobný), Media Gateway Control Protocol-u (MGCP) a Real-time Transfer Protocol-u (RTP).
Využitie IAX
Hlavným cieľom vytvorenia IAX bolo minimalizovať potrebnú šírku prenosového pásma použitú na prenos médií s kontrolou riadenia prenosu, individuálnych hlasových volaní a poskytnúť veľmi dobrú podporu NAT (Network Address Translation). Ďalším cieľom je ľahšie používanie cez firewally.
Základná štruktúra protokolu IAX je multiplexovanie signalizácie a viacnásobných tokov médií cez jeden UDP (User Datagram Protocol) tok medzi dvoma počítačmi. IAX je binárny protokol, navrhnutý k redukcii využívaného prenosového pásma, obzvlášť k hlasovým tokom. Je omnoho výhodnejšie spravovať jeden UDP tok ak sú užívatelia za firewallom.
Gočovo
Polohopis
Nachádza sa v údolí Slanej, na pomedzí Revúckej vrchoviny (podcelok Dobšinské predhorie) a Volovských vrchov (podcelok Zlatý stôl). Obcou vedie cesta I/67 z Rožňavy na Dobšinú, ako aj železničná trať Rožňava – Dobšiná. Najbližším mestom je severne ležiaca Dobšiná, okresné mesto leží  juhovýchodne a krajské mesto  východne.
Dejiny
Vznik pôvodne pastierskej osady sa odhaduje do 14. storočia, hoci najstaršia písomná zmienka pochádza až z roku 1427. Toto územie od roku 1320 vlastnili Bubekovci, ktorí boli nimi odmenení za zásluhy v bojoch proti Tatárom, od 16. storočia boli majiteľmi Andrášiovci. Po pustošivých nájazdoch osmanských vojsk v polovici 16. storočia bola osada vyľudnená a okolo roku 1570 v nej žilo už len 8 rodín. Ďalšiu ranu rozvoju obci dala morová epidémia, ktorá pustošila Gočovo v rokoch 1709-1710 a podľa cirkevných kroník si v Gočove a Vlachove vyžiadala takmer 600 obetí. Podľa sčítania ľudu v roku 1828 tu stálo 76 domov, v ktorých žilo 607 obyvateľov.
V 18. storočí sa v obci spomína hámor, ktorý potvrdzuje spôsob obživy obyvateľov. Tí sa zaoberali roľníctvom, ovčiarstvom, chovom dobytka, ťažbou a spracovaním dreva, výrobou kolies, uhliarstvom a baníctvom.
Tandemy
Cieľom relácie bolo predstaviť známu osobnosť a k nej príbuznú, menej známu osobu. Hosťami relácie boli dvojice ľudí, ktorých niečo spája, napr:
Keelut (kráter)
thumb|right|200px|[[galileo (kozmická sonda)|Galileov obrázok oblasti blízko severného pólu mesiaca Kallisto]]
Ledeuix
Ledeuix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Majstrovstvá CONCACAF vo futsale 2000
Majstrovstvá CONCACAF vo futsale 2000 boli v poradí 2. majstrovstvá CONCACAF vo futsale mužov. Bolo to najvyššie severoamerické podujatie CONCACAF vo futsale v roku 2000. Konalo sa od 20.29. júla 2000 v San José, v Kostarike, za účasti 8 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de Los Deportes s kapacitou 3 000 divákou.
Ledeuix
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bangalore Open 2008
Bangalore Open 2008 bol tenisový turnaj okruhu WTA, ktorý sa konal v indickom Bangalúre od 3. marca do 9. marca 2008. Vyhrala ho 3. nasadená Serena Williamsová, ktorá vo finále porazila 4. nasadenú Patty Schnyderovú 7-5, 6-3. Bol to jej 29. titul na okruhu WTA.
Nasadenie
V zozname sú nasadené hráčky. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.
Fender Stratocaster
Stratocaster je typ elektrickej gitary, ktorý navrhol Leo Fender na začiatku 50. rokov 20. storočia a ktorý sa vyrába dodnes. Spoločne s Gibson Les Paul, Fender Telecaster patrí k najtypickejším modelom gitár.
Heřmanova Huť
Heřmanova Huť je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 806 obyvateľov, z toho 893 mužov a 913 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 40,5 roka, ženy 40,8 roka).
Fender Stratocaster
V roku 1954, kedy bol uvedený na trh pod menom Stratocaster (názov bol odvodený od slova stratosféra), predstavoval revolučný hudobný nástroj. Obsahoval niekoľko dovtedy nevídaných konštrukčných riešení. Už samotný tvar tela vzbudzoval u vtedajších hudobníkov veľký obdiv, záujem, ale aj pohŕdanie či nedôveru. Novinkou bol nový typ tremola nazývaný vibrato, ktoré pri častom a hrubšom používaní držalo ladenie nástroja lepšie ako vtedajšie bežné tremolá (napr. Bigsby). Tremolo sa skladá zo 6 kameňov umožňujúcich ľahké nastavenie gitary, vibrapáky, kovového bloku a pružín.
Konštrukcia a design
Design Stratocasteru Leo Fender odvodil od už úspešného Telecasteru, z basovej gitary Fender Precision Bass bol prevzatý horný predĺžený roh, ale na rozdiel od predošlých modelov bol Stratocaster výrazne tvarovaný, vykrojený vzadu vo vrchnej časti korpusu a z prednej strany pre predlaktie pravej ruky. Gitaru, inšpirovanú tiež designom áut 50-tych rokov chránil celuloidový kryt, s kompletnou elektronikou, troma jednocievkovými snímačmi, ovládaním hlasitosti pre všetky snímače spolu a tónovú clonu pre snímač pri krku a prostredný snímač zvlášť a prepínač snímačov (pôvodne trojpolohový, neskôr 5-polohový, ktorý navše ponúka aj 2 medzipolohy susediacich snímačov). Gitara má asymetricky tvarovanú hlavu, čo umožňuje priamy ťah strún a tým pádom aj zlepšenie ladenia. Medzi revolučné časti gitary patrí otvor pre konektor jack 6,3 mm umiestnený na prednej strane nástroja. Pôvodne sa Stratocaster vyrábal rovnako ako Telecaster z bahenného jaseňa (nazývaný tiež americký jaseň), od leta roku 1956 sa materiál na jeho výrobu zmenil na americkú jelšu (tiež známa ako červená jelša) a bola to prvá gitara Fender vyrobená z tohoto dreva. Jelša bola totiž lacnejšia a jednoduchšie sa lakovala. Na modeloch Precison bass a Telecaster sa do konca 50-tych rokov ešte používal aj jaseň, avšak jelša bola na gitarách, ktoré mali nepriehľadnú povrchovú úpravu (jaseň má veľké póry, čo komplikuje jeho lakovanie). K telu je 4 skrutkami pripevnený jednodielny javorový krk, po roku 1959 s palisandrovým hmatníkom a zhruba v roku 1968 sa Fender vrátil aj k javorovým hmatníkom. V 70-tych rokoch sa na pripevnenie krku k telu používali iba 3 skrutky. Koncom 60-tych rokov sa Fender vracia k jaseňovým telám, je však použitý ťažší jaseň zo severu, je typický hlavne pre nástroje zo 70-tych rokov s transparentnou povrchovou úpravou.
Stratocaster používajú (alebo používali) slávni gitaristi, ako napríklad Eric Clapton, Jimi Hendrix, Hank Marvin, Ritchie Blackmore, Yngwie Malmsteen, Stevie Ray Vaughan, Eddie Van Halen, Dave Murray, Janick Gers, Igor Zich, Jean-Pierre Danel, David Gilmour alebo Mike Oldfield, George Harrison, Kurt Cobain a mnoho ďalších.
Stratocaster je vďaka svojej variabilite vhodný pre akúkoľvek gitarovú hudbu, vďaka jednoduchej konštrukcii sa na ňom jednoduchá robia úpravy v zapojení a osadení snímačov či to je základné zapojenie troch jednocievkových snímačov (S-S-S), obľúbená je aj kombinácia s dvojcievkovým snímačom (Humbucker) pri kobylke a dvoma jednocievkovými snímačmi (H-S-S), H-S-H, H-H a v mnohých iných, ktoré síce ponúkajú hutnejší zvuk podobný napríklad Gibsonu Les Paul, ale na druhej strane uberajú Stratocastru jeho charakter.
Stratocaster sa stal základom v 80-tych rokoch firmou Charvel vyvinutého Superstratu. V dnešnej dobe sa na trhu objavujú rôzne Stratocastre na ktorých absentujú niektoré z jeho základných prvkov (napríklad už vyššie spomenuté zapojenie snímačov, tvarovanie tela, nahradenie tremola pevnou kobylkou, lepený, či priebežný krk), tieto nástroje sú však väčšinou vyrábané v menších sériách, poprípade iba na zákazku.
Juraj I. Druget
náhľad|Rodový erb umiestnený na [[Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]] Juraj I. Druget (staršie Drugeth, maď. I. Drugeth György) bol členom rodu Drugetovcov.
Mal za manželku Kristínu Serečeňovú a neskôr Annu Tarcajovú. V roku 1533 ho kráľ Ferdinand ustanovil za zemplínského župana. O dva roky neskôr 26. júna 1535 mu kráľ Ferdinand nariadil, aby vrátil desiatky Jágerskej kapitule, ktoré jej zobral z Užhorodského dištriktu. V tom istom roku z 30. júna daroval kráľ jemu a jeho dedičom z vlastného popudu (lat. ad propriam comisionem) všetky majetky Mikuláša de Gathal, ktorý sa pripojil k Jánovi Zápoľskému, a tým spôsobil verným kráľa Ferdinanda veľké škody.
Do zložitej situácie pri dvojvládí v Uhorsku sa z bratov Drugethovcov najmenej zapojil Juraj I., ktorý v čase sporu vlastnil veľké majetky v Zemplínskej a Užskej župe. V listine z 10. augusta 1533, ktorú zaslal kráľ Ferdinand I. kapitánovi Gašparovi Šerédymu je uvedené, aby vzal pod svoju ochranu leleského prepošta Jána a aby vymohol naspäť majetok Veľké Kapušany spolu so striebornými predmetmi a posvätnými nádobami, ako aj listinami a s dobytkom. To všetko neprávom zobrali prepoštovi Jánovi páni z Humenného.
Jurajova manželka Anna mala brata Juraja Tarcaja, ktorému okrem iného patril aj hrad v Kamenici (okres Sabinov). Juraj Tarcaj sa dal na stranu kráľovnej Alžbety Zápoľskej, ale v bitke pri Nagysolosi v roku 1557 padol. Ešte pred jeho smrťou sa vlastníctva Kamenického hradu ujala jeho sestra Anna, ktorá bola posledná z tohoto rodu. Spolu so svojim manželom Jurajom I. Drugetom sa sprisahala proti kráľovi Ferdinandovi I. Kráľ ich postoj potrestal vojenskou výpravou, ktorú viedol generál Šimon Forgáč. Hrad 12. júna 1556 vojská dobyli a zničili, napriek hrdinskému bráneniu grófky Anny Drugetovej. Grófka sa odsťahovala do kaštieľa v Mošurove, z ktorého ju v roku 1564 vyhnali a po týchto udalostiach o tri roky osamotená zomrela.
Dieselov cyklus
Dieselov cyklus alebo Dieselov obeh je ideálny tepelný obeh pozostávajúci z vratných zmien.
Dieselov cyklus popisuje prácu stroja, kde prívod tepla prebieha plynule počas expanzie a odvod tepla sa uskutoční vo veľmi krátkom čase - bez zmeny pohybu piesta. Takéto priblíženie je možné použiť pre vznetové motory pri plnom zaťažení, kde sa váčšia časť spaľovania (prívod tepla) koná počas expanzie. Odvod tepla je realizovaný výmenou náplne, čo zhruba zodpovedá predpokladom modelu.
Diagram Dieselovho cyklu
thumb|Znázornenie Dieselovho cyklu v p-V diagrame. Jednotlivé fázy Dieselovho cyklu znázorňuje diagram vyjadrujúci závislosť tlaku od objemu (p-V diagram). Zanesením všetkých štyroch fáz cyklu do jedného diagramu získame oblasť ohraničenú dvomi adiabatami, izochorou a izobarou. Obsah tejto oblasti zodpovedá práci vykonanej strojom
Učinnosť Dieselovho cyklu
Účinnosť Dieselovho cyklu závisí iba na:
Referencie
Trnka J., Urban J.: Spaľovacie motory. Alfa Bratislava, 1992.
Montgauch
Montgauch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 117 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Meganium
Meganium je rastlinný pokémon, postavička so známej série počítačových hier.
Charakteristika
Pochádza z 2. generácie. Vyvíja sa z Bayleefa na úrovni 32. Jeho číslo je 154. Objavuje sa v hrách Gold, Silver a Crystal na Game Boy Color, ale aj v hre Emerald, keď hráč získa informácie o viac ako 200 pokémonoch.
Je rastlinný pokémon (herb). Má telo zelenej farby, na krku červené lupene.
Jeho typické útoky sú Slnečný lúč a Listová britva, no má aj viacero iných útokov.
Schopnosť : Overgrow, (slovensky Rozbujnenie) - keď bude mať pokémon životy pod štvrtinu, zvýši silu rastlinných útokov o polovicu.
Označenie japonských vojenských lietadiel
Označovanie typov japonských lietadiel je relatívne zložité. Od roku 1912 sa v Japonsku paralelne rozvíjali dve letectvá – Japonské cisárske námorné letectvo (z jap. Banzai Nippon Kókúdžo Kaigun) a Letectvo Japonskej cisárskej armády (z jap. Banzai Nippon Kókúdžo Rikugun), ktoré nezvisle na sebe najskôr dovážali a neskôr iniciovali vývoj a výrobu lietadiel vlastnej špecifikácie. Obidve zložky japonských leteckých síl v rokoch 1939 – 1945 (ale aj v predchádzajúcich rokoch) používali rozdielny systém označovania typov lietadiel.
Skrátené označovanie
thumb|right|Dva [[Mitsubishi A6M Zero|Mitsubishi A6M2a Rei-sen japonského námorného letectva, Spojeneckými vojskami oficiálne označený ako Zeke (viac zaužívané ako Zero)]] Významovo aj početne silnejšie japonské námorné letectvo zaviedlo koncom dvadsiatych rokov tzv., skrátené označovanie typov projektovaných lietadiel vo forme štvor- či päťmiestneho kódu. Prvé miesto v kóde zaujímalo písmeno či kombinácia písmen, označujúcich pôvodné určenie lietadla podľa nasledujúceho kľúča:
Zatiaľ čo prvé tri označenia boli kmeňové a nemenili sa, figurovalo na štvrtej pozícii poradové číslo verzie, vzniknuté vývojom zo základného typu. Subverzie, líšiace sa nevýraznou úpravou výzbroje alebo výstroje boli označované na piatej pozícii, obvykle malým písmenom abecedy.
Príklad označenia slávneho stíhacieho lietadla Zero – A6M5c
A = palubný stíhací 6 = šiesty projektovaný palubný stíhač v poradí M = vývoj robila spoločnosť Micubiši 5 = bol piatou modifikáciou pôvodného projektu c = odlišná skladba výzbroje
Písmeno veľkej abecedy, situované na konci kódu po pomlčke mohlo tiež označovať ďalšie určenie stroja (napr. A6M5-K = cvičná verzia stíhacieho lietadla).
Oficiálne označovanie
Príklad označenie lietadla A6M5c oficiálnym systémom bol Typ 0 model 52 Hei
Typ 0 = zavedený v roku 2600 japonského letopočtu (1940) model 52 = bolo na ňom vykonaných päť modifikácií trupu a dve modifikácie motora Hei = malé odlišnosti (výzbroj alebo výstroj)
V tabuľke je uvedený prehľad letopočtov a nim prislúchajúce označenie lietadiel:
Vyššie uvedené systémy označovania japonských námorných lietadiel sa stali po začatí vojny pre širšiu verejnosť neprehľadnými, a preto bol asi v polovici roku 1943 zavedený oficiálny systém "populárnych" mien, pridelený zhruba polovici typov, používaných vo väčšej miere v rokoch 1941 až 1945. Mená boli používané v spojitosti so stručnou charakteristikou lietadla (napr. námorné prepadové stíhacie lietadlo Šiden-kai a pod.)
Mená mali v duchu japonských tradícií skôr poetický nádych a boli prideľované podľa určitého kľúča: stíhacie lietadlá niesli obvykle mená odvodené od prírodných javov (blesk, vietor, svetlo), bojové lietadlá niesli názvy vzťahujúce sa k horám, bombardéry boli pomenované po hviezdach či súhvezdiach, prieskumné lietadlá dostali mená súvisiace s mrakmi či oblakmi a pod. Najkrajšie mená boli paradoxne pridelené strojom, určeným k samovražedným útokom – tie boli v niektorých prípadoch pomenované po kvetinách (Óhka – Čerešňový kvet a pod.).
Označenie japonského armádneho letectva
thumb|[[Nakajima Ki-43|Nakajima Ki-43-IIa Hayabusa (Typ 1 model 2), Spojencami označovaný ako Oscar]] thumb|[[Kawasaki Ki-100|Kawasaki Ki-100-I-Otsu (Typ 5 model 1), Spojencami označovaný ako Tony]] Japonské armádne letectvo zaviedlo v roku 1932 systém označovania motorových lietadiel v číselnom rade Kitai (drak, konštrukcia lietadla), skrátene Ki. Každému lietadlu bolo pridelené poradové číslo v dobe, kedy boli začaté projektové práce, nezávisle od roku, účelu či výrobcovi lietadla. Základné označenie – napr. Ki-43 – bolo v prípade nutnosti doplnené rímskou číslicou (Ki-43-I, Ki-43-II). ktorá označovala rozdiel medzi jednotlivými variantmi (modelmi). Subvarianty boli väčšinou odlíšené znakmi Kó, Ocú (Otsu), Hei, atď. (uvádza sa ako malé písmeno abecedy za rímskou číslicou), napr. Ki-43-Ia, Ki-43-IIb a pod. Svoje uplatnenie našla aj skratka pre modifikáciu Kaizó (KAI), napr. Ki-43 KAI.
Vzhľadom na to, že podobne ako v námornom letectve, tak aj v armádnom letectve bol od roku 1927 až do roku 1945 používaný systém oficiálneho typového označenia, mohlo byť napríklad stíhacie lietadlo Ki-43-I Hayabusa, známe pod spojeneckým menom Oscar, evidované tiež ako "armádne stíhacie lietadlo typ 1 model 1", pretože bol do služby zavedený v roku 2601 japonského letopočtu (1941).
Označovanie Spojeneckými vojskami
Spojenecký systém kódových mien bol aj cez malé nepresnosti oficiálne prijatý a ku spoľahlivej a rýchlej identifikácii japonských lietadiel z obdobia druhej svetovej vojny slúži dodnes.
Bibliografia
SCHMID, Jaroslav. ''Stíhací a bombardovací letadla Japonska - 1. díl''. 2. vyd. Plzeň: Fraus, 1998. s. 7 – 8 písané: Hus, Miroslav ISBN 80-7238-041-9
Diaľnica A2 (Belgicko)
Diaľnica A2 (súčasťou koridoru E314)začína v Leuvene a končí v Sittarde na holandských hraniciach. Prechádza Hagelandom, turistickým centrom Brabantska. V Lummene (provincia Limbursko) sa križuje s diaľnicou A13. O niekoľko kilometrov ďalej sa napája na holandskú diaľnicu A76. Celková dĺžka je 88 km.
Galba
Galba, celým menom Servius Sulpicius Galba, (* 24. december 3 pred Kr. – † 15. január 69) bol rímsky cisár od 8. júna 68 do 15. januára 69.
Po smrti posledného cisára júlio-klaudiovskej dynastie Neróna, ktorý nezanechal dediča, vyhlásili vojská v Hispánii za cisára Servia Sulpica Galbu. Senát potvrdil jeho vyhlásenie a tak sa stal prvým rímskym cisárom zvoleným legionármi. Galba pochádzal zo starého rímskeho rodu a pokiaľ sa stal cisárom mal za sebou úspešnú politickú kariéru ako miestodržiteľ v Hornej Germánii, kde v roku 39 viedol boje proti germánskym Chattom o strategicky významnú oblasť medzi riekami Rýn a Mohan, ktoré pre Rimanov dopadli s víťazným koncom. V rokoch 45 – 46 bol miestodržiteľom v provincii Africa, ktorú znepokojovali nájazdy kočovníkov. Galbova tvrdá ruka aj tu zaistila poriadok. Ako rímsky cisár nevládol dlho, pretože prevzal prázdnu štátnu pokladňu a nemohol splniť to, čo sľúbil vojakom. Toto sa mu stalo osudným a 2.januára 69 vyhlásili rímske légie v Germánii za cisára svojho veliteľa Aula Vitellia, ktorý bol tiež známym Nerovým odporcom. O niekoľko dní (15.1.69) bol cisár Galba zavraždený na Fóre. Autorom sprisahania bol miestodržiteľ Luzitánie Otho, jeho neskorší nástupca na tróne.
Slovenská stokoruna
Slovenská stokoruna (iné názvy: stokorunová slovenská bankovka, hovorovo slovenská stokorunáčka, zriedkavo slovenská stokorunovka) môže byť:
Rycierova hora
náhľad|Štátna hranica na Rycierovej hore Rycierova hora je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica a Milówka. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice a severovýchodne situovaná Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Rycierova hora sa nachádza na východom konci hlavného hrebeňa a dominuje širokému okoliu. Východným smerom sa nachádza Bednárová, severným je sedlom Przełęcz Halna oddelená Mała Rycerzowa , západným susedí Majcherová  a Májov  a juhovýchodne susedí sedlom Príslop  oddelená Svítková. Svahy hory spadajú do troch údolí: na severovýchode do údolia potoka Dziobaki, na východe do údolia potoka Cicha a na juhozápade do údolia Májovského potoka. Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, voda z južných častí odteká potokom Vychylovka do Bystrice. Pod sedlom Przełęcz Halna na poľskom území sa nachádza horská chata Bacówka PTTK na Rycerzowej. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Čínska literatúra
Čínska literatúra má dejiny dlhé približne štyri tisíc rokov. Podľa mytológie vynašiel písmo Fu Si, najstaršie historické záznamy, nápisy na veštebných kostiach, siahajú až do druhého tisícročia pred naším letopočtom. Vynález papiera, tlače na drevených doštičkách a neskôr kníhtlače podnietili rozšírenie a rozmach žánrov.
Moderná čínska literatúra vzniká na začiatku dvadsiateho storočia, keď spisovatelia odmietli tvoriť v klasickom jazyku a nahradili ho hovorovým jazykom paj-chua. Najvýznamnejším moderným spisovateľom je Lu Sün.
Najstaršia literatúra
Najstaršie písomné záznamy sú nápisy na veštebných kostiach. Najstaršie z nich sú zo 14. storočia pred Kr., ich tvorba spadá do obdobia dynastie Šang a začiatku dynastie Čou. Z neskoršieho obdobia sa zachovali nápisy na bronzových nádobách. V období dynastie Čou vzniklo aj päť klasických kníh konfuciánskeho kánonu (Kniha premien, Kniha piesní, Kniha listín, Kniha rituálov, Anály jari a jesene). Významným zdrojom pre ranú literárnu tvorbu bola staročínska mytológia.
Ďalším významným obdobím v rozvoji čínskej literatúry je doba po šiestom storočí pred Kr., v ktorej sa v súvislosti s rastúcim politickým bojom o moc rozvíjajú rôzne filozofické učenia a teórie o spoločnosti, ktoré riešili problém ideálnej vlády a otázku spoločenských vzťahov jednotlivca. Veľa mysliteľov sa v nich snažilo zachytiť princípy, ktorými sa riadi ľudské konanie a využiť ich v prospech spoločnosti. V dielach filozofov sa ďalej rozvíjal literárny jazyk a bol vypracovaný živý a pružný štýl diskusií, polemík, prirovnaní a trefných formulácií. V tomto období pôsobili významní filozofi Konfucius, ktorý napísal známe Hovory, a Mo-c’, do 4. storočia pred Kr. býva datované dielo taoistu Lao-c’ Tao Te ťing. Jednotlivé filozofické názory sa ďalej prehlbovali a vyhraňovali počas 4. – 3. storočia pred Kr., kedy pôsobili Meng-c’, Sün-c’, taoista Čuang-c’ a hlásatelia politického utilitarizmu, tzv. legalisti, z ktorých najvýznamnejší bol Chan-fej-c’.
Popri filozofickej próze existovala aj historiografická próza, ktorá je v ranom období zastúpená dielami Cuo Čuan, Kuo Jü a Anály majstra Jena. V období bojujúcich štátov vznikali diela o vojenstve, medzi ktoré sa radia Sun-c’, Anály pána Lü a Intrigy bojujúcich štátov. Do tejto doby sa datuje aj spísanie mytologického zemepisu Číny Šan-chaj-ťing (Kniha o horách a moriach) a fantastický cestopis Mu tchien-c' čuan (Príbehy Mua, princa nebies).
Za dynastie Čou došlo taktiež k vzniku prvých poetických textov, najvýznamnejšou je zbierka Piesne z Čchu pripisovaná prvému čínskemu básnikovi Čchü Jüanovi. Vyvinula sa aj prvá básnická forma, známa ako popisná báseň fu.
right|195px|thumb|Historik S’-ma Čchien
Dynastia Chan
Obdobie zjednoteného impéria dynastie Chan svojím spôsobom uzatvára čínsky starovek. Chanovia zásadne zmenili štruktúru čínskej spoločnosti zavedením centralizovaného štátu spravovaného byrokratickým aparátom. Potlačenie rodovej aristokracie, zriadenie štátnych skúšok, ku ktorým mal aspoň teoreticky prístup každý bez ohľadu na sociálny pôvod, kodifikácia oficiálneho písaného jazyka, úprava písma a množstvo ďalších opatrení hlboko ovplyvnili rozvoj čínskej literatúry a kultúry všeobecne.
V kultúrnom slova zmysle bola dynastia Čou tvorivým obdobím veľkej klasickej a filozofickej literatúry Číny, zatiaľ čo dynastia Chan, hoci taktiež výrazne tvorivá, bola súčasne prvým obdobím, kedy boli spisy minulosti systematicky zbierané, vydávané a komentované. V tomto období (asi 100 pred Kr.) vzniká prvá „univerzálna“ história Číny, Zápisky historika od S’-ma Čchiena. Na jeho tvorbu nadviazal o 200 rokov neskôr protikonfuciánsky namierený historik Pan Ku v diele Chan Šu. Spomedzi prozaických žánrov sa rozvíjalo politické a filozofické písomníctvo, významnými filozofmi boli Liou An, ktorý napísal dielo Majster z Chuaj-nanu, a Wang Čchung.
Vedľajším dôsledkom zberateľskej a editačnej činnosti je rozvoj textovej kritiky a filológie. Vzniká slovník Šuo-wen ťie-c', v ktorom sa po prvýkrát triedia a analyzujú čínske znaky. Vo Veľkom predhovore ku Knihe piesní sa pokladajú základy čínskej poetiky, stanovuje sa návod na to, ako čítať a chápať poéziu.
Obrovským vývinom prešla v období dynastie Chan poézia. Lyrická tradícia začatá v Piesniach z Čchu sa rozvíjala v žánri fu, v ktorom tvorili básnici S’-ma Siang-žu, Čuo Wen-ťun a Ťia I. Z básní v diele Kniha piesní sa vyvinula forma starých básní ku-š’. Ľudovou tvorbou boli ovplyvnené piesne jüe-fu, kvôli ktorým chanský cisár Wu Ti založil Úrad pre hudbu, ktorého úradníci zbierali piesne zo všetkých oblastí ríše a vydali ich v zbierke Devätnásť starých básní.
Obdobie medzi dynastiami Chan a Tchang
V tejto dobe vznikli zásadné a neskôr neprekonané diela čínskej literárnej kritiky a estetiky, najmä Wen-sin tiao-lung (Duch literatúry vyrezávaný do drakov) a Wen-fu (Popisná báseň o literatúre) zo začiatku 6. storočia. Zároveň boli vytvárané antológie prózy a poézie, ktorých vplyv siaha za hranice tohto obdobia (antológia Wen-süan).
Konštituuje sa reflexívna lyrika, ktorá ma charakter osobného vyznania. Ďalej vzniká prírodná lyrika a príležitostná báseň ako súčasť spoločenského styku. Na dvoroch južanských dynastií a v aristokratických domoch sa pestovala rafinovaná kultúra a vznikala tu tzv. palácová poézia, často s milostnou tématikou, ktorá je spájaná najmä s menou básnika Šen Jüe.
S dvorským prostredím južných dynastií je taktiež spájaný vznik paralelnej prózy pchien-tchi-wen, umelého literárneho útvaru, v ktorom bola výpoveď podriadená komplikovanej forme. V próze vzniká aj žáner siao šuo, čo v preklade doslova znamená malé rozprávania, ide o krátke fiktívne príbehy o stretnutí s nadprirodzenými bytosťami či o skutkoch slávnych ľudí.
left|145px|thumb|Najvýznamnejší čínsky básnik Li Po
Dynastia Tchang
Dynastia Tchang (618 – 907) predstavuje vrchol cisárskeho obdobia v Číne, preto nie je prekvapujúce, že aj literárna tvorba za dynastie Tchang tvorí jednu najvýznamnejších častí čínskeho literárneho dedičstva. Najvýznamnejším žánrom v tejto dobe je poézia. V jednom kompendiu básní z tohto obdobia sa vyskytuje viac ako 40 000 básní. Reprezentatívny výber toho najlepšieho z poézie dynastie Tchang ponúka antológia básni pod názvom Tristo básní dynastie Tchang
Poézia
Dôvodom neobyčajnej básnickej tvorby v tomto období je všeobecný vzostup kultúry, ku ktorému došlo zjednotením ríše pod jedným vládnucim rodom a tým podmienený stav pokoja a mieru. Mnoho cisárov tohto panovníckeho rodu, ktorí sa sami preslávili ako spisovatelia, boli veľkými priateľmi básnikov a literátov, najschopnejších z nich zvali na svoje dvory a veľkolepo odmeňovali. Úradníci museli preukázať nielen schopnosti odpovedajúce ich úradom, ale museli sa venovať i literatúre. Od doby cisára Kao-cunga (vládol v rokoch 649 – 683) bolo skladanie básní predmetom štátnych cisárskych skúšok. Cisárske skúšky okrem toho požadovali, aby žiadatelia ovládali kánonické texty. Úrady boli prideľované podľa odbornosti, nie dedičnosti. V tomto období došlo k oživeniu stykov s krajinami na západ od Číny. Jedným z výsledkov bolo zavedenie cudzej hudby do Číny, čo ovplyvnilo čínsku hudbu a metriku básní.
Hohenlohe (šľachtická rodina)
Hohenlohe je nemecký kniežací rod pôvodom z Franska, ktorého korene siahajú do 12. stor. Za najstaršieho zástupcu rodu je považovaný Kraft Hohenlohe. Jeho sídlom mal byť hrad Hohlach ležiaci neďaleko Uffenheimu.
Čínska literatúra
Poézia
Píšu sa najmä básne v novom štýle ťin-ťi-š’ ale hojne sa vyskytujú aj formy, ktoré vznikli v predošlých obdobiach. Tromi vrcholnými básnikmi sú Wang Wej, Tu Fu a Li Po, ktorý je navyše označovaný za najlepšieho čínskeho básnika vôbec. Ďalšími významnými básnikmi boli Kao Š’, Cchen Šeng, Chan Jü a Po Ťü-i.
Od polovice ôsmeho storočia sa začína turbulentné obdobie bohaté na vojny. To však neovplyvnilo tvorbu, naopak, do literatúry vošli politické a sociálne motívy, vojny, utrpenie ľudu. Iným dôsledkom tohto vývoja je odvracanie sa mnohých autorov od spoločnosti a pustovnícky život.
Hohenlohe (šľachtická rodina)
Hohenlohe
vpravo|náhľad| Erb vojvodu von Ratibor - Princa  Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst. Je aj v kostole v Tatranskej Javorine vpravo|náhľad|Princ Chlodwig Hohenlohe-Schillingsfürst (1819–1901), 1894-1900 ríšsky kancelár,  bavorský ministerský predseda
Neuenstein línia
(línia Christian Hohenlohe) vpravo|náhľad| Línia Neuenstein
Čínska literatúra
Próza
Vyvíja sa však i próza. Vzniká žáner nazývaný tchangská novela, čo sú príbehy s fantastickými námetmi. Od siedmeho storočia, kedy vzniká priepasť medzi hovorovým a písaným jazykom, sa začína šíriť literatúra založená na hovorovom jazyku paj-chua (ktorý sa líši od klasického). Tento typ literatúry vzniká nezávisle od vysokej literatúry v budhistickom prostredí. Spočiatku išlo o verejné rozprávania dobrých príbehov – príkladov, výklad podstaty viery a zároveň populárne pojaté príbehy, všetko s cieľom presadiť budhizmus. Primárne náboženské texty sa sekularizovali a neskôr boli spísané. Literatúra písaná v paj-chua bola obmedzená na nižšia vrstvy a s vysokou literatúrou nekomunikovala.
V 9. storočí dochádza k určitému obratu vo vzťahu k buddhizmu, ktorý spočiatku podporovali aj tchangskí cisári. Jedným z prvých príznakov je vystúpenie básnika a mysliteľa Chan Jüa, ktorý hlása obnovu konfucianizmu a v jazyku návrat k prostému štýlu doby Chan. Na jeho výzvy, obsiahnuté v Memorandu o Budhovej kosti, nadväzuje hnutie za starý štýl, ku-wen.
thumb|Básnik [[Su Š’ z dynastie Sung]]
Dynastia Sung
I keď bola dynastia Sung (960 – 1279) pomerne slabá a nestabilná, literatúra sa v tejto dobe rýchlo rozvíjala vo viacerých žánroch. Dôležitým medzníkom bol vynález kníhtlače a najmä tlačenej knihy. Spisovali sa encyklopédie, vytvárali sa projekty spísania konfuciánskeho kánonu a antológie starých textov.
Za dynastie Sung dochádza k rýchlej urbanizácii a búrlivému rastu miest. S tým súvisí aj rozvoj populárnej literatúry. V období dynastie Sung sú obľúbené krátke dobrodružné zápisky a anekdoty pi-ťi. Jednoduché rozprávania chua-pen určené širokým vrstvám sa dotýkajú každodenných tém, veľa z nich sa týka aj zbojníckych či milostných tém. Prozaické žánre v tomto období sa stali základom pre rozvoj románovej tvorby v obdobiach nasledujúcich.
Príbehy obsiahnuté v týchto prozaických útvaroch sa často prednášali na tržniciach a bazároch miest. Z týchto improvizovaných predstavení sa v období mongolskej dynastie Jüan vyvinula čínska dráma.
Dynastia Jüan
Po ovládnutí Číny Mongolmi (1271 – 1368) bola čínska vrstva učencov z veľkej časti eliminovaná, zvyšní učenci nechceli pracovať v štátnych službách a zakladali súkromné akadémie. Vysoká literatúra sa tak sústredí najmä na vedu a techniku, hlavne matematiku, navigáciu, medicínu a geografiu.
V tejto situácii je na vzostupe populárna literatúra. Vystúpenia z tržníc sa vyvinuli do dominantného žánru obdobia – mongolskej drámy. Písala sa tzv. opera ca-ťü, ktorej súčasťou boli árie čü a san-čü. Najvýznamnejšími dramatickými dielami sú opery Letný sneh od Kuan Chan-čchinga, najproduktívnejšieho autora drám, Príbeh západnej komnaty od Wang Š’-fua, Jeseň v paláci Chanov od Ma Č’-jüana a Príbeh o lutne od Kchao Minga.
V oblasti prózy pokračuje tradícia chua-penov. Ďalším výrazným zdrojom inšpirácie sa stali historické kroniky, na základe ktorých vznikali prvé romány. Dva zo štyroch klasických románov čínskej literatúry vznikli v tejto dobe. Sú nimi Príbehy od jazerného brehu od Š’ Naj-ana a Príbehy troch ríš od Luo Kuan-čunga.
Dynastia Ming
V období dynastie Ming (1368 – 1644) došlo k vyvrcholeniu predošlých trendov, keď kulminovala urbanizácia, dopyt po populárnej literatúre a jej komercializácia. Najväčšej popularite sa tešia chua-peny, ktoré sa zbierajú a rozširujú. Najvýznamnejšími editormi chua-penov sú Feng Meng-lung a Ling Meng-čchu. Naďalej sa píšu aj romány, medzi klasické romány sa radí Putovanie na západ od Wu Čcheng-ena a známym je aj anonymný román Ťin Pching Mej (Kvety slivky v zlatej váze).
Mení sa forma divadelných hier, ktoré sa píšu dlhšie, lyrickejšie a subjektívnejšie. Vďaka dĺžke už nie sú určené na predvádzanie, ale na čítanie, dochádza k politerátšteniu divadelných hier. Dráma sa z oblasti populárnej literatúry pozdvihla do vysokej kultúry. Najvýznamnejším autorom mingskej drámy, tzv. čchuan-čchi, je Tchang Sien-cu a jeho dielo Pivóniový pavilón. Významná je aj zbierka jüanských hier Jüan-ču-suan.
left|175px|thumb|Socha Cchao Süe-čchina