cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aigisthos
Atreus ho dal hľadať, ale našiel len jeho posledného syna Aigistha, priviedol ho do Mykén a vychoval ho spoločne so svojimi synmi Agamemnónom a Menelaom. Tí neskôr Thyesta vypátrali, priviedli ho do Mykén a hodili do väzenia. Atreus rozkázal Aigisthovi, aby svojho otca zabil. Lenže väznený Thyestes svojho syna spoznal a beh osudu sa opäť zmenil: mladý Aigisthos naopak prebodol mečom svojho strýka Atrea.
Potom sa Thyestes a Aigisthos zmocnili vlády nad Mykénami. Atreovi synovia Agamemnón a Menelaos museli utiecť a našli si útočisko u spartského kráľa Tyndarea. Agamemnón sa však po niekoľkých rokoch vrátil a Thyesta zabil. Stal sa mykénskym kráľom, budoval silné kráľovstvo a na určitý čas sa aj zmieril s vrahom svojho otca, Aigisthom. Ten sa však nikdy nerozlúčil s myšlienkami na pomstu.
Potom Agamemnón, ktorý túžil po vojnovej sláve, zorganizoval veľké grécke vojsko, ktoré vytiahlo proti Tróji, aby doviedli späť krásnu Helenu, manželku brata Menelaa. Uniesol ju Paris, syn trójskeho kráľa Priama. Vojna trvala dlhých desať rokov, nakoniec však priniesla Grékom víťazstvo a Tróji totálnu skazu.
Aigisthos sa vojny nezúčastnil. Naopak – navštevoval opustenú kráľovu manželku Klytaimnéstru a zvádzal ju tak dlho, až mu podľahla. Spolu potom zosnovali plán, ako sa kráľa zbaviť. Keď sa Agamemnón vracal z vojny, dal manželke dohodnutú správu o svojom návrate. Aigisthos ho privítal a usporiadal veľkú hostinu na jeho počesť, ale v priebehu hodovania znamením privolal dvanásť najatých vrahov, ktorí Agamemnóna a jeho druhov priamo pri stole zabili. Aigisthos nechal kráľa náhlivo pochovať a hneď sa vyhlásil za mykénskeho kráľa.
Mykénsky ľud mu nikdy ten strašný skutok neodpustil. Aigisthova krutá vláda trvala však len sedem rokov, potom sa vrátil Agamemnónov syn Orestes. Nepoznaný sa dostal do hradu a otcovho vraha Aigistha i zradnú matku Klytaimnéstru prebodol mečom.
Tak skončilo vražedné besnenie, ktoré trvalo niekoľko generácií.
Táto krvavá história zaujímala antických i novodobých autorov, žiadny z nich však Aigisthovi neprejavil ani známku porozumenia.
Homér ho nazval záludným zradcom, iní (Aischylos, Euripides, Sofokles, Goethe, Sartre) ho nazývali tým, ktorý "Mykény bohaté zlatom" premenil na "Mykény zaliate krvou".
Chvoj
Chvoj môže byť zastarano:
Mánesova ulica
Mánesova ulica je:
Antaios
Antaios môže byť:
Dúhová ulica
Dúhová ulica môže byť:
Voise
Voise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Cyr-les-Colons
Saint-Cyr-les-Colons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voves
Voves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Yermenonville
Yermenonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poděbradská rovina
Poděbradská rovina je geomorfologický okrsok vo východnej časti Nymburskej kotliny, ležiaci v okresoch Nymburk a Kolín.
Poloha a sídla
vľavo|náhľad|Sánský kanál v [[Opolánky|Opolánkach]] Územie okrsku sa nachádza medzi okresnými mestami Nymburk (na severozápade) a Kolín (na juhu), ktoré do okrsku čiastočne zasahujú. Za severnou hranicou leží obec Senice a za východnou obec Dobšice. Z väčších sídiel ležia vnútri okrsku obce Velký Osek a Libice nad Cidlinou.
Charakteristika územia
Je to erózno akumulačné územie na pravom brehu Labe v širšej oblasti sútoku s Cidlinou. Okrsok je vytvorený eróziou a akumuláciou vodných tokov a planačnými pochodmi na turónskych slieňovcoch, vápnitých prachovcoch a jemnozrnných pieskovcoch jizerského súvrstvia vrchnej kriedy. Je tu mladopleistocénny a holocenny povrch würmskej terasy Labe, miestami s pokryvom viatych pieskov, údolných nív a rozsiahlych eróznych plošinných povrchov na slieňovcoch (kryopedimentov). Pri severnom okraji územia vedie Sánský kanál. Územie zahŕňa chránené územia Libický luh a Váha.
Geomorfologické členenie
Okrsok Poděbradská rovina (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3A-3) patrí do celku Středolabská tabule a podcelku Nymburská kotlina.
Podrobnejšie členenie Balatku a Kalvodu, ktoré triedia na úrovni podokrskov a častí, okrsok Poděbradská rovina nepozná. Uvádza iba 3 iné okrsky Nymburskej kotliny (Sadská rovina, Milovická tabule a Ovčárská pahorkatina).
Tabule susedí s ďalšími okrskami Středolabskej tabule: Středolabská niva na západe, Milovická tabule na severe, Ovčárská pahorkatina na východe, Kolínská tabule a Labsko-klejnárská niva na juhu.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabskej tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Významné vrcholy
Najvýznamnejší vrchol je Chotule (206 m).
Saint-Denis-sur-Ouanne
Saint-Denis-sur-Ouanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rootovanie
náhľad|Android
Rootovanie Androidu je proces, ktorý umožňuje užívateľom smart telefónov, tabletov a ďalších zariadení s operačným systémom Android prepnutie do tzv. privilegovaného režimu (z linuxu odkiaľ OS Android vychádza je názov "root access").
Rootovanie sa vykonáva s cieľom prekonať obmedzenia výrobcov mobilných zariadení s OS Android. Vďaka tomu je možné meniť alebo nahradiť systémové aplikácie a nastavenia, spustiť špecializované aplikácie, ktoré vyžadujú povolenia správcu, alebo vykonávať ďalšie operácie, ktoré sú pre bežného užívateľa nedostupné. Rooting tiež uľahčuje úpravu alebo úplnú náhradu existujúceho OS - väčšinou za novšiu verziu.
Pretože OS Android vychádza z jadra Linuxu tak sa rootovanie podobá na získanie oprávnenia správcu v Linuxe alebo v inom UNIXovom systéme ako je napr. FreeBSD alebo OS X.
"Root access" sa často prirovnáva k jailbreak zariadenia bežiacich na Apple iOS. Avšak sú to dve rozdielne veci, v dobre kontrolovanom "Apple svete" technické obmedzenia bránia týmto veciam:
Vynechanie týchto obmedzení spoločne tvorí rozsiahly pojem Jailbreaking zariadenia Apple. To znamená, že Jailbreaking musí prekonať hneď niekoľko zabezpečení iOS súčasne. Oproti tomu úplné minimum androidových zariadení má zamknutý bootloader, niektorí výrobcovia, ako napríklad HTC, Asus, Google a Sony priamo poskytujú možnosť odomknúť zariadenia a dokonca nahradiť operačný systém úplne. Podobne u Androidu nepotrebujete oprávnenie Root na prenos aplikácií medzi zariadeniami (sideload). Takže v podstate len tretí aspekt jailbreaking sa podobá rootingu.
Popis
Rootovanie umožní všetkým užívateľským aplikáciám spustiť privilegované príkazy, ktoré nejdú spustiť pri pôvodnej konfigurácii zariadenia. Rootovanie je potrebné k niektorým pokročilejším a potenciálne viac nebezpečným operáciám - úprava a mazanie systémových súborov, odstraňovanie aplikácií nainštalovaných výrobcom a prístup k hardvéru zariadenia na nižšej úrovni (kontrola stavu, kalibrácia, reštartovanie komponentov). Väčšinou sa pri rootovaní nainštaluje i tzv. "Superuser" aplikácia, ktorá dohliada na procesy, ktoré využívajú práva správcu.
Obtiažnosť
V minulosti sa výrobcovia snažili vyrobiť telefóny a zariadenia, ktoré nepôjdu tzv. "Rootnuť" (ako Droid X), ale nakoniec sa vždy našla nejaká cesta ako práva správcu na zariadení získať. Aj pre najnovšie telefóny, alebo zariadenia s najnovším vydaním Androidu sa väčšinou nájde spôsob rootnutia v priebehu pár mesiacov. V roku 2011 Motorola, HTC a LG Electronics pridali do svojich zariadení bezpečnostné prvky, ktoré mali používateľom brániť v získaní práv správcu.
Postup
Proces rootovania sa na rôznych zariadeniach líši. Obvykle ide o využitie chyby firmvéru (tj. Android) zariadenia a skopírovanie su binárneho súboru (súbor obsahujúci údaje pre práva "superuser") do cesty prebiehajúceho procesu (napr. ) a umožnenie spustenia súboru pomocou príkazu chmod. Aplikácia pre dohľad nad procesmi využívajúcimi práva správcu ako napr. SuperUser alebo SuperSU dokáže regulovať správanie týchto procesov a prípadne vyhodnotiť a odmietnuť spustiť potenciálne škodlivé veci. Existuje veľa jednoduchých sprievodcov ako rýchlo a ľahko rootnuť svoje Android zariadenie.
Napríklad krátko po vydaní HTC Dream (HTC G1) bolo rýchlo zistené, že to čo sa napíše na klávesnici je brané ako príkaz v privilegovanom režime (root) v shelli. Google síce rýchlo vydal patch, ktorý túto chybu opravil, ale unikla pôvodná verzia, ktorú sme mohli nainštalovať a získať tak opäť práva správcu.
Austrália
Rootovanie je legálne na účely spúšťania legálnych aplikácií
Európa
V Európe je "root" legálny, ale užívateľ týmto procesom strati záruku na Software ak predajca preukáže, že tento proces spôsobil poškodenie.
Spojené štáty
Dňa 28. októbra 2012 US Copyright Office (úrad pre ochranu autorských práv) vydal vyhlásenie, že rootovanie je nelegálne.
Harri Säteri
Harri Säteri (* 29. december, 1989, Toijala, Fínsko) je fínsky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme EHC Biel-Bienne vo najvyššej švajčiarskej súťaži NL.
Preslávil sa najmä svojim výkonom na Zimných olympijských hrách v roku 2022, kde s Fínskom získal zlatú medailu. Medzi jeho úspechy patria ešte aj zlatá a strieborná medaila z Majstrovstiev sveta v rokoch 2021 (striebro) a 2022. Fínsko celkovo reprezentoval na štyroch Majstrovstvách sveta, jednej Zimnej olympiáde, dvakrát na Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov, raz na MS do 18 rokov a raz na MS do 17 rokov.
Krátko pôsobil aj v NHL, kde v sezóne 2017/2018 pôsobil v tíme Florida Panthers a v sezóne 2021/2022 v tíme Arizona Coyotes. V najvyššej súťaži sveta sa však nikdy výraznejšie nepresadil.
Draftovaný bol v 4. kole (celkovo 106.) tímom San Jose Sharks v roku 2008.
Saint-Denis (Yonne)
Saint-Denis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ostredok (vrch v Nízkych Tatrách; 1640 m)
Ostredok je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Dúbravou, približne juhozápadne od Liptovského Mikuláša.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Ďumbier. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Dúbrava a Lazisko. Najbližšími sídlami sú východne situovaná Demänovská Dolina, severne ležiace obce Dúbrava a Lazisko a južným smerom Krpáčovo. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Ostredok je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej z hlavného hrebeňa severným smerom medzi Chabencom a Kotliskami. Východným smerom leží Poľana, Zákľuky a Bôr , severným Jaloviarka , Uhlisko  a Dechtárska hora , západným Oprhlie , Spálená  a Mestská hora  a južným Chabenec, Kotliská a Skalka. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza potok Palúdžanka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol i hrebeň pokrýva nesúvislý porast kosodreviny, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Beskydy.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaná turistická trasa, preto prístup je možný Križskou dolinou alebo odbočením z hlavného hrebeňa.
Yèvres
Yèvres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ymeray
Ymeray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Fargeau (obec)
Saint-Fargeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrea Kalavská
Doc. MUDr. Andrea Kalavská, PhD., MHA, rod. Augustínová (* 28. november 1977, Trenčín ) je slovenská lekárka, vysokoškolská pedagogička a politička, ktorá pôsobila ako ministerka zdravotníctva Slovenskej republiky od 22. marca 2018 do 17. decembra 2019. V období od 14. apríla 2016 do 22. marca 2018 zastávala funkciu štátnej tajomníčky ministerstva zdravotníctva, do ktorej ju – rovnako ako Stanislava Špánika – navrhol minister zdravotníctva Tomáš Drucker, krízový manážer, ktorého nominovala strana SMER-SD. Do funkcie ministerky ju na odporúčanie odchádzajúceho ministra Druckera navrhol predseda vlády SR Peter Pellegrini, člen strany SMER-SD. 9. decembra 2019 podala demisiu pre ideové rozpory so stranou SMER-SD, po tom, čo vláda SR 4. decembra stiahla návrh reformy, tzv. stratifikácie nemocníc z rokovania Národnej rady SR. Po voľbách v marci 2020 pôsobila počas prvej vlny pandémie Covid-19 ako poradkyňa predsedu vlády Igora Matoviča.
Štúdium a kariéra
Kalavská absolvovala doktorské štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (?2003 ) a doktorandské štúdium verejného zdravotníctva na Fakulte zdravotníctva a sociálnej práce Trnavskej univerzity v Trnave. Neskôr absolvovala špecializačné skúšky v odboroch vnútorné choroby a tropická medicína na Slovenskej zdravotníckej univerzite v Bratislave (SZU) a habilitáciu na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave, kde tiež získala titul Master of Health Administration (MHA). Od roku 2003 pôsobila na Internej klinike Fakultnej nemocnice s poliklinikou Trnava (od 1. apríla 2003 Fakultná nemocnica Trnava) a neskôr na I. internej klinike SZU a Univerzitnej nemocnice Bratislava a na Poliklinike cudzokrajných chorôb. Pedagogicky pôsobí na SZU a VŠZPaSP.
Ondrej nad Hronom
Ondrej nad Hronom je miestna časť obce Brusno, do roku 1960 samostatná obec (Svätý Ondrej nad Hronom).
Dejiny
Obec bola prvýkrát doložená v roku 1424, spolu s terajšou časťou Brusno ako „villa utraque Zenthandras“, teda obe obce svätoondrejské. Patrili pod panstvo Ľupčianskeho hradu. Svätý Ondrej bol počas stredoveku významnejším centrom ako Brusno. Najmenej od 15. storočia stál na súčasnom mieste kostol. V 18. a 19. storočí sa obyvateľstvo zaoberalo podomovým obchodom. Kedže pôvodne predávali čipky, aj po pribratí iného tovaru boli obchodníci zvaní čipkári. Od roku 1860 sa Ondrej nad Hronom stal sídlom slúžnovského okresu. Neskôr v obci sídlil notariát a od roku 1892 do roku 1941 aj žandárska stanica. V druhej polovici 19. storočia sa obyvateľstvo venovalo roľníctvu, chovu poľnohospodárskych zvierat a podomovému obchodu. Niektorí pracovali v železiarskych podnikoch Horehronia a iní v lesníctve. Obec sa zúčastnila Slovenského národného povstania. Za pomoc partizánov nacisti vypálili miestnu časť Bukovec, ktorá vtedy patrila Ondreju nad Hronom.
V roku 1960 bola dovtedy samostatná obec spojená s Brusnom, vytvorili obec Hronov. Tá sa od roku 1974 volá Brusno.
Geografia
Ondrej nad Hronom sa nachádza na pravom (západnom a severnom) brehu Hrona. Miestna časť obsahuje 11 ulíc.
Baník (vrch v Starohorských vrchoch)
Baník je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice. Na jeho severných svahoch sa nachádza lyžiarske stredisko Záhradište.
Poloha
Nachádza sa nad centrom Donovál, v hlavnom hrebeni, na severnom okraji pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a v katastrálnom území obce Donovaly. Poblíž vrcholu vedie Cesta hrdinov SNP, no tiež prístupová cesta do osady Bully. Nachádza sa v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Baník je výrazne poznačený ľudskou prítomnosťou. Severnými svahmi vedú lyžiarske vleky a lanovky až k samotnému vrcholu, kde je len malý pozostatok porastu. Hrebeňom navyše vedie cesta do osady Bully, popri ktorej prechádzajú turistické trasy a stojí tu tiež telekomunikačný stožiar. Severným smerom leží vrch Zvolen a Nová hoľa, východne susedí Magura , Kochuľa  a Barania hlava , južne Hrubý vrch , juhozápadne Bukovec  a severozápadne Motyčianska hoľa. Južná a západná časť hrebeňa patrí do povodia Hrona, kam smeruje Starohorský potok, odvodňujúci celú oblasť. Severovýchodné svahy odvodňujú prítoky Korytnice, ústiacej do rieky Revúca v povodí Váhu. Priamo na svahoch sa rozprestiera osídlenie obce Donovaly.
Výhľady
Odlesnený vrchol ponúka kruhový rozhľad na okolité končiare. Dobre viditeľné sú okolité Starohorské vrchy, no tiež masív Prašivej, priľahlá Veľká Fatra a časť Kremnických vrchov.
Prístup
V blízkosti vrcholu vedie cesta i červeno značená magistrála Cesta hrdinov SNP, vedúca z blízkeho sedla Donovaly na Kečku. V blízkom rázcestí sa pripájajú značené trasy zo strediska Šachtičky a obce Baláže.
Podesta
Podesta môže byť:
Boleslaw Strzelecki
Boleslaw Strzelecki (* 10. jún 1896 Poniemoń, Poľsko – † 2. máj 1941, Osvienčim) bol poľský katolícky kňaz a mučeník z 2. svetovej vojny. Katolícka cirkev ho v roku 1999 vyhlásila za blahoslaveného.
Život
Bolesław Strzelecki sa narodil 10. júna 1896 v šľachtickej rodine otcovi Boleslawovi. Bol zbožný, dobre vychovaný a inteligentný chlapec. Študoval v bohosloveckom seminári v Sandomierzi a 21. decembra 1918 prijal kňazskú vysviacku. Medzi rokmi 1919 až 1923 študoval na Varšavskej univerzite, kde získal doktorát v odbore kánonického práva. Bol farárom v obci Ostrowiec Świętokrzyski a v Radome. Ako kňaz venoval veľkú pozornosť väzňom, pôsobil ako väzenský kaplán. Pomáhal chudobným a vzdelával deti.
Boleslaw Strzelecki sa v homílii na sviatok Zjavenia Pána 6. januára 1941 zamýšľal nad témou Poľska a vojnových mučiteľov. Hneď na druhý deň bol zatknutý počas rozdávania jedla po slávení omše. Väznitelia ho opakovane vypočúvali a mučili, kvôli tomu strávil istý čas aj vo väzenskej nemocnici v Radome. Z nej bol 5. apríla 1941 transportovaný do koncentračného tábora pri Osvienčime. V ňom bol zaradený do stavebnej skupiny. Napriek náročným podmienkam sa Boleslaw zaslúžil o vzájomnú dobročinnú starostlivosť medzi väzňami. Povzbudzoval svojich spoluväzňov a sľuboval im blížiacu sa slobodu. Kázal, že Boh ich miluje a teraz sa v tábore skúša len ich láska. Vyčerpaný mučením, zoslabnutý nadmernou prácou a vyhladovaný zomrel ako 44-ročný v táborovej nemocnici dňa 2. mája 1941 o ôsmej hodine ráno po tom, ako ho bil dubovou palicou nemecký vorarbeiter (predák) z Nitas.
Uctievanie
Boleslawa prezývali „Svätý František z Radomy“ a jeho pamiatka je stále živá. Dňa 6. mája 1950 dali Radomčania na kostol Najsvätejšieho Srdca Ježišovho umiestniť pamätnú tabuľu, ktorá ho opisuje ako milovaného vychovávateľa mládeže, odovzdaného kňaza s mimoriadnou láskavosťou srdca a ochrancu najchudobnejších.
Pápež Ján Pavol II. ho spolu s ďalšími 107 poľskými mučeníkmi z 2. svetovej vojny vyhlásil 13. júna 1999 vo Varšave za blahoslaveného. Rímske martyrológium uvádza jeho sviatok 2. mája, v deň výročia smrti.
Ivan Buško
Ivan Ivanovič Buško ( * 10. marec 1969, Vynohradiv, Ukrajina) je ukrajinský politik, poslanec Ukrajiny siedmeho zvolania, člen hnutia Suverénna európska Ukrajina. Prezident futbalového klubu Sevľuš Vynohradiv do roku 2015.
Politická činnosť
Bol zvolený poslancom Vinohradovskej mestskej rady tretieho zvolania a poslancom Zakarpatskej oblastnej rady štvrtého, piateho a šiesteho zvolania. V oblastnej rade piateho zvolania bol predsedom frakcie Strany regiónov.
Ivan Buško sa zúčastňoval vo voľbách do Najvyššej rady Ukrajiny v októbri 2012 ako kandidát Strany regiónov vo väčšinovom volebnom obvode s jedným mandátom číslo 73 a vyhral. V súvislosti s prechodom do práce v Parlamente prestal pracovať ako prvý podpredseda oblastnej štátnej správy. 12. decembra 2012 sa stal národným poslancom Ukrajiny. Člen Výboru pre rodinu, mládežnícku politiku, šport a cestovný ruch. Vedúci podvýboru pre rozvoj cestovného ruchu, rekreácie a rekreačné aktivity Najvyššej rady Ukrajiny Výbor pre rodinu, mládežnícku politiku, šport a cestovný ruch. Predseda poslaneckej strany Zakarpattia.
Ymonville
Ymonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Buško
Politická činnosť
Obdobie parlamentnej moci skončilo 27. novembra 2014, v deň prijatia prísahy národnými poslancami zo zvolania VIII.
Fischerova projekcia
Dohody
Všetky väzby v reťazci, okrem koncových, sú zobrazené ako zvislé alebo vodorovné čiary. Uhlíková kostra sa zobrazuje zvislo. Uhlíkové atómy sa niekedy nezakresľujú a sú reprezentované stredom krížiacich sa čiar. Uhlík označený číslom 1 (C1) sa zakresľuje navrchu. U aldóz je C1 aldehydový uhlík, u ketóz je C1 najbližší ku ketónovemu uhlíku, ktorý je typicky na C2 pozícii. vpravo|náhľad|200x200bod|Projekcia tetraédrickej molekuly na plochý povrch vpravo|náhľad|200x200bod|Vizualizácia Fischerovej projekcie Všetky vodorovné väzby by mali byť vo Fischerovej projekcii naklonené smerom k pozorovateľovi. Molekuly s jednoduchou tetraédrickou geometriou sa dajú ľahko otáčať v priestore, aby platila táto podmienka. Monosacharidy s tromi uhlíkovými atómami (triózy), napríklad D -glyceraldehyd vyobrazený vyššie, majú tetraédrickú geometriu, v strede ktorej je C2, a môžu byť otočené v priestore tak, aby uhlíková kostra bola zvislo, C1 bol navrchu a vodorovné väzby spájajúce C2 s -H a -OH boli naklonené smerom k pozorovateľovi. U koncových uhlíkových atómov (CHO a CH2OH) sa vodorovné väzby nezakresľujú.
Ivan Buško
Verejná aktivita a rusínstvo
Médiá informovali, že počas svojho volebného obdobia sa Ivan Buško postavil proti podpísaniu dohody o pridružení s EÚ, pretože je v rozpore s „pro-prezidentskými sľubmi strany voči každému juhovýchodnému voličovi“. Politik sám však tieto informácie poprel. Byť podporovateľom nepolitického rusínizmu. 13. júla 2013 sa podieľal na práci XII. Svetového kongresu Rusínov v Užhorode, kde vyhlásil svoju pripravenosť osobne nastoliť v Verchovnej rade Ukrajiny otázku uznania Rusínov za národnosť.
Fischerova projekcia
Dohody
Toto naznačuje, že vo väčšine prípadov nie je Fischerova projekcia presnou reprezentáciou skutočnej 3D konfigurácie molekuly. Dá sa nad ňou uvažovať ako nad projekciou modifikovanej verzie molekuly, ideálne otočenou na niektorých miestach na jej uhlíkovej kostre. Lineárna forma molekuly D -glukózy, ktorej vodorovné väzby C2 sú otočené voči pozorovateľovi, by mala väzby na C3 a C5 otočené od pozorovateľa, takže jej presný zápis by neodpovedal Fischerovej projekcii. Pre presnejší zápis lineárnych molekúl je možné použiť Nattovu projekciu.
Saint-Georges-sur-Baulche
Saint-Georges-sur-Baulche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Fischerova projekcia
Dohody
Podľa pravidiel IUPAC by mali byť všetky vodíkové atómy explicitne zakreslené, obzvlášť atómy vodíka na koncových skupinách sacharidov. V tomto je Fischerova projekcia odlišná od štruktúrnych vzorcov.
Ivan Buško
Verejná aktivita a rusínstvo
Politik požiadal členov Výboru pre ľudské práva, národnostné menšiny a medzinárodné vzťahy, Verchovnej rady Ukrajiny, Štátnym výborom pre národnosti v rámci Ukrajinskej národnej akadémie vied s požiadavkou uznať rusínskeho ľudu za predstaviteľov osobitnej národnosti so zavedením národnosti „Rusínov“ do registra národností Ukrajiny.
Saint-Georges-sur-Baulche
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ivan Buško
Verejná aktivita a rusínstvo
S pomocou Ivana Buška vyšli na svet kodifikačné materiály v rusinštine, ktoré vytvoril O. Duchnovič pod Regionálnym vedecko-kultúrnym združením Zakarpatská.
Fischerova projekcia
Príklad
Nižšie sú zobrazené tri spôsoby reprezentácie D -glukózy. Prvým z nich je Fischerova projekcia, kde sú zapísané i všetky uhlíkové atómy. Druhým z nich je takisto Fischerova projekcia, ale atómy uhlíka nie sú zobrazené explicitne. Namiesto toho sú reprezentované miestom, kde sa krížia zvislé a vodorovné väzby. Posledným je Nattova projekcia, pri ktorej je uhlíková kostra reprezentovaná lomenou čiarou a pomocou klinov je naznačené priestorové usporiadanie vodíkových atómov a hydroxylových skupín.
Saint-Florentin (Yonne)
Saint-Florentin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Saint-Georges-sur-Baulche
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Florentin (Yonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Georges-sur-Baulche
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fischerova projekcia
Príklad
Proces tvorby Fischerovej projekcie je možné vizualizovať i nasledovne: stred|850x850bod Pri zakreslení D -glukózy musí byť C1 (aldehydový) úplne navrchu a vodorovné väzby C2 musia byť naklonené k pozorovateľovi. Pozorovateľ sa teda musí pozerať na molekulu sprava. V tom prípade sú však vodorovné väzby na C3 otočené od pozorovateľa, takže buď je nutné sa na molekulu pozrieť zľava, alebo túto skupinu otočiť o 180° podľa zvislej osi. Uhlík C4 pri pohľade sprava takisto smeruje k pozorovateľovi a uhlík C5 je nutné znovu otočiť (alebo sa znova pozrieť zľava). Molekula na druhom obrázku má uhlíky C3 a C5 otočené okolo zvislej osi tak, aby smerovali doprava (smerom k pozorovateľovi). Tretia molekula potom reprezentuje to, čo vidí pozorovateľ a posledná je odpovedajúca Fischerova projekcia.
Použitie
Fischerova projekcia sa v biochémii a organickej chémii najčastejšie používa na reprezentáciu monosacharidov. Takisto je možné ju použiť na zápis aminokyselín a iných molekúl, ale to sa neodporúča podľa odporúčení IUPAC z roku 2006.
Fischerova projekcia sa dá použiť na rozlíšenie medzi L - a D - molekulami. Podľa definície má Fischerova projekcia na predposlednom uhlíkovom atóme D -cukrov vodíkový atóm vľavo a hydroxylovú skupinu vpravo. L -Cukry majú vodíkový atóm vpravo a hydroxylovú skupinu vľavo.
Iné zápisy
Haworthova projekcia je podobný chemický zápis, ktorý sa používa na reprezentáciu cukrov v kruhovej podobe. Skupiny na pravej strane Fischerovej projekcie odpovedajú skupinám pod rovinou kruhu v Haworthovej projekcii. Fischerova projekcia by sa nemala zamieňať s Lewisovými štruktúrami, ktoré neobsahujú informácie ohľadne trojdimenionálnej geometrie. Klinové vzorce sa používajú u väčšiny oranických zlúčenín na zdôraznenie stereochémie a na zápis konkrétnych konformácii otočiteľných väzieb sa používa Newmanova projekcia.
Saint-Florentin (Yonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Buško
Verejná aktivita a rusínstvo
Jeden zo zakladateľov a predseda verejného charitatívneho fondu „Vinogradov“, ktorý pôsobí v Zakarpatskej oblasti.
Rodina
Ženatý, vychováva dve deti - dcéru a syna.
Železničná stanica Strážske
Železničná stanica Strážske je železničná stanica v Strážskom. Leží na trati 191 Michaľany – Łupków. Ústí do nej trať 193 Prešov – Humenné.
Doprava
Na stanici sa nachádzajú 7 dopravných, 1 manipulačná a 5 odstavných koľají. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.
Harpokratión
Harpokratión môže byť:
Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935
náhľad|Podpora strán na úrovni vtedajších okresov Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935 boli v poradí druhé a zároveň posledné voľby svojho druhu, ktoré sa konali súčasne na území Českej krajiny, Moravsko-sliezskej krajiny, Slovenskej krajiny a Podkarpatoruskej krajiny. Konali sa 26. mája 1935. Konali sa iba týždeň po parlamentných voľbách, čím ich význam značne poklesol. V Českej a Moravsko-sliezskej krajine sa víťazom stala Sudetonemecká strana, na Slovensku HSĽS a na Podkarpatskej Rusi KSČ.
== Výsledky ==
Zvolení členovia zastupiteľstva
Krajinské zastupiteľstvo Slovenskej krajiny (1935 – 1938)
Bukovec (vrch v Starohorských vrchoch)
Bukovec je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Motyčky, približne severne od Banskej Bystrice.
Poloha
Nachádza sa na severnom okraji centrálnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a v katastrálnom území obce Motyčky. Na vrchol nevedie značená trasa a jeho severozápadným úpätím vedie v trase cesty I/59 medzinárodná cesta E 77. Vrch leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Bukovec leží mimo hlavného hrebeňa, zo severu ohraničený Môcovskou, zo západu Starohorskou a z juhu Bukovskou dolinou. Východným smerom je sedlom prepojený s masívom Hrubého vrchu, južne susedí vrch Krčahy , západným smerom vrch Šturec a severným Motyčianska hoľa  a Baník. Vrch leží v povodí Hrona, kam smeruje Starohorský potok a jeho prítoky, odvodňujúce celý masív. Na severnom úpätí leží osada Jergaly, na západnom Motyčky, juhovýchodne sa nachádza osada Kalište a severovýchodne obec Donovaly.
Výhľady
Bukovec je pokrytý nesúvislým porastom, vo vrcholovej časti horskou lúkou. Z nej sú výhľady na okolité vrchy pohoria, no tiež hlavný hrebeň Veľkej Fatry, časť Kremnických vrchov a masív Prašivej. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné aj Veporské vrchy, Poľana a Javorie.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa a preto je prístupný lesnými chodníkmi z okolitých sídiel.
Argol
Argol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1935
Vo voľbách do Národného zhromaždenia Republiky československej v roku 1935, ktoré sa konali 19. mája 1935, bolo za územie Slovenskej krajiny zvolených 30 senátorov v štyroch volebných obvodoch (VIII. volebný kraj so sídlom v Turčianskom Svätom Martine, IX. volebný kraj so sídlom v Liptovskom Svätom Mikuláši, X. volebný kraj so sídlom v Prešove a XI. volebný kraj so sídlom v Nových Zámkoch). Napriek tomu, že volebný zákon slovenským volebným krajom pripisoval 31 kresiel v 300-člennom senáte, v dôsledku komplikovaného voleného systému a presúvania "zvyškových" hlasov medzi volebnými krajmi (aj medzi českými a slovenskými) bolo za Slovensko zvolených len 30.
Audierne
Audierne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Germain-des-Champs
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bannalec
Bannalec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Julien-du-Sault (obec)
Saint-Julien-du-Sault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bukovec (vrch vo Volovských vrchoch)
Bukovec je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Švedlárom, približne juhovýchodne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hnilecké vrchy. Leží v Košickom kraji, na hranici okresov Spišská Nová Ves a Gelnica a zasahuje na katastrálne územie obcí Poráč, Slovinky a Švedlár. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Poráč a južne ležiaci Švedlár, severozápadne sa nachádzajú Rudňany, západne Závadka a Nálepkovo, východne Mníšek nad Hnilcom a Helcmanovce a severovýchodne Slovinky.
Opis
Bukovec leží v hrebeni, vedúcom od Veľkej Knoly až na Krompašský vrch. Severne sa nachádza Fajferný hrb a Suchý vrch, východne Skala , Havrania hlava , Orlí vrch  a Korban , južne Ostrá skala , Veľký Vtáčí vrch , Drahov  a Zlatý stôl  a západne Chajzárka , Pálenica  a Holý vrch. Východné svahy odvodňuje Slovinský potok, severné jeho prítok Poráčsky potok, smerujúce do Hornádu, voda zo západnej časti odteká potokom Kopagrund a z južných Švedlárskym potokom do Hnilca. Na vrchol vedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva horská lúka, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy pohoria, no tiež Čiernu horu, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou a Stolické vrchy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červený Kameň
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Červený Kameň v okrese Ilava.
Pelikán (album)
Pelikán je názov tretieho štúdiového albumu slovenskej speváčky Jany Kirschner. Album v roku 2003 vydalo hudobné vydavateľstvom Universal.
Saint-Léger-Vauban
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mnet Asian Music Award za pieseň roka
Mnet Asian Music Award za pieseň roka (🇰🇷) je cena Däsang (alebo Veľká cena), ktorú každoročne udeľuje CJ E&M (Mnet). Prvýkrát bola udelená na 8. ročníku Mnet Asian Music Awards v roku 2006. Udeľuje sa sólistovi alebo skupine za najlepší umelecký počin, technickú dokonalosť a celkovú dokonalosť v nahrávacom priemysle bez ohľadu na predajnosť albumu či umiestnenie v rebríčkoch. Prvýkrát cenu získala skupina SG Wannabe za pieseň „Partner for Life“.
Viacnásobní víťazi
V histórii Mnet Asian Music Awards získali ocenenie „Pieseň roka“ viac ako raz traja interpreti.
Alexander Török
Alexander Török (🇭🇺, * 7. august 1822, Podrečany – † 8. apríl 1894, Lučenec) bol poslanec uhorského snemu, zemepán a podžupan Novohradskej župy.
Životopis
Narodil sa v šľachtickej rodine v Podrečanoch, do rodiny výrobcu fajok. Po ukončení štúdií sa stal čestným podnotárom Novohradskej župy. Počas uhorskej revolúcie bol stotníkom honvédov. Po jej porážke sa utiahol na rodinné podrečanské panstvo a aktivizoval sa vrámci Hospodárskeho spolku Novohradu, ktorého sa stal v roku 1861 podpredsedom.
V roku 1865 bol zvolený v sečianskom volebnom okrsku za poslanca uhorského snemu.
Baye (Finistère)
Baye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tvrdošovský potok
Tvrdošovský potok je potok v Nitrianskom regióne na území obce Štefanovičová v okrese Nitra v Nitrianskom kraji a na území obcí Veľký Kýr, Rastislavice a Tvrdošovce v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina a v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do vodného toku Dlhý kanál. Má dĺžku. Rád toku V.
Prameň
Pramení v v severovýchodnej oblasti územia obce Štefanovičová v katastrálnom území Štefanovičová v okrese Nitra v Nitrianskom kraji, v Nitrianskom regióne, v severozápadnej časti osady Horný Taraň, na okraji cesty spájajúcej obec Štefanovičová s obcou Branč.
Opis toku
Od začiatku tečie južným smerom okrajom osady Horný Taraň, preteká poľnohospodárskym extravilánom obce Štefanovičová, stáča sa veľkým oblúkom na juhovýchod a opäť na juh, vteká na hranicu medzi obcami Štefanovičová a Veľký Kýr, krátky úsek tečie po tejto hranici, pokračuje po hranici medzi obcami Veľký Kýr a Rastislavice, opúšťa hranicu a vteká do poľnohospodárskeho extravilánu obce Rastislavice, začína meandrovať a v vteká do poľnohospodárskeho extravilánu obce Tvrdošovce, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  preteká cez vodnú nádrž Tvrdošovce, preteká cez intravilán obce Tvrdošovce kde v  priberá pravostranný prítok Jatovský kanál a vracia sa späť do jeho extravilánu, v  priberá ľavostranný prítok Dalinský potok, v  priberá ľavostranný prítok Čiky, v  podteká železnicu Šaľa-Nové Zámky, v  priberá pravostranný prítok Odva, v  priberá ľavostranný prítok Želiarsky kanál, v  ústi do Dlhého kanála ako jeho ľavostranný prítok.
Tvrdošovský potok patrí do okresov Nitra a Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Nitrianska pahorkatina a v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Má niekoľko dôležitejších prítokov: Jatovský kanál, Dalinský potok, Čiky, Odva, Želiarsky kanál.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Tvrdošovský potok má pôvod v názve obce Tvrdošovce územím ktorej vodný tok preteká a na území ktorej aj ústi. Z toponyma Tvrdošovce bolo po rozšírení o formant -ský, po systémovej redukcii o hlásky -ce a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Tvrdošovský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Dochované písomné záznamy názvu obce sa viažu k roku 1221 v podobe Tardoskede, Tardoskedde, 1948 Tvrdošovce. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Tvrdošovský potok je jedinečným hydronymom (august 2022).
Mariánske súsošie (Prešov)
Mariánske súsošie  alebo  Trojičný stĺp  je barokové súsošie, ktoré sa nachádza v severnom parku, na Hlavnej ulici v historickom centre Prešova.
Poloha
V severnom parku na Hlavnej ulici, takmer presne na 49° severnej zemepisnej šírky, medzi sochou Ježiša Krista a historickou budovou prešovského kolégia stojí, obklopené okrasnými stromami, pieskovcové barokové súsošie. Pôvodne na tomto mieste stálo od marca do septembra 1687 popravisko prešovského krvavého súdu. Súsošie je v zozname chránených národných kultúrnych pamiatok s číslom NKP 707-2088/2 v Slovenskej republike a má tam pomenovanie Trojičný stĺp. Podľa tabuľky, ktorá sa na súsoší nachádza je druhé pomenovanie Mariánske súsošie. P. Švorc, autor publikácie Sprievodca po historickom Prešove, nazval toto súsošie "Immaculata".
Mariánske súsošie
Dali ho postaviť v roku 1751 jezuiti. Bolo postavené na pamiatku obetí morových epidémií, ktoré mesto Prešov postihli v roku 1679 a 1710. Väčšinu peňazí na stavbu (1200 zlatých) odkázal v závete mešťan Ján Rudiger Feigenbuz, ďalšie darovali grófky Csákyová a Pethöová. Samotné súsošie, ktorého stĺp má štyri strany, obkolesujú 4 sochy svätcov, a sú umiestnené na podstavcoch. Z nich je pôvodná socha svätého Jana Nepomuckého a socha svätého Mikuláša. V úrovni týchto sôch, ale na stenách stĺpa, sú orámované reliéfy košických mučeníkov. Nad nimi sa týčia 4 menšie sochy iných svätcov. Na vrchole súsošia dominuje celému dielu, vznešená socha Panny Márie s Ježiškom na ľavej ruke, ktorý drží zemeguľu, a žezlom v pravej ruke. Na hlavách týchto skulptúr sú pozlátené kráľovské korunky. Základnú rekonštrukciu celého súsošia, vykonal v roku 1967, košický sochár Vojtech Löffler. Reštaurované bolo aj v rokoch 19951997.
Hámre (Trenčianska Turná)
Hámre (v minulosti Hámry ) sú miestna časť obce Trenčianska Turná. Žije tu približne 220 obyvateľov.
Poloha a prírodné pomery
Osada leží v Trenčianskej kotline asi 2 km východne od Trenčianskej Turnej. Preteká ňou Turniansky a Hukov potok. Stred obce leží v nadmorskej výške 240 m.
Odlesnený mierne zvlnený povrch územia obce tvoria hlavne štvrťohorné sedimenty, hliny, íly, spraše a tiež hlinité a piesčité štrky až piesky náplavových kužeľov okolitých potokov. Územie extravilánu je využívané predovšetkým ako poľnohospodárska pôda.
Dejiny
Počas druhej svetovej vojny došlo k deportácii židovskej rodiny Freimanovocov, ktorá celá zahynula v koncentračných táboroch. Na deportácií sa podieľali miestni členovia HG.
JRD v obci bolo oficiálne založené v októbri 1952. Obyvatelia však s takýmto zriadením neboli spokojní a po prejave prezidenta A. Zápotockého v auguste 1953 podpísali prakticky všetci 16. augusta 1953 hromadnú odhlášku z JRD. Po perzekúciách a nátlaku bolo v roku 1958 založené nové JRD. V roku 1976 bola obec spojená so susednou Trenčianskou Turnou.
Pamiatky
V obci sa nachádza pamätník bitky pri obci postavený v roku 1983 a pamätník obetiam prvej svetovej vojny. V strede obce murovaná zvonica, stojaca na základoch staršej drevenej z 18. storočia. Vodný mlyn, ku ktorému viedol náhon odklonený z pôvodného toku potoka už nie je funkčný.
Harpya
Harpya (vyslov: [harpija] ; staršie: harpyja, zastarano: harpia ) môže byť:
Harpya môže byť aj:
Harpye (staršie harpyje) môže byť:
Harpyia môže byť:
Bénodet
Bénodet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žďár nad Sázavou (kláštor)
thumb|Kláštor Studnice Blahoslavenej Panny Márie náhľad|Stav kláštora v roku [[1678: vľavo vpredu pôvodná prelatúra, pred ňou ešte gotický kostol svätej Markéty, napravo od prelatúry baroková veža a hospodárske budovy, vzadu zhruba uprostred kláštorný kostol, vpravo od neho budovy konventu už v rozšírenej, barokovej podobe, kostol svätého Jána Nepomuckého ani barokový most ešte neexistujú]] Studnice Blahoslavenej Panny Márie v Žďári nad Sázavou je   pôvodne gotický, barokovo, m. i. za účasti Jana Santiniho, upravený areál. Bývalý kláštor, ktorý v stredoveku aj barokovom období patril k významným cisterciánskym kláštorom, bol založený v roku 1252 a zrušený po roku 1784. Budova prelatúry potom slúžila ako zámok.
Založenie
Kláštor založil v roku 1252 Boček z Jaroslavic a zo Zbraslavi. Mnísi do novo založeného kláštora prišli zo západočeského Nepomuka. To je tiež dôvod, prečo bol v barokovom období v kláštore v takej miere ctený Ján Nepomucký.
Úpadok
Za husitských vojen bol kláštor vypálený a potom hospodársky živoril, hoci sa o jeho obnovu snažil aj Jiří z Poděbrad, ktorý bol potomkom zakladateľa kláštora a podľa patronátneho práva bol za stav kláštora zodpovedný. Roku 1588 knieža Karol II. Minstrberský ako ďalší potomok zakladateľa s odvolaním na patronátne právo vymenil kláštor a jeho pozemkový majetok s olomouckým biskupom Stanislavom Pavlovským za iný statok. Kláštor sa touto výmenou stal poddanským tovarom. Olomoucký kardinál František z Ditrichštejna potom najprv roku 1606 kláštor pripojil k biskupským statkom, roku 1613 ho dokonca zrušil a roku 1617 s biskupstvom vymenil za chropyňský statok. Žďár nad Sázavou sa touto transakciou stal osobným majetkom kardinála.
V tom čase doznal areál tiež stavebných zmien. Roku 1607 bol upravovaný murárskym majstrom Petrom Šeresom z Velkého Meziříčí. V rokoch 1614–16 nechal kardinál Ditrichštejn prebudovať prelatúru na zámok. V tom čase tiež nechal ditrichštejnský hospodársky úradník Šimon Kratzer zo Schönsperka zbúrať väčšinu pôvodnej ranne gotickej krížovej chodby kláštora (zostala zrejme len dodnes dochovaná studničná stavba).
Nový rozkvet
Za druhého zakladateľa kláštora je označovaný cisterciánsky opát Jan Greifenfels z Greiferifelsu, ktorý roku 1638 vykúpil bývalý kláštorný majetok od Maxmiliána z Ditrichštejna za 44 000 zlatých. Po roku 1638 tiež zrejme prebehla prvá vlna opráv kláštorných budov, predovšetkým budov konventu.
O obnovu kláštora sa zaslúžil rovnako opát Benedikt Zauninüller (1676 – 91), ktorý nechal výrazne prestavať budovy konventu. Opát Edmund Wagner (1691 – 1705) potom v rámci obnovy po požiari, ktorý kláštor postihol roku 1689, nechal okrem samotnej obnovy poškodených budov tiež vybudovať Giovannim Battistom Spinettim di Angelo po roku 1701 nový, osemboký kostolík svätej Margaréty pri vstupe do areálu, ktorý bol určený pre laických návštevníkov kláštora. Ten istý staviteľ potom do roku 1703 novo vybudoval aj priľahlú kláštornú bránu.
Najvýznamnejšie sa však do stavebnej podoby kláštora aj celého okolia zapísal opát Václav Vejmluva (opátom v rokoch 1705 – 38). Pravdepodobne už v roku 1706 nadviazal spoluprácu s Janom Santinim.
Vedľa Jana Santiniho sa tohto diania zúčastnili tiež sochári Řehoř Theny, Matěj Václav Jäckel a Ondřej Zonner, maliari Michael Willmann, Simon Gionirna a Karel František Töpper.
Opát Vejmluva nechal nielen doplniť výzdobu kláštorného kostola Nanebovzatia Panny Márie, konventu a ďalších budov, ale tiež dal veľkoryso prestavať a rozšíriť prelatúru do podoby mohutného, v podstate zámockého štvorkrídlového objektu s nadväzujúcou francúzskou záhradou. V časti opátstva nechal tiež vybudovať priestory pre akadémiu šľachtickej mládeže, založenú roku 1727, koniareň a jazdiareň. náhľad|vstupné krídlo prelatúry Vstupná časť prelatúry z rokov 1720 – 34 a tiež súbežne budovaný trakt koniarní vznikli podľa projektu Jana Santiniho. Ostatné krídla spadajú až do druhej polovice 18. storočia a projektoval ich zrejme František Maxmilián Kaňka.
Po zrušení
Bezprostredným impulzom k zrušeniu kláštora bol zhubný požiar 16. júla 1784. Posledný opát Otto Steinbach z Kranichštejna (opátom v rokoch 1782 – 84) po ňom sám požiadal Jozefa II. o zrušenie kláštora, ktoré bolo uskutočnené hneď, 13. októbra 1784. Majetok kláštora bol predaný náboženskému fondu. Roku 1786 sa konventný kostol stal kostolom farským a doterajší farský kostol svätej Margaréty pri bráne kláštora bol zrušený.
Budova prelatúry, kláštorný kostol a ďalšie hospodárske budovy boli po požiari obnovené. Len budovy vlastného konventu zostali neobnovené a postupne chátrali.