cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ropucha bradavičnatá
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha III). .
Kameničná (okres Komárno)
Kameničná je obec na Slovensku v okrese Komárno.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1482. Kameničná počas tureckých nájazdov v 17. storočí spustla, no neskkôr bola opätovne osídlená.
Prírodné zaujímavosti
V obci bolo jedno bocianie hniezdo v roku 1934, avšak až 4 boli v roku 1954, a až 7 v roku 1984. Dnes evidujú iba 1 hniezdo. V roku 2015 boli 2 mláďatá.
Driečna (prítok Ipoltice)
Driečna je potok v hornom Liptove, v juhovýchodnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Ipoltice, meria a je tokom IV. rádu. Tečie na území NAPANT-u.
Prameň
Tečie v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, kde pramení na západo-juhozápadnom svahu Veľkej Vápenice v nadmorskej výške
Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku na západo-juhozápad, sprava priberá krátky prítok, pod sedlom Priehyba sa stáča severoseverozápadným smerom a preteká Driečnou dolinou. Ďalej priberá pravostranný prítok zo západného svahu Veľkej Vápenice, následne ľavostranný prítok zo severovýchodného svahu Kolesárovej  a napokon najvýznamnejší prítok taktiež zľava, Oravcovú. Potom už tečie k ústiu smerom na sever a v blízkosti horárne Ráztoky, na styku troch dolín (Driečnej, Ráztoky a Hoškovej), sa v nadmorskej výške cca vlieva do Ipoltice.
Medvedík
Medvedík alebo medviedik môže byť:
Medvedík môže byť aj:
Medviediky alebo medvedíky môže byť:
Mv
mv (skratka z move) je Unixový príkaz, pomocou ktorého sa premiestňuje jeden alebo viac  súborov alebo adresárov z pôvodného miesta na iné. Pôvodný súbor je zmazaný. Nový súbor môže, no nemusí mať rovnaký názov. Ak je to možné (napr. keď je pôvodný a originálny súbor na rovnakom súborovom systéme), bude súbor premenovaný. Pri používaní príkazu mv je potrebné mať práva na zápis do všetkých modifikovaných adresárov.
Príklady použitia
Premenuje súbor na nový_súbor, premenovaný súbor ponechá v súčasnej zložke:
Presunie súbor do adresára:
Odvrátená strana Mesiaca
thumb|300px|Topografická mapa privrátenej strany (vľavo) a odvrátenej strany (vpravo) Mesiaca Odvrátená strana Mesiaca je hemisféra Mesiaca, ktorá je neustále otočená smerom od Zeme; druhá strana Mesiaca sa nazýva privrátená strana Mesiaca. Odvrátená strana nie je zo Zeme pozorovateľná voľným okom, pretože Mesiac vykoná otočku okolo svojej osi za skoro rovnaký čas ako obeh okolo Zeme (27,3214 dňa) – tento fenomén sa nazýva viazaná rotácia (synchrónna rotácia).
Táto odvrátená strana nebola kvôli jej neviditeľnosti zo Zeme pred érou kozmonautiky zdokumentovaná, ale po prvýkrát bola vyfotografovaná vďaka sovietskej kozmickej sonde Luna 3 v roku 1959. Neskôr bola odvrátená strana dobre zmapovaná kozmickými sondami obiehajúcimi okolo Mesiaca. Prví ľudia, ktorí videli odvrátenú stranu, boli kozmonauti z misie Apollo 8, keď 24. decembra vykonala ľudská posádka prvýkrát oblet Mesiaca. Prvé mäkké pristátie kozmickej sondy na odvrátenej strane nastalo až 3. januára 2019 a vykonala ho čínska sonda Čchang-e 4. Odvrátenú stranu Mesiaca nenavštívila žiadna ľudská posádka.
Druhotná transpozícia frazémy
Druhotná transpozícia frazémy je
Odvrátená strana Mesiaca
Nerovný povrch odvrátenej strany je posiaty množstvom kráterov, ale je chudobný na mesačné moria. Na tejto odvrátenej strane sa nachádza najväčší známy kráter v slnečnej sústave: South Pole-Aitken. Vyskytol sa aj návrh, aby na ňu bol umiestnený obrovský rádioteleskop, ktorý by nebol rušený interferenciou zo Zeme.
Odvrátená strana Mesiaca sa niekedy chybne považuje za tmavú (Slnkom neosvetlenú) stranu Mesiaca. V skutočnosti však na ňu Slnko striedavo svieti a nesvieti rovnako ako na privrátenú stranu Mesiaca.
CSKA
CSKA (resp. ak má sídlo v Moskve, tak aj CSKA Moskva, v Sofii CSKA Sofia) môže byť:
Domáca frazeológia
Domáca frazeológia je vrstva frazeologických jednotiek konkrétneho jazyka, ktoré v ňom vznikli (najčastejšie frazeologizáciou voľných slovných spojení) v rôznych obdobiach jeho vývoja. Odráža národnú špecifiku frazeológie daného jazyka, pretože frazémy patriace do domácej frazeológie sa vyskytujú (s výnimkou ich prevzatia do iného jazyka alebo vzniku paralelných frazém v rôznych jazykoch) iba v tomto jazyku. V slovenčine patria do domácej frazeológie napríklad jednotky vyjsť na mizinu, brať niekoho na paškál, dlhý ako týždeň pred výplatou, sprostý ako tágo a i.
Mv
Príklady použitia
Presunie súbor do adresára a súčasne premenuje:
Zsolt Simon
Ing. Zsolt Simon (* 26. august 1970, Rimavská Sobota) je slovenský politik maďarskej národnosti, bývalý poslanec NR SR a minister pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky. Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na kandidátke MOST-HÍD na 2. mieste. Od mája 2019 je predsedom strany Magyar Fórum – Maďarské fórum.
Methana
Methana môže byť:
Zsolt Simon
Život
Zsolt Simon je ženatý a má dvoch synov.
NGC 1034
NGC 1034 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Zsolt Simon
Život
V rokoch 1988 až 1993 študoval mechanizačný odbor na Prevádzkovo-ekonomickej fakulte Vysokej školy zemědělskej v Brne. Po škole bol samostatne hospodáriaci roľník na výmere 1300 ha až v roku 1995 založil firmu ''AGROTRADE spol. s r. o.''. Od roku 2000 riadil spoločnosť AGS, s. r. o. a spoluzaložil Agroobchod-družstvo.
Politická činnosť
Od 8. júla 2010 do 4. apríla 2012 bol ministrom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka za stranu MOST-HÍD vo vláde Ivety Radičovej. Medzi rokmi 2012-2016 pôsobil v NR SR ako poslanec za MOST-HÍD.
Po voľbách v roku 2016 odišiel z MOSTu-HÍD potom, čo strana uzavrela koalíciu so SMER-om. Urobil tak ako jediný poslanec tejto strany.
Vo februári 2019 založil novú politickú stranu Magyar Fórum – Maďarské fórum, ktorá sa vymedzila najmä voči spolupráci Bélu Bugára so stranami SMER-SD a SNS vo vláde. V máji 2019 sa na ustanovujúcom sneme Maďarského fóra stal jeho predsedom.
Lupsault
Lupsault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Chasselas (Saône-et-Loire)
Chasselas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Triteizmus
Triteizmus (lat.) je uznávanie existencie troch rôznych, od seba oddelených bohov.
Ženské pohlavné orgány
Ženské pohlavné orgány sú vnútorné a vonkajšie ženské pohlavné ústroje: párové pohlavné žľazy vaječníky (ováriá) sú uložené po stranách v malej panve. Pri vaječníkoch sa otvárajú do brušnej dutiny vajíčkovody, ktoré sa končia v maternici. Maternica ústi do pošvy čapíkom. K vonkajším pohlavným ústrojom ženy patria veľké a malé pysky ohanbia a dráždec.
Druhotný význam frazémy
Druhotný význam frazémy je význam frazémy, ktorý vznikol odvodením z už existujúceho (prvotného) významu. Tento typ významu sa vydeľuje iba pri tzv. postupnej frazeologickej polysémii.
Maglód
Maglód je malé mesto v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Monor.
Atymnios (syn Amisódara)
Atymnios alebo Atymnos (Atymnios, Atymnos) je v gréckej mytológii syn lýkijskeho kráľa Amisódara.
Maglód
Má rozlohu 2 237 ha a žije tu obyvateľov .
Atymnios (syn Amisódara)
Krvavý boj si vyžiadal aj životy bratov Atymnia a Marida. Obaja padli rukami synov pylského kráľa Nestora. Atymnia zabil kopijou Antilochos a Marida usmrtil Thrasymédes.
Talianska republika
Talianska republika môže byť:
Klížska Nemá
Klížska Nemá je obec na Slovensku v okrese Komárno.
Provincia (Írsko)
Provincie alebo kraje sú veľké historické jednotky v Írsku.
Írsko bolo historicky rozdelené na štyri provincie: Leinster, Ulster, Munster a Connacht. Írsky výraz pre tieto územné jednotky, cúige, znamená doslova pätina, z čoho sa dá usudzovať, že ich svojho času bolo päť; piata provincia, Meath, bola začlenená väčšinovo do Leinsteru, malé časti sa stali súčasťou Ulsteru. Írske provincie neslúžia na administratívne ani politické účely, ale ako historické a kultúrne jednotky. Po vikinskej invázii boli provincie nahradené dnešným systémom grófstiev.
Antické významové univerzum
Antické významové univerzum je súhrn všetkých významových útvarov a významových procesov prebiehajúcich v antike.
NGC 1035
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Lišaj pupencový
Lišaj pupencový (Agrius convolvuli), patrí do čeľade lišajovité (Sphingidae), najväčšej čeľade nočných motýľov. Rozpätie krídiel má 80. Podobne ako kolibrík vie "visieť" na mieste.
Giulietta Masinová
Giulietta Masinová (, narodená ako Giulia Anna Masina; * 22. február 1921, San Giorgio di Piano, Taliansko – † 23. marec 1994, Rím) bola talianska herečka. Jej manželom bol taliansky režisér Federico Fellini.
Lussac (Charente)
Lussac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Chrysler Building
náhľad Chrysler Building je mrakodrap v New Yorku na Manhattane, jednom z najvýznamnejších miest v USA. Patrí medzi najznámejšie symboly mesta, hlavne vďaka svojej charakteristickej špičke v štýle Art Deco. Ako prvý mrakodrap na svete prekročil hranicu 1 000 stôp (305 m). Má výšku 319 metrov a je to 12. najvyššia budova v New Yorku (jún 2022), spolu s budovou New York Times Tower.
Dejiny
vľavo|náhľad|Chrysler Building v roku 1932 Budovu navrhol architekt William Van Alen na podnet podnikateľa Waltera Chryslera. Výstavba začala 27. mája 1928 a pokračovala rýchlo (približne štyri podlažia týždenne). Napriek vysokému tempu výstavby pri nej nikto nezahynul. V začiatkoch výstavby prebiehali v New Yorku preteky o postavenie najvyššej budovy na svete. Po slávnostnom otvorení v roku 1930 mrakodrap získal titul najvyššej budovy na svete. No tento titul držal len rok. V roku 1931 mu ho prebral Empire State Building. vľavo|náhľad|Výhľad na Chrysler Building z budovy [[Empire State Building, jún 2005]]
Návrh
Van Alenov pôvodný návrh počítal s krištáľovou sklenou korunou. Vstupná miestnosť na prízemí mala vysoké okná s ozdobnými okrajmi, ktoré presahovali 12 poschodí a vzbudzovali dojem, že veža sa vizuálne aj fyzicky vznáša. Pôvodná výška mrakodrapu bola 246 m. Takýto dizajn sa však pre pôvodného developera Williama H. Reynoldsa zdal príliš pokročilý a finančne nákladný. Z tohto dôvodu nebol Van Alenov pôvodný návrh akceptovaný. Reynolds neskôr pozemok predal Chryslerovi, spolu s dizajnom a Van Alen ostal architektom budovy. Nový majiteľ mal záujem o najvyššiu budovu na svete, preto sa výška budovy upravila na 282 m. Chrysler, ako prezident Chrysler Corporation, mal v pláne urobiť z budovy sídlo spoločnosti. Niektoré architektonické detaily boli upravené, napr. chrliče boli upravené podľa ornamentov na kapote automobilov Plymouth.
Konštrukcia budovy nebola revolučná. Nosný skelet tvorila oceľová konštrukcia. Vnútro tvorili dve sekcie, vnútorné betónové jadro, určené pre stabilizáciu budovy proti silným vetrom a murované nenosné steny.
Výstavba
Začal sa rok 1928. Časopis Time označil Chryslera za osobnosť roka, dôvodom bolo jeho podnikateľské postavenie, pričom ho časopis citoval: „Rád niečo robím. Rád niečo budujem. Strašne ma to baví!“.
Demolácia existujúcej budovy sa začala 15. októbra 1928, výkopové práce pokračovali ešte týždeň a boli dokončené v januári 1929. Výstavba konštrukcií začala 21. januára 1929.
Bolo použitých viac ako 400 000 nitov a približne 3 826 000 tehiel bolo manuálne zabudovaných do samonosných stien mrakodrapu. Počas výstavby prebiehala rivalita s projektom 40 Wall Street. Architekt 40 Wall Street H. Craig Severance zvýšil výšku budovy a verejne vyhlásil budovu za najvyššiu na svete. Na základe toho Van Alen získal povolenie pre 38 metrový oceľový vrchol. Vrchol bol v tajnosti postavený na stavenisku a rozdelený na 4 časti. 23. októbra 1929 bola na 66. poschodí zdvihnutá spodná časť, na ktorú boli v postupných 90 minútových intervaloch namontované ostatné časti. náhľad|248x248bod|Detail [[Art deco|Art Deco ornamentov na korune]]
Dokončenie
Menej ako po roku od verejného otvorenia, 27. mája 1931, prekonala Empire State Building výšku Chrysler Building. Chrysler Building však naďalej ostala najvyššia oceľovo podporovaná murovaná budova.
Štátny prevrat v Bulharsku (1886)
Štátny prevrat v Bulharsku sa uskutočnil 9. augusta 1886. Tento rusofilský pokus o prevrat však bol zmarený spoločnou akciou protivníkov prevratu pod vedením Stefana Stambolova. Výsledkom povstania bola abdikácia Alexandra I. Batenberga a nástup Ferdinanda I. (1887 – 1918).
Chrysler Building
Architektúra
Mrakodrap Chrysler Building je považovaný za majstrovské dielo Art Deco architektúry. Charakteristické ornamenty vychádzali z vtedajších automobilov Chrysler. Farebná schéma mrakodrapu je čiernobiela so sivými a striebornými doplnkami.
Štátny prevrat v Bulharsku (1886)
Prevrat a abdikácia kniežaťa Alexandra I. Batenberga
Najaktívnejší prívrženci zvrhnutia kniežaťa Alexandra I. z trónu boli bulharskí dôstojníci, ktorí študovali na vojenských školách v Rusku. Podľa nich hlavnou príčinou zlých vzťahov s Ruskom bol jeho nemecký pôvod. Preto v lete roku 1886 – aj napriek napätej situácii v krajine – Radko Dimitrov, Atanas Benderov a Georgi Vazov zorganizovali prípravu vojenského prevratu.
Dvojaká skutočnosť frazémy
Dvojaká skutočnosť frazémy je fakt vyplývajúci z obraznej povahy frazém. Obraz tu – už sám osebe ako "východisková mienená skutočnosť" – slúži druhotne, vo vlastnom zmysle ako homologický model "cieľovej skutočnosti", ktorý sa v teórii modelov označuje ako "originál". V semiotike je to proti "obraznej skutočnosti" – tzv. "referenčná skutočnosť", to jest vlastná skutočnosť, o ktorej sa "referuje". Je to podmienené faktom, že obraz "upozorňuje" na isté charakteristické, pre výpoveď relevantné znaky originálnej skutočnosti. Robí to však nie logickou cestou, ale sugestívnym navodením želaného vnímania tejto originálnej skutočnosti. Proti logickému modelu sa frazematický obraz vyznačuje "odhaľovacou", "usvedčovacou" útočnosťou, ktorej prijímateľ výpovede sugestívne podlieha, ako by sa nevedel tomu "ubrániť". V tom spočíva sémiotická frapantnosť frazém (p.).
Chrysler Building
Architektúra
Rohy 61. poschodia sú ozdobené orlami, replikami ornamentov kapoty Chrysleru 1929.
Štátny prevrat v Bulharsku (1886)
Útok prívržencov kniežaťa
So smelých dôstojníkov na bojovom poli sa však vykľuli zlí politici, pretože si nezabezpečili predbežnú podporu svojho cieľa nijakou politickou stranou v krajine, a tak sa dostali do bezvýchodiskovej situácie. Bulharské kniežatstvo v tejto situácii prežívalo obdobie bezvládia, pretože mocnári neboli schopní zostaviť novú vládu. Najprv, a to bez dovolenia zainteresovaných osôb, ktorých cheli menovať za ministrov, teda vyhlásili združený kabinet, ktorého členmi boli všetky bulharské politické strany. Pochopiteľne, tento pokus nevyšiel. Dokonca ani vytvorenie rusofóbskej vlády a vlády odporcov kniežaťa Alexandra I. Rusofóbovia sa však zjednotili a pod vedením Stefana Stambolova uskutočnili v mnohých mestách stredného Bulharska (Veliko Tărnovo, Plovdiv, Loveč) kontraprevrat. Podplukovník Sava Mutkurov zabezpečil podporu vojska z južnej oblasti Bulharska.
Medzitým začal Stefan Stambolov rokovať s bulharskou vládou o vytvorení námestníckej vlády kniežaťa (tzv. Regentská vláda). Rokovania dospeli k záveru a 16. augusta 1886, keď sa prívrženci kniežaťa Alexandra I. dostali k Sofii. V tejto situácii dôstojníci, ktorí začiatkom augusta v krajine zorganizovali prevrat pochopili, že im nevyšiel, a tak sa veľká časť z nich rozhodla emigrovať.
Medzitým knieža Alexander I. vycestoval z Ruska do Nemecka. Na ceste ho však zastihla správa o dianí v Bulharsku. Rozhodol sa splniť vôľu jeho prívržencov, ktorí ho prosili, aby sa vrátil späť do krajiny. Bolo mu však jasné, že jeho zotrvanie na bulharskom tróne závisí predovštkým od postoja a vôle ruského cára, ktorý sa v telegrame bulharskej vláde kategoricky vyslovil, že „Rusko nesúhlasí s ďalším zotrvaním kniežaťa Alexandra I. Batenberga na bulharskom tróne“. Prvé knieža slobodného Bulharska tak 26. augusta 1886 dobrovoľne oficiálne abdikovalo a vzdalo sa trónu Bulharského kniežatstva. Regentská vláda na čele s Petkom Slavejkovom, Stefanom Stambolovom a Georgiom Stranskim sa oficiálne ujala v krajine vlády. Prvotný cieľ odporcov kniežaťa Alexandra I. Batenberga – jeho abdikácia – bol splnený.
Vláda regentov a prerušenie vzťahov s Ruskom
V Bulharsku sa v tomto období vytvorili dva tábory – rusofili a rusofóbovia. Druhý tábor mal vymenovaním Regetskej vlády v krajine očividnú prevahu.
Dňa 1. septembra 1886 bolo zvolané zasadnutie Národného zhromaždenia. Okrem bežných úkonov, akými boli napríklad schválenie štátneho rozpočtu poslanci rozhodli aj o zvolaní Veľkého národného zhromaždenia, ktoré malo vybrať nové knieža Bulharska. Ruskému cárovi poslali telegram, v ktorom ho požiadali o obnovenie priateľských vzťahov medzi Ruskom a Bulharskom pretože si plne uvedomovali, že jeho podpora je v tejto zložitej medzinárodnej situácii potrená ako soľ. Cár Alexander III. ako odpoveď poslal do Bulharska svojho poslal generála Alexandra Kaulbarsa, ktorý však v krajine podporoval rusofilov, k obyvateľstvu sa správal neúctivo a kruto a dokonca v 12 bodoch nadikoval svoje požiadavky Regentskej vláde. Medzi nimi bola napríklad požiadavka oslobodenia zatknutých účastníkov štátneho prevratu zo dňa 9. augusta 1886 alebo odklad volieb nového monarchu. V mene dobrých vzťahov s Ruskom bulharská vláda súhlasila so splnením mnohých bodov, nie však s odložením volieb nového kniežaťa, ktoré sa v krajine konali 15. októbra 1886. Následne po voľbách 3. Veľké národné zhromaždenie zvolilo za knieža Bulharska dánskeho princa Waldemara, ktorý sa však pod tlakom Ruska vzdal trónu. Generál Alexander Kauldbars pochipil, že jeho misia nedosiahla nijaký pre Rusko prijateľný výsledok, a tak sa vrátil naspäť k cárovi. Jeho odchodom sa na niečo vyše desať rokov vzťahy medzi Ruskom a Bulharskom prerušili. V tejto situácii Petko Karavelov odstúpil z postu člena Regentskej vlády. Na tomto poste ho nahradil Georgi Živkov.
Dôsledky tejto situácie boli pre obe krajiny neprijateľné. Hoci bolo zvrhnutie kniežaťa Alexandra I. z trónu cieľom ruskej diplomacie už niekoľko rokov predtým, jeho úspech sa pre Rusko javil skôr ako neúspech. V Sofii sa totiž sformovala vláda rusofóbov, ktorí si neželali žiaden diktát hoci aj od takej populárnej krajiny-osloboditeľky akou Rusko medzi bulharským ľudom bolo. Takto Rusko stratilo vplyv nielen v Bulharsku, ale aj na Balkánskom polostrove. Zároveň však balkánska krajina (Bulharsko) ostala na silný čas bez dôležitej podpory vo vtedajšej zložitej situácii v Európe.
Vymenovanie kniežaťa Ferdinanda I.
Neochota dánskeho princa Waldemara a odrieknutie ponuky Ruska, ktoré chcelo na bulharský trón vymenovať gruzínske knieža Mingreliho bolo v Bulharsku príčinou vypuknutia obdobia bezvládia. V tejto situácii bola Regentská vláda nútená v čo najkratšom čase nájsť vhodného kandidáta na bulharský trón. Z tohto dôvodu koncom roka 1886 vymenovala špeciálnu bulharskú delegáciu, ktorá navštívila niekoľko európskych štátov, aby pre Bulharsko našla nového monarchu. Delegáciu so všetkými poctami prijali v Londýne, Ríme a Viedni. Týmto krokom tamojšie vlády prejavili súhlas s nezávislými krokmi Bulharska a boli spokojné s vývojom bulharsko-ruských vzťahov. Takto si mohli totiž zabezpečiť svoje sféry záujmov na Balkánskom polostrove, nechceli však na svoje plecia zobrať zodpovednosť za vývoj situácie v Bulharsku.
Úloha bulharskej diplomacie, ktorá cestovala po Európe sa skončila v lete roku 1887, keď na bulharský trón vymenovala Ferdinanda I. Stalo sa tak 26. júna 1887. Dňa 2. augusta 1887 nové knieža zložilo prísahu a 20. augusta 1887 poverilo Stefana Stambolova vymenovaním novej vlády. Regenti kniežaťa Alexandra I. Batenberga, ktorých vláda v krajine trvala niečo vyše roka (26. august 1886 – 20. august 1887) sa skončila.
Chassey-le-Camp
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Oloron-Sainte-Marie-Ouest
Oloron-Sainte-Marie-Ouest je francúzsky kantón v obvode Oloron-Sainte-Marie v departemente Pyrénées-Atlantiques v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 6 obcí.
Oravcová (prítok Driečnej)
Oravcová je potok v hornom Liptove, v juhovýchodnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Driečnej, meria 2,7 km a je tokom V. rádu. Preteká územím NAPANT-u.
Tečie v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, kde pramení na východnom svahu Oravcovej (1 544,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 310 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na severozápad, zľava priberá krátky prítok z východoseverovýchodného úbočia Oravcovej a stáča sa severoseverovýchodným smerom. Z pravej strany následne priberá prítok (1 126,4 m n. m.) zo severozápadného svahu Kolesárovej (1 508,0 m n. m.), stáča sa viac na severovýchod a preteká lokalitou Komorská základina. Ďalej vytvára oblúk prehnutý na juhovýchod a sprava priberá prítok (1,2 km) zo severného svahu Kolesárovej. Tesne pred ústím sa ešte stáča na sever a južne od horárne Ráztoky, v dolnej časti Driečnej doliny, ústi v nadmorskej výške cca 956 m n. m. do Driečnej.
100 Greatest Artists of All Time
100 Greatest Artists of All Time (doslova „100 najväčších umelcov všetkých čias“) je rebríček a pocta, ktorú vzdal umelcom hudobného priemyslu mienkotvorný popkultúrny časopis The Rolling Stone. Článok s názvom Nesmrteľní (The Immortals) vyzdvihol v roku 2004 tých, ktorí sa podieľali na tvorbe hudobného žánru rock´n´roll, a ktorých pôsobenie americký magazín zároveň označil ako ,,zásadnú lekciu v histórii rock´n´rollu s pretrvávajúcou silou, ktorá dokáže aj naďalej inšpirovať a pretvárať."
Zoznam „100 najväčších umelcov všetkých čias“ vyšiel v špeciálnom náklade magazínu Rolling Stone pri príležitosti 50. výročia rocku ako hudobného žánru. The Rolling Stone okrem finálneho zoradenia hudobníkov oslovil aj rad výrazných súčasných umelcov, muzikantov a producentov, ktorý s magazínom spolupracovali na vytvorení sprievodných článkov o jednotlivých osobnostiach či skupinách kde preskúmali a popísali vplyv a význam jednotlivých hudobníkov.
Zoznam umelcov
K zoznamu umelcov sú priradení aj autori jednotlivých článkov:
Krováci
thumb|Krováci zapaľujúci oheň
Krováci (iné názvy: Bušmeni, Bušmani, San, Sani, Sanovia (pojem San/-i/-ovia sa niekedy chápe len ako ich historickí predkovia), Basarwa) sú africké etnikum, príslušníci čiernej rasy žijúci dnes v Južnej Afrike, Namíbii a Botswane. Spolu s Khoinami (Hotentotmi) sa označujú ako Khoisanovia (Khoisanidi).
Pôvodne obývali južnú Afriku, v 18. storočí boli zatlačení do vnútrozemia púšte Kalahari. Sú štíhli, menšieho vzrastu (v priemere u mužov 150 cm, u žien 145 cm), ženy sa vyznačujú tzv. steatopygiou (abnormálne nahromadený tuk v sedacích svaloch).
Medviedikovité
Medviedikovité alebo medvedíkovité (lat. Procyonidae) je čeľaď radu mäsožravce.
Charakteristika
Žijú v lesoch v Amerike, šplhajú sa po stromoch. Druh medviedik čistotný bol introdukovaný v Európe. Medviedikovité sú menšie a stredne veľké všežravé cicavce. Majú znaky kún aj medveďov. Niektoré druhy majú ohybný chvost.
==Systém  ==
Medviedikovité (Procyonidae):
Qualcomm Snapdragon
náhľad|MSM8225 Snapdragon je rodina mobilných systémov na čipe, ktoré vyrába spoločnosť Qualcomm. Spoločnosť Qualcomm považuje Snapdragon za platformu na použitie v smartfónoch, tabletoch a smartbookoch.
Pôvodné CPU Snapdragon s názvom Scorpion je vlastného dizajnu. Má veľa funkcií podobných ako jadro ARM Cortex-A8 a je založený na inštrukčnej sade ARMv7, ale teoreticky má omnoho vyšší výkon pri multimediálnych SIMD operáciách. Nasledovník Scorpiona, nachádzajúci sa v SoC Snapdragon, sa nazýva Krait a má veľa podobných vlastností ako ARM Cortex-A15 CPU a je tiež založený na inštrukčnej sade ARMv7.
Väčšina procesorov Snapdragon obsahuje obvody na dekódovanie videa s vysokým rozlíšením pri 720p alebo 1080p v závislosti od čipu. Adreno, proprietárna séria GPU spoločnosti, integruje čipy Snapdragon do vlastného dizajnu, používa prínosy od spoločnosti AMD. Adreno 225 GPU v Snapdragon S4 SoC pridáva podporuje pre DirectX 9/Shader Model 3.0, čím je kompatibilný s Microsoft Windows 8.
Všetky Snapdragony obsahujú jednu alebo viac DSP s názvom Hexagon, skrátene QDSP5 alebo QDSP6 v modeme a multimediálnych častiach. V sérii Snapdragon 200–800 je jeden multimediálny Hexagon programovateľný používateľom cez Hexagon SDK. Multimediálne Hexagony sa používajú hlavne na audio kódovanie/dekódovanie, novšie Snapdragony majú hardvérový blok s názvom Venus pre kódovanie/dekódovanie videa.
Pri porovnaní so systémami na čipe od iných výrobcov sú Snapdragony jedinečné v tom, že majú modem pre bunkové vysielanie na čipe, teda nevyžadujú externý bunkový modem na PCB. Od Snapdragonu S4, väčšina systémov na čipe má tiež Wi-Fi na čipe a základné pásma GPS/GLONASS a Bluetooth. Táto integrácia znižuje zložitosť a cenu konečného dizajnu pre OEM výrobcov. Tiež má výhodu z pokrokov vo výrobnom procese, napríklad 28 nm pre väčšinu S4 SoC, teda poskytovanie modemov a iných vyhradených obvodov s nižšou spotrebou ako externé čipy vyrábané starším procesom.
Strana slobody Inkatha
Strana slobody Inkatha (po angl. Inkatha Freedom Party) je juhoafrická, prevažne zuluská politická strana, založená v roku 1975 v provincii KwaZulu-Natal, je však otvorená osobám rôznej rasovej, či etnickej príslušnosti.
NGC 1036
NGC 1036 je galaxia v súhvezdí Baran, ktorú objavil britský astronóm Frederick William Herschel 29. novembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Croissant
right|thumb|Croissant right|thumb|Croissant so šunkou a syrom
Croissant (francúzska výslovnosť [krwaso]) je druh pečiva z kysnutého vrstvového cesta. Na pláty cesta sa kladie zmäknuté maslo, spoločne sa vyvalkajú. Tomuto procesu spracovania cesta, vďaka ktorému má upečený výrobok vločkovitú a nadýchanú štruktúru podobnú pečivu z cesta lístkového, sa hovorí laminovanie. Je v tvare rožku, tradične bez plnky. Prvý oficiálny recept na croissant je z roku 1839 a spája sa s menom August Zang, ktorý bol majiteľom viedenskej pekárne pri rue de Richelieu v Paríži. Existuje však aj niekoľko iných legiend o croissantoch. Podľa niektorých zdrojov bol vynájdený croissant krátko po obliehaní Viedne v roku 1686. Poľský špión a diplomat Franciszek Kulczycki, majiteľ kaviarne Zur blauben Flasche vraj presvedčil majiteľa neďalekej pekárne, Petra Wendela, aby začal vyrábať torty v tvate polmesiaca na počesť víťazstva nad tureckými vojskami.
Umenie vykladať sny
Umenie vykladať sny má podľa E. Fromma za cieľ pochopiť, kedy sen prýšti z nášho lepšieho ja a kedy z našej živočíšnej podstaty: má sa sen chápať ako hlas nižšieho alebo vyššieho ja? Rozumieť jazyku snov je umenie, ktoré si vyžaduje znalosti, talent, cvik a trpezlivosť.
Croissant
Croissant môže byť plnený rôznymi plnkami (napr. čokoládou alebo džemom). Aj keď sa croissant vyrába na sladko, sú známe aj slané varianty (napr. croissant zo zapečeným syrom, šunkou).
Umenie vykladať sny
Jeden z najdôležitejších a často najťažších problémov pri výklade snov je rozpoznať, či je sen prejavom iracionálnej túžby a jej splnenia, jednoduchého strachu alebo úzkosti, alebo hlbokého pohľadu do vnútorných a vonkajších síl a udalostí.
Šortrek na Zimných olympijských hrách 2006
náhľad|Šortrek Šortrek na Zimných olympijských hrách 2006 sa konal od 12. februára do 25. februára. Osem pretekov prebiehalo v hale Torino Palavela v Turíne. V súťaži mužov, Ahn Hyun-Soo získal medailu v každej disciplíne, z toho tri zlaté. Zo žien, Jin Sun-Yu získala tri zlaté medaily.
Slovensko v šortreku reprezentoval Matúš Užák.
1 500 m
12. februára
500 m
15. februára
1 500 m
18. februára
3 000 m štafeta
22. februára
Bantuské jazyky
Bantuské jazyky alebo bantuština alebo bantu je skupina asi 300 afrických černošských jazykov a nárečí (napr. zuluština, swahilčina, tongčina (Malawi), tongčina (Zambia), kikujčina a i.). Je to zďaleka najväčšia podskupina benue-konžských jazykov, čo je podskupina nigersko-konžskej rodiny. Vyznačujú sa triednymi predponami pri podstatných menách.
Guthrieho klasifikácia
náhľad|Rozdelenie zón podľa Guthrieho klasifikácie
Prvé rozdelenie bantuských jazykov do geografických zón urobil v roku 1948 profesor Malcolm Guthrie (19031972). Z genealogického hľadiska sa dá považovať za platnú v Guthrieho rozdelení iba zóna S. Na základe fonetickej podobnosti sú zóny zoskupené na severozápadnú (A-C a z časti D) a centrálnu skupinu (D-S).
Zoznam bantuských jazykov
Uvedené sú najpočetnejšie jazyky (podľa počtu hovoriacich).
Lingua franca Angola Botswana Burundi Demokratická republika Kongo Južná Afrika Keňa Malawi Mozambik Rwanda Tanzánia Uganda Zambia Zimbabwe
Dvojitá variantnosť
Dvojitá variantnosť môže byť:
Quai Anatole-France
Poloha
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny medzi mostami Royal a Concorde. Začína na úrovni ulice Rue du Bac, kde oproti prúdu nadväzuje Quai Voltaire, a končí pri Boulevard Saint-Germain, odkiaľ pokračuje Quai d’Orsay.
Dejiny
Nábrežie bolo v roku 1704 pomenované Quai de la Grenouillière a v roku 1707 premenované na Quai d’Orsay. V rokoch 1802 – 1915 sa nazývalo Quai Bonaparte.
V roku 1947 bola pôvodne východná časť Quai d’Orsay odpojená a pomenovaná po francúzskom spisovateľovi Anatolovi France, ktorý býval v dome č. 15 na Quai Malaquais a jeho otec prevádzkoval kníhkupectvo v dome č. 9 na Quai Voltaire.
Éra
Éra je:
Majstrovstvá sveta v hokeji
Majstrovstvá sveta v hokeji môžu byť:
Pozri aj
Nagykovácsi
Nagykovácsi je veľká obec v Maďarsku v Peštianskej župe v okrese Budakeszi.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Quai Voltaire
thumb|Nábrežie s Louvrom na opačnom brehu Quai Voltaire (Voltairove nábrežie) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 7. obvode.
Poloha
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny medzi mostami Carrousel a Royal. Začína na úrovni ulice Rue des Saints-Pères, kde oproti prúdu nadväzuje Quai Malaquais a končí pri Rue du Bac, odkiaľ pokračuje Quai Anatole-France. Súčasťou nábrežia je i prístav Port des Saints-Pères.
Dejiny
Quai Voltaire bolo pôvodne súčasťou nábrežia Malaquais ako jeho západná časť. Najskôr sa nazývalo Quai des Théatins podľa kláštora mužského rádu theatinov, ktorý tu bol založený v roku 1644 vďaka štedrosti kardinála Mazarina.
V roku 1791 získalo nábrežie dnešný názov na počesť spisovateľa Voltaira, ktorý zomrel na nábreží v dome č. 27 v roku 1778.
Na začiatku 19. storočia sa na nábreží objavili prví bukinisti.
Neftechimik
Neftechimik alebo Neftechimik Nižnekamsk môže byť:
Neftechimik môže byť aj Sportivno-kuľturnyj komplex Neftechimik
Sergej Jevgenievič Treščov
Sergej Jevgenievič Treščov (* 18. august 1958, Krasnyj Kustar) bol od mája 1992 do novembra 2006 ruský kozmonaut, člen oddielu kozmonautov RKK Energija. Roku 2002 vzlietol na palube raketoplánu Endeavour (let STS-111) k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) na polročný vesmírny let ako palubný inžinier Expedície 5. Vo vesmíre strávil 184 dní, 22 hodín a 16 minút.
Mladosť
Sergej Treščov pochádza z dediny Krasnyj Kustar v Lipeckej oblasti, narodil sa v robotníckej rodine, je ruskej národnosti. Roku 1975 absolvoval strednú školu, o rok neskôr technické učilište (odbor zvárač), roku 1982 absolvoval Moskovský energetický inštitút. O dva roky neskôr, po povinnej vojenskej službe, nastúpil v RKK Energija. Tu sa podieľal na testoch modulu Kvant 1, zaoberal sa technickou prípravou kozmonautov.
Kozmonaut
Koncom osemdesiatych rokov sa prihlásil na kozmonautický výcvik, prešiel lekárskymi prehliadkami a 24. marca 1989 získal súhlas Hlavnej lekárskej komisie na prípravu. Rozhodnutím Štátnej medzirezortnej komisie bol 3. marca 1992 odporučený do oddielu kozmonautov RKK Energija, 13. mája 1992 bol formálne zaradený v Energiji na pozíciu kandidáta na kozmonauta. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu v Stredisku prípravy kozmonautov J. A. Gagarina a 25. februára 1994 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Od roku 1994 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Mir. V marci 1997 bol zaradený do záložnej posádky EO 25 (štartovali v januári 1998), s Viktorom Afanasjivom a od augusta 1997 ešte s Jeanom-Pierrom Haignerom. Vo februári 1998 dvojica Afanasiev, Treščov postúpila na miesto hlavnej posádky na EO 27, v auguste 1998 bol však Treščov nahradený francúzskym kozmonautom. Vo februári 1999 bol zaradený do záložnej posádky pre EO 29, s Gennadijom Padalkom, už v júni v súvislosti so zrušením letov na Mir bola posádka rozpustená.
Od júna 1999 sa s Valerijom Korzunom pripravoval v záložnej posádke programu MKS-spasatel (v prípade problémov s pripojením modulu Zvezda k ISS mali kozmonauti vzlietnuť a vyriešiť situáciu). Spojenie sa uskutočnilo v júli 2000 hladko automaticky.
Už v júli 1999 bol menovaný do záložnej posádky Expedície 3 a hlavné posádky Expedície 5 (s Korzunom a Peggy Whitsonovou). Prípravu začali v septembri 2000, Expedícia 3 odštartovala v auguste 2001. Potom trénovali na let Expedície 5.
Do vesmíru odštartoval 5. júna 2002 na palube raketoplánu Endeavour letu STS-111. Na stanici ISS vystriedala trojica Korzun, Whitsonová, Treščov Expedíciu 4 a zotrvala na nej nasledujúcich šesť mesiacov. Členovia Expedícia 5 sa vrátili na Zem 7. decembra 2002 opäť v raketopláne Endeavour (let STS-113 ).
V januári 2004 bol vymenovaný za palubného inžiniera záložnej posádky Expedície 14, čoskoro bol však z posádky vyradený. V novembri 2006 bol na vlastnú žiadosť vylúčený z oddielu kozmonautov, naďalej pracuje v RKK Energija.
Štýlový typ
Štýlový typ je súbor štýlových noriem platných v danej štýlovej oblasti. Existuje štýlový typ hovorový, publicistický, umelecký, odborný a iné typy patriace do čiastkových oblastí (administratívny, rečnícky ai.).
Adamsit
thumb|Chemický vzorec adamsitu Adamsit alebo fenarzazínchlorid je chemická zlúčenina, ktorá sa používa ako bojová otravná látka aplikovaná v podobe aerosólu, vyvolávajúca nevoľnosť a zvracanie. Dráždením horných dýchacích ciest vyvoláva kašeľ. Syntetizoval ju americký chemik Roger Adams a látka tak nesie jeho meno.
Teórie vzniku Pentateuchu
Teórie vzniku Pentateuchu sa zaoberajú otázkou, ako vznikol Pentateuch (teda Tóra) ako veľmi komplexný a zložitý literárny celok. Po spochybnení Mojžišovho autorstva Pentateuchu v dobe osvietenstva sa objavilo niekoľko teórií o jeho vzniku. Tieto teórie sa opierali najmä o štúdium knihy Genezis, ktorá vykazuje najväčšie množstvo štylistických zvláštností, ale neskôr boli vztiahnuté na celý Pentateuch. Spoločným menovateľom vedcov s liberálnym pohľadom je myšlienka, že jednotlivé príbehy boli ústne tradované po stáročia a len postupne spisované a zlúčené do jediného celku niekedy v Ezdrášovom období. Z teórií vyplýva, že historicita súčasného textu nie je veľmi veľká. Tieto teórie sú v súčasnosti najviac preferované, ale sú často upravované a vytýka sa im najmä ich komplikovanosť a nedostatok dôkazov.
Konzervatívni vedci sa prikláňajú k podstatne skoršiemu a jednotnejšiemu datovaniu vzniku Pentateuchu. Výnimočnou v ich "tábore" je Wisemanova teória tabuliek, ktorá tvrdí, že knihu Genezis zostavil Mojžiš zo starých písomných dokumentov pochádzajúcich priamo od patriarchov, ale zvyšné knihy Pentateuchu písal z vlastnej skúsenosti. Táto teória vzbudila určitú pozornosť, ale nie je všeobecne prijímaná.
Výskum na tomto poli stále pokračuje, využívajú sa najnovšie poznatky lingvistiky, archeológie, etnológie a porovnávanie s inými starovekými textami.
Problematika
Tradičné poňatie pripisovalo autorstvo knihy Genezis (ako aj celej Tóry) Mojžišovi. Toto predpokladal Filón Alexandrijský, Flavius Iosephus, Nový zákon aj babylonský Talmud.
V texte sa však objavuje príliš mnoho rozporov, ktoré ukazujú na to, že text nemá jedného jediného autora, ani nebol napísaný naraz. Medzi tieto javy patrí napr.:
Teórie vzniku Pentateuchu sa snažia objasniť skutočný vývoj a vznik tohto literárneho celku, ktorý by všetky tieto problémy objasnil.
Spochybnenie Mojžišovho autorstva
Prvým človekom, ktorý racionálne spochybnil Mojžišovo autorstvo Pentateuchu, bol židovský učenec Abraham ibn Ezra (1092 – 1167). Kládol si zásadné, prosté, ale úplne logické otázky ako: Prečo Mojžiš hovorí o sebe v tretej osobe? Ako môže rozprávať o svojej vlastnej smrti? (Dt 34,5) apod., nemal však v tom čase nasledovníkov. Podobné otázky, vedúce k spochybneniu klasického chápania Mojžišovho autorstva Pentateuchu, začal znovu klásť až v období humanizmu na prelome 17. a 18. storočia Baruch Spinoza (bol exkomunikovaný a jeho knihy sa dostali na index medzi židmi i medzi kresťanmi), Thomas Hobbes a Richard Simon. Tí s podobnými argumentmi síce pripúšťali Mojžišovo autorstvo, ale dodávali, že text prešiel niekoľkými zmenami, z ktorých posledná nastala za doby Ezdrášovej.
Zlom v bádaní nastal vtedy, keď francúzsky dvorný lekár Jean Astruc (1684 – 1766) pri čítaní hebrejského textu zistil, že sa v nom používajú dve Božie mená: tzv. Tetragrammaton (JHVH) a Elohim (t. j. Boh). Na základe rozlíšenia týchto dvoch termínov rozlíšil aj dvoch nezávislých autorov a ich spisy, z ktorých neskorší text vznikol. Astruc sa zaoberal hlavne knihou Genezis. Pôvodné spisy (dokumenty) nazýval Mémoires. Na neho potom nadviazali ďalší autori, napr. Johann Gottfried Eichhorn. Obdobne si tento čiastočný rozpor všimol o niečo neskôr a nezávisle i Geddes (1737 – 1802), ten ho však interpretoval nie ako známku viacero prepletených prameňov, ale viacero prítomných samostatných zlomkov. Ewald potom vytvoril teóriu doplnkov, podľa ktorej existoval základný Grundschrift – základný spis, akási osnova, ku ktorej sa pripájali ďalšie a ďalšie celky, až vznikol dnešný Pentateuch. Pre neho týmto základným dokumentom bol Elohista, v neskorších teóriách nazývaný „Kňazský kódex“.
V tejto dobe stále zostávali ľudia, ktorí zastávali Mojžišovo autorstvo, i keď pripúšťali, že Mojžiš použil staršie, už existujúce pramene.
Ďalším prevratným zlomom v bádaní boli objavy de Wetteho. Wilhelm Martin Leberecht de Wette (1780 – 1849) tvrdil: Tým de Wette položil základ pre datáciu textov Pentateuchu.
Wellhausenova teória dokumentov
Medzitým sa Astrucova teória stále rozvíjala. Tzv. Elohista, t. j. autor používajúci pre Boha označenie „Elohím“, bol rozdelený na dva pramene, tzv. E1 a E2. Autori tohoto rozdelenia boli nezávisle na sebe Karl David Ilgen (v roku 1798) a Hermann Hupfeld (v roku 1853). Riehm v roku 1854 začal navyše hovoriť o nezávislom prameni pre knihu Deuteronomium. Tým sa objavilo rozdelenie na štyri základné pramene Pentateuchu, ako ho neskôr nachádzame v klasickej Wellhausenovej práci.
Vrcholom tejto teórie bola štúdia Júlia Wellhausena (1844 – 1918). Wellhausen, silne poznačený romanticizmom, láskou k všetkému starému a pôvodnému, obdivom k pruskej monarchii a odporom k všetkému, čo bolo poznačené legalizmom, rozlišuje v starovekých dejinách Izraela tri obdobia: Do týchto období tiež zaradil jednotlivých autorov dokumentov obsiahnutých v Pentateuchu, o ktorých sa domnieval, že ich napísali alebo redakčne upravili: 1. Jahvistická tradícia (J) Jahvista (používajúci pre Boha označenie JHVH (יהוה)) asi pôsobil v 10./9. storočí pred Kr. v južnom, Judskom kráľovstve a napísal prvé, najstaršie dejiny. Označuje sa písmenom J.
Autor rozpráva pekne, živo, konkrétne i s humorom. Prostredie je kráľovské s kráľovskou ideológiou. Boha oslovujú Jahve, Pán histórie plný dobroty. Históriu smeruje k univerzalizmu. Je blízky človeku. Horu, kde Mojžiš dostal zákony nazýva Sinaj. Predstavuje človeka, ktorý sa cíti nehodný a Boh mu dáva viac ako dúfa. Spisy tejto tradície boli napísané približne roku 1000 pred Kr. a zohrávajú v nich dôležitú úlohu ženy.
2. Eloistická tradícia (E) Elohista (kedysi E2; pre Boha používa označenie Elohím (אלהים)) asi žil v 8. stol. pred Kr. v severnom, Izraelskom kráľovstve a napísal od Jahvistu nezávislé dejiny. Označuje sa písmenom E.
Autor je moralizátor, nie je taký blízky človeku ako v jahvistickej tradícii a neskôr je až diskrétny. Je situovaný do prostredia Izraelského (Severného) kráľovstva. Horu zákonov nazýva Chóreb a pre Boha používa výraz El, Elohim. Spisy tejto tradície boli napísané pred rokom 721 pred Kr. (pád Samárie). Boh človeka skúša, vyžaduje rešpekt a žiada od neho veľa. Je plný milosti a má priateľov i nepriateľov. Kladie sa dôraz na zákony.
Autor je dobrý kazateľ a vie presviedčať. Knihy tejto tradície sa odohrávajú v prostredí Severného, neskôr Južného (Júdskeho), kráľovstva. Ideológia je prorocká. Boli napísané medzi rokmi 721 – 586 pred Kr. Boh, Jahve alebo Elohim, je jeden jediný, nenávidí modloslužbu, je plný lásky a zvolil si židovský národ za vyvolený medzi ostatnými. Možno ho adorovať v Jeruzaleme. Človek má odpovedať na lásku Boha láskou, má poslúchať a zachovávať zákon, lebo len vtedy bude šťastný. V tejto tradícii je napísaná celá kniha Deuteronómium.
4. Kňazská tradícia (P) Autor tzv. kňazského kódexu, označovaný písmenom P (z nemeckého Priestercodex), asi pôsobil po exile a jeho dielo je silne poznačené poexilným legalizmom. Pôsobil niekedy na prelome 6. a 5. stol. pred Kr.
Autorom je systematický teológ, ktorý píše v slávnostnom štýle a v Jeruzalemskom chráme v rokoch 644 – 633 pred Kr. Boh, Jahve alebo Elohim, Pán sveta, histórie a človeka od svojho ľudu vyžaduje veľa. Žiada separáciu svojho národu (čo je definíciou svätosti v SZ) a až neskôr sa otvára všetkým a hlása univerzalizmus. Je neviditeľný a treba ho adorovať v Jeruzaleme. Človek má manifestovať svoju židovskú identitu, čistotu rasy, manželstva, pôvod. Veľký dôraz sa kladie na Mojžišov zákon.
Pentateuch podľa tejto teórie vznikal nasledovne: Jahvista napísal svoje dejiny, po ňom ich nezávisle na ňom napísal i Elohista. Istý redaktor potom obe rozprávania spojil, pravdepodobne po páde Izraelského kráľovstva v roku 722 pred Kr., a to tak, že text J doplnil textom E. Text E je preto neúplný. Neskôr bol napísaný deuteronomický zákonník, pripojený opäť nejakým redaktorom k celku JE. Nakoniec počas exilu a po ňom pôsobiaci kňazi spísali svoj „kňazský kódex“ a pripojili ho k celku JED, takže vznikol dnešný Pentateuch. Táto Wellhausenova teória vysvetľovala mnoho nezrovnalostí v dnešnom texte Pentateuchu, ale čoskoro sa objavili pochybnosti.
Spochybnenie Wellhausenovej teórie
E – Elohista pri rozdeľovaní textov Pentateuchu slúžil často ako autor, ktorému sa prisudzovali texty nezaraditeľné inde. Preto nie je ťažké si všimnúť, že tieto texty netvoria ucelené dielo a že ide o zmes zlomkov najrôznejšieho druhu.
J – V prípade jahvistu bol Wellhausen príliš ovplyvnený svojím obdivným postojom k Prusku a k Dávidovskej dynastii, ako i romantizmom. Keď archeológia spochybnila existenciu mocnej dávidovskej a šalamúnovskej ríše v 10. storočí pred Kr., vytratila sa i možnosť existencie tak mohutného literárneho a teologického autora, akým mal byť jahvista. K jeho spochybneniu prispel i objav ďaleko nejednotnejšieho a pokojnejšieho obsadenia kanaánskej zeme Izraelom približne v 12. – 13. storočí pred Kr. Z literárneho hľadiska na veľa miestach Jahvista netvorí najstarší, ucelený text, ale doplňuje iné texty, hlavne P (napr. príbeh o potope), a je teda mladší než tieto texty. Z toho plynie opustenie teórie existencie jahvistického prameňa ako uceleného a najstaršieho dokumentu. Za tretie, po prácach Hermanna Gunkela bolo zrejmé, že jahvista má skôr povahu „zberateľa príbehov“ než teológa. Proti tomu sa klasickej Wellhausenovej teórie zastával hlavne Gerhard von Rad. Táto nezhoda však bola len ďalším motívom k spochybneniu teologického spisu jahvistu. Konečne, po bližšom skúmaní textov sa zistilo, že prvé zmienky, ktoré spájajú patriarchov dohromady v jednu genealógiu, sa nachádzajú až v Deuteronómiu. Je možné, aby o nich jahvista písal niekoľko storočí pred Deuteronómiom? Okrem toho prepojenie príbehov o patriarchoch s príbehom o vyjdení z Egypta prostredníctvom rozprávania o Jozefovi, ktoré je svojím charakterom úplne odlišné, pôsobí trochu umelo.
P – Kňazský kódex už takisto nie je považovaný za celkom ucelený text. Ale na rozdiel od Wellhausena, pre ktorého mal pre svoju zákonnosť a starosť o kult ďaleko menšiu hodnotu než nap. J alebo E, tvorí P os a kostru rozprávania Pentateuchu. Na neucelenosť dokumentu P ukazuje napríklad skutočnosť, že Mojžiš nie je čitateľovi predstavený, chýba svadba Jákobova či zápas medzi Jákobom a Ezauom.
thumb|400px|Rozdelenie prvých štyroch kníh Pentateuchu na Jahvistu, Elohistu, Kňazský zdroj a Redaktorské vsuvky podľa teórie dokumentov v podaní Richarda Friedmana Okrem jednotlivých prameňov býva spochybňovaný i celý koncept tejto teórie. Erich Zenger uvádza tieto námietky:
Nové teórie
Všetky tieto prístupy môžu byť rôzne kombinované. Niektorí bádatelia pod vplyvom nových archeologických i literárnych objavov prehodnocujú Wellhausenovu schému a kombinujú ju s ďalšími prvkami, aby jej platnosť mohli i naďalej zachovať. Zenger napríklad redukuje teóriu dokumentov s tromi prameňmi (J, P a D) a kombinuje ju s teóriou zlomkov.