cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nábrežie (Liptovský Mikuláš)
Polohopis
Sídlisko je situované južne až juhovýchodne od centra mesta a bolo vybudované prevažne na území bývalej Vrbice. Z urbanistického hľadiska sa delí na tri časti: Nábrežie 4. apríla, Nábrežie Dr. A. Stodolu a Vrbica-sever. Osami sídliska sú Kollárova a Vrlíkova ulica prebiehajúce v smere SSV-JJZ a Vrbická a Borbisova ulica prebiehajúce v smere ZSZ-VJV a pretínajúce sa na križovatke s kruhovým objazdom okolo vrbického kostola.
Názov „Nábrežie“ indikuje polohu sídliska na pravom brehu Váhu.
Na rozdiel od sídliska Podbreziny, na Nábreží dochádza k neustálemu zahusťovaniu zástavby a na sídlisku postupne pribúdalo viacero obytných blokov (roku 2011).
Doprava
Vnútromestské spojenie zabezpečujú autobusy MAD Liptovský Mikuláš, sídliskom prechádzajú linky č. 1, 2, 3, 4, 6, 9, 11 a 13. Linky č. 9, 11 a 13 spájajú Nábrežie s autobusovou stanicou a Podbrezinami, bezplatná linka č. 14 premáva k Tescu. V minulosti tadeto viedla aj zrušená linka č. 7
Juneau
thumb|Juneau náhľad|Poloha mesta
Juneau je hlavné mesto Aljašky v Spojených štátoch amerických. Má rozlohu a žije tu 31 275 obyvateľov (2010).
NGC 115
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NHL 1947/1948
Sezóna 1947/1948 bola 31. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Toronto Maple Leafs.
Simpsonovci – 1. séria
Prvá séria Simpsonovcov sa v USA vysielala medzi decembrom 1989 a májom 1990. Obsahuje 13 epizód.
Čeľadice
Čeľadice sú obec na Slovensku v okrese Nitra. Najvýznamnejšou pamiatkou je rímskokatolícky Kostol sv. Kataríny Alexandrijskej postavený niekedy v 2. polovici 12. storočia alebo začiatkom 13. storočia a doplnený v roku 1939 modernými prístavbami. V obci sa nachádza materská škola, základná škola. Ďalej je obec známa aj svojim folklórom a to konkrétne: detským folklórnym súborom Rabonka a folklórnym súborom Čelaďania.
NGC 5926
NGC 5926 je galaxia v súhvezdí Had, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 15. júna 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Mestský zväz
Mestský zväz je združenie či spolok miest na ochranu svojich záujmov. Spravidla sa spájajú mestá s blízkou geografickou polohou a podobnými záujmami, v minulosti aj mestá jedného právneho okruhu.
Mestské zväzy v dejinách Európy
'''Od 12. storočia'''
'''Od 14. storočia'''
'''Od 20. storočia''' Mestské zväzy založené v 20. storočí (napr. Rakúsky mestský zväz založený v 20. storočí) zastupujú záujmy zúčastnených miest voči centrálnej alebo regionálnej vláde.
Anjalankoski
Anjalankoski je bývalé mesto vo Fínsku v provincii Južné Fínsko so 17 301 obyvateľmi (2006).
Priemysel je založený na spracovaní dreva a papiera. Nachádza sa tu múzeum Anjala Manor Museum.
V roku 2009, sa šesť miest a obcí Kouvola, Kuusankoski, Elimäki, Anjalankoski, Valkeala a Jaala spojilo pod názvom Kouvola s populáciou nad 80 000 obyvateľov, čím vzniklo desiate najväčšie mesto vo Fínsku.
Kobylkovité
thumb|[[Isophya dochia]] Kobylkovité (lat. Tettigoniidae) je čeľaď podradu kobylky.
Charakteristika významných taxónov
Podčeľaď Phaneropterinae: väčšinou brachyptérne kobylky, napr. horský druh Barbitistes constrictus (k. smreková). Výnimkou je Phaneroptera falcata (k. krovinová) s krídlami a nápadne tenkými nohami.
Skupina sedlovky (Ephippigerini): na Slovensku žije v lesostepiach dosť vzácne Ephippiger ephippiger (sedlovka bronzová).
Systematika
V niektorých starších systémoch sa vyššie uvedené podčeľade zaraďovali ako samostatné čeľade (napr. namiesto Saginae bola čeľaď Sagidae, namiesto Phasmodinae čeľaď Phasmodidae atď.); kobylkovité (v užšom zmysle) (Tettigonidae) potom v takomto systéme zodpovedajú vyššie uvedenej podčeľadi Tettigoniinae.
Luxeuil-les-Bains (obec)
Luxeuil-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Budhistický tantrizmus
Budhistický tantrizmus alebo tantrický budhizmus (v slovenčine nekodifikované tvary: buddhistický tantrizmus alebo tantrický buddhizmus) je učenie o inherentnej existencii šunjatá; skúsenosť nekonečnosti je tu výrazom premeny psychokozmických síl preniknutím svetla transcendentálneho poznania (pradžňá). Vonkajší svet a vnútorný svet sú dvoma stránkami tej istej látky, v ktorej sú nite všetkých síl a všetkých udalostí, všetkých podôb vedomia a ich objektov votkané do nerozdeliteľnej siete nekonečných, vzájomne podmienených vzťahov.
Budhistická tantra je buď voľne synonymum budhistického tantrizmu, alebo presnejšie (a) prostriedok osvietenie cez identitu s tantrickými božstvami, a (b) [vo vadžrajáne aj:] prostriedok „kanálovania“ energie túžby a premeny skúsenosti radosti do uvedomenia osvietenia.
Hoci sa budhistická tantra a budhistický tantrizmus najčastejšie spája so sektami vadžrajány tibetského budhizmu, jej (jeho) prvky sa do veľkej či malej miery nachádzajú aj v školách mahájány, najmä v Japonsku.
NGC 5927
NGC 5927 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Vlk, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 8. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8.
Zoznam najpredávanejších hudobných umelcov na svete
Toto je zoznam najpredávanejších hudobných umelcov na svete. Hlavným kritériom pre zverejnenie albumu v tomto zozname je uvedenie relevantného zdroja. V zverejnenom zozname sú hudobní umelci, ktorí majú dosiahnutý minimálny celosvetový predaj viac ako 50 miliónov hudobných nosičov, v ktorých sú zahrnuté ich predané albumy, single, kompilácie, hudobné videá ako aj stiahnutia ich singlov a albumov z internetových obchodov.
Karabína
Karabína môže byť:
60. roky 20. storočia (Slovenská architektúra)
Slovenská architektúra zaznamenáva v období 60. rokov 20. storočia výrazný posun v kvalite realizovaných diel. Tak ako vo väčšine umeleckých smerov, aj v architektúre sa prejavuje všeobecné „uvoľnenie“ pomerov a dalo tým možnosť vzniku veľmi zaujímavých realizácií alebo prinajmenšom odvážnych teórií a experimentov.
Po päťdesiatych rokoch, ktorých hlavným umeleckým smerom bol tzv. socialistický realizmus, nastupuje znovuobjavenie a zdokonalenie funkcionalizmu
Šesťdesiate roky priniesli slovenskej architektúre nový pohľad na chápanie tvorby v socialistickom realizme. Sú charakteristické predovšetkým obnovením formy funkcionalizmu. Z tohto hľadiska sa dá toto obdobie nazvať aj akýmsi druhom formalizmu. Kritici dokonca tvrdia, že slovenská architektúra svojou kvalitou výrazne predbehla českú architektúru.
Toto obdobie prináša nové prístupy v navrhovaní typologicky zaužívaných i nových druhov. Prináša so sebou nový prúd modernej architektúry, ktorá sa svojím nadšením dostávala často do sporu s tradičným, zaužívaným. Je pravda, že tak ako počas obdobia funkcionalizmu sa ani v tomto progresívnom období nehľadelo na obnovu a revitalizáciu pamiatok a mnohé štruktúry boli zasiahnuté modernistickým prístupom.
Nový socialistický realizmus
náhľad|[[Pamätník SNP v Banskej Bystrici]] thumb|Súbor bodových výškových domov, Ružová dolina, [[Bratislava (1954-1957).]] Emotívnejšie by sa dalo toto obdobie nazvať aj oslobodením od stalinského socialistického realizmu. Oslobodením od predpísaných foriem, od prísnej symetrie, gradácii, či veľkoleposti. Socialistický realizmus sa v šesťdesiatych rokoch začal chápať nie ako štýl ale ako metóda tvorby. Istý „prechod“ resp. „posun“ je viditeľný u viacerých autorov.
Zatiaľ čo víťazný návrh súťaže na Pamätník SNP v Banskej Bystrici je formovaný pravidelnými geometrickými plochami, realizovaný návrh posúva význam a výpovednú hodnotu pomníka ako takého do uvoľnenejších sfér. Bola to samozrejme aj obrovská výzva po technickej stránke. Vznikla tak najväčšia škrupinová konštrukčná sústava v strednej Európe.
Ďalším príkladom „posunu“ v tvorbe je viditeľný aj na sídlisku v Ružovej doline v Bratislave. Z jednej strany sú umiestnené mohutné, symetrické obytné bloky s typickým historizujúcim výrazom socialistického realizmu. O pár rokov neskôr boli oproti týmto objektom postavené formálne čistejšie a architektonicky zaujímavejšie objekty vežových bytových domov.
Experimenty
thumb|[[Nový most (Bratislava)]] Nové spôsoby navrhovania zaznamenali všetky typologické skupiny počnúc bývaním, občianskymi budovami a končiac inžinierskymi stavbami. V školských stavbách sa experimentovalo s kombináciou pavilónových a blokových typov. Zaujímavým návrhom je pavilónová škola od Vladimíra Dědečka na Nevädzovej ulici, ktorá mala predstavovať druh typizovanej školy. Vydarenou kombináciou pavilónovej a blokovej formy je základná škola od architekta Mariána Marcinku. Zaujímavosťou boli dvojstranne osvetlené triedy alebo tri vnútorné átriá. Vzniklo tak originálne dielo skombinované s tradíciou.
V tomto období vznikla neobvyklá stavba nielen z hľadiska typológie ale aj architektonického riešenia. Je ňou krematórium a Urnový háj v Bratislave od architekta Ferdinanda Milučkého. Nielen samotný objekt ale aj jeho vsadenie do okolia bolo vykonané v dokonalej harmónii a s veľkým citom. Mnohí kritici architektúry označujú toto dielo najlepším v povojnovej architektúre.
Nielen typológia ponúkala možnosti na realizovanie odvážnych myšlienok. V oblasti stavebných postupov, konštrukcií boli použité nové metódy. Použila sa technológia zdvíhaných stropov, na zastrešenia veľkých hál sa navrhovali lanové strechy. Z oblasti inžinierskych stavieb si najväčšiu pozornosť zaslúži jedinečná konštrukcia a samozrejme aj architektonický výraz Nového mosta (pôvodný názov most Slovenského Národného Povstania) v Bratislave. Oceľový most zavesený na odklonenom pylóne s elegantnou vyhliadkovou reštauráciou sa stal stavbou storočia.
NGC 5928
NGC 5928 je galaxia v súhvezdí Had, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. mája 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Mestská hromadná doprava v Skalici
Mestská hromadná doprava v Skalici je zabezpečovaná autobusovou dopravou, ktorú prevádzkuje spoločnosť SKAND Skalica, s.r.o. Služby MHD sú poskytované na 3 linkách:, ,.
V minulosti premávala do Zlatníckej doliny linka. SKAND Skalica, s.r.o. prevádzkuje v Skalici 2 typy vozidiel.
Skalicou premáva aj linka IDS JMK z Hodonína do Veselí nad Moravou a späť, ktorú prevádzkuje česká spoločnosť ČSAD Hodonín, a.s. Na tejto linke je vnútroštátna preprava na území Slovenska zakázaná.
História
Jedna z najmenších a zároveň najmladších MHD na Slovensku začala premávať 1. marca 2009 a to na jednej linke. Už toho roku sa v lete zriadila aj sezónna linka do Zlatníckej doliny, vtedy radená ešte ako linka, na ďalší rok bola prečíslovaná na linku. Uvažovalo sa aj o zriadení linky k Baťovmu kanálu, tento variant však nebol nikdy realizovaný. Od 1. apríla 2012 sa zriadila nová linka do priemyselnej zóny. Od konca roku 2016 sa do premávky zaradili dva nové midibusy Rošero First. Staré minibusy podstúpili generálnu opravu a od 1. marca 2017 premávajú na spojoch linky premávajúcich k domovu dôchodcov.
NGC 116
NGC 116 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil taliansky astronóm Gaspare Stanislao Ferrari v roku 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,66.
Teória hieroglyfov
Teória hieroglyfov je gnozeologická koncepcia, podľa ktorej pocity sú symboly, znaky, hieroglyfy, ktoré nemajú nič spoločné s vecami a ich vlastnosťami. Termín hieroglyf v jeho gnozeologickom význame zaviedol Georgij Valentinovič Plechanov.
Rodenticídna látka
Rozdelenie a klasifikácia
Rodenticídne látky sa dajú rozdeliť do skupín podla rôznych kritérií. K jednoduchým deleniam patrí to podľa pôvodu látky:
Ďalšia klasifikácia je podľa toxikologického mechanizmu účinku látky:
Kvôli jednoduchosti budú následne rodenticídy rozoberané ako antikoagulanty, fosfidy a ostatné látky.
Antikoagulanty
150px|thumb|right|Porovnanie chemickej štruktúry vitamínu K (fylochinón, hore) a antikoagulantu (bromadiolon, dole). Ako antikoagulanty (antikoagulačné rodenticídy) sú označované látky, ktoré po orálnom príjme (požerom nástrahy alebo kontaktných preparátov zo srsti pri čistení) v dôsledku chemicky-štrukturálnej podoby molekúl týchto látok a vitamínov K (obrázok vpravo) zásahom do cyklu vitamínu K (inhibíciou enzýmu vitamín K-reduktázy) tlmia až zastavujú biosyntézu koagulačných faktorov II, VII, IX a X v pečeni a s oneskorením spôsobujú zníženie až vymiznutie krvnej zrážanlivosti. Okrem toho antikoagulanty v toxických dávkach poškodzujú steny krvných kapilár (vlásočnice, najmenšie krvné cievy) tým, že potlačajú biosyntézu fibrínu, ktorý tvorí "pojivo" v stene kapilár. Tým dochádza k zvýšeniu priepustnosti (permeability) a krehkosti (fragility) krvných kapilár. Po niekoľkých dňoch dochádza v tele otráveného hlodavca k tzv. difúznym hemorágiám (roztrúseným krvácaniam) do rôznych telesných dutín a tkanív; tieto krvácania sa v priebehu otravy rozširujú a vedú k rozsiahlej strate krvi (obvykle vnútornými krvácaniami). Hlodavce hynú obvykle 3 – 10 dní po príjme smrtelnej dávky.
Antikoagulanty sa delia na deriváty kumarínu a indandiónu, respektíve na látky 1. a 2. generácie. Rozdiely medzi látkami 1. a 2. generácie sú jednak v chemickej štruktúre (látky 2. generácie majú zložitejšiu molekulárnu štruktúru), ako aj toxikologických parametroch (látky 2. generácie sú mnohonásobne toxickejšie, smrtelné dávky sú výrazne nižšie a ich účinky pretrvávajú v dôsledku veľmi dlhých biologických polčasov značne dlhšie). Tieto rozdiely sa odzrkadlujú aj v praktických aplikáciách; látky 2. generácie bývajú formulované do nástrah v nižších koncentráciách a obvykle postačuje, keď tieto nástrahy požerú hlodavce jednorazovo, alebo v minimálnych opakovaných dávkach v odstupe dňov až týždňov, zatiaľ čo potrebné koncentrácie látok 1. generácie v nástrahách sú vyššie a hlodavce ich musia príjmať nepretržite niekoľko dní, kým sú nakumulované smrtelné dávky. Látky 2. generácie sú tiež toxickejšie pre myši a hrabošovité.
Látky 1. generácie a indandiónové deriváty
Patria sem kumarínové deriváty warfarín a kumatetralyl a indandiónové deriváty difacinón a chlórfacinón.
Warfarín
V čistom stave bezfarebné kryštály alebo biely prášok, bez pachu a chuti, bod topenia 161 °C, prakticky nerozpustný vo vode, rozpustný v niektorých organických rozpúšťadlách (acetón, dioxán, chloroform); s roztokmi alkálii tvorí vo vode rozpustné soli. Je to prvý antikoagulačný rodenticíd, syntetizovaný v roku 1944, používaný ako rodenticíd od 50. rokov. Je používaný tiež ako liečivo v medicíne na zníženie krvnej zrážanlivosti.
Akútna toxicita vyjadrená ako LD50 u potkana hnedastého variuje silne podla zdroju, kmeňu potkana, pohlavia a citlivosti, uvádza sa medzi 1,5 a 323 mg/kg orálne (požitím); u citlivých potkanov hnedastých je uvádzaných obvykle 10 – 60 mg/kg p.o.. Toxicita u myší domových a potkanov čiernych je nižšia, LD50 u citlivých kmeňov myši 60 – 165 mg/kg p.o.. Výrazne vyššia je toxicita subakútna resp. kumulatívna, pri opakovanom dennom požití nižších dávok. LD50 u citlivých kmeňov potkana hnedastého je 1 mg/kg denne počas piatich po sebe nasledujúcich dní. Mnohé populácie hlodavcov sa kvôli rozsiahlemu a dlhodobému používaniu warfarínu a ostatných antikoagulantov 1. generácie staly rezistentné, t. j. odolné voči týmto látkam. Táto skutočnosť môže viesť až k tomu, že takéto populácie hlodavcov sa nedajú účinne hubiť warfarínom, či inými látkami 1. generácie. Z tohto dôvodu boli začiatkom 70. rokov 20. storočia vyvinuté prvé antikoagulanty 2. generácie (pozri ďalej). Warfarín je vhodný predovšetkým na hubenie citlivých kmeňov či populácii potkana hnedastého. Na hubenie myši domovej a potkana čierneho je warfarín menej vhodný, nakoľko sú tieto hlodavce voči warfarínu menej citlivé a často rezistentné; tu sa hodia skôr látky 2. generácie.
Kumatetralyl
150px|thumb|right|Kumatetralyl Chemický názov (IUPAC): 3-(1,2,3,4-tetrahydronaftalén-1-yl)-4-hydroxy-2H-chromén-2-ón; anglicky: coumatetralyl. Na Slovensku nie je na trhu, v zahraničí prípravky Racumin (práškový koncentrát obsahujúci 0,75% látky a nástrahy obsahujúce 0,0375% látky).
V čistom stave bezfarebné alebo biele kryštály, bez pachu a chuti, bod topenia 172 – 176 °C; málo rozpustný vo vode, mierne rozpustný v uhľovodíkoch, dobre v niektorých iných organických rozpúšťadlách. S alkáliami tvorí vo vode rozpustné soli.
Na trh bol uvedený koncom 50. rokov. Je toxickejší než warfarín, akútna LD50, potkan, orálne, 16,5 mg/kg; kumulatívna toxicita je ešte vyššia, LD50 0,3 mg/kg/d počas piatich po sebe nasledujúcich dní. Myš a potkan čierny sú o čosi odolnejšie. Používa sa, podobne ako warfarín, hlavne na hubenie citlivých populácii potkana hnedastého. Proti rezistentným kmeňom potkanov či myší je nutné nasadenie antikoagulantu 2. generácie alebo rodenticídu s iným mechanizmom účinku.
Difacinón
150px|thumb|right|Difacinon Chemický názov (IUPAC): 2-(2,2-Difenyl-1-oxoetyl)-1H-indén-1,3(2H)-dión; anglicky: diphacinone. Na Slovensku nie je na trhu, v zahraničí rôzne prípravky, napríklad Diphacin, Ditrac, Ramik, Promar a iné (obvykle hotové nástrahy s obsahom 0,005 alebo 0,01% difacinónu, ako aj tuhé a kvapalné koncentráty s obsahom 0,1 – 0,25% difacinónu).
V čistom stave biele kryštály, technická látka biely až nažltlý prášok, bez pachu, bod topenia 141 – 145 °C; prakticky nerozpustný vo vode, dobre rozpustný v organických rozpúšťadlách a vodných roztokoch alkálii (za tvorby rozpustných solí).
Na trh uvedený v polovici 50. rokov. Je mnohonásobne toxickejší, než warfarín, prečo býva niekedy spolu s jeho derivátom chlórfacinónom radený na rozhranie medzi 1. a 2. generáciou antikoagulantov. Akútna LD50 u potkana hnedastého je 0,3 – 2,3 mg/kg orálne, kumulatívna LD50 počas piatich dní je 0,39 – 0,60 mg/kg/d. Akútna toxicita u myši je podobne nízka, ako u warfarínu, LD50 340 mg/kg orálne, ale kumulatívne je toxicita mnohonásobne (ca. o dva decimálne rady) vyššia. Výskyt rezistencie proti difacinónu je menej častý, než proti warfarínu. Difacinón sa v USA používa vo forme otrávených nástrah aj na hubenie poľných hlodavcov (syslov).
Chlórfacinón
150px|thumb|right|Chlórfacinón Chemický názov (IUPAC): 2-(2-(4-Chlórfenyl)-2-fenyl-1-oxoetyl)-1H-indén-1,3(2H)-dión; anglicky: chlorophacinone. Na Slovensku prípravky Clorofex (hotové nástrahy obsahujúce 0,005% chlórfacinónu; okrem toho kvapalné koncentráty obsahujúce 0,25%, tuhé koncentráty (prášky) obsahujúce 0,1%).
Je to chlórderivát difacinónu. Na trh uvedený začiatkom 60. rokov, jeho toxicita je podobná toxicite difacinónu; je obzvlášť účinný proti myšiam a hrabošovitým hlodavcom. Akútna LD50 u potkana hnedastého udávaná 20,5 mg/kg orálne; kumulatívna toxicita ešte vyššia, než difacinónu: kumulatívna LD50 počas piatich dní je 0,16 – 0,19 mg/kg orálne. Akútna LD50 u myši domovej je len 1,06 mg/kg, kumulatívne len ca. desatina tejto dávky. Chlórfacinón je tiež vysoko toxický pre hrabošovité (hraboš poľný, hryzce), prečo sa v niektorých krajinách používa ako veľmi účinný rodenticíd na hubenie poľných hlodavcov. Výskyt rezistencie u cieľových hlodavcov je zanedbateľný.
Látky 2. generácie
Patria sem kumarínové deriváty difenakum, bromadiolon, brodifakum a flokumafen a tiokumarinový derivát difetialon.
Difenakum
150px|thumb|right|Difenakum Chemický názov (IUPAC): 3-(3-(Bifenyl-4-yl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalén-1-yl)-4-hydroxy-2H-chromén-2-ón; anglicky: difenacoum. Na Slovensku prípravky Difenic, Rodifen, Murin Facoum a ďalšie (kvapalné koncentráty obsahujúce 0,25% a hotové nástrahy obsahujúce 0,005% difenakumu).
Technický materiál je skoro biely prášok, bez pachu a chuti, bod topenia 228 – 232 °C; prakticky nerozpustný vo vode, rozpustný v niektorých organických rozpúšťadlách. S alkáliami a amínmi tvori soli s rôznou rozpustnosťou.
Na trh bol uvedený roku 1974 ako prvý antikoagulant 2. generácie; ide o derivát kumatetralylu. Oproti látkam 1. generácie sa vyznačuje omnoho vyššou toxicitou a hubí i hlodavce, rezistentné voči látkam 1. generácie. Vykazuje dobrú účinnosť proti potkanom a obzvlášť proti myšiam; akútne LD50 pre potkana hnedastého je 1,8 mg/kg orálne a pre myš domovú 0,8 mg/kg orálne; kumulatívne smrtelné dávky sú veľmi nízke, rádovo desatiny miligramu/kg/d počas 2 – 5 dní. Oproti ostatným antikoagulantom 2. generácie sa vyznačuje pomerne nízkou akútnou toxicitou pre necielové organizmy (domáce zvieratá, ako pes, mačka, dobytok a ošípané), je však pomerne toxický pre vtáctvo a riziko otráv necielových zvierat rastie pri opakovanom požití jedu (nástrahy alebo otrávených hlodavcov). Výskyt rezistencie nebýva obvyklý; táto sa dá potlačiť inými antikoagulantmi 2. generácie.
Bromadiolon
150px|thumb|right|Bromadiolon Chemický názov (IUPAC): 3-(3-(4'-Brómbifenyl-4-yl)-3-hydroxy-1-fenylpropyl)-4-hydroxy-2H-chromén-2-ón; anglicky: bromadiolone. Na Slovensku celá rada prípravkov, napríklad Lanirat, Deration, Bromadic a iné (kvapalné koncentráty obsahujúce 0,25% bromadiolonu, hotové nástrahy obsahujúce 0,00125 a 0,005% bromadiolonu).
Technický materiál je skoro biely až nažltlý prášok, bez pachu, bod topenia 200 – 210 °C; prakticky nerozpustný vo vode, rozpustný v rôznych organických rozpúšťadlách. S alkáliami a amínmi tvorí rôzne rozpustné soli.
Na trh bol uvedený roku 1976 ako druhý antikoagulant 2. generácie; ide o derivát warfarínu s omnoho vyššou toxicitou. Je účinný aj proti hlodavcom, odolným voči warfarínu a iným látkam 1. generácie. Patrí medzi najpoužívanejšie rodenticídy v súčasnosti. Hodnoty akútnej LD50 pre potkanov sú udávané 0,65 – 1,125 mg/kg orálne, pre myši 0,99 – 1,75 mg/kg. Kumulatívna LD50 počas piatich dní sa pohybuje od 0,06 – 0,13 mg/kg/d u potkana hnedastého. Ide o vysoko účinný rodenticíd, ktorý v bežných koncentráciách v nástrahe (50 mg úč. látky/kg) usmrtí časť hlodavcov už po jednorazovom požere; používa sa na hubenie komenzálnych hlodavcov (potkany, myši), a v nižších koncentráciách i na hubenie poľných hlodavcov (hrabošovité). Výskyt rezistencie je zriedkavý.
Brodifakum
150px|thumb|right|Brodifakum Chemický názov (IUPAC): 3-(3-(4'-Brómbifenyl-4-yl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalén-1-yl)-4-hydroxy-2H-chromén-2-ón; anglicky: brodifacoum. Na Slovensku mnoho prípravkov, napríklad Talon, Norat, Brodifex, Murin Forte a iné (kvapalné koncentráty obsahujúce 0,25% a hotové nástrahy obsahujúce 0,005% brodifakumu).
Čistá látka je biely prášok, technický materiál je skoro biely až krémovej farby, bez pachu, bod topenia 201 – 205 °C; vo vode nerozpustný, rozpustný v niektorých organických rozpúšťadlách. Soli s alkáliami tvorí len ťažko a tieto sú tiež minimálne rozpustné.
Na trh bol uvedený roku 1979 ako tretí antikoagulant 2. generácie; ide o brómderivát difenakumu. Je to celkovo najtoxickejší antikoagulant. Pôsobí neselektívne, je účinný proti všetkým druhom a kmeňom hlodavcov a to aj rezistentných voči iným antikoagulantom; je vysoko toxický aj pre necieľové organizmy. Používa sa hlavne na eradikáciu vysoko rezistentných populácii potkanov a myší; nesmie sa používať mimo zástavby, vo voľnej prírode či hospodárskych plochách.
Akútna LD50 pre potkana hnedastého je 0,24 mg/kg orálne, pre potkana čierneho 0,65 – 0,73 mg/kg a pre myš domovú 0,4 – 0,86 mg/kg orálne. Kumulatívne smrtelné dávky sa pohybujú rádovo v stotinách miligramu na kilogram hmotnosti a deň. Nástraha obsahujúca brodifakum v obvyklej koncentrácii (0,005% = 50 mg/kg) usmrcuje väčšinu hlodavcov už po jednorazovom požere. Brodifakum je vysoko toxický pre človeka, ako i domáce a divé zvieratá a vtáctvo; mal by sa preto používať len ak iné antikoagulanty nepostačujú. Rezistencie proti brodifakumu sú neznáme.
Flokumafen
150px|thumb|right|Flokumafen Chemický názov (IUPAC): 3-(3-(4-(4-Trifluormetylbenzyloxy)fenyl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalén-1-yl)-4-hydroxy-2H-chromén-2-ón; anglicky: flocoumafen. Na Slovensku prípravok STORM (tuhý koncentrát obsahujúci 0,5% a hotová nástraha obsahujúca 0,005% flokumafenu).
Technická látka je skoro biely prášok, bez pachu, bod topenia 181 – 191 °C (cis-izomér); vo vode je prakticky nerozpustný, rozpúšťa sa v niektorých organických rozpúšťadlách. S amínmi tvorí soli.
Na trh bol uvedený roku 1984; ide o derivát kumatetralylu príbuzný štruktúrou i účinkom brodifakumu. Patrí medzi najtoxickejšie antikoagulanty. Používa sa hlavne na deratizáciu vnútri budov a v kanalizácii.
Hodnoty akútnej LD50 sú 0,25 – 0,56 mg/kg p.o. u potkana hnedastého, 0,79 – 2,4 mg/kg p.o. u myši domovej a 1,0 – 1,8 mg/kg p.o. u potkana čierneho. Kumulatívne letálne dávky sú podobne nízke, ako u brodifakumu. V koncentrácii 0,005% sú nástrahy dostatočne toxické na to, aby väčšina hlodavcov uhynula po jednorazovom príjme. Ostatné vlastnosti sú podobné brodifakumu.
Difetialon
150px|thumb|right|Difetialon Chemický názov (IUPAC): 3-(3-(4'-Brómbifenyl-4-yl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalén-1-yl)-4-hydroxy-2H-tiochromén-2-ón; anglicky: difethialone. Na Slovensku prípravky Baraki, prípadne Rodilon (kvapalný koncentrát obsahujúci 0,125% a hotové nástrahy obsahujúce 0,0025% difetialonu).
Technická látka je biely až nažltlý prášok, takmer bez pachu, bod topenia 233 – 236 °C; rozpustnosť vo vode nízka, rozpustný je dobre v rôznych organických rozpúšťadlách. S amínmi tvorí soli.
Na trh bol uvedený koncom 80. rokov ako zatiaľ posledný z antikoagulantov 2. generácie; ide o tioanaológ brodifakumu. Patrí medzi najtoxickejšie antikoagulanty. Používa sa hlavne na deratizaciu v budovách, ale i kanalizácii.
Hodnoty akútnej LD50 sú pre potkana hnedastého 0,51 mg/kg p.o., pre potkana čierneho 0,38 mg/kg p.o. a pre myš domovú 0,47 mg/kg p.o.. Kumulatívna toxicita je podobne vysoká, ako kumulatívna toxicita brodifakumu. V koncentrácii 0,0025% v nástrahe často usmrtí hlodavce už po jednorazovom požere, ale na úplnú eradikáciu obvykle treba aby zvieratá nástrahu požrali opakovane. Inak je dosť podobný brodifakumu, ale toxicita pre necielové organizmy je o čosi nižšia (napriek tomu je dosť toxický a nebezpečný pre necieľové organizmy).
Terapia otravy
Špecifický protijed je dostatočne dávkovaný fytomenadión (vitamín K1, Kanavit). Toxicita hotových nástrah s obsahom antikoagulantov je pre človeka pomerne nízka. Nástrahy s konečnou koncentráciou antikoagulantu (napríklad warfarin 0,1%, alebo difenakum, bromadiolon 0,005%) nie sú klasifikované ako jedy (T/T+), ale bez klasifikácie či zdraviu škodlivé (Xn). Zdravý dospelý človek by musel z väčšiny týchto prípravkov skonzumovať značné množstvá (desiatky až stovky gramov), aby si privodil zdravie či život ohrozujúcu otravu. Napriek tomu je každé, náhodné alebo úmyselné požitie aj malých množstiev týchto nástrah pohotovostná medicínska situácia a je nutné bez odkladu konzultovat lekára, obzvlášť v prípade, keď prípravok požije dieťa.
Postup terapie pri požití, či inej expozícii zásadne vždy určuje ošetrujúci lekár. V ľahkých prípadoch zahŕňa po požití dekontamináciu gastrointestinálneho traktu aktívnym uhlím a opakované kontroly krvnej zrážanlivosti; pri jej poklese sa podáva opakovane vitamín K1 až do jej normalizácie.
Pri ťažších otravách (požitie veľkého množstva nástrahy, opakované požitie nástrahy napríklad v samovražednom úmysle, alebo keď sú zjavné príznaky otravy ako krvácania, krv v moči, slabosť, tupé bolesti brucha, ťažkosti s dýchaním, príznaky obehového šoku či krvácania do mozgu) je nutná okamžitá intenzívne-medicínska starostlivosť v nemocnici, zahŕňajúca urýchlené určenie krvnej zrážanlivosti, toxikologickú analýzu telesných tekutín, podanie (aj opakované) aktívneho uhlia, vitamínu K1 parenterálne (injekčne) v dostatočných dávkach a opakovane, v ťažkých prípadoch aj transfúzie celej krvi a koncentrátu koagulačných faktorov a podporná terapia. V podstate podobný postup sa praktikuje aj vo veterinárnej medicíne pri otravách antikoagulantmi.
Napriek ich širokému použitiu sú závažné či dokonca smrtelné otravy u ľudí pomerne vzácne, čo svedčí o istej bezpečnosti týchto prípravkov v porovnaní s inými rodenticídmi.
Fosfidy
Niektoré fosfidy kovov sa používajú ako rodenticídy, nakoľko sa pri kontakte s vlhkosťou alebo žalúdočnými šťavami rozkladajú za vzniku vysoko toxického plynu, fosfánu (fosfín, fosforovodík). Ako požerový jed sa používa fosfid zinočnatý, reagujúci s žalúdočnou kyselinou; fosfid hlinitý, fosfid horečnatý a fosfid vápenatý sa používajú ako fumiganty (plynovacie prípravky), lebo uvoľňujú fosfán už pri styku so vzdušnou či pôdnou vlhkosťou.
Fosfid zinočnatý
Empirický vzorec Zn3P2, anglicky: zinc phosphide. Na Slovensku prípravky STUTOX a iné (hotové požerové nástrahy, otrávené obilie a cereálne pelety s obsahom 2 – 5% látky, technická látka obsahujúca 80 – 95% látky).
Používaný od začiatku 20. storočia, technická látka je obvykle tmavošedý až čierny prášok, bez pachu, prípadne slabého, fosforového (karbidu, resp. cesnaku podobnému) pachu.
Fosfid zinočnatý je akútny rodenticíd, vysoko toxický pre všetky hlodavce aj iné teplokrvné živočíchy. Hodnoty akútnych LD50 je u hlodavcov okolo 20 – 40 mg/kg p.o., u iných cicavcov podobné alebo vyššie.
Po požere nástrahy s obsahom fosfidu zinočnatého sa obvykle prvé príznaky otravy dostavujú počas pol hodiny, myši a iné malé hlodavce hynú počas 2 až 4 hodín, potkany počas 3 až 24 hodín za príznakov zlyhania srdca a kŕčov. Nástrahy s fosfidom zinočnatým sa používajú predovšetkým na hubenie myší a hrabošovitých hlodavcov, pri ich použití proti potkanom je nutné potkany "predkrmovať" rovnakým krmivom ktoré sa použije neskôr ako základ nástrahy, aby sa prekonala nedôverčivosť potkanov voči novej potrave. Tento "predkrm" obvykle trvá 1 – 2 týždne, potom sa do vykladanej návnady primieša technický fosfid zinočnatý v množstve 1 – 2%. Jedna až dve aplikácie zahubia väčšinu potkanov, zvyšok populácie potom už nástrahu odmieta.
Fosfidové fumiganty
Patria sem látky fosfid hlinitý (AlP, prípravky Phostoxin a Gastoxin), fosfid horečnatý (Mg3P2, Magnetox) a fosfid vápenatý (Ca3P2, Polytanol). Sú menej stabilné, než fosfid zinočnatý, rozkladajú sa už vlhkosťou za vývoja plynného fosfánu. Plynný fosfán je prudký jed, smrtelné koncentrácie pre potkana sú len 15,4 mg/m³ (11 ppm = 0,0011%) inhalačne počas 4 hodín, pre myš 37,1 mg/m³ vzduchu (26,5 ppm = 0,00265%) počas 4 hodín. Pre človeka sú nebezpečné už koncentrácie nad 1 ppm (1,4 mg/m³ vzduchu). Fosfán hubí aj hmyz, ale potrebné koncentrácie sú vyššie.
Uvedené fosfidy sú obvykle formulované do formy tabliet alebo peliet s prímesami látok, zabraňujúcich samovznieteniu vznikajúceho fosfánu (technický fosfán je na vzduchu samozápalný). Tieto tablety či pelety sa vkladajú hlboko do nôr hlodavcov, ktoré sa následne utesnia. Vlhkosťou zo vzduchu a pôdy dochádza k rozkladu fosfidu, pričom vzniká plynný fosfán; tento plyn je trochu ťažší, než vzduch, takže sa rýchlo rozšíri do celého systému tunelov, nôr a hniezd hlodavcov pod zemou. Vzhľadom na jeho vysokú toxicitu sú obvykle hlodavce vystavené smrtelným dávkam fosfánu počas minút až hodín; otrava prebieha podla inhalovaných koncentrácii počas ca. 2 až 48 hodín (pri nízkych koncentráciách) smrtelne; zasiahnuté sú v prvom rade pľúca (toxický opuch pľúc), srdce (toxická kardiomyopatia, arytmie až zástava srdečná), pečeň (u pomalšie prebiehajúcich otráv toxická hepatitída a steatóza) a nervový systém (apatia, kŕče). Tieto toxické poškodenia však po akútnej otrave obvykle nebývajú viditeľné voľným okom (makroskopicky) pri pitve. Fosfán má aj kumulatívne účinky, efekty opakovaných nízkych dávok sa sčítajú.
Fumigácia nôr hlodavcov fosfidmi je prípustná iba vonku (v poliach, či iných hospodárskych plochách), alebo v prázdnych, izolovaných a zabezpečených budovách, ktoré sú po fumigácii dlho odvetrané, zbavené vyplynovaných zvyškov fumigačných prípravkov a odovzdané užívatelovi či majitelovi až po konečných kontrolách potvrdzujúcich neprítomnosť fosfánu vo vzduchu. Aj v tomto prípade je použitie fosfidových fumigantov možné len s úradným povolením a osobami spôsobilými pre manipuláciu s týmito jedmi (všetky fosfidové fumiganty sú klasifikované ako vysoko toxické, T+). V žiadnom prípade nesmie byť takáto fumigácia vykonávaná v obytných budovách, či v ich bezprostrednej blízkosti (napríklad v záhrade pri dome), nakoľko prípadne unikajúci fosfán môže vyvolať u ľudí zdravie až život ohrozujúce otravy.
Terapia otravy fosfánom a fosfidmi
Špecifický protijed neexistuje; pri otrave fosfidmi alebo fosfánom je nutná okamžitá intenzívne-medicínska starostlivosť. Pri požití sa robí výplach žalúdku zriedeným roztokom hydrogénuhličitanu sodného alebo peroxidu vodíku, pri inhalačnej otrave sa aplikujú kortikosteroidy. Ďalšia terapia je podporná (symptomatická), podľa kritických príznakov a rozhodnutia lekára.
Ostatné látky
Sem patria predovšetkým kalciferoly (vitamíny D), brometalín, kyanovodík, ANTU a iné deriváty tiomočoviny, fluoroctany a nervové jedy.
Kalciferoly
150px|thumb|right|Kalciferoly Sú to vitamíny D, ktoré pri vysokom dávkovaní vyvolávajú po požití smrtelne prebiehajúcu hypervitaminózu (otravu vitamínom). Zasahujú do homestázy vápniku (kalcia) v organizme, v toxických dávkách zvyšujú vstrebávanie vápnika z potravy a kostí, čím dochádza po latencii (obvykle 1 – 5 dní) k ťažkej hyperkalcémii (silné zvýšenej hladiny vápenatých iónov v krvnej plazme), ktorá má za následok poškodenie rôznych tkanív a nakoniec zástavu srdca. Používané sú cholekalciferol a ergokalciferol.
Cholekalciferol (vitamín D3), chemický názov (IUPAC): (3S,5Z,7E)-9,10-Sekocholesta-5,7,10(19)-trién-3-ol; anglicky: cholecalciferol, colecalciferol. V zahraničí prípravky Quintox, Rampage a iné (hotové nástrahy obsahujúce 0,075 – 0,1% látky a kvapalné, olejové koncentráty, obsahujúce 2% látky).
Čistá látka tvorí mastné, biele, ihlicovité kryštáliky, bod topenia 84 – 85 °C, bez pachu; technická látka je žltá až hnedá číra živica, podobná kolofónii, teploty topenia okolo 80 °C, bez zápachu. Vo vode je látka nerozpustná, dobre sa rozpúšťa v rôznych organických rozpúšťadlách, obmedzene v tukoch a olejoch. Je citlivý na pôsobenie vzduchu, vlhkosti a svetla.
Na trh bol ako rodenticíd uvedený v USA roku 1984, v Európe v 90. rokoch. Je to subakútne pôsobiaci rodenticíd, účinný tak jednorazovo (po požere väčšieho množstva nástrahy naraz), ako aj kumulatívne (opakovaným požerom malých dávok nástrahy). Kvôli odlišnému mechanizmu účinku je vhodný na hubenie hlodavcov, rezistentných voči antikoagulantom. Jednou z výhod je, že hlodavce po príjme smrtelnej dávky už nekonzumujú ďalšiu nástrahu (anorexia v rámci otravy), čo znižuje množstvo nástrahy potrebnej na deratizáciu. Hodnoty akútnej LD50 u hlodavcov bývajú uvádzané rôzne medzi 10 a 43 mg/kg p.o..
Ergokalciferol (vitamín D2), chemický názov (IUPAC): (3S,5Z,7E,22E)-9,10-Sekoergosta-5,7,10(19),22-tetraén-3-ol; anglicky: ergocalciferol. V zahraničí prípravky Sorexa a ďalšie (hotové nástrahy obsahujúce 0,1% látky a olejové koncentráty obsahujúce 2% látky).
Čistá látka tvorí bezfarebné alebo biele, prizmatické kryštály, bez pachu, bodu topenia 116,5 °C; technická látka je žltá číra živica takmer bez zápachu. Rozpustnosť vo vode je minimálna, rozpúšťa sa vo väčšine organických rozpúšťadiel a v olejoch. Je nestabilný na vzduchu, pokiaľ je vystavený kyslému prostrediu a/alebo svetlu.
Na trh uvedený roku 1974. Ostatné vlastnosti, vrátane toxicity, sú podobné ako cholekalciferolu. Je obzvlášť vhodný na hubenie myši domovej.
Špecifickým protijedom pri otrave kalciferolmi je hormón kalcitonín, podávaný injekčne.
Brometalín
150px|thumb|right|Brometalín Chemický názov (IUPAC): 2,4,6-Tribróm-N-(2,4-dinitro-6-(trifluormetyl)fenyl)-N-metylanilín; anglicky: bromethalin. V zahraničí prípravky Assault, Vengeance, Trounce a iné (hotové nástrahy obsahujúce 0,01% látky).
Technická látka je biely až slabo žltý kryštalický prášok, bez pachu, bod topenia 150 – 151 °C. Prakticky nerozpustný vo vode, dobre rozpustný v chlórovaných alkánoch, rozpustný v iných organických rozpúšťadlách. Je to subakútne účinkujúci rodenticíd s jednorazovou i kumulatívnou toxicitou (podľa množstva požranej nástrahy). V organizme je kumulovaný v nervovom tkanive, kde je metabolizovaný na toxický metabolit N-demetylbrometalín, ktorý účinkuje ako inhibítor oxidatívnej fosforylácie v mitochondriách neurónov. V mozgu tak dochádza s latenciou 16 hodín – 3 dni k odumieraniu neurónov a tvorbe vakuol, čo má za následok zvyšovanie vnútrolebečného tlaku s nezvratným poškodením mozgu. Otrava sa po latencii prejavuje anorexiou, letargiou, svalovou slabosťou, paralýzami, kómou a záchvatmi kŕčov. Príčinou smrti býva zlyhanie dýchania. Akútna toxicita ako LD50 je uvádzaná u potkana hnedastého 2,01 – 10,7 mg/kg p.o., u myši 5,25 – 8,13 mg/kg p.o a u potkana čierneho 6,6 mg/kg p.o.. Látka účinkuje aj proti hlodavcom, rezistentným voči antikoagulantom a podobne ako kalciferoly zastavuje u otrávených zvierat ďalší príjem potravy, nevýhodou však je vysoká toxicita látky pre skoro všetky cicavce a absencia špecifického protijedu.
Kyanovodík
Technický kyanovodík, stabilizovaný, s prímesou varovnej látky (metylchlórkarbonát, metylbrómacetát, chlórpikrín). V deratizácii používaný absorbovaný na inertný nosič (prípravky napríklad Uragan D2 a Cyanosil).
Technický produkt je bezfarebná, až slabo žltá, číra, vysoko prchavá a pohyblivá kvapalina, bod varu 26,5 °C, ostrého, dráždivého zápachu (dráždivá varovná látka). Dodáva sa v hermeticky zaletovaných plechoviciach, absorbovaný na inertný nosič (disky z papieroviny, alebo granulát z hlinky).
Pri deratizácii sa používa v dávke 1,5 g HCN/m³ vzduchu počas 4 hodín, alebo minimálne 2 g/m³ počas 2 hodín, prípadne (na súčasné usmrtenie hmyzu) až v dávke 10 g/m³/24 hodín, na fumigáciu (plynovanie) neobytných, uzavretých priestorov (prázdne sklady, prepravné kontajnery, nákladné lode a podobne). V uvedených dávkach pôsobí na hlodavce prakticky okamžite, perakútnou otravou kyanidom. Smrť sa dostavuje počas minút za kolapsu, kŕčov a lapania vzduchu. Otrávené hlodavce obvykle hynú mimo hniezd, v otvorených priestoroch, čo uľahčuje odstránenie kadávrov po ukončení fumigácie. Pokiaľ je fumigovaný celý objekt, dosahuje sa touto metódou prakticky 100% úhyn hlodavcov.
Kyselina fluoroctová a jej deriváty
150px|thumb|right|Deriváty kyseliny fluoroctovej Chemický názov (IUPAC): Kyselina 2-fluoretánová. Deriváty fluoroctan sodný (sodná soľ) a fluoracetamid (amid); anglicky: fluoroacetic acid; sodium fluoroacetate; fluoroacetamide. Na Slovensku nepoužívané, v niektorých krajinách preparáty označované "1080" (nástrahy s obsahom 0,1 – 0,25% fluoroctanu sodného) a "1081" (nástrahy s obsahom 1 – 2% fluoracetamidu).
Kyselina fluoroctová tvorí bezfarebné alebo biele kryštáliky, bod topenia 35,2 °C, bod varu 165 °C, slabého octového pachu; fluoroctan sodný tvorí biely, hygroskopický prášok, bod topenia 200 – 202 °C, bez pachu, výborne rozpustný vo vode, málo rozpustný v alkoholoch a nerozpustný v nepolárnych organických rozpúšťadlách; fluoracetamid tvorí bezfarebný alebo biely kryštalický prášok, bod topenia 108 °C, bez pachu, dobre rozpustný vo vode, rozpustný v alkoholoch a acetóne, slabo rozpustný v nepolárnych rozpúšťadlách.
Fluoroctová kyselina, respektíve jej anión, fluoroctan sú pre všetky teplokrvné zvieratá a niektoré článkonožce mimoriadne prudké jedy; mechanizmus toxického účinku spočíva v metabolizácii fluoroctanu na fluorcitrát v Krebsovom cykle a blokáda Krebsovho cyklu kompetetívnou inhibíciou enzýmu akonitázy; metabolizmus všetkých buniek organizmu je tým vážne narušený až sa zastavuje a súčasne dochádza k hromadeniu citrátu a laktátu a tým k metabolickej acidóze a rozvratu vnútorného prostredia. Zasiahnuté sú najmä srdce a centrálny nervový systém. Smrť nastáva v priebehu 45 minút – 18 hodín po požití jedu v dôsledku zástavy srdečnej alebo paralýzy dychového centra.
Toxicita fluoroctanu a látok, ktoré sú na fluoroctan metabolizované (fluoracetamid, 2-fluoretanol, 18-fluorstearát atď.) je vysoká, u malých cicavcov a mäsožravcov v dôsledku ich rýchlejšieho metabolizmu extrémna: akútna LD50 pre potkana je 0,22 mg/kg perorálne, u myši 0,5 mg/kg p.o.. Mimoriadne citlivý je pes, LD50 je len 0,066 mg/kg p.o. (údaje platia pre fluoroctan sodný). Toxicita pre človeka je tiež pomerne vysoká, okrem toho neexistuje špecifický protijed a rozvinutú ťažkú otravu je prakticky nemožné zvrátiť. Z tohto dôvodu, ako aj z veľkého rizika pre necielové zvieratá je použitie fluoroctanu ako rodenticídu vo väčšine krajín zakázané.
ANTU (alfa-Naftyltiomočovina)
150px|thumb|right|ANTU Chemický názov (IUPAC): 1-(Naftalén-1-yl)-tiourea; anglicky ANTU, alpha-Naphtylthiourea. V minulosti prípravky Dirax, Antirax (práškové koncentráty obsahujúce 30% látky; v nástrahách bol požívaný v koncentrácii 1%).
Čistá látka tvorí bezfarebné kryštály, technická šedý prášok, bez pachu, horkej chuti, bod topenia 198 °C. Je málo rozpustná vo vode, lepšie v niektorých organických rozpúšťadlách.
ANTU je akútne pôsobiaci jed, pomerne selektívny pre potkana hnedastého; LD50 variuje medzi 3 a 7,4 mg/kg p.o., LD100 medzi 20 a 50 mg/kg p.o.. Toxicita u myši je nižšia, pre potkana čierneho je toxicita minimálna. Z necieľových organizmov sú citlivé najmä psy. ANTU spôsobuje pravdepodobne denaturáciou niektorých enzýmov zvýšenie permeability (priepustnosti) krvných kapilár a lymfatických ciest v hrudníku pre krvnú plazmu a lymfu, čo vedie k rozvoju toxického opuchu pľúc. Otrávené zvieratá hynú v priebehu 12 – 30 hodín zadusením. Potkany, ktoré otravu prežili vyvinú averziu ("nástrahovú plachosť") voči tejto látke. Okrem toho bola technická látka zle príjmaná v nástrahách, čo spolu s karcinogénnymi znečisteniami z výroby technickej látky a absenciou špecifického protijedu viedlo k zastaveniu používania tejto látky v 60. rokoch.
Okrem ANTU majú rodenticídne účinky aj ďalšie deriváty tiomočoviny, napríklad 3-(3,4-dichlórfenyl)triaz-2-én-1-karbtioamid, Chlórpromurit, a 1-(1H-indazol-7-yl)-tiourea, ale žiadna z týchto látok nie je v súčasnosti prakticky používaná; majú len historický význam.
Nervové jedy
Dajú sa rozdeliť na konvulzívne (záchvaty kŕčov spôsobujúce) a paralytické (ochrnutie spôsobujúce) jedy. Medzi konvulzíva patria strychnín, krimidín, endrín, tetramín, fenylsilatrán a jeho deriváty, paralytikum je napríklad alfa-chloralóza. Látkou s oboma účinkami je organofosfát fosacetím (gophacid).
Strychnín
150px|thumb|right|Strychnín Chemický názov (IUPAC): Strychnidín-10-ón; anglicky: strychnine. Na Slovensku nepoužívaný, používaný v USA a ďalších krajinách (obvykle hotové požerové nástrahy obsahujúce 0,25 – 1% strychnínu vo forme bázy, síranu alebo dusičnanu).
Strychnín je alkaloid rastliny Strychnos nux-vomica; získava sa extrakciou sušených semien tejto rastliny. Čistá látka tvorí bezfarebné alebo biele kryštáliky, bez pachu, silne horkej chuti, bod topenia 287 °C. Je málo rozpustný vo vode (jeho soli sú lepšie rozpustné), lepšie rozpustný v alkoholoch a acetóne, dobre rozpustný v chloroforme.
Strychnín je typický kŕčový jed, pôsobí akútne až perakútne; po požití smrtelnej dávky sa prvé príznaky dostavujú obvykle počas 5 – 30 minút a zahŕňajú zostrenie zmyslov, zosilenie reflexov a podráždenosť, ktoré rýchlo prechádzajú do svalových zášklbov a nakoniec generalizovaných záchvatov kŕčov, podobných veľkým epileptickým záchvatom. Záchvaty bývajú spustené aj nepatrnými podnetmi, ako zvuky, dotyky, svetlo, v priebehu otravy sa však opakujú, prestávky medzi nimi sa skracujú a trvanie záchvatov sa predlžuje; otrávené zviera či človek zostáva až do poslednej fázy otravy pri vedomí, prudkými kŕčmi môže dôjsť k zlomeniu kostí či roztrhnutiu šliach. Kŕčmi sú zasiahnuté aj bránica a medzirebrové svaly, takže počas záchvatov nie je možné dýchanie. Obeť zomiera obvykle 45 minút až 12 hodín po požití jedu na udusenie alebo úplné vyčerpanie. Strychnín je prudký jed pre všetky teplokrvné zvieratá (LD50 pre potkanov býva udávaná od 3 do 16,2 mg/kg p.o., pre myš 2 – 9,3 mg/kg p.o., ešte toxickejší je pre mäsožravce, u psa sa uvádza LD50 0,5 – 1,2 mg/kg) aj človeka, telá otrávených zvierat zostávajú toxické až do úplného rozkladu (ohrozujú mäsožravé zvieratá sekundárnymi otravami), čo spolu s dosť nehumánnym priebehom otravy viedlo k zákazu používania strychnínu v mnohých krajinách. Je stále používaný v severnej Amerike a niektorých rozvojových krajinách.
Krimidín
150px|thumb|right|Krimidín Chemický názov (IUPAC): 2-Chlór-N, N,6-trimetylpyrimidín-4-amín, anglicky: crimidine. V minulosti používaný prípravok Castrix (nástraha – obilné zrná obsahujúce 0,1% látky).
Plne syntetický kŕčový jed, antivitamín B6.
Čistá látka tvorí bezfarebné kryštály, takmer bez zápachu, bod topenia 87 °C. Je málo rozpustný vo vode, dobre až veľmi dobre rozpustný v organických rozpúšťadlách. S kyselinami tvorí dobre rozpustné soli.
Príznaky otravy sa dostavujú 15 – 45 minút po požití jedu a sú totožné s príznakmi otravy strychnínom; malé hlodavce hynú 1 – 3 hodiny po požere jedu. Toxicita krimidínu je ešte vyššia, než strychnínu, LD50 u potkana je 1,25 mg/kg p.o., u myši 1,2 mg/kg p.o.. Toxicita u iných cicavcov a človeka je tiež vysoká. Krimidín bol používaný hlavne na hubenie poľných hlodavcov, od začiatku 80. rokov je však jeho použitie zakázané.
Endrín
150px|thumb|right|Endrín Chemický názov (IUPAC): (1R,4S,4aS,5S,6S,7R,8R,8aR)-1,2,3,4,10,10-Hexachlór-1,4,4a,5,6,7,8,8a-oktahydro-6,7-epoxy-1,4:5,8-dimetanonaftalén; anglicky: endrin. V minulosti používané prípravky Mendrin, Endrin (postrekové koncentráty obsahujúce 20% endrínu v aromatických rozpúšťadlách).
Pôvodne používaný ako insekticíd, pri jeho použití v poliach bola zaznamenaná vysoká úmrtnosť poľných hlodavcov a divej zveri; od polovice 60. do konca 80. rokov používaný pri kalamitných výskytoch hrabošov poľných ako kontaktný rodenticíd, aplikovaný maximálne raz ročne postrekom po zbere, koncom jesene alebo v zime.