cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chris Jericho
Christopher Keith Irvine (* 9. november 1970, Manhasset, New York, USA), známy pod prezývkou Chris Jericho je kanadsko-americký profesionálny wrestler, hudobník, skladateľ, moderátor a herec. Známym sa stal najmä vďaka svojmu pôsobeniu vo World Wrestling Entertainment (WWE), rovnako účinkoval aj vo World Championship Wrestling (WCW) a Extreme Championship Wrestling (ECW).
Jericho má na svojom konte 30 titulov vo WWF/E, WCW a ECW, čo sú tri najvýznamnejšie americké wrestlingové spoločnosti. V roku 2001 sa stal prvým zjednoteným šampiónom WWF, keď získal tituly WWF Championship a World Championship (pôvodne patriaci WCW).
Okrem iného je 6-násobným svetovým šampiónom a rekordným, 9-násobným držiteľom Interkontinentálneho titulu. Na konte má sedem tag tímových titulov, získal aj Hardcore title a European title. Vďaka týmto úspechom sa stal štvrtým členom WWE Grand Slam Championship.
Plouha (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Verejnosť proti násiliu
Nežná revolúcia, dočasná vláda
27. novembra 1989 sa uskutočnil dvojhodinový generálny štrajk. Po rezignácii komunistickej federálnej vlády 7. decembra 1989 bola 10. decembra vymenovaná nová dočasná vláda „národného porozumenia“, ktorej predsedom bol Marián Čalfa, a prezident Gustáv Husák podal demisiu. 28. decembra 1989 Federálne zhromaždenie zvolilo za svojho predsedu Alexandra Dubčeka a 29. decembra 1989 bol za prezidenta ČSSR zvolený Václav Havel. Okrem VPN vznikali nové politické strany, napríklad Ján Čarnogurský založil už vo februári 1990 KDH.
Chris Jericho
Jericho je aktívny aj mimo ringu. V roku 1999 založil rockovú skupinu Fozzy, v ktorej je spevákom. Ich debutový album obsahoval najmä prevzaté pesničky, neskôr sa začali venovať aj vlastnej tvorbe. V roku 2001 sa zúčastnil tanečnej súťaži Dancing With The Stars, ktorá je americkou obdobou slovenského Let´s Dance.
Plouha (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chris Jericho
Vo wrestlingu
thumb|right|200px|alt=|Jerichov zakončovací chmat Codebreaker na Batistu. thumb|right|200px|alt=|Jericho skáče Lionsault na Kurt Anglea. thumb|right|200px|alt=|Jericho nasadzuje Walls of Jericho na Batistu. thumb|right|200px|alt=|Jericho a Enzuigiri na Randyho Ortona.
Saint-Pierre-3
Saint-Pierre-3 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Saint-Pierre.
Verejnosť proti násiliu
Nežná revolúcia, dočasná vláda
VPN sa však začalo trieštiť ešte pred voľbami plánovanými na jún.
Maltské euromince
Malta je členom Európskej únie od 1. Mája 2004 a tiež patrí do Hospodárskej a menovej únie. Malta prijala euro ako oficiálnu menu 1. Januára 2008, zrušením Maltskej líry. Na národnej strane mincí nominálnej hodnoty 1-, 2- a 5-cent sa nachádza neolitický chrám Mnajdra. Na minciach hodnoty 10-, 20- a 50-centov je to štátny znak Malty a na minci 1 euro a 2 eurá je to maltézsky kríž. Motívy boli vybraté maltskou verejnosťou v dvoch kolách. V prvom kole, ktoré trvalo od 14. januára 2006 do 29. januára 2006 si ľudia mohli zvoliť z 12 možností, rozdelených do 4 kategórií– Prehistorická Malta, Renesančná Malta, Identita Malty a Maltské súostrovie. Pre každú kategóriu boli predstavené 3 návrhy. Výsledky prvého kola boli: Krst Krista v katedrále Sv. Johna (3498 hlasov v kategórii Renesančná Malta), erb Malty (2742 hlasov v kategórii Identita Malty) a chrám Mnajdra (1872 hlasov v kategórii Prehistorická Malta). Motív, pevnosť St. Angelo obdržala 2037 hlasov, ale nebola zahrnutá medzi 3 víťazné návrhy, pretože skončila na druhom mieste za motívom Krstu Krista v danej kategórii. Počas posledných dvoch týždňov hlasovania si mohla verejnosť zvoliť vlastný návrh poslaním SMS. Prvým a druhým najobľúbenejším motívom boli Maltský kríž a Dun Karm. Riadiaci výbor pre prijatie eura rozhodol, že najobľúbenejší návrh, Maltský kríž, bude zaradený do druhého kola s troma predtým zvolenými návrhmi. Tieto návrhy boli poslané dizajnérovi Noel Galea Basonovi. Počas druhej fázy hlasovania, ktorá trvala od 29. mája do 9. júna 2006, si verejnosť volila zo štyroch motívov navrhnutých dizajnérom. Tri návrhy s najväčším počtom hlasov sa dostali na národná stranu maltských euromincí.
Verejnosť proti násiliu
Nežná revolúcia, dočasná vláda
V období od 28. decembra 1989 do 31. marca 1990 boli na základe ústavného zákona č. 183/1989 Zb. o voľbe poslancov zákonodarných zborov kooptovaní kandidáti VPN do Slovenskej národnej rady (SNR) a do Federálneho zhromaždenia.
Maltské euromince
Malta nemá vlastnú mincovňu, preto boli mince razené v iných krajinách Európy. Obehové mince boli vyrazené vo Francúzsku a do zberateľských sád v Holandsku. Pamätné mince určené sú razené v holandskej mincovni, pričom zberateľské obsahujú aj jej značku. Od roku 2016 sa pamätné mince razia vo francúzskej mincovni, pričom zberateľské obsahujú aj jej značku.
Dvojeurové pamätné mince
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
Verejnosť proti násiliu
Nežná revolúcia, dočasná vláda
V marci 1990 po nevydarených januárových pokusoch prezidenta Havla odstrániť z názvu štátu prívlastok „socialistický“ vypukla tzv. pomlčková vojna. Poslanec za českú sociálnu demokraciu Miloš Zeman navrhol kompromisný návrh s dvomi názvami: v českom jazyku „Československá federativní republika“ a v slovenskom jazyku so spojovníkom, teda „Česko-slovenská federatívna republika". Poslanci VPN hlasovali v pražskom parlamente 29. marca za tento návrh a hneď boli na Slovensku nálepkovaní za zradcov národných záujmov. Volebné preferencie VPN klesli začiatkom apríla pod úroveň 10 %, zatiaľ čo v januári 1990 dosahovali 28 %. Významne k tomu prispeli aj personálne čistky, ktoré v podnikoch a ďalších organizáciách podnecovali akčné výbory VPN. thumb|Predseda Koordinačného výboru VPN [[Fedor Gál]]
Maltské euromince
5 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: mosadz; Priemer mince: ; Hmotnosť: 10,5 g
Verejnosť proti násiliu
Voľby 1990
Prvý snem Verejnosti proti násiliu sa konal 27. januára 1990 v Bratislave. Jeho cieľom bolo stanovenie úloh pre prvé slobodné voľby, vypísané na 8. – 9. júna. Na jar 1990 VPN predstavilo predvolebný program s názvom Šanca pre Slovensko, v ktorom bol kladený dôraz na zabezpečenie demokracie a právneho štátu. V ekonomickej oblasti podporovali zavedenie trhového hospodárstva.
Maltské euromince
5 eurové pamätné mince
Typ B: Materiál: zlato 58,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 0,5 g
Verejnosť proti násiliu
Voľby 1990
Pred voľbami sa na kandidátku VPN dostalo viacero známych osobností, bez ohľadu na ich komunistickú minulosť. Medzi inými tam boli Alexander Dubček, premiér Marián Čalfa, či predseda SNR Milan Čič. V polovici mája, po dvoch týždňoch volebnej kampane, by volilo VPN už 18,5 % opýtaných v prieskume.
Vo voľbách do Slovenskej národnej rady sa VPN umiestnilo so ziskom 29,35 % na prvom mieste a získalo 48 kresiel. Vo voľbách do oboch komôr Federálneho zhromaždenia, ktoré sa konali súčasne, získali 32,5 %, respektíve 37,3 % hlasov.
Maltské euromince
5 eurové pamätné mince
Typ C: Materiál: zlato 99,9%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 0,5 g
Verejnosť proti násiliu
Vláda 1990 – 1992
Po prvých slobodných voľbách v roku 1990 vytvorila vládu na Slovensku koalícia VPN, Kresťanskodemokratické hnutie a Demokratická strana. Aj vďaka popularite a podpore, ktorú si stihol vytvoriť, sa po voľbách ocitol v role hlavného kandidáta víťaznej VPN na predsedu slovenskej vlády minister vnútra Vladimír Mečiar, ktorý v tejto funkcii pôsobil od 27. júna 1990 do 23. apríla 1991. Mečiar sa začiatkom roku 1991 dostal do otvoreného sporu s vedením VPN. 3. marca 1991, v relácii STV Hovorí predseda vlády, namiesto Mečiara vystúpil Milan Kňažko s vyhlásením, že vedenie strany na čele s Fedorom Gálom sa snaží obmedzovať Mečiara v práci a cenzuruje ho. O dva dni nato, 5. marca 1991, vznikla platforma VPN „Za demokratické Slovensko“ (VPN-ZDS), do ktorej prešla značná časť členov VPN. Po vyostrení konfliktu parlament koncom marca 1991 odvolal Mečiara z funkcie predsedu vlády (na Mečiarovu stranu sa vtedy pridal aj Ján Budaj ). Parlament 23. apríla 1991 v pozícii premiéra nahradil Mečiara Jánom Čarnogurským. Platforma „Za demokratické Slovensko“ sa potom pretransformovala na politickú stranu Hnutie za demokratické Slovensko (HZDS). Mečiar bol 22. júna 1991 zvolený za predsedu HZDS. Spolu s ním do HZDS prešli Michal Kováč, Milan Kňažko, Rudolf Filkus, Augustín Marián Húska, Ivan Lexa a Anna Nagyová a ďalší.
Maltské euromince
10 eurové pamätné mince
Typ A: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,28 g
Verejnosť proti násiliu
Vláda 1990 – 1992
Zvyšok VPN postupne strácal vplyv a väčšina zostávajúcich členov vytvorila Občiansku demokratickú úniu – VPN (ODÚ-VPN), od roku 1992 len ODÚ. Vo voľbách roku 1992 získala táto strana len 4,04 % hlasov a neprekročila požadovanú hranicu 5 % pre vstup do parlamentu. V dôsledku volebného neúspechu bola v novembri 1992 rozpustená, čím VPN prakticky zaniklo, pretože HZDS sa k VPN nehlásilo.
Ďalší politici VPN
Viacerí členovia Koordinačného výboru do praktickej politiky ani nevstúpili (ochranári, výtvarníci a pod.). Okrem už uvedených ako politici VPN (neskôr aj v iných stranách) pôsobili:
Maltské euromince
10 eurové pamätné mince
Typ B: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 20 g
50 eurové pamätné mince
Materiál: zlato 91,6%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 6,5 g
Verejnosť proti násiliu
Ďalší politici VPN
Ďalší členovia vo funkciách za VPN:
Medzi osobnosťami nežnej revolúcie na našej wikipédii sú aj:
a ďalší, ktorí mali blízko k VPN.
Drevený artikulárny kostol (Hronsek)
Drevený artikulárny kostol v Hronseku je evanjelický kostol.
Protestantské cirkevné obrady sa v Hronseku vykonávali do roku 1726 v miestnom renesančnom kaštieli. Keď už vyhradené priestory pre obyvateľov širokého okolia nepostačovali, bolo rozhodnuté o výstavbe nového artikulárneho kostola. Hronsek bol vybraný ako spádová obec severnej časti Zvolenskej stolice. Pre južnú časť to bol podobný kostol v Ostrej Lúke.
V čase stavby artikulárnych chrámov habsburskí úradníci robili všetko pre to, aby ešte zmenšili trvácnosť protestantských cirkevných stavieb. Svojvoľným prekrúcaním šopronských artikúl ešte sprísňovali aj tak obmedzujúce sankcie. Pre stavbu v Hronseku bolo vybrané miesto, kde bolo hronovisko. Všade na okolí boli močiare a v bezprostrednej blízkosti rieka Hron. Stavba napriek tomu nebola nikdy zaplavená. Jednou z ďalších požiadaviek bolo, aby všetci návštevníci mali miesto na sedenie.
Stavba kostola začala 23. októbra 1725 a na jeseň 1726 bola dokončená. Meno autora projektu nie je známe. Kostol je postavený v tvare kríža. Dlhšie rameno kríža má dĺžku 23 m, kratšie má 18 m, výška kostola je 8 m. Stavba je hrazdenej drevenej konštrukcie z masívneho - dubového a ihličnatého - smrekovcového dreva.
Caleu Caleu
Caleu Caleu je jedným z 22 departmentov argentínskej provincie La Pampa.
Drevený artikulárny kostol (Hronsek)
Unikátne je použitie klasickej spojovacej techniky hlavných nosných prvkov, ktoré sú spájané klasickými tesárskymi spojmi a drevenými kolíkmi. Vnútorná klenba kostola pripomína tvar prevrátenej lode. Nachádzajú sa tu neobvyklé prvky škandinávskej architektúry, ktorú charakterizujú stĺporadia na chóroch a pod chórmi, zdobené iónskym ornamentom a prístrešky pri vstupe, podľa čoho sa usudzuje, že na stavbe pracovali remeselníci z Nórska či Švédska. Jedinečné je aj amfiteatrálne usporiadanie lavíc na chóroch.
Oltár kostola má šesť vymeniteľných obrazov. Obrazy sú z roku 1771 od majstra Samuela Kialoviča. Nad oltárom sú anjeli držiaci erby šľachtických rodín z okolia, ktorí podporovali evanjelickú cirkev. Organ je dielom majstra Martina Podkonického z Banskej Bystrice. Patrí medzi vzácne barokové organy. Pochádza z roku 1764. Luster, pôvodne pozlátený, je dar richtára Martina Hudeca z Veľkej Lúky.
Celková kapacita kostola je 1 100 miest na sedenie. Do kostola vedie 5 vchodov. Po obvode kostola je 30 okien. Strecha je šindľová s tromi krížmi a kohútom - symbolom kresťanskej bdelosti.
V blízkosti kostola je zvonica s rovnakou architektúrou, ktorá bola postavená súčasne s kostolom 1726. Na nádvorí kostola sú tri staré lipy, ktoré boli vysadené pri vysviacke kostola.
V roku 1990 bolo zistené rozsiahle poškodenie dreva a drevených konštrukcií spôsobené drevokazným hmyzom, hubami a hnilobou. Bola ohrozená celková statika. Od roku 2005 boli vykonané prieskumy a návrhy na reštaurovanie. Reštaurovaný bol organ, obrazy a drevené konštrukcie. V roku 2023 je už kostol a zreštaurovaný a prístupný verejnosti.
7. júla 2008 na 32. zasadnutí Výboru UNESCO v kanadskom Quebecu bol kostol aj so zvonicou zapísaný do Zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Literatúra
KAJBA, Peter; FILO, Ján. Hronsek - drevený artikulárny kostol. 1. vyd. Banská Bystrica : Ján Filo, 2014.
Kráľovohoľské Tatry
Kráľovohoľské Tatry sú geomorfologický podcelok, zaberajúci východnú časť Nízkych Tatier na Slovensku. Od Ďumbierskych Tatier ich oddeľuje sedlo Čertovica a údolia riek Boca a Štiavnička. Veľkú časť pohoria zaberá národný park.
Geomorfológia
Z geomorfologického hľadiska je pohorie súčasťou Fatransko-tatranskej oblasti a geomorfologického celku Nízke Tatry. Kráľovohoľské Tatry sa členia na časti:
Vymedzenie
Kráľovohoľské Tatry zo severu vymedzuje Liptovská kotlina (podcelok Podtatranskej kotliny), Važecký chrbát (podcelok Kozích chrbtov) a Vikartovská priekopa (podcelok Hornádskej kotliny). Východne susedí Slovenský raj (podcelok Spišsko-gemerského krasu), južný okraj lemuje Horehronské podolie s podcelkami Heľpianske podolie a Bystrianske podhorie. Západným smerom pokračujú Nízke Tatry Ďumbierskou časťou.
Pohorie sa tiahne smerom zo západu na východ medzi údoliami Váhu a Hrona. Hlavný hrebeň je posunutý viac k juhu a najväčšiu výšku dosahuje na vrchole Kráľovej hole. Medzi najvyššie vrcholy pohoria patria:
Geológia
Kráľovohoľské Tatry geologicky zasahujú do veporského pásma (s hlavnou jednotkou veporika), tvoreného kráľovohoľskou zónou, na východe ohraničenou muránskym zlomom. Kráľovohoľská zóna je v oblasti Nízkych Tatier tvorená premenenými horninami, hlavne pararulami a predovšetkým vyvretými horninami granitoidného charakteru - hlavne granodioritmi a tonalitmi, ktoré tvoria tzv. veporský plutón. Severne od pohorelskej línie, ktorá ju oddeľuje od kráľovohoľskej zóny, sa nachádza kraklovská zóna, tvoriaca podstatnú časť hrebeňa Kráľovohoľských Tatier. Budovaná je komplexmi premenených hornín hlavne rúl, svorov a amfibolitov.
Podiel magmatických hornín je menší (napr. teleso A-typových granitov pri Hrončoku). Druhohorné usadené horniny zastupujú hlavne vápence, dolomity, sliene a pieskovce, ktoré sú tiež miestami rôzne premenené. Najvýznamnejšími štruktúrami sú tu jednotka Veľkého Boku a zvyšky heľpianskej sukcesie. Styčnú oblasť medzi veporským a tatransko-fatranským pásmom jadrových pohorí a podcelkom Ďumbierske Tatry tvorí čertovická línia.
Turistika
Napriek tomu, že Nízke Tatry sú po Vysokých Tatrách druhým najnavštevovanejším pohorím Slovenska, Kráľovohoľské Tatry patria okrem okolia turistických stredísk skôr k menej rušným pohoriam. V roku 1978 boli Nízke Tatry na ploche vyhlásené za národný park. Aj vďaka tomu tu stále existujú ozajstné pralesom blízke lesy, s množstvom zveri a možno tu podnikať mnohé zaujímavé pešie túry. Medzi hlavné východiskové miesta patria obce Liptovská Teplička a Telgárt.
Hrebeň pohoria
vľavo|25px Červeno značená Cesta hrdinov SNP prechádza celým hrebeňom Kráľovohoľských Tatier. Zo sedla Besník vedie do Telgártu, odkiaľ chodník stúpa viac než 1 000 m na legendami ovenčenú Kráľovu hoľu. Tu sa začína jeden z najkrajších úsekov hrebeňa Nízkych Tatier. Od vysielača na vrchole pokračuje chodník cez hôľnatú Orlovú a Ždiarske sedlo k útulni Andrejcová. Hrebeň pokračuje sedlom Priehybka na Veľkú Vápenicu a sedlo Priehyba na Zadnú hoľu. Cez Homôľku pokračuje okolo útulne Ramža a Bacúšske sedlo až na horský priechod v sedle Čertovica.
Chránené územia
Prevažná časť podcelku patrí pod Národný park Nízke Tatry a jeho ochranné pásmo, na východnom okraji patrí časť územia pod Národný park Slovenský raj. Z maloplošných chránených území tu leží prírodná rezervácia Barbolica a Martalúzka a prírodná pamiatka Hranovnické pleso.
Iné projekty
.
Billy Murcia
Billy Murcia (* 9. október 1951, Bogota, Kolumbia – † 6. november 1972, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol americký bubeník.
Život
Narodil sa v Kolumbii a v detstve sa presťahoval do New Yorku. V šesťdesiatych rokoch chodil na rovnakú strednú školu ako Sylvain Sylvain, ktorý bol tiež prisťahovalec. Dvojica sa skamarátila a neskôr stretla ešte Johnnyho Thundersa, ktorý tu tiež študoval. Svoju prvú skupinu nazvanú The Pox Murcia založil roku 1967; neskôr prešiel niekoľkými ďalšími skupinami a roku 1971 spolu s Thundersom, Sylvainom, Davidom Johansenom a Arthurom Kanom založil skupinu New York Dolls.
Počas turné po Spojenom kráľovstve, pri ktorom skupina robila predkapelu Rodovi Stewartovi, bol Murcia pozvaný na večierok. Tu sa po kombinácii alkoholu a drog začal dusiť. Ostatní účastníci večierku sa ho snažili oživiť studeným kúpeľom a horúcou kávou, ale Murcia nakoniec zomrel. Hoci členovia skupiny uvažovali o ukončenia jej činnosti, nakoniec sa tak nestalo a na Murciove miesto nastúpil Jerry Nolan. Johnny Thunders o ňom neskôr napísal pieseň „Billy Boy“.
Ouroux-en-Morvan
Ouroux-en-Morvan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Pierre-4
Saint-Pierre-4 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Saint-Pierre.
Galtür
Galtür je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Landeck.
Obec Galtür je známa pre masívnu lavínu, ktorá ju zasiahla dňa 23. februára 1999. Lavína prenikla až do tzv. zelenej zóny, ktorá byla dovtedy považovaná za neohrozenú lavínami. Zahynulo 31 ľudí, úrady následne evakuvali obyvateľov obce, a takisto tisícky turistov, čo predstavovalo jednu z najväčších leteckých evakuácií v histórii Rakúska.
Žije tu 765 obyvateľov (1. 1. 2018).
Plouisy
Plouisy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pécs
Názov "Pécs" pochádza s najväčšou pravdepodobnosťou zo slovanského slova päť (podľa piatich mučeníkov lokalizovaných do tohto mesta). V roku 1830 sa obyvateľstvo mesta ešte skladalo spolovice z Nemcov a Bosniakov, zvyšok tvorili prevažne Maďari.
Jurin (priezvisko)
Jurin je ruské priezvisko odvodené od mena Juraj. Na Slovensku a v Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Košiciach, resp. meste Brandýs nad Labem-Stará Boleslav.
Pécs
Dejiny
V rímskej dobe vzniklo na území Panónie mesto Sopianae, ktoré patrilo k najvýznamnejším mestám provincie. V 4. storočí mesto získalo charakteristické, elipsovité hradby, pričom sa zachoval pôvodný šachovnicový pôdorys mesta. Zo 4. storočia pochádzajú kresťanské kaplnky s freskovou výzdobou, ktorá sa zachovala až do 6. storočia.
Jurin (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Jurin, Jurinová.
Nikolaas Tinbergen
Nikolaas Tinbergen (* 15. apríl 1907, Haag, Holandsko – † 21. december 1988, Oxford, Spojené kráľovstvo) bol významný holandský biológ a etológ. V roku 1955 prijal britské štátne občianstvo.
V roku 1973 dostal spoločne s Karlom von Frischom a Konradom Lorenzom Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objavy týkajúce sa organizácie a spoločenského správania živočíchov.
Externé odkazy
http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/1973/
Ploulec’h
Ploulec’h je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Catriló
Catriló môže byť:
Tišice
Tišice je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 985 obyvateľov, z toho 985 mužov a 1 000 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,3 roka, ženy 39,6 roka).
Ploulec’h
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Riquier-ès-Plains
Saint-Riquier-ès-Plains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jurin
Jurin je priezvisko, pozri Jurin (priezvisko), napr.:
Parigny-la-Rose
Parigny-la-Rose je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bombové útoky na obytné domy v Rusku
Útoky
K prvému útoku došlo 4. septembra 1999 v meste Bujnaksk v Dagestane, blízko čečenských hraníc. O 21:45 miestneho času tam pred 5-poschodovým obytným domom, v ktorom bývali ruskí pohraničníci so svojimi rodinami, vybuchla v zaparkovanom nákladnom aute mohutná nálož. Útok si vyžiadal 64 mŕtvych (z toho 23 detí) a okolo 140 zranených. Ešte v ten istý deň bol v tom istom meste nájdený ďalší automobil naložený 2700 kg výbušninou, bomba však bola včas zneškodnená.
9. septembra o polnoci došlo k druhému útoku, keď asi 350 kg nálož vybuchla na prízemí paneláku v štvrti Pečatniki na juhovýchode Moskvy. Deväť poschodová budova sa po explózii kompletne zrútila, v 108 bytoch zahynulo celkovo 100 ľudí a vyše 600 ďalších bolo zranených.
Tretí a najhorší útok sa udial 13. septembra opäť v Moskve, tentokrát v obytnom komplexe blízko diaľnice Kaširskoje na juhu mesta, asi 6 km od posledného útoku. Časovaná nálož ukrytá v suteréne 8 poschodovej budovy vybuchla o 5. hodine ráno, budovu úplne zničila a zabila 124 ľudí, viac ako 200 ich zranila.
K poslednému útoku došlo 16. septembra 1999 v juhoruskom meste Volgodonsk. O 5:57 tam pred deväť poschodovým panelákom vybuchol nákladiak naložený výbušninami, pričom mohutná tlaková vlna úplne zničila fasádnu časť budovy a poškodila ďalších 37 okolitých domov. Zahynulo celkovo 19 ľudí, 89 bolo zranených.
Ďalšie dve bomby umiestnené v panelákoch v Moskve (13. septembra) a v meste Riazaň (22. septembra) boli v čas odhalené a zneškodnené. Avšak práve udalosti v meste Riazaň dodnes vyvolávajú mnoho otázok a otvárajú tak cestu k najrôznejším dohadom a špekuláciám. Už na druhý deň po zneškodnení bomby totiž miestna polícia zadržala troch ľudí podozrivých z jej nastraženia, pričom sa ukázalo sa, že išlo o agentov ruskej spravodajskej služby FSB. Následne riaditeľ FSB Nikolaj Patrušev označil incident v Riazani za cvičenie a uviedol, že nešlo o skutočnú bombu, ale len o napodobeninu obsahujúcu cukor, hoci policajný pyrotechnik, ktorý ju zneškodňoval, tvrdil, že ju jednoznačne identifikoval ako pravú a tvorenú výbušninou RDX.
Pozadie a následky útokov
Krátko po útokoch sa objavilo niekoľko anonymných telefonátov, ktoré sa k nim prihlásili a označili ich ako odvetu za bombardovanie povstaleckých dedín ruskými silami v Čečensku a Dagestane. V jednom telefonáte sa zodpovedná skupina predstavila ako Oslobodzovacia armáda Dagestanu. Už na začiatku augusta 1999 totiž islamistický a separatistický militanti pod vedením Čečena Šamila Basajeva a arabského mudžahedína Ibn Al-Chattaba prenikli z Čečenska do Dagestanu s cieľom „oslobodiť ho od ruskej okupácie a nastoliť v ňom islamský režim“. Následná ruská protiofenzíva vedúca k ich porazeniu vyprovokovala viacero militantov k vyhrážkam sľubujúcim rozsiahle teroristické akcie proti civilistom po celom Rusku. Hoci v tom čase neboli priame dôkazy, žeby za útokmi stali povstalci z Čečenska, ruský predstavitelia považovali túto oblasť za hlavné ohnisko rozširujúceho sa separatistického násilia a terorizmu v krajine. Invázia militantov do Dagestanu a následné teroristické útoky preto priamo viedli k odštartovaniu druhej čečenskej vojny (začala sa 26. septembra 1999), ktorá obnovila federálnu kontrolu nad teritóriom, ktoré bolo od konca prvej čečenskej vojny fakticky nezávislé.
Čečenský militant Šamiľ Basajev útoky označil za prácu dagestanských povstalcov a poprel, že by sa nich akokoľvek podieľali jeho ľudia. Podobne účasť na nich poprel aj arabský mudžahedínsky veliteľ Ibn Al-Chatab, hoci predtým to bol práve on, ktorý sa otvorene vyhrážal terorizmom proti civilistom.
Konšpiračné teórie
Napriek záverom oficiálneho vyšetrovania obklopuje útoky na obytné domy v Rusku mnoho konšpiračných teórii, ktoré obviňujú zo zosnovania teroristických aktov hlavne ruskú spravodajskú službu FSB. Tá tak mala údajne urobiť hlavne kvôli urýchleniu vojny v Čečensku a jej odobreniu pred ruskou verejnosťou, ako aj pre zvýšenie popularity a upevnenie moci pre vtedajšieho premiéra Vladimira Putina. Tieto konšpiračné teórie pramenia hlavne zo série nejasností obklopujúcich útoky, ktoré zahŕňajú napr. spomínaný incident v meste Riazaň, či z údajného marenia nezávislého vyšetrovania v Rusku. Väčšina nezávislých expertov však tieto teórie odmieta poukazujúc na to, že nie sú podložené relevantnými dôkazmi.
Football Manager 2009
Football Manager 2009 (skrátene FM 2009) je videohra, ktorá simuluje život futbalového manažéra. Hra bola vydaná na PC, Mac a PlayStation Portable 14. novembra 2008 v Európe a 18. novembra 2008 v Severnej Amerike. Rovnako ako v prípade predošlých vydaní v sérii Football Manager, sa hra predáva v Spojených štátoch a Kanade pod názvom Worldwide Soccer Manager 2009.
Tuhaň (okres Mělník)
Tuhaň je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 656 obyvateľov, z toho 323 mužov a 333 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,1 roka, ženy 39,3 roka).
Catriló (department)
Catriló je jedným z 22 departmentov argentínskej provincie La Pampa.
Obyvateľstvo
Podľa odhadu INDEC mal v roku 2005 department 6 807 obyvateľov.
Selenocysteín
Selenocysteín (skratka Sec alebo U, niekedy SeCys ) je zvláštna proteínogénna aminokyselina podobná cysteínu, ale na rozdiel od neho má namiesto atómu síry atóm selénu. Niekedy sa označuje ako 21. proteinogénna aminokyselina (pričom pyrolyzín sa označuje ako 22. protínogénna aminokyselina).
Selenocystein sa viaže na špeciálnu tRNA, ktorá nesie antikodón UCA. Tento antikodón rozoznáva UGA kodón na mRNA, čo je za normálnych okolností stop kodón – žiadna aminokyselina by sa v tomto prípade nemala zaradiť a predlžovanie proteínu by sa malo zastaviť. To, že sa zaradí aminokyselina selenocysteín, je spôsobené sekvenciou, ktorá sa nazýva SECIS element. U prokaryotov sa táto sekvencia nachádza v bezprostrednom okolí kodónu UGA, u eukaryotov je zaradená až na koniec génu.
Bielkoviny, ktoré obsahujú selenocysteín, sa označujú ako selenoproteíny. Patria sem napríklad tioredoxínreduktáza, glutatiónperoxidázy, dejodinázy tyroidných hormónov alebo formiátdehydrogenázy.
Incredible Expanding Mindfuck
Incredible Expanding Mindfuck, niekedy známy aj ako I.E.M. bol hudobný projekt, ktorý založil líder Porcupine Tree, Steven Wilson. Diela vytvorené v rámci tohto projektu boli zásadne ovplyvnené hudobným žánrom, známym ako Krautrock a experimentálnou hudbou 60. a 70. rokov 20. storočia.
O projekte I.E.M. je málo oficiálnych informácií, lebo aj letáky, ktoré sú súčasťou obalov albumov sú na informácie skúpe. Wilsonove práce pre tento projekt pôvodne pochádzajú z častí experimentálnych psychedelických nahrávok, ktoré tvoril pri výrobe materiálu Porcupine Tree pred albumom Stupid Dream. Hudobný štýl projektu je ovplyvnený aj hudobným štýlom umelcov tzv. „kozmického džezu“ akým bol napríklad Sun Ra. V porovnaní s Porcupine Tree je hudobné dielo v projekte I.E.M. omnoho viac experimentálne a je takmer úplne inštrumentálne. Skoro všetky nahrávky nástrojov produkoval Steven Wilson s niektorými výnimkami, kedy s ním spolupracoval bývalý člen projektu Bark Psychosis, hráč na bicie nástroje Mark Simnett.
Gerlos
Gerlos je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Selenocysteín
Biosyntéza
Serín sa premieňa na fosfoserín pôsobením O-fosfoseryl-tRNASec kinázy: Nakoniec sa fosfoserín premieňa na selenocysteín pôsobením O-fosfoseryl-tRNASec:selenocysteinyl-tRNASec syntázy:
Salazie (kantón)
Salazie je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba obec Salazie.
Gerlos
Žije tu obyvateľov.
Incredible Expanding Mindfuck
Prvý hudobný album projektu Incredible Expanding Mindfuck vyšiel u hudobného vydavateľa Delerium Records v roku 1996 a mal titul I.E.M.. Po ňom nasledovala limitovaná edícia EP s názvom An Escalator to Christmas. Poslednými hudobnými projektami, ktoré pod značkou I.E.M. vyšli boli v roku 2001 albumy Arcadia Son a Have Come for Your Children.
V júni roku 2010 vydalo hudobné vydavateľstvo boxset štyroch CD so všetkými oficiálnymi albumami projektu: I.E.M., An Escalator to Christmas, Arcadia Son and I.E.M. Have Come for Your Children. Vyšla ako limitovaná edícia 2 000 kópií, ktorá bola komentovaná ako „pocta a záverečná rozlúčka s I.E.M.“.
Le Tampon-1
Le Tampon-1 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Le Tampon.
Zaurak
Zaurak alebo Gama Eridani (γ Eri / γ Eridani) je hviezda s magnitúdou 2,96 v súhvezdí Eridanus. Názov pochádza z arabského Az-Zawraq čo znamená loď.
Zaniah
Zaniah alebo Eta Virginis (η Vir/η Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna.
Gerlosberg
Gerlosberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Žije tu obyvateľov.
Saint-Romain-de-Colbosc (obec)
Saint-Romain-de-Colbosc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Tampon-2
Le Tampon-2 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Le Tampon.
Újezdec (okres Mělník)
Újezdec je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 120 obyvateľov, z toho 58 mužov a 62 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 37,5 roka, ženy 44,8 roka).
Ploumagoar
Ploumagoar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ázijský pohár v basketbale 2012
Ázijský pohár v basketbale 2012 bol v poradí 4. ázijský pohár v basketbale mužov, ktorý organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konal sa v Tokiu, v Japonsku od 14.22. septembra 2012, za účasti 10 tímov. Irán sa stal novým vítazom turnaja, keď vo finále porazil domáce Japonsko.
Víťaz turnaja sa automaticky kvalifikoval na Majstrovstvá Ázie 2013.
Kvalifikácia
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom ELO rebríčku k 2. septembru 2012.
Trója
Trója (u Homéra Ílios alebo Ílion, v rímskej dobe Ilium, dnes pahorok Hissarlik pri Canakkale) v Turecku v západnej Malej Ázii je významné archeologické nálezisko a historické osídlenie od roku 3000 pred Kr. do čias rímskeho cisárstva, ktoré Homér spomína v Iliade a Odysei v súvislosti s Trójskou vojnou. Presne určiť jej polohu, ba dokonca uspokojivo dokázať jej existenciu, sa podarilo až na konci 19. storočia.
Legenda
Podľa gréckej mytológie Tróju založil Dardanov vnuk Trós a jeho syn Ilos. Bohovia Apolón a Poseidón vybudovali Ilovmu synovi Laomedontovi mestské hradby, neskôr mesto vraj zbúral Herakles a potom bolo znova postavené.
Priamos, syn Laomedontov, bol posledný trójsky kráľ. Jeho syn Paris vyvolal únosom spartskej Heleny trójsku vojnu, v rámci ktorej sa Gréci Tróje zmocnili vďaka ľsti s trójskym koňom v desiatom roku vojny.
Realita
Vrstvy IVII (3000 pred Kr.1000 pred Kr.) zodpovedajú anatólskej bronzovej dobe:
Carl Fredrik Fallén
Carl Fredrik Fallén (* 22. september 1764, Kristinehamn, Švédsko - † 26. august 1830, Lund, Švédsko) - bol významný švédsky univerzitný profesor, botanik a entomológ, hlavne dipterológ.
Trója
Realita
Záujem sa obnovil v 18. stor., kedy Tróju už mnohí považovali len za Homérov výmysel.
Objavy
Heinrich Schliemann ako prvý Tróju preskúmal v rokoch 1871 – 1890. Hľadal tu hlavne Priamov poklad (preto aj poklad, ktorý našiel tak nazval) a na okolí hroby Achilla a Patrokla. Nemeckého obchodníka Heinricha Schliemanna povesť o Tróji nadchla už v detstve. Keď neskôr zbohatol, obetoval svoj majetok na hľadanie zmiznutého mesta. Z historických prameňov vedel, že v staroveku jestvovalo akési ľudské sídlo, ktoré sa volalo Trója, ale po roku 355 po Kr. sa tento názov už v nijakých ďalších záznamoch neobjavuje. Na mieste prvých vykopávok v Turecku nenašiel Schliemann po Tróji ani stopu, a tak sa rozhodol preskúmať pahorok Hissarlik niekoľko kilometrov od pobrežia, ku ktorému sa viazali miestne povesti. V roku 1871 Schliemann so svojou mladou manželkou a skupinou asi sto miestnych robotníkov začal s vykopávkami. Pokračoval v nich takmer dvadsať rokov, až do svojej smrti. Schliemann bol síce nadšený, ale predsa len amatérsky archeológ. Pri výkopových prácach nevedomky zničil doklady, ktoré sa mali starostlivo vytriediť. Navyše odviezol z náleziska rôzne predmety bez toho, aby zabezpečil dokumentáciu o tom, kde boli objavené. Napriek tomu odkryl niekoľko starovekých opevnení a tiež veľa zbraní a kuchynských potrieb. Schliemann, veril tomu, že našiel Tróju. Mnohí historici boli skeptickí, medzi jeho stúpencov patrili naozaj vynikajúci znalci antického staroveku.
Carl Fredrik Fallén
Životopis
Narodil sa v v malom mestečku Kristinehamn v južnej časti stredného Švédska. Po skončení základného vzdelania a maturitách pokračoval v roku 1783 v štúdiu na univerzite v Uppsale a potom cca od roku 1786 na univerzite v Lunde. V roku 1790 sa stal magistrom filozofie. V roku 1792 dosiahol titul docenta botaniky a ekonómie. V roku 1810 dosiahol titul univerzitného profesora. Počas svojho života pôsobil ako profesor mineralógie na univerzite v Lunde. Okrem toho sa zaoberal hlavne entomológiou a to konkrétne dvojkrídlovcami. Je známy ako autor významnej entomologickej práce: Diptera Sueciae (1814 - 1827). Významné zbierky hmyzu zozbieral hlavne z územia Švédska. Jeho entomologické práce, ktorých napísal asi 81 sa týkajú hlavne hmyzu Švédska.
Jeho zbierka hmyzu sa stala majetkom Štokholmskej akadémie vied, ktorej bol členom. T.č. je zbierka z radu Diptera ako súčasť zbierky Zetterstedta v Naturhist. Riksmus. v Stockholme. Časť jeho zbierky sa od roku 1936 (Rhynchota und Hymenoptera) nachádza v Zoologickom múzeu v Lunde = Zoologické múzeum Lundskej univerzity = Lunds universitet.
Trója
Objavy
Ozajstným skúmaním sa zaoberal W. Dörpfeld (od roku 1882 spolu so Schliemannom a potom po Schliemannovej smrti v rokoch 1893 – 1894). Tento ozajstný odborník spolu so Schliemannom odkryl 9 základných vrstiev. Každá z nich predstavovala nové mesto/dedinu, postavené na troskách predošlého. Jednotlivým fázam pridelili čísla – najstaršej dali názov Trója I – posledné mesto, postavené v rímskom období, nazvali Trója IX (pozri hore). Aj keď bol Schliemann pôvodne presvedčený, že legendárnym mestom, ktoré hľadal, je Trója II, neskôr sa ukázalo, že je ním pravdepodobne Trója VIIa, ktorú do veľkej miery zničil požiar. Podľa nájdených ľudských kostí bádatelia usudzujú, že obyvatelia mesta zomreli násilnou smrťou okolo roku 1260 pred Kr., keď podľa názoru historikov Trója naozaj padla.
No najdôležitejšie boli výskumy americkej univerzity v Cincinnati pod vedením C. W. Blegena z rokov 1932 – 1938, ktorý 9 vrstiev rozčlenil na menších 46 fáz. Americké výskumy boli zverejnené po druhej svetovej vojne.
Najväčšiu zbierku nálezov z Tróje (z pôvodného Schliemannovho daru) vlastnia štátne múzeá v Berlíne.
Parigny-les-Vaux
Parigny-les-Vaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
T-43
náhľad|T-43-2|alt=tank T-43 s veľkou vežou T-43 bol sovietsky stredný tank vyvinutý počas druhej svetovej vojny. Vznikol úpravou a zdokonaľovaním rozšíreného typu T-34. Stroj nebol nikdy sériovo vyrábaný.
Vznik a vývoj
Jeho vývoj sa začal koncom roku 1941 v dôsledku potreby modernizácie tanku T-34, ktorá sa ukázala počas bojov prvých mesiacov vojny v ZSSR (od začiatku operácie Barbarossa). Konštruktéri dostali požiadavku na zlepšenie pancierovania a palebnej sily.
V marci 1942 bol prvý prototyp pod názvom T-34 M hotový. Tento tank bol koncepčne úplne iný ako T-34 vz.41 .Tank mal 3 člennú posádku, bol bez rádiostanice a guľomet ovládal vodič tanku. Stroj mal novú prevodovku, ktorá sa neskôr používala v neskorších modeloch T-34. Konštrukčné úpravy umožnili zvýšiť hrúbku predného panciera na 60 mm a novej veže na 80 mm. Nová veža sa testovala aj na starších modeloch T-34. Vyrobených veži bolo cca 60 kusov.
Z testov nových veží a prototypov T-34M vyplynulo, že je potrebné zlepšiť pancierovanie tanku. Vznikla tiež potreba vytvoriť novú vežu so samostatnou veliteľskou vežičkou, pretože T-34 z roku 1941 veliteľskú vežičku nemal a veliteľ nemal prehľad o situácii na bojisku,čo sa ukázalo ako podstatný nedostatok tanku T-34vz 41.
Keďže úprav bolo viac tank dostal v septembri 1942 nové označenie T-43. Pokračoval naďalej aj vývoj T-34 S vz. 42 ale ten bol po čase ukončený. Vývoj T-43 naďalej úspešne pokračoval a v decembri 1942 bol vyrobený prototyp T-43-1. Veža mala silnejšie pancierovanie čelo 90 mm a boky a zadný pancier mal hrúbku 75 mm.Silnejšie pancierovanie umožnil nový typ pruženia korby tanku ,torznými tyčami,ktorý sa neskôr používal vo ďalších modeloch T-34-76, 85, keďže T-34 vz. 41 mal podvozok odpružený pôvodným americkým systémom Christie, používaným v ľahkých tankoch BT-5 a BT-7. Bolo odstránené miesto radistu a vodič bol premiestnený vpravo ako je vidno na úvodnej fotografii. Vývoj pokračoval ďalej a v polovici roku 1943 dostali dva prototypy väčšiu vežu (viď. úvodná fotografia) a dostali označenie T-43-2. Tieto 3 prototypy boli odoslané v auguste roku 1943 na frontovú líniu a preverené v bojoch. Ich nasadenie bolo úspešné. Osvedčilo sa pancierovanie korby aj veže tanku, ktorá aj po viacerých zásahoch naďalej dobre fungovala.
Ukázala sa ale potreba účinnejšieho kanóna, ktorý by dokázal ničiť novšie nemecké tanky. Preto bol jeden prototyp T-43-2 osadený kanónom D-5T kalibru 85 mm.
Napriek týmto všetkým zlepšeniam a lacnejšej výrobe a lepším parametrom tank nebol zaradený do výroby, rozhodol o tom samotný Stalin, ktorý to odôvodnil tým, že by to bola komplikácia vo výrobe, keby sa museli meniť výrobné postupy, pretože už bolo po najväčšej tankovej bitke v dejinách v Kurskom oblúku kde ZSSR stratilo vyše 6000 tankov, pričom Nemecko stratilo iba 720 tankov (už sa zúčastnil Tiger I a Panther I) a z obavy, že by došlo k zníženiu počtu vyrobených kusov, výrobu tanku T-43 zamietol. Preto sa z T-43 neskôr použili tie vylepšenia, ktoré neznamenali veľkú komplikáciu vo výrobe ako torzný podvozok, nová veža, nová prevodovka, nový kanón z čoho postupnou aplikáciou zlepšení vznikol tank T-34-76 vz 43 a neskôr T-34-85.
Zavijava
Zavijava alebo Beta Virginis (β Vir / β Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna. Jej vzdialenosť od Zeme dosahuje 33,3 svetelného roka.
Le Tampon-3
Le Tampon-3 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Le Tampon.
Mária Kristína Habsbursko-lotrinská
náhľad|Mária Kristína náhľad|Pomník Márie Kristíny, ktorý po jej smrti dal postaviť jej manžel, [[Albert Saský (1738 – 1822)|Albert Sasko-tešínsky]] Mária Kristína (* 13. máj 1742 – † 24. jún 1798) bola štvrtá dcéra a piate dieťa rakúskej panovníčky Márie Terézie a jej manžela, cisára Františka I. Lotrinského. Bola najobľúbenejšou dcérou a jedinou, ktorej Mária Terézia dovolila vydať sa z lásky.
Detstvo
Mária Kristína sa narodila 13. mája v deň, keď jej matka Mária Terézia oslavovala svoje 25. narodeniny. Práve tento fakt sa považuje za jeden z hlavných dôvodov, prečo práve ju mala Mária Terézia zo všetkých svojich detí najradšej. Hoci bola piate dieťa, v čase svojho narodenia mala len dvoch súrodencov, Máriu Annu a Jozefa, pretože dve staršie sestry zomreli ešte pred jej narodením.
V rodine ju nazývali Mimi, Mimerl alebo Mária. Väčšina súrodencov na ňu veľmi žiarlila, lebo bola talentovaná a pôvabná. Podľa niektorých historických zdrojov však dôvod, prečo ju súrodenci nemali radi, bol, že sa správala veľmi povýšenecky.
Vychovávateľky
Matka Mária Terézia jej splnila všetky želania. S tým súvisí aj výber jej vychovávateľky. Prvou vychovávateľkou bola grófka Trautsonová, no s tou si Mária Kristína nerozumela, a tak požiadala matku, aby jej pridelila inú vychovávateľku. Tou sa stala vdova grófka Mária Anna Vasquezová, s ktorou si Mária Kristína veľmi dobre rozumela a neskôr, keď jej bol pridelený vlastný dvor, ju vymenovala za hlavnú hofmajsterku (hofmajster bol predstavený dvorného služobníctva a vychovávateľ detí v panovníckych a šľachtických rodinách).
Nápadníci Márie Kristíny
Prvou láskou Márie Kristíny bol princ Ľudovít Württemberský. No ten sa jej manželom stať nemohol, pretože ako vojvoda nebol Márie Kristíne spoločensky rovný.
V nasledujúcich rokoch si Mária Kristína vybudovala intenzívny milostný vzťah s princeznou Izabelou Bourbónskou, ktorá sa 6. októbra 1760 vydala za budúceho cisára Jozefa II. Svoju hlbokú náklonnosť si vyjadrili asi 200 listami, zvyčajne písanými vo francúzštine.
V jednom z nich Izabela popisuje svoju lásku k Márii Kristíne, o ktorej Jozef podľa všetkého nevedel: „''Píšem ti znova, krutá sestra, napriek tomu, že sme sa práve rozlúčili. Nemôžem zniesť to dúfanie, či ma uznáš za osobu hodnú tvojej lásky, alebo ma hodíš do rieky... Nedokážem myslieť na nič iné, ako na to, že som hlboko zamilovaná.“ V inom liste Izabela píše: „Tvrdili mi, že deň začína Bohom. Ja ale začínam deň myšlienkou na osobu, ktorú milujem, pretože na ňu myslím neustále.''“ Trávili spolu toľko času, že ich porovnávali s Orfeom a Eurydikou. Aféra skončila až po 3 rokoch, smrťou Izabely.
Neskôr prišli na cisársky dvor do Viedne synovia poľského kráľa a saského kurfirsta Augusta III., princ Albert Kazimír a jeho brat Klement. Cisárovná svadbu s Albertom po dcérinom naliehaní povolila. Otec Márie Kristíny ju síce chcel vydať za jej bratranca Benedikta von Chablaisa, no to sa neuskutočnilo, a tak sa arcivojvodkyňa Mária Kristína vydala za milovaného Alberta.
Manželstvo
Albert bol umelecky veľmi založený človek a spolu s manželkou obstarali niekoľko zbierok obrazov. Istý čas žili aj v Bratislave a neskôr bývali v Bruseli. Umeleckú zbierku presťahovali do Viedne a umiestnili v paláci pomenovanom po Albertovi - Albertina.
Smrť Márie Kristíny
24. júna 1798 Mária Kristína zomrela vo veku 56 rokov. Jej manžel Albert Kazimír, ktorý ju prežil skoro o 25 rokov, jej nechal postaviť nádherný náhrobok, na výrobu ktorého si najal talianskeho sochára Antonia Canovu. Ten z carrarského mramoru vytvoril hladkú monumentálnu pyramídu s medailónom Márie Kristíny a postavami. Náhrobok, ktorý nesie nápis UXOR OPTIMAE ALBERTUS (Najlepšej manželke Albert), sa nachádza v pravej bočnej lodi augustiniánskeho kostola neďaleko viedenského Hofburgu.
Chapaleufú (department)
Chapaleufú je jedným z 22 departmentov argentínskej provincie La Pampa.
Obyvateľstvo
Podľa odhadu INDEC mal v roku 2005 department 12 761 obyvateľov.
Blatný vrch (Cerová vrchovina)
Blatný vrch je plochý a rozľahlý vrch v Cerovej vrchovine na Slovensku, neďaleko obce Trebeľovce.
Charakteristika
Vrch sa nachádza v pohorí Cerová vrchovina, približne 6 km juhovýchodne od Lučenca. Rozsiahly, no výškovo nevýrazný vrch má zalesnenú vrcholovú plošinu, z ktorej sú obmedzené výhľady. Napriek neveľkej nadmorskej výške je vrch ľahko identifikovateľný vďaka vysielaču na vrchole.
Gnadenwald
Gnadenwald je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Blatný vrch (Cerová vrchovina)
Šírený program
Výhodná poloha vysielača na okraji Lučeneckej kotliny a pahorkatinný charakter krajiny sľubuje ideálne pokrytie najväčších miest Lučenec a Fiľakovo. Signál z vysielača zásobuje primárne región Novohradu, no presahy sú do susedných regiónov i blízkeho Maďarska. Nadväzuje na vysielače Kráľova hoľa, Sitno a Španí laz.
=== Vysielače FM ===
Gnadenwald
Žije tu 715 obyvateľov (1. 1. 2010).
Tiberias
Tiberias môže byť:
Blatný vrch (Cerová vrchovina)
Šírený program
=== Vysielače DVB-T/T2 ===
Najbližšie vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:
Velký Borek
Velký Borek je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 973 obyvateľov, z toho 489 mužov a 484 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 38,2 roka, ženy 42,2 roka).
Going am Wilden Kaiser
Going am Wilden Kaiser je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Kitzbühel.
Žije tu 1 865 obyvateľov (1. 1. 2010).
Saint-Saire
Saint-Saire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Tampon-4
Le Tampon-4 je francúzsky kantón v departemente Réunion v regióne Réunion. Tvorí ho iba časť mesta Le Tampon.
Zoznam spolkových ciest v Nemecku
Toto je zoznam spolkových ciest v Nemecku.
B 101 – B 200
Čísla od 101 po 200 nie sú v súčasnosti všetky využité. Čísla od 123 po 125 a od 158 do 165 mali do roku 1945 bývalé ríšske cesty v Zadnom Pomoransku (dnes súčasť Poľska) a číslami od 126 do 144 sa v minulosti označovali cesty vo Východnom Prusku (dnes súčasť Poľska a Ruska).
B 611
Spolková cesta 611 je v súčasnosti v štádiu plánovania.
B E – B Z
Písmenami E až Z sa označovali cesty v Západnom Berlíne.
Štiavnické jazero
náhľad|Štiavnické jazero
Štiavnické jazero (-normovaný názov; iné názvy: Štiavnický rybník, Rozgrund , Štiavnický tajch , Rozgrundský tajch ) je tajch v Štiavnických vrchoch, v katastrálnom území Banskej Štiavnice.