cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eva Borušovičová
Charakteristika tvorby
Režijná tvorba Evy Borušovičovej nie je rozsiahla, ale dá sa určiť, že jej prioritou je točiť filmy o mladých ľuďoch a pre mladých a deti. To ovplyvnila predovšetkým jej spolupráca na známom televíznom programe Od Kuka do Kuka. Okrem toho medzi časté Borušovičovej témy patria ženské hrdinky a ich spletité osudy. Tým, že je vyštudovanou scenáristkou a primárne sa scenáristike a písaní venuje, je sama autorkou scenárov ku všetkým hraným filmom, ktoré si následne režírovala. Do väčšiny svojich filmov zvykne obsadzovať kombináciu slovenských a českých hercov.
Paul Tillich
Emigrácia do USA
Po druhej svetovej vojne dvakrát navštívil Nemecko, kde prednášal o tamojšej duchovnej situácii. Bol prekvapený i potešený, s akou rýchlosťou sa prekladajú jeho knihy z angličtiny do nemčiny. V začiatkoch dialektickej teológie Tillich sympatizoval s Karlom Barthom, ale Barth podľa neho zostal príliš cirkevný, zatiaľ čo on sa cítil viac slobodomyseľnejší, otvorenejší dobe.
Eva Borušovičová
Charakteristika tvorby
Okrem filmovej réžie a scenáristiky sa venuje Eva Borušovičová aj literárnej a dramatickej tvorbe, rôznej publikačnej činnosti, či scénickej tvorbe (spolupráca s módnou návrhárkou Leou Fekete). Je autorkou zbierky poviedok Urobíme všetko, čo sa dá, ktorá vyšla v roku 2009. Ide o súbor krátkych prozaických fragmentov, ktoré boli najskôr osobitne uverejňované v internetových magazínoch inZine, T-Station a INLAND. Taktiež sa o nej hovorí, že píše pod pseudonymom Maxim M. Matkin.
V súčasnosti je súčasťou komisie v Audiovizuálnom fonde a prednáša na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU v Ateliéri filmovej a televíznej réžie. Je autorkou divadelnej hry 69 vecí lepších než sex, ktorá mala tento rok (2013) premiéru v bratislavskom štúdiu L + S.
Paul Tillich
Emigrácia do USA
Svoju poslednú prednášku Význam dejín náboženstiev pre systematického teológa predniesol 12. októbra 1965 na University of Chicago. Na druhý deň v skorých ranných hodinách ho previezli do Billings Hospital v Chicagu so srdcovým infarktom. Tam i zomrel 22. októbra 1965. Je pochovaný v East Hampton na Long Islande, jeho urna s popolom je uložená v Pamätnom parku Paula Tillicha v New Harmony v štáte Indiana.
Význam
Tillich bol výborný prednášateľ napriek tomu, že rozprával potichu a monotónnym hlasom. Hoci na jeho angličtine bolo stále cítiť ťažký nemecký prízvuk a ani jeho prejav nebol plynulý, lebo niekedy hľadal vhodné slová, obsahové bohatstvo, hĺbka myšlienok a zrozumiteľnosť boli veľmi inšpiratívne. Dokázal hlboko zasiahnuť svojich poslucháčov. Dal im pocit nepochybnej istoty, že im rozumie, že vie, čo ich trápi, a že im môže dať odpovede, ktoré hľadajú. Nepatril však medzi ľudí, ktorí dávajú lacné odpovede. Jeho prednášky, hoci sa konali v najväčších prednáškových miestnostiach v Chicagu, boli do posledného miesta obsadené. V autobiografii píše, že od svojej prvej do poslednej prednášky ho táto činnosť napĺňala veľkou úzkosťou, ale i veľkým šťastím. K prednáškovému pultu a ku kazateľni vždy kráčal so strachom a s chvením, ale kontakt s poslucháčmi mu poskytoval úžasný pocit radosti, radosti z kreatívnej komunikácie, z prijímania a dávania, a to dokonca i vtedy, keď auditórium bolo mĺkve.
Rád bol medzi ľuďmi, rád s nimi diskutoval o všetkom, čo prinášal život. Rád i prednášal, lebo vedel, že hovorené slovo je efektívnejšie než písané, za ním stojí bezprostredný vplyv osobnosti, existenciálna pravda. Väčšinu akademického života Tillich strávil v USA, kde publikoval aj väčšinu svojich kníh. Jeho najvýznamnejším dielom je Systematická teológia, ktorej posledný, tretí zväzok vyšiel v roku 1963. Stal sa pravdepodobne najznámejším akademickým teológom v histórii Spojených štátov amerických, bol nositeľom trinástich čestných doktorátov.
Renomovaný historik náboženstiev Mircea Eliade v súvislosti s odchodom svojho dobrého priateľa povedal: – Paul Tillich nezomrel na konci svojej kariéry, keď predpokladal, že povedal všetko dôležité, čo mal povedať. Zomrel na začiatku ďalšieho oživenia svojho myslenia. Tým je jeho smrť oveľa tragickejšia ako pre teológa, tak i pre historika náboženstiev. Ale tiež je symbolická.
Shrek (postava)
Shrek je rozprávková postava (zlobor) účinkujúca v rovnomennom celovečernom animovanom filme, z dielne spoločnosti Dreamworks Animation. Hlas mu prepožičal americký herec Mike Myers.
Atlas V
Atlas V je dvojstupňová nosná raketa pôvodne vyvinutá spoločnosťou Lockheed-Martin, dnes sa vyrába spoločným podnikom spoločností Lockheed a Boeing: United Launch Alliance. Prvý stupeň sa nazýva CCB a spaľuje RP-1 (petrolej) a kvapalný kyslík, o jeho pohon sa stará jeden motor ruskej konštrukcie RD-180. Druhý stupeň je Centaur V1 s motormi RL-10A-4-2 na kvapalný vodík a kyslík. Pomocné rakety boli vyvinuté spoločnosťou Aerojet výlučne pre Atlas V a nazývajú sa jednoducho Atlas V SRB. Prvý štart sa konal v auguste 2002 a odvtedy štartovali celkom štrnásťkrát s takmer 100% úspešnosťou (iba raz zlyhal horný stupeň a náklad nebol dopravený na požadovanú dráhu).
História
thumb|left|Schéma Atlasu V - 521 Atlas V je najmladším členom rodiny rakiet Atlas, väčšina pohonných a navádzacích systémov je zhodná so staršími verziami, alebo sú ich priamymi nasledovníkmi. Najvýraznejšou zmenou oproti starším verziám je prepracovaný prvý stupeň, ktorý vyžíva konštrukciu zo zliatin hliníka, podobne ako ET (externá nádrž) raketoplánu Space Shuttle a používanie nových motorov ruskej konštrukcie RD-180, ktoré sú pokračovateľom motorov NK-33. Ruské motory RD-180 boli použité prvýkrát na rakete Atlas IIIA v roku 2000. Motory RD-180 využívajú uzavretý cyklus a sú dvojkomorové (majú dve spaľovacie komory a dve trysky), ich začiatky sú v ruskom mesačnom programe a neúspešnej rakete N-1. Vtedajší neúspech bol čiastočne spôsobený práve koncepciou motorov NK-33 s uzavretým cyklom, vtedajšia úroveň metalurgie sa nedokázala vyrovnať s extrémnymi podmienkami, pri ktorých pracuje turbína poháňajúca turbočerpadlá. Problém bol vyriešený a z toho vznikol motor RD-170 používaný na raketách Zenit-1, RD-180 je prerobená verzia pre potreby Atlasu V.
Druhý stupeň Centaur V1 je pokračovateľom 50 rokov starej vývojovej série raketových stupňov Centaur, prvý štart sa konal už v roku 1958. Na pohon sa využíva osvedčený motor Pratt & Whitney RL-10A-4-2 na kvapalný kyslík a vodík. Ako jeho predchodcovia, obsahuje navigačný systém spoločný pre prvý aj druhý stupeň.
Prvý stupeň
Nazýva sa Atlas CCB - Common Core Booster, ide o podobnú konštrukciu ako prvý stupeň rakety Delta IV. Pohon zabezpečuje jeden dvojkomorový motor RD-180 ruskej konštrukcie. Palivo je RP-1 (kerozín) a kvapalný kyslík. Na rozdiel od Delty IV, prvý stupeň neobsahuje samostatný usmerňovací systém a tak je riadený spoločnou avionikou umiestnenou v druhom stupni. Nádrž pre RP-1 je umiestnená dole a nádrž na kvapalný kyslík je nad ňou, nádrže sú vyrábané pomocou technológie isogrid. Hmotnosť prázdneho CCB je 22 461 kg, pri plných nádržiach hmotnosť dosahuje až 307 ton, vrátane systému pre zavesenie pomocných rakiet (272 kg) a prechodového medzistupňa pre Centaur (1297 kg). Priemer CCB je 3,81 metra a výška 32,46 metra. Samotný CCB s motorom RD-180 dodáva ťah 4152 MN a palivo vydrží pri bežnom plnom ťahu 253 sekúnd.
Rádio FM
Rádio _FM je hudobná rozhlasová stanica RTVS, prezentujúca alternatívne hudobné žánre s výrazným zastúpením slovenskej hudby.
Atlas V
Druhý stupeň
thumb|left|Jednomotorový stupeň Centaur V1 Rôzne verzie stupňa Centaur sa používajú už 50 rokov a za tú dobu prešli mnohými zmenami. Základná koncepcia sa však nezmenila. Poháňa ho motor RL-10A-4-2, ako palivo mu slúži kvapalný kyslík a vodík. Používa sa v dvoch verziách Centaur V1 a V2. Verzia V2 má dva motory. Dĺžka stupňa je 12,68 metra a priemer 3,05 metra. Celková hmotnosť stupňa je 22 825 kg (V1), resp. 23 050 kg (V2). Ťah verzie V1 je 99,2 kN, verzia V2 má ťah dvojnásobný. Špecifický impulz je u oboch verzií zhodný, 451 sekúnd. Druhý stupeň obsahuje spoločný navádzací systém pre oba stupňa a je umiestnený v špeciálnom boxe, v prednej časti. Aerodynamický kryt nákladu je vyrobený z kompozitných materiálov a má dve základné verzie podľa priemerov - 4 a 5,4 metra.
Pomocné rakety
Atlas V SRB niekedy uvádzané ako Aerojet SRB boli vyvinuté spoločnosťou Aerojet výlučne pre Atlas V. Ide o motory na tuhé pohonné látky a ich konštrukcia je podobná ako u motorov GEM, ktoré používajú rakety Delta. Používajú sa v počte 0 až 5. Variant Atlas V Heavy využíva zhodnú koncepciu ako Delta IV Heavy a ako pomocné motory používa dva CCB (prvý stupeň) pripojené k centrálnemu stupni, táto konfigurácia ešte nikdy nebola použitá (11. november 2008).
Rádio FM
Vo večernom vysielaní sa orientuje na okrajové hudobné žánre ako worldmusic, ambient, dubstep, IDM, electro, folktronica, glitch, new school, old school, alternatívny rock, hip-hop, drum and bass, breakbeat, UK garage, Nu jazz, house, hard rock, metal. Podľa dramaturga rádia Daniela Baláža je poslaním Rádia FM podporovať inakosť, nie hlavný prúd.
Atlas V
Varianty a značenie
thumb|left|Prehľad verzií a rozmiestnenia SRB Varianty rakiet Atlas V sa značia trojmiestnym číslom. Prvá číslica značí typ aerodynamického krytu nákladu, 4 pre štvormetrovú verziu a 5 pre päťmetrovú. Druhé číslo je počet pomocných rakiet, variant heavy je označený H a posledné číslo značí počet motorov druhého stupňa.
Rádio FM
Dejiny
náhľad|Vysielacie štúdio Rádia FM|vľavo História mládežníckeho okruhu Československého rozhlasu sa začala písať 5. januára 1987, kedy vznikol popoludňajší blok pre mládež – Rádio Elán.
4. septembra 1989 združením slovenského programového bloku Rádio Elán a českého Mikrofórum vznikol federálny mládežnícky programový okruh E + M, ktorý zanikol 31. decembra 1990.
4. marca 1991 vzniklo Rock FM Rádio. Ako prvé na Slovensku začalo 1. januára 1992 s 24 hodinovým vysielaním.
3. novembra 2004 sa tento okruh SRo premenoval na Rádio _FM a podstatne zmenil aj svoj formát.
Ako prvé médium na Slovensku ponúka podcasting.
Vysielače
Slovenský rozhlas vysiela od februára 2009 na frekvenciách s poznámkou v čase od 6:00 do 18:00 program Rádia Patria v maďarskom jazyku.
URL adresa vysielania: http://live.slovakradio.sk:8000/FM_256.mp3
MullMuzzler
thumb|260px|[[James LaBrie]] MullMuzzler bol progresívno metalový projekt speváka formácie Dream Theater, Jamesa LaBrie ktorý vznikol pred jeho sólovým projektom z roku 2005. Zoskupenie hudobníkov bolo vytvorené z Jamesa LaBrie, Matta Guilloryho, Mikeho Manginiho a Mikeho Keneallyho. Nahrávacia spoločnosť nedovolila LaBriemu pre tento projekt použiť jeho meno, James sa preto rozhodol, že ich produkcia bude vydávaná pod spoločným názvom Mullmuzzler. Postupne sa LaBriemu podarilo vydavateľa presvedčiť, aby bolo jeho meno použité, ale aj tak sa albumy zoskupenia nemôžu označovať ako jeho sólové projekty.
Rádio FM
Počúvanosť
Rádio FM bolo s počúvanosťou 2,56 % deviatou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou na Slovensku v 2. a 3. kvartáli 2017, podľa prieskumu Market & Media & Lifestyle spoločnosti Median SK.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žipov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Žipov v okrese Prešov.
Cindruška
Cindruška (iné názvy: cipovička, cipuruška, cipurušky) je druh dievčenského ľudového tanca, ženský náprotivok odzemku (poskakovanie v drepe na melódie veľmi podobné odzemkovým), v malých obmenách rozšírený na strednom Slovensku, najmä na severe, prípadne iba Liptove.
Odmocnina
thumb|Diagram funkcie
Cindruška
Najčastejšie sa objavoval na priadkach, pri páraní peria a pod., keď boli dievčatá usedené a chceli sa rozhýbať. Tancoval sa ako sólo v dvojiciach, do kríža vo štvorici. Zriedkavejšie podoby bol kolektívny tanec a iba výnimočne s chlapcom. Na Liptove sa praktikoval ešte v prvej polovici 20. storočia.
Indolencia (nedbalosť)
Indolentný človek sa prejavuje v medziľudskej komunikácii i v medziľudských vzťahoch viac alebo menej často ako nevšímavý, nedbalý a takmer k všetkému veľmi ľahostajný. Prejavy nevšímavosti však môžu mať množstvo rôznych odtieňov. Môže sa to prejavovať ako nedbanlivosť v spoločenskom správaní, k povinnostiam na pracovisku alebo aj k sebe samému ako nedostatok sebaúcty. Pri hodnotení prejavov indolencie sa niekedy nesprávne vychádza z jednorazového prejavu nevšímavosti. Aby sme nepodľahli zjednodušeným súdom, je namieste si uvedomiť skutočnosť, že u toho istého človeka sa môže prejavovať výrazná nedbanlivosť pri vykonávaní vlastnej práce, ale už vôbec nie pri obliekaní, v spoločenskej aktivite alebo v zdvorilosti voči nežnému pohlaviu. Pri posudzovaní prejavov indolencie by malo skôr prevládať hodnotenie miery ich vplyvu na narušovanie úrovne medziľudských vzťahov.
Odmocnina
n-tá odmocnina z čísla x je také číslo y, pre ktoré platí, že y × y × … y = x, kde y sa v súčine vyskytuje n-krát. Odmocnina je inverznou funkciou kmocnine. Platí, že n-tá odmocnina čísla x sa rovná 1/n-tej mocnine čísla x:
Cindruška
Text
Názov „cipovička“ je známy predovšetkým z detskej riekanky:
Odmocnina
.
2. odmocnina
Číslo, ktoré odmocňujem, musím rozdeliť na súčin (násobenie) dvoch rovnakých čísiel: \surd9=3, pretože 9 = 3 × 3.
Hodnoty druhej odmocniny ako funkcie musia byť jednoznačné, sú to teda iba nezáporné čísla.
Definičný obor, aj obor hodnôt funkcie druhá odmocnina sú nezáporné reálne čísla.
3. odmocnina
Močiarsky potok (prítok Hrona)
Močiarsky potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 5,8 km a je tokom III. rádu.
Odmocnina
Napríklad: 3\surd8 = 2, pretože číslo osem môžem napísať ako súčin 2 × 2 × 2.
Močiarsky potok (prítok Hrona)
Priebeh toku
Preteká severnou časťou Štiavnických vrchov, geomorfologickým podcelkom Hodrušská hornatina, kde pramení na území obce Močiar, pri samote Lišková v nadmorskej výške približne Tečie viac-menej na sever, priberá krátky prítok najprv sprava, potom zľava a preteká Močiarskou dolinou. Z ľavej strany ďalej priberá krátky prítok (440,7 m n. m.) z východného úpätia Demiana (615,4 m n. m.), sprava zo severného úpätia Holého vrchu (705,7 m n. m.) a opäť z pravej strany aj Hencelovský potok. Napokon preteká cez Jalnú, v blízkosti ktorej sa v nadmorskej výške cca vlieva do Hrona.
Odmocnina
4. a ďalšie typy odmocnín fungujú na tom istom princípe, záleží len od toho, aká hodnota je nad odmocninou.
Záporné čísla nie je možné (v množine reálnych čísiel) odmocniť párnou odmocninou (2, 4, 6…). Je to preto, lebo súčin párneho počtu rovnakých čísiel je vždy nezáporné číslo: 2 × 2 = 4, ale aj (−2) × (−2) = 4. Dajú sa však získať výsledky párnych odmocnín zo záporných čísiel v množine komplexných čísiel.
Záporné čísla sa dajú bez problémov odmocniť nepárnou odmocninou (3, 5, 7, 9…).
Napríklad: 3\surd-27 = –3, pretože číslo –27 môžem napísať ako súčin (–3) × (–3) × (–3).
Eduard Vokál
Ing. Eduard Vokál bol primátorom mesta Lipany a je poslancom zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja.
Vzdelanie
Semináre, workshopy a iné vzdelávacie aktivity hlavne v oblasti verejnej správy, samosprávy, managmentu a komunikácie.
Životopis
Ing. Eduard Vokál je ženatý, má štyri deti.
Eduard Vokál bol v roku 2001 zvolený za Slovenskú demokratickú a kresťanskú úniu (SDKÚ) v okrese Sabinov za poslanca zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja. V roku 2002 bol zvolený za primátora Lipian za koalíciu DS, KDH a SDKÚ.
Eosinopteryx
Opis
Vyhynutý druh Eosinopteryx brevipenna je známy z jediného nálezu, ktorý zahrňuje takmer kompletne zachovanú kostru subadultného alebo adultného jedinca. Exemplár je na nelietavého dinosaura značne malý, dĺžka tela dosahovala približne 30 centimetrov. Na rozdiel od väčšiny zástupcov čeľade Troodontidae sa Eosinopteryx vyznačuje veľmi krátkou rostrálnou časťou. Krídla boli podobnej veľkosti ako u príbuzného druhu Anchiornis, pričom primárne letky presahovali dĺžkou ramennú kosť (humerus). Aj keď ide o vtákom podobného dinosaura, daný druh bol s najväčšou pravdepodobnosťou nelietavý. Dané tvrdenie podporuje aj atypické usporiadanie krídlových kostí, ktoré neumožňovalo mávanie. V porovnaní s členmi skupiny Deinonychosauria mal podstatne kratší chvost, vyznačoval sa taktiež veľmi štíhlymi nohami a prstami a absenciou zahnutých pazúrov vhodných k lovu. Okrem toho sa chvost vyznačuje neprítomnosťou komplexných chvostových pier, navyše, spodná časť končatiny a chodidlo boli zrejme neoperené. Slabšie operenie, krátke a nezahnuté pazúry a štíhle končatiny poukazujú taktiež skôr na pohyb po zemi ako lietanie.
Donald Tusk
Donald Franciszek Tusk (* 22. apríl 1957, Gdansk) je poľský politik, v rokoch 2007 – 2014 predseda vlády Poľska a od 1. decembra 2014 predseda Európskej rady. V rokoch 2003 – 2014 bol predsedom Občianskej platformy.
Tusk je jedným zo spoluzakladateľov poľskej strany Občianska platforma. Pred jej založením pôsobil v Liberálno-demokratickom kongrese a Únii slobody.
V roku 2005 kandidoval na post poľského prezidenta, ale hoci získal v prvom kole volieb najvyšší počet hlasov, v druhom kole ho porazil kandidát strany Právo a spravodlivosť Lech Kaczyński.
Sør-Trøndelag
thumb|Poloha Fylke Sør-Trøndelag je územnosprávna jednotka v strednom Nórsku. Správnym centrom územia je mesto Trondheim. Správcom Sør-Trøndelag je Fylkesmann i Sør-Trøndelag. Sør-Trøndelag je najjužnejším územím Trondelag a tvorí ho 25 obcí. Počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 272 567. Rozloha kraja je 18 832 km².
Vicenza
thumb|Vicenza z vrchu Monte Berico Vicenza (v benátčine Vicenzsa či Vicensa) je talianske mesto v regióne Benátsko, hlavné mesto rovnomennej provincie a sídlo biskupstva. Leží na rieke Bacchiglione, približne západne od Benátok. Má 114 500 obyvateľov, v aglomerácii takmer 200 000.
Vicenzu preslávil najmä architekt Andrea Palladio. Okrem jeho stavieb má Vicenza množstvo ďalších historických a umeleckých pamiatok, čo z nej robí významný cieľ kultúrnej turistiky. Od roku 1994 je zapísaná do zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny a pamiatky
Mesto bolo založené ešte v staroveku, pravdepodobne medzi 11. a 7. storočím pred Kr. Keď bolo rímskym mestom (pôvodne kastrom), malo latinský názov Vicetia a malo o. i. divadlo a akvadukt.
V stredoveku Vicenza patrila dynastii Della Scala. Medzi rokmi 1404 a 1797 bola súčasťou Benátskej republiky. V cinquecente prežila Vicenza asi najslávnejšie obdobie: vtedy tu pôsobil neskororenesančný architekt Andrea Palladio, medzi ktorého hlavné diela patrí Basilica Palladiana, Palazzo Chiericati, divadlo Teatro Olimpico či Villa Capra, nachádzajúce sa na južnom okraji mesta a nazývané tiež La Rotonda. Na palladiovskú tradíciu potom nadviazali ďalší architekti, najmä Vincenzo Scamozzi.
Po napoleonských vojnách Vicenza pripadla Rakúskemu cisárstvu, v roku 1866 sa potom s celým Lombardskom a Benátskom stala súčasťou zjednoteného Talianskeho kráľovstva. Počas 1. a 2. svetovej vojny sa v okolí odohrávali pomerne ťažké boje. V rokoch 1944 a 1945 bolo mesto bombardované: za obeť padli hneď dve divadlá a o život prišlo asi 2000 ľudí. Po vojne, v období talianskeho ekonomického zázraku, sa Vicenza stala jedným z najbohatších miest celého Talianska. Od roku 1990 tu pôsobia niektoré pracoviská Padovskej univerzity.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov
Hospodárstvo a doprava
Vicenza je bohatým mestom s prevládajúcimi malými a strednými podnikmi. Dôležitým odvetvím je okrem strojárstva aj zlatníctvo a šperkárstvo.
Dináre
náhľad|Pohľad na Dináre z mesta [[Knin]]
Dináre (staršie názvy: Dinárske hory, Dinárske pohorie ; chorv. Dinara, Dinara planina ) alebo zastarano Dinárske Alpy (po chorvátsky: Dinarske Alpe, po srbsky: Dinarski Alpi) je horský masív v strednej časti dinárskej sústavy a je najvyššie chorvátske pohorie v Chorvátsku. Rozkladá sa na chorvátsko-bosnianskom pohraničí. Jeho najvyšší vrch Troglav dosahuje výšku.
Názov pohoria
V staroveku bolo toto pohorie nazývané Adrion oros. Súčasný názov je prevzatím názvu vrchu Dinara, ktorý je najvyšším vrchom Chorvátska. Tento názov pochádza zrejme od ilýrskeho kmeňa Dindarov, ktorý obýval východné svahy pohoria. Podľa tohto vrchu bola pomenovaná aj horská sústava Dinárske pohoria (resp. dinaridy).
Poloha
Dináre sa tiahnu v dĺžke v smere severozápad – juhovýchod. Na severe ich priesmyk Derala oddeľuje od pohorí Ilica a Jadovnik a na juhu za priesmykom Vaganj nadväzuje na Kamešnica. Západné a juhozápadné ohraničenie tvoria údolia riek Butišnica, Krka a Cetina, na ktorej sa nachádza dlhé Peručko jezero. Za týmito údoliami sa dvíhajú pohoria Kozjak a Svilaja. Na severovýchode klesajú Dináre k Livanjskému polju.
Geologická stavba a geomorfológia
Pohorie tvoria vápence, vďaka ktorým sú tu časté krasové útvary – suché krasové doliny, závrty a škrapy. Nachádza sa tu i najhlbšia priepasť Bosny a Hercegoviny – Nevidna voda, ktorá siaha až do hĺbky.
Rakovec nad Ondavou
Rakovec nad Ondavou je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1252. Po neúrode v roku 1830 postihla v roku 1831 obec cholera. V obci bola od 25. júla do 20. augusta. V Rakovci na ňu zomrelo 100 ľudí (matrika zomrelých uvádza ich počty: gréckokatolíkov 84, rímskokatolíkov 14, židov 2). Táto epidémia podnietila na Zemplíne vypuknutie známeho roľníckeho povstania.
Dračia loď
thumb|Snímka z pretekov dračích lodí Dračia loď je veslica s približne 20 člennou posádkou používaná na športové účely, ktorá vychádza z konštrucie lodí v starovekej Číne. Prednú a zadnú časť lode zdobí vyrezávaná dračia hlava a chvost.
Gibercourt
Gibercourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Gibercourt má 43 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Caillac
Caillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Ben Foster
Ben Foster (* 3. apríl 1983, Leamington Spa, Spojené kráľovstvo) je bývalý anglický futbalový brankár.
Caillac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Druhá bitka o Nadžaf
Pozadie
31. júla dorazila do mesta 11. expedičný oddiel námornej pechoty USA, ktorá bola súčasťou medzinárodnej divízie pod velením Poľska, a prevzala kontrolu nad guvernorátmi An-Nadžaf a Al-Kádisíja.
K prvým bojom medzi námornou pechotou a príslušníkmi Mahdího armády došlo už 2. augusta na jednom z predmestí pri pôrodníckej klinike neďaleko domu as-Sadra. Klinika sa pritom nachádzala na mieste, kam podľa dohody z júna mali americké jednotky prístup.
Boj
Samotný boj začal 6. augusta o 13:00, keď príslušníci Mahdího armády zaútočili na stanicu irackej polície. Tej sa síce podarilo prvý útok odraziť, no o 15:00 došlo k ďalšiemu útoku. Guvernér provincie požiadal o pomoc námornú pechotu. Tá na miesto poslala jednotku rýchlej reakcie, no tá sa krátko po svojom príjazde stala terčom silnej paľby z Wádí as-Salám, čo je najväčší cintorín v moslimskom svete.
Druhý deň boje pokračovali v ešte väčšej intenzite. Povstalcom sa podarilo zostreliť vrtuľník UH-1N Huey, ktorý poskytoval leteckú podporu bojujúcim jednotkám. Posádke sa ale podarilo vyviaznuť. V nasledujúcich pozemných bojoch prišli o život štyria americkí vojaci. Američania sa nakoniec rozhodli 7. augusta dočasne stiahnuť. Pred ďalším bojom prevelili do mesta ďalšie tri prápory 1. jazdeckej divízie (1. prápor 5. jazdeckého pluku, 2. prápor 7. jazdeckého pluku a 1. prápor 227. leteckého pluku).
Po dvoch dňoch boje pokračovali a povstalcom sa podarilo v úzkych uličkách zlikvidovať pol tucta tankov Abrams a bojových vozidiel pechoty M3 Bradley. Boje začali v centre mesta odkiaľ sa presunuli do priestorov cintorína. Američania začali v boji získavať prevahu, a tak sa povstalci presunuli k mešite Imáma Alího. Oblasť bola následne uzavretá a spojenecké vojská spustili obliehanie. Mešita síce počas bojov nebola vážne poškodená, no boli zničená dva jej minarety.
23. augusta sa rozoznela v okolí mešity séria minimálne pätnástich výbuchov po ktorých nasledovali ďalšie prestrelky. 26. augusta zhodila dvojica amerických lietadiel F-16 štyri bomby na dva hoteli v blízkosti mešity, ktoré využívali povstalci. Nálet donútil al-Sadra aby zasadol za rokovací stôl s ajatoláhom Sístáním.
Prímerie
27. augusta 2004 sa vyjednávačom podarilo dohodnúť obojstranné stiahnutie z mesta. Povstalci zložili zbrane a žiaden z nich nebol zadržaný. Kontrolu nad mestom prevzali iracké bezpečnostné zložky. Veľká časť bojovníkov Mahdího armády sa presunula do bagdadskej štvrte Sadr City, kde taktiež prebiehali boje.
Ježibaba
Ježibaba (iné názvy: endžibaba, endži-baba, jendžibaba, hinžibaba) môže byť:
Gaël Monfils
Gaël Monfils (* 1. september 1986, Paríž, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista. Jeho otec Rufin, bývalý futbalista, pochádza z Guadeloupe a matka Sylvette (povolaním zdravotná sestra) z Martiniku.
Počas svojej kariéry vyhral 5 turnajov ATP v dvojhre.
Močiar (rozlišovacia stránka)
Močiar môže byť:
Ján Maslo
Ján Maslo (* 5. február 1986, Dolný Kubín) je slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub MFK Ružomberok. Hráva ako obranca a na drese nosí číslo 3.
Maslo je odchovancom ružomberského futbalu, kde začal svoju profesionálnu kariéru. V roku 2011 odišiel do zahraničia a zahral si za kluby Volyň Luck a Šachter Karagandy. V roku 2015 sa vrátil naspäť do Ružomberka.
Hominidi v užšom zmysle
Hominidi (iné názvy: ľudia, hominídi , hominidné , zriedkavo: človekovité ;Hominidae) v užšom zmysle je čeľaď z radu primáty, z nadčeľade hominoidovce zahŕňajúca hominini (vrátane človeka) a australopitekorodé. Recentným je už iba druh človek rozumný z rodu človek (Homo).
Znaky
Telesné vlastnosti:
Iné vlastnosti:
Členenie
Hominidi:
Zaradenie mnohých vyhynutých druhov je sporné, napríklad svojho času sa do tejto čeľade zaraďoval aj rod Ramapithecus (ktorý je v tu použitej klasifikácii pod čeľaďou orangutanovité).
Žarnovica (okres)
Okres vznikol 24. júla 1996. Najväčšie mesto okresu je Nová Baňa.
Mestá
Nová Baňa·Žarnovica
Obce
Brehy·Hodruša-Hámre·Horné Hámre·Hrabičov·Hronský Beňadik·Kľak·Malá Lehota·Orovnica·Ostrý Grúň·Píla ·Rudno nad Hronom·Tekovská Breznica·Veľká Lehota·Veľké Pole·Voznica·Župkov
Dualizmus (filozofia)
Dualizmus je vo filozofii učenie, ktoré vychádza z názoru, že existujú dve protikladné podstaty sveta alebo dva protikladné princípy či dve substancie sveta. Dualizmus je filozofické učenie, ktoré vykladá skutočnosť z dvoch rôznych základných princípov (dobro a zlo, hmota a duch, duša a telo…)
Vo filozofickom kontexte dualizmus vystupuje najmä ako učenie o dvoch substanciách, podľa ktorého jestvuje nezlučiteľná protikladnosť duchovného a telesného. Filozofický dualizmus sa v európskej tradícii objavuje v pytagoreizme, rozhodujúcu podobu však až do novoveku má na základoch platónskeho dualizmu duše a tela. Novovekú koncepciu dualizmu predstavuje karteziánstvo (res cogitans a res extensa). Významné dualistické koncepcie s rozvinuli aj na pôde mimoeurópskych filozofií, napr. v indickej filozofickej škole sánkhja ide o dualizmus látkového a duchovného, v čínskej filozofi o dualizmus jin a jang atď.
Dualizmu vyrastá azda z pozorovania prírodných daností a cyklov, ako deň a noc, život a smrť, žena a muž atď.
V náznakoch sa dualizmus objavuje už v nejednom náboženstve neliterárnych kultúr a v starovekých náboženstvách. Za predobraz usústavneného dualizmu sa však považuje Zaratustrova reforma staroiránskeho mazdaizmu (zoroastrizmus 7. stor. pred Kr. - 6. stor. pred Kr.), podľa ktorej sa skutočnosť delí na ríšu dobra a pravdivosti a ríšu zla a falošného. Prvky dualizmu sa objavujú aj neskôr, a to v celych dejinách náboženstva (gnóza, manicheizmus, synkretickej formy religiozity).
Dualizmus podľa Husserla
Podľa Husserla dualizmus pramení v novovekej vede, ktorá rozštiepila svet na prírodu a duchovný svet. Filozofia potom toto rozštiepenie fixovala do podoby dualizmu. Galilei abstrahoval od subjektu, od duchovného.
Bhutanitis thaidina
vpravo|thumb|Bhutanitis thaidina Bhutanitis thaidina (Blanchard, 1871) je motýľ z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae). Poddruhom je Bhutanitis thaidina dongchuanensis (Lee, 1986). Juhočínske Bhutanitis yulongensis a Bhutanitis nigrilima považuje napr. Chou 1992 za samostatné druhy, kým iní autori, napr. Igarashi 2003, za poddruhy alebo synonymá Bhutanitis thaidina.
Bhutanitis thaidina sa vyskytuje v Ázii, hlavne v Tibete a v Číne. Jeho húsenica žije na vlkovci Aristolochia moupinensis.
Bours (Pas-de-Calais)
Bours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stratovulkán
thumb|Stratovulkán [[Carlisle (sopka)|Carlisle na Aleutách.]] thumb|[[Ararat (vrch v Turecku)|Ararat - Turecko.]] Stratovulkán (zriedkavejšie názvy: kompozitný vulkán, vrstevnatý vulkán, navrstvená sopka) je vysoký vrch sopečného pôvodu, tvorený striedaním sa vrstiev lávy a vulkanoklastických usadenín. Väčšinou má kužeľový tvar so strmými úbočiami, nakoľko láva ním vyvrhovaná má vysokú viskozitu a preto utuhne väčšinou už na svahu sopky, neroztečie sa. Stratovulkány sú obvykle veľmi vysoké, väčšinou cez 2 500 m.
Častým výskytom stratovulkánov sú známe aktívne kontinentálne okraje (kde dochádza k subdukcii). Jednotlivé časti stratovulkánu sa rozdeľujú na:
Medzi najznámejšie stratovulkány patria:
V minulosti sa stratovulkán nachádzal aj na Slovensku – Štiavnický stratovulkán. Mohol byť vysoký až okolo 4 000 m. Jeho pozostatkom sú Štiavnické vrchy. Mesto Banská Štiavnica leží v jeho kaldere.
Troms
Troms Fylke je územnosprávna jednotka v severnej časti Nórska. Správnym centrom územia je mesto Tromsø. Správcom kraja Troms je Fylkesmann i Troms. Tvorí ho 25 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 152 741. Rozloha kraja je 25 848 km².
Troms hraničí na východe s krajom Finnmark, na juhozápade s krajom Nordland a so švédskym krajom Norrbotten a fínskym Lappi lääni na juhu. Na západe a severe je Nórske more.
Keno City
Keno City je malá kanadská obec v Yukone na konci diaľnice Silver Trail. V roku 2001 mala približne 20 obyvateľov. Nachádzajú sa tu bohaté ložiská striebra a olova, ktoré boli objavené v roku 1919, kedy bolo mesto baníckou obcou.
V meste sa nachádza drevená knižnica a banícke múzeum s rozsiahlou zbierkou venovanou historii baníctva od roku 1900 až po súčasnosť.
Keno City sa nachádza na 69,1 míle na Silver Trail na Yukonskej diaľnici 11.
POSIX
POSIX (skratka z Portable Operating System Interface) je prenosné rozhranie pre operačné systémy, štandardizované ako IEEE 1003 a ISO/IEC 9945. Vychádza zo systémov UNIX a určuje, ako majú POSIX-kompatibilné systémy vyzerať, čo majú vedieť, čo sa má ako robiť a podobne.
História
Vytvorením mnohých rôznych klonov pôvodného AT&T Unixu (hlavne z 7th Edition) došlo k vytvoreniu mnohých rôznych doplnkových systémových volaní, funkcií, programov a démonov. Väčšina z nich bola proprietárna a často sa i štandardné programy líšili ovládaním. Vznikol preto rad štandardov POSIX (Portable Operating System Interface), ktoré definujú systémové volania, knižničné funkcie a chovanie programov v POSIX kompatibilnom operačnom systéme. Aj napriek tejto štandardizačnej snahe je vo svete Unixu mnoho rôznych odchýlok a vylepšení. S istotou je však možné prehlásiť, že POSIX spolu s ďalšími štandardmi priniesol poriadok. Prevádzať aplikáciu z jedného typu Unixu na druhý, pokojne aj medzi rôznymi platformami, je spravidla jednoduchšie než medzi rôznymi verziami Microsoft Windows (napr. z 9x na NT).
Radim Hladík
Radim Hladík (* 13. december 1946, Praha – † 4. december 2016) bol významný český rockový gitarista, skladateľ, producent a hudobný pedagóg.
Ako dieťa sa učil hrať na klavír. Dva roky navštevoval Pražské konzervatórium, kde študoval hru na gitaru. Ako pätnásťročný začal hrať na gitaru v skupine Komety. Od roku 1964 vystupoval profesionálne v pražskom klube Olympik. Bol členom českej legendárnej bigbítovej skupiny Matadors. V roku 1968 bol pri založení skupiny Blue Effect. Po odchode Vladimíra Mišíka, sa stal vedúcou osobnosťou kapely. Od začiatku sa Hladík v skupine Blue Effect výrazne presadzoval aj autorsky. Počas vystúpení udivoval publikum rôznymi trikmi, ako bolo napríklad hranie s gitarou za krkom a bol priekopníkom vo využívania technických vymožeností pri hre na elektrickú gitaru (ako prvý v Československu používal booster, spätnú väzbu alebo tzv. kvákadlo).
Radim Hladík pôsobil aj v iných žánroch, či hudobných scénach. Spolupracoval so slovenskými hudobníkmi a spevákmi ako sú Marián Varga, Pavol Hammel, teda aj so skupinami Collegium Musicum, či Prúdy, alebo s Fedorom Frešom. Spoločne so spevákom Leškom Semelkom a bubeníkom Vladimírom Čechom nahrali víťaznú pieseň Bratislavskej lýry 1979 – "Šaty z šátků". Radim Hladík sa venoval aj folkovej hudbe. Sú to hlavne spoločné vystúpenia s Jaroslavom Hutkom, ktorého sprevádza na klasickú španielsku gitaru. Príležitostne vystupuje v duu, s Vladimírom Mišíkom. V 90. rokoch začal uvažovať o obnovení Blue effectu, prvýkrát sa s novou zostavou predstavil na Silvestra 2003, s novou kapelou intenzívne vystupoval.
Od konca 60. rokov 20. storočia je Radim Hladík považovaný za jedného z najlepších československých gitaristov. Bol ocenený ako najlepší gitarista a bítová osobnosť československého rocku.
V roku 2005 bol uvedený do beatovej siene slávy českého Radia Beat v kategórii osobnosť.
Ilulissat
Ilulissat je tretie najväčšie mesto v Grónsku, v ktorom žije približne 5 000 obyvateľov. Leží v západnej časti ostrova.
Bolo založené v roku 1741 a vyrástlo na pôvodnej eskimáckej dedine. V Grónsku patrí Ilulissat k väčším a turistami často navštevovaným mestám.
Zaujímavosti
Severne od polárneho kruhu v lete slnko nezapadá. Cestovný ruch sa v posledných 30 rokoch sa vyvinul, aby sa stal dôležitou súčasťou miestnej podnikateľskej komunity. Teplota v zime je veľmi nízka, priemerne -30°C, a organizujú sa tu denne psie záprahy ktoré sú súčasťou turistických atrakcií. V lete môže teplota stúpnuť na 20 až 25°C. Z mesta je panoramatický výhľad na ľad fjordu a Disko Bay. Inuiti organizujú pre turistov lodné, letecké ale aj vrtuľníkové výlety. Turistika na ľade fjordu trvá celé leto. V meste môžete navštíviť múzeum. Na západe leží Disko Bay, ktorý je možné navštíviť priamo z Ilulissatu loďou alebo vrtuľníkom.
Zoznam kalvínskych farárov v Lučenci do roku 1918
Toto je zoznam farárov Reformovanej kresťanskej cirkvi (kalvínskych), ktorí pôsobili v Lučenci do roku 1918.
Dualizmus (politika)
Dualizmus alebo štátny dualizmus je zväzok štátov vzniknutý na základe voľného spojenia suverénnych štátnych subjektov, pričom si každý z nich zachová značnú samostatnosť, napr. Rakúsko-Uhorsko v rokoch 1867 – 1918 (spoločná hlava štátu, tri spoločné ministerstvá: vojenstva, zahraničnej politiky a financií).
Rakúsko-uhorský dualizmus
Rakúsko-uhorský dualizmus bol typ štátoprávneho usporiadania habsburskej monarchie v rokoch 1867 až 1918. Bol výsledkom rakúsko-uhorského vyrovnania, teda historického kompromisu „maďarsko-uhorských“ a „nemecko-rakúskych“ elít, dohodnutého po silnom maďarsko-uhorskom tlaku na nové prerozdelenie politickej moci v oslabenej monarchii. Vznik dualizmu v priebehu roku 1867 zavŕšil dlhodobé úsilie maďarsko-uhorských elít o navrátenie plného „dispozičného práva“ nad historickými územiami a etnikami niekdajšieho samostatného Uhorského kráľovstva strateného po získaní uhorskej koruny Habsburgovcami v roku 1547. Novým štátoprávnym usporiadaním sa dovtedajšia habsburská monarchia pretvorila na dvojštát Rakúsko-Uhorsko, ktorý bol politicky ovládaný z dvoch centier - z Viedne a z Budína/Pešti. Vznikli dve vnútorne asymetricky usporiadané a fakticky samostatné suverénne veľké časti s vlastnými parlamentami, vládami a vlastným zákonodarstvom - tzv. Rakúsko-Uhorsko malo spoločného vladára z habsbursko-lotrinskej dynastie, spoločnú armádu, zahraničnú politiku a menu a bolo spojené colnou úniou. Vznik dualizmu ukončil ilúzie rozhodujúcich častí slovenskej politiky (martinské politické centrum) o možnej podpore jej štátoprávneho programu (Memorandum národa slovenského a Slovenské Okolie]) viedenským dvorom. „Viedeň“ prenechala záležitosti uhorských menšín v kompetencii „Budapešti“. Dualizmus tak vytvoril štátoprávny rámec pre ďalšie koncentrované úsilie maďarských politických a kultúrnych elít o pretvorenie mnohonárodnostného Uhorska na „Jednotný štát maďarského politického národa“ (pozri maďarizácia, Apponyiho zákony). Rakúsko-Uhorsko sa rozpadlo koncom prvej svetovej vojny v roku 1918.
Ulica J. A. Gagarina
Ulica J. A. Gagarina je ulica:
Boris Hanuščak
náhľad|Boris Hanuščak MUDr. Boris Hanuščak je primátor mesta Bardejov a poslanec zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja.
Boris Hanuščak bol v roku 2001 bol zvolený za Stranu demokratickej ľavice (SDĽ) v okrese Bardejov za poslanca zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja. V roku 2002 bol zvolený za primátora Bardejova za širokú koalíciu ANO, HZD, HZDS, KSS, ĽB, PSNS, SNS, SMER, SDA a SDĽ. Po zlúčení SDĽ so stranou SMER je členom SMERu - sociálnej demokracie.
Primátorom je nepretržite od roku 1999.
Trabzon
Trabzon (🇬🇷, novogr./pontgr. Τραπεζούντα – Trapezunda) resp. v stredoveku Trapezunt (lat. Trapezunt), je mesto pri Čiernom mori v historickom kraji Pontos na severovýchodnom pobreží Turecka.
Dejiny
Približne v roku 756 pred Kr. toto územie kolonizovali Gréci z Milétu a založili tu mesto Trapezús. Milétčania v Ponte založili aj iné významné grécke mestá ako Sinope, Rize, Kerasus či Atény. V helenistickom období mesto patrilo do Pontského kráľovstva, neskôr pripadlo Rímskej ríši. Postupne sa tu rozmáha kresťanstvo. Trapezunt bol v 3. stor. vyplienený Gótmi, v roku 395 pripadol Východorímskej (Byzantskej ríši). Po rozpade Byzantskej ríše bol centrom Trapezuntského cisárstva, jedného zo štátov, ktoré sa považovali za nástupcu Byzantskej ríše. Ku koncu 15. storočia, v roku 1494, sa práve tu narodil najslávnejší osmanský sultán Sulejman I. Veľkolepý. V 19. a 20. stor. bolo mesto centrom kultúry. žili tu predovšetkým pontskí Gréci, menšiny tvorili Lazi, Arméni a Turci. Práve na Grékoch a Arménoch tu Turci spáchali genocídu. V roku 1923 došlo ku grécko-tureckej výmene obyvateľstva. Miestni Gréci odišli do Grécka. V meste dodnes žije grécka populácia, ktorá hovorí pontskou gréčtinou, vyznáva však moslimské náboženstvo a považuje sa za Turkov; preto nebola súčasťou výmeny obyvateľstva.
Calamane
Calamane je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tunika (plášťovce)
Tunika alebo plášť je plášť, ktorý majú na tele všetky plášťovce (Tunicata). Je tvorená tunicínom. Salpy majú rôsolovitú tuniku.
Ján Zeman (režisér)
Ján Zeman (* 13. február 1944, Zvolen – † 19. november 2010, Bratislava) bol slovenský scenárista a režisér hraných a televíznych filmov.
Dokumentárna tvorba
Prvú polovicu sedemdesiatych rokov sa venoval predovšetkým tvorbe dokumentárnych filmov v rámci Štúdia krátkych filmov v Bratislave. V tomto období nakrútil filmy ako Dezider Milly, Bumerang, Jarmok márnosti a iné. V dokumentárnych filmoch sa venoval rôznym témam – napr. folklórne súbory, civilizačné choroby…
Citová výchova jednej Dáše
Zeman nakrúca film Citová výchova jednej Dáše v roku 1980 ako pokus o kritickú reflexiu morálky socialistického malomeštiactva. Mladá Dáša (Yvetta Kornová) žije v malom meste. Jej otec je majiteľom reštaurácie, čo v takom malom meste niečo znamená. Otcov vplyv ale aj tak nestačí k tomu, aby Dáši zariadil prijatie na vysokú školu. Tým pádom sa musí Dáša pretĺkať letom na brigáde v otcovom podniku. Film vznikol podľa scenára Mariána Urbana, Zeman vo filme pracuje s hercami a nehercami zároveň. Zobrazuje nečisté praktiky ako korupcia, lži, či nevera. Film mal premiéru až tri roky po vzniku, ale aj po nej bol znova uložený do trezoru.
Úsmev diabla
Kriminálny príbeh zachytáva udalosti vyšetrovania lúpeže a vraždy v prostredí filmárov, ktorí nakrúcajú filmový prepis diela Jacquesa Offenbacha Hoffmanove poviedky. Scenár podobne ako k filmom Hra na telo a neskôr aj V rannej hmle napísal Alex Koenigsmark.
V rannej hmle
Ďalší film Jána Zemana s kriminálnou zápletkou je z obdobia konca komunistického režimu. Na mladého kriminalistu Rudolfa Klinovského (Jiří Schmitzer) padne tieň podozrenia z vraždy mladého dievčaťa. Ten začne vyšetrovať na vlastnú päsť. Film sa vyznačuje naturalistickými scénami, aké v česko-slovenskom filme dovtedy ešte neboli, či erotické alebo scény z miest vrážd alebo potratu hlavnej predstaviteľky. Zaujímavosťou je, že hudbu k filmu vytvoril Petr Hapka.
Televízna tvorba
V osemdesiatych rokoch sa venoval prevažne televíznej tvorbe. Spolupracoval s Česko-slovenskou televíziou Bratislava, pre ktorú vytvoril niekoľko ocenených televíznych filmov a inscenácií – Kľúče od mesta (1982), Hra s ohňom 1–2 (1986), Mesto Anatol 1-3 (1988), Zlatý chlieb (2001) a ďalšie. Väčšina z nich sú adaptácie domácich a zahraničných literárnych a dramatických diel.
Kľúče od mesta
Televízny film, v ktorom sa malý škôlkár Ivan spolu so svojou staršou sestrou Martinou oboznamujú s históriou nášho hlavného mesta – Bratislavy. Historicko náučno rodinný film je natočený štýlom, že detskí hrdinovia cestujú rozličnými historickými obdobiami a stretajú významné osobnosti. Históriu sa podarilo Zemanovi podať divákom nielenže zábavnou formou, ale aj bez vplyvu ideológie. Film získal v roku 1983 v španielskom Dijone Hlavnú cenu a Cenu detskej poroty.
Mesto Antol
Námetom trojdielneho televízneho filmu bola literárna predloha nemeckého spisovateľa Bernharda Kellermanna. Ján Zeman sa snažil o istý spoločensko-kritický obraz dramatickej premeny provincionálneho mestečka, v ktorého okolí sa našli bohaté zásoby ropy. Film analyzuje rozklad spoločnosti, vyznávajúceho ako najvyššiu hodnotu peniaze, a ukazuje, ako sú v ich mene ľudia ochotní urobiť doslova všetko. Dej film je situovaný do fiktívnej krajiny na juhu Balkánu; do medzivojnového obdobia koncom dvadsiatych rokov dvadsiateho storočia.
Charakteristika tvorby
Ján Zeman nakrútil päť hraných celovečerných filmov pre kiná. Počas jeho filmovej kariéry sa podobne ako mnohí nevyhol ideologicky zaangažovanej tvorbe (propagačný televízny film Spriemyselnené Slovensko, celovečerný film Na konci diaľnice). Jeho hraná celovečerná tvorba je nevyrovnaná aj kvalitatívne aj z hľadiska témy. Pri dvoch z nich spolupracoval s vtedajšími veľmi populárnymi hudobníkmi – Jarom Filipom (Citová výchova jednej Dáše) a Petrom Hapkom (V rannej hmle). Oveľa viac je cenená kritikmi jeho následná tvorba pre televíziu. Ján Zeman nemá špecifický štýl tvorby ani v rámci celovečerných kinofilmov ani televíznych filmov. Jedinou spoločnou črtou môže byť, že väčšinou ide o psychologické drámy a veľká miera autenticity, čo zapríčiňujú predovšetkým Zemanove začiatky v dokumentárnej tvorbe. V rámci televíznych hier, inscenácii a filmov nakrútil veľké množstvo adaptácii literárnych diel. Sám Zeman v istom rozhovore pri premiére jeho debutového filmu Hra na telo povedal: ''„Stále sa domnievam, že diváka netreba vodiť za ručičku. Filmový divák sa rozhodne kúpiť si lístok na predstavenie, je ochotný vyvinúť aktivitu v tom zmysle, že chce pochopiť filmovú formu a prehrýzť sa ňou, na rozdiel od diváka čisto televízneho, ktorý je navyknutý večer čo večer dosť pasívne konzumovať dejovo jednoducho postavené televízne programy.“'' (rozhovor z Jánom Zemanom z roku 1980)
Až do svojej smrti sa neskôr venoval skôr divadelnej réžii alebo dramaturgii v rámci dabingu.
Marsnik 1
Marsnik 1 označená aj ako Mars 1M No.1 alebo Mars 1M bola kozmická sonda, prvý pokus Sovietskeho zväzu a ľudstva vôbec o vyslanie sondy k Marsu. Mala planétu preskúmať počas preletu okolo neho. To sa však nepodarilo. Pri vzlete 10. októbra 1960 došlo k havárii jej nosnej rakety Molnija. Počas horenia jej druhého stupňa 309 sekúnd po štarte sa objavila vážna porucha, ktorá spôsobila, že raketa so sondou vystúpala len do výšky 120 km a potom sa zrútila na zemský povrch.
Vladimír Kostilník
MUDr. Vladimír Kostilník (* 14. júl 1950) je bývalý primátor mesta Humenné a poslanec zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja.
Vladimír Kostilník je ženatý a má dve dospelé deti.
Bystrý potok (prítok Jasenice)
Bystrý potok je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresov Banská Štiavnica a Zvolen. Je to ľavostranný prítok Jasenice, meria 7 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, pod sedlom Jaseňová pažiť v nadmorskej výške okolo 725 m n. m. Najprv tečie severovýchodným smerom k samote Rubáčka, tu zľava priberá prítok (551,4 m n. m.) od osady Hrudková a stáča sa na východ. Z ľavej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Holého vrchu (705,7 m n. m.) a pri osade Mlyn sprava prítok z oblasti Živíc. Ďalej sa oblúkom stáča na severovýchod, na dolnom toku už nepriberá prítoky a južne od obce Hronská Breznica ústi v nadmorskej výške okolo 292 m n. m. do Jasenice.
Kirk Douglas
Kirk Douglas, rodným menom Issur Danielovitch, neskôr Izzy Demsky (* 9. december 1916, Amsterdam, New York, USA – † 5. február 2020, Beverly Hills, Kalifornia) bol americký herec a filmový producent známy svojou „medzerou v brade“, hrubým hlasom a úlohami zloduchov.
Mladosť
Narodil sa v meste Amsterdam v americkom štáte New York Herschelovi (Harrymu) Danielovitchovi a Berthe (Bryne) Sanglelovej. Rodičia boli chudobní Židia z Ruska, ktorí emigrovali z Homeľu (teraz Bielorusko). Jeho strýko z otcovej strany, ktorý do USA emigroval skôr začal používať priezvisko Demsky a prevzali ho aj Kirkovi rodičia. Meno si úradne zmenil na Kirk Douglas pred vstupom do armády počas druhej svetovej vojny.
Filmová kariéra
náhľad|Kirk Douglas v The Big Trees Medzi jeho najznámejšie filmové úlohy patrí Spartakus v rovnomennom filme alebo Vincent van Gogh vo filme Lust for Life (Smäd po živote), za ktorý bol nominovaný na Oscara. Nominovaný bol aj za filmy Champion, The Bad and the Beautiful, ale žiadnu z nominácií nepremenil. Nakoniec získal Oscara za celoživotné dielo za „50 rokov kreatívnej činnosti inšpirujúcej filmovú komunitu“ v roku 1996.
Má tiež svoju hviezdu na „chodníku slávy“ na Hollywood Boulevard a v roku 1984 vstúpil do siene slávy predstaviteľov westernových filmov. Umiestnil sa na na 17. mieste zoznamu najväčších hviezd svetového filmu.
Osobný život
Bol dvakrát ženatý. Prvou manželkou bola Diana Dillová (1943 – 1951), s ktorou mal dvoch synov, herca a producenta Michaela (* 1944) a producenta Joela. Jeho druhou manželkou bola od roku 1954 Anne Buyndensová. Mali dvoch synov, producenta Petra (* 1955) a herca Erica (* 1958 – † 2004 na predávkovanie drogami).
13. februára 1991 prežil pád vrtuľníka, v roku 1996 utrpel mozgovú mŕtvicu, ktorá čiastočne narušila jeho rečové schopnosti.