cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
New Order
Hudobný štýl a odkaz
Hudba skupiny New Order v sebe spája prvky rocku a tanečnej hudby. Zakladajúci člen Peter Hook popísal, že "skupina sa odklonila z hrania chladných a temných skladieb okolo roku 1981 k hraniu elektronickorockových skladieb približne od roku 1982, pričom ich tvorbu inšpirovala nemecká skupina Kraftwerk, americká rocková skupina Sparks, ktorá spolupracovala s producentom Giorgiom Moroderom." Takisto ich ovplyvnila spolupráca Morodera a Donny Summer s názvom „I Feel Love“.
Podľa jedného textu portálu Allmusic, je skupina považovaná za "prvú alternative dance" hudobnú skupinu s ich spájaním "chadného a pochmúrneho post-punku so synthpopom podobným tvorbe skupiny Kraftwerk." Označovaná je tiež tvorbou v žánroch synthpop, post-punk, new wave, dance-rock  a electronica.
Skupina silne ovplyvnila tvorbu techno, popových a rockových interpretov ako Pet Shop Boys, 808 State, The Chemical Brothers, The Killers, Arcade Fire či Moby. Sami však boli ovplyvnení interpretmi ako David Bowie, Neu!, Kraftwerk, Cabaret Voltaire či Giorgio Moroder.
StartLab
Princíp
Crowdfunding (doslovne z angl. „davové financovanie“) zahŕňa rôzne formy finančnej podpory jednotlivcov, organizácií či projektov prostredníctvom online platformy.
StartLab sa zameriava na podporu realizácie verejnoprospešných projektov prezentovaných prostredníctvom tzv. kampaní. Kampaň má presne stanovenú dĺžku trvania a minimálnu cieľovú sumu, ktorá je pre realizáciu projektu nevyhnutná. V prípade, že v stanovenom čase dosiahne cieľovú sumu, platforma ju posiela autorovi a ten je povinný projekt realizovať a zaslať prisľúbené odmeny. Ak sa tento cieľ nepodarí naplniť, peniaze sa vracajú podporovateľom.
Podobne ako svetovo najznámejšia platforma Kickstarter, StartLab funguje na princípe odmenového crowdfundingu. To znamená, že realizáciu projektu môže verejnosť podporiť nezištným darom, ale aj tým, že si objedná či zakúpi niektorú z autorom ponúkaných odmien.
Pre koho je StartLab určený
Platformu StartLab pravidelne využívajú jednotlivci, neziskové organizácie, ale aj podnikateľské subjekty. Crowdfundingové kampane na slovenskej platforme viedli napríklad satirická stránka Zomri, Nadácia Zastavme korupciu, občianske združenie Truc sphérique, nezisková organizácia Post Bellum, Mareena, Transparency International Slovensko či Literárna bašta. StartLab využívajú aj fyzické osoby – o podporu verejnosti sa už uchádzal herec Ján Dobrík, ilustrátor Ján Kurinec, spisovateľ Daniel Hevier, módny návrhár Boris Hanečka a mnohí iní.
StartLab vzdelávanie
Koncom roka 2021 vydal StartLab prvú slovenskú učebnicu crowdfundingu pod názvom Ako získať peniaze na dobrú vec: Učebnica crowdfundingu pre každého. Ide o praktického sprievodcu pre každého, kto má dobrý projekt a hľadá naň peniaze.
Od januára 2022 vydáva StartLab online Magazín. Jeho cieľom je vzdelávať autorov nových kampaní aj širokú verejnosť o témach crowdfundingu a občianskej spoločnosti.
Partneri
Projekt vznikol a je prevádzkovaný vďaka spolupráci s partnermi:
Accolay (Yonne)
Accolay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fritz Barth (teológ)
Johann Friedrich «Fritz» Barth (* 25. október 1856, Bazilej – † 25. február 1912, Bern) bol švajčiarsky protestantský teológ.
Študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Bazileji (u prof. Franza Camillea Overbecka), Lipsku (u prof. Adolfa von Harnacka) a Tübingene (u prof. Johanna Tobiasa Becka). Od roku 1879 bol farárom v meste Reitnau.
Od roku 1886 pracoval ako učiteľ teológie v protestantskej Predigerschule (Kazateľskej škole) v Bazileji.
Fritz Barth bol členom švajčiarskej reformovanej cirkvi.
Manželkou Fritza Bartha bola Anna Katharina Sartorius. Ich synovia Karl (18861968) a Peter (18881940) sa tiež stali protestantskými teológmi, Heinrich (18901965) sa stal profesorom filozofie.
Americká akita
Americká akita (angl.: American Akita), často označovaný ako Veľký japonský pes, je psie plemeno pochádzajúce z horských oblastí najväčšieho ostrova Japonska Honšú, z oblasti Akita.
Pôvod plemena
Počiatky histórie plemena siahajú do doby 5000 rokov pred Kr. a zhodujú sa s vývojom plemena Akita Inu. Predkovia Americkej akity, Akita Matagi, boli stredne veľkí psi určení k lovu medveďov. V čase popularity psích zápasov (prelom 19. a 20. storočia) boli akity krížené s plemenami tosa a mastif s cieľom zvýšenia mohutnosti a agresivity, a následne sa využívali ako bojové psy. Týmto sa počet chovných psov začal rapídne znižovať. Zákazom psích zápasov sa plemeno zachovalo a bolo ďalej šľachtené. V roku 1927 bol založený klub chovateľov Akít a v roku 1931 bolo niekoľko jedincov vyhlásených za národnú pamiatku. Počas druhej svetovej vojny boli akity používané ako kožušinové zvieratá pre ošatenie vojenských jednotiek, čím bol počet psov opäť drasticky zredukovaný.
Povaha plemena
Americká akita je veľmi hrdý, priateľský a oddaný pes, ktorý potrebuje byť právoplatným členom domácnosti. Je vysoko inteligentný a rýchlo sa učí. Je ostražitý a zbytočne nešteká. Dokáže rozpoznať reálne nebezpečenstvo od prechádzajúceho cyklistu. Psy sa vyznačujú sociálnou dominantnosťou a nekompromisne chránia svoje územie. Pre svoju tvrdohlavú, panovačnú povahu a značnú fyzickú silu by mal pes dostať správny výcvik od skúseného kynológa. Dominantnosti treba predchádzať už vo veku šteňaťa, a to jeho socializáciou, aby sa nemohla v dospelosti prejaviť nežiadúca agresivita voči ostatným psom. To isté platí aj vo vzťahu k chovateľovi, ktorý by mal vedieť psa podriadiť. Pre svoju dominantnosť a vysoký prah bolesti nie je vhodný výcvik donucovacími metódami, vhodnejšie je použitie motivačnej metódy.
Uplatnenie plemena
Pre svoju vysokú inteligenciu, ľahkú učenlivosť a vynikajúci čuch je Americká akita využívaná v záchranárstve aj ako policajný pes. Akity si našli uplatnenie tiež v canisterapii. Najčastejšie je však chovaná ako spoločenský pes.
Champhol
Champhol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky
Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky (, skr. COSCABAL,, skr. SCAHC) je strešná organizácia krajín Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej a plážovej hádzanej. Vznikla v roku 2019 a v roku 2020 združovala 19 národných hádzanárskych federácií. Sídli v Santiagu, v Čile a jej prezidentom je od 2019 Čiľan Marcel Guido Mancilla Bravo. COSCABAL je jednou zo šiestich členských konfederácií Medzinárodnej hádzanárskej federácie (IHF).
Dejiny
COSCABAL vznikla 15. apríla 2019 na kongrese v kolumbijskom Cali. Vznikla na popud IHF, ktorá sa na svojom zasadnutí v januári 2018 rozhodla pozastaviť bývalú kontinentálnu federáciu pre celú AmerikuPanamerickú hádzanárskú federáciu, a rozdeliť ju na dve samostatné konfederácie. Hlasovanie rady IHF dopadlo nasledovane: za rozdelenie 102 hlasov, proti 26 hlasov, zdržalo sa 40 hlasov. Túto myšlienku presadzoval aj samotný prezident IHFHassan Moustafa. Dôvod rozdelenia spočíval v tom, že pokrok hádzanej na americkom kontinentne podľa IHF nenapredoval v dostatočnej miere a jedným z jeho problémov boli aj veľké vzdialenosti a z nich vyplývajúce veľké cestovné náklady. PAHF podnikla bez prizvania člena IHF interné hlasovanie na svojom kongrese v roku 2018 v Bogote, ktoré dopadlo proti jej pozastaveniu a podala kvôli rozhodnutiu IHF sťažnosť na Športový arbitrážny súd (CAS). Ten uznal námietku PATHF. IHF však svoje rozhodnutie nezmenila a podľa reglementu dočasne organizovala panamerické súťaže. Na mimoriadnom kongese IHF v roku 2019 v Göteborgu schválila vytvorenie dvoch nových konfederáciiCOSCABAL a NACHC.
Od roku 2018 spustila COSCABAL svoju prvú súťaž národných tímovMajstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky, a rovnako aj kontinentálnu klubovú súťaž.
Inkubus
Inkubus (lat. incubus) môže byť:
Aigremont (Yonne)
Aigremont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Champrond-en-Gâtine
Champrond-en-Gâtine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Aillant-sur-Tholon (obec)
Aillant-sur-Tholon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Champrond-en-Gâtine
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aillant-sur-Tholon (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Inkubus (mýtická bytosť)
thumb|Incubus, 1870 Inkubus (lat. incubus) bol:
Niekedy sa inkubus označuje ako mužský démon, ale táto interpretácia nie je jednoznačná. Je opisovaný v rôznych podobách, často napoly hmotných alebo zvieracích. Všeobecne sú démoni v stredovekej démonológii považovaní za bezpohlavné bytosti. Meno „inkubus” pochádza z latinčiny a znamená „ležať hore” čím zdôrazňuj, že tento démon vystupuje v mužskej úlohe pri pohlavnom styku.
Ženskou obdobou inkuba je sukubus, démon, ktorý zvádza mužov a súloží s nimi. Vzhľadom na zmienenú bezpohlavnosť démonov je možné, aby ten istý démon vystupoval v rôznych situáciách ako sukubus aj inkubus.
Yves Larock
Yves "Larock" Cheminade (20. apríl 1977, Neuchâtel, Švajčiarsko) je švajčiarsky DJ a producent. Je členom DJského projektu Africanism All Stars.
Jeho singel „Rise Up“ bol populárnou klubovou skladbou v celej Európe a dosiahla 13. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
Zita z Luccy
Zita vstúpila do domácej služby ako dvanásťročná a takmer päťdesiat rokov slúžila tej istej rodine. Vďaka svojej usilovnosti a vernosti sa stala dôveryhodnou a váženou slúžkou. Svoje dni trávila robením obyčajných vecí mimoriadne dobre. Zita bola známa svojou dobrotou a štedrosťou k chudobným.
Život
Zita vstúpila do tretieho rádu sv. Františka. Svojim miernym a pokorným sebaovládaním sa jej konečne podarilo prekonať zlobu svojich spolusluhov. Jednu tretinu mzdy dávala rodičom, tretinu si nechala a zvyšok dávala chudobným. Pani domu dala Zite na starosť domácu almužnu a dovolila jej navštevovať chorých chudobných v ich vlastných domoch a starať sa o ich potreby. Zita mala k dispozícii malú miestnosť izolovanú od zvyšku domu. Po večeroch sa odvážila chodiť von a pozývala na večeru chudobné bezdomovkyne. V izbe mala posteľ a ľuďom v núdzi ponúkala izbu ako bezpečný úkryt počas noci.
Zita vždy vstávala niekoľko hodín pred zvyškom rodiny a postarala sa, aby si každé ráno vypočula omšu predtým, ako začala pracovať. Svojím úlohám sa venovala usilovne a verne. Venovala sa štúdiu vždy, keď to bolo možné, aby predvídala, čo bolo potrebné urobiť. Pani domu Fatinelli si pred smrťou veľmi priala, aby bola Zita poverená vedením domácnosti. Zita pokračovala v službe Fatinellisovcov aj po smrti Guglielma Fatinelliho v roku 1260. Hlavou rodiny sa stal jeho syn Pagano.
Legendy
Príbeh, ktorý sa niekedy zobrazuje v umení, sa týka Zity, ktorá nosí chlieb v plášti, aby ho priniesla chudobným. Žiarliví sluhovia to oznámili pánovi, ktorý Zitu konfrontoval. Po otvorení plášťa sa však zistilo, že je plný kvetov. (Podobný príbeh sa rozpráva o Alžbete Uhorskej.)
Jedna anekdota rozpráva príbeh o Zite, ktorá počas hladomoru rozdávala svoje jedlo (najčastejšie sa spomína fazuľa) a potom aj jedlo svojho pána. Keď sa pán domu hneval, že čerpá zo zdrojov pre rodinu, modlila sa k Bohu a majitelia našli špajzu plne zásobenú. náhľad| Svätá Zita (Leon Biedroński, 1889) náhľad| Nájdené telo svätej Zity bolo neporušené. Existujú rôzne verzie zázraku s chlebom. V jedno ráno Zita zanechala svoju prácu s pečením chleba, aby sa postarala o niekoho v núdzi, alebo sa hlboko modlila vo svojej izbe. Vrátila sa a našla v koryte bochníky, ktoré boli pripravené na pečenie alebo už upečené. Keďže ani sluhovia, ani páni nevedeli, kto chlieb pripravil, bežne sa pripisoval anjelom.
Pri inej príležitosti sa Zita vracala z rozdávania almužny, keď narazila na žobráka. Keďže mu už nemala čo dať, odprevadila ho do dedinskej studne, aby mu načapovala vychladený nápoj. Do studne pustila medený džbán a keď mu ho podávala, urobila nad vodou znak kríža a modlila sa, aby bol tento nápoj požehnaním pre chudobného pocestného. Keď sa žobrák napil, zistil, že sa voda zmenila na víno.
Smrť a kanonizácia
V 60. rokoch Zita ochorela na zimnicu. Zita vo veku 60 rokov a po 48 rokoch služby zomrela pokojne v dome Fatinelliovcov 27. apríla 1272. Hovorí sa, že nad povalou, kde spala, sa vo chvíli smrti objavila hviezda. V čase jej smrti ju rodina už prakticky uctievala.
Po 150 zázrakoch pripísaných Zitiným príhovorom a uznaných cirkvou bola v roku 1696 kanonizovaná pápežom Inocentom XII. V roku 1748 pápež Benedikt XIV. pridal jej meno do Rímskeho martyrológia. Pápež Pius XI. ju v septembri 1935 vyhlásil za patrónku pomocníc v domácnosti.
Tele 5 (Nemecko)
Tele 5 (štylizovaná ako TELE 5) je nemecká súkromná free-to-air televízna stanica so sídlom v Grünwalde pri Mníchove a licencovaná Bayerische Landeszentrale für neue Medien (BLM).
Zita z Luccy
Smrť a kanonizácia
Jej telo bolo exhumované v roku 1580 a zistilo sa, že je neporušené. Telo svätej Zity je v súčasnosti vystavené verejnej úcte v Bazilike svätého Fridiána v Lucce.
Tele 5 (Nemecko)
Stanica je vlastnená spoločnosťou Discovery Inc. vysiela klasické americké filmy a japonské anime. Príjem je stále možný cez satelit Astra, asi v 90 % všetkých káblových domácností, a cez DVB-T2 vo väčšine oblastí u súkromných vysielateľov. Výsledkom je technický dosah 36,4 milióna domácností (stav k decembru 2010). Vysielateľ ponúka aj službu teletextu.
Zita z Luccy
Uctievanie
Na počesť Zity vznikli cechy, ktoré poskytovali domovy služobníctvu, ktoré bolo dočasne bez práce, starali sa o starých alebo nevyliečiteľne chorých a poskytovali služby.
Čoskoro po Zitinej smrti sa vytvoril silný kult, hlavne v oblasti Luccy.
Počas neskorého stredoveku sa jej populárny kult rozšíril po celej Európe. V Anglicku ju s obľubou vzývali slúžky a ženy v domácnosti, najmä v prípade straty kľúčov alebo pri prekračovaní riek alebo mostov.
Vychádzajúc z legendy o zázraku s chlebom sa na jej pamiatku zvykne 27. apríla v mnohých oblastiach piecť olivový chlebík.
Japonské vzdušné sily sebaobrany
Japonské vzdušné sily sebaobrany sú leteckou zložkou Japonských síl sebaobrany zodpovednou za obranu vzdušného priestoru Japonska a ostatné letecké operácie. Vzdušné sily uskutočňujú aj hliadkové lety okolo Japonska a zároveň udržujú rozsiahlu sieť pozemných a vzdušných radarových systémov včasného varovania. Letectvo prevádzkuje aj akrobatický tím známy ako Blue Impulse a tiež bolo v poslednom čase zapojené do zabezpečovaní transportu mierových misií OSN.
Zita z Luccy
Uctievanie
Svätá Zita je patrónkou domácich robotníkov, gazdiniek, čašníčok a domácich prác. Niektoré zdroje uvádzajú aj patronát kuchárov.
Japonské vzdušné sily sebaobrany
V roku 2018 v japonských vzdušných silách slúžilo celkovo 49 913 osôb, prevádzkovali 718 lietadiel, z ktorých 352 boli stíhacie, a 58 vrtuľníkov.
Vlastnými podpornými leteckými zložkami disponujú aj námorné a pozemné sily Japonska, ktoré tak v súčasnosti patria na celosvetovo piate miesto čo sa týka počtu prevádzkovaných vojenských lietadiel.
Champrond-en-Perchet
Champrond-en-Perchet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fritz Barth
Fritz Barth môže byť:
Korýtko riečne
Opis
Lastúra má obličkovitý tvar, silné steny (hovoríme o hrubostennej lastúre) a variabilné sfarbenie od tmavohnedej cez svetlohnedú po krémovožltú farbu, ktorá sa vyskytuje u mladých jedincov. Veľkosť a tvar lastúry sú veľmi variabilné a to aj u jedincov žijúcich na jednej lokalite/vodnom toku. Obvyklá dĺžka lastúry dospelých jedincov U. crassus je 50 –, šírka 30 –  a hrúbka 25 – .
Obýva čisté tečúce toky s bahnitým, piesčitým a štrkovým dnom, pričom podľa niektorých výskumov je citlivé na znečistenie dusičnanmi. Kľúčovým faktorom prostredia, od ktorého závisí dĺžka života korýtok riečnych je teplota vody v ktorej žijú. Populácie korýtok riečnych v severnej Európe sa dožívajú vďaka spomalenému životnému cyklu (kvôli nízkym priemerným teplotám) o desiatky rokov viac, než korýtka riečne v južnejších – teplejších zemepisných oblastiach. Na Slovensku sa korýtka riečne v závislosti od úživnosti toku, priemernej teploty vody, jej mineralizácie a pH (a ďalších faktorov prostredia) dožívajú od 6 do 12 rokov.
Taxonómia
Taxonómia nie je dostatočne spracovaná. V Nemecku sa rozlišujú tri poddruhy podľa geografického výskytu.
Na Slovensku sa v súčasnosti podľa Šteffeka et al. (2006) vyskytujú tri poddruhy:
V literatúre sa spomína aj Unio crassus nanus a Unio crassus forma.
Ekológia
V rámci vypozorovaného reprodukčného správania sa tento lastúrnik (jeho samičie jedince) v čase rozmnožovania plazí až k brehu – na hranicu vodného stĺpca, alebo tesne nad ňu, kde zo svojho vylučovacieho otvoru – sifónu vystrekuje prúdy vody spolu s mladými jedincami – glochídiami, ktoré boli dočasne (3 – 5 týždňov) umiestnené v žiabrach samičky korýtka, kde sa postupne vyvíjali z oplodnených vajíčok na prvotné juvenilné štádiá vývoja mladých jedincov odborne nazývaných glochídiá/glochídium. Predpokladá sa, že vystrekovaním vody s glochídiami na hladinu vodného toku sa korýtka snažia prilákať rybích hostiteľov a zvýšiť šance svojich juvenilov, ktoré sú poloparazitické larvy, čo znamená, že na dokončenie svojho vývoja potrebujú rybieho hostiteľa u ktorého sa snažia prichytiť primárne na žiabrach, sekundárne na pokožke, kde určité obdobie parazitujú. Pre zdravého rybieho hostiteľa larvy korýtok nepredstavujú ohrozenie.
Najčastejšie uvádzaní rybí hostitelia: Cottus gobio, Phoxinus phoxinus, Leuciscus cephalus, Scardinuis erythrophthalmus, Gymnocephalus cernua a Perca fluviatilis.
Žije zahrabaný v dnovom substráte vodných tokov. Živí sa filtrovaním vody z ktorej konzumuje časti fyto a zooplanktonu, ale aj mikročiastočky minerálov a hornín.
Rozšírenie a ohrozenosť
Ide o autochtónny druh prirodzene sa vyskytujúci v európskych a západoázijských vodných tokoch. V nedávnej minulosti bol v Európe hojne rozšírený. Ešte na začiatku 20. storočia farmári zbierali korýtka a dávali ich ako krmivo sliepkam, kačkám, či ošípaným. Dôvodmi poklesu jeho populácií sú primárne regulácie vodných tokov, znečistenie vôd plynúce z poľnohospodárstva a priemyslu, druhotne je to úbytok rybích hostiteľov a predácia introdukovanými živočíchmi (Ondatra zibethicus, Procyon lotor a Neovison vison).
Lara Croft
Lara Croft je hlavná postava videohernej série Tomb Raider. Debutovala v rovnako pomenovanej hre vyrobenej britským štúdiom Core Design, vydanej v roku 1996.
Lara je britská archeologička a gymnastka, ktorá preskúmava rôznorodé starobilé hrobky a ruiny po celom svete, pričom sa často dostáva do kontaktu s nebezpečnými zločincami a fantastickými príšerami.
Okrem videohier sa objavila v mnohých komiksoch, ale aj v troch celovečerných filmoch: dvakrát stvárnená herečkou Angelinou Jolie a raz Aliciou Vikanderovou.
Ide o jednu z najobľúbenejších ženských postáv z videohier, ale svojou veľkou popularitou presiahla herný priemysel a stala sa ikonou modernej populárnej kultúry a dokonca i sex symbolom.
Opis postavy
Lara Croft je britská žena aristokratického pôvodu, ktorá sa živí ako archeologička a lovkyňa pokladov. Hoci detaily jej pôvodu sa líšia medzi jednotlivými hrami (vzhľadom na to, že ich vyrábali viaceré štúdiá), jej dnes už ikonický vzhľad sa zanecháva bez väčších zmien: Lara je mladá, atletická žena s hnedými vlasmi (často nosenými v cope, alebo vo vrkoči), ktorej oblečenie pozostáva z crop topu (zväčša modrej, alebo hnedej farby), rukavíc, čižiem a krátkych nohavíc. Proti rôznym nepriateľom sa bráni dvoma pištoľami, často i brokovnicou.
Prosný vŕštek
Prosný vŕštek je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad obcou Obyce, približne severovýchodne od mesta Zlaté Moravce.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec. Vrchol leží v Nitrianskom kraji, na území okresu Zlaté Moravce a v katastrálnom území obce Machulince. Južne prechádza Rudná magistrála zo Zlatých Moraviec na Veľký Inovec, z ktorej je možný prístup na vrchol.
Opis
Prosný vŕštek sa nachádza v západnej časti hrebeňa, ktorý tvorí najvyššiu časť Pohronského Inovca. Sedlo Machulinský škripec oddeľuje juhozápadne ležiaci Benát a južne susediacu Krivú, juhovýchodne sa nachádza Kapitulská hora , východne Drienka  a Malý Inovec  a severne je údolím Hlboká oddelený vrch Hrádok. Vrch patrí do povodia Žitavy, kam ústí Kopanický jarok odvodňujúci západné svahy i Machulinský potok, odvádzajúci vodu z východných i severných svahov. Najbližšími sídlami sú na západe ležiace Obyce, Machulince a Žitavany a južne situované Čaradice.
Výhľady
Nevýrazný Prosný vŕštek pokrýva súvislý lesný porast, preto rozhľad je možný len z mála miest s riedkou vegetáciou. Vidieť najmä okolité vrchy pohoria, ktoré zároveň obmedzujú výhľad na vzdialenejšie pohoria. Ojedinele sú viditeľné vrcholy pohoria Vtáčnik, Strážovské vrchy, Považský Inovec a Tribeč.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, prístup je však možný z rázcestí v blízkych sedlách Machulinský škripec, Škripec pod Hrádkom a Obycké lúky, kde sa križujú viaceré značené trasy:
Friedrich Barth
Friedrich Barth môže byť:
Pálenica (vrch vo Volovských vrchoch)
Pálenica je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Hnilčík, približne južne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Knola. Leží v Košickom kraji, na hranici okresov Spišská Nová Ves a Gelnica a zasahuje na katastrálne územie obce Hnilčík a Nálepkovo. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Hnilčík, východne leží Nálepkovo a západne Hnilec.
Opis
Pálenica leží v hrebeni, ktorý vedie z Veľkej Knoly východným smerom cez sedlo Grajnár. Severne sa nachádza Hlinisko, Rysovec a Žaloba , východne Holý vrch , Bukovec , Zmrzlý vrch , Chajzárka  a Zlatý stôl , južne Breziny , Uherčíková , Čertova hoľa , Surovec  a Hoľa  a západne Stromiš , Smrečinka , Babiná , Nad Javorom , Veľká Knola  a Muráň. Oblasť patrí do povodia rieky Hnilec, kde vodu zo severných svahov odvádzajú prítoky Železného potoka a z južných len krátke potoky. Vrcholom vedie značená turistická trasa.
Dlouhý vrch
Dlouhý vrch môže byť:
C-koniec
Chemické vlastnosti
Každá aminokyselina má amino skupinu a karboxylovú skupinu. Aminokyseliny sú spojené peptidovou väzbou, ktorá vzniká dehydratačnou reakciou karboxylovej skupiny jednej aminokyseliny a amino skupiny druhej aminokyseliny. Po vzniku väzby vzniká polypeptid, ktorý má voľný N-koniec (voľnú amino skupinu) a C-koniec (voľnú karboxylovú skupinu). Keď sa bielkovina prekladá z mRNA, vzniká od N-konca po C-koniec.
C-terminálne retenčné signály
Zatiaľ čo N-koniec proteínu zvyčajne obsahuje smerovacie signálne sekvencie, C-koniec môže obsahovať retenčné signály pre triedenie proteínov. Bežný ER retenčný signál (signál označujúci proteíny, ktoré ostávajú v endoplazmatickom retikule) je aminokyseliná sekvencia -KDEL (Lys-Asp-Glu-Leu) or -HDEL (His-Asp-Glu-Leu) na C-konci. Vďaka tomu proteíny ostávajú v endoplazmatickom retikule a nevstupujú do sekréčnej dráhy.
C-terminálne modifikácie
C-koniec proteínov môže byť posttranslačne upravený, typicky prídavkom lipidovej kotvy na C-koniec, ktorý umožňuje uchytiť proteíny do membrány bez toho, aby mali transmembránovú doménu.
Prenylácia
Jedna z možných úprav C-konca je prenylácia. Pri prenylácii sa na cysteinové reziduum na konci C-koncia naviaže farnezylová alebo geranylgeranylová izoprenoidová membránová kotva. Malé proteíny viazané na membránoy sú takto upravované, napríklad G-proteíny.
GPI kotvy
Ďalším spôsobom modifikácie C-konca je adícia fosfoglykánu, glykozylfosfatidylinozitolu (GPI), ako membránovej kotvy. GPI kotva sa viaže na C-koniec po proteolytickom štiepení C-koncového propeptidu. Najbežnejším príkladom tejto modifikácie sú prióny.
C-terminálna doména
náhľad|300x300bod|RNA polymeráza II, na ktorej C-terminálnej doméne sú naviazané proteíny (P). C-terminálna doména niektorých proteínov má špecializované funkcie. U ľudí pozostáva C-terminálna doména RNA polymerázy II z až 52 opakovaní sekvencie Tyr-Ser-Pro-Thr-Ser-Pro-Ser. Vďaka tomu sa môžu iné proteíny viazať na túto C-koncovú doménu RNA polymerázy a tým zvýšiť jej polymerázovú aktivitu. Tieto domény sa potom účastnia iniciácie transkripcie DNA, naviazania čiapočky na RNA transkript a naviazanie na spliceozóm na RNA zostrih.
Lužecká rovina
Lužecká rovina je geomorfologický okrsok v severozápadnej časti Mělnickej kotliny, ležiaci v okresoch Mělník Stredočeského kraja a Litoměřice Úsťanského kraja.
Poloha a sídla
Územie okrsku sa nachádza medzi obcami Dolní Beřkovice (na severovýchode), Kostomlaty pod Řípem (na severozápade), Vraňany (na juhozápade), Lužec nad Vltavou (na juhu) a Hořín (na juhovýchode), väčšinovo do okrsku zasahujú. Okolo celej východnej hranice okrsku leží okresné mesto Mělník. Úplne vnútri okrsku ležia obce Cítov, Hořín a Býkev.
Charakteristika územia
Je to fluviálna a fluviálne-eolická (riečna a naviata) rovina na ľavom brehu dolnej Vltavy a priľahlého úseku Labe, vytvorená eróznou a akumulačnou činnosťou oboch riek v stredoturónskych vápnitých ílovcoch a slieňovcoch jizerského súvrstvia vrchnej kriedy. Okrsok tvorí akumulačný povrch nižších stredopleistocénnych terás (z Risu 1 a 2), väčšinou so sprašovým pokryvom. Terasa Riss 1 vypĺňa niekdajšiu údolnú zákrutu pri Citove, na povrchu prevládajú mladorisské úrovne. Početné sú tu opustené korytá, miestami zaplnené vodou (tzv. "poříční oka"), rozsiahle pieskovne (v sev.časti zatopené pieskovne s možnosťou kúpania), sčasti zaplavené vodou a zaplňované antropogénnym odpadom. Rovina je zalesnená z 2% malými porastami borovíc, duba a náletmi agátu. Sú tu rozsiahle polia. Na juhu je Vraňansko-Hořínsky plavebný kanál.
Geomorfologické členenie
Okrsok Lužecká rovina (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3C-1) patrí do celku Středolabská tabule a podcelku Mělnická kotlina.
Členenie Balatku a Kalvodu neuvádza okrsok Lužecká rovina, ale Lužecká kotlina, ktorý je územne rozsiahlejší a člení sa na podokrsky Vraňanská kotlina, Cítovská terasa a Dřínovská rovina.
Demkova Lužecká rovina susedí na východe a juhu s ďalším okrskom Středolabskej tabule, Labsko-vltavskou nivou, na severe a západe s celkom Dolnooharská tabule.
Ikos
Ikos môže byť:
Mělnická kotlina
Mělnická kotlina je geomorfologický podcelok v severozápadnej časti Středolabskej tabule ležiaci v okresoch Mělník, Nymburk, Mladá Boleslav a Praha-východ Stredočeského kraja a v okrese Litoměřice Úsťanského kraja.
Poloha a sídla
vľavo|náhľad|Vltavská niva pri Kralupoch náhľad|Labská niva pri Brandýsi Územie podcelku sa rozkladá zhruba medzi mestami Kralupy nad Vltavou na západe, Liběchov na severe, Lysá nad Labem na východe a Český Brod na juhovýchode. Ďalej do podcelku zasahujú, alebo úplne vo vnútri ležia mesta Mělník, Neratovice, Brandýs nad Labem-Stará Boleslav a Čelákovice.
Charakteristika územia
Je to plochá erózne denudačná zníženina pri dolnom toku Vltavy a priľahlom úseku stredného Labe (nad ústie Jizery). Je tvorená prevažne turónskymi vápnitými ílovcami, slieňovcami a prachovcami, väčšinou zakrytými štvrtohornými riečnymi sedimentami. Vyznačuje sa prevažne akumulačným reliéfom stredopleistocénnych a mladopleistocennych riečnych terás a údolných nív. Leží tu kráľovské mesto Mělník s nápadnou kostolnou vežou. Sú tu rozsiahle pieskovne (opustené, zavážané rôznym odpadom popr. využívané pre rekreáciu a i.).
Geomorfologické členenie
Podcelok Mělnická kotlina (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3C) patrí do celku Středolabská tabule. Ďalej sa člení na okrsky Lužecká rovina (VIB-3C-1) na severozápade, Staroboleslavská rovina (VIB-3C-2) v centre a na východe, Všetatská pahorkatina (VIB-3C-3) na severe, Labsko-vltavská niva (VIB-3C-4) pretínajúca jednotku, Vojkovická rovina (VIB-3C-5) na západe, Kostelecká rovina (VIB-3C-6) na juhu a Čelákovická pahorkatina (VIB-3C-7) na juhovýchode.
Podľa členenia Balatku a Kalvodu má Mělnická kotlina len 3 okrsky, ktoré sú územne rozsiahlejšie (Lužecká kotlina, Staroboleslavská kotlina, Všetatská pahorkatina).
Kotlina susedí s ďalšími podcelkami Středolabskej tabule (Nymburská kotlina na východe a Českobrodská tabule na juhu) a s celkami Jizerská tabule na severe a Dolnooharská tabule na západe.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabskej tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Najvyššie vrcholy
Najvyšším vrcholom Mělnickej kotliny je Dřínov
Downlink
Downlink môže byť: Jeho opakom je Uplink.
Champseru
Champseru je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aisy-sur-Armançon
Aisy-sur-Armançon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Edward Cullen
Edward Cullen (celé meno Edward Anthony Masen Cullen) je fiktívna postava v Twilight ságe od autorky Stephenie Meyerovej. Je jednou z hlavných postáv v knihách Súmrak, Nov, Zatmenie, Úsvit a Polnočné slnko - znova povedané udalosti zo Súmraku z Edwardovej perspektívy. Takisto vystupuje v ich filmovom spracovaní Súmrak. Edward je telepatický upír, ktorý sa počas príbehu zamiluje, ožení a má dieťa s Bellou Swanovou, ľudskou tínedžerkou, ktorá sa taktiež rozhodla stať upírom. Vo filmovej verzii Twilight sága hrá Edwarda herec Robert Pattinson.
Aisy-sur-Armançon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Edward Cullen
Súmrak
V Súmraku, Edward stretáva Bellu Swanovú, ľudské dievča, ktorej ako jedinej nedokáže čítať myšlienky a jej pach krvi je pre neho ohromne sladký. Jej krv je pre neho ako droga. Bojuje s rastúcou príťažlivosťou k nej, ale keď jej niekoľkokrát zachráni život, podľahne a zamiluje sa. Edward sa pred Bellou priznáva, že je upír. Hoci má fyzicky telo sedemnásťročného, narodil sa 20. júna 1901. Jeho adoptívny otec Carlisle Cullen ho premenil na upíra v roku 1918, aby ho zachránil pred smrťou na španielsku chrípku, ktorá bola vtom čase v Chicagu, Illinois. Carlisle sa mu snažil vštiepiť morálku, ktorú nemá väčšina upírov, a taktiež spôsob života, ktorého hlavným cieľom bolo odmietnutie ľudí ako potravy.
Aisy-sur-Armançon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Edward Cullen
Súmrak
Avšak Edward neustále varuje Bellu, aby sa mu vyhýbala, lebo jej život bude v nebezpečenstve, ak sa s ním bude naďalej stretávať. Bellina láska a dôvera v Edwardovo obmedzenie ju prinúti ignorovať jeho varovania a to dokonca aj potom, ako sa stane cieľom upíra Jamesa. Na rozdiel od Cullenovcov, ktorí sú upíri "vegetariáni" (kŕmia sa len krvou zo zvierat), sa James pravidelne kŕmi na ľudoch. S pomocou svojej rodiny Edward dokáže Bellu ochrániť pred Jamesovými hrami, ale ostáva otázkou, ako jej zaistiť trvalú bezpečnosť.
Aisy-sur-Armançon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Edward Cullen
Nov
V Nove Edwardove obavy o Bellinu bezpečnosť vzrastú, keď si poreže prst a jeho brat Jasper na ňu takmer zaútočí. V snahe ochrániť ju Edward presvedčí Bellu, že ju už nemiluje. Odchádza z mesta so svojou rodinou a ju tam necháva so zlomeným srdcom. Pre Edwarda je ťažké žiť bez Belly. Dostáva sa do depresií s vyhliadkou na nekonečne dlhý a bezvýznamný život. Po tom, čo sa dozvie mylné informácie od svojej sestry Rosalie, že Bella spáchala samovraždu, sa snaží presvedčiť veľmi starú taliansku skupinu upírov Volturiovcov, aby ho zabili. Spolu s jeho sestrou Alice sa Bella ponáhľa do Talianska, aby zastavila Edwarda predtým, než ho Volturiovci zabijú.
Zatmenie
V Zatmení, Bella prijíma Edwardovu žiadosť vydať sa za neho pod podmienkou, že sa s ňou bude milovať, kým je ešte človekom. Edward nakoniec povolí a prijme Bellinu podmienku s tým, že k tomu dôjde až po svadbe. Zápletka je riadená machináciami zo strany upírky Victorie, ktorá túži po pomste za smrť svojho druha Jamesa. Začína lov na Bellu a vytvára nových upírov, aby mohla vybudovať armádu. Vzniká nútené prímerie a spolupráca medzi klanom Cullenovcov a vlkodlačou skupinou, ktorej súčasťou je aj Jacob Black, Bellin priateľ, ktorý tam pre ňu bol, keď ju Edward opustil. Avšak prímerie je ohrozené, keď si Bella uvedomí, že Jacob pre ňu znamená viac, než si myslela. Nakoniec Edward prijíma to, že sa Bella stará o Jacoba, a úspešne ničí Victoriu. Bella priznáva, že Edward je najdôležitejšou osobou v jej živote. Edward povie Belle, že sa môžu pokúsiť milovať sa, keď si uvedomil, že strávila príliš veľa času snahou zavďačiť sa ostatným. Avšak ona odmietne jeho ponuku a súhlasí s tým robiť veci tak, ako Edward spočiatku chcel: manželstvo, milovanie, a potom premena na upíra.
Úsvit
V Úsvite majú Edward a Bella svadbu. Bella na svadobnej ceste otehotnie a plod, ktorý je napoly človek a napoly upír, rýchlo rastie a má zlý vplyv na jej zdravie. Edward sa ju snaží prinútiť, aby išla na potrat a zachránila si tak vlastný život. Ale Bella cíti k svojmu nenarodenému dieťaťu silné puto a trvá na pôrode. Edward začne cítiť lásku k dieťaťu potom, čo počuje jeho myšlienky, a zistí, že ju dieťa miluje. Bella takmer zomrie pri pôrode, kde je potrebný cisársky rez, ale Edward privedie svoju dcéru Renesmee na svet a potom vstrekne Belle do srdca svoj jed. Jej zranenia sa začnú hojiť a mení sa na nesmrteľného upíra.
Potom, čo si upír menom Irina pomýli Renesmee s nesmrteľným upírím dieťaťom (tvor zakázaný v upírom svete), prichádzajú Volturiovci, aby Cullenovcov zničili. Edward stojí s Bellou a ich spojencami pred Volturiovcami, aby ich presvedčili, že Renesmee nie je upírske dieťa, a jej existencia nepredstavuje žiadnu hrozbu. Hneď ako Volturiovci odídu, Edward a Bella žijú svoj pokojný život v mieri so svojou dcérou.
Fyzický vzhlad
Ako všetci upíri v Twilight ságe, aj Edward je popisovaný ako neskutočne krásny, pretože musí byť pre svoju obeť príťažlivý, aby sa mu ešte jednoduchšie lovilo. V rôznych častiach príbehu je prirovnávaný k mýtickému gréckemu bohu Adonisovi. Jeho pleť je "ako mramor" - velmi bledá, ľadovo chladná a blyští sa na slnečnom svetle. Jeho tvár je popisovaná ako dokonalá a hranatá - velké lícne kosti, silné čeľuste, rovný nos a plné pery. Jeho vlasy, ktoré sú vždy neupravené, majú nezvyčajný bronzový odtieň, ktorý zdedil po jeho biologickej matke. Jeho kedysi zelené oči sú teraz popisované ako topás alebo med. Ich vzhľad sa mení v prípade, že je príliš dlho bez potravy: jeho oči stmavnú, sú skoro celé čierne a pod nimi sa objavia fialové modriny. Edward má štíhle, ale svalnaté telo.
Upírie schopnosti a osobný záujem
Takisto ako všetci upíri v "Twilight" ságe, aj Edward má nadľudskú vytrvalosť, silu, obratnosť, zmysly a mentalitu. Je tiež veľmi rýchly, má liečiaci faktor, nočné videnie a vie čítať myšlienky.
Star Wars: Sila sa prebúdza
Star Wars: Sila sa prebúdza (známy aj ako Star Wars: Epizóda VII – Sila sa prebúdza) je americký epický sci-fi film, ktorý režíroval J. J. Abrams. Je to siedmy film Star Wars, resp. Hviezdne vojny. Film je zasadený 30 rokov po Návrate Jediho a sleduje Rey, Finna a Poa Damerona ako hľadajú Luka Skywalkera a bojujú po boku Odporu proti Kylovi Renovi a Prvému Rádu, ktorý vznikol z pozostatkov Galaktického Impéria. Sila sa prebúdza je prvý film z novej trilógie Star Wars (Epizódy VII až IX), ktorá bola oznámená po akvizícii Lucasfilmu spoločnosťou Walt Disney Co. Ďalšie dva filmy budú mať premiéru v roku 2017 a 2019. Film bol vydaný 10 rokov po premiére posledných Hviezdnych vojen - Pomsta Sithov. Sila sa prebúdza sa stal najvýnosnejším filmom Star Wars, zarobil celosvetovo viac ako 2 miliardy amerických dolárov.
Produkcia
Nakrúcanie začalo 16. mája 2014 a skončilo 3. novembra toho roku. Nakrúcalo sa v Abú Dhabi, Írsku, Anglicku a vo filmovom štúdiu Pinewood v Británii.
Film využíva omnoho viac skutočných lokalít a zmenšených modelov oproti Epizódam I až III, ktoré obsahovali veľké množstvo CGI (počítačovo generovaných efektov), teda sa esteticky viac približuje pôvodnej trilógii (Epizódy IV až VI). . Napríklad robot BB-8 je skútočný model, ktorý ovládal štáb.
Soundtrack k filmu zložil John Williams, ktorý pracoval aj na všetkých prechádzajúcich filmoch Star Wars.
Čínske ľudové politické poradné zhromaždenie
náhľad|Znak Čínskeho ľudového politického poradného zhromaždenia Čínske ľudové politické poradné zhromaždenie (, ;, CPPCC) je organizácia jednotného frontu čínskeho ľudu, politický poradný orgán v Čínskej ľudovej republike. Od svojho založenia mala signifikantné miesto v čínskom politickom aj sociálnom živote. Je dôležitou inštitúciou pre viacstrannú spoluprácu a politické konzultácie pod vedením Komunistickej strany Číny.
Dejiny
Po skončení druhej svetovej vojny vytvorili Komunistická strana Číny a Kuomintang Politické poradné zhromaždenie. Od 10. do 31. januára 1946 sa osem zástupcov Kuomintangu, sedem zástupcov Komunistickej strany Číny, deväť z Čínskej demokratickej ligy, päť z Čínskej strany mládeže a deväť ctihodných osobností stretlo v Čchung-čchingu na politickom konzultačnom stretnutí. Určili sa základné zásady mierového budovania štátu a navrhli sa pozmeňovacie návrhy k Ústave Čínskej republiky. V novembri toho istého roku Kuomintang oznámil zvolanie „Ústavného národného kongresu“, Komunistická strana Číny a Čínska demokratická liga Kuomintang odsúdila za porušenie rozhodnutia Politického poradného zhromaždenia, čo malo za následok jeho rozpustenie.
Pokémon X a Y
Ide o prvé hry šiestej generácie Pokémon hier. Najväčšími zmenami bola plne trojrozmerná grafika, 72 nových druhov Pokémonov, jeden nový typ Pokémonov ("Fairy", v preklade "víla") a vylepšené internetové funkcionality.
Svet
Pokémon X a Y sa odohrávajú v regióne Kalos, ktorý bol inšpirovaný Francúzskom a francúzskou kultúrou, s veľkým dôrazom na módu: sú to prvé hry v sérii, kde si hráči môžu meniť oblečenie svojej postavy. Tvar celého regiónu kopíruje severnú polovicu Francúzska a po celom regióne sa nachádzajú miesta inšpirované skutočnými, ako napríklad hlavné mesto Lumiose City inšpirované Parížom.
Čínske ľudové politické poradné zhromaždenie
Dejiny
Nové politické poradné zhromaždenie naviazalo na činnosť Politického poradného zhromaždenia z roku 1946.
Prípravný výbor Nového politického poradného zhromaždenia zmenil názov na Čínske ľudové politické poradné zhromaždenie (ČĽPPZ) a vypracoval dokument s názvom Spoločný program ČĽPPZ. Charakterizovala sa v ňom povaha nového štátu ako novodemokratický, založený na diktatúre ľudu. Formuloval práva a povinnosti občanov, deklaroval zrovnoprávnenie žien a rovnoprávne postavenie všetkých národností.
Komunistická strana Číny zvolala 21. až 30. septembra 1949 prvé plénum Čínskeho ľudového politického poradného zhromaždenia. Tohto pléna sa zúčastnilo 662 zástupcov zo 46 jednotiek. Čínska ľudová republika bola vyhlásená 21. septembra 1949 pri ustanovujúcej schôdzi ČĽPPZ a potom 1. októbra 1949 z Brány nebeského pokoja v Pekingu.
V septembri 1954 sa zvolení poslanci zišli v prvom zasadnutí Všečínskeho zhromaždenia ľudových zástupcov, aby prevzali úlohy, ktoré doteraz plnilo ČĽPPZ.
Počas obdobia kultúrnej revolúcie bola činnosť zhromaždenia ochromená. Až na konci roku 1971 sa začala postupne obnovovať.
Funkcie
Jedným z hlavných cieľov ČĽPPZ je zabezpečenie takzvaného "jednotného frontu", čo v praxi znamená organizácia a koordinovanie spolupráce množstva inštitúcií a jednotlivcov tak, aby ich konanie bolo v súlade s požiadavkami vedenia Komunistickej strany Číny. Okrem toho má na starosti podporu rozvoja socializmu a vzájomného dohľadu v čínskom politickom systéme. Podporuje propagáciu učenia marxizmu-leninizmu a myšlienok Mao Ce-tunga.
Plenárne zhromaždenie sa koná raz ročne, spoločne so zasadaním Všečínskeho zhromaždenia ľudových zástupcov, t.j. čínskeho parlamentu. Spoločné zasadanie týchto dvoch organizácií sa v čínštine označuje ako "dvojité zasadanie", na ktorom sa prijímajú najdôležitejšie zákony.
Zloženie ČĽPPZ
ČĽPPZ má národný výbor a miestne výbory. Funkčné obdobie národného výboru je 5 rokov, má niekoľko predsedov, podpredsedov a generálnych tajomníkov. Na každé funkčné obdobie sa zriaďuje aj stály výbor, ktorý predsedá schôdzam. Stály výbor sa skladá z predsedu, podpredsedu, generálneho tajomníka a stáleho výboru národného výboru. Predseda stáleho výboru národného výboru dohliada na činnosť stáleho výboru. Boli zriadené ďalšie výbory, ktoré napomáhajú plynulej činnosti ČĽPPZ.
V provinciách, autonómnych oblastiach, mestách a obciach boli zriadené mieste výbory ČĽPPZ.
Súčasným predsedom Národného výboru ČĽPPZ je od marca 2018 Wang Jang.
Ranobyzantský keramický komplex (Plovdiv)
Ranobyzantský keramický komplex,  známy aj pod názvom antické keramické pece , alebo rímske keramické pece  sú zvyšky stavby keramického centra v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Poloha
Komplex sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v severozápadnom rohu parku Car-Simeonova gradina v tesnej blízkosti ulice „Gladston“ (, doslova Gladstoneova ulica) oproti budove Mestskej umeleckej galérie.
V dobe svojho vzniku ležalo keramické centrum mimo samotného mesta na jeho okraji. Bolo to z dôvodu, že už od čias Starovekého Ríma bol platný zákon, ktorý zakazoval stavať keramické dielne v centrálnych častiach miest z dôvodu silného znečistenia ovzdušia.
Charakteristika
Komplex predstavuje zvyšky jedného z keramických centier, ktoré vznikali na území dnešného Plovdivu v období neskorej antiky. Po rozdelení Rímskej ríše na západnú a východnú koncom 4. storočia, zostal Plovdiv súčasťou východnej Byzantskej ríše a ako administratívne a kultúrne centrum provincie Trácia, bol aj centrom remeselným. Jednou z najvýznamnejších skupín v meste sa stala kamenárska gilda a s ňou súvisiace odvetvia. Plovdiv sa tak v tom čase stal centrom výroby hrnčiarskych a keramických produktov v celej provincii.
Komplex pozostáva z dvoch keramických pecí, ležiacich blízko pri sebe.
Pec č. 1 (ležiaca východnejšie)
Celkové rozmery pece sú 3,30 x 3,05 metra. Pec má štvoruholníkový pôdorys. Skladá sa z dolnej komory (vkopaná do zeme a postavená z tehál pospájaných a oblepených hlinou), podporných stien (dvojice protiľahlých arkád, ktoré podopierajú steny dolnej komory a centrálne sa zbiehajú tvoriac tak jej celý oporný systém, z tehál spájaných aj oblepených hlinou), roštu (formovaný z horizontálnych radov tehál, spájaných hlinou), hornej komory (čiastočne vkopaná do zeme, zodpovedá rozmerom dolnej komory), kanálu (nachádza sa v západnej časti, vytvarovaný z tehál do tvaru arkády) a predpecovou jamou s pôdorysom nepravidelného štvoruholníka, ktorá je spoločná pre obidve pece.
Pec č. 2 (ležiaca západnejšie)
Druhá pec má taktiež štvoruholníkový pôdorys, s celkovými rozmermi 2,84 x 2,55 metra je však o niečo menšia. Skladá sa z rovnakých a rovnako umiestnených častí ako prvá pec s tým rozdielom, že kanál je v prípade tejto pece umiestnený v jej severnej časti.
Vznik
Keramické centrum vzniklo pravdepodobne v priebehu 5.6. storočia. V priebehu prvého výskumu v 80. rokoch 20. storočia určila archeologička R. Moreva obdobie vzniku medzi 6. a 11. storočie. Toto obdobie určila na základe veku staršej nekropoly, ktorá sa predtým na mieste nachádzala a ktorú umiestnila do obdobia 5.6. storočia. Tieto poznatky boli pri neskorších výskumoch korigované M. Martinovovou-Kiutovovou, ktorá posunula obdobie posledného využívania nekropoly do 4. storočia a vznik keramického komplexu s najväčšou pravdepodobnosťou do obdobia 5.6. storočia, keď v okolí vznikali aj iné remeselné dielne, pričom nevylučuje, že komplex mohol vzniknúť dokonca už v druhej polovici 4. storočia.
V modernej dobe
V 80. rokoch 20. storočia prebehol archeologický výskum lokality. Existovalo niekoľko projektov, ktoré boli zamerané na ďalší výskum ako aj konzerváciu, prípadne aj reštauráciu lokality, okrem iných napríklad projekt v spolupráci s Šumenskou univerzitou, žiadny z nich sa však nakoniec neuskutočnil. Prebehli však menšie archeologické výskumy. Do budúcna však existujú plány na celkovú reštauráciu lokality.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Stavba bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 6 z roku 1995. Ako dôvod pamiatkovej ochrany je uvedená archeologická hodnota stavby. Názov stavby ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Rannovizantijski keramičen kompleks (, doslova Ranobyzantský keramický komplex).
Ancy-le-Franc (obec)
Ancy-le-Franc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chapelle-Guillaume
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.