cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uličská Ostrá
Uličská Ostrá je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Poloniny.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kolbasov, Ulič v okrese Snina v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 25,2400 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana súboru prirodzených lesných spoločenstiev, ktoré sa vyvinuli na malom území vplyvom jeho inverznej polohy v zaklesnutom meandri Uličky. Výskyt významných druhov rastlín - skopólia kranská, čemerica purpurová, telekia ozdobná, razivka smradľavá a i.''
4267 Basner
4267 Basner je planétka s priemerom 21 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 18. augusta 1971.
Holotín
Holotín je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 45 obyvateľov, z toho 26 mužov a 19 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,5 roka (muži 32,1 roka, ženy 47,2 roka).
Recyklácia
náhľad|Medzinárodný symbol recyklácie thumb|Kontajner na recykláciu skleného odpadu thumb|Recyklačný bod Technologická univerzita v Gdansku Recyklácia je proces opätovného využitia predtým už použitých materiálov a produktov (napr. recyklácia papiera, farebných a ostatných kovov, skla, plastov a pneumatík, ...). Recyklácia zabraňuje plytvaniu zdrojov, redukuje spotrebu surových prírodných materiálov, redukuje množstvo uskladnených odpadov a redukuje spotrebu energie, čím prispieva k redukcii emisií skleníkových plynov oproti použitiu surových materiálov.
Recyklácia na Slovensku
V súčasnosti je na Slovensku do programu recyklácie zapojených veľké množstvo obcí, väčšina miest a viaceré, najmä veľké organizácie. Vyčlenené stanoviská majú najčastejšie 2 až 4 druhy kontajnerov na separovaný zber odpadov, ktoré sú farebne odlíšené (zelenásklo, žltáplasty, modrápapier, červenákov, hnedábio odpad). Ale v súčasnosti sa na Slovensku recykluje len asi 0,2 % komunálneho odpadu.
Vyprodukovaný odpad sa triedi, čím sa napomáha k znovuvyužitiu materiálov. Tento spôsob zneškodňovania odpadov je jedným z najvýznamnejších ekonomických nástrojov zhodnocovania odpadov a priamo vplýva na znižovanie poplatkov za zneškodňovanie komunálneho odpadu. Napriek zvyšujúcemu sa množstvu vyprodukovaných najmä plastových odpadov, počet kontajnerov na separovaný zber na Slovensku stagnuje a problémom zostávajú aj regióny, ktoré dodnes nie sú do programu zapojené.
Iné projekty
__INDEXOVAT__
Beh na 400 metrov
Beh na 400 metrov je atletická disciplína. Je to najdlhšia disciplína šprintu. Štart je z blokov.
Jakob Johann von Uexküll
Jakob Johann von Uexküll (* 8. september 1864, Mihkli, Estónsko – † 25. júl 1944, Capri, Taliansko) bol nemecký biológ estónskeho pôvodu, jeden zo zakladateľov ekológie a biosémiotiky.
V rokoch 1925-1934 pôsobil ako profesor v Hamburgu.
Uexküll skúmal správanie organizmu v jeho prostredí. Podľa Uexkülla zvieratá nie sú iba objekty, ale sú to aj subjekty, ktorých podstatnou činnosťou je pozorovanie a pôsobenie a ktorých prostredie je práve také mnohotvárne aké mnohotvárne sú zvieratá. Všetky zvieracie subjekty, od najjednoduchších po najrozvinutejšie, sú s rovnakou dokonalosťou prispôsobené svojmu prostrediu. Jednoduchému živočíchovi zodpovedá jednoduché prostredie, rozvinutému práve tak bohato členené prostredie. Zatiaľ čo však zvieratá majú zakaždým iba svoje prostredie, človek sa vyznačuje tým, že má usporiadaný svet uchopiteľný ako celok.
Pojem prostredie vyjadril nemeckým slovom Umwelt, ktoré sa dodnes používa v zmysle životné prostredie alebo okolité prostredie.
Etológia
Etológia je veda o všeobecnobiologických základoch a zákonitostiach správania živočíchov, ktorá sa utvorila v 30. rokoch 20. storočia v prácach K. Z. Lorenza.
Etológia skúma z porovnávacieho hľadiska správanie zvierat a človeka. Zaujíma sa o premenné, ktoré určujú súžitie niekoľkých živočíšnych druhov na jednom mieste. Väčšinou sa sústreďuje na štúdium nižších živočíšnych foriem.
Etológia sa stala významným zdrojom evolučnej teórie poznania.
Rhéxibios z Opuntu
Rhéxibios z Opuntu zvíťazil v pankratiu na 61. olympijských hrách v roku 536 pred Kr. Pankration, ktorý zaviedli v Olympii na 33. hrách v roku 648 pred Kr. bol pästiarský zápas, pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov.
The General Theory of Employment, Interest and Money
The General Theory of Employment, Interest and Money (dosl. Všeobecná teória zamestnanosti, úrokov a peňazí) je všeobecne považovaná za najdôležitejšiu knihu britského ekonóma Johna Maynarda Keynesa. Vydaná bola vo februári 1936 a dodnes sa používa veľká časť terminológie, ktorú zaviedla.
Bitschwiller-lès-Thann
Bitschwiller-lès-Thann je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
No Pads, No Helmets... Just Balls
No Pads, No Helmets... Just Balls je debutový album kanadskej pop punkovej skupiny Simple Plan, vydaný 19. marca 2002. Na albume sa nachádzajú 4 single - I'm Just a Kid, I'd Do Anything, Addicted a Perfect. Album bol hodnotený veľmi vysoko a bol platinový vo viacerých krajinách. V rebríčku Billboard 200 sa umiestnil na 35. mieste.
Bey-sur-Seille
Bey-sur-Seille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allen Lanier
Allen Lanier (* 25. jún 1946, New York − † 14. august 2013, New York) bol americký rockový gitarista a klávesista. V roku 1967 spoluzaložil skupinu Blue Öyster Cult, v ktorej pôsobil do roku 1985 a znova od roku 1987 do 2006, kedy sa prestal venovať hudbe. So skupinou vystúpil znovu pri jednom koncerte v roku 2012. V sedemdesiatych rokoch bola jeho priateľkou speváčka Patti Smith. Počas svojej kariéry spolupracoval napríklad aj s Johnom Calom, s ktorým v roku 1982 nahral album Music for a New Society.
Zomrel na chronickú obštrukčnú chorobu pľúc vo veku 67 rokov.
Ján Čado
Ján Čado (* 7. máj 1963, Trstená) je bývalý československý reprezentant v skoku do diaľky a v trojskoku. Atlét slovenskej národnosti, ktorý počas svojej športovej kariéry dosiahol najväčší úspech ziskom striebornej medaily na 16. halových ME v roku 1985 v Pireus v Grécku.
Kariéra
Svoju kariéru začal v rodnej obci Nižná. Bol členom miestneho atletického oddielu, ktorý v roku 1977 získal pre ZŠ v kategórii vidieckych škôl prvý Pohár Československého rozhlasu. Majster Československa v trojskoku v roku 1986 výkonom 17,04 m. Ján Čado je zároveň držiteľom rekordu v trojskoku za Československo a kvalifikoval sa aj na letné olympijské hry v Los Angeles v roku 1984, avšak nemohol sa ich zúčastniť kvôli politickému bojkotu hier.
V auguste roku 1983 reprezentoval ČSSR na prvom ročníku MS v atletike v Helsinkách, kde vo finále skončil na 6. mieste (17,06 m). Štyrikrát skončil na halových ME tesne za stupienkami víťazov, na 4. mieste. Takto sa umiestnil na halových ME 1983 v Budapešti, halových ME 1984 v Göteborgu, halových ME 1986 v Madride a na halových ME 1987 vo francúzskom meste Liévin.
Po halových majstrovstvách sveta v Indianopolise sa v roku 1987 zo Spojených štátov nevrátil domov. Študoval na North Central, kde v roku 1993 ukončil štúdia. V USA získal dvojnásobný titul Majster NCAA Division III v hale (1989 a 1990) a titul Majster NCAA Division III pod holým nebom (1989). V roku 1990 získal striebro z atletického okruhu IAAF/Mobil Grand Prix. Na 2. majstrovstvách sveta v atletike v Tokiu v roku 1991 sa nekvalifikoval.
Internet Engineering Task Force
IETF (skratka z anglického Internet Engineering Task Force) vytvára a propaguje internetové štandardy v úzkej spolupráci s W3C a ISO/IEC týkajúcich sa prevažne TCP/IP. Oficiálne stránky môžete nájsť na adrese http://www.ietf.org/.
Gosudarstvennyj gimn Rossijskoj Federacii
náhľad|Hymna Ruskej federácie (vokálna verzia) s odbíjaním hodín na [[Spasská veža|Spasskej veži a zábermi Moskovského kremľa]]
Gosudarstvennyj gimn Rossijskoj Federacii je hymna Ruska. Prijali ju v roku 2000. Melódia zostala z pôvodnej hymny ZSSR, no text zmenil spoluautor sovietskej hymny Sergej Vladimirovič Michalkov.
Horní Jelení
Horní Jelení je mesto v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 993 obyvateľov, z toho 981 mužov a 1 012 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,0 roka (muži 37,7 roka, ženy 42,3 roka).
4302 Markeev
4302 Markeev je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 22. apríla 1968.
Víťaz (Belehrad)
right|thumb|Víťaz, v pozadí [[Nový Belehrad a Veža Ušće.]] Víťaz (srbsky v latinke Pobednik, v cyrilike Победник) je názov sochy, ktorá sa nachádza na sútoku riek Dunaj a Sáva na pevnosti Kalemegdan. Socha je symbolom srbskej metropoly Belehradu. Jej autorom je chorvátsky sochár Ivan Meštrović. Symbolizuje oslobodenie mesta od tureckej nadvlády.
Socha víťaza s výškou 14 m drží v ľavej ruke holubicu mieru a pozerá sa smerom na západ, k bývalému územiu Rakúsko-Uhorska. V pravej ruke drží meč. Pôvodne mala byť umiestnená na Námestí republiky, no Kalemegdan bol nakoniec zvolený ako dôstojnejšie miesto, lebo ho dobre vidno z väčšiny srbskej metropoly.
Socha bola slávnostne odhalená v roku 1928 k desiatemu výročiu prelomenia Solúnskej fronty. Odvtedy sa objavuje veľmi často v súvislosti s Belehradom. Dlhý čas bola zobrazená pri znelke spravodajskej relácie Juhoslovanské televízie.
Vauvenargues
Vauvenargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 956 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ostrý Grúň
Ostrý Grúň je obec na Slovensku v okrese Žarnovica.
Polohopis
Ostrý Grúň sa nachádza v Kľakovskej kotline v pohorí Vtáčnik.
Dejiny
Obec pôvodne patrila k obciam Kľak a Hrabičov. Osamostatnila sa v roku 1951.
Počas druhej svetovej vojny, po potlačení SNP bola obec významným oporným bodom partizánskeho hnutia v pohorí Vtáčnik. Pôsobili tu napríklad oddiely Vtáčnik a Bohdan Chmeľnickij. Spolu s neďalekým Kľakom bola na výstrahu napadnutá jednotkou Edelweiss 21. januára 1945. Protipartizánske jednotky obzvlášť brutálnym spôsobom povraždili väčšinu obyvateľov obce a následne ju vypálili. Zahynulo 64 mužov, žien i detí. Zhorelo 128 domov. Nemecké protipartizánske akcie sú známe ako masaker v Kľakovskej doline.
Paradoxom je, že v parlamentných voľbách roku 2016 v obci volilo stranu ĽSNS, ktorá je spojovaná s fašizmom v obci 16,93 % voličov.
Erik Pardus
Podľahol rakovine pľúc, na ktorú sa ako silný fajčiar liečil od jesene 2010.
Powiat świdnicki (Dolnosliezske vojvodstvo)
Powiat świdnicki je powiat v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Žije tu 160 688 obyvateľov, rozloha je 742,89 km².
Lauterbourg
Lauterbourg môže byť:
Tibor Weisz
Tibor Weisz (* 16. apríl 1914, Bardejov, Slovensko – † 9. jún 1983, Bardejov, Slovensko) bol  ornitológ, múzejník, poľovník, zoológ, entomológ – lepidopterológ a koleopterológ, vedúci prírodovedného oddelenia Šarišského múzea v Bardejove.
Už od detstva sa zaujímal o prírodu. Po skončení základnej školy odišiel v roku 1924 študovať na gymnázium do Budapešti, ktoré úspešne ukončil maturitou v roku 1932. Spočiatku sa venoval hlavne ornitológii, a počas svojich štúdií v Budapešti spolupracoval s ornitologickým oddelením Maďarského národného múzea. V roku 1934 sa v Szegede v Maďarsku zapísal na farmaceutickú fakultu Vysokej školy prírodovednej. V období rokov 1932 – 1934 pracoval v Bardejove dva roky ako lekárnický praktikant. Farmaceutickú fakultu ukončil promóciou 24. 9. 1937 a ihneď v nasledujúcom roku začína študovať na prírodovedeckej fakulte tej istej vysokej školy, kde v roku 1942 získal absolutórium.
Mars superliga 2001/2002
Mars superliga v sezóne 2001/02 bol v poradí 9. ročník slovenskej najvyššej futbalovej súťaže. Pravidelne ju usporadúva Slovenský futbalový zväz.
Sonoluminiscencia
Sonoluminiscencia je emisia krátkych zábleskov svetla z bublín implodujúcich v kvapaline pri excitácii zvukom.
História
Prvé pozorovanie sonoluminiscencie na Kolínskej univerzite v roku 1934 bolo dôsledkom práce na sonare. H. Frenzel a H. Schultes umiestnili ultrazvukový menič do nádrže naplnenej fotografickou vyvolávacou látkou. Po vyvolaní pozorovali na filme drobné bodky a uvedomili si, že vzduchové bubliny pri pôsobení ultrazvuku v kvapaline emitujú svetlo. V prvých experimentoch bolo kvôli celkovému prostrediu a veľkému počtu krátko žijúcich bublín len veľmi ťažké analyzovať tento jav. Ten dnes označujeme ako sonoluminiscenciu viacerých bublín (Multi-bubble sonoluminescence – MBSL).
Viac než 50 rokov neskôr, v roku 1989, dosiahli vo výskume významný pokrok Felipe Gaitan a Lawrence Crum, ktorý dokázali vyprodukovať sonoluminiscenciu jednej bubliny (Single-bubble sonoluminescence – SBSL). V SBSL jedna bublina vzduchu zachytená akustickou stojatou vlnou emituje pulz svetla pri každej kompresii bubliny týmto akustickým poľom. Táto technika umožnila systematickejšie štúdium javu, pretože izolovala zložité efekty do jednej stabilnej predpovedateľnej bubliny. Prišlo sa na to, že teplota vnútri bubliny bola dostatočne vysoká na to, aby roztavila oceľ. Záujem o sonoluminiscenciu bol obnovený po tom, čo bola postulovaná vnútorná teplota tejto bubliny na viac než milión kelvinov. Táto teplota dosiaľ nie je presvedčivo dokázaná, ale predsa len nedávne experimenty spojené s univerzitou v Illinois predpokladajú teplotu približne 20 000 kelvinov.
Vlastnosti
Sonoluminiscencia môže nastať keď zvuková vlna dostatočnej intenzity spôsobí prudký kolaps plynnej dutiny v kvapaline. Táto dutina môže byť bublinou už nachádzajúcou sa v kvapaline, alebo môže byť vytvorená procesom kavitácie. V laboratóriu môže byť vytvorená stabilná sonoluminiscencia tak, že jedna bublina bude periodicky expandovať a kontrahovať, emitujúc pritom záblesk svetla pri každom kolapse. Aby sme to dosiahli, je potrebné v kvapaline vytvoriť stojatú akustickú vlnu, pričom bublina sa bude nachádzať v kmitni tejto vlny. Frekvencie potrebné pre vytvorenie stojatej vlny závisia na tvare a veľkosti nádoby, v ktorej sa bublina nachádza. Zopár faktov o sonoluminiscencii:
Vlnová dĺžka emitovaného svetla je veľmi malá; spektrum zachádza do ultrafialovej oblasti. Svetlo kratších vlnových dĺžok má vyššiu energiu a zmerané spektrum emitovaného svetla indikuje teplotu v bubline prinajmenšom 20,000 kelvinov, prípadne dokonca rádovo až megakelvin. Vierohodnosti týchto priblížení prekáža fakt, že napr. voda absorbuje takmer všetky vlnové dĺžky pod 200 nm. Keďže sú teploty v bubline určené z emisného spektra získaného pri kolapse, alebo odhadnuté využitím modifikovanej rovnice Rayleigh-Plesset, sú výsledkom líšiace sa hodnoty tejto teploty. Niektoré odhady hovoria dokonca o hodnote jedného gigakelvinu. Tieto odhady sú založené na modeloch, ktoré v súčasnosti ešte nemôžu byť overené, a môžu zahrňovať príliš mnoho nepodporených predpokladov.
Teploty takto vysoké robia štúdium sonoluminiscencie zaujímavým hlavne kvôli možnosti vypracovania metódy pre dosiahnutie termojadrovej fúzie. Ak by boli teplota a tlak v bubline dostatočne vysoké, mohli by byť v tejto drobnej bubline vytvorené reakcie fúzie ako tie, ktoré prebiehajú v Slnku a v ostatných hviezdach. Táto možnosť sa niekedy uvádza aj pod názvom "bublinová fúzia" (bubble fusion).
Experiment ktorý v roku 2002 previedol R. P. Taleyarkhan, et.al. (Purdue University in West Lafayette, Indiana) s využitím deuterovaného acetónu poukázal vzhľadom na produkciu trícia a neutrónov na zhodu s fúziou. Keďže tieto merania neboli reprodukované mimo laboratória Taleyarkhana, bol tento výsledok kontroverzný. V januári 2005 Taleyarkhan publikoval ďalšie pozitívne výsledky, v ktorých opäť uvádzal detekciu neutrónov ako dôkaz fúzie v bubline. Tentoraz sa snažil zmierniť pochybnosti v detekcii neutrónov vytvorením bublín pomocou častíc alfa (zmiešaním acetónu s roztokom uránu).
Brian Naranjo zo skupiny ktorú na University of California v Los Angeles vedie Seth Putterman, predviedol v apríli 2005 analýzu výsledkov Taleyarkhana s tvrdením, že Taleyarkhan si najpravdepodobnejšie nesprávne vysvetlil rádioaktívny rozpad štandardných laboratórnych materiálov ako produkt jadrovej fúzie. Putterman je hlavným kritikom práce Taleyarkhana od roku 2002, kedy prvýkrát publikoval svoje tvrdenie, že dosiahol jadrovú fúziu.
Wavellit
Wavellit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky zásaditý hydroxo/fluoro fosforečnan hlinitý - Al3(PO4)2(OH,F)3·5H2O.
Charakteristika
Niekedy vytvára miniatúrne prizmatické kryštály. Väčšinou ho však nájdeme v podobe ihlicovitých kryštálov, ktoré sú lúčovite usporiadané do kruhovitých agregátov. Okrem toho môže vytvárať kôrovité povlaky. Býva biely, zelenkastobiely, na povrchu niekedyžltkasohnedý. Vryp má biely. Je to priehľadný alebo priesvitný minerál so skleným alebo perleťovým leskom.
Vznik
Vzniká ako sekundárny minerál na puklinách a styčných plochách hornín.
Poznávanie
Rozpustný je vo väčšine kyselín ale netaví sa. V uzatvorenej skúmavke vylučuje pri zahrievaní vodu.
Damjan Vizár
Damian Vizár (Vizy) (* 2. október 1912, Vrútky – † 17. december 1991, Banská Bystrica) bol lekár – fyziater a balneológ.
Jeho brat Jozef Vizár
Životopis
Odborný lekár fyziatrie, balneológie a liečebnej rehabilitácie. Sekundárny lekár v Metskej nemocnici v Banskej Bystrici (19371939), okresný a župný lekár v Banskej Bystrici (19441945). Zdravotný referent a člen Revolučného ONV, zároveň vedúci lekár Masarykovej ligy proti tuberkulóze (19441948), obvodný lekár v Robotníckej poisťovni (19441952) a súkromný lekár v Banskej Bystrici; lekár inšpekcie práce na sociálnom referáte KNV v Banskej Bystrici (19501952). Zakladateľ a prvý primár fyziatricko-rehabilitačného odd. KÚNZ v Banskej Bystrici (19531976); primár odd. zdravotnej starostlivosti o telovýchovu a šport (19531966); zároveň podpredseda Slovenskej spoločnosti liečebnej rehabilitácie (1953), lekár Športového klubu Sokol v Banskej Bystrici (1953) a závodný lekár KÚNZ v Banskej Bystrici (19561960). Krajský inšpektor pre Stredné zdravotnícke školy na Odbore školstva KNV v Banskej Bystrici (19791983); samostatne pracujúci lekár NsP KÚNZ v Banskej Bystrici (19831984). Šéflekár čs. športovej výpravy na Svetovom festivale mládeže a študentstva v Moskve (1957) a okresných športových klubov. Činovník a funkcionár ČSČK, ČSZTV, člen MS, Demokratickej strany (19451946) a i. Počas SNP šéflekár Leteckého útvaru Tri Duby a Leteckej školy, organizátor Vojenskej školy zdravotníkov. Vedúci lekár, odborný dozor pri exhumácii obetí vojny v masových hroboch v okolí Banskej Bystrice (1945). Autor state "Lekár v Povstaní" a pri oslobodzovaní v knihe "Nezabúdame" (BB, roku 1949). Autor odborných článkov, prednášok, relácií v rozhlase a v televízii, v novinách a v časopisoch. Spoluautor knižných publikácií a zdravotníckych učebníc. Nositeľ viacerých štátnych vyznamenaní.
Majstrovstvá sveta v halovom pozemnom hokeji
150px|náhľad Majstrovstvá sveta v halovom pozemnom hokeji je najvyššie medzinárodné podujatie národných družstiev v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Prvé majstrovstvá sa uskutočnili pomerne neskorov roku 2003, v Nemecku, v mužskej a ženskej kategórii súčasne. Prebiehajú so 4-ročnou periodicitou a vždy za spoločnej účasti mužských a ženských družstiev. Najviac víťazstiev zaznamenali v mužskej i ženskej kategórie družstvá Nemecka.
Zoznam
Pôvodne sa mal turnaj uskutočniť v roku 2022, ale pre pandémiu COVID-19 bol zrušený a neskôr presunutý na rok 2023 s tým, že pôvodny organizátorbelgický Liègebol zmenený na juhoafrickú Pretóriu.
Blodelsheim
Blodelsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Martin Jankovec
Martin Jankovec (* 25. august 1987 Trenčín) je slovenský kajakár, reprezentant Slovenska na olympijských hrách v Londýne v disciplíne K4 na 1 000 m. V roku 2009 získal na Majstrovstvách Európy juniorov tretie miesto v kategórii K4 na 500 m.
Blodelsheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jacques Dixmier
Jacques Dixmier (* 1924, Saint-Étienne, Francúzsko) je francúzsky matematik.
Blodelsheim
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jacques Dixmier
Zaoberá sa predovšetkým operátorovými algebrami, je autorom viacerých vplyvných kníh v tomto obore. Prišiel tiež s konceptom Dixmierovej stopy. Medzi jeho študentov patril okrem iných aj Alain Connes.
Blodelsheim
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
História
Táto oblasť bola osídlená už v neolite. V blízkosti obce viedla rímska cesta Roemmerstraesle. V roku 1988 boli odkryté hroby z karolínskeho obdobia. V minulosti sa obec volala Flatolsheim, Bladolvesheim a Blodolsheim. Svoje aktuálne pomenovanie má od roku 1580.
Fínske jazyky
Fínske jazyky môže byť synonymum pre:
Soultz-sous-Forêts
Soultz-sous-Forêts môže byť:
Richard Thompson
Richard Thompson môže byť:
Seltz
Seltz môže byť:
Horní Ředice
Horní Ředice je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 003 obyvateľov, z toho 489 mužov a 514 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 37,4 roka, ženy 39,1 roka).
143P/Kowal-Mrkos
143P/Kowal-Mrkos je periodická kométa, ktorú objavili Charles T. Kowal a Antonín Mrkos. Bola objavená 23. apríla 1984.
Donegalský záliv
300px|right|Poloha zálivu v rámci Írska Donegalský záliv (-slovenský normovaný názov; angl. Donegal Bay, ír. Bá Dhún na nGall ) je záliv v severovýchodnej časti Atlantického oceánu. Nachádza sa na severozápadnom pobreží Írska a je najväčším írskym zálivom. Na severe, východe a juhovýchode ho ohraničuje pevnina grófstva Donegal, na krátkom úseku na juhovýchode grófstva Leitrim a na juhu grófstva Sligo. Na západe je otvorený a približne v línii Roskeeragh Point - Carrigan Head sa spája s vodami Atlantiku. Na severnom pobreží sú jeho súčasťou zátoky Fintragh Bay, Inver Bay a McSwynes Bay. Na juhovýchodnom pobreží sa nachádza hlboký estuár rieky Erne.
Otto Vízner
Otto Vízner (* 6. jún 1920, Ľubietová† 11. február 1990, Ľubietová) bol slovenský evanjelický kňaz, prekladateľ.
Donegalský záliv
Na pobreží Donegalského zálivu sa vypína najvyšší morský klif v Európe, 601 m vysoký Slieve League. Pláže zálivu sú zároveň najlepším miestom v Írsku vhodným na surfovanie.
Otto Vízner
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (do roku 1939), teológiu v Bratislave. Kaplán v Ľubietovej, Spišskej Novej Vsi, Necpaloch a v Prešove, profesor-katechéta na gymnáziu v Martine (od roku 1946). Politicky prenasledovaný, odsúdený vo vykonštruovanom procese proti skupine evanjelických kňazov. Po prepustení robotník vo Zvolene a Banskej Bystrici. Činný v obrodnom hnutí cirkvi (1968). Autor učebnice Vierouka a mravouka (1949), v rukopise ostala dizertačná práca Božie ustanovenie života (1953). Prekladateľ diela Symbolické knihy (preklad pripravený 1951, vyšiel až 1992), odborných článkov. Niekoľko statí publikoval v Lutherische Rundschau. Zomrel v Ľubietovej 11. februára 1990 vo veku 69 rokov na infarkt.
Veľká Lehota
Veľká Lehota (,, do roku 1927 Veľká Lehôta) je obec na Slovensku v okrese Žarnovica.
Polohopis
Geografické súradnice stredu obce Veľká Lehota sú 48°27'44“ severnej geografickej šírky a 18°33'39“ východnej geografickej dĺžky. Stred obce sa nachádza v nadmorskej výške Najvyšším bodom je Veľký Inovec, ktorý je s výškou  najvyšším vrchom Pohronského Inovca. K 14.12.2007 evidovala obec 1235 obyvateľov z toho 625 mužov a 610 žien. Celková plocha katastra je, ktorý je tvorený 16. štálmi (zoskupenia roztrateného osídlenia) ako napríklad Búrovci, Garajovci, Gabrišovci, Vaškovci a dve osady Čigág a Inovec vzdialené od obce cca.
Obec Veľká Lehota sa nachádza v pohorí Pohronský Inovec, administratívne je začlenená do okresu Žarnovica v Banskobystrickom kraji. Veľká Lehota susedí s piatimi obcami, konkrétne Malá Lehota a Nová Baňa (okres Žarnovica), Jedľové Kostoľany, Obyce, a čiastočne aj Tekovské Nemce (okres Zlaté Moravce). Časť katastrálneho územia obce tvorí teda hranicu medzi okresmi Žarnovica a Zlaté Moravce, respektíve medzi Banskobystrickým a Nitrianskym krajom.
Obcou vedie cesta II. triedy medzi Novou Baňou a Malou Lehotou a miestne komunikácie. Železnica obcou neprechádza, najbližšia možnosť železničnej dopravy je v Novej Bani vzdialenej. V obci sa nachádza oficiálny prameň rieky Žitava vo výške
Prírodné pomery
Územie obce sa nachádza v pohorí Pohronský Inovec, konkrétne v podcelkoch Veľký Inovec a Vojšín. Reliéf tu plynulo prechádza od planinového až po hornatinový. Geologickú stavbu vytvárajú najmä neogénne vulkanity (najmä propylitizované, pyroxenické a anfibolicko-pyroxenické andezity) z ktorých vznikli aj lávové prúdy a efuzívne komplexy stratovulkánov.
Z hľadiska klimatických predpokladov patrí obec do mierne teplej oblasti do mierne teplého, mierne vlhkého pahorkatinného až vrchovinového okrsku. Priemerné ročné teploty vzduchu sa pohybujú okolo 8 °C s priemernými júlovými teplotami cca 18 °C a januárovými cca −4 °C. Ročný úhrn zrážok dosahuje hodnoty okolo.
Corpus Christi (Texas)
Corpus Christi je pobrežné mesto a sídlo Nueces County v americkom štáte Texas. Žije tu okolo 305 000 obyvateľov, čo z neho robí ôsme najväčšie mesto v Texase. V aglomerácii mesta sa nachádza 416 000 obyvateľov. Názov dali mestu Španieli a znamená Kristovo telo. V meste sa nachádza námorný prístav, ktorý je piaty najväčší v celých Spojených štátoch.
Veľká Lehota
Prírodné pomery
V obci sa nachádza oficiálne uznaný prameň rieky Žitava, ktorá patrí do povodia Váhu. Obcou preteká aj Veľkolehotský potok a nachádza sa tu niekoľko málo významných prameňov podzemnej vody.
Územie obce patrí do oblasti bukových a podhorských bukových lesov s typickými zástupcami napríklad buk lesný, hrab obyčajný, javor mliečny. Oblasť okolo Veľkého Inovca patrí do spoločenstva javorovo-lipových lesov v nižších polohách so zástupcami javor mliečny, javor horský, lipa malolistá a iné. V lesoch sa vyskytuje hlavne jelenia, srnčia a diviačia zver.
V katastrálnom území obce Veľká Lehota sa nachádza prírodná rezervácia Bujakov vrch, vyhlásená v roku 1997 s koncentrovaným výskytom ponikleca veľkokvetého. Druhým chráneným územím je prírodná pamiatka Veľký Inovec, najvyšší vrch pohoria Pohronský Inovec s výškou, ktorý je tvorený reliktnou formou andezitového prúdu.
Dejiny
Obec sa po prvýkrát spomína v roku 1345. V 18. storočí patrila pod panstvo Topoľčianky a ležala v severozápadnej časti Tekovskej župy. Bola to oblasť, ktorú tvorili zväčša chudobnejšie horské obce s rozľahlými menej úrodnými chotármi pokrytými hlavne lesmi a lúkami. Popri skromnejšom obilninárstve sa lepšie darilo chovu dobytka a lesy na okolí dávali možnosť zárobku drevorubačom.
Turizmus
Veľká Lehota má vytvorené veľmi dobré podmienky pre zimné športy, najmä pre lyžovanie. K dispozícii sú dva lyžiarske vleky – na Vojšíne a na Drozdove. Snehová pokrývka tu v zimných mesiacoch dosahuje priemernú hrúbku 80 – . Lyžiarska sezóna trvá od novembra až do polovice marca. V lete je atraktívna turistika. Zaujímavé su turistické trasy na Sedlovú skalu, odkiaľ je krásny výhľad na Novobanskú kotlinu, rovnako pekné sú aj túry na Inovec, Starohutský vodopád a Kamenný vrch.
Občianska vybavenosť
Nachádza sa tu zdravotné stredisko, pošta, farský úrad, kultúrny dom, ktorý sa využíva na rôzne podujatia a vystúpenia, základná škola a materská škola, ktorá bola postavená v 80-tych rokoch v rámci akcie Z. V nej sa nachádza aj školská jedáleň, v ktorej sa stravujú nielen žiaci základnej školy, ale aj niektorí obyvatelia obce. Svojpomocne bola tiež postavená budova obecného úradu, v ktorej má sídlo matrika aj pre susednú obec Malú Lehotu. V rámci akcie Z bol postavený aj nový dom smútku. V obci je rozvinuté súkromné podnikanie v obchodnej činnosti, službách a strojárenskej výrobe. V roku 1991 bola postavená a daná do prevádzky obecná pekáreň, zamestnávajúca 11 občanov obce. Výstavbou obecnej pekárne sa sčasti riešila aj nezamestnanosť občanov. Výrobky, ktoré vyrábajú v pekárni sa predávajú nielen v obci, ale aj v blízkom okolí.
Pre ochranu životného prostredia je v dolnej časti obce vybudovaná čistička odpadových vôd a kanalizácia obce. V obci je tiež zriadená obecná tržnica, ktorá slúži občanom hlavne v letných mesiacoch. Ďalej bola vykonaná regulácia potoka a výstavby nových rodinných domov. V obci sú k prechodnému pobytu prihlásení chatári a chalupári. Celkom je 48 chatárov a chalupárov, ktorí trávia svoj voľný čas v obci.
Patrik Luža (1972)
Patrik Luža (* 13. apríl 1972, Bratislava) je slovenský hokejový obranca. Je otcom Patrika Lužu mladšieho, narodeného 27. júla 1994, ktorý je obrancom v HC Slovan.
4353 Onizaki
4353 Onizaki je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavili japonskí astronómovia Yošikane Mizuno a Tošimasa Furuta 25. novembra 1989.
Patrik Luža (1972)
Klubový hokej
Je odchovancom Slovana Bratislava, kde odohral sedem sezón (z toho tri v česko-slovenskej najvyššej súťaži). Od ročníka 1999/00 hrával v Česku, prvé dva roky pôsobil v HC Zlín, neskôr vo Vsetíne, krátko v Pardubiciach, a v nižších súťažiach. V priebehu sezóny 2005/06 opustil Vsetín a zamieril do nórskej ligy (Lillehammer IIHK). Pred nasledujúcim ročníkom podpísal kontrakt so škótskym klubom Edinburgh Capitals.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 4 zápasy, neskóroval.
31. január
Úmrtia
thumb|upright|[[John Galsworthy († 1933)]] thumb|upright|[[Andrej Hryc († 2021)]]
Ingrid Filanová
Ingrid Filanová, rod. Žirková (* 15. apríl 1956, Bratislava) je slovenská herečka.
V roku 1979 absolvovala herectvo na VŠMU v Bratislave. V rokoch 1979 - 1989 pôsobila v Divadle Jána Palárika v Trnave, potom sa rozhodla venovať rodine. Od roku 2004 pôsobí v Divadle Jána Palárika ako hosť. Môžeme ju vidieť ako kráľovnú v rozprávke Pyšná princezná, ako pani Argantovú v inscenácii Falošné dôvernosti a Rozáliu v čiernej komédii Rodinné šťastie. Je manželkou Borisa Filana, majú syna Olivera.
Bezange-la-Grande
Bezange-la-Grande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wœrth
Wœrth môže byť:
Blotzheim
Blotzheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castifao-Morosaglia
Castifao-Morosaglia je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 10 obcí.
139P/Vaisala-Oterma
139P/Vaisala-Oterma je periodická kométa, ktorú objavili Yrjö Väisälä a Liisi Oterma. Bola objavená 7. októbra 1939.
Krpec
Krpec môže byť:
Alkathoos (syn Porthaóna)
Alkathoos (Alkathoos) je v gréckej mytológii syn Portaóna a jeho manželky Euryty.
Alkathoos bol synom kalydónskeho kráľa Porthaóna a bratom Oinea, Agria, Mela, Leukópea a Steropy, ktorá s riečnym bohom Achelóom, splodila Sirény. Keď na trón po Porthaónovi zasadol jeho syn Oineus, po krátkom kraľovaní ho Agrios so svojimi synmi zvrhol a zasadol na trón. Oinea však po rokoch oslobodil argejský kráľ Diomédes, ktorý Agria a jeho synov (s výnimkou Onchésta a Thersita, ktorí včas utiekli) pobil a Oineovi trón vrátil.
Oineus sa potom stal otcom syna Tydea, ktorý podľa jednej verzie svojho strýca Alkathoa a synovca v hádke zabil a musel preto z Kalydónu ujsť. Útočište si našiel v Argu a neskôr bol hrdinom neslávnej výpravy „siedmich proti Tébam“. Podľa inej verzie, Alkathoos zomrel potom, ako sa uchádzal o ruku Hippodamie, dcéry kráľa Oinomaa v élidskej Pise. Jej otec totiž vyhlásil, že jej ruku dostane ten muž, ktorý ho porazí v konských pretekoch a k tomu dodal, že porazenému zotne hlavu.
Amplepuis
Amplepuis môže byť:
Jacques-Louis Lions
Jacques-Louis Lions (* 3. máj 1928, Grasse, Alpes-Maritimes, Francúzsko - † 17. máj 2001, Paríž) bol francúzsky matematik, otec matematika Pierra-Louisa Lionsa.
Zaoberal sa predovšetkým parciálnymi diferenciálnymi rovnicami a stochastickými procesmi.
Autonómny robot
Autonómny robot je robot, ktorý dokáže samostatne vykonávať požadované úlohy v neštruktúrovanom prostredí dlhšiu dobu, pričom nie je potrebná kontinuálna asistencia človeka.
Mnohé roboty sú autonómne v striktnom rozmedzí štruktúrovania prostredia, v ktorom sa nachádzajú. Stupeň autonómie týchto robotov, ako aj pohľad, z ktorého je robot autonómny, môže byť rôzny. Na niektoré roboty sú kladené vyššie nároky na autonómnosť, je to napríklad v prípade výskumných robotov určených na prieskum vesmíru, kde priame riadenie človekom nie je uskutočniteľné kvôli veľkým vzdialenostiam a teda veľkému časovému omeškaniu riadiacich signálov.
Aby bol robot považovaný za autonómny, musí mať určité vlastnosti, medzi ktorými sú:
Velaux
Velaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 8466 obyvateľov (2009).
Móric Pálfi
Gróf Móric Pálfi (staršie Pálffy) z Erdődu (* 12. júl 1812, Častá - Červený Kameň - † 14. september 1897, Kaltenleutgeben) bol uhorský šľachtic, politik, generál a miestodržiteľ (námestník).
Životopis
Narodil sa v rodine Františka (VI.) Pálfiho (1785-1841) a jeho manželky grófky Márie Jozefy Terézie Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (1788 - 1813). Oženil sa v roku 1850 vo Viedni s grófkou Paulínou Wilczek (1829 - 1894).
Roku 1862 povolil založenie Matice slovenskej. Bol príslušníkom červenokamenskej línie staršej vetvy Pálfiovcov, významná postava 2. polovice 19. storočia, konzervatívny politik a stúpenec Habsburgovcov.
Bol členom Nábožného združenia saleziánskych spolupracovníkov (tretí rád saleziánov), ktorý založil v roku 1876 taliansky kňaz Ján Bosco.
Zeiringit
thumb|right|300px|Zeiringit zo [[Slovinky|Sloviniek.]] Zeiringit (CaCO3) je zmes aragonitu a aurichalcitu modrastozelenej farby. Vytvára jemnokryštalické masy obličovitého a nátekovitého habitu v puklinách. Môže byť aj kvapľovitý, vláknitý, lúčovitý alebo koralom podobný.
Vzniká na hydrotermálnych medených žilách. Na Slovensku sa vyskytuje v Slovenskom rudohorí v Slovinkách.
Bicyklebal
náhľad|Zápas bicyklebale náhľad|Bicykel na bicyklebal Bicyklebal je šport podobný sálovému futbalu, len hráči po ihrisku jazdia na bicykloch. V každom tíme hrajú dvaja hráči, ktorí kontrolujú pohyb lopty po ihrisku na upravených bicykloch bez bŕzd a pevným prevodom (tzv. furtošlap). Ďalej sa hráči môžu lopty pri hre dotknúť iba hlavou. Brankár v bránkovisku môže ale zakročiť akokoľvek. Nie je prípustné šliapnuť nohou na zem.
Prvýkrát bola táto hra predstavená v roku 1893 Nicholasom Edwardom Kaufmannom. Prvé majstrovstvá sveta sa potom konali v roku 1929. Bicyklebal je populárny v Belgicku, Česku, Dánsku, Francúzsku, Taliansku, Japonsku, Nemecku, Rakúsku, Rusku, Švédsku a Švajčiarsku.
S bicyklebalom je úzko spriaznená krasojazda, v ktorej atléti predvádzajú istý druh gymnastiky alebo akrobaciu uskutočňovanú na kolesách. Rovnako ako cyklistická krasojazda je i bicyklebal jedným z odvetví cyklistiky, ktoré patria do kategórie sálovej cyklistiky. Obe disciplíny majú spoločné majstrovstvá sveta.
Dejiny
Najúspešnejším tímom v bicyklebale sú bratia Pospíšilovci reprezentujúci Česko-Slovensko, ktorí dokázali získať titul majstrov sveta dvadsaťkrát, čo je unikátny rekord (a to aj v porovnaní medzi všetkými ostatnými športmi vôbec). Z jednotlivcov je najúspešnejším hráčom Jindřich Pospíšil, ktorý má 20 zlatých, 5 strieborných a 2 bronzové medaily, t. j. o jednu striebornú a jednu bronzovú medailu viac ako jeho mladší brat a tímový kolega (získal ich spolu s Jaroslavom Svobodom v čase, keď Ján ešte hral dorastenecké súťaže). Až s odstupom za nimi sú Walter Osterwalder zo Švajčiarska (7x majster sveta v rokoch 194656) a reprezentanti Nemecka Eugen Blersch (7x) a Wilhelm Schreiber (6xobaja v rokoch 193137).
Z národov sú v bicyklebale najúspešnejší Nemci s 32 titulmi, druhí sú Česi s 25 titulmi.
Hrobice (okres Pardubice)
Hrobice je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 211 obyvateľov, z toho 100 mužov a 111 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 39,9 roka, ženy 39,1 roka).
Ferdinand Georg Frobenius
Ferdinand Georg Frobenius (* 26. október 1849, Charlottenburg, Nemecko, vtedy Prusko – † 31. august 1917, Berlín, Nemecko, vtedy Nemecké cisárstvo) bol nemecký matematik a študent Karla Weierstrassa. Je známy predovšetkým vďaka práci v oblastiach diferenciálnych rovníc, teórie grúp a teórie čísel. Ako prvý tiež podal úplný dôkaz Cayleyho-Hamiltonovej vety. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických viet a konceptov.
Prestol (oltár)
Etymológia slova
Pôvodný význam slovanského výrazu prestol (Престо́л) je trón, stolec, obetný stôl.
V gréckych chrámoch sa nazýva Αγία Τράπεζα / Agía Trápeza - «Svätá Trapéza» (trapéza = jedáleň, jedálenský stôl).
Dejiny
Pôvodne sa prestoly zhotovovali z dreva alebo kameňa a boli prenosné. Od 4. storočia, keď sa ich miesto v chráme ustálilo, začali sa prestoly vyrábať z kameňa v tvare nevysokého stolca na štyroch nohách pred oltárnou apsidou. Neskôr sa začali používať prestoly len na jednej nohe alebo na kamennom podstavci. Od 10. storočia sa prestoly zriaďujú vo vnútri oltárnej apsidy.
Fiumalto-d'Ampugnani
Fiumalto-d'Ampugnani je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 20 obcí.
Gleizé
Gleizé môže byť
Višnuizmus
Višnuizmus alebo vaišnavizmus (prívrženec sa volá višnuista alebo vaišnavista) je jednou zo štyroch najväčších hinduistických tradícií, v ktorej je boh Višnu absolútnym a najvyšším bohom. Principálnou vierou višnuistov je chápanie tohto boha ako absolútneho. V tomto zmysle je višnuizmus skôr monoteistickým náboženstvom na rozdiel od ostatných odnoží hinduizmu, ktoré sú prevažne panteistické, zdieľa s nimi však pohľad na karmu a sansáru.
Višnu je boh zo svätej Trojice Trimúrti, ktorý sa zjavil na Zemi v podobe, pre ktorú sa zvykne používať výraz avatára (vtelenie) alebo inkarnácia. Väčšina višnuistov verí, že v aktuálnej dejinnej epoche sa Višnu zjaví desaťkrát, pričom deväť vtelení už prebehlo a posledným bol Kršna, nasledovať má Kalki.
Na Slovensku má višnuizmus približne dvestopäťdesiat stúpencov predovšetkým v podobe členov hnutia Hare Krišna, oficiálne štatistiky však nejestvujú.
Nausikaa (grécka mytológia)
thumbnail|right|250px|Nausikaa a slúžky, ilustrácia Johna Flaxmana, 1810 Nausikaa alebo Nausikaá (po grécky Ναυσικάα - Nausikaa/iný prepis:Nausikaá, po latinsky Nausicaa) bola v gréckej mytológii dcéra fajáckeho kráľa Alkinoa a jeho manželky a sestry Arete (Arété). Podľa Homérovej Odysey sa ujala itackého kráľa Odysea, keď doplával na ostrov Fajákov po úteku od nymfy Kalypsy a priviedla ho do paláca svojho otca.
Podľa legendy bola Nausikaa tak krásna, že sa Odyseus v prvej chvíli domnieval, že sa mu zjavila bohyňa.
Zmienky o Odyseovi a jeho zážitkoch s Alkinoom a hosťami si možno prečítať na niekoľkých miestach Homérovej Odysey. Kráľ Alkinoos preukáže Odyseovi česť a obdarí ho loďami, ktoré môžu konečne doviezť hrdinu naspäť do Itaky.
Podľa Aristotela si Nausikaa vzala za muža Télemacha, Odyseovho syna s manželkou Penelopou. Mali spolu syna, ktorého meno mohlo byť Perseptolis alebo Ptoliporthus.
Jozef Vlachovič
'''PhDr. Jozef Vlachovič, CSc.''' (* 12. marec 1929, Trstín - † 18. január 1977, Bratislava) bol historik, múzejník.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Trnave, históriu a germanistiku na FF UK v Bratislave, 1967 PhDr. Stredoškolský učiteľ v Trebišove, 1953-1965 pracovník Hist. ústavu SAV, 1965-1977 riaditeľ SNM v Bratislave. Autor vyše 40 štúdií venovaných najmä histórii slov. baníctva a banského školstva v 16. až 19. stor. Venoval sa histórii baníctva a banských miest,  osobitne histórii Banskej Bystrice a Banskej Štiavnice. Práce uverejňoval v domácich a zahraničných odborných periodikách, v rkp. ostala práca o dejinách bansko-štiavnickej akadémie. Prekldateľ a editor nem. pitoreskného románu Uhorský Simplicissimus. Organizátor slov. múzejníctva.
Krpce
náhľad|Krpce horalov thumb|Muzikanti na [[Hontianska paráda|Hontianskej paráde s krpcami.]] náhľad|Dámske krpce Krpce sú druh ľudovej obuvi, ktorý nosili muži, ženy aj deti najmä v horských a podhorských oblastiach. Vyrábali sa z bravčovej a hovädzej kože. Sú považované za najjednoduchší druh ľudovej obuvi.
História a rozšírenie
Podľa Encyklopédie ľudovej kultúry Slovenska táto ľudová obuv „Nadväzuje na starý typ ovinovacej obuvi u slovanských národov doloženej v 9. a 10. storočí“. Podľa Miroslavy Štýbrovej krpce vychádzajú z foriem obuvi z doby bronzovej. Svoju analógiu majú aj mokasínoch Indiánov Severnej Ameriky a niektorých ázijských typov obuvi. Bežne sa prestali nosiť do začiatku 20. storočia alebo 20. rokov 20. storočia. Podľa Klimenta Ondrejku „všeobecne sa krpce prestali nosiť po prvej svetovej vojne najmä v súvislosti s rozvojom priemyselnej výroby obuvi (Baťova továreň).“ Nahradené boli topánkami.
Výskyt krpcov je na západe ohraničený Východnou Moravou a Sliezskom, na východe pomedzím Slovenska, Poľska a Ukrajiny, a z juhu karpatským oblúkom. Využívané boli najmä v horských a podhorských oblastiach. V bohatších oblastiach boli nahradené čižmami. V Česku sa udržali v oblastiach Moravskosliezskych Beskýd, v Javorníkoch, Vizovických a Hostínských vrchoch až po Biele Karpaty.
Rozšírené boli medzi pastiermi a ľuďmi čo pracovali na statkoch. Existovali dohody koľko párov krpcov ročne má čeľaď alebo pastier dostať. Obľúbené boli aj medzi drevorubačmi a horármi, pretože „si v nich noha udržala dostatočný cit, takže sa mohli vyvarovať zakopnutí alebo zachytenia o korene pri zvážaní dreva alebo pri nosení ťažkých bremien.“ „Už v stredoveku sa (podľa slovenského Ústredia ľudovej umeleckej tvorby (ÚĽUVu)) stali symbolom roľníckych a sociálne utláčaných vrstiev“.
Inšpirovaný ľudovým odevom Josef Mánes navrhol pre český telocvičný spolok Sokol „měkké cvičky typu krpců“.
Opis a výroba
Krpce sa vyrábali z bravčovej a hovädzej kože. Miroslava Štýbrová uvádza výrobu z jedného kusu koženej usne obdĺžnikového tvaru. Z tohto obdĺžnika sa tiež vyrezali kožené pásy, ktorými sa krpce upevňovali na nohy. Máčaním vo vápennom lúhu a prácou s nožom boli z kože odstránené chlpy. Potom sa namočili do prírodného roztoku zo smrekovej alebo jedľovej kôry či slepačieho trusu. Nakoniec sa premazali tukom na udržanie pružnosti. ÚĽUV uvádza aj výrobu z jedného kusu kože. Rohy kože sa na špičke zošili, vzadu boli prichytené remencami prevlečenými cez dierky. Remienky sa uväzovali okolo nohy nad členkami. Lokalita výroby krpcov sa dá určiť podľa tvarovania spojovacích švov. Krpce boli zdobené len jednoduchými geometrickými vzormi.
Podľa Miroslavy Štýbrovej sa výroba jedného páru krpcov skúseným výrobcom dala zvládnuť za dve hodiny. Výrobu mali na starosti predovšetkým muži.
„Na izoláciu proti zime a vlhku sa do krpcov nosili onuce a rozličné druhy súkennej alebo pletenej obuvi.“ Do ponožiek z hune sa nosili ešte onuce, aby sa ponožky nemuseli často prať a bola zachovaná ich kvalita.
Mužská dvojhra na South African Open 1984
Mužská dvojhra na South African Open 1984 sa hrala ako súčasť South African Open 1984 od 19. do 26. novembra 1984. Titul získal Američan Eliot Teltscher, ktorý vo finále porazil krajana Gerulaitisa 6-3 6-1 7-6. Bol to jeho deviaty titul v dvojhre na okruhu ATP.
Bollwiller
Bollwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Organizácia pre zákaz chemických zbraní
thumb|Sídlo organizácie v Haagu thumb|Členmi organizácie sú tie štáty, ktoré sa pripojili k dohovoru o chemických zbraniach (svetlo zelené)
Organizácia pre zákaz chemických zbraní (', skr. OPCW''') je medzinárodná organizácia sídliaca v Haagu v Holandsku, ktorá presadzuje a kontroluje dodržiavanie dohovoru o chemických zbraniach, ktorý zakazuje využívanie chemických zbraní. Svoju činnosť začala vykonávať 29. apríla 1997, kedy dohovor o chemických zbraniach nadobudol účinnosť.
Šivaizmus
Šivaizmus (veľmi zriedkavo šaivizmus) je najstarší hinduistický smer, kde boh Šiva je absolútnym Bohom. Šiva, v sanskrite 'Ten, kto je milý a priateľský', je Bohom absurdít a paradoxov, čo dosvedčuje fakt, že má na sebe ako časť odevu alebo ozdôb odevu (často je tak zobrazovaný) lebky, okolo krku hadov (čím sa zdôrazňuje jeho absolútne víťazstvo nad smrťou) – pre šivaistov, teda nasledovníkov tohto boha, je Pánom vesmíru a jeho fyzickým miestom tu na Zemi je svätý vrch Kailása (po hindsky Kailáš, po tibetsky Gangs rin-po-čhe) v Tibete – vrch hákového kríža, vysoký. Šivaisti robia k tomuto vrchu púte.
Organizácia pre zákaz chemických zbraní
Sekretariát Organizácie pre zákaz chemických zbraní so silne medzinárodným zložením má približne 500 zamestnancov.
Šivaizmus
Šiva má dvoch synov, ktorí sa volajú Ganéša a Murugan. Symbolom šivaizmu je popol, keďže – ako hinduisti veria – Šiva predstavuje zničenie, pri ktorom ohňom všetko spáli až do tla. Hoci niektorí stúpenci hinduizmu zastávajú názor, že jeho ničiteľský atribút skôr prichádza zo Západu, nie je to celkom pravda, možno iba v chápaní absolútnej deštrukcie, v ktorej nevidieť nijaký zrod. Vibhúti je znak nasledovníkov tohto boha, teda šivaistov. Vibhúti sú tri horizontálne čiary nakreslené pod sebou popolom na čele; príslušníci hinduistických denominácií sa takto poznávajú – višnuisti majú pravdaže na čele iný symbol a šaktisti tiež.
Dejiny a školy
Niektoré hinduistické stránky uvádzajú, že Kába (najdôležitejší objekt islamskej viery v Mekke) obsahuje písmená v sanskrite a hovorí sa, že je to dávnoveký chrám boha Šivu. Šivaizmus je monoteistické náboženstvo, kde Ganéša a Murugan (Šivovi synovia) sú uctievaní ako Šivova energia. Šivaizmus má veľa škôl – napr. kašmírsky šivaizmus, šivádvaita atď. Šivaizmus je dosť silne zameraný aj na tantry.
Organizácia pre zákaz chemických zbraní
V roku 2013 Nórsky Nobelov výbor udelil Organizácii Nobelovu cenu za mier za „intenzívnu snahu o obmedzenie chemických zbraní“. Nobelovu cenu v podobe medaile a osobného diplomu si domov odniesli aj traja Slováci: Ditta Cigániková, Katarína Grolmusová a Marián Ružovič, ktorí v tom čase pracovali v OPCW ako inšpektori.