cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pirát (námorný lupič)
Dejiny pirátstva
V staroveku sa piráti väčšinou nedali rozoznať od vojnových výprav a ich činnosť bola vnímaná skôr ako statočnosť. Boj proti tomuto pirátstvu sa konal z aspektov oportunity (teda s cieľom získať mužstvo na svoju stranu alebo naverbovať bojovníkov). Približne v roku 14001200 pred Kr. síce existovalo v Stredozemnom mori právo námorných národov, ale ponímanie pirátov z pozície nepriateľa do pozície zločinca sa zmenilo v 5. storočí pred Kr. v dobe Aténskeho námorného spolku. V 1. storočí pred Kr. označil Cicero pirátov ako nepriateľov ľudstva, na ktorých netreba brať ohľad. Po období relatívnej bezvýznamnosti námorného práva sa v stredoveku upevnil názor paušálnej bezprávnosti zdanlivo mimo kresťanského spoločenstva stojaceho pirátstva. Tento názor pôsobil do 19. storočia na právo, pirátov na mori jednoducho zabiť.
Mellach
Mellach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Graz-okolie.
Hasnon
Hasnon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Mellach
Žije tu 1 191 obyvateľov (31. 12. 2010).
Jargeau
Jargeau môže byť:
Hasnon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mellach
Pri obci sa nachádza posledná Rakúska uhoľná elektráreň. V roku 2020 bola odstavená, ale v dôsledku problémov s dodávkami plynu bolo v roku 2022 avizované jej oživenie.
Hasnon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spirituál kvintet
Spirituál kvintet bola jedna z prvých českých folkových skupín, pôsobiaca nepretržite na hudobnej scéne vyše 50 rokov.
Molotovov koktail
right|thumb|Typ Molotovovho kokteilu používaný v [[Zimná vojna|Zimnej vojne]] Zápalná fľaša alebo Molotovov koktail je (spravidla podomácky vyrobený) druh zápalného ručného granátu. Je to sklenená fľaša, bežného alebo špeciálneho vyhotovenia, naplnená zmesou benzínu a oleja alebo inou bežnou či špeciálnou horľavinou, doplnená o zápalnicu ktorou je obvykle do hrdla fľaše vložený zapálený knôt alebo bavlnená tkanina. Pri zásahu cieľa sa fľaša rozbije a rozliata horľavina sa zapáli od horiaceho knôtu. Inou formou zapálenia horľaviny bolo zmiešanie viacerých kvapalín, alebo nárazové rozbušky.
Názov Molotovov koktail tejto bombe dali Fíni počas Zimnej vojny podľa bývalého ministra zahraničných vecí Sovietskeho zväzu Viačeslava Molotova.
Pre relatívnu jednoduchosť svojej výroby (po domácky tak možno ľahko vyrobiť účinné zbrane) je obľúbená najmä v rôznych nepravidelných jednotkách, u partizánov, povstalcov, banditov a vôbec akýchkoľvek jednotiek s nedostatočným logistickým zázemím. Väčšinou sa používa na boj s obrnenou technikou nepriateľa alebo pri útoku na domy a opevnené objekty.
História
Predchodcom (resp. primitívnym typom) Molotovových koktailov boli už v staroveku hlinené nádoby, obsahujúce veľmi horľavé látky (zvyčajne nejaké špeciálne oleje). Používali sa jednak proti obliehacím vežiam a naopak proti obliehaným pevnostiam a mestám (ktoré mali zapáliť), jednak proti rímskej korytnačke a podobne tesným formáciám, ktoré mali narušiť.
V modernej dobe sa prvé masové použitie zápalných fliaš objavilo v španielskej občianskej vojne, kde primitívne zápalné fľaše predstavovali improvizovanú zbraň proti tankom a obrneným automobilom. Rovnakú úlohu zohrali aj v Zimnej vojne, kde boli často jedinou dostupnou protitankovou zbraňou fínskych jednotiek.
Pri použití proti tankom sa väčšinou zápalné fľaše hádžu na priestor vetrania motora, aby horľavina zatiekla do motorového priestoru. Moderné obrnené vozidlá sú však proti podobným útokom vybavené uzatvárateľnými žalúziami vetrania motora.
17. návštevná expedícia (ISS)
17. návštevná expedícia (skrátene EP-17; na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava kanadského podnikateľa, riaditeľa cirkusovej zábavné spoločnosti, Guya Laliberté na stanici. Po týždennom pobyte na ISS a splnení plánovaného programu sa Laliberté vrátil na Zem.
Hlavná
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Molotovov koktail
Názov
Názov „Molotovov koktejl“, ktorý odkazuje na sovietskeho komisára pre zahraničie Molotova, dostal zápalný ručný granát v roku 1939. Pôvodný tvar bol koktail pre Molotova a fínski vojaci, ktorí s ním prišli, ním vyjadrovali svoj "priateľský" postoj k mužovi, ktorý bol podľa nich hlavným pôvodcom Zimnej vojny a bol vo Fínsku obľúbený ešte menej ako Stalin. Meno bolo neskôr prevzaté za druhej svetovej vojny vojakmi Sovietskeho zväzu. Dôvody boli zmiešané, podľa niektorých to bola úcta k jednému z čelných predstaviteľov ZSSR, podľa ďalších negatívny pohľad na neho a názor, že Molotov bol zodpovedný za nepripravenosť ZSSR v čase nemeckého útoku, takže po ňom bola pomenovaná jediná improvizovaná zbraň, ktorá sovietskej pechote ostala.
Právne konzekvencie
Podľa zákonov Slovenskej republiky ako aj v mnohých ďalších krajinách je výroba a držanie zápalných fliaš a podobných zariadení bežnými občanmi klasifikovaná ako nedovolené ozbrojovanie. Mimo toho môže tiež naplniť skutkovú podstatu všeobecného ohrozenia a pod...
17. návštevná expedícia (ISS)
Prípravy
Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz. Po prerušení letov raketoplánov v dôsledku havárie bola veľkosť základných posádok stanice znížená na dvoch kozmonautov, ktorých dopravu zabezpečovali Sojuzy. Tretie miesto v lodiach obsadzovali členovia návštevných posádok, po týždni sa vracajúci na Zem starým Sojuzom.
Molotovov koktail
Nádoba
Mala by mať tvar vhodný na vrhanie a mala by byť dostatočne krehká, aby sa pri dopade na cieľ ľahko rozbila. Ak sa predpokladá vplyv na mäkký podklad, pridáva sa k nej tvrdý hranatý predmet, aby pri dopade jeho hrana opretá o fľašu zabezpečila bezpečné rozbitie.
17. návštevná expedícia (ISS)
Prípravy
Miesto v Sojuze TMA-16 štartujúceho koncom septembra 2009 obsadil kanadský podnikateľ, riaditeľ cirkusové zábavné spoločnosti a hráč pokeru Guy Laliberté. Pôvodne mal o miesto v Sojuze TMA-16 záujem ruský poslanec Vladimir Gruzdev, avšak v októbri 2008 Alexej Krasnov (náčelník správy pilotovaných programov Roskosmosu) oznámil, že poletí kozmonaut Kazachstanu.
Kazašská vláda a kozmická agentúra pripravovali let občanov svojej krajiny už od začiatku 21. storočia. Do decembra 2002 boli vybraní štyria kandidáti dvaja ostali v rezerve, dvaja od júna 2003 začali výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) v Hviezdnom mestečku spoločne s ruskými kozmonautmi náboru 2003. Po dvoch rokoch, 5. júla 2005, obaja ukončili výcvik ziskom kvalifikácie "skúšobný kozmonaut". Kým noví kozmonauti čakali v Hviezdnom mestečku, politici dohadovali okolnosti misie. V októbri 2008 dosiahli dohodu o lete Kazacha v 17. návštevnej expedícii, oficiálnu zmluvu Roskosmos a kazašská kozmická agentúra (Kazkosmos) podpísali až 5. marca 2009. Ale už 8. apríla 2009 vedúci Roskosmosu Anatolij Perminov oznámil, že kazašská strana v súvislosti so svetovou finančnou krízou prijala program úspor, v rámci ktorého kazašský let na ISS zrušila.
Molotovov koktail
Horľavina
Vhodný je stužený benzín, ktorý sa toľko nerozteká, neodparuje a priľne na povrch, čo koncentruje žiaru do jedného miesta. Používal sa napríklad benzín zmiešaný s motorovým olejom, alebo sa benzín stužuje rozpúšťaním mydla alebo plastu (polystyrén), až vznikne kvapalina viskozitou pripomínajúca med a funkčnosťou napalm.
Zápalný prostriedok
Najjednoduchšie je kus látky zastrčené do hrdla fľaše. Môže byť tiež namočený do benzínu, aby lepšie horel. Možno namiesto toho použiť aj rôzne samozápalné zmesi (pozri vyššie).
17. návštevná expedícia (ISS)
Prípravy
V novej situácii Gruzdev odmietol letieť z finančných dôvodov. Spoločnosť Space Adventures však promptne našla nového kandidáta - Guya Lalibertého, ktorý bol s ňou v kontakte už od roku 2004. Oficiálne Roskosmos oznámil jeho menovanie 4. júna 2009, to už sa Laliberté pripravoval v CPK.
Náhradníčkou Kanaďana sa stala Barbara Barrettová, americká manažérka a bývalá veľvyslankyňa vo Fínsku. Pripravovala sa v CPK spoločne s Lalibertém od júna 2009.
Let
Maxim Surajev a Jeffrey Williams z Expedície 21 spolu s Guyom Laliberté odštartovali 30. septembra 2009 o 7:15 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-16; po dvoch dňoch samostatného letu sa 2. októbra o 8:35 UTC spojili so stanicou.
thumb|left|Sojuz TMA-14 obsadený [[Gennadij Padalka|Gennadijom Padalkom, Michaelom Barratom a Guyom Laliberté sa znáša k zemi. 11. októbra 2009]] Po spojení sa kozmonauti privítali s posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a zahájili prácu.
Laliberté svoju cestu nazval Poetická sociálna misia Na ISS sa uskutočnil experiment GC, ktorého cieľom bolo porovnanie parametrov kryštálov proteínov vypestovaných na obežnej dráhe a na zemi; zúčastnil sa živého obrazového prenosu CUP-M - ISS - CUP-M; fotografoval a natáčal ako interiér stanice, tak povrch Zeme a predovšetkým sa venoval popularizácii problémov s vodou v mnohých regiónoch Zeme, čo je téma, ktorej sa dlhodobo venuje jeho nadácia "Jedna kvapka" (One Drop). Po týždennom pobyte na ISS sa 11. októbra 2009 o 1:07 UTC Laliberté a vracajúca sa posádka Expedície 20 v Sojuze TMA-14 odpútali od stanice a ten istý deň o 4:32 UTC pristáli v severnom Kazachstane, 90 km severne od Arkalyku.
Mariazell
Mariazell je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Bruck-Mürzzuschlag. Je to najznámejšie rakúske pútnické miesto. V meste sa nachádza Mariazellská bazilika.
1. januára 2015 bolo mesto Mariazell spojené s obcami Halltal, Gußwerk a Sankt Sebastian. Mesto má rozlohu a  obyvateľov. Pred spojením malo mesto rozlohu a 1. januára 2014 v ňom žilo 1 434 obyvateľov.
Mouroux
Mouroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mettersdorf am Saßbach
Žije tu obyvateľov.
Meteor (raketa vzduch-vzduch)
náhľad|MBDA Meteor Meteor je riadená strela vzduch-vzduch stredného dosahu, ktorá je určená pre boj mimo vizuálnu vzdialenosť. Dokáže ničiť širokú škálu vzdušných cieľov – od rýchlych a obratných stíhacích lietadiel, cez pomalšie bezpilotné prostriedky, až po strely s plochou dráhou letu. Je schopná zasahovať ciele aj v prostredí silného elektronického rušenia. Meteor má zo všetkých súčasných rakiet najväčšiu zónu, z ktorej niet úniku (no-escape zone). Strela bola vyvinutá európskym konzorciom MBDA hlavne pre vzdušné sily šiestich európskych krajín – Spojeného kráľovstva, Nemecka, Talianska, Francúzska, Španielska a Švédska. Od júla 2016 je raketa integrovaná v stíhacích lietadlách Gripen Švédskych vzdušných síl. V budúcnosti by mala byť súčasťou výzbroje lietadiel Eurofighter Typhoon a Dassault Rafale.
Vývoj
V septembri 2010 získala spoločnosť Saab 47.76 mil. USD na ďalšie testovanie, vývoj a integráciu rakety do stíhačiek Gripen. Táto séria skúšok bola úspešne ukončená v roku 2012 a v júni 2013 podpísalo konzorcium MBDA zmluvu s firmou Thales na vývoj a počiatočnú produkciu aktívneho radarového zameriavača. V júli 2016 oznámilo Švédsko, že vrámci štandardu MS20 integrovalo strelu Meteor do svojich lietadiel Gripen. Švédske vzdušné sily tak boli prvým letectvom sveta, ktoré malo túto modernú raketu vo výzbroji.
Testy odpalov rakety Meteor zo stíhačky Typhoon začali v decembri 2014. Toto testovanie bolo súčasťou série vylepšení P2E (Phase 2 Enhancements), ktoré by mali byť integrované do lietadiel Typhoon. Prvé z bojových lietadiel Eurofighter Typhoon, ktoré vrámci projektu P2E získalo novú výzbroj (rakety Meteor a strely Storm Shadow), bolo RAF dodané v júli 2018.
Konštrukcia a vlastnosti
V počiatočnej fáze letu je strela navádzaná inerciálnym navádzacím systémom. Raketa je vybavená datalinkom, ktorý umožňuje obojsmerný prenos dát. Pilot tak môže poslať rakete aktualizované informácie o polohe cieľa aj po jej vystrelení alebo ju nasmerovať na úplne nový cieľ. V záverečnej fáze letu sa zapne aktívne radarové navádzanie Meteoru, ktoré nasmeruje raketu na určený cieľ.
Strela je poháňaná náporovým motorom na pevné palivo od spoločnosti Bayern-Chemie. Tento motor poskytuje rakete schopnosť udržiavať neustále vysokú rýchlosť a zničiť aj rýchlo sa pohybujúce obratné ciele. Meteor má pohonnú riadiacu jednotku, ktorá upravuje prívod vzduchu podľa toho akou rýchlosťou a v akej výške sa cieľ nachádza. To umožňuje efektívnejšie využitie paliva a predĺženie doletu.
Používatelia
Francúzsko
Spojené kráľovstvo
Švédsko
Zoznam kultúrnych pamiatok v Lučenci
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Lučenec v okrese Lučenec.
Zámeček
Poloha
Zámeček sa nachádzal pri sútoku riek Nitra a Stará Nitra. Pôvodne išlo o tellový útvar, ktorý vyčnieval 67 m nad okolitý terén. V rokoch 19561959 Zámeček s výnimkou fragmentu západného valu padol za obeť regulačným prácam na toku rieky Nitra.
História
Počas archeologických prác sa podarilo doložiť skoro súvislé osídlenie od neolitu po stredovek. Najstaršie osídlenie patrí ľudu lengyelskej kultúry. Z tohoto obdobia pochádza aj soška Hrádockej Venuše. V neskoršom období bol Zámeček dôležitým kultovým miestom ľudí badenskej kultúry. V krátkom období tu žili aj príslušníci kultúry Kosihy-Čaka.
Najýznamnejším obdobím osídlenia bolo obdobie v 16. storočí pred Kristom, keď sa tu osídlil ľud maďarovskej kultúry.
Zámeček bol osídlený aj v 9. storočí a v 11. a 12. storočí tu stála malá osada.
V 17. storočí na Zámečku bola menšia protiturecká pevnosť, ktorá dala lokalite aj názov.
Archeologický výskum
náhľad|Pohľad na vykopávky
V roku 1959 v západnej časti Zámečka bol objavený hrob bojovníka s mečom a nádobou hnetenou v rukách s maximálnou vypuklosťou dolnej tretine.
Hrádocká Venuša
náhľad|Socha hrádockej Venuše. Autor sochy: Jaroslav Gubric Najznámejším nálezom je tzv. "slovenská Helena" - Hrádocká Venuša. Ide o štylizovanú sošku bohyne plodnosti Magna Mater - Veľká matka, ktorá patrí k najznámejším archeologickým nálezom Slovenska. Zobrazenie Venuše sa nachádzalo aj na dvojkorunovej minci, platnej v období 19932008. V strede Nitrianskeho Hrádku má vybudovaný malý parčík, v ktorom sa nachádza zväčšená kópia, ktorú vytvoril v roku 1997 výtvarník Jaroslav Gubric.
Archeopark Nitriansky Hrádok – Slovenská Trója
Dnes sa v lokalite Zámeček buduje archeopark, v ktorom sa zatiaľ nachádza 7 tabúľ – jedna uvítacia/informačná a 6 náučných. Archeopark sa začal budovať vďaka študentovi šurianskeho gymnázia Erikovi Klimentovi, ktorý získal spoločne s OZ Šurianski jazdci grant od spoločnosti Orange Slovensko. Zatiaľ je vybudovaná len prvá etapa, v budúcnosti sa plánuje pokračovať vo výstavbe.
Biras
Biras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Miesenbach bei Birkfeld
Miesenbach bei Birkfeld je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Weiz.
Brontosauři
Brontosauři bola česká folková skupina, ktorá vznikla v roku 1972 pod pôvodným názvom Toronto. Svoju činnosť ukončila v roku 1994.
Třetí LP legendárních Brontosaurů vyšlo v roce 1992. Je zvláštní, že v té době už Brontosauři jako skupina neexistovali a sešli se jen na natáčení této desky, později pak ještě na natáčení desky Zahrádky (1994) a naposledy potom na Strahovském koncertu v roce 1996.
Mousseaux-lès-Bray
Mousseaux-lès-Bray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Brontosauři
LP
Štúdiové:
Mousseaux-lès-Bray
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Haspres
Haspres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Brontosauři
LP
Výberové:
Mousseaux-lès-Bray
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haspres
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján II. Žigmund Zápoľský
náhľad|Rodový erb '''Ján II. Žigmund Zápoľský''' (* 7. júl 1540, Budín, Uhorsko - † 14. marec 1571, Alba Iulia, Uhorsko, dnes Rumunsko) bol uhorský kráľ a sedmohradský vojvoda, syn uhorského kráľa Jána Zápoľského a Izabely Jagelovskej, dcéry poľského kráľa Žigmunda I. Jagelovského.
Izabela spolu so synovými prívržencami viedli aj v nasledujúcich rokoch aktívny boj proti zákonitému kráľovi Ferdinandovi I. Izabela povolala na pomoc osmanských Turkov, ktorí donútili viedenský dvor v roku 1547 k ponižujúcemu prímeriu a rozdeleniu Uhorska na tri časti, z ktorých Sedmohradsko so Zátisím pripadli Jánovi Žigmundovi ako právoplatné vojvodstvo, vazalsky však závislé od Osmanskej ríše.
Ferdinand I. po upevnení svojej moci v krajine a krátkom zmocnení sa Sedmohradska donútil Izabelu s Jánom Žigmundom opustiť Uhorsko. V roku 1556 povolali sedmohradské stavy Jána Žigmunda z poľského exilu a po matkinej smrti (v r. 1559) sa ujal faktickej moci v Sedmohradsku. Jeho ďalšie snahy o získanie uhorskej koruny však boli bezúspešné a v roku 1570, rok pred svojou smrťou, sa ich definitívne vzdal. Jánom Žigmundom rod Zápoľskovcov vymrel.
Biron (Dordogne)
Biron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haubourdin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moussy-le-Neuf
Moussy-le-Neuf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jan Nedvěd
Jan Nedvěd (* 24. september 1946, Praha) je český folkový spevák, gitarista, skladateľ a textár.
Svoju hudobnú kariéru začal spoločne so svojím bratom Františkom Nedvědom v bigbítových skupinách The Three Long Fingers a The Preachers. Po prvotných skúsenostiach s trampskou hudbou spoločne založili v roku 1972 folkovú skupinu Toronto, neskôr premenovanú na Brontosauři, ktorá s kratšími prestávkami existovala do roku 1994.
Medzi rokmi 1974 – 1988 paralelne účinkoval aj vo folkovo-gospelovej skupine Spirituál kvintet. Od roku 1988 sa prezentuje sólovo, neoddeliteľnou súčasťou jeho pôsobenia je však dlhoročná, hoci nekontinuálna spolupráca s bratom Františkom, s ktorým tvoril duo označované i ako Nedvědi. Od roku 1982 sa hudbe venuje profesionálne.
LP
Štúdiové:
Koncertné:
Výberové:
VHS, DVD
(*) S Františkom Nedvědom, resp. ako Nedvědi, hoci spolupracovali aj na ďalších tituloch. Kritériom je uvedenie mien na prednej strane obalov nosičov
Ak je pri SP uvedená iba jedna skladba, druhá strana singla patrí inému interpretovi
Osobný život
Jan Nedvěd má okrem brata Františka i sestru Ludmilu. Jeho syn Jan Nedvěd ml., synovci František Nedvěd ml. a Vojtěch Nedvěd aj bývalá (tretia) manželka Hana Nedvědová sú taktiež hudobníci. Je štvrtýkrát ženatý, z prvého manželstva má dcéru Moniku, z druhého dcéru Alenu a syna Jana, z tretieho synov Jakuba a Václava.
Minutes to Midnight
Minutes to Midnight je tretí štúdiový album americkej rockovej skupiny Linkin Park. Najznámejšia skladba je „What I've Done“. Album je 3-krát platinový v USA a celosvetovo sa predalo 12 miliónov nosičov.
Horúčka dengue
náhľad|Vírus horúčky dengue Horúčka dengue (iné názvy: dengue, hemoragická horúčka dengue, Adenská horúčka) je vírusová infekčná choroba, ktorú spôsobujú rôzne subtypy vírusu tejto horúčky. Symptómy sú často nešpecifikovateľné, alebo sa podobajú ťažkej chrípke, môžu však ale vyústiť do vnútorného krvácania. Preto sa horúčka dengue zaraďuje medzi hemoragické horúčky.
Pôvodca
Chorobu spôsobuje flavivírus z čeľade Flaviviridae, ktorého genóm tvorí jednovláknová RNA. Existujú štyri subtypy vírusov (DEN 1 až DEN 4), ktoré sa vyskytujú v ohraničených alebo prekrývajúcich sa miestach výskytu (endémiách). Vedci zistili, že hostiteľom tohto vírusu sú ľudia, ale aj primáty.
Rozšírenie
Choroba pochádza pôvodne z Afriky a asi pred 600 rokmi sa dostala do Ázie, medzičasom boli dokumentované aj prípady v Amerike. Už takmer 200 rokov sa pozoruje v tropických oblastiach zvýšený výskyt horúčky dengue. Medzinárodný obchod, ako sú napríklad kontajnerové lode s dovozom ovocia z Afriky, umožňujú rozšírenie infikovaných lariev komárov do takých území, v ktorých sa normálne nevyskytujú. Taktiež aj cestujúci, ktorý sa infikovali v tropických oblastiach môžu túto chorobu zavliecť aj do bezpečných krajín. Vplyvom globálneho otepľovania sa horúčka dengue rozširuje aj za oblasti svojho bežného výskytu. Hlavné miesta výskytu sú v dnešnej dobe latinská Amerika, centrálna Afrika, India, juhovýchodná Ázia, časti Pacifiku a juh USA. V roku 2006 sa vyskytli epidémie horúčky dengue v Dominikánskej republike, ako aj na Kube. V týchto oblastiach boli postavené stany prvej pomoci, nasadené boli aj špeciálne jednotky, ktoré bojovali proti rozšíreniu tejto choroby. Začiatkom roka 2007 došlo aj v juhoamerických štátoch k zvýšenému výskytu tejto horúčky.
Prenos
Vírus sa prenáša bodnutím komára druhu Aedes aegypti alebo Aedes albopictus, sú to takzvané ázijské moskyty tigrové. V dnešnej dobe sa horúčka dengue vyskytuje vo veľkých mestách, ako aj v chudobných slumoch v Brazílii, kde sa tieto komáre rozmnožujú v stojatých vodách ako sú studne, cisterny ale zásluhu na tom má aj nedostačujúca kanalizácia. K rozmnožovaniu prispieva aj odpad a nádoby, do ktorých sa zbiera dažďová voda.
Boj s ochorením
Úsilie, ktoré bolo vyvinuté v období medzi rokmi 1950 až 1960 obmedziť výskyt choroby odstránením komárov pomocou insekticídov a vysušením ich semenísk, bolo v tomto čase väčšinou úspešné. V súčasnosti boli tieto opatrenia zakázané a to v dôsledku negatívneho vplyvu na životné prostredie a vyhubením iných druhov hmyzu. Aj vzhľadom na rýchlu schopnosť komárov, ktorí si vytvorili odolnosť na tieto insekticídy boli tieto opatrenia neúspešné. Už nejaký čas je vyvinutý insekticíd, ktorý zneškodňuje larvy komárov a je aj ekologicky prijateľný. Jeho účinnosť nie je ale jednoznačne preukázaná. Má tzv. larvicidný účinok, ktorý sa získava z baktérie Bacillus thuringiensis israelensis. Ďalšie jednoduché a účinné opatrenia sú napríklad pridávanie chlóru a piesku do kaluží, ako aj do misiek pod kvetináče.
Diagnóza
Klinické určenie diagnózy je vďaka množstvu rozličných pôvodcov infekčných ochorení pomerne obtiažne. Protilátky sa dajú dokázať až na štvrtý deň po vypuknutí ochorenia. Horúčka dengue sa dá dokázať medzi 4 až 7 dňom a to pomocou polymerázovej reťazovej reakcie, kultiváciou vírusu alebo sérologickými testami. Klinicky podobné horúčke dengue je ochorenie s názvom horúčka Chikungunya. Podľa odporúčaní Svetovej zdravotníckej organizácie by mala byť krv pacienta, u ktorého je podozrenie na horúčku dengue vždy preskúmaná aj na protilátky proti horúčke Chikungunya. Robí sa to v prípade, keď nejde o horúčku dengue a pacient sa mohol nachádzať na takom území, kde sa horúčka Chikungunya vyskytuje.
Priebeh choroby
V takmer 90 % prípadoch ochoreniach možno pozorovať mierny priebeh choroby, podobný chrípke. V 10 % prípadoch začína choroba po inkubačnej dobe 2 až 10 dňoch a prebieha v troch štádiách. Za tzv. trias dengue označujeme symptómy ako: horúčka, vyrážka a bolesti hlavy, končatín, kĺbov a svalov.
Liečba
V súčasnosti neexistujú žiadne účinné antivirálne lieky proti tejto infekčnej chorobe, preto sa vyskytnuté symptómy pri tomto ochorení dajú len zmierniť, nie vyliečiť. Kvôli riziku vnútorného a vonkajšieho krvácania pri hemoragickej horúčke dengue je pri každom ochorení, kde to nie je vylúčené, zákaz podávania preparátov, ktoré obsahujú kyselinu acetylsalicylovú (napr. aspirín), pretože tie vedú k zníženiu zrážanlivosti krvi. Najvhodnejším preparátom na zmiernenie symptómov je paracetamol, ktorý nemá takýto vedľajší účinok.
Imunizácia
Prekonaná infekcia jedného zo štyroch subtypov pôvodcu tohto ochorenia poskytuje imunizáciu proti tomu istému subtypu, nie proti ďalším trom subtypom tohto vírusu. To znamená, že človek môže byť napadnutý vírusom horúčky dengue až štyrikrát. Je dokázané, že po prekonanej infekcii jedného subtypu je pri neskoršej infekcii ďalšieho subtypu priebeh choroby miernejší ako pri prvej infekcii. Očkovanie, ktoré dosiaľ ešte neexistuje by bolo preto účinné len vtedy, keby chránilo pred všetkými štyrmi subtypmi.
Prevencia
Najlepšia ochrana je predovšetkým chránenie sa pred bodnutím, ochranný odev, spreje a sieťky proti komárom, pretože tie sú aktívne cez deň. Podľa testovacej správy z júla 2000 chránili pred bodnutiami komárov najlepšie prípravky Autan Active a Autan Family. Účinná látka oboch výrobkov sa nazýva Bayrepel a je syntetickou účinnou látkou z výskumu BAYER.
Lymská borelióza
Klinické prejavy
Podľa Török, Cooke a Moran (2017): :
Liečba
Borélia sa na Slovensku vyskytuje skoro na celom území (pozri zoznam ohnísk ).
Kliešte však neprenášajú len baktérie borélia, ale môžu prenášať aj iné koinfekcie ako napr. baktérie rodu Bartonella a Ehrlichia, prvoky rodu Babesia a iné, ktoré môžu liečbu lymskej boreliózy komplikovať. Predpokladá sa, že na rozšírenie baktérií musí byť kliešť prisatý na tele aspoň 36 hod. S dlhšou dobou prisatia sa pravdepodobnosť prenosu baktérie zvyšuje.
Vakcína proti lymskej borelióze bola uvedená na trh v Spojených štátoch v rokoch 1998 až 2002, ale bola stiahnutá z trhu pre nízky dopyt. Nové vakcíny sú vo vývoji.
Daniel Fischer (lekár)
Daniel Fischer (* 9. november 1695, Kežmarok – † 18. september 1746, Kežmarok) bol slovenský prírodovedec a lekár.
Život
Narodil sa v Kežmarku. Podobne ako veľa jeho krajanov študoval na univerzite vo Wittenbergu (1713–1716), kde získal titul doktora medicíny. Po návrate do Kežmarku sa stal komitátnym lekárom Liptovskej a Spišskej stolice. Bol tiež mestským lekárom v Kežmarku, kde založil súkromnú lekársku školu. Istý čas bol aj osobným lekárom ostrihomského arcibiskupa Mikuláša Csákyho. Hoci prežil celý život v Kežmarku, nikdy nevyučoval na tamojšom lýceu. Už v r. 1719 sa stal členom nemeckej spoločnosti prírodovedcov Academia Leopoldina. Cisár Karol VI. mu udelil v roku 1722 titul uhorského zemana.
Práca
Zaoberal sa prípravou liečiv, pripravil tzv. karpatský olej z limby a kosodreviny. Na liečbu kiahní používal mliečnu kúru založenú na ľudovej liečbe tejto choroby kyslým mliekom. Napísal správu o epidémii kiahní na Slovensku v r. 1740–1742. V r. 1735 vypracoval návrh na založenie učenej spoločnosti v Uhorsku, ktorá by tiež vydávala časopis Acta eruditorum Pannonicae, zameraný na prírodné vedy, lekárstvo a hospodárstvo. Zámer sa napokon nerealizoval pre nedostatok financií. V mestskej knižnici v Kežmarku sa zachoval Fischerov obšírny rukopis Princípy fyziky z roku 1730. V tomto spise autor cituje Isaaca Newtona, prípadne úryvky z jeho Princípií. Svet je podľa Fischera poznateľný a pôsobia v ňom sily, ktorých podstatu nepoznáme. Rukopis, v ktorom sa fyzika člení na generálnu a partikulárnu, pripomína viaceré učebnice fyziky z 18. storočia, ktoré sa pokúšali zjednotiť karteziánsku a newtonovskú fyziku. Napríklad pohybové zákony a gravitáciu Fischer vysvetľuje podľa Newtona, zatiaľ čo zrážku podľa Descarta. V rukopise je stručná časť venovaná elektrine, obsahuje však iba zastarané názory.
Michaelerberg
Michaelerberg bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 1. januára 2015 bola obec Michaelerberg spojená s obcou Pruggern. Spojená obec má názov Michaelerberg-Pruggern.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 551 obyvateľov.
Námorná zmluva
Námorná zmluva je detektívny príbeh od sira Arthura Conana Doyla o slávnom detektívovi Sherlockovi Holmesovi. Príbeh zahrnutý v zbierke Spomienky na Sherlocka Holmesa publikoval v roku 1894.
Dej príbehu
Na Watsona sa s naliehavou prosbou o pomoc obracia jeho bývalý spolužiak Percy Phelps. Watson spoločne s Holmesom navštívia Phelpsa, kde sa zoznámia s ním, jeho snúbenicou Annie Harrisonovou a jej bratom Josephom. Phelps sa následkom tragickej udalosti nervovo zrútil a zostal veľmi slabý odpočívať v posteli. Nepretržite sa zdržiava v izbe svojho budúceho švagra Josepha.
Pred dvoma mesiacmi Phelps, pracujúci na ministerstve zahraničných vecí, dostal od svojho strýka - ministra dôležitú úlohu: vytvoriť kópiu tajnej zmluvy medzi Talianskom a Veľkou Britániou. Phelps pracujúci na svojej úlohe dlho do noci sa rozhodol dať si šálku kávy, ale vrátnik na jeho volanie nereaguje. Rozhodol sa teda ísť to skontrolovať a vo vedľajšej miestnosti našiel vrátnika spať. Zrazu však začal niekto volať z Phelpsovej pracovne. Obaja sa rýchlo ponáhľajú odhaliť neznámeho, ale ten medzitým stihol ujsť z miestnosti druhým východom aj s dôležitým dokumentom. Úsilie polície nájsť ukradnutú zmluvu vychádza nazmar a všetky nádeje sa obracajú na slávneho detektíva. Holmes teda začína svoje vyšetrovanie. Phelps spomenie, že v noci sa niekto snažil dostať do jeho spálne. Holmes navrhne Phelpsovi, aby odišiel spolu s ním a Watsonom do Londýna, sám sa však neočakávane rozhodne vrátiť a v poslednej chvíli zoskakuje z vlaku.
Na druhý deň ráno Holmes prichádza na Baker Street s obviazanou rukou a pozýva na spoločné raňajky. Keď Phelps odokryje svoj tanier, nájde na ňom ležať stratený dokument. Nepochybne ho tam dal Holmes, aby si trochu zažartoval s Phelpsom. Ukázalo sa, že dokument ukradol Phelpsov nastávajúci švagor Joseph. Prišiel na ministerstvo za Phelpsom, no nenašiel ho v pracovni, preto zazvonil na vrátnika. Keď však zbadal zmluvu, vzal ju a ušiel s cieľom predať tajný dokument cudziemu veľvyslanectvu. Joseph schoval dokument vo svojej izbe v tajnej skrýši, ale pretože tam nečakane zostal ležať chorý Phelps, nemohol sa nijako dostať k vzácnemu tovaru. Len čo sa Joseph dozvedel, že Phelps odišiel do Londýna a spálňa zostala prázdna, vnikol do izby. Tu ale padá do pasce, ktorú mu pripravil Holmes. V potýčke si Holmes poranil ruku, ale získal späť ukradnutý tajný dokument.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Breznička (okres Poltár)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Breznička (okres Poltár) v okrese Poltár.
Aachenský mier
Aachenský mier môže byť:
Moussy-le-Vieux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Norbert z Xantenu
Svätý Norbert (z Xantenu) (* cca 1082, Xanten, Nemecko – † 6. jún 1134, Magdeburg) bol magdeburský arcibiskup a zakladateľ premonštrátov.
Život
Pochádzal z urodzenej rodiny v mestečku Xanten (Severné Porýnie-Vestfálsko). Otec, gróf Heribert z Gennepu, bol vrchný hradný kastelán, a matka Hedviga bola príbuzná s lotrinskými kniežatami. Ich prvorodený syn Heribert bol dedič titulu a druhorodeného Norberta usmernili rodičia na cirkevnú dráhu. Vzdelanie získal v kláštorných školách. Čoskoro vynikli jeho prednosti – zbehlosť vo vedách, rečnícky talent a príjemné správanie. Kolínsky biskup ho vysvätil za subdiakona a zdvorilého mladíka si obľúbili na biskupskom aj cisárskom dvore Henricha V. (1106 – 1125).
Legenda hovorí, že v roku 1115 sa počas cesty spolu so svojím sluhom dostal do veľkej víchrice. Norbert popchol koňa do rýchlejšieho cvalu napriek upozorneniam sluhu. Zrazu sa k nemu ozval hlas zhora: "Postoj! Bohatstvo a rozum, ktoré som Ti dal, aby si ma velebil a oslavoval, chceš zničiť pre svoju márnomyseľnú pýchu?" a udrel veľký blesk tesne pred cválajúceho koňa. Vyplašené zviera zhodilo jazdca a ten stratil vedomie. Keď sa po dlhšom čase prebral, pod vlyvom udalosti sa opýtal: "Čo mám teda urobiť, Pane?" Podľa jednej verzie legendy mu hlas odpovedal: "Vyhýbaj sa zlu, konaj dobro, hľadaj pokoj a utiekaj sa k môjmu milosrdenstvu."
Tento zážitok bol bodom obratu v živote Norberta. Požiadal o svoju vysviacku za kňaza, ktorá sa uskutočnila v Kolíne nad Rýnom (Köln am Rhein). Prišiel na ňu v elegantnom, zdobenom šate boháča. Pred očami prítomných ho zamenil za jednoduchý odev z obyčajnej drsnej kože, previazaný kajúcnickým opaskom – na dôkaz toho, že skoncoval s doterajším spôsobom života. V roku 1118 rozdal celý svoj majetok chudobným. Po krajine chodil ako potulný kazateľ a všade sa snažil zmeniť k lepšiemu narušenú morálku kňazstva. Žil v jednoduchej apoštolskej pokore. Kvôli svojej reformátorskej činnosti si získal mnoho nepriateľov. Preto opustil Nemecko a odišiel do Sant Gilles v južnom Francúzsku, kde sa zdržiaval pápež Gelasius II. Od neho dostal Norbert oficiálne povolenie pôsobif ako posol viery. Prílišná námaha spojená s úmornou apoštolskou činnosťou spôsobila, že tažko ochorel a bol nútený prerušiť misijnú činnosf. Sotva sa uzdravil, uchýlil sa s niekolkými žiakmi a najlepším priatefom Hugom z Cambrai-Fosses do flámskej pustatiny v blízkosti Laonu, severozápadne od mesta Reims. Tam jeho slávne meno už poznali a biskup Bartolomej Laonský chcel s pomocou Norberta obnoviť kresťanský život vo svojej diecéze. Požiadal ho, aby v okolí mesta postavil kláštor. Po obhliadke ponuknutých území sa rozhodol pre údolie dnes známe ako Prémontré. Toto miesto videl vo sne, keď sa mu zjavila Panna Mária a ukázala lúku, na ktorej má založit kláštor. Odtiaľ pochádza názov Pratum monstratum – Praemonstratum (z latinčiny pratum – lúka, monstratum – ukázaná; alebo z francúzštiny prémontré – "predukázaná", predurčená). A skutočne tu kláštor aj postavil.
Pre svojich druhov v roku 1121 určil záväznú regulu (pravidlá) svätého Augustína († 430), biskupa z Hippo v severnej Afrike. V roku 1126 prijal Norbert po ceste do Ríma potvrdenie svojho rádu z rúk pápeža Honoria II. Po návrate do Prémontré bol menovaný za magdeburského arcibiskupa. Čoskoro priviedol Norbert poklesnutú diecézu k rozkvetu. V roku 1128 odovzdal vedenie rádu svojmu priateľovi Hugovi, ale až do svojej smrti sa neprestal usilovať o reformu duchovenstva. Už počas života sa mu dostalo veľa pôct. Zomrel dňa 6. júna 1134 v Magdeburgu a bol pochovaný v tamojšom rádovom kostole. V roku 1215 bol blahoslavený a za svätého ho vyhlásil v roku 1582 pápež Gregor XIII. Po ovládnutí Magdeburgu protestantmi v roku 1627 dosiahol strahovský opát Kašpar z Ouestenbergu prenesenie pozostatkov sv. Norberta do kláštora na Strahove v Prahe, kde sú uložené dodnes.
Na zobrazeniach sv. Norbert má biskupský odev, mitru a drží kríž. Medzi jeho ikonografické atribúty patria napr. monštrancia, pavúk, kalich a model kostola.
Mitterberg
Mitterberg bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 1. januára 2015 bola obec Mitterberg spojená s obcou Sankt Martin am Grimming. Spojená obec má názov Mitterberg-Sankt Martin.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 157 obyvateľov.
Haucourt-en-Cambrésis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ordo sacerdotum
Ordo sacerdotum ( – poradie a – kňaz / kňažka) je kňazská hierarchia v rímskom polyteistickom náboženstve. Zachovala sa v diele gramatika Sexta Pompeia Festa, podľa ktorého je determinovaná významom božstiev prislúchajúcich k jednotlivým kňazským funkciám.
Postupnosť bola nasledovná:
Ivan Ljubičić
Ivan Ljubičić (* 19. marec 1979, Banja Luka, Bosna a Hercegovina) je bývalý chorvátsky profesionálny tenista. Jeho najvyššie umiestnenie v rebríčku ATP bolo 3. miesto (1. mája 2006). Je známy svojím vynikajúcim podaním, najlepšie výsledky dosahuje na koberci alebo tvrdom povrchu, hoci podľa vlastných slov do pätnástich rokov hrával výlučne na antuke. Používa jednoručný bekhend, a často hráva od základnej čiary (pomerne nezvyčajné u hráča so silným podaním). Momentálne je trénerom Rogera Federera.
Ordo sacerdotum
Rímske kňažstvo netvorilo samostatnú vrstvu spoločnosti, sociálnu skupinu, ako to bolo charakteristické napr. pre judaizmus alebo kresťanstvo, ale boli súčasťou nobility. Kňazské úrady vykonávali spočiatku patricijovia, no postupnou emancipáciou plebejcov sa táto tradícia porušila.
Ivan Ljubičić
Hráčska kariéra
Do sveta profesionálneho tenisu vstúpil v roku 1998. Prvý turnajový titul získal v Lyone 2001.
Ordo sacerdotum
Rex sacrorum
Najvyššie postavenie mal rex sacrorum (príp. rex sacrificus, rex sacrificiorum alebo rex sacrificulus). Tento titul sa prekladá ako kráľ – obetník alebo veľkňaz, výstižnejší preklad je však kráľ posvätných úkonov (rítov) ( – sviatosť, posvätný úkon). Prislúchal mu starorímsky boh Janus, strážca brán a boh začiatku, sídlom bola Regia na Fóre. Pôvodne táto funkcia spadala do kompetencie kráľa, vyčlenila sa až po zvrhnutí kráľovstva.
Ivan Ljubičić
Hráčska kariéra
Na olympijských hrách 2004 v Aténach získal bronzovú medailu vo štvorhre spolu s Mariom Ančićom.
V roku 2005 významnou mierou prispel k zisku premiérového Davisovho pohára pre Chorvátsko (vo finále v Bratislave vyhral s Karolom Kučerom a prehral s Dominikom Hrbatým).
Ordo sacerdotum
Rex sacrorum
V jeho kompetencii bolo vykonávanie obiet počas Kalend, Nón a iných sviatkov, pričom taktiež oznamoval verejnosti nasledujúce náboženské sviatky. Jedným zo špecifických rituálov, ktoré vykonával, bolo regifugium resp. fugalia (lat. – útek kráľa), ktoré sa konalo každoročne 12. februára na zhromaždisku Comitium na Fóre. Podľa Ploutarchaa na tomto mieste rex sacrorum vykonal obetu a následne odtiaľ rýchlo ušiel. Ovídius v básnickej skladbe Kalendár to odvodzuje od vyhnania posledného rímskeho kráľa Tarquinia Superba. Avšak už niektorí antickí autori (napr. Festus, Cincius) takéto vysvetlenie odmietali a domnievali sa, že dôvodom úteku bol spomínaný zákaz účasti na rokovaniach zhromaždení – preto rex sacrorum hneď po vykonaní obety zo zhromaždiska rýchlo odišiel.
Ivan Ljubičić
Hráčska kariéra
Napriek výborným výkonom čakal pomerne dlho na svoju grandslamovú semifinálovú účasť, dosiahol ju v roku 2006 na French Open, po jednoznačnom štvrťfinálovom víťazstve nad domácim Julienom Benneteauom.
Ordo sacerdotum
Regina sacrorum
Jeho manželka, regina sacrorum (preklad totožný ako pri rex sacrorum, len miesto kráľ sa používa kráľovná), taktiež plnila niektoré kultové úkony, napr. na sviatok Kalendy obetovala prasnicu alebo ovcu bohyni Juno. Ich manželstvo malo natoľko významnú úlohu, že v prípade jej smrti musel rex sacrorum opustiť úrad.
Flamines maiores
Ďalšie miesto v hierarchii zastávali traja vrchní kňazi, tzv. flamines maiores v poradí: Flamen Dialis, kňaz najvyššieho boha Jupitera, Flamen Martialis, kňaz boha Marsa a Flamen Quirinalis, kňaz starorímskeho boha Quirina, ktorý bol spoločne s Marsom ochrancom Ríma a poriadku rímskej spoločnosti. Každý z týchto kňazov dohliadal ako najvyšší kňaz na vykonávanie kultu svojho božstva, vrátane im venovaných slávností.
Pontifex maximus
náhľad|[[Augustus zobrazený ako pontifex maximus (socha, cca 90 – 100 po Kr.)]] Pontifex maximus je podľa ordo sacerdotum síce až na piatom mieste, avšak práve on je držiteľom reálnej zvrchovanej moci aj nad predchádzajúcimi kňazmi. Jeho hlavnou úlohou bolo zabezpečovanie náklonnosti bohov prostredníctvom dohľadu nad vykonávaním rímskych náboženských kultov. V praxi to znamenalo vysviacku všetkých chrámov a posvätných miest, dohľad nad kalendárom, vrchný dozor nad sobášmi podľa rítu confarreatio, vrchný dohľad nad pochovávaním a celková kontrola morálky spoločnosti.
Okrem náboženských právomocí mal aj výraznú súdnu autoritu, často rozhodoval v dôležitých sporoch. Do roku 254 pred Kr. bol pontifex maximus výlučne patricijským úradom a v roku 13 pred Kr. sa následkom Augustovej politiky stal súčasťou cisárových právomocí. Prvým cisárom, ktorý sa oficiálne vzdal tohto titulu bol Gracián.
Literatúra
Dobové pramene
Monografie
Heslá v encyklopédiách
Prekladové slovníky
Dejiny Rumunska
thumb|190px|Rumunský štátny znak Tento článok poskytuje základné informácie o dejinách Rumunska od praveku až dodnes. Detailnejšie informácie sú v samostatných článkoch, odkazy na ktoré sú v tomto článku.
Ladislav Pešek
Životopis
Bol synom herca Ladislava Pecha a herečky Emy Pechovej, rod. Peškovej. Jeho sestrou bola herečka Marie Waltrová. Študoval na reálnom gymnáziu, obchodné živnostenské škole a neskôr na konzervatóriu v Brne (1922 – 1927). Počas štúdia mal možnosť krátkodobého pôsobenia ako štipendista v divadelnej škole Maxa Reinhardta v Berlíne. Po škole nastúpil v roku 1927 v Štátnom divadle v Brne. Karel Hugo Hilar ho dva razy pozval hosťovať v Národnom divadle v Prahe v rokoch 1928 a 1929. Následne sa stal členom činohry ND, ktorým zostal až do svojho odchodu do dôchodku 31. júla 1976. Na scéne ND vytvoril viac ako 300 rolí.
Dejiny Rumunska
Začiatky osídľovania Rumunska
Prví ľudia na územie súčasného Rumunska prišli takmer pred 300 tisíc rokmi. Do 4. storočia pred Kr. sa tu rozvíjali neolitické kultúry, ktoré sa pričinili o vznik veľkých miest. Výsledkom miešania sa hospodársky ladeného obyvateľstva s obyvateľstvom chovajúcim dobytok, ktoré sa začalo v 2. storočí pr. Kr., bol vznik kmeňov Dákov (Géti). V 7. storočí pred Kr. na pobreží Čierneho mora vznikli grécke kolónie. Neskôr, v železnej dobe, sa táto oblasť Dákov stala obeťou invázií Skýtov, útočiacich na krajinu z východu a Keltov zo severu. V 3. storočí pr. Kr. sa tu začali formovať prvé štátne útvary kmeňa Dákov. Ich najznámenjším vládcom bol Burebista (70 - 44 pred Kr.). Za jeho vlády najväčšie územie štátu tohto rumunského kmeňa siahalo od hraníc dnešného Slovenska až do oblasti Čierneho mora. Potom o toto územie prejavila záujem Rímska ríša.
Koncom 1. storočia Rimania obsadili dnešné územie Dobrudže a v roku 106 rímsky cisár Traján dokázal prekonať vekmi trvajúci odpor Dákov bojujúcich v armáde cára Decebala severne od Dunaja v dáckych vojnách Z tejto časti si potom odnášali zlato a mnohé iné kovy. Podľa nariadenia cisára Trajána územie Dácie následne začali osídľovať kolonisti z celej Rímskej ríše. Presídlenci sa rýchlo asimilovali s miestnym obyvateľstvom, ktoré si časom osvojilo latinský jazyk a rôzne rímske tradície. Už v 2. - 3. storočí však vypukli povstania proti Rímskej ríši, počas ktorých sa Dákovia spojili s „barbarskými“ národmi, útočiacimi na toto územie spoza Dunaja. Rimania tak museli v rokoch 271 - 274 Dáciu opustiť a vrátiť sa za Dunaj.
Ladislav Pešek
Životopis
V rokoch 1943 až 1947 bol profesorom dramatického oddelenie konzervatória v Prahe. V období 1947 až 1950 pôsobil ako profesor na DAMU.
Magurský potok
Magurský potok môže byť:
Dejiny Rumunska
Začiatky osídľovania Rumunska
Nasledujúce obdobie - sťahovanie národov - dokonale zmenilo charakter bývalej rímskej provincie. Územie Dácie postupne ničili kmene Gótov, Vandalov, Hunov, Gepidov, Avarov a Prabulharov, prechádzajúcich cez túto oblasť. V 6. storočí sa tu začali usadzovať Slovania. Koncom 9. storočia sa veľká časť dnešného územia Rumunska stala korisťou Starých Maďarov a v 11. - 13. storočí kočovných kmeňov Pečenehov a Polovcov, ktorí sem prichádzali z oblastí severného pobrežia Čierneho mora. V roku 1241 pre zmenu územie začali pustošiť Tatári.
Ladislav Pešek
Životopis
Počas svojho života účinkoval v niekoľkých desiatkach filmov. Pred kamerou debutoval v roku 1931 v úlohe Pepiho Kulíka v snímke Miláček pluku, naposledy sa objavil v snímke O sláve a tráve (1984). Medzi jeho najvýznamnejšie role však patrí bezpochyby Ádá Čuřil v snímke Škola základ života (1938), Vojtěch Kulík z Cesta do hlubin študákovy duše (1939) či muzikant v rozprávke Obušok, z vreca von! z roku 1955.
Dejiny Rumunska
Začiatky osídľovania Rumunska
V 10. - 11. storočí sa v rôznych častiach Dácie začali formovať malé kniežatstvá - tzv. banáty.
Ladislav Pešek
Životopis
Účinkoval často tiež v rozhlase a v televíznych inscenáciách. Dňa 11. decembra 2007 bola po ňom pomenovaná jedna z ulíc v brnianskej mestskej časti Královo Pole.
Dejiny Rumunska
Začiatky osídľovania Rumunska
Uhorskí králi sem pozývali svojich a nemeckých kolonistov. V tomto období bolo Rumunsko východnou hranicou Uhorska (tzv. Sedmohradsko). Po úplnej porážke uhorských vojsk Turkami v roku 1526 v bitke pri Moháči sa Uhorsko rozpadlo a Sedmohradsko sa stalo samostatným kniežatstvom, ktoré sa však v roku 1541 dostalo pod kontrolu Osmanskej ríše.
Ladislav Pešek
Životopis
Je pochovaný na Vyšehradskom cintoríne v Prahe.
Dejiny Rumunska
Nadvláda Osmanskej ríše
Na odpor voči moci osmanských sultánov sa prvý raz v dejinách Rumunska postavilo moldavské knieža Štefan III. Veľký (1457 - 1504), ktorý vstúpil do zväzu s vládcom Valašska a pokúšal sa nájsť podporu u panovníkov Moskovskej Rusi, uzatvárajúc s nimi pokrvné príbuzenstvá. thumb|150px|left|[[Štefan III. Veľký]] Za jeho vlády sa značne rozšírila moldavská kultúra, po jeho smrti sa však moldavské kniežatstvo opäť dostalo pod vplyv Turkov. Politiku nezávislú od Osmanskej ríše sa snažil viesť neskorší nástupca na uvoľnený trón moldavského kniežatstva - knieža Petru Rareş, - ktorý na ňom zotrvával v období rokov 1527 - 1538 a 1541 - 1546. thumb|150px|right|[[Vlad III.|Vlad III. Tepeş]] O posilnenie moci kniežat vo Valašskom kniežatstve sa v polovici 15. storočia snažil rumunský panovník Vlad III. Tepeş (1456 - 1462, 1476) - známy pod prezývkou Dracula, - ktorý sa krutým spôsobom vysporaduvával s politickými protivníkmi a nespokojným obyvateľstvom v mestách. Trestal tureckých poslov a od Osmanskej ríše si vybojoval niekoľko pevností pri Dunaji. So svojou armádou sa dokonca dostal až k Čiernemu moru. Po zatknutí Uhrami strávil vo väzení 12 rokov. Po nútenom pobyte v cele sa však vrátil na trón Valašského kniežatstva a opäť začal bojovať proti Osmanskej ríši. Tentoraz však utrpel porážku a v boji padol.
Za vlády Michala Odvážneho (1600) si Valašsko na krátky čas opätovne vydobylo nezávislosť. Panovníkovi sa to podarilo s pomocou ruského cára Borisa Godunova, keď spoločnými silami porazili turecké vojsko. Po jeho porážke dočasne zjednotil pod svoju moc Valašsko, Moldáviu a Sedmohradsko. V takejto konštelácii však krajina zotrvala iba niečo vyše roka, pretože v roku 1601 sedmohradskí Nemci s podporou rakúsko-uhorskej armády vyhnali Michala Odvážneho zo Sedmohradska a zabili ho.