cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam informatických článkov/G
gl
Glide · Globálny systém mobilných komunikácií · GLX
gm
Gmail
gn
GNOME · GNOME Calculator · GNOME Office · GNU · GNU Aspell · GNU Compiler Collection · GNU General Public License · GNU Lesser General Public License · GNU Manifesto · GNU Octave · GnuPG
go
Go (programovací jazyk) · Go-oo · Google · Google+ · Google AdSense · Google Cast · Google Dokumenty · Google Glass · Google Chrome · Google Image Search · Google Kalendár · Google knihy · Google Labs · Google Pixelbook · Google Play · Google Scholar · Google Street View · Google Talk · Google TV · Google Zápisník · Gopher · Gothic (počítačová hra) · Gothic 2 · Gothic 3
gp
GP2X · GP2X Wiz · GPD XD
gr
Grace Hopperová · Graf (matematika) · Grafická karta · Grafický formát · Grafický procesor · Grafický tablet · Grafová postupnosť · Gramatika (informatika) · Grand Theft Auto: Chinatown Wars · Grand Theft Auto: London 1969 · Grand Theft Auto: San Andreas · Grand Theft Auto: San Andreas soundtrack · Grand Theft Auto: The Trilogy – The Definitive Edition · Grand Theft Auto: Vice City · Grand Theft Auto: Vice City soundtrack · Grand Theft Auto (séria) · Grand Theft Auto 1 · Grand Theft Auto 2 · Grand Theft Auto 2 soundtrack · Grand Theft Auto III · Grand Theft Auto III soundtrack · Grand Theft Auto IV · Grand Theft Auto V · Granny (hra) · Graphics Device Interface · Graphics Interchange Format · Greenie Linux · Grml · Groovy · Ground Control (počítačová hra)
gt
GTK
gu
Gucharmap · Guild Wars · Guild Wars 2 · Guild Wars Factions · Guild Wars Nightfall · Guild Wars Prophecies · Gunpoint
Zoznam planín na Slovensku
Zoznam planín na Slovensku zahŕňa zoznam planín ako geomorfologických foriem reliéfu.
Zoznam chemických článkov/CH
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 119 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cha
Chalkantit · Chalkofylit · Chalkogenovodík · Chalkogén · Chalkopyrit · Chamosit · Charles Friedel · Charles Sylvester · Charlesov zákon
che
Chelatometria · Chelatón · Chelácia · Chemická energia · Chemická kinetika · Chemická látka · Chemická reakcia · Chemická rovnica · Chemická rovnováha · Chemická štruktúra · Chemická väzba · Chemická vlastnosť · Chemická zbraň · Chemická zlúčenina · Chemická značka · Chemické inžinierstvo · Chemické vlákno · Chemicko-tepelné spracovanie kovov a zliatin · Chemický dej · Chemický informačný systém · Chemický potenciál · Chemický priemysel · Chemický prvok · Chemický zákon · Chemiluminiscencia · Chemotaxia · Chemoterapia
ché
Chémia
chi
Childrenit · Chinín · Chiralita (chémia) · Chitín
chl
Chloral · Chlorátreduktáza · Chlorečnan draselný · Chlorečnan sodný · Chlorid · Chlorid amónny · Chlorid arzenitý · Chlorid bárnatý · Chlorid berýlnatý · Chlorid bizmutitý · Chlorid boritý · Chlorid cézny · Chlorid ciničitý · Chlorid cínatý · Chlorid draselný · Chlorid dusitý · Chlorid fosforečný · Chlorid fosforitý · Chlorid hlinitý · Chlorid hlinný · Chlorid horečnatý · Chlorid chromitý · Chlorid kademnatý · Chlorid kobaltnatý · Chlorid kremičitý · Chlorid lantanitý · Chlorid lítny · Chlorid mangánatý · Chlorid meďnatý · Chlorid meďný · Chlorid molybdeničný · Chlorid nikelnatý · Chlorid olovnatý · Chlorid ortutnatý · Chlorid ortutný · Chlorid osmičitý · Chlorid sírnatý · Chlorid sodný · Chlorid strieborný · Chlorid strontnatý · Chlorid titánatý · Chlorid vápenatý · Chlorid ytritý · Chlorid zinočnatý · Chlorid zlatitý · Chlorid železitý · Chlorid železnatý · Chloristan · Chloristan draselný · Chloritan · Chloritandismutáza · Chlorofyl · Chloroprén · Chlorovodík · Chlór · Chlóretán · Chlórmetán · Chlórnan sodný
cho
Choleratoxín · Cholesterol · Chondrit · Choroba z ožiarenia
chr
Christian Boehmer Anfinsen · Christiane Nüssleinová-Volhardová · Chromatografia · Chromatografia na tenkej vrstve · Chromit · Chromizmus · Chromoplast · Chronochromizmus · Chróm · Chróman bárnatý · Chróman olovnatý · Chróman strontnatý · Chróman zinočnatý · Chrómovanie · Chryzokol
chy
Chymozín
Zoznam informatických článkov/H
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 66 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
h.
H.264/MPEG-4 AVC
ha
Haiku (operačný systém) · Half-Life · Half-Life 2 · Halo 3 · Hamiltonovská kružnica · Hamiltonovský graf · Handheld Device Markup Language · Hardvér · Harvardská architektúra · Hashtag · Haskell (programovací jazyk) · Hašovacia funkcia · Hašovacia tabuľka
he
Heker · Henriette Avramová · Herbert Simon · Hercules Graphics Card · Herná konzola · Herný portál · Hero of Many · Heroes of Might and Magic (séria) · Hertzsprungov-Russellov diagram · Heslo · Heterostáza
hl
Hlavné distribúcie Linuxu
hm
HMAC
hn
HNSKY
ho
Hoareova logika · Hoax · Hodiny reálneho času · Holandská Wikipédia · HomePod · Hospodárska informatika · Hosting sense
hr
Hra na hrdinov · Hrana (teória grafov)
ht
HTC One · HTML5 · Htop · HTTP cookie
hu
HuffPost · Hugin Expert · Hugs · Hurd
hv
HVD · Hviezdny čas (Star Trek)
hy
Hybridné jadro · Hydrogen (softvér) · Hyper-V · HyperCard · Hyperlink · Hypertext · Hypertextový dokument · Hypertextový prenosový protokol · Hypertextový systém · Hypertextový značkový jazyk · HyperZ
Stráž nad Nežárkou
Stráž nad Nežárkou je mesto v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 855 obyvateľov, z toho 417 mužov a 438 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,5 roka (muži 40,5 roka, ženy 42,4 roka).
Kochlikopovité
Kochlikopovité sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita hladká, lesklá, polopriehľadná, medovožltkastá (cca ), obústie je zhrubnuté a bezzubé.
Ambrova ulica
Ambrova ulica je ulica:
Jonathan Bennett
Jonathan Bennett (* 17. február 1930, Greymouth, Nový Zéland) je britský filozof novozélandského pôvodu, predstaviteľ analytickej filozofie. Na báze teórie konania vypracoval originálnu koncepciu významu. Vyšiel z výskumov racionality.
Noyelles-sous-Bellonne
Noyelles-sous-Bellonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Vysielač Veľké Kostoľany
Vysielač Veľké Kostoľany bol  128 metrov vysoký stredovlnný a krátkovlnný rozhlasový vysielač na Slovensku. Nachádzal sa pri obci Veľké Kostoľany v okrese Piešťany. Vysielač bol dobudovaný v roku 1945. V súčasnosti je vysielač zrušený, antény a stožiare sú zošrotované a areál spoločnosti Towercom je na predaj.
Noyelles-sous-Bellonne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vysielač Veľké Kostoľany
História
Vysielač Veľké Kostoľany bol dostavaný v roku 1945, no v marci 1945 bol poškodený ustupujúcimi Nemcami. V rokoch 1967-1974 prešiel postupnou modernizáciou týkajúcou sa „zvýšenia výkonu a spoľahlivosti zariadení s možnosťou naďalej spoľahlivo vysielať“.
Noyelles-sous-Bellonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vysielač Veľké Kostoľany
Šírený program
Z vysielača bolo šírené slovenské zahraničné vysielanie na krátkych vlnách a tiež aj Slobodná Európa.
Prístup
Vysielač sa nachádzal severne od obce Veľké Kostoľany, pri ceste II/504.
Noyelles-sous-Bellonne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rod (taxonómia)
Rod alebo zriedkavo genus je taxonomická kategória pozostávajúca z jedného alebo viacerých príbuzných druhov.
Napríklad moderný človek (Homo sapiens) a človek vzpriamený (Homo erectus) tvoria spolu s niekoľkými ďalšími druhmi rod človek (Homo). V tlači sa začiatočné písmeno latinského rodového názvu píše s veľkým začiatočným písmenom.
Hlavnou odvodenou nižšou jednotkou je podrod (subgenus).
Samotné slovo, ktorým je pomenovaný rod sa volá rodové meno. Kým vo vedeckých (latinských) názvoch má jeden rod len jedno platné rodové meno (aj keď historicky mohol mať aj iné rodové mená, čiže synonymá), v slovenských názvoch existujú aj prípady, kde jedno slovenské rodové meno zodpovedá viacerým rodom (a teda aj vedeckým rodovým menám), alebo prípady, kde jednému rodu (a teda aj vedeckému rodovému menu) zodpovedá viacero slovenských rodových mien. Vysvetlenie tejto problematiky pozri aj v článku druh (taxonómia).
Volley project UKF Nitra
UKF Nitra je volejbalový klub z Nitry hrajúci najvyššiu slovenskú volejbalovú súťaž, Extraligu žien.
História
Volejbalový oddiel UKF Nitra reprezentuje Univerzitu Konštantína Filozofa v Nitre. Je stabilný účastník najvyššej súťaže, kde ale zatiaľ nezaznamenal výraznejší úspech, keďže jeho maximom dosiaľ bolo 5. miesto (2008/09 a Extraliga 2009/10).
Financovanie
Financovanie je:
Financovanie je spôsob zabezpečovania peňažných potrieb jednotlivých ekonomických subjektov.
Delenia
Delenie 1 (podľa typu kapitálu):
Delenie 2 (podľa pôvodu prostriedkov):
Delenie 3 (pre verejné financovanie, podľa ):
Delenie 5 (podľa dĺžky času):
Delenie 6 (podľa použitia zdrojov):
Belzebub
thumb|Vyobrazenie Belzebuba podľa [[Collin de Plancy|Collina de Plancy v knihe Dictionnaire Infernal (Paríž, 1863).]] Belzebub (lat. Beelzebub) je:
Biblia
V Starom zákone je Belzebub boh filištínskeho mesta Ekrón (Akaron). Takto sa explicitne uvádza v jedinom výskyte v Starom zákone, ktorým je Druhá kniha kráľov 1, 2-6 a 16.
V Novom zákone je to démon (zlý duch), ktorý je kniežaťom (vládcom) ostatných démonov. Na niektorých miestach Nového zákona je zároveň (nepresne) stotožnený so Satanom. Možno súvisí s vyššie uvedeným bohom zo Starého zákona. Výskyty v Novom zákone: Matúš 10,25 a 12,22-30, Marek 3,22-27, Lukáš 11,14-23.
Šalamúnov testament
V apokryfnom Šalamúnovom testamente Belzebub explicitne vysvetľuje Šalamúnovi, že je "vládca všetkých démonov" (pretože je jediným padlým anjelom, ktorý ešte zostal), jeho domovom je planéta Venuša a jeho hlavná činnosť spočíva v tom, že ničí tyranov, spôsobuje, že ľudia uctievajú démonov, vzbudzuje sexuálnu túžbu u svätcov a časti duchovenstva, a spôsobuje vojny, vraždy a žiarlivosť.
Nikodémove evanjelium
V apokryfnom Nikodémovom evanjeliu sa Belzebub (v niektorých prekladoch uvádzaný ako Hádes) uvádza ako démon, ktorému Ježiš Kristus navždy zveril vládu nad peklom (resp. podsvetím), a to ako odmenu za to, že si Ježiš z pekla - kde sa ho po ukrižovaní neúspešne snažil uväzniť Satan - odviedol biblického Adama a mnoho svätcov, a za to že Belzebub predtým Satana odhováral od snahy uväzniť Ježiša.
Démonológia
V (najmä kresťanskej) démonológii je Belzebub jeden z mnohých démonov, spravidla vysoko postavený v hierarchii démonov (detaily sa značne líšia v závislosti od autora); nie je zhodný so Satanom ani Luciferom. Často sa chápe ako pravá ruka Satana v tom zmysle, že velí jeho pekelným vojskám. Okrem toho sa často považuje za démona, ktorý má najviac do činenia s posadnutím ľudí - v novoveku údajne posadol veľa významných osobností. Najmä v stredoveku tohto démona uctievali bosorky namiesto Ježiša a rituálne s ním kopulovali; bol tiež považovaný za vládcu sabatov bosoriek. Niekedy sa okrem toho chápal aj ako "vládca" hriechu obžerstvo či iných hriechov.
Zdroje kapitoly Belzebub ako vlastné meno:
Etymológia
Etymológia mena Belzebub je sporná. Opiera sa primárne o výskyty v rôznych zápisoch Biblie. Význam hebrejského zápisu mena (Ba‘al Zebúb [iný prepis prvého slova: Baal; iné prepisy druhého slova: Zəbúb, Zəvúv, Zvúv, Zvuv]) nie je istý. Pri gréckom zápise mena nie je isté ani to, ktorá z viacerých známych verzií gréckeho zápisu mena (Beelzeboub [iný prepis:Beelzebúb], Beelzeboul [iný prepis:Beelzebúl], Baal myian a podobne) je prvotná a ktoré sú len jej skomoleniny (predovšetkým tu ide o to, či je v pôvodnom tvare na konci slova -b alebo -l). Okrem toho nie je úplne isté ani to, či v Starom a Novom zákone ide o tú istú bytosť. Pravdepodobné je, že časť "bel" je pôvodné kanaanske/hebrejské slovo "baal", ktoré tu (a aj inde) znamená pán (resp. boh nejakého mesta), ale môže sa myslieť aj špecifickejšie Baal ako hlavný kanaansky boh. Celé meno Belzebub (Belzebul, Baal-zebúb atď.) mohlo potom pôvodne podľa rôznych výkladov znamenať:
Revolutions per Minute
Revolutions per Minute je druhý štúdiový album americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against. Obsahuje single „Heaven Knows“, „Like the Angel“ a „Black Masks and Gasoline“ rovnako ako coververzia singla od skupiny Journey s názvom „Any Way You Want It“.
Album mal obmedzené vydanie na vinyle (217 z nich bolo na červený vinyl), ktoré je teraz v tlači. Album bol posledným vydaním pod vydavateľstvom Fat Wreck Chords predtým ako prešli k vydavateľstvu Geffen Records, kde vydali album Siren Song of the Counter Culture v roku 2004.
Skladba „Black Masks and Gasoline“ bola použitá na dvojdiskovom albume Shine Some Light: A Benefit for Dan Lang-Gunn.
Rebríček pozícií
Album - Billboard (Severná Amerika)
Lysenkova ulica
Lysenkova ulica (do roku 1950 Leninova ulica, v roku 1931 Dlhá ulica) bola ulica v bratislavskej mestskej časti Petržalka. Bola pomenovaná podľa sovietskeho botanika Trofima Denisoviča Lysenka (1898 – 1976)
Koncom 80. rokov 20. storočia bola zrušená v súvislosti s asanáciou pôvodnej zástavby rodinných domov a výstavbou panelového sídliska. Nachádzala sa v miestach dnešných ulíc Pečnianska, Kapicova, Gercenova. Budova základnej školy Lysenkova 64 ostala zachovaná a bola priradená k existujúcej Záporožskej ulici, dnes v nej sídli Bulharská základná škola a gymnázium Christa Boteva (Záporožská 8).
Iemoči Tokugawa
Iemoči Tokugawa (jap.: 徳川 家茂 Tokugawa Iemoči ) bol štrnástym šógunom Tokugawskej dynastie, ktorý zastával úrad od roku 1858 do roku 1866. Počas jeho vlády bolo viacero vnútorných diskusií v dôsledku prvého veľkého kontaktu so Spojenými štátmi, ktorým bol príchod Matthewa Perryho v rokoch 1853 a 1854. Iemočiho vláda bola tiež sprevádzaná oslabovaním šógunátu.
Životopis
Iemoči, známy v detstve ako Kikučijo, bol najstarší syn jedenástej generácie vládcov Wakajama (oblasť) Narijukiho Tokugawu. Narodil sa v Ede (v súčasnosti Minato-ku v Tokio).
V roku 1847, ako jednoročný, bol adoptovaný za dediča dvanástej generácie daimjóa Narikacua Tokugawu a nastúpil na jeho miesto v roku 1849, pričom prijal meno Jošitomi Tokugawa, ktoré ho sprevádzalo až do roku 1851. V roku 1858 bol menovaný následníkom hlavného Tokugawského domu – trinásteho šóguna Iesadu. Výber Jošitomiho nebol bez konfliktu; vo vláde boli aj iné frakcie, ktoré podporovali Jošinobua Tokugawu alebo Naritamiho Macudairu na titul šóguna; je potrebné povedať, že obaja Iemočiho protivníci boli už dospelí. Po prevzatí úradu šóguna si zmenil Jošitomi meno na Iemoči.
22. apríla 1863 (Bunkjú 3, 5. deň 3. mesiaca), šógun Iemoči cestoval vo veľkom sprievode do hlavného mesta. Bol predvolaný cisárom a ako sprievodcov mal 3000 vazalov. To bolo po prvý raz od návštevy Iemicua v ére Kan'ei 230 rokov predtým, keď šógun navštívil Kjóto.
Ako časť Kóbu Gattai ("Spojenie Dvora a Bakufu"), bol Iemoči oženený s cisárskou princeznou Kazu-no-Mija Čikako dcérou cisára Ninkó a mladšou sestrou cisára Kómeia. Jeho skorá smrť vo veku 20 rokov ukončila toto krátke manželstvo. Za príčinu smrti bolo označené zlyhanie srdca v dôsledku beriberi, choroby spôsobenej deficitom tiamínu (vitamínu B1).
Jeho následník, Jošinobu, posledný Tokugawský šógun, ktorý videl koniec šógunátu, pripravil cestu k Meidži išin.
Éry bakufu Iemočiho
Roky, v ktorých bol Iemoči šógunom sú špecificky identifikované viac ako jedným názvom éry alebo nengó.
V kultúre
Iemoči Tokugawa bol zobrazený v roku 2008 v NHK dráme Tiaga Acuhime. Jeho predstaviteľom bol Šota Macuda.
Jeho detstvo je načrtnuté v románe 'Kazunomija, Väzeň nebies', ktorý napísala Kathryn Lasky ako fikciu denníka napísaného manželkou Iemočiho.
Bitka o Ardeny
Bitka o Ardeny (iné názvy: Ardenská bitka, bitka v Ardenách; ; v angličtine často označovaná ako bitka o výbežok, ) je súhrnný názov, ktorý sa používa na označenie nemeckej ofenzívy na západnom fronte počas druhej svetovej vojny. Spadá do nej aj jej následná eliminácia v decembri 1944 až januári 1945. Išlo o posledný pokus nacistického Nemecka zvrátiť priebeh vojny, či získať Nemecku lepšiu vyjednávaciu pozíciu so západnými spojencami.
Hitlerov nápad
Na jeseň 1944 sa nemecká Tretia ríša nachádzala v ťažkej situácii. Sovietske vojská sa dostali až k Varšave, Američania s Britmi oslobodili veľkú časť Francúzska. V novembri sa Spojencom podarilo preraziť západný val a obsadiť prvé veľké nemecké mesto Aachen. Na juhu v Taliansku stratili nacisti Rím, a celá ríša bola postihnutá leteckými útokmi Spojencov. Každý ďalší deň z frontu prichádzali iba zlé správy. Väčšine obyvateľstva už bolo jasné, že táto situácia je nezvládnuteľná. Hitler však veril v to, že sa mu podarí prinútiť západných spojencov šikovným útokom rokovať o mieri a následnom boji proti Sovietskemu zväzu. Pri pohľade na mapu sa mu vnukol nápad zaútočiť cez Ardeny. V roku 1940 útokom cez Ardeny prenikli jeho vojská nečakane do Francúzska a pomerne rýchlo ho paralyzovali. Od vtedy ale prešli už 4 roky a mnohé sa zmenilo. Oblasť Arden sa nachádzala na styku britských a amerických vojsk s oslabenou obranou, ktorú tvorili buď divízie, ktoré sa spamätávali z ťažkých strát (28. a 4. divízia), alebo boli len novosformované a ich jednotky boli ešte neskúsené (9. obrnená a 106. divízia). Tieto štyri americké divízie navyše bránili pomerne široký úsek frontu. Podľa Hitlerovho plánu mali nemecké vojská obsadiť Antverpy, preniknúť do spojeneckého tyla a oddeliť od seba britské Montgomeryho vojská na severe od zvyšku spojeneckých vojsk. Dosiahli by tým zničenie asi 20 divízií. Následne by bolo možné nasadiť zvyšok vojsk proti postupujúcej Červenej armáde. Tento plán však bol veľmi optimistický a navyše počítal s mnohými priaznivými okolnosťami vrátane toho, že sa Nemcom podarí zmocniť množstva spojeneckých zásob či nepriazňou počasia, ktorá nedovolí spojencom využiť svoju leteckú prevahu. Napriek odporu mnohých dôstojníkov na čele s Rundstedom sa Hitler nedal odradiť.
Celý mesiac pracoval Hitler na svojom pláne uzavretý vo svojom vlastnom svete odtrhnutý od každodennej reality. Nemecký priemysel síce v roku 1944 produkoval viac vojenského materiálu než kedykoľvek predtým, ale aj tak nebol schopný konkurovať spojeneckému výrobnému potenciálu. Pred začiatkom ofenzívy tak Wehrmacht stále nemal dostatok síl pre útok v požadovanom rozsahu. Na nemeckej strane bolo pred útokom k dispozícii približne 970 tankov prvej vlny a asi 450 tankov pre rozvinutie útoku bolo v zálohe. V roku 1940 bol pri tom útok cez Ardeny vedený proti podstatne slabšiemu nepriateľovi, ale Nemci disponovali 2 500 tankmi. Luftwaffe sa nachádzala v troskách a k dispozícii bolo iba okolo 1 000 stíhacích bombardérov. Naproti tomu spojenci disponovali značnými zálohami, čo sa prejavilo i tým, že už 4. deň po útoku boli schopní Američania zdvojnásobiť počty svojich vojakov na 180 000 mužov v zbrani. Hitler pôvodne vybral pre začiatok operácie 25. november, ale po konzultácii s generálmi súhlasil s ich odôvodnenými námietkami a posunul dátum začiatku na 10. decembra a neskôr až na 16. decembra, čo malo jeho jednotkám dať viacej času na presun na front a prípravu na útok. Zmenil sa taktiež pôvodný názov operácie z Wacht am Rhein na Herbstnebel (Jesenná hmla). Chyby však urobili aj Spojenci, ktorí predpokladali, že pozorované sústredenie nemeckých síl v oblasti je spôsobené prípravou protiútoku v oblasti Aachenu. Následné udalosti ich však nemilo zaskočili. Zavážilo i to, že v tej dobe si väčšina vojakov na západnom fronte myslela, že Nemci sú už na kolenách. Vďaka tomu, že nemecké jednotky boli pri rádiovej komunikácii veľmi opatrné, sa Američania ani nedovtípili, koľko nemeckých vojsk proti nim stojí. Husté Ardenské lesy tiež len zvyšovali maskovanie pôsobili ako dobrá kamufláž celej nemeckej armády.
Priebeh bitky
náhľad|vpravo|2. fáza bitky – likvidácia výsledkov nemeckého postupu (26. december – 25. január). Útok sa začal 16. decembra 1944 o pol šiestej ráno. Osudné ráno začali na americké pozície na asi širokom fronte medzi Monschau na severe a Echternachom na juhu dopadať delostrelecké granáty z vyše 2000 nemeckých kanónov. Pre zlé počasie spojenci nemohli využiť svoj ohromný letecký potenciál a otupovať ostrie nemeckého postupu neustálymi útokmi zo vzduchu, ako to robili predtým. 1. deň ofenzívy bol pre Wehrmacht úspešný. Na hrote nemeckého postupu sa pohybovali najmä kvalitné jednotky Waffen SS. Išlo najmä o 6. tankovú armádu pod vedením Josepha „Seppa“ Dietricha na pravom krídle, 5. tankovú armádu Hassa von Mantuffela na ľavom krídle a 7. armádu Ericha Brandenbergera, ktorá mala zaisťovať vzniknutý výbežok pred útokmi z juhu. Nemci dokonca nasadili v tyle amerických vojsk špeciálne komando pod velením Otta Skorzenyho. Jeho vojaci prezlečení do amerických uniforiem mali za úlohu robiť zmätok v tyle Američanov, čo ich následne prinútilo robiť prísnejšie kontroly na cestách. Niektorých sa im tak podarilo chytiť, no väčšina z nich unikla späť k nemeckým jednotkám. Jednou z prvých reakcií spojeneckého velenia bolo vyslanie bojmi zocelenej 101. výsadkovej divízie, od ktorej očakávalo, že udrží v obkľúčení dopravnú tepnu v meste Bastogne a sťaží tak maximálne nemeckú prepravu. Zatiaľ sústredilo sily, aby zastavilo Nemcov, ktorí sa rýchlo prebíjali oblasťou ďalej.
V priebehu prvého dňa sa podarilo nemeckým jednotkám miestami preraziť až do hĺbky. Najrýchlejšie postupovala 5. tanková armáda, ktorá prerazila pozície 28. a 106. divízie a postupovala ďalej k svojmu cieľu, ktorým mali byť Antverpy. V tej dobe boli 422. a 423. pluk americkej 106. divízie obkľúčené a odrezané nemeckými jednotkami. 18. decembra sa oba tieto pluky vzdali. Nemci zajali v oblasti Schnee Eifel celkovo 7000 mužov 106. divízie, bola to najťažšia porážka americkej armády za celé obdobie 2. svetovej vojny v Európe.
Zo všetkých nemeckých jednotiek to boli práve Mantuffelovi vojaci, ktorí sa dokázali prebojovať najbližšie k cieľu ofenzívy. Dostali sa dokonca až k Calles, iba od rieky Maasy. V priebehu ich rýchleho postupu sa Nemcom 20. decembra podarilo obkľúčiť spojenecké vojská v okolí mesta Bastogne, ktoré ležalo v smere nemeckého hlavného postupu. Strategické miesto, ktoré bolo regionálnou križovatkou ciest, bránilo vo vytvorení zásobovacej trasy pre postupujúcu 5. tankovú armádu a viazalo ďalšie útočné jednotky.
17. decembra jednotka Kampfgruppe Peiper z 6. tankovej armády, zajala po krátkom boji medzi mestami Malmedy a Ligneuville asi 120 až 150 vojakov amerického 285. delostreleckého pozorovacieho práporu. Následne ich prinútili nastúpiť do 8 radov po 15 mužov a spustili do nich paľbu z guľometov. Niekoľko mužov tento masaker prežilo. Joachim Peiper, veliteľ jednotky, ktorá tieto zločiny vykonala, bol po vojne za vraždu 308 vojakov a 111 civilistov počas bitky o Ardeny odsúdený na trest smrti. Neskôr tento rozsudok zmenený na doživotie, z ktorého ho nakoniec koncom roka 1956 prepustili. náhľad|vľavo|Postavenie amerických výsadkárov brániace jednu z ciest do Bastogne Spojenci boli zatiaľ nútení pod tlakom útokov nemeckých tankových vojsk ustupovať a ničiť výzbroj a zásoby, ktoré nestíhali evakuovať, aby sa nedostali do rúk Nemcom. Výsadkári sa však postupne bez podpory letectva dostávali do čoraz ťažšej situácie. Veľké problémy spôsobila strata nemocničného personálu, ktorý sa Nemcom podarilo zajať hneď na začiatku bojov. Veliteľ 101. výsadkovej divízie Anthony McAuliffe napriek ťažkej situácii svojich vojsk odmietol Nemcami navrhovanú kapituláciu. Ako odpoveď na ponuku kapitulácie Nemcom poslal odkaz „Nuts“ (čiže cvoci, či blázni, čomu rovnako ako všetci neameričania neporozumeli ani samotní nemeckí tlmočníci). Po zlepšení počasia sa spojeneckému letectvu darilo každý deň zhadzovať potrebné zásoby zbraní a materiálu pre obkľúčených výsadkárov v Bastogne. Wehrmacht s ťažkosťami naďalej postupoval i s mestom Bastogne v tyle, ale ako sa jeho zásobovacie trasy naťahovali a klesali zásoby paliva, ofenzíva pomaly utíchala.
Dohra
náhľad|vpravo|Postupujúce spojenecké jednotky 1. januára 1945 začali nemecké vojská armádnej skupiny G a Oberrhein ofenzívu pri Strassbourgu, aby odľahčili svojim vojskám vo výbežku v Ardenach, útokmi v oblasti Alsaska a Lotrinska, bránených americkou 7. armádou. V ten istý deň Luftwaffe uskutočnilo rozsiahly útok na spojenecké letiská, tzv. operáciu Bodenplatte. Situácia na tomto úseku frontu sa pre Spojencov výrazne skomplikovala. Nemecké útoky však napokon neboli úspešné.
Straty, ktoré utrpeli obe strany, boli ťažké. Americké velenie priznáva stratu 80 987 vojakov (z toho asi 20 000 mŕtvych a 24 000 zajatých a nezvestných), aj keď neoficiálne odhady kolíšu medzi 70 až 104 000. Britské vojská pri bojoch stratili celkovo 1 400 mužov. Nemecké najvyššie velenie vyčíslilo straty na 84 834 (15 652 mŕtvych, 27 582 nezvestných alebo zajatých a 41 600 ranených), iné pramene odhadujú nemecké straty medzi 60 až 100 000.
Bejzbal na Panamerických hrách 2011
Bejzbal na Panamerických hrách 2011 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2011, ktoré hostila Guadalajara. Konal sa v Lagos de Moreno, v štáte Jalisco, v Mexiku od 19.25. októbra 2011, za účasti 8 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 16. vydanie. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Estadio Panamericano de Beisbol s kapacitou 3 780 divákov. Historický titul získala 🇨🇦, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇺🇸. 12-násobný víťaz a obhajca titul z 🇨🇺 skončil na bronzovej priečke.
Július Koller
Július Koller (* 28. máj 1939, Piešťany† 17. august 2007, Bratislava) bol slovenský výtvarný umelec, maliar, významný reprezentant silnej generácie slovenského konceptuálneho umenia a neoavantgardy.
Životopis
V rokoch 1959 - 1965 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (prof. Ján Želibský). Založil UFO galériu Ganku (1971) a spolu s Petrom Rónaiom a Milanom Adamčiakom združenie Nová vážnosť (1990).
Tvorba
Július Koller (1939 – 2007) priekopník neoavantgardy, jeden zo zakladateľskej generácie slovenského konceptuálneho umenia. Na začiatku svojej umeleckej tvorby pracoval s maľbou a obrazom. Tematicky im dominovali realistické témy mesta a industrializácie s kollerovským nadšením pre novodobu technokraciu. Formálne sa vyznačovali však výraznou redukciou priestorovosti, tvarov a farieb. štylizácia jeho vtedajšieho rukopisu, uplatňovaného sa počas štúdii na Vysokej škole výtvarných umení a boli hlavné ako program pre jeho záverečnú absolventskú prácu. „Typické prvky industrálnej krajiny sa sem-tam premieňali na bizarné snové konštrukcie. A presne týmto smerom sa uberali civilistické záujmy Júliusa Kollera. Vo vidieckej krajine tiež vyhľadával konštruktívne prvky - elektrické stožiare, mosty, trate, mechanizmy, ... premieňajúcich sa na plošné farebné útvary“. Július Koller túto zobrazujúcu tendenciu však rýchlo opustil a skúmal možnosti redukovania zobrazovaného, maľbe začalo dominovať písané písmo a názov, ktorý svojim štylizovaným tvarov pripomínal význam slova/názvu. Prvý takýto obraz z roku 19631964 sa volá More. Dielo je tiež považované za prvé konceptuálne dielo na svete vôbec. Vzniklo pár rokov predtým ako sa týmto tendenciám začala venovať západná (anglo-americká) umelecká scéna. „Práve v roku 1963, keď vznikli prvé Kollerove textové kresby, prebehla v Nemecku veľká výstava Schrift und Bild, ktorá obsiahla rôzne rozmanité formy vzťahu textu a zobrazenia. Kollerovmu prístupu sa však nepodobala žiadna z nich“. Zatiaľ ešte Kollerov maliarsky program do seba nevtiahol čerstvú konceptuálnu skúsenosť. Možno aj preto ojedinelý obraz More (1963 - 1964) sústredil na seba takú pozornosť. Medzi rokmi 1963 - 1966 však vznikla ďalšia skupina radikálne orientovaných umeleckých diel. Tému obrazovosti, druhej strany obrazu prinášajú aj objekty, autorom datované už do roku 1963. Dva z nich tvora prázdne rámy - na jednom z nich je pripevnené čisté plátno, na druhom sú pripevnené súvislé pásiky priesvitnej umelohmotnej lepiacej pásky, ktoré vlastne vytvárajú plochu obrazu. Na treťom je zarámovaná použitá handra na čistenie topánok s čiernymi fľakmi (Obraz D. Obraz - Pocta van Goghovi, 1963). Tieto vedľajšie produkty maľovania Koller povýšil na originálne diela, ktoré sa stali základom dlhodobého konceptuálneho antihappeningu Odpad neskôr Odpadová kultúra, sústavne rozvíjaného od roku 1966.
Od roku 1965 začal používať pojem „Antihappening“ (koncept a manifest), v ktorom oznámil svoju kritickú pozícu voči umeniu. Zapojil význam negácie vo význame takisto v obrazovej sérii „Anti-obrazov“, odkazujúc na okupáciu Československa a Pražskú jar v roku 1968, prezentoval symbol „?“ ako univerzálneho zástupcu pochybností.
Hlavným symbolom jeho tvorby sa stal v roku 1969 znak otáznika, ktorý v prvom momente vyjadroval aj jeho postoj voči vtedajšej spoločensko-politickej situácii socialistického Československa, neskôr sa stal symbolom neustáleho spochybňovania – umenia, života, sveta. Od roku 1970 označoval všetky svoje činnosti pojmom Univerzálno-kultúrne futurologické operácie (UFO) pričom vytvoril svoje alter ego UFO-nauta.
Prvá retrospektíva jeho tvorby s názvom Vedecko-fantastická retrospektíva sa konala v roku 2010 v Slovenskej národnej galérii, ktorá vlastní aj veľkú časť Kollerovej tvorby. Výstava vo Viedni – Július Koller One Man Anti Show (MUMOK, Múzeum moderného umenia) bola dosiaľ najväčšou a najkomplexnejšou prehliadkou Kollerovej tvorby (2016 - 2017), prenesená bola do Múzea moderného umenia (MUSEION) v Bolzane v roku 2017. Predchádzala jej v roku 2015 rozsahom menšia výstava s názvom Július Koller: ? v Múzeu moderného umenia vo Varšave, ktorého riaditeľka Joanna Mytkowska celý výskum iniciovala.
O Júliusovi Kollerovi vzniklo množstvo kníh, najmä v anglickom a nemeckom jazyku. Jeho diela a jednotlivé etapy tvorby sa stali predmetom bádateľského záujmu, ktoré vyprovokovali zahraničné výstavné aktivity a nákupy jeho diela do verejných zbierok prestížnych inštitúcií. Jeho písomná pozostalosť, ktorá obsahovala jeho zápisky k rôznym témam: filozofia, patafyzika, psedudocivilizačné teórie, dejiny umenia, ale aj počúvanie vysielania rakúskeho rozhlasu - teda vecí banálnych, obsahovali ku koncu života veľkoobjemné množstvo archivované v množstve kartónových krabíc. Túto myšlienkovú pozostalosť dnes uchováva Slovenská národná galéria (Bratislava), Spoločnosť Júliusa Kollera (Viedeň).
John Ostrom
John H. Ostrom (* 18. február 1928, New York, New York, USA – † 16. júl 2005, Litchfield, Connecticut) bol americký paleontológ.
Na základe opisu deinonycha v roku 1969 začal vyvracať staré predstavy o tom, že všetky dinosaury boli studenokrvné. Dr. Ostrom argumentoval tým, že vzpriamenie postavy vedie k zvýšeniu teploty krvi. Zastával tiež názor, že z malých teplokrvných teropódov sa vyvinuli vtáky.
Pomenoval tiež rody Microvenator, Tenontosaurus a Sauropelta.
V roku 2017 bol po ňom pomenovaný nový rod teropodného dinosaura považovaného pôvodne za exemplár archeopteryxa, Ostromia crassipes. Jeho meno nesú aj dva ďalšie druhy teropodov, Utahraptor ostrommaysorum a Rahonavis ostromi.
Zbojnícky hrad
Zbojnícky hrad (iné názvy: Zbojnícky zámok, Solivar , Soľnohrad, Soľný hrad , Nový Soľnohrad) je hradná zrúcanina v obci Ruská Nová Ves (v blízkosti Prešova-Solivaru) juhovýchodne od vlastnej dediny Ruská Nová Ves v Slanských vrchoch na vrchu Zámek (661 m n. m.).
Dejiny
Hrad dal postaviť Juraj Bokša v posledných rokoch 13. storočia ako náhradu za predchádzajúci hrad (príp. dva hrady) nazývaný/-é takisto Soľnohrad (či Soľný hrad), ktorý/-é sa nachádzal/-i v dnešnom Prešove v dnešnej mestskej časti Solivar. Nový hrad má doložený názov Castrum S(o)owar. Jeho majitelia si zmenili rodové meno na Šóš.
V priebehu storočí postupne vlastnili hrad rôzni majitelia. Najdlhšie, i keď s prestávkami, ho však vlastnila rodina Šóšovcov až do roku 1671. Od toho roku, okrem jednej výnimky, nie sú o hrade žiadne zmienky. Posledná zmienka je z roku 1715, kedy bol hrad zbúraný na základe uznesenia krajského snemu.
Poloha
Zvyšky zrúcanín ležia na západnom úpätí vrchu Tri chotáre na strmom mieste zvanom Zámok v katastrálnom území obce Ruská Nová Ves.
Prístup
Na hrad sa dostanete priamo z Prešova po červenej značke smerom do Ruskej Novej Vsi, odtiaľ pokračujete, až prídete pod Soľnohrad (Zbojnícky hrad).
Okolie
Blízke hrady:
Lidl
História
Skupinu Lidl Stiftung & Co. KG oficiálne založili v roku 1973 v nemeckom meste Neckarsulm, kde sídli dodnes. Zakladateľ Dieter Schwarz (* 24. sept 1939 ), je syn Josefa Schwarza, ktorý obchodoval s potravinami už od roku 1930. V roku 1973 kúpil Schwarz za 1 000 mariek práva na názov Lidl od vtedy už penzionovaného spoločníka svojho otca Lidla (aj preto aby zabránil rečiam o "čiernom obchode" vo svojom "SchwarzMarkte") a otvoril prvú diskontnú predajňu v nemeckom meste Ludwigshafen, ktorá mala troch zamestnancov. Postupné rozširovanie viedlo k počtu až 3 100 predajní v roku 2010 v Nemecku. Už začiatkom 90. rokov začal Lidl budovať sieť predajní aj mimo Nemecka. V roku 2016 mal Lidl v Európe viac ako 10 000 predajní a plány na expanziu aj za oceánom.
Podnikateľská skupina Schwarz-Gruppe prevádzkuje aj sieť supermarketov Kaufland. Obidve siete patria do "Top 10" maloobchodných sietí predajní potravín na nemeckom ako aj slovenskom trhu. Obrat skupiny za rok 2012 predstavoval len v Nemecku sumu 27 miliárd €. Celkový počet zamestnancov k roku 2012 predstavoval 98 821. V roku 2018 bol už obrat Schwarz-Gruppe 100 miliárd € celosvetový počet zamestnancov 430 000.
Lidl (a Kaufland) získal pôžičku od Svetovej banky a Európskej banky pre obnovu a rozvoj vo výške 900 miliónov dolárov na expanziu do strednej a východnej Európy, ktorej cieľom malo byť vytvorenie pracovných miest, otvorenie nových trhov pre lokálnych výrobcov a priniesť "dobrú kvalitu za dostupnú cenu" chudobným zákazníkom a to napriek tomu, že Dieter Schwarz je jedným z najbohatších ľudí sveta s odhadovaným majetkom 21 miliárd dolárov.
V júni 2017 spoločnosť Lidl otvorila prvých desať amerických obchodov v štátoch Virginia, Severná Karolína a Južná Karolína (so sloganom Rethink Grocery). V marci 2018 bolo pobočiek 50. Lidl takto reagoval na rozširovanie svojho konkurenta Aldi Juh v Spojených štátoch. Zámer mať do roka 100 predajní v USA sa zatiaľ nenaplnil, keď koncom apríla 2019 mali len 67 predajní. V novembri 2018 oznámil Lidl plány na získanie 27 obchodov site Best Market v New Yorku a New Jersey, ktoré následne aj uskutočnil. V decembri 2018 otvoril Lidl svoju prvú pobočku v New Yorku, v centre Staten Island Mall. Spoločnosť pokračovala v expanzii po východe USA a do konca roka 2020 mala viac ako 100 obchodov. V auguste 2020 Lidl oznámil, že do konca roka 2021 plánuje otvoriť ďalších 50 obchodov v USA. V roku 2018, v čase expanzie do USA, mal Lidl celkovo 12 000 predajní.
História Lidla na Slovensku
Lidl je na Slovenskom trhu od roku 2004, prvú predajňu otvoril v septembri na Galvaniho ul. v Bratislave. Do konca roka 2004 Lidl mal 55 predajní. V decembri 2011 Lidl mal 120 otvorených predajní. V roku 2012 postavil Lidl za predajňu na Ružinovskej 1/E polyfunkčnú budovu, kde od apríla 2012 má Lidl vlastné vedenie. V auguste 2019 Lidl otvoril v Ilave nový koncept predajní Outlet, kde Lidl predáva na predajnej ploche iba spotrebný tovar. V júni 2021 Lidl otvoril druhý outlet v Liptovskom Hrádku.
Vedenie, organizácia, zamestnanci
Na Slovensku sa skupina etablovala v septembri 2004 (ako Lidl Slovenská republika, v.o.s.) otvorením svojich prvých 14 predajní (v Česku už o rok skôr). V roku 2018 má Lidl na Slovensku 131 (v roku 2017 129, v roku 2016 126 , 2015 124 , v roku 2014 123) predajní, ktoré sú zásobované z troch logistických centier v Seredi , Nemšovej a Záborského pri Prešove.
Do roku 2014 preinvestoval Lidl na Slovensku 420 miliónov €. Patrí k najväčším zamestnávateľom na Slovensku, keď v septembri 2014 zamestnával 3 600  a vo februári 2016 už 4 000 a v roku 2022 viac ako 6000 zamestnancov.
Centrálne vedenie pre slovenský a český trh sídlilo najprv v Prahe. Od roku 2011 je slovenská centrála v Bratislavskom Ružinove a v roku 2016 v nej pracovalo viac ako 190 zamestnancov v oblastiach: predaj, nákup, administratíva, logistika, centrálne služby a expanzia. V lete 2016 sa generálnym riaditeľom spoločnosti Lidl Slovenská republika, v.o.s. a konateľom Lidl Holding Slovenská republika, s.r.o. stal Matúš Gála, ktorý vystriedal Stanislava Čajku. Novou generálnou riaditeľkou Lidl Slovenská republika sa od marca 2023 stala Zita Szlavikovics. Adam Miszczyszyn, ktorého nahradila bude od apríla 2023 viesť Lidl v Česku. Miszczyszyn prišiel do slovenského Lidla v máji 2022, kedy vymenil Matúša Gálu, ktorý sa presunul do Lidl Belgicko a Luxembursko.
Postavenie na slovenskom trhu a konkurencia
Lidl spolu s Kauflandom, ktorý je tiež súčasťou rovnakej skupiny Schwarz-Gruppe, súperili na Slovensku o získanie pozície trhovej jednotky s Tescom, ktorý pôsobil na Slovensku v čase vzniku Lidlu už 8 rokov (od roku roku 1996). Do roku 2014 preinvestoval Lidl na Slovensku 420 miliónov € a začal ohrozovať postavenie Tesca. Na Slovensku totiž neexistuje okrem Billy (skupina REWE Group) ďalšia medzinárodná konkurencia moderných supermarketov ako sú Penny (Penny Market), Albert ako v Česku.
Tržby aj zisky Lidlu rástli tak, že v roku 2020 predbehol v tržbách bývalú dlhodobú jednotku na trhu Tesco, ktorému naopak tržby v rovnakom období klesali alebo stagnovali. Rovnaké poradie v maloobchode (Lidl, Tesco, Kaufland, Billa, Metro) bolo aj v roku 2021 keď tržby Lidla boli 1 653 540 000 € a zisk 147 382 000 €. Ako potencionálna konkurencia Lidlu sa javí poľský reťazec Biedronka (súčasť portugalského Jerónimo Martins), ktorá sa chystá na vstup na Slovensko. Jej obrat bol v roku 2017 viac ako trojnásobný oproti Lidlu (2,97 mld. euro) avšak je zameranie aj na menšie prevádzky s plochou do 500 metrov štvorcových bude skorej konkurovať Coop Jednote.
Letáky
Letáky Lidl vychádzajú pravidelne každý týždeň. Sú tematické (najčastejšie zamerané na krajiny) a okrem potravinárskych výrobkov ponúkajú aj ponuku ďalšieho nepotravinárskeho spotrebného tovaru – drogériu, oblečenie, obuv, športové vybavenie, záhradné náradie a pod. V roku 2018 Lidl prešiel z letáku tlačeného vo formáte A3 na rozmer A4. Od prvého mája 2019 majú reťazce povinnosť uvádzať vo svojich letákoch minimálne polovicu výrobkov slovenského pôvodu. Aj z tohto dôvodu Lidl rozšíril leták o 8 strán ale znížil jeho náklad. V auguste 2019 zastavil anonymnú distribúciu letákov do schránok na južnom Slovensku, presnejšie v oblasti, do ktorej patrí viac ako štyridsiatka predajní a sú zásobované z logistického centra v Seredi.
Web
Lidl sa celkom úspešne (v posledných rokoch bol Lidl v Google Trends na čele vo vyhľadávaní na webe vo viacerých kategóriách v Česku aj Slovensku ) motivovať zákazníkov k využívaniu internetu (k odoberaniu elektronických newslettrov, sledovaniu ponúk na webovej stránke, facebookovom profile či v Lidl aplikácii ).
Jednou z foriem reklamy spustenej v septembri 2013, smerujúcej hlavne na web, je takzvaný súboj kuchárov Paulus vs. Ihnačák. V marci 2014 k nim pribudla moderátorka ranného vysielania na Markíze Adriana Poláková (Cukráreň). V roku 2016 z dvoch kuchárov zostal len ten slovenský (Ihnačák). Po skočení trojročnej zmluvy nahradila Polákovú v marci 2017 Veronika Bušová.
Marketingové výdaje
Podľa analýzy firmy TNS bol v roku 2013 Lidl šiestym najväčším zadávateľom reklamy na Slovensku s objemom viac ako 20 miliónov €. Podľa rovnakého zdroja bol Lidl v roku 2014 s najväčším nárastom (33%) a výdajmi 27 miliónov už 4. v poradí (za telekomunikačnými operátormi). Podľa Stratégie s výdajmi 25 miliónov za prvých 10 mesiacov je Lidl bol najväčším inzerentom na Slovensku v roku 2015 a zostal ním aj v roku 2016 s výdajmi na reklamu vo výške 22,7 milióna eur.
Privátne značky
V roku 2023 slovenské vedenie Lidl deklaruje, že sa ešte viac sústredí predovšetkým na privátne značky, ktorých podiel v predaji už v roku 2022 predstavoval 80%. Spoločnosť používa nasledovné (a ďalšie ) súkromné (privátne) značky, ktoré na prvý pohľad nemajú nič spoločné so značkou Lidl :
Od roku 2021 reťazec predáva sortiment aj pod vlastnou slovenskou značkou Slovenskô, ktorá zahŕňa produkty výhradne od slovenských výrobcov.
Spoločenská zodpovednosť
V rámci svojej politiky spoločenskej zodpovednosti (Corporate Social Responsibility) Lidl organizuje alebo podporuje rôzne aktivity medzi nimi napríklad:
Čeľaď (taxonómia)
Čeľaď alebo zriedkavo família (zastarano rodina; po latinsky familia) je taxonomická kategória s vyššou úrovňou ako rod, ale s nižšou úrovňou ako rad (resp. infrarad). Odvodené jednotky sú nadčeľaď (superfamilia), podčeľaď (subfamilia) a najnižšia – infračeľaď (infrafamilia).
V slovenčine majú čeľade koncovku -ovité, ako napr. mačkovité, existujú však aj výnimky, napr. čeľade dinosaurov sa tvoria jednoduchou koncovkou množného čísla (napr. slov. hadrosaury – lat. Hadrosauridae). V medzinárodnom názvosloví majú koncovku -idae (Felidae), kým nadčeľaď -oidea (Tyrannosauroidea), podčeľaď -inae (Felinae) a infračeľaď -ini (Tyrannosaurini).
Pindères
Pindères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Electronics
LG Electronics (kór. LG전자, KRX: 066570, LSE: LGLD) je juhokórejská a globálna technologická spoločnosť. Sídli na ostrove Yeouido v Soule. Prezident spoločnosti je Yong Nam.
Je to druhý najväčší výrobca televíznych prijímačov a tretí najväčší výrobca mobilných telefónov.
Súčasne je to vlajková loď spoločnosti LG Group, čo je jeden z najväčších konglomerátov zameraných na elektroniku.
Spoločnosť má 75 pobočiek na celom svete, ktoré navrhujú a vyrábajú televízory, domáce spotrebiče a telekomunikačné zariadenia. LG Electronics vlastní Zenith Electronics a ovláda 37,91 percent LG Display.
Atómová elektráreň Olkiluoto
náhľad|Atómová elektráreň Olkiluoto, 2009
Rozpočtové financovanie
Rozpočtové financovanie alebo zriedkavejšie financovanie z vlastných zdrojov je financovanie z verejných rozpočtov o (štátnych rozpočtov a miestnych rozpočtov), spravidla nenávratným spôsobom.
Atómová elektráreň Olkiluoto
Atómová elektráreň Olkiluoto je jedna z dvoch atómových elektrární vo Fínsku. Nachádza sa na ostrove Olkiluoto v Botnickom zálive, približne 25 km severne od mesta Rauma. Pozostáva z dvoch varných reaktorov (BWR), každý s výkonom 890 MWe a jedného tlakovodného reaktora typu EPR od francúzskej spoločnosti Areva s výkonom 1 600 MWe.
Veža (šach)
Veža (zastarano bašta) je po dáme druhá najsilnejšia figúra v šachu. Spolu s dámou patrí veža medzi ťažké figúry. Pohybuje sa po riadkoch a stĺpcoch na ľubovoľnú vzdialenosť, ak v ceste nestojí súperov alebo vlastný kameň. Špeciálnym ťahom veže je rošáda, v ktorej sa súčasne ťahá kráľom aj vežou. Na začiatku partie sú veže umiestnené v rohoch šachovnice. Symbolom veže je 20px
Atómová elektráreň Olkiluoto
Olkiluoto 3, s výkonom 1 600 MWe dosiaľ najvýkonnejší európsky jadrový blok, bol vo výstavbe od roku 2005, do siete bol pripojený 12. marca 2022 a do pravidelnej prevádzky uvedený 16. apríla 2023.
Veža (šach)
Na začiatku partie nemá veža manévrovací priestor a je relatívne slabšou figúrou. S ubúdajúcim materiálom jej sila rastie. Relatívna sila veže sa vyjadruje číslom 5, keďže sila ľahkých figúr je 3, väčšinou sa oplatí vymeniť jednu vežu za dve ľahké figúry.
Noyelles-sous-Lens (obec)
Noyelles-sous-Lens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Hauts-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Enidae
Enidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je podlhovasto vajcovitá (k vrcholu sa zužuje), veľká okolo 10 mm (až 24 mm u Zebrina detrita), ústie bezzubé alebo s 3 dosť silnými zubami približne rovnako ďaleko od seba.
Vo vlhkých lesoch vo vyšších polohách žije Ena montana. Príbuzný druh Chondrula tridens je viazaný na stepné a lesostepné biotopy. Na podobných miestach žije lokálne aj nápadný pomerne veľký druh Zebrina detrita.
Max Bense
Max Bense (* 7. február 1910, Štrasburg – † 29. apríl 1990, Stuttgart) bol nemecký filozof, zameriaval sa na filozofiu techniky, filozofiu prírody (Naturphilosophie), informačnú estetiku (Informationsästhetik, Tezttheorie) a všeobecnú semiotiku. Zastával existenciálny racionalizmus, podľa ktorého je charakteristickou črtou človeka jeho inteligencia, a semiotický realizmus.
Druh (taxonómia)
Druh alebo species alebo spécia (lat. species) je taxonomická kategória s úrovňou nižšou ako rod (resp. podrod či naddruh) a vyššou ako poddruh (subspecies).
Definícia
Proces vzniku nových druhov sa nazýva speciácia (lat. species – druh).
Binomická nomenklatúra
Pri pomenúvaní druhov organizmov (okrem vírusov) sa používa tzv. binomická nomenklatúra, čiže dvojslovné pomenovanie. Názov druhu sa teda skladá z dvoch slov - prvé slovo udáva rod a volá sa rodové meno, druhé (spolu s prvým) udáva druh a volá sa druhové meno (Pozor na zámenu: "meno druhu" či "názov druhu" je dvojslovný názov, ale "druhové meno" či "druhový názov" je len druhé slovo tohto dvojslovného názvu).
Autor a rok
V úplnej podobe je dvojslovný názov ešte doplnený menom autora a rokom vydania práce autora názvu (pričom rok vydania sa niekedy vynecháva). Napríklad vo vedeckom názve Quercus robur Linnaeus, 1753 je slovo Quercus rodové meno, slovo robur je druhové meno, Linnaeus je meno autora (v tomto prípade Linné) a 1753 je rok, kedy tento autor tento druh prvýkrát pod týmto názvom opísal. Mená autora sa často píšu formou zaužívaných skratiek, napríklad namiesto Linnaeus sa píše "L.".
V prípadoch, kde definícia druhu aj druhové meno ostáva také isté ako u autora prvého opisu, ale rodové meno sa medzičasom zmenilo (t.j. druh bol preradený do iného rodu) sa meno autora prvého opisu spolu s rokom píše do zátvorky (a prípadne sa za zátvorku pridá meno a rok autora preradenia do iného rodu): napríklad Homo erectus (Dubois, 1892), Weidenreich, 1940 treba čítať takto: druh Homo erectus, ktorý prvýkrát v roku 1892 opísal Dubois s iným rodovým menom než Homo, a ktorý Weidenreich v roku 1940 presunul do rodu Homo, čiže ho nazval Homo erectus; časť za zátvorkou sa ale môže vynechať, takže za úplný sa považuje aj zápis Homo erectus (Dubois, 1892). Pre zaujímavosť možno dodať, že Dubois tento druh v roku 1892 konkrétne opísal pod názvom Anthropopithecus erectus.