cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ján Starší
Ako tréner začínal na lavičke Bayernu München (19661968). Najväčšie úspechy slávil ako tréner československej reprezentácie. Spolu s Čechom Karlom Gutom vytvoril trénerskú dvojicu, ktorá reprezentáciu v rokoch 19731979 priviedla k dvom titulom majstrov sveta (1976, 1977) a k štyrom strieborným medailám z MS. Pod ich vedením slávil československý výber aj úspech na ZOH v Innsbrucku, kde v roku 1976 získal olympijské striebro. To však nebolo všetko, lebo striebro si pod vedením Staršieho a Guta priniesol tento výber aj z historicky I. ročníka Kanadského pohára (1976). K bronzu z MS doviedol československý výber Starší aj v roku 1988, keď spolupracoval s Františkom Pospíšilom. Trpkú príchuť prívlastku „korunného princa ligy“ okúsil Ján Starší opäť ako tréner Slovana Bratislava. V rokoch 19681974 obsadil totiž Slovan zase štyrikrát druhé miesto. Neskôr bol trénerom SC Riessersee (19791982), kde sa stal v roku 1981 majstrom Nemecka, SB Rosenheim (19881992), kde sa takisto stal majstrom Nemecka v roku 1989. Je najúspešnejším slovenským hokejovým trénerom.
Významné bolo aj jeho štvrťstoročné pedagogické pôsobenie na Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave. Doc. PhDr. Ján Starší, CSc. tam zasvätene prednášal o tréningu hokeja, pričom vedomosti, ktoré odovzdával iným, úspešne aplikoval vo vlastnej trénerskej praxi. Jeho poznatky a skúsenosti dlho využíval aj Slovenský zväz ľadového hokeja. V SZĽH bol predseda trénerskej rady, člen výkonného výboru aj konzultant.
Vladimír Horák
Vladimír Horák nastúpil ako náhradník na neuplatňovaný mandát poslanca Pavla Prokopoviča vo volebnom období 2002-2006 za SDKÚ. Bol členom Výboru NR SR pre životné prostredie a ochranu prírody a Výboru NR SR pre financie, rozpočet a menu.
Kyberpriestor
Kyberpriestor ( [sajbrspejs]) je metafora, pre označenie virtuálneho sveta vytváraného modernými technológiami (počítačmi, telekomunikačnými sieťami a pod.) paralelne ku svetu „reálnemu“. Je to skôr poetické pomenovanie, ktoré sa vyskytuje napr. v sci-fi literatúre, prenikol však i do hovorového slovníka ľudí pracujúcich intenzívne s počítačmi a internetom a postupne sa šíri i do všeobecného povedomia.
Ján Starší
Člen Siene slávy IIHF (1999), člen Siene slávy slovenského hokeja (2002), člen Siene slávy českého hokeja a tiež člen Siene slávy nemeckého hokeja.
Jevgenija Jevgenievna Poľakovová
Kariéra
Jej prvým úspechom bola zlatá medaila za štafety na 4x100 metrov na letnej univerziáde 2005 v tureckom Izmire. Na halových majstrovstvách Európy 2007 v Birminghame dobehla vo finále na druhom mieste v čase 7,18. Rýchlejšia bola len Belgičanka Kim Gevaertová (7,12). V roku 2007 skončila jej cesta na majstrovstvách sveta v Osake v semifinálovom behu.
Ján Starší
Ocenenia
V roku 2003 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Jevgenija Jevgenievna Poľakovová
Kariéra
V roku 2009 sa stala v Turíne halovou majsterkou Európy na šesťdesiatke, keď zabehla vo finále rovnaký čas ako na HME 2007. Na svetovom šampionáte v Berlíne nepostúpila z štvrťfinálového behu do semifinále. Vo finále krátkej štafety dobehli Rusky v rovnakom zložení ako na olympiáde 2008, na štvrtom mieste v čase rovných 43 sekúnd a so stratou 13 stotín na bronzové kvarteto domácich Nemiek.
Proceratosauridae
Proceratosauridae boli zástupcovia nie príliš rozsiahlej čeľade dravých dinosaurov z nadčeľade Tyrannosauroidea. Žili v období strednej jury až spodnej kriedy (asi pred 165 až 120 Ma) na území dnešnej Číny (provincia Liao-ning), Spojeného kráľovstva a Ruska.
V súčasnosti je do tejto skupiny radených šesť rodov teropódov - Proceratosaurus, Guanlong, Kileskus, Sinotyrannus, Stokesosaurus a Juratyrant. Klad týchto vývojovo primitívnych Tyrannosauroidea je definovaný tak, že sem patria „všetky teropódy bližšie príbuzné rodu Proceratosaurus ako rodom Allosaurus, Compsognathus, Coelurus, Ornithomimus alebo Deinonychus.“
Kladogram (Loewen et al., 2013) :
Kyberpriestor
Gibsonov kyberpriestor
Termín „cyberspace“ prvýkrát použil spisovateľ William Ford Gibson v roku 1984 vo svojej knihe Neuromancer, kde ho definoval takto:
Ide o počítačový trojrozmerný svet analogický s internetom, v ktorom sa užívatelia pohybujú pomocou virtuálnej reality. Popularita a úspech Gibsonovho románu prispeli, v priebehu roka 1990, k opisu World Wide Webu.
Všeobecný pojem kyberpriestoru
Kyberpriestor je v súčasnosti používaný v zmysle inverzie k reálnemu svetu (tzv. realspace). Hovorí sa o ňom ako o mieste, kde sa vyskytujú ľudia bez fyzických tiel. Klasický príklad znie:
Ďalšie uplatnenie tento termín našiel o niečo neskôr, v dobe rozšírenia počítačových sietí. Hackeri, počítačoví a sieťoví experti tento termín používali rovnako pre počítačové siete, napr internet.
Identita v kyberpriestore
Každá návšteva internetu zanecháva v mozgu stopy, ovplyvňuje naše konanie a v konečnom dôsledku aj našu osobnosť. U používateľov internetu dochádza k väčším rozdielom medzi skutočným „Ja” a „aktuálnym Ja”- to obsahuje len tú časť našej osobnosti, ktorú prejavujeme navonok. Návštevníci chatovacích miestností a online diskusií čoraz viac potláčajú svoje skutočné „Ja”. Identita človeka je prežívaním totožnosti seba samého, stotožnenie sa so životnými rolami a prežívaním príslušnosti k väčším či menším spoločenským skupinám. V reálnom živote je telo pevne zviazané s identitou. Vo virtuálnom svete sa toto prepojenie stráca.
Virtuálny svet, ponúka osobnosti, aby menila štýl, identitu prostredníctvom zmeny veku, pohlavia, minulosti či vzhľadu. Virtuálna realita dáva používateľom dvojsečnú zbraň. Prostredníctvom sociálnych sietí dokážu ľudia zmeniť svoj vrodený status, (pohlavie, rod, rasa) ktorý v reálnom svete nedokážu ani ovplyvniť, ani zmeniť. Táto možnosť však prináša nemalé problémy osobnosti a poruchy sebavnímania.
Pozitíva kyberpriestoru
V kyberpriestore majú autori možnosť doručiť kópie svojho diela okamžite a so zanedbateľnými nákladmi hocikam vo svete.
Negatíva kyberpriestoru
Kyberšikana: Platí to pri klasickom rozlišovaní fyzickej a psychickej agresie, ale tiež kyberšikany od iných, bežných foriem tyranizovania uvádza, že mnoho obetí kyberšikany bolo súčasne obeťami tradičnej šikany a rovnako tak mnohí kyberagresori boli agresormi aj mimo kyberpriestor.
Priečny sval brucha
Priečny sval brucha ( musculus transversus abdominis) je najvnútornejší sval brucha vo vrstve, ktorá tvorí brušnú stenu. Odstupuje od hrudníkovodriekovej fascie (fascia thoracolumbalis), hrebeňa panvovej kosti (crista iliaca) a slabinového väzu (ligamentum inguinale). Prebieha ventromediálne a upína sa aponeurózou do bielej čiary (linea alba) a na sponu lonovej kosti (symphysis ossis pubis).
Chamoux-sur-Gelon
Chamoux-sur-Gelon môže byť:
4522 Britastra
4522 Britastra je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 22. januára 1980.
Jozef Heriban (1953)
Jozef Heriban (* 9. júl 1953, Trnava) je slovenský spisovateľ, scenárista a filmový režisér. V súčasnosti sa profesionálne venuje literatúre. Je bývalým prezidentom Slovenského centra PEN, podpredsedom Rady Audiovizuálneho fondu a členom Slovenskej filmovej a televíznej akadémie.
Život
V roku 1968 začal študovať na Konzervatóriu v Bratislave hru na akordeón a na pozaunu. Pokračoval v štúdiu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor estetická výchova – slovenčina, kde v roku 1985 získal titul doktor filozofie (PhDr.). Počas štúdia na vysokej škole hral v orchestri folklórneho súboru Lúčnica, s ktorým navštívil mnohé štáty Európy, Afriky a USA.
Profesionálna kariéra
Po návrate zo základnej vojenskej služby nastúpil v roku 1981 do Slovenskej filmovej tvorby ako dramaturg hraných filmov v tvorivovýrobnej skupine režiséra Andreja Lettricha. Počas jeho štrnásťročného pôsobenia v hranom filme spolupracoval s najvýznamnejšími slovenskými režisérmi Dušanom Hanákom, Dušanom Trančíkom, Jurajom Jakubiskom, Jurajom Herzom, Dušanom Rapošom, Martinom Ťapákom, Stanislavom Párnickým a ďalšími. Spolu s Jozefom Slovákom napísal scenáre k filmom Utekajme, už ide! a Južná pošta. Tragikomédiu Dávajte si pozor! spolu s Jozefom Slovákom aj režíroval.
V roku 1994 založil s Pavlom Jursom a Jozefom Slovákom spoločnosť TATRA STAR, s.r.o., v ktorej vznikol úspešný seriál televíznych grotesiek Bud Bindi s Miroslavom Nogom a Stanislavom Dančiakom v hlavných úlohách. Neskôr pracoval v oblasti marketingu (najskôr ako riaditeľ public relations a člen predstavenstva Eurotel Bratislava, a. s., potom ako riaditeľ reklamy a vedúci public relations v TV Markíza). V súčasnosti sa venuje literatúre a organizovaniu filmového života na Slovensku. Je viceprezidentom Slovenského centra PEN a členom Slovenskej filmovej a televíznej akadémie.
Politická kariéra
V parlamentných voľbách v roku 2002 bol zvolený za poslanca NR SR za Alianciu nového občana. V NR SR pôsobil ako člen Výboru NR SR pre európske záležitosti a Výboru NR SR pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien. V rokoch 2003 a 2004 bol pozorovateľom a neskôr poslancom Európskeho parlamentu.
Henrik Alpár
Henrik Alpár (*  Slovensko?) bol fotograf.
Jozef Heriban (1953)
Autorská tvorba
Knižne debutoval novelou Niekto na mňa stále píska (1996), ktorá získala v roku 1993 v anonymnej súťaži Literárneho fondu 1. miesto. V nasledujúcej knihe Úspech má srdce žraloka (2007), ktorá zvíťazila v čitateľskej ankete dvojtýždenníka Knižná revue „Kniha roka 2007“, Jozef Heriban reaguje na najnovšie trendy zo sveta marketingu a PR. Jeho román Intimita vlkov (2008) sa stal hneď po vydaní bestsellerom. Jeho voľným pokračovaním je román Posadnutosť (2009).
Téma ľudskej intimity je kľúčová aj v románe Ružový trojuholník (2010) a v poviedkovom románe Schovaný, neschovaný, idem (2011). Literárny teoretik Alexander Halvoník píše v štúdii ku knihe Prelet sťahovavých vtákov (2013), ktorá získala Cenu Slovenského centra PEN (2014): "Myslím si, že niečo ako autorský program skutočne existuje. Autor ho nosí v sebe a nemusí ho vešať každému na nos, ale napriek tomu, že sa pre svoju zložitosť ťažko realizuje, trvá na ňom aj vtedy, keď, povedzme, nepíše žiadnu knihu." V roku 2014 vychádza Heribanovi zatiaľ jeho posledná kniha Fagotista, ktorého nemiloval Boh, v ktorej Samuel Gold Baťovanský, druhý fagotista vo filharmónii, si hľadá svoje miesto pod slnkom. Jeho rozhovory s Bohom posúvajú príbeh do metaforického obrazu nekonečného ľudského putovania za láskou, šťastím a uznaním.
Spolu s Jozefom Slovákom napísal scenár k filmu Utekajme, už ide! (1996), ktorý bol uvedený na medzinárodných filmových festivaloch v Londýne, Štokholme, Corcu, Vevey (1988), Los Angeles, San Franciscu, Seattle, Washingtone, Viedni, Hong Kongu (1989) a inde. Film získal hlavnú cenu „Zlatý prim“ na 9.Filmovom festivale v Novom Měste nad Metují.
Rovnako s Jozefom Slovákom napísal podľa rovnomennej knihy Ladislava Balleka scenár k filmu Južná pošta (1997), ktorý získal Cenu Československého filmu na 26. festivale českých a slovenských filmov v Brne.
Je spoluscenáristom a spolurežisérom slovensko-amerického koprodukčného filmu Dávajte si pozor! (1991), ktorý bol ocenený zvláštnou cenou poroty za najlepší prvý film na 15. MFF v Káhire, „Zlatou cenou“ na 25. MFF v Houstone, „Striebornou cenou“ na 16. MFF vo Philadelphii. Zúčastnil sa aj na MFF v San Franciscu, Philadelphii, Denveri, Los Angeles, San Reme, Lisabone, Kolumbii, Bangalore, Békesczabe...
Spolu s Jozefom Slovákom a Pavlom Jursom napísal, režíroval a produkoval komediálny televízny seriál Bud Bindi, ktorý získal Zlatú cenu na 28. MFF v Houstone (1995), „Striebornú vežu“ na 39. MFF v San Francisku (1996) a Čestné uznanie na 19. MFF Philadelphia (1996).
Montreux-Jeune
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cognin
Cognin môže byť:
Uhličitan horečnatý
Uhličitan horečnatý (MgCO3) je horečnatá soľ kyseliny uhličitej.
NGC 5352
NGC 5352 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Uhličitan horečnatý
Výskyt
Vyskytuje sa v prírode ako minerál magnezit, alebo ako jeho hydratované formy
NGC 5352
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Pavol Mauréry
Pavol Mauréry (* 21. máj 1935, Solivar † 15. december 2017, Bratislava ) bol slovenský operný spevák. Bývalý člen Slovenského národného divadla (1978–1999), bol predným predstaviteľom barytónového odboru s prevahou divadelných postáv z talianskeho repertoáru. Čoby sólista pôsobil najprv v Štátnom divadle Košice (1971–1978), neskôr nemeckom Theater Erfurt (1977–1978) v bývalej NDR. Jeho zásadnému angažmánu v opere však predchádzalo i niekoľkoročné účinkovanie v rozličných profesionálnych zboroch či iných hudobných telesách.
Interpretačnému prednesu v klasickom žánri dominoval na Slovensku v 80., respektíve 90. rokoch minulého storočia, kedy opakovane hosťoval aj v zahraničí; najčastejšie v Česku a Maďarsku. Pre medzinárodný trh nahral v Opuse tiež dlhohrajúcu platňu. Na CD jeho diskografiu mapujú audiozáznamy divadelných predstavení a kompilačné nahrávky z katalógu nemeckého produkčného domu Naxos. Autorské práva k jeho zvukovým nosičom spravuje OZIS.
Za svoj celoživotný prínos v prospech tradičnej opery obdržal, okrem iného, Cenu Literárneho fondu. S manželkou, členkou niekdajšieho operetného súboru Novej scény, sopranistkou Darinou Markovičovou, žili v Bratislave a mali spolu dcéru Zuzanu; herečku.
Život
Vysokú školu múzických umení v Bratislave vyštudoval externe. Hudobnú fakultu VŠMU absolvoval v r. 1961 pod vedením prof. Janka Blahu; jej spoluzakladateľa a neskôr vedúceho katedry. V 70. rokoch sa pod jeho preškolenie podpísala súkromná výuka Stanislava Mjartana; známeho tenoristu.
Georgetown (Ascension)
náhľad|Poloha mesta na západnom pobreží ostrova náhľad|Poloha súostrovia Georgetown je najväčšie mesto a správne centrum ostrova Ascension.
Pavol Mauréry
Výber z postáv
Zo zahraničných scén najčastejšie hosťoval v Česku a Maďarsku. V Štátnej opere pražského Národného divadla (onehdy Smetanovo divadlo) čoby Renato vo Verdiho Maškarnom bále, barón Scarpia z Pucciniho Toscy (1980) či predstaviteľ hlavnej postavy Mozartovej opery Don Giovanni (1984). V Budapešti, presnejšie v Maďarskej štátnej opere, stvárnil titulné roly z iných Verdiho diel, a to Simon Boccanegra  a Rigoletto. S druhou menovanou vystupoval tiež v rumunskom Kluži.
Poznámky
<references group="viď"/>
Georgetown (Ascension)
Nachádza sa na západnom pobreží ostrova, ktorý je súčasťou britského zámorského územia Svätá Helena. Mestečko vzniklo až v 19. storočí a v súčasnosti má okolo 500 obyvateľov.
Kamenná Horka
Kamenná Horka je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 298 obyvateľov, z toho 153 mužov a 145 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 41,7 roka, ženy 40,2 roka).
Krištof Ján Anders
Krištof Ján Anders (*  Slovensko?) bol evanjelický kňaz.
Montmélian
Montmélian môže byť:
Trajektória (krivka)
thumb|Trajektória telesa v gravitačnom poli vrhnutého troma odlišnými rýchlosťami pod tým istým uhlom
Trajektória alebo dráha je geometrická čiara v priestore, ktorú hmotný bod alebo teleso opisuje pri pohybe. Môže to byť priamka, kružnica, elipsa či akákoľvek všeobecná krivka.
Podľa tvaru trajektórie delíme pohyb na:
Ako dráha či trajektória (značka s) sa označuje aj dĺžka trajektórie.
Cossesseville
Cossesseville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
La Motte-Servolex
La Motte-Servolex môže byť:
Cossesseville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gugney
Gugney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Picabo Streetová
Picabo Streetová (* 3. apríl 1971, Triumph, Idaho, USA) je bývalá americká lyžiarka. Špecializovala sa na kĺzavé disciplíny, zjazd a super-G. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhrala 9. decembra 1994. V rokoch 1995 a 1996 získala malý glóbus za celkové prvenstvo v kráľovskej disciplíne. V marci 1998 však utrpela v Crans Montane ťažký pád a musela takmer dva roky pauzovať pre zranenie kolena. Celkovo štartovala v 88 pretekoch Svetového pohára, z ktorých 9 vyhrala a 17x skončila na pódiu.
Zvonár u Matky Božej
Zvonár u Matky Božej je americký animovaný film z dielne Walta Disneyho z roku 1980. Tvorcovia sa inšpirovali románom Chrám Matky Božej v Paríži od Victora Huga. Jedná sa v poradí o 34. celovečerný animovaný film, zaraďovaný do takzvanej „animovanej klasiky Walta Disneyho“.
Hlasy
NGC 5353
NGC 5353 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1788.
Karle
Karle je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 386 obyvateľov, z toho 199 mužov a 187 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 40,9 roka, ženy 40,3 roka).
4704 Sheena
4704 Sheena je planétka s priemerom 27 km, ktorú objavil Robert McNaught 28. januára 1988.
Stephen Leacock
Stephen Butler Leacock, (* 30. december 1869, Swanmoor, Spojené kráľovstvo – † 28. marec 1944, Toronto, Kanada) bol kanadský ekonóm, spisovateľ, humorista a satirik, klasik kanadskej literatúry, jeden z najznámejších svetových humoristov.
Je autorom historických monografií o Markovi Twainovi a Charlesovi Dickensovi, ktorí boli jeho literárnymi vzormi. Písal eseje o humore a poviedky, ktoré boli plné irónie, fantázie a zmyslu pre ľudské slabosti.
Svoj letný domov mal v meste Orillia v Ontáriu. Orillia slúžila ako predloha fiktívneho mesta „Mariposa“ v diele Sunshine Sketches of a Little Town. Letný dom je dnes autorovým múzeom.
Od roku 1947 sa v Kanade udeľuje Cena Stephena Leacocka za najlepšiu kanadskú literárnu tvorbu.
Zelené pleso
Zelené pleso (ľudovo Zelené pleso kežmarské;, , ) je morénové pleso v Doline Zeleného plesa. Nachádza sa v historickom chotári mesta Kežmarok v nadmorskej výške, má rozlohu a je hlboké. Na severnej strane plesa stojí Chata pri Zelenom plese.
Názov
Nápadne zelenkastá farba plesa zaujala už prvých hľadačov pokladov, poľovníkov na kamzíky, ktorí si nevedeli vysvetliť čo spôsobuje túto neobyčajnú farbu vody. Vymýšľali romantické bájky o drahokame, ktorý sa zrútil do plesa zo stien Jastrabej veže. Túto rozprávku ľahko prijímali prví turisti a bádatelia, ktorí sa objavili na brehoch plesa. Vysvetlenie sa našlo neskôr. Voda má zelenkastú farbu z prameňov, ktoré vyvierajú z dna plesa. Traduje sa, že pleso bolo pôvodne väčšie, ale gróf Tököly dal prebúrať prirodzenú hrádzu, keď hľadali jeho strateného syna. V starších literárnych prácach sa píše, že pleso pôvodne siahalo až po Jastrabiu vežu. Uhorský karpatský spolok sa v roku 1880 zaoberal plánom prinavrátiť plesu pôvodnú rozlohu, ale nakoniec z toho zišlo, lebo nemal na realizáciu projektu potrebné finančné prostriedky. V tlači sa prvý raz objavuje meno plesa v roku 1644 u Davida Frölicha v podobe Grünsee. Prvá mapa, ktorá ho zachytáva, je Plán Spiša z roku 1760, kde má označenie Grine S. Pleso je v tomto pláne nesprávne zakreslené na sever od Belianskych Tatier.
Montreux-Vieux
Montreux-Vieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Hopta
PhDr. Ivan Hopta, CSc. (* 19. september 1958 – † 21. december 2021) bol slovenský politik, predseda ľavicovej strany ÚSVIT.
Komunálna politika
Od roku 1994 bol nepretržite poslancom Mestského zastupiteľstva v Humennom. V roku 2006 zo 173 kandidátov získal druhý najväčší počet hlasov. Štyri roky predtým bol prvý. Bol stálym kritikom bývalého primátora Humenného Vladimíra Kostilníka, s ktorým viedol aj súdny spor. Vo volebnom období 20012005 bol zvolený za poslanca Prešovského samosprávneho kraja v okrese Humenné za Komunistickú stranu Slovenska (KSS). Vo volebnom období 20062009 okres Humenné nezastupoval. 14. novembra 2009 bol Ivan Hopta opäť zvolený do krajského zastupiteľstva, tentoraz za svoju novú stranu, ÚSVIT. Poslanec Hopta bol podpredsedom Komisie školstva, mládeže, telesnej výchovy a športu.
Národná rada
Vo volebnom období 20022006 bol zvolený za poslanca NR SR za KSS. Bol členom Výboru NR SR pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien, členom Výboru pre školstvo, kultúru a médiá, ako aj členom Výboru pre nezlučiteľnosť funkcií NR SR. Počas svojho pôsobenia v parlamente predsedal skupine priateľstva s balkánskymi štátmi a Rumunskom a Bulharskom. Bol členom trojčlennej slovenskej parlamentnej delegácie na stretnutí parlamentov svete v Mexiku.
Strana ÚSVIT
V roku 2004 z KSS vystúpil a pôsobil ďalej v Národnej rade aj v zastupiteľstve samosprávneho kraja ako nezávislý poslanec. V máji 2005 založil novú ľavicovú stranu ÚSVIT a stal sa jej predsedom. Podľa Hoptovho vyjadrenia citovaného na serveri Atlas.sk strana zastáva názor, že „Národná rada SR by mala ešte do komunálnych volieb prijať zákon, ktorý by obmedzil zotrvávanie vo funkcii primátorov a starostov obcí najviac na dve funkčné obdobia a zároveň by znížil platy starostom, ale najmä primátorom miest, ktoré sú mnohokrát väčšie ako platy ministrov“.
La Ravoire
La Ravoire môže byť:
Šimonka (geomorfologický podcelok)
Šimonka alebo zastarano Prešovské vrchy je najsevernejší krajinný podcelok Slanských vrchov. Najvyšší vrch podcelku a zároveň celých Slanských vrchov je Šimonka.
Členenie
Podcelok sa delí na tri časti:
Osídlenie
Významné sídla tu sú: Zlatá Baňa, Tuhrina a Červenica.
4458 Oizumi
4458 Oizumi je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Y. Kushida, O. Muramatsu 21. januára 1990.
Texas Rangers
thumb|Texas Rangers okolo roku 1845 Texas Ranger Divison, zvyčajne len Texas Rangers, je policajná zložka s pôsobnosťou v celom štáte Texas. Má sídlo v jeho hlavnom meste Austine.
Táto policajná organizácia vznikla v roku 1823 ako ozbrojený ochranný oddiel pri druhej kolonizácii Texasu z iniciatívy Stephena Fullera Austina. Ako ozbrojený bezpečnostný útvar bola oficiálne založená v roku 1835.
V priebehu rokov mal útvar rôzne úlohy, predovšetkým vyšetroval zločiny od vrážd až po politickú korupciu, ale pôsobil aj ako poriadková polícia a ochranka guvernéra, stíhal zločincov na úteku a v období Texaskej republiky (1836-1845) a mexicko-americkej vojny (1846-1848) vystupoval aj ako nepravidelné vojsko.
Od roku 1935 plní funkciu štátneho úradu pre vyšetrovanie (SBI) štátu Texas.
Externé odkazy
texasranger.org
NGC 5354
NGC 5354 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Stará Katedrála svätého Pavla
Katedrála svätého Pavla je dnes už zničená katedrála, ktorá stála na mieste dnešnej Katedrály svätého Pavla.
Katedrálu zničil veľký požiar v roku 1666.
Keby katedrála dnes stála, bola by 5. najvyšším kostolom na svete. Je 5. najvyššou budovou spomedzi zaniknutých kostolov, resp. so zníženou vežou.
Žemľovka
thumb|Žemľovka Žemľovka je sladký nákyp, ktorý sa pripravuje z jabĺk a bieleho pečiva namočeného do osladeného mlieka, prípadne vajec.
Namiesto najčastejšie používaných jabĺk je možné použiť tiež hrušky. Ide o pokrm, ktorý je tradičnou súčasťou slovenskej a českej kuchyne a často je podávaná v školských jedálňach alebo jedálňach závodného stravovania. Jedlo je známe aj v Rakúsku pod názvom Scheiterhaufen. Menej rozšírená je verzia s tvarohom namiesto jabĺk.
Príprava
Biele pečivo nakrájame a namočíme do mlieka, do ktorého sa pridá cukor, vanilkový cukor a prípadne vajíčka. Do maslom vymazaného pekáča sa potom kladie striedavo vrstva pečiva namočeného v mlieku a vrstva nastrúhaných alebo nakrájaných jabĺk, pričom posledná vrstva je tvorená v mlieku máčaným pečivom. Ovocie sa posype cukrom, vanilkovým cukrom, mletou škoricou, prípadne hrozienkami. Pečie sa, pokiaľ sa nevytvorí zlatistá kôrka. Žemľovka sa podáva teplá, ale je možné ju jesť tiež studenú.
Gye
Gye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radostín (okres Havlíčkův Brod)
História
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1591.
Vladimír Dzurilla
Vladimír Dzurilla (* 2. august 1942, Bratislava – † 27. júl 1995, Düsseldorf, Nemecko) bol česko-slovenský hokejový brankár a tréner. Bol vyhlásený najlepším hokejistom Slovenska 20. storočia a je členom Siene slávy IIHF.
V 70. rokoch získal obdiv v Európe aj v Kanade, jeho prednosťou bola rýchla reakcia a práca s hokejkou. Jeho nekonvenčný štýl a robustná postava vyžarovali pre mužstvá v ktorých hrával pohodu a pokoj.
V drese česko-slovenskej reprezentácie štartoval na troch olympijských hrách a desiatich majstrovstvách sveta, pričom na každom z týchto podujatí získal medailu. Je jediným slovenským hokejistom, ktorý získal vo svojej kariére tri tituly Majstra sveta. Bol prvým česko-slovenským brankárom, ktorý chytal v maske.
Hráčska kariéra
Vladimír Dzurilla sa narodil ako prostredný z troch detí a vyrastal na sídlisku Nová doba v Bratislave. V rokoch 1948 až 1953 navštevoal Základnú školu na Českej ul. v Bratislave. Mal záujem hrať za HC Slovan Bratislava, svoju kariéru začal v klube pozemného a ľadového hokeja TJ Spartak Kovosmalt Petržalka. V jeho drese mal prvý úspech - v roku 1957 sa stal dorasteneckým majstrom Česko-Slovenska v pozemnom hokeji. Dzurilla zároveň hrával volejbal v drese Červenej hviezdy a zvažoval aj kariéru volejbalistu. Na základe jeho výkonov ho oslovili z hokejového Slovana Bratislava na hosťovanie. V Slovane mal ťažkú konkurenciu v podobe bratov Jendekovcov.
Slovan mal záujem ponechať si Dzurillu a tak v roku 1959 zrealizoval prestup z Kovosmaltu Petržalka. Hodnota prestupu bola 20 hokejok a 20 pukov, ktorých mali v Kovosmalte nedostatok. V tomto roku sa konali v Bratislave Majstrovstvá sveta v hokeji, Dzurilla sa na ňom zúčastnil ako mladý vlajkonosič výpravy Česko-Slovenska. V Slovane hrával za dorast a B-mužstvo (druhú hokejovú ligu). V roku 1959 sa v zápase s Plzňou zranil brankár Slovana Ján Jendek a tak mužstvo povolalo na zápas do Chomutova práve Dzurillu. Premiéru tak odohral za prvé mužstvo 29. novembra 1959 a hoci v úvode dostal 2 góly nakoniec s mužstvom vyhral 4:3. V tejto sezóne sa stal súčasťou prvého mužstva, ktoré skončilo na konci sezóny na druhom mieste, dostal príležitosť hrať aj vo víťaznom zápase proti švédskemu klubu Djurgårdens. V nasledujúcej sezóne 1960/61 sa v bránke striedal s Jánom Jendekom a dostal prvýkrát pozvánku do národnej reprezentácie. Svoj debut za Česko-Slovensko odohral 20. novembra 1960 proti Švédsku, ktorý Česko-Slovensko prehralo 1:3.
V nasledujúcich sezónach sa pod vedením trénerov Ladislava Horského a Rastislava Jančušku stal jednotkou v bráne Slovana. Viackrát sa stal so Slovan vice-majstrom ligy, avšak ligový titul nikdy nezískal. V roku 1973 už ako skúsený 34-ročný reprezentant prestúpil do Zetoru Brno, kde pôsobil do roku 1978. Následne hral v nemeckej lige - jednu sezónu za Augsburger EV a v SC Riessersee. V sezóne 1980/81 sa v drese Riessersee stal Majstrom nemeckej ligy. Mužstvo vtedy trénoval jeho bývalý spoluhráč Ján Starší a Dzurilla vo veku 39 rokov získal svoj prvý ligový titul. V roku 1982 ukončil svoju hráčsku kariéru.
Úspechy v reprezentácií
Prvýkrát bol nominovaný na Majstrovstvá sveta 1962, avšak tu Česko-Slovensko nakoniec odvolalo svoju účasť. Na majstrovstvách sveta 1963 odohral štyri zápasy, vrátane posledného dôležitého víťazného zápasu so Švédskom a získal svoju prvú, bronzovú medailu. V nasledujúcej sezóne odohral svoju premiéru na olympijských hrách, ktoré sa konali v roku 1964 v Innsbrucku. Spolu s mužstvom odohral prípravu v Kanade a v USA, na samotnej olympiáde odohral dva zápasy: proti Nemecku uspel, avšak proti odohral len 11 minút, v ktorých dostal tri góly. S národným mužstvom získal bronzovú medailu.
V roku 1965 sa majstrovstvá sveta a Európy konali vo fínskom Tampere. Na základe výborných výkonov bol nominovaný do All-Star mužstva turnaja a najlepším brankárom majstrovstiev. S mužstvom Česko-Slovenska získal striebornú medailu, mužstvo podľahlo len suverénnemu Sovietskemu zväzu. V zápase s ním Dzurilla len striedal Vladimíra Nadrchala a hoci neinkasoval žiaden gól, mužstvo prehralo 1-3. O rok neskôr sa konali majstrovstvá sveta 1965 v Ľubľane. Dzurilla odohral 6 zo 7 reprezentačných zápasov a s mužstvom získal po roku opäť striebornú medailu. Nasledujúce majstrovstvá sveta, na ktorých Česko-Slovensko skončilo štvrté Dzurilla vynechal pre zranenie kolena.
V roku 1968 sa zúčastnil zimnej olympiády, kde bol pôvodne pre veľkú konkurenciu nominovaný ako brankárska dvojka, nakoniec však odchytal šesť zo siedmych zápasov. Následkom jedinej prehry s 🇨🇦 chýbal Česko-Slovensku jeden bod nevyhnutný pre zisk zlatej medaile. Dzurilla tak s Česko-Slovensko získal strieborné medaile a tento výsledok bol vnímaný verejnosťou ako úspech.
V marci 1969 sa konali majstrovstvá sveta vo švédskom Štokholme, Dzurilla bol jednotkou Česko-Slovenska, odohral všetkých deväť zápasov, získal bronzovú medailu a stal sa členom výberu hviezd turnaja. Na turnaji vtedy spolu s Janom Havlom a Jaroslavom Holíkom prelepili v zápase proti Sovietskom zväze hviezdu na svojom drese ako protest proti vpádu vojsk do Česko-Slovenska. Bronzovú medailu získal aj o rok neskôr na MS 1970. V nasledujúcom roku sa majstrovstiev nezúčastnil, prednosť dostal jeho mladší klubový spoluhráč Marcel Sakáč.
V roku 1972 dostal príležitosť na olympiáde v japonskom Sappore, svojej treťej olympiáde v rade. Odohral päť zo šiestich zápasov a s mužstvom získal bronzovú medailu. V tom istom roku sa konali majstrovstvá sveta v Prahe, tu odohral štyri zápasy a získal zlatú medailu. Výborný turnaj odohral jeho reprezentačný kolega Jiří Holeček, ktorý bol aj vo výbere hviezd turnaja. Na nasledujúce tri majstrovstvá sveta nebol nominovaný, predosť dostala brankárska dvojica Holeček a Crha.
Celkovo v reprezentácii ČSSR nastúpil v 139 zápasoch, štartoval na jedenástich majstrovstvách sveta. Po celú dobu súperil o miesto brankárskej jednotky s Vladimírom Nadrchalom a Jiřím Holečkom. Bol majstrom sveta z rokov 1972 a 1976 – 77. Držiteľ striebornej medaily zo ZOH 1968 a bronzových medailí zo ZOH 1964 a 1972. Najlepší brankár MS v roku 1965. Nezabudnuteľnými sú jeho výkony na Kanadskom pohári 1976, ako aj na Majstrovstvách sveta 1977.
Trénerská činnosť
vpravo|thumb|Hrob Vladimíra Dzurillu na [[Cintorín Slávičie údolie|Slávičom údolí]] Po skončení hráčskej kariéry sa venoval trénovaniu. V sezóne 1982/1983 trénoval spolu s Jaroslavom Walterom mužstvo Slovana Bratislava. a následné dve sezóny trénoval mládež Slovana. 1. novembra 1985 nastúpil na post hlavného trénera Brna, kde trénoval s asistentom Ľubomírom Hrstkom. Doviedol klub k záchrane v najvyššej federálnej súťaži. V sezóne 1986/87 trénoval nováčika švajčiarskej ligy EHC Olten,v decembri 1986 však z tohto postu odstúpil. Počas tejto sezóny v januári nasledujúceho roku ho angažoval nemecký klub SC Riessersee ako hlavného trénera klubu, ktorý býval posledné sezóny na konci tabuľky. S klubom však zostúpil do druhej ligy. V sezóne 1988-89 trénoval nemecký klub Eintracht Frankfurt, s ktorým sa prebojoval do štvrťfinále DEL. O rok neskôr nahradil vo funkcií trénera Gerharda Brunnera v klube EHC Klostersee. Následne dve sezóny trénoval klub EHC Straubing a Neusser EC. Jeho posledným pôsobiskom bol klub Düsseldorfer EG, kde v roku 1995 pôsobil ako tréner brankárov a juniorov.
Osobný život, pocty a vyznamenania
Vladimír Dzurilla sa oženil v roku 1968 s manželkou Zlaticou, narodili sa im dve dcéry Natália a Vladimíra. Vyučil sa za opravára chladiarenských zariadení. V roku 1995 odohral počas majstrovstiev sveta svoj posledný zápas, ktorým bol exhibičný zápas legiend svetového hokeja. Zomrel 27. júla 1995 v hoteli v Düsseldorfe na zlyhanie (embóliu) srdca.
V roku 1998 sa stal členom Siene slávy IIHF a v roku 2002 členom Siene slávy slovenského hokeja. Je po ňom pomenovaný Zimný štadión v bratislavskom Ružinove. Na jeho počesť je pomenovaný februárový turnaj reprezentačných nádejí do 18 rokov a trofej pre víťazný klub slovenskej hokejovej extraligy.
4902 Thessandrus
4902 Thessandrus je planétka s priemerom 162 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 9. januára 1989.
The Beatles (album)
The Beatles (známy ako Biely album) je deviatym radovým britským a zároveň patnástym radovým americkým štúdiovým albumom britskej rockovej skupiny The Beatles, ktoré vydalo ako dvojalbum vydavateľstvo Apple v roku 1968.
O albume
Mnoho piesní bolo zložených v Indii počas návštevy Beatles u hinduistických filozofov, najviac u Mahariši Mahéš Jógího. Po návrate do štúdií nasledovali mnohé rozpory v kapele. Ringo Starr dokonca kapelu na nejaký čas nechal v štúdiách, nechávajúc McCartneyho aby nahral všetky bicie sekvencie. Napríklad na skladbe "Back in the USSR" hrá všetky bicie len McCartney.
Obal albumu bol navrhnutý Richardom Hamiltonom. Jednoduchý biely obal obsahoval len plasticky vytlačený nápis Beatles a jedno sériové číslo. Každý výtlačok mal svoje unikátne sériové číslo. Tento ťah mal vyvolať pocit, že poslúcháč kupuje výtlačok z nejakej limitovanej edície.
Zoznam skladieb
Autormi skladieb sú Lennon/McCartney, okrem uvedených výnimiek. {| border=0 cellspacing=5 cellpadding=5 |
Cottun
Cottun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 178 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
George Gross
S novinárčinou začínal v roku 1942 v denníku Slovák, po vojne sa stal redaktorom Času. Od roku 1949 pôsobil v Kanade. Ako novinár písal pre Toronto Telegram (1955 - 1971) a pre Toronto Sun (od roku 1971). Bol podpredsedom Medzinárodnej asociácie športových novinárov.
Navždy zostane členom troch hokejových siení slávy: od roku 1980 Siene slávy IIHF, od roku 1985 Siene slávy NHL v Toronte a od roku 2002 Siene slávy slovenského hokeja.
Rodina
Jeho bratom bol slovenský hádzanársky tréner a redaktor zaniknutého denníka Práca Ladislav Gross.
Pop 100
Pop 100 je jedným z mnohých rebríčkov amerického hudobného magazínu Billboard. Je založený na hranosti na 40 rozhlasových staniciach, predaji singlov a digitálnom sťahovaní.
Histótia
Rebríček Pop 100 bol vyvinutý ako odpoveď na kritiku populárneho rebríčka Billboard Hot 100. Rebríček bol kritizovaný za to, že popové, rockové a country piesne sa len ťažko dostali do prvej desiatky. Napríklad v roku 2004 každá skladba, ktorá bola na vrchole Billboard Hot 100 bola od hip-hopového alebo R&B hudobníka. V čase keď vznikol rebríček Pop 100 sa len jednej country piesni za celých 20 rokov podarilo dostať na #1.
Popri rebríčku Pop 100 začal činnosť aj rebríček Pop 100 AirPlay, na základe hranosti v rozhlasových staniciach.
Donji Vakuf
thumb|right|250px|Donji Vakuf Donji Vakuf je mesto v Bosne a Hercegovine, ležiace na rieke Vrbas. Spolu s okresom (občinou) má 24 544 obyvateľov, drvivá väčšina z nich sú Bosniaci. Miesto je prvýkrát zapísané Benedikom Kupresicom v roku 1530 pod názvom Donji Novi. V roku 1574 tu bola otvorená prvá mešita. Pred vojnou v 90. rokoch 20. storočia tu žilo 55 % Bosniakov, 38 % Srbov a 2 % Chorvátov. Po uzavretí mieru sa mesto stalo súčasťou Bosny a Hercegoviny, väčšina srbských obyvateľov mesta tak odišla.
Moosch
Moosch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Koclířov
Koclířov je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 679 obyvateľov, z toho 355 mužov a 324 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,0 roka).
Karmel
thumb|Hora Karmel v roku [[1894]] thumb|Budova [[Hajfská univerzita|Hajfskej univerzity na vrcholku hory Karmel v roku 1996]] Karmel (hebr., arab. Džabal al-Karmal) je pohorie v Izraeli. Tiahne sa od pobrežia Stredozemného mora na juhovýchod, má dĺžku 23 km, šírku až 10 km a výšku až 546 m.
Názov pohoria je odvodený z hebrejského výrazu „kerem el“, čo znamená „Božia vinica“. Pohorie bolo v minulosti skutočne pokryté vinicami a je známe svojou bujnou vegetáciou, za ktorú vďačí pomerne vysokému množstvu zrážok (v priemere 500-600 mm ročne). Priemerná teplota v oblasti sa pohybuje okolo 19 °C, priemerná vlhkosť je na úrovni 69%. Medzi rastlinné druhy, ktoré sa na Karmeli vyskytujú, patrí napr. rohovník obyčajný, borovica halepská a dub Quercus calliprinos. Z fauny tu žije srnec lesný, daniel škvrnitý, výr skalný a sup bielohlavý. V roku 1996 bolo pohorie vyhlásené za prírodnú rezerváciu UNESCO.
Na pohorí sa rozkladá časť mesta Hajfa a ďalšie menšie mestá, ako napr. Nešer, Tirat ha-Karmel a Zichron Ja'akov.
Dejiny
Hora Karmel sa spomína už v hebrejskej Biblii. Práve tu sa uskutočnil zápas proroka Eliáša s uctievačmi Baala, ktorý sa skončil Eliášovým víťazstvom.
Na Karmeli založil v 12. storočí istý pútnik alebo križiak Berthold († po 1185) kontemplatívnu katolícku rehoľu karmelitánov. Rehoľa sa postupne rozrástla a dnes je jednou z najväčších katolíckych reholí vôbec. Karmelitánska konštitúcia z roku 1281 sa priamo odvoláva na eliášovskú tradíciu na Karmeli:
„Od tých čias, keď proroci Eliáš a Elizeus zbožne prebývali na hore Karmel, svätí otcovia Starého i Nového zákona (...) bez prestania žili chvályhodným spôsobom života vo svätom pokání pri Eliášovom prameni.“
Archeologické nálezy prítomnosť židovských pustovníkov na mieste nepotvrdili.
Počas prvej svetovej vojny hral Karmel dôležitú strategickú úlohu: pri priesmyku karmelským hrebeňom naproti Jezraelskému údoliu sa odohrala Bitka pri Meggide. Táto bitka spôsobila obrat vo vojne s Osmanskou ríšou. Britov v nej viedol generál Edmund Allenby.
Podľa novozákonnej knihy Zjavenia svätého Jána sa pri Meggide odohrá eschatologická bitka Armagedon.
Na hore Karmel sa nachádza aj medzinárodné bahájske centrum s telesnými pozostatkami Bába a Bahá’u’lláha.
Štefan Arborelly
Štefan Arborelly (* Slovensko?) bol rímskokatolícky kňaz, jezuita.
NGC 5355
NGC 5355 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Alexander Andreánsky
Barón Alexander Andreánsky (Andreánszky de Liptószentandrás; * 7. máj 1802, Romhány - † 12. september 1873, Slovensko?) bol župný hodnostár, právnik.
Životopis
Jeho otec bol Jób Andreánsky (de Liptószentandrás) a matka Rozália rod. Brlóová. Príslušník šľachtického rodu z Liptova. Komorský banský radca v Banskej Štiavnici, 1849-1853 hlavný dištriktuálny komisár pre Tekovskú, Hontiansku, Novohradskú a Zvolenskú župu so sídlom v Banskej Bystrici, 1853 miestodržiteľ v Oradei, potom predseda dištriktuálnej súdnej tabule v Bratislave, 1862-1964 administrátor hontianskej župy, c.k. skutočný tajný radca a štátny radca. Popredný predstaviteľ rakúskej štátnej správy v období bachovského absolutizmu na Slovensku, vo funkcii hlavný dištriktuálneho komisára v Banskej Bystrici sa snažil o zavedenie národnostnej a jazykovej rovnoprávnosti, po revolučných udalostiach 1848-1849 umožnil získať štátnu službu viacerým predstaviteľom predstaviteľom slovenského národného hnutia, intervenoval za omilostenie biskupa → J. Rudňanského odsúdeného za účasť v maďarskej revolúcii, usiloval sa aj o usporiadanie v cirkevnom školstve a po zrušení urbára vysvetľoval ľudu v osobitnom letáku rozdiel medzi urbárskymi a neurbárskymi povinnosťami. Roku 1844 poverený spoluprácou pri vypracovaní nového banského zákona.
Matransko-slanská oblasť
Charakteristická pre túto oblasť je neoidná blokovo-hrasťová štruktúra tvorená blokmi útvarov z paleozoika a mezozoika s vrásovo-zlomovou stavbou, blokmi z rozrušených neoidných stratovulkánov a blokmi slabo spevnených sedimentov z treťohôr so subhorizontálnou zlomovou štruktúrou.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Matransko-slanská oblasť ***
Delenie
Oblasť sa podľa geomorfologického členenia Slovenska delí na tieto celky:
Ranč
Ranč je poľnohospodárska farma v Amerike, južnej Afrike alebo Austrálii, ktorá je zameraná na chov dobytka, chov ošípaných, prípadne chov koní. Majiteľ ranča je rančer.
thumb|Pohľad na ranč v [[Montana (USA)|Montane]] Slovo je spájané najmä s poľnohospodárskymi usadlosťami Severnej Ameriky a s prostredím tzv. Divokého západu. Prostredie rančov sa stalo námetom mnohých umeleckých diel s westernovou tématikou odohrávajúcich sa na Divokom západe, či už ide o diela literárne, dramatické či audiovizuálne (televízia a film) a pod.
V súčasnosti sa význam slova ranč posúva smerom k agroturistike, westernovému športu a rekreácii.
Hannah Montana
Hannah Montana, známy tiež ako Hannah Montana Forever (počas poslednej štvrtej série), je americký hudobný a komediálny seriál, ktorého tvorcami sú Michael Poryes, Rich Correll a Barry O'Brien. Dej sleduje Miley Stewartovú (Miley Cyrusová), tínedžerku žijúcu dvojaký život; cez deň priemernú študentku a v noci známu hudobníčku, Hannah Montanu. Príbeh sa ďalej okrem nej sústredí na jej brata, priateľov a v neposlednom rade country speváka Billyho Ray Cyrusa, ktorý v seriáli stvárňuje jej otca.
Seriál produkujú It's a Laugh Productions a Michael Poryes Productions. Premiéru mal 24. marca 2006 na stanici Disney Channel a záverečná, 98. epizóda bola odvysielaná 16. januára 2011.
Ján Jurišta
PhDr. Ján Jurišta (* 23. august 1944, Svrčinovec) je bývalý žurnalista, diplomat, veľvyslanec ČSSR v Argentíne, vedec a kandidát v prezidentských voľbách v roku 2014 s podporou KSS. Politicky a filozoficky sa hlási k reformovanému socializmu (pod vplyvom Huga Cháveza sympatizuje tiež s kresťanským socializmom), spolupracuje s KSS, ale nie je jej členom.
Životopis
V roku 1998 vydal publikáciu Sto mesiacov po nežnej: Slovensko v závoze majetkového prevratu a medzinárodný kontext. V roku 2009 nasledovala kniha Prehra víťazov s podtitulom Opakované globálne zlyhanie kapitalizmu vracia do hry socializmus v novej podobe. Najnovšie mu v roku 2013 vyšla kniha Zákulisie premien sveta.
V súčasnosti je Ján Jurišta pracujúci dôchodca. Externe pôsobí na Fakulte managementu UK, kde vyučuje španielčinu a predmet Globálne procesy svetovej ekonomiky.
Politická orientácia a kampaň prezidentských volieb 2014
Súčasnú politickú situáciu vychádzajúc z kritiky nadnárodných korporácií a bánk, nazýva tzv. totalitou trhu. Na Slovensku sa podľa jeho slov uplatňuje cenzúra zamlčiavaním, ktorá napríklad neumožnila zverejnenie pozitívnych názorov na socializmus v ekonomickej a sociálnej sfére. Jurišta preto vyzýva k informačnej a vedomostnej revolúcii, ktorá by umožnila kvalifikované zapojenie sa verejnosti do zdemokratizovania ekonomiky. Zákon o registrovaných partnerstvách by podpísal. V protipóle s radikálnym komunizmom neplánuje znárodňovať, ale vytvárať nové štátne podniky, ktoré by mali konkurovať súkromným a využiť najmodernejšie biotechnológie a počítačovú techniku (ako príklady uvádza výrobu liekov, potravín a obojživelných záchranných vozidiel, ktoré považuje pod vplyvom klimatických zmien a s nimi súvisiacich prírodných katastrof za veľmi dôležité; exportovať by chcel taktiež minerálnu vodu a nábytok). Chce vytvoriť model, kde bude vyvážený vzťah medi súkromným a štátnym sektorom.
Do kampane išiel bez finančnej podpory a podľa prieskumov má podporu 1,1%. , 0,88%. a 1,3%. Vystúpil v RTVS, TA3, Fun Rádiu, Európa 2, TV Markíza a ďalších médiách.
V prvom kole voľby nakoniec získal 12 209 hlasov (0,64 % z odovzdaných hlasov) a zo 14 kandidátov skončil na 8. mieste.
4618 Shakhovskoj
4618 Shakhovskoj je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil N. S. Černych 12. septembra 1977.
Zoltán Horváth
Zoltán Horváth (* 8. november 1968) bol poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Profesionálna kariéra
Vyštudoval Pedagogickú fakultu Univerzity Komenského. V rokoch 1989 - 1991 pôsobil ako vedúci strediska "Bystrica" Galanta, Reštaurácie, š. p. Galanta. Od roku 1991 do roku 1998 bol konateľom spoločnosti. V roku 1998 sa stal zástupcom prednostu Okresného úradu v Galante.
Stranícka úroveň
V rokoch 1994 – 1999 bol podpredseda okresnej rady strany SDKÚ. Od roku 2000 je predsedom mestského zastupiteľstva strany, okresným koordinátorom SDKÚ a podpredsedom regionálneho predsedníctva SDKÚ.
Celoštátna úroveň
Zoltán Horváth bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002 – 2006 z 21. miesta za SDKÚ a stal sa členom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo, Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti SIS a Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie.
Milan Hort
Milan Hort (* 6. február 1953, Červený Kameň) je bývalý podpredseda Národnej rady Slovenskej republiky a podpredseda SDKÚ-DS.
Profesionálna kariéra
Vyštudoval obchodnú fakultu Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. Od roku 1979 pracoval v rôznych firmách v Trenčianskom kraji ako plánovač alebo vedúci odbytu či marketingu. Je spoluzakladateľom a aktívnym členom Klubu primátorov miest Slovenska a Únie miest Slovenska a iniciátorom spolupráce medzi regiónmi stredného a severného Považia a regiónom Benátsko v Taliansku, ktorá na rôznych úrovniach a v rôznych oblastiach pretrváva dodnes. Ovláda anglický jazyk.
Stranícka úroveň
V roku 1990 vstúpil do strany KDH, v ktorej bol od roku 1994 členom predsedníctva. Pred Parlamentnými voľbami v roku 1998 prestúpil spolu s ďalšími členmi KDH do vznikajúcej politickej strany SDK. V roku 2000 stál pri zrode strany SDKÚ. Bol členom prezídia a podpredseda strany pre regionálnu politiku.