cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fínsko
Dejiny
Rozšírenie azbestov a mastencov z východného Fínska a nálezy kremeňa z južnej Škandinávie a Ruska, dlát od Onežského jazera a hrotov oštepov zo severnej Škandinávie potvrdzujú existenciu čulého výmenného systému. Dnes sa usudzuje, že ugrofínsky hovoriaci obyvatelia prišli do Fínska počas doby kamennej, pravdepodobne už medzi prvými mezolitickými osadníkmi. Príchod halapartňovej kultúry do južného Fínska okolo roku 3200 pred Kr. sa pokladá za začiatok poľnohospodárstva. Aj napriek tomu lov a rybolov ostal dôležitou súčasťou hospodárenia, najmä v severných a východných častiach krajiny.
Takmer sedemstoročná príslušnosť Fínska k Švédskemu kráľovstvu sa tradične spája s rokom 1154 a údajným príchodom kresťanstva spolu so švédskym kráľom Erikom IX. Podľa archeologických záznamov ale bolo veľa fínskych obyvateľov kresťanmi už predtým. Švédčina sa stala dominantným jazykom administratívy a výuky. Fínčina, v ktorej sa tlačila aj náboženská literatúra, zostala jazykom obyčajných ľudí.
V rokoch 1808 – 1809 Fínsko dobyli armády ruského cára Alexandra I. Ruský cár, uvedomujúc si väzby na Švédsko a odlišnú kultúru, ustanovil Fínsko ako veľkovojvodstvo v personálnej únii s cárskym Ruskom. Aby ruština nahradila švédčinu a aby sa popretŕhali citové väzby so Švédskom, cársky dvor a fínska vláda začali presadzovať fínčinu. Pridalo sa tiež silné nacionalistické obrodenecké hnutie. Míľnikom nasledujúceho vývoja bolo v roku 1835 vydanie národného eposu Kalevala. Fínčina získala rovnoprávnosť so švédčinou v roku 1892.
Krátko po revolúcii v Rusku, 6. decembra 1917, vyhlásilo Fínsko samostatnosť, boľševické Rusko republiku do mesiaca uznalo. Rusko-fínske vzťahy však skomplikovali občianske vojny v Rusku a vo Fínsku, expedície fínskych nacionalistických aktivistov do Karélie a do Aunusu a naopak útoky intervenčných jednotiek ruských boľševikov posielané najmä do oblasti Viipuri. Hranica medzi Fínskom a Ruskom bola prvýkrát potvrdená Tartskou dohodou v roku 1920.
Sociálne rozdiely medzi vládnucou a pracujúcou triedou boli vo Fínsku väčšie ako v iných porovnateľných krajinách. Do 19. storočia existovala zrejmá jazyková bariéra, potom sa počas 19. storočia vo Fínsku vytvorila univerzitne vzdelaná meritokracia, ktorá sa cítila byť pravou reprezentáciou národa, pretože hovorila rovnakým jazykom, a pretože veľká časť z ich predkov skutočne bola chudobnými roľníkmi.
V roku 1918 krajina prešla krátkym, ale trpkým obdobím občianskej vojny, ktorá poznačila domácu politiku na mnoho rokov. Vo vojne proti sebe stáli vzdelaná trieda, podporovaná početnou skupinou malých farmárov a cisárskym Nemeckom, a nemajetní vidiečania a robotníci v priemysle, ktorí si pripadali bez politického vplyvu napriek tomu, že od roku 1906 mali všeobecné volebné právo.
Počas druhej svetovej vojny Fínsko dvakrát bojovalo so Sovietskym zväzom, ktorý ho napadol. Prvýkrát v Zimnej vojne v rokoch 1939 až 1940 a znovu v Pokračovacej vojne od roku 1941 do roku 1944, ale teraz už s podporou nacistického Nemecka. Na túto vojnu nadväzovala Laponská vojna v rokoch 1944 až 1945, keď Fínsko prinútilo Nemecko k odchodu zo severného Fínska.
Dohody so Sovietskym zväzom z rokov 1947 a 1948 obsahovali záväzky a obmedzenia Fínska voči Sovietskemu zväzu a tiež ďalšie územné ústupky (v porovnaní s Moskovskou mierovou dohodou z roku 1940).
Po druhej svetovej vojne sa Fínsko ocitlo v šedej zóne medzi Západom a Sovietskym zväzom. „YYA dohoda“ (Fínsko-sovietsky pakt priateľstva, spolupráce a vzájomnej pomoci) dávala Sovietskemu zväzu možnosť vplyvu na fínsku domácu politiku. Mnoho politikov, ako napr. prezident Kekkonen (1956 až 1981), využívalo tieto vzťahy s Moskvou na riešenie vnútrostraníckych sporov, čo malo za následok, že Sovietsky zväz mal ešte väčší vplyv. Iní ľudia tvrdohlavo pracovali, aby čelili komunistom.
Rozpad Sovietskeho zväzu v roku 1991 Fínsko prekvapil a spôsobil ekonomickú krízu, ale po ňom Fínsko mohlo nabrať nový kurz. Roku 1995 tak vstúpilo do Európskej únie. Fínsko v EÚ, na rozdiel od ostatných severských štátov, ktoré podporujú konfederalizmus, podporuje federalizmus..
Fínsko je od 4. apríla 2023 členom NATO.
Politika
thumb|Helsinki Fínska politika je založená na parlamentnom systéme, aj keď prezident má tiež určité právomoci. Väčšina výkonnej moci je sústredená v rukách vlády (Štátna rada), ktorú vedie predseda vlády vybraný parlamentom. Štátna rada sa skladá z predsedu, ministrov jednotlivých ministerstiev centrálnej vlády, ako aj z úradnej moci Kancelára pre spravodlivosť, ktorý je najvyšším ochrancom práv vo Fínsku a dohliada na zákonnosť správania sa verejných predstaviteľov a dodržiavanie základných ľudských práv.
Podľa fínskej Ústavy je najvyššou legislatívnou autoritou jednokomorový parlament (po fínsky Eduskunta). Ten môže meniť Ústavu, odvolávať predsedu vlády a prehlasovať prezidentské veto. Jeho zákony nie sú predmetom k súdnemu preskúmaniu. Zákony navrhuje Štátna rada alebo niektorý z poslancov. Poslanci sú volení na štvorročné obdobie pomerným systémom. Volič môže pri voľbách dávať preferenčné hlasy jednotlivým kandidátom.
Súdny systém je rozdelený medzi súdy s bežnou občianskou a trestnosúdnou právomocou a administratívne súdy riešiace spory medzi jednotlivcami a administratívnymi orgánmi štátu a obcí. Ich súdnu právomoc vystihuje nasledujúci príklad: Rodičia nespokojní s umiestením ich dieťaťa do školy sa môžu odvolať proti školskému výboru k administratívnemu súdu, pretože umiestnenie do školy je administratívne rozhodnutie. Fínske právo je kodifikované a súdny systém sa skladá z miestnych súdov, oblastných odvolacích súdov a Najvyššieho súdu. Administratívna vetva sa skladá z administratívnych súdov a Najvyššieho administratívneho súdu. Administratívny proces je populárnejší, pretože je lacnejší a predstavuje pre sťažujúceho menšie finančné riziko. Navyše existuje niekoľko zvláštnych súdov pre niektoré oblasti administratívy.
Parlament vznikol v roku 1906, keď začalo platiť všeobecné volebné právo. Najväčšie strany v ňom zastúpené boli historicky: Po roku 2000 sa k významným stranám pridali tiež:
Je potrebné poznamenať, že Fínsko zostalo počas Studenej vojny demokratické, aj keď politická atmosféra bola veľmi ovplyvnená susedným Sovietskym zväzom. Pomery síl jednotlivých strán sa vo voľbách menia iba mierne, ale niektoré dlhodobé trendy sú viditeľné.
Všetky fínske súdy majú povinnosť dať prednosť Ústave pred obyčajným zákonom. Táto poistka však zatiaľ nikdy nebola využitá.
Jediné ďalšie európske štáty, ktoré nemajú Ústavný súd, sú Holandsko a Spojené kráľovstvo (ktoré vôbec nemá písanú Ústavu).
Provincie
Dnes má Fínsko šesť administratívnych provincií (po fínsky lääni). Právomoc provincie je súčasťou výkonnej moci národnej vlády. Systém zostal bez veľkých zmien prakticky od svojho vzniku v roku 1634 až do nového rozdelenia na väčšie provincie v roku 1997. Od tej doby sa používa toto členenie:
Ålandy majú rozsiahlu autonómiu. Podľa medzinárodných dohôd a fínskych zákonov regionálna ålandská vláda rieši niektoré záležitosti, ktoré inak patria do právomoci provincií. Ålandy majú aj veľa výnimiek zo zákonodarstva Európskej únie, napríklad sa na ne nevzťahuje Európska ústava.
Vo Fínsku je stále viditeľné delenie na regióny vzniknuté postupnou kolonizáciou Fínska. Dialekty, folklór, zvyky a vzťah ľudí k regiónu sú spojené s historickými provinciami Fínska, aj keď sa vďaka presídleniu 420 000 obyvateľov Karélie počas druhej svetovej vojny a urbanizácie v druhej polovici 20. storočia mnoho rozdielov zjemnilo.
Hospodárstvo
Poľnohospodárstvo je v základných produktoch sebestačné, aj napriek tomu, že ho obmedzuje podnebie. Lesníctvo je dôležitým exportným príjmovým zdrojom, v ktorom je zamestnaná značná časť vidieckeho obyvateľstva.
Údlice
Údlice je obec v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 115 obyvateľov, z toho 581 mužov a 534 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 40,3 roka, ženy 41,9 roka).
Fínsko
Hospodárstvo
Ekonomický rast Fínska sa v posledných rokoch pohybuje v percentách. Rýchlo sa zväčšujúca integrácia so západnou Európou – Fínsko bolo jednou z 12 krajín, ktoré v roku 1999 prijali euro – bude v nasledujúcich rokoch dominovať fínskej ekonomike.
Demografia
Vo Fínsku sú dva úradné jazyky: fínčina, ktorou hovorí 92 % obyvateľov, a švédčina, materinský jazyk pre 5,5 % populácie. Etnickí Fíni a fínski Švédi tvoria, ako sa to všeobecne prezentuje, spoločný národ. Fínski Švédi žijú najmä v pobrežných oblastiach. Vďaka tomu je medzi etnickými Fínmi a fínskymi Švédmi jemný kultúrny rozdiel, keď etnickí Fíni sú skôr zameraní na jazerá a les a fínskym Švédom patrí skôr pobrežná kultúra. Táto diferenciácia je veľmi malá a vo všeobecnosti menšia ako rozdiely medzi kultúrami východného a západného Fínska.
Ďalšími menšinovými jazykmi sú ruština a estónčina. V Laponsku žije asi 7 000 Laponcov (alebo tiež Sámovia) s vlastným ugrofínskym jazykom Sámi.
Väčšina Fínov (68,7 %) patrí k Fínskej evanjelickej luteránskej cirkvi. 1,1 % menšina potom patrí k Fínskej pravoslávnej cirkvi. Zvyšok tvoria pomerne malé skupiny z ostatných protestantských cirkví, rímskokatolíckej cirkvi, moslimovia a židia. 28,5 % je bez vierovyznania. Vo Fínsku obyvatelia platia cirkevnú daň, ak patria k niektorej z cirkví.
Po Zimnej vojne (potvrdenej výsledkom Pokračovacou vojnou) muselo byť 12 % populácie Fínska presídlených. Vojnové reparácie, nezamestnanosť a neistota v šanci zostať suverénnym a nezávislým štátom od Sovietskeho zväzu viedla ku značnej emigrácii, ktorá slabla až v sedemdesiatych rokoch 20. storočia. Do tej doby emigrovalo zhruba pol milióna Fínov, hlavne do Švédska. Asi polovica emigrantov sa neskôr vrátila naspäť.
Od konca deväťdesiatych rokov Fínsko prijíma utečencov a imigrantov v meradle porovnateľnom s ostatnými škandinávskymi štátmi, aj keď ich celkový počet vo Fínsku je oveľa menší. Značný podiel imigrantov pochádza z bývalého Sovietskeho zväzu, ktorí sa považujú za etnických Fínov. Dnes sa vo Fínsku hovorí viac ako dvadsiatimi väčšími jazykmi. Regionálne televízie dokonca vysielajú krátke spravodajstvo nielen v angličtine a ruštine, ale napríklad aj v perzštine.
Fínska populácia bola vždy sústredená v južnej časti krajiny, čo urbanizácia v 20. storočí ešte zvýraznila. Najväčšie a najdôležitejšie mestá vo Fínsku sú Helsinki, Tampere, Turku a Oulu, pričom Oulu je jediné mesto v severnom Fínsku s viac ako 100 000 obyvateľmi.
náhľad|[[Fínske národné hokejové mužstvo sa zaraďuje medzi najlepšie na svete, trikrát vyhralo Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji.]] náhľad|Kamenný kostol [[Kostol Temppeliaukio|Temppeliaukio v Helsinkách od bratov Tima a Tuoma Soumalainenovcov.]]
Kultúra
Stará fínska kultúra vychádza z pôvodného fínskeho pohanstva. Vianočné darčeky deťom nosí Joulupukki, miestny variant Svätého Mikuláša.
Národným fínskym eposom je Kalevala. Zo spisovateľov spomenieme Miku Waltariho a Tove Janssonovú, autorku obľúbených rozprávok o Mumínkoch. Fínskym národným hudobným nástrojom je strunové kantele. Za najväčšieho fínskeho skladateľa sa považuje Jean Sibelius. Podobne najväčší architekt bol Alvar Aalto. Veľmi obľúbený je medzi Fínmi šport, úspešnejšími športovcami boli či sú napríklad Paavo Nurmi, Teemu Selanne, Timo Salonen či Mika Häkkinen. Sauna patrí neodmysliteľne k životu každého Fína. Vo Fínsku je sauna štandardným vybavením domácnosti.
Zdravotníctvo
Je na vysokej úrovni. Veľmi dobre fungujú súkromné i štátne zdravotnícke zariadenia. Oba typy poskytujú ošetrenie za poplatok. Ceny lekárskych úkonov sa pohybujú od 35 eur (návšteva u praktického lekára) do 65 eur (návšteva u špecialistu). Lieky a liečivá pre osobnú potrebu si môže občan Slovenska doviezť maximálne na dobu 3 mesiacov.
Marsangis
Marsangis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Fínsko
Sviatky
Všetky oficiálne sviatky vo Fínsku sú stanovené zákonom. Sviatky sa delia na kresťanské a sekulárne, aj keď mnoho kresťanských sviatkov iba nahradilo pôvodne pohanské sviatky. Najdôležitejšie kresťanské sviatky sú Vianoce, Traja králi, Veľká noc, Nanebovstúpenie Pána, Svätodušná nedeľa a Pamiatka reformácie. Sekulárne sviatky potom sú Nový rok, 1. máj (po fínsky Vappu) a letný slnovrat (po fínsky Juhannus).
Marsangis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fínsko
Sviatky
Navyše sú za oficiálne sviatky považované všetky nedele. Keď sa pracovný týždeň vo Fínsku skrátil na 40 hodín, zo sobôt sa prakticky takisto stali sviatky, aj keď nie oficiálne. Veľkonočná nedeľa a Sviatok Všetkých svätých sú nedele, ktorým predchádza zvláštny druh sobôt.
Jarret
Jarret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Fínsko
Sviatky
Obchody musia mať zo zákona v nedeľu zatvorené. Výnimkou sú letné mesiace (od mája do augusta) a predvianočná sezóna (november a december). Obchody s menej ako plochy môžu mať v nedeľu otvorené po celý rok okrem oficiálnych sviatkov a niektorých nedelí, ako sú napríklad Deň Matiek alebo Deň otcov.
Jarret
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fínsko
Ďalšie poznámky
right|thumb|[[Linus Torvalds, tvorca Linuxu, jeden z najznámejších Fínov]]
Londrina
Londrina (portugalská výslovnosť: [lõˈdɾĩnɐ], Londýnčan) je obec a mesto v severnej časti štátu Paraná, nachádza sa 369 km od hlavného mesta Curitiba. Mesto bolo pôvodne založené britskými prisťahovalcami. Je to druhé najväčšie mesto štátu Paraná a tretie najväčšie v južnom regióne Brazílie.
Podľa sčítania ľudu z roku 2010 má mesto 506 645 obyvateľov a v metropolitnej oblasti žije 1 087 815. Je to regionálne centrum a ekonomika je zložená z obchodu, služieb a poľnohospodárstva. Je tu viacero univerzít. Sídli tu však jedna z najvýznamnejších univerzít krajiny, „Universidad Estadual de Londrina“, známa svojou kvalitou vzdelávania.
Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1934. Bolo pomenované po britských podnikateľoch, ktorí založili železničné stanice v regióne s cieľom uľahčiť dopravu kávových bôbov zo severnej časti štátu Paraná a južnej časti štátu Sao Paulo do prístavu Santos. V súčasnosti obyvatelia mesta sú väčšinou potomkovia prisťahovalcov z tohto obdobia.
Metropolitný región
Počet obyvateľov metropolitného regiónu, vrátane (Cambé, Ibiporã, Jataizinho, Rolândia, Sertanópolis, Tamarana et Bela Vista do Paraíso) bol 764 258 podľa sčítania v roku 2010.
Ekonomika
Poľnohospodárstvo ostáva jednou z najvýznamnejších ekonomických aktivít, hoci jeho význam v posledných rokoch poklesol. Poľnohospodárstvo je diverzifikované a popri káve je to spracovanie kukurice, pšenice, ryže, cukrovej trstiny, sóje, ovocia a arašidov, vďaka úrodným pôdam v severnej Paraná a západnej časti štátu Sao Paulo.
Letisko
Základ súčasného terminálu bol postavený v roku 1950 počas kávového boomu v regióne. V tom čase bolo tretím najfrekventovanejším v krajine, ale dnes patrí medzi 30 najvyťaženejších v Brazílii.
Letisko je ideálne pre regionálnu prevádzku, je menej než 5 km od centra mesta a ponúka dobrú infraštruktúru pre prevádzku stredne veľkých lietadiel Boeing 737 a Fokker 100. Dráha v Londrine zatiaľ nie je vybavená systémom ILS, pristáva sa pomocou VOR-DME.
Jacque (Hautes-Pyrénées)
Jacque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mužská dvojhra na Heineken Open 1980
Mužská dvojhra na Heineken Open 1980 sa hrala ako súčasť Heineken Open 1980 od 1. do 3. marca 1980. Titul získal Američan John Sadri, ktorý vo finále porazil krajana Tim Wilkison 6-4 3-6 6-3 6-4.
Výsledky
Poznámka: Prvé dve kolá sa hrali na dva vyhraté sety, štvrťfinále, semifinále a finále na tri vyhraté sety.
Abell 2218
Abell 2218 je kopa galaxií 3 miliardy ly vzdialená a nachádza sa v súhvezdí Drak. Je známa tým, že vytvára ukážkovú gravitačnú šošovku. Hmotnosť tejto kopy s asi 250 členmi je taká veľká, že zreteľne deformuje svetelné lúče kopy galaxií ležiacej za ňou a vytvára jej zdeformovaný, znásobený, ale zjasnený obraz.
Hotel Albrecht
náhľad|Hotel Albrecht
Hotel Albrecht je štvorhviezdičkový hotel v Bratislave neďaleko Slavína.
Hotel Albrecht je situovaný v rezidenčnej štvrti mesta na Mudroňovej ulici. Vznikol kompletnou rekonštrukciou historickej budovy z dvadsiatych rokov dvadsiateho storočia, kde rodina vinárov Albrechtovcov prevádzkovala výletnú reštauráciu s kaviarňou Albrecht, známa ako výletná reštaurácia Albrechtova záhrada. Počas druhej svetovej vojny sa tu konávali májalesy Hlinkovej gardy. Počas komunizmu postupne chátral a rekonštrukcie sa dočkal až v roku 2008.
V roku 2009 získal hotel Albrecht ocenenie CE.ZA.AR v kategórii Interiér.
Hotel Albrecht patrí finančnej skupine Slavia Capital. V jeho izbe č. 8 sa oligarcha Martin Kvietik stretával s Andrejom Dankom a Gabrielou Matečnou.
Xenothemis z Milétu
Xenothemis (Xenothemis) bol olympijský víťaz boxe v roku 144 pred Kr.
Xenothemis, syn Kleostrata z Milétu, bol na 159. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. V Olympii sa v tejto disciplíne predviedol už ako dorastenec a okrem olympijskéko víťaztva v kategórii mužov si víťazné vence odniesol aj z ostatných panhelénskych hier a vyslúžil si tým titul periodonikés, t. j. víťaz všetkých celogéckych hier počas štvorročného obdobia nazývaného olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické. Olympijské víťazstvo Xenothema a ostatné uvedené informácie sú zaznamenané na šedom mramorovom podstavci (jeho nezachovanej sochy) objavenom v Miléte, uloženom v Britskom múzeu v Londýne.
Jozef Kačka
Jozef Kačka (* 3. marec 1865, Likavka – † 20. marec 1938, Sliač) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, verejný činiteľ a publicista. Pôsobil pod pseudonymami: Jozef Podholský, Ružoslav, Sielnický.
Životopis
Študoval na gymnáziách v Ružomberku, v Levoči a v Egeri, teológiu študoval v Banskej Bystrici (18831887), 1887 vysvätený za kňaza. Rokuk. kaplán a farár na viacerých miestach, od 1893 aj administrátor v Čiernom Balogu, 18941895 kaplán v Brezne, 18951896 na Starých Horách, 19041916 na Donovaloch, 19161918 väznený v Košiciach a v Leopoldove.
Salon (Aube)
Salon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Jozef Kačka
Životopis
Vo verejnom živote sa aktivizoval v Slovenskej ľudovej strane (od 1925 HSĽS), vytvoril vlastnú štátnopolitickú koncepciu spoločného štátu Čechov a Slovákov a Poliakov. Náboženské práce publikoval v periodikách; prezentoval sa však vlastnými a prekladovými kázňami, prekladal z nemčiny, francúzštiny a maďarčiny. Politické články písal do Národných novín, Ľudových novín, Slováka a i. Po 1918 sa venoval aj literárnohistorickej problematike. V roku 18881938 člen výboru Spolku svätého Vojtecha.
Salon (Aube)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 150 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hesperosaurus
Hesperosaurus bol veľký bylinožravý dinosaurus zo skupiny Stegosauria. Známy je takmer z kompletnej kostry. Žil pred približne 155 miliónmi rokov na území, ktoré dnes patrí USA.
Podone ako iné rody skupiny Stegosauria, Hesperosaurus predstavoval štvornohého dinosaura s malou hlavou, kostenými platňami, ktoré sa mu tiahli chrbtom a chvostom s dlhými ostňami (v prípade hesperosaura boli tieto ostne štyri v dvoch pároch). Hesperosaurus sa vyskytoval na tom istom území ako slávny príbuzný Stegosaurus, avšak o niečo skôr. Na rozdiel od stegosaura mal širšiu lebku a kostené platne pomerne nízke, avšak dlhé. Podobne ako Stegosaurus, patril do čeľade Stegosauridae. Jeho najbližším príbuzným v rámci nej však bol európsky rod Dacentrurus.
Objav a druhy
H. mjosi bol opísaný v roku 2001 Kennethom Carpenterom a jeho kolegami; meno bolo zvolené podľa geografického umiestnenia nálezu. Fosílna kostra bola pomerne kompletná, rovnako tak aj lebka. Fosílie hesperosaura boli objavené v tzv. zóne 1 morrisonského súvrstvia.
V roku 2008 prišla Susannah Maidmentová a jej kolegovia s tvrdením, že hesperosaurus nie je samostatným rodom, ale len novým druhom rodu Stegosaurus. V tom prípade by sa hesperosaurus stal druhom Stegosaurus mjosi.
Vladimír Kadera
Vladimír Kadera (* 25. január 1952, Hnúšťa) je slovenský maliar a filozof.
Životopis
V roku 1967-1970 študoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Hnúšti, 1971-1973 na nadstavbe SPŠ v Banskej Bystrici, 1974-1978 na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici (odbor matematika - výtvarná výchova). Pracoval v Oblastnej galérii v Banskej Bystrici (1979-1981), v KORT-výstavníctvo v Banskej Bystrici (1981-1983) na inštalácii výstav, v roku 1983-1985 bol vedúcim oddelenia reklamy v Gukotexte v Banskej Bystrici, od 1989 ako maliar a filozof v slobodnom povolaní. Jeho tvorba je ovplyvnená surrealizmom, pohybuje sa v troch rovinách - abstrakcia, štrukturálna maľba a figurálna maľba, špecialista na tváre a oči a filozofiu preferujúcu pôsobenie energií v živote človeka v priestore. Svoju tvorbu vystavoval doma aj v zahraničí. Autor monografie Kadera (2003), knihy Salvador Dalí (2004), mnoho článkov v rôznych periodikách.
Bishoftu
Bishoftu môže byť v Etiópii:
Vehicle Assembly Building
thumb|Pohľad na Vehicle Assembly Building, 17. marec 2022
Vehicle Assembly Building (skratka: VAB; do 3. februára 1965 známa pod názvom Vertical Assembly Building ) je raketová montážna hala nachádzajúca sa v Kennedyho vesmírnom stredisku na Floride. Objekt bol postavený v rokoch 1963 až 1966. Budova pôvodne slúžila na montáž rakiet Saturn V v rámci programu Apollo, potom na zmontovanie štartovacej zostavy raketoplánu (Space Shuttle) a v súčasnosti slúži na montáž rakiet Space Launch System, od roku 2017 v rámci programu Artemis. VAB má tvar kvádra a obsahuje štyri hangáre.
Opis budovy
VAB je obrovský montážny hangár, ktorý patrí k najväčším budovám na svete. Do roku 1974 to bola najvyššia stavba na Floride. Má pôdorys 158 × 218 metrov a jej výška je 160 metrov. Základy budovy siahajú až do hĺbky 49 metrov. Vďaka nim je VAB schopná odolať vetrom s rýchlosťou až /h. Silné vetry však nakláňajú budovu až o. Do základov musí byť zavádzaný elektrický prúd, aby vďaka presakujúcej slanej vode nezačala v kovových častiach samovoľne prebiehať elektrolýza. Celková hmotnosť ocele spotrebovanej pri stavbe je 90 tisíc ton. Koncom sedemdesiatych rokov bola budova vyzdobená vlajkou USA a v deväťdesiatych rokoch aj logom NASA s priemerom 25 metrov.
Vnútorný objem je 3,68 miliónov metrov kubických. Pracuje tu 125 ventilátorov, ktoré v budove každú hodinu vymenia všetok vzduch, čím zabraňujú jeho kondenzácii. Ďalej sa tu nachádza 141 žeriavov, dva s nosnosťou až 295 ton. Raketoplány opúšťajú halu dverami v tvare obráteného „T“, ktoré majú výšku 140 metrov.
Hoci táto budova bola postavená tak, aby odolávala hurikánom a tropickým búrkam, došlo už k niekoľkým poškodeniam. Najväčšie poškodenie utrpela v septembri 2004 počas hurikánu Frances, ktorý odniesol približne 1 000 hliníkových panelov z plášťa (každý s rozmermi 3 × ). Frances prišiel len tri týždne po hurikáne Charley, ktorý tiež spôsobil značné, aj keď menej vážne poškodenia. Odhadovaná škoda na budove bola asi 700 000 dolárov.
V rokoch 2008 – 2009 sa pôvodne počítalo s využitím budovy na montáž rakiet Ares pre program Constellation. V roku 2010 však došlo k zrušeniu programu Constellation a prehodnoteniu americkej pilotovanej kozmonautiky. Po doslúžení raketoplánov v roku 2011 prebiehali v nasledujúcich rokoch úpravy časti budovy pre potreby rakiet Space Launch System. Vehicle Assembly Building v súčasnosti slúži na montáž rakiet Space Launch System, od roku 2017 v rámci programu Artemis, ktorého cieľom je návrat človeka na Mesiac.
Zmontovanie štartovacej zostavy raketoplánu
Raketoplány sa sem premiestňovali z prípravných hangárov OPF. Zmontovali sa na mobilnej vypúšťacej plošine MLP. Najprv boli na plošine poskladané z jednotlivých segmentov motory Space Shuttle Solid Rocket Booster (SRB), po ich dokončení a kontrole bola medzi ne vložená nádrž Space Shuttle External Tank (ET). Nakoniec bol k zostave pripevnený družicový stupeň (orbiter). K samotnej rampe sa pripájal za pomoci rozmerného zariadenia Tail Service Mast (TSM) nachádzajúceho sa na MLP. TSM bolo vysoké 9,4 metra a tankovalo do raketoplánu kvapalný kyslík, vodík, zásobovalo ho dusíkom a héliom, elektrinou a viedli cezeň komunikačné linky. Za pomoci žeriavu bol orbiter zdvihnutý, prevrátený do vertikálnej polohy a zhora spustený k zostave, kde bol pripevnený k nádrži ET. Po zmontovaní celá zostava na plošine MLP opustila budovu a vydala sa na cestu k jednej z dvoch odpaľovacích rámp štartovacieho komplexu 39.
Jozef Kaldrovitš
Jozef Kaldrovitš (* 30. júl 1913, Vyhne † 22. november 1977, Topoľčany) bol slovenský geofyzik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1936), prírodopis a zemepis na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (1936 – 1939), na Univerzite Komenského v Bratislave (1940 – 1942), v roku 1942 získal titul RNDr.
Pôsobil ako vedecký pracovník v Geofyzikálnom ústave Slovenskej akadémie vied v Bratislave. Stal sa priekopníkom zavádzania geofyzikálnych metód pri vyhľadávaní a prieskume nerastných surovín. Pre Atlas SSR vytvoril mapu tepelného toku, mapy rozloženia zemského tepla prírodných vyvrelín a rôznych typov mineralizácie registrovaných minerálnych prameňov.
Bol autorom viacerých patentov a nositeľom vyznamenaní.
Francesco Totti
Francesco Totti (* 27. september 1976) je bývalý profesionálny taliansky futbalista, v súčasnosti je kapitánom klubu talianskej Serie A AS Rím. Totti reprezentoval Taliansko na Majstrovstvách sveta v roku 2006, kde Taliansko získalo zlatú medailu.
Pelé ho v roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov.
Piazza della Signoria
thumb|Pohľad na námestie z horného balkóna paláca Vecchio Piazza della Signoria je námestie vo Florencii, na ktoré ústi Via dei Calzaiuoli, Via de Cerchi, Via de Magazzini, Via de Gondi, Via de Ninna, Piazzale degli Uffizi, Via Vacchereccia a Via Calimaruzza.
Francesco Totti
Kariéra
Hrá na pozícii útočného stredopoliara, alebo útočníka. Je považovaný za symbol Ríma, pretože počas svojej profesionálnej kariéry hral iba za tento klub, hoci mal možnosti prestúpiť do lepších a bohatších klubov. Je hráčom, ktorý odohral najviac stretnutí v drese AS Rím v histórii, tiež je historicky najlepším strelcom tohto klubu. V sezóne 2006/07 získal Zlatú kopačku pre najlepšieho európskeho strelca. Dňa 20. marca 2011 v zápase ACF Fiorentina – AS Rím strelil dva góly, čím ako šiesty hráč v histórii prekonal hranicu 200 strelených gólov v talianskej lige.
Piazza della Signoria
Dejiny
Miesto bolo osídlené od bronzovej doby, ako preukázal archeologický výskum. Od 14. storočia je námestie centrom politického života Florencie.
Pamiatky
thumb|Sochy pri vchode do Paláca Vecchio Dominantami námestia sú palác Vecchio a Loggia dei Lanzi.
Francesco Totti
Reprezentácia
Totti debutoval v drese Talianska 10. októbra 1998, počas kvalifikácie na Euro 2000 v zápase proti Švajčiarsku. Reprezentoval Taliansko aj na Majstrovstvách Európy v roku 2000, kde nastúpil vo finále v ktorom podľahli Francúzsku. Aj napriek tejto prehre bol Totti vymenovaný za hráča zápasu a podľa mnohých odborníkov bol najlepším hráčom celého turnaja.
Na Majstrovstvách sveta v roku 2002 Taliansko šokujúco podľahlo Južnej Kórei a Totti bol práve v tomto zápase po druhej žltej karte vylúčený.
Piazza della Signoria
Jazdecká socha Cosima I.
V centre námestia stojí jazdecká socha Cosima I. od Giambologna z rokov 1587-1599. Sochár použil bronz a bez podstavca meria socha 450 centimetrov. Socha bola vytvorená v paláci Bellini. Giambolognu poveril touto zákazkou Ferdinand I. Medicejský, syn Cosima I. Na podstavci sú zobrazené dôležité momenty z Cosimovho života.
Neptúnová fontána
Pôvodne bola fontána zadaná Bacciovi Bandinellimu, po jeho smrti prevzal zákazku jeho žiak Bartolomeo Ammanati. Použitým materiálom bol mramor a bronz. Fontána má výšku 560 centimetrov.
Francesco Totti
Reprezentácia
Svoju reprezentačnú kariéru ukončil 20. júla 2007.
Piazza della Signoria
Sochy pred palácom Vecchio
Pred palácom Vecchio sú umiestnené kópie sôch Herakles a Cacus Bandinelliho; Michelangelov Dávid (originál je v galérii florentskej Accademie, ďalšia kópia stojí na Piazzale Michelangelo); Judita a Holofernes (originál stojí v Bargellu), Marzocco (lev) (originál je v paláci Vecchio) od Donatella.
Mistral Air
Mistral Air je letecká spoločnosť zabezpečujúca nákladnú dopravu a charterové lety so sídlom v Ríme v Taliansku. Spoločnosť zabezpečuje pravidelné nákladné lety pre spoločnosť TNT Global Express a Poste Italiane. Jeho hlavná základňa je na letisku Leonarda da Vinci-Fiumicino v Ríme s ďalšou základňou na Letisku v Bologni.
Letecká spoločnosť má kontrakt so Svätou stolicou, lieta s pútnikmi do svätých miest ako sú Lurdy, Fatima, Santiago de Compostela, Izrael a do miest v Poľsku a v Mexiku. Mistral Air prevádzkuje aj raz týždenne charterové lety medzi mestami Cork v Írsku a Verona v Taliansku.
Requiem pro panenku
Requiem pro panenku je český film režiséra Filipa Renča z roku 1991. Do ústavu pre mentálne postihnutých je omylom umiestnená Marika (Aňa Geislerová), ktorá je v šoku zo znásilnenia. Spoznáva život v ústave, ako sú týrané neposlušné chovankyne, snaží sa dostať von, ale proti zavedenému systému veľa šancí nemá. Film končí tragicky, keď nešťastnou náhodou začne ústav horieť a niekoľko chovaniek uhorí.
2508 Alupka
2508 Alupka je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 13. marca 1977.
Tystion
Tystion bola waleská hiphopová skupina. Založili ju v roku 1995 Steffan Cravos a Gruff Meredith. Neskôr Meredith odišiel a pridali sa Curig Huws, Gareth Williams a Clancy Pegg. Všetky texty skupiny boli vo waleštine. Počas svojej existencie skupina vydala niekoľko albumov. V roku 2000 vystúpila v dokumentárnom filme Beautiful Mistake, v ktorom spolu s ďalším waleským hudobníkom Johnom Calom zahrala pieseň „Gwyddbwyll“. Skupina sa rozpadla v roku 2002.
Boina
Boina môže byť:
Mikroorganizmus
Mikroorganizmus alebo mikrób je najčastejšie definovaný buď ako baktéria a jednobunková huba, alebo ako akýkoľvek organizmus viditeľný len pomocou optického a elektrónového mikroskopu (často okrem rias), alebo ako jednobunkový organizmus, alebo ako synonymum taxónu Protista. Je sporné či medzi mikroorganizmy patria aj vírusy (a priony). Podrobnejšie o definícii a ďalšie definície pozri nižšie.
Definícia
Presná definícia mikroorganizmov (mikróbov) je sporná. V závislosti od zdroja môže tento pojem zahŕňať:
Fyziológia mikroorganizmov (najmä baktérií)
Základné životné prejavy sú metabolizmus a rozmnožovanie
Metabolizmus baktérií, zdroje živín
Mikroorganizmy ako aj všetky živé organizmy potrebujú pre život vodu a živiny na tvorbu energie a stavbu tela. Živiny obsahujúce biogénne prvky (nevyhnutne potrebné pre život) uhlík (C), kyslík (O), vodík (H), dusík (N), stopové prvky a vitamíny. Mikróby prijímajú potravu difúziou (fyzikálny jav, pri ktorom roztoky a plyny, ktoré sú bezprostredne v styku a sú rôzneho zloženia, vyrovnávajú svoje koncentrácie), celým povrchom tela.
Pochody z jednoduchších látok na zložky bakteriálnej bunky (bielkoviny, nukleové kyseliny, polysacharidy, lipidy), štiepením zložitých sa uvoľňuje energia. Tieto procesy sú za normálnych podmienok v rovnováhe.
Produkty mikroorganizmov
Mikrobiálne enzýmy – produkujú a sú nevyhnutné pre život (niektoré enzýmy sú toxické, poškodzujú bunky)
Mikrobiálne pigmenty – pomáhajú pri ich diagnostikovaní
Tvorba aromatických látok, svetla a tepla
Mikrobiálne toxíny – poškodzujú bunky a tkanivá makroorganizmov
Medzi nebom a peklom
Medzi nebom a peklom je kniha rozhovorov Štefana Hríba s bývalým arcibiskupom Róbertom Bezákom. Knihu vydalo vydavateľstvo W PRESS v novembri 2013.
Kniha je odpoveďou na knihu rozhovorov Petra Seewalda s pápežom Benediktom XVI. Rozhovory sa diali v kláštore redemptoristov pri bratislavskej hlavnej stanici.
Kniha sa skladá z troch sekcií:
Marson (obec)
Marson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montcuq
Montcuq môže byť:
336 Lacadiera
336 Lacadiera je planétka v hlavnom páse planétok.
William Cornelius Van Horne
Sir William Cornelius Van Horne (* 3. február 1843, Chelsea, Illinois, USA - † 11. september 1915, Montreal, Quebec, Kanada) bol pionier vo vedení severoamerických železničných spoločností.
Životopis
Narodil sa v meste Chelsea v USA. Keď mal osem rokov sa s rodinou presťahoval do neďalekého mesta Joliet.
Na železnici začal pracovať v roku 1857, až do roku 1867 pracoval na rôznych pracovných postoch v Michigan Central Railway, neskôr pracoval pre Chicago and Alton Railway, pre ktorých v rokoch 1878 až 1879 pôsobil vo funkcii stavbyvedúceho. V roku 1882 bol vymenovaný za generálneho manažéra Kanadskej pacifickej železnice (CPR) a v roku 1884 sa stal jej viceprezidentom.Za prezidenta CPR bol vymenovaný v roku 1888, najviac sa preslávil dozorom nad výstavbou trate prvej kanadskej transkontinentálnej železnice. left|thumb|Chateau Frontenac v Quebec City left|thumb|Covenhoven Van Horne si železnicu predstavoval ako integrovaný komunikačný a dopravný systém a presvedčil riaditeľov a spoluvlastníkov k vytvoreniu telegrafnej služby a expresnej zásielkovej prepravnej služby ako súčasti železnice.
Bol z veľkej miery samouk, známy svojou veľkou intelektuálnou výstrednosťou a dynamikou. Mal dobré povedomie o fungovaní každej časti železničného priemyslu, vrátane riadenia lokomotívy. Ako bohatý človek sa neskôr stal spoluvlastníkom Cuba Railroad Company, železničnej spoločnosti na Kube.
Zodpovedal tiež za spustenie námornej prepravy Kanadskej pacifickej železnice, keď uviedol do prevádzky pravidelné spojenie medzi Vancouverom a Hongkongom v roku 1891 na oslavovaných luxusných parníkoch Empress. Viedol expanziu CPR pri obchode a rozširovaní siete luxusných hotelov a spolupodieľal sa na tvorbe architektonického dizajnu dvoch najslávnejších hotelov v reťazci CPR, Château Frontenac v Quebec City v Quebecu a Château Lake Louise v Alberte.
Medzi rokmi 1895 až 1915 bol guvernérom McGillovej univerzity a bol jedným z prvých ľudí v Kanade, ktorí získali umelecké diela od členov francúzskeho impresionistického hnutia.
Na ostrove Minister's Island postavil veľké letné sídlo, ktoré nazval Covenhoven a rozšíril rekreačné stredisko CPR v meste St. Andrews v kanadskej provincii New Brunswick.
Po jeho smrti v Montreale v roku 1915 bol vypravený špeciálny vlak, ktorý previezol jeho pozostatky do mesta Joliet v americkom štáte Illinois, kde bol pochovaný na cintoríne Oakwood Cemetery.
Meandry Smědé
Prírodná rezervácia Meandry Smědé bola vyhlásená 1. júla 1998 na ochranu krajinársky hodnotného územia údolnej nivy rieky Smědej s vyvíjajúcimi sa meandrami a slepými ramenami a štrkopieskovým náplavami. Má chrániť prirodzený charakter riečneho koryta so spoločenstvami rastlín a živočíchov mokradí, riečnej nivy a svahového lesa. Rezervácia má rozlohu 137 hektárov, leží v nadmorskej výške 220270 metrov, nachádza sa v katastroch obcí Višňová a Černousy. Súčasťou chráneného územia je aj Dubový rybník, ornitologicky významná lokalita severných Čech.
Geologicky sa územie nachádza na rumburskej žule a kvartérnych sedimentoch.
Flóra
V lesoch rastie ľalia zlatohlavá, chochlačka dutá a chochlačka prostredná, konvalinka voňavá, mliečnik sladký, samorastlík klasnatý, kruštík širokolistý, zerva klasnatá, v mokradiach a vo vode je to diablik močiarny, trsť obyčajná a hviezdoš kalužný. Priamo v riečke Smědej rastie okrem bežného hviezdoša háčikovitého tiež hviezdoš širokoplodý.
Fauna
Vyskytuje sa tu veľmi vzácny pavúk strehúň pobrežný, žijúci na piesčitých náplavoch len na troch miestach v Česku, ďalej vzácny pavúk druhu Marpissa radiata. V rieke žije mihuľa potočná a čerebľa pestrá. Pri Dubovom rybníku hniezdi tiež vzácny žeriav popolavý.
Kohút (súhvezdie)
Súhvezdie Kohút (lat. Gallus) vytvoril holandský teológ Petrus Plancius v roku 1612. Nemecký astronóm Jakob Bartsch uviedol vo svojej knihe Usus Astronomicus, ktorá vyšla v roku 1624, že súhvezdie reprezentuje kohúta z Biblie, ktorý zakikiríkal potom, čo apoštol Peter tretíkrát zaprel Ježiša. Plancius nezanechal žiadne popisky k súhvezdiam, ktoré vytvoril, a preto sa môžeme len domnievať, čo ho viedlo k ich zavedeniu. Bartsch sa mylne domnieval, že súhvezdie zaviedol Isaac Habrecht. Súhvezdie Kohút ležalo v Mliečnej ceste, v severnej časti súhvezdia Korma. V roku 1801 vydal Johann Elert Bode svoj atlas Uranographia, ktorý si získal uznanie medzi astronómami. Kohút tam však nefiguroval a postupne sa z neskorších máp vytratil.
Vejprty
Vejprty sú mesto v Česku v okrese Chomutov v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 074 obyvateľov, z toho 1 578 mužov a 1 496 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,8 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,0 roka).
Barokové maliarstvo
thumb|[[Peter Paul Rubens, Tri grácie, 1636 – 1638, olej na plátne, Museo del Prado, Madrid]] thumb|[[Georges de La Tour, Falošný hráč, olej na plátne, 1633 – 1639, Musée du Louvre, Paríž]] thumb|[[Michelangelo Merisi da Caravaggio|Caravaggio, Ukrižovanie svätého Petra, olej na plátne, 1600 – 1601, Bazilika Santa Maria Popolo, Rím]] thumb|[[Rembrandt, Zmenárnik, 1627, olej na plátne, Berlínske štátne múzeá, Berlín]] thumb|[[Jan Vermeer, Mliekárka, okolo 1660, olej na plátne, Rijksmuseum, Amsterdam]] thumb|[[Diego Rodríguez de Silva y Velázquez|Diego Vélasquez, Portrét infantky Márie Terézie Španielskej, 1652 – 1653, olej na plátne, Kunsthistorisches Museum, Viedeň]] thumb|[[Bartolomé Esteban Murillo, Dievčatá v okne, okolo 1665 – 1675, olej na plátne, Národná galéria umenia, Washington]] thumb|[[John Michael Wright, Portrét Elizabeth Claypolovej, 1658, olej na plátne, Národná galéria, Londýn]]
Barokové maliarstvo je umelecký smer, ktorý sa rozvíjal približne v 17. a 18. storočí ako súčasť barokového umenia. náhľad| Pohľad do expozície Stredoeurópske barokové maliarstvo a sochárstvo, Galéria mesta [[Bratislava|Bratislavy ]]
Charakteristika
Hlavnou črtou barokového maliarstva je dramatickosť. Portréty sú zámerne dramatické a pompézne, až šokujúce. Obdobie baroka bolo ovplyvnené Tridentským koncilom (1545 – 1563), ktorého výsledkom boli napr. systematizácia cirkevných dogiem a vierouky, stanovenie presného kánonu Biblie, ale tiež to znamenalo i začiatok inkvizície. Vďaka tomu barokové maliarstvo sústredilo svoju pozornosť na svätcov, Pannu Máriu a ďalšie dobre známe biblické príbehy. Ale hoci boli náboženské, historické maľby, alegórie a portréty stále veľmi obľúbené, vznikalo i množstvo krajinomalieb a obrazov z bežného života.
Boxer (zbraň)
thumb|Boxer Boxer je typ zbrane, náčinie (spojené oceľové prstene), ktoré sa navlieka na prsty a spôsobuje väčšie zranenia, než holá päsť.
Barokové maliarstvo
Charakteristika
Barokové umenie bolo charakteristické nielen veľkou dramatickosťou, ale aj bohatou farebnosťou, intenzívnym svetlom a tmavými tieňmi, a malo evokovať pocity a vášeň miesto studenej racionality, ktorá bola oceňovaná počas renesancie. Ako protiklad k renesančnému umeniu, ktoré zvyčajne zobrazovalo moment pred skutočnosťou, barokoví umelci si vybrali dramatickejší bod v čase – pohyb, v ktorom bol obraz vzrušujúcejší (napr. Michelangelo, tvorca vrcholnej renesancie, zobrazoval Dávida tesne pred tým, ako začal bojovať s Goliášom; Berniniho Dávid bol zachytený v momente, kedy hádzal kameň na obra).
Veľkorysá, živá a brilantná maliarska technika je jednou z najtypickejších čŕt umenia 17. storočia. Neexistovali na to nijaké pravidlá, každý maliar si vytváral svoj vlastný štýl. Ale prvým barokovým maliarom, ktorý využíval príkre kontrasty svetla a tieňa a zdôrazňoval v umení drastičnosť, bol Caravaggio, a to aj napriek tomu, že skutočným majstrom temnosvitu bol v tomto období Rembrandt.
Talianske barokové maliarstvo
Centrum talianskeho maliarstva sa prenieslo z Florencie do Benátok (Tizian, Tintoretto, Paolo Veronese). Talianski umelci boli pozývaní na európske panovnícke dvory. Vďaka mecenášom, ktorých podpora presahovala hranice mesta, sa stal centrom barokových syntéz Rím. Od chvíle, keď maliarstvo začalo zobrazovať človeka a svet, predstavovalo svoje námety v prírodnom prostredí. Krajina predstavovala prírodu a príroda svet; preto sa fenomén krajiny na obraze a jeho funkcia vyvíjali zároveň s koncepciou sveta.
Francúzske barokové maliarstvo
Francúzski maliari sa snažili o nadviazanie kontaktov s talianskym umením, pričom sa Rím, Neapol a Benátky stali križovatkami európskeho umenia. Spočiatku boli barokoví maliari ovplyvnení bratmi Carracciovcami (napr. Simon Vouet, Georges de La Tour), neskôr sa ich tvorba stala individuálnejšou a pestrejšou. Pestrosť individuálnych umeleckých postupov 1. polovice 17. storočia vystriedal neskôr nemenný dvorský štýl, ktorý panoval aj na vidieku. Jedným z významných predstaviteľov tohto štýlu bol Charles Le Brun, ktorého dielo pozdvihlo francúzsku monumentálnu maľbu. Nicolas Poussin sa špecializoval na historické maľby zobrazujúce scény z Biblie, antiky a mytológie.
V 2. polovici 17. storočia začalo byť francúzske maliarstvo okrem talianskej tvorby ovplyvňované i dielom Rubensa a celkovo holandským maliarstvom.
Holandské barokové maliarstvo
Holandské barokové maliarstvo (17. storočie) sa často nazýva aj holandský realizmus. V obľube sú domácke výjavy a prosté citlivé scény, súčasné krajinky, meštiacke portréty, zátišia, každodenné výjavy zo života. Najvýznamnejším predstaviteľom bol Jan Vermeer.
Flámske barokové maliarstvo
Slávu flámskeho maliarstva zabezpečil jediný muž – Peter Paul Rubens. Samozrejme, že nebol jedinou veľkou postavou flámskeho maliarstva, no bol to práve on, kto ho dostal na popredné miesto medzi európskymi krajinami. Jeho umenie ovplyvnili štúdiá v Španielsku, Taliansku, Anglicku a Francúzsku, vďaka ktorým dokázal spojiť prvky rôznych umení do nezameniteľného vlastného druhu tvorby, a stal sa jedným zo symbolov barokového umenia. Jeho tvorba ovplyvnila nielen množstvo jeho súčasníkov, ale i celé nasledujúce generácie. Po jeho stopách sa vydal aj jeho žiak Anthonis van Dyck, ktorý bol už v mladosti považovaný za najlepšieho európskeho portrétistu.
Holandské a flámske maliarstvo však taktiež podnietili rozvoj "obyčajných" obrazov, znázorňujúcich bežný život, pracujúcich ľudí, reprezentačné hostiny, nenútené zábavy, rozpustilé hodovanie či skupinové portréty.
Iné projekty
.
Anton Marty
Anton Marty (* 18. október 1847 Schwyz, Švajčiarsko – † 1. október 1914 Praha) bol švajčiarsky filozof jazyka, predstaviteľ rakúskej filozofie, profesor na Karlovej univerzite v Prahe, teoretik v oblasti filozofie jazyka.
Predmetom Martyho filozofie jazyka (v jeho terminológii všeobecnej semaziológie) boli najmä všeobecné a normatívne fenomény a v tomto zmysle sa pokladá za predchodcu glosématickej koncepcie L. Hjelmsleva vychádzajúceho ako Marty z apriórnych noriem alebo noriem vyvodených deduktívnym spôsobom.
Marty vyčleňoval matériu, ktorú v jazyku predstavujú významy, a formu vonkajšiu (zvuková stránka jazyka) a vnútornú (súbor vzťahov jestvujúcich medzi výrazom a významom).
Vnútorná forma môže byť obrazná, zosobňujúca výsledok metaforizácie, a konštruktívna, spočívajúca v zjednodušení jazykových znakov.
Publikácie
V náväznosti na Franze Brentana rozdelil Marty všetky kategorematické jazykové výrazy do troch kategórií podľa mentálnych aktov, ktoré k im patria: Emotivy sú výrazy, ktorých funkciou je vyvolať v poslucháčovi určitú reakciu. Emotivy sú tak základom rôznej illokučnej funkcie spojené s danou výpoveďou ako napr. zvolanie, otázka a podobne.
13P/Olbers
13P/Olbers je periodická kométa, ktorú objavil v roku 1815 Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers.
Loggia dei Lanzi
thumb|Loggia dei Lanzi Loggia dei Lanzi alebo Loggia dei Signori je slávna otvorená hala na Piazza della Signoria (radničnom námestí) vo Florencii.
Stavba
Lodžiu dala postaviť v rokoch 1376 - 1382 florentská signoria pre audiencie a slávnostné príležitosti. Odtiaľto hovorili k ľudu rečníci. Pôvodne sa nazývala Loggia dei Signori (Lodžia pánov - myslené mestských radných). V 16. storočí za vlády rodu Mediciovcov bola stavba nazvaná podľa landsknechtov, ktorí tu stávali ako veľkovojvodská stráž.
Lodžia má podobu otvorenej haly s krížovou klenbou a stĺpmi s napodobeninou korintských hlavíc. Z hľadiska architektonického štýlu je teda hybridom niekoľkých slohov. V roku 1583 bola na jej streche zriadená visutá záhrada. Dnes je tu kaviareň prístupná len pre návštevníkov Galérie Uffizi. Neskôr sa Loggia dei Lanzi stala vzorom pre výstavbu známej Feldherrnhalle v Mníchove.
Výtvarná výzdoba
thumb|Benvenuto Cellini: Perseus s hlavou Medúzy Časom sa Loggia dei Lanzi stala výstavnou galériou podobne ako celé radničné námestie. Väčšina vystavených sôch sú však kópie, ktorých originály boli postupne umiestnené do florentských múzeí.
Ďalšie dve významné plastiky pochádzajú zo sochárskej dielne talianskeho umelca flámskeho pôvodu Giovanna Bolognu - Giambologna. Jeho manieristické dielo, ovplyvnené Michelangelovou tvorbou, je už predzvesťou baroka, ako tiež dokazujú tu umiestnené súsošia, plné dramatických gest Únos Sabiniek (1583) a Herkules krotiaci kentaura (1599).
2509 Chukotka
2509 Chukotka je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 14. júla 1977.
Raketa (rozlišovacia stránka)
Raketa môže byť
Geostacionárna dráha
thumb|right|Geostacionárna dráha Geostacionárna dráha je kruhová dráha umelej družice umiestnenej nad zemským rovníkom vo výške asi. V tejto výške trvá obeh 24 hodín, takže družica obieha Zem rovnakou uhlovou rýchlosťou, akou sa otáča ktorýkoľvek bod na rovníku. V dôsledku toho je geostacionárna družica stále nad rovnakým miestom rovníka – akoby stála nad Zemou. Družice umiestnené na geostacionárnej dráhe sa používajú na telekomunikáciu, pozorovanie Zeme, navigáciu a astronomické pozorovania.
Fyzikálna interpretácia
kde:
Z požadovanej periódy potom ľahko vypočítame veľkosť veľkej poloosi (v prípade kruhovej dráhy veľkosť polomeru), kde a = 42 164 km od stredu Zeme. Potom výška družice nad rovníkom bude o rovníkový priemer menšia, t.j 35 786 km.
14P/Wolf
14P/Wolf je periodická kométa, ktorú objavil v roku 1884 Maximilian Franz Joseph Cornelius Wolf.