cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anatolij Kralickij
Tvorba
Anatolij Kralickij prekladal z nemčiny, zo slovenčiny, z češtiny, z ruštiny, z maďarčiny a z francúzštiny. Osobitnou časťou prekladateľskej činnosti Anatolija Kralického sú preklady diel nemeckého spisovateľa Jeremiasa Gotthelfa a švajčiarsko-nemeckého spisovateľa Johanna Heinricha Daniela Zschokkeho, ktorí pôsobili v období osvietenstva. Anatolij Kralickij sa snažil preklady prispôsobiť prostrediu Užhorodskej Rusi (napríklad postavy v jeho dielach slávia Vianoce podľa Juliánskeho kalendára). Zo slovenskej literatúry prekladal diela Jána Hollého (báseň Hlas matky Tatry), Pavla Jozefa Šafárika, Svetozára Hurbana-Vajanského, Ondreja Seberíniho  (dielo Marína Hrúzová) a Antona Bieleka, ktoré uverejňoval v novinách Lystok (po slovensky Lístok). Udržiaval kontakt aj s niektorými predstaviteľmi slovenskej kultúry (Janko Kráľ, Samuel Ormis...). V rámci publicistickej činnosti uverejnil články aj o Štefanovi Moyzesovi, Pavlovi Jozefovi Šafárikovi, Jozefovi Hložníkovi a Františkovi Víťazoslavovi Sasinkovi.
Svoju literárnu tvorbu začal v 60. rokoch 19. storočia. Patril k slovanofilom a usiloval sa o presadenie myšlienky slovanskej vzájomnosti, ktorá ovplyvňovala spoločensko-politický život inteligencie v tom čase. Zastával názor, že cárske Rusko predstavuje akéhosi záchrancu slovanských národov a podporuje ich mierumilovnosť. Nesúhlasil s tvrdením, že v tej dobe Rusko zaostávalo za západnou Európou v oblastiach umenia, literatúry a náuky. Pôsobil v období romantizmu a realizmu. Bol hlavným predstaviteľom karpatorusínskeho romantizmu. V jeho romantických dielach sa postavy nepodrobia osudu, snažia sa0 pomáhať druhým bez viery v nadprirodzené sily, čo bolo dôkazom viery Anatolija Kralického v silu národa a v lepšie vlastnosti človeka. Presadzoval úprimnosť a lásku, nie odlúčenosť i samostatnosť ako iní romantici.
Anatolij Kralickij pod vplyvom realizmu napísal viacero sociálno-spoločenských poviedok. Poukazoval v nich na rôzne problémy a ťažkú sociálno-ekonomickú situáciu na území dnešného východného Slovenska a Podkarpatskej Rusi. Venoval sa problematikám sociálnej, národnej a kultúrnej obrody, sociálnej nespravodlivosti, biedy ľudu a emigrácie. V dielach sa venoval aj alkoholizmuveľkému problému tunajšieho obyvateľstva, čo zneužívali hospodári, obchodníci a krčmári. Druhou príčinou chudoby na vidieku v tejto oblasti podľa Anatolija Kralického bola exekúcia. Prvý zoznam diel Anatolija Kralického uverejnil v roku 1930 ruský historik Fiodor Fiodorovič Aristov pod názvom ''Chronologičeskij perečeň napečateľnych sočinenij A. F. Kralickogo. 18501893 gg (po slovensky Chronologický zoznam vydaných diel A. F. Kralického. Roky 18501893'').
Literárnu tvorbu Anatolija Kralického hodnotili napríklad Ivan Jakovyč Franko, Jevgenij Sabov, Volodymyr Ivanovyč Birčak,, Dmytro Mykolajovyč Verhun, Ivan Serhijovyč Kolomijec, Vasyľ Lazarevyč Mykytas  ...
Život a tvorba Anatolija Kralického sa stala predmetom štúdia napríklad pre Františka Ruta Tichého, Fiodora Fiodoroviča Aristova, Vasyľa Lazarovyča Mykytasa, Jolanu Holendovú, Helenu Rudlovčákovú, Eugena Perfeckého, Valerija Paďaka, Michala Pavliča...
Etnografia
Anatolij Kralickij sa tiež zaoberal etnografiou a folklórom. Zoznamoval sa často s obyčajnými dedinčanmi a pri stretnutiach si zapisoval piesne, múdrosti, vedomosti o národných obradoch, hádanky, príslovia, porekadlá, rozprávky, koledy... Napísal viaceré etnografické články aj o rôznych slovanských národocho Srboch, o Bulharoch, o Rusoch,   o Ukrajincoch ... Riešil v nich tiež sociálno-ekonomické, politické, kultúrne či historické otázky.
Anatolij Kralickij v roku 1863 strávil dva týždne na východnom Slovensku, kde ho zaujali tunajšie svadobné zvyky, o ktorých napísal v článku Svadebnyji zvyčaji u šaryšskych Slovakov (po slovensky Svadobné zvyky šarišských Slovákov). Článok uverejnil v časopise Halyčanyn (po slovensky Haličan) v roku 1868. Článok druhýkrát vydal v roku 1871.
Materiálmi pre jeho etnografickú činnosť sa stali vtedajšie vydania Andreja Deška, Mychajla Andrijovyča Vrabeľa, Vuka Stafanovića Karadžića, Jána Kollára...
Kováčovský potok (pravostranný prítok Hrona)
Kováčovský potok je potok na pomedzí geomorfologických celkov Kremnické vrchy a Zvolenská kotlina. Má dĺžku. Je tokom III. rádu.
Prameň
Pramení v v premiešanom lesnom extraviláne a poľnohospodárskom extraviláne v severnej časti územia obce Sliač v jej katastrálnom území Hájniky, na južnom svahu vrchu Liavny vŕšok s  a na severozápadnom svahu vrchu Holý vrch v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji.
Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodovýchodným smerom v zmiešanom lesnom extraviláne a poľnohospodárskom extraviláne na území obce Sliač, preteká cez les aj pole Horná Trebuľa, preteká cez les a samotu Ďatlena kde priberá pravostranný bezmenný prítok, tečie po obecnej hranici medzi obcami Sliač a Kováčová, v priberá pravostranný bezmenný prítok, pravým brehom obmýva úpätie vrchu Veľká Hora so   Ľavým brehom obmýva úpätie lesa Hliník, v  vteká do vodnej nádrže Kováčová a zároveň opúšťa obecnú hranicu, tečie územím obce Kováčová, preteká cez intravilán Kováčovej. Podteká rýchlostnú cestu R1 z Trnavy do Banskej Bystrice, ľavým brehom obteká pole Chrastavé a pravým brehom lúku Chmeľová, vteká na územie poľnohospodárskeho extravilánu mesta Zvolen, v priberá ľavostranný prítok Kopanický potok, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, preteká regulovaným priamym korytom a v  ústi do Hrona na okraji intravilánu mesta Zvolen v severovýchodnom kúte mestskej časti Pod Strážou ako jeho pravostranný prítok.
Pramení a v hornej časti preteká územím geomorfologického podcelku Turovské predhorie, ďalej v dolnej časti preteká a ústi územím geomorfologického podcelku Sliačska kotlina. Pramení, preteká a ústi v severozápadnom kúte regióna Podpoľanie. Má jeden dôležitejší prítok Kopanický potok.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v názve obce Kováčová, územím ktorej svojou strednou časťou toku preteká. Z názvu obce po rozšírení o adjektívnu príponu -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kováčovský potok. Vývoj názvu obce od najstarších písomných dokladov: 1254 Koachou, 1323 Kowachow, 1773 Kovacsova, 1927 Kováčová. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1993. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kováčovský potok nie je jedinečným hydronymom (2023-03-20), existujú štyri potoky s týmto štandardizovaným názvom.
Saint-Césaire-de-Gauzignan
Saint-Césaire-de-Gauzignan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Bresson (Gard)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Halloween Kills
Halloween zabíja (Halloween Kills) je americký slasher film, ktorý režíroval David Gordon Green. Je to pokračovanie Halloweenu 2018. Vo filme si zopakujú svoje úlohy Jamie Lee Curtis ako Laurie Strode a Nick Castle ako Michael Myers. Vo filme sa objavia aj postavy z pôvodného Halloweenu, z roku 1978.
Slovenská basketbalová liga 2022/23
Basketbalová extraliga mužov v sezóne 2022/23, zo sponzorských dôvodov Niké SBL je 31. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaží v nej 8 družstiev, čo je o 1 družstvo viac ako v minulej sezóne.
Halloween Kills
Halloween Kills bude mať premiéru v Spojených štátoch 15. októbra 2021 a na Slovensku 21. októbra 2021. Ďalšie pokračovanie, Halloween Ends bude mať premiéru v Spojených štátoch 14. októbra 2022 a na Slovensku 13. októbra 2022.
Slovenská basketbalová liga 2022/23
Dva tímy SBL (Komárno a Spišská Nová Ves) odohrali aj Alpsko-jadranský pohár. Všetkých osem klubov rovnako hralo aj vo Federálnom pohári s českými klubmi, ktorý sa konal pred ligovou sezónou v septembri 2022.
Corcovado
Corcovado môže byť:
Étréchy (Essonne)
Étréchy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod  Spojenie s obcou zabezpečuje linka C prímestskej železničnej siete RER, smer Saint-Martin d'Étampes.
Osady
Medzi osady a samoty patria: Fontaineliveau a Vaucelas.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Jacob Hjelm
Peter Jacob Hjelm (* 2. október 1746 – † 7. október 1813) bol švédsky chemik. Ako prvý izoloval prvok molybdén, štyri roky po jeho objavením Carlom Scheeleom. Študoval na univerzite v Uppsale, neskôr pôsobil ako profesor na banskej akadémii a v 1792 sa stal riaditeľom kráľovskej mincovne. Od 1784 bol členom švédskej akadémie vied.
Alexandre José Maria dos Santos
Alexandre José Maria dos Santos OFM (* 18. marec 1924, Zavala, Mozambik – † 29. september 2021, Maputo, Mozambik) bol mozambický kardinál, emeritný arcibiskup Maputa.
Životopis
Študoval teológiu a filozofiu najprv v Mozambiku a neskôr v Portugalsku. Mozambik bol totiž až do roku 1975 portugalskou kolóniou. Vstúpil do rádu františkánov, večné sľuby zložil v roku 1951. Kňazskú vysviacku mu udelil 25. júna 1953 v Lisabone vtedajší lisabonský patriarcha, kardinál Manuel Gonçalves Cerejeira. Po vysviacke pastoračne pôsobil vo františkánskej misii v Mozambiku a tiež pri výchove budúcich kňazov ako rektor kňazského seminára.
V roku 1974 ho pápež Pavol VI. vymenoval za maputského arcibiskupa. Svätenie mu udelil dňa 9. marca 1975 prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov kardinál Angelo Rossi. Spolusvätiteľmi boli arcibiskup Dar es Salaamu kardinál Laurean Rugambwa a biskup z Malanje Eduardo André Muaca. Pápež Ján Pavol II. ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom San Frumenzio ai Prati Fiscali 28. júna 1988. Stal sa tak prvým kardinálom mozambického pôvodu. V roku 1999 požiadal o uvoľnenie z úradu, čomu však pápež vyhovel až 22. februára 2003.
Saint-Chaptes (obec)
Saint-Chaptes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Philipp Kukura
Philipp Kukura (* 26. marec 1978, Bratislava) je slovenský fyzikálny chemik pôsobiaci ako profesor chémie na University of Oxford, je členom Exeter College.
Životopis
Narodil sa v Bratislave v roku 1978 v rodine herca Juraja Kukuru. V 1984 sa ocitol s rodičmi v emigrácii v nemeckom Hamburgu, kde v roku 1998 ukončil Gymnázium Viliama I. V 2002 získal na oddelení chémie Oxfordskej univerzity Master of Chemistry. V 2006 získal PhD na oddelení chémie Kalifornskej univerzity v Berkeley. Do 2010 pôsobil ako postdoktorandský výskumný asistent pod vedením profesora Vahida Sandoghdara na Spolkovej vysokej technickej škole v Zürichu. Na Oxfordskej univerzite pôsobil v laboratóriu fyzikálnej a teoretickej chémie od roku 2011 ako univerzitný lektor, od 2014 ako mimoriadny profesor (Associate professor) a od 2016 ako profesor. V 2018 založil spoločnosť Refeyn Ltd. v ktorej je výkonným riaditeľom. Je ženatý, má jednu dcéru.
2012 v doprave
Tento článok obsahuje výpis významných udalostí v doprave v roku 2012.
Fleury-Mérogis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Christol-de-Rodières
Saint-Christol-de-Rodières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná zastávka Višňové
Železničná zastávka Višňové je železničná zastávka v obci Višňové.
Železničná zastávka Višňové leží na železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce. Zastávka nie je elektrifikovaná.
Marshall Warren Nirenberg
Marshall Warren Nirenberg (* 10. apríl 1927, Brooklyn, New York, New York, USA – † 15. január 2010, New York) bol americký biochemik a genetik.
V roku 1968 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu. Spolu s ním ju získali Har Gobind Khorana a Robert W. Holley za vysvetlenie toho, ako sekvencia nukleotidov v nukleových kyselinách riadi syntézu proteínov v bunkách.
Jeho vedecké pôsobenie je spojené s výskumným ústavom National Heart Institute (dnes National Heart, Lung, and Blood Institute) v Bethesde, kde bol dlhoročným vedúcim laboratória.
Zdroj
]
Saint-Christol-lès-Alès
Saint-Christol-lès-Alès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abiocén
Abiocén (gr.) je neživé prostredie biocenózy. Tvorí ho súbor miestnych abiotických (neživých) faktorov.
Diabolská hra (film)
Film mal premiéru 19. februára 1999. Pre film bola zložená pieseň "Yoo Hoo" od skupiny Imperial Teen, ktorej videoklip pripomína dej filmu. Vo videoklipe si zahrala aj Rose McGowan.
Beáta – anglická verzia
V roku 1988 vydalo vydalo hudobné vydavateľstvo Opus v exportnej anglickej verzii s prekladom od českého textára Vladimíra Čorta debutový štúdiový album slovenskej speváčky Beáty Dubasovej, Beáta.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v americkom futbale 2018
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v americkom futbale 2018 bola európska kontinentálna kvalifikácia v americkom futbale mužov, ktorú organizuje IFAF Europe. Zúčastnilo sa jej 16 európskych družstiev, ktoré súťažili o 2 postupové miestapostúpili víťazi 3. kola na záverečný turnaj. Kvalifikácia prebiehala od 30. augusta 2015 do 2017.
IFAF Europe v roku 2015 zmenila systém súťaží, keď namiesto doterajších výkonnostných kategórií zaviedla niekoľkokolovú kvalifikáciu na hlavné kontinentálne podujatie.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 2014:
3. kolo
Tretie kolo sa malo konať v roku 2017, ale zápasy boli zrušené pre rozkoly vnútri svetovej federácie (IFAF Paríž vs. IFAF New York). Kým pôvodny plán organizovať ME v Nemecku bol podporovaný vedením IFAF Paríž, vedenie IFAF New York podporilo organizáciu turnaja vo Fínsku a kvalifikovaniu až 3 družstiev (vypadlo pôvodne priamo kvalifikované Nemecko) z 3. kvalifikačného kolaDánska, Švédska a Spojeného kráľovstva. Ďalší účastník 3. kolaTaliansko napísal v marci 2018 protestný list, no neuspel.
Saint-Clément (Gard)
Saint-Clément je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fontaine-la-Rivière
Fontaine-la-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gabion
náhľad|Gabionová stena
Gabion je drôtokamenný (drôtoštrkový) prvok, slúžiaci na prenos zemných tlakov (napr. oporné či zárubné múry), ďalej ako opevnenie pri stabilizácii brehov upravovaných vodných tokov, alebo napr. na čelá mostných objektov a priepustov. Využíva sa aj v záhradnej architektúre, alebo ako múr miesto oplotenia.
Opis
náhľad|Gabiony - prútené koše naplnené hlinou ako provizórne opevnenie Prvok je vytvorený zo zváraných sietí spojených pomocou špirál zo silného drôtu do pravidelného tvaru (kváder). Často je ošetrený proti korózii pomocou zinkovania alebo aluzinkovou povrchovou ochranou. Po okrajoch koša sa vyskladá kamenivom väčšej frakcie a vnútro koša sa vysype kamenivom menšej frakcie.
Veľkou výhodou gabionových konštrukcií je, že nevyžadujú budovanie drenáže, pretože voda nimi pretečie. Konštrukcia nezaťažuje pôsobenie vody ani v extrémnych podmienkach (napr. pri povodniach) a sú na tieto vplyvy odolnejšie ako napr. retónové konštrukcie.
SBV Excelsior
SBV Excelsior je holandský futbalový klub z Rotterdamu, v súčasnosti hrajúci v Eredivisie.
Jeho domovským stánkom je Stadion Woudestein. Od roku 1996 do leta 2015 bol parterským klubom Feyenoordu. Feyenoord posielal klubu finančnú podporu a hráčov na hosťovania, prípadne voľný prestup.
História
Klub bol založený 23. júla 1902 partiou kamarátov z Kralingenu. V tom čase bol jedným z mála klubov, ktoré boli založené robotníkmi – dovtedy bol futbal skôr elitným športom. Zápasy hral na súčasnom Woudesteine, s prestávkami v roku 1907, kedy hral na Afrikaanderplein a od 1922 do 1939, kedy hral na na športovom ihrisku Toepad.
Excelsior sa v polovici 50. rokov trápil s financiami – sčasti kvôli ubúdajúcej návštevnosti, ale aj odmietavému postoju KNVB voči vyplácaniu platieb za futbal. Iniciatívy za vyriešenie sporu sa chytil práve Excelsior s vtedajším predsedom Henkom Zonom a členom predstavenstva Aadom Libregtsom. Títo sa pokúsili presvedčiť predsedu asociácie Hansa Hopstera, s podporou riaditeľov Feyenoordu, Sparty a ADO Den Haagu, na vznik profesionálneho futbalu v Holandsku. V auguste 1954 bol prijatý návrh a KNVB zafinancovala vznik tejto udalosti. Nielen v tomto ohľade sa Kralingeri stali priekopníkmi holandského profesionálneho futbalu. Boli tiež prvým klubom, ktorý mal v roku 1958 na štadióne krytú tribúnu. Neskôr, v roku 1974, boli prvým tímom, ktorý mal na dresoch reklamné logo. Reklama bola proti vtedajším pravidlám a tak sa na dresoch objavilo len písmeno „A“, ktoré bolo prezentované ako odkaz na „Áčko“ (prvý tím), ale v skutočnosti odkazovalo na spoločnosť Akai, ktorá patrila hlavnému sponzorovi Robovi Albersovi. KNVB sa to po dvoch zápasoch rozhodla zakázať. Reklama na dresoch bola povolená až v roku 1982. Logo spoločnosti Akai bolo na dresoch Excelsioru až do roku 2000.
Súčanosť
V sezóne 2011/2012 však skončil na poslednom mieste tabuľky a zostúpil do Eerste Divisie. Späť medzi elitu sa dostal v roku 2014.
Gáflovka
Gáflovka je vrch Belianskych Tatier. Leží nad obcou Ždiar, približne severozápadne od Kežmarku.
Poloha
Nachádza sa na východnom okraji Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Belianske Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Ždiar, východne leží Lendak, západne Podspády a Tatranská Javorina a južne Tatranská Lomnica. Masív sa nachádza v Tatranskom národnom parku a tiež v národnej prírodnej rezervácii Belianske Tatry.
Opis
Gáflovka leží v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom z hlavného hrebeňa Belianskych Tatier medzi Zadnými a Prostrednými Jatkami. Západne sa nachádza vrch Hlúpy, Ždiarska vidla , Havran , Žľabina a Veľký Grúň , severne Prehrštie , Magurka , Javorinka  a Slodičovský vrch , východne Tokáreň , Skalka , Čierny vrch , Pálenica  a Bujačí vrch  a južne Predné ,  Prostredné  a Zadné Jatky. Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu odvádza riečka Biela a jej prítoky. Zo západnej časti voda odteká Žlabkovou dolinou potokom Bednársky rígeľ, zo severných ju odvádza Veľkým žľabom Javorinský potok a z juhovýchodných voda tečie Tokárenským potokom. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Turisticky neprístupný skalnatý vrchol pokrýva len nízka vegetácia, ktorý umožňuje rozhľad. Pozorovateľné sú okolité vrchy hlavného hrebeňa Belianskych Tatier a blízka Spišská Magura, pri vhodných podmienkach vidieť aj Oravské Beskydy, Pieniny, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov, Levočské vrchy a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Tatranský pohár 2022
Tatranský pohár 2022 bol 75. ročník hokejového turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade v termíne od 20. do 21. augusta 2022 aj s medzinárodnou účasťou.
Frank Capra
Frank Capra, rodným menom Francesco Rosario Capra, (* 18. máj 1897, Bisacquino, Taliansko† 3. september 1991, La Quinta, Kalifornia, USA) bol taliansko-americký filmový režisér.
Narodil sa v sicílskej obci Bisacquino ako najmladší zo siedmich súrodencov. V roku 1903 s rodinou odišiel do USA. Usadili sa v Los Angeles. Po dokončení štúdií pôsobil v americkej armáde.
Svoj prvý film natočil už v roku 1915, ale výraznejšie sa filmu začal venovať až v druhej polovici dvadsiatych rokov. Medzi jeho filmy patria napríklad It Happened One Night (1934), Mr. Smith Goes to Washington (1939) a Život je krásny (1946). Je trojnásobným držiteľom Oscara za najlepšiu réžiu.
Saint-Côme-et-Maruéjols
Saint-Côme-et-Maruéjols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Katarína Kuniecová
Katarína Kuniecová, rodená Tetemondová (* 24. september 1988, Poprad) je slovenská profesionálna basketbalistka. V súčasnosti hrá za tím Piešťanské Čajky v basketbalovej extralige žien a za slovenskú reprezentáciu, reprezentovala Slovensko na štyroch majstrovstvách Európy v basketbale (v rokoch 2009, 2011, 2013 a 2015).
Saint-Côme-et-Maruéjols
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Katarína Kuniecová
Kariéra
Basketbal začala Tetemondová hrať v mládežníckych družstvách Banskej Bystrice. Ako seniorka začala v extralige hrávať za tím ŽBK Poprad. V roku 2010 prestúpila do klubu MBK Ružomberok, kde odohrala tri sezóny. V sezóne 2012/13 sa s Ružomberkom dostala až do semifinále Eurocupu. Následne pôsobila s výnimkou sezóny 2015/16 ako legionárka v zahraničí, postupne v Šoproni, Brne, Zaragoze, Saint-Amand a Pécsi. V sezóne 2015/2016 bola 3., resp. 4. najlepšou hráčkou slovenskej extraligy (body na zápas, resp. body celkovo). V roku 2019 sa vrátila na Slovensko, v sezóne 2019/20 hrá v tíme Piešťanské Čajky.
Saint-Côme-et-Maruéjols
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Katarína Kuniecová
Hráčske štatistiky
''Aktuálne k 1. októbru 2019.''
Saint-Côme-et-Maruéjols
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Informačné stredisko
Informačné stredisko môže byť:
Saint-Denis (Gard)
Saint-Denis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Železničná stanica Malacky
Železničná stanica Malacky je železničná stanica v meste Malacky. Stanicou prechádza trať č. 110 (Bratislava - Břeclav).
Saint-Denis (Gard)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Železničná stanica Malacky
Stanica sa nachádza na Nádražnej ulici a za budovou susedí s autobusovou stanicou, ktorú obsluhujú prímestské autobusy a MHD. Stanica leží na 24,682 km a je napájaná striedavým prúdom o napätí 25 kV, 50Hz.
Saint-Denis (Gard)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná stanica Malacky
Železničná stanica zabezpečuje predaj cestovných lístkov a malého občerstvenia, pred stanicou je novinový stánok. Pred vestibulom je kryté nástupište. Prístup na nástupište je možný cez vestibul alebo od autobusovej stanice. Stanica disponuje štyrmi koľajnicami, z toho tretia je najdlhšia. Koľaj 2 a 3 sa využíva najčastejšie. V stanici zastavujú vlaky kategórie Os (osobný vlak) a REX (regional expres). V stanici zastavujú vlaky Železničnej spoločnosti Slovensko (ZSSK). Zo stanice sa môžeme dostať do železničných staníc ako sú Kúty, Bratislava, Pezinok, Leopoldov. Prednosta železničnej stanice sídli v Železničnej stanici Zohor.
História
Stavba trate sa datuje už od roku 1886. Malacká stanica vtedy ležala na trati, ktorá spájala Devínsku Novú Ves so Skalicou a mala len jednu prejazdnú koľaj. V období Uhorska trať dosahovala rýchlosti 45 km/h. Železnica bola oficiálne otvorená v októbri 1891.
V roku 1919 sa železničná stanica dočkala štyroch koľajísk a čoskoro sa vybudovala aj druhá prejazdná koľaj.
V roku 1926 sa rozšírila budova o vestibul a priestory čakárne spoločne s dlhým krytým perónom.
Fontenay-le-Vicomte
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Dézéry
Saint-Dézéry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hans Vermeer
Hans Josef Vermeer bol nemecký jazykovedec a translatológ. Bol profesor lingvistiky na Univerzite Mainz a pôsobil ako profesor na katedre translatológie na Univerzite Heidelberg. Po odchode do dôchodku pôsobil na rôznych zahraničných univerzitách ako hosťujúci profesor. Na sklonku života sa vrátil na Univerzity Mainz a Heidelberg. 17. januára 2010, tesne pred svojou smrťou, získal čestný doktorát na Univerzite Mainz.
Život a akademická kariéra
Hans Vermeer sa narodil v meste Iserlohn v roku 1930. V roku 1950 ukončil svoje stredoškolské štúdium. V tom istom roku začal študovať anglický a španielsky preklad na Univerzite Heidelberg. Bakalárske štúdium ukončil v roku 1952. V roku 1953 získal bakalársky titul z portugalského prekladu po tom, ako študoval istý čas na Univerzite v Lisabone. O rok neskôr získal magisterský titul z prekladu a tlmočenia v kombinácii portugalčina – nemčina. V rokoch 19541962 vyučoval portugalčinu na katedre prekladu a tlmočenia Univerzity Heidelberg. V roku 1962 získal doktorát na Univerzite Heidelberg za svoju dizertačnú prácu o adjektívnych a slovesných výrazoch pre farby v indoeurópskych jazykoch a o problematike ich prekladu. V rokoch 19621964 vyučoval jazyky južnej Ázie – urdu a hindčinu – na katedre moderných jazykov v Heidelbergu. V roku 1968 sa habilitoval tým, že dokončil postdoktorandskú prácu o štruktúre juhoázijských jazykov, ktorou rozvinul znalosti o jazykových zväzoch. V rokoch 19681970 pracoval ako odborný asistent na katedre lingvistiky na Univerzite Heidelberg. V roku 1970 prešiel na Fakultu prekladateľstva a tlmočníctva, lingvistiky a kultúrnych štúdií Univerzity Mainz, kde bol profesorom všeobecnej a aplikovanej lingvistiky do roku 1983. V rokoch 19841992 pôsobil ako profesor všeobecnej translatológie so špeciálnym zameraním na portugalčinu na Univerzite Heidelberg. V roku 1992 túto pozíciu opustil, ale pokračoval vo výučbe. Potom bol menovaný hosťujúcim profesorom na viacerých univerzitách ako napr. Univerzita v Innsbrucku (19992002), Univerzita Bospor v Istanbule (20022003) a Univerzita Okan v Istanbule (20042007). V roku 2008 sa vrátil ako hosťujúci profesor na Fakultu prekladateľstva a tlmočníctva, lingvistiky a kultúrnych štúdií na Univerzite Mainz. Vermeer je známy pre vypracovanie teórie skoposu, ale publikoval aj množstvo prác týkajúcich sa lingvistiky a ďalších aspektov prekladu a tlmočenia. Je autorom viac ako 80 článkov a kníh. V roku 2012 bolo vydané špeciálne vydanie translatologického magazínu mTm ako spomienka na jeho prácu a život. Okrem svojich akademických úspechov bol Hans Vermeer prekladateľom z portugalčiny, francúzštiny a baskičtiny a pracoval taktiež ako tlmočník pre portugalčinu.
Teória skoposu
Teória skoposu je koncepcia, ktorá pochádza z oblasti translatológie. Rozpracováva tézu, že každý proces prekladania má povahu zámernej činnosti. Teória skoposu bola zavedená nemeckým jazykovedcom Hansom Vermeerom a vychádza z myšlienky, že pri prekladaní a tlmočení by sme v prvom rade mali brať do úvahy funkciu pôvodného a cieľového textu. Teória skoposu sa zameriava na preklad ako aktivitu, ktorá má určitý zámer alebo cieľ, a tiež na zamýšľaného príjemcu alebo publikum, pre ktoré je preklad určený. Prekladať znamená vytvárať cieľový text v cieľovom prostredí s cieľovým zámerom pre cieľové publikum v cieľových podmienkach. Teória skoposu dáva pôvodnému textu nižší status, než aký mu prisudzujú teórie prekladu, ktoré sú založené na ekvivalencii. Zdroj je „ponukou informácií“, ktorú prekladateľ premení na „ponuku informácií“ pre cieľové publikum.
Protonácia
náhľad|450x450bod|Protonácia [[dimetylamínu]] Protonácia je chemický proces, v ktorom sa vodíkový katión (teda protón, H+, respektíve hydrón) naviaže na atóm, molekulu alebo ión, čím vzniká jej konjugovaná kyselina. Opačný proces, kedy sa z Brønsted–Lowryho kyseliny odštiepi vodíkový katión (protón), je deprotonácia. Medzi príklady patria:
Význam
Protonácia je základná chemická reakcia a je to dôležitý krok v mnohých stechiometrických a katalytických procesoch. Niektoré ióny a molekuly môžu byť protonované niekoľkokrát, vtedy sa označujú ako polybazické, čo platí hlavne pre mnohé makromolekuly (ale i pre mnohé malé molekuly).
Protonácia a deprotonácia (pridanie a odstránenie vodíkového katiónu) je základom acidobázických reakcií a tieto procesy tvoria jadro teórie týchto reakcií. Brønsted–Lowryho kyselina je definovaná ako chemická látka, ktorá je schopná odštiepiť protón (vodíkový katión). Po protonácii substrátu sa jeho hmotnosť a náboj zväčšia obe o jedna, čo je esenciálny krok v niektorých analytických metódach, napríklad elektrosprejová hmotnostná spektrometria.
Protonácia a deprotonácia molekuly či iónu môže zmeniť jeho chemické vlastnosti, nielen jeho náboj a hmotnosť, ale napríklad aj ich reaktivitu, hydrofilicitu, optické vlastnosti, rozpustnosť a redukčný potenciál. Zmena farby molekuly sa využíva v prípade acidobázických indikátorov.
Rýchlosť
Protonácia je zvyčajne veľmi rýchla, čiastočne kvôli vysokej mobilite (pohyblivosti) protónov v mnohých rozpúšťadlách. Rýchlosť protonácie je závislá na kyslosti protónujúcej látky (kyseliny) – slabé kyseliny protónujú danú látku pomalšie než silné kyseliny. Rýchlosť protonácie a deprotonácie môže byť obzvlášť pomalá, ak tieto procesy vedú k významnej zmene štruktúry.
Reverzibilita a katalýza
Protonácia je zvyčajne reverzibilná a štruktúra i väzbovosť konjugovanej bázy sú zvyčajne zachované. V niektorých prípadoch však protonácia vedie k izomerizácii, napríklad cis-alkény sa môžu zmeniť na trans-alkény v prítomnosti katalytického množstva protonačného činidla. Mnohé enzýmy, napríklad serínové hydrolázy, využívajú mechanizmus, ktorý zahŕňa reverzibilnú protonáciu substrátu.
Judy Greer
Judy Greer, rod. Judith Therese Evansová (* 20. júl 1975, Detroit, Michigan, USA) je americká herečka, spisovateľka a režisérka.
Detstvo a mladosť
Jej matka Mollie Ann (rod. Greer) je správkyňa nemocnice, otec Rich Evans strojár.
Navštevovala Churchill High School, kde sa zúčastnila Programu kreatívneho a múzického umenia a promovala na DePaul University v roku 1997. Neskôr začala používať rodné priezvisko jej matky (Greerová), pretože niekoľko ďalších herečiek používalo meno Judy alebo Judi Evansová.
Kariéra
Debutovala v hororovom filme Stricken z roku 1998. O rok neskôr hrala hlavnú úlohu Fern Mayo v čiernej komédií Diabolská hra (Jawnbreaker). Neskôr sa objavila v niekoľkých romantických komédiách, ako príklad Po čom ženy túžia (What Women Want; 2000) či Svadby podľa Mary (The Wedding Planner; 2001).
Hrala jednu z vedľajších úloh v uznávanom seriáli Arrested Development v rokoch 2003 až 2005, neskôr sa k natáčaniu pripojila aj v roku 2013 a 2018.
Tiež stvárnila dve rôzne postavy v seriáli Dva a pol chlapa, prvá bola postava Myra Melnick, o ktorú prejavoval záujem Charlie Harper (Charlie Sheen) a neskôr stvárnila postavu Bridget Schmidt, bývalú manželku Waldena Schmidta (Ashton Kutcher).
V novembri 2011 bola ocenená cenou Independent Spirit John Cassavetes Award na filmovom festivale v Denveri. Zároveň sa stala prvou herečkou, ktorá bola ocenená touto cenou.
V roku 2013 hrala postavu pani Desjardin v remaku Carrie, kde hrala po boku Chloë Grace Moretz a Julianne Moore. O rok neskôr prepožičala svoj hlas šimpanzovi Cornelii vo filme Úsvit planéty opíc (Dawn of the Planet of the Apes).
V roku 2014 vydala svoju prvú autobiografickú zbierku esejí s názvom I Don't Know What You Know Me From: Confessions of a Co-Star.
V roku 2015 hrala vo filmoch Jurský svet (Jurassic World) a Ant-Man. V roku 2017 znovu dabovala svoju úlohu Cornelie vo filmovom pokračovaní Vojna o planétu opíc (War for the Planet of the Apes) v roku 2018 opäť zohrala svoju úlohu Maggie Langovej v dobrodružnom filme Ant-Man a Wasp. V rovnakom roku hrala postavu Karen Nelson, dcéru Laurie Strode, v hororovom filme Halloween (2018).
Od roku 2018 vystupovala spolu s Jimom Carrey v seriáli Kidtime.
Súkromný život
Je vydatá za výkonného producenta Deana E. Johnsena. Je nevlastnou matkou dvoch Johnsenových detí z predchádzajúceho manželstva a bývajú spolu v Los Angeles.
Arturo Vidal
Arturo Erasmo Vidal Pardo (* 22. máj 1987, Santiago, Čile) je čilský futbalista hrajúci za taliansky klub Inter Miláno ako záložník. Na drese nosí číslo 22.
Bayer Leverkusen
V roku 2007 Vidal prestúpil do nemeckého klubu Bayer Leverkusen. Bayer ho okrem iného kúpil hlavne za výkony na majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov. Cena prestupu sa mala pohybovať okolo 11 miliónov dolárov. Vidal zmeškal prvý zápas sezóny pre zranenie. V ďalších zápasoch už v zostave figuroval. Jeho prvý zápas bol hosťujúca prehra s Hamburgom. Jeho poslednou sezónou v Bayeri bola sezóna 2010/2011. S klubom sa dostal do osemfinále Európskej ligy a v Bundeslige zaznamenal 11 asistencií.
Juventus
V Juventuse Vidal debutoval v zápase proti Parme kde ako striedajúci hráč dokonca vstrelil aj gól a pomohol Juventusu pri výhre. V jeho poslednej sezóne v Juve pod trénerom Massimilianom Allegrim dal prvý gól a aj druhý gól v zápase prote Cesene pri výhre. Vidal sa dostal do finále Ligy majstrov proti FC Barcelone. Juventus prehral. Vidal sa po sezóne dostal do zoznamu desiatich najlepších hráčov Európy v roku 2015. Umiestnil sa na ôsmom mieste. V Juventuse získal 4 talianske ligové tituly.
Bayern
Vidal sa v roku 2015 opäť vrátil do nemeckej Bundesligy, tentokrát za 40 miliónov eur prestúpil do Bayernu Mníchov. Debutoval v nemeckom superpohári proti Wolfsburgu. Bayern prehral po penaltovom rozstrele, v ktorom Vidal skóroval. Prvý gól za Bayern dal taktiež z penalty. Odniesol si to FC Nöttingen. Prvý ligový gól dal pri hosťujúcej výhre nad SV Darmstadt 98. V novembri bol nominovaný na najlepšieho hráča roku 2015. S Bayernom vyhral titul. Titul získal aj v nasledujúcich dvoch sezónach.
Barcelona
V lete 2018 Vidal prestúpil z Bayernu do Barcelony. Prestupová čiastka sa mala pohybovať okolo 20 miliónov eur. 12. augusta 2018 Vidal debutoval za Barcelonu v zápase španielskeho superpoháru. Barcelona porazila Sevillu. 28. októbra dal Vidal svoj prvý gól za Barcelonu. V El Clásicu, teda zápase proti Realu Madrid prišiel na ihrisko v 84. minúte. 3 minúty neskôr skóroval a uzavrel skóre na konečných. Druhý gól za Barcu si pripísal pri domácej prehre s Betisom.
Reprezentačná kariéra
Vidal po pôsobení v repre do 20 rokov začal hrávať za áčko. Debutoval v priateľskom zápase s Venezuelou. Hral aj na majstrovstvách sveta 2010, 2014 a 2018.
Fontenay-lès-Briis
Fontenay-lès-Briis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eufrón
Eufrón môže byť:
Saint-Dionizy
Saint-Dionizy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mater a Bludička
Mater a Bludička je krátkometrážna filmová komédia vyrobená produkciou Pixar pre DVD film Autá z roku 2006, ktorá obsahom nadväzuje na film.
Podstatou filmu je, že robiť si žarty z iných sa môže vypomstiť. Film mal premiéru v Austrálii v stredu 25. októbra 2006 v USA a Kanade až v utorok 7. novembra 2006.
V tomto filme sú ako vo filme Autá vyobrazené zvieratá ako stroje – hmyz, konkrétne svätojánska muška, je znázornený modelom VW Chrobák, alebo kravy sú znázornené ako traktory.
Dej filmu
Mater, hrdzavé, ale priateľské odťahovacie auto známe z úspešného filmu Autá, býva v ospalom mestečku Chladičové Kúpele v okrese Karburátor. Miluje stvárať žarty, pestvá, vylomeniny, šibalstvá či recesiu, ale vždy len na úkor tých druhých. Zrazu ho začne prenasledovať tajomné modré svetielko, ktoré ho naučí, že sa neoplatí robiť zle iným autám.
Postavy
Hlavnou postavou krátkeho filmu je Mater. V krátkom filme sa objavujú aj postavy z filmu Autá - obyvatelia mestečka Chladičové Kúpele vrátane najnovších obyvateľov – Bleskového McQueena a ťahača jeho kamiónu Macka. Taktiež sa v ňom v krátkych chvíľach objavujú okolití obyvatelia – traktory a kombajn Frank.
Knižná podoba
14. novembra 2006 bola uvedená aj knižná podoba tohto krátkeho filmu Mater and the Ghost Light (Little Golden Book).
Forges-les-Bains
Forges-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rod draka
Rod draka je americký dobrodružno-fantastický televízny seriál z produkcie HBO, ktorý slúži ako prequel seriálu Game of Thrones (2011–2019). Rod draka rozpráva príbeh rodu Targaryenovcov z obdobia 172 rokov pred počiatkom Game of Thrones.
Seriál mal premiéru 21. augusta 2022 v Spojedných štátoch a 22. augusta 2022 na Slovensku. Päť dní po premiére bolo oznámené, že seriál bude mať druhú sériu.
Produkcia
V októbri 2019 HBO objednala 10-dielnu prvú sériu prequelu Rod draka podľa námetu od Georga R. R. Martin a Ryana Condala, založenú na Martinovom románe Oheň a krv. Nakrúcanie prvej série prebiehalo od apríla 2021 do februára 2022. Seriál sa nakrúcal prevažne v Spojenom kráľovstve; ďalej aj v Španielsku, Portugalsku Californii.
Vysielanie a distribúcia
Seriál sa vysiela na HBO a je dostupný aj na streamovacej službe HBO Max. Premiéra nových častí na slovenskom resp. českom kanáli HBO je v rovnakom čase ako v Spojených štátoch, resp. o 3 hodine ráno nasledujúci deň.
Saint-Étienne-de-l’Olm
Saint-Étienne-de-l’Olm je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Timarchides (mladší)
náhľad|Socha Gaia Ofellia Fera venovaná Apolónovi, 125 – 100 pred Kr., múzeum Délos Timarchides bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr. Timarchides, syn Polykla z aténskeho dému Thorikos, bol činný v druhej polovici 2. storočia pred Kr. Patril do rodiny aténskych sochárov, ktorí pôsobili aj v Ríme (užívali výhod rímskeho patronátu).
Gironville-sur-Essonne
Gironville-sur-Essonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Timarchides (mladší)
Na inom podstavci zo sochy z Atén je vzhľadom na identitu dému v nápise (Thorikos) zrejme možné tomuto sochárovi pripísať aj druhú signatúru (signatúra je v poškodenom nápise neúplná). V roku 1880 sa na ostrove Délos našiel mramorový podstavec zo sochy (26 x 82 x 60 cm), ktorý bol signovaný jeho menom a menom jeho strýka Dionysia. Podstavec bol základňou sochy Rimana G. Ofellia Fera.
Socha datovaná do druhej polovice 2. stor. pred Kr., aj keď je značne poškodená, umožňuje rozpoznať hrdinskú postavu s plášťom pretiahnutým cez ľavé rameno a pravou natiahnutou rukou v pozdravnom geste adlocutio. Je umiestnená v archeologickom múzeu ostrova Délos.
Gironville-sur-Essonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prevodový systém srdca
[[Súbor:RLS_12blauLeg.png|alt=Prevodový systém srdca|náhľad|Prevodový systém srdca:
1 – SA uzol 2 – AV uzol 3 – Hisov zväzok 4 – ľavé Tawarovo ramienko 5 – predný zväzok ľavého Tawarovho ramienka 6 – zadný zväzok ľavého Tawarovho ramienka 7 – ľavá srdcová komora 8 – medzikomorová prepážka 9 – pravá srdcová komora 10 – pravé Tawarovo ramienko]]
Prevodový systém srdca (iné názvy: excitomotorický aparát srdca, prevodný systém srdca , vodivý systém srdca ; lat. complexus stimulans cordis, systema conducente cordis) je systém tvorený zväzkami a uzlíkmi špecializovaných buniek, schopných vytvárať a viesť vzruchy, čo sú elektrické impulzy, vyvolávané depolarizáciou bunkovej membrány. Riadi sťahy (kontrakcie) jednotlivých oddielov srdca v pravidelnom rytme. Udávačom srdcového rytmu (primárny pacemaker) je štruktúra v hornej časti pravej srdcovej predsiene – splavovopredsieňový uzol (sinoatriálny uzol, SA, podľa toho sa normálny rytmus srdca nazýva sínusový). V prípade, že prestane fungovať, môžu ho nahradiť ďalšie štruktúry prevodového systému srdca, ktorého vlastnosti sú usporiadané tak, že každý jeho nasledujúci (nižší) úsek je schopný stať sa pacemakerom, ale s nižšou frekvenciu; za normálnych okolností sa teda nestíhajú uplatniť, pretože vzruchy, prichádzajúce z primárneho pacemakera prichádzajú skôr. Ak sa aktivujú nevhodne – vydávajú vzruchy predčasne (ako tzv. ektopický pacemaker), je to jedna z príčin arytmii. Arytmie môžu vznikať pri poškodení, alebo pri vrodených anomáliach prevodového systému, ktorého stavba a vlastnosti za normálnych okolností zabezpečujú správnu časovú a miestnu náväznosť aktivácie jednotlivých oddielov srdca. Zo štruktúr prevodového systému srdca sa vzruchy šíria svalovinou srdca (myokardom), ktorá na ne reaguje zmrštením. Vďaka spomaleniu šírenia vzruchov v predsieňovokomorovom uzle (atrioventrikulárny uzol, AV) uzle na rozhraní predsiení a komôr, sťah predsiení predbieha aktiváciu komôr asi o 0,15 sekundy, čo stačí na prietok krvi z predsiení do komôr a komory sa potom aktivujú súčasne a v optimálnom smere, od hrotu srdca smerom k ústiu veľkých tepien, do ktorých vypudia krv.
Stavba prevodového systému srdca
Splavovopredsieňový uzol – primárny pacemaker sa nachádza v hornej časti pravej srdcovej predsiene. Z neho sa vzruchy šíria predsieňami do predsieňovokomorového uzla, ktorý je za normálnych okolností jedinou cestou prevodu vzruchov na srdcové komory (prípadné prídavné – aberantné dráhy môžu spôsobovať arytmie). Predsieňovokomorový uzol (AV uzol) na rozhraní medzi predsieňami a komorami zaisťuje oneskorenie prevodu vzruchov na komory, čo slúži k správnej koordinácii činnosti srdcových predsiení a komôr v súlade s prietokom krvi. Pri jeho poškodení môže byť prevod vzruchov z predsiení na komory spomalený, prerušovaný alebo až úplne zastavený (predsieňokomorová – AV – atrioventrikulárna blokáda). Tiež môže byť miestom iniciácie paroxyzmálnych (záchvatových) tachykardii. Hisov zväzok v hornej časti medzikomorovej prepážky (interventrikulárneho septa) nadväzuje na AV uzol a po krátkom priebehu sa delí na pravé a ľavé Tawarovo ramienko, ktoré pokračujú smerom k hrotu srdca a rozvádzajú vzruchy prostredníctvom svojho vetvenia – Purkyňových vlákien na svalovinu komôr – pracovný myokard. Pri poškodení tejto časti prevodového systému srdca vznikajú tzv. blokády Tawarových ramienok na rôznej úrovni, čo spôsobuje, že vzruchy sa nešíria na obe srdcové komory súčasne a komory sa nekontrahujú koordinovane, ale s určitým vzájomným oneskorením – síce rádu desiatok milisekúnd, ale dostatočným na to, aby sa medzikomorová prepážka vydúvala na stranu nekontrahovanej komory a znižovala efektivitu činnosti srdca.
Vyšetrenie prevodového systému srdca
Základnou vyšetrovacou metódou je elektrokardiografia. Pri podrobnej diagnostike niektorých porúch prevodu aj tachykardii je potrebný aj elektrokardiografický (EKG) záznam, snímaný elektródou, zavedenou do pažeráka alebo elektródami, zavedenými  katetrizačne veľkými žilami do rôznych častí srdca, prípadne priamo do oblasti jednotlivých úsekov prevodového systému. Podrobné elektrofyziologické vyšetrenie sa robí na základe snímania elektrokardiografického záznamu z viacerým miest (napríklad pred ablačnou liečbou arytmii). Zavedenými elektródami je možné vykonávať presne cielenú dočasnú kardiostimuláciu a nasledovne podrobne skúmať vlastnosti úsekov prevodového systému (programovaná kardiostimulácia).
Poruchy funkcie prevodového systému srdca
Dôsledkom porúch prevodového systému srdca sú poruchy srdcového rytmu – arytmie. Vznikajú niekoľkými mechanizmami. Pri blokáde prevodu vzruchov bývajú spojené so spomalenou činnosťou srdca – bradykardiou. So zrýchlením, prípadne aj nepravidlenou činnosťou srdca býva spojená aktivita ektopického pacemakera alebo blúdivý, prípadne krúživý pohyb vzruchu v rámci prevodového systému alebo poškodeného myokardu (napr. mechanizmus reentry).
Arytmie sa liečia pomocou liekov – antiarytmík, ktoré do určitej miery dokážu tlmiť nežiaducu aktivitu alebo vodivosť jednotlivých oddielov prevodového systému srdca. Často je ich účinok nedostatočný a mávajú tiež závažné nežiaduce účinky. Závažné arytmie je možné liečiť kardioverziou, prípadne defibriláciou. Spomalenie činnosti srdca následkom blokády prevodu vzruchov je možné liečiť kardiostimuláciou. Niektoré arytmie (napr supraventrikulárne tachykardie, fibrilácia predsiení) sa dajú liečiť cielenou deštrukciou menších alebo väčších úsekov vodivých dráh (napr. rádiofrekvenčná ablácia, kryoablácia).
Štrbavý
Štrbavý je vrch v slovenskej časti Západných Tatier. Nachádza sa v juhovýchodnej rázsoche vrchu Baranec medzi samotným Barancom a Malým Barancom.
Juhozápadné svahy spadajú do záveru Trnovskej doliny zvaného Studeničky. Opačné severovýchodné svahy klesajú do Jamníckej doliny. Na tejto strane sa nachádzajú dva výrazné žľaby pomenované Maselňa a Pusté.
Zdroj
náhľad|vľavo|Baranec a Štrbavý
Saint-Étienne-des-Sorts
Saint-Étienne-des-Sorts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vladimir Cosma
náhľad|Cosma počas autogramiády v roku [[2023.]] náhľad|Cosmov [[podpis z roku 2023.]] Vladimir Cosma (* 13. apríl 1940, Bukurešť, Rumunsko) je francúzsko-rumunský hudobný skladateľ, huslista a dirigent. Zložil hudbu k veľkému množstvu francúzskych filmov zo 70., 80. a 90. rokov 20. storočia. Vo svete sa preslávil najmä ako skladateľ filmovej hudby, ktorá bola inšpirovaná rôznymi hudobnými žánrami. Od roku 1960 zložil Cosma vyše 400 hudobných kompozícií k filmom a televíznym programom.