cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Explorer 11
Explorer 11 (známa tiež ako S15) bola americká orbitálna sonda, ktorú vyniesla raketa Juno II 27. apríla 1961. Dáta odosielala až do 17. novembra toho istého roku, keď misiu ukončili problémy s napájaním. Družica bola určená na mapovanie kozmických zdrojov gama žiarenia.
Kostarické národné futbalové mužstvo
Kostarické národné futbalové mužstvo reprezentuje Kostariku na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Zlatý pohár CONCACAF.
Carnières (Nord)
Carnières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cyrill a Method
Cyrill a Method je označenie viacerých slovenských náboženských týždenníkov:
Montmorillon (kantón)
Montmorillon je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z ôsmich obcí.
Guitar Battle (album)
Guitar Battle je zoskupenie gitarových majstrov, ktorí dali na tomto albume pôvodným skladbám nový, svieži nádych.
NGC 2286
NGC 2286 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. januára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,5.
Bačov
Bačov môže byť:
Habrová
Habrová môže byť:
Rangersdorf
Rangersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Spittal an der Drau.
Žije tu obyvateľov.
Sundøybrua
Sundøybrua je jeden z najdlhších mostov na svete vybudovaných technológiou letmej betonáže. Preklenuje morskú hladinu Leirfjordu v maximálnej výške a spája dedinu Sundøy na lofotskom ostrove Alsta s nórskou pevninou v kraji Nordland.
História a charakteristika stavby
Ostrov Alsta je rozdelený pohorím De syv søstre (Sedem sestier) na dve časti bez možnosti ich prepojenia. Potom, čo bol v roku 1991 vybudovaný most Helgelandsbrua na jednu časť ostrova Alsta, pristúpila nórska vláda v roku 1999 k projektu mostu spájajúceho s pevninou aj druhú časť ostrova.
Most je dlhý a má tri polia s hlavným rozpätím dĺžky. Je podopretý dvoma dvojicami štíhlych pilierov, založených na skalnom podloží v hĺbke 16 –. Hlavné pole letmo betónového mosta (po jednotlivých lamelách) je zhotovené z vysokopevnostného ľahkého betónu (LC 60) a obe bočné polia sú z vysokopevnostného betónu bežnej hustoty (C65). Použitím ľahkého kameniva (Stalite) do betónu hlavného poľa sa ušetrilo 2,5 mil. NOK pri zachovaní požiadaviek na únosnosť konštrukcie.
Defekácia
thumb|Sympatické a parasympatické dráhy reflexu defekácie
Defekácia je úkon vylúčenia tuhého alebo polotuhého odpadného materiálu z tráviacej sústavy. Vlny svalových kontrakcií v stenách hrubého čreva, ktoré sa nazývajú peristaltika, posúvajú výkaly zažívacím traktom ku konečníku. Pocit nutkania k vyprázdneniu nastáva ak tlak výkalov v konečníku dosiahne hodnotu 5,3 až 6,6 kPa. Dostavuje sa spravidla po jedle. Ľudia vylučujú odpad rôzne často. V zdraví trikrát týždenne až trikrát denne, pri hnačke i viackrát denne. Silou vôle môže človek vydržať i vyše týždňa bez defekácie.
Velký Blaník
Velký Blaník môže byť:
Nížinná ulica
Nížinná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz.
Je rovnobežná so Starou černicovou ulicou, napája sa na ulicu Na výslní.
Krápník (prírodná pamiatka)
Krápník je skalný previs severne od obce Tuhaň v okrese Česká Lípa, v severozápadnej časti CHKO Kokořínsko, v susedstve prírodnej pamiatky Martinské stěny. V rokoch 19912001 bol chránený ako prírodná pamiatka ev. č. 1355.
Popis a história
V pieskovcovom skalnatom chrbte zarastenom prevažne borovicami je celý rad skalných veží, baní, previsov. Zhruba 2,5 km južne od hory Vlhošti na katastri dediny Tuhanec (spadajúca pod obec Tuhaň) je veľký skalný previs, nazývaný Krápník. Je otvorený k severovýchodu, dlhý 47 metrov, hlboký 10 a pri okraji vysoký 12 metrov. Na dne je rad veľkých kameňov, ktoré sa zhruba cez 3 000 rokov odlomili zo stropu, v ktorom sa časom vytvorili voštiny. Vykonávaný prieskum znamenal objavenie keramických črepov pochádzajúcich z nádob lužickej kultúry v dobe bronzovej.
V previse bol objavený vyrytý nápis s letopočtom 1702. Je pravdepodobné, že sa tu v čase protireformácie schovávali utečenci.
Názov previs získal vďaka rýchlo skvapkávajúcej vode zo stropu do priehlbiny pod skalou.
Predmetom ochrany bol pieskovcový previs s typickou voštinovou výzdobou. Zo zoznamu prírodných pamiatok bol útvar vyňatý v roku 2001.
Ďalšie zaujímavé miesta
Blízko tohto previsu je zhruba o tretinu menší podobný útvar nazývaný Tisícový kámen. Celá oblasť je súčasťou Ralskej pahorkatiny, resp. jeho geomorfologického okrsku Polomené hory.
Cestovný ruch
K previsu vedie vyznačená odbočka zo zeleno značenej turistickej trasy, ktorá je vedená pod Vlhošťom okolo celého radu tunajších prírodných pamiatok, ako je Stříbrný vrch, Husa alebo Kostelecké bory. Najbližšia cesta je 3 km na západ č. 260 od Blíževediel na Tuhaň. Železničná trať v tejto oblasti žiadna nie je.
NGC 2288
NGC 2288 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 22. februára 1849.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
AAP
AAP môže byť:
Wienov zákon
Wienov zákon je fyzikálny zákon používaný na popísanie spektra žiarenia čierneho telesa. Tento zákon odvodil Wilhelm Wien v roku 1896. Wienov zákon presne popisuje časť spektra s krátkymi vlnovými dĺžkami (vysokými frekvenciami), ale nesedí pre časť spektra s dlhými vlnovými dĺžkami.
Hlbšie
Rovnicu možno zapísať ako:
kde
Rovnicu možno tiež zapísať ako
kde je množstvo energie na jednotky plochy na jednotku času na jednotku uhla na jednotku frekvencie vyžarovanej pri vlnovej dĺžke λ.
Vzťah Planckovho zákona k Wienovmu zákonu
Wienov zákon bol pôvodne vytvorený v snahe popísať úplné spektrum tepelného vyžarovania, ale sklamal pri presnom popisovaní pre nízkofrekvenčnú časť spektra. Neskôr bol nahradený Planckovým zákonom, ktorý sformuloval Max Planck. Na rozdiel od Wienovho zákona, Planckov zákon presne popisuje celé spektrum tepelného vyžarovania. Planckov zákon je daný rovnicou:
Wienov zákon možno odvodiť z Planckovho zákona predpokladom, že h\nu \gg kT. Ak to platí, tak
a preto sa sa Planckov zákon približne zhoduje s Wienovým pri vysokých frekvenciách.
Iné aproximácie tepelného žiarenia
Rayleigh-Jeansov zákon sformulovaný Lordom Rayleighom možno použiť na popísanie nízkofrekvenčnej časti tepelného vyžarovania, ale úplne zlyháva pri popise vysokofrekvenčnej časti spektra (vedie k takzvanej ultrafialovej katastrofe).
Malý Blaník
Malý Blaník môže byť:
Fromont
Fromont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Edelstauden
Žije tu 448 obyvateľov (1. 1. 2007).
Fonendoskop
thumb|Moderný fonendoskop Fonendoskop je lekársky nástroj (s rezonátorom), ktorý slúži na vyšetrovanie pacientov auskultáciou.
Opis
Fonendoskop sa skladá z rezonančnej membrány, ktorá má lievikovitý tvar a prikladá sa na telo a z dvoch gumených alebo plastových hadičiek, ktoré pokračujú kovovými rúrkami do tzv. olív (ušné vložky), ktoré si vyšetrujúci vkladá do uší. Jeho účelom je snímať a zosilniť zvuky, ktoré sprevádzajú fyziologickú alebo patofyziologickú činnosť niektorých telesných orgánov, napr. :
Mourioux-Vieilleville
Mourioux-Vieilleville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monts-sur-Guesnes (kantón)
Monts-sur-Guesnes je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z 11 obcí.
Roudný
Roudný môže byť:
Ján Petrikovich
Ján Petrikovich môže byť:
Jozef Luknár
Jozef Luknár (* 15. január 1915, Ivanka pri Dunaji – † 13. máj 1966, Modra) bol slovenský futbalista, reprezentant Česko-Slovenska a Slovenska.
Klubová kariéra
Obávaný strelec prišiel na Tehelné pole ako 18-ročný. Jeho ľavačka doslova trhala siete, preto dostal prezývku „Kladivo“. Mužstvu pomohol vybojovať postup do česko-slovenskej ligy. V samostatnej slovenskej lige patril k najlepším kanonierom, v belasom drese získal štyri majstrovské tituly. Prvý slovenský futbalista, ktorý dosiahol hranicu 100 ligových gólov.
Reprezentačná kariéra
Česko-Slovensko reprezentoval raz, 3. apríla 1938 v Bazileji proti Švajčiarsku (0:4). V reprezentácii Slovenska odohral 9 zápasov, strelil štyri góly. Debutoval 27. augusta 1939 v Bratislave proti Nemecku (2:0). V prvých troch zápasoch v reprezentačnom drese vždy strelil gól.
Úspechy
Klubové Individuálne
Štěpánovský potok
Štěpánovský potok môže byť:
Magnus Larsson
Magnus Larsson (* 25. marec 1970, Olofstrom, Švédsko) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 7 turnajov ATP v dvojhre a 6 turnajov vo štvorhre.
ABBA (album)
ABBA  je názov tretieho (medzinárodne druhého) štúdiového albumu švédskeho popového kvarteta ABBA. Jeho prvú, originálnu edíciu vydalo dňa 21. apríla 1975 hudobné vydavateľstvo Polar Music. Na tomto albume sa nachádza viacero známy hitov skupiny, vrátane takých ako sú „Mamma Mia“ a „SOS“.
Potom, ako mala skupina ABBA na cene Eurovízie pozornosť publika so skladbou „Waterloo“, nadviazala naň pokusom vydaním albumu s eponymným názvom udržať si celosvetový záujem. Dokázala to singlom „I Do, I Do, I Do, I Do, I Do“, ktorý sa držal na vrchole rebríčkov v Austrálii, krátko na to sa tento úspech opakoval s nahrávkou „Mamma Mia“. Spolu s nahrávkou „SOS“ sa „Mamma Mia“ stali hitmi v USA ako aj v Spojenom kráľovstve. Na albume ABBA sa nachádza pri skladbe „Tropical Loveland“ aj pokus o reggae, či pseudo klasické inštrumentálne variácie nahrávky „Intermezzo No. 1“ (pracovný názov „Mama“), aké boli v tom čase tradičné v podaní progresívnych rockerov, Keitha Emersona a Ricka Wakemana.
V olších
V olších môže byť:
Pleione
Pleione môže byť:
Čížov
Čížov môže byť:
NGC 2289
NGC 2289 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. februára 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Wally Masur
Wally Masur (* 13. máj 1963, Southampton, Spojené kráľovstvo) je bývalý austrálsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 16 turnajov vo štvorhre.
Neuville-de-Poitou (kantón)
Neuville-de-Poitou je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z 11 obcí.
Stará černicová ulica
Stará černicová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz.
Je rovnobežná s Nížinnou ulicou, kolmo ústí do ulice Na výslní.
Carnin
Carnin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reichenau (Korutánsko)
Reichenau (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Feldkirchen.
Žije tu obyvateľov.
Plameniak červený (Phoenicopterus ruber)
Plameniak červený alebo plameniak ružový (Phoenicopterus ruber) je veľký druh plameniaka. Má veľa spoločného s plameniakom ružovým a plameniakom čilským, s ktorými bol v minulosti považovaný za jeden druh. Ide o jediného plameniaka, ktorý sa prirodzene vyskytuje v Severnej Amerike. Tento plameniak patrí k druhom na ktoré sa vzťahuje Dohoda o ochrane africko-euroázijských sťahovavých vodných vtákov (AEWA).
Výskyt
thumb|left|Plameniak červený Plameniak červený sa vyskytuje na Galapágoch, pobreží Kolumbie, vo Venezuele a na blízkych ostrovoch. Tiež ho je možné pozorovať na Yucatáne, v časti Bahám, na Haiti, Kube a tiež na ostrovoch Turks a Caicos. Niektorí príslušníci tohto druhu sú tiež videní na Floride, tí bývajú ale považovaní za "tulákov" z Kuby.
Opis
Meria 120 - 140 cm. Samce vážia okolo 2,8 kg, samice okolo 2,2 kg. Perie je väčšinou ružové, čo viedlo v minulosti k zámene s inými druhmi. Krídla sú červené, primárne a sekundárne letky sú čierne. Zobák je ružový a biely s čiernou špičkou. Nohy sú úplne ružové. Dožíva sa až 40 rokov, čo je u vtákov jeden z najvyšších vekov.
Rozmnožovanie
Rovnako ako ostatné plameniaky aj plameniak červený znáša väčšinou iba jedno kriedovo biele vajce, a to v období od mája do augusta. Inkubácia trvá 28 až 32 dní. Obaja rodičia sa starajú o svoje mláďa približne do 6 rokov, kedy dosiahne pohlavnej dospelosti.
NGC 2290
NGC 2290 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. februára 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Blana
Blana môže byť
Turbo Pascal
Turbo Pascal je vývojové prostredie používajúce programovací jazyk Pascal. Spolu s ďalšími súčasťami vyvinuté firmou Borland pre operačné systémy CP/M a MS-DOS v roku 1983. Firma vývojové prostredie spolu s ďalšími pokročilými programovacími knižnicami predávala ako Borland Pascal.
Na rozdiel od prvých implementácií jazyka Pascal je Turbo Pascal značne výkonnejším prostredím. Integruje:
Elektrická trakcia
Elektrická trakcia je sústava elektrických zariadení, ktoré slúžia na pohon dopravných prostriedkov.
Rozdelenie
Medzi výhody elektrickej trakcie patrí jednoduchá údržba, vysoký výkon, vyššia životnosť a nízka záťaž životného prostredia. Hlavnou nevýhodou je závislosť od zdroja elektrickej energie.
Boje o Žehry
Boje o Žehry je označenie polemík, ktorými sa do dejín slovenskej literatúry a do Slovenských novín zapísal ich redaktor Jonáš Záborský v súvislosti s bojom Staroslovákov a štúrovcov.
Roku 1851 vyšla Záborského kniha Žehry, v ktorej autor uverejnil aj satirické verše proti štúrovcom a spisovnej slovenčine. Okrem toho tu publikoval verše v časomiere v dávno prekonanom literárnom klasicizme, s ktorým nemohli štúrovci, ako stúpenci literárneho romantizmu súhlasiť.
Proti Žehrám vystúpil napred Janko Kalinčiak v Slovenských pohľadoch, vyprovokovaný recenziou banskoštiavnického profesora Ľudovíta Šuhajdu, ktorý podľa prežitej klasicistickej poetiky chválil Žehra ako “drahocenné dílko", práve preto, že Záborský tu napodobňoval antickú poéziu. Do polemiky proti Záborskému, ktorému prišli ako autorovi Žehier na pomoc Ľudovít Šuhajda a Daniel Lichard, sa potom zapojil Jozef M. Hurban i Mikuláš Dohnány. Obhájili tak proti Slovenskými novinám zásady literárneho romantizmu i spisovnej slovenčiny. Po odbornej stránke bol z nich najlepší Janko Kalinčiak, ktorý bol nielen dobrým spisovateľom a novinárom, ale aj naslovovzatým odborníkom pre teóriu literatúry. Kalinčiakov názor, ktorý tu vyslovil, že “každé básnické dielo, ak má mať dáku cenu, musí byť docela neodvislé, musí byť výrazom individuálnosti" – platí doteraz.
Záborský si z týchto polemík nevzal nič pozitívneho pre svoju ďalšiu umeleckú tvorbu. Kalinčiakovu kritiku odmietol, pretože vraj tento “s ničím jiným nevystupoval, jako s chlapeckými některými rozprávkami v Orle tatranskom a jedovatými kritikami". Rovnako zatratil ďalšieho svojho kritika Mikuláša Dohnányho i Hurbana. Redakciu Slovenských pohľadov nazval „masárnou“ a Hurbana i Dohnányho „literárnymi banditami“. Podobne tvrdil Lichard, že v Slovenských pohľadoch vychádzajú “najjedovatejšie paškvily", že Hurban v nich nepozná „žádne šetrnosti, ani proti zásluhám, ani proti věku, ani proti dobrodiním“. Podobným tónom ako Slovenské pohľady, polemizovali proti Novoslovákom aj redaktori a spolupracovníci viedenských Slovenských novín.
Napriek osobným urážkam a zlostným výrazom, aké sa tu v zápale boja používali, bolo jasné, že v podstate tu ide o najzávažnejšie otázky slovenského literárneho, kultúrneho i politického života a jeho budúceho pokrokového, alebo konzervatívneho vývoja. V tomto boji zvíťazila pokroková línia, orientovaná na spisovnú slovenčinu, literárny romantizmus a taký vývoj v národnom hnutí, ktorý sa opieral o vnútorné sily slovenského národa. Aj keď cenzúra v dobe bachovského absolutizmu nedovoľovala uverejniť články kritizujúce politiku vlády a vládnucej triedy, predsa len slovenskí redaktori i dopisovatelia v novinách a v časopisoch v narážkach vyjadrovali svoj záporný a kritický vzťah k potláčaniu základných občianskych slobôd a k nacionálnemu útlaku. Robili tak aj vtedy, keď písali o otázkach jazykovedných, literárnych, či osvetových. Zápas o víťazstvo spisovnej slovenčiny, literárneho romantizmu, o zakladanie samostatných slovenských novín a časopisov, obnovenie ľudovýchovných a osvetových spolkov, stál vtedy v strede slovenského národného pohybu.
Boje o Žehry teda skončili víťazstvom literárneho romantizmu a spisovnej slovenčiny a porážkou literárneho klasicizmu a staroslovenčiny. Aspoň taká bola vtedy mienka širokej slovenskej verejnosti. Tieto zdĺhavé polemiky však zužovali obraz nášho národného života a privádzali ho k jednostrannosti. Cítil to aj sám Hurban, ktorý chcel dať svojimi “Záverečnými úvahami redakcie Pohľadov" za týmito spormi bodku.
Pléioné
Pléioné alebo Pleioné (starogr. Πληιόνη – Pléioné alebo Πλειόνη – Pleioné; lat. Plione alebo Pleione) je v gréckej mytológii nymfa Oceanida (t. j. jedna z dcér Ókeana a Téthye), matka Plejád. Otcom Plejád bol Atlas. Pléióné sa často stotožňuje s Aithrou. Aithra bola matka Hyád a ich brata Hyanta. Pléioné možno patrila aj medzi medzi Epimélidy. Žila v Arkádii na vrchu Kylléné.
Divadlo Romathan
Divadlo Romathan je divadlo rómskej národnostnej menšiny v meste Košice. Bolo založené v roku 1992 a je jediným divadlom svojho druhu na Slovensku. Svoje predstavenia uvádza v rómčine i slovenčine.
Dejiny
Divadlo bolo zriadené ministerstvom kultúry v máji 1992 a do roku 1996 bolo v jeho pôsobnosti. Prvou riaditeľkou až do sezóny 1997/1998 bola Anna Koptová. Po nej do funkcie nastúpil Karel Adam. Za odvolaním Anny Koptovej stál Karol Horváth podpredseda R.O.I, ktorý dosadil Karola Adama za riaditeľa. Počas organizačno-štrukturálnych zmien v divadelnej sieti prešlo divadlo v roku 1996 pod pôsobnosť košického kraja, čím strácalo právnu subjektivitu a podalo sťažnosť k ústavnému súdu. Súd sťažnosť zamietol.
Prírodný park
Prírodný park môže byť:
Divadlo Romathan
Dejiny
V rámci investičného programu do oblasti kultúry Košického samosprávneho kraja sa v roku 2021 vyčlenilo 90 000 € na rekonštrukciu budovy na Továrenskej ulici. Divadlo sa zo Štefánikovej ulice po 28 rokoch presťahovalo do nových priestorov v októbri 2021.
Tvorba
Divadlo svojím Eurofesitvalom prispelo k prezentácii zavádzania euromeny na Slovensku. Iniciátor - NBS poskytla divadlu finančný grant a to zinscenovalo humorné predstavenie. Dej bol založený na príbehu rómskej rodiny počas jej pobytu v Írsku. Vychádzalo sa z predošlej inscenácie komédie Prešibaná rodinka. Prvé vystúpenie sa konalo 14. júla 2008 v mestečku Medzev v okrese Košice-okolie, celkovo bolo naplánovaných 40 vystúpení. Podľa riaditeľa divadla Karla Adama išlo o unikátny spôsob prezentácie novej meny menšine v rámci celej eurozóny.
Pleumartin (kantón)
Pleumartin je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z deviatich obcí.
Bystřina
Bystřina môže byť:
Jarná ulica (Bratislava)
Jarná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa ročného obdobia jar.
Tvorí spojnicu medzi ulicou Na výslní a Komárňanskou.
Kosova Hora
Kosova Hora môže byť:
Belogorsk (Amurská oblasť)
Belogorsk je mesto v Rusku. Je administratívnym centrom Belogorského rajónu Amurskej oblasti.
Duch Svätý
Slovenské názvy
Slovenské názvy sú:
Belogorsk (Amurská oblasť)
Mesto leží na rieke Tom (prítok Zei), 108 km od Blagoveščenska.
V roku 1860 bola založená presídlencami dedinka Alexandrovskoje, v roku 1926 sa stala mestom a bola premenovaná na Alexandrovsk-na-Tomi. V roku 1931 bolo mesto premenované na Krasnopartizansk, potom v roku 1936 dostalo nový názov Kujbyševka-Vostočnaja, ktorý nieslo až do roku 1957, keď dostalo dnešný názov Belogorsk.
Duch Svätý
Judaizmus
Toto slovné spojenie sa nachádza na dvoch miestach protokanonických kníh (tých, ktoré judaizmus uznáva), a to v knihe Izajáš /Iz.63,10/ (Roháčkov preklad, ekumenický preklad) a v žalmoch /Žal.51,13/ (len ekumenický preklad).
Duch Svätý v kresťanstve
Duch Svätý je jednou z troch osôb jediného Boha. O jeho pôsobení môžeme čítať najmä v Biblii. Je známe jeho pôsobenie pri nadprirodzenom počatí Márie, matky Ježišovej, a pri viacerých ľuďoch počas židovského sviatku Letníc. Svätý Duch je veriacim zasľúbený v Jánovom evanjeliu (14. - 15. kapitola ) ako radca, pomocník, učiteľ.
Nový zákon
V gréckom Novom zákone sa výraz „Duch Svätý“ (τὸ πνεῦμα ἅγιον to pneuma hagion) objavuje presne stokrát. Duch Svätý je v kresťanstve jedna z Božích osôb, presnejšie tretia osoba v trojjedinom Bohu - teda Najsvätejšej Trojici. Doktrína o Božej trojici resp. trojjedinom Bohu je doktrínou niektorých kresťanských teológov.
Výraz Božia trojica alebo Trojjediný Boh sa nikde v Biblii nevyskytuje.
Ako symboly pre spodobenie Svätého Ducha používa Nový zákon aj niektoré diela výtvarného umenia obraz holubice, ohňa alebo ohnivých jazykov. V Novomm zákone vystupuje Duch Svätý ako samostatná postava. Podľa kresťanskej viery počala Panna Mária svojho syna Ježiša Krista pôsobením Ducha Svätého. Ježiš potom prijíma zvláštnym spôsobom Svätého Ducha pri svojom krste v rieke Jordán (Mt 3,16-17). Prísľub Ducha Svätého tvorí jedno z hlavných tém Ježišovej reči na rozlúčku v Jánovom evanjeliu (kap. 14-16 ).
NGC 2291
NGC 2291 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. januára 1827.
Duch Svätý
Nový zákon
Skutky apoštolov popisujú vo svojej 2. kapitole, ako bol Duch Svätý, označovaný tiež ako Pomocník (grécky παράκλητος paraklétos, obhajca, pomocník ), zoslaný na apoštolov vo sviatok Letníc (Turíc). Túto udalosť každoročne pripomína liturgia pri slávnosti Zoslanie Ducha svätého. Tento dar Ducha je analogický k starozákonnému daru Desatora Mojžišovi na Sinaji. V Jánovom evanjeliu (20,21-22 ) je Duch Svätý apoštolom daný samotným Ježišom už v deň svojho vzkriesenia, tj. Veľká noc.
Moutier-d’Ahun
Moutier-d’Ahun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Duch Svätý
Duch Svätý a Trojica
Spor ohľadom plnosti Kristovho Božstva, v ktorom bol Areios na Nicejskom koncile v roku 325 porazený, bol prijatím Nicejského vyznania viery vyriešený len zdanlivo. V skutočnosti boli závery tohoto koncilu veľkou väčšinou biskupov a kresťanských mysliteľov odmietané. Východní biskupi a teológovia sa viac prikláňali k niektorému z modifikovaných učení Origena, ktorý hovoril o podriadenom postavení osôb v Trojici. Boj za presadenie Nicejského kréda viedol spočiatku alexandrijský biskup Atanáz, kvôli čomu tiež strávil veľkú časť svojho života vo vyhnanstve. Až od 60. rokov sa darilo priaznivcom Nicejského vyznania viery zblížiť sa s origenistickou väčšinou. Impulz k tomu dal rímsky cisár Julián zvaný Apostata. Ten v roku 362 v snahe uvrhnúť kresťanstvo do chaosu povolal späť na svoje úrady biskupov vo vyhnanstve a tých úradujúcich do vyhnanstva poslal. Tým od dvora odoslal semi-ariánsku hierarchiu a na Alexandrijskej synóde v tom roku začalo zbližovanie priaznivcov Nicejského vyznania a oreginistov.
Moutier-d’Ahun
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Duch Svätý
Duch Svätý a Trojica
V tomto zbližovaní vynikli predovšetkým traja východní teológovia nazývaní „kappadonskí otcovia“: Bazil Veľký, Gregor Naziánsky a Gregor z Nyssy. Títo cirkevní otcovia prehĺbili trojičnú teológiu a dokázali ju sformulovať pre origenistov prijateľným jazykom. V ich dielach, predovšetkým u Basila Velikého, nachádzame tiež súvislý výklad o Duchu Svätom, ktorý je inak v Nicejskom vyznaní viery zmienený len letmo. Basil Veliký hájil pojatie Ducha Svätého ako jednej z osôb Najsvätejšej Trojice v obrane proti iným smerom a jeho pojatie pozície Ducha Svätého v Trojici sa presadilo na koncile v Konstantinopoli v roku 381.
Moutier-d’Ahun
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Duch Svätý
Spor o filioque
náhľad|Julius Schnorr von Carolsfeld: Die Bibel in Bildern
Svätodušné hymny
Vo výtvarnom umení je symbolicky zobrazovaný v podobe holubice alebo ohnivého jazyka.
Archeologické múzeum (Košice)
Archeologické múzeum v Košiciach je múzeum košického mestského opevnenia, konkrétne jeho Dolnej brány. Areál bol odkrytý počas rekonštrukcie Hlavnej ulice (1995-1996). Archeologický prieskum viedli košickí pamiatkári Marcela Ďurišová a Jozef Duchoň. Projekt múzea je dielom inžiniera Alexandra Lamiho. Múzeum pod veľkou betónovou platňou bolo sprístupnené verejnosti v roku 1998.
Archeologickým výskumom boli odkryté a verejnosti sprístupnené zvyšky týchto objektov:
Rekonštrukcia
Archeologický komplex prešiel rokonštrukciou v roku 2021. V podzemí vznikla reprezentačná expozícia s multimediálnymi perzentáciami, infokioskami a audiovizuálnymi projektmi zameranými na opevnenie mesta. V roku 2022 má mesto Košice v pláne aj rekonštrukciu pódia nachádzajúceho sa nad múzeom. Mesto chce takto riešiť sadanie podložia v tejto časti Hlavnej ulice.
Poitiers-1
Poitiers-1 je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z časti mesta Poitiers a obce Migné-Auxances.
Eiger
Eiger je vysoká hora v Bernských Alpách. Spolu so štvortisícovkami Mönch (Mních) a Jungfrau (Panna) tvorí dominantné trojvršie nad centrálnou oblasťou regiónu Berner Oberland. Prvá zmienka v latinčine ako „mons Egere“. Geologicky pozostáva z druhohorných vápencov. Slávu mu priniesla jeho severná stena – Eiger Nordwand, ktorá je najväčšou stenou Álp a písala sa v nej história horolezectva.
Fublaines
Fublaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Eiger
Vnútrom hory (tunelom) vedie zubačka Grindelwald – Jungfraujoch, ktorá má v kopci dve zastávky a okná s vyhliadkou do steny, využívané aj pri záchrankách.
Fublaines
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Eiger
V r. 2006 sa vých. stenou zrútilo vyše pol milióna kubických metrov skál, nikto nebol zranený.
Fublaines
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eiger
Severná stena – Nordwand
thumb|300px| Sev. stena s angl. popisom významných miest Obvykle sa uvádza relat. výška, ale z toho je cca lezeckých, bez spodnej sutiny.
Pri pokuse o výstup stenou v r. 1935 zahynuli dvaja horolezci (na mieste nazvanom bivak smrti). V roku 1936 na tomto mieste zahynula rakúsko-nemecká štvorica o ktorej bol v roku 2007 natočený dokument The Beckoning Silence. Švajčiarske úrady nato vydali zákaz výstupov stenou, zrušený neskôr súdne. Stena získala prezývku „Mordwand“.
NGC 2292
NGC 2292 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
Eiger
Severná stena – Nordwand
Prvý zimný výstup uskutočnili v r. 1961 Toni Hiebeler, Walter Almberger, Anderl Mannhard a Toni Kinshofer. Pravda, nastúpili do steny cez šachtu zubačky.
Iné zaujímavé výstupy cez Nordwand
Dnes vedie stenou vyše 20 ciest.
Panoráma
thumb|center|700px|Panoráma z Männlichenu: Eiger, Mönch a Jungfrau (zľava do prava)
Trilógia
Severné steny Grandes Jorasses, Matterhornu a Eigeru sa označujú aj ako "magický triptych." Často sa zabúda, že prvým slovenským horolezcom, ktorý ho dokončil bol Zdeno Zibrín v r. 1961. Až dlho po ňom Hámor a Jackovič (1995). Prvé zimné sólo všetkých troch preliezol Ivano Ghirardini v zime 1977 – 78.
Kokrháč (prírodná pamiatka)
Kokrháč je prírodná pamiatka ev. č. 1508, ktorá sa nachádza v okrese Chomutov západne od obce Místo na brehu Prunéřovského potoka. Správa AOPK Ústí nad Labem.
Komárňanská ulica (Bratislava)
Komárňanská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa mesta Komárno.
Kokrháč (prírodná pamiatka)
Ochrana
Dôvodom ochrany je ukážka selektívneho zvetrávania ortoruly s reliktným bôrom a výskytom medvedice lekárskej.
Poitiers-2
Poitiers-2 je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z časti mesta Poitiers a obce Buxerolles.
Moutier-Malcard
Moutier-Malcard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cyrill a Method : katolícke noviny pre cirkev, dom a školu
thumb|Titulný list novín Cyrill a Method. Cyrill a Method : katolícke noviny pre cirkev, dom a školu bol slovenský náboženský týždenník. Od 1. júla 1855 do 30. novembra toho istého roku redigoval Cyrill a Method s podtitulom Katolícke noviny Andrej Radlinský, keď tento tlačový orgán aj zanikol.
Po viac ako ročnom prerušení začal vychádzať po zlúčení s Katolíckymi novinami znovu v Hattalovej „opravenej slovenčine“ (čiže dnešnej slovenčine) roku 1857 pod názvom: Cyrill a Method s podnázvom Katolícke noviny pre cirkev, dom a školu v Budíne, od 5. IX. 1862 časopis vychádzal v Skalici, v rokoch 1869 – 1870 v Bratislave.
Boli to konfesionálne noviny vyznačujúce sa miernym propagovaním slovenského národného hnutia a veľkou ústupčivosťou k vysokej cirkevnej hierarchii. Zastávali neraz nepružné, konzervatívne, ba aj reakčné stanovisko, ktoré bolo v priamom protiklade so životnými záujmami slovenského ľudu. Preto ani Cyrill a Method v rokoch 1855 – 1858 nemá veľkú publicitu a stál bokom od pokrokového krídla slovenského nacionálneho pohybu.
Význam Cyrilla a Methoda vzrástol v rokoch 1857-61, keď hlásal nielen hospodárske a kultúrne, ale aj politické požiadavky Slovákov, pretože úradné Slovenské noviny tak robiť nemohli. Popularite Radlinského časopisu poslúžila v podstatnej miere jeho pedagogická príloha Priateľ školy a literatúry. Tu sa písalo tiež o politických požiadavkách - napr. o potrebe zostavenia národného memoranda, založenia Matice slovenskej, našich gymnázií atď. Cyrill a Method s prílohou podstatne urýchlil národnozjednocovacie slovenské hnutie a pričinili sa o víťazstvo spisovnej slovenčiny nad staroslovenčinou. Okrem Radlinského sa o tieto zmierujúce tendencie koncom bachovského absolutizmu pričinil aj Karol Kuzmány, Daniel Lichard i Janko Kalinčiak.
Medzinárodné letisko Vnukovo
thumb|right|Letisko Vnukovo – Terminál B thumb|right|Pohľad na Terminál B letiska Vnukovo v noci thumb|right|Interiér Terminálu B thumb|right|Železničná stanica
Medzinárodné letisko Andreja Tupoleva Vnukovo (IATA: VKO, ICAO: UUWW) je tretie najväčšie civilné letisko v Moskve. Nachádza sa 28 km od centra Moskvy (aj keď formálne leží v administratívnej hranici okresu Moskvy-Vnukovo).
História
Vnukovo je najstaršie prevádzkyschopné letisko v Moskve. Jeho stavba bola schválená sovietskou vládou v roku 1937, pretože staršie letisko Chodynka (nachádzalo sa oveľa bližšie k centru mesta, ale od roku 1980 uzatvorené) bolo preťažené. Letisko Moskva-Vnukovo bolo otvorené 1. júla 1941. Počas Veľkej vlasteneckej vojny letisko slúžilo ako vojenská letecká základňa. Do premiestnenia väčšiny medzinárodných letov Aeroflotu v roku 1960 na letisko Šeremetievo, to bolo hlavné letisko s medzinárodnou prevádzkou v ZSSR. V roku 1956 tu uskutočnili prvé lety s cestujúcimi lietadlá Tupolev Tu-104 a Iľjušin Il-18. V roku 1961 vzal prvých cestujúcich turbovrtuľový Tupolev Tu-114 do Chabarovska. Po rozdelení leteckej spoločnosti Aeroflot na menšie firmy, bola z pozostávajúcich lietadiel umiestnených na letisku Vnukovo vytvorená spoločnosť Vnukovo Airlines. Tá bola neskôr prevzatá vedením spoločnosti S7 Airlines (predtým známej ako Sibir Airlines).
Cartignies
Cartignies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Eggersdorf bei Graz
Eggersdorf bei Graz je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Graz-okolie. 1. januára 2015 bola trhová obec Eggersdorf bei Graz spojená s obcami Brodingberg, Höf-Präbach a Hart-Purgstall.
Cartignies
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Eggersdorf bei Graz
Trhová obec má rozlohu a  obyvateľov. Pred spojením mala obec rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 2 139 obyvateľov.
Cartignies
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reichenfels
Reichenfels je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Wolfsberg.
NGC 2293
NGC 2293 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
Ivan Uhliarik
MUDr. Ivan Uhliarik (* 3. jún 1968, Námestovo, Slovensko) je slovenský politik, bývalý minister zdravotníctva Slovenskej republiky a bývalý podpredseda KDH.
Životopis
Ivan Uhliarik v rokoch 1987 až 1993 vyštudoval Lekársku fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Svoju profesionálnu kariéru odštartoval po skončení štúdia ako chirurg v Nemocnici s poliklinikou v Skalici. Neskôr sa ako lekár staral o pacientov tiež v ruských nemocniciach v mestách Volgograd a Saratov.
V rokoch 19962003 pôsobil ako marketingový manažér vo firme Pfizer Inc. Do roku 2005 pracoval v Sanofi Aventis ako riaditeľ divízie. V roku 2006 sa stal generálnym riaditeľom Bristol Myers Sqiubb SR, kde pôsobil až dovtedy, kým sa stal ministrom zdravotníctva Slovenskej republiky (20102012). Vlastnil tiež zdravotnícke firmy Farmedix a Euromedius.
Garentreville
Garentreville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Ivan Uhliarik
Životopis
V septembri 2009 sa stal po sneme v Nitre podpredsedom KDH, zodpovedným za agendu zdravotníctva a ochrany spotrebiteľa. Po parlamentných voľbách v roku 2010, kde kandidoval z 8. miesta kandidátky KDH, bol zvolený za poslanca NR SR, mandát však nevyužíval, keďže sa stal ministrom zdravotníctva vo vláde Ivety Radičovej. Ako minister zdravotníctva implementoval novú liekovú reformu na Slovensku, zaviedol 2. najlacnejšiu cenu liekov v EÚ, zameriaval sa na finančnú konsolidáciu štátneho zdravotného poistenia spoločnosti.
Po predčasných voľbách v roku 2012 bol za KDH zvolený za poslanca Národnej rady SR. Bol členom parlamentného výboru pre zdravotníctvo, členom parlamentného výboru pre kontrolu Vojenských spravodajských služieb a predsedom parlamentnej skupiny Slovensko-tureckého priateľstva.
Garentreville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ivan Uhliarik
Životopis
Po odchode z vysokej politiky sa Uhliarik angažuje ako podnikateľ, vlastní viacero spoločností a nehnuteľností. Je tiež členom dozornej rady súkromných nemocníc AGEL.
Osobný život
Ivan Uhliarik je ženatý, ma 5 detí, žije v Skalici.
Garentreville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Petrikovich (lekár)
Ján Petrikovich (* 14. marec 1846, Banská Bystrica-Radvaň – † 22. máj 1914, Martin) bol slovenský lekár, publicista, múzejník a vlastivedný pracovník zemianskeho pôvodu.
Životopis
Odborník v numizmatike, archeológii, botanike, paleontológii a antropológii. Člen národných spolkov a vedeckých spoločností. Spoluzakladateľ a prvý podpredseda Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS). Autor prác o ochrane zdravia detí a opatere dojčiat, o ľudovom liečiteľstve, úvahy o nákazlivých chorobách, odborných článkov a i.
Poitiers-3
Poitiers-3 je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z časti mesta Poitiers a obce Mignaloux-Beauvoir.
Cassel (Nord)
Cassel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lúčna ulica (Bratislava)
Lúčna ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz.
Tiahne sa od Bajkalskej po Komárňanskú.
Slovenská evanjelická augsburského vyznania cirkev v Srbsku
náhľad|Lutherova ruža Slovenská evanjelická augsburského vyznania cirkev v Srbsku (SEAVC, po srbsky: Slovačka evangelička crkva augsburške veroispovesti u Srbiji) je luteránska cirkev a najväčšia protestantská cirkev v Srbsku.
Medzi protestantmi, ktorých je dnes v 2,2 miliónovej Vojvodine o niečo viac ako 8 %, je SEAVC najväčšou cirkvou. Má okolo 40 000 členov. Rozdelená je na senioráty: Báčsky, Banátsky, Sriemsky a od 2008 roku aj novozaložený Nemecký seniorát so seniórmi v čele.
Začiatky reformácie
Reformácia má počiatok v pôsobení kňaza a teológa Martina Luthera. Martin Luther bol farárom vo Wittenbergu ako aj profesorom na Univerzite vo Wittenbergu. Začal si všímať prax predávania odpustkov za peniaze vo vtedajšej cirkvi a ostro proti tomu začal vystupovať.
Myšlienky Martina Luthera sa veľmi rýchlo šírili. V roku 1610 na synode v Žiline boli položené základy samostatnej právnej cirkevnej organizácie evanjelikov na území dnešného Slovenska. Do roku 1670 väčšina obyvateľov Uhorska boli evanjelici.
V sedemdesiatych rokoch 17. storočia evanjelická cirkev začala byť kruto prenasledovaná štátnymi vrchnosťami. Určité uvoľnenie nastalo až roku 1781 vydaním Tolerančného patentu cisára Jozefa II., no úplná rovnosť s ostatnými vierovyznaniami nastala až od roku 1848.
Slováci - evanjelici vo Vojvodine
Slováci - evanjelici si dodnes zachovali jazyk a kultúru, vďaka svojej cirkvi a tolerantnosti národov, s ktorými žijú na pôde dnešnej Vojvodiny.
Učenie a vierovyznanie
Luteráni sa držia hlavných zásad Lutherovho učenia, ktoré sú heslovite vyjadrené v známych päť "sola":
Veria v jedného Boha v troch osobách: Otec, Syn a Duch Svätý. Za jediný prameň viery považujú Bibliu. Vyznávajú Apoštolské, Nicejsko-carihradské a Atanaziánske vyznanie. Za správne vysvetlenie Biblie považujú Augsburské vyznanie.
Cirkev dnes
náhľad|vľavo|Titulný list cirkevného časopisu (1972) náhľad|Zbory, filie a diaspory Slovenskéj evanjelickéj a.v. cirkvi v Srbsku Medzi protestantmi, ktorých je dnes v 2,2 miliónovej Vojvodine o niečo viac ako 8 %, SEAVC je najväčšou cirkvou. Má okolo 50 000 členov. Rozdelená je na senioráty: Báčsky, Banátsky, Sriemsky a od 2008 roku aj novozaložený Nemecký seniorát so seniórmi v čele.
V pomerne rozsiahlej diecéze má 28 cirkevných zborov a 13 filiálnych zborov. V súčasnosti má v službe 24 farárov (z toho 6 farárok) s biskupom Dr. Jaroslavom Javorníkom v čele. Farári SEAVC nadobúdajú vzdelávanie na Evanjelickej bohosloveckej fakulte UK v Bratislave, Slovensko.
Najvyššia spravujúca a zákonodarná vrchnosť SEAVC je Synoda. Synoda zasadá raz ročne.
Roku 1946 boli cirkvi odobrané majetky. Niektoré cirkevné obce vlastnia obrábaciu zem s maximálnou plochou do 10ha. Cirkev je dodnes vydržiavaná dobrovoľnými príspevkámi a milodarmi svojich členov.
thumb|Evanjelický a.v. kostol v Kysáči SEAVC pravidelne vydáva mesačník Evanjelický hlásnik, Úsvit, Ročenku a Evanjelický Kalendár. Každú nedeľu má vysielanie relácie Pohľady k výšinám v Rádio Nový Sad.
SEAVC ma partnerské vzťahy s ECAV na Slovensku, ECAV v Slovinsku, EKD v Nemecku a ELCA v Spojených štátoch amerických. Je členom Svetového luteránskeho zväzu (SLZ), Konferencie európskych cirkví (KEC), Svetovej rady cirkví (SRC) a Ekumenickej rady cirkví v Srbsku.
Cirkevné zbory sa nachádzajú v nasledujúcich mestách: Belehrad, Binguľa, Boľovce, Erdevík, Lug, Stará Pazova, Šíd, Aradáč, Biele Blato, Hajdušica, Jánošík, Kovačica, Ostojićevo, Padina, Vojlovica, Zrenjanin, Báčska Palanka, Báčsky Petrovec, Bajša, Hložany, Kulpín, Kysáč, Laliť, Nový Sad, Pivnica, Selenča, Silbaš.
Banskoštiavnický Cyrill a Method
Cyrill a Method – časopis pre cirkev a školu, bol nábožensko-pedagogický týždenník, ktorý od 14. marca 1850 vydávali v Banskej Štiavnici Ján Palárik a Andrej Radlinský a do 9. júla 1851 – keď vyšlo jeho posledné číslo – len Ján Palárik.
Medzi Katolíckymi novinami Šimona Klempu a Radlinského i Palárikovým Cyrillom a Methodom bol podstatný rozdiel. Cyrill a Method bol od začiatku bojovým a slovenskému národnému hnutiu osožným orgánom. Jeho tvorcovia sa snažili pôsobiť hlavne na drobné duchovenstvo a zjednotiť ho v boji proti sebeckej i koristníckej politike vysokých cirkevných hodnostárov. Palárik sa tu snažil prekliesniť cestu k demokratizácii slovenského života a presadenie národnej a ľudu osožnej politiky aj v oblasti cirkevnej. Hlásal tu aj pozoruhodnú myšlienku vytvorenia slovenskej národnej cirkvi a únie všetkých kresťanských cirkví na Slovensku. Medzi hlavných spolupracovníkov Cyrilla a Methoda patrili Rešetka, J. Záborský, J. Plošic, Šťastný, Čelko atď.
Palárik prejavil aj zmysel pre zmierlivé vyriešenie jazykových polemík a škriepok, ktoré tak zhubne pôsobili na jednotu nášho národného hnutia. Preto do svojho časopisu prijímal príspevky “v akejkoľvek slovenčine", a to aj napriek tomu, že vydavateľ časopisu Andrej Radlinský bol ešte v tejto dobe dôsledným stúpencom staroslovenčiny. Palárikovi sa takouto zmierlivou politikou podarilo zvýšiť počet odberateľov časopisu na 350 a zabezpečiť mu aj pomerne dosť prispievateľov.
Palárikove kritické stanovisko k vysokému kléru, ako aj jeho oživovanie slovenského národného života vyvolávalo šovinistické útoky maďarského klerikálneho časopisu Religio. Podľa neho Palárik tu rozširoval zhubné „novotárstvo“, propagoval husitizmus a škodil aj cirkvi. Pre takéto “ “reformistické články" sa Palárik dostal aj pred cirkevný súd, ktorý ho odsúdil na tri týždne do kláštorného väzenia „o chlebe a o vode“. V čase jeho väzenia časopis Religio tvrdil, že Palárik v Cyrillovi a Methodovi šíril cirkevný komunizmus a poburoval drobných kňazov proti cirkevnej vrchnosti.
V treťom čísle III. ročníka Cyrilla a Methoda bol Radlinský prinútený uverejniť správu o vyšetrovaní Jána Palárika vysokými cirkevnými hodnostármi i o jeho uväznení. Aj keď sa proti Palárikovmu väzneniu ozývali nielen slovenskí národovci, ale aj nemecké noviny Wanderer Fremdeblatt, Ostdeutsche Post a iné, cirkevná hierarchia nepovolila. Chcela potrestať nielen Jána Palárika, ale aj všetkým jeho stúpencom dať výstrahu a zastrašiť ich na dlhý čas. Nerozpakovala sa pritom použiť aj podvod. Bez Palárikovho vedomia a za jeho neprítomnosti vydala v 4. čísle II. ročníka Cyrilla a Methoda latinské i slovenské osvedčenie pod názvom: Vyznanie Jána Palárika – Declaratio Joannis Palárik, ktorým vraj sám odvolával svoje proskribované články a otrocky sa podriadil cirkevnej vrchnosti.
Botanická záhrada UPJŠ Košice
Vzácna je najmä zbierka zhruba 1 200 kaktusov a sukulentov, čo je údajne najväčšia zbierka kaktusov na celom území bývalého Česko-Slovenska.
Zaujme aj expozícia orchideí, hmyzožravých rastlín, či ďalších druhov tropickej i subtropickej flóry v skleníku s plochou 1 742 m2.
Košická botanická záhrada má od augusta 2002 štatút chráneného areálu. Pracovníci botanickej záhrady sa starajú aj o 14 chránených druhov rastlín z východného Slovenska, z ktorých osem je kriticky ohrozených.
Na konci leta 2021 sa začala rekoštrukcia hlavnej budovy botanickej záhrady. Po rekonštrukcii vznikne reprezentatívnejší vstupný priestor, návštevnické centrum aj kaviareň. Práce majú byť ukončené do konca januára 2022.
Vavrinec Rímsky
náhľad|[[Fra Angelico, proces so svätým Vavrincom]]
Svätý Vavrinec je patrón knihovníkov a archivárov, vzývaný proti ohňu a moru.
Životopis
Vavrinec sa narodil okolo r. 230 v Španielsku. Ako mladík prišiel do Ríma a tam bol vychovaný. Dňa 30. augusta 257 na Petrov trón nastúpil kňaz, pôvodom Aténčan, známy pod menom sv. Sixtus II. Vavrinec sa stal jeho najobľúbenejším žiakom v Ríme, neskôr diakonom a archidiakonom. Roku 258 nášho letopočtu tohto mladého človeka nevšednej krásy a urodzeného pôvodu poveril pápež Sixtus II. zodpovednosťou za cirkevné vatikánske klenoty vrátane vzácnych kníh. Vavrinec bol prvý zo siedmich rímskych diakonov, z ktorých každý mal na starosti jednu štvrť mesta a ako taký sa spolu s pápežom staral o štyridsaťtisíc kresťanov, ktorí boli v polovici 3. storočia v Ríme za panovania cisára Valeriána. V tom čase bolo právne postavenie cirkvi veľmi slabé, zato majetku mali dosť. Vlastnili kostoly, domy, pozemky. Cisár Valeriána chcel vykoreniť cirkev a získať cirkevné poklady. Predvolal si na výsluch pápeža Sixta. Keďže ten nechcel spolupracovať, cisár ho nechal sťať a Vavrinca uväznil a mučil. Vo väzení pokrstil mnohých pohanov, medzi nimi aj Luculla, ktorému vrátil zrak. Istý Hippolitus bol svedkom zázračného uzdravenia a s celou rodinou sa stal kresťanom. Žiadal, aby Vavrinca prepustili a ten dostal tri dni, aby priniesol všetky cennosti do obecného mestského eráru. Mladý ochranca toto odmietol, majetok rozdal chudobným a chorým, ktorých predviedol pred cisára ako cirkevné bohatstvo. Cisár ho dal bičovať, trhať mu kožu železnými hrebeňmi. Napokon nechali priniesť železnú posteľ a rozžeravili ju. Aj pri tomto opekaní zaživa prosil cisára, aby ho obrátil na druhý bok, keďže tento má už spálený. Zomrel 10. augusta 258.
Vavrinca pochovali na Tiburtine neďaleko Campa Verana. Nad jeho hrobom postavili baziliku S. Lorenzo fuori le mura, ktorá podnes patrí k siedmim hlavným kostolom v Ríme.
Ako relikvia sa v kostole uchováva i rošt, na ktorom ho umučili. A mnoho ďalších častí kostí uložených v relikviaroch po celom Taliansku.
Konflikt v Severnom Írsku
Konflikt v Severnom Írsku (iné názvy: (the) Troubles, Nepokoje; po anglicky The Troubles alebo Northern Ireland Conflict, ) bol (resp. je) etnicko-nacionalistický konflikt v Severnom Írsku (v niektorých obdobiach prebiehal aj v častiach Írska, Anglicka a pevninskej Európy) od konca 60. rokov 20. storočia. Za jeho koniec sa väčšinou označuje Belfastská „Veľkopiatková“ dohoda z roku 1998, hoci sporadické násilie stále pokračuje.