cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Megan Foxová
Profesionálna kariéra
Po ukončení úspešnej kariéry modelky začala svoje herecké účinkovanie v roku 2001 vo vedľajšej role Brianny Wallaceovej vo video filme Sestry na Bahamách. Ako hosť sa objavila v niekoľkých televíznych seriáloch ako napríklad Dva a pol chlapa, Ocean Ave alebo Hope & Faith, kde stvárnila úlohu Sydney Shanowski. V roku 2004 sa prvýkrát objavila vo filme Spoveď kráľovnej strednej školy, kde si po boku herečky Lindsay Lohanovej zahrala úlohu Carly. Prielom v jej hereckej kariére znamenala až ponuka režiséra Michaela Baya v roku 2007 na jednu z hlavných úloh vo filme Transformers .
Osobný život
left|thumb|188x188px|Megan v roku 2009 na medzinárodnom filmovom festivale v [[Toronto|Toronte.]] Narodila sa Darlene Tonachiovej a Franklinovi Foxxovi, ktorý zo svojho priezviska vypustil jedno „x“. Rodičia sa rozviedli v jej detstve. So staršou sestrou vyrastali spoločne s matkou a nevlastným otcom Tonym Tonachiom blízko Rockwoodu v Tennessee. Megan má francúzskych, írskych a indiánskych predkov. Hlási sa ku kresťanskej viere. Počas stredoškolského štúdia navštevovala súkromnú kresťanskú školu Morningside Academy, maturitu potom zložila na St. Lucie West Centennial High School. Na strednej škole čelila šikane – nie pre svoj vzhľad, ale preto, lebo sa viac priatelila s chlapcami než dievčatami. S matkou žila, až dokiaľ sa nedokázala uživiť sama.
Pravidelne sa objavuje v rebríčkoch najkrajších žien sveta, ktoré sú vyhlasované rôznymi časopismi a agentúrami. Médiá ju často porovnávajú s herečkou Angelinou Jolie a nazývajú ju ako Angelinin klon, Angelina 2.0 alebo Angelina Jr.
Vydala sa v júni 2010 po dlhodobom vzťahu s americkým hercom Brianom Greenom, ktorý stvárnil postavu Davida Silvera v seriáli Beverly Hills 90210. 27. septembra 2012 sa im narodil syn Noah Shannon Green. Už predtým spolu vychovávali Brianovho syna Kassia (* 2002) z jeho predchádzajúceho manželstva. 13. februára 2014 sa im narodil druhý syn Bodhi Ransom a 4. augusta 2016 tretí syn, Journey River.
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011
Mužský turnaj
right|150px Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvedené v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).
Skupinová fáza
Dvanásť účastníkov bolo rozdelených do troch skupín. Priamo do štvrťfinále postúpili prví dvaja z každej skupiny a dvaja s najlepšou bilanciou (body, skóre) z tretích miest. Mužstvá, ktoré nepostúpili zo skupinovej fázy do štvrťfinále, odohrali vyraďovacím systémom zápasy o 9. - 12. miesto.
Skupina A
Skupina B
Skupina C
Play-off
Porazení štvrťfinalisti hrali vyraďovacím systémom o 5. - 8. miesto.
O 5. - 8. miesto
'''o 5. miesto'''
'''o 7. miesto'''
O 9. - 12. miesto
'''o 9. miesto'''
'''o 11. miesto'''
Ženský turnaj
right|100px Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvádzané v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).
Základná časť
Šesť účastníkov sa stretlo v jednej skupine klasickýn spôsobom každý s každým, najlepší štyria postúpili do semifinále. Porazení semifinalisti odohrali zápas o 3. - 4. miesto, víťazi sa stretli vo finále. Družstvá na posledných dvoch miestach sa stretli v súboji o 5. - 6. miesto.
Misty Uphamová
Životopis
Narodila sa v Kalispelli ako štvrté dieťa učiteľov hudby. Predkovia jej rodiny boli indiánskeho pôvodu (z kmeňa Čiernonožcov ). Jej rodina sa presťahovala do Seattle keď mala osem rokov. Už ako teenagerka začala hrať v indiánskom divadle Red Eagle Soaring. Popritom navštevovala Young Shakespeare Workshop a účinkovala vo Freehold Theatre.
Pravdepodobne najznámejšia bola jej rola vo filme Frozen River z roku 2008, v ktorom hrala mohawskú prevádzačku ľudí Lily. Za túto rolu bola nominovaná na cenu Spirit Award v kategórii vedľajšej ženskej role. Ďalšími známymi filmami, v ktorých hrala vedľajšiu rolu, boli napríklad Divoký Django režiséra Quentina Tarantina a Blízko od seba režiséra Johna Wellsa.
V októbri 2014 bola nájdená mŕtva desať dní po tom, keď odišla z bytu svojej sestry v Auburne na prechádzku.
Ján Martin Novacký
Biografia
Ján Martin Novacký sa narodil v Tvrdošíne na Orave. Svoje žiacke a gymnaziálne roky prežil v Prievidzi, a preto sa nemožno čudovať, že si veľmi zamiloval tamojšiu hornonitriansku prírodu a jej vedeckému bádaniu zasvätil veľkú časť života. Študoval na univerzitách v Budapešti a v Prahe, kde v roku 1925 ukončil svoje vysokoškolské štúdium. Až do konca II. sv. vojny pôsobil na mnohých miestach ako stredoškolský profesor na gymnáziách v Košiciach, Rimavskej Sobote, Břeclavi, Prievidzi, v Žiline a v Bratislave, kde pôsobil aj ako riaditeľ školy. Bol známy ako vynikajúci pedagóg, povestný svojou trpezlivosťou, láskavosťou, ale aj zásadovosťou. Po skončení vojny vstúpil do služieb SVŠT v Bratislave. Keď sa r. 1946 z tejto vysokej školy vyčlenilo štúdium poľnohospodárstva a lesníctva a bola ustanovená samostatná Vysoká škola poľnohospodárskeho a lesníckeho inžinierstva v Košiciach, začal na nej pôsobiť ako univerzitný profesor (docentom bol menovaný r. 1945). Tu bol aj ustanovený ako prvý rektor ku dňu 1. decembra 1946 a v tejto funkcii zotrval do r. 1948. Od r. 1947 pôsobil aj na Pedagogickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Tu sa popri náročnej organizačnej práci spojenej s budovaním prvej samostatnej vysokej školy tohto zamerania, venoval aj budovaniu Ústavu botaniky ako jeho prvý vedúci. V roku 1950 sa stal riaditeľom Botanickej záhrady Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave. Následne prechádza na Pedagogickú fakultu a nasledujúci rok (1951) na Prírodovedeckú fakultu UK v Bratislave. Dňa 11. 3. 1955 sa konala ustanovujúca schôdza Československej botanickej spoločnosti na Slovensku. Na predsedu bol navrhnutý Ján Martin Novacký. Význam životného diela profesora Novackého znásobuje skutočnosť, že v období keď začal pôsobiť ako stredoškolský profesor, bolo na Slovensku len málo slovenských profesorov. O to väčší význam mala jeho uvedomelá pedagogická práca medzi mládežou. Zaujímal sa o flóru územia Slovenska. V roku 1946 vydal samostatnú prácu „Fytogeografický obraz hornej Nitry“, spracoval geobotanické pomery Jurského Šúru, okolia Šiah a ďalších oblastí Slovenska (Šúr pri sv. Juri 1942; Flóra Slovenska 1943, Ochrana prírody na Slovensku, Izabela Textorisová). Napísal tri učebnice botaniky pre gymnáziá, o. i. je spoluautorom ďalších jedenástich stredoškolských učebníc. Svoje bohaté floristické a geobotanické poznatky použil v príspevku do Slovenskej vlastivedy. Pripadla mu priekopnícka úloha vytvárať slovenskú botanickú terminológiu a botanické názvoslovie. Vydal Slovenskú botanickú nomenklatúru (1954) a počas svojho vysokoškolského pôsobenia prednášky z botaniky, zo všeobecnej botaniky, z anatómie a morfológie rastlín, zo systematickej botaniky výtrusných rastlín. Bol členom viacerých stavovských organizácií a odborných komisií. Pôsobil napríklad ako predseda Československej botanickej spoločnosti na Slovensku, predseda Terminologickej komisie SAV, Vedeckej rady Geobotanického laboratória SAV a tiež ako zakladajúci člen Muzeálnej spoločnosti v Turčianskom sv. Martine. Niektoré svoje krátke články publikoval i v časopise Príroda, ktorého bol redaktorom.
Profesor Novacký zomrel náhle 19. augusta 1956 v Sliači. Pochovaný je v Prievidzi.
Ivan Ivanovič Šiškin
Ivan Ivanovič Šiškin (rus. Иван Иванович Шишкин) (* 13. január 1832, Jelabuga † 20. marec 1898, Sankt Peterburg) bol ruský maliar-krajinár, akademik (od r. 1865), profesor maľby (od r. 1873), vedúci maliarskej dielne (v r. 1892 - 1895). Patril k významným členom umeleckého združenia peredvižnici.
Život
Ivan Šiškin pochádzal zo starej viatskej rodiny Šiškinovcov; jeho otec Ivan Vasiljevič Šiškin bol kupcom. Už v detskom veku sa uňho prejavil výtvarný talent a tak po ukončení základného vzdelania začal študovať na Moskovskom výtvarnom učilišti (v r. 1852 - 1856). Po absolvovaní učilišťa nastúpil na štúdiá na petrohradskú výtvarnú akadémiu, ktorú ukončil v roku 1865. Z tohto obdobia pochádzajú jeho prvotiny - krajinomaľby okolia Petrohradu.
Prvé výraznejšie úspechy sa dostavili v podobe študijného pobytu v zahraničí. V roku 1861 cestoval do Mníchova, odkiaľ o dva roky nato odišiel do Zürichu, Ženevy a Düsseldorfu. Práca na obraze Okolie Düsseldorfu mu vyniesla menovanie akademikom. Zahraničné cesty spojené so štúdiom diel významných súdobých umelcov zanechali v Šiškinovi nezmazateľný vklad.
V roku 1866 sa vrátil do vlasti a usadil sa v Sankt Peterburgu, kde žil až do konca svojho života. Nakrátko podnikal umelecké výlety po Rusku spojené s výstavkami svojich diel. Významná etapa jeho umeleckej dráhy je spojená s členstvom v umeleckom združení peredvižnikov, ktorého bol zakladajúcim a v neskoršom období veľmi aktívnym členom.
V roku 1873 bol menovaný profesorom Výtvarnej akadémie a v roku 1892 bol poverený viesť katedru krajinárskej maľby. Túto funkciu však vykonával iba krátko. Umrel 20. marca 1898 v tvorivom zápale nad novým obrazom.
Šiškin a jeho dielo
Ivan Ivanovič Šiškin patrí k najvýznamnejším ruským výtvarným umelcom, ktorého preslávili najmä jeho krajinomaľby. Svojím štetcom dal vyniknúť kráse a veľkoleposti ruskej prírody. Vo všetkých svojich dielach sa prejavil ako mimoriadny znalec foriem života. V snahe po realistickom zobrazení prírody, z ktorej si vyberal predovšetkým mohutné lesné motívy, svoje pozorovania dopĺňal prírodovedeckým štúdiom a neustálymi cestami. Postupne zanechal romantické motívy a upriamil sa dôsledné a pravdivé zobrazenie skutočnosti. Jednou z jeho prvotín, vytvorených v tomto duchu je Rúbanie lesa (1867).
V sedemdesiatych rokoch prišlo k Šiškinovmu tvorivému rozkvetu. Tvoril tak charakteristické obrazy ruskej prírody, ktoré sú akoby vyjadrením krásy a bohatstva ruskej zeme. Súčasne sa nezdráhal vo svojich dielach zdôrazniť symbiózu prírody a výsledkov práce ľudských rúk - napr. obraz Raž (1878).
Šiškin patrí medzi najznámejších a najobľúbenejších ruských maliarov a právom sa spolu s mladším I. I. Levitanom považuje na najvýznamnejšieho maliara-krajinára v ruskom výtvarnom umení.
Ráno v borovicovom lese
left|thumb|220px|Ráno v borovicovom lese, 1889, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria, Moskva]]Šiškin bol mimoriadne plodným autorom. Okrem množstva olejomalieb vytvoril celý rad kresieb a grafických listov.
Osobitné miesto v Šiškinovej tvorbe zaujíma jeho najpopulárnejší obraz Ráno v borovicovom lese (1889). Tu maliara zaujal chvíľkový jav, ako je ranná hmla medzi stromami, rozrážaná presvitajúcimi slnečnými lúčmi. Priam panenský lesný interiér, navodzujúci atmosféru harmónie a pokoja, oživil skupinkou hrajúcich sa medvieďat. Idyla rodiaceho sa nového dňa spolu s dokonalým umeleckým zachytením scény takmer zákonite v divákovi vytvára pocit prítomnosti na tomto výjave.
Na obraze, ktorý je považovaný za prelomové dielo v Šiškinovej tvorbe, sa spoluautorstvom podieľal iný maliar, Šiškinov súčasník K. A. Savickij. Z jeho štetca pochádza medvedia rodinka. Pôvodná Savického signatúra na obraze „zásluhou“ P. M. Tretiakova zmizla, takže dnes sa za autora obrazu považuje iba Šiškin.
Haringsee
Haringsee je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gänserndorf.
Žije tu obyvateľov.
Jours-lès-Baigneux
Jours-lès-Baigneux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anija
Anija môže byť:
Limoges-Panazol
Limoges-Panazol je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho päť obcí.
Zdroj
Kanton Limoges-Panazol
Tukan (súhvezdie)
Tukan je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Zaviedli ho holandskí moreplavci Pieter Dirkszoon Keyser a Frederick de Houtman. Johann Bayer ho v roku 1603 zobrazil vo svojom atlase Uranometria a pomohol tak k jeho rozšíreniu. Súhvezdie Tukan sa nachádza v južnej časti nebeskej sféry a je pomenované podľa vtáka tukan, žijúceho v Južnej Amerike. Obklopujú ho súhvezdia Vodný had z východu, Žeriav a Fénix zo severu a Oktant z juhu.
Objekty
V súhvezdí sa nachádzajú dve guľové hviezdokopyNGC 104 a NGC 362. Do súhvezdia sa premieta Malý Magellanov mrak (SMC)satelitná galaxia Mliečnej cesty. Je vzdialená približne 200 000 svetelných rokov a jej priemer je menej ako 10 % priemeru našej Galaxie. (Veľký Magellanov mrakLMCsa nachádza v súhvezdí Mečiar.)
Lubécourt
Lubécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Harmannsdorf
Harmannsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Korneuburg.
Žije tu obyvateľov.
Orech (rod)
Orech alebo zriedkavo orešiak (lat. Juglans) je rod rastlín z čeľade orechovité. Sú to stromy, často hospodársky využívané pre drevo a/alebo plody.
NGC 7501
NGC 7501 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 2. septembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Blackpool Tower
náhľad|Blackpool Tower bB Blackpool tower je veža s oceľovou konštrukciou v meste Blackpool v Anglicku. Pre verejnosť bola otvorená 14. mája 1894. Je to 158 metrová veža s vyhliadkovými plošinami vo výške 116, 125 a 131 metrov. Jej tvar a konštrukcia bola inšpirovaná Eiffelovou vežou v Paríži. Jej výstavba stála 41 000 libier.
Veža
Počas druhej svetovej vojny bola veža využitá ako radarová stanica RAF. V tej dobe ju hovorovo nazývali RAF Tower. .
Na veži sú v súčasnosti umiestnené vysielače pre miestnu FM stanicu Radio wave 96.5 a pre služby netýkajúce sa vysielania. Národné a regionálne stanice túto možnosť nevyužívajú, keďže je mesto adekvátne pokryté väčšími vysielačmi.
História
Nápad postaviť vežu pochádza z čias keď vtedajší primátor John Bickerstaffe zadal objednávku na novú pamätihodnosť pre Blackpool. V roku 1891 do stavby vložil 2 000 libier z vlastných peňazí. Spoločne s ostatnými investormi založili Blackpool Tower Company, ktorá dohliadala na stavbu a prevádzku veže až do roku 1964.
Dizajn veže pochádza od architektov Jamesa Maxwell-a a Charlesa Tuke-a, ktorí dohliadali na stavbu betónového základu ako aj oceľovú konštrukciu. Obidvaja však zomreli krátko pred otvorením v roku 1894. . Celková náklady na stavbu boli 300 000 libier (prepočítané na dnešné pomery je to približne 21 miliónov).
Najstaršou časťou veže je akvárium, ktoré postavili 20 rokov pred samotnou vežou. Z dôvodu veľkej popularity medzi obyvateľmi sa rozhodli ho nezbúrať, ale jednoducho postavili vežu okolo neho. . Akvárium je stále otvorené, jej vnútrajšok je však kompletne zmenený.
Veža a Blackpool
Mesto Blackpool je populárnym letoviskom a veža je stále divácky zaujímavou pamätihodnosťou. Každoročne je vysvietená počas slávností v meste, keď mesto a pobrežie je ozdobené monohofarebnými žiarovkami niekoľko kilometrov pozdĺž pobrežia.
Vo areáli veže sa nachádza aj orgán Wulitzer, na čom hral Reginald Dixon 40 rokov, a na ktorom sa stále každodenne hrá počas prázdninového obdobia.
Francisco (mesiac)
Francisco (alebo tiež Francisko ) je prirodzený satelit planéty Urán.
Altheim (pri Ehingene)
Altheim je malá obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 571 obyvateľov a rozlohu.
Francisco (mesiac)
Objavili ho 13. augusta 2001, jeho dočasné označenie bolo S/2001 U 3. Pomenovanie Francisco dostal podľa postavy lorda v shakespearovskej hre Búrka.
Altheim (pri Ehingene)
Geografia a poloha
Obec Altheim leží na okraji pohoria Švábska Jura a na okraji údolia rieky Dunaj, na juhozápad od mesta Ulm blízko mesta Ehingen.
Obec susedí na severe s mestom Schelklingen, na východe s mestom Erbach, na juhu s mestom Ehingen a na západe s obcou Allmendingen.
Politika
V roku 1971 bolo dohodnuté spoločné správcovstvo obce so susednou obcou Allmendingen. Starosta Robert Rewitz je súčasne aj starosta obce Allmendingen.
Beaubec-la-Rosière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Limoges-Puy-las-Rodas
Limoges-Puy-las-Rodas je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho iba časť mesta Limoges.
Zdroj
Kanton Limoges-Puy-las-Rodas
Štít (súhvezdie)
Štít je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Patrí medzi štyri najmenšie súhvezdia severnej oblohy a je piatym najmenším súhvezdím celkove. Nachádza sa vo veľmi jasnej časti Mliečnej cesty, blízko galaktického stredu. Je to jediné zachované súhvezdie, ktoré má politický podtext.
Zaviedol ho Johannes Hevelius v roku 1687 pod názvom Štít Sobieskeho (z ) ako poctu poľskému kráľovi Jánovi III. Sobieskemu, ktorý porazil pri Viedni Turkov v roku 1683.
Hviezdy
Obrazec Štítu neobsahuje nijaké jasnejšie hviezdy, celá oblasť je na hviezdy bohatá. Najjasnejšia hviezda a zároveň jediná hviezda, ktorej jasnosť je väčšia ako 4. magnitúda, je alfa Scuti. Nakoľko Štít nie je staroveké súhvezdie, nemá tento oranžový obor nijaké pomenovanie. Ide pravdepodobne o hviezdu v poslednom štádiu vývoja, ktorej jadro sa chystá zrútiť do bieleho trpaslíka.
Gama Scuti je buď bielou hviezdou hlavnej postupnosti alebo bielym podobrom. Zaujímavý je jej vlastný pohyb. Jeho rýchlosť a smer ukazujú, že pred 2,1 miliónmi rokov míňala Slnko len vo vzdialenosti 14 ly.
Delta Scuti je obor typu F4. Vo svojom jadre spálil všetok vodík a teraz je vo fáze premeny na červeného obra. Je známy tým, že mení svoju magnitúdu s hlavnou periódou iba 4,65 hodiny. Delta Scuti dala meno malej, ale špecifickej skupine pulzujúcich premenných hviezd, ktorých periódy sú spravidla extrémne krátke – len niekoľko hodín. Delta Scuti má dvoch veľmi slabých sprievodcov.
Epsilon Scuti je ďalším žltým obrom. V jeho okolí sa nachádza až päť slabučkých sprievodcov, s veľkou pravdepodobnosťou zdanlivých.
Necelé 3° juhozápadne od alfa Scuti sa nachádza dvojhviezda Struve 2325. Jej zložky majú odstup 12,3″ a magnitúdy 5,8. a 9,3.
Ďalšou premennou hviezdou je nadobor R Scuti. Jeho jasnosť kolíše oveľa zjavnejšie než u delta Scuti, preto bola prvou objavenou premennou hviezdou v tomto súhvezdí.
Objekty
Hviezdy oblak v Štíte je jedna z najjasnejších a najlepšie viditeľných oblasti Mliečnej cesty. V súhvezdí sa nachádza bohatá otvorená hviezdokopa M11, nazývaná aj Divá kačica. Je to jeden z objektov Messierovho katalógu. Pozostáva zo stoviek hviezd a pri pozorovaní malým ďalekohľadom má tvar písmena "V"ako kŕdeľ kačíc. Z toho vznikol jej populárny názov.
V súhvezdí sa nachádza ešte otvorená hviezdokopaM26. S magnitúdou 8 patrí k tým slabším otvoreným hviezdokopám z Messierovho katalógu. Ďalšia otvorená hviezdokopa je NGC 6664 necelého pol stupňa od hviezdy alfa Scuti. K slabším otvoreným hviezdokopám pre stredne veľké amatérske ďalekohľady patrí aj NGC 6683. Leží v blízkosti spojnice hviezd alfa a beta Scuti. Nenápadnou otvorenou hviezdokopou je NGC 6649 ležiaca viac ako 2° južne od alfa Scuti.
Nachádza sa tu aj jedna guľová hviezdokopa – NGC 6712, ktorá bola objavená až v roku 1749. 20-centimetrovým ďalekohľadom možno v tom istom zornom poli pozorovať aj slabú planetárnu hmlovinu IC 1295.
G21.5-0.9 je veľmi slabá hmlovina, ktorá vznikla výbuchom supernovy.
Li
LI, Li, li môže byť:
Genius loci
Genius loci bol pôvodne v rímskej mytológii duch, ktorý ochraňoval isté miesto. Znázorňovali ho ako hada.
Dnes sa tento termín často používa na označenie určitej charakteristickej atmosféry, ktorú má dané miesto. Často ide o malebné zákutia ľudovej a historickej architektúry, či miesta v prírode.
Iný dnešný význam výrazu je veľká závislosť osobnosti od rodného kraja či prostredia.
David Nonis
Dave Nonis (vlastným menom David M. Nonis, * 25. máj 1966, Burnaby, Kanada) je bývalý kanadský hokejista, viceprezident a generálny manažér hokejového klubu Vancouver Canucks, hrajúceho v NHL.
Je bratancom športového komentátora Darrena Dragera, ktorý pracuje v The Sports Network.
Hráč
Nonis hrával hokej v univerzitnej lige National Collegiate Athletic Association (NCAA) počas svojho štúdia na University of Maine v Spojených štátoch, kde nazbieral 14 gólov a 78 bodov v 153 zápasoch v období rokov 1984 až 1988. Posledné dva roky pôsobil ako kapitán Bears, kde opakovane priviedol tím University of Maine až do majstrovských šampionátov NCAA. V roku 1988 získal titul Bakalára umení. Po jeho získaní hral Nonis 1 rok profesionálny hokej v Dánsku. V roku 1989 sa vrátil na University of Maine ako asistent trénera.
Generálny manažér
V roku 2004 nahradil Briana Burkea na poste generálneho manažéra Canucks. Predtým strávil v organizácii Canucks šesť rokov ako viceprezident a riaditeľ hokejových činností.
V sezóne 2007-08 sa Vancouver neprebojoval do play-off, následne, 14. apríla 2008 bol Nonis uvoľnený zo svojej funkcie generálneho manažéra Canucks.
NGC 7502
NGC 7502 je dvojhviezda v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Limoges-Vigenal
Limoges-Vigenal je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho iba časť mesta Limoges.
Siepietnica
Siepietnica je dedina ležiaca v juhovýchodnej časti Poľska, v Podkarpatskom vojvodstve.
Ne
NE, Ne, ne môže byť:
Juillenay
Juillenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haslau-Maria Ellend
Haslau-Maria Ellend je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Bruck an der Leitha.
Žije tu obyvateľov.
Al
AL, Al, al môže byť:
Lucy (Moselle)
Lucy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bourg-en-Bresse (obvod)
Bourg-en-Bresse je obvod v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 24 kantónov a 219 obcí.
Východotimorské národné futsalové družstvo mužov
Východotimorské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Východný Timor v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federação de Futebol de Timor-Leste (FFTL). V novembri 2017 mu patrilo v medzinárodnom rebríčku 105. miesto.
Vrcholné podujatia
Východotimorské družstvo sa nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA, keďže sa nezúčastnilo ani raz kvalifikácie.
Na majstrovstvá Ázie sa nedokázalo kvalifikovať rovnako ani raz. Prvú kvalifikáciu absolvovalo až v roku 2014. V základnej skupine dokázalo iba remizovať s 🇱🇦 a skončilo vo svojej skupine predposledné.
Na regionálnych majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie sa predstavilo 6-krát, prvý raz v roku 2009 vo Vietname. V skupine prehralo oba zápasy a do semifinále sa nedostalo. Pri svojom druhom štarte, v roku 2012 v Thajsku, dokázalo prvýkrát zvíťaziť (dovtedy malo na konte iba kontumačnú výhru nad 🇰🇼)nad Laosom vyhralo tesne. Na turnaji v roku 2013, dokázalo bodovať iba raz, po remíze opäť s Laosom. Víťazstvo si pripísalo na turnaji v roku 2014, keď dokázalo vyhrať nad 🇧🇳.
Družstvo sa v roku 2007 zúčastnilo futsalového turnaja Ázijských halových hier. Skončilo už v základnej skupine, keď vysoko prehralo 3 zápasy a zaznamenalo iba kontumačnú výhru nad Kuvajtom.
Zaujímavosti
V roku 2006 na Hrách Lusofonie v Macau zaznamenalo východotimorské družstvo pri svojom treťom medzištátnom stretnutí rekordnú prehru, keď s tímom 🇧🇷 prehralo (v priemere inkasovalo takmer 2 góly za minútu), čo je najvyššia prehra vo futsale v jeho histórii. Brazílčan Valdin v tomto zápase dosiahol ďalší rekordvsietil 20 gólov. Družstvo zaznamenalo do októbra 2013 iba 2 víťazstvá a 1 remízu (z toho 1 víťazstvo nad 🇰🇼 kontumačne) z celkovo odohraných 18 medzištátnych stretnutí.
Magnac-Laval (kantón)
Magnac-Laval je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho šesť obcí.
Ferdinand (mesiac)
Ferdinand je jeden z malých vnútorných mesiacov planéty Urán. Od planéty je vzdialený 20 901 000 kilometrov. Jeho priemer nie je presne známy, ale odhaduje sa na približne 20 kilometrov; hmotnosť je približne 5.4×1015 kg. Obežná doba je 2887,21 dňa.
Mesiac bol objavený 13. septembra 2001 Matthewom Holmanom, Johnom J. Kavelaarsom a ďalšími vedcami. Pôvodné označenie bolo S/2001 U 2.
NGC 7503
NGC 7503 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 2. septembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
II. obvod (Budapešť)
'''II. obvod''' je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 36,34 km² a žije tu 89 514 obyvateľov.
Iné projekty
Budapest
Alain Vigneault
Alain Vigneault (* 14. máj 1961, Quebec, Kanada) je hlavný tréner klubu Vancouver Canucks a bývalý hlavný tréner Montrealu Canadiens, hokejových klubov, pôsobiacich v NHL. Ako hráč hral v NHL za St. Louis Blues.
Počas sezóny 2005-06 bol hlavným trénerom Manitoby Moose, farmárskeho celku Canucks, ktorý hrá v AHL. S Moose získal v sezóne 102 bodov, pričom jeho zverenci skončili na 3 mieste v Severnej divízii a podarilo sa im prebojovať do finále Severnej divízie.
20. júna 2006 prijal Vigneault ponuku od vedenia Canucks, aby viedol Vancouver ako hlavný tréner, čím nahradil na tomto poste Marca Crawforda. Počas jeho prvého roku vo Vancouveri sa mu podarilo dosiahnuť rekordný počet 49 víťazstiev tímu Canucks v sezóne, čím prekonal rekord Pata Quinna z rokov 1992-93. 14. júna 2007 získal ocenenie Jack Adams Award.
So svojou manželkou a dvomi dcérami býva počas letnej pauzy v meste Gatineau v Quebecu.
Haugschlag
Haugschlag je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gmünd.
Žije tu obyvateľov.
Urdčina
250px|thumb|right|Urdská abeceda
Urdčina (urdsky اردو زبان, Urdú zabán) je indoiránsky jazyk blízko príbuzný hindčine. Oba jazyky sú vzájomne zrozumiteľné, líšia sa však kultúrnym pozadím: urdčine dávajú prednosť skôr moslimovia, hindčine skôr hinduisti. Na rozdiel od hindčiny sa urdčina píše variantom arabského písma a jej slovná zásoba obsahuje viac výpožičiek z perzštiny a arabčiny.
Vývoj jazyka
Urdčina údajne vznikla medzi 15. a 18. storočím v časoch Dillíského sultanátu a Mughalskej ríše ako žargón indických úradníkov a vojakov, ktorí slúžili na dvoroch mughalských vládcov Indie a nenaučili sa dobre perzštinu. Výraz Urdu zabán znamená "jazyk vojenského tábora".
Dnes je urdčina úradným jazykom v Pakistane (aj keď ako materinský jazyk tu tiež funguje západná pandžábčina, sindhčina, balúčština, paštčina a rad ďalších). V Indii je jedným z ústavou uznaných jazykov, úradným jazykom štátu Džammú a Kašmír (aj keď tam vláda a úrady stále viac konajú v angličtine, urdčina zostáva jazykom základného školstva) a druhým úradným jazykom niekoľkých ďalších štátov. Významným centrom urdčiny v južnej Indii je mesto Hajdarábad, ktoré bolo až do indickej nezávislosti centrom rovnomenného moslimského štátu.
Beaumont-le-Hareng
Beaumont-le-Hareng je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TIR
TIR môže byť:
NGC 7504
NGC 7504 je hviezda v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 2. septembra 1864.
Pozemný hokej na Panamerických hrách 1975
Pozemný hokej na Panamerických hrách 1975 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1975. Konal sa v Mexiko City, v Mexiku od 14.25. októbra 1975, za účasti 7 mužských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1967, a toto bolo jeho 3. vydanie. Titul obhájila 🇦🇷, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇨🇦.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Letné olympijské hry 1976, ktoré hostil Montreal. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Juilly (Côte-d’Or)
Juilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stephano (mesiac)
Stephano alebo Stefano je prirodzený satelit Urána. Je v poradí 20. objaveným mesiacom Urána. Svoju materskú planétu obieha po eliptickej dráhe s excentricitou 0,23 so sklonom k rovine rovníka Urána 143 stupňov. Od planéty je vzdialený 7 948 000 km. Z Uránových mesiacov má najmenšiu jasnosť.
Luppy
Luppy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
III. obvod (Budapešť)
'''III. obvod, nazývaný aj Óbuda-Békásmegyer''' , je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 39,69 km² a žije tu 127 542 obyvateľov (2003).
Luppy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Prospero (mesiac)
Prospero je prirodzený satelit Urána.
Haugsdorf
Haugsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Hollabrunn.
Žije tu obyvateľov.
Rochechouart (kantón)
Rochechouart je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho päť obcí.
Salsa (omáčka)
Salsa je špan., tal. a ar. slovo označujúce omáčku vo všeobecnosti. V mexickej kuchyni označuje špecifickú pikantnú omáčku, vyrobenú z rôznych druhov zeleniny a ovocia (najčastejšie z rajčín alebo kukurice), ktorá je určená na namáčanie tortilla chipsov a/alebo na plnenie mnohých druhov jedál. Jej konzistencia sa pohybuje od hutnej až po úplne hladkú.
Recept na salsu je známy už zo spisov z obdobia aztéckej kultúry. Recept sa v nespočetných obmenách používa dodnes. Čo sa týka pikantnosti, mexická salsa sa pripravuje a predáva v prevedení od "mild" cez "medium" až po "hot".
Iné projekty
..
NGC 7505
NGC 7505 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 25. septembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Mika
Michael Holbrook Penniman, Jr. (* 18. august 1983, Bejrút, Libanon), viac známy ako Mika  (štylizované ako MIKA), je libanonsko-britský spevák-skladateľ.
Chambéry (obvod)
Chambéry je obvod v departemente Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 22 kantónov a 161 obcí.
Mika
Potom ako vydal svoje prvé EP Dodgy Holiday, vydal v roku 2007 svoj prvý štúdiový album Life in Cartoon Motion cez vydavateľstvo Island Records. Albumu sa celosvetovo predalo 5,6 milióna kópií, začo Mika vyhral cenu Brit Award v kategórii Best British Breakthrough Act. Tiež bol nominovaný na cenu Grammy. V roku 2006 založil spoločnosť Dodgy Holiday Tours Limited. O dva roky neskôr vydal svoje druhé EP Songs for Sorrow a v roku 2009 vydal svoj druhý štúdiový album The Boy Who Knew Too Much. Po ukončený celosvetového turné nahral a v roku 2012 vydal svoj tretí štúdiový album The Origin of Love. Následne v roku 2015 vznikol album No Place in Heaven.
Hudobná kariéra
V roku 2006 vydal svoj debutový singel „Relax, Take It Easy“ a vďaka nemu sa dostal na prvé priečky hitparád v Anglicku. Pieseň „Billy Brown“ bola dokonca jeden týždeň zadarmo k stiahnutiu na iTunes Store.
8. januára 2007 vydalo Universal Music ďalší singel „Grace Kelly“ a už 21. januára dosiahol prvú priečku v počúvanosti v Anglicku.
Life in Cartoon Motion
Dňa 5.februára 2007 vydal svoj debutový štúdiový album Life in Cartoon Motion, ktorý mu priniesol veľkú popularitu. V Európe bol certifikovaný na tri platinové platne za viac ako 3 milióny predaných kusov. V Anglicku bol ocenený štyrmi platinovými platňami.
V septembri 2007 začalo jeho veľké turné po celej Európe, pokračovalo v Los Angeles so zástavkou na odovzdávaní cien Grammy.
Verejné pôstne dni
50px|right 50px|right Verejný pôstny deň ( - ta'anit cibur) je pôst, ktorý sa vzťahuje na všetkých židov alebo na určitú skupinu židov (pozri pôst prvorodených) a pripomína si ho verejne celý Izrael. Líši sa tak od pôstu, ktorý na seba môže vziať jednotlivec alebo ktorý môže byť mimoriadne vyhlásený rabinátom (napr. pôst za dážď). Pôstne dni majú v judaizme veľký význam, sú neodmysliteľne spojené s duševnou očistou, sebaspytovaním a štúdiom a sú zároveň obdobou obetí, lebo namiesto obetovaného zvieraťa, a jeho mäsa a tuku, človek „spaľuje“ (obetuje) „svoje mäso a svoj tuk“. Pôst sa drží v dňoch, ktoré pripomínajú nejakú smutnú, tragickú alebo inak dramatickú udalosť z obdobia židovských dejín. Pre slovo „pôst“ existujú v hebrejčine dva výrazy: ta'anit a com.
Mika
Life in Cartoon Motion
Tento album zachytáva prechod jeho osobnosti od dieťaťa po súčasnosť. V piesňach sa vyjadruje na rôzne témy, napríklad v piesni „Big Girls“ rieši diskrimináciu pevnejších žien, ktorú postrehol ako dieťa aj na svojej matke. Pieseň „Billy Brown“ zas zachytáva život heterosexuálneho muža a jeho homosexuálne aféry. Mika sa vyjadril, že nie všetky piesne sú autobiografické.
Verejné pôstne dni
Pôstne dni v judaizme
V judaizme je sedem pôstnych dní:
Mika
The Boy Who Knew Too Much
Dňa 21. septembra 2009 vydal svoj druhý štúdiový album The Boy Who Knew Too Much. Pôvodne sa mal volať rovnako ako pieseň z tohto albumu, „We Are Golden“. Ešte pred vydaním svojho druhého štúdiového albumu bola 8. júna vydaná limitovaná edícia EP Songs for Sorrow, ktorá obsahuje štyri piesne a 68-stránkovú knihu s textami a exluzívnými ilustráciami pre každú pieseň. Pieseň „Blue Eyes“, ktorá je tu obsiahnutá, bola použitá na podporu Európskeho parlamentu a tiež sa dostala do plylistu rádia BBC Radio 2. Väčšinu piesní z albumu We Are Golden nahral Mika v Los Angeles so svojím producentom a muzikantom Gregom Wellsom. S ním pracoval aj na svojom prvom albume. Album je popísaný tak, že zachytáva dospievanie a tínedžerské časy Miku. left|thumb|Mika
Verejné pôstne dni
Pôstne dni v judaizme
Pokiaľ by Tiša be-av pripadol na Šabat, pôst je posunutý na 10. av. Pokiaľ ale Jom Kipur pripadne na Šabat, pôst trvá.
Mika
No Place in Heaven
Štvrtý album speváka Miku je pokračovaním jeho hudobnej evolúcie, ktorú započal predchádzajúcim albumom "The Origin of Love". Album opisuje ako výsledok pozitívneho a otvoreného myslenia. Spolu zo sestrou vytovrili malé dizajnové štúdio, kde si ako za starých čias kreslili a tak vznikali nápady na skladby tohoto albumu. Singlami sa stali piesne "Talk About You" a "Last Party". Druhá menovaná bola vytvorená ako pocta Freddiemu Mercurymu.
Verejné pôstne dni
Pravidlá pre prerušenie pôstu
Všetky pôsty vrátane Tiša be-av a Jom Kipur je možné prerušiť za následujúcich okolností:
Mika
Osobný život
Mika pochádza z piatich súrodencov a narodil sa tretí v poradí. Má mladšieho brata a sestru, dve sestry sú staršie. Jeho sestra Yasmine, ktorá je umelkyňa nakreslila aj obal na prvý album. V súčasnosti pracuje ako módna návrharka.
Kvôli jeho osobnosti sa objavili špekulácie o tom, že by bol gay. V reakcii na mediálne domnienky povedal: "Nikdy nehovorím o ničom spoločnom s mojou sexualitou. Skrátka si myslím, že to nepotrebujem. Ľudia sa ma na to ale stále pýtajú. Ale ja nevidím dôvod." Dodal "Aby som prežil, prestal som hovoriť o niektorých častiach môjho života a toto je jedna z nich, najmä v mojej práci."
V auguste 2012 v rozhovore pre magazín Instinct potvrdil Mika svoju sexuálnu orientáciu a opísal sa ako gay.
Diskografia
Výberové albumy
Operácia TIR
Operácia TIR, ľudovo TIR, je doprava tovaru od colnice odoslania do colnice určenia podľa režimu určeného Dohovorom TIR (teda tzv. režimu TIR). Skratka TIR nie je v Dohovore TIR výslovne rozpísaná a používa sa len v spojení operácia TIR, Dohovor TIR, karnet TIR a režim TIR, ale pôvodne znamená Transport International Routier (fr. "Medzinárodná cestná doprava").
Podrobnosti pozri pod Dohovor TIR.
Tretie prechodné obdobie
Tretie prechodné obdobie je obdobie egyptských dejín zahŕňajúce 21.–24., prípadne aj 25. dynastiu, teda roky okolo 1090–715, prípadne až 664 pred Kr. U mnohých autorov sa tretie prechodné obdobie neuvádza a zodpovedajúce obdobie je súčasťou Neskorého obdobia.
21. dynastia: Rozpad kráľovskej moci
Do čias 21. dynastie, dokonca aj v obdobiach rozvratu a nepokojov, bola považovaná kráľovská autorita v starovekom Egypte za absolútnu a postavenie faraónov za nespochybniteľné a nenapadnuteľné. Z nie celkom objasnených dôvodov sa však táto situácia začala na konci Novej ríše meniť a od konca 19. dynastie moc faraónov slabnúť. Úpadok dospel k vrcholu v záverečných rokoch 20. dynastie, kedy sa na tróne vystriedalo niekoľko krátko vládnúcich, bezvýznamných faraónov, ktorí neboli viac než titulatúrni panovníci. Súčasne s úpadkom kráľovského úradu sa vzmáhala moc egyptského kňazstva, obzvlášť kňazov Amonovho kultu v Tébach, ktorí v tomto období spravovali takmer tretinu všetkej obrábanej pôdy v Egypte. Koncom 20. dynastie sa úrad Amonovho veľkňaza dostal do rúk jedinej rodiny, čo bol signál pre začiatok súperenia medzi kráľovskou a kňazskou mocou v Egypte.
Za vlády posledného faraóna 20. dynastie, Ramesseho XI., urobil prvý krok k získaniu absolútnej moci Amonov veľkňaz Hrihor, ktorý obsadil úrad hlavného veliteľa egyptských vojsk aj pozíciu vicekráľa Núbie a sústredil v svojich rukách moc, akú mali dovtedy iba faraóni. Ešte pred Ramesseho smrťou dosadil Hrihor svojho syna Nesbanebdžeda za správcu Dolného Egypta. Po faraónovej smrti sa Nesbanebdžed, ktorý vstúpil do histórie pod menom Smendes, stal zakladateľom 21. dynastie, ktorá sídlila v meste Tanis a vládla nad Dolným Egyptom. Súčasne s touto dynastiou vládli v Hornom Egypte Amonovi veľkňazi spravujúci Horný Egypt z Téb. Počas celej vlády 21. dynastie bol Egypt formálne rozdelený na dve zeme, ale v podstate mu vládla jedna rodina, keďže severskí faraóni a veľkňazi z Téb boli v príbuzenskom vzťahu.
22., 23. a 24. dynastia: Líbyjskí faráoni
Počas vlády 21. dynastie sa v Egypte začali usádzať líbyjské kmene a prijímať egyptskú kultúru. Vládca jedného z nich, Šešonk, „veľký knieža Mešuešov“, získal v Egypte taký veľký vplyv, že sa oženil s dcérou faraóna Psusennesa II. Po jeho smrti roku 945 pred Kr. sa stal jeho nástupcom a založil novú dynastiu sídliacu v meste Pi-Bast (Bubastis). Šešonk sa objavuje pod menom Šišak, kráľ Egypta, aj v Biblii – udržiaval priateľské styky s Izraelským kráľovstvom kráľa Dávida.
Za tejto, 22. dynastie bol Egypt  po viac ako sto rokov jednotný, ale po smrti Osorkona II. sa znova rozpadol na dva nezávislé štáty. Dôvodom mohli byť mocenské snahy Amonových kňazov v Tébach, ktorých vplyv sa pokúšal obmedziť nariadeniami už Šešonk I. Po smrti Takelota II. sa v Dolnom Egypte k moci dostal Šešonk III., hoci právoplatným dedičom mal byť starší Takelotov syn Osorkon (III.). Ten musel namiesto toho potlačiť povstanie v Tébach, ktoré tu vyvolali kňazi a za ktorého sa za faraóna prehlásil istý Petubastis. Boj medzi dynastiou Takelota II./Osorkona III. a Petubastidom trval viac ako tri desaťročia, počas ktorých obe rody vyhlasovali vlastných Amonových veľkňazov, a ukončil ho svojim víťazstvom až Osorkon III. Počas tejto doby vládli tak v Egypte až tri dynastie – pôvodná 22. v Dolnom Egypte, 23. dynastia Osorkona III., ktorá pokračovala v Hornom Egypte Takelotom III. a Rudžamonom, a nová 24. dynastia, ktorú založil miestny vládca zo západnej časti delty, z mesta Sais.
Nástup núbijských faraónov
Nejednotnosť Egypta a jeho vzrastajúce vnútorné problémy využili panovníci južnej Núbie, aby sa najprv osamostatnili a neskôr podnikali útoky na Horný Egypt. Kušiti považovali tébsku oblasť za sféru svojho vplyvu, preto sa rozhodli zasiahnuť proti vzmáhajúcej sa 24. dynastii, ktorá chcela túto časť Egypta získať pod svoju kontrolu. Ako prvý vpadol do Egypta Kašta, ktorému sa podarilo dosiahnuť až Téby a nastoliť tu vlastnú „Božskú Amonovu manželku“, najvyššiu kňažku boha Amona v zemi s rozsiahlými majetkovými i politickými právomocami. Jeho nástupca Pije (Pianchi) vtrhol do Egypta už s armádou, porazil faraónov, ktorí sa proti nemu spojili, a založil vlastnú, v poradí 25., tzv. kušitskú dynastiu.
Čierny hrad
Čierny hrad je menšia zrúcanina hradu na Slovensku v pohorí Tribeč, nachádzajúci sa 13 km severne od Zlatých Moraviec nad obcou Zlatno.
Hrad bol postavený s najväčšou pravdepodobnosťou na pravekom hradisku zo staršej doby bronzovej. Nálezový materiál taktiež dokladá osídlenie lokality v 9. a 10. storočí Slovanmi. Išlo pravdepodobne o výšinné opevnenie pred nájazdmi Maďarov. Neskorší, stredoveký kamenný hrad bol podľa dispozície vybudovaný niekedy koncom 13. alebo začiatkom 14. storočia. Stavba hradu hlboko v horách v tak odľahlej lokalite mimo významných ciest pravdepodobne súvisela s ryžovaním zlata v neďalekom Zlatne. Strategická poloha hradu umožňovala vizuálny kontakt s hradmi Gýmeš a Hrušov, ako aj neďalekým Velčickým hrádkom. Historik Ján Lukačka predpokladá, že stavebníkmi hradu boli predkovia Báša (Baas), ktorý žil na prelome 13. a 14. storočia. V roku 1341 sa jeho synovia Marek a Ján spomínajú ako vlastníci Zlatna (Zalathnuk). Množstvo nálezového materiálu z 13. storočia však umožňuje na mieste kamenného hradu predpokladať existenciu staršieho drevozemného hrádku ešte v 13. storočí. Bášoví potomkovia pravdepodobne zomreli bez potomkov, lebo v roku 1386 daroval kráľ Zlatno Blažejovi Forgáčovi. Ten však ešte v ten istý rok umrel a jeho dediči o Zlatno pravdepodobne rýchlo prišli, keďže v roku 1396 sa spomína ako jeho vlastník Vavrinec z Veľkých Uheriec. Na základe nálezového materiálu možno predpokladať zánik hradu na prelome 14. a 15. storočia. Je však možné, že hrad bol dočasne kontrolovaný bratríkmi v polovici 15. storočia.
Z roku 1516 pochádza zatiaľ jediná písomná zmienka o hrade. V listine žiadajú Forgáčovci od kráľa právo ryžovať zlato na ich panstve Fekhetewar (Čierny hrad). Ojedinelé nálezy z 16. storočia umožňujú predpokladať, že hrad mohol byť v tejto dobe dočasne obnovený.
Od roku 2006 prebiehajú na hrade popri archeologickom výskume aj konzervačné práce.
Umučenie svätého Matúša
Umučenie svätého Matúša (tal. Martirio di San Matteo) je názov obrazu namaľovaného talianskym barokovým maliarom Caravaggiom.
Koňhora
Koňhora je časť obce Varín, kopanica na úpätí Kysuckej vrchoviny.
Geografia
Koňhora leží na severe katastrálneho územia obce Varín, severne od jeho intravilánu. Sever osady leží v hornatom teréne Kysuckej vrchoviny, na juhozápade zachádza do Žilinskej kotliny. Rieka Varínka tvorí východnú hranicu s obcou Krasňany, na severovýchode sa vypína Strážsky kopec, ktorý je prirodzenou hranicou Koňhory so susednými obcami Stráža a Lysica. Východnou stranou kopca sa dá dostať do obce Stráža, západnou stranou kopca vedie cesta do Lysice.
Vodstvo
vľavo|náhľad|Rieka Varínka Extravilánom Koňhory pretekajú dva vodné toky IV. rádu. Prvý potok priteká zo západu, druhý zo severu. V hornej časti obce sa zlievajú a následne sa vlievajú do rieky Varínka, ktorá z východnej strany obteká Koňhoru. V minulosti bolo koryto potoka odklonené tak, že paralelne tiekol popri Varínke až do Varína. Tam pretekal centrom obce až k obecnému úradu, kde sa stáčal na západ a poháňal niekoľko mlynov. Do dnes sa zachoval už len mlyn Repáňovcov, ktorý je však tiež v dezolátnom stave. Ďalej podtekal železnicu a vlieval sa do Váhu. Pri stavebných prácach v osade bolo umelé koryto narušené a voda tak opäť tiekla priamo do Varínky, čím jeho staré koryto vyschlo a začalo zarastať.
Umučenie svätého Matúša
Okolnosti vzniku tohto obrazu sú totožné so vznikom plátna Povolanie svätého Matúša. Po obdržaní zákazky sa umelec pustil najprv do práce na tomto diele.
Koňhora
Vodstvo
V kopcoch nad stredom Koňhory pramení malý potôčik, ktorý preteká dolnou časťou osady a následne sa taktiež vlieva do Varínky.
Umučenie svätého Matúša
Zadávateľ obrazu, kardinál Matteo Contarelli, si v prípade tohto plátna predstavoval scénu zasadenú do prostredia veľkolepej architektúry chrámu. Podľa neho Matúš mal byť zabitý pri slúžení omše a „bolo by lepšie zobraziť ho ako padá, ale ešte nie je mŕtvy“. Mal byť obklopený množstvom osôb, ktorí sa modlia a svojimi gestami vyjadrujú svoj žiaľ a zhrozenie.
Koňhora
Ochrana prírody
V blízkosti Koňhory, na vodnom toku Varínka sa nachádza prírodná pamiatka Krasniansky luh. Sčasti do oblasti zasahuje územie Národného parku Malá Fatra.
Dejiny
Osídlenie lokality je podložené náleziskami z kamennej, bronzovej i železnej doby. Slovanské kmene sa tu usídlili už v 8.9. storočí. V 13. storočí patrila Koňhora pod panstvo Varín so sídlom na Starhrade. Obyvatelia Koňhory sa venovali poľnohospodárstvu a chovu dobytka a oviec, vďaka čomu tu tiež vznikol salaš.
Umučenie svätého Matúša
S týmito požiadavkami objednávateľa sa Caravaggio pustil do práce. Pri tvorbe obrazu musel vychádzať i z historického podania Matúšovho príbehu. Podľa neho apoštol Matúš pôsobil ako misionár v Etiópii, kde obrátil na kresťanskú vieru miestne dievča menom Ifigénia, snúbenicu kráľa Hirtaka. Keď sa kráľ dozvedel, že sa stala nasledovníčkou Krista, strašne sa rozzúril. Podľa Zlatej legendy (zbierky životopisov svätých, diela historika Iacopa da Varazze z rokov 1255 - 1266) poslal svojho vojaka, ktorý ''„našiel Matúša, stojaceho pred oltárom v modlitbe, s rukami zdvihnutými k nebu. Bodol apoštola do boku a zabil ho, urobiac z neho mučeníka.“''
Koňhora
Dejiny
Výraznejší rozvoj Koňhory nastal v 20. storočí, keď sa zlepšila infraštruktúra. V roku 1962 bola Koňhora elektrifikovaná, v roku 1997 bol vybudovaný vodovod, v roku 1999 plynovod a následne aj kanalizácia. V Koňhore sa rozvinul drevársky priemysel a dodnes tam funguje píla na spracovanie dreva. V osade sa nachádza chatová oblasť.
Obyvateľstvo
Koňhora má asi 200 obyvateľov slovenskej národnosti.