cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Írsko (ostrov)
Zrážok býva pomerne dosť, celoplošný priemer sa pohybuje od, vo vyšších polohách to býva až do za rok. Sneh sa vyskytuje len výnimočne, najčastejšie len vo vyšších horských oblastiach. Prudké búrky s bleskami sa nevyskytujú takmer vôbec, preto na budovách v Írsku nebývajú ani bleskozvody.
Írsko je v rámci Európy najväčším poducentom zinku. V menšej miere sa tu ešte ťaží sadrovec, kalcit, mastenec, dolomit, vápenec, piesok a štrk.
Od roku 1971 bolo objavených niekoľko ložísk plynu a ropy. V marci 2012 bol uvedený do prevádzky prvý komerčný ropný vrt približne od Corku s produkciou 3500 barelov denne.
Ostrov je bohatý na náleziská rašeliny, ktorá sa ako palivo ťaží a používa už stáročia, ale s príchodom lepších palív a v snahe zachovať prírodu sa v súčasnosti od toho postupne ustupuje.
náhľad|Poloha Írska v rámci Európy náhľad|topografia ostrova
Poznámky
<references group="Note"/>
Marcy-sous-Marle
Marcy-sous-Marle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Saint-Mars-de-Locquenay
Saint-Mars-de-Locquenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Danis Tanović
Danis Tanović (* 20. február 1969, Zenica, Bosna a Hercegovina) je bosniansko-belgický filmový režisér, scenárista a hudobný skladateľ.
Študoval intermediárnu réžiu na Akadémii dramatických umení v Sarajeve (1989 - 1993) a v prvých dvoch rokoch občianskej vojny viedol archív dokumentárnych filmov. V rokoch 1995 - 1997 sa vzdelával v štúdiu réžie na INSASe v Bruseli. Natočil veľa dokumentárnych filmov. Za svoj debut Zem nikoho získal mnoho cien, aj Oscara a Zlatý glóbus za najlepší cudzojazyčný film).
V roku 1998 dostal belgické štátne občianstvo. Žije a pracuje v Paríži.
Kirtlandský chrám
thumb|Mormonský chrám v Kirtlande Kirtlandský chrám v americkom meste Kirtland je významná náboženská a historická budova v dejinách mormonizmu. Bol postavený pod vedením mormonského proroka Josepha Smitha.
Big Bird
náhľad|Satelit Big Bird počas predštartovných príprav Big Bird, známe aj ako KH-9 Hexagon bola séria veľkých vojenských prieskumných družíc USA s hmotnosťou okolo 13 000 kg, ktorá bola používaná v rokoch 1971 - 1986. Big Bird boli určené na snímkovanie zemského povrchu s veľkým rozlíšením (okolo 60 cm) prevažne z nízkych obežných dráh. Mohli manévrovať a mávali subsatelity, často s dopravou puzdier na Zem. Oficiálne boli vypúšťané pod krycím označením OPS, alebo USA. Napr. Big Bird 20 (OPS 3123) štartoval 18. júna 1980 na dráhu 169-265 km, so sklonom 88,9°, obežnou dobou 96,5 min; subsatelit družice bol uvedený na dráhu 1 331-1 333 km. Big Bird 23 (OPS 0721) bol vypustený na podobnú dráhu 20. júna 1983.
Kirtlandský chrám
Pozadie vzniku
V Kirtlande prvýkrát došlo k uskutočneniu myšlienky postaviť Chrám, teda stavbu podobnú Šalamúnovmu chrámu v Jeruzaleme. Táto stavba bola pre členov cirkvi veľkou finančnou záťažou. V Kirtlande tiež mormonská cirkev zriadila banku. Chrám v Kirtlande bol nakoniec dostavaný, ale po Smithovej smrti sa veriaci zhromaždili do odlišnej mormónskej cirkvi, než aká pod vedením Brighama Younga odišla na západ. Vo vlastníctve tejto oddelenej skupiny, Komunity Kristovej, je kirtlandský Chrám dodnes.
Zasvätenie
Hoci bola stavba Chrámu pre Svätých veľkou ťažkosťou, dostavili sa podľa mnohých výpovedí veľkolepé zjavenia. Sám Joseph Smith mal zjavenie 4 nebeských bytostí. V mormónskom svätom Písme, knihe Náuky a zmlúv, je toto zaznamenané ako Oddiel 110. Joseph Smith svoj zážitok opísal slovami:
Austrálsky dobytkársky pes
Austrálsky dobytkársky pes je plemeno duriča z Austrálie chované k vedeniu stáda. Je to krátkosrstý pes strednej veľkosti vynikajúci svojou inteligenciou.
Dejiny
Austrálsky dobytkársky pes je veľmi podobný dnes už vyhynutému plemenu blue heeler, ktorý sa predtým používal pri nakladaní dobytka do lodí. Tento pes má však úplne iný pôvod. Dožíva sa v priemere 12-14 rokov.
Austrálsky osadník Thomas Smith Hall toto plemeno vyšľachtil k obrazu heelera na konci devätnásteho storočia. K šľachteniu použil vlastnosti psa dingo, červeného bobtaila, plemená kólie a podarilo sa mu vyšľachtiť psa veľmi podobného heelerovi. Pes je vďaka svojim predkom všestranný a nebojácny.
Vzhľad
Austrálsky dobytkársky pes by mal byť svalnatý, atletický a silný bez akejkoľvek stopy slabosti alebo krehkosti. Avšak nadmerne ťažký alebo až zavalitý by nemal byť v žiadnom prípade. Dokonca psy chované ako spoločníci alebo s nejakými cieľmi na výstavách by mali mať vyvážené, pevné svalstvo.
Veľkosť
Suka austrálskeho pastierskeho psa meria od 43 do 48 cm v kohútiku, pes má od 46 do 51 cm. Austrálsky dobytkársky pes je svalnatý, kompaktný pes s hustou, hrubou, skôr mastnou srsťou, a jemnou zimnou podsadou. Má dlhý chvost, ktorý všeobecne nesie nízko. Austrálsky dobytkársky pes v dobrej kondícii by mal vážiť približne 16 až 23 kg.
Srsť a farba
náhľad|Šteňatá, ktoré sa začínajú sfarbovať Austrálske dobytkárske psi sa vyskytujú v dvoch základných farebných variantoch: modrá a červená. V oboch prípadoch nie je sfarbenie jednotné. Zreteľné sfarbenie austrálskeho pastierskeho psa je výsledkom bielych a sivých chlpov dôkladne roztrúsených medzi červenými a čiernymi chlpmi. V prísade do primárneho sfarbenia austrálskeho dobytkárskeho psa sa tiež ukazujú miesta s jednotnou alebo takmer jednotnou farbou, väčšinou znateľnou u jedného alebo oboch očí.
Olympus
Olympus môže byť:
Austrálsky dobytkársky pes
Srsť a farba
Väčšina austrálskych honcov má na čele biely pruh alebo biely fľak nazývaný Bentley Mark. Podľa legendy ho totiž mal čistokrvný pes pána Bentleyho a od neho toto znamienko prešlo na všetkých austrálskych dobytkárov. Občas tiež majú bielu bodku na chvoste a bielu škvrnku na hrudi. Šteňatá sa rodia biele a až časom tmavnú. Verí sa, že túto vlastnosť zdedili od dalmatínca.
Chvost
Austrálsky dobytkársky pes by sa nemal zamieňať s Australian Stumpy Tail Cattle Dog, psom, ktorý sa rodí s krátkym chvostom. Stumpy sa austrálskemu dobytkárskemu psu veľmi podobá, ale Stumpy je vyšší.
Temperament
náhľad|Modrý austrálsky dobytkársky pes vo výstražnom postoji
Správanie a nároky plemena
Austrálsky dobytkársky pes má veľké nároky na pohyb, je to pes čulý, inteligentný a hravý. V mladosti by sa mal oboznámiť s deťmi a inými zvieratami, inak môže byť neznášanlivý a teritoriálny. Bol vyšľachtený v Austrálii, preto znáša dobre aj vysoké teploty. Žiť natrvalo vonku pre neho nie je problém. Je to veľmi dobrý a ostražitý strážca, oddaný svojmu pánovi.
Využitie
Ako naznačuje názov plemena, jeho hlavnou funkciou bola kontrola premiestňovania stáda dobytka tak v otvorených aj uzavretých priestoroch. Stádo vedie hryzením do kopýt alebo do chvosta. V dnešnej dobe môžeme vidieť Austrálskych dobytkárskych psov pracovať v športovej kynológii či súťažiach obedience. Výborne sa prezentujú aj v súťažiach agility, kde vynikne ich mrštnosť a rýchlosť. V Spojených štátoch a v Austrálii sa používajú na hľadanie drog či výbušnín.
Dĺžka života
Dožívajú sa okolo dvanástich rokov, 27 % zomiera na rakovinu.
Zdravotné problémy
Sú náchylnejšie na slepotu, reprodukčné problémy a dyspláziu.
Diaľnica A3 (Nemecko)
Diaľnica A3 je diaľnica v Nemecku. Spája hranice Holandska pri meste Wesel na severozápade s hranicami Rakúska pri meste Passau na juhovýchode. Medzi významné mestá pozdĺž celkovej dĺžky 778 km patria Oberhausen, Duisburg, Düsseldorf, Leverkusen, Kolín nad Rýnom, Wiesbaden, Frankfurt, Würzburg, Norimberg a Regensburg.
Kriasos
Kriasos je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Arga a jeho manželky Euadny, dcéry riečneho boha Strymóna.
Kriasos bol synom a následníkom argejského kráľa Arga a mal troch bratov, Ekbasa, Peirasa a Epidaura. Zoznam kráľov Argu podľa verzie, kresťanského historika a biskupa Eusébia z Kaisareie zo 4. storočia po Kr. potvrdzuje, že Kraisos zdedil trón v Argu po Argovi a ďalej uvádza, že vládol až 54 rokov a jeho nástupcom sa stal Forbas. Z textu však nie je známe, či bol Forbas jeho synom, alebo bratom, lebo podľa antického autora Pausania mal Argos len dvoch synov, Peirasa a Forba, ktorý bol jeho priamym následníkom.
La Chapelle-d’Angillon (obec)
La Chapelle-d’Angillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prírodný park Říčky
Prírodný park Říčky sa nachádza na rozhraní okresov Blansko, Brno-venkov a Vyškov na Drahanskej vrchovine na rozlohe 25,3 km². Bol zriadený v roku 1984 ako kľudová oblasť a od roku 1992 ako prírodný park. Nachádzajú sa tu enklávy bukových porastov, je zachovaný komplex nivných lúk okolo meandrujúceho toku potoka Říčky. Rastie tu množstvo chránených rastlín a žijú chránené živočíchy.
Kvalifikácia žien na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2001
Kvalifikácia žien na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2001 bola ženská kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 2001, ktorú organizuje Európska plavecká liga (LEN). Zúčastnilo sa jej 8 európskych družstiev, ktoré súťažili o 4 miesta na záverečný turnaj v dvoch kvalifikačných skupinách. Postúpili 2 najlepšie družstvá z každej skupiny. Kvalifikácia prebiehala od 16. do 18. marca 2001.
Priamy postup
Priamo postúpila hostiteľská krajina a 3 najlepšie družstvá z ME 1999:
Skupina A
🇫🇷 Nice
Skupina B
Odense
Olympos
Olympos môže byť:
Dick Tracy
Dick Tracy je populárna postava americkej popkultúry. Dick Tracy predstavuje ťažko zasiahnuteľného, rýchlo strieľajúceho a výnimočne inteligentného policajného detektíva. Vytvoril ho Chester Gould v roku 1931 pre komiksovú prílohu nazvanú Dick Tracy pre noviny Chicago Tribune. Gould písal príhody Dicka Tracyho do roku 1977.
Národný park Nockberge
Národný park Nockberge je národný park v Rakúsku, ktorý sa rozkladá v horskom pásme Nockberge na rozlohe. Od roku 2004 je územie biosférickou rezerváciou. Podľa IUCN nie je Nockberge v kategórií II - Národný park ale v kategórií V - Chránená oblasť.
V sedemdesiatych rokoch sa pôvodne plánovalo s výstavbou veľkého lyžiarskeho strediska. Projekt počítal so 16 lanovkami a vlekmi a približne 3000 hotelovými lôžkami. V roku 1979 sa postavila asfaltová Nockalmstraße. Medzi obyvateľstvom nemal tento plán veľký úspech a z iniciatívy vzišlo dňa 7. decembra 1980 referendum v ktorom 94% zúčastnených vyjadrilo svoj nesúhlas s výstavbou.
Adorjás
Adorjás je obec v Maďarsku v Baranskej župe v Sellyskom okrese.
Má rozlohu 810 ha a žije tu 194 obyvateľov (2007).
Juraj Lihosit
Juraj Lihosit (* 25. apríl 1944, Martin) je slovenský filmový a televízny režisér.
Začiatky
Detstvo prežil v Žiline. Absolvoval strednú priemyselnú školu filmovú v Čimeliciach. Neskôr šiel na filmovú a televíznu dramaturgiu na Vysokej škole múzických umení, ale štúdium nedokončil. V praxi začínal ako produkčný v ČST, neskôr ako asistent a pomocný režisér tiež v Slovenskej filmovej tvorbe. V hranom filme sa výraznejšie presadil ako asistent réžie vo filme Ľalie poľné od Ela Havettu. Striedavo pracoval pre televíziu a na Kolibe.
V 60. rokoch Juraj Lihosit pôsobil aj ako autor hudby a textov vtedajšej bigbítovej hudobnej vlny. Pre skupinu The Beatmen napríklad zložil hudbu ku skladbe „Keby som bol Nór“, či otextoval coververziu piesne „She Loves You“ (v slovenčine„Mám ju rád“) od skupiny The Beatles a bol výlučným textárom skladieb debutového albumu Deža Ursinyho, Provisorium.
Rehoľa chudobných regulárnych klerikov Božej Matky Zbožných škôl
thumb Piaristi, tiež Rád chudobných regulárnych klerikov Matky Božej Zbožných škôl (lat. Ordo Clericorum regularium pauperum Matris Dei Scholarum Piarum) alebo kratšie Rád Zbožných škôl alebo Zbožné školy sú chudobný katolícky rehoľný rád. Rád založil v Ríme roku 1621 (18. november) sv. Jozef Kalazanský. Pápež Pavol V. ho schválil ako kongregáciu v roku 1617. V roku 1621 ho pápež Gregor XV. povýšil na rehoľný rád. Jeho členovia sa nazývajú piaristi (zbožní).
Hlavným poslaním rádu je integrálna výchova detí a mládeže, zvlášť chudobných.
"Poslaním našej rehole bude teda učiť deti od základov správne čítať, písať, počítať, učiť ich latinčinu ale predovšetkým ich naučiť nábožnosti a kresťanskej náuke. Nakoľko to bude možné, budeme im to podávať čo najľahšou formou." (sv. Jozef Kalazanský)
Juraj Lihosit
Ďalšia tvorba a film pre deti
Na spoluprácu s Dušanom Dušekom nadviazal aj v roku 1988 ďalším filmom - Vlakári, ktorý opäť zachytáva slovenskú mládež. Vnútorný svet chlapca nám ukazuje jeho túžby, predstavy spojené najmä so spolužiačkou Kajkou. Ďalšia z príbehových línií sleduje Vojtov vzťah s otcom, ktorí sa po hospitalizácii matky ocitli doma sami. Zanedbanú opateru tak nahrádzajú starí rodičia (Jozef Kroner). Okrem lyrickej štylizácii, ktorá má opísať divákom čo prežíva chlapec uprostred dospievania sa niekoľkokrát objavuje aj štylizácia groteskná. Okrem Koliby bola Lihositovým zamestnávateľom aj televízia. Sem patrí napríklad televízny film Na začiatku cesty, alebo Vianočné čary a Anonym z rovnakého roku. Posledný zo spomenutých patrí do kategórie, ktorej sa Juraj Lihosit venoval - tvorba pre deti. Najvýraznejšie v 30-dielnom seriáli Bambuľine dobrodružstvá z roku 1982/1983. Pôvodný počet dielov bol 13, neskôr sa zvýšil na 26 a napokon na 30. V tejto sfére nakrútil tiež seriál večerníčkov Veselý strach pre STV, ktoré tiež napísal Dušan Dušek. Hlavnou postavou bolo opäť dievčatko v predškolskom veku (Adelka), ktoré v siedmich 8-minútových príbehoch hovorí o svojom strachu. Seriál využíval tiež animované pasáže (Valéria Takáčová). V rokoch 1978 až 1982 nakrútil viac ako 100 televíznych programov rôznych žánrov: dokumentárne filmy, televízne inscenácie, publicistické programy, folklórne pásma, programy pre deti, medailóny osobností, kultúrne a vzdelávacie programy...
Březnice (okres Zlín)
Březnice je obec v Česku v okrese Zlín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 240 obyvateľov, z toho 616 mužov a 624 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 40,5 roka, ženy 41,6 roka).
Rehoľa chudobných regulárnych klerikov Božej Matky Zbožných škôl
Heslo rehole, ktoré zakladateľ vyjadril v rôznych formách, znie takto: K väčšiemu rastu zbožnosti (lat. Ad maius pietatis incrementum) v skratke: A + M + P + I.
Juraj Lihosit
Dokumentárna tvorba
Do tejto kategórie patrí množstvo profilov známych osobností ako Ladislava Chudíka, Jozefa Kostku, Štefana Nosáľa, Jána Kostru, Jozefa Budského či Janka Alexyho. V roku 1982 v spolupráci s Dežom Ursínym nakrútil film o zanikaní starého a formovaní nového života v súčasných lesoch s názvom Spievanie na zore. Po roku 1989 sa prestal venovať dramatickej tvorbe a vrátil sa k dokumentárnej. Nakrútil tak film Odchody a návraty o emigrantoch - známych bývalých z V-klubu. Zaujímavým projektom bol tiež dokument Svedectvo z obrazovky, v ktorom sa venoval televíznym hlásateľkám odstaveným v čase normalizácie a iným dobou "postihnutým" (Dubček, Kusý, Kočtúch, Kaliský, Strinka, Budaj...). Už tu sa dostáva do kontaktu s ďalšou ním preferovanou témou - Alexander Dubček. Nakrútil o ňom filmy ako Blízky človek a Dubček sa narodil v Uhrovci z roku 1993.
Súčasnosť
V procese výroby je veľký hraný projekt Dunajská sága, ktorý má mať podobu filmu aj televízneho seriálu. V centre pozornosti sú osudy významnej bratislavskej rodiny Kovatsovcov na pozadí dejinných udalostí od začiatku 19. storočia po rok 1944. Vysoký rozpočet historického veľkofilmu posúva premiéru, ktorá je momentálne naplánovaná na rok 2013.
Thodoros Angelopulos
Thodoros Angelopulos (iný prepis: ...Angelopoulos; gréckym písmom Θόδωρος Αγγελόπουλος – Thodoros Angelopulos) (* 27. apríl 1935, Atény – † 24. január 2012, Pireus) bol grécky filmový režisér, scenárista a producent.
Kagekacu Uesugi
Dá sa povedať, že ťaženie Sekigahara začalo, aspoň čiastočne, s podielom Kagekacua, ktorý bol prvým daimjóm, ktorý plánoval vzburu proti Tokugawovi. Postavil si nový hrad v Aizu, čím pritiahol pozornosť Tokugawu, ktorý mu poslal do Osaky požiadavku vysvetliť toto správanie. Kagekacu to odmietol a Tokugawa začal plánovať viesť proti nemu armádu o sile 50 000 mužov. Išida a Uesugi dúfali, že zamestnajú Iejasua Tokugawu týmto bojom na severe a bude rozptýlený pri útokoch Micunariho Išidu v Osake a jej okolí. Predpokladajúc takýto plán, Iejasu ostal v Osake, aby sa zaoberal Micunarim a jeho generáli Jošiaki Mogami a Masamune Date mali bojovať proti Kagekacuovi v Tóhoku (na ďalekom severovýchode Honšú, ktorý je hlavným japonským ostrovom). Kagekacu chcel presunúť svoje sily na juh, útočiac na Tokugawu zo severovýchodu, kým Išida ho bude atakovať zo západu, no bol v tomto ťažení veľmi skoro porazený, pri obliehaní svojho hradu Široiši.
Po tejto porážke Kagekacu deklaroval vernosť Tokugawovi a stal sa tozama (outsider) daimjó; dostal han Jonezawa s výnosom 300 000 koku v regióne Tóhoku. Kagekacu neskoršie bojoval na strane Tokugawu proti klanu Tojotomi v rokoch 1614 – 1615 pri obliehaní Osaky.
Karol Virsík
prof. MUDr. Karol Virsík, DrSc. (* 25. august 1915, Malacky – † 21. december 2009, Bratislava ) bol slovenskou osobnosťou novodobej medicíny.
Životopis
V tridsiatych rokoch vyštudoval Lekársku fakultu Univerzity Komenského. Od roku 1946 bol asistentom na I. internej klinike Lekárskej fakulty u profesora Dérera, v roku 1949 stal primárom a v roku 1950 aj zástupcom prednostu Kliniky tuberkulózy Lekárskej fakulty.
V roku 1952 bol poverený vybudovaním tuberkulózneho dispenzáru v priestoroch bývalého kaštieľa v Podunajských Biskupiciach - v súčasnosti celok pod názvom Národný ústav tuberkulózy a respiračných chorôb (NUTaRCH). Zlepšeniu starostlivosti o pacientov s pľúcnymi ochoreniami sa venoval viac ako 50 rokov. Do vysokého veku bol neustále aktívny a prispieval svojimi vedomosťami k rozvoju slovenskej pneumológie. Uverejnil viac ako 260 odborných prác v domácej a zahraničnej literatúre, je autorom alebo spoluautorom 21 knižných publikácií.
V Slovenskej lekárskej spoločnosti bol profesor Virsík v rokoch 1969 - 1973 prvým podpredsedom a členom predsedníctva, dlhoročným predsedom a členom výboru Slovenskej pneumologicko  - ftizeologickej spoločnosti. Je čestným členom viacerých zahraničných odborných spoločností. Ako vedúca osobnosť v odbore tuberkulóza a respiračné choroby bol členom pléna Vedeckej rady ministerstva zdravotníctva, bol hlavným československým koordinátorom výskumných úloh v rámci Štátneho plánu technického rozvoja, za ktorých úspešné vyriešenie dostal spolu s kolektívnom spoluautorov v roku 1981 Cenu ministra zdravotníctva a v roku 1986 Cenu predsedu komisie pre vedecko - technický rozvoj.
Prezident Slovenskej republiky udelil Karolovi Virsíkovi štátne vyznamenanie Pribinov kríž I. triedy za mimoriadne významné zásluhy v oblasti medicíny. Bol menovaný čestným občanom Bratislavy.
Na poslednej rozlúčke 30. decembra v bratislavskom krematóriu ho odprevadila najbližšia rodina, priatelia, lekári z Podunajských Biskupíc, zdravotnícky personál, rehoľné sestry sv. Kríža a ďalšie významné osobnosti slovenskej medicíny.
Horovo meno
thumb|Serech s menom panovníka [[Wadžiho z 1. dynastie]] Horovo meno je prvé z postupnosti piatich oficiálnych titulov egyptských faraónov. Toto označenie malo stotožňovať vládcu s bohom Horom (ktorý bol panovníkovým ka) a doslova sa čítalo „Hor ten a ten“, napr. meno Hor Aha znamenalo „Bojujúci Hor“.
Horovo meno je najstaršie označenie pre panovníka pochádzajúce ešte z preddynastických čias. Prvých faraónov poznáme dokonca iba podľa tohoto mena zapisovaného v tzv. serechu, rámčeku v podobe štylizovaného paláca s opevneným priečelím. Panovníka tak identifikovalo ako „Hora v paláci“, teda ako toho, kto drží moc. Nad serechom býval zobrazený sokol boha Hora. V prípade jedného vládcu 2. dynastie, Peribsena, sa však namiesto Hora objavuje nad serechom boh Sutech a od faraóna Chasechemueja sú s prvým menom spájaný obaja bohovia. Od čias Novej ríše sa na zapisovanie Horovho mena prestáva používať serech.
Leo Zobel
Zobel Leo (* 28. január 1895, Nitra – † 25. apríl 1962, Nitra) bol slovenský šachista; majster ČSR.
Životopis
Na prvých majstrovstvách Slovenskej župy ÚJČŠ v Trenčianskych Tepliciach v roku 1924 sa delil o 5.-6. miesto (vyhral Max Walter).
Na majstrovstvách ČSR v Brne 1929 sa delil o 9.-10. miesto (vyhral Karel Opočenský), no nasledujúce majstrovstvá republiky v Prahe 1931 pri neúčasti československej špičky, ktorá sa zúčastnila na šachovej olympiáde, vyhral pred ďalšími slovenskými šachistami Desiderom Mayom a Maxom Walterom.
Zúčastnil sa medzinárodných turnajov:
Po druhej svetovej vojne hral na majstrovstvách Slovenska v Starom Smokovci 1955 a v polfinále majstrovstiev ČSR v Bratislave 1956, no bez väčších úspechov.
Attero Dominatus
Attero Dominantus je tretí album švédskej powermetalovej hudobnej skupiny Sabaton. Album vyšiel v roku 2006.
Na albume sa nachádzajú tieto skladby:
Sabbath Bloody Sabbath
Skupina dlho nevedela nájsť inšpiráciu na tento album. Až keď Tony Iommi vymyslel riff prvej skladby na albume sa jeho tvorba urýchlila.
Na tomto albume sa skupina ešte viac prikláňa ku kostolnému štýlu s organmi a syntetizátormi. Tiež sa zmenil štýl písania piesní.
Obal albumu vytvoril Drew Struzan.
Saint-Mars-la-Brière
Saint-Mars-la-Brière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Somálsko
Somálsko (somálsky Soomaaliya; arabsky الصومال = as-Súmál), oficiálne Somálska federatívna republika (po somálsky Jamhuuriyadda Soomaaliya, po arabsky جمهورية = Džumhúríja as-Súmál; v minulosti Somálska demokratická republika) je štát v Afrike na Somálskom polostrove, známom tiež ako Africký roh, vo Východnej Afrike. Susednými štátmi sú Etiópia na západe,Džibutsko na severozápade a Keňa na juhozápade. Z východu krajinu obmýva Indický oceán a zo severu Adenský záliv. Somálsky štát v súčasnosti existuje len formálne. Krajina nemá uznávanú vládu, je rozdelená na niekoľko regiónov, ktoré sú pod kontrolou medzinárodne neuznaných vlád. Medzi najpoužívanejšie jazyky patrí: somálčina, arabčina, angličtina, staršia generácia v regiónoch, ktoré boli talianskou kolóniou hovorí taliansky. Medzi náboženstvami výrazne prevyšujú sunnitskí moslimovia 98 %, iných je len (vrátane kresťanov) 2 %. Najväčší podiel na etnickom zložení majú: Somálčania 98 %, Bantuovia, Arabi a iní 2 %. Priemerný energetický príjem predstavuje len okolo 1 500 kcal/deň.
Oscilujúci vesmír
Oscilujúci vesmír alebo pulzujúci vesmír je relativistický kozmologický model vesmíru so začiatočným veľkým treskom, v ktorej je priestor kladne zakrivený (index krivosti k = +1 ) a zatvorený. Krivka expanzie, t. j. zmena faktora škály R s časom, je pre oscilujúci vesmír cykloidou; R(t) sa mení od začiatočnej nulovej hodnoty R = 0:
Somálsko
Somálsko má rozlohu z čoho  predstavujú vodné plochy. Celková dĺžka hraníc je, jednotlivo s krajinami má hranice dlhé: Džibutsko , Etiópia , Keňa. Má najdlhšie pobrežie v Afrike, čo je celkovo. Disponuje rôznymi prírodnými zdrojmi ako napríklad urán, do značnej miery nevyužitá zásoby železnej rudy, cínu, sadry, bauxit, meď, soľ, zemného plynu. Iba 1,64% pôdy predstavuje orná pôda a 0,04% trvalé kultúry. Zavlažovaná pôda predstavuje približne (2003). Najväčšie prírodné nebezpečenstvá predstavujú opakujúce sa suchá, časté prachové búrky nad východnej pláni v lete a záplavy počas obdobia dažďov.
Krajina sa administratívne delí na 18 regiónov: Awdal, Bakool, Banaadir, Bari, Bay, Galguduud, Gedo, Hiiraan, Jubbada Dhexe, Jubbada Hoose, Mudug, Nugaal, Sanaag, Shabeellaha Dhexe, Shabeellaha Hoose, Sool, Togdheer, Woqooyi Galbeed. Nezávislosť získalo 1. júla 1960 kedy sa zlúčilo Britské a Talianske Somálsko do jednotnej Somálskej republiky. Teda aj národný sviatok pripadá na 1. 7., kedy je založenie Somálskej republiky. Dočasná ústava pre Spolkovú republiku Somálsko bola schválená Ústavným zhromaždením 1. 8. 2012, pred koncom volebného obdobia bude po referende ustálená.
Oscilujúci vesmír
v čase t = 0 po maximálnu hodnotu
Somálsko
Somálsko má zmiešaný právny systém občianskeho práva, islamské právo a zvykové právo (Xeer). Hlasovanie je možné od 18 rokov univerzálne. Výkonnú moc štátu predstavuje prezident, premiér, vláda a parlament. Zákonodárnu moc predstavuje dvojkomorový Národný parlament, ktorý sa skladá zo Snemovne ľudu federálneho zhromaždenia a Hornej komory federálneho parlamentu. Súdnu moc predstavuje ústavný súd a federálna vláda na tej istej úrovni. Národný symbol je leopard. Vlajka je svetlo modrá s veľkou bielou päťramennou hviezdou v strede, modré pole bolo pôvodne ovplyvnené vlajkou OSN, ale dnes sa hovorí, že označuje oblohu a susedný Indický oceán, päť bodov hviezdy predstavuje päť regiónov v Africkom rohu, ktoré sú obývané somálskym ľudom: bývalý britský Somaliland a Talianske Somálsko (ktoré tvoria dohromady Somálsko), Džibutsko, Ogaden (Etiópia) a severovýchodné provincie (Keňa).
Pravek
V Somálsku bolo zistená osídlenie už od dôb paleolitu. Dokazujú to jaskynné maľby siahajúce až do 8000 pred Kr. Maľby boli nájdené v severnej časti krajiny, neďaleko Adenského zálivu. Najznámejšia jaskynná oblasť sa volá Laas Gaal. Tento komplex obsahuje niektoré z prvých skalných malieb na africkom kontinente. Na stenách komplexov sa nachádzali aj prvé nápisy, ktoré však do teraz nedokázali archeológovia rozlúštiť. V období doby kamennej na území Etiópie napredovali Doianské a Hargeisanské kmene. Najstaršie dôkazy o pohrebných činnostiach v Somálsku sa datujú na 4000 pred Kr. Kamenné náradie z archeologickej oblasti Jalelo je považované za jedno z najdôležitejších objavov paleolitu v oblasti severovýchodnej Afriky.
Oscilujúci vesmír
a potom opäť klesá až na nulovú hodnotu pri nasledujúcom veľkom tresku v čase 2 tmax. Oscilujúci vesmír vyžaduje, aby bola stredná hustota hmoty vo vesmíre väčšia než kritická hustota ρkr. Deceleračný parameter q0 je v oscilujúcom vesmíre väčší ako 0,5. Pre hodnotu deceleračného parametra q0 = 1 a Hubblovu konštantu H0 = 75 km. s-1. Mpc-1 sa napr. dostane tmax = 40.l09 r, pre celý cyklus od veľkého tresku po nasledujúci veľký tresk tmax = 80.109 r. Všeobecná teória relativity nepripúšťa viac ako jeden cyklus od veľkého tresku po veľký tresk, oscilujúci vesmír má v nej preto iba jeden "pulz". Záverečný veľký tresk (big bang), ktorý je výsledkom kontrakcie vesmíru, sa nazýva aj big cranch a názov big bang sa v oscilujúcom vesmíre nahrádza často názvom big bounce.
Somálsko
Starovek
V období staroveku, od roku 4000 pred Kr. sa na území Somálska domestikovali ťavy ktoré sa následne rozšírili do severnej Afriky. Postupne mestské štáty Mosylon, Sarapion, Mundus a ďalšie vyvinuli obchodné morské trasy napr. so starou gréckou, egyptskou, rímskou civilizáciou. Na lodnú prepravu sa používali typické plavidlo známe ako Beden. Tie veľmi dobre slúžili na prepravu nákladu, a vďaka širokej dostupnosti a využiteľnosti plavidiel v spolupráci s miestnou chudobou sa začalo v krajine rozmáhať pirátstvo. thumb|vľavo|Mapa sveta podľa Herodota. Po Rímskom dobytí ríše Nabataean bola prítomnosťou rímskych námorných síl v adenskom zálive. V tom období indický moreplavci vozili hlavne škoricu z Cejlónu a ďalekého východu na územie Etiópie. Na škorici sa dalo následným predajom do európskych krajín miestnych obchodníkom a moreplavcom slušne zarobiť a tak sa snažili narúšať obchodné styky medzi európskymi a indickými národmi. Staré pyramídové stavby, hrobky, zničené mestá a kamenné steny z obdobia približne 2000 pred Kr. sú podľa mnohých zdrojov pozostatky legendárnej zemi Punt, o ktorej sa hovorí ako o bájnej zemi bohov. Obchodovalo sa v nej s kadidlami, ebenom, rohmi hovädzieho dobytka, ako aj so zlatom, slonovinou a zvieracími kožami.Herodotos hovoril o Makrobianoch, ľuďoch ktorí žili okolo roku 1000 pred Kr. na južnom pobreží ním poznaného sveta. O Makrobianoch uviedol, že sa dožívajú až okolo 120 rokov.
Stredovek
Začiatkom stredoveku, okolo roku 800 sa objavili prvé dôkazy o výskyte islamského náboženstva. Príbehy hovoria o tom ako v prístavnom meste Zeila boli prichýlení moslimovia prenasledovaní Kurajšovcami. Moslimovia sa rozšíril po pobreží a začali postupne konvertovať miestnych na Islam. Neskôr sa sultanát Mogadišo stal centrom islamu na východnom pobreží. Somálski obchodníci založili kolóniu v Mozambiku aby mohli vyvážať zlato z monomopatanských baní v meste Sofala. V 12. storočí sýrsky historik Yaqut al-Hamaw napísal, že Mogadišo bolo obývané ľuďmi tmavej pleti, predchodcami moderných Somálčanov, Berbermi. Boje o nadvládu medzi kresťanmi a moslimami vyústil v niekoľko ničivých vojen. Časti severozápadného Somálska sa dostali pod nadvládu Solomonoidov, a to hlavne v 14. storočí počas panovania cisára Amda Seyon. V 15. storočí sa po vojne v oslavnej piesni prvýkrát objavuje názov Somali. Najstarší syn Sabr ad-Din-a druhého, sa začal nechať nazývať ako kráľ Adalat, a porazil solomoniodov v niekoľkých dôležitých bojoch. Po dlhých rokoch bojov sa adalitský a solomonický vládca dohodli na prímerí a nasledujúce desiatky rokov sa nesú v znamení nebývalej stability.
Novovek
Sultán Ibrahim Yusuf Mahamud, tretí sultán Gobroonu vyhral počas Bardheere džihádu, čím obnovil stabilitu v regióne, oživil obchod so slonovinou a začal zlatý vek dynastie Gobroon. Sultán si udržiaval veľmi dobré vzťahy s ománskymi a jemenskými sultánmi. Jeho syn pokračoval v jeho šľapajach a nakoniec sa stal jednou z najdôležitejších osobností 19. storočia vo východnej Afrike. Severná dynastia Gerad obchodovala s Jemenom a Perziou. V Gerards a Bari sultáni stavali impozantné paláce, hrady a pevnosti.
Po berlínskej konferencii, európske mocnosti začali bažiť po Afrike a začala jedna z najdlhších koloniálnych vojen vôbec. V niektorých básní a prejavoch z daného obdobia bolo zdôraznené, že Briti "zničili naše náboženstvo a urobil z naších deti ich deti". Čoskoro sa hlavnú povinnosť pokladalo udržať Somálsko od náporu kresťanských vojsk z Európy. Sultán Hassan vydal vyhlášku, že každý somálsky štátny príslušník, ktorý nebude bojovať pod jeho vedením by mohlo byť považované za niečo ako kacíra. Čoskoro získal zbrane od Osmanskej ríše, Sudánu a ďalších islamských alebo arabských krajín.Po úporných bojoch sa Hassanovi pomocou armády dervišov podarilo vyhnať portugalských kolonizátorov zo somálskeho pobrežia.
20. storočie
V roku 1920 sa Dervišský štát zrútil po intenzívnom bombardovaní britského letectva a zbombardované miesta sa zmenili v protektoriát. Postupne sa o severné časti Somálska začalo zaujímať fašistické Taliansko pod vedením Mussoliniho. Ten plánmi na podmanenie Somálska poveril guvernéra De Vecchiho, ktorý za hlavné ciele považoval dobre geograficky preskúmať dané územie a následne ho čo najefektívnejšie odzbrojiť. Dňa 1. októbra 1925 začal De Vecchiho plán útokom na meste Hobyo. Počas prvého mesiace dobyl niekoľko miest a keďže sa sultán vzdal, tak zmenil v nich spôsob vládnutia zo sultanátu na administratívny región. Keď ale hobyovský komisár Trivulzio zaznamenal pohyb ozbrojencov smerom k jeho sultanátu, zmobilizoval rebelov a snažil sa postaviť Talianom na odpor. Rebeli po dosiahnutých úspechoch v boji s talianskymi kolonizátormi získavali čoraz viac priaznivcov na území celého Somálska. Guvernér De Vecchi sa pod náporom rebelov musí uchýliť v Mogadiše, informovať Rím o svojom neúspechu a čakať na posily z Eritrei. Ale pred príchodom jednotiek z Eritrei sa De Vecchi pokúsi odhodlanosť rebelov narušiť podplácaním čo sa mu darí viac ako vojenské intervencie. Po narušení siete rebelov sa De Vecchi opäť vydal podmaniť si Somálsko, a aj napriek mierovej snahe sultána Omara sa začal útok na všetkých frontoch vedení Talianmi. Všade ale narážali na tvrdý odpor rebelov, dokonca syn sultána Omara Hershi Boqor vytlačil Talianov zo strategických pobrežných miest Haafuunu a Hurdii. Ako odplatu Taliani zničili všetky prístavné mestá v sultanáte Majeerteen. Po opätovnom posilnení frontu a vojsko z Eritrei sa opäť De Vechci pokúsil zaútočiť na údolie Dharoor, ale opäť neúspešne. Napriek tomu aspoň zbombardovali veľký počet pobrežných miest a osád a zabavili veľký počet hospodárskych zvierat. To donútilo Hersi Boqoru stiahnuť sa do Etiópie a plánovať ďalší protiútok. Ale kvôli následnej vlne cholery sa mu to už nepodarilo.Neskôr, v rokoch 1936 Taliansko dobylo aj územie dnešnej Etiópie a založili Taliansku východnú Afriku.
Druhá svetová vojna znamenala pomalý koniec pre talianske kolónie vo východnej Afrike keďže sa Benito Mussolini musel sústrediť hlavne na boje v Európe. V roku 1940 sa Talianom podarilo dobyť britský Somalialand, ale už ďalší rok do Briti dobyli späť. Medzi rokmi 1941 – 1943 vytvorili talianski velitelia partizánske jednotky aby neustále bojovali s britskými jednotkami. Prakticky počas celej druhej svetovej vojny patrilo Somálsko pod nadvládu Britov, ale rebeli a poslední Talianski osadníci sa stále dostávali k zbraniam a vytrvalo bojovali proti britskému impériu. Podarilo sa im z neho vymaniť až v roku 1949. Vďaka pokusoch o zavedenie demokracie vznikla v tom období v Somálsku prvá politická strana, známa ako Somalian Youth League. Po vojne sa nevedelo čo so Somálskom, či ho nechať pod britskou nadvládou alebo ju vrátiť Talianom, ktorý tam mali dostatok obyvateľov. Nakoniec bolo rozhodnuté vrátiť časť Ogaden Etiópii a Somálske kolónie zjednotiť s cieľom vzniku nového Somálska.
Obdobie po získaní nezávislosti
Britské Somálsko (terajší sever) sa osamostatnilo 26. júna 1960 a talianske Somálsko (zvyšok územia) o 5 dní neskôr. Dňa 1. 7. 1960 sa obe územia spojili a vytvorili Somálsku republiku. Predsedu parlamentu zastával Haji Bashir Ismail Yusuf, predsedu vlády Abdirashid Ali Shermarke (prezident v rokoch 1967 – 1969) a prvý somálsky prezident Aden Abdullah Osman Daar. Dňa 20. 7. 1961 ľudia v referende ratifikovali prvú ústavu somálskej republiky. Neskôr za vlády druhého somálskeho prezidenta Ali Shermarkeho ho dňa, 15. 10. 1969 pri jeho návšteve mesta Las Anod, zastrelil jeho vlastný bodyguard. Jeho vražda rýchlo vyústila do vojenského prevratu, keď deň po jeho pohrebe, 21. 10. 1969 sa somálska armáda bez ozbrojeného odporu dostala ku moci. Na čele tohto nekrvavého prevzatia bol generálmajor Mohamed Siad Barre, ktorý v tom čase velil armáde a prezidentom ostal až do roku 1991.
Bol komunistický režim prezidenta Mohameda Said Barreho, ktorý trval 21 rokov až do občianskej vojny v roku 1991. Počas Said Barreho režimu sa v krajine formovala rada odporcov režimu ktorá vznikla po atentáte na prezidenta Sharmarkeho. Najznámejšiu opozíciu viedol ju podplukovník Salaad Gabeyre Kediye a šéf polície Jama Korshel. Druhú opozíciu, hnutie za spásu Somálska viedol neskorší prezident, Abdullahi Yusuf Ahmed. Počas svojho pôsobenie Siad Barre rozpustil parlament, najvyšší súd a pozastavil platnosť ústavy. Jeho armáda zriadila rozsiahle programy verejný prác, podarilo sa im zvýšiť úroveň gramotnosti na vidieku a podobne. Okrem programu znárodnenia priemyslu a pozemkov veľký dôraz kládol na udržanie náboženských väzieb s arabským svetom. Veľký príklad si bral z marxistickej školy, presadzoval hlavne sebestačnosť krajiny a myšlienku vzájomnej rovnosti.
Po opustení krajiny vojskami OSN sa nadchádzajúcim prezidentom nikdy nepodarilo vybudovať vládu, ktorú by rešpektovali aj oblasti mimo okolia hlavného mesta Mogadišo. Na severe krajiny sa odtrhlo územie zvané Somalialand, ktoré vyhlásilo nezávislosť, ktorá síce nikdy nebola medzinárodne uznaná, ale udržuje si politickú stabilitu. Územie na špičke afrického rohu, Puntland vyhlásilo dočasnú nezávislosť s úmyslom zrušiť ju v prípade uznávanej centrálnej vlády. V roku 2004 zasiahla Somálsko vlna cunami, ktorá pravdepodobne spôsobila šírenie toxického odpadu a spôsobila devastačné účinky na zdravie Somálčanov. V roku 2006 začal naberať na sile Zväz islamských súdov, ktorý ovládal väčšinu juhozápadu zeme včítane hlavného mesta Mogadišo. Zväz islamských súdov začal rokovať s prechodnou vládou o budúcom usporiadaní zeme. Tie skončili neúspešne a medzi oboma stranami sa začal vojenský konflikt. Na strane prechodnej vlády sa začala angažovať armáda Etiópie čo prinútilo zväz opustiť Mogadišo a stiahnuť sa z väčších južných miest. Od roku 2007 sa v konflikte zúčastňuje armáda USA, ktorá zväz upodozrieva zo spolupráce s teroristickou sieťou Al-Kájda.
Problémy v riadení štátu
Dlhoročná občianska vojna vyústila do rozdelenia krajiny na niekoľko samosprávnych regiónov. Na severe sa nachádza separatistický Soomaaliland, ktorý svoju budúcnosť vidí mimo Somálsko. Zvyšok zaberajú tiež de facto nezávislé štáty a klanové územia, ktoré však svoju budúcnosť vidia ako súčasť federalizovaného Somálska. Nutné dodať, že každé z území chce mať v budúcej federácii úlohu hegemóna, teda dospieť k nejakej dohode bude veľmi ťažké, ak nie nemožné. Ale v roku 2004 vznikla tzv. Prechodná federálna vláda, ktorá má pod svojou priamou kontrolou len zlomok územia. S vládou s výhradami spolupracuje Puntland a niektorí vodcovia milície.
Nepriateľské územia
Prakticky celý juh Somálska je pod kontrolou milícií Al-Šabáb, ktorí odmietajú akýkoľvek pluralizmus a federalizmus a chcú celé Somálsko dostať pod svoju islamskú kontrolu. thumb|vpravo|Vlajka islamistického hnutia Al-Shabaab bojujúceho proti vláde
Historický prehľad najvyšších predstaviteľov
Somaliland Jubaland Puntland Juhozápadná Somálsko Galmudug Maakhir
Účasť v medzinárodných organizáciách
ACP, AfRB, AFESD, AMF, AU, RAHJ (kandidát), FAO, G-77, IBRD, ICAO, ICI, IDA, IDB, IFAD, IFC, IFRCS, IGAD, ILO, IMF, IMO, Interpol, IOC, IOM, ITSO, ITU, LAS, NAM, OIC, UN, UNCTAD, UNESCO, UNHCR, UNIDO, UPU, SOF (mimovládne organizácie), WHO, WIPO, WMO
Členenie
Somálsko je oficiálne rozdelené do osemnástich správnych oblastí, ktoré sa ďalej delia na okresy. Okrem toho na historických základoch je Somálsko rozdelené na viac autonómnych oblastí ako napríklad Puntland, Somaliland, Galmudug a podobne. Tieto územné celky ktoré sa vyformovali po občianskej vojne nazývame ako štáty alebo regióny Somálska.
Kraje a regióny
Dilla District, Baki District, Borama District, Lughaya District, Saylac District, Wadajir District, Boon District, Garbadadar District, Geerisa District, Magala-Cad District,
Xuddur District, Rabdhuure District, Tiyeegloow District, Waajid District, Yed District, Ceelbare District
Abdiaziz District, Bondhere District, Daynile District, Dharkenley District, Hamar-Jajab District, Hamar-Weyne District, Hodan District, Howl-Wadag District, Huriwaa District, Kaaraan District, Shibis District, Shangaani District, Waabari District, Wadajir District, Wardhiigley District, Yaaqshiid District
Bender Bayla District, Bosaso District, Caluula District, Iskushuban District, Qandala District, Qardho District, Baargaal District, Xaabo District, Bareeda District, Taageer District, Qodax District, Balidhidin District, Xiriiro District, Carmo District, Wa'iye District, Muudiye District,
Baidoa District, Buurhakaba District, Diinsoor District, Qasahdhere District
Baardheere District, Beled Hawo District, Buurdhuubo District, Ceelwaaq District, Doolow District, Garbahaarreey District, Luuq District
Beledweyne District, Buuloburde District, Jalalaqsi District, Mahaas District, Matabaan District, Wabho District, Buq aqable, Ceel Cali
Bu'aale District, Jilib District, Sakow District thumb|right|Regióny Somálska
Afmadow District, Badhaadhe District, Jamaame District, Kismaayo District
Afbarwaaqo District, Gaalkacyo District, Galdogob District, Bacadwayn District, Xarfo District, Bursalax District, Gambarrey District, Garacad district, Ballibusle District, Cagaaran District, Harardheere District, Hobyo District, Jariiban District
Burtinle District, Jalam District, Kalabayr District, Birta Dheer District, Rabbaable District, Garoowe District, Sinujif District, Libaxo District, Dangoroyo District, Budunbuto District, Qarxis District, Awrculus District, Yoombays District, Xasbahalle District, War Guduudo District, Godob Jiran District, Mayle District, Gabbac District, Eyl District
Badhan District, Ceelbuh District, Ceel-Afweyn District, Ceerigaabo District, Dhahar District, Laasqoray District, Hadaaftimo District, Hingalol District, Yubbe District, Midigale District, Dur'duri District, Laaso-Surad District, Fiqifuliye District
Aadan Yabaal District, Balcad District, Cadale District, Jowhar District, Ruunirgood District, Warsheikh District, Mahadaay District, Gumaroow district, Jilyaale
Afgoi District, Baraawe District, Kurtunwarey District, Marka District, Qoriyoleey District, Sablaale District, Walaweyn District, Leego, Awdheegle
Caynaba District, Laascaanood District, Taleex District, Xudun District, Boocame District, Yagoori District, Kalabaydh District, Widhwidh District
Burao District, Buuhoodle District, Oodwayne District, Sheikh District
Hargeisa District, Gabiley District, Salahlay District, Berbera District
Podnebie
Somálsko je polopúštna krajina (len 2% krajiny sa dajú poľnohospodársky využívať) so sezónnymi monzúnmi a nepravidelnými zrážkami. Priemerná denná teplota je 30 – 40 °C, okrem najvyšších polôh a východného pobrežia. Minimálna denná teplota je 15 – 30 °C. Juhozápadné monzúny, morské vánky zmierňujú podnebie od mája do októbra v okolí Mogadiša. Od decembra do februára severovýchodné monzúny sú tiež pomerne mierne, ale podnebie v Mogadišu je veľmi horúce. Obdobie medzi monzúnmi (október – november a marec – máj) je horúce a vlhké.V roku 2006 bolo 300 000 Somálčanov postihnutých prívalovými dažďami, ktoré spôsobili rozsiahle záplavy na juhu krajiny.
Vodstvo
Juhozápadnej časti Somálska dominujú prevažne dve stále rieky a tými sú Webi Jubba a Webi Shabeelle. Pramenia v Etiópskych vysočinách a pretekajú južným smerom, pretínajúc široké údolia na Somálskej náhornej planine. V oblasti, kde táto planina zostupuje k Indickému oceánu, dochádza k prudkému poklesu nadmorskej výšky. Priľahlé pobrežné pásmo, ktoré zahŕňa nižší úsek riek a tiahne sa z planiny Mudug k hraniciam s Keňou má priemernú nadmorskú výšku. Webi Jubba (Džuba) je rieka prameniaca na Etiópskej vysočine a ďalej pretekajúca Somálskom. Je dlhá od prameňov Ganale-Dorija. Povodie má rozlohu. Vzniká sútokom riek Ganale-Dorija, Dawa-Parma, Webi Džestro pri meste Dolo. Rieka pretína členitým korytom Somálsku planinu, kde stráca veľa vody odparovaním. Ústi do Indického oceánu. Rieka Webi Shabeelle (názov platí pre Somálsko) pramení na vysočinách Etiópie a cez Somálsko tečie smerom k hlavnému mestu Mogadišo. Neďaleko Mogadiša sa prudko stáča na juhozápad, kde tečie pozdĺž pobrežia. Rieka na úseku pod Mogadišom sezónne vysychá. Väčšinu roka rieka vysychá blízko ústia s riekou Webi Jubba, kým počas období silných dažďov sa do nej vlieva. Celková dĺžka rieky je, z toho v Etiópii a  v Somálsku. V minulosti bolo povodie rieky Webi Shabelle veľmi často postihnuté chorobami, ktoré prenášali muchy (Glossina palpalis). Počas období náhlych dažďov odvodňujú väčšinu územia Somálska občasné vodné toky (vádi). Len máloktoré vádí odvedú svoje kalné vody až do oceánu. Väčšina ich vôd vsakuje do piesčitého podložia a prispieva tak k zvyšovaniu zásob podzemnej vody, na ktorú je Somálsko pomerne bohaté. K najväčším občasným vodným tokom patrí rieka Nugaal na severe krajiny.
Rastlinstvo
Rastlinstvo Somálska sa skladá z krovinatých púští a riedkych xerofilných lesov. Väčšinu územia tvoria trávnato – krovinaté porasty. Z krovín prevládajú akácie, trávnaté porasty sú dôležité nielen pre pastvu dobytka, ale aj na výrobu rohoží, sandálov, klobúkov, povrazov atď. V strednej časti Somálska je typická savana. Na severe krajiny sa nachádza veľa ohrozených druhov a endemitov.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je ťažké odhadovať, posledné sčítanie prebehlo v roku 1975. CIA Factbook odhaduje 8 863 338, iné odhady udávajú až 15 miliónov. Asi 60 % obyvateľov nie je trvalo usadených. Ďalších 25 % sú usadení poľnohospodári žijúci hlavne v južnej časti krajiny v okolí riek Džuba a Šebela. Zvyšných 15 % žije v mestách, hlavne v Mogadiše. Občianska vojna vyhnala do okolitých štátov i celého sveta asi 1 milión obyvateľov. Zdravotná starostlivosť je na nízkej úrovni, dojčenská úmrtnosť dosahuje 10 %, 5 rokov sa nedožije 25 % detí. Priemerná dĺžka života je 48 rokov. Naopak, v porovnaní s okolitými štátmi je veľmi nízka rozšírenosť vírusu HIV (asi 2 % populácie). Súkromné školstvo nahradilo predvojnové nekvalitné štátne školstvo, 80 % obyvateľov zostáva negramotných. Väčšina obyvateľov sú sunnitskí moslimovia.
Náboženstvo
Sunnitská väčšina v Somálsku nasleduje Šáfiovskú právnu školu (tzv. Šáfiovský mazhab). Somálsko má mimoriadne bohatú náboženskú históriu: v regióne existovalo a stále existuje množstvo tradičných náboženstiev, napríklad orómske náboženstvo waaqeffanna. Názov pramení v slove waaqa, čo je v orómskych jazykoch aj v somálčine v preklade stvoriteľ. Vyznávači náboženstva waaqeffanna sa nazývajú waaqeffataa. Základným vyznaním je viera v jediného Boha Waaqa Tokkicha. V období pred prelomom letopočtu bolo na území dnešného Somálska okrem iného uctievané slnečné a mesačné božstvo. Božstiev bolo však mnoho. Kresťanstvo sa do severnej oblasti dostalo hneď v prvej fáze christianizácie Afriky v prvých storočiach nášho letopočtu. Islam sa do krajiny dostal okamžite po svojom vzniku. Stalo sa tak už v ôsmom roku pred novým islamským letopočtom (8 BH), teda v roku 614 nášho letopočtu. Moslimská tradícia tento presun nazýva prvou hidžrou. V prímorskom meste Zeila (v dnešnom Adenskom zálive na pobreží Somálska) vtedajší moslimovia postavili v roku 615 malú mešitu, ktorá mala neskôr dve kibly – teda dva smery modlitby –, pretože bola postavená ešte v čase, keď kibla smerovala k Jeruzalemu, čo bolo po niekoľkých rokoch zmenené na smer k Mekke. V súčasnom somálskom islame je tiež množina súfiov. Podľa somálskej ústavy je islam štátnym náboženstvom a islamské právo šaría je základom národnej legislatívy. Podľa afrikanistu O. Havelku niektorí moslimovia v Somálsku vyznávajú zároveň tradičné náboženstvo svojich predkov, prípadne kult predkov (viacpočetná náboženská identita) alebo rozličné synkretizmy. V krajine tiež existuje africké čarodejníctvo.
Marest-Dampcourt
Marest-Dampcourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.