cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Letisko Šurany
Charakteristika
Trávnatá vzletová a pristávacia dráha má dĺžku 640 a šírku 30 m. V súčasnosti je letisko bez pravidelných liniek.
Arnancourt
Arnancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tim Burton
Timothy Walter "Tim" Burton (* 25. august 1958, Burbank, Kalifornia, USA) je americký filmový režisér, producent, scenárista a spisovateľ. Známy je vďaka nezameniteľnej gotickej atmosfére, ktorú dodáva svojim filmom
Najčastejšie spolupracuje s americkým hercom Johnnym Deppom, s ktorým je veľmi dobrý priateľ už od ich prvého, spoločného filmu. Tiež najčastejšie k spolupráci pozýva hudobníka Dannyho Elfmana, ktorý robil hudobný podklad k všetkým jeho filmom, s výnimkou dvoch. Tvorí pár s herečkou Helenou Bonham Carter od roku 2001 a obsadil ju tiež do viacerých svojich filmov. Napísal a ilustroval knihu The Melancholy Death of Oyster Boy & Other Stories, ktorá vyšla v roku 1997 a zbierka jeho kresieb a iných prác vyšla v roku 2009 pod názvom The Art of Tim Burton.
Režíroval celkom 16 filmov a 12 produkoval. Film na ktorom aktuálne pracuje, biografická dráma Big Eyes, bude uvedená do kín na Vianoce 2014 v USA.
Životopis
Narodil sa v roku 1958 v Burbank, Kalifornia, rodičom Jean a Billovi Burtonovým. Už na škole ho bavilo kresliť a animovať svoje groteskné výtvory. Študoval na California Institute of Arts. Nakoniec sa mu podarilo dostať do spoločnosti Disney, ktorá v tej dobe hľadala nových členov. Pracovať tam ho ale veľmi skoro omrzelo, nemohol tvoriť podľa svojej vôle a cítil sa utláčaný.
V štúdiu si ale všimli jeho talent a umožnili mu natočiť dva krátkometrážne filmy. Prvá bola pocta Vincentovi Priceovi Vincent (1982), čiernobiely, kreslený a bábkový film. Druhým bol Frankenweenie (1984) – je to príbeh chlapca, ktorému zomrie pes a on sa rozhodne ho oživiť ranou elektrického prúdu. Týmto svojim počinom nadchol jedného z najväčších a najuznávanejších hororových spisovateľov Stephena Kinga, ktorý zaistil Burtonovi vstup do filmového sveta.
King odporučil Tima svojmu kamarátovi Bonnimu Leeovi zo štúdia Warner Bros. Bol teda už len krôčik od natočenia dobrodružnej komédie Pee-Weeho veľké dobrodružstvo (1985). Film sa stal hitom a Warner Bros dal Burtonovi 15 miliónov dolárov rozpočet na natočenie jeho prvého, veľkého filmu. V roku 1988 vznikla komédia Beetlejuice, kde sa v hlavnej roli objavili známe mená ako Alec Baldwin, Michael Keaton a Winona Ryder. Film zaujal najmä svojou originalitou a humorom.
Ďalší rok mu štúdio poskytlo 35 miliónov dolárov na sfilmovanie komiksu Batman (1989). V roli netopierieho muža sa objavil Michael Keaton. Rolu Jokera si zahral Jack Nicholson. Batman zožal obrovský úspech a tak štúdio nenamietalo a dovolilo Burtonovi o tri roky natočiť pokračovanie Batman sa vracia. V hlavných rolách sa predstavili: Michael Keaton ako Batman, Danny DeVito ako Tučniak a Michelle Pfeiffer ako Catwoman.
Ďalším úspechom bol film Ed Wood (1994). Čiernobiela, nostalgická spomienka, ktorá sleduje život "najhoršieho režiséra svojej doby". Burton mu týmto filmom vzdal poctu. Po sci-fi komédii Mars útočí! prišla Ospalá diera (1999). Už po tretí raz sa v hlavnej roli predstavil Johnny Depp a Burton zostáva verný svojmu nastavenému štýlu. Mladý newyorský vyšetrovateľ Ichabod Crane je vďaka svojim neortodoxným spôsobom povolaný k prípadu záhadnej smrti. Následnej sa zjavuje temná postava bez hlavy a ďalší Burtonov hororový film ožíva.
Po Ospalej diere začne Tim pracovať na filme Planéta opíc. Ide o remake filmu z roku 1968. Pre Burtona je tento film prelomový najmä z dôvodu, že po natáčaní sa zasnúbil s herečkou Helenou Bonham Carterovou, ktorá sa neskôr stala ďalším, často obsadzovaným hercom v Timových filmoch.
V roku 2003 natočil Veľkú rybu a po ročnej odmlke sa vrátil k svojmu štýlu vo filme Charlie a továreň na čokoládu. A v rovnakom roku animuje svojim "desivým" štýlom i film Mŕtva nevesta. Po ďalšej ročnej odmlke vzniká film Sweeney Todd, opäť s Johnnym Deppom v hlavnej roli. Štýl už je pre Burtona ako šitý na mieru a veľa režisérov sa ho snaží kopírovať. Pre detské publikum prišiel v roku 2010 s filmom Alica v Krajine Zázrakov. Opäť sa tu stretávajú Johnny Depp a Helena Bonham Carter. Film bol celý robený počítačovo a herci mali veľký problém natáčať pred zeleným plátnom. Film však zožal jeden úspech za druhým a zapísal sa do dejín filmografie.
Po Alici si dáva znova menšiu pauzu a v roku 2012 prichádza s filmom Frankenweenie v novom šate. A v rovnakom roku uviedol do kín aj svoj najnovší film Temné tiene. Film nebol práve najlepšie prijatý, aj keď svojim vizuálnym štýlom prilákal veľa fanúšikov. Príbeh hovorí o Barnabášovi, ktorý je zlou čarodejnicou prekliaty a stáva sa z neho upír. Po 200 rokoch sa dostáva zo svojho hrobu, aby zistil, že čarodejnica je do neho stále zamilovaná a chystá sa urobiť mu zo života peklo. Temné tiene majú klasický burtonovský podtón a to nielen vďaka hororovému podtextu, ale aj vďaka čiernemu humoru.
V najbližších rokoch sa fanúšikovia tohto "filmového mága" môžu tešiť na dva nové filmy: Big Eyes a Pinocchio.
3020 Naudts
3020 Naudts je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil K. Reinmuth 2. augusta 1949.
Espira-de-Conflent
Espira-de-Conflent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roland TB-303
náhľad|Roland TB-303 Roland TB-303 Bass Line je basový syntetizátor vyrábaný firmou Roland v rokoch 1981-1984. Anglická skratka "TB" (Tranzistor Bass) v doslovnom preklade znamená tranzistorový bas.
TB-303 býva spájaný s hudobným štýlom acid house.
Vrah vo vežiaku
Vrah vo vežiaku (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je názov románu Ira Levina (Stepfordské paničky, Rosemarino dieťa, Ešte bozk, a zomrieš!) z roku 1991. Je to psychologický thriller, odohrávajúci sa v jednom z manhattanských mrakodrapov.
Dej sa odohráva v New Yorku a rozpráva o osudoch nájomníkov bytov v jednom z manhattanských vežiakov. Hlavná postava, Kay Norrisová, úspešná tridsaťdeväťročná rozvedená žena, sa presťahuje do luxusnej štvrti Carnegie Hill v Manhattane, do úzkeho strieborného vežiaku s exkluzívnymi bytmi. Prenajímateľ budovy, Peter Henderson, je sympatický, aj keď trochu posadnutý, ale svojich nájomníkov zahŕňajúci komfortom. Kay po nasťahovaní zisťuje, že vežiak má prezývku „Vežiak hrôzy“. Od výstavby budovy tu došlo k štyrom nevysvetliteľným úmrtiam.
Dej
Keď sa Kay Norrisová presťahuje do luxusného newyorského vežiaku 1 300 Madison, spoznáva jedného zo svojich susedov, Petra Hendersona. Medzitým sa dozvedá o úmrtiach v tomto dome. Údržbárovi napríklad výťah odrezal hlavu alebo Naomi Singerová vyskočila z okna.
Kay a Peter si rozumejú, zaľúbia sa do seba a Peter jej odhaľuje svoje tajomstvo. On je tajomným vlastníkom budovy. Každý z prenajímaných bytov je napojený na kameru v lustri a taktiež odpočúvaný. Peter tak sleduje všetkých nájomníkov a pozoruje, ako žijú. Kay tiež sledoval, odkedy sa do bytu nasťahovala.
Kay je týmto zistením najskôr zarazená, neskôr sa jej to však začína páčiť.
Budova má aj svoju temnú stránku. Niekoľko nájomníkov v budove zomrelo, nešťastnou náhodou alebo spáchali samovraždu. Kay sa pokúša prísť na to, čo bolo príčinou týchto úmrtí. Posledná bola smrť pána Sheera, s ktorým sa medzičasom spoznala. Po vyšetrovaní sa zistilo, že šlo len o ďalšiu nešťastnú náhodu. Pán Sheer sa pri sprchovaní šmykol a hlavu si buchol do kľučky na dverách. Kay zavolala Martinovi Sugarmanovi, nech zistí, či pán Sheer nemal dohodnutú schôdzku s niekým z firmy Takai; japonskej firmy, ktorá vyrába skryté kamery, ako sú u nich vo vežiaku. Jej dohady sa potvrdili. Pán Sheer mal skutočne s nimi dohodnutú schôdzku, z čoho vyplýva, že Peter ho mohol zabiť.
Pred Vianocami, keď Pete odišiel nakúpiť darčeky, sa Kay rozhodla, že pôjde pozerať, čo robia ostatní susedia. Pete jej predsa dal kľúč. Na tajnom mieste nachádza kazety s písmenami R, B, N, N2, N3 a K, K2. Rozhodne sa pozrieť si tú s písmenom R – Hubert Rocky Sheer, na ktorej je presne to, čo čakala - Sheerova vražda Peterom Hendersonom.
Peter zavraždil jeho aj ďalších a ona je možno na rade. Všetky nájdené kazety chce odniesť na políciu, no vtom na kamere z výťahu uvidela Petra vracať sa domov. Rozlúčili sa, pretože sa vyhovorila na jedno stretnutie. Peter však prišiel na to, že kazety videla a preto sa rozhodol zabiť aj ju. Ibaže nevedel ako, keďže ďalšia smrť vo vežiaku by už nevyzerala ako náhoda. Všetko chcel naaranžovať tak, aby to vyzeralo, že ju zabil Sam Yale. Pozval ho na oslavu jej narodenín, kde došlo k roztržke, ktorá skončila Peterovým oslepením.
Peter sa tak už nebude môcť na susedov pozerať a svoj trest si odpyká v cele.
Antoinova rovnica
Antoinova rovnica je empirická rovnica opisujúca tlak nasýtených pár v závislosti na teplote. Na rozdiel od teoretickej (aj keď odvodenej za pomerne hrubých aproximácií) Clausiusovej-Clapeyronovej rovnice používa táto rovnica čisto experimentálne získané parametre, aj keď jej tvar sa na túto rovnicu podobá, čo umožňuje lepšiu parametrizáciu než použitie Taylorovho rozvoja, ktorý by pre potrebnú presnosť v danom rozsahu potreboval viac parametrov. Antoinova rovnica sa používa často vo fyzikálno-chemických a inžinierskych výpočtoch na prvý (a pomerne dobrý) opis závislosti p=f(T)
Navodenie rovnice
Clausius-Clapeyronova rovnica znie nasledovne: Ak by sme mali pre danú látku tabelovaný jej tlak nasýtených pár pri určitej teplote a výparnú entalpiu, teda tri hodnoty vedeli by sme opísať závislosť p=f(T). Zásadným problémom je, že vyššia uvedená rovnica sa získala za predpokladu konštantnosti, inak sa diferenciálna rovnica z ktorej Clausius-Clapeyronova rovnica pochádza nedá integrovať. sa však s teplotou mení, čo u niektorých látok spôsobuje, že opis Clausiusovou-Clapeyronovou rovnicou nie je dostačujúco presný.
Podobný tvar ako Clausiusova-Clapeyronova rovnica má Antoinova rovnica: kde p_{ } je tlak pár a T je teplota.A je empirická konštanta, ktorá zastupuje tlak pri jednej teplote z C-C rovnice (integračná konštanta z okrajových podmienok). B_{} a C sú konštanty ktoré popisujú, B_{} je tu ako výparná entalpia pri okrajových podmienkach a C je konštanta, ktorá upravuje správanie sa výparnej entalpie s teplotou. Všetky tieto konštanty sa stanovia empiricky pre každú látku, ktorú chceme opísať. Máme tri parametre rovnako ako pri C-C rovnici, ale umožňujú nám lepší opis skutočnosti (Ak by sme chceli dosiahnuť ešte vyššiu presnosť, museli by byť v menovateli ešte ďalšie mocniny teploty a im príslušiace parametre).
Praktické použitie
Antoinova rovnica bola aj v minulosti obľúbená u inžinierov, nakoľko umožňovala rýchly výpočet pomocou logaritmického pravítka. Preto je v rovnici väčšinou použitý dekadický logaritmus namiesto prirodzeného. Opačný postup (výpočet teploty z tlaku)je tiež jednoduchý a vyskytuje sa často, napr. pri odhade rosného bodu, teploty sýtej vodnej pary, atď. Problémom niekedy býva použitie zlých jednotiek. Pretože sa rovnica používala desaťročia v minulosti, keď ešte neexistovala sústava SI, hodnoty sa musia dosádzať v širokej škále jednotiek. Treba si uvedomiť, že konštanty A,B,C sú tabelované len pre dané jednotky a použitie iných vedie k zlým výsledkom. Jednotky, ktoré sa často vyskytujú sú:
Ján Lochman
Ján Lochman (* 1597, Banská Bystrica - † 26. september 1645, Nemecká Ľupča, dnes Partizánska Ľupča) bol náboženský spisovateľ, evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár.
Životopis
Navštevoval školu v Banskej Bystrici. Roku 1615 študoval na univerzite vo Wittenbergu. Ev. kňaz, cirkevný hodnostár, Liptovský senior (1645). Autor pohrebnej kázne za Jurajom Tranosciom. Duchovné verše uverejnil v zbierkach J. Tranovského (Phiala odoramentorum a Cithara sanctorum). Pokračoval v diári svojho otca a v zbieraní listov.
Seikan tonneru
thumb|Priebeh tunela na mape thumb|Vjazd do tunelu na ostrove Honšu
Seikan tonneru (jap. 青函トンネル, dosl. Tunel Seikan) je 53,85 km dlhý železničný tunel v Japonsku, ktorý prechádza pod morským dnom v dĺžke 23,3 km. Nachádza sa pod Cugarským prielivom a spája prefektúru Aomori na japonskom ostrove Honšu s ostrovom Hokkaido ako časť linky Kaikjó železničnej spoločnosti Hokkaidó rjokaku tecudó. Hoci je to najdlhší cestovný tunel na svete, kvôli rýchlejšej a lacnejšej leteckej doprave ostal pomerne nevyužitý.
V septembri 1971 sa začali počiatočné práce na tuneli. Pri zložitej práci v ťažkých geologických podmienkach zahynulo 34 ľudí. 27. januára 1983 japonský minister odpálil nálož, ktorá dokončila prieskumný tunel. Hlavný tunel dokončili 10. marca 1985. Tunel bol otvorený 13. marca 1988, celkové náklady dosiahli 538,4 miliárd jenov (3,6 miliardy dolárov).
Svor (okres Česká Lípa)
Svor je obec v Česku v okrese Česká Lípa v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 674 obyvateľov, z toho 334 mužov a 340 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 38,4 roka, ženy 39,9 roka).
806 Gyldenia
806 Gyldenia je planétka s priemerom 65 km, ktorú objavil M. F. Wolf 18. apríla 1915.
NGC 4863
NGC 4863 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Montjardin
Montjardin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 99 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
William Morris
William Morris (* 24. marec 1834, Walthamstow, Spojené kráľovstvo - † 3. október 1896, Londýn) bol anglický básnik, spisovateľ, textilný výtvarník, maliar, architekt, politik a sociálny reformátor.
Bol úzko spätý s Bratstvom preraffaelistov a hnutím Arts and Crafts. Posledné roky života bol členom sociálnodemokratickej federácie, neskôr predsedal socialistickej lige. Zaslúžil sa aj o zdokonalenie polygrafie.
Dielo
Parafrázoval staroanglické a germánske básne, skladal vlastné epické básne na námety antických bájí a stredovekej ľudovej tradície. Je autorom rozsiahlej epickej skladby The Earthly Paradise (Zemský raj, 1868–70).
Ak nie je uvedené inak, ide o básne:
Prekladal aj z klasických jazykov a z francúzštiny.
Zlatokop
thumb|Zlatokop hľadajúci zlato v potoku [[Bonanza Creek pri meste Dawson v kanadskom teritóriu Yukon]] Zlatokop je osoba, ktorá vyhľadáva zlaté nugety alebo náleziská zlata buď pod povrchom zeme, v hlbinných šachtách a baniach, alebo na povrchu v skalách a v korytách riek a potokov. Túto činnosť vykonáva buď jednotlivec na vlastnú päsť, alebo vyškolení zamestnanci ťažobných spoločností.
Mačiansky háj
Mačiansky háj je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Galanta v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1981 na rozlohe 25,3300 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Chránené územie je vyhlásené na ochranu prirodzených lesných spoločenstiev s bohatým výskytom klokoča perovitého na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.
Acid house
náhľad|Roland TB-303 Acid house je subžáner house. Acid house vznikol v 80. rokoch v New Yorku aj Chicagu v Spojených štátoch.
Hudbe dominuje Roland TB-303 syntetizátor.
Matej Lochman
Matej Lochman (* 24. február 1561, Banská Bystrica† 4. september 1620, Mošovce) bol slovenský evanjelický kňaz, kronikár a pedagóg.
Životopis
Syn Juraja Lochmana, banskobystrického práporčíka padlého v bitke pri Sečanoch a Anny rod. Bystrickej. Navštevoval školy v niekoľkých mestách na Slovensku. Roku 1588 si vzal za manželku Levočanku Hedvigu rod. Cirbovú. Najprv bol rektorom v Levoči, roku 1593 povolaný za učiteľa do Štiavnice, neskôr rektor v Žiline, roku 1595 farárom v Sučanoch. Od roku 1596 evanjelický kňaz v Mošovciach, 1615 turčiansky senior. Proti obvineniam z kalvinizmu sa bránil roku 1609 u palatína Juraja Thurzu. Autor knihy, denníkov a obranných spisov o viere (v rukopisoch).
RoLa
RoLa (nem. Rollende Landstraße) je systém kombinovanej dopravy, ktorý spočíva v naložení kamiónu na špeciálny železničný vozeň. Po príchode do cieľovej stanice je kamión vyložený a môže pokračovať vo svojej trase. Vodič sa vezie v sprievodnom vagóne, čo mu umožňuje po príchode do cieľovej stanice okamžite pokračovať v ceste.
Tento systém kombinovanej dopravy šetrí životné prostredie (vlaková doprava je považovaná za jednu z najviac šetrných ku životnému prostrediu). Kamióny spôsobujú preťaženie dopravy, dopravné kolízie a zápchy. Každý kamión prepravený po železnici znamená menej exhalátov, menej dopravných kolízií. Vodiči kamiónovej dopravy musia po určitom čase za volantom absolvovať povinnú prestávku - pri kombinovanej doprave na železnici táto povinnosť odpadá, pretože pokiaľ je kamión prepravovaný po železnici, vodič oddychuje a môže pokračovať v ceste. Navyše sa týmto spôsobom znižujú prepravné náklady.
Momentálne sa však najviac využíva v horských priesmykoch, ako napríklad Brennerský priesmyk v Alpách, kde majú kamióny na určitom úseku zakázaný prejazd.
Metagalaxia
Názov metagalaxia sa občas používa na označenie celého nášho rozpínajúceho sa vesmíru, ktorého existencia sa začala zo superhustého stavu približne pred 13,72 mld. rokov ; niekedy názov pre iné hypotetické vesmíry.
Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale mužov 2015
Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale mužov 2015 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV), resp. Divízia malých štátov CEV. Konali sa od 19.21. júna 2015 v Luxemburgu, v Luxembursku, za účasti 4 tímov. Luxembursko bolo hostiteľom európskeho šampionátu malých štátov tretíkrát, keď predtým hostilo turnaj mužov v rokoch 2004 a 2009, vždy v Luxemburgu. Zápasy sa odohrali v aréne d'Coque Gymnase Luxembourg s kapacitou 1 500 divákov. Víťazom sa stalo domáce 🇱🇺, ktoré iba ako druhé družstvo v histórii vyhralo titul.
Suchoj Su-15
Suchoj Su-15 (v kóde NATO: „Flagon“) bolo sovietske dvojmotorové prepadové stíhacie lietadlo z polovice 60. rokov 20. storočia, ktorého prvý prototyp vzlietol 30. mája 1962. Do výzbroje sovietskej protivzdušnej obrany bolo zaradené v roku 1967, kde nahrádzalo typy Su-9 a Su-11. V priebehu doby bolo lietadlo postupne modernizované a boli vyrábané rôzne verzie. Stroj vo svojej dobe predstavoval významnú oporu stíhacieho letectva sovietskej protivzdušnej obrany. Ako záchytné stíhače sa stroje viackrát zúčastnili stretnutí s cudzími lietadlami narušujúcimi vzdušný priestor ZSSR.
Bojové nasadenie
thumb|right|Su-15TM [[Vzdušné sily Ozbrojených síl Ukrajiny|ukrajinských vzdušných síl vystavený v múzeu v meste Vinnycia]]
V roku 1983 zostrelil Su-15 riadenou strelou neďaleko Sachalinu kórejský Boeing 747 (Let Korean Air 007), pričom zahynulo všetkých 269 osôb na palube lietadla.
Špecifikácie (Su-15TM)
vpravo|500px
Lockheed U-2
Lockheed U-2 je americké prieskumné lietadlo, vyvinuté v 50. rokoch.
Vznik a vývoj
náhľad|U-2A v múzeu amerického letectva vpravo|náhľad|U-2 s celou škálou prieskumného vybavenia vpravo|náhľad|Prístrojová doska v kabíne najmodernejšieho U-2S
V januári 1953 vypracovali Bill Lamar a major John Seaberg štúdiu, ktorá sa zaoberala možným vývojom vysoko špecializovaného prieskumného lietadla, ktoré by sa vyrábalo v malom počte. Odvtedy sa začali predstavitelia amerického letectva zaoberať myšlienkou vývoja takéhoto stroja, ktorý by bol schopný vykonávať prieskum z veľkých výšok. Bolo prijaté rozhodnutie, obísť popredných výrobcov lietadiel ako Lockheed, Boeing a Convair a namiesto toho sa zamerať na spoločnosti „Bell Aircraft Corporation“ a „Fairchild Engine and Airplane Corporation“. Predpokladalo sa, že v dôsledku relatívne krátkeho výrobného obdobia dajú menšie spoločnosti tomuto projektu vyššiu prioritu. Okrem toho oslovili aj predstaviteľov Martin Company, aby preskúmali možnosť modifikácie ľahkého prúdového bombardéru B-57.
Všetky tri spoločnosti boli požiadané, aby predložili svoje návrhy do konca roka. Projekt, nazvaný Bald Eagle (orol bielohlavý), požadoval podzvukové lietadlo s akčným rádiusom 2778 km a výškovým dostupom 21336 m. Posádku mal tvoriť len jeden pilot a užitočné zaťaženie malo byť medzi 45 až 318 kg. Lietadlo malo byť poháňané nejakými dostupnými motormi a malo mať čo najnižšiu hmotnosť.
Trojica firiem predložila svoje štúdie do januára 1954. Modifikovaný B-57 od Martin Company, označovaný ako Model 294 (neskôr premenovaný na RB-57D), bol vybavený predĺženými krídlami, prispôsobený na nesenie kamier a senzorov a poháňaný dvojicou výkonnejších motorov. M-195 od Fairchildu mal byť poháňaný jedným motorom, zabudovaným nad trupom lietadla. Bell prišiel s ponukou ľahkého, dvojmotorového lietadla s názvom Model 67 (nakoniec označovaný ako X-16).
V septembri 1954 bola podpísaná s US Air Force zmluva, ktorá zaväzovala spoločnosť Bell postaviť do 18 mesiacov prototyp a následne vyrobiť 27 ďalších drakov lietadiel. Konštruovanie prototypu X-16 išlo prvých 12 mesiacov hladko, avšak budúcnosť stroja ovplyvnili udalosti, ktoré sa odohrali vo Washingtone. Predstavitelia CIA sa dozvedeli štúdii letectva a nástojili na tom, že tajný prieskum nad nepriateľským územím by mal spadať do ich kompetencie.
Navyše sa o projekte dozvedel hlavný dizajnér spoločnosti Lockheed Clarence L. „Kelly“ Johnson a rozhodol sa predložiť svoj vlastný návrh. Ten bol spočiatku odmietnutý, pretože bol príliš nekonvenčný a vybavený iba jedným motorom. CIA však preferovala práve návrh z dielne Lockheedu. Navyše Johnson prišiel s ponukou, ktorá sa nedala odmietnuť. Nielen že prevzal zodpovednosť za akúkoľvek údržbu a servis úplne novej leteckej konštrukcie, ale ešte prisľúbil, že lietadlo nazvané CL-282 bude vo vzduchu do 8 mesiacov. Na základe toho dostal povolenie postaviť 20 letuschopných strojov v hodnote 22,5 milióna dolárov.
Nový stroj Lockheedu bol postavený na základe experimentálnej stíhačky XF-104, došlo však k prepracovaniu nosu lietadla a chvostových plôch, ktoré boli z pôvodného tvaru T nahradené konvenčnejším usporiadaním. Lietadlo dostalo zavádzajúce označenie U-2. „U“ (utility) predstavuje v americkom letectve skratku pre viacúčelový stroj, zatiaľ čo prieskumné lietadlá sú zvyčajne označované písmenom „R“ (reconnaissance).
Začiatkom decembra 1954 začal Johnson zostavovať tím inžinierov a výrobných pracovníkov. Táto úloha bola sťažená tým, že projekt podliehal prísnemu utajeniu a Johnson musel dokázať stiahnuť týchto pracovníkov z iných projektov Lockheedu bez toho, aby ich nadriadeným vysvetlil, na čo ich potrebuje. Títo ľudia boli hneď od začiatku značne vyťažení a na projekte trávili 45 hodín týždenne. Situácia sa nezmenila ani vtedy, keď sa tím rozrástol na 80 ľudí. Práve naopak, všetci členovia tímu pracovali až 65 hodín týždenne.
Vďaka tomuto obrovskému nasadeniu celého tímu sa Johnsonovi takmer podarilo splniť svoj sľub. Dňa 4. augusta 1955, deväť mesiacov po jeho vyhlásení, sa uskutočnil prvý let prototypu, nazvaného Article 341. Testovací pilot LeVier sa s lietadlom dostal do výšky asi a dosiahol rýchlosť približne /h. LeVier odskúšal pár základných manévrov a po 40 minútach úspešne pristál.
Niektoré zdroje uvádzajú, že U-2 absolvovala prvý let 1. augusta 1955. V ten deň sa ale konali iba rozjazdové skúšky na vzletovej dráhe. Je síce pravda, že počas nich LeVier zrýchlil lietadlo na /h a na jeho veľké prekvapenie sa zrazu ocitol vo vzduchu. Pilot však nemal žiadne úmysly s lietadlom absolvovať let a preto sa hneď pokúšal dostať späť na zem. Motor J57 mal ale pomalé reakcie a tak sa U-2 dostala do výšky približne. Technicky vzaté sa lietadlo v ten deň dostalo prvýkrát do vzduchu, nešlo však v žiadnom prípade o skúšobný let.
Jozef Locka
Jozef Locka (* 14. marec 1855, Nitrianske Pravno† 8. marec 1912, Budapešť) bol slovenský múzejník, chemik, mineralóg.
Lockheed U-2
Vznik a vývoj
Počas nasledujúcich niekoľkých týždňov dokončil LeVier ďalších 16 letov, pričom U-2 dosiahla svoju maximálnu rýchlosť 0,88 Machu. Do 31. marca 1956 sa flotila testovacích U-2 rozrástla na deväť lietadiel, ktoré už úhrnne nalietali 1042 hodín. Podarilo sa tiež prekonať výškový rekord, ktorý stanovil v auguste 1955 britský pilot Walter Gibb na lietadle English Electric Canberra.
Na urýchlenie letových skúšok boli prvé U-2 poháňané motorom J57-P-37, ktorý bol skonštruovaný pre bombardéry B-52. Pri tomto motore však od určitej výšky dochádzalo k strate výkonu v dôsledku zhasnutia plameňa v spaľovacej komore. Tento problém sa vyriešil až s príchodom motora J57-P-31, ktorý bol navrhnutý tak, aby fungoval až takmer do.
Jozef Locka
Životopis
Jeho otec bol Jozef Locka a matka Rozália rod. Kotschnerová. Študoval na gymnáziách v Leviciach, v Banskej Bystrici a v Nitre. Od roku 1875 chémiu, fyziku a matematiku, roku 1876 prírodopis a mineralógiu na univerzite v Budapešti, roku 1883 vo Viedni. Roku 1883-1903 kustód mineralogických zbierok, roku 1903-1912 riaditeľ mineralogického oddelenia Maďarského národného múzea v Budapešti. Prvý v Uhorsku skúmal chemickú štruktúru minerálov, pričom zdokonalil viaceré analytické metódy. Pri skúmaní kremičitanov používal metódy, ktoré sa používajú dodnes. Člen Uhorskej geologickej spoločnosti. Spolupracoval s prof. Doelterom pri zostavovaní diela Handbuch der Mineralchemie (Viedeň 1900).
Lockheed U-2
Nasadenie
Lietadlá U-2 sa dodnes používajú na vzdušný prieskum a civilné výskumné úlohy, sčasti vo verzii TR-1, ktorá je druhou generáciou U-2. V priebehu roku 2009 prekročilo niekoľko strojov U-2 amerického letectva 25 000 nalietaných hodín. Jeden zo strojov mal pritom odslúžených 41 rokov a prekonal po núdzových pristátiach „na brucho“ o 3 generálne opravy viac než povoľujú cykly takýchto opráv.
Varianty
U-2A - prvá produkčná verzia, poháňaná motorom J57-P-37A. Lietadlo bolo dlhé, malo rozpätie krídel a nosnú plochu.
U-2B - verzia, ktorá mala byť schopná detegovať sovietske rakety a mala sa stať súčasťou amerického výstražného systému. Vývoj bol nakoniec zrušený a k sériovej výrobe týchto lietadiel nedošlo.
Úpravy na lietadle spôsobili nárast hmotnosti o, kvôli čomu musela byť U-2C vybavená aj so zosilneným podvozkom. Maximálna vzletová hmotnosť vzrástla na. V dôsledku zmeny hmotnosti došlo aj k zmene ťažiska lietadla. Tento problém bol odstránený úpravou horizontálnych stabilizátorov. Ďalším negatívnym vedľajším efektom, ktorý súvisel s letom vo vyššej nadmorskej výške, bolo zníženie doletu zo na.
U-2CT - dvojmiestna cvičná verzia. Vznikla prerobením havarovaných lietadiel. V roku 1973 a 1976 boli letectvu dodané dve takto modifikované lietadlá, ktoré boli zavedené až do roku 1987.
U-2D - dvojmiestna experimentálna verzia, na ktorej boli testované rôzne senzory.
U-2E - trojica lietadiel USAF, ktoré v roku 1962 získali možnosť tankovania vo vzduchu pomocou tankeru KC-135 Stratotanker.
U-2G - verzia upravená tak, aby mohla operovať z paluby lietadlových lodí. Tieto stroje získali záchytný hák a mali zosilnenú vzperu podvozku. Tri U-2 boli začiatkom 60. rokov modifikované na túto verziu.
U-2H - verzia, ktorá mohla operovať z paluby lietadlových lodí a zároveň mala schopnosť dopĺňať palivo počas letu. Len jediné lietadlo bolo upravené do tejto verzie.
U-2R - verzia so zväčšeným trupom, ktorý umožnil niesť viacero rôznych kamier a senzorov v závislosti od požiadaviek misie. Trup lietadla sa predĺžil na, rozpätie krídel vzrástlo na a nosnú plocha sa zväčšila na. Lietadlo mohlo niesť prieskumné vybavenie o hmotnosti. Priestor v kokpite sa zväčšil o 45%, čo umožnilo vybaviť pilotov objemnejšími a pohodlnejšími pretlakovými oblekmi. U-2R získala aj nové vystreľovacie sedadlo, ktoré bolo možné bezpečne používať aj v extrémne nízkej nadmorskej výške. Maximálna vzletová hmotnosť vzrástla na.
V tejto verzii bolo vyrobených 12 lietadiel a boli zavedené do služby od januára 1969. V roku 1971 bol do nosu lietadiel nainštalovaný radar so sysntetickou apertúrou, ktorý umožňoval identifikovať pozemné ciele na vzdialenosť za akýchkoľvek poveternostných podmienok. Lety nad oceánom dokonca potvrdili, že radar dokázal zachytiť lode na ešte väčšiu vzdialenosť. V marci 1972 bolo lietadlo vybavené dátovým spojením, ktoré umožnilo poslať dáta z radaru pozemnej stanici na okamžité spracovanie a následné zaslanie veleniu. V rámci projektu Highboy boli pod krídla nainštalované kontajnery, ktoré obsahovali ďalšie senzory.
Súčasní používatelia
USA
Bývalí používatelia
Spojené kráľovstvo Taiwan USA
Špecifikácia (U-2R)
Lockeed U-2 je jednomotorový stredoplošník s hliníkovou konštrukciou s využitím niektorých kompozitných materiálov. Cvičná verzia má druhý kokpit namiesto Q-Bay, ktorá slúži na umiestenie fotografického vybavenia. Niektoré technické údaje lietadiel U-2R a TR-1 sú stále utajované.
Magnus Gustafsson
Magnus Gustafsson (* 3. január 1967, Lund, Švédsko) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 14 turnajov ATP v dvojhre.
Velký Valtinov
Velký Valtinov je obec v Česku v okrese Česká Lípa v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 187 obyvateľov, z toho 87 mužov a 100 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 41,9 roka, ženy 42,5 roka).
Attancourt
Attancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4864
NGC 4864 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. apríla 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Optický disk
right|thumb|Optický disk Optický disk je záznamové médium na uchovávanie informácií (dát, hudby a obrazu) v digitálnej forme. Podľa druhu poznáme disky CD, DVD, Blu-ray, HD DVD, HVD.
Optický disk je tenký polykarbonátový kotúč. Informácie na ňom sú uložené vo forme jednotiek a núl (binárna forma) reprezentovaná priehlbeninkami v špirálovo zatočenej stope disku. Dáta sa čítajú opticky - laserom (z toho názov optický disk). Široké uplatnenie našiel pri ukladaní dát (informačné technológie), reprodukcii zvuku, a prehrávaní videa.
História
David Paul Gregg vyvinul analógový optický disk a patentoval ho v rokoch 1961 a 1969 (U.S. Patent 3,430,966). Veĺmi zaujímavý je U.S. Patent 4,893,297, z roku 1968 a vydaný v roku 1990, ktorý je zdrojom obrovského príjmu pre Pioneer. Ten zahŕňa systémy ako CD, DVD, ba aj Blu-ray. Súčasne malá skupina fyzikov začala s optickými diskami experimentovať vo firme Philips v Eindhovene, v Holandsku v roku 1969. V roku1975, sa Philips a MCA rozhodli spojiť sily. V roku 1978, bol dlho očakávaný laserový disk predstavený v Atlante. MCA dodala disky a Philips prehrávače. Bol to však úplný technický a komerčný prepadák, a kooperácia firiem sa skončila. V Japonsku a v USA, bol Pioneer úspešný s videodiskami, až do príchodu DVD.
Philips a Sony vytvorili v roku 1979 konzorcium na vývoj digitálnych audio diskov, čo viedlo k veľmi úspešnému predstaveniu kompaktného disku v roku 1983.
Podpora a štandardizácia optických diskov spadá pod Optical Storage Technology Association (OSTA).
Hoci sú optické disky výrazne trvácnejšie ako predchádzajúce záznamové médiá, sú taktiež náchylné na poškodenie najmä vplyvom okolitého prostredia. Knižnice a archívy by to mali vziať v úvahu a zabezpečiť procedúry na ochranu médií, aby sa zachovala ich dlhodobá použiteľnosť
Mutsumi
Mutsumi (むつみ, ムツミ) alebo tiež Mucumi je japonské rodné meno. Je to ženské meno, no zriedka mužské.
3022 Dobermann
3022 Dobermann je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 16. septembra 1980.
Michail Illarionovič Kutuzov
Mladosť a vojny proti Osmanskej ríši
Narodil sa v ruskom Petrohrade 16. septembra 1747 v rodine generálporučíka a senátora Illariona Matvejeviča Goleniščev-Kutuzova. Od siedmich rokov navštevoval Šľachtickú delostreleckú a inžiniersku akadémiu, kde vyučoval aj jeho otec. Školu dokončil vo februári 1761 v hodnosti inžiniera-práporčíka, na škole zostal ako vyučujúci matematiky.
V roku 1762 mu bolo zverené velenie jednej z rôt granátnického Astrachaňského pluku, ktorému v tej dobe velil talentovaný plukovník Alexander Vasilievič Suvorov. Ako veliteľ menších jednotiek bojoval proti poľským povstalcom. V roku 1770 bol prevelený k 1. armáde generála-poľného maršala Rumjanceva, s ktorým sa zúčastnil viacerých bitiek. Zúčastnil sa štvrtej rusko-tureckej vojny za čo bol povýšený do hodnosti podplukovníka. V júli 1774 bol počas bojov o dedinu Šumy (dnes Kutuzovka) severne od Alušty na Kryme ako veliaci práporu ťažko ranený. Nepriateľská guľka mu prerazila ľavý spánok a vyletela pri pravom oku, na ktoré natrvalo oslepol. Bol vyznamenaný radom sv. Juraja 4. triedy. Po skončení liečenia, ktoré využil aj na vzdelávanie bol poverený vedením jednotiek ľahkého jazdectva a v roku 1777 povýšený do hodnosti plukovníka.
V roku 1785 bol menovaný do funkcie veliteľa ním sformovaného horského streleckého zboru. Pre nasadenie svojej jednotky vypracoval nové taktické spôsoby boja, ktoré popísal v zvlášť vydanej príručke. V roku 1787, po začiatku ďalšej vojny s Tureckom, bránil so svojim zborom hranice pozdĺž Južného Bugu. V lete roku 1788 sa zúčastnil obliehania Očakova, tu bol v auguste 1788 druhýkrát ťažko ranený do hlavy. Tentoraz guľka prerazila tvár a vyšla zátylkom. Kutuzov prežil a v roku 1789 prevzal samostatný zbor s ktorým obsadil Akkerman, bojoval pri Căușeni a viedol útok na mesto Bender.
Napoleonské vojny a ďalšie boje s Osmanskou ríšou
Po skončení vojen s Turkami velil vojskám v Poľsku a vo Fínsku. V roku 1802 Kutuzov upadol do nemilosti cára Alexandra I., bol odvolaný z funkcií a žil na svojom panstve v Goroškách. V tej dobe sa Ruské impérium zaplietlo do Napoleonských vojen. Roku 1805 ho cár vymenoval za veliteľa jednej z dvoch armád, ktoré mali pomôcť rakúskym vojskám čeliacim Napoleonovej invázii. Ruské vojsko však prišlo do Rakúska až po porážke väčšiny síl rakúskej armády. Kutuzovova armáda v tej dobe zostala osamotená proti protivníkovi, ktorý mal asi trojnásobnú početnú prevahu a tak bol nútený pod tlakom nepriateľských síl ustupovať na severnú Moravu, kde sa stretol s posilami.
Na bojisko v tej dobe dorazil ruský cár Alexander aj rakúsky cisár František II., ktorí sa povzbudení miernou početnou prevahou nad Napoleonovým vojskom rozhodli zaútočiť aj napriek Kutuzovovym radám ustúpiť. 2. decembra 1805 sa spojené rusko-rakúske vojská stretli blízko Slavkova u Brna s Napoleonovym vojskom. Sám Kutuzov bol v nasledujúcom boji ľahko ranený do tváre. Ruské a rakúske vojská utrpeli od Napoleona ťažkú porážku. Cár Alexander I. Kutuzova z porážky nikdy priamo neobvinil, no bol presvedčený, že za ňu môže práve on. To aj napriek tomu, že skutočnú vinu za porážku mali obaja štátnici. Kutuzov bol následne prevelený do menej významných funkcií.
V roku 1811 bol v dôsledku vzrastajúceho nebezpečenstva na ruských hraniciach v oblasti Rumunska poverený vedením Moldavskej armády. V nasledujúcej vojne s početne slabším vojskom zastavil postup Ahmed-pašu, zničil jeho armádu a prinútil ho vzdať sa.
Vlastenecká vojna
alt=Vojenská rada vo Filiach|vľavo|náhľad|Vojenská rada vo Filiach, počas ktorej Kutuzov rozhodol o ústupe z Moskvy. Porada sa konala po bitke pri Borodine (1882 - autor A. D. Kivšenko) 24. júna 1812 Napoleon, ktorý hodlal potrestať Ruské impérium za porušovanie blokády Anglicka, vtrhol s asi 500 000 mužmi do krajiny. Napoleonove vojsko, v ktorom bolo mnoho Poliakov a ďalších spojencov Francúzska, početne prevyšovalo ruské sily takmer dvakrát. Rusi pred Napoleonom ustupovali a aplikovali taktiku spálenej zeme, aby nepriateľa čo najviac oslabili. Ruskému veleniu bolo zrejmé, že Francúzom možno vzdorovať len tým, že sa vyhnú rozhodujúcej bitke v ktorej Napoleon hodlal zničiť jadro ruského vojska. Na obsadenom území sa proti Francúzom rozhorela rozsiahla partizánska vojna.
Alexander I. v tej dobe do čela ruských vojsk menoval Kutuzova. Ten bol, na nátlak cára, nútený zastaviť ústup pred Moskvou, aby sa 7. septembra 1812 v mohutných opevnených postaveniach pri Borodine pokúsil Napoleona zastaviť. V celodennej bitke pri Borodine, ktorá sa skončila ruským ústupom bol spečatený osud Moskvy. Kutuzov sa po krvavej bitke, v ktorej stratil takmer polovicu živej sily svojich vojsk, rozhodol pre bezpečnejší variant ústupu. V bitke padol i generál Bagration. Francúzi následne vošli do Moskvy, ktorú ustupujúci Rusi zapálili.
Zoznam vodných tokov v povodí Myjavy
Zoznam vodných tokov v povodí Myjavy obsahuje všetky pomenované vodné toky v slovenskej časti povodia Myjavy.
Michail Illarionovič Kutuzov
Vlastenecká vojna
24. októbra 1812 utrpel Napoleon prvú väčšiu porážku na Ruskom území v bitke pri Malojaroslavci. 3. novembra 1812 bol v bitke pri Viazme porazený slabšími silami generála Miloradoviča zbor maršala Davouta. 22. novembra bol Napoleon obkľúčený pri Berezine. Z pasce sa mu podarilo uniknúť iba s 50 000 mužmi vďaka chybe ruského admirála Čičagova.
Ján Rakovský
Ján Rakovský (* 25. november 1907, Žiar nad Hronom – † 2. november 1985, Banská Bystrica) bol vysokoškolský pedagóg, jazykovedec - člen Slovenskej jazykovednej spoločnosti SAV a riaditeľ gymnázia v Levoči.
Životopis
Navštevoval ľudovú školu vo Svätom Kríži (dnes Žiar nad Hronom), gymnázium v Kremnici a univerzitu v Bratislave (zameranie na slovenčinu a francúzštinu), univerzitu v Krakove (Poľsko) a v Dijone (Francúzsko). Po ukončení študií vyučoval na niekoľkych gymnáziách a v Levoči zastával post riaditeľa gymnázia. Od roku 1945 postupne pôsobil v Banskej Bystrici na Chlapčenskom gymnáziu, Strednej zdravotníckej škole a Pedagogickej fakulte.
Dielo
Ako publicista prispieval do Slovenských pohľadov. V iných časopisoch uveréjňoval svoje preklady z francúzštiny, prekladal kratšie literárne útvary. Bol recenzentom mnohých učebníc a členom Slovenskej jazykovednej spoločnosti pri Slovenskej akadémii vied v Bratislave.
Michail Illarionovič Kutuzov
Kutuzov na Slovensku
Pobyt Kutuzova v slovenských mestách pripomínajú pamätné tabule. V Košiciach je pamätná tabuľa umiestnená na budove Historickej radnice na Hlavnej ulici, dom 59. Jej autorom je Juraj Bartusz. Tabuľa bola osadená 18. januára 1971.
Espira-de-l’Agly
Espira-de-l’Agly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Lohner
Štefan Lohner (* 23. november 1912, Spišské Podhradie – † 27. august 1973, Košice) bol slovenský dôstojník a funkcionár KSČ.
Otto Neurath
náhľad Otto Neurath (* 10. december 1882, Viedeň – † 22. december 1945, Oxford) bol rakúsky filozof, predstaviteľ novopozitivizmu, člen Viedenského krúžku, sociológ a ekonóm.
V rokoch 1934 - 1940 žil v Holandsku, od roku 1941 vo Veľkej Británii.
Politicky bol Neurath zástancom austromarxizmu. Vo filozofii sa zameriaval na reflexiu vedy s cieľom vypracovať predpoklady jednoty všetkých vedeckých poznatgkov. Podľa Neuratha je základným predpokladom dosiahnutia takéhoto cieľa vypracovanie univerzálneho jazyka vedy, ktorý by sa opieral o jazyk fyziky a matematiky.
NGC 4865
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Montjoi (Aude)
Montjoi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 42 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bláznova kronika
Bláznova kronika je český hraný film režiséra Karla Zemana z roku 1964 s Petrom Kostkom, Miloslavom Holubom a Emíliou Vášáryovou v hlavnej úlohe.
Ide o historickú komédiu v žánri fantasy so zjavným protivojnovým kontextom, ktorá pojednáva o osudoch mladého oráča Petra (Petr Kostka), ktorý je v roku 1625 násilne odvedený do armády, aby bojoval na bojiskách Tridsaťročnej vojny. Na začiatku filmu sa Peter náhodne stretáva s vojenským verbovačom (a so svojim neskorším vojenským kumpánom a kamarátom) žoldnierom Matejom (Miloslav Holub), neskôr aj s dievčinou Lenkou (Emília Vášáryová). Tieto tri hlavné postavy potom spolu prechádzajú celým dejom filmu. Snímka, naostatok tak ako väčšina hraných filmov režiséra Karla Zemana, je plný neotrepaného humoru, mnohých filmových trikov i nevšedných a výrazných výtvarných počinov.
Poznámka
Film bol v roku 2010 vydaný na 2 DVD, kde okrem vlastného filmu boli zverejnené rozhovory nielen s jednotlivými hercami (Petr Kostka, Valentina Thielová, Miriam Kantorková, Emília Vášáryová), ale aj s dcérou režiséra Karla Zemana, výtvarníčkou, režisérkou a spisovateľkou Ludmilou Zemanovou. Ďalej tu hovoril spolutvorca snímky, filmový výtvarník Zdeněk Ostrčil a filmový pedagóg pražskej FAMU Jiří Kubíček. Okrem tohoto filmu bola tu tiež zverejnená krátka snímka Bez pasu a bez víza z Kudlova do San Franciska, v ktorom ide o cestu Karla Zemana a Olgy Schoberovej na filmový festival v San Francisku, kde bol film Bláznova kronika súťažne premietaný. Tejto cesty sa tiež zúčastnila filmová bábka Pána Prokouka. Film na festivale získal hlavnú cenu za najlepší film a najlepšiu réžiu.
Mostovské presypy
Mostovské presypy je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Galanta v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v rokoch 1973, 1983 na rozlohe 3,0721 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Význam ochrany spočíva v zachovaní typických útvarov nížiny, ktoré poskytujú posledné útočiská pre teplo- a pieskomilnú flóru a faunu v okolitej poľnohospodársky využívanej krajine.
Krištof Löhner
Krištof Löhner (* 1629, Banská Bystrica  †  1694, Slovensko) bol evanjelický kňaz.
Životopis
Teológiu študoval vo Wittenbergu. Ako evanjelický kňaz pôsobil v Maďarsku a v Pezinku.
Zoznam literárnych článkov/J
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 626 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
j.
J. K. Rowlingová - J. R. R. Tolkien
já
Jáchym Topol - Ján Abrahámfi - Ján Adolf Ferienčík - Ján Ambrozi - Ján Andel - Ján Andraščík - Ján Azud - Ján Bahil - Ján Balko - Ján Baltazár Magin - Ján Baptista - Ján Bayer - Ján Beňo (spisovateľ) - Ján Berzevici - Ján Blasius (1708) - Ján Bocatius - Ján Bodenek - Ján Botto - Ján Branislav Mičátek - Ján Brezina - Ján Buzássy - Ján Büringer - Ján Capko - Ján Čajak - Ján Čajak mladší - Ján Čižmár - Ján Číž - Ján Čomaj - Ján Dekan - Ján Domasta - Ján Dubnička (filozof) - Ján Duchoň - Ján Emanuel Dobrucký - Ján Faludi - Ján Farkaš - Ján Fekete - Ján Filický - Ján Flajžík - Ján Francisci-Rimavský - Ján Frátrik - Ján Frýdecký - Ján Fuchs - Ján Gallo (pedagóg) - Ján Gavura - Ján Gbúr - Ján Greguš (hudobník) - Ján Hadik (1631) - Ján Haranta - Ján Heinzelius - Ján Hispanus - Ján Hollý (spisovateľ) - Ján Hradský - Ján Hruška - Ján Hrušovský - Ján Hudák - Ján Hunfalvy - Ján Hvozdík - Ján Chalupka - Ján Chryzostom Hanulík - Ján Chryzostom Korec - Ján Ičo - Ján Ivanchich - Ján Johanides - Ján Jonáš - Ján Juraj Korenko - Ján Kalinčiak - Ján Kalinka - Ján Kaľavský - Ján Karolček - Ján Kasián - Ján Klempa - Ján Kollár - Ján Komorovský - Ján Kostra - Ján Kovalik-Ústiansky - Ján Krstiteľ Najmar - Ján Kršák - Ján Kuric - Ján Kuzera - Ján Ladislav Kalina - Ján Lajčiak - Ján Lazorík - Ján Lenčo - Ján Leporíni - Ján Letz - Ján Madáč - Ján Makovník - Ján Maliarik - Ján Mihál - Ján Milčák - Ján Milov - Ján Motulko - Ján Murgaš - Ján Múčka - Ján Nadáni - Ján Nepomuk Herkeľ - Ján Ondruš - Ján Palárik - Ján Pannonius z Čazmy - Ján Pauliny - Ján Pavol II. - Ján Párička - Ján Petrík (1957) - Ján Pohronský - Ján Poničan (prozaik) - Ján Pravoslav Leška - Ján Priesol - Ján Rak - Ján Raphanides - Ján Rezik - Ján Rotarides - Ján Rozner - Ján Rožek - Ján Salamín - Ján Sambucus - Ján Sekáč (básnik) - Ján Severini - Ján Silván - Ján Sinapius - Ján Slosiarik - Ján Smrek - Ján Solovič - Ján Stacho - Ján Stanislav (1904) - Ján Szomolányi - Ján Šimonovič - Ján Števček - Ján Štiavnický - Ján Štrasser - Ján Štrbák - Ján Švantner - Ján Švec Slavkovian - Ján Trokan - Ján Turi-Nagy - Ján Tužinský - Ján Valašťan Dolinský - Ján Valentini (básnik) - Ján Vilikovský - Ján z Kríža - Ján z Turca - Ján Zambor - Ján zo Šarišských Sokoloviec
ję
Jędrzej Śniadecki
ji
Jicchak Navon - Jim Morrison - Jimmy Dlhoprstý - Jimmy Chamberlin - Jindřich Francek - Jindřich Hořejší - Jindřich Šimon Baar - Jindřich Štyrský - Jiřina Fikejzová - Jiřina Šedinová - Jiří Berkovec - Jiří Císler - Jiří Červený - Jiří Hájíček - Jiří Karásek ze Lvovic - Jiří Karen - Jiří Kořínek - Jiří Kovtun - Jiří Kulhánek - Jiří Levý - Jiří Mahen - Jiří Markovič - Jiří Mrázek (geofyzik) - Jiří Navrátil - Jiří Pehe - Jiří Prosecký - Jiří Schmitzer - Jiří Suchý (herec) - Jiří Štaidl - Jiří V. Svoboda - Jiří Voskovec - Jiří Wolker - Jiří Zmožek - Jiří Žáček
jó
Jób Trusius - Józef Krupiński
ju
Juan Calzadilla - Juan Perón - Juan Ramón Jiménez - Judy Greer - Juhani Aho - Jules Barbey d’Aurevilly - Jules Renard - Jules Romains - Jules Verne - Julia Davisová - Julia Indichova - Julia Kristevová - Julian Tuwim - Julian Ursyn Niemcewicz - Juliana Sokolová - Juliana z Norwichu - Julián Dvorák - Julien Green - Juliette Benzoniová - Julij Ivanovyč Stavrovskyj-Popradov - Julije Rorauer - Julio Baghy - Julio Cortázar - Julius Ambros - Julius Andreas Hefty - Julius Firmicus Maternus - Julius Fučík - Julius Zeyer - Juliusz Słowacki - Jun Čchi-ho - Jur Janoška - Jur Tesák Mošovský - Juraj Ambrozi - Juraj Andričík - Juraj Babka - Juraj Bindzár - Juraj Briškár - Juraj Buchholtz (1643) - Juraj Cember - Juraj Červenák - Juraj Fándly - Juraj Gradoš - Juraj Hnilica - Juraj Holčík - Juraj Holveid - Juraj Chladný - Juraj Jordán Dovala - Juraj Kalnický - Juraj Králik (diplomat) - Juraj Kučírek - Juraj Kuniak - Juraj Láni - Juraj Maro - Juraj Marušiak - Juraj Matúška - Juraj Mojžiš - Juraj Nemec - Juraj Palkovič (1763 – 1835) - Juraj Palkovič (1769 – 1850) - Juraj Pavlín Bajan - Juraj Pejko - Juraj Pray - Juraj Rusnák (jazykovedec) - Juraj Slávik - Juraj Soviar - Juraj Šebesta - Juraj Šeliga - Juraj Šípoš - Juraj Tranovský - Juraj Tušiak - Juraj Váh - Juraj Žák - Juri (anime) - Jurij Brězan - Jurij Iosifovič Vizbor - Jurij Vasilievič Bondarev - Jurij Vega - Justus Möser - Jutta Bauerová