cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Queryen
„Nový“ Queryen (2004 – súčasnosť)
Celý rok 2011 aj 2012 sa niesol v znamení príprav, poťažmo nahrávania ďalšieho, v poradí druhého albumu (pracovný názov „Fabrika“), ktorý by mal obsahovať celkovo 13 nových skladieb v slovenskom jazyku (dátum dokončenia je v súčasnosti neznámy). Popritom sa v lete 2012 začali práce na výpravnom (CGI) videoklipe k piesni z predošlého EP MINI s názvom „Ona, on, ty a ja“ – dokončený by mal byť niekedy v priebehu prvej polovice roka 2013.
Hudobný štýl
(tento úsek sa týka primárne novodobého Queryenu)
Queryen sa štýlovo pohybuje kdesi na pomedzí pop-rocku a progresívneho rocku s náznakom elektroniky. Je preň typický vysokopoložený sólový spev (A4, v neskoršej ére „nového Queryenu“ potom dokonca H4/C5 až E5), členité viachlasé vokály a používanie rôznych štúdiových efektových zariadení, či už modulačných (chorus, flanger, phaser), oneskorovacích (hall, delay) alebo špeciálnych (efekty narábajúce rôznym iným spôsobom s celkovou obálkou konkrétneho zvuku). Jednou z pre Queryen typických čŕt je opakovanie riffov (krátkych frází) cez viacero akordických zmien, a tiež silne harmonické vokálne linky spievané do disharmonických podkladov.
Akordicky ide o pestrú škálu najrôznejších septimových, kvartových, zvýšených aj znížených kvintových alebo nónových variantov (napr. G4/9+), ktoré v konečnom dôsledku prepožičiavajú celkovému vnemu z takejto skladby nie úplne bežný charakter. Príkladom je skladba „Sním zlý sen“. z EP MINI
Štefan Luby (fyzik)
Štefan Luby (* 6. máj 1941, Bratislava) je slovenský fyzik a vedúci vedecký pracovník Slovenskej akadémie vied. Deväť rokov bol riaditeľom Fyzikálneho ústavu SAV a pätnásť rokov (19952009) predsedom SAV. Bol úradujúcim prezidentom All European Academies (federácie európskych akadémií), Central European Academy of Sciences and Arts, je viceprezidentom Európskej akadémie vied a umení v Salzburgu a predsedom Redakčnej rady Encyklopédie Beliana.
Zaoberá sa fyzikou polovodičov, kovov, elektronických súčiastok, laserovou technikou, röntgenovou optikou, nanovedou a nanotechnológiou. Je autorom vyše 400 vedeckých publikácií, 8 patentov a 10 kníh literatúry faktu.
Životopis
Detstvo strávil v Liptovskom Hrádku. Školskú dochádzku absolvoval v Bratislave. Elektrotechnickú fakultu SVŠT ukončil v roku 1963. Po ročnom pôsobení na Prírodovedeckej fakulte UPJŠ v Košiciach absolvoval ašpirantúru a ďalšie zamestnanie v Slovenskej akadémii vied. Hodnosť DrSc. obhájil roku 1982. V roku 1992 sa habilitoval za docenta Matematicko-fyzikálnej fakulty UK v Bratislave. V roku 1996 sa stal profesorom fyziky na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave. Pracuje ako vedúci vedecký pracovník Fyzikálneho ústavu SAV. Zahraničné stáže absolvoval ako štipendista Nadácie Alexandra Humboldta na Univerzitách v Stuttgarte a Bielefelde, ako hosťujúci vedec alebo profesor pôsobil na ústavoch v ZSSR a Grécku, na univerzitách v Taliansku, USA, Nemecku a Japonsku.
Pedagogická činnosť
Slovenská technická univerzita, Univerzita Komenského v Bratislave, Univerzita Salento, prednášky, 30 doktorandov a diplomantov.
Rodina
Otec prof. JUDr. Štefan Luby, DrSc. (19101976) bol jedným zo zakladateľov slovenskej právnej vedy, matka JUDr. Anna Lubyová († 1989) bola právnička, manželka Ing. Želmíra Lubyová († 1996) bola chemička, dcéra JUDr. Mgr. Martina Lubyová, PhD. (* 1967) bola ministerkou školstva Slovenskej republiky a pred tým bola riaditeľkou Prognostického ústavu SAV, dcéra Mgr. Barbora Lubyová, PhD. (* 1968) je vedeckou pracovníčkou Ústavu imunológie a mikrobiológie AV ČR Praha, predtým pôsobila na Univerzite Johna Hopkinsa v Baltimore.
Ocenenia
Je čestným doktorom univerzít Salento (Taliansko), Slovenskej technickej univerzity v Bratislave, Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre a Trenčianskej univerzity Alexandra Dubčeka v Trenčíne.
Körösnagyharsány
Körösnagyharsány je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 1991 ha a žije tu 624 obyvateľov (2007).
Teória skúsenosti
Teória skúsenosti (slovenský filozof Ján Letz používa termín experienciológia) je filozofická disciplína, ktorá sa zoberá skúsenosťou. Podľa Jána Letza je súčasťou filozofie ľudského subjektu.
Villeroy-sur-Méholle
Villeroy-sur-Méholle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5853
NGC 5853 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. mája 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Socháňova ulica (Liptovský Mikuláš)
Socháňova ulica je ulica v Liptovskom Mikuláši, na sídlisku Nábrežie. Táto ulica prebieha smerom sever – juh a jej južná tretina zasahuje na sídlisko Dr. A. Stodolu. Pretína sa s Borbisovou ulicou. Na tejto ulici sa nachádza bytový dom s popisným číslom 1747 (D2).
Luis Federico Leloir
Luis Federico Leloir (* 6. september 1906, Paríž – † 2. december 1987, Buenos Aires) bol v Paríži narodený argentínsky biochemik. V roku 1970 získal Nobelovu cenu za chémiu za objav sacharidových nukleotidov a odhalenie ich úlohy v biosyntéze cukrov".
Gyermely
Gyermely je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tatabánya.
Má rozlohu 4545 ha a žije tu 1381 obyvateľov (2007).
Etický teizmus
Etický teizmus je syntéza idealizmu, kresťanstva a okultizmu. Jeho koncepciu vypracoval Immanuel Hermann Fichte.
Rodkov
Rodkov je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 99 obyvateľov, z toho 49 mužov a 50 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 39,3 roka, ženy 40,5 roka).
Honorius II.
Honorius II. (vlastným menom Lamberto Scannabecchi) (* 1060 - † 13. február 1130, Rím) bol 163. pápež od 21. decembra 1124 až do svojej smrti. Počas jeho pontifikátu dostali premonštráti a templári potvrdenia svojich rádov.
Vlajka Moskvy
250px|thumb|Vlajka Moskvy. Vlajka Moskvy podľa zákona č. 38 zo dňa 11. júna 2003 predstavuje tmavočervenú pravouhlú vlajku v pomere 2 : 3 s obojstrannýou ilustráciou základného znaku erbu Moskvy - svätým Jurajom Drakobijcom na koni, porážajúcim kopijou draka, ktorý je umiestnený v strede. Znak Moskvy na vlajke zaberá 2/5 dĺžky vlajky Moskvy.
Jaime Oncins
Jaime Oncins (* 16. jún 1970, Sao Paulo, Brazília) je bývalý brazílsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre.
Jednoduchý systém
Jednoduchý systém je systém, ktorý obsahuje malý počet prvkov, medzi ktorými existuje neveľký počet väzieb.
NGC 18
NGC 18 je dvojhviezda v súhvezdí Pegas, ktorú objavil švédsky astronóm Herman Schultz 15. októbra 1866.
Perm (geochronologická jednotka)
Časové hranice
Jeho spodná hranica je vymedzená v stratotype pri Aidaralašskom potoku na južnom Urale v severnom Kazachstane od mesta Akťubinsk, kde je hranica vymedzená výskytom konodonta Streptognathodus „wabaunsensis“ alebo Streptognathodus isolatus. Koniec permu a začiatok triasu je určený v stratotype v Mej-šan, okrese Čchang-sing (Changxing), provincii Če-ťiang, Čína – -31.05°N, 119.76667°W, kde nastupuje konodont druhu Hindeodus parvus v evolučnej línii Hindeodus latidentatus – Hindeodus parvus – Isarcicella isarcica vo vrstve 27c.
Delenie
Delenie permu sa stále vyvíja, v západnej Európe sa vo všeobecnosti delí na starší – spodný perm, tzv. rotliegend, červená jalovina, pozostávajúca z epoch autun a saxon a mladší – vrchný perm, tiež nazývaný zechstein, má len 1 epochu epochu thuring. Dnes sa prihliada k novým nálezom a perm sa preto delí na tri oddelenia cisural (spodný perm: assel, sakmar, arktinsk, kungur), guadalup (stredný perm: (road, word, kapitan) a loping (vrchný perm: vutiapching, čchangsing) . Permské horniny sú väčšinou pevninské červené a plytké morské usadeniny.
Paleogeografické a geologické pomery
V tomto období nastalo takzvané geokratické obdobie, čiže nastal ústup morí. Na severnej pologuli vznikali súvrstvia červených pieskovcov. Bolo to jednak kvôli, prebiehajúcej erózii hercýnskych pohorí ako aj pretrvávajúcemu suchu, ktoré postupne zmenilo krajinu na step a neskôr polopúšte a púšte v oblasti obratníkov. Kontinentálne podnebie bolo najintenzívnejšie v strede obrovských kontinentov. V oblastiach bližšie rovníku boli oblasti sezónnych dažďov a monzúnov. Väčšina kontinentov sa počas permu, zrážkou Angarského kontinentu (dnešnej Sibíri a Kazachstanu) s Lauráziou a Gondwanou postupne spojilo do obrovského kontinentu Pangea, ktorý zahrnoval skoro všetku súš okrem východnej Ázie a ostrovov. Kontinent Kiméria sa oddelil od Gondwany a premiestnil sa viac na sever, k Laurázii, čím spôsobil zmenšovanie oceánu Paleotethys. V južnej časti uzatvárajúceho sa Paleotethysu v oblasti dnešného Stredomoria, pred asi 300 miliónmi rokov, začalo vznikať nové more Tethys, ktoré sa postupne rozdelilo Pangeu na severnú (Laurázia) a južnú časť (Gondwana).
Koncom permu začali rozľahlé oblasti pevnín poklesávať a boli zaplavované morom. V týchto oblastiach vznikli rozľahlé sedimentačné panvy, v ktorých sa hromadili hrubé vrstvy tzv. permských molás, chaotických sedimentov pochádzajúcich z rozsiahlych hercýnskych pohorí. Evapority, hojne sa vyskytujúce v permských súvrstviach, sú známkou toho, že v plytkých oblastiach mora prebiehalo rýchle usadzovanie solí v dôsledku teplej klímy. Počas permu vznikli na severnej pologuli najvýznamnejšie ložiská evaporitov v celej geologickej histórii zeme. Najvýznamnejšie ložiská solí sa nachádzajú v Nemecku v oblasti riek Werra a Leine, pri meste Staßfurt, v Poľsku pri meste Nowa Sól a v Rusku v preduralských panvách okolo miest Solikamsk a Verchnekamsk. Existencia ložísk evaporitov je úzko spätá s akumuláciou uhľovodíkov, ropy a zemného plynu. Vznik akumulácii evaporitov je spojený s diapirizmom solí tzv. halokinézou, počas ktorej vznikajú v dôsledku hríbovitého tvaru diapíru, prirodzené pasce na uhľovodíky. V lagúnových oblastiach preto okolo Kaspického mora, či dnešného štátu Texas vznikli ložiská zemného plynu a ropy. Čierne uhlie sa tvorilo najmä v oblasti Sibíri, severnej Číne a v oblasti Gondwany v dnešnej Južnej Afrike, Indii a Austrálii.
Západné Karpaty
Oblasť Slovenska bola počas permu z väčšej časti vynorená nad hladinu mora a mala arídny, púštny charakter. Na súši vtedajšie hercýnske pohoria podliehali intenzívnej erózii, v dôsledku ktorej sa hromadila molasa, ale aj zlepence a drobové pieskovce. More prenikalo iba na južné Slovensko, kde sa vyskytujú morské permské sedimenty evaporitov v oblasti gemerika pri Novoveskej Hute južne od Spišskej Novej Vsi. Tieto horniny sú tiež obohatené o uránové a medené minerály. V spodnej časti hronika sú tiež prítomné rozsiahle polohy bazaltových vulkanitov (malužinské súvrstvie vo vrchnej časti ipoltickej skupiny).
Život v perme
thumb|right|[[Vedúca skamenelina|Vedúce fosílie pre perm]]
Flóra
Klíma bola suchšia ako v karbóne, čo vyhovovalo hlavne borovicorastom (Pinophyta, napr. Baiera alebo Walchia). Objavili sa aj prvé ginkorasty a cykasorasty, naopak staršie prasličkovité a papraďovité rastliny v dôsledku sucha ustupujú, nastáva tzv. mezofytikum. Na vlhkejších miestach ešte prežívala časť karbónskej flóry, napr. Calamites (Equisetophyta), alebo Pecopteris (Polypodiophyta). Na južnej pologuli prebiehal ústup karbónskej flóry pomalšie.
Fauna
Perm je obdobím znižovania vlhkosti vzduchu. Suchšie obdobie znamená rozvoj plazov a ich rozširovanie po celom zemskom povrchu. V tejto dobe existovali 4 veľké skupiny plazov: Anapsida, Sauropterygomorpha, Diapsida a Archosauria. Vyvíjali sa aj obojživelníky, medzi ich najrozšírenejšie rady patrili: Temnospondyli, Anthracosauria, Aistopoda, Nectridea a Microsauria. Objavili sa nové formy rýb, predstavované skupinou kostnatých rýb (osteichthyes). Ich vnútorná kostra má väčšmi kalcitový, než chrupkovitý charakter a vonkajší pancier postupne mizol. Po prvýkrát sa preukázateľne objavili aj chrobáky, dodnes najrozsiahlejšia skupina hmyzu. V plytkých moriach a lagúnach sa okrem rýb darilo aj hlavonožcom. Rad amomonoidea prešiel zmenami, goniatity ustúpili amonitom s komplikovanejšou priehradkovou čiarkou napr. pre perm typický druh Medlicottia orbignyana. Pre datovanie permu sú dôležité aj dierkavce Fusulina a Schwagerina. Vymreli štvorlúčové koraly radu Rugosa. Zaznamenaný bol aj posledný výskyt trilobitov, ktoré v tomto období definitívne vymizli.
NGC 5854
NGC 5854 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Budovy sanatória vo Vyšných Hágoch
right|thumb|350px|Hlavná budova sanatória Budovy sanatória vo Vyšných Hágoch je komplex v ktorom sídli Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie.
Stavba bola realizovaná v rokoch 1934-1938. Takmer zachovaný urbanistický súbor trinástich budov, funkčne aj veľkosťou rozdielnych, ktoré napriek tomu prevádzkovo súvisia, sa nachádza vo vysokohorskom prostredí v tatranskej osade Vyšné Hágy. Liečebný ústav má veľa vlastností, ktoré ho pripodobňujú svojbytnému sídelnému útvaru.
Komplex trinástich budov sanatória na liečbu tuberkulózy sa rozkladá na južnom úbočí tatranského masívu, v nadmorskej výške od 1100 do 1170 metrov. V rámci štátu sa liečebňa vyznačuje viacerými superlatívmi: najväčšia, najkomplexnejšie vybavená, najvyššie položená a napokon doposiaľ ešte stále najmodernejšia. Areál liečebne má rozlohu takmer 62 hektárov, je obklopený a s časti aj pokrytý ihličnatým lesom. Celý urbanistický súbor je v istom zmysle sebestačnou osadou, a to aj napriek skutočnosti, že druhá svetová vojna zmarila výstavbu pôvodne plánovaného hotela pre príbuzných a návštevy pacientov i výstavbu veľkej ubytovne pre zamestnancov.
Súťaž
Výstavba sanatórií a liečebných ústavov vo Vysokých Tatrách bola prakticky výlučnou doménou pražských architektov. Domáci architekti sa zúčastňovali len na súkromných, a najmä drobnejších akciách.
Celá súťaž, ktorá sa na toto sanatórium vypísala, bola žiaľ, bez účasti architektov zo Slovenska. Je príkladom toho, ako sa exportovali pražské avantgardné myšlienky i pražský centralizmus. Avantgarda vnímala príležitosť navrhnúť a postaviť veľký a členitý komplex ako manifestáciu ideálov moderny. Išlo o sociálne pozitívny projekt a súčasne o viacfunkčný komplex, v ktorom sa dal dobre realizovať adeál moderny - rozčlenenie funkcií. Jadro problému, ako ho opisoval časopis Stavba, bolo v tom, že oproti symetrickej kompozícii, ktorá stelesňovala historicky formalistické riešenie, avantgarda preferovala asymetrické usporiadanie hmôt. V tejto zdanlivo formálnej stránke problému sa koncentroval zápas za novú architektúru. Porota nakoniec zvolila symetrické riešenie. Nakoniec sa uskutočnil návrh architektov Františka Libru (1891 - 1958) a Jiřího Kana (1895 - 1944), ktorý pozostáva z mohutného a dlhého, symetrického hlavného bloku. Na severnú stranu má pripojené štyri krátke priečne krídla a v strede dlhšie vstupné krídlo.
Dispozícia
Realizovaný komplex rieši v čistom monobloku, členenom v hlavnom korpuse do troch symetricky riešených častí, pre hlavné sanatórne prevádzky. Zložitá dispozícia je riešená v jasnom skeletovom rastri a z novodobých kvalitných materiálov v príkladnom remeselnom vyhotovení. Vo výtvarnom prejave sú nevšedne presvedčivo zvýraznené všetky základné funkčné elementy, ktoré v komplexnom hodnotení zaraďujú túto stavbu medzi svetové špičkové príklady funkcionalistickej architektúry. K monobloku sú pričlenené pomocné prevádzky a bytová výstavba, ktoré nedosahujú úroveň hlavného objektu ani z urbanistického hľadiska, ani v celkovom vyhotovení.
Fázy výstavby
Organizácia výstavby sa členila na dve základné fázy. V prvej etape (1934 - 1935) urobili prípravu územia vrátane vybudovania prístupovej horskej cesty, vlečky a zložitej inftaštruktúry. V druhej etape (1935 - 1938) postavili liečebné, hospodárske a ubytovacie objekty : hlavná liečebná budova, infekčný pavilón, prosektúra, centrálna kotolňa s elektrárňou, dielne, práčovňa,garáže, skleník, vrátnica a štyri budovy na ubytovanie zamestnancov. Hlavný liečebný monoblok, s pôdorysnou osnovou pripomínajúcou lietadlo, je sformovaný navonok symetricky podľa osi kolmej na vrstevnice. Počty podlaží kolíšu od 1 do 9 a dĺžka južného lôžkového traktu dosahuje 270 metrov. Ústredný monoblok bol navrhnutý na kapacitu 500 hospitalizovaných pacientov, obsahuje vysokoštandardný liečebný komplement, priestory na prípravu a konzumáciu stravy pre pacientov i personál, obchody, poštu, telefónnu ústredňu, holičstvo, divadelnú sálu so 600 sedadlami, rozsiahle klubové a iné spoločenské priestory, otvorené odpočivárne.
Hmotovo-priestorová skladba
Každý z trinástich objektov urbanistického celku je svojbytným architektonickým dielom s výraznými znakmi funkcionalistickej architektúry. Jednotný autorský rukopis sa prejavuje horizontalitou hmôt i členenia ich povrchov, plochými strechami, striedmou farebnosťou, citlivým osadením do terénu. Hlavný objekt, ktorý sa vďaka veľkosti jediný uplatňuje ako viditeľna a závažná zložka obrazu krajiny, je, samozrejme, reprezentatívnou vzorkovnicou znakov autorského rukopisu.
Konštrukčné riešenie
Konštrukčné riešenie zužitkovalo prednosti železobetónového skeletu, pre výplňové murivo boli vyvinuté, vyrobené a použité špeciálne tehly. Hlavnú budovu izolovali korkom a obložili kvalitnými fasádovými obkladačkami, takže má vynikajúce tepelnoizolačné a hydroizolačné vlastnosti.
Kultúrne dedičstvo
ŠTRBSKÉ PLESO. In: ju výslovne uvádza medzi objektmi, ktoré sú hodnotným kultúrnym dedičstvom.
La Villedieu-en-Fontenette
La Villedieu-en-Fontenette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jarok (okres Nitra)
Jarok (miestnymi obyvateľmi nazývaný Íreg) je obec na Slovensku v okrese Nitra. Nachádza sa v nej národná kultúrna pamiatka z 18 storočia barokový kostol sv. Martina a v katastrálnom území obce aj dubovo-hrabovo-agátový les a chovný rybník.
Tiszapüspöki
Tiszapüspöki je obec v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Törökszentmiklós.
Cassaniouze
Cassaniouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 19
NGC 19 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 20. septembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Villers-aux-Vents
Villers-aux-Vents je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5855
NGC 5855 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 30. mája 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
Királyhegyes
Má rozlohu 2980 ha a žije tu 643 obyvateľov (2007).
Jazmínový čaj
Jazmínový čaj je druh aromatického nápoja pripravovaného z kvetov jazmínu. Chuť jazmínového čaju je jemne sladká s veľmi typickou arómou. Patrí k najobľúbenejším aromatickým čajom v Číne.
John Pershing
John Joseph Pershing (* 13. september 1860, Laclede, Missouri, USA – † 15. júl 1948, Washington) bol americký generál, veliteľ amerického expedičného zboru. Zúčastnil sa na bojoch v prvej svetovej vojne.
Lepuia’i
Lepuia’i je jedna zo štyroch dedín na ostrove Manono v Samoe. Nachádza sa na juhu ostrova. Patrí pod okres Aiga-i-le-Tai, ktorý je aj sám volebným obvodom Aiga-i-le-Tai.
Pena (rozlišovacia stránka)
Pena môže byť:
Lepuia’i
Elektrina tu bola zavedená až v roku 1995 a stoja tu viaceré „Fale“, čo sú obchodíky a bary urobené z dreva a slamy. V dedine, podobne ako na celom ostrove nepoužívajú autá. Preferujú prechádzky, jazdu na koňoch a bicyklovanie.
Geografia
Dedina sa nachádza na južnom pobreží ostrova Manono. Na severozápad od dediny sa nachádza dedina Apai a na juhovýchod dedina Faleu.
Populácia
Po poslednom sčítavaní v roku 2006 má dedina 223 obyvateľov, čím sa stáva dedinou s druhým najväčším počtom obyvateľov na ostrove.
Väčšina obyvateľstva okresu žije na západnom konci ostrova Upolu. Na ostrovoch Manono a Apolima len pomenej a ostrov Nu'ulopa je hlavne pre svoju veľkosť neobývaný.
Pozri aj
Zoznam samojských miest, obcí
NGC 21
NGC 21 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. novembra 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Vojtech Tuka
Vojtech Lazár Tuka (* 4. júl 1880, Štiavnické Bane – † 20. august 1946, Bratislava) bol slovenský politik, predstaviteľ radikálneho pronacistického krídla Hlinkovej slovenskej ľudovej strany, jeden z organizátorov vyvražďovania slovenských Židov. Odsúdený Národným súdom na trest smrti a 20. augusta 1946 popravený.
Život
Narodil sa do rodiny učiteľa Antona Tuku (v zázname o krste Vojtecha uvedený ako "ludimagister" lat. učiteľ alebo riaditeľ školy) a Heleny, rod. Cserny. Zvláštne druhé krstné meno Lazár dostal po krstnom otcovi, ktorým bol žemberovský farár Lazár Bittner. Ako chránenec bulharského cára Ferdinanda Coburga a vychovávateľ následníka trónu a neskoršieho cára Borisa III. získal možnosť študovať právo v Budapešti, neskôr absolvoval študijné pobyty v Paríži a Berlíne. Ako 21 ročný (1901) získal titul Doktor práv (JUDr.). Pod ochranou slovenského arcibiskupa kaločského Jura Častku sa stal profesorom na právnickej akadémii v Päťkostolí (Pécs).
Politické aktivity do roku 1929
Nemecko-maďarsko-slovanské prostredie ho ovplyvnilo, a keďže utkvel v teoreticko-právnych smeroch, ktoré si osvojil na katolíckych školách v Paríži, stal sa čoskoro známym príslušníkom slovenskej sekcie Krajinskej kresťansko-socialistickej strany. Jeho politické zmýšľanie tej doby, ktoré sa v ústavnoprávnej oblasti stalo základom neskoršieho diela a pôsobenia, sa prejavilo v pätkostolskej dizertačnej práci Sloboda, politická štúdia (A szabadság, politikai tanulmány).
V roku 1910 sa stal členom predsedníctva Krajinskej kresťansko-socialistickej strany (antisemitskej) za jej slovenskú sekciu. V roku 1914 sa stal mimoriadnym profesorom štátneho práva a medzinárodného práva na Kráľovskej univerzite Sv. Alžbety v Bratislave (Alžbetínska univerzita), riadna profesúra mu bola zamietnutá kvôli slovenskej národnosti. V rokoch 1915-1916 navštevoval ako jediný predprevratový Slovák kňaza Jozefa Kačku, Hlinkovho spolukňaza, uväzneného za protivojnové a proruské kázne. Tuka odmietol v roku 1919 presťahovanie Alžbetínskej univerzity z Bratislavy do Päťkostolia (Pécsu) v Maďarsku ako i ponuku na riadnu profesúru v Maďarsku, a prihlásil sa do služieb čs. štátu na novej česko-slovenskej štátnej univerzite v Bratislave (neskôr Univerzita Komenského). V prihláške na Právnickú fakultu, ktorá vznikla v roku 1921, zdôraznil, že z čias Uhorska sú známe jeho stanoviská vo veci autonómie a federalizmu, a že je stúpencom autonómie Slovenska. Napriek tomu, že bol vtedy jediný menovaný slovenský profesor právnych a štátnych vied, navyše s 15-ročnou praxou, nebol prijatý. Fakultná komisia Tukovu žiadosť odmietla s odôvodnením, že doposiaľ nepreukázal žiadnu vedeckú ani verejnú aktivitu v slovenskom jazyku. Na druhej strane Ministerstvo pre zjednotenie zákonov mu ponúklo spoluprácu na odbornej úrovni. Tuka túto ponuku okrem iného považoval za osobnú urážku, keďže znamenala prácu v úplnom protiklade s jeho právnym a politickým názorom.
Tuka bol hlboko veriacim katolíkom a k ideám sekularizmu, husitizmu, socializmu a liberalizmu prichádzajúcich z českých krajín zastával priam nepriateľské stanovisko. Motívom Tukovej politickej činnosti po vstupe do Slovenskej ľudovej strany roku 1922, bolo úsilie o hľadanie alternatívneho štátoprávneho postavenia Slovenska. Rýchlo sa stal jedným z vodcov v HSĽS a bol spoluzakladateľom jej organizácie Rodobrana. V rokoch 1925–1929 pôsobil ako poslanec Národného zhromaždenia v Prahe; viedol kampane za „federalizáciu“ Česko-Slovenska (ČSR), vo Viedni vydával Correspondence slovaque a získaval pre ideu nezávislosti sympatie niektorých cudzích štátov, najmä Francúzska, Nemecka, Talianska, Anglicka a Japonska, ale aj bielej ruskej emigrácie.
Názory na aféru a súd
Podľa časti historikov sa podarilo preukázať oprávnenosť procesu po odtajnení maďarských archívov. I. Kamenec, ktorý s dokumentmi pracoval však sám nevylúčil, že je možný aj výklad, ktorý špionáž popiera. Podozrenie, že v Tukovom prípade ide o politický motivovaný proces, výrazne zasiahlo medzinárodné renomé ČSR a najmä v britských a francúzskych kruhoch posilnilo názor o ČSR ako "predsieni sovietov". Presvedčenie o nespravodlivosti procesu zdieľali aj československý minister Jaromír Nečas (ktorého Tuka neskôr intervenciou vyslobodil z koncentračného tábora) a rovnako šéf Národných demokratov Karel Kramář, jeden zo zakladateľov ČSR, ktorý podľa osobného tajomníka Tuku z tej doby, ponúkal Tukovi pomoc pri úteku do exilu.
Presadzoval spoluprácou s Maďarskom autonómiu Slovenska?
Tuka v záverečnej reči pred súdom zdôraznil, že „rozsudkom týmto kladú sa základy slovenského štátu na stá a stá rokov“. Odmietol miesto v snemovni, ktoré mu HSĽS ponúkala v rámci mandátov z druhého skrutínia a nastúpil výkon trestu. Počas väčšej časti trestu neboli umožnené návštevy ani jeho manželke. V roku 1937 bol Tuka „prepustený“ do domáceho väzenia v Plzni so zákazom stykov s bývalými spolupracovníkmi.
Tuku súdili za vlastizradu, špionáž, prípravu úkladov (rozvracania) proti ČSR a to na základe zákona na ochranu republiky (platil od roku 1923). V najväčšom politickom súdnom procesu tej doby spolu s Tukom zasadli na lavici obžalovaných aj Anton Snaczký (odsúdený na 5 rokov) a Alexander Mach (oslobodený). Tuka so Snaczkým boli obvinení zo spáchania zločinu vojenskej zrady, ktorej sa mali dopustiť tým, že v rokoch 1923 – 1924 zriadili vo Viedni vyzvedačskú kanceláriu a vyzradili cudzím vojenským činiteľom utajované skutočnosti, týkajúce sa obrany republiky. Zároveň, spolu s Machom, zorganizovali Rodobranu s cieľom odtrhnutia Slovenska od ČSR. "„Od začiatku 20. rokov jeho aktivity vyvolávali podozrenia z iredentistickej činnosti v prospech Maďarska s cieľom obnovenia územnej integrity bývalého Uhorska. Už po vzniku spoločného štátu Čechov a Slovákov začal pôsobiť v zákulisí maďarských opozičných strán,“ píše historik Maroš Hertel s tým, že išlo len o zastieranie. Tuka totiž od začiatku sledoval snahy o autonómiu a neskôr aj samostatnosť Slovenska, uchádzal sa teda aj o podporu opozičných nemeckých a maďarských strán a pomoc zo zahraničia. Uvažoval dokonca o povstaní na Slovensku za pomoci Rodobrany, pri ktorom by pomohli aj maďarské a poľské vojenské oddiely.""Soňa Gyarfašová: Storočie procesov: Ako súdili Tisa, Husáka či Tuku, sme.sk, 29. novembra 2013"Ako ukázal ďalší vývoj, Tukove plány o samostatnom Slovensku sa splnili aj keď nie s pomocou Maďarska.
Vojnové obdobie a trest smrti
V rokoch 1938–1939 sa podieľal na záchrane aspoň časti území južného Slovenska pred maďarskými nárokmi (Prvá viedenská arbitráž), hoci nebol v aktívnej politike. Tisova prvá vláda často vyžadovala jeho právnu pomoc v spore s Maďarskom (Jeho radu nepodpísať arbitrážny výrok: „nech si to podpíšu Česi, my potom napadneme neplatnosť rozsudku pre nezávislé Slovensko“ vraj Jozef Tiso nemohol reálne politicky aplikovať, avšak takéto hodnotenie neberie do úvahy to, že i Mníchov bol neskôr anulovaný práve pre nedostatok vôle, navyše slovensko - maďarské vzťahy boli počas vojny dvakrát - v roku 1943 a 1944 - blízko ku revízii hraníc, a neuznanie jej platnosti mohlo byť vhodnou rokovacou pozíciou). Tuka sa rýchlo stal ikonou radikálneho profašistického krídla HSĽS a jedným z hlavných kandidátov na predsedu strany, na druhej strane však Tisov vplyv jeho aktivity paralyzoval. Počas neskorej jesene 1938 už plne presadzoval nezávislosť Slovenska, čoho príkladom bol bardejovský prejav v decembri 1938. Aby zvýšil svoj vplyv, založil 30. januára 1939 Slovensko-nemeckú spoločnosť a stal sa jej predsedom. Ďalšie vedúce posty v spoločnosti zastávali Ďurčanský, Mach, Černák. Tuka v pozdravnom telegrame Hitlerovi dokonca ponúkol vojenské spojenectvo „k obrane a podpore európskej civilizácie“. 12. februára 1939 navštívil Tuka Hitlera a bez akejkoľvek ústavnej funkcie, poverenia alebo splnomocnenia vyhlásil, že osud slovenského národa vkladá do jeho rúk. Počas vojenského zásahu ústrednej česko-slovenskej vlády na Slovensku  9. a 10. marca 1939 (tzv. Homolov puč) bol Tuka internovaný spolu s Machom, Černákom a ďalšími. Niektorí československí historici považujú internáciu za správnu pre „vlastizradné“ rokovania s Nemeckom. Vzhľadom na rozsudok čs. Národného súdu, podľa ktorého stratila ČSR po Mníchove nezávislosť, nemožno považovať konanie proti nej za vlastizradu, suverénny štát nemožno zradiť rokovaním, ktorým sa má dosiahnuť obnova suverenity aspoň pre časť jeho bývalého štátneho územia.
Po vyhlásení samostatnosti Slovenska 14. marca 1939 sa stal zástupcom predsedu vlády. Po vyhlásení Moravskoslovenskej národnej rady podporoval snahu o pripojenie Slovácka s Valašskom k Slovensku, čo bol podľa niektorých pozorovateľov vzhľadom na nemeckú politiku v stredoeurópskom priestore nereálny zámer. Toto hodnotenie však vyvracia dlhodobá tolerancia proslovenských spolkov na Morave zo strany Nemecka a ochota časti nemeckého vedenia na takýto ústupok výmenou za zabezpečenie politickej lojality SR. Jeho politický vplyv sa znásobil po odchode Karola Sidora zo slovenskej politiky za veľvyslanca pri Svätej stolici v Ríme.
Rousměrov
Rousměrov je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 129 obyvateľov, z toho 73 mužov a 56 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 37,1 roka, ženy 44,1 roka).
Vojtech Tuka
Vojnové obdobie a trest smrti
Po voľbe Jozefa Tisa za prezidenta sa ako popredný exponent radikálnej politiky postupne stal 26. október 1939 predsedom vlády. Jeho snaha o radikalizáciu hospodárskej a sociálnej politiky Slovenska a jej jednoznačnú orientáciu na Nemecko viedli k ostrému stretu so snahami Ďurčanského o neutralizáciu slovenskej zahraničnej politiky. Triumvirát Tuka - Ďurčanský - Mach sa na jar 1940 rozpadol a na priamy nemecký diktát pri tzv. salzburských rokovaniach (Hitler a Ribbentrop rokovali s Tisom, Tukom a Machom) v júli 1940 došlo k posilneniu profašistického Tukovho krídla v slovenskej politike. Tuka bol na naliehanie Hitlera vymenovaný Tisom aj za ministra zahraničných vecí a Mach za ministra vnútra, čím nahradili Ďurčanského, ktorý predtým mal na starosti obidva tieto rezorty. Mach sa opätovne stal veliteľom Hlinkovej gardy, keď nahradil Tisom dosadeného Františka Galana.
Koncom roka 1940 pripravoval odstránenie Tisa z politického života jeho menovaním za biskupa. Prezidentom sa mal stať sám Tuka, predsedom vlády umiernený Sidor (pre upokojenie Svätej stolice a umiernenej časti poslancov Snemu), isté zmeny sa mali udiať aj vo vláde. V januári 1941 Tisovo krídlo využilo spravodajskú hru čs. odboja a obvinilo Tuku z príprav prevratu.
Od roku 1941 sa sústredil na zahraničnú politiku a tzn. "židovskú otázku". V zahraničnej politike sa snažil pomerne úspešne budovať chorvátsko-slovensko-rumunskú alianciu v nemeckom tieni. V septembri 1941 sa Tuka spolu s členmi Deutsche Partei a Hlinkovej gardy (HG) zásadnou mierou podieľal na rýchlom vypracovaní a prijatí Vládneho nariadenia o právnom postavení Židov, ktoré de facto obnovovalo stredoveké diskriminačné opatrenia voči židovskej komunite. Opatrenia sa v praxi rozšírili nad rámec nariadenia aj voči židovským náboženským obciam, čo v roku 1943 Najvyšší správny súd označil za protiprávne a neplatné, čo však bolo už neskoro, pretože takmer 2/3 slovenských Židov boli mimo územia krajiny a veľká časť z nich už ani pravdepodobne nežila.
V roku 1939 bola Univerzita Komenského premenovaná na Slovenskú univerzitu a v školských rokoch 1939/40 – 1941/42 bol Prof. Dr. Vojtech Tuka jej prvým riadnym rektorom. Po jeho odstúpení z funkcií bol ako čestný rektor v školskom roku 1944/1945 uvádzaný Jozef Tiso.
V čase príchodu česko-slovenských a sovietskych jednotiek emigroval ťažko chorý a imobilný (na vozíčku) spolu s ošetrovateľmi, osobným lekárom a manželkou Boženou na územie západného Rakúska, kde bol po kapitulácii Nemecka zajatý spojeneckými vojskami a vydaný česko-slovenským orgánom. V roku 1946 bol pre účasť na rozbití ČSR a aktívnu fašistickú pronemeckú politiku, ako i pre účasť na vyhladzovacej protižidovskej politike v období rokov 1939-1944, odsúdený Národným súdom v Bratislave na trest smrti a 20. augusta 1946 bol popravený.
Konto v švajčiarskej banke
V júli 1997 švajčiarska banková asociácia (Swiss Bankers Association) zverejnila zoznam spiacich kont vo švajčiarskych bankách po 2. svetovej vojne. Doteraz boli na ňom identifikovaní len 3 občania zo Slovenska: Ján Klinovský, Friedrich Wirth a Vojtech Tuka, čo vzbudilo pobúrenie ako aj úvahy ako s Tukovým kontom naložiť aj keď zatiaľ nie je známa výška vkladu.
Achille Costa
Jeho otec bol ďalší známy taliansky zoológ Oronzio Gabriele Costa (1787 – 1867). V rokoch 1848 až 1849 pracoval ako asistent svojho otca na katedre zoológie Neapolskej univerzity. 26. februára v roku 1852 ukončil na tejto univerzite štúdium medicíny. Dňa 29. októbra v roku 1860 tu bol menovaný za profesora zoológie. Od roku 1850 Achille Costa zverejnil celý rad dokumentov o faune v neapolskom regióne.
Bibliografia
čiastočná: della vite e le semenze del pisello della lenticchia della favae del grano loro descrizione e biologia danni che arrecano e mezzi per distruggerli''. Opera coronata dalla Reale Accademia delle Scienze di Napoli. Stamperia e Calcografia vico Freddo Pignasecca, 15, 16. Napoli. 197 pp., 10 pl. dell’Accademia degli'' Aspiranti Naturalisti, Terza serie, volume Quarto).
Podolí
Podolí môže byť:
Nikola Pašić
thumb|right| Nikola Pačić Nikola Pašić (* 18. december 1846 – † 10. december 1926) bol srbský politik, niekoľkonásobný premiér Srbska a Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov neskoršej Juhoslávie.
Michal Bogár
Štúdium
Absolvoval dnešnú Fakultu architektúry Slovenskej technickej univerzity v roku 1984 na Katedre typológie obytných a občianskych stavieb.
Kontinentálna armáda
Kontinentálna armáda bolo pozemné vojsko trinástich kolónií v Severnej Amerike (od deklarácie nezávislosti 4. júla 1776 Spojených štátov) bojujúcich proti Spojenému kráľovstvu v americkej vojne za nezávislosť.
Bola založená 14. júna 1775 rozhodnutím Kontinentálneho kongresu z desiatich rôt (šesť z Pensylvánie, dve z Marylandu a dve z Virgínie). 15. júna 1775 bol za jej vrchného veliteľa Kontinentálnym kongresom jednohlasne zvolený George Washington, ktorý nasledujúci deň prijal rozhodnutie kongresu a 3. júla 1775 v Bostone prebral velenie nad armádou. Kontinentálna armáda, ktorá dokázala viesť koordinovanejšie operácie než milície jednotlivých kolónií, sa tak stala hlavnou ozbrojenou silou formujúcich sa Spojených štátov. Podľa potreby jej poskytovali podporu oddiely milícií z území, na ktorých viedla boje.
Veľkosť armády sa zmenšila začiatkom roka 1783 a po uzavretí Versaillského mieru 3. septembra 1783 bola postupne rozpustená. Po 25. novembri 1783 ostalo v službe len 1000 vojakov a po 2. júni 1784 len 80 vojakov a niekoľko dôstojníkov, ktorí strážili pevnosti Fort Clinton (dnes sídlo Vojenskej akadémie Spojených štátov, West Point) a Fort Pitt. Tí sa následne stali súčasťou Armády Spojených štátov založenej 3. júna 1784.
Veľkosť
Počet príslušníkov Kontinentálnej armády v rokoch 1775 až 1783 podľa Encyclopedia of Continental Army Units (1972), ktorá prevzala údaje zo správy ministra vojny generálmajora Henryho Knoxa pre Kongres Spojených štátov. Samotný H. Knox priznal, že údaje nie sú presné, avšak doposiaľ ide o najspoľahlivejší odhad.
NGC 5856
NGC 5856 je hviezda v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. mája 1791.
Villers-devant-Dun
Villers-devant-Dun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Körösújfalu
Körösújfalu je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Szeghalomskom okrese.
Má rozlohu 2530 ha a žije tu 659 obyvateľov (2007).
La Villeneuve-Bellenoye-et-la-Maize
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedľovský
Jedľovský je priezvisko, pozri Jedľovský (priezvisko), napr.:
Nová vlna amerického heavy metalu
Aj keď sa tento pojem používa v médiách stále častejšie, nebol dosiaľ jasne definovaný. Čiastočne to má na svedomí fakt, že k hnutiu sa pripájajú stále ďalšie kapely, ktoré nie sú natoľko jasne žánrovo vyhradené, aby sa dalo hovoriť o novej žánrovej nálepke. Dlhoročný metalový autor Garry Sharpe-Young prišiel s charakteristikou, ktorá pomohla klasifikovať NWOAHM ako „manželstvo riffovania v európskom štýle a hrdelných vokálov“. Viacerým kapelám NWOAHM sa pripisuje, že opäť doviedli heavy metal do hlavného prúdu populárnej hudby.
História
Nová vlna amerického heavy metalu má korene v skupine groovemetalových a hardcorových počinov z 90. rokov ako Pantera, Biohazard a Machine Head, ktoré priviedli heavy metal „naspäť k jeho základnej brutalite, a ktoré nečerpali z tradičného bluesového vzorca, ale z newyorského hardcoru, thrash metalu a punku." Garry Sharpe-Young napísal vo svojej knihe Metal: A Definitive Guide, že začiatkom 1. dekády 21. storočia NWOAHM zaznamenala značný nárast, čo súviselo s presýtením komerčného publika nu-metalom. Píše, že „nastúpilo čerstvé publikum, ktoré chcelo rovnakú mieru agresivity, avšak podávanú s väčšou finesou. ... Breakdowny boli nahradené vycibrenými riffmi; priestor, kde bol predtým nepríjemný gramofónový scratch, vyplnil návrat dlho-očakávaného gitarového sóla.“ Joel McIver vo svojej knihe The Next Generation of Rock & Punk označuje Korn za prvú nu-metalovú kapelu, ktorá odštartovala Novú vlnu amerického heavy metalu.
Producenti dokumentárneho filmu Metal: A Headbanger’s Journey (2005) o NWOAHM napísali: „v podstate, NWOAHM stelesňuje šialenú agresiu ‚hardcorovéhoʻ hormónu, kým herne ide o akrobatickú, precíznu, technickú thrash/deathmetalovú syntézu, s pravidelnou prímesou tradičnej metalovej melódie, i keď často krát len v krátkosti. Vokálne sa tieto kapely zhlukujú okolo vreskotu odvodeného z Pantery, približujúc sa k deathmetalovému štekotu, avšak pre potechu ucha často v sprievode ‚čistýchʻ čiže ‚spievanýchʻ vokálov, ktoré nezriedka spieva člen kapely, ktoré nie je jej frontmanom.“ Producenti takisto menujú kapely Unearth, Shadows Fall a Lamb of God ako „vodcov svorky“.
V knihe New Wave of American Heavy Metal zaradil Garry Sharpe-Young na zoznam najdôležitejších kapiel hnutia „niektoré staršie kapely, z ktorých fakticky vznikol metalcore, ako Agnostic Front a celý newyorský hardcore, ako aj skupiny, ktoré doviedli metal do novej oblasti po ére grunge – Pantera, Biohazard a Machine Head. Následne dochádza k ozajstnej diverzifikácii, keď scéna zahŕňa spektrum od melodického death metalu až po progresívny metal a všetko medzi tým.“ Hnutie zahŕňa množstvo rôznych štýlov vrátane metalcoru, groove metalu, melodického death metalu, alternatívneho metalu, hardcore punku a progresívneho metalu.
NGC 22
NGC 22 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 2. októbra 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Cayrols
Cayrols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kecskéd
Kecskéd je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Oroszlány.
Produkt (ekonómia)
Produkt alebo produkcia alebo output je v ekonomickej teórii, národnom účtovníctve a ekonometrii súhrn výsledkov výrobnej činnosti, t. j. výrobkov a služieb vytvorených alebo poskytnutých určitou výrobnou alebo územnou jednotkou (najčastejšie štátu) za určitý časový úsek.
Uvádza sa buď bez odpočítania medzispotreby, t.j. podľa vyššie uvedenej definície (v ESA 95 sa to volá produkcia - angl. output), alebo po odpočítaní medzispotreby (v ESA 95 a literatúre sa to volá hrubá pridaná hodnota alebo po ďalších menších úpravách hrubý domáci produkt či hrubý národný dôchodok).
Zaužívaná značka je Q alebo (najmä po odpočítaní medzispotreby) Y.
NGC 5857
NGC 5857 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 23
NGC 23 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Catalina Castañová
Catalina Castañová, skutočné meno Catalina Castaño Alvarez, (* 7. júl 1979, Pereira, Kolumbia) je súčasná kolumbijská profesionálna tenistka.
Seibergov–Wittenov invariant
Seibergove-Wittenove invarianty sú invarianty kompaktnej 4-rozmanitosti zavedené Edwardom Wittenom (pozri ), používajúce Seiberg-Wittenovu teóriu skúmanú Seibergom a Wittenom  počas ich skúmania Seibergovej-Wittenovej kalibračnej teórie.
Seibergove-Wittenove invarianty sú podobné Donaldsonovým invariantom a možno ich použiť na dokázanie podobných (no niekedy o niečo silnejších) výsledkov ohľadom hladkých 4-rozmanitostí. Po technickej stránke sa s nimi narába oveľa ľahšie ako s Donaldsonovými invariantmi; napríklad, moduli priestory riešení Seibergových-Wittenových rovníc majú tendenciu ku kompaktnosti, takže sa možno vyhnúť vážnym problémom, ktoré súvisia s kompaktifikáciou moduli priestorov Donaldsonovej teórie.
Detailný opis Seibergových-Wittenových invariantov pozri v, , , ,. O vzťahoch k sympletickej rozmanitosti a Gromovovým-Wittenovým invariantom pozri. O ranej histórii pozri.
Štruktúry spin c
Seiberg-Wittenove rovnice závisia na výbere komplexnej spinovej štruktúry, spinu c, na 4-rozmanitosti M. V 4 dimenziách je skupina spinc
a je z nej homomorfizmus do SO(4). Štruktúra spinc na M je výťah prirodzenej SO(4) štruktúry tangentového zhluku (za predpokladu Riemannianovej metriky a orientácie) k skupine spin c. Každá hladká kompaktná 4-rozmanitosť M má štruktúry typu spin c ( hoci väčšina nemá spinové štruktúry.
Seiberg-Witten rovnice
Stanovte hladkú kompaktnú 4-rozmanitosť M, vyberte štruktúru spinc s na M a napíšte W+, W− pre asociované spinorové zhluky a L pre determinujúci líniový zhluk. Napíšte φ pre samoduálne spinorové pole (sekcia W+) a A pre U(1) pripojenie na L. Seiberg-Wittenove rovnice pre for (φ,A) sú kde DA je Diracov operátor A, FA je zakrivenie 2-formy A, a FA+ je jej samoduálna častica a σ je umocnená mapa od W+ na imaginárne samoduálne 2-formy a \omega je reálne samoduálna dvojforma, často reprezentovaná ako nula alebo harmonická. Riešenie (φ,A) pre Seiberg-Wittenove rovnice sa nazýva monopoly, keďže tieto rovnice sú rovnice poľa bezváhových magnetických monopolov na rozmanitosti M.
The moduli priestor riešení
Priestor riešení je v réžii kalibračnej skupiny a kvocient pri tejto akcii sa nazýva moduli priestor monopolov.
Moduli priestor je obvykle rozmanitosť. Riešenia sa nazýva redukovateľné, ak je fixované nejakým netriviálnym elementom kalibračnej skupiny, ktorý je ekvivalentný k \phi = 0. Nevyhnutnou a dostatočnou podmienkou pre redukovateľné riešenia pre metriku na M a samoduálne 2-formy \omega je, že samoduálna časť harmonického zástupcu kohomologickej triedy určujúceho líniového zhluku je ekvivalentná harmonickej časti \omega/2\pi. Moduli priestor je rozmanitosť s výnimkou u redukovateľných monopolov. Takže ak b2+(M)≥1, potom moduli priestor je (pravdepodobne prázdna) rozmanitosť pre všeobecné metriky. Navyše, všetky komponenty majú rozmer
Moduli priestor je prázdny pre všetky s výnimkou konečného počtu spinuc štruktúr s, a je vždy kompaktný.
O rozmanitosti M sa hovorí, že je jednoduchého typu, ak je moduli priestor konečný pre všetky s. Zbiehavosť jednoduchého typu udáva, že ak M je jednoducho pripojené a b2+(M)≥2, potom je moduli priestor konečný. Toto platí pre sympletické rozmanitosti. Ak b2+(M)=1, potom existujú príklady rozmanitostí s moduli priestormi arbitrárne vysokých dimenzií.
Seiberg-Wittenove invarianty
Ak má rozmanitosť M metriku pozitívnej skalárnej zakrivenosti a b2+(M)≥2, potom všetky Seiberg-Wittenove invarianty M miznú.
Ak je rozmanitosť M jednoducho pripojená a sympletická a b2+(M)≥2, potom má spinc štruktúru s, na ktorej je Seiberg-Wittenov invariant 1. Podstatné je, že nemôže byť rozdelený ako pripojená suma rozmanitostí s b2+≥1.
Cesta III. triedy 1056 (Slovensko)
Cestu na území Bratislavského samosprávneho kraja spravujú Regionálne cesty Bratislava a na území Trnavského samosprávneho kraja Správa a údržba ciest Trnavského samosprávneho kraja, oblasť Dunajská Streda.
Priebeh
Cesta III/1056 začína v Dunajskej Lužnej Jánošikovskou ulicou na stykovej križovatke s cestou I/63 (pri predajni Motor-Car v kilometrovníkovom staničení 15,6 km a v kumulatívnom staničení 12,014 km). Pri cintoríne sa križuje s cestou III/1057 (Orechová ulica). Touto ulicou prebieha na celom území Dunajskej Lužnej smerom na juh až do Kalinkova. Z Kalinkova smeruje stále na juh do Hamuliakova, ktorým prebieha ako Hlavná ulica. V Hamuliakove sa stáča na východ smerom do Šamorína, pričom pred Šamorínom prechádza z okresu Senec do okresu Dunajská Streda a tým aj z Bratislavského samosprávneho kraja do Trnavského samosprávneho kraja. V Šamoríne prebieha ako Gútorská cesta a Parková ulica, pričom pri autobusovej stanici sa napája späť na cestu I/63 a tým cesta III/1056 končí.
Iránske národné futsalové družstvo mužov
Iránske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Irán v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Football Federation Islamic Republic of Iran (IRN). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1992. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku 6. miesto.