cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jędrzejów
Jędrzejów je mesto v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve v okrese Powiat jędrzejowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 16 507 obyvateľov (30.6.2007).
Železničná trať Červená Skala – Margecany
náhľad|Telgártsky viadukt Železničná trať Červená Skala – Margecany (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 173) je jednokoľajná neelektrifikovaná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Červenú Skalu a Margecany. Je súčasťou prepojenia Zvolen – Banská Bystrica – Margecany – Košice.
Dejiny
Trať, ktorá je súčasťou tzv. stredoslovenskej transverzály mala prepojiť Košicko-bohumínsku železnicu s dôležitým dopravným uzlom Zvolen údolím Hnilca. K budovaniu sa pristúpilo v medzivojnovom období, kedy existujúca (vtedy stále zväčša jednokoľajná) Košicko-bohumínska železnica už kapacitne nepostačovala.
Predchodca trate
V úseku Margecany – Gelnica – Mníšek nad Hnilcom bola vybudovaná a 31. decembra 1884 sprevádzkovaná železnica, ktorá končila v Smolníckej Hute. Pôvodne plánovaná úzkorozchodná (rozchod 1 000 mm) trať bola vybudovaná len v úseku Gelnica – Smolnícka Huta (25,510 km), úsek Margecany – Gelnica (7,529 km) mal normálny rozchod.
Výstavba trate
Napriek tomu, že výber trasy a rozhodnutie o budovaní spojenia prebehli v rokoch 1919 a 1920, prepojenie Červenej Skaly a Margecian sa začalo budovať až 31. mája 1931. Práce boli poznačené svetovou hospodárskou krízou, čo predlžovalo čas výstavby. Po dokončení prepojenia Handlovej a Hornej Štubne sa technika i pracovníci mohli presunúť na stavbu novej trate. V existujúcom úseku s normálnym rozchodom boli vykonané len potrebné úpravy, pôvodne úzkorozchodný úsek Gelnica – Mníšek nad Hnilcom bol prestavaný a zvyšná časť po Červenú Skalu sa budovala úplne.
Výstavba trate v úzkom údolí bola náročná a vyžiadala si vybudovanie množstva zárezov, násypov i 6 mostov s rozpätím viac ako 10 m. Práve na neexistujúcom úseku v okolí Telgártu bolo nutné vybudovať najnáročnejšie stavby, vrátane 281 mostných objektov (najväčším je viadukt pri Telgárte s hlavným oblúkom s rozpätím 32 m) a 9 tunelov s celkovou dĺžkou 3 800 m. Technicky zaujímavá je tzv. Telgártska slučka – špirálový tunel o polomere 400 m s dĺžkou 1 239 m, ktorý rieši nárast výšky o 31 m v stúpaní do sedla Besník.
Majstrovstvá sveta vo vodnom póle 2009
Majstrovstvá sveta vo vodnom póle 2009 boli v poradí 13. majstrovstvá sveta vo vodnom póle, ktoré organizuje Medzinárodná plavecká federácia (FINA). Boli súčasťou Majstrovstiev sveta v plaveckých športoch 2009. Konali sa v Ríme, v Taliansku od 19. júla1. augusta 2009, za účasti 16 mužských a 16 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Čiernej Hory a Macedónska a ženské družstvo Južnej Afriky. Taliansko bolo organizátorom svetového šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1994, tiež v Ríme. Dejiskom turnaja bol plavecký komplex Complesso natatorio del Foro Italico s kapacitou 8 000 divákov. Víťazom v mužskej kategórii sa po finálovej výhre nad 🇪🇸 stalo 🇷🇸. U žien obhájilo titul 🇺🇸, ktoré vo finále vyhralo nad 🇨🇦.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Svetový pohár 2010. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií.
Johannes Clauberg
Johannes Clauberg (* 24. február 1622, Solingen, Nemecko – † 31. január 1665, Duisburg) bol nemecký filozof, predstaviteľ kartezianizmu a okazionalizmu: spojenie tela s dušou nevyplýva ani z povahy tela ani z povahy duše, ale zo slobodného božieho konania, ktorému telo v pohybe dáva príležitosť (occasio), aby doň umiestnil myšlienkové obsahy, uzatvorené v nehmotnej substancii.
Hard Candy
Hard Candy je jedenásty štúdiový album americkej speváčky a skladateľky Madonny. Album bol vydaný 19. apríla 2008 cez Warner Bros.
Castanet-Tolosan (kantón)
Castanet-Tolosan je francúzsky kantón v obvode Toulouse v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 15 obcí.
Generovanie
Generovanie (gr.) alebo generácia môže byť:
NGC 3485
NGC 3485 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Saint-Venant
Saint-Venant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Uherské Hradiště
Uherské Hradiště je mesto na juhovýchode Česka, na Morave, v Zlínskom kraji. Leží pri rieke Morave. Má rozlohu a približne 26 280 obyvateľov.
Dejiny
Mesto založil roku 1257 český kráľ Přemysl Otakar II. Oddávna je prirodzeným strediskom Slovácka – regiónu známeho svojráznym folklórom, hudbou, vínom, krojmi a ľudovými tradíciami. Historické centrum mesta je pamiatkovou rezerváciou.
Veľkomoravské obdobie
Oblasť stredného toku Moravy bola kolískou Moravského kniežatstva, ktoré vzniklo koncom 8. storočia. Najstaršie stopy osídlenia sa však na území mesta objavujú už v paleolite a významná poloha na vetve Jantárovej cesty priťahovala kupcov i remeselníkov. V ranom stredoveku tak bola koncentrácia obyvateľstva v oblasti natoľko silná, že začali vznikať osady. Lokality na území dnešného Uherského Hradišťa, Starého Města a mestskej časti Sady tvorili aglomeráciu, ktorá bola jedným z centier Veľkej Moravy. Podľa archeologických nálezov v lokalite Rybárny bolo práve tu mocenské, duchovné, obchodné a remeselnícke centrum ríše. Dôležitou archeologickou lokalitou je Svatojiřský ostrov, pás od brodu Bumbalov po svahy Mařatického kopca a ''ostrov sv. Jiří'' (z 13. stor.). Na území mesta bolo lokalizovaných niekoľko valov (Bubalovský, Christinov, Zlechovský) a zvyškov opevnení z obdobia Veľkej Moravy až po neskorý stredovek.
Stredovek
Mestom prechádzala zo severu na juh Jantárová a zo západu na východ tzv. Uhorská cesta. Cesta do Uhorska viedla cez obe námestia a pokračovala cez Vlársky priesmyk na Považie. Spočiatku drevené opevnenie bolo už v polovici 14. storočia nahradené kamenným a koncom 15. storočia aj s pevnosťou prebudované. Mesto bolo vo svojej histórii dobité iba pruskými vojakmi v roku 1742. Zo stavieb sa zachovala napríklad kaplnka svätej Alžbety, Františkánsky kláštor z roku 1490 a renesančný Dom u Slunce z roku 1578. Z 2. polovice 17. storočia pochádzajú Jezuitské budovy vrátane kostola svätého Františka Xaverského na Masarykovom námestí, baroková budova lekárne U zlaté koruny a z roku 1715 pochádza baroková kaplnka svätého Šebestiána.
Novovek
Pôvodná obranná funkcia pevnosti bola zrušená v roku 1782 a o polstoročie neskôr začala expanzia mesta mimo pôvodných hradieb. Impulz rozvoju dala v roku 1842 výstavba železničnej trate z Viedne do Krakova, hoci zástupcovia mesta presadili jej trasu mimo vtedajšie územie Hradišťa. V máji 1848 bol položený základný kameň divadla a do konca storočia bola postavená tiež budova krajského súdu a väznice, nová radnica, budova gymnázia a justičný palác. V roku 1886 bola otvorená aj železničná trať z Brna do Púchova cez Vlársky priesmyk a v tom istom roku sa sem zo Zlína presťahoval Antonín Baťa, ktorý si v časti Rybárny založil obuvnícku živnosť. Rozvíjajúci sa podnik zasiahol požiar mesta v roku 1894, po ktorom sa spoločnosť presunula do nových priestorov v Zlíne.
Dňa 24. novembra 1918 vznikla v meste pod velením štábneho kapitána Ladislava Šimka prvá čisto slovenská vojenská jednotka, Pluk slovenskej slobody, ktorá sa na prelome rokov 1918 a 1919 podieľala na vojenských operáciách, ktorých cieľom bolo pripojiť východné Slovensko k novému štátu Česko-Slovensku.
V roku 1925 založil Ludvík Kirschner v Starom Měste továreň na mydlo, mazivo a laky, v roku 1937 bol v areáli nemocnice vybudovaný infekčný pavilón a do susedných Kunovic bola presunutá výroba lietadiel Avia. Napriek mnohým novým podnikom v meste sa v hospodárskej, politickej i kultúrnej oblasti stále viac presadzoval neďaleký Zlín, ktorý sa postupne stal centrom regiónu. Počas druhej svetovej vojny tu vznikla ilegálna organizácia Obrana národa, ktorá však bola zlikvidovaná gestapom. V rokoch 1938 až 1941 vzniklo niekoľko pokusov o vytvorenie Veľkého Slovenska pripojením Slovácka k Slovensku, ktoré však neboli úspešné. K oslobodeniu mesta došlo 30. apríla 1945 po urputných bojoch, pri ktorých bol zničený most z Hradišťa do Starého Města.
Po druhej svetovej vojne boli (s prestávkou) až do roku 1990 súčasťou Uherského Hradišťa aj Kunovice a Staré Město. Projekty rátali s oživením pozície mesta ako centra regiónu, v ktorom by žilo okolo 70 000 obyvateľov. Rozvíjal sa tu textilný, letecký a konzervárenský priemysel, bol vybudovaný zimný štadión, plavecký bazén, autobusové nástupište, tribúny na štadióne, plánovalo sa vybudovanie nových sídlisk a zavedenie trolejbusovej dopravy. V roku 1997 zasiahla mesto veľká povodeň, ktorá spôsobila veľké škody, no zároveň umožnila vzniknúť novým moderným budovám.
Kultúra
Mesto je známe takisto vďaka každoročnému letnému filmovému festivalu Letní filmová škola (Letná filmová škola).
Julianges
Julianges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3486
NGC 3486 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
Zoznam električkových liniek v Bratislave
náhľad|Mapa električkových liniek v súčasnosti náhľad|Električka typu [[Tatra T6A5|T6A5 linky v smere do Dúbravky]]
Zoznam liniek električkovej dopravy v Bratislave obsahuje linky od vzniku električkovej siete v roku 1895 až po súčasnosť. Spočiatku sa linky označovali názvom tratí, na ktorých premávali, v roku 1911 sa zaviedlo označovanie liniek písmenami ( – ). Číselné označovanie sa zaviedlo 1. januára 1944 (v tom čase sa električkové linky  a  preznačili na linky   a ).
Denné linky
náhľad|Mapa električkových liniek v súčasnosti Stav k 26.04.2021. Farby liniek zodpovedajú označením v cestovných poriadkoch a dopravných schémach Dopravného podniku Bratislava.
Nočné linky
náhľad|Mapa nočných električkových liniek v súčasnosti Nočné linky premávajú len z 31.12. na 01.01.
Borovany (okres Písek)
Borovany sú obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 203 obyvateľov, z toho 101 mužov a 102 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 40,7 roka, ženy 45,0 roka).
Mechelen
Mechelen (fr. Malines, nem. Mecheln) je belgické mesto a správne centrum jedného z obvodov provincie Antverpy vo Flámskom regióne. Obec Mechelen okrem vlastného mesta zahŕňa bývalé obce Heffen, Hombeek, Leest, Muizen a Walem a patrí k nej i osady Nekkerspoel a Battel. S 80 176 obyvateľmi je Mechelen desiatym najväčším mestom v Belgicku.
Mechelen sa nachádza v metropolitnej oblasti známej ako flámsky diamant na pol cesty medzi Bruselom a Antverpami vo vzdialenosti asi od oboch. Leží na rieke Dijle, a preto býva označované ako „Dijlestad“.
V roku 1559 sa Mechelen stal sídlom arcibiskupstva a od roku 1962 zdieľa túto funkciu s Bruselom.
Dejiny
Archeologické nálezy, ktoré dokazujú osídlenie území medzi Bruselom, Leuvenom a Antverpami v dobe laténskej, sa koncentrujú najmä v okolí Mechelenu, kde boli pôvodne mokrade. Medzi tieto nálezy patrí dlhá kanoe z dubového kmeňa a osada s asi piatimi drevenými domami pri Nekkerspoele.
V 3. - 4. storočí bola oblasť za slabnúceho vplyvu Rimanov osídlená germánskymi kmeňmi. Podľa tradície oblasť v 8. storočí pokresťančil škótsky alebo írsky misionár svätý Rumold (holandsky Rombout) a pravdepodobne tu založil aj kláštor.
V roku 1303 Mechelenu udelil mestské práva brabantský vojvoda Ján II. V tom čase sa začala aj rivalita medzi Mechelenom a Antverpami.
V 15. storočí sa Mechelen dostal pod vládu burgundského vojvodstva a nastalo obdobie rozkvetu. V roku 1473 Karol Smelý do mesta presunul niekoľko politických inštitúcii a až do Francúzskej revolúcie bol Mechelen sídlom vrchného súdu.
V neskorom stredoveku Mechelen bohatol vďaka obchodu so súknom a v prvej polovici 16. storočí za vlády Margaréty Habsburskej sa stal dokonca hlavným mestom Nizozemska (približne dnešné Holandsko, Belgicko a Luxembursko).
V druhej polovici 16. storočia prudko poklesol politický vplyv Mechelenu, pretože veľa vládnych inštitúcií bolo presunutých do Bruselu. Stratu politickej moci však vynahradil vzostup v cirkevnej hierarchii – roku 1559 sa stal Mechelen sídlom arcibiskupstva, a teda duchovným hlavným mestom Nizozemska. V roku 1572 počas osemdesiatročnej vojny mesto vypálili a vyplienili Španieli. Po tejto udalosti muselo byť mesto prestavané. V tomto období tu začala výroba nábytku, ktorá pretrváva dodnes.
V roku 1781 nariadil cisár Jozef II. Habsburský zbúranie mestských hradieb. Na ich mieste je dnes vnútorný cestný okruh.
19. storočie znamenalo nástup priemyslovej revolúcie. V roku 1835 bola otvorená prvá železničná trať v Európe medzi Bruselom a Mechelenom, ktorý sa stal belgickým železničným uzlom. To viedlo k rozvoju rôznych odvetví kovospracujúceho priemyslu, okrem iného železničného strojárenstva, ktoré je v meste dodnes.
Pamiatky
thumb|left|Socha Margaréty Habsburskej a katedrála sv. Rumolda
Generativizmus
Generativizmus je koncepcia N. Chomského, ktorá vznikla v USA koncom 50. rokov 20. storočia ako explicitné odmietnutie metodologických východísk behaviorizmu a ktorá pripisuje zásadnú dôležitosť vrodeným predpokladom používania jazyka a jazyk chápe ako mentálny jav (preto sa generativizmus pokladá za mentalizmus).
Najsilnejším argumentom hypotézy o vrodenom mechanizme bola rýchlosť a ľahkosť, s akou si dieťa jazyk osvojí napriek celej jeho zložitosti (ktorá sa obzvlášť markantne prejavuje pri pokusoch o explicitný opis jazykového systému). V chápaní generativistov vrodený mechanizmus predstavuje súbor pravidiel, ktoré človeku umožňujú tvoriť nekonečný počet viet a rozumieť vetám, ktoré nikdy nepočul. Úlohou psycholingvistiky bolo tieto pravidlá exaktne formulovať.
Základný postulát generatívnej psycholingvistiky - priorita vrodených predpokladov používania jazyka - bol teoreticky ďalej rozpracovaný v pojmoch jazyková kompetencia a jazyková performancia.
Wilksovo lambda rozdelenie
Rozdelenie je pomenované podľa matematika Samuela S. Wilksa.
Definícia
Majme dva matice {\mathbf A} a {\mathbf B}. Nech matica {\mathbf A} má p-rozmerné Wishartovo rozdelenie s m stupňami voľnosti, teda: a nech matica {\mathbf B} má tiež p-rozmerné Wishartovo rozdelenie s n stupňami voľnosti, teda:, pričom platí, že m \ge p a symbolom {\mathbf I} označujeme jednotkovú maticu. Nech sú tieto dve matice nezávislé. Potom náhodná veličina \Lambda definovaná nasledovným vzťahom:
má Wilksovo lambda rozdelenie s parametrami p, m a n.
Označenie
V literatúre sa prevažne používa označenie veľkým gráckym písmenom lambda. Niekedy sa toto rozdelenie označuje aj malým gréckym písmenom lambda.
Vlastnosti a vzťahy
Ako už bolo v úvode spomenuté, náhodná premenná s Wilksovým lambda rozdelením vznikne ako súčin náhodných premenných s beta rozdelením. Uvažujme teda n nezávislých náhodných premenných, pričom každá z týchto náhodných premenných má beta rozdelenie, teda:
kde. Potom náhodná premenná definovaná ako súčin:
má Wilksovo lambda rozdelenie s parametrami p, m a n, teda:.
Existuje niekoľko základných vzťahov medzi \Lambda–rozdelením a Fisherovo-Snedecorovým rozdelením. Tieto vzťahy sa dajú odvodiť vďaka tomu, že existujú vzťahy medzi beta rozdelením a Fisherovo-Snedecorovým rozdelením.
V predchádzajúcich vzťahoch sa za parametre p a n použili postupne hodnoty 1 a 2. Pokiaľ chceme dostať nejaký vzťah aj pre iné hodnoty, musíme predpokladať, že parameter m je dostatočne veľký. V takom prípade môžeme použiť Bartlettovu asymptotickú aproximáciu, podľa ktorej platí nasledovné:
pričom \chi^2(np) označuje Χ²-rozdelenie s príslušným počtom stupňov voľnosti.
Amputácia
náhľad|220px|Pes s amputovanou pravou prednou nohou náhľad|220px|Zahnutý amputačný nôž Amputácia je odstránenie periférnej časti tela od celku buď úrazom alebo chirurgicky. V niektorých krajinách bola a aj je amputácia prstov rúk či nôh praktizovaná ako trest pri odsúdených zločincoch. V niektorých kultúrach a náboženstvách sa drobnejšie amputácie či zmrzačenia praktizujú z rituálnych dôvodov. Amputácia semenníkov u samcov sa nazýva kastrácia.
Chirurgická amputácia
V chirurgii sa amputácia vykonáva z dôvodu zmiernenia či odstránenia bolesti alebo za účelom zamedzenia šírenia infekcie (gangréna) či metastáz. U človeka (na rozdiel od niektorých živočíchov ako napr. jašterica) amputované periférne časti tela nedorastajú a vzniknuté následky sa dajú napraviť jedine transplantáciou alebo umelou protézou.
William Blake
William Blake (* 28. november 1757, Londýn – † 12. august 1827, Londýn) bol anglický básnik, rytec, grafik a ilustrátor, jeden z najvýraznejších predstaviteľov raného romantizmu v Anglicku, mystik a vzdialený predchodca secesie.
Životopis
Narodil sa na Broad Street, Golden Square, v dome číslo 28, v rodine stredne zámožného obchodníka. Od útleho veku sa u neho prejavovalo umelecké nadanie. Ako desaťročný začal navštevovať kresliarsku školu. V roku 1771 sa ako štrnásťročný začal učiť u rytca Jamesa Basirea, ktorý pracoval so starou, v tom čase už nemodernou technikou tradičného lineárneho rytectva. Táto veľmi stará technika mala základ v starostlivom a mechanickom šrafovaní do kríža, čím sa vytvárala trojrozmerná ilúzia. Medzi prvými Blakeovými prácami bolo kreslenie gotických hrobov vo Westminsterskom opátstve. Vo veku dvadsaťjeden rokov skončili jeho učňovské roky a Blake sa osamostatnil. V rokoch 1779 – 80 bol študentom Kráľovskej spoločnosti. Búril sa proti klasickému akademickému vyučovaniu a proti, ako to on pomenoval, „nedokončenému štýlu“ umelcov ako boli napríklad Peter Paul Rubens. Uprednostňoval Raffaelovu a Michelangelovu klasickú presnosť.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Strelkový mys
thumb|200px|right|Označenie najjužnejšieho miesta Afriky a rozhraní dvoch oceánov - Indického a Atlantického. thumb|200px|right|Maják na Strelkovom myse Strelkový mys je najjužnejšie miesto afrického kontinentu (34° 50′ j. š.). Poludník, ktorý ním prechádza (20° 00′ v. d.), zároveň predstavuje pomyselnú hranicu medzi Atlantickým a Indickým oceánom.
ASAP Rocky
Rakim Mayers (* 3. október 1988, Harlem, New York, USA), viac známy ako ASAP Rocky (štylizované ako A$AP Rocky), je americký rapper z Harlemu. Je členom hip-hopovej formácie ASAP Mob, z ktorej si vytvoril svoje umelecké meno.
Mladosť
Rocky začal repovať v ôsmich rokoch.
Milan Hamada
Prof. PhDr. Milan Hamada, DrSc. (* 9. september 1933, Veľká – † 13. február 2023, Bratislava) bol slovenský literárny teoretik, historik a kritik, významná osobnosť slovenského literárnokritického myslenia.
Po maturite na gymnáziu v Kežmarku v roku 1952 vyštudoval v rokoch 19521957 na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave slovenčinu a ruštinu. Bol redaktorom vo vydavateľstve Osveta v Martine. V roku 1958 prešiel do Bratislavy, kde ako pracovník literárnej redakcie redigoval Dejiny slovenskej literatúry. V rokoch 19591972 pôsobil v Ústave slovenskej literatúry SAV, od roku 1963, po získaní vedeckej hodnosti CSc., ako vedecký pracovník. Zaoberal sa výskumom barokovej literatúry a venoval sa literárnej kritike. V období normalizácie bol za svoje občianske a politické postoje prepustený zo zamestnania, rovnako mal zakázané knižne a časopisecky publikovať, jeho meno sa nemohlo objavovať v štátom kontrolovaných periodikách. Po Novembri 1989 opäť pracoval v Ústave slovenskej literatúry SAV, kde v rokoch 19901999 pôsobil ako vedecký pracovník. V rokoch 19932009 prednášal na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity. Zároveň sa stal členom vedeckej rady Filozofickej fakulty UK a členom redakčnej rady časopisu Slovenská literatúra (SAV). V roku 1992 získal vedeckú hodnosť doktora vied (DrSc.) za prácu Zrod novodobej slovenskej kultúry, v roku 1999 bol inaugurovaný za profesora v odbore dejiny umenia a kultúry. Po vzniku Obce spisovateľov Slovenska v roku 1989 sa stal jej prvým predsedom (19891991).
Pri príležitosti životného jubilea mu 1. júla 1993 bola udelená Zlatá medaila SAV. Je nositeľom Ceny Dominika Tatarku (1994).
Ocenenia
V roku 2003 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy.
Yves Saint Laurent
Yves Saint Laurent, celým menom Yves Henri Donat Mathieu Saint Laurent [vyslov: iv ɑ̃ri dona matjö sɛ̃ lorɑ̃] (* 1. august 1936, Oran, Alžírsko – † 1. jún 2008, Paríž, Francúzsko) bol jedným z najvplyvnejších francúzskych i svetových módnych návrhárov 20. storočia, spolu s Coco Chanel, Christianom Diorom a Hubertom de Givenchy. Tvoril a menil trendy v móde počas svojej vyše štyridsaťročnej kariéry. Jeho značka YSL sa stala symbolom kreativity a luxusu.
Život a dielo
Saint Laurent sa narodil v rodine riaditeľa poisťovacej spoločnosti a jeho manželky Lucienne Mathieu, ktorých predkovia sa prisťahovali do severnej Afriky počas prusko-francúzskej vojny. Kvôli svojej krehkosti a jemnosti (a homosexualite) nemal šťastné detstvo, pretože deti v škole ho často šikanovali.
Roky u Diora
Ako 17-ročný odchádza do Francúzska, do Paríža, kde sa stáva spolupracovníkom Christiana Diora. Táto spolupráca viedla k najkreatívnejšiemu a najúspešnejšiemu spojeniu v histórii módy. Saint Laurent patril k najlepším návrhárom v Diorovom módnom dome. Vo veku 21 rokov, v roku 1957, mu bolo zverené vedenie domu, keď Christian Dior odišiel na dovolenku, ale z nej sa už nikdy nevrátil. 15. novembra 1957, dva týždne po Diorovej smrti sa Saint Laurent stal umeleckým riaditeľom Diorovho módneho domu a zároveň sa stal najmladším módnym návrhárom vo svete haute couture.
Krátko po nástupe do funkcie ho povolala francúzska armáda, aby si odslúžil povinnú vojenskú službu. Po dvadsiatich dňoch neustáleho stresu, spôsobeného najmä jeho kolegami – vojakmi, bol Saint Laurent hospitalizovaný v psychiatrickej liečebni.
Yves Saint Laurent okamžite začal vytvárať svoj nezameniteľný štýl kombinovaním tradičných Diorových prvkov s viacej nositeľným realistickým štýlom. Jeho prvou kolekciou bola Ligne Trapèze, ktorá sa stala okamžitým hitom, pričom predaj vzrástol o 35 percent. Poslednou kolekciou pred odchodom od Diora (1960) si rozhneval väčšinu svojich dovtedajších zákazníčok. Na predvádzacie móla sa dostala móda ulice a beatnickej generácie – čierne roláky, kožené bundy, nohavice a čižmy.
Budovanie značky YSL
V roku 1961 vytvoril svoju prvú kolekciu pod vlastnou značkou YSL. Nový módny dom založil spolu so svojim vtedajším partnerom Pierrom Bergém. Výsledky boli úžasné: trapézové šaty inšpirované strohými obrazmi holandského maliara Pieta Modriaana a pop artovými serigrafiami Andyho Warhola. Začal s navrhovaním unisexového oblečenia, prenášaním mužských prvkov, akými sú sako a nohavice, do ženskej módy. Vynašiel dámsky nohavicový kostým a taktiež vytvoril ženskú verziu pánskeho smokingu pre svoju kolekciu z roku 1965, ktorú nazval Le Smoking.
Koncom 60. rokov, v ére hippies vymenil futuristický geometrizmus svojich kreácií za dlhší, romantickejší vzhľad. V roku 1968 navrhol kolekciu v štýle safari taktiež prvýkrát použil priesvitné materiály. S obľubou používal zamat a nechával sa inšpirovať Ruskom, Áziou a Afrikou. V 70. rokoch sa vrátil k androgýnnemu vzhľadu svojich modelov – muži i ženy nosili saténové nohavice, nazberané košele a šatky viazané okolo pása.
thumb|175px|right| Obchod YSL na [[Rodeo Drive, Beverly Hills v Kalifornii.]]
V roku 1971 predstavil ďalšiu líniu YSL Beauté – kolekciu parfumov a dekoratívnej kozmetiky. Predstavil svoj prvý pánsky parfum s názvom YSL. Reklamná kampaň pre nový parfum spôsobila obrovský škandál, pretože na fotografiách pózoval nahý Saint Laurent s flakónom zakrývajúcim jeho mužstvo. Okrem YSL predstavil v roku 1971 aj dámsky parfum Rive Gauche. Ďalším škandálom na poli parfumov bolo uvedenie jeho klasického parfumu Opium (1977), ktorého drogovo-orientovaný názov vzbudzoval pohoršenie. Nasledovali ďalšie parfumy: Kouros (1981), Paris (1983), Jazz (1988), Yvresse/Champagne (1993), Opium pour Homme (1995), Live Jazz (1998), Nu (2001 a 2002) a M7 (2002).
Bol to práve pánsky parfum M7, ktorý spôsobil obdobný škandál ako prvý Saint Laurentov parfum – na fotografiách v reklamnej kampani sa objavilo nahé telo francúzskeho majstra Európy v džude Samuela de Cubbera, ale jeho mužstvo už nezakrýval ani len flakón.
Odchod do dôchodku
Napriek uznaniu a svetovej sláve Yves Saint Laurent neviedol šťastný život. Bol plachý, samotár a mal iba málo dobrých priateľov. Počas svojho života prežil niekoľko nervových zrútení, trpel depresiami, mal problémy s alkoholom i drogami. Jeho múzou i priateľkou bola herečka Catherine Deneuveová.
Yves Saint Laurent nikdy nebol dobrým obchodníkom, bol najmä dobrým umelcom. Ale to spôsobilo, že jeho módny dom sa dostal v polovici 90. rokov do straty. V roku 1993 kúpila farmaceutická firma Sanofi spoločnosť Yves Saint Laurent za približne 600 000 000 amerických dolárov. V roku 1999 prebral módny konglomerát Gucci Group značku Yves Saint Laurent. Americký návrhár Tom Ford bol zodpovedný za dizajn konfekčnej línie Rive Gauche a kozmetickej značky YSL Beauté, zatiaľ, čo Saint Laurent naďalej navrhoval šaty v línii haute couture.
Taktiež začal tráviť väčšinu svojho času vo svojom dome v Marakéší v Maroku. Nezhody s vedením Gucci Group viedli v roku 2002 k zatvoreniu Yves Saint Laurent Couture. Posledná, rozlúčková prehliadka sa konala 7. januára 2002 v Pompidouovom centre v Paríži.
Po odchode Toma Forda z Gucci Group je za návrhy línie Rive Gauche zodpovedný Stefano Pilati.
Spoločnosť
100% akcií spoločností Yves Saint Laurent, YSL Beauté a Luxury Timepieces International (spoločnosť vyrábajúca hodinky pre módne domy Yves Saint Laurent, Gucci a Boucheron) patrí konglomerátu Gucci Group. V súčasnosti YSL vyrába dámsku a pánsku konfekciu; doplnky ako kabelky, kožené výrobky a obuv. V roku 2004 hospodárila so ziskom 196,4 milióna eur a so 60 priamo riadenými predajňami po celkom svete.
YSL Beauté navrhuje, vyrába a distribuuje parfumy a kozmetiku pre značky Yves Saint Laurent a Roger&Gallet. Vo svojom portfóliu parfumov má aj voňavky Stelly McCartney, Alexandra McQueena ale aj spoločnosti Boucheron.
Sídlom Gucci Group je Amsterdam, Holandsko a sídlom Yves Saint Laurent je Paríž, Francúzsko.
Kazimierza Wielka
Žije tu 5 723 obyvateľov (30.6.2007).
Centrobasket mužov 2012
Centrobasket mužov 2012 boli v poradí 23. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v San Juane, v Portoriku od 18.24. júna 2012, za účasti 10 tímov. Turnaj mužov sa konal 2 dni po skončení portorického turnaja žien. Titul neobhájili domáci Portoričania, keď svoj tretí titul získali hráči Dominikánskej republiky. Takisto prekvapením bola prehra Panamy v stretnutí o 3. miesto z Jamajkou. Tá získala vôbec svoju prvú medailu na stredoamerických majstrovstvách.
Centrobasket bol zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá Ameriky 2013. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie tímy.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku Roon Ba k 5. júlu 2012.
Mikroregión
Mikroregión môže byť:
Ema Destinnová
Ema Destinnová (vlastným menom Emílie Věnceslava Pavlína Kittlová) (* 26. február 1878, Praha – † 28. január 1930, České Budějovice) bola česká operná speváčka - sopranistka, herečka a spisovateľka. Patrila medzi najvýznamnejších predstaviteľov českého interpretačného umenia a získala svetovú slávu.
Životopis
Pochádzala zo zámožnej rodiny, dobre známej a váženej v pražskej vlasteneckej spoločnosti. Mala štyroch súrodencov a nádherný hlas zdedila po matke, ktorá spev študovala a krátko i vystupovala v parížskej opere. Ema začínala pôvodne študovať hru na husle a klavír, a venovala sa cudzím jazykom. Jej otec Emanuel Kittel jej zaobstaral najlepších učiteľov – učiteľku spevu Marie Destinnová-Löwelová (podľa ktorej si zvolila svoje umelecké meno) a v dramatickej škole Národného divadla sa jej ujala herečka Otylie Sklenářová-Malá. Ema sa na javisku cítila ako doma, napísala niekoľko hier pre ochotníkov, ktoré boli v Prahe a Stráži aj naštudované a hrané.
Začiatok kariéry
Napriek nespornému talentu a skvelým učiteľom v pražskom Národnom divadle v Prahe neuspela, rovnako ako ani v Drážďanoch ale uchytila sa až v berlínskej Dvornej opere. Jej prvou rolou bola rola Santuzzy v Mascagniho opere Sedliak gavalier. Jej účinkovanie prinieslo úspech a nové role (Alžbeta vo Wagnerovej opere Tannhäuser, Carmen v Bizetovej opere Carmen, Mignon v rovnomennej Thomasovej opere atď.). 10. októbra 1898 potvrdil cisár Viliam II. Emu Destinnovú ako prvý dramatický soprán v berlínskej Dvornej opere. Tu za 10 sezón stihla naštudovať 43 rolí a spievala 706 úspešných predstavení, medzi nimi i svetovú premiéru Straussovej Salome.
Po Berlíne spievala vo Wagnerovom divadle v Bayreuthe a tiež v operných domoch v Mohuči, Frankfurte, Mníchove, vo Veľkej opere v Paríži a napokon i v Národnom divadle v Prahe. 2. mája 1904 debutovala v úlohe Donny Anny v Mozartovej opere Don Giovanni. Bolo to na scéne kráľovskej opery Covent Garden v Londýne. Tu sa stretla so svojim najslávnejším partnerom na operných doskách, ktorým bol Enrico Caruso.
Prvýkrát sa verejnosti v Prahe objavuje v roku 1900 s troma koncertami. 8. januára 1908 vystupovala v pražskom Národnom divadle, kde zahájila cyklus pohostinských hier operou Aida od Verdiho, no preslávila sa i v mnohých ďalších úlohách, ako bola napr. jej úloha Milady v opere Dalibor od Bedřicha Smetanu. Cyklus ukončila 7. februára 1908 Mařenkou v Smetanovej Predanej neveste, a pri tej príležitosti jej bolo odovzdané menovanie za členku Národného divadla.
Skutočným vrcholom umeleckej slávy pre ňu predstavovalo pôsobenie v najprestížnejšej opernej scéne sveta, v newyorskej Metropolitnej opere. Na jej javisku vystupovala od roku 1908. Neuveriteľný úspech jej vyniesla úloha v Pucciniho opere Dievča zo zlatého západu, kde spievala spolu s Carusom hlavnú rolu. Táto rola jej priniesla nevídané úspechy, ale tiež rozprávkové honoráre. Jej kariéru prerušila až 1. svetová vojna, kedy jej v roku 1916 bola zastavená umelecká činnosť pre jej vlastenecké snahy. Do tej doby tam vystupovala každoročne v 21 úlohách.
Návrat domov
Po návrate do Čiech sa ešte objavuje v roku 1918 v Plzni, Brne či Jindřichovom Hradci. V roku 1919 spieva na festivale československej hudby v Londýne a v roku 1921 uskutočňuje svoje posledné americké turné. V roku 1923 sa nečakane vydá za leteckého nadporučíka Josefa Halsbacha, ktorý bol od nej o 20 rokov mladší, no toto manželstvo nevydržalo veľmi dlho pre ich odlišné záujmy a životné skúsenosti.
Neskôr zostáva Ema v Stráži nad Nežárkou, kam sa roky vracala medzi jednotlivými účinkovaniami na rôznych operných scénach, a kde to zo srdca milovala, a už len občas zasahuje do sveta speváckeho umenia. V roku 1925 odchádza spievať do Juhoslávie a do Bratislavy, v roku 1926 spieva na poslednom veľkom pražskom koncerte v Lucerne a vydáva sa na turné po českých mestách. V roku 1928 spieva naposledy v Londýne pri príležitosti 10. výročia vzniku Československa. V roku 1929 ešte dva razy vystúpi v Prahe a v Košiciach spieva naposledy svoju Mařenku z Predanej nevesty.
Zomiera 28. januára 1930 v Českých Budejoviciach, pochovaná je na Slavíne na pražskom Vyšehrade. V roku 1992 vznikol Klub Emy Destinnovej v Jindřichovom Hradci a v roku 1997 v Londýne Nadácia Emy Destinnovej, ktorých cieľom je využívať strážsky zámok ako pamätník Emy Destinnovej.
Irenej z Lyonu
Život
Irenej sa narodil v niektorom z maloázijských miest, najskôr v Smyrne, dátum jeho narodenia zostáva neznámy, narodil sa však medzi rokmi 140 a 160. Z jeho Listu Florinovi vysvitá, že v mladosti stretol smyrnského biskupa Polykarpa a možno patril medzi jeho žiakov. Prostredníctvom neho bol spojený s dobou apoštolov, zároveň v ňom potom vrcholí teologické úsilie poapoštolskej doby.
Z neznámych dôvodov opustil Malú Áziu a vydal sa do Galie. Roku 177/178 bol ako presbyter lugdunskej cirkevnej obce vyslaný k pápežovi Eleutérovi do Ríma, aby spoločne s ním koordinoval postup v otázke montanizmu. Eusébius z Kaisareie (Hist. eccl. 5,4,2) zaznamenáva znenie listu, ktorý lugdunskej cirkvi pápež poslal, a z neho vyplýva akej vážnosti sa Irenej u Eleutéra tešil. Keď sa vrátil z Ríma, starý lugdunský biskup Photinus zomrel ako mučeník a Irenej sa stal jeho nástupcom.
Počas neskoršieho sporu o dátum slávenia Veľkej noci naliehal na pápeža Viktora, ktorý exkomunikoval ázijské cirkvi, aby sa s nimi zmieril a nastolil znovu vzájomné spoločenstvo. Podľa Eusébia tak nezostal dlžný svojmu menu ako mierotvorca (eirénopoios).
Spisy
Irenej prijal za svoju úlohu okrem správy svojej diecézy aj snahu potlačiť gnostické hnutia v rámci cirkvi. Gnostické polemiky sa týkajú aj jeho diela. Význam jeho diel však v staroveku rýchlo opadol a máloktoré Irenejove dielo sa zachovalo.
Proti bludom
Najrozsiahlejším Irenejovým dielom je (Elenchos kai anatropé tés pseudonomú gnóseós, Odhalenie a odmietnutie predstieraného, no falošného poznania), ktoré je však oveľa viac známe pod kratším latinským názvom Adversus haereses (Proti bludom). Dielo sa nezachovalo celé v gréckom origináli, ale z veľkej časti v latinskom, veľmi doslovnom preklade.
Ako pôvodný názov naznačuje, dielo sa skladá z dvoch častí. Prvá sa zaoberá odhalením, resp. analýzou gnostickej herézy. Tvorí obsah prvej z celkom piatich kníh a ide o neoceniteľný materiál pre štúdium kresťanskej gnózy 2. storočia. Irenej sa tu venuje štúdiu valentiniánov, až potom sa venuje samotnej gnózii. Hovorí o Šimonovi Mágovi, Menandrovi a postupne o všetkých vedúcich osobnostiach gnostických škôl: Satornilovi, Basileidovi, Karpokratovi, Kérinthovi, ebionitoch, nikolaitoch, Kerdónovi, Markiónovi, Tatianovi a enkratitoch.
Druhá časť, odmietnutie týchto heréz, je obsahom ďalších štyroch kníh:
Úcta
Svätého Ireneja Lyonského si uctievajú viaceré kresťanské cirkvi. Gréckokatolícka cirkev slávi pamiatku svätého hieromučeníka Ireneja, lyonského biskupa, 23. augusta (spravidla sa kvôli odovzdaniu sviatku Zosnutia presvätej Bohorodičky prekladá na 22. augusta). Latinská cirkev slávi jeho pamiatku 28. júna.
Drienov
Drienov je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Ulice
Kvetná, Revolučná, Žižkova, Jarná, Záhradná, Krátka, Májová, Mierová, Osloboditeľov, Partizánska, Tehelná, Námestie Kapitána Nálepku, Košická, Okružná, Jarková, Mlynská, Letná, Pod Dvorom
Vodné toky
rieka Torysa, Drienovský potok
Symboly obce
Erb obce tvorí v modrom štíte v zelenej pažiti stojaca žena v strieborných šatoch s červeným ľajblíkom a červenou, zlato prepásanou zásterou, v zlatej šatke a zlatých čižmičkách, s ľavicou vbok, v pravici so zelenolistou vetvičkou s dvomi červenými drienkami.
Dejiny
Podľa archeologických nálezov a historických prameňov, patrí obec Drienov k najstarším a najvýznamnejším obciam Šariša. Existovala už vo veľkomoravskom období, aj keď prvá písomná zmienka o nej je z roku 1283/1284, pod názvom Somus. Predpokladá sa, že názov Drienov je odvodený od pomenovania krovitého stromu drieňa čiže drienky.
V prvom období Uhorského štátu obec patrila šľachticom z chazarskeho etnika (Kabari), rodu Abovcov. Abovci dali pred rokom 1300 postaviť hrad Drienov (castrum Somus), nachádzajúci sa v katastri obce Obišovce, na kopci Zamčisko nad údolím rieky Svinky.
5. septembra 1449 sa odohrala pri Drienove bitka, v ktorej Jiskroví vojaci porazili Huňadyho oddiely vedené Tomášom Székelym.
Pravdepodobne na rozhraní 17. a 18. storočia splynulo s Drienovom osídlenie Židova, nachádzajúce sa na hornom konci obce.
V 2. svetovej vojne bola obec oslobodená sovietskou armádou dňa 19. januára 1945.
Obecné zastupiteľstvo
'''Voľby starostu obce a poslancov Obecného zastupiteľstva v Drienove 2. decembra 2006'''
Výsledky
Z 1585 oprávnených voličov sa volieb zúčastnilo 887. Odovzdaných bolo 859 platných hlasov. Volebná účasť bola 55,96%.
Starosta: '''Ing. Jozef Petro''': 628 hlasov
Volí sa 9 poslancov.
Hudba
Nachádza sa tu pobočka CZUŠ sv.Mikuláša. Každý rok usporadúva koncerty, na ktorých si môžete vypočuť nielen krásne skladby od rôznych autorov na rôznych nástrojoch, ale ponuka sa vám aj vstup do galérie umeleckých prác študentov a taktiež tanečné predstavenia.
Lokoregión
Lokoregión je areál platnosti denného rutinného rytmu človeka. Skladá sa zo sociotopov (najmenšie priestorové jednotky kultúrnej krajiny – najmenej dve sa nazývajú neighbourhood – susedstvo).
Drienov
Hudba
V máji sa koná Chrámový koncert - v kostole sv. Šimona a Júdy.
Chránené územia
Národná prírodná rezervácia Gýmešský jarok je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov. náhľad|NPR Gymešský jarok Nachádza sa v katastrálnom území obce Drienov v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1981 na rozlohe 20,6200 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Referencie:
Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
http://uzemia.enviroportal.sk/main/detail/cislo/535
Fotto: D.Očenáš
Kostol Rímskokatolícky sv. Šimona a Júdu
pôvodne gotický z 1. polovice 14. storočia, rozšírený v 15.storočí presbytériom. Barokovo upravený po roku 1749.
V hornej časti veže je pôvodne gotické okienko.
Chrám Greckokatolícky Zosnutia Presvätej Bohorodičky
Postavený v roku 1902 v ukrajinskom štýle.
Kaplnka sv. Cyrila a Metoda
náhľad|Kaplnka sv. Cyrila a Metoda Postavená v roku 1996.
V kaplnke sa slúži iba pohrebná liturgia a na liturgia vo sviatok sv. Cyrila a Metoda (starosloviensky).
Pomníky
Pomník vojakom padlým v 1. a 2. sv. vojne
Pravidelné podujatia
Hudobné koncerty, plesy, ...
Významné osobnosti
Jolana Kirczová (* 1909 – † 1936) – umelecká keramička
Albín Korem (* 1941 – † 2006) – spisovateľ (Africké rozprávky; Ghana, Ghančania a ja; Šarišsko-slovenský slovník z obce Drienov a ďalšie), cestovateľ. Po absolvovaní Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre v roku 1968 emigroval do Kanady resp. Spojených štátov amerických, kde žili jeho príbuzní. V roku 1971 začal svoje vyše tridsaťročné pôsobenie v Ghane. V roku 1984 ghanský prezident Jerry John Rawlings napí­sal jeho rodičom list kde píše: „Jeho práca tu ho odlučuje od Vás na dlhý čas, ale rád by som Vám dal vedieť, ako veľmi oceňujeme túto jeho obetavosť.“ Prezident pomenoval Albína Korema obhajcom vidieckych farmárov, učiteľom a priateľom, ktorého články otvárali myslenie ľudí­. Neskôr Korem aj vďaka listu od ghanského prezidenta získal naspäť cestovný pas a po rokoch emigrácie navštívil svojich rodičov. V miestnej základnej škole v Drienove sa s Albínom Koremom uskutočnili opakované besedy, kde Ghanu predstavil prostredníctvom exponátov cudzokrajných ozdobných nástrojov či obrazového materiálu.
NGC 3487
NGC 3487 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 5. marca 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Peiroos
Peiroos môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Blažice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Blažice v okrese Košice-okolie.
Štrukturálny fond Európskej únie
Štrukturálny fond Európskej únie je jeden z troch finančných fondov Európskej únie určených spolu s Kohéznym fondom na podporu menej rozvinutých regiónov EÚ a súčasne na rozvoj trans-európskej infraštruktúry najmä v oblasti dopravy.
Sainte-Austreberthe (Pas-de-Calais)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 3488
NGC 3488 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 8. apríla 1793.
Heřmaň (okres Písek)
Heřmaň (okres Písek) je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 241 obyvateľov, z toho 129 mužov a 112 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 37,3 roka, ženy 45,4 roka).
Pavol Bielik
Korupčný škandál
30. januára 2007 bol Špeciálnym súdom v Pezinku odsúdený za žiadanie úplatku vo výške päť miliónov Sk na 5 rokov väzenia a zákaz vykonávať funkciu verejného činiteľa počas siedmich rokov. Bielik sa odvolal na Najvyšší súd.
Rodinný život
Pavol Bielik je ženatý. S manželkou Evou majú dcéru Michaelu a syna Tomáša.
Pavel Cmorej
Prof. PhDr. Pavel Cmorej, CSc. (* 1. január, 1937, Spišské Podhradie) je slovenský logik, zástanca analytickej filozofie, hlavný redaktor časopisu Organon F.
NGC 3489
NGC 3489 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
Octave Hamelin
Octave Hamelin (* 22. júl 1856, Le Lion-d’Angers, Francúzsko – † 11. september 1907, Courant d'Huchet (Landes) bol francúzsky filozof, od roku 1905 profesor na Sorbonne v Pariži, žiak Renouviera, racionalista.
Anduze
Anduze môže byť:
La Bastide-Puylaurent
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bessèges
Bessèges môže byť:
Genetická dominanta štruktúry
Genetická dominanta štruktúry je hlavná príčina vzniku štruktúry.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Boliarov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Boliarov v okrese Košice-okolie.
Kleopatra I.
Kleopatra I. zo Syru,, (* okolo 215 pred Kr. – † 176 pred Kr.), bola kráľovná Egypta, od roku 193 pred Kr. manželka Ptolemaia V. Porodila dvoch synov a jednu dcéru: Ptolemaios VI., Kleopatra II. a Ptolemaios VIII. Po smrti muža vládla za svojho neplnoletého syna ako regentka až do svojej smrti.
Susan Sarandonová
Susan Sarandonová (* 4. október 1946) je americká herečka. Svoju kariéru začala v 70. rokoch a v roku 1995 získala Oscara za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe filme Mŕtvy muž prichádza. Je známa aj svojím liberálnym sociálnym a politickým aktivizmom.
NGC 3490
NGC 3490 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Théophile Gautier
Théophile Gautier (* 30. august 1811, Tarbes, Francúzsko – † 23. október 1872, Neuilly-sur-Seine) bol francúzsky spisovateľ a básnik.
Génolhac
Génolhac môže byť:
Kluky (okres Písek)
Kluky sú obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 567 obyvateľov, z toho 288 mužov a 279 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,8 roka).
Změna!
Změna! je šiesty album brnianskej rockovej skupiny Progres 2. Vyšiel v roku 1988 a od predchádzajúcich tematických albumov skupiny ho odlišuje najmä fakt, že ide o klasický piesňový album.
Opis albumu a jeho história
V roku 1985 odišiel zo skupiny gitarista Peter Peteraj, namiesto neho sa stal jej členom klávesista Milan Nytra. V roku 1986 vytvorila skupina koncertný program nazvaný jednoducho Progres 2, ktorý na rozdiel od predchádzajúcich projektov, nebol koncepčný. Šlo o sled klasických piesní, ktoré nespájala žiadna téma. Oproti poslednému albumu Mozek sa výrazne zmenil aj zvuk skupiny, ktorý bol teraz založený na syntezátoroch a bol dosť umelý.
Práve z programu Progres 2 pochádzajú piesne nahrané v roku 1987 v pražskom štúdiu Mozarteum a vydané o rok neskôr na albume Změna!. Autorom takmer všetkých textov je Vladimír Čort.
Vydávanie albumu
Album Změna! vyšiel na LP v roku 1988 vo vydavateľstve Supraphon. Jediná reedícia albumu na CD vyšla v rámci kompilácie Mozek/Změna vo vydavateľstve Sony Music/Bonton v roku 2000.
Hmota (filozofia)
Hmota vo filozofii (a pôvodne aj vo fyzike) je abstrakcia protikladu ducha.
Chápe sa buď ako beztvará látka (gr. hýlé), ktorá až spojením s tvarom dáva konkrétne súcna, alebo ako objektívna realita (existujúca mimo nášho vedomia).
V materializme sa hmota najprv (mechanistický materializmus) chápala ako nedeliteľné a vnútorne nemenné atómy, z ktorých pozostávali všetky predmety, ktoré boli podriadené mechanickým zákonom.
Keď sa ukázalo, že atóm nie je ani najmenšia častica hmoty, ani nemenný, tak časť filozofov dospela k záveru, že hmota neexistuje, ale iná časť, na čele s V. I. Leninom (tzv. dialektický materializmus; Leninovo dielo: Materializmus a empiriokriticizmus) zmenila definíciu hmoty z mechanistického chápania na chápanie vo vzťahu k vedomiu, a to takto:
Hmota je filozofická kategória na označenie objektívnej reality, ktorá je daná človeku v jeho pocitoch, ktorú odrážajú naše pocity, pričom hmota existuje nezávisle od pocitov.
Kutčaro
Kutčaro je kaldera vulkanického pôvodu, nachádzajúca sa v severovýchodnej časti ostrova Hokkaidó. S rozmermi 20 × je to najväčšia zo skupiny kaldier, nachádzajúcich sa v tejto časti ostrova. Vznikla približne pred 340 000 rokmi, jej formovanie bolo ukončené pred 30 000 rokmi. V súčasnosti je jej západná časť zaliata vodou, čím vytvára jazero rovnakého mena.
Postkalderový dacitovo-ryolitový lávový komplex Nakadžima vytvára ostrov v jazere. Východne od jazera sa nachádza mladý stratovulkán Atosanupuri (vek poslednej erupcie 10 000 až 1 000 rokov), v jeho okolí, ako aj na brehoch jazera sa nachádzajú aktívne fumaroly.
La Grand-Combe
La Grand-Combe môže byť:
Genetická a dynamická dominanta štruktúry
Genetická a dynamická dominanta štruktúry (skratka GDDŠ) je hlavná zložka, faktor, príčina, hybná sila, podmienka atď. vzniku a vývinu štruktúry nejakej entity, napr. štruktúry filozofie 20. storočia. Pri výskume parametrov zahrnutých do GDDŠ sledujeme aj fázy alebo etapy vzniku a vývinu (periodizáciu), kvalitatívne zlomy vo vývine (napr. lingvistický obrat) atď.
Exekútor (Mafstory)
Exekútor je názov štvrtej epizódy siedmej série slovenského seriálu Mafstory.
Príbeh
Kríza spolu s nevydareným obchodom sa odrazila aj na sexuálny život manželov Molnárovcov. Síce si sľubovali, že budú spolu v dobrom, aj v zlom, ale Pipina nevedela, že môže byť niečo iné ako dobré. Problémom je teplá voda, ktorá nejde, a tak sa nemohla Pipinka osprchovať. Po zhasnutí lámp vchádza Milan so správou, že Prco sa správa podozrivo. Keď šiel Krtek cez záhradu, uvidel Prca ako vychádza spod zeme a v rukách mal vedro a handru.