cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mensa gymnázium
Charakteristika štúdia
Mensa gymnázium ponúka okrem štandardnej výučby aj rôzne nehodnotené krúžky a záujmové činnosti. Študenti majú tiež možnosť navštevovať akýkoľvek predmet (teda aj ten, ktorý nemajú zapísaný ako hodnotený) ako krúžok.
Podľa predsedu Mensy ČR Tomáša Blumensteina žiadna iná stredná škola v Česku nie je priamo špecializovaná na nadané deti a vlastné gymnázium nemá žiadna iná národná Mensa vo svete.
Na Slovensku sa špecializovala na vzdelávanie nadaných detí ako prvá Škola pre mimoriadne nadané deti a gymnázium v Bratislave, ktorú od jej vzniku v roku 1993 vedie riaditeľka Jolana Laznibatová; ďalšie základné školy majú triedy pre intelektovo nadané deti (napr. v Nitre).
Vznik školy
Gymnázium vzniklo v roku 1993 z iniciatívy skupiny rodičov, väčšinou členov združenia Mensa ČR, ktorí chceli zaistiť vzdelanie deťom, ktoré sa vďaka svojim schopnostiam vymykajú bežnému štandardu, a preto potrebujú osobitnú starostlivosť a špecifický prístup.
Spoluautorkami Projektu súkromného osemročného „Mensa gymnázia“ (10.01.1992) boli Kateřina Havlíčková a psychologička PhDr. Eva Vondráková. Školu uvádzal do prevádzky jej vtedajší riaditeľ Tomáš Houška, revolučne zmýšľajúci pedagóg, ktorý presadzoval diferencovaný prístup k študentom a ich väčšiu slobodu a výrazný podiel na organizáciu školy i jej obsahovej náplni.
Prvý študenti nastúpili v septembri 1993. Zriaďovateľka školy bola Kateřina Havlíčková, ktorá ju v roku 1996 previedla na občianske združenie Mensa ČR, s ktorým škola od začiatku úzko spolupracovala. Ako škola rástla, vystriedala počas svojej doterajšej existencie postupne päť miest.
thumb|right|Sídla školy A → B → C → D → E a [[Štefánikova hvezdáreň H na mape Prahy (odfotené aj v zborníku školy, 2013).]] thumb|right|Bývalé sídlo Osemročného gymnázia Buďánka v Prahe-[[Hlubočepy, Pod Žvahovem (2005–2010)]] thumb|right|Pôvodná fasáda súčasného sídla školy v Prahe-[[Řepy pred zateplením (jún 2011)]]
Sídla a názvy školy
A. Spočiatku škola sídlila v budove vtedajšieho Domu detí a mládeže Buďánka (na adrese Nad Buďánkami II 1841/17, Praha 5 – Smíchov) v blízkosti bývalej robotníckej kolónie, dedinskej pamiatkovej zóny Buďánka, podľa ktorej tak škola získala svoj ​​pôvodný názov Osmileté gymnázium Buďánka (OGB). V tejto budove bolo gymnázium len jeden rok.
B. Od roku 1994 škola sídlila v nájme v bývalej administratívnej budove na adrese Voctářova 18, Praha 8 – Libeň. Podľa pamätníkov to boli nízke drevené baraky, ktoré boli neskôr zbúrané. Na ich mieste v roku 2013 byl vystavaný päťposchodový administratívny komplex Palmovka Park II. – Prvé tri týždne v septembri 1994, kým sa škola usídlila tu, prebiehalo vyučovanie v učebniach Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity (Sokolovská 49/83, Praha 8 – Karlín); vtedy mala škola už 5 tried.
C. Počas školského roka 1996/1997, kedy výučba prebiehala sčasti na dvoch miestach, sa škola premiestnila do budovy na adrese Holečkova 1366/31a, Praha 5 – Smíchov (dnes má budova adresu Kobrova 1366/8 a sídli v nej mestská polícia), odkiaľ sa roku 2005 odsťahovala do väčších priestorov aj kvôli nevyhovujúcemu technickému stavu pôvodnej budovy.
D. Od septembra 2005 škola sídlila na adrese Pod Žvahovem 463/21b, Praha 5 – Hlubočepy, v západnej polovici budovy bývalej základnej školy. V tejto budove v majetku mestskej časti Praha 5 bolo gymnázium v nájme spoločne s Tanečným centrom Praha – konzervatóriom. Nájom tu bol ukončený k 31. augustu 2010.
E. Od septembra 2010 škola sídli na adrese Španielova 1111/19, Praha 6 – Řepy, v pavilóne B1 v južnej časti školského areálu, ktorý susedí s ulicou Bendova. V zvyšku areálu, ktorý je v majetku mestskej časti Praha 17, pôsobí Základná škola Jana Wericha. V minulosti v týchto miestach stávala osada Blatiny, ktorá v 80. rokoch 20. storočia zanikla, keď ustúpila novo budovanému panelovému sídlisku Řepy. V roku 2011 boli všetky fasády areálu zateplené a novo získali prevažujúci žltú farbu. Od 8. októbra 2010 škola nesie názov Mensa gymnázium, o.p.s. Právna forma školy je všeobecne prospešná spoločnosť (obecně prospěšná společnost).
Riaditelia školy
Prvým riaditeľom školy bol v rokoch 1993 až 1998 PhDr. Tomáš Houška, neskoršie spoluautor scenára filmu Gympl. Po ňom nasledovali PhDr. Dana Makovičková, potom krátko Ivana Juřičková a od roku 2002 Mgr. Václav Řešátko. Súčasnou riaditeľkou školy je od roku 2007 Mgr. Magda Kindlová. Riaditeľa Mensa gymnázia menuje Správna rada MG.
Zaujímavosti
Zakladateľka školy Kateřina Havlíčková dostala v roku 2012 Medailu Ministerstva školstva, mládeže a telovýchovy Českej republiky 2. stupňa za „zásluhu o rozvoj vzdelávacích programov a komplexnej starostlivosti o mimoriadne nadané deti v Česku“ ako „zakladateľka a manažérka Gymnázia Mensa a Detskej Mensy zameranej na pomoc rodičom a školám vzdelávajúcim nadané deti“. V roku 2010 dostala ako prvá Češka od Americkej nadácie Mensa Education & Research Foundation (MERF) Medzinárodnú cenu za prínos pre spoločnosť (The International Award for Benefit to Society), konkrétne „pre svoje systematické a neúprosné úsilie pri podpore a pomoci nadaným deťom“ v Česku. Kateřina Havlíčková sama uvádza, že myšlienka na založenie mensovného gymnázia sa zrodila v jej hlave koncom decembra 1989.
V roku 2013 bol vydaný zborník školy, venovaný jej histórii i súčasnej podobe. Brožúra s názvom ''Škola jinak : Sborník ke 20. výročí založení Mensa gymnázia, o.p.s.'' obsahuje 18 kapitol. Úvodné príspevky napísali predseda Mensy ČR Tomáš Blumenstein, starostka MČ Praha 17 Jitka Synková, riaditeľka partnerskej školy pre mimoriadne nadané deti v Bratislave Jolana Laznibatová, prvý riaditeľ školy Tomáš Houška a súčasná riaditeľka Magda Kindlová. Nasledujú príspevky jednotlivých pedagógov školy o špecifikách práce s nadanými študentami v rôznych predmetoch, medzi nimi tiež typológia nadaných z pohľadu školskej psychologičky, postrehy asistenta nadaných detí s Aspergerovým syndrómom či zaujímavosti o geologickom podloží sídiel školy. Spomienky bývalých študentov školy a odpovede súčasných študentov, prečo chodia radi na Mensa gymnázium, sú doplnené príspevkami niekoľkých rodičov. Zborník uzatvára kapitola o histórii školy, ukončená citáciou z parodického článku o škole na českej Necyklopédii o piatich sídlach školy a šiestich geometrických súvislostiach medzi nimi navzájom a Štefánikovou hvezdárňou. Zborník vyšiel 10. októbra 2013, kedy škola svoje jubileum oslávila stretnutím súčasných aj bývalých študentov, rodičov, učiteľov, členov Mensy a priateľov školy. Kultúrny program študentov aj hostí sprevádzala výstava o histórii a súčasnosti školy a prezentácia študentských prác. Výťažok akcie bol venovaný na charitatívne účely.
Celles (Dordogne)
Celles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Nové Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Reuil-en-Brie
Reuil-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Horebeke
Obyvateľstvo
Obec má približne 2 049 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Horebeke pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Reuil-en-Brie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Chrysogeneia
Podľa antického autora Pausania, po smrti orchomenského kráľa Eteokla, moc v kráľovstve prevzal Sizyfov syn Almos, ktorý mal dve dcéry, Chrysogeneiu a Chrysé. Zatiaľčo Pausanias o Chrysogenii nič nezaznamenal, zo schólia antického diela Argonautica od Apollónia Rhodského, kde je uvedená ako Chrysogoné, je známe, že bohovi Poseidónovi porodila syna Minya, zakladateľa mesta Orchomenos.
Celles (Dordogne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bójovia
Bójovia alebo Bojovia boli mocný keltský kmeň, ktorý sa skladal z niekoľkých vetiev. Pôvod názvu a presný rozsah osídlenia nie sú známe.
.et
.et je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Etiópia.
Lambres-lez-Douai
Lambres-lez-Douai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chodov (stanica pražského metra)
Chodov je stanica metra v Prahe na linke C. Nachádza sa na sídlisku Jižní Město, v katastrálnom území Chodov, blízko začiatku diaľnice D1. Uvedená do prevádzky bola 7. novembra 1980 pod názvom Budovatelů. Súčasný názov dostala v roku 1990.
Charakteristika stanice
Chodov je hĺbená, železobetónová monolitická stanica zastropená betónovými nosníkmi. Dlhá je a hlboká. Nástupište je veľká hala, v ktorej sa nenachádzajú stĺpy. Výstup je jeden, spojený s nástupišťom pevným schodiskom, vedúcim do vestibulu ktorý sa nachádza pod zemou a nadväzuje na priľahlý podchod. Táto stanica bola prvá v pražskom metre, v ktorej bola inštalovaná na pevné schodisko plošina pre imobilné osoby. Obklad stien za nástupišťom tvorí prírodná keramika v tvare vydutých a vypuklých polvalcov. Výstavba stanice si vyžiadala náklady vo výške 168 miliónov Kčs.
Význam stanice
Pri sprevádzkovaní obklopovali túto stanicu len polia a zárodky staveniska. Slúžila len ako konečná autobusov zo vzdialenejších častí Jížního Mesta. V roku 1985 boli na juh od stanice odovzdané prvé byty a odvtedy jej význam rýchlo rástol. Začiatkom deväťdesiatych rokov bolo pri stanici Chodov otvorené prvé nákupné centrum (Ruže) a centrum služieb (Protěž). Od roku 2004 sa začínajú prevádzkovať jednotlivé časti tzv. Parku (The Park) – veľkého kancelárskeho komplexu ležiaceho medzi diaľnicou D1 a Roztylskou ulicou s pobočkami mnohých nadnárodných firiem. V roku 2005 bolo otvorené najväčšie obchodné cetrum v Česku – obchodné centrum Chodov, ktoré sa rozprestiera aj nad stanicou metra. V súčasnosti je Chodov najdôležitejšou stanicou metra obsluhujúcou Jižní Město II. Pre približne polovicu obyvateľov tohto sídliska je dostupná peši, pre ostatných niekoľkými autobusovými linkami, ktoré tadiaľ prechádzajú alebo tu končia. Je tiež dôležitým prestupovým bodom pre niektorých obyvateľov Jížního Mesta I. a Prahy-Chodovce.
Úpor (prírodná rezervácia)
Chránené územie bolo zrušené dňa 10. júna 2014 a nahradené prírodnou rezerváciou Úpor–Černínovsko.
Puch bei Weiz
Puch bei Weiz je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Weiz.
Žije tu 2131 obyvateľov (1. 1. 2007).
Ranakah
Ranakah je komplex lávových dómov, nachádzajúci sa v západnej časti indonézskeho ostrova Flores, severovýchodne ok kaldery Poco Leok. Najvyšším bodom komplexu, ako aj celého ostrova je Pocok Mandosawa (2 350 m). Až do roku 1987 bola oblasť považovaná za neaktívnu, no koncom tohto roku vznikol počas explozívnej erupcie pri úpätí staršieho, v súčasnosti nekatívneho dómu Gunung Ranakah nový dóm Anak Ranakah (dieťa Ranakah).
Cénac-et-Saint-Julien
Cénac-et-Saint-Julien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roissy-en-Brie (mesto)
Roissy-en-Brie je francúzske mesto v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Bonifác VI.
Bonifác VI. (??, Rím - 19. apríla 896) bol pápežom od 4. apríla 896 až do svojej smrti. Jeho pontifikát sa zapísal do dejín, ako jeden z najkratších (druhý po Urbanovi VII.). Vládol iba 15 dní.
Smrťou Formóza sa začalo smutné obdobie v dejinách pápežstva, zvané temné storočie, saecelum obscurum. V Ríme sa schyľovalo ku revolúcií. Toskánsko a Spoleto súperili o vplyv nad pápežstvom. Spoletská kráľovná Agiltruda ako prvá žena v dejinách zasiahla a po Formózovej smrti dosadila spolu s ľudom istého Bonifáca, ktorý bol pred tým z rôznych príčin zosadený z duchovného úradu, najprv z poddiakona, potom z kňazského. Počas revolúcie sa však stal pápežom. Po 15 dňoch vlády zomrel. Nebýva započítavaný medzi zákonnými pápežmi.
Pruggern
Pruggern bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 1. januára 2015 bola obec Pruggern spojená s obcou Michaelerberg. Spojená obec má názov Michaelerberg-Pruggern.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 623 obyvateľov.
.eu
.eu je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Európsku úniu. Jej správou je poverená nezisková organizácia EURid.
Zoznam pápežov
náhľad náhľad|Zoznam pápežov pochovaných v bazilike Sv. Petra v Ríme Toto je kompletný zoznam osôb s titulom rímsky pápež. Rímsky pápež je hlavou katolíckych cirkví. Jeho súčasný úradný titul pápeža znie „biskup rímsky, nástupca kniežaťa apoštolov, prímas taliansky, arcibiskup a metropolita rímskej cirkevnej provincie, suverén štátu mesta Vatikán“. Od 6. storočia sa využíva aj titul „servus servorum Dei“ (sluha sluhov Božích). Ďalšími titulmi pápežov sú Summus Pontifex a Pontifex Maximus. Do roku 2006 pápežom prislúchal aj titul „patriarcha západu“. Okrem rímskych pápežov používa titul pápež ešte niekoľko kresťanských náboženských vodcov. Súčasným, 266. pápežom Katolíckej cirkvi je pápež František.
Zoznam pápežov býva často upravovaný. Každý rok je zoznam publikovaný spolu so životopismi jednotlivých pápežov v cirkevnej ročenke Annuario Pontificio. Zmeny sú spôsobované najmä pre nejasnosť platných nástupníctiev v niektorých starších dátumoch. Z prvých päťdesiatych pápežov bolo 48 vyhlásených za svätých, pričom z prvých 31 pápežov 28 zomreli ako mučeníci.
Landas
Landas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
.fi
.fi je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Fínsko.
Troliga Bus Leonis
Prevádzka
V roku 2016 boli vyrobené ešte minimálne dva autobusy, ktoré budú slúžiť na prezentačné účely. Prvý obdržal bielo-žltý náter a ide o elektrobus, druhý obržal červeno-biely náter.
Krídlovec lúčovitý
Patrí do čeľade ropušnicovitých rýb, ktoré majú jedové žľazy pri koreni lúčov plutiev a pri tŕňoch na hlave. Pterois lúčovitý patrí k pestrofarebným tropickým druhom, ktoré sa s obľubou chovajú v akváriu. Vyskytuje sa v Indickom a Tichom oceáne a v Červenom mori. Dorastá asi do 200 mm. Zdržuje sa v skupinách v tmavých dutinách. Veľké jedince sú často kanibalmi a zhltnú menších súrodencov. Nemá prirodzených nepriateľov. Pterois je síce nočná ryba, ale v akváriu sa dokáže preorientovať na dennú aktivitu. Potravu z dna berie s nechuťou a zriedka. Rád požiera živé a zdravé sladkovodné ryby.
Puchegg
Puchegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 552 obyvateľov (31. 12. 2017).
Diaľnica A98 (Nemecko)
Bundesautobahn 98 je diaľnica v Nemecku. Väčšia časť A98 je iba plánovaná. V prevádzke sú iba úseky Weil am Rhein – Rheinfelden, obchvat Laufenburgu, obchvat Tiengenu a Gottmadingen – Stockach.
Výhledová trasa: Weil am Rhein – Lörrach – Rheinfelden – Bad Säckingen – Waldshut-Tiengen – Jestetten – švajčiarska štátna hranica // švajčiarska štátna hranica – Gottmadingen – Singen – Stockach – Friedrichshafen – Lindau – Kempten – Steingaden – Penzberg – Rosenheim.
V úseku Weil am Rhein – Lindau by po A98 mala viesť európska cesta 54.
Národný park Cotopaxi
Cotopaxi|thumb Národný park Cotopaxi (španielsky ) bol vyhlásený v roku 1975. Jeho rozloha je 33 393 hektárov, rozkladá sa v nadmorskej výške medzi 3399 a 5897 metrov. Je to najpopulárnejší a najnavštevovanejší ekvádorský národný park. Vstupné do parku je 10 USD.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Muránska Zdychava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Muránska Zdychava v okrese Revúca.
Hlaváč bieloplutvý
Hlaváč bieloplutvý alebo hlaváč európsky a staršie hlaváč obyčajný (Cottus gobio) je druh ryby z čeľade hlaváčovité.
.fj
.fj je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Fidži.
Kajus
Svätý Kajus († 22. apríl 296) bol 28. pápež katolíckej cirkvi. Jeho pontifikát trval od 17. decembra 283 do 22. apríla 296.
Svätý Kajus sa narodil v Salone, v dnešnej Dalmácii (dnes už iba zrúcaniny pri Splite) a pochádzal z rodu cisára Diokleciána.
Delta Scuti
Delta Scuti (δ Sct/δ Scuti) je trojhviezda sústava v súhvezdí Štít. Je vzdialená asi 187 ly.
Je prototypom premenných hviezd typu Delta Scuti. Hlavná zložka sústavy, označená ako Delta Scuti A, je žltobiely obor typu F. Pulzuje pravidelne v perióde 4,65 hodín a jej jasnosť sa mení od +4,6 do +4,79 magnitúd. Má dvoch sprievodcov, Delta Scuti B s hviezdnou veľkosťou +12,2 vzdialenú 15,2 uhlových sekúnd od hlavnej zložky a Delta Scuti C s hviezdnou veľkosťou +9,2, ktorá je vzdialená 53 uhlových sekúnd.
Rouilly
Rouilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pürgg-Trautenfels
Pürgg-Trautenfels bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bola obec Pürgg-Trautenfels spojená s trhovou obcou Stainach. Spojená trhová obec má názov Stainach-Pürgg.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 891 obyvateľov.
Cendrieux
Cendrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fanny Chmelarová
Fanny Chmelarová (* 31. október 1985, Weilheim in Oberbayern, Nemecko) je bývalá nemecká lyžiarka.
Križiaci (kniha)
Križiaci je kniha a román poľského spisovateľa a nositeľa Nobelovej ceny za literatúru Henryka Sienkiewicza, ktorý bol prvýkrát zverejnený v roku 1900 a odvtedy preložený do 25 jazykov. Ide o historický román z čias, keď sa rozhodoval boj medzi poľsko-litovskou úniou a Rádom Nemeckých rytierov. Vrcholí opisom bitky pri Grunwalde, jednej z najvýznamnejších stredovekých bitiek vôbec, kedy poľsko-litovské vojská na hlavu porazili križiakov.
Kritika
Okrem viacerých anachronizmov, nepresných historických udalostí a mien je Sienkiewiczovi vyčítané zavádzajúce stvárnenie Rádu nemeckých rytierov. V knihe je vytvorený obraz krviprelievaniachtivých, zákerných a agresívnych Nemcov a členovia Rádu nemeckých rytierov sa javia ako stelesnenie zla, arogantní, sadistickí a krutí, ktorí sú postavení oproti mierumilovnému, spravodlivému poľskému kráľovi. Sienkiewiczove stvárnenie postáv a nasýtenie historického deja vlastnými myšlienkami je jedinečné a ide o skutočné umenie. V dnešnej dobe už nie je v popredí ideológia knihy, ale jej umelecká, humánna a estetická hodnota.
Stručný obsah
Dej knihy sa odohráva na prelome 14. a 15. storočia. Rytier Maczko z Bogdanca a jeho synovec Zbysko sa vracajú z vojny v Litve, aby sa usadili na rodovom panstve. Po ceste narazia na kňažnú Annu Danutu, manželku mazovského kniežaťa Janusza. Zbyszko sa zamiluje do dievčaťa z jej dvora – Danušky, dcéry slávneho bojovníka proti Nemcom Juranda zo Spychova. Zbyszko sa sľubom zaviaže získať pávie perá zo šišakov nemeckých rytierov a zložiť ich k Danuškiným nohám, na čo skoro doplatí, keď následne napadne veľvyslanca z Rádu nemeckých rytierov. Za to ho kráľ Vladislav II. Jagelo v Krakove odsúdi na trest smrti, od čoho ho oslobodí Danuška sľubom, že si ho vezme za muža. S tým nesúhlasí jej otec Jurand a odváža si ju domov. Maczko so Zbyszkom sa potom konečne vracajú do Bogdanca, aby ho postavili na nohy. V Bogdanci sa do Zbyszka zamiluje dcéra ich suseda Jagienka. Zbyszko však myslí iba na Danušku a spolu s Jagienkiným sluhom, českým zemanom Hlavou, sa vydá do Mazovska splniť svoju prísahu a biť sa s nemeckými rytiermi. Po ceste na kniežací dvor sa stretne s kniežacími hosťami, rádovým rytierom Gottfriedom, Rottgierom a hosťom Rádu pánom de Lorche, ktorého vyzve na súboj. K súboju nakoniec nedôjde, lebo Zbyszko a de Lorche zachránia pri love na zubry kňažnú, za čo obaja získajú rytierske ostruhy a stanú sa priateľmi. Na kniežacom dvore sa markgróf zo Sczytna Danveld a richtár z Jansborku de Löwe spolu s Gottfriedom a Rottgierom dozvedia, že Jurand zo Spychowa (Danuškin otec) zajal významných nemeckých šľachticov a vymyslia plán ako sa Juranda zbaviť. Unesú Danušku, ktorá sa medzitým stala Zbyszkovou ženou a Juranda vylákajú na Hrad Sczytno. Keď Jurand zistí, že bol podvedený a že jeho dcéra na hrade nie je v zúrivosti zabije Danvelda a Gottfrieda. Nakoniec je ale premožený, oslepený, vyrežú mu jazyk a odseknú ruku. Zbyszko najprv v súboji zabije Rottgiera a potom sa vydá hľadať Danušku na územie Rádu. Maczko s Jagienkou sa vydajú za ním a po ceste nájdu oslepeného a zmrzačeného Juranda. Odprevadia ho na jeho panstvo, kde sa dozvedia že Zbyszko po prijatí u veľmajstra (Konráda von Jungingena) odišiel na Litvu hľadať Danušku a bojovať proti Nemcom. Zatiaľčo sa Jagienka stará o Juranda, Maczko sa vydá za Zbyzskom. Pri jednom útoku sa dozvie kde sa de Löwe skrýva, Danušku oslobodia, no hneď sú zajatí nemeckými šľachticmi. Po dohode o výkupnom, sa Zbyszko vydá s chorou Danuškou na panstvo jej otca, ona však po ceste zomiera. Šlachtic Jurand zo Spychova umiera o niekoľko dní neskôr po tom ako udelí milosť zajatému pánovi de Löwe, ktorý neunesie svoju vinu a počas návratu na územie Rádu sa v lese obesí. Po zložení výkupného nemeckým šľachticom sa Maczko a Zbyszko vracajú na rodové panstvo, kde Zbysko pomaly hľadá cestu k Jagienke. Nakoniec si ju vezme za ženu a žijú niekoľko rokov šťastne v Bohdanci. Román vrcholí opisom bitky pri Gruenwalde (15. júla 1410), jednou z najväčších bitiek v stredoveku, kde Maczko a Zbyszko bojujú po boku poľského kráľa a veľkého kniežaťa litovského Vitolda, ktorých vojská na hlavu porážajú rádové vojsko veľmajstra Ulricha von Jungingena.
<!--
1.diel
V časoch keď sa poľsko-litovská únia delila na Korunu poľského kráľovstva a Veľké kniežatstvo litovské sa v tyneckom hostinci patriacom kláštoru, sedela spoločnosť a medzi ňou pocestný vojak a rytier Maćko z Bogdanca a jeho synovec Zbyszko z Bogdanca. Maćko rozprával okolosediacim kupcom o tom, ako sa stal pocestným vojakom a o zážitkoch z Vitoldových obranných vojen Litvy, ktorú bránili proti križiakom. Maćkove rozprávanie prerušil hurhaj, ktorý nastal pre prichádzajúcu kňažnú.
Do hostinca vojde kňažná Anna Danuta s igricmi. Napriek pozvaniu mníchov z kláštora sa dvorná družina rozhodne odpočívať v hostinci. Mladučká členka dvornej družiny a "najmilšia" kňažnej Danuśka sa pri spievaní veľmi zapáčila Zbyszkovy, zaviazal sa jej rytierskym sľubom a prisľúbil ako pomstu Dunuśkynej matky niekoľko pávích chochoľov z prilieb nemeckých rytierov, ktorých vlastnoručne zabije. Danuśka sľubu privolila, aj keď tento v samej podstate k ničomu nezaväzoval. Všetci sa ráno vyberú na buhoslužbu do benediktínskeho opátstva. Maćko sa neveľmi Zbyszkovmu sľubu tešil, myslel si že to je ďalší pochabý sľub mládenca, ale dôveruje mu.
Krátky opis Tynca. Po ceste jeden z kňazov rozprával starodávnu povesť o Waltrovi. Opát privítal dvornú družinu. Uskutočnila sa bohoslužba. Aj Zbysko sa modlil k Bohu aby vypukla vojna s Nemcami a preto aby sa mu podarilo splniť včerajšie sľuby dané Danuśke. Po omši sa kňažná Anna Danuta v rozhovore stažovala opátovi na Rehoľu (teda na Rád nemeckých rytierov) a rozprávali sa, o tom že počuli, že má príjsť veľká vojna proti križiakom, čo sa nepriamo zjavilo i vo víziách svätej Brigity. Zbyszko sa tešil akoby mala vojna hneď začať. thumb|left|Kópia rukopisu prvej strany románu
Zbyszko po ceste s družinou z Tynca do Krakova napadol križiaka, ktorý sa im zrazu zjavil oproti. V poslednej chvíli zabránil útoku Powala z Taczewa, poverenec kráľa pre bezpečnosť, pretože pri tom križiakovi sa jednalo o kráľovského posla. Zbyszkovi zato hrozí trest smrti, aby ho však nemuseli spútať prisľúbil na svoju šlachtickú česť, že sa postaví pred každý súd. Križiacky rytier, posol a vyslanec Lichtenstein žiada Zbyszka a Macka aby sa mu potupne ospravedlnili, lebo pokiaľ to neurobia podá sťažnosť kráľovi, ktorý ho bude súdiť. Oni sa kvoli hrdosti neospravedlnili.
V Krakove sa Zbysko a Macko zúčastnili na svätej omši, na ktorej boli kráľovná s kráľom. Kňažná Anna Danuta po rannej omši poverila Zbyska aby ju pri raňajkách s kráľom obsluhoval a dúfala, že sa jej tak tým podarí zabrániť súdu. Napadnutý križiacky posol, ktorý je tiež na raňajkách s kráľom, začne sa stažovať na zlé mravy v krajine a spomenie udalosť z cesty. Kráľ sa rozhnevá a prítomný Zbysko prizná, čo zapríčinil. Anna Danuta a ostatní viacerí účastníci raňajok sa snažili prehovoriť kráľa aj križiackeho posla Lichtensteina aby Zbyszkovi odpustili. Križiacky posol však trvá na treste. Zbyska odsúdili podľa zákona na smrť. Podarilo sa však na čas oddialiť vykonanie rozsudku, aby sa stihlo vyžiadať si názor na vec od majstra Rádu nemeckých rytierov Konrada V. von Junglingena.
Kráľovná Hedviga I. zomrela pri pôrode a tým sa Zbyskova chystaná poprava dostala do úzadia. Maćko, ktorý mal ísť po názor Majstra Rádu sa musel vrátiť a cestu prerušiť, pretože ho po ceste do Malborku prepadli a vážne zranili. Hneď ako sa vrátil z nevydarenej cesty, navštívil Zbyszka, ktorý bol uväznený vo veži a sľúbil mu, že pokiaľ sa len bude dať nejako ho vyslobodia. Keď nato Zbyska viedli na popravisko prehlásila Danuśka, že sa za Zbyszka chce vydať a podľa starého slovanského zvyku ho teda oslobodili. Sobášu však ešte musí privoliť i Danuśkin otec Jurand zo Spychowa.
Zbyszko sa radí s Maćkom, že pôjdu naspäť do Bogdanca, aby Maćko mohol v pokoji umrieť doma. Zbyszko dostal do daru otrokov, zajatcov z Turecka. Do mesta prichádza Danuśkin otec Jurand zo Spychowa.
V osobnom rozhovore so Zbyszkom Jurand zo Spychova odmieta dať súhlas aby Danuśka bola Zbyszkova. Ako dôvod uvádza, že ju už sľúbil inému.
Bitka pri Tannenbergu
Bitka pri Tannenbergu bolo ozbrojené stretnutie ruskej a nemeckej armády, ktoré sa odohralo počas prvej svetovej vojny od 23. augusta do 2. septembra 1914 v blízkosti dediny Tannenberg, ležiacou vo Východnom Prusku (dnes Olsztyn na území Poľska). Bojovala v nej ruská 1. a 2. armáda proti nemeckej 8. armáde. Bitka mala za následok takmer úplné zničenie jednotiek oboch ruských armád, čo výrazne posunulo rovnováhu na stranu nemeckých vojsk. Takýto stav na fronte zotrval až do jari 1915. Nemci v bitke uskutočnili niekoľko významných presunov celých zborov vlakmi, čím dokázali vzdorovať menším počtom jednotiek nepriateľskej presile.
Nemeckí nacionalisti zideologizovali tzv. druhú bitku pri Tannenbergu ako pomstu za porážku rádu nemeckých rytierov spojenými poľskými, ruskými a litovskými vojskami, ktorú údajne na tom istom mieste utrpeli v roku 1410 (u nás známa ako bitka pri Grunwalde). V skutočnosti sa druhá bitka odohrala pri Frogenau, vyše 30 kilometrov od Tannenbergu. Keď si odmyslíme politicky motivované machinácie, musíme konštatovať, že obaja hlavní architekti bitky, pruskí generáli Paul von Hindenburg a Erich Ludendorff, preukázali neobyčajné vojvodcovské kvality.
Plán nevychádza
V úvodnej fáze prvej svetovej vojny bol Ludendorff zodpovedný za dobytie pevnosti Liege v Belgicku. Úlohu splnil s pozoruhodnou sebaistotou. Schlieffenov plán však nepočítal s možnosťou, že Rusi nebudú čakať na porážku Francúzska a Spojeného kráľovstva, ale napadnú Nemecko od východu. Na západnom fronte Nemci ľahko postupovali, postup Rusov na východnom fronte však vyvolal paniku v Prusku a jeho vydesení obyvatelia utekali na západ. Zdalo sa, že ak sa nepodarí nepriateľa zastaviť, utečenci čoskoro zaplavia Berlín. V auguste 1914 prekročili dve ruské armády rieku Neman s 800 000 mužmi a 1700 delami so zámerom odrezať nemecké vojská pri Konigsbergu (Kráľovci, dnešnom Kaliningrade), a prehradiť ústupové cesty k Visle. Rusi mali proti brániacej sa nemeckej 8. armáde obrovskú početnú prevahu. Nemci mali iba 210 000 vojakov a 600 diel, čo dávalo Rusom veľkú šancu na úspech. Nemci sa preto rozhodli ruskú prvú armádu Paula von Rennenkampfa útočiacu od severovýchodu iba cloniť a vyslať 8. armádu proti 35 divíziám ruskej 2. armády generála Samsonova. Vojaci museli absolvovať 160 km dlhý presun po železnici, ktorý veľmi sťažoval príval utečencom smerujúcich na západ.
Dynamická dvojica
Dňa 20. augusta porazili Nemci ruské vojská pri Stalluponene (dnes Nesterov), ale potom utrpeli porážku pri Gumbinnene (dnes Gusev) v najvýchodnejšom cípe Východného Pruska. Nemci akoby odkopírovali taktiku Moltkeho staršieho a po železnici rýchlo rozmiestnili svoje vojská. Rusi sa zatiaľ presunuli bližšie k pasci, ktorú im Ludendorff nastražil.
22. augusta 1914 sa predsunuté jednotky Samsonovovej armády dostali do kontaktu s nemeckými silami. Nasledujúci deň Nemci ustúpili. Samsonov dostal od nadriadeného, náčelníka ruského generálneho štábu Jakova Žilinského, rozkaz zaútočiť, Nemci však odolali a ostreľovali Rusov, ktorí postupovali zemiačniskom. V jednom ruskom pluku padlo deväť veliteľov rôt zo šestnástich.
Dňa 26. augusta sa Hindenburg zo správy, ktorú zachytil, dozvedel, že Rennenkampf nepríde Samsonovovi na pomoc a namiesto toho smeruje ku Konigsbergu, aby ho obkľúčil.
Obkľúčiť a zničiť
27. augusta 1914 nemecký prvý zbor rozdrvil ľavé krídlo ruskej 2.armády. Iné dva zbory napadli ruský prvý zbor generála Artamonova pri Uzdau (dnes Uzdowo) a zahnali ho na útek. Nemecký generál Francois vo večerných hodinách prenikol za ruské ľavé krídlo pri Soldau (dnes Dzialkowo). Samsonovov stred postupoval bez vážnejšieho odporu a zatláčal XX.zbor nemeckého generála Scholtza, ale pri tomto manévri fatálne odkryl svoje boky a vystavil ich Francoisovi na juhu a Mackensenovi a Scholtzovi na severe.
Dňa 28. augusta nastúpili Nemci na obchvat. Ludendorff sa ihneď chopil šance na obkľúčenie nepriateľa. Prikázal Francoisovi, aby útočil smerom na Willenberg (dnes Wielbark) a Mackensenovi, aby postupoval na opačnom krídle. V tom čase sa už bojisko rozprestieralo na niekoľkých desiatkach kilometrov štvorcových lesov, jazier a močarísk. Nastalo spojenie Mackensenovej a Francoisovej armády v tyle ruského stredu. Obkľúčenie Samsonovovej armády bolo dokončené. Rusi v panike odhadzovali zbrane, z pasce však nebolo úniku. V bitke zahynulo 50 000 ruských vojakov a viac ako 90 000 sa dostalo do zajatia. Zachránilo sa iba 10 000. Samsonova našli neskôr mŕtveho, s najväčšou pravdepodobnosťou zomrel vlastnou rukou.
Dohra
Straty na nemeckej strane boli neporovnateľne nižšie, 5000 mŕtvych a 7000 zranených. O mesiac neskôr utrpela porážku aj ruská 1. armáda v bitke pri Mazúrskych jazerách.
Boje na východnom fronte zostali mobilné, Nemci tu do konca vojny významným spôsobom pomáhali rakúsko-uhorskej armáde v boji proti Rusom. Na západnom fronte sa pôvodný rýchly postup zastavil a obe strany sa zakopali k pozičnej (zákopovej) vojne.
Tuhé palivo
Tuhé palivo je palivo v tuhom skupenstve.
Technológia tuhých palív
Toto odvetvie sa zaoberá:
Bitka pri Tannenbergu
Dohra
Hindenburgove a Ludendorffove víťazstvá priniesli Nemecku úľavu a novú vieru v neporaziteľnosť nemeckých vojsk.
Tuhé palivo
Technológia tuhých palív
Používaním palív na ušľachtilejších formách sa dosahuje nielen úsporný efekt (možnosť automatizácie a regulácie), ale aj vyššia kvalita získaných výrobkov, možnosť mechanizácie výrobných procesov, a tým aj zvyšovanie výkonu a úspor ľudskej práce, ako aj väčšia čistota pracovného prostredia a pod.
Spalné teplo a výhrevnosť palív
Charakteristickým znakom organickej syntézy v rastlinách je hromadenie chemickej energie, ktorá sa získava na úkor energie slnečného žiarenia. Rastliny na slnečnom svetle syntetizujú za pomoci chlorofylu (ako katalyzátora) zložité organické zlúčeniny, a to z oxidu uhličitého (ktorého je v atmosfére priemerne 0,04 %) a vody.
Fotosyntézou vznikajú podľa najjednoduchšej schémy organické látky a kyslík. Produktom tejto reakcie, ktorá prebiehala v dávnej minulosti, sú fosílne palivá, predovšetkým uhlie. V súčasnosti takto vzniká drevo a rašelina. Spálením palív na oxid uhličitý a vodu, z ktorých kedysi palivo vzniklo, sa uvoľní slnečná energia vo forme tepla a obeh uhlíka v prírode sa uzatvára.
Energetická hodnota tuhého paliva je celkové množstvo tepla, ktoré sa uvoľní dokonalým spálením jeho jednotkového množstva. Spaľovaním palív v bežných kúreniskách nemožno využiť ich celú energetickú hodnotu, lebo v dymových plynoch uniká nevyužité teplo zadržané v produktoch horenia, najmä vo vodných parách. Preto z hľadiska tepelného využitia palív rozlišujeme spalné teplo a výhrevnosť.
Množstvo tepla, ktoré sa uvoľní dokonalým spálením 1 kg paliva (1 m3 plynov) a ochladením splodín horenia na pôvodnú teplotu, pričom vodná para skondenzuje na vodu a jej výparné teplo sa uvoľní, nazýva sa spalné teplo. V praxi však nemôžeme ochladzovať splodiny horenia tak, aby vodná para kondenzovala. Voda prítomná v spaľovanom palive aj voda vznikajúca horením vodíka v palive uniká vždy v splodinách horenia vo forme pary bez toho, aby odovzdala svoje výparné teplo. Spalné teplo paliva sa preto zužitkuje len ako výhrevnosť. Výhrevnosť paliva je teda spalné teplo zmenšené o výparné teplo vody obsiahnutej v splodinách horenia.
Spalné teplo aj výhrevnosť palív sa vyjadrujú v kJ.kg-1 alebo kJ.m-3. Spalné teplo palív sa zisťuje pomocou kalorimetra a výhrevnosť sa odvodí zo spalného tepla odčítaním výparného tepla zisteného množstva vzniknutej vody.
Pseudonáhodné číslo
Pseudonáhodné číslo je číslo vygenerované generátorom zdanlivo náhodných čísel. Postupnosť vygenerovaných náhodných čísel je tvorená pomocou nejakej funkcie.
Pri prvom obrátení sa na generátor náhodných čísel je náhodne zvolené číslo x_0\, napríklad podľa nejakej funkcie dátumu a času, nulté číslo je naozaj vygenerované náhodne. Obvykle sú generované čísla z intervalu (0,1). Keďže pseudonáhodné čísla sú vygenerované deterministickým algoritmom, nie sú to skutočne náhodné čísla, ale ak je použitý dobrý algoritmus, charakteristiky vygenerovanej postupnosti sa na postupnosť náhodných čísel veľmi podobajú (priemerná hodnota, disperzia, ...).
Metóda stredu mocniny
Prvý generátor pseudonáhodných čísel navrhol v roku 1946 John von Neumann. Metóda umožňovala generovať čísla s ľubovoľným počtom číslic. Keď potrebujeme pseudonáhodné čísla so štyrmi znakmi, na začiatku zvolíme nejaké štvorciferné číslo napríklad. Toto číslo umocníme na druhú dostaneme číslo 67551961, vyberieme štyri stredné číslice, číslo. Takto postupujeme ďalej a ďalej, pokiaľ mocnina čísla má menej znakov, ako osem, pripíšeme na začiatok mocniny toľko cifier, aby výsledné číslo malo 8 cifier.
Pseudonáhodné čísla z intervalu (0,1) získame z X_n takto.
Na prvý pohľad sa táto metóda zdala byť vyhovujúca, jej skúmaním sa však zistili mnohé nedostatky a v súčasnosti sa už nepoužíva. Napríklad ak sa ako X_0\ zvolí číslo 3792, jeho mocnina je 14379264 takže. Postupnosť čísel tiež často končí nulami alebo periodickou postupnosťou 6100, 2100, 8100, 6100.
Lineárný kongruentný generátor
Vyberieme štyri celé kladné čísla: Metóda je založená na nasledujúcom vzorci:
Je evidentné, že vygenerované číslo je X_i\ <\ m.
Rovnomerne rozdelené čísla na intervale (0,1) dostaneme zo vzorca
Zďaleka nie pre všetky štvorice zvolených čísel dostaneme "dobré" pseudonáhodné čísla.
V prvom rade je zrejmé, že postupnosť vygenerovaných pseudonáhodných čísel bude periodická a jej perióda L\ bude nanajvýš m\, teda L\le m
Dobrý generátor náhodných čísel je napríklad pre čísla:
Perióda tohto generátora je.
Generátory náhodných čísel sa zložito testujú, či vyhovujú požiadavkám kladeným na pseudonáhodné čísla a treba používať preverené generátory, inak výsledky získané neprevereným generátorom môžu byť veľmi vzdialené od reality.
Napríklad generátor RANDU ( je nepárne číslo) používaný okolo roku 1970, generoval čísla, ktoré na prvý pohľad vyzerali náhodne, keď sa však tri po sebe idúce hodnoty pokladali za súradnice v priestore vygeneroval body, na 15 rovinách a nie rovnomerne rozložené v priestore - obrázok vľavo (pozri RANDU). Štandardným štatistickým testom pritom generátor vyhovel.
Generátor Blum Blum Shub
Generátor Blum Blum Shub navrhli v roku 1986 Lenore Blum, Manuel Blum a Michael Shub.
kde sú veľké prvočísla, pričom sú kongruentné 3 modulo 4.
Čínsky šach
right|thumb|Hráči hrajúci čínsky šach v [[Pekingu]] Čínsky šach alebo siang-čchi (čín. ) je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov pochádzajúca z Číny. Hra predstavuje súboj medzi dvomi armádami s cieľom zajať súperovho generála.
Sovia hmlovina
Sovia hmlovina (iné názvy: Planetárna hmlovina M97, Messier 97, M 97, NGC 3587) je planetárna hmlovina v súhvezdí Veľká medvedica. Objavil ju Pierre Méchain v roku 1781.
Nachádza sa východne od Meraka, bližšie k stredu súhvezdia. Názov dostala kvôli svojmu okrúhlemu tvaru s dvoma tmavšími škvrnami, akoby očami sovy. Jej uhlová veľkosť je 200“. Zaberá priestor s priemerom 2 svetelné roky, je teda približne 2 000-krát väčšia ako planetárna časť slnečnej sústavy. Podľa iného zdroja je priemer hmloviny až 7,3 ly a hmotnosť dve hmotnosti Slnka. Jej centrálna hviezda má jasnosť iba 14 mag., hoci jej povrchová teplota dosahuje 55 000 K. Hmlovina celkove patrí medzi jeden z najslabších objektov Messierovho katalógu. Je na hraniciach možností ďalekohľadu s priemerom objektívu 6 cm. Sovia hmlovina má aj svojho vizuálneho „dvojníka“, takzvanú Južnú soviu hmlovinu v súhvezdí Hydry.
Čínsky šach
Aj keď presný pôvod alebo vznik hry nie je doložený, zmienky o nej existujú už v literatúre z 9. storočia. V roku 2008 sa čísky šach zaradil medzi disciplíny na prvých Svetových hrách mentálnych športov.
Hracia doska
Hracia doska je obdĺžnikového tvaru a obsahuje 9x10 hracích polí. Na rozdiel od šachu sú hracie kamene umiestnené na priesečníkoch čiar.
Na oboch stranách hracej dosky sa nachádzajú štvorce o veľkosti 3x3 priesečníky obsahujúce diagonálne čiary. Tieto plochy sa nazývajú palác alebo pevnosť. Plocha uprostred hracej dosky, ktorá rozdeľuje hraciu plochu na dve polovice sa nazýva rieka.
Hracie kamene
Hracie kamene v čínskom šachu majú tvar plochého disku, na ktorom sú zobrazené čínske znaky. Jeden hráč má na začiatku hry kamene červenej farby (občas aj biele) a druhý hráč má kamene čiernej farby (občas aj modré alebo zelené). Kamene čierneho hráča sú označené inými znakmi ako kamene červeného hráča. Rôzne znaky na každej strane majú pôvod v minulosti, keď sa figúrky vyrábali z jedného materiálu rovnakej farby a preto sa odlišovali znakmi.
Generál
The generals|left thumb|right|Generál a strážcovia Generáli sú označení čínskym znakom 將 alebo 将. Podľa legendy sa figúrka generála pôvodne nazývala cisár, ale keď sa čínsky cisár dozvedel o hre, nechal popraviť dvoch hráčov za vyhodenie cisára z hry. Potom sa figúrka cisára premenovala na generála.
Na začiatku hry sú generáli umiestnení v strede krajných čiar v paláci. Generál sa pohybuje o jedno pole vodorovne alebo zvisle, nikdy nie diagonálne a nesmie opustiť svoj palác. Rovnako ako kráľ v šachu, nesmie ani generál vykonať pohyb na pole ohrozené súperovou figúrkou.
Strážca
left Strážcovia sú označení čínskym znakom 士 pre čierneho hráča a znakom 仕 pre červeného hráča.
Strážca sa pohybuje o jedno pole diagonálne a rovnako ako generál nesmie opustiť palác. Z toho vyplýva, že počas hry sa strážca môže nachádzať na piatich poliach hracej dosky. Na Začiatku hry sa obaja strážcovia nachádzajú vedľa generála na oboch jeho stranách.
Slon
left Slony sa označujú čínskym znakom 象 pre čierneho hráča a znakom 相 pre červeného hráča.
Na začiatku hry sa obaja sloni nachádzajú vedľa strážcov. Pohybujú sa práve o dve polia diagonálne, ale nesmú preskočiť obsadené hracie pole. Slon nesmie prekročiť rieku, takže do konca hry musí zostať na svojej polovici hracej dosky.
Kôň
left thumb|right|Možné ťahy koňa. Ťahy vyznačené červenou farbou nie sú povolené. Kone sa označujú čínskym znakom 馬 pre čierneho hráča a znakom 傌 pre červeného hráča.
Na začiatku hry sa oba kone nachádzajú na hracej doske vedľa slonov. Kôň sa pohybuje o jedno pole vodorovne alebo zvisle nasledované pohybom o jedno pole diagonálne v rovnakom smere. Oproti figúrke koňa v šachu nesmie preskočiť obsadené pole. Z toho vyplýva, že v čínskom šachu je možné pohyb koňa blokovať inými figúrkami.
Voz
left Vozy sú označené čínskym znakom 車 pre čierneho hráča a znakom 俥 pre červeného hráča.
Voz sa pohybuje rovnako ako figúrka veže v šachu o ľubovolný počet zvisle alebo vodorovne, pričom nesmie preskočiť pole obsadené inou figúrkou. Na začiatku hry sa oba vozy nachádzajú v rohoch hracej dosky.
Kanón
The cannons|left thumb|right|Možný ťah kanónu. Kanóny sú označené čínskym znakom 砲 pre čierneho hráča a znakom 炮 pre červeného hráča.
Na začiatku hry sa oba kanóny nachádzajú na hracej doske na pozícii o dve polia pred koňmi. Kanón sa pohybuje rovnakým spôsobom ako voz, ale pri braní súperovej figúrky musí preskočiť presne jednu figúrku ľubovolnej farby. Kanón nemôže preskočiť inú figúrku v prípade, že v danom ťahu nedôjde k braniu súperovej figúrky.
Vojak
The soldiers|left Vojaci sú označení čínskym znakom 卒 pre čierneho hráča a znakom 兵 pre červeného hráča.
Každý hráč má na začiatku hry k dispozícii 5 vojakov, ktorí sú striedavo umiestnení na bližšej čiare pri rieke. Pohybujú sa presne o jedno pole dopredu, ale po prekročení rieky získajú možnosť pohybu o jedno pole doprava alebo doľava. Vojaci sa nikdy nemôžu pohybovať dozadu. Po dosiahnutí poslednej rady sa nepremieňajú na iné figúrky ako je tomu v šachu, môžu len vykonávať ťahy do strán.
História
náhľad|right|Hracie kamene čínskeho šachu z obdobia dynastie Song (960 – 1279) Hra má dlhú históriu a je možné že bola ovplyvnená staršou čínskou hrou liubo. Presný pôvod čínskeho šachu nie je známy, ale najstaršie historické zaznamy o hre siang-čchi pochádzajú už z prvého storočia nášho letopočtu. Nie je však jasné či šlo o čínsky šach alebo inú hru s rovnakým názvom, pretože slovné spojenie siang-čchi má viacero významov (hra slonov, hra figúrok, hra súhvezdí,...).
Obecne sa predpokladá, že čínsky šach vznikol úpravou indickej hry čaturanga, ktorá sa považuje za predchodcu ostatných šachových hier. Naproti tomu niektorí historici (David H. Li) tvrdia, že čínsky šach je starší ako čaturanga a vznikol v Číne. Spoločné znaky oboch hier je ale ťažké pripísať náhode.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nandraž
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nandraž v okrese Revúca.
Zoznam mýtických panovníkov Atén
Najvyšší boh Zeus sa rozhodol, že vládu nad Aténami prenechá tomu, kto dá mestu cennejší dar. O tom, ktorý dar bude cennejší, mal rozhodnúť Kekrops. Prvý sa predstavil Poseidón, svojim trojzubcom udrel do skaly až z nej vytryskol prameň slanej vody. Aténa následne vrazila do zeme kopiju, z ktorej vyrástla oliva. Kekrops sa rozhodol jednoznačne pre vzácny strom, ktorý prináša ľuďom užitočné plody a tým aj bohatstvo. Bohovia jeho rozhodnutie uznali a vláda a ochrana nad mestom pripadla Aténe. Aténa bola od počiatku až do konca antických dejín ochrannou bohyňou všetkých Grékov, ale boli to Aténčania, ktorí jej boli najmilší a jej ochranná ruka bdela aj nad ich panovníkmi.
''Nasledujúca tabuľka uvádza zoznam kráľov Atén,(Kekropovcov) zaznamenaných gréckym historikom Eusebiom z Kaisareie.
Podľa mýtov za vlády Medóna, syna Kodra monarchiu v Aténach zrušili a vystriedalo ju aristokratické zriadenie a na čele štátu potom stáli archonti (od archó, vládnuť), ktorých volil alebo potvrdzoval aj napriek chýbajúcim dokladom, zrejme ľudový snem. Pôvodne sa volil jeden archón doživotne. (v mýtických časoch) Prvým archónom sa stal Medón.(jeho potomkovia patrili tiež do rodu Melanthovcov)
''Nasledujúca tabuľka uvádza zoznam mýtických archontov Atén, zaznamenaných gréckym historikom Eusebiom z Kaisareie.
Martin Mojžiš
Doc. RNDr. Martin Mojžiš, PhD. (* 1960, Bratislava) je slovenský teoretický fyzik a vysokoškolský učiteľ teoretickej fyziky na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave (FMFI UK).
Od roku 1984 je vysokoškolským učiteľom na FMFI UK. Je autorom niekoľkých článkov z fyziky elementárnych častíc, metodických príručiek. V roku 1985 zakladal a potom niekoľko rokov viedol korešpondenčný seminár z fyziky pre študentov stredných škôl, ktorý funguje dodnes. Od roku 2006 bol garantom projektu Kurikulárnej transformácie pre osemročné gymnáziá.
Od roku 2004 je zároveň redaktorom časopisu .týždeň, kam pravidelne prispieva populárno-vedeckými článkami a politicko spoločenskými úvahami a komentármi. Známy sa stal aj vďaka vystúpeniam v reláciach Pod lampou.
Martin Mojžiš kandidoval vo voľbách v roku 2012 na prvom mieste kandidátky strany OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti. Z kandidátky však neskôr pre rozpor s lídrom strany Igorom Matovičom spolu s niekoľkými ďalšími kandidátmi odstúpil.
.fk
.fk je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Falklandy.
Musée d’Orsay
thumb|right|Musée d'Orsay Musée d'Orsay je národné múzeum v Paríži na ľavom brehu rieky Seiny v 7. obvode Paríža. Je umiestnené v budove pôvodnej železničnej stanice, sprístupnené bolo v roku 1986. Obsahuje umelecké zbierky maliarstva, sochárstva, nábytku a architektúry z rokov 1848 - 1914. Obsahuje vrcholné diela francúzskej secesie, prerafaelitov a ďalších smerov moderného francúzskeho umenia konca 19. a začiatku 20. storočia.
Zbierky
Zbierky múzea pochádzajú zo zbierok múzea v Louvri (umelci zo začiatku 19. storočia), z múzea impresionistov a z Múzea moderného umenia. Obsahujú diela výtvarného umenia (maliarstvo, sochárstvo), modernej architektúry, ale aj vnútorného zariadenia (nábytok, úžitkové predmety), fotografie, grafiky.
Iné projekty
orsay ma labvu priedku
Rouvres (Seine-et-Marne)
Rouvres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Landrecies (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod