cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nýřany
1. januára 2012 tu žilo 7 121 obyvateľov, z toho 3 476 mužov a 3 645 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,8 roka (muži 38,6 roka, ženy 40,9 roka).
Lussagnet-Lusson
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HD 195019
HD 195019 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Kutub mínár
Kutub mínár je najvyšší minaret v Indii (vysoký 72,8 m, priemer základne 14,3 m, vrcholu len 2,75 m). Nachádza sa v meste Dillí a je súčasťou komplexu Kutub.
Minaret bol budovaný medzi rokmi 1193 (postavené len základy) a 1368 počas vlády niekoľkých kráľov. Na jeho výstavbu sa použil materiál i zo zničených hinduistických svätýň. Ako stavebný materiál bol použitý červený pieskovec.
Minaret obklopuje veľa ďalších budov, ktoré sú zachovanou ukážkou indickej architektúry 12. storočia. Pôvodne bola plánovaná ešte druhá veža, vyššia než samotný Kutub minár, jej výstavba však skončila potom, čo bolo postavených prvých 12 metrov.
Netsky
Boris Daenen (* 22. marec 1989, Edegem, Belgicko), viac známy ako Netsky, je belgický drum and bassový producent. Meno Netsky pochádza z názvu rovnomenného počítačového vírusu.
História
Netsky produkuje hudobný žáner liquid funk s viacerými inštrumentálnymi vrstvami a častými vokálmi.
Koncom roku 2009, Netsky podpísal nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Hospital Records, rovnakým ako u iných liquid funk umelcov ako High Contrast a London Elektricity. Netsky je momentálne podpísaný výhradne pod Hospital Records a tiež sa objavil na Hospital Podcast. Hospital Records vydalo pre Netsky rovnomenný debutový album dňa 31. mája 2010.
Angela Cziczková
Životopis
Základy hudobného vzdelania získala u otca. Študovala na hudobnom ústave a na konzervatóriu v Budapešti. Učiteľka hudby, riaditeľka súkromnej hudobnej školy, neskôr súkromná učiteľka hudby v Leviciach, 1939-1940 v Banskej Bystrici, Novej Bani. Popri pedagogickej činnosti sa venovala komponovaniu, najmä tvorbe pedagogickej literatúry. Vytvorila kratšie klavírne skladby, väčšina jej diela ostala v rukopisoch. Členka Zväzu slovenských skladateľov.
Rieucros
Rieucros je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 597 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ostrov u Bezdružic
Ostrov u Bezdružic je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 216 obyvateľov, z toho 102 mužov a 114 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 38,8 roka, ženy 41,6 roka).
Bruno Sammartino
Bruno Sammartino (* 6. október 1935, Pizzoferrato, Taliansko – † 18. apríl 2018, Pittsburgh, Pensylvánia, USA) bol americký profesionálny wrestler pochádzajúci z Talianska. Bol šampiónom WWE. Zároveň tento titul držal rekordne dlhý čas, celkovo 11 rokov. Patril k najpopulárnejším wrestlerom 60. a 70. rokov.
Tukové väzivo
Proces ukladania a uvoľňovania tuku je regulovaný najmä hormonálne. Je to veľmi dynamický dej a tuk sa v tukových bunkách pravidelne obnovuje. Tukové tkanivo s významnou mechanickou funkciou (napríklad v očnici) nemizne ani pri dlhodobej hladovke.
Panamerické majstrovstvá v inline hokeji 2002
Panamerické majstrovstvá v inline hokeji 2002 boli prvé Panamerické majstrovstvá v inline hokeji, ktoré organizuje Panamerická konfederácia kolieskových športov (CPRS). Boli súčasťou ''5. Panamerických majstrovstiev v kolieskových športoch 2002''. Konali sa v meste Cartagena, v Kolumbii od 15.19. mája 2002, za účasti 7 mužských tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviiť aj družstvo 🇨🇷. Zápasy sa hrali v aréne Coliseo Cubierto Base Naval. Turnaj sa skladal iba z jednej sedmčlennej skupiny bez nasledovných zápasov play-off. Titul získalo družstvo 🇺🇸, ktoré zvíťazilo vo všetkých stretnutiach. Bronzová skončila 🇧🇷.
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Panamerické hry 2003, ktoré hostilo Santo Domingo. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Výsledky
Play-off sa nehralo.
Roddy Piper
Roderick "Roddy" George Toombs  (* 17. apríl 1954, Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – † 31. júl, 2015, Hollywood, Kalifornia, USA) bol kanadský wrestler škótskeho pôvodu. Taktiež sa venoval hereckej kariére. Známym sa stal vďaka pôsobeniu v WWE. V roku 2005 bol uvedený do siene slávy tejto spoločnosti.
Saint-Louet-sur-Vire
Saint-Louet-sur-Vire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sarín
Sarín (chemicky izopropylester kyseliny metylfluorfosfónovej, kódové označenie v NATO GB) je vysoko toxická, nervovo-paralytická bojová chemická látka. Patrí medzi najtoxickejšie bojové otravné látky. Jeho triviálne pomenovanie je skratkou mien vedcov a vojakov, ktorí sa na jeho objavení a vývoji podieľali: Schrader, Ambros, Rüdiger a Linde.
História
Prvá syntéza sarínu bola vykonaná nemeckým chemikom Dr. Gerhardom Schraderom, pracujúcim pre chemický koncern IG-Farben vo vývojovom projekte nových organofosforových insekticídov, z ktorého okrem celej rady neskôr používaných prípravkov vzišli aj prvé nervovo-paralytické bojové otravné látky, ako prvá tabun (1936), nasledovaný sarínom a pred koncom vojny látkou soman. Prvýkrát bol sarín Dr. Schraderom syntetizovaný 10. decembra 1938 v jeho výskumnom laboratóriu v Leverkusene pod sériovým číslom Le-213 (Leverkusen); neskôr bolo toto označenie zmenené na T-46 (T ako Trilon-46). Pri skúmaní toxicity látky na laboratórnych zvieratách bola čoskoro zrejmá mimoriadna toxicita, niekoľkonásobne prevyšujúca toxicitu prvej nervovo-paralytickej bojovej látky, tabunu. Údaje o toxicite látky boli začiatkom roku 1939 nahlásené Zbrojnému úradu pozemnej armády (Heereswaffenamt, HWA), kde vyvolali veľký záujem. Prvé vzorky látky a podrobný postup výroby, vypracované Schraderom boli HWA podané v júni 1939. Hitler bol HWA po laboratórnych a poľných pokusoch o vlastnostiach sarínu podrobne informovaný najneskôr v decembri 1941. . Pôvodne plánovaná priemyselná výroba sarinu v továrni v Dyhernfurth an der Oder (dnes poľský Brzeg Dolny) bola komplikovná materiálovými a procesnými problémami a do konca vojny sa nacistom nepodarila; celkovo bolo v polopriemyselnom meradle vyrobených asi sarínu. Tento bol z časti spotrebovaný na pokusné účely. V armáde a letectve mala chemická munícia (delostrelecké granáty, hlavice rakiet a letecké bomby) plnená sarínom dezignované označenie Grünring-IV („zelený kruh-4“). .
Sarín patrí spolu s ďalšími nervovo-paralytickými látkami k najpravdepodobnejším „kandidátom“ na chemické zbrane, predovšetkým kvôli takticky výhodným fyzikálne-chemickým a toxikologickým vlastnostiam. Preto je výcvik a pohotovosť ozbrojených síl v protichemickej ochrane naďalej aktuálna.
Fyzikálne vlastnosti
Chemicky čistý sarín je za normálnych podmienok bezfarebná pohyblivá kvapalina takmer bez zápachu, bodu tuhnutia −56 °C, bodu varu 147 °C (za normálneho atmosférického tlaku), technický produkt je číra svetložltá až žltohnedá kvapalina charakteristického esterového pachu, prípadne páchnuca po prímesiach (fluorovodík, izopropanol, rozpúšťadlá, stabilizátory). Sarín je neobmedzene miešatelný s vodou, väčšinou organických rozpúšťadiel a iných bojových látok (nervovo-paralytické, dusivé, yperity, fosgénoxím atď.).
Chemické vlastnosti
Stabilita vo vode je závislá hlavne od pH, prítomnosti iónov a iných látok, katalyzujúcich hydrolýzu, teploty a tvrdosti vody. Sarín patrí medzi pomerne prchavé bojové látky, jeho pary sú cca 4,9-násobne ťažšie než vzduch rovnakej teploty; je to najprchavejšia nervovo-paralytická bojová látka. Vysoko čistý alebo stabilizovaný sarín je málo korozívny voči kovom (oceľ, zliatiny), v prítomnosti vlhkosti však dochádza k rozkladu za vzniku kyselín, ktoré kovy napádajú. Sarín je náchylný na hydrolýzu (rozklad vodou) za prítomnosti silných zásad, ako sú napríklad hydroxidy a v prítomnosti rôznych ďalších látok, ako napríklad nukleofilné látky (amíny), roztoky chlórnanov, peroxidu vodíka a niektorých komplexov iónov kovov ako napríklad meďnatých katiónov. Tieto vlastnosti sa využívajú hlavne pri odmorovaní sarínu (pozri ďalej). Stabilita sarínu voči vzdušnej vlhkosti je pre použitie ako bojová látka dostatočná.
Toxikológia
Inhibíca, blokáda acetylcholínesterázy ma od istej úrovne na organizmus dramatické účinky: acetylcholín, vylúčený pri prenose nervových vzruchov prestáva byť hydrolyzovaný a hromadí sa. V prvej fáze otravy sa to prejavuje zvýšenou aktivitou cholínergných (acetylcholínom mediovaných) častí nervového systému a svalov, jednak zvýšenou aktivitou parasympatiku, zúžením očných zreníc (mióza), zvýšením sekrécie exokrinných (slinných, potných, na slizniciach dýchacích ciest a tráviaceho traktu) žliaz (slinotok, vodnaté hlieny, zahlienenie priedušiek, potenie, zvýšenie produkcie žalúdočných štiav), kontrakciou (stiahnutím, zovretím) hladkého svalstva (ako perisaltické svalstvo tráviaceho traktu a svalstvo obklopujúce priedušky), ktorá vedie ku kolikovitým bolestiam brucha, hnačkám, bronchospazmu a astmoidným stavom so sťaženým dýchaním (stiahnutie priedušiek, podobne ako pri astmatickom záchvate). Na kostrových svaloch sa dostavujú zášklby až kŕče. Pri ťažkých otravách sa dostavujú záchvaty kŕčov, podobne epileptickým, kóma a smrť v dôsledku ochrnutia dýchacích svalov alebo paralýzy vitálnych centier v centrálnom nervovom systéme so srdečnou zástavou. Po prekonanej otrave sarínom často zostávajú dlhodobé či trvalé následky, hlavne neurologické a psychické.
Otrava sarínom sa pri vdýchnutí výparov alebo aerosólu dostavuje veľmi rýchlo, prvé príznaky (zúženie zreníc, sťaženie dýchania, slinotok) už sekundy až minúty po vdýchnutí jedu, pri ťažkých otravách touto cestou sa môže dostaviť smrť už do 15 minút. Otravy cez sliznice, rany, spojivky očí a tráviaci trakt prebiehajú podobne rýchlo. Otravy perkutánne (cez neporušenú kožu) sa rozvíjajú pomalšie, obvykle s istou latenciou.
Sarín je vysoko toxická látka, smrteľná dávka u človeka býva odhadovaná podla expozičnej cesty od menej než 0,02 do 0,14 mg.kg−1 telesnej hmotnosti. Požitím smrteľné dávky bývajú odhadované na 5 – 10 mg látky, z rán menej než 5 mg látky, smrteľné koncentrácie (LCt50) vo vzduchu sa líšia podľa doby expozície a telesnej aktivity (pri telesnej námahe rastie významne minútový objem dýchania), u dospelého človeka v pokoji bývajú odhadované na 100 mg/m3 za minútu, u telesne aktívneho človeka (napríklad vojak v obrane) na 50 mg/m3 za minútu, u silne telesne namáhaného človeka (napríklad vojak v útoku) dosahuje len 15 mg/m3 za minútu; absolútne smrteľná koncentrácia je u človeka v pokoji odhadovaná na 180 mg/m3 za minútu. u detí, starých a oslabených ľudí je toxicita vyššia. Sarín vykazuje kumulatívnu toxicitu, toxicita opakovaných nižších dávok sa sčíta. Liečba otráv sarínom spočíva jednak v podaní protijedov (antidot), a to anticholínergných liečiv (látky, vytesňujúce acetylcholín z jeho receptorov a znižujúce tak jeho účinok, napríklad atropín), reaktivátorov cholínesteráz (tzv. pyridaldoxímy, látky, schopné z časti fosforylovanej cholínesterázy pri včasnom podaní odštiepiť zvyšok molekuly nervovo-paralytickej látky, ako napríklad pralidoxím (2-PAM), obidoxím (Toxogonin), azoxím (HI-6) a iné), diazepamu (anxiolytikum a antikonvulzívum, liek zmierňujúci záchvaty kŕčov a upokojujúci úzkostnú obeť), jednak v intenzívne-medicínskej starostlivosti; účinnosť liečby otravy však silne závisí od mnohých faktorov, hlavne vstrebanej dávky jedu, času od počiatku otravy a celkového stavu otráveného; prognóza je vždy vážna a veľmi ťažké otravy obvykle končia smrťou obeti aj napriek intenzívnej terapii.
Taktické vlastnosti
Sarín je najprchavejšia nervovo-paralytická bojová látka. Z toho vyplývajú dve vlastnosti: jednak sarín v širokom rozsahu teplôt, prakticky v každej klíme, už vyparovaním rýchlo tvorí smrteľné koncentrácie pár vo vzduchu, jednak je jeho perzistencia (t. j. pretrvávanie v teréne) pomerne krátka, v otvorenom teréne v lete (teploty nad 20 °C) podľa meteorologickej situácie a charakteru terénu od 30 minút do 24 hodín, obvykle okolo 4 až 12 hodín, pri 4 – 15 °C podľa meteorologickej situácie 1 – 2 dni a v zime (−20 až 0 °C) do 3 – 4 dní po nasadení. V silných mrazoch (pod −20 °C) za príslušných podmienok (žiaden alebo len slabý vietor a slnečné žiarenie, inverzia, vegetácia) aj dlhšie. Tieto dve základné vlastnosti ho spolu s vysokou inhalačnou toxicitou robia z taktického hľadiska veľmi vhodnou ofenzívnou (útočnou) chemickou zbraňou: jednak je možné nepriatelovi spôsobiť vysokými koncentráciami látky vo vzduchu rýchlo veľké straty, obzvlášť ak je útok vykonaný nečakane a s veľkou intenzitou nasadenia, jednak je cieľový terén po takomto prepadovom útoku pomerne skoro prístupný vlastnej pechote bez nutnosti ťažkej protichemickej ochrany alebo rozsiahleho odmorovania. Munícia plnená sarínom bola skutočne určená v prvom rade na ofenzívne nasadenie touto taktikou tzv. „plynového prepadu“, alebo na vedenie chemického protiútoku proti živej sile nepriateľa. Vysoko čistý alebo stabilizovaný (tributylamínom, diizopropylkarbodiimidom, pyridínom) technický sarín je dostatočne stabilný, aby mohla byť ním laborovaná munícia skladovaná roky, binárna chemická munícia je v dôsledku svojej koncepcie ešte stabilnejšia. Čistý alebo stabilizovaný sarín má minimálne korozívne účinky na kovy. Korozívny účinok však rastie v prítomnosti vlhkosti, tvorbou kyselín. Stabilita sarínu voči detonácii je dobrá, čiže je možné nasadiť ho v brizantnej chemickej munícii. Ako prostriedky nasadenia prichádzajú do úvahy predovšetkým letecké bomby rôznych veľkostí, aj kazetové, ďalej delostrelecké granáty stredných a veľkých kalibrov, mínometná munícia všetkých kalibrov, hlavice taktických rakiet krátkeho doletu (raketometné delostrelectvo) a kazetové hlavice taktických a operatívne-taktických rakiet stredného doletu. Nasadenie formou aerosólu (postrekom) z bojových lietadiel v hĺbkových náletoch je možné v zahustenej forme (viskózna bojová látka, prímesou polymérov, ako napríklad polymetylakrylátu), prípadne za nízkych teplôt (pod −18 °C). Oblaky sarínu vznikajúce pri detonácii chemickej munície alebo pri nasadení formou aerosólu môžu za priaznivých poveternostných podmienok s vetrom v nebezpečných koncentráciách prenikať až do hĺbky desiatok kilometrov od cieľu.
Ochrana a odmorovanie
Spoľahlivú ochranu proti sarínu poskytujú, vzhľadom na jeho vlastnosti, len kompletné individuálne (ochranná maska s funkčným filtrom, kompletný protichemický ochranný odev s rukavicami a ochranou nôh) a kolektívne (vzduchotesné bunkre, úkryty, mobilné ochranné zariadenia a vozidlá s kompletnou filtroventiláciou) prostriedky ochrany. Na odmorovanie sa používajú predovšetkým zásadité roztoky a roztoky nukleofilov; pre potreby ozbrojených síl a civilnej ochrany bývajú zásoby odmorovacích roztokov predpripravené a udržované k dispozícii. Na hrubú dekontamináciu necitlivých povrchov sa dajú použiť rôzne alkálie, ako napríklad vodné roztoky alkalických hydroxidov, suspenzie haseného vápna, chlórnany ako roztoky chlórnanu sodného a chlórového vápna, roztoky peroxidu vodíku s prísadou alkálií. Na odmorovanie povrchu tela sa použiva umývanie veľkými objemami mydlovej vody, prípadne hotové odmorovacie prášky, oči sa odmorujú okamžitým vymytím veľkými množstvami čistej vody, prípadne mierne zásaditého boritanového pufru, vlasy zriedenými roztokmi hydrogénuhličitanu sodného, citlivé povrchy (technika, povrchy výstroje a zbraní) sa odmorujú nekorozívnymi roztokmi, napríklad alkoholovými roztokmi 2-aminoetoxyetanolu a podobne. Zamorený odev možno odmoriť jednak pôsobením presýtenej pary, jednak praním v alkalických vodných roztokoch (pracia sóda) za tepla. Odmorenie zasiahnutých povrchov tela musí byť vykonané veľmi rýchlo, pokiaľ možno do 2 minút po zamorení; s predlžujúcou sa dobou od zamorenia do odmorenia rastie výrazne vstrebaná dávka jedu a prognóza otravy sa tak zhoršuje. Takisto terapia antidotami musí byť začatá čo najskôr, preto majú vojaci tzv. autoinjektory, podobne inzulínovým perám, ktorými môžu podat vnútrosvalovo protijedy sebe prípadne otrávenému kamarátovi ešte pred príchodom zdravotníka, resp. transportom do poľnej nemocnice.
Sarín z delaborovanej munície sa dá likvidovať napríklad koncentrovanými roztokmi hydroxidu sodného v prebytku.
HD 196050
HD 196050 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Darcyho-Weisbachov vzťah
Darcyho-Weisbachov vzťah alebo Darcyho-Weisbachova rovnica je v hydrodynamike rovnica, pomocou ktorej je možné kvantitatívne vyjadriť pozdĺžne trecie straty pri prúdení tekutiny v potrubí. Ak ide o prúdenie reálnej tekutiny, čiže častice sa pohybujú po jednotlivých prúdniciach v priereze potrubia rôznymi rýchlosťami, vzniká medzi jednotlivými prúdnicami a taktiež medzi „najširšou“ prúdnicou a vnútornou stenou potrubia trenie. Ak prúdi tekutina turbulentne, dochádza aj k výmene hybnosti medzi jednotlivými prúdnicami tekutiny, čím vznikajú ďalšie stratové sily.
Veľkosť strát sa dá ľahko definovať pomocou stratovej výšky využitím Darci-Weisbachovho vzťahu :
kde:
HD 73526
HD 73526 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Sokolce
Sokolce sú obec na Slovensku v okrese Komárno (Nitriansky kraj).
Polohopis
Obec sa nachádza 70 km juhovýchodne od Bratislavy.
HD 40979
HD 40979 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
HD 37605
HD 37605 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Ignác Radlinský
Ignác Radlinský (* 11. júl 1845, Dolný Kubín - † 16. máj 1924, Slovensko) bol advokát. Pseudonym: Zlatoslav.
Životopis
Maturoval na slovenskom gymnáziu v Banskej Bystrici, právo študoval vo Viedni a v Budapešti, 1871 vykonal advokátske skúšky. Od roku 1867 notár Oravskej župy, od 1871 advokát v Dolnom Kubíne. Podporoval zakladanie slovenských peňažných ústavov, organizoval finančné zbierky na Maticu slovenskú, podporil vydanie Spevov slovenských. Od 1871 zástupca Dolného Kubína v župnom výbore, 1918 predseda Národnej rady Oravskej župy. Autor drobných správ v slovenskej tlači.
Predpätý betón
náhľad|Graf znázorňujúci sily v predpätom betóne. 1 a 2 smer síl pôsobiacich na prvok a tendencia k ohybu 3. Predpätie 4. a 5. uvoľnenie natiahnutej ocele a tendencia k ohybu prvku 6. sily pôsobiace na výsledný predpätý prvok
Predpätý betón je druh betónu s vloženou oceľovou výstužou v umelo napätom stave, ktorá vnáša do výsledného betónového prvku predpätie. Podľa spôsobu predpínania sa rozlišuje vopred predpätý betón a dodatočne predpätý betón.
Predpätie ovplyvňuje výslednú napätosť nosného prvku v zhode s nepriaznivými vlastnosťami betónu (slabá pevnosť v ťahu). Predpínacie sily sa preto dimenzujú do betónu tak, aby v každom možnom štádiu zaťaženia bol betón namáhaný iba tlakovými, prípadne len nepatrnými ťahovými napätiami. Do betónu sa najčastejšie dimenzujú tlakové napätia v tých miestach, kde vonkajšie (predpokladané) zaťaženie vyvodzuje ťahové napätia, takže betón potom stále pracuje len v tlakovej oblasti.
Predpätím sa odstraňujú nevýhody železobetónu. Konštrukcie z predpätého betónu nemajú v prevádzkových stavoch zaťaženia trhliny a preto majú zvýšenú vodotesnosť, lepšiu ochranu výstuže (pri betónoch s použitím lán, iba za predpokladu dokonalého zainjektovania dutín) a priehybov. Keďže sa na prvky z predpätého betónu navyše používajú vysokohodnotná oceľ a betón, sú tieto prvky pri rovnakej tuhosti a únosnosti oproti železobetónovým omnoho ľahšie a v dôsledku toho sú veľmi vhodné na prefabrikáciu.
Predpätý betón umožňuje plné využitie vysokokvalitnej ocele, pričom je výhodné použiť najkvalitnejšiu (oceľ do predpätého betónu má medzu pevnosti asi 16 ton na cm² prierezu, bežná výztuž do betónu, známa aj ako roxor alebo rebrovaná oceľ, vydrží iba štvrtinu). Ako vysokopevnostná predpínacia výstuž sa používa tzv. patentový drôt (ako jednoduché struny, alebo zložené do prameňov), laná a káble, alebo tyčová predpínacia výstuž.
Využitie
Vhodný je prakticky pre všetky ťahané prvky (tlakové potrubia, kruhové nádrže a pod.). Predpäté betónové mosty sú mosty, ktorých horná nosná konštrukcia je z predpätých prvkov (vopred predpätých) alebo predpätého betónu (dodatočne predpätý). Technológia sa neustále vyvíja a umožňuje mohutné stavebné riešenia.
Princíp funguje na vnášaní tlakových napätí do prierezu cez predpínacie zariadenia. Keďže samotný betón má veľmi zlé predpoklady na pri namáhaní ťahom, ale naopak výborne odoláva tlakom, po vnesení predpätia v mieste ťahových napätí sa konštrukcia akoby „nadvihne“ vieme tak získať konštrukcie ohromných rozpätí, čo napríklad pri železobetóne nie je možné. Predpätie sa zvykne vnášať do nosného prvku pomocou prepínacích pištolí. Samotná predpínacia jednotka tj. predpínacia výstuž je používaná vo forme lán, drôtov prípadne tyčí. V mostnom staviteľstve v súčasnosti sa využívajú najmä predpínacie laná rôznych priemerov s vysokou pevnosťou až 1800 MPa.
Steinstücken
Steinstücken je bývalá exkláva Západného Berlína, ktorá bola obklopená územím vtedajšieho Východného Berlína. Povojnový Berlín bol zoskupením viacerých enkláv a exkláv, malých území v Západnom Berlíne patriacich vtedajšej NDR a naopak. Vo Východnom Berlíne existovalo 10 exkláv, pričom najznámejšou a zároveň najľudnatejšou bola obec Steinstücken. V roku 1971 došlo k zámene pozemkov a bol vytvorený koridor medzi touto obcou a Západným Berlínom. Všetky ostatné západoberlínske exklávy boli postupne pripojené do roku 1988, či už predajom, alebo zámenou pozemkov.
Theodota z Élidy
Theodota (Theodota) bola olympijská víťazka v tethrippe žrebcov v roku 84 pred Kr.
Theodota, dcéra Antifana z Élidy, bola na 174. olympijských hrách korunovaná olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe žrebcov (v pretekoch na voze so štvorzáprahom žrebcov). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 99. hrách v roku 384 pred Kr. Ženy boli vylúčené z účasti na olympijských hrách pokiaľ sa to týkalo atletických disciplín. V jazdeckých disciplínach to však bolo iné. Tam si olympijský veniec odniesol vždy majiteľ koňa alebo záprahu (v tomto prípade majitelia), a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. Vozataj, ktorý pretekal, ostával zväčša anonymný. Olympijské víťazstvo Theodoty je uvedené na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (IvO 198 až IvO 206, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a  vnukov élidského chovateľa koní Filista (Theodota, Strogién, Télemachos, Praxagoras, Timareta, Filistos a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr.
Klečoviště na Smrku
Prírodná pamiatka Klečoviště na Smrku je jedným z dvoch miest, kde sa vyskytuje borovica horská na sutinovom podklade v Jizerských horách, západne od vrcholku kopca Smrk. Rastie tu tiež brusnica čučoriedková a žije tu niekoľko zaujímavých druhov chrobákov - napríklad bystruška Trechus amplicollis a drobčíky Coryphium angusticolle, Stenus glacialis a Leptusa sudetica. Lokalita je ťažko prístupná, hoci sa nachádza len asi 100 m od Věžného chodníka a jeho odbočky k modro značenej trase do Nového Mesta pod Smrkem, nevedie k nej žiadny chodník a okolie je silne zarastené smrečinou a borievčím.
Ostrolistec čínsky
thumb|Ostrolistec čínsky (Cunninghamia lanceolata)
Ostrolistec čínsky (Cunninghamia lanceolata) je vždyzelený ihličnatý strom z čeľade cyprusovité (Cupressaceae). Je jediným žijúcim druhom rodu ostrolistec (Cunninghamia). Bol opísaný aj druh Cunninghamia konishii ktorý ale môže byť len odrodou Cunninghamia lanceolata alebo totožným druhom.
Výskyt
Strom sa vyskytuje od južnej Číny po severný Vietnam.
Opis
Má plytké zakorenenie, najvyššie jedince dorastajú nad 50 m. Ihličie je šupinaté, trojuholníkové, strom kvitne v júli, šišky dozrievajú v októbri až novembri.
Využitie
Poskytuje ľahké, trvanlivé, svetlé, voňavé drevo, veľmi dôležité v čínskom hospodárstve, využívané v stavebníctve, nábytkárstve. Strom sa vo svete pestuje aj na dekoračné účely.
Orliak bielohlavý
Orliak bielohlavý alebo staršie orol belohlavý (Haliaeetus leucocephalus) je dravý vták z čeľade jastrabovité (Accipitridae).
Popis
Rozpätie krídel má až 2,5 metra. Aj keď ho neraz možno vidieť ďaleko od vody, najmä v zime, najčastejšie sa vyskytuje v blízkosti jazier, riek a morského pobrežia – všade tam, kde je hojnosť rýb.A je symbolom Spojených štátov amerických.
Orliaky bielohlavé vytvárajú páry na celý život, pričom partneri zostávajú spolu po celý rok (niektoré sa sťahujú oddelene, ale na hniezdisku sa opäť stretnú). Hniezdisku predchádzajú spoločné zásnubné lety, ktoré utužujú zväzok a vyznačujú sa neuveriteľnou akrobaciou: partneri robia vo vzduchu premety alebo sa navzájom chytia nohami a tak letia ďalej, jeden dolu chrbtom. Spoločne stavajú aj objemné hniezdo, ktoré po dlhých rokoch používania môže byť vysoké až 4 metre.
Orliaky bielohlavé dospievajú ako päťročné. Samica kladie 2 až 3 vajcia. Aj keď sa o mláďatá starajú obaja rodičia, ich úmrtnosť v prvom roku života je vysoká. Orliak bielohlavý, ktorý za svoje meno vďačí nápadne bielej hlave, je od roku 1782 považovaný za symbol spojených štátov amerických. Ako jediný druh výhradne severoamerických orlov a orliakov je od roku 1940 plne chránený.
Dospelého orliaka bielohlavého možno ľahko identifikovať podľa čisto bielej hlavy a chvosta, širokých hnedočiernych krídel a bieleho klinovitého chvosta. Orliaky nadobudnú takéto sfarbenie až v dospelosti, ako päťročné.
Rieux-de-Pelleport
Rieux-de-Pelleport je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1209 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Otis Redding
Otis Redding, vlastným menom Otis Ray Redding, Jr. (* 9. september 1941, Dawson, Georgia, USA – † 10. december 1967, Madison, Wisconsin, USA), bol americký soulový spevák, často nazývaný „Kráľ soulu“ alebo „synonymum soulu“. V r. 1967 ho kritik Jon Landau tiež pomenoval slovami: „Otis Redding je rock & roll.“ Charakteristickým znakom jeho prejavu boli silné emócie, ktoré dokázal do spevu preniesť.
Časopis Rolling Stone ho zaradil na 8. miesto zoznamu Stovky najväčších spevákov všetkých čias a na 21. miesto Stovky najväčších umelcov všetkých čias. V r. 1989 bol uvedený do Rokenrolovej siene slávy.
Redding zomrel ako dvadsaťšesťročný pri havárii lietadla, mesiac pred vydaním jeho najväčšieho hitu „(Sittin' On) The Dock of the Bay“.
Jimmy Snuka
James William „Jimmy“ Reiher (* 18. máj 1943, Fidži – † 15. január 2017, Pompano Beach, Florida, USA ) bol fidžijský wrestler a herec. Bol historicky prvým držiteľom ECW Heavyweight Championship. Známym sa stal najmä vďaka pôsobeniu vo World Wrestling Entertainment. Wrestlingu sa venujú aj jeho dcéra a syn. Je členom siene slávy WWE.
HD 23079
HD 23079 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Pásmo planétok
Pásmo planétok (správ. hlavný pás planétok alebo hlavný pás asteroidov) je oblasť v slnečnej sústave, ktorá sa nachádza približne medzi obežnými dráhami planét Mars a Jupiter. Nachádza sa tu množstvo nepravidelných telies nazývaných asteroidy alebo planétky. Tento región je často označovaný aj ako Hlavné pásmo a Pásmo asteroidov pre rozlíšenie od iných oblastí s vyššou koncentráciou planétok vo vnútri slnečnej sústavy, ako sú Kuiperov pás a rozptýlený disk.
Viac ako polovica hmoty Pásma planétok je obsiahnutá v štyroch najväčších objektoch: 1 Ceres, 4 Vesta, 2 Pallas a 10 Hygiea. Všetky tieto telesá majú stredný priemer viac ako, okrem 1 Ceres, ktorý je jedinou trpasličou planétou v Pásme planétok, a jeho priemer je približne. Veľkosť ostatných telies sa zmenšuje až po častice prachu. Asteroidy v tejto oblasti sú natoľko roztiahnuté, že mnohé nepilotované vesmírne sondy tadiaľ preleteli bez problémov. Napriek tomu občas nastávajú kolízie medzi väčšími asteroidmi, pričom sa môžu vytvoriť rodiny planétok, ktorých členovia majú rovnaké obežné charakteristiky a zloženie. Kolízie sú tiež zdrojom prachu, ktorý spôsobuje vznik zodiakálneho svetla. Jednotlivé asteroidy vo vnútri Pásma planétok sú kategorizované podľa spektra, pričom väčšina z nich spadá do troch základných skupín: uhlíkaté (C-typy), kremičité (S-typy) a bohaté na kovy (M-typy).
Pásmo planétok vzniklo z prvotnej slnečnej hmloviny ako skupina planetezimál, malých predchodcov planét. Gravitačné poruchy, ktoré spôsobovali plynné obry pohltili planetezimály s príliš veľkou obežnou energiou. Kolízie začali byť príliš silné, a namiesto spájania sa začali sa planetezimály trhať. Dôsledkom bola strata väčšiny hmoty Pásma planétok od vzniku slnečnej sústavy. Niektoré úlomky je možné nájsť vo vnútornej časti slnečnej sústavy, pričom často končia ako meteority na niektorej z vnútorných planét. Obežné dráhy asteroidov sú aj naďalej značne rušené vždy, keď sa nachádzajú v dráhovej rezonancii s Jupiterom. V tejto oblasti vzniká Kirkwoodova medzera pri presúvaní asteroidov na iné obežné dráhy.
Formovanie
thumb|right|Pásmo asteroidov (zobrazenie inklinácií) v červenej a modrej (hlavná oblasť modrou) V roku 1802, krátko po objavení 2 Pallas, Heinrich Wilhelm Olbers navrhol Frederickovi Williamovi Herschelovi hypotézu, že planétky Ceres a Pallas sú úlomkami väčšieho telesa, ktoré sa kedysi nachádzalo v oblasti medzi Marsom a Jupiterom, pričom ho pred mnohými miliónmi rokov zasiahla vnútorná explózia alebo utrpelo povrchový náraz. Po čase sa však od tejto hypotézy upustilo. Na zničenie takejto planéty by bolo potrebné obrovské množstvo energie a celková hmotnosť Pásma planétok je približne iba 4 % hmotnosti zemského Mesiaca. Tieto fakty sú v protiklade s vyslovenou hypotézou. Jednotlivé asteroidy majú tiež výrazné rozdiely v chemickom zložení, čo nepodporuje teóriu, že pochádzajú z jednej veľkej planéty. Dnes sa väčšina vedcov zhoduje v názore, že tieto asteroidy nikdy netvorili jednu väčšiu planétu.
Luxe-Sumberraute
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pásmo planétok
Formovanie
Slnečná sústava sa kedysi pravdepodobne sformovala zo slnečnej hmloviny, mraku medzihviezdneho prachu a plynu stlačeného vplyvom gravitácie. Z neho sa sformoval rotujúci disk materiálu, tzv. protoplanetárny disk, z ktorého neskôr vzniklo Slnko a planéty. Počas prvých niekoľkých miliónov rokov histórie slnečnej sústavy, nastával proces akrécie, zhlukovanie spôsobované kolíziami malých častíc, pričom vznikali väčšie. Keď zhluky získali dostatočnú hmotu, vyformovali sa z nich pôsobením gravitácie telesá planetezimál. Takáto gravitačná akrécia viedla k vytvoreniu kamenných planét a plynných obrov.
Luxe-Sumberraute
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pásmo planétok
Formovanie
Planetezimály vo vnútri oblasti, z ktorej vzniklo Pásmo planétok, boli príliš silne rušené gravitáciou Jupitera, aby sa z nich sformovali planéty. Namiesto toho pokračovali v obehu okolo Slnka s občasnými kolíziami. V oblastiach, kde bola priemerná rýchlosť kolízií príliš vysoká, sa planetezimály viac trhali ako vznikali, čo zamedzovalo vzniku planétam podobných telies. Dráhová rezonancia nastávala tam, kde obežná doba telesa sformovaného v Pásme planétok bola len zlomkom obežnej doby Jupitera, čím sa zmenila obežná dráha takéhoto telesa. Oblasť medzi Marsom a Jupiterom obsahuje množstvo takýchto dráhových rezonancií.
Počas skorej histórie slnečnej sústavy, sa asteroidy roztavili, čím sa umožnilo čiastočné alebo úplné rozlíšenie jednotlivých prvkov v ich hmote. Niektoré z prvotných telies mohli prejsť periódou vulkanizmu, pričom sa vytvorili magmatické oceány. Kvôli relatívne malej veľkosti týchto telies bola doba tavenia nevyhnutne krátka (vzhľadom k väčším planétam) a skončila približne pred 4,5 miliardami rokov, v prvých niekoľkých 10 miliónoch rokov formovania. V auguste 2007, štúdium zirkónových kryštálov v antarktickom meteorite, o ktorom sa predpokladá, že pochádza z asteroidu 4 Vesta, poukázalo na to, že rozšírenie zvyšku Pásma planétok prebehlo celkom rýchlo, už v prvých desiatkach miliónoch rokov slnečnej sústavy.
Vývoj
Asteroidy hlavného pásma nie sú vzorkami prvotnej slnečnej sústavy. Od svojho sformovania prešli značným vývojom, ktorý zahŕňa vnútorné roztavenie (prvých niekoľko desiatok miliónov rokov), povrchové roztavenie kvôli nárazom zvonku, vesmírna erózia z radiácie a bombardovanie mikrometeoritmi. Niektorí vedci pokladajú asteroidy za pozostatky planetezimál, iní ich pokladajú za odlišné.
Predpokladá sa, že dnešné Pásmo planétok obsahuje iba zlomok hmoty prvotného pásma. Počítačové simulácie ukazujú, že prvotné Pásmo asteroidov mohlo obsahovať hmotu zodpovedajúcu hmote Zeme. Hlavne kvôli gravitačným poruchám bola väčšina materiálu vyvrhnutá z tejto oblasti počas miliónov rokov formovania, pričom v pásme ostalo menej ako 0,1 % pôvodnej hmoty.
Planétky v dráhovej rezonancii 4:1 s Jupiterom, ktoré majú polomer dráhy 2,06 AU môžu byť považované za vnútornú hranicu Pásma planétok. Poruchy spôsobované Jupiterom posielajú telesá na nestále obežné dráhy. Väčšina telies sformovaných vo vnútri polomeru tejto medzery bola pritiahnutá Marsom, ktorý má veľkú polos 1,5 AU, alebo vyvrhnutá gravitačnými poruchami v skorej histórii slnečnej sústavy. Asteroidy Maďarskej rodiny ležia bližšie k Slnku ako je dráhová rezonancia 4:1, ale pred poruchami sú chránené ich vysokou inklináciou (sklonom dráhy k rovine ekliptiky).
Keď sa Pásmo planétok prvýkrát sformovalo, teplota vo vzdialenosti 2,7 AU od Slnka vytvorila tzv. „snežnú líniu“ pod bodom kondenzácie vody. Planetezimály za týmto bodom boli schopné kumulovať ľad. V roku 2006 bolo zverejnený objav populácie komét za „snežnou líniou“, ktoré môžu byť zdrojom vody pozemských oceánov. Podľa niektorých modelov v dobách formovania Zeme nemala Zem dostatočné množstvo vody v plynnom skupenstve na to, aby sa z nej vytvorili oceány. To si vyžadovalo vonkajší zdroj, akým môže byť bombardovanie kométami.
Charakteristika
thumb|right|Planétka [[951 Gaspra, úplne prvá planétka vyfotografovaná vesmírnou sondou. Obrázok od sondy Galileo z roku 1991 v nepravých farbách.]] Napriek populárnej predstave je Pásmo planétok tvorené väčšinou prázdnym priestorom. Asteroidy sú rozšírené na veľkom priestore, pričom by bolo veľmi ťažké niektorý z nich trafiť alebo zahliadnuť bez poriadneho mierenia. Aj napriek tomu sú dnes známe stotisíce asteroidov a konečné číslo sa pohybuje v miliónoch alebo viac, v závislosti na veľkosti dolnej hranice. Je známych viac ako 200 asteroidov, ktoré majú priemer väčší ako. Infračervené pozorovanie naznačuje, že Pásmo planétok má od 700 000 do 1,7 milióna asteroidov s priemerom a viac. Zdanlivá hviezdna veľkosť väčšiny známych asteroidov je 11 – 19 s mediánom okolo 16.
Celková hmota Pásma planétok je vypočítaná na 3,0×1021 až 3.6×1021 kg, čo je približne 4 % hmoty Mesiaca. Štyri najväčšie objekty 1 Ceres, 4 Vesta, 2 Pallas a 10 Hygiea tvoria viac ako polovicu celkovej hmotnosti Pásma asteroidov, pričom takmer jednu tretinu tvorí Ceres sám. Obežná vzdialenosť Ceresu 2,8 AU je rovnaká, ako obežná vzdialenosť ťažiska Pásma planétok.
Zloženie
Dnešné Pásmo planétok pozostáva prevažne z troch hlavných skupín asteroidov: uhlíkaté (C-typy), kremičité (S-typy) a bohaté na kovy (M-typy).
Uhlíkaté asteroidy, ako napovedá názov, sú bohaté na uhlík a prevažujú vo vonkajších oblastiach pásma. V tejto skupine sa nachádza približne 75 % viditeľných asteroidov. Sú viac červené ako ostatné asteroidy a majú veľmi nízke albedo. Ich povrchové zloženie je podobné ako pri uhlíkato-chondritových meteoritoch. Chemicky je ich spektrum podobné protoplanetárnemu disku, z ktorého sa formovala slnečná sústava, s absenciou ľahkých a prchavých prvkov.
S-typy alebo kremičité asteroidy sa častejšie nachádzajú smerom k vnútorným oblastiam pásma, vo vnútri hranice 2,5 AU od Slnka. Spektrum ich povrchu prezrádza prítomnosť kremičitanov a nejakého kovu, ale bez významného obsahu uhlíka. Toto naznačuje, že ich prvotné zloženie bolo významne zmenené, pravdepodobne cez tavenie. Majú relatívne vysoké albedo a tvoria približne 17 % celkovej populácie asteroidov Pásma planétok.
M-typy (bohaté na kovy) tvoria približne 10 % celkovej populácie asteroidov. Ich spektrum pripomína železo-niklové spektrum. Predpokladá sa, že niektoré vznikli z kovových jadier telies zničených pri kolízii. Nachádza sa tu však aj silikátová zložka, ktorá vytvára podobný vzhľad. Napríklad zloženie veľkého asteroidu typu M 22 Kalliope sa nejaví ako kovové. Nie je úplne jasné, či sú všetky M-typy zložením rovnaké, alebo či je tu niekoľko podskupín, ktoré sa nedajú zaradiť ani do C- a S-typov.
Záhadou Pásma planétok sú relatívne vzácne V-typy alebo bazaltické asteroidy. Teórie formovania asteroidov predpokladajú, že objekty veľkosti 4 Vesta alebo väčšie pozostávajú z kôry a plášťa, ktoré sa skladajú prevažne z bazaltických hornín. Toto vyplýva z faktu, že viac ako polovica asteroidov je zložená z bazaltu (živcov) alebo olivínu. Pozorovania ale zistili, že 99 % predpokladaného bazaltického materiálu chýba. Do roku 2001 sa verilo, že väčšina bazaltických telies objavených vo vnútri Pásma planétok pochádza z Vesty (odtiaľ je odvodené aj písmeno „V“ vo V-typoch). Ale objav asteroidu 1459 Magnya odhalil mierne rozdiely chemického zloženia, čo naznačuje odlišný pôvod. Táto hypotéza bola posilnená ďalším objavom dvoch asteroidov 7472 Kumakiri a (10537) 1991 RY16 v roku 2007 s rozdielnym bazaltickým zložením, ktoré nemôže pochádzať od Vesty. Tieto dva asteroidy sú jediné V-typy objavené vo vnútornom Pásme planétok.
Teplota Pásma asteroidov sa mení v závislosti od vzdialenosti od Slnka. Pre prachové častice vo vnútri pásma je typické teplotné rozhranie od −73 °C (200 K) na 2,2 AU nadol až po −108 °C (165 K) vo vzdialenosti 3,2 AU. Kvôli rotácii sa môže povrchová teplota asteroidov podstatne meniť, čo závisí od toho či je daná oblasť vystavená Slnku alebo hviezdnemu pozadiu.
Kométy Pásma planétok
Niekoľko na prvý pohľad obyčajných objektov vo vonkajšej oblasti pásma vykazuje kométarnu aktivitu. Pretože ich obežná dráha sa nepodobá dráham klasických komét, predpokladá sa, že mnohé z asteroidov pásma môžu mať ľadové zloženie s občasným roztápaním sa pri malých zrážkach. Kométy Pásma planétok môžu byť hlavným zdrojom vody pozemských oceánov, pretože deutério-vodíkové percento klasických komét je príliš nízke na to, aby mohli byť ich hlavným zdrojom. Astronómovia túto skupinu telies zatiaľ neoficiálne nazývajú „kométy hlavného pásu“.
Obežná dráha a rotácia
Väčšina asteroidov Pásma planétok má obežnú excentricitu menšiu ako 0,4 a inklináciu menšiu ako 30°. Rozdelenie obežných dráh asteroidov dosahuje maximum s excentricitou približne 0,07 a inklináciou pod 4°. Zatiaľ čo klasické asteroidy majú relatívne kruhovú obežnú dráhu a ležia v blízkosti roviny ekliptiky, niektoré obežné dráhy môžu byť vysoko excentrické alebo sa môžu nachádzať mimo roviny ekliptiky.
Názov hlavný pás sa niekedy používa na ohraničenie hlavnej oblasti s vysokou koncentráciou telies. Táto oblasť sa nachádza medzi Kirkwoodovymi medzerami s rezonanciami 4:1 a 2:1, vo vzdialenosti 2,6 až 3,27 AU od Slnka. Excentricity dráh v hlavnej oblasti majú hodnoty menej ako 0,33 a inklinácie menej ako 20°. Táto „hlavná“ oblasť obsahuje približne 93,4 % všetkých planétok v slnečnej sústave.
Merania doby rotácie veľkých asteroidov v Pásme planétok zistili, že tu existuje dolná hranica. Žiaden asteroid s priemerom väčším ako nemá periódu otáčania menšiu ako 2,2 hodiny. Pre asteroidy otáčajúce sa rýchlejšie, ako je približné táto hranica platí, že odstredivá sila na povrchu je väčšia ako gravitácia, takže každý voľný materiál bude odhodený do priestoru. Ale pevné objekty môžu byť schopné ešte rýchlejšieho otáčania. Z toho vyplýva, že väčšina asteroidov s priemerom väčším ako sú hromady suti vytvorené akumuláciou úlomkov a odpadu po zrážkach medzi asteroidmi.
Kirkwoodove medzery
Ak stredná doba obehu asteroidu je celočíselným zlomkom obežnej doby Jupitera, vzniká dráhová rezonancia s plynovým obrom, ktorá je schopná zmeniť elementy dráhy asteroidu. Asteroidy, ktoré sa dostanú na obežnú dráhu v medzere, sú postupne vtláčané do iných obežných dráh s väčšou alebo menšou polosou obehu.
Hlavné medzery sa nachádzajú na 3:1, 5:2, 7:3 a 2:1 rezonancii s Jupiterom. Napríklad asteroid v 3:1 Kirkwoodovej medzere by počas jedného obehu Jupitera okolo Slnka obehol okolo Slnka presne trikrát. Slabšie rezonancie nastávajú na polosiach s menším počtom asteroidov v okolí, ako je 8:3 rezonancia pre asteroidy s polosou 2,71 AU.
Hlavná populácia asteroidov Pásma planétok je niekedy rozdelená do troch zón, čoho základom sú hlavné Kirkwoodove medzery. Zóna I leží medzi rezonanciou 4:1 (2,06 AU) a rezonanciou 3:1 (2,5 AU) Kirkwoodovych medzier. Zóna II pokračuje od konca zóny I až po medzeru spôsobenú rezonanciou 5:2 (2,82 AU). Zóna III sa ďalej tiahne od konca vonkajšej hrany zóny II až po medzeru spôsobenú rezonanciou 2:1 (3,28 AU).
Pásmo planétok môže byť rozdelené aj na vnútorný a vonkajší pás, pričom vnútorný pás sa sformoval z asteroidov obiehajúcich bližšie k Marsu na Kirkwoodovej medzere 3:1 (2,5 AU) a vonkajší pás sa sformoval z asteroidov bližšie k obežnej dráhe Jupitera.
Kolízie
thumb|right|Zodiakálne svetlo, ktoré vzniká aj z častíc prachu vytvorených pri kolíziách asteroidov V Pásme planétok kvôli väčšej hustote telies dochádza častejšie ku kolíziám asteroidov, ako v iných oblastiach slnečnej sústavy. Napriek tomu sú veľmi zriedkavé. Zrážky medzi telesami pásma so stredným polomerom sa vyskytujú približne raz za 10 miliónov rokov. Kolízia môže roztrhať asteroid na viac menších kusov (čo môže viesť k vytvoreniu novej rodiny planétok). Pri relatívne malých rýchlostiach môže kolízia naopak spojiť dve telesá, z ktorých sa vytvorí jeden väčší asteroid. Po viac ako 4 miliardách rokov takýchto procesov sa členovia Pásma asteroidov len veľmi málo podobajú pôvodným telesám.
Kombinácia prachu asteroidov, podobne ako aj vyvrhnutý materiál komét, je zdrojom zodiakálneho svetla. Toto ružovkasté svetlo sa dá pozorovať v noci zo smeru Slnka v rovine ekliptiky. Častice, ktoré vytvárajú viditeľné zodiakálne svetlo, majú veľkosť v priemere približne 40 μm. Životnosť týchto častíc je približne 700 000 rokov. Pre zachovanie množstva častíc musia vznikať nové vo vnútri Pásma planétok.
Pastuchovice
Pastuchovice je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 72 obyvateľov, z toho 35 mužov a 37 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,4 roka (muži 48,6 roka, ženy 46,3 roka).
Pásmo planétok
Meteority
thumb|right|[[Trpasličia planéta 1 Ceres]] Z niektorých častí odpadu z kolízií môžu vzniknúť meteority, ktoré vstúpia do atmosféry Zeme. Predpokladá sa, že viac ako 99,8 % z 30 000 meteoritov nájdených na Zemi pochádza z Pásma planétok. Výskumom spojeného americko-českého tímu zo septembra 2007 sa zistilo, že kolízia veľkého telesa s asteroidom 298 Baptistina poslala do vnútornej slnečnej sústavy množstvo malých úlomkov. Predpokladá sa, že dopadmi týchto úlomkov vznikli krátery Tycho na Mesiaci a Chicxulub v Mexiku, ktorý je pozostatkom obrovskej zrážky, o ktorej sa predpokladá, že spôsobila vyhynutie dinosaurov pred 65 miliónmi rokov.
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe 2014
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe 2014 sú v poradí 2. panamerické majstrovstvá v tchoukballe mužov a žien, ktoré organizuje Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Konajú sa od 21.24. júla 2014 v meste Chía, v Kolumbii, za účasti 7 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikmi turnaja sú mužské družstvo Mexika a ženské družstvá Argentíny a Mexika. Súčasťou turnaja seniorov sú aj dve juniorské kategórie, do 18 a do 15 rokov. V seniorských kategóriách zvíťazila druhýkrát Brazília u mužov a u žien premiérovo domáca Kolumbia.
Pásmo planétok
Najväčšie asteroidy
Aj napriek tomu, že ich poloha v Pásme asteroidov ich vylučuje zo skupiny planét, štyri najväčšie objekty 1 Ceres, 4 Vesta, 2 Pallas a 10 Hygiea sa nachádzajú na okraji hydrostatickej rovnováhy, ktorá je hranicou medzi telesami a planétami. Ich charakteristiky sú veľmi podobné terestrickým planétam, ale aj kamenným asteroidom.
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe 2014
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB v roku 2014.
Pásmo planétok
Najväčšie asteroidy
1 Ceres je jediný objekt v Pásme planétok s dostatočne veľkou gravitáciou na to, aby ho vymodelovala do guľatého tvaru. Preto je podľa rozhodnutia IAU z roku 2006 o definícii planéty dnes zaraďovaný medzi trpasličie planéty. Tri ďalšie veľké objekty budú v budúcnosti možno tiež preklasifikované. Podobne ako planéty je Ceres rozdelený, obsahuje kôru, plášť a jadro. Vesta je podobne rozdelená, ale vznikla vo vnútri „snežnej línie“, čo znamená, že neobsahuje žiadnu vodu. Skladá sa hlavne z čadičových minerálov ako je olivín. Pallas je nezvyčajný, pretože podobne ako planéta Urán, rotuje na strane, jedným pólom otočeným k Slnku a druhým smerom von zo slnečnej sústavy. Zložený je prevažne z uhlíka a kremíka (podobne ako Ceres). Hygiea je uhlíkatý asteroid, ale na rozdiel od ostatných veľkých asteroidov leží relatívne blízko k rovine ekliptiky.
Rodiny a skupiny
thumb|right|Tento graf obežných inklinácií (Ip) a excentricít (Ep) pre viaceré asteroidy Pásma planétok jasne ukazuje niekoľko rodín planétok
V roku 1918 japonský astronóm Kiyotsugu Hirayama zistil, že obežné dráhy niektorých asteroidov majú podobné vlastnosti, čo z nich vytvára rodiny a skupiny.
Približne jedna tretina všetkých asteroidov Pásma planétok je členom niektorej rodiny planétok. Tieto podobné obežné vlastnosti, ako sú stredná polos, excentricita, obežná inklinácia ako aj spektrálne vlastnosti, naznačujú, že vznikli z pôvodne jedného telesa, ktoré sa rozpadlo pri zrážke. Existuje 20 – 30 zoskupení, kde takmer určite ide o rodiny. Rodiny planétok môžu byť potvrdené až vtedy, keď sú určené ich rovnaké črty. Menšie zoskupenia asteroidov sa nazývajú skupiny alebo kopy.
Saxo Bank
Saxo Bank je online dánska investičná banka. V roku 1992 ju založili Lars Seier Christensen, Kim Fournais a Marc Hauschildt ako brokerskú firmu pod pôvodným názvom Midas Fondsmæglerselskab. V roku 2001 bola premenovaná na Saxo Bank vďaka tomu, že získala bankovú licenciu.
Pásmo planétok
Rodiny a skupiny
Niektoré z najväčších rodín v Pásme planétok (postupne podľa zväčšujúcej sa hlavnej polosi) sú rodina Flora, rodina Eunoma, rodina Koronis, rodina Eos a rodina Themis. Rodina Flora, jedna z najväčších, s viac ako 800 známymi členmi sa mohla sformovať pri zrážke menej ako pred 1 miliardou rokov. Najväčším asteroidom, ktorý je skutočným členom rodiny je 4 Vesta. 1 Ceres je iba votrelcom v rodine Gefion. Rodina Vesta vznikla pri zrážke, po ktorej ostal na 4 Veste veľký kráter. HED meteority môžu mať tiež pôvod v tejto kolízii.
Saxo Bank
Ponúka online obchodovanie prostredníctvom platformy SaxoTrader, ktorá je dostupná pre počítače aj smartfóny. Obchodovať sa dá s forexom, akciami, CFD (Contract for Difference), futures, opciami a dlhopismi.