cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Podtatranské múzeum v Poprade
Nové vedenie múzea
Po vzniku Československa zanikol Uhorský karpatský spolok. Jeho nástupcom sa stal Karpatský spolok. Dr. Michal Guhr, predseda spolku, v roku 1925 v Piešťanoch na Dni spolkov pre cudzinecký ruch prišiel s myšlienkou zjednotenia múzeí v Poprade a vo Veľkej. Uvažovalo sa aj o zriadené nového alpského múzea vo Vysokých Tatrách. Členovia spolku sa rozhodli vyhlásiť zbierku na výstavbu dvoch veľkých miestností Karpatského múzea, ktoré mali byť postavené medzi staršími krídlami pôvodnej budovy. Zozbieralo sa 70 tisíc korún, 12 500 korunami prispelo mesto Poprad. Dňa 13. júna 1926 bola stavba dokončená.
O správu múzea sa v roku 1922 usiloval novozaložený Klub československých turistov, ktorý chcel pod svoju správu prijať aj Tatranské múzeum a zjednotiť ich do jedného celku do múzea, ktoré by bolo premiestnené do Vysokých Tatier. Zástupcovia oboch múzeí tento návrh odmietli.
Mimoriadne valné zhromaždenie v máji 1924 konštatovalo, že v práci múzea pretrvávajú vážne nedostatky. Chýbalo odborné vedenie, zbierky pribúdali len náhodilo a neboli usporiadané. Bolo treba spracovať celý zbierkový fond. Ten v roku 1925 predstavoval 34 tisíc kusov. Ich finančná hodnota bola približne 2 milióny korún. Najvýznamnejšou udalosťou múzea bola v roku 1926 Lovecká výstava pre Slovensko. Jej príprava si vyžiadala ďalšiu prístavbu budovy múzea. Po jej dokončení múzeum získalo ďalších plochy.
V roku 1926 múzeum vydalo Sprievodcu zbierkami Karpatského múzea v Poprade v nemeckom a maďarskom jazyku. V múzeu bolo 35 tisíc exponátov. Boli vystavené v šiestich miestnostiach. V roku 1928 usporiadalo výstavu Spiš v obrazoch, na ktorej sa prezentovali domáci i zahraniční umelci. Cieľom výstavy bola propagácia regiónu. Vystavených bolo 250 obrazov, kresieb a rytín.
O miestnosti prišlo múzeum v roku 1931, kedy prenajalo novú výstavnú miestnosť nemeckej meštianskej škole a potom prišlo ešte o jednu ďalšiu. Koncom tridsiatych rokov mala nemecká meštianska škola prenajaté tri miestnosti. Múzeum malo málo odborných pracovníkov, chýbala systematická vedecko-výskumná práca.
Zlúčenie múzeí
Po skončení druhej svetovej vojny a po zrušení Karpatského spolku a Velickej múzejnej spoločnosti, ktorá riadila Tatranské múzeum, nariadením Slovenskej národnej rady č.51/1945 obe múzeá de iure zanikli. Novozriadený Okresný národný výbor v Poprade 26. júla 1945 uznesením č. 349/1945 zobral do správy opustené múzeum rozpusteného Karpatského spolku a Tatranské múzeum so zámerom spojiť obe múzeá aj so zbierkami. Nové múzeum dostalo názov Tatranské múzeum okresu Popradského, skrátene Tatranské múzeum so sídlom v Poprade. Stalo sa prvým múzeom na Slovensku, ktoré bolo riadené Okresným národným výborom a prvým múzeom s okresnou pôsobnosťou.
Dňa 1. apríla 1957 vzniklo Múzeum Tatranského národného parku s dočasným sídlom v budove múzea v Poprade (do roku 1959). Ten istý deň bolo zriadené Okresné vlastivedné múzeum v Poprade. Po prijatí zákona SNR č. 109/1961 Zb. o múzeách a galériách a v súlade s pripravovanou novou sieťou múzeí, bolo v roku 1961 Okresné vlastivedné múzeum v Poprade, premenované na Podtatranské múzeum v Poprade.
Súčasnosť
V roku 1974 v Spišskej Sobote, v mestskej časti Popradu v objekte bývalého meštianskeho domu (Národná kultúrna pamiatka) bola nainštalovaná nová expozícia Podtatranského múzea.
Od roku 1991 bolo zriaďovateľom múzea Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky (MK SR), v roku 1996 – Podtatranské kultúrne centrum, 1998 – Krajský úrad v Prešove. Od roku 2002 až do súčasnosti je zriaďovateľom múzea Prešovský samosprávny kraj.
Ponuka návštevníkom
V múzeu je sústredných 52 500 kusov zbierkových predmetov a v knižnici múzea viac ako 18 000 zväzkov kníh. Posledná rekonštrukcia budovy múzea sa uskutočnila v rokoch 20152016. Okrem iného prezentuje sa unikátnym európskym exponátom – hrobkou veľmoža z Matejoviec z konca 4. až začiatku 5. storočia n. l..Druhou stálou expozíciou je Poprad a okolie v zrkadle vekov, ktorá dokumentuje históriu osídlenia podtatranského regiónu od neandertálca po súčasnosť.
Kalniansky potok
Kalniansky potok je potok v Prešovskom kraji, v regióne Horný Zemplín. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Ústi do Ublianky. Má dĺžku a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení v v lesnom extraviláne v lese Kýčera, v západnej časti obce Kalná Roztoka, v okrese Snina v Prešovskom kraji.
Opis toku
Od prameňa tečie južným a neskôr juhovýchodojužným smerom cez lesný extravilán, ktorý sa rýchlo strieda s poľnohospodárskym extravilánom, pravým brehom obmýva pasienok aj pole Dielnice a nižšie les aj lúku Hŕbok, v vteká do intravilánu Kalnej Roztoky, pokračuje súbežne s cestou, v  vteká do podzemnej kanalizovanej časti, v  sa vynára na zemský povrch a priberá pravostranný bezmenný prítok, pravým brehom obmýva intravilán Kalnej Roztoky, v  sa priblíži pravým brehom k Chrámu svätého proroka Eliáša obklopenému cintorínom a umiestenému západne od cesty, v  opúšťa intravilán, pravým brehom obmýva lúku Lazište, ľavým brehom obmýva lúku aj pole Kalnianske, v  priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z lúky Kňahynice, na južnom okraji intravilánu a zároveň i obecného územia Kalnej Roztoky v  ústi do Ublianky ako jej pravostranný prítok, v povodí Uhu. Preteká v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie a v jeho geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Nemá dôležitejšie prítoky.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v prvom prvku názvu obce Kalná Roztoka, na území ktorej pramení, územím ktorej preteká a v ktorom ústi. Zo slovného základu kalný po rozšírení o systémovú adjektívnu príponu -iansky s významom patriaci ku Kalnej alebo inou väzbou s ňou spojený a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kalniansky potok s významom potok na území obce Kalná Roztoka ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov obce Kalná Roztoka má pôvod v charakteristickom výskyte zakalenej vody v ráztoke/ roztoke v priestore obce vo význame ''zakalený kalom, bahnom, mútny vodný tok od zosutej hliny z brehov a pod. v mieste svojho rozvetvenia''. Najstarší zachovaný písomný doklad názvu obce je z roka 1568 v podobe Kalna Rostoka, 1773 Kalna, 1882 Kálna és Kálnarosztoka, 1920 Kalné, 1927 Kalná Roztoka. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1990. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kalniansky potok je jedinečným hydronymom (2023-02-16).
Rajecká ulica (Bratislava)
Rajecká ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje sa len s Hradskou ulicou.
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Richeville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Valtin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Molekulová mechanika
Molekulová mechanika opisuje molekulu ako súbor atómov, ktorých interakcie sa môžu opísať newtonovskou mechanikou.
Energia systému je v molekulovej mechanike rozdelená do jednotlivých zložiek, ktoré sa môžu vypočítať nezávisle. Pretože hmotnosť jadier je omnoho vyššia ako hmotnosť elektrónov, môže sa (v rámci Bornovej-Oppenheimerovej aproximácie) separovať vlnová funkcia Schrödingerovej rovnice na súčin dvoch funkcií: jednu pre jadrá a druhú pre elektróny. Pre potreby molekulovej mechaniky, ktorá sa pôvodne vyvinula na interpretáciu spektier, sa ignoruje nábojová distribúcia. Počas zmeny polohy jadier sa nábojová distribúcia predpokladá konštantná. Vzhľadom na to, že molekulová mechanika je založená na princípoch klasickej fyziky, nemôže poskytnúť informácie o elektrónovej distribúcii študovanej molekuly. Molekulovou mechanikou sa môžu študovať systémy rôznej veľkosti a komplexnosti (od malých molekúl po veľké biomolekuly alebo komplexné materiály zložené z niekoľko tisíc až miliónov atómov.
Le Valtin
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dna
náhľad|Dna na kolene
Dna alebo lámka, pakostnica, gout, staršie podagra (lat. arthritis uratica) je metabolitcké ochorenie, ktoré sa vyznačuje vysokými hodnotami kyseliny močovej v sére a epizódami akútnej artritídy vyvolanej mikrokryštálikmi natriumurátu. Sú často sprevádzané rozmanitými mimokĺbovými príznakmi a neskôr aj chronickým poškodením kĺbov. Dna je bežná forma zápalovej artritídy, ktorá je veľmi bolestivá. Zvyčajne postihuje len jeden kĺb (často kĺb palca na nohe). U pacienta bývajú epizódy, keď sa príznaky zhoršujú, označujeme ich ako „vzplanutia“, a epizódy, keď nie sú žiadne príznaky, označujeme ako remisia. Opakované záchvaty dny môžu viesť k dnovej artritíde, čo je zhoršujúca sa forma artritídy.
Slovenský denník (1918 – 1938)
Slovenský denník bolo periodikum, ktoré vychádzalo na Slovensku od r. 1918 do r. 1938.
Vydavateľské údaje
Denník vychádzal v Ružomberku, neskôr v Bratislave. Vyšiel 9. novembra 1918 a zanikol 31. decembra 1938. Uverejňoval aj romány na pokračovanie.
Momenty 2003 – 2013
Momenty 2003 – 2013 je názov kompilácie slovenskej pop-rockovej speváčky Zuzany Smatanovej. V základnej verzii s jedným CD má album 19, v limitovanej bunusovej verzii je na dvoch CD nosičoch 28 skladieb a jeden videorozhovor.
Reprezentatívny výber najväčších hitov Zuzany Smatanovej na tejto kompilácii mapuje predchádzajúce desaťročie jej hudobnej kariéry. Vo verzii jedného CD je kolekciou jej najpopulárnejších hitov, jedna novinka pieseň „Ženy aj muži“ plus dva duety: „Pár dní“ so skupinou Desmod a „Úsmev a čaj“ so skupinou IMT Smile.
Dna
Klinický obraz
Charakteristickým prejavom dny je bolestivý záchvat (artritická epizóda), ktorá zvyčajne nastupuje veľmi rýchlo. Obyčajne sa začína v nočných hodinách, ale môže vzniknúť aj v ktorúkoľvek dennú hodinu. Prekvapuje niekedy náhlymi príznakmi, inokedy predchádzajúcimi tráviacimi poruchami (nechutenstvo, pocity na zvracanie, nadúvanie a pod.). Môže byť sprevádzané nápadnými zmenami nálady, rozrušenosťou, nervozitou, neurčitými bolesťami, niekedy potením, zníženým vylučovaním moču. Inokedy častejším nutkaním na močenie. Postihnutý kĺb zvykne bolieť ešte pred prejavením sa symptómov. Takéto predzvestné príznaky majú pre pacienta veľký význam, lebo začatím liečenia záchvatu práve v tomto štádiu možno predísť jeho úplnému rozvinutiu.
Róbert Polievka
Róbert Polievka (* 9. jún 1996, Krupina) je slovenský futbalista, ktorý hráva na pozícii stredopoliara a útočníka. V súčasnosti (2023) je hráčom klubu Dukla Banská Bystrica.
Dna
Klinický obraz
V počiatočných štádiách ochorenia nevidieť na postihnutom kĺbe nijakú zmenu a pacient má pocit, akoby ho tlačila topánka. Častokrát sa však zjaví na postihnutom kĺbe zdurenina, koža nad ňou je teplejšia, sčervenie do farby plameňa a neskôr nadobudne fialkastú farbu. Celé podkožie presiakne a cievy v blízkom okolí zápalu sa rozšíria. Bolesť sa stupňuje. Celkové príznaky ochorenia sú nechutenstvo, nadúvanie, bolesti hlavy v zátylí, malátnosť, niekedy aj bolesti v krížoch a často triaška s následnou zvýšenou teplotou.
Róbert Polievka
Dukla Banská Bystrica
Svoj prvý ligový zápas v kariére odohral Róbert Polievka v 1. kole Fortuna ligy 2014/2015 12. júla 2014 proti FC VSS Košice, keď na ihrisko nastúpil ako striedajúci hráč v 90. minúte zápasu. Vo svojej prvej sezóne vo Fortuna lige odohral za Duklu 24 zápasov. Do streleckej listiny v ligovom zápase sa prvýkrát v kariére zapísal 24. októbra 2014 v domácom zápase proti Podbrezovej.
Dna
Klinický obraz
Záchvat býva časovo ohraničený. Spontánne ustupuje v priemere o 4 až 7 dní a pri liečení o 24 až 36 hodín. S ustupujúcim zápalom sa postupne zmierňujú aj bolesti, koža nad kĺbom bledne, svrbí a olupuje sa, čo znamená, že dnový záchvat sa končí. Po odznení záchvatu, najmä na začiatku ochorenia, sa pacient opäť cíti dobre a nemusí pociťovať kĺbové a iné ťažkosti. Na začiatku ochorenia obyčajne býva postihnutý iba jeden kĺb (najviac dva kĺby). Okrem základného kĺbu palca na nohe môžu byť dnou postihnuté aj ďalšie kĺby nohy, kolena, kĺby na ruke a prstoch, ako aj na lakti. Pri ďalších záchvatoch môžu byť postihnuté i viaceré kĺby naraz. Pri neliečenej dne a v prípade nedodržania nevyhnutnej životosprávy obvykle vznikajú opakované záchvaty. Na viackrát postihnutých kĺboch nastanú chronické zmeny, ktoré ich deformujú a znižujú ich funkciu a mobilitu v období medzi záchvatmi. Po opakovaných dnových záchvatoch sa vytvára u chorých obraz chronickej dny, t.j. pretrvávajúce príznaky postihnutia kĺbov a vytváranie tofov (tophus, lat. kameň).
Diagnostika a liečba
Lekár diagnostikuje dnu posúdením príznakov a výsledkov fyzického vyšetrenia, röntgenových lúčov a laboratórnych testov. Dnu možno diagnostikovať (vyšetreniami – testy, RTG) iba počas vzplanutia, keď je kĺb horúci, opuchnutý a bolestivý a keď laboratórny test potvrdí prítomnosť kryštálov kyseliny močovej v postihnutom kĺbe.
Róbert Polievka
MŠK Žilina
V júni 2017 prestúpil Polievka z Dunajskej Stredy do Žiliny, v rámci výmeny za Lukáša Čmelíka. V kádri nového majstra debutoval v majstrovskom zápase 12. júla 2017 v 2. predkole Ligy majstrov proti FC Kodaň. 29. júla 2017 si v ligovom zápase proti Tatranu Prešov pripísal gólový debut v drese MŠK Žilina. Počas sezóny 2017/2018 nastúpil v deviatich ligových zápasoch.
Dna
Diagnostika a liečba
Aby sa dosiahlo rýchle a úplné vymiznutie symptómov, liečba akútnej dny by sa mala začať do 24 hodín od nástupu príznakov ochorenia. Perorálne kortikosteroidy, intravenózne kortikosteroidy, NSAID (nonsteroidal anti-inflammatory drug - nesteroidné protizápalové lieky) a kolchicín sú účinné pri liečbe akútnych vzplanutí dny. NSAID sú liečbou prvej voľby. Indometacín (Indocin) bol historicky preferovanou voľbou, neexistuje však dôkaz, že je účinnejší ako ktorýkoľvek iný NSAID. Lekár môže indikovať NSAID alebo kolchicín, ktoré sa majú užívať každý deň, aby sa budúce záchvaty stali menej bolestivými. Kvôli potenciálnej toxicite by sa kolchicín nemal používať na liečbu akútnej dny, ale mal by sa používať v nízkych dávkach (0,6 až 1,2 mg/deň) na profylaxiu rekurentných záchvatov dny.
Róbert Polievka
Dukla Banská Bystrica
V septembri 2018 sa skončilo pôsobenie Róberta Polievku v Žiline a v sezóne pokračoval v Banskej Bystrici, v 2. lige. Počas štyroch sezón, ktoré strávil v drese Dukly v 2. lige, zaznamenal spolu 51 gólov. Najviac ich dosiahol v sezóne 2021/2022 a s osemnástimi gólmi skončil na 2. mieste v streleckej tabuľke druhej najvyššej ligovej súťaže. Prispel tým k postupu Dukly do najvyššej súťaže, kam sa vrátila po siedmich rokoch.
Dna
Diagnostika a liečba
Kolchicín je ďalšou možnosťou liečby akútnej dny. Generický kolchicín sa používa už desaťročia, neprešiel formálnym preskúmaním zo strany amerického Úradu pre kontrolu potravín a liečiv (FDA) pre túto indikáciu až do roku 2009. V tomto roku bol schválený značkový kolchicín (Colcrys). Colcrys je však finančne nákladný a generický kolchicín už nie je dostupný. Okrem toho kolchicín nemá analgetické vlastnosti a môže byť menej účinný pri liečbe akútnych vzplanutí, ak sa podáva po 72 až 96 hodinách od nástupu symptómov. Bežné nežiaduce účinky zahŕňajú nevoľnosť, vracanie a hnačku. Kolchicín sa má používať u pacientov s poruchou funkcie pečene alebo obličiek.
Terciárna prevencia
Terciárna prevencia korešponduje s rehabilitáciou. Cieľom je odstrániť alebo zmierniť dopady choroby na pacienta, jeho príbuzných a spoločnosť. Kladie sa dôraz na sledovanie tvorby tofov a obličkových kameňov v dôsledku chronicky vysokých hladín kyseliny močovej. Tofy sú tvrdé usadeniny kyseliny močovej pod kožou. Pre ľudí s častými akútnymi vzplanutiami alebo chronickou dnou môžu lekári odporučiť preventívnu liečbu na zníženie hladín kyseliny močovej v krvi pomocou liekov ako alopurinol, febuxostat a peglotikáza.
Zriedkavé dnové ochorenia
Okrem dny poznáme aj ďalšie, ale veľmi zriedkavé metabolické poruchy, ktoré postihujú funkciu kĺbov. Všetky sú podmienené genetickými predispozíciami. Pri pseudo dne sa v kĺboch neakumulujú kryštáliky kyseliny močovej, ale postupne kalcifikuje chrupka. Časom však tiež dôjde k obmedzeniu pohybu. Príčinou je hyperfunkcia prištítnych žliaz, ktoré sa podieľajú na regulácii metabolizmu vápnika. Aj toto ochorenie sprevádzajú záchvaty bolesti. Ak je z genetických dôvodov narušený metabolizmus železa, dochádzda k idiopatickej hemochromatóze. Pri nej sú najprv postihnuté kĺby ruky. Pri ochronóze sa v kĺbovej chrupke a šlachách ukladajú černavé pigmenty, produkty metabolizmu bielkovín. Ochorenie sa prejavuje veľmi podobnými symptómami. Bez liečby by aj v tomto prípade došlo k poškodeniu kĺbov a obmedzeniu funkcie pohybu. Aj pri poruchách metabolizmu tukov vznikajú substancie, ktoré sa ukladajú v kĺboch a môžu vyvolávať zápalové procesy.
Romilly-la-Puthenaye
Romilly-la-Puthenaye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Bučinová ulica (Bratislava)
Bučinová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje s 2 ulicami: Vŕbová a Kríková.
Romilly-la-Puthenaye
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
BNSF Railway
BNSF Railway Company (výkazová značka BNSF) je americká železničná spoločnosť, ktorá prevádzkuje jednu z najväčších železničných sietí nákladnej dopravy v Severnej Amerike. Pred ňou je spoločnosť Union Pacific Railroad. BNSF zamestnáva 44 tisíc zamestnancov, prevádzkuje 52 300 kilometrov železničných tratí v 28 štátoch, a viac ako 8 tisíc rušňov. Vlaky spoločnosti BNSF prešli v roku 2010 celkovo 272 miliónov kilometrov.
História
Založeniu BNSF predchádzalo založenie holdingovej spoločnosti dňa 22. septembra 1995. Táto holdingová spoločnosť kúpila železničné spoločnosti Atchison, Topeka and Santa Fe Railway a Burlington Northern Railroad. Tieto dve spoločnosti boli dňa 31. decembra 1996 spojené do jednej pod novým názvom Burlington Northern and Santa Fe Railway. Dňa 24. januára 2005 bol názov spoločnosti zmenený na "BNSF Railway", použitím iniciálok pôvodného názvu.
Zriaďovacie stanice
BNSF vlastní niekoľko zriaďovacích staníc:
Kostol svätého Michala archanjela (Košice)
Kostol svätého Michala archanjela (alebo aj Uršulínsky kostol) je barokový kostol v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto na Mäsiarskej ulici.
Uršulínsky kostol bol pôvodne postavený pre kalvínov, staviteľmi Jánom Bradom a Baltazárom Reinerom.. Ale trenice medzi protestantmi a katolíkmi dokázali zmeniť kostolu majiteľa, a to dokonca niekoľkokrát. Majiteľom kostola boli striedavo až do roku 1698 evanjelici a katolíci. Vrcholom bolo, že jedným z viacnásobných majiteľov bolo i vojsko, ktoré využívalo budovu ako sklad zbraní, pretože bol vraj umelecky najmenej hodnotný na tú dobu. Uršulínky, ktoré ako v poradí štvrtý rád (po dominikánoch, františkánoch a jezuitoch) práve prišli do Košíc (1698), si kostol ani nestihli zariadiť a už im ho vzali. Natrvalo im ho dali až v roku 1731.
Architektúra
Vnútorné zariadenie je prehliadkou baroka, rokoka, klasicizmu i secesie. Na stene svätyne sú pozlátené barokové plastiky svätcov a svätíc. Zaujímavé je to, že plastiky nie sú na oltári (ako v iných kostoloch), ale na konzolách umiestnených priamo v stene. Môže to byť tak preto, že keď sem prvýkrát prišli sestry Rádu sv. Uršule, zrejme dali vyhotoviť tieto plastiky pre budúci oltár. Po ich odchode sochy uskladnili a neskôr, keď sa vrátili a nemali peniaze na veľký oltár, tak ich umiestnili len takto. V strede je archanjel Michal, lebo jemu je kostol aj zasvätený. Pôvodne ako kalvínsky kostol bol sieňového typu a po roku 1698 nastali určité stavebné zmeny v pôvodnej koncepcii jeho vnútorného riešenia.
Okrem vysokej hlavnej lode má kostol aj dve menšie, bočné lode. Nad nimi sú chóry, ktoré sú lemované rokokovým zábradlím. Vo svätyni sú pravé (napravo) i falošné (naľavo) okná so sklenými výplňami v secesnom slohu.
Úsilie uršulínok o zveľaďovanie Božieho chrámu ešte narušil požiar v roku 1840 a víchrica v roku 1876, po ktorej opravili na kostole vežu a strechu. Kostol po týchto úpravách dostal trojosovú jednoduchú fasádu. Roku 1898 bolo zväčšené presbytérium kostola, pristavaná sakristia a na hlavnom priečelí vystavaná veža. Hlavný oltár sv. Michala a šesť bočných oltárov sú barokové a pochádzajú z polovice 18. storočia.
Uršulínky
Sestričky budovali najmä školy. Smerom do Mäsiarskej ulice postavili rozsiahly konvent (teraz poliklinika Staré mesto i stredná zdravotnícka škola sv. Alžbety). Tam sa od roku 1877 nachádzal internát, materská, ľudová, meštianska a obchodná škola. Neďaleko mali ešte dievčenskú školu, učiteľský ústav a v roku 1905 postavili na Komenského ulici v historizujúcom slohu dievčenskú hospodársku školu. V jej budove teraz sídli Prírodovedecká fakulta.
Aj dnes Uršulínky vedú spomínanú strednú zdravotnícku školu hneď vedľa kostola a zo svojho kláštora na Hlavnej ulici 66, v ktorom je aj internát.
Le Vermont
Le Vermont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Molekulová dynamika
Molekulová dynamika (MD) je počítačová simulačná metóda, ktorá simuluje klasický pohyb atómov v danom silovom poli.
Romilly-sur-Andelle
Romilly-sur-Andelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vŕbová ulica (Bratislava)
Vŕbová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje s 2 ulicami: Bučinová a Jedľová.
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Koleus amboinický
Koleus amboinický (iné názvy: nádchovník citrónový, ľudovo: kubánske oregano , španielsky tymián ; lat. Coleus amboinicus, staršie u niektorých autorov: Plectranthus amboinicus, zastarano: Coleus aromaticus) je druh rastliny z rodu koleus (Coleus) z čeľade hluchavkovité (Lamiaceae). Staršie (najmä od 60. rokov 20. stor. do začiatku 21. storočia) sa tento druh často zaraďoval do rodu plektrant (Plectranthus).
Charakteristika
Má prenikavú chuť a vôňu podobnú oreganu. Táto bylinka sa využíva pre svoje protizápalové a protiplesňové vlastnosti a pri nádche. Je známa predovšetkým svojimi aromatickými listami. Vôňa listov sa ale uvoľňuje až po ich rozdrvení medzi prstami. Druh je rozšírený a pestuje sa v trópoch, kde sa používa v tradičnej medicíne aj ako korenie a okrasná rastlina. Do rodu Plectranthus ho zaradil Kurt Polycarp Joachim Sprengel (1766 - 1833). Názov druhu amboinický sa vzťahuje na ostrov Ambon v Indonézii, kde ho zrejme objavil a opísal João de Loureiro (1717 – 1791).
Rozšírenie
Koleus amboinický pravdepodobne pochádza z južnej a východnej Afriky. Rozšírený je od Južnej Afriky (KwaZulu-Natal) a Svazijska po Angolu a Mozambik a na severe po Keňu a Tanzániu, kde rastie v lesných alebo pobrežných krovinách, na skalnatých svahoch a nízko položených hlinitých alebo piesočnatých stanovištiach. Z južnej Afriky ju Arabi a ďalší obchodníci prepravili do Arábie, Indie a juhovýchodnej Ázie pozdĺž námorných obchodných ciest v Indickom oceáne. V súčasnosti rastie aj v pevninskej Indii. Rastlina bola neskôr privezená do Európy a potom zo Španielska do Ameriky, odtiaľ má názov aj španielsky tymián. U nás sa pestuje ako bežná izbová rastlina.
Na konci leta rastlina rozkvitne – kvety môžu byť bielo až ružovo sfarbené. Koleus amboinický je vysoký okolo 20 cm a výhony dorastajú do jedného metra. Má oválne zúbkované dužinaté listy, ktoré pôsobia masívne a sú pokryté jemnými chĺpkami.
Légéville-et-Bonfays
Légéville-et-Bonfays je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robotnícke noviny
Robotnícke noviny boli týždenník, ktorý vychádzal na území Slovenska od začiatku 20. storočia do začiatku druhej svetovej vojny.
Vydavateľské údaje
Noviny vychádzali každý štvrtok v Bratislave, neskôr v utorok a piatok
Lemmecourt
Lemmecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam dopravných značiek v Rakúsku
Toto je zoznam dopravných značiek v Rakúsku. Na značení sa používa normový font Tern, ktorý v roku 2010 nahradil font Austria.
OG (album)
OG je štvrtý sólový a celkovo desiaty štúdiový album rapera Separa zo skupiny DMS. Snippet aj s albumom bol vydaný dňa 4. apríla 2020 o 12:00. Prvé kusy albumov sa dostali k ľuďom 18. apríla 2020, následne bol album 3. mája 2020 zverejnený na streamovacích službách, a 12. mája aj na YouTube. OG Tour sa začalo 5. júla 2021 na chorvátskom festivale v Zrće.
O albume
Po vydaní albumu nastali problémy s autorskými právami. Niektorí fanúšikovia, čo si album objednali a dostali ho skôr, ho zverejnili na pirátske stránky. Separ ich upozornil, aby si album stiahli lebo im môže hroziť pokuta v tisícoch eur.
Single
Ako prvý singel z albumu bol predstavený „OG“ dňa 12. februára 2020. Pôvodne mal vyjsť 2. februára, lenže klip nebol dokončený. Cena klipu sa pohybuje okolo 15 tisíc eur, čo z neho robí jeden z najdrahších klipov aký kedy vyšiel na Slovensku. Neskôr sa zistilo, že beat ku skladbe „OG“ bol kradnutý. Ako druhý singel vyšiel „Všetci za jedného“ s Tinou. Do klipu boli zapojení aj fanúšikovia.
Rosay-sur-Lieure
Rosay-sur-Lieure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenské národné hokejové mužstvo hráčov do 20 rokov na Majstrovstvách sveta 2012
vpravo|border|150px
Toto je zostava slovenskej hokejovej reprezentácie do 20 rokov, ktorá sa umiestnila na 6. mieste na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2012, ktoré sa uskutočnili v Kanade. Trénermi boli Ernest Bokroš, Anton Bartánus a Rudolf Jurčenko.
Lépanges-sur-Vologne
Lépanges-sur-Vologne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kríková ulica (Bratislava)
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Rouge-Perriers
Rouge-Perriers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elisa Donovanová
Lisa Adaline Donovan (* 3. február 1971, Poughkeepsie, New York, USA) profesionálne známa ako Elisa Donovan, je americká herečka, známa z filmu Bezmocná (1995) a z televízneho seriálu Sabrina, mladá čarodejnica (19962003).
Kariéra
V roku 1995 sa pripojila k hereckému obsadeniu, ako Alicia Silverstone, Stacey Dash, Brittany Murphy a Paul Rudd vo filme Bezmocná, kde stvárnila rolu Amber. Film získal v Spojených štátoch úspech. Donovanová si neskôr svoju rolu zopakovala aj v rovnomennom televíznom seriáli, ktorý sa natáčal v rokoch 1996 až 1999.
V roku 2000 sa pripojila spoločne s Soleil Moon Frye k televíznemu seriálu Sabrina, mladá čarodejnica, kde stvárnila postavu Morgan Cavanaugh. Rolu v televíznom seriály stvárňovala až do jeho skončenia v roku 2003. V roku 2010 hrala v komédii Pes, ktorý zachránil vianočné prázdniny, pričom sa objavila v rovnakej roli aj v ďalších dvoch častiach, v rokoch 2012 a 2014. V roku 2014 hosťovala v televíznom seriály Melissa a Joey.
V roku 2021 napísala knihu s názvom Wake Me When You Leave a o rok neskôr hosťovala v dvadsiatej štvrtej sérii televíznej relácie Najhorší kuchári v Amerike.
Súkromný život
Donovanová je vydatá za svojho manžela Charlieho Bigelowa, s ktorým sa zosobášili v roku 2012. Majú spolu dcéru Scarlett Avery Bigelow.
Euandros zo Sinópy
Euandros bol grécky sochár v 3. stor. pred Kr.
Sochár Euandros zo Sinópy, syn Dionysia, je známy vďaka dvom signatúram na podstavcoch zo sôch. Prvý, okrúhly podstavec z bieleho mramoru, bol kedysi základňou sochy, po ktorej na hornej časti zostali stopy po nohách a troch podperách. Tento podstavec bol nájdený v archeologickej lokalite Kameiros na ostrove Rodos. Damiourgos (v dórskom dialekte sudca ), ktorý je na nápise (hore) menovaný, bol v úrade okolo roku 272 pred Kr. Druhý (z modrastého mramoru ), nájdený v meste Rodos, má nápis s venovaním od Polyklea Teisagora, miestneho kňaza z roku 300 pred Kr.
Bathykles (sochár)
náhľad|Rub striebornej tetradrachmy [[Sparta (starovek)|spartského kráľa Kleomena III., znázorňujúci sochu Apolóna z Amyklai, 226 – 222 pred Kr., Bode Museum, Berlin]] Bathykles bol starogrécky sochár v polovici 6. stor. pred Kr.
Dolina Miętusia
Dolina Miętusia bočným a najväčším oddelením Doliny Kościeliskiej v poľských Západných Tatrách. Má plochu okolo a je dlhá asi.
Popis doliny
Obidve doliny sa spájajú na mieste sútoku potokov, ktoré tečú dnom dolín trochu nad Wyżniou Kirou Miętusiou vo výške okolo
Hranicu Doliny Miętusiej ohraničujú tri hrebene: severozápadný hrebeň Temniaka, Hlavný hrebeň Západných Tatier na úseku od Temniaka po Malolučniak a jeho severozápadný hrebeň, ktorý sa ťahá cez Czerwony Gronik na Kończystu Turniu. Na dolnom konci Niżniej Miętusiej Równi sa stáča na juhovýchod. Rovnako sa mení jej charakter. Dolina bola modelovaná ľadovcami, ktoré vytvorili tri podlažia oddelené od seba skalnými prahmi:
Príroda
Takmer celá dolina je vytvorená zo sedimentálnych hornín – dolomitov a vápencov. Iba Malolučniak a Twardy Grzbiet pokrývajú kryštalické horniny. V doline sú početné prameniská a jaskyne. Miętusi Potok sa objavuje na severnom konci Wyżniej Miętusiej Równi. Vteká do Kościeliskeho Potoka. Bočné dolinky a žľaby sú prevažne suché. Najväčšie jaskyne v doline sú: Jaskinia Mała w Mułowej, Jaskinia Kozia, Ptasia Studnia, Jaskinia Miętusia, Studnia w Kazalnicy. Z pozoruhodnej flóry tu rastie v Poľsku málo sa vyskytujúci: lomikameň ovisnutý a sklenobyľ bezlistá, ktorá pravdepodobne už vyhynula.
História
Pomenovanie doliny je od šoltýsov Miętusów z Cicheho, ktorým na konci 16. storočia kráľ Zigmunt III. Wasa daroval pastviská. Asi desať rokov po vytvorení Tanapu bolo pasenie dobytka zakázané a príroda sa začala obnovovať. Po roku 1980 roku bolo vypásanie na poľane Zahradziska s prísnymi obmedzeniami povolené. Dolina Miętusia, tak ako mnohé iné doliny, bola dejiskom baníckej činnosti. Do roku 1800 tu ťažili železnú rudu a postavili banícku cestu do Kuźnic.
Superkyselina
Superkyselina je podľa klasickej definície kyselina, ktorá je kyslejšia než 100% čistá kyselina sírová, ktorej hodnota Hammettovej funkcie kyslosti (H0) je -12. Podľa modernej definície je superkyselina médium, v ktorom je chemický potenciál protónu (vodíkového katiónu) vyšší, než v čistej kyseline sírovej. Medzi komerčne dostupné superkyseliny patrí kyselina trifluórometánsulfónová (CF3SO3H), ktorej konjugovaná zásada je známa ako triflát, a kyselina fluórosírová (HSO3F). Obe tieto kyseliny sú asi tisíckrát silnejšie (teda majú zápornejšie hodnoty H0) než kyselina sírová. Väčšina superkyselín vzniká spojením silnej Lewisovej kyseliny a silnej Brønstedovej kyseliny. Príkladom silnej superkyseliny tohto druhu je kyselina fluóroantimoničná. Medzi ďalšiu skupinu superkyselín patria karboránové kyseliny, kam patria jedny z najsilnejších známych kyselín. Okrem toho i zeolity (mikroporózne hlinitokremičité minerály) budú vo svojich póroch po ošetrení bezvodými kyselinami obsahovať superkyslé miesta. Tieto materiály sa používajú v obrovskej mierke v petrochemickom priemysle pri úprave uhľovodíkov na palivá.
História
Názov superkyselina (anglicky superacid) prvýkrát použil James Bryant Conant v roku 1927 na popis kyselín, ktoré boli silnejšie, než bežné minerálne kyseliny. Túto definíciu neskôr upravil Ronald Gillespie v roku 1971 ako akúkoľvek kyselinu, ktorej hodnota H0 je nižšia než hodnota 100% kyseliny sírovej (−11,93, teda približne. −12). George A. Olah pripravil takzvanú magickú kyselinu, pomenovanú podľa jej schopnosti protónovať uhľovodíky, ktorá vznikla zmiešaním fluoridu antimoničného (SbF5) a kyseliny fluórosulfónovej (FSO3H). Tento názov jej bol daný potom, čo na vianočnom večierku niekto umiestnil sviečku do magickej kyseliny − sviečka sa rozpustila, čo ukázalo schopnosť tejto kyseliny protónovať alkány, ktoré sa za bežných kyselých podmienok neprotónujú.
Pri 140 °C protónuje FSO3H–SbF5 metán, čím vzniká terc-butylový karbokatión. Táto reakcia začína protónáciou metánu:
Medzi bežné použitia superkyselín patrí tvorba prostredia, v ktorom je možné vytvoriť, udržať a charakterizovať karbokatióny. Karbokatióny vystupujú ako intermediáty v mnohých užitočných chemických reakciách, napríklad v reakciách tvorby plastov a v tvorby vysokooktánového benzínu.
Pôvod extrémnej sily superkyselín
Superkyseliny zvyčajne vznikajú zmiešaním Brønstedovej kyseliny a Lewisovej kyseliny. Funkcia Lewisovej kyseliny je naviazať a stabilizovať anión, ktorý vzniká disociáciou Brønstedovej kyseliny, čím sa zo zmesi odstráni akceptor protónu (vodíkového katiónu) a posilní schopnosť zmesi odštiepiť protón. Kyselina fluóroantimoničná, H2FSbF6, je schopná vytvoriť roztoky s H0 nižším než –21, takže jej schopnosť protónovať iné látky je viac ako 1 000 000 000× vyššia než 100% kyselina sírová. Kyselina fluóroantimoničná vzniká rozpustením fluoridu antimoničného (SbF5) v bezvodom fluorovodíku (HF). V tejto zmesi uvoľňuje fluorovodík vodíkový katión (H+) a fluoridový anión (F-), ktorý sa hneď viaže na fluordi antimoničný. Výsledný anión (SbF6-) efektívne delokalizuje náboj a pevne drží svoje elektrónové páry, takže je z neho veľmi slabý nukleofil a slabá zásada. Táto zmes je obzvlášť kyslá, pretože v nej sú veľmi slabé akceptory protónov a slabé donory elektrónových párov (teda slabé Brønstedove a Lewisove zásady). Kvôli tomu sa protóny v kyseline fluóroantimóničnej a iných superkyselinách často označujú ako "obnažené", pretože sa veľmi ľahko presúvajú na ostatné látky, ktoré sa bežne neoznačujú ako akceptory protónov, napríklad C-H väzby v uhľovodíkoch. Avšak i pri superkyslých podmienkach nie sú protóny v kondenzovaných fázach neviazané. Napríklad v kyseline fluóroantimóničnej sú viazané na jednu alebo viac molekúl fluorovodíka. Aj keď fluorovodík je bežne označovaný ako obzvlášť slabý akceptor protónov (aj keď o niečo lepší, než anión SbF6-), disociácia jeho protónovanej formy, fluorónia H2F+ na HF a skutočne obnažený H+ je stále veľmi endotermický proces (ΔG° = +113 kcal/mol). Predstava tohto protónu v kondenzovanej fáze ako "obnaženého" alebo "neviazaného", ako je to nabitých častíc v plazme, je veľmi nepresná a mätúca. náhľad|300x300bod|Kyselina fluóroantimoničná je jedna z najsilnejších známych kyselín.
Karboránové kyseliny sú jednozložkové superkyseliny, ktoré za svoju silu vďačia extraordinárnej stabilite karboranátového aniónu, skupiny aniónov, ktoré sú stabilizované trojdimenzionálnou aromaticitou, ako aj elektróny odťahujúcou skupinou, ktorá na tieto anióny býva naviazaná.
Použitie
V petrochémii sa superkyseliny používajú ako katalyzátory, hlavne počas alkylácií. Typické katalyzátory sú sulfónované oxidu titánu a zirkónia alebo špeciálne šetrená alumina či zeolity. Pevné kyseliny sú používané na alkyláciu benzénu eténom a propénom a i na zložité acylácie, napríklad chlórobenzénu.
Príklady
Nasledujúce hodnoty ukazujú Hammettovu funkciu kyslosti vybraných superkyselín, pričom najsilnejšia je kyselina fluóroantimoničná. Vyššia kyslosť je v tomto prípade naznačená nižšou (zápornejšou) hodnotou H0:
Majstrovstvá sveta v horseballe 2016
Majstrovstvá sveta v horseballe 2016 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta v horseballe mixu a žien, ktoré organizuje Medzinárodná horseballová federácia (FIHB). Konali sa v dňoch od 15.20. augusta 2016 v Ponte de Lima, v regióne Norte, v Portugalsku, za účasti 12 zmiešaných a 10 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli zmiešané družstvá Austrálie a Mexika. Ženský turnaj má na MS premiéru, doteraz sa v ženskej kategórii organizovali iba majstrovstvá Európy. Portugalsko bolo organizátorom svetového šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2008, rovnako v Ponte de Lima. Dejiskom turnaja bolo Expo Lima, ktoré obsahuje outdoorový štadión, športovú (súťažnú) halu a tréningovú halu.
Zlato v mužskej kategórii obhájilo Francúzsko, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad Španielskom. U žien po finálovej výhre nad domácim Portugalskom získalo titul rovnako Francúzsko.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIHB k septembru 2015.
The Last of Us (seriál)
The Last of Us je americký post-apokalyptický dramatický televízny seriál, ktorý vytvorili Craig Mazin a Neil Druckmann pre HBO. Seriál založený na rovnomennej videohre z roku 2013 vyvinutej spoločnosťou Naughty Dog sa odohráva v roku 2023, dvadsať rokov po globálnej pandémii spôsobenej hromadnou hubovou infekciou, ktorá núti svojich hostiteľov premeniť sa na stvorenia podobné zombie. Dej sa zameriava na Joela (Pedro Pascal), pašeráka, ktorý má za úlohu sprevádzať tínedžerku Ellie (Bella Ramsey) cez post-apokalyptickú krajinu. Medzi hosťujúce hviezdy patrí Nico Parker ako Joelova dcéra Sarah, Gabriel Luna ako Joelov mladší brat Tommy, Merle Dandridge ako líderka odporu Marlene a Anna Torv ako Joelova pašerácka partnerka Tess.
The Last of Us sa natáčal v Alberte od júla 2021 do júna 2022. Ide o prvý seriál HBO založený na videohre a je spoločnou produkciou Sony Pictures Television, PlayStation Productions, Naughty Dog, The Mighty Mint a Word Games. Druckmann, ktorý napísal a spolurežíroval pôvodnú hru, pomáhal Mazinovi s písaním scenára pre deväť epizód prvej série. Hudbu skomponoval Gustavo Santaolalla a David Fleming.
The Last of Us mal premiéru 15. januára 2023, pričom epizódy vychádzajú každý týždeň. Získal uznanie od kritikov, ktorí chválili herecké výkony, scenár, produkčný dizajn a hudbu; viacerí ho označili za najlepšiu živú akčnú adaptáciu videohry. Premiéru sledovalo v prvý deň 4,7 milióna divákov – druhé miesto od roku 2010 na HBO – a viac ako 22 miliónov v priebehu dvanástich dní. V januári 2023 bol seriál obnovený na druhú sériu.
Tatranské múzeum
Tatranské múzeum môže byť:
Škoda 14TrE
Škoda 14TrE je modernizovaná verzia česko-slovenského trolejbusu Škoda 14Tr. Bola vyrábaná v druhej polovici 90. rokov 20. storočia pre mesto Dayton v americkom štáte Ohio.
Konštrukcia
V roku 1994 založila Škoda spolu s americkou firmou AAI Baltimore spoločnosť ETI Baltimore, ktorá sa z legislatívnych dôvodov mala podieľať na výrobe nových trolejbusov určených pre americké mestá. O rok neskôr boli do USA dovezené tri prototypové trolejbusy 14TrE kompletne vyrobené v Škode Ostrov, ktoré spočiatku poslúžili v Daytone ako ukážkové vozy. Sériové vozidlá pre Dayton boli v počte 54 vozov v ETI zostavené v rokoch 1997 – 1999, pričom zo Škody Ostrov boli do USA zaslané hotové skelety vozidiel a kontajnery s elektrickou výzbrojou.
Voz 14TrE vychádza z modelu 14Tr. Ide o dvojnápravový trolejbus so samonosnou karosériou. Bol pozmenený dizajn čiel, v pravej bočnici sa nachádzajú iba dvoje dvojkrídlové skladacie dvere (len predné a zadné).
Prototypy
Boli vyrobené tri prototypy, ktoré boli do Daytonu dodané v roku 1995 a ktoré dostali čísla 9601–9603. Od zvyšku neskôr dodaných sériových vozidiel sa čiastočne líšili, ich karoséria bola o 175 mm užšia, disponovali čelným nedeleným oknom a veľkým zadným oknom. Všetky tri vozidlá boli vyradené pred rokom 2013, dopravca však počíta so zachovaním trolejbusu č. 9602 ako historického vozidla.
Dodávky trolejbusov
V rokoch 1995 až 1999 bolo vyrobených celkom 57 vozov 14TrE.
Dolina Długa
Dolina Długa je bočnou západnou vetvou Doliny Chochołowskej na poľskej strane Západných Tatier. Pomenovaná je podľa Długiej Polany. V doline prevládajú sedimentárne horniny z obdobia jury. Začína sa na Polane Huciska na druhej strane Chochołowskeho Potoka a končí sa pod Veľkou Furkaskou v hraničnom slovensko – poľskom pásme Bobrovca. Od severnej susednej Doliny Krytej ju delí neveľký lesnatý chrbát vrchu Pośrednie v Doline Chochołowskej.
Podhorská dolina je zalesnená. Na jej začiatku je Długa Polana, vysoko na hrebeni oddeľujúcom dolinu od Doliny Głębowiec sú dve poľany: Przysłop pod Furkaską a Polana Jaworzyna pod Furkaską.
V doline je ojedinelá flóra. Okrem iných rastú tu v poľských Karpatoch málo vídané rastliny ako napríklad: prerastlík dlholistý pravý, pichliač belohlavý, kortúza Matthioliho.
Nachádza sa v TANAPe. Je vo vlastníctve „Lesnej spoločnosti ôsmych oprávnených obcí“. Pre turistov je uzavretá.
Peisidiké
Peisidiké alebo Peisidika alebo zastarano Peisidike môže byť:
Lerrain
Lerrain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suchý vrch (vrch vo Volovských vrchoch)
Suchý vrch je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Henclová, približne severne od Rožňavy.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl. Leží v Košickom kraji, v okrese Gelnica a na katastrálnom území obce Švedlár. Najbližším sídlom je na severozápadnom úpätí situovaná Henclová, severovýchodne leží Stará Voda a Švedlár, juhovýchodne Smolník a Úhorná, južne Pača a juhozápadne Čučma a Betliar.
Opis
Suchý vrch leží v rázsoche, vybiehajúcej severným smerom z masívu Troch chotárov v hlavnom hrebeni medzi Skaliskom  a Ramzovou. Severne sa nachádzajú Breziny, Chajzárka a Poľana , východne Veľké sedlo , Drahov , Kobyliar , Zlatý stôl  a Jamina , južne Hekerová , Okrúhly chrbát , Biele skaly , Ramzová , Žobrácka poľana  a Tri chotáre  a západne Malá skala , Skalisko , vyšší  aj nižší Volovec , Kečka  a Čertova hoľa. Oblasť patrí do povodia rieky Hnilec, kde vodu z východných svahov odvádza potok Stará voda, západné odvodňuje potok Tichá voda. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva po ťažbe len nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je tak možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Slanské vrchy, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké a časť Nízkych Tatier a Stolické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi a lesnými cestami z okolia. Južne vedúcim hlavným hrebeňom prechádza červeno značená Cesta hrdinov SNP.
Jedľová ulica (Bratislava)
Jedľová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje sa len s Vážskou ulicou.
Les Ableuvenettes
Les Ableuvenettes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Theotokos
náhľad|Theotokos je tiež typ ikony: tu je jedna z najslávnejších, znázorňujúcich Máriu ako Bohorodičku – [[Vladimírska Bohorodička|Bogorodica Vladimirskaja, 12. storočie]]
Theotokos je kresťanský teologický pojem, titul Márie, matky Ježiša Krista. V slovenskom preklade znamená „nositeľka Boha“, „Božia rodička“, resp. Bohorodička. Ide o ranokresťanský titul, ktorý bol oficiálne schválený Efezským koncilom v roku 431 ako dogma. Pojem uznávajú katolícke aj ortodoxné cirkvi (grécke aj orientálne), nestoriáni ho odmietli používať.
História pojmu
Pojem matky boha/bohov pôvodne odkazoval na starovekú egyptskú bohyňu Eset (Isis). Pohanský kult matky bohov mal však iný charakter ako kresťanský pojem Theotokos. V kresťanstve sa prvýkrát objavil v niekedy v 3. storočí v tropári Sub tuum praesidium a textoch Hyppolyta Rímskeho. Ekvivalentné pojmy použil aj Origenes. Pojem v spore s ariánmi použil aj egyptský teológ a svätec Atanáz Veľký a Gregor Naziánsky ho dokonca považoval za jeden zo základov kresťanskej viery. Samotné uctievanie Márie ako Bohorodičky má pôvod v 3. storočí v Egypte. Podľa svätého Efréma Sýrskeho bol titul prvýkrát použitý v Biblii Alžbetou ktorá Márii povedala: Čím som si zaslúžila, že matka môjho Pána prichádza ku mne? (Lk 1:43).
Opačný názor zastávali niektorí predstavitelia antiochijskej školy, ktorí Máriu uznávali iba v zmysle matky ľudskej Kristovej podstaty. Hlavný propagátor tejto myšlienky, konštantínopolský patriarcha Nestorios argumentoval, že Mária ako stvorená bytosť nemôže byť nositeľkou nestvoreného Boha a že titul Máriu zbožšťuje. Druhá Božská osoba tak do Ježiša mala zostúpiť. Titul nepoužívali podľa neho ani raní cirkevní otcovia a koncily. Ako kompromis preto navrhol pojmy (nositeľka Krista) alebo  (prijímateľka Boha).
Spor vyvolal značné polemiky a proti antiochijskej škole sa ostro ohradila jej rivalská škola v Alexandrii a tamojší patriarcha Cyril Alexandrijský. Odmietnutie titulu Bohorodičky totižto chápal ako útok na jednotu Božstva a ľudstva v Ježišovi Kristovi. V Máriinom lone sa podľa Cyrila spojenie medzi Bohom a ľudstvom sa stáva realitou, ktorej konečným cieľom je obnova a posvätenie všetkého stvorenia v Bohu. V súlade s tým je podľa neho uznanie Márie ako Bohorodičky zárukou proti kacírskemu vnímaniu christologického zväzku. Nestoriovu teológiu odsúdil tiež pápež Celestín I. a následne aj Efezský koncil. Efezský koncil zároveň jasne deklaroval Máriin titul Bohorodičky (Theotokos) a dogma sa stala základným kameňom nasledujúcej ortodoxnej christológie. V jej duchu sa následne niesli aj ustanovenia Chalcedónskeho a ďalších ekumenických koncilov. Márii ako Bohorodičke bola vzdávaná zvláštna úcta a bola (a je) vnímaná ako prvá medzi svätými či ako prvá učeníčka Krista. Kult Bohorodičky našiel bohatú odozvu v kresťanskej (a najmä byzantskej) literatúre a umení. Významné miesto vo východnom kresťanstve má hymnus Akatist k Presvätej Bohorodičke.