cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sergio Pérez
Red Bull (2021–)
Po troch pretekoch bez pódiového umiestnenia sa Sergio Pérez vrátil na stupne víťazov druhým miestom na Veľkej cene Belgicka a na Veľkej cene Singapuru napokon dokázal zvíťaziť po druhýkrát v sezóne, keď sa hneď po štarte ujal vedenia, ktoré si udržal až do konca pretekov. Aj na Veľkej cene Japonska sa umiestnil na pódiu; skončil na druhom mieste. Na domácej pôde v Mexiku skončil ako aj v predchádzajúcom roku tretí. V záverečných pretekoch sezóny v Abú Zabí obsadil Sergio Pérez tretie miesto.
Celkovo skončil na treťom mieste v šampionáte jazdcov a so svojimi 305 bodmi prispel aj k prvému konštruktérskemu titulu tímu Red Bull od roku 2013.
Sezónu 2023 zahájil Sergio Pérez druhým miestom na Veľkej cene Bahrajnu. Nasledovalo prvé víťazstvo v sezóne v saudskoarabskej Džidde, po tom ako v kvalifikácii získal svoju druhú Pole Position kariéry. V Austrálii musel štartovať kvôli technickým problémom v kvalifikácii z boxovej uličky; v priebehu pretekov sa Pérez zlepšil na piate miesto a zajazdil najrýchlejšie kolo pretekov, ktoré je zároveň aj novým traťovým rekordom Albert Park Circuitu. Počas nasledujúceho pretekárskeho víkendu v Azerbajdžane vyhral Sergio Pérez nielen svoje prvé šprintové preteky kariéry, ale aj Veľkú cenu, čím sa stal prvým jazdcom Formuly 1, ktorý vyhral viac ako jedny preteky na mestskom okruhu Baku City Circuit. Na Veľkej cene Miami získal druhú Pole Position v sezóne a ďalšie druhé miesto.
Po sérii troch pretekov v rade, v ktorých sa nedostal na pódium, sa Pérez počas víkendu Veľkej ceny Rakúska dvakrát umiestnil v prvej trojke: najprv v šprinte, keď skončil druhý, a potom na Veľkej cene, kde sa z 15. miesta na štartovom rošte prebojoval až na tretie. V Maďarsku skončil opäť tretí, a na záver prvej časti sezóny v Belgicku sa umiestnil na druhom mieste.
Servas (Gard)
Servas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sernhac
Sernhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Skalnatá (vrch v Malej Fatre)
Skalnatá je vrch v Lúčanskej Malej Fatre. Leží nad obcou Višňové, približne juhovýchodne od Žiliny.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej oblasti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obce Turie a Višňové. Najbližšími sídlami sú severozápadne situované Višňové a Turie, severne ležia Stráňavy a východne Vrútky.
Opis
Skalnatá je súčasťou rázsochy, vedúcej západným smerom z Minčola v hlavnom hrebeni. Západne sa nachádza vrch Kozol, Jastrabná , Čipčie a Dolná roveň , severne je sedlom oddelená Horná roveň , Valientov diel , Hoblík  a Polom  , východne Rázsošná , Úplaz , Malý Minčol , sedlom oddelený Minčol  a Dlhá lúka  a južne Zázrivá , Krížava , Veľká lúka  a Skalka. Južné a západné svahy sa zvažujú do Turskej doliny, ktorou voda odteká Turianskym potokom do Rajčanky, vodu zo severných svahov odvádza Višňovskou dolinou potok Rosinka do Váhu. Juhozápadné svahy pokrýva prales a na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a skalných častí je vidieť okolité vrchy Malej Fatry a Žilinskú kotlinu, pri priaznivých podmienkach aj Kysuckú vrchovinu, Oravské i Kysucké Beskydy, Javorníky, Moravsko-sliezske Beskydy, Súľovské a Strážovské vrchy.
Serviers-et-Labaume
Serviers-et-Labaume je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Plessis-Saint-Benoist
Plessis-Saint-Benoist je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karl Holl
Karl Holl (* 15. máj 1866, Tübingen† 23. máj 1926, Berlín) bol nemecký protestantský teológ a cirkevný historik.
Životopis
Karl Holl študoval filozofiu a protestantskú teológiu na Eberhard Karls Universität v Tübingene. Bol členom študentského spolku Normannia.
Po skončení štúdia pôsobil istý čas ako vikár, neskôr obhájil dizertačnú prácu a získal akademický titul Dr. phil. V roku 1891 sa stal repetentom tübingenského evanjelického teologického konviktu.
Od roku 1894 pracoval – aj vďaka Adolfovi Harnackovi – ako pomocná vedecká sila v Pruskej kráľovskej akadémii vied (Königlich-Preußische Akademie der Wissenschaften). V roku 1896 sa habilitoval na evanjelickej teologickej fakulte Friedrich-Wilhelms-Universität v Berlíne.
V roku 1901 sa stal mimoriadnym profesorom cirkevných dejín na Eberhard Karls Universität v Tübingene, od roku 1906 pôsobil ako riadny profesor na Friedrich-Wilhelms-Universität v Berlíne.
Karl Holl a Hans Lietzmann (1875 – 1972) založili v roku 1925, mimochodom, dodnes existujúcu, odbornú edíciu Arbeiten zur Kirchengeschichte.
K Hollovým žiakom o. i. patrili aj Dietrich Bonhoeffer (1906 – 1945) a Fritz Blanke (1900 – 1967).
Manželkou Karla Holla bola od roku 1903 Maria Pauline Anna rod. Wucherer. Mali spolu tri deti.
Karl Holl zomrel 23. mája 1926 v Berlíne. Pochovaný je na cintoríne Südwestkirchhof v obci Stahnsdorf, neďaleko Berlína.
Teológia
Hollova teológia je výrazne ovplyvnená názormi Baurovej Mladšej tübingenskej teologickej školy.
Holl bol autorom mnohých štúdií o Martinovi Lutherovi, ktorých intencie sú dodnes považované za smerodajné. Vo svojich článkoch interpretoval luteranizmus, jeho spôsob vnímania Boha a náboženstva vôbec, ako „náboženstvo svedomia“ (Gewissensreligion). Holl bol tiež jedným z iniciátorov tzv. Lutherovej renesancie (Lutherrenaissance). Do centra teológie sa u neho dostáva opäť náuka o ospravodlivení.
Tešmák
náhľad|Kostol Povýšenia sv. Kríža Tešmák (maď. Tesmag) je mestská časť mesta Šahy v Nitrianskom kraji v okrese Levice. V minulosti samostatná obec.
Polohopis
Mestská časť sa nachádza asi 2 km východne od Šiah.
Seynes
Seynes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prunay-sur-Essonne
Prunay-sur-Essonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vychovaní vlkmi
Vychovaní vlkmi je americký dramatický seriál vytvorený Aaronom Guzikowskim, ktorý mal premiéru 3. septembra 2020 na HBO Max. Prvé dve časti zrežíroval Ridley Scott, ktorý pre seriál slúži tiež ako výkonný producent. Krátko po jeho premiére, 17. septembra 2020, bol seriál obnovený na druhú sériu, ktorá mala premiéru 3. februára 2022.
Dej
Seriál sleduje dvoch androidov, Otca a Matku, ktorých úlohou je vychovávať ľudské deti na planéte Kepler-22b po tom, čo bola Zem zničená veľkou vojnou. Keď začnú náboženské rozdiely ohrozovať súdržnosť rozrastajúcej sa kolónie ľudí, androidi zistia, že ovládať ľudskú vieru je zradná a náročná úloha.
Výroba
8. októbra 2018 bolo oznámené, že stanica TNT dala produkcii seriálovú objednávku. Výkonnými producentmi seriálu sa stali Ridley Scott, Aaron Guzikowski, David W. Zucker, Jordan Sheehan, Adam Kolbrenner a Robyn Meisinger. Scott mal tiež režírovať prvé dve epizódy podľa Guzikowského scenárov. Produkčne sa na seriáli podieľajú Scott Free Productions, Studio T a Madhouse Entertainment. 29. októbra 2019 bolo oznámené, že seriál sa presúva na streamovaciu službu HBO Max od WarnerMedia. Seriál sa natáčal v oblasti Západné Kapsko, konkrétne v Somerset West, Stellenbosch a Kapskom Meste v Južnej Afrike. 17. septembra 2020 HBO Max obnovil seriál na druhú sériu, ktorá sa vyrábala aj v Južnej Afrike. 8. marca 2021 herec Abubakar Salim oznámil, že natáčanie práve prebieha. Jennifer Saayeng, ktorá hrá Nervu v druhej sérii, oznámila na Instagrame, že natáčanie sa skončilo 15. augusta 2021.
Kásting
V januári 2019 bolo oznámené, že do hlavných úloh boli obsadení Travis Fimmel, Amanda Collinová, Abubakar Salim, Winta McGrath, Niamh Algar, Felix Jamieson, Ethan Hazzard, Jordan Loughranová, Aasiya Shah a Ivy Wong. V marci 2019 bol Matias Varela obsadený do hlavnej úlohe. 20. mája 2021 sa k obsadeniu pripojili Peter Christoffersen, Selina Jones, Morgan Santo, James Harkness, Kim Engelbrecht a Jennifer Saayeng v hlavných úlohách pre druhú sériu.
Maslenica (sviatok)
náhľad|[[Boris Kustodiev, Maslenica, 1919]] Maslenica je východoslovanský sviatok na hranici zimy a jari, počas týždňa pred pravoslávnym pôstnym obdobím. Pomenovanie sviatku pochádza až z 19. storočia. Má množstvo rôznych názvov, napr. Syrový týždeň (rus. Сырная седмица), posledný deň syrového týždňa - nedeľa alebo Palacinkový deň. Dnes je to posledný týždeň pred Veľkonočným 40-dňovým pôstom v pravosláví.
Charakteristika
Celý týždeň je sprevádzaný množstvom rituálov spojených s mytológiou. Pôvodne sa týkal najmä pytačiek, spoznávania rodiny nevesty a ženícha a uzavretia manželstva. Každý deň má svoj názov a tradičné povery, rituály spojené s mytológiou: pondelok – stretnutie, utorok – úskoky, streda – skromná streda, štvrtok - hýrenie alebo široký štvrtok, piatok - svokrin večer, sobota - švagrinine posiedky, nedeľa - syropust (tiež masopust, odpust, spoveď, jar, žírna nedeľa, čirka, čierna nedeľa alebo palacinkový deň).
Nedeľa - Maslenica je vyvrcholením celého syrového týždňa. Do nedele sa údajne musia zjesť všetky zásoby masla z minulého roka. V nedeľu sa blízki prosia o odpustenie dlhov a priestupkov z minulého roka, večer sa spomínajú a uctievajú mŕtvi predkovia, spália sa zvyšky sviatočného jedla z celého týždňa, dôkladne sa umyje všetok riad, vykonáva sa očistný kúpeľ, na koniec dňa je rituálne upálená veľká slamená "baba" žltej farby - Maslenica (podobne ako u západných Slovanov upálenie Moreny) a jej popol je rozptýlený po poliach.
Sviatok je spojený s tradičným jarmokom, sánkovaním, zábavou, návštevami rodiny a známych, pečením a jedením koláčov a palaciniek na všetky možné spôsoby.
Zadná Široká
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Malužiná a Východná. Najbližšími sídlami sú západným smerom ležiaca Vyšná a Nižná Boca, severozápadne sa nachádza Malužiná a Kráľova Lehota, severne osady Svarín a Čierny Váh a južne obce Heľpa, Závadka nad Hronom a Polomka. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Zadná Široká je súčasťou mohutnej rázsochy, ktorá vybieha severným smerom na Veľký bok zo Zadnej hole  v hlavnom hrebeni, medzi Bacúšskym sedlom a sedlom Priehybka. Zo západného smeru masív vymedzuje dolina Hodruša, juhovýchodným smerom leží Hošková. Západným smerom susedí Domárka a Kvasna, južným Homôľka , Zadná hoľa a Oravcová , východným Kolesárová , Veľká Vápenica  a Javorový grúň  a severným Nemecká , Veľký a Malý bok. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu zo západnej časti odvádza Hodruša, čoby prítok riečky Boca, z východných voda odteká riečkou Ipoltica. Vrcholovou časťou vedie traverzom značený turistický chodník.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý, miestami riedky les, s viacerými holinami v oblasti hrebeňa, umožňujúcimi tak obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež časť Západných Tatier, Chočských vrchov a Oravskej Magury.
Klein
Klein môže byť:
Miroslav Lorinc
Generálmajor Ing. Miroslav Lorinc (* 4. február 1963 ) je slovenský generál. Od 15. októbra 2018 do 31. decembra 2020 zástupca náčelníka Generálneho štábu - náčelník štábu.
Fortuna liga 2020/2021
Fortuna liga 2020/2021 bol 28. ročník najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Titul obhajoval ŠK Slovan Bratislava.
Conchata Ferrellová
Conchata Ferrellová (* 28. marec 1943, Loudendale, Západná Virgínia, USA - † 12. október 2020, Sherman Oaks, Kalifornia, USA) bola americká herečka. Napriek tomu, že si zahrala stále roly v piatich televíznych sitkomoch, najviac ju preslávila úloha gazdinej Berty v dvanástich sériách seriálu Dva a pol chlapa. Za toto stvárnenie získala dve nominácie na Primetime Emmy Award v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe komediálneho seriálu (v rokoch 2005 a 2007). Predtým zaznamenala nomináciu v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe dramatického seriálu za účinkovanie v seriáli L.A. Law (1992).
Miroslav Lorinc
Životopis
Miroslav Lorinc absolvoval v roku 1982 Strednú priemyselnú školu stavebnú v Rožňave a v roku 1986 Vysokú vojenskú technickú školu v Liptovskom Mikuláši. Svoju vojenskú kariéru začal v roku 1986 ako veliteľ kontrolnej meracej stanice, 71. plrb v Chyňave. V tomto útvare pracoval v rôznych funkciách až do roku 1993. V tom roku sa stal náčelníkom technického laboratória S-300 v 185. plrp. v Liptovskom Hrádku. V roku 1994 sa stal zástupcom veliteľa plrsk S-300 PMU, 36. protilietadlovej raketovej brigády v Nitre, krátko bol aj jej spravodajským náčelníkom. V rokoch 1996 až 2003 bol veliteľom protilietadlovej raketovej skupiny S-300 PMU v tejto brigáde, v rokoch 2003 až 2004 náčelníkom jej štábu a v rokoch 2004 až 2005 zástupcom jej veliteľa. Od roku 2006 pracoval na veliteľstve vzdušných síl vo Zvolene ako zástupca náčelníka odboru plánovania a riadenia operácii. Od roku 2010 bol zástupca náčelníka odboru výcviku, cvičení a doktrín Generálneho štábu OS SR. V rokoch 2013 až 2016 velil Protilietadlovej raketovej brigáde v Nitre.
Fortuna liga 2020/2021
Tabuľka
Tabuľka je kompletná.
Zoznam chránených území v okrese Pardubice
Toto je zoznam chránených území v okrese Pardubice aktuálny k augustu roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Pardubice.
Fortuna liga 2020/2021
Tabuľka
# - pozícia; Z - zápasy; V - výhry; R - remízy; P - prehry; G - skóre; +/- - rozdiel skóre; B - body
Útvar (vojenstvo)
náhľad|Príslušníci vojenského útvaru pri slávnostnom ceremoniáli. Útvar je vo vojenskej terminológii označenie zložiek ozbrojených síl ako napr. vojenské veliteľstvá, zväzky, jednotky, úrady a zariadenia ozbrojených síl a ich logistické zabezpečenie, najmä pri komunikácii s civilnou verejnosťou a štátnymi inštitúciami.
Makovica (geomorfologický podcelok)
Makovica je geomorfologický podcelok Slanských vrchov. Najvyšší vrch podcelku je Makovica.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Matransko-slanská oblasť → Slanské vrchy → Makovica *** Podcelok zaberá severnejšiu polovicu strednej časti pohoria a na severe susedí s podcelkom Šimonka, južným smerom pokračujú Slanské vrchy podcelkom Mošník. Na západe územie klesá do Toryskej pahorkatiny, patriacej do Košickej kotliny, východný okraj podcelku lemuje Podslanská pahorkatina, podcelok Východoslovenskej pahorkatiny.
Členenie
Podcelok sa delí na dve časti:
Útvar (vojenstvo)
Organizácia a riadenie vojenských útvarov
Vnútorné organizačné členenie útvarov určuje na návrh náčelníka Generálneho štábu ozbrojených síl minister obrany Slovenskej republiky. Na plnení úloh útvarov sa okrem vojakov podieľajú aj štátni zamestnanci a zamestnanci, ktorí tvoria civilný personál útvaru. O rozmiestnení útvarov rozhoduje vláda na návrh ministerstva obrany. Vojenské útvary ozbrojených síl sa doplňujú vojakmi bez rozdielu národnosti.
Vzdušné sily
Vojenské útvary sa vo svojej činnosti riadia zákonmi, všeobecne záväznými predpismi a vojenskými predpismi.
Fortuna liga 2020/2021
Zápasy
Tabuľka zápasov je kompletná.
Tabuľka
Tabuľka je kompletná..
Útvar (vojenstvo)
Symboly vojenského útvaru
Čestný názov  je ocenením  útvaru za dosahovanie trvalo výborných a dobrých výsledkov pri plnení úloh.
Miroslav Lorinc
Životopis
Od roku 2016 bol zástupca veliteľa Vzdušných síl OS SR K 15. októbru 2018 bol vymenovaný do funkcie zástupcu náčelníka Generálneho štábu - náčelník štábu, nahradil gen. mjr. Miroslava Kociana.
Fortuna liga 2020/2021
Tabuľka
V prípade rovnosti bodov v tabuľke rozhodujú v nasledovnom poradí: 1) Body zo vzájomných zápasov daných tímov; 2) Skóre zo vzájomných zápasov daných tímov; 3) Góly strelené na ihrisku súpera vo vzájomných zápasoch daných tímov; 4) Play-off.
Baráž o Európsku konferenčnú ligu UEFA
Ak by v slovenskom pohári zvíťazil niekto mimo prvých troch tímov najvyššej súťaže, zabezpečil by si miestenku v 2. predkole Európskej konferenčnej ligy UEFA. Keďže 19. mája zvíťazil v slovenskom pohári ŠK Slovan Bratislava, ktorý sa v lige umiestnil na 1. mieste, miestenku v 2. predkole získal tím, ktorý sa umiestnil v lige na 2. mieste. O zvyšnú miestenku do 1. predkola bojovali štyri tímy v baráži. Štvrtý tím tabuľky sa stretol so siedmym tímom, piaty sa stretol so šiestym. Výhodu domáceho prostredia mal vždy tím, ktorý sa v tabuľke umiestnil vyššie.
Baráž o udržanie
Tím, ktorý sa umiestnil na 11. mieste tabuľky v skupine o udržanie sa v dvojzápase stretol s druhým tímom 2. ligy. Víťaz dvojzápasu si v budúcej sezóne zahral najvyššiu súťaž, kým porazený odohral nasledujúcu sezónu v druhej lige.
V celkovom skóre 3–2 sa zachránila v súťaži FK Senica.
Miroslav Lorinc
Životopis
Kurz národnej bezpečnosti absolvoval v roku 2006. Do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál, bol navhrnutý vo funkcii zástupcu veliteľa Vzdušných síl 22. augusta 2016 vládou a vymenovaný bol prezidentom Andrejom Kiskom 8. septembra 2016. Stal sa 18. generálom vymenovaným v Ozbrojených silách SR.
28. mája 2019 ho prezident Andrej Kiska povýšil do hodnosti generálmajor.
Útvar (vojenstvo)
Symboly vojenského útvaru
Znak  je grafickým symbolom vojenského útvaru a priznáva ho minister obrany Slovenskej republiky
Kronika  vojenského útvaru zachytáva najdôležitejšie udalosti spojené so zrodom, formovaním, existenciou a zánikom vojenského útvaru.
V Ozbrojených silách SR bojové zástavy, čestné alebo historické názvy vojenským útvarom zapožičiava prezident Slovenskej republiky. str. 111
Live in Prague
Noname Tour 2006 (Live In Prague) je názov prvého koncertného dvojalbumu aj DVD slovenskej skupiny No Name. Tento album, ako aj DVD v roku 2006 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Zoznam nahrávok na 114 minútovom DVD je zhodný s CD nosičmi koncertného dvojalbumu. V rámci bonusov je na DVD Tour 2006 Live In Prague fotogaléria obsahujúca šesť položiek a asi desaťminútový rozhovor, kde skupina No Name hovorí o fungovaní kapely a o turné. V texte na obale je ohlásené viac-uhlovo premietané video, ktoré sa týka jednej štvor-minutovej nahrávky. Posledným bonusom je videoklip.
Meisslova ulica
Meisslova ulica (v minulosti Trnavská ulica, Senecká ulica) je ulica v centre mesta Pezinok. Je pomenovaná podľa maliara, lekárnika, riaditeľa sporiteľne a hasiča Františka Meissla.
Na čísle 2 sa v minulosti nachádzal Hotel Grand, ale dnes v budove sídli len supermarket Billa a hotelová časť chátra.
Islamofóbia na Slovensku
Vzhľadom na skutočnosť, že moslimskú náboženskú obec na Slovensku tvoria predovšetkým prisťahovalci, islamofóbia (predpojatosť proti islamu a moslimom) na Slovensku sa často spája s predsudkami a nenávisťou voči ľuďom inej farby pleti (rasizmus) a voči cudzincom (xenofóbia). K nárastu prejavov islamofóbie došlo po vzniku Islamského štátu (2014) a najmä po prepuknutí európskej migračnej krízy (2015), kedy viaceré politické strany a hnutia využívali protimigrantskú a islamofóbnu rétoriku v rámci predvolebnej kampane, pričom zároveň zintenzívnili snahy o inštitucionálne zabránenie presadzovania islamu na Slovensku, teda zaregistrovania islamskej náboženskej spoločnosti a vzniku mešity.
Situácia moslimov na Slovensku
Podľa sčítania obyvateľov, domov a bytov z roku 2001 sa k islamu hlásilo 1 212 obyvateľov, v roku 2011 už 1 934 ľudí a v roku 2021 3 862 osôb. Tieto údaje môžu byť nepresné, nakoľko na prihlásenie sa k islamu bolo potrebné v sčítacom formulári zaškrtnúť možnosť „iné“ a slovo „islam“ napísať ručne a zároveň sa podľa Islamskej nadácie na Slovensku niektorí moslimovia nesčítali, „či už zo strachu, nedôvery alebo ľahostajnosti“. Samotná Islamská nadácia na Slovensku k januáru 2022 odhaduje, že na Slovensku môže žiť až 6-tisíc moslimov. Najviac moslimov podľa sčítania z roku 2021 žije v Bratislavskom kraji (1 181), ďalej v Nitrianskom kraji (462) a v Košickom kraji (445). Moslimskú obec na Slovensku možno vo všeobecnosti rozdeliť do troch skupín – študenti, intelektuáli, resp. jedinci s vyšším vzdelaním (lekári a pod.) a rodiny podnikajúce v reštauračných službách. V spolužití s ostatnými občanmi alebo obyvateľmi Slovenska sa spravidla nevyskytujú problémy, individuálne prejavy islamofóbie sú skôr zriedkavým javom.
Právny kontext
Počas 40-ročného obdobia autoritatívneho komunistického režimu bola koncepcia „občianskych práv a povinností“ podriadená imperatívu rozvoja socialistickej spoločnosti a činnosť kultúrnej a vzdelávacej sféry vyslovene podliehala marxisticko-leniniskému svetonázoru. V praktickej rovine dochádzalo k potláčaniu základných ľudských práv a slobôd vrátane slobody vierovyznania.
V dôsledku Nežnej revolúcie došlo k ústavnoprávnej zmene, v rámci ktorej sa ustúpilo od socialistického ponímania ľudských práv k prirodzenoprávnej koncepcii neodňateľných, nescudziteľných, nepremlčateľných a nezrušiteľných základných práv a slobôd ľudí slobodných a rovných v dôstojnosti i právach, na ktorej politický disent zakladal svoje ústavnoprávne úvahy už od roku 1969. Vyvrcholila 9. januára 1991, kedy Federálne zhromaždenie ČSFR prijalo ústavný zákon č. 23/1991 Zb., ktorým sa uviedla Listina základných práv a slobôd. Inšpiráciou a v mnohých ohľadoch aj formulačným východiskom listiny bola Všeobecná deklarácia ľudských práv, Pakt o občianskych a politických právach, Pakt o právach hospodárskych, sociálnych a kultúrnych, Európska dohoda o ochrane základných ľudských práv a slobôd (vrátane dodatkových protokolov), Európska sociálna charta, Ústavná listina Československej republiky z roku 1920, rakúska ústavná úprava z roku 1867 a i. Listina nadobudla účinnosť dňom jej vyhlásenia 8. februára 1991, pričom týmto dňom zároveň stratili účinnosť ustanovenia, ktoré neboli v súlade s listinou. Práve z tohto dokumentu, ktorý má nadústavnú právnu silu, vychádzali ďalšie ústavnoprávne úpravy vrátane Ústavy Slovenskej republiky prijatej Slovenskou národnou radou 1. septembra 1992 ústavným zákonom č. 460/1992 Zb.
Pasáže priamo týkajúce sa slobody vierovyznania:
Ešte pred prijatím ústavy boli podrobnosti výkonu slobody vierovyznania ukotvené v zákone č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností, ktorý prijalo Federálne zhromaždenie ČSFR 4. júla 1991. Tento zákon bol novelizovaný Národnou radou SR päťkrát (2000, 2007, 2016, 2017) a dodnes tvorí základný zákonný rámec pre pôsobenie cirkví a náboženských spoločností vrátane podmienok ich registrácie. Od 1. júna 1992 do 30. apríla 2007 bol účinný zákon SNR č. 192/1992 Zb. o registrácii cirkví a náboženských spoločností, ktorý určoval minimálny počet veriacich potrebný na registráciu cirkvi alebo náboženskej spoločnosti (20 000), no zákonom č. 201/2007 Z. z. bola táto podmienka inkorporovaná do zákona č. 308/1991 Zb.
Bránenie registrácii islamu
Na Slovensku doposiaľ nie je zaregistrovaná cirkev alebo náboženská spoločnosť, ktorá by sa hlásila k islamu. To znamená, že moslimská náboženská obec nemá právnu subjektivitu, ktorá by jej umožňovala nárokovať si finančný príspevok zo štátneho rozpočtu, vyučovať svoje náboženstvo v školách, zakladať vlastné cirkevné školy, vykonávať duchovnú službu v zdravotníckych zariadeniach, vojenských útvaroch, ústavoch na výkon väzby a trestu odňatia slobody atď.
O získanie registrácie sa neúspešne pokúšali prípravné orgány Slovenského islamského hnutia (2004) a Islamskej náboženskej obce v Slovenskej republike (2006), pričom ale nie je verejne známe prečo bola registrácia odmietnutá. Žiadosti posudzuje cirkevný odbor Ministerstva kultúry Slovenskej republiky na základe podmienok uvedených v zákone č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností v znení neskorších predpisov s prihliadnutím na ďalšie všeobecne záväzné právne predpisy. V zmysle právnej úpravy bolo na založenie cirkvi alebo náboženskej spoločnosti potrebných aspoň 20 000 plnoletých členov s trvalým pobytom na Slovensku, čo bolo v máji 2007 sprísnené podmienkou, aby títo členovia boli zároveň občanmi Slovenskej republiky. Podľa údajov zo sčítania obyvateľov, domov a bytov (SODB) z roku 2001 takýto počet veriacich malo len šesť z 15 a podľa SODB z roku 2011 len päť z 18 zaregistrovaných cirkví a náboženských spoločností.
Aktuálne platnou právnou úpravou registrácií náboženských spoločností je zákon č. 39/2017 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností v znení neskorších predpisov. Novelizácia zákona, prijatá 31. januára 2017 po prelomení veta prezidenta Andreja Kisku, zvýšila minimálny počet členov novo zaregistrovanej cirkvi alebo náboženskej spoločnosti na 50 000. Podľa dôvodovej správy návrhu zákona bolo cieľom predkladateľov návrhu zákona „eliminovať špekulatívne registrácie údajných cirkví a náboženských spoločností s hlavným cieľom registrácie – získania finančných príspevkov od štátu.“ Podľa niektorých novinárov a predsedu Islamskej nadácie na Slovensku, Mohamada Safwana Hasnu, bolo primárnym účelom novely zabrániť registrácii islamu. Novela zákona však platí rovnako pre všetky cirkvi a náboženské skupiny, ktoré by na Slovensku o registráciu žiadali.
Počas migračnej krízy
Zintenzívňujúca sa občianska vojna v Sýrii, ale aj ďalšie ozbrojené konflikty na Strednom východe a v Afrike v roku 2014 vyústili do Európskej migračnej krízy. V Európe zároveň narástlo nebezpečenstvo predstavované radikálnym islamom, ktorým boli motivované teroristické útoky v Paríži (útok na Charlie Hebdo v januári 2015, útoky vo viacerých obvodoch mesta v novembri 2015) a v Bruseli (útok v marci 2016). Podľa sociologičiek Inštitútu pre verejné otázky Zory Bútorovej a Oľgy Gyárfášovej ''„na tieto udalosti reagovala väčšina slovenských politikov odmietnutím tzv. politickej korektnosti ako prejavu nezdravej spoločenskej pretvárky, čo im otvorilo cestu k hlásaniu protimenšinových predsudkov a k podnecovaniu strachu a odporu voči imigrantom“''. Autorky týmto vysvetľujú výrazný nárast sociálneho dištancu zaznamenaný v prieskume verejnej mienky. Odpor k prisťahovani sa moslimskej rodiny do susedstva narástol z 32 % v roku 2008 až na 73 % v septembri 2017, pričom dištanc proti moslimom a prisťahovalcom pretrvával aj u vyšších vzdelanostných vrstiev.
Arka Gdynia
Arka Gdynia (po slovensky aj: Arka Gdyňa ) môže byť:
Islamofóbia na Slovensku
Počas migračnej krízy
Takéto prejavy pokračovali počas kampane pred parlamentnými voľbami 5. marca 2016, ktoré vyústili do zisku 14 zo 150 mandátov krajne pravicovou Ľudovou stranou Naše Slovensko (ĽSNS).
Predstavitelia ĽSNS pokračovali v islamofóbnych prejavoch aj na pôde Národnej rady SR (NR SR). Počas 10. schôdze poslanec Stanislav Mizík vyhlásil, že islam je „satansko-pedofilným dielom diabla“ a poslanec Milan Mazurek (ĽSNS) označil islam za „krutý, odporný a neľudský politický systém“, ktorý „s demokraciou nemá absolútne nič spoločné“. Proti Mazurekovi a Mizíkovi začal mandátový a imunitný výbor disciplinárne konanie, pričom im odporučil, aby sa za tieto výroky ospravedlnili. Namiesto ospravedlnenia na 12. schôdzi NR SR 1. februára 2017 padli zo strany Mazureka a Mizíka ďalšie protiislamské nenávistné prejavy, na čo mandátový a imunitný výbor reagoval uložením pokuty 1 000 eur, ktorá im bola strhnutá z platu.
Fritz Blanke
Fritz Blanke (* 22. apríl 1900, Emmishofen, Švajčiarsko† 4. marec 1967, Zürich, Švajčiarsko) bol švajčiarsky protestantský teológ a cirkevný historik.
Islamofóbia na Slovensku
Počas migračnej krízy
V januári 2017 Fico znova vyhlásil, že ucelená moslimská komunita by bola „stálym zdrojom bezpečnostných rizík“, a preto vláda odmieta prijímanie utečencov na Slovensko v rámci presídľovacieho programu Európskej únie. Poznamenal, že turisti chcú prichádzať na Slovensko, pretože sa nemusia obávať, že ich roztrhajú bomby, a vedia, že ich nebudú obťažovať moslimovia na verejných priestranstvách.
Mlok bodkovaný
Mlok bodkovaný (iné názvy: mlok močiarny, staršie: mlok obyčajný, mlok frkaný, mlok fŕkaný ; lat. Lissotriton vulgaris, staršie: Triturus vulgaris) je druh mloka z čeľade salamandrovité.
Samuel Takáč
Samuel Takáč ( * 3. december 1991, Poprad) je slovenský profesionálny hokejový útočník. V súčasnosti je hráčom HC Slovan Bratislava.
Islamofóbia na Slovensku
Počas migračnej krízy
Vo februári 2017 sa k islamofóbnemu sentimentu pridal aj predseda strany Sloboda a Solidarita, keď vyhlásil, že kresťanstvo je „lepšie“ ako islam, že islam je „agresívne náboženstvo“, ktoré nie je kompatibilné so slovenskou kultúrnou, a že „nie všetci sme rovnakí“.
Mlok bodkovaný
Opis
Obýva skoro celú Európu smerom do západnej Ázie, okrem Portugalska, Španielska, juhu Francúzska, severnej Škandinávie a stepných oblastí Ruska a Ukrajiny. Je hojne rozšírený, v areáli svojho výskytu je to najbežnejší druh mloka. Na párenie obľubuje plytké jazierka s pomalým tokom. Obýva aj záhrady a mestá. Dorastá do 11 cm. Dožíva sa do 20 rokov. Má hladkú, zamatovú pokožku. Na území Slovenska je to najhojnejší druh mloka.
Samce sú trochu väčšie ako samice. Samce a samice sú hnedé alebo olivové s červeným alebo oranžovým bruchom a čiernymi škvrnami. Samce majú stredom chrbta vedený tmavý pás, samice majú vedľa stredu vedené dva pásy. Sfarbenie je všeobecne fádne, ale samce počas párenia zvýraznia svoj plutvový lem aj škvrny.
Spôsob života
Žijú na súši blízko vody, kde sa pária. Sú aktívne hlavne v noci, keď lovia hmyz, slimáky a červy. Cez deň sa ukrývajú. Cez zimu hibernujú na súši, ale v miernom podnebí boli pozorované aj prezimovania vo vode. Z úkrytov vyliezajú začiatkom apríla. Samce vábia partnerku tancom. Vajíčka kladú do vody a prichytia ich o vegetáciu, ktorú samice ohýbajú a vajíčka tak schovávajú. Kladú 200 až 300 vajíčok v jednej znáške (70 – 190 ). Liahnu sa za 10 až 20 dní. Larvy sú veľké 2 až 3 cm a majú veľké žiabre, ktoré v dospelej fáze nahradia pľúca a dýchanie kožou. Larvy žijú hlavne na dne, kde lovia bentické bezstavovce.
Islamofóbia na Slovensku
Počas migračnej krízy
V apríli 2017 v rozprave k opozičnému návrhu zákona o zákaze mešít poslanec strany SME RODINA vyhlásil, že väčšina moslimov by chcela z politických režimov v Európe urobiť „totalitné alebo islamské teokracie“.
Mlok bodkovaný
Spôsob života
Boli pozorované viaceré prípady pedomorfizmu (párenie lariev), ale väčšinou všetky jedince metamorfujú.
Islamofóbia na Slovensku
Vo funkčnom období od roku 2020
V rámci kampane pred parlamentnými voľbami v roku 2020 sa viaceré politické strany a hnutia uchýlili k šíreniu predsudkov až nenávistných prejavov namierených voči moslimom a imigrantom. Išlo o strany ĽSNS, SMER – sociálna demokracia, SME RODINA, VLASŤ, ale aj okrajové strany a hnutia ako Slovenské Hnutie Obrody, Práca slovenského národa a Slovenská liga. Najtvrdšie na islam útočila ĽSNS, ktorá šírila alarmistické tvrdenia o nanucovaní cudzieho náboženstva európskymi politickými elitami, hordách nelegálnych imigrantov a džihádistov zaplavujúcich Európu a moslimské štvrte prezentovala ako nebezpečné getá.
Vo februári 2022 poslanec za SaS a člen OKS Peter Osuský v reakcii na predikciu OSN o počte obetí vojenskej intervencie v Jemene na Facebooku vyhlásil, že vraždenie je „národný šport“ moslimov a že sa tým „zabávajú“. Voči tomu sa ohradila Islamská nadácia na Slovensku a Osuský sa za svoje vyjadrenia ospravedlnil.
Mlok bodkovaný
Poddruhy
Existuje sedem poddruhov.
Samuel Takáč
Reprezentoval 🇸🇰 na viacerých medzinárodných podujatiach, aj na juniorskej úrovni. Hral aj na Zimných olympijských hrách v Pekingu 2022, kde získal bronzovú medailu.
Hráčska kariéra
Je odchovanec klubu HK Poprad, kde začínal ako 6-ročný a kde prešiel mládežníckymi kategóriami. V slovenskej seniorskej lige debutoval v drese HK Orange 20 v sezóne 2009/10. Od nasledujúcej nastupoval za seniorov HK Poprad. Zaujímavosťou je, že 31. októbra 2010 v zápase proti Banskej Bystrici nastúpil ku koncu zápasu po hromadnej bitke v bránke svojho klubu.
Fritz Blanke
Životopis
Fritz Blanke sa narodil 22. apríla 1900 vo švajčiarskej obci Emmishofen, neďaleko Kreuzlingenu. Jeho rodičia, Johannes Blanke a Emma rod. Lindenmair, pochádzali z Porýnia a prevádzkovali protestantské vydavateľstvo a kníhkupectvo. Blanke bol pôvodne nemeckým štátnym občanom, švajčiarske občianstvo získal až v roku 1939 v Zürichu.
Samuel Takáč
Hráčska kariéra
Po troch rokoch vo Francúzsku sa vrátil do slovenskej extraligy, podpísal zmluvu s HK Poprad. S klubom sa počas svojej prvej sezóny prebojoval do semifinále extraligy. Pred sezónou 2020/21 sa stal posilou klubu HK Dukla Ingema Michalovce. Tu odohral 49 zápasov, v ktorých získal 29 bodov.
19. mája 2021 podpísal dvojročnú zmluvu s klubom HC Slovan Bratislava. Sezóna 2021/22 bola pre neho mimoriadne úspešná, po zisku olympijského bronzu získal majstrovský titul a zároveň bol druhý najlepší strelec Slovenska na Majstrovstvách sveta.
Fritz Blanke
Životopis
Blanke navštevoval kostnické Heinrich-Suso-Gymnasium. Následne, od roku 1920, študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Tübingene, Heidelbergu a Berlíne, kde ho výrazne ovplyvnil profesor Karl Holl (1866 – 1926).
Samuel Takáč
Reprezentácia
Legenda
Fritz Blanke
Životopis
V roku 1926 sa stal súkromným docentom cirkevných dejín na univerzite v niekdajšom pruskom Königsbergu.
V roku 1928 sa oženil so svojou dlhoročnou priateľkou Friedou Mariou rod. Etzweiler.
Od roku 1929 až do svojej emeritácie v roku 1967 pôsobil ako profesor cirkevných dejín a dejín dogiem na univerzite vo švajčiarskom Zürichu, kde o. i. v roku 1965 založil Inštitút pre štúdium dejín švajčiarskej reformácie (Institut für Schweizerische Reformationsgeschichte). V roku 1930 mu teologická fakulta univerzity v Königsbergu udelila čestný doktorát.
Blanke sa vo svojich dielach zaoberal predovšetkým Martinom Lutherom (1483 – 1546), Johannom Georgom Hamannom (1730 – 1788), Ulrichom Zwinglim (1484 – 1531), anabaptizmom, ako aj vzťahom cirkví a siekt.
K jeho žiakom o. i. patrili aj Hanns Lilje (1899 – 1977), Rudolf Pfister (1909 – 2000), Martin Schmidt (1909 – 1982), Gerhard Ebeling (1912 – 2001), Gottfried Locher (1911 – 1996), J. F. Gerhard Goeters (1926 – 1996), Fritz Büsser (1923 – 2012), Joachim Staedtke (1926 – 1979), Walter Hollenweger (1927 – 2016), Endre Zsindely (1929 – 1986) alebo Christof Gestrich (* 1940).
Puiselet-le-Marais
Puiselet-le-Marais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tany
Tany (iné názvy: tanotvaré, staršie: tupaje , zastarano šplhaví ryskovia [rysok je starý názov piskora] ; lat. Scandentia, staršie: Tupaioidea) sú rad cicavcov. Všetky recentné rody z tohto radu sa po slovensky volajú tana (staršie aj: tupaja, zastarano: rysok).
Výskyt
Tany sa vyskytujú v južnej a juhovýchodnej Ázii (Malajské súostrovie, India, Čína), kde obývajú predovšetkým dažďové lesy.
Charakteristika
Tany sú drobné, bez chvosta merajú 1324 cm, chvost meria 1118 cm. Výzorom aj správaním pripomínajú vevericovité. Majú dlhé štíhle telo s dlhým chvostom. Všetky končatiny sú rovnako dlhé. Ňufák je pretiahnutý, ušnice sú výrazné a pohyblivé. Oči sú čierne, orientované po stranách hlavy. Zubný vzorec je I 2/3 C 1/1 P 3/3 M 3/3 = 38. Neobjavuje sa sexuálny dimorfizmus.
Tany konzumujú ovocie a lovia aj článkonožce.
Zaradenie v systéme
Pôvodne boli tany zaraďované do radu hmyzožravce (Wagner 1855, Haeckel 1866), pričom ale ojedinele (Gregory 1910) sa zaraďovali spolu s tenkonožcami (Macroscelidea) do samostatného radu Menotyphla. Od 20. rokov 20. storočia do 80. rokov 20. storočia sa tany zaraďovali buď pod primáty (často konkrétne ako podrad Tupaiiformes) (Carlsson 1920, Simpson 1945) alebo naďalej pod hmyzožravce. Od roku 1965 začali viacerí autori spochybňovať (vtedy prevažujúce) zaradenie tán pod primáty. V roku 1966 boli tany (preto) prvýkrát zaradené ako úplne samostatný rad; tento sa najprv volal Tupaioidea (Martin 1966, Thenius 1969) a v roku 1972 prvýkrát dostal meno Scandentia (Butler 1972). Toto zaradenie ako samostatný rad Scandentia je zhruba od 90. rokov 20. storočia už štandardom. Názov Scandentia síce prvýkrát použil Wagner 1855, ale uňho ešte nešlo o samostatný rad, ale len o názov čeľade patriacej do hmyzožravcov.
Dnes tany spolu s Glires (=hlodavce + dvojitozubce), primátmi (Primates) a letuchmi (Dermoptera) tvoria taxón (klád) Euarchontoglires (vytvorený v roku 2001 ). Presné postavenie tanov v rámci taxónu Euarchontoglires je však (aj pri použití najmodernejších metód) veľmi sporné. Tany môžu byť (stav v roku 2017) sesterský taxón: Ak sú tany sesterským taxónom taxónu Primatomorpha, tak tany a Primatomorpha spolu tvoria taxón nazývaný Euarchonta, a teda Euarchontoglires = Euarchonta + Glires (iný názov taxónu Euarchonta je Archonta v užšom zmysle ). Taxón Euarchonta je mimochodom zhodný s taxónom primáty (Primates) v staršom ponímaní, čiže je zhodný s primátmi definovanými tak, ako sa zvykli definovať u niektorých autorov v minulosti (porov. vysvetlenie v článku primáty).
Donedávna sa zvykli tany u niektorých autorov uvádzať ako sesterský taxón letúch, a v takom prípade s nimi tvorili taxón Sundatheria (=letuchy+tany).
Vnútorná systematika
rad Scandentia - tany/tanotvaré/tupaje (=čeľaď tanovité (Tupaiidae) v širšom zmysle)   :
Staršie sa pod tany (Scadentia) popri čeľadi Tupaiidae v širšom zmysle u niektorých autorov zaraďovali aj čeľade † Purgatoriidae a/alebo † Anagalidae, ktoré sa ale dnes už spravidla zaraďujú inde v systéme cicavcov.
Železničná stanica Smolenice
Železničná stanica Smolenice je železničná stanica v obci Smolenice. Obsluhuje ju trať Kúty - Trnava a nachádza sa na 21,181 km od stanice Kúty. Stanica leží na elektrifikovanej a jednokoľajnej trati Kúty - Trnava.
Železničná stanica je vzdialená od centra obce 36 minút, cesta ku Smolenickému zámku trvá 46 minút a do neďalekej obce Trstín je cesta dlhá 18 minút. Stanica býva obsluhovaná tiež autobusmi ktoré smerujú do obcí ako sú Trstín cez Chtelnicu až do Vrbového alebo do Smoleníc a Trnavy.
Sommières (obec)
Sommières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pussay
Pussay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nisa (Turkménsko)
Nisa bolo staroveké mesto, ktoré sa nachádzalo neďaleko dnešného Ašchabadu v Turkménsku. Niekedy býva považované za jedno z prvých hlavných miest Partskej ríše.
Tradícia pripisuje založenie mesta zakladateľovi arsakovskej dynastie Arsakesovi I. Dnes sa na mieste kde kedysi stálo mesto nachádzajú len ruiny s radom archeologických nálezísk.
Pre svoju unikátnosť bola Nisa v roku 2007 zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.
Österreich
Österreich (iné názvy: Osterreich, Ostreich, Ostenreich – doslova: Východná ríša) môže byť: Poznámka: V nemčine tieto výrazy občas znamenajú aj všeobecne východná ríša, krajina na východe.
Danovov dom
Danovov dom   je meštiansky dom z polovice 19. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita
Danovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na úpätí tzv. Trojpahorčia v skalnatej časti pahorku Taksim tepe oproti katedrále Zosnutia Bohorodičky na ulici „Mitropolit Pajsij“  č. 2.
Dejiny a súčasnosť
Budova bola postavená v 50. rokoch 19. storočia. V roku 1860 dom kúpil prvý bulharský vydavateľ kníh a zakladateľ organizovaného vydávania bulharských kníh Christo G. Danov a žil v ňom až do svojej smrti v roku 1911.
Charakteristika
Budova je charakteristickým exemplárom bulharskej obrodeneckej architektúry. Je typickým predstaviteľom symetrického domu plovdivského typu.
Exteriér
Dom je postavený na plošine vo vrcholovej časti strmej skaly  v úpätí pahorku Taksim tepe. Rozprestiera sa v priestornom dvore, z ktorého sa vďaka polohe na skalnej plošine otvárajú výhľady na mesto. Jedna zo stien domu je pokračovaním pevnostnej steny z obdobia antiky, ktorá bola postavená v skalách pahorku.
Dom je jednoposchodový. Pred vchodom do budovy sa nachádza štvorstĺpový portikus so štítovým frontónom. Steny budovy ako aj frontón na portiku pred vchodom sú zdobené freskami. Použité motívy sú ozdobné medailóny, rastlinné motívy a rôzne línie.
V dvore sa okrem samotného Danovovho domu nachádza ešte niekoľko menších hospodárskych budov.
Interiér
Centrálnu časť interiéru tvorí priestorný salón okolo ktorého je symetricky rozložených šesť izieb.
Steny v interiéri sú taktiež zdobené rôznymi freskami. Medzi motívy patria napríklad, rôzne druhy ozdobných medailónov, geometrické tvary, rastlinné motívy, ako aj portréty antických gréckych fizozófov. Stropy sú zdobené drevorezbou ako aj maľbou. Vyniká z nich umeleckým prevedením predovšetkým strop v salóne, ktorého centrálnym motívom je rozmerná drevorezba predstavujúca Slnko obkolesené rôznými portrétmi.
Expozícia „Vydávanie kníh v Bulharsku v druhej polovici 19. a na začiatku 20. storočia“
V budove sa nachádza múzejná expozícia „Vydávanie kníh v Bulharsku v druhej polovici 19. a na začiatku 20. storočia“. Patrí pod plovdivské Regionálne historické múzeum.
Na účely expozície sa využíva celkovo päť izieb.
Tri izby sú venované samotnej expozícii predstavujúcej predovšetkým:
Štvrtá izba predstavuje repliku kníhkupectva, ktoré bolo súčasťou Danovovho vydavateľstva. Piata izba bola upravená aby, predstavovala repliku bulharskej školskej triedy z obdobia prelomu 19. a 20. storočia.
Medzi exponáty múzea patria okrem iného rôzne exempláre kníh vydaných a vytlačených v obdodeneckom období, dobové učebné pomôcky ako aj súkromné predmety a korešpondencia Christa G. Danova, ako aj jeho vydavateľstva.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Východná ríša
Východná ríša môže byť:
Roman Horňák
Roman Horňák je pseudonym slovenského spisovateľa detektívnych románov. Je predstaviteľom "drsnej školy". Píše reálne, bez akýchkoľvek prikrášlení. Nedáva si servítku pred ústa. Svoje prvé diela vydával vo vydavateľstve Druska Books. Po zániku vydavateľstva, prešiel pod vydavateľstvo Elist.
Identita
Pravú identitu autora pozná iba malá hŕstka ľudí – najbližší spolupracovníci. Svoje súkromie si prísne stráži. Netúži po publicite. S určitosťou vieme o ňom povedať iba to čo sám o sebe prezradil. Meria o čosi menej ako dva metre (v knihe Krutá hra o svojej kolegyni napísal, že meria úctyhodných 182 cm, čo je o desať menej v porovnaní s ním). Vek medzi 35 – 45 rokom života.
Vystúpiť z anonymity v úmysle nemá. Či pochádza priamo z krajského mesta, alebo býva v jeho blízkom okolí, nie je známe.
Dielo
Roman Horňák rieši brutálne prípady, ktoré sa stali v metropole východu, v okolitých obciach, resp. mimo územia Slovenska. Zločin opisuje realisticky, drasticky. Nakoľko sám žije na východnom Slovensku, svoje príbehy infiltruje do košických ulíc - ktoré evidentne dobre pozná. Ako prezradil, hoci sú jeho knihy fikciou, stoja na reálnych základoch. Buduje na prípadoch, preto aj spôsob vyšetrovania, ako ho v knihách popisuje, pôsobí uveriteľne.
Horňák od roku 2014 publikoval 8 detektívnych románov. Začal s kratšími dielami a postupne jeho diela naberajú na rozsahu. Jeho knihy sú rozdelené do krátkych kapitol (45 - 90 v rámci jednej knihy). Jednotlivé tituly na seba nenadväzujú, každý rozoberá úplne iný prípad.
Hlavné postavy
Externé odkazy
__INDEXOVAT__ __LINKPŘIDATKOMENTÁŘ__
Quincy-sous-Sénart
Quincy-sous-Sénart je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žehuňský rybník (národná prírodná pamiatka)
Žehuňský rybník je národná prírodná pamiatka, ktorá bola v rokoch 1999-2006 súčasťou NPR Žehuňský rybník a NPR Žehuňská obora. Do roku 2010 bola vedená ako Národná prírodná rezervácia Žehuňský rybník. NPP Žehuňský rybník je súčasťou Vtáčej oblasti Žehuňský rybník - Obora Kněžičky. V súčasnosti sa jedná o rozľahlý Žehuňský rybník (258 ha) vrátane priľahlých lúk a mokradí v nive rieky Cidliny medzi obcami Žehuň a Zbraň na rozhraní okresov Nymburk, Kolín a Hradec Králové.
Flóra
Významné sú predovšetkým porasty vodných a bažinných rastlín. Vodnú makrovegetáciu rybničného sublitorálu tu predstavujú v prvom rade nápadné porasty leknice žltej (Nuphar lutea), najlepšie vyvinuté v oblasti ústia Cidliny do rybníka. Z ďalších tu zistených druhov voľnej vody stojí za reč riečňanka prímorská (Najas marina).