cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Regína
Regína môže byť:
Lille-Centre
Lille-Centre je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho iba centrálna časť mesta Lille.
Svetový pohár v biatlone 2011/2012
Svetový pohár v biatlone 2011/2012  je 35. ročník Svetového pohára v biatlone. Začiatok tohto ročníka bol 3. novembra 2011 vo švédskom Östersunde a jeho koniec je naplánovaný na 18. marca 2012 v ruskom Chanty-Mansijsku. Víťazstvo budú obhajovať Nór Tarjei Boe a Fínka Kaisa Mäkäräinenová.
Referencia
http://services.biathlonresults.com/Schedule.aspx
Seewalchen am Attersee
Seewalchen am Attersee je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Žije tu 5 341 obyvateľov (1. 1. 2014).
Deti v ohrození (House)
Deti v ohrození (anglicky: Babies & Bathwater) je osemnásta epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
Dej
Zhruba 40-ročná Naomi, ktorá je tehotná, pri riadení náhle podľahne mikrospánku. Potom čo zastaví ju k vystúpeniu vyzve policajt a krátko na to skolabuje. Houseovi sa sníva, že Voglerovi zdeľuje, že je vo štvrtom štádiu rakoviny. Chase robí ultrazvuk, aby zistil, či je dieťa v poriadku. Potom čo chce Naomi zjesť kúsok hrušky sa skoro udusí, pretože nemohla prehĺtať. Na vyšetrení CT začne spontánne rodiť. To sa Foremanovi a Chaseovi podarí našťastie zastaviť. Vogler zúri potom, čo House na prezentácii jeho nového lieku všetkým povedal, že nový liek je rovnaký ako ten starý, ibaže drahší, a tým porušil dohodu. Oznámil Houseovi, že očakáva jeho výpoveď a verejné ospravedlnenie. Po RTG sa zistí, že Naomi má rakovinu pľúc. Možnosťou je operácia, ktorú by však musel predchádzať cisársky rez, čo však nechce dopustiť Naomi, pretože nechce prísť o dieťa. Hlavným bodom zasadania správnej rady fakultnej nemocnice v Princeton-Plainsboro je Gregory House. Vogler pohrozil, že pokiaľ neodíde House, odíde on a jeho 100 miliónov dolárov. Housea však nemôže len tak vyhodiť, pretože má definitívu, tzn. že vyhodenie by sa musela schváliť celá správna rada. Dôjde k hlasovaniu, pri ktorom sa Housea ako jediný zastane Wilson. Ten je však vylúčený a hlasuje sa bez neho. House ide kvôli Naomi za Wilsonom, ktorý si však balí veci a Houseovi oznamuje jak hlasoval na správnej rade a že mu Vogler ponúkol rezignáciu, ktorú prijal. House pri rozhovore s Naomi zistí, že bola tehotná skôr a po rozhovore s ním súhlasí s operáciou. Tá je však ukončená Voglerom. Keď ho House stretne na chodbe, kričí naňho a Vogler mu oznámi, že ho večer vyhodí. Naomi prekoná pľúcnu embóliu a jej manžel musí rozhodnúť či zachrániť ju alebo nenarodené dieťa. Ten sa rozhoduje pre jej život. Pri operácii však príde ku krvácaniu do brušnej dutiny a tak dochádza k cisárskemu rezu. Dieťa však nedýcha. V tú istú chvíľu, keď dieťa prvýkrát vykríkne a nadýchne sa, Naomi umiera. Na zasadaní správnej rady sa hlasuje o zrušení definitívy Gregoryho Housea. Jediná proti je Cuddyová. Vogler sa pokúsi vylúčiť aj ju, ale Cuddyová prehovorí do duší členov správnej rady a odíde. Správna rada potom odmietne zbaviť definitívy Housea a Vogler tak i so svojimi peniazmi odchádza.
Jurek (priezvisko)
Jurek je poľské, slovenské a české priezvisko odvodené od mena Juraj. Slovenská ženská prechýlená podoba je Jureková, menej často aj Jurková. Česká prechýlená podoba je Jurková.
Na Slovensku je najčastejšie v obciach Beniakovce (okres Košice-okolie), Drienov (okres Prešov) a v Poprade. V Česku je najčastejšie v mestách Frenštát pod Radhoštěm, Velké Meziříčí, Kopřivnice a Brno.
Známi nositelia
Pozri v článku Jurek.
Kríž (symbol)
thumb|Pravdepodobne najstarší kamenný kríž na Slovensku pochádza z [[Rusovce|Rusoviec.]]
Kríž je najuniverzálnejší z jednoduchých symbolických znakov. Je hlavným symbolom kresťanstva. Okrem kresťanstva sú známe vyobrazenia napríklad v staromexickej kultúre. Kríž tiež predstavuje bolesť a utrpenie.
Železničná trať Zdice – Protivín
Železničná trať Zdice – Protivín (v cestovnom poriadku označená číslom 200) je hlavnou traťou. Úsek trate z Písku do Protivína je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV, 50 Hz. Celá trať je jednokoľajová. Roku 1875 ju sprevádzkovala a do zoštátnenia v roku 1918 vlastnila spoločnosť Rakovnicko-Protivínské dráhy, avšak prevádzkovatelia sa v počiatku rýchlo striedali a od roku 1884 ju prevádzkovali c. k. Státní dráhy. Dnes je na trati okrem regionálnych spojov v prevádzke rýchliková linka Praha – Příbram – Písek – České Budějovice. SŽDC trať novo vybavilo diaľkovým dispečerským riadením staníc.
Nepoměřice
Nepoměřice je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 217 obyvateľov, z toho 108 mužov a 109 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 41,2 roka, ženy 40,1 roka).
Le Bodéo
Le Bodéo je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lille-Est
Lille-Est je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho iba východná časť mesta Lille.
FK Železiarne Podbrezová
FO ŽP Šport Podbrezová, celým názvom Futbalový oddiel Železiarní Podbrezová Šport Podbrezová, akciová spoločnosť je slovenský futbalový klub so sídlom v Podbrezovej. Akciová spoločnosť je z 99,80% vlastnená Železiarňami Podbrezová. Od sezóny 2022/2023 pôsobí vo Fortuna lige.
2013/2014
V sezóne 2013/2014 si tím vybojoval historický postup do prvej slovenskej ligy. Tím vedený trénerom Jaroslavom Kentošom to dokázal aj napriek nie veľmi dobrému úvodu sezóny. Potom však už bez výraznejšej straty nechali za sebou všetky tímy v druhej lige. Zásluhu na úspechu majú všetci. Oporami tímu boli celú sezónu Vratislav Greško, Blažej Vaščák, Ivan Minčič, Ľuboš Kupčík či kapitán Jozef Hanák.
2014/2015
Podbrezová sa predstavila vo Fortuna lige, teda najvyššej slovenskej lige po prvýkrát v histórii. Jasným cieľom, ktorý sa následne aj podarilo splniť bola záchrana. Klub skončil so ziskom 29 bodov na 11. mieste tabuľky, horšie na tom bola len FK Dukla Banská Bystrica (22 bodov). Najlepším strelcom tímu bol so 7 gólmi Blažej Vaščák.
2015/2016
Po záchrane v minulej sezóne mali "železiari" pred sebou ďalší rok medzi slovenskou futbalovou elitou. Sezónu ukončili na 8. mieste so ziskom 37 bodov. Najviac gólov za tím dali hneď 3 hráči. Pablo Podio, Andrej Rendla a Patrik Vajda (všetci traja dali 5 gólov).
2016/2017
Sezóna 2016/2017 bola pre Podbrezovú historicky najúspešnejšia. Klub zažil famózny úvod sezóny, a po menej stabilných výkonoch v jarnej časti mu účasť v predkolách Európskej ligy UEFA ušla len o 2 body. "Železiari" ukončili sezónu na 5. mieste so 45 bodmi. Najlepším strelcom tímu bol so 7 gólmi Holanďan Endy Bernadina.
2017/2018
V danej sezóne sa Podbrezovčanom priveľmi nedarilo, zachrániť sa ale dokázali. Po základnej časti mali na konte 20 bodov, po tej nadstavbovej 38. Sezónu ukončili na 9. mieste tabuľky. Endy Bernadina sa opäť stal najlepším strelcom tímu, tentokrát strelil 5 gólov.
Aktuálna súpiska
(na hosťovaní z SK Sigma Olomouc)
12px|Kapitán klubu
Roumare
Roumare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pomník svätého Václava
Dejiny
Potom, čo bola v roku 1879 baroková jazdecká socha sv. Václava prenesená na Vyšehrad, vznikla potreba vytvoriť novú a modernejšie poňatú sochu tohto významného svätca.
Súťaž na vytvorenie novej jazdeckej sochy svätého Václava bola vypísaná v januári 1894 a zúčastnilo sa jej osem sochárov. Výberové konanie bolo prístupné len umelcom, ktorí sa v Čechách narodili, alebo tu žili. Prvá cena nakoniec nebola v súťaži vôbec udelená a druhú cenu si rozdelil Josef Václav Myslbek a Bohuslav Schnirch. Obaja však boli vyzvaní k tomu, aby svoje diela ešte vylepšili a upravili. Bohuslav Schnirch poňal jazdeckú sochu svätého Václava ako sochu svätca idúceho na koni a žehnajúceho davom, s výrazným praporcom s Mariánskym obrazom (Paládiom krajiny Českej). Myslbek naopak zvolil netradičnú podobu svätého Václava ako bojovníka. Po vzrušených diskusiách v kruhoch odbornej i laickej verejnosti, a tiež v kruhoch politických, bola nakoniec zákazka zadaná Myslbekovi.
Roumare
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pomník svätého Václava
Dejiny
Pôvodný model bol následne mnohokrát zmenený a časom bola jazdecká socha svätého Václava na modeli doplnená ešte štyrmi sochami stojacich svätcov. Pôvodne sa malo jednať o sv. Ľudmilu, sv. Prokopa, sv. Vojtecha a sv. Ivana. Socha sv. Ivana bola nakoniec nahradená sochou sv. Anežky. Socha sv. Vojtecha mala v prvých plánoch stáť na čelnej strane podstavca, ale keďže nie je dokonale vytborená (pri bližšom pohľade soche akoby chýba jedna noha) bola umiestnená dozadu a v popredí sa ocitla socha sv. Prokopa. Pri tvorbe hlavnej časti pomníka sa Myslbek inšpiroval svatováclavským pokladom - prilbicou, mečom a drôtenou košeľou. Veľkú pozornosť venoval tiež podobám tvárí všetkých svätcov, napr. sv. Vojtech má tvár arcibiskupa Františka Schönborna]a sv. Prokop zase tvár samotného J. V. Myslbeka. Modelom pre sochu koňa sa stal sedemročný žrebec Arda patriaci armáde. Okrem architekta Aloisa Dryáka sa na konečnej podobe pomníka podieľal ešte Celda Klouček (architektonický dekor na sokli). Do bronzu pomník odliala firma Bendelmayer.
Letopočet 28. 10. 1918, zasadený do dlažby pred pomníkom, bol odhalený 27. októbra 1935. Ozdobný bronzový reťaz okolo pomníka bol inštalovaný v roku 1979 a vyhotovil ho akademický sochár Zdeněk Kolářský. Z reťaze v súčasnosti ostali len stĺpiky s lipovými listami.
16. augusta 1995 bol pomník nariadením vlády vyhlásený národnou kultúrnou pamiatkou.
K 28. októbru 2005 bolo dokončené dvojročné reštaurovanie pomníka, vykonávané akademickým sochárom Andrejom Šumberom a René Šefrom v spolupráci s odbornými pracoviskami pamiatkovej starostlivosti a s firmou Olympus (kamerové sondy vnútri sochy).
Opis
Celý monument tvorí súsošie patrónov českej krajiny, ktorému dominuje najvýznamnejšie z nich, svätý Václav. Skladá sa z mohutného kvádrového podstavca, na ktorom je umiestnená vlastná jazdecká socha a z postáv sv. Prokopa, sv. Anežky Českej, sv. Ľudmily a sv. Vojtecha, stojacich uhlopriečne k všetkým rohom kvádra na samostatných pilieroch, vychádzajúcim zo spodného, ​​spoločného základného sokla. Prvé tri z nich boli osadené v roku 1912, socha sv. Vojtecha bola doplnená v roku 1924. Celé súsošie meria na výšku i s Václavovou kopijou 7,2 metra. Vlastná socha sv. Václava váži niečo okolo 5,5 tony. Súsošie je zhotovené z bronzu. Na pomníku nájdeme nápis: SVATÝ VÁCLAVE VÉVODO ČESKÉ ZEMĚ KNÍŽE NÁŠ NEDEJ ZAHYNOUT NÁM NI BUDOUCÍM, na chodníku pred pomníkom potom dátum: 28. X. 1918.
Umiestnenie
Pôvodne mala byť socha umiestnená na rampe Národního muzea, proti čomu J. V. Myslbek protestoval a odborná verejnosť mu nakoniec dala za pravdu. Dielo je tak umiestnené na vrchole otvoreného priestoru pretiahnutého obdĺžnika námestia, ktorého hornú stranu tvorí impozantná budova Národního muzea. Tým bola docielená veľmi pôsobivá kombinácia, ktorá vyvoláva ako pocit prirodzenej spolupatričnosti oboch jeho hlavných prvkov, tak vizuálnu potenciáciu dojmu v zmysle ich dominantného postavenia v štruktúre k nim postupne sa zdvíhajúceho priestoru námestia.
Spoločenský a historický význam
Socha sv. Václava je nielen urbanisticky významnou dominantou mesta - je tiež jeho prirodzeným stredom, ktorý je obľúbený nielen jeho obyvateľmi ako najčastejšie miesto stretnutia ľudí, a to ako rýdzo súkromným (neformálne si dávajú zraz pod ocasem, pod koňom), ako aj tým, ktoré sú určené k hromadným manifestáciám najrôznejšieho druhu.
V priestore pred súsoším prebiehajú často verejné demonštrácie najrôznejších spoločenských a politických hnutí či aktivít. 28. októbra 1918 bola pri pomníku v 11. hod. dopoludnia vyhlásená Československá republika.
16. januára 1969 sa v blízkosti pomníka na protest proti sovietskej okupácii upálil Jan Palach.
Sochár David Černý vytvoril parodickú parafrázu sochy, ktorá visí v Lucerne.
Jailly
Jailly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Húsenica
thumb|húsenica thumb|detail húsenice [[Achateule]]
Húsenica alebo larva motýľa je nedospelé vývojové štádium motýľov, ktoré nemá vonkajšie znaky imága. Posledný instar húsenice sa premieňa u motýľa po poslednom zvlečení kutikuly na kuklu.
Vzhľad húsenice
Telo húsenice je podlhovastého, valcovitého tvaru. Na svojom povrchu je pokryté pokožkou, ktorá je zvyčajne mäkká. Skladá sa z hlavy (caput) a zo štrnástich článkov, ktoré majú zvyčajne rôzny tvar. Prvé tri články sú pomerne malé a označujeme ich ako hrudné články. Ďalšie články, ktorých je zvyčajne 11, označujeme ako brušné články. Hlava húsenice je tvrdá, zvyčajne guľovitého tvaru. Sú na nej umiestnené jednoduché oči, ústne ústroje a malé tykadlá. Vzhľadom na jednoduché oči je zrak húseníc slabý. Ústne ústroje sú hryzavé a pomerne mohutne vyvinuté, lebo majú pre húsenicu obrovský význam. Ústne ústrojenstvo húsenice sa skladá z hornej pery, pod ktorou sú dve silné, rohovité hryzadlá, ktoré majú zvyčajne pilovitý tvar. Pohybujú sa oproti sebe, ako čeľuste klieští. Pod hryzadlami sa nachádza dolná pera, ktorá býva zvyčajne zrastená s dolnými čeľusťami. Na konci dolnej pery vyúsťujú žľazy, ktoré vytvárajú vlákno, ktoré húsenica potrebuje pri svojom pohybe a presúvaní sa pri hľadaní potravy, ale hlavne v období, kedy sa zakukľuje. Húsenica vytvára z tohto vlákna rôzne pevný zámotok, ktorá máva rôzny tvar. Niekedy je to iba niekoľko vláken, ktoré vytvárajú minimálnu fixáciu kukly, inokedy je to pevný viacvrstvový zámotok (kokón), kde môže byť toto vlákno dlhé až niekoľko kilometrov (pozri napr. priadka morušová (Bombyx mori), alebo niektoré okáne z čeľade Ataciidae, Saturnidae).
Jednotlivé články tela sú u väčšiny húseníc mäkkej konzistencie. Na celom tele typickej húsenice sa nachádza celkove 16 končatín (= 8 párov). U piadiviek (čeľaď Geometriidae) je iba 10 nôh (= 5 párov). Na troch hrudných článkoch sa nachádza celkove 6 nôh, ktoré majú článkovaný charakter a sú zakončené pazúrikmi. Na brušných článkoch sa nachádzajú 4 páry panôžok, ktoré nie sú článkované a majú charakter prísaviek. Zvyčajne na trinástom telovom článku býva posledný pár nôh, ktoré slúžia na posúvanie húsenice, preto ich označujeme aj ako "posuvky".
Podobne ako i motýle aj húsenice bývajú často veľmi pestro sfarbené. Farbivo (pigment) sa zvyčajne nachádza v pokožke húsenice, ale môže sa nachádzať i pod ňou. Okrem sfarbenia bývajú na tele väčšiny druhov húseníc prítomné rôzne výrastky, výčnelky, chĺpky, bradavičky a pod., ktoré im dodávajú ich typický a niekedy i značne bizarný tvar a vzhľad. Napr. húsenice väčšiny druhov lišajov majú na predposlednom článku zvrchu prítomný rohovitý výrastok, ktorý má rôzny tvar. Vidlochvostovité motýle majú za hlavou zvláštny útvar, tzv. osmeterium, ktoré vylučuje pach a slúži ako ochrana húseniciam, na odstrašenie prípadného nepriateľa.
Jozef Kočiš
Jozef Kočiš (* 23. január 1928, Hurbanovo – † 4. január 2013, Beluša) bol slovenský historik a archivár. Patrí medzi uznávaných teoretikov archivistiky ako vedy. Rozpracoval metodiku spracovania a sprístupňovania archívnych fondov historických žúp od 16. do 20. storočia.
Životopis
Vyštudoval históriu a archívnictvo na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Vybudoval archív v Bytči. Začiatkom mája 1955 sa stal riaditeľom Štátneho archívu v Bytči, ktorý bol jeho celoživotným pôsobiskom až do odchodu do dôchodku v roku 1990.
Akademický titul doktor filozofie získal v roku 1970. V roku 1977 po obhájení kandidátskej práce na tému „Stoličná správa na Orave a v období feudalizmu“ mu udelilo Vedecké kolégium Slovenskej akadémie vied (SAV) pre vedu o spoločnosti titul kandidát historických vied.
Jozef Kočiš pracoval v poradných orgánoch a komisiách Historického ústavu SAV v Bratislave, bol členom Slovenskej historickej spoločnosti (SHS). Pôsobil ako člen Vlastivedného zborníka Považia, v redakčnej rade zborníka Stredné Slovensko a v hodnotiacej komisii odboru archívnictva.
Po ukončení vysokoškolského štúdia pracoval ako vedecký pracovník v Slovenskom ústrednom archíve v Bratislave. O rok neskôr bolo publikované vládne nariadenie o vzniku štátnych archívov v jednotlivých krajoch. Slovenská archívna správa, ako nový celoslovenský riadiaci orgán pre archívy v rámci Povereníctva vnútra, získala pre účely Štátneho archívu v Žilinskom kraji zámok v Bytči s veľkými priestormi. Tu sa v roku 1955 stal riaditeľom novo založeného štátneho archívu, ktorý bol jeho celoživotným pôsobiskom až do odchodu do dôchodku v roku 1990 a priviedol ho medzi popredné slovenské archívne inštitúcie.
Zomrel v Beluši 4. januára 2013. Pochovaný je na cintoríne v Hloži, miestnej časti Beluše.
Dielo
Jozef Kočiš je autorom niekoľkých syntetických a analytických archívnych pomôcok – sprievodcov, katalógov a archívnych inventárov a priekopníkom pri príprave edícií prameňov k dejinám slovenského národného hnutia v 19. storočí. V rámci svojho vedeckého a odborného pôsobenia publikoval v časopise Slovenská archivistika. Rozšíril pramene k slovenským dejinám o výsledky výskumu archívnych dokumentov v Maďarsku, Poľsku, Juhoslávii, Rakúsku, Francúzsku a Taliansku.
Ako zostavovateľ publikácie „Sprievodca po archívnych fondoch Štátneho archívu“ v Bytči pomáhal sprístupniť archívne dokumenty historických žúp, súdov a služobných úradov a ďalších inštitúcií z území Liptova, Oravy a Turca. Jeho najväčším záujmom bola inventarizácia korešpondencie bytčianskych Thurzovcov v rokoch 15411626 a inventár oravského župného archívu z obdobia feudalizmu z rokoch 15841849.
Spolupracoval na príprave publikácie Bytča 13781978, ktorá bola vydaná k 600. výročiu mesta. Napísal monografiu pod názvom Bytčiansky zámok.
Najväčšiu pozornosť vzbudil populárne-náučnými dielami. V publikácii Alžbeta Báthoryová a jej obete, možno nájsť plastický obraz zákulisia prípadu Alžbety Báthoryovej, kde na základe autentických dokumentov autor zasiahol do rozšírených nepresných predstáv o činnosti a smrti čachtickej pani, niektorých jej služobníčok a tiež o postupe palatína Thurzu pri súdení jej zločinov.
Výsledkom dlhodobej práce je aj odborná publikácia „Neznámy Jánošík“, v ktorej Jozef Kočiš prináša netradičný a skutočne neznámy portrét bývalého kuruca, cisárskeho vojaka a potom tiež „hôrneho chlapca“ Juraja Jánošíka.
Slovenskú literatúru faktu obohatila aj jeho ďalšia úspešná publikácia o hradoch stredného Považia „Od Čachtíc po Strečno“. V roku 1993 Jozef Kočiš vydáva publikáciu o nevšednej žene, manželke, matke, spravodlivej a milosrdnej šľachtičnej – Žofii Bošňákovej.
O svojich prácach tiež prednášal v Dome slovenskej kultúry v Prahe. O spoluprácu ho požiadala japonská televízna spoločnosť „Stream“ pri príprave a natáčaní dokumentárneho filmu o Alžbete Báthoryovej.
Svoje odborné poznatky poskytol aj zahraničným spisovateľom, napr. Michaelovi Farinovi („Heroine des Grauens – Elisabeth Báthory“ – 1989), Raymondovi T. McNallymu („Dracula was a woman“ – 1994) a Tonymu Thornovi („Countess Dracula“ – 1997)''.
Po odchode do dôchodku pracoval na publikáciách o obci Beluša.
Burhan Doğançay
Burhan Cahit Doğançay (* 11. september 1929, Istanbul, Turecko† 16. január 2013, tamtiež) bol v New Yorku a v Istanbule žijúci turecko-americký maliar a fotograf.
Životopis
Narodil sa v v Istanbule. Jeho prvými učiteľmi boli dvaja známi tureckí maliari, Arif Kaptan a jeho otec Adil Doğançay. Po ukončení štúdia práv na univerzite v Ankare odišiel začiatkom 50-tych rokov do Paríža, kde na parížskej univerzite promoval v odbore ekonómie a zároveň sa ďalej venoval štúdiu umenia na Académie de la Grande Chaumière. Svoju krátku diplomatickú kariéru, vďaka ktorej sa v roku 1962 dostal do New Yorku, rýchlo ukončil. Rozhodol sa totiž už v roku 1964 natrvalo zostať v New Yorku a venovať sa výlučne umeniu. Svoje posledné roky života strávil čiastočne zase v tureckom mestečku Turgutreis
Umelecké dielo
Keďže ho vždy fascinovali mestské múry a steny, venoval sa tejto téme aj v umeleckom prejave. Podľa jeho názoru boli čímsi ako barometrom spoločnosti a svedkom plynutia a pominuteľnosti času, ale zároveň boli odolné aj voči útokom živlov a ľudí. Doğançay tvoril vlastné múry, vytváral z nich série, do ktorých integroval rôzne dvere, farby, rozličné štýly graffiti ako aj iné objekty. Jeho najobľúbenejšou technikou bola koláž, ktorej dôležitými súčasťami boli plagáty, objekty a zlomky, ktoré zozbieral z múrov a čiastočne používal aj umelecký prostriedok nazývaný «fumage» (vytváranie čiernych stôp na obrazoch pomocou sadze horiacej sviečky).
Steny sveta (Walls of the World)
V polovici 70-tych rokov začal Doğançay fotografovať mestské múry a steny. Sám považoval túto svoju prácu za druhoradú, ale práve tento projekt sa stal rýchlo dôležitým. V priebehu takmer 4 desaťročí dosiahla jeho zbierka zhruba 30 000 fotografií z viac ako sto krajín sveta. „Walls of the World“ chcú rovnako ako celé dielo umelca Doğançaya vrátiť do umenia dôležitú požiadavku 60-tych rokoch: návrat životnej reality do umenia.
Múzeum Dogancay
V roku 2004 založil Doğançay prvé múzeum súčasného umenia v Turecku „Múzeum Doğançay“ v istanbulskej štvrti Beyoğlu. V tomto múzeu je možné pozrieť si ca. 100 diel umelca zo všetkých dôležitých období jeho umeleckej tvorby.
Václav Hrabě
Václav Hrabě (* 13. jún 1940, Příbram – † 5. marec 1965, Praha) bol český básnik a čiastočne prozaik, jediný v Česku významný predstaviteľ hnutia Beat generation, ktoré vzniklo v USA.
Hrabě sa narodil v Příbrami ako syn železničiara Jana Hraběte a Magdaleny rodenej Kalinovej, mladosť prežil v Lochoviciach blízko Berouna. Na strednú školu chodil v Hořoviciach (ukončil ju maturitou v roku 1957). Študoval český jazyk a dejepis na Vysokej škole pedagogickej v Prahe, ktorú absolvoval v roku 1961. Po vysokej škole nastúpil na vojenskú službu a po návrate z nej striedal zamestnania; pracoval ako pomocný robotník, vychovávateľ na učňovskom internáte, knihovník v Mestskej ľudovej knižnici a tiež ako lektor poézie v časopise Tvář. Až na jeseň 1964 zohnal učiteľské miesto v Prahe 5.
Vo februári 1962 sa oženil a v auguste sa mu narodil syn Jan, v roku 1964 sa však rozviedol.
Tvorba Václava Hrabě, rovnako ako ostatných beatnikov, úzko súvisela s jazzovou a bluesovou hudbou. Sám autor sa učil hrať na niekoľko hudobných nástrojov, medzi inými klarinet a saxofón, a koncertoval so študentskými kapelami.
Osobne sa stretol s americkým básnikom Allenom Ginsbergom a napísal s ním rozhovor (v roku 1965 pri príležitosti jeho vystúpenia v Prahe).
Hrabětove básne sa za jeho života nedočkali ani jedného knižného vydania, všetky súbory vychádzali až posmrtne, pretože autor tragicky zomrel vo veku nedožitých dvadsaťpäť rokov, keď sa otrávil oxidom uhoľnatým. Je pochovaný v Lochvoviciach.
Dielo
Okrem básní a menších próz napísal pravdepodobne aj jednu divadelnú hru, ktorá sa však nikdy nenašla. Z jeho prozaických diel sa zachovala iba poviedka Horečka.
Autor debutoval roku 1962 v časopise Univerzita Karlova a vo vojenskom periodiku Zápisník. Básňami a publicistikou tiež prispieval do Tváře, ktorú redigoval.
V rokoch 1965–67 sa v litvínovskom Docela malém divadle jeho básne stali podkladom pre poetické pásmo Stop-time (v roku 1967 vyšlo aj knižne) a niektoré boli aj zhudobnené, napríklad Vladimírom Mišíkom (platňa Pár tónů, které přebývají z roku 1989).
Verše pôsobia veľmi autenticky, k čomu prispieva aj voľný verš, ktorým sú písané.
Microsoft Word
Microsoft Word je textový procesor od firmy Microsoft, ktorý je súčasťou kancelárskeho balíka Microsoft Office.
Vývoj
Jeho prvú verziu vytvoril v roku 1983 programátor Richard Brodie pre spoločnosť IBM (táto verzia bežala pod operačným systémom DOS). Nasledovala okrem iného verzia pre Macintosh (1984) a roku 1989 bol vytvorený prvý Word bežiaci pod OS Microsoft Windows.
DOS verzia (Word 3.00) si veľkú obľubu nezískala. Verzia pre Macintosh (Word 3.01), ktorá už neobsahovala toľko chýb, bola úspešnejšia. Bol to prvý textový editor, ktorý bol schopný zobraziť na obrazovke kurzívu a tučné písmo, čo však nestačilo na to, aby sa dostatočne veľa firiem rozhodlo vymeniť konkurenčné programy, napríklad WordPerfect, za Word.
Prvá verzia pre Windows 3.0 vznikla roku 1989 pod názvom Word 1.0. Tím Word zvíťazil nad WordPerfektom, ktorý verziu pre Windows nemal. Verzia Word 2.0 potom jeho pozíciu len upevnila.
Dnešná verzia tohto programu vie už oveľa viac než len spracovávať text; okrem iného v nich možno do dokumentov vkladať obrázky, tabuľky a grafy a pomocou panelu nástrojov Kreslenie možno vytvárať jednoduché grafické útvary. Makrá (napr. v jazyku Visual Basic) umožňujú automatizovať prácu (no prinášajú určité bezpečnostné riziká).
Súčasnosť
Dnešnému trhu Microsoft Word jednoznačne dominuje a formát súborov s príponou .doc sa stal de facto štandardom, ktorý musí podporovať aj konkurenčné programy, ak chcú uspieť. V tom im ale do značnej miery bráni uzavretosť tohto formátu (jeho špecifikácie sú známe len Microsoftu); napriek tomu že podpora v konkurenčných programoch existuje, nie je celkom spoľahlivá. V dôsledku toho je tak tvorený tlak na zákazníkov, aby si kúpili MS Office, aj keď by im inak mohli úplne vyhovovať alternatívne kancelárske balíky (napr. OpenOffice). Zlepšenie tohto stavu sa očakáva s rozšírením otvorených formátov ODF a Office Open XML.
Vančurova ulica
Vančurova ulica je ulica:
Voiteur
Voiteur môže byť:
Sellières
Sellières môže byť:
Lons-le-Saunier
Lons-le-Saunier môže byť:
Bojovnica pestrá
Bojovnica pestrá (Betta splendens) je druh ryby z čeľade labyrintkovité a obľúbená akváriová ryba. V prírode žije v stojatých vodách južnej a juhovýchodnej Ázie (v povodí rieky Mekong), ktoré sú veľmi často chudobné na kyslík. Preto sa im vyvinul pomocný dýchací orgán tzv. labyrint, ktorý rybám umožňuje prijímať kyslík priamo zo vzduchu. Ich miestny názov, pochádzajúci z Taiwanu, je pla-kad. Bojovnice obvykle dorastajú do veľkosti 6 až a dožívajú 2-3 roky, vo veľmi dobrých podmienkach aj 4 roky. V ich domovine bola bojovnica po dlhý čas hlavným účastníkom obdoby známych kohútích zápasov.
Tieto ryby boli dlho a ešte stále sú šľachtené, preto sa akváriová forma od divokej formy značne líši. Samce aj samice sa vyskytujú v mnohých farbách, ako je modrá, fialová, zelená, červená, biela a v ich rôznych kombináciách. Plutvy samčekov bývajú v prípade správneho chovu veľmi dlhé a rozličných tvarov. Najčastejšou farbou týchto rybičiek je tmavomodrá a červená, prípadne fialová. Najvzácnejšie sú žlté a oranžové varianty.
Agresivita
Samce sú voči sebe (a po nerese aj voči samičkám) veľmi agresívni, a preto sa odporúča chovať vždy iba jedného samca v akváriu. V prípade chovu viacerých samcov súčasne je nevyhnutné ich chovať v dostatočne veľkom akváriu s množstvom prirodzených skrýš. V prírode samce síce nebojujú až do usmrtenia protivníka, ale v nevhodne riešenom akváriu nemá porazený kam uniknúť, takže boj môže skončiť jeho smrťou. Chovatelia, ktorí sa zameriavajú na výcvik výstavných samcov, používajú obvykle prepojené menšie akvária. V každom z nich je jeden samec, ktorý súperí s ostatnými cez sklo a vďaka tomu rastú jeho plutvy.
Rozmnožovanie
Hoci je vlastný chov bojovníc čo sa týka prípravy pomerne zložitý, odchov je vďaka silne vyvinutému rozmnožovaciemu pudu tohto druhu pomerne jednoduchý a zaujímavý. Samček pomocou sekrétu z tlamy postaví penové hniezdo z bublín, do ktorého ukladá oplodnené ikry. Samička je hneď po trení od hniezda odohnaná a musí sa z akvária vyloviť. Samček neustále hniezdo upravuje a opätovne do neho zabudováva popadané potomstvo. Po zhruba troch dňoch, keď plôdik vstrebe svoj žĺtkový vak a rozpláva sa, musí byť odlovený aj samček. Plôdik je veľmi drobný a odchováva sa prachovou potravou a planktónom. Rozmnožovací pud možno posilniť zvýšením teploty a znížením hladiny vody v akváriu. Bojovnica sa rozmnožuje tak, že postaví hniezdo a keď sa mu samička poddá, tak z nej vytlačí v nežnom objatí vajíčka a starostlivo ich poukladá do hniezda, o ktoré sa pozorne stará a odháňa všetkých nevítaných návštevníkov.
Chov v akváriu
Bojovnice sa dobre hodia do spoločenských nádrží, ale iba ku pokojným a neagresívnym druhom, ktoré bojovniciam nebudú obhrýzať ich dlhé plutvy a súčasne nemôžu byť pre bojovnice vizuálnym rivalom, ako napríklad niektoré cichlidy. Ani malé rybky nie sú vhodní spoločníci, pretože by ich bojovnice mohli považovať za potravu. Ideálnym prostredím pre bojovnice je akvárium klasického formátu nad 10 litrov, v ktorom nechýbajú vysoké a voľne plávajúce rastliny. Vhodná teplota pre tieto rybky je medzi 24 – 30 °C a pH vody by malo byť v rozpätí 6,5 – 7,0, pričom je nevyhnutné prostredie udržiavať v uvedených mantineloch. Bojovnice sú veľmi citlivé na nepriaznivé podmienky, môžu trpieť alergiami na niektoré vybavenie akvária, prípadne na premnoženie baktérii a siníc. Môžu mať aj krupičku, ktorá sa prejavuje tak, že sa na bojovnici začnú objavovať biele šupinky.
Senftenbach
Žije tu 733 obyvateľov (1. 1. 2010).
Vansovej ulica
Vansovej ulica je ulica:
Les Bouchoux
Les Bouchoux môže byť:
Európsky systém účtov
Európsky systém účtov alebo Európsky systém národných účtov (skr. ESÚ alebo ESNÚ alebo ESA; angl. European System of Accounts - skr. ESA) je súhrnné označenie nasledujúcich metodík národného účtovníctva:
Moirans-en-Montagne
Moirans-en-Montagne môže byť:
Lille-Nord
Lille-Nord je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho iba severná časť mesta Lille.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2013
Kvalifikácie na Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2013, ktorú organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF), sa zúčastnilo 18 štátov, ktoré bojovali o 11 miest na záverečný turnaj v 4 skupinách na 3 kontinentoch. Prebiehala od 29. januára do 23. februára 2013.
Priamy postup
Priamo z MS 2011 postúpilo najlepších 5 tímov, medzi ktorými figuruje aj hostiteľská krajina:
Amerika
🇨🇦 Kanada, Marham (Ontário), Cornell Community Center, 1.2. február 2013
Ázia a Oceánia
🇰🇷 Kórejská republika, Poncheon City, Dae Jin University Hall, 21.23. február 2013
Skupina 1
🇱🇻 Lotyšsko, Valmiera, 29. január2. február 2013
Skupina 2
🇵🇱 Poľsko, Babimost, Olimpia Arena, 30. január2. február 2013
Včelárska ulica
Včelárska ulica je ulica:
Morez
Morez môže byť:
Le Cambout
Le Cambout je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nové Dvory (okres Kutná Hora)
Nové Dvory sú mestečko v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 823 obyvateľov, z toho 440 mužov a 383 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 37,7 roka, ženy 42,6 roka). Obec sa skladá z dvoch miestnych častí - Nové Dvory a Ovčáry.
Routes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
20 centov (euro)
Mince s nominálnou hodnotou 20 centov sú vyrobené zo severského zlata. Majú priemer 22,25 mm, hrúbku 2,14 mm a hmotnosť 5,74 g. Hrana mince je hladká so sedmimi drážkami (tvar španielskeho kvetu). Všetky mince majú spoločnú lícovú stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
Externé odkazy
€
Saint-Laurent-en-Grandvaux
Saint-Laurent-en-Grandvaux môže byť:
Sierning
Sierning je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Steyr-vidiek.
Žije tu 9 106 obyvateľov (1. 1. 2010).
Veltlínska ulica
Veltlínska ulica je ulica:
Brémy
Brémy sú prístavné mesto na severozápade Nemecka ležiace na rieke Vesere. Spolu s mestom Bremerhaven tvoria spolkovú krajinu Brémy. Rozlohou sú 10. najväčším mestom Nemecka, 44. najväčším mesto EÚ a 74. najväčším mestom v Európe.
Vendelínska ulica
Vendelínska ulica je ulica:
Lille-Nord-Est
Lille-Nord-Est je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvoria ho dve obce.
Okřesaneč
Okřesaneč je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 185 obyvateľov, z toho 93 mužov a 92 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 40,3 roka, ženy 42,4 roka).
La Celle-sur-Loire
La Celle-sur-Loire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii
Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii (skr. ESNÚ 2010; angl. European System of National and Regional Accounts in the European Union) alebo menej presne Európsky systém (národných) účtov 2010 (skr. ES(N)Ú 2010 alebo ESA 2010; angl. European System of Accounts 2010, skr. ESA 2010) je metodika národného účtovníctva určená pre štáty EÚ.
Je rozšírením a aktualizáciou ESNÚ 95. Zároveň je to vlastne implementácia systému System of National Accounts 2008, ktorý vydala OSN (v spolupráci s ďalšími inštitúciami), na európske podmienky.
V marci 2013 bol ESNÚ 2010 prijatý Európskym parlamentom, po následnom schválení Radou v roku 2013 má byť implementovaný členskými štátmi EÚ koncom roka 2014.
Štruktúra ESNÚ 2010 pozostáva z dvoch hlavných súborov tabuliek:
Sigharting
Sigharting je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Schärding.
Žije tu 807 obyvateľov (1. 1. 2010).
50 centov (euro)
Externé odkazy
€
Le Faouët (Côtes-d’Armor)
Le Faouët je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Brauer
Richard Dagobert Brauer (* 10. február 1901, Charlottenburg, Berlín, Nemecko, vtedy Charlottenburg, nemecké cisárstvo – † 17. apríl 1977, Belmont, Massachusetts, USA) bol nemecký matematik žijúci v USA. Pracoval najmä v abstraktnej algebre a teórii čísel. Je tiež zakladateľom modulárnej teórie reprezentácií. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických viet a konceptov.
Roveň (Podtureň)
Roveň je miestna časť Podturne, obce v okrese Liptovský Mikuláš. Pričlenená bola v roku 1993.
Nachádzajú sa tu stavby na technické využitie, napríklad Technické služby mesta Liptovský Hrádok, čistička odpadových vôd (mimo prevádzky) a hotel Borová Sihoť, ktorý ponúka ubytovanie pri rieke Váh.
Lille-Ouest
Lille-Ouest je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho päť obcí.
Rouville (Seine-Maritime)
Rouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sipbachzell
Sipbachzell je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Wels-vidiek.
Žije tu 1 789 obyvateľov (1. 1. 2010).
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Lille-Sud
Lille-Sud je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho iba južná časť mesta Lille.
The Unforgettable Fire
The Unforgettable Fire je štvrtý štúdiový album írskej rockovej skupiny U2, ktorý vyšiel v októbri 1984. Skupina si najala Briana Ena a Daniela Lanoisa ako producentov a pomocníkov, pretože chcela experimentovať s viac ambientním a abstraktným zvukom. Zmena hudobného štýlu, ktorá vďaka tomu nastala, bola veľmi výrazná.
Nahrávanie začalo v máji 1984 na hrade Slane, kde kapela žila a hľadala novú inšpiráciu. Album bolo dokončené vo Windmill Lane Studios. Dve piesne textom vzdávajú hold Martinovi Lutherovi Kingovi. The Unforgettable Fire získalo dobré hodnotenie od kritikov a objavili sa v ňom, vtedy najväčší hit kapely "Pride (In the Name of Love)" a "Bad", čo je pieseň o závislosti na heroíne.
Zoznam skladieb
Celková dĺžka: 42:38
Keane
Keane je anglická alternatívna rocková skupina z mesta Battle v grófstve East Sussex založená v roku 1997. Skupina má v súčasnosti nasledovných členov: Tim Rice-Oxley (klavír, sprievodný spev, skladateľ), Tom Chaplin (spev, gitara), Richard Hughes (bicie, perkusie) a Jesse Quin (basová gitara, perkusie). V pôvodnej zostave bol aj zakladateľ a gitarista Dominic Scott, ktorý skupinu opustil v roku 2001.
Skupina si získala mainstreamový úspech s debutovým albumom Hopes and Fears z roku 2004. Album vyhral viaceré ocenenia a bol druhým najpredávanejším britským albumom roka. Ich druhý štúdiový album Under the Iron Sea mal takisto komerčný úspech a dosiahol 1. miesto v Spojenom kráľovstve v rebríčku Billboard 200. Ich tretí album Perfect Symmetry bol vydaný v októbri 2008. V máji 2008 boli albumy Hopes and Fears a Under the Iron Sea vyhlásené čitateľmi časopisu Q za jedny z najlepších britských albumov všetkých čias, pričom skupiny Keane, The Beatles, Oasis a Radiohead sú jedinými skupinami, ktorých dva albumy dosiahli Top 20. Štvrtý album skupiny, Night Train (EP) bol vydaný v máji 2010 a debutoval na 1. mieste v rebríčku UK Albums Chart a na 25. mieste v americkom rebríčku Billboard 200. V roku 2012 vydali piaty štúdiový album Strangeland
Skupina Keane je známa používaním klavíra (alebo syntetizátora) ako hlavného nástroja namiesto gitár, čím sa odlišujú od väčšiny rockových skupín. Skupina od svojho vzniku predala celosvetovo viac ako 10 miliónov albumov.
Diskografia
EP
Le Fœil
Le Foeil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Deti (House)
Deti (anglicky: Kids) je devätnásta epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
1 euro
Mince s nominálnou hodnotou 1 euro sú vyrobené z dvoch zliatin, vnútorná časť je z mediniklu a vonkajšia z niklovej mosadze. Majú priemer, hrúbku a hmotnosť 7,55 g. Hrana mince je striedavo hladká a jemne vrúbkovaná (3 segmenty hladká, 3 segmenty vrúbkovaná). Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
Externé odkazy
€
Deti (House)
Dej
Mary, mladá 12-ročná pretekárska skokanka do vody je na pretekoch. Po jej skoku ale nikto netlieska, keďže počas neho skolaboval jeden z rozhodcov. Všetci prítomní musia ísť karantény, keďže bola u rozhodcu diagnostikovaná bakteriálna meningitída, ktorá je prenosná vzduchom. V karanténnej zóne je i nemocnica. Pri začiatku epizódy navštívi House Cameronovú, aby jej povedal, že Vogler už v správnej rade nemocnice nie je a že sa môže vrátiť. Tá to však odmietne. Po prvotnom vyšetrení Mary si House myslí, že nemá meningitídu a tak ju nechá vyšetriť. Foreman jej urobí lumbálnu punkciu. Keďže sú ale z dôvodu veľkého množstva pacientov kvôli epidémii všetky izby aj sály plné, musí ju urobiť na chodbe.
Opatovice I
Opatovice I je obec v Česku v okrese Kutná Hora v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 123 obyvateľov, z toho 65 mužov a 58 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 38,1 roka, ženy 40,9 roka).
Deti (House)
Dej
House sa mstí Chaseovi za to, že naňho donášal Voglerovi, a tak robí tu najnezaujímavejšiu prácu. U Mary sa vyskytujú ďalšie symptómy, a to krvácanie z očí a úst. Následne je urobené vyšetrenie tráviaceho traktu. Urobený bol aj odber kostnej drene, ale keďže je všade plno, Foreman ho musel urobiť na patológii. Z tohoto vyšetrenia sa zistí, že Mary nemá rakovinu. Následne prekoná epileptický záchvat a po vyšetrení ultrazvukom Foreman zistí, že Mary krváca do spánkového laloku. Cuddyová zoženie sálu na operáciu, ktorá Mary zachráni život. House nakoniec zisťuje, že je Mary tehotná, a že práve tehotenstvo je príčinou všetkých komplikácií. Podstúpi potrat, ktorý všetky problémy vyrieši. Ku koncu epizódy House znova navštívi Cameronovú s prosbou, aby sa vrátila späť. Tá nakoniec súhlasí pod podmienkou, že s ňou pôjde House na rande.
La Celle-sur-Nièvre
La Celle-sur-Nièvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brémy (krajina)
Brémy (po nemecky Freie Hansestadt Bremen) sú s plochou 419,23 km² najmenšou spolkovou krajinou Nemecka. Krajina pozostáva z dvoch miest - Bremerhaven a Brémy.
Podpňovka obyčajná
Podpňovka obyčajná (Armillaria mellea) je huba z čeľade Physalacriaceae, parazit stromov.
Rastie na listnatých stromoch, ktoré poškodzuje. Keď hostiteľ odumrie, podpňovka prejde na saprofytizmus a rozkladá jeho kmeň a korene. Rastie v trsoch, plodnice niekedy obsahujú čiastkovú plachtičku. Je význačná blanitým prsteňom, ktorý ju odlišuje od iných druhov tohto rodu. Klobúk má žltavú až žltozelenú alebo olivovo hnedú či olivovo šedú farbu. V strednej časti klobúka sa nachádzajú šupiny, ktoré sú viditeľné len pri zväčšení (pod lupou). Výtrusy sú svetlé.
Druh je veľmi variabilný v morfológii aj v ekológii a pod druhovým menom podpňovka obyčajná je pravdepodobne zahrnutých viacero samostatných druhov.
Podpňovka obyčajná je jedlá, ale zbierajú sa len klobúky bez hlúbikov, ktoré sú príliš tvrdé. Za surova a nedostatočne uvarená (usmažená) môže spôsobiť vážne tráviace ťažkosti.
Karel Hruška
Karel Hruška môže byť:
Larva
right|thumb|[[Húsenica, larválne štádium motýľov]] thumb|[[Nauplius, larva jednoduchších kôrovcov]] thumb|Larva [[mnohoštetinavce|mnohoštetinavcov trochofora]]
Larva alebo larválne štádium je nedospelé vývinové štádium živočíchov, ktoré sa buď postupným zvliekaním (nedokonalá premena) alebo prostredníctvom kukly (dokonalá premena) zmení na dospelého jedinca.
Na rozdiel od mláďat sú larvy často anatomicky a morfologicky značne odlišné od dospelých jedincov. U hmyzu s dokonalou premenou nemá vonkajšie znaky imága (napr. u motýľa ide o húsenicu). Posledný instar larvy sa premieňa na kuklu. Larválne štádium je súčasťou postembryonálneho vývinu jedinca.
Larvy vznikajú ako výsledok pohlavného rozmnožovania, zriedkavú výnimku tvoria brvoústovce (Cycliophora), z ktorých sa nepohlavným pučaním vytvára larva pandora. Samotné larvy pohlavného rozmnožovania nie sú schopné. Niektoré larvy sa však dokážu rozmnožovať nepohlavne. Túto vlastnosť majú larvy niektorých parazitov napríklad motolíc (Trematoda). Umožňuje im tak vytvoriť obrovské množstvo infekčných štádií, čo je nevyhnutné, pretože ich zložité vývojové cykly majú zároveň obrovské straty.
Sonnberg im Mühlkreis
Sonnberg im Mühlkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Urfahr-okolie.
Larva
Larva nemusí obývať rovnaké životné prostredie ako dospelé štádium (napríklad larvy podeniek žijú vo vodnom prostredí a dýchajú tracheálnymi žiabrami, zatiaľ čo dospelé jedince sú suchozemské a dokonca lietajú). U parazitických druhov striedajúcich hostiteľov (ploskavce) larva často obýva iného hostiteľa ako dospelé jedince. Larva nemusí byť ani nutne menšia ako dospelý jedinec. Napríklad larva chrobáka Dynastes hercules patrí s dĺžkou 25 cm k najväčším známym larvám na svete. Dospelý chrobák je pritom dlhý len 14 – 17 cm.
Sonnberg im Mühlkreis
Žije tu obyvateľov.
Larva
Larvy sa môžu vyliahnuť z oplodnených vajíčok mimo tela matky, môžu sa už narodiť ako larvy alebo môžu larválny vývin prekonať už v tele matky a narodiť sa ako kukla či ako dospelý jedinec.
Larvy sa rozlišujú na primárne a sekundárne larvy.
Existujú aj prechodné štádiá medzi týmito základnými typmi lariev. Patrí medzi ne napríklad larva škľabiek – glochídium.
Premena larvy na dospelého jedinca sa môže uskutočniť viacerými spôsobmi:
Názvy lariev
Larvy rôznych taxonomických skupín majú rôzne názvy. Tu sú uvedené larvy niektorých skupín:
Lille-Sud-Est
Lille-Sud-Est je francúzsky kantón v departemente Nord v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvoria ho štyri obce.
Brno-Tuřany
Brno-Tuřany je od 24. novembra 1990 mestská časť štatutárneho mesta Brna. Mestská časť leží na juhovýchodnom okraji mesta na ľavom brehu rieky Svitavy a tvoria ju celé katastrálne územia Brněnské Ivanovice, Dvorska, Holásky a Tuřany. Má rozlohu 1784 ha a v januári 2008 mala 5 152 obyvateľov.
Far East Movement
Odvtedy sa skupina objavila v seriáloch ako C.S.I.: Miami, C.S.I.: New York, Entourage či Gossip Girl. Ich singel „Like a G6“ sa dostal koncom októbra 2010 na 1. miesto v rebríčku Billboard Hot 100. Far East Movement je tiež prvou ázijsko-americkou skupinou, ktorej singel dosiahol 1. miesto v americkom rebríčku.
Petr Hruška
Petr Hruška môže byť:
Rouvray-Catillon
Rouvray-Catillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aa (architekt)
Aa (transkripcia hieroglyfického písma: ˁ3), možno AaAa (ˁ3ˁ3), bol staroegyptský architekt žijúci počas Strednej ríše, titulovaný ako „dozorca nad stavebníkmi“ (imy-r3-iqdw) alebo „veľký dozorca nad stavebníkmi“ (imy-r3-iqdw-ˁ3). Jeho meno sa nachádza na Sahepuovej pohrebnej stéle zo severnej nekropoly v Abydose. Problematické je určiť, či „Aa“ (v staroeg. „veľký“) je časťou jeho mena alebo súčasťou titulu, pričom tiež nie je známy jeho vzťah k držiteľovi stély.
Peter J. Carroll
Peter James Carroll (*, Patching, Anglicko) je súčasný okultista, autor, spoluzakladateľ Iluminátov z Thanaterota a praktik Chaos mágie.
Život a dielo
Peter J. Carroll je vodcovská osobnosť hnutia Chaos mágie. Spolu s vydavateľom a spisovateľom Rayom Sherwinom, je pokladaný za zakladateľa hnutia. Carroll a Sherwin vytvorili voľne organizovanú skupinu s názvom Ilumináti z Thanaterota, ktorá sa venuje štúdiu a aplikácii chaosmagickej okultnej filozofie, vychádzajúcej z prác Austina Osmana Sparea a jeho kultu Zos-Kia.
V roku 1995, po piatich rokoch od založenia IOT, Carroll ohlásil vôľu odísť z postu „mága a najvyššieho kňaza chaosu“. Toto vyhlásenie bolo doručené na medzinárodné stretnutie IOT, o ktorom Carroll píše v článku Ľadová vojna (The Ice War), v magazíne Chaos international.