cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anton Pavel Bulla
Životopis
Jeho otec bol Jozef Bullaa matka Rozália rod. Skokanová. Študoval na gymnáziách v Levoči a v Banskej Bystrici, 1864 právo na Právnickej akadémii v Bratislave. Advokátsky koncipient, stoličný úradník a adjunkt slúžnovského úradu v Dolnom Kubíne. Publikoval kritické príspevky o tvorbe, činnosti a organizácii speváckych súborov. Zbieral a upravoval ľudové piesne. V Dolnom Kubíne 18711873 založil a viedol miešaný spevokol Lýra. Autor veršov a dramatických pokusov.
Veľké Bulharsko
Veľké Bulharsko alebo Veľkobulharská ríša môže byť:
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Individuálne preteky mužov na strednom mostíku
Individuálne preteky mužov v skokoch na lyžiach na strednom mostíku na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle boli jedny zo 4 mužských disciplín. Kvalifikácia sa uskutočnila 25. februára 2011 a hlavná súťaž sa konala o deň neskôr 26. februára 2011. Víťazstvo si zabezpečil Rakúšan Thomas Morgenstern.
Výsledky
Postupový kľúč
Bitka o Velikije Luki
Bitka o Velikije Luki známa i ako Velikolukská útočná operácia bola ozbrojené stretnutie jednotiek sovietskeho Kalininského frontu a nemeckej 3. tankovej armády počas zimy 19421943. Bola sverným krídlom úderu sovietskych vojsk počas 2. Rževsko-syčevskej ofenzívy (operácia Mars). Jej cieľom bolo obsadiť historické mesto Velikije Luki. Bola príkladom zlyhania nemeckých snáh o znovunadviazanie kontaktu s obkľúčenými jednotkami.
Velikije Luki sú starobylé ruské pevnostné mesto. Sú dôležitým dopravným uzlom, o ktorý sa tvrdo bojovalo úž počas prvých bojov pred Moskvou v roku 1941. V priebehu roku 1942 bolo mesto ostreľované sovietskym delostrelectvom a rozhodujúci útok bol plánovaný na koniec roku.
19. novembra 1942 Sovieti začali po celom úseku východného frontu niekoľko významných ofenzív. Najznámejšou sa stala operácia Uran pri Stalingrade, menej známou bola operácia Mars v oblasti Rževa. Jej súčasťou bol i útok na Velikije Luki. Sovieti pre pripravovanú ofenzívu sústredili veľké sily, do 100 000 mužov a niekoľkonásobne prevyšovali nemeckých obrancom, ktorých bolo len okolo 20 000. Do konca novembra Nemci mesto pomerne úspešne bránili, ale v druhej polovici decembra prešli Sovieti do útoku s veľkým množstvom tankov, mesto obkľúčili a prenikli aj do jeho ulíc. V meste zostali dve ohniská nemeckého odporu, ktoré sa v priebehu prvej polovice januára 1943 podarilo zlikvidovať.
V bojoch zahynulo alebo bolo zajatých 72 348 sovietskych vojakov, ďalších 72 348 bolo ranených. Nemecké straty činili najmenej 17 000 mŕtvych a ranených a 3 000 zajatých.
Futbalista roka 2014 (Slovensko)
Výsledky
Ďalšie poradie: 11. Ondrej Duda (Legia Varšava) 41 bodov, 12. Norbert Gyömbér (Catania Calcio) a Miroslav Stoch (AL Ain/PAOK Solún) po 33, 14. Adam Nemec (Union Berlin) 7, 15. Jakub Sylvestr (1. FC Norimberg/FC Erzgebirge Aue) 5, 16. Adam Zreľák (Slovan Bratislava/MFK Ružomberok) 4, 17. Filip Kiss (Ross County) 3, 18. Patrik Hrošovský (Viktoria Plzeň) a Juraj Piroska (FK Senica) po 2, 20. Ján Novota (Rapid Viedeň) a Ján Vlasko (Spartak Trnava) po 1
Zubný lekár
náhľad|Zubný lekár (vľavo) a jeho asistent pri nasadzovaní zlatej [[Korunka (zub)|korunky na zub pacienta]] Zubný lekár (iné názvy: stomatológ, hovorovo zubár, nevhodne/neoficiálne dentista) je lekár, ktorý sa zaoberá zubným lekárstvom.
Štúdium zubného lekárstva
Od roku 2003 došlo k úprave študijného plánu spočívajúcej v znížení počtu hodín všeobecného lekárstva a zvýšení počtu hodín zubného lekárstva. Absolventi doktorského denného štúdia od roku 2009 získavajú akademický titul MDDr.. Dovtedy im bol udeľovaný titul MUDr..
Slovenská komora zubných lekárov
Slovenská komora zubných lekárov (SKZL) je mimovládna samosprávna nepolitická stavovská a profesná organizácia pôsobiaca na území Slovenska zriadená zákonom číslo 13/1992 Zbierky zákonov. Združuje všetkých zubných lekárov pôsobiacich na Slovensku. Vydáva mesačník Zubný lekár.
Dejiny
K vzniku zubného lekárstva ako samostatného odboru prispel francúzsky chirurg P. Fauchard. Roku 1728 vydal prvú knihu venovanú výlučne zubnému lekárstvu, v ktorej zhrnul poznatky svojich čias, metódy trhania zubov a opísal paradentózu. Veľkým zlomom v starostlivosti o chrup bolo vynájdenie zubnej vŕtačky s nožným kľukovým pohonom Angličanom Morrisnom v roku 1870. Starostlivosť o chrup sa postupne presúvala do rúk profesionálov, ktorí sa delili na dve skupiny: zubných technikov – dentistov, ktorých vyhľadávali hlavne nižšie vrstvy, a vysokoškolsky vzdelaných – zubných lekárov. Školy pre zubárov vznikali najskôr popri chirurgických klinikách a až začiatkom 20. storočia sa pričlenili k lekárskym fakultám. U nás vznikla prvá zubná klinika v roku 1919 a stomatológia sa začala študovať v 50. rokoch 20. storočia.
Externé odkazy
Slovenská komora zubných lekárov
1730 Marceline
1730 Marceline je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 17. októbra 1936.
Rada Zväzu Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík
Rada zväzu Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík bola jedna z komôr Najvyššieho sovietu ZSSR, zložená zo 750 poslancov. Tých volilo vyše 300 000 oprávnených voličov vo všetkých okresoch Sovietskeho zväzu. Do volieb ich vždy nominovala Komunistická strana Sovietskeho zväzu.
Jurij Nikolajevič Glazkov
Jurij Nikolajevič Glazkov (* 2. október 1939, Moskva – † 9. december 2008, Moskva) bol sovietsky kozmonaut. Roku 1977 absolvoval let kozmickej lode Sojuz 24 a pobyt v orbitálnej stanici Saľut 5.
Život
Už počas základnej školy sa rozhodol stať sa vojenským pilotom. V štúdiu pokračoval na stavropoľskom Suvorovského vojenskom učilišti a v roku 1957 do vojenského leteckého učilišťa v Charkove. V roku 1965 sa na vlastnú žiadosť a po absolvovaní lekárskych testov dostal do Hviezdneho mestečka na výcvik kozmonautov. Súčasťou výcviku bol parašutizmus a lietanie, trénoval na česko-slovenskom cvičnom lietadle L-29. Po dvoch rokoch tréningu ho vymenovali za kozmonauta. Na svoj let musel čakať 12 rokov. Často pracoval v Jevpatorii, v riadiacom stredisku na Kryme, pri letoch kolegov býval na námorných lodiach zaisťujúcich zázemie letov. Roku 1965 získal hodnosť staršieho inžiniera – veliteľa.
Medzi svoje záľuby uvádzal čítanie kníh, miloval Melvillovu Bielu veľrybu, neskôr už pri výcviku začal s vyrezávaním drevených figúrok.
Eduard Bulla
Eduard Bulla (* 2. november 1919 Prievidza - † marec 1945 Slovensko) bol úradník, divadelný ochotník.
Jeho otec Ján Bulla, jeho matka Berta rod. Kellermannová
Životopis
Študoval na gymnáziu v Martine. Pôsobil ako úradník kontrolného úradu, neskôr Slov. banky v Martine. Zúčastnil sa bojov SNP ako spojka a v Slobodnom slov. vysielači v Banskej Bystrici, po potlačení SNP ho zaistilo v Martine gestapo a odvlieklo do Nemecka, odkiaľ sa nevrátil. Ako ochotnícky herec a režisér pôsobil v Slov. spevokole v Martine a ako ochotník v Slov. komornom divadle v Martine.
Saská ľudová strana
Saská ľudová strana bola nemecká politická strana založená roku 1866. Jej program bol radikálne demokratický, vedúcimi osobnosťami boli Wilhelm Liebknecht a August Bebel. V roku 1869 sa strana stala súčasťou novo vznikajúce Sociálnodemokratickej robotníckej strany.
Gamarthe
Gamarthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferdinand Šándorfi
Ferdinand Šándorfi (* 9. marec 1863, Bošáca – † 2. február 1921, Dolný Lopašov) bol slovenský kňaz a archeológ.
Detstvo a štúdium
Ferdinand Šándorfi sa narodil 9. marca 1863 v Bošáci, v okrese Trenčín, do rodiny učiteľa Jána Sándorfiho (pôvodným menom Škrabánek, kvôli maďarizácii prijal meno Šándrofi) a Márie, rodenej Zamecovej.
Šándorfi po absolvovaní školy v Bošáci navštevoval gymnáziá v Trenčíne a v Trnave. Tam sa rozhodol pre štúdium teológie, ktoré nakoniec absolvoval v Ostrihome.
Kňažské pôsobenie a archeológia
Za kňaza bol Šándorfi vysvätený v roku 1886. Po vysvätení pracoval najprv ako kaplán v Stupave a v rokoch 18871890 bol kaplánom a administrátorom v Smoleniciach. Od roku 1890 bol administrátorom a od roku 1904 až do smrti aj dekanom v Dolnom Lopašove.
Šándorfiho vždy zaujímala história, historické pamiatky a archeológia, ktorým sa počas svojho života venoval aj na profesionálnej úrovni. Preskúmal mohyly zo strednej doby bronzovej v Smoleniciach a známe halštatské hradisko na vrchu Molpír. V Dolnom Lopašove zhromaždil bohatú zbierku archeologických nálezov, ktorú neskôr daroval historikovi Pavlovi Jedličkovi. Zbierku mincí a keramiky daroval Muzeálnej slovenskej spoločnosti v Martine. Svoje práce publikoval prevažne v maďarských časopisoch (napr. Magyar Állam). Udržiaval kontakty s viacerými slovenskými aj zahraničnými múzejníkmi ako s Františkom Houdkom, Ľudovítom Vladimírom Riznerom a Andrejom Kmeťom.
Zomrel ako 57-ročný 2. februára 1921 v Dolnom Lopašove. Jeho pamiatku dodnes pripomína kríž na miestnom cintoríne.
Troubky (okres Přerov)
Troubky sú obec ležiaca v okrese Přerov. Jej katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov (). Obec leží v blízkosti sútoku riek Moravy a Bečvy. V roku 1997 bola obec ťažko postihnutá povodňou, pri ktorej zomrelo 9 ľudí a bolo zničených 150 domov.
Lou Andreas-Salomé
Lou Andreas-Salomé (*12. február 1861, Petrohrad, Rusko – † 5. február 1937, Göttingen, Nemecko) bola rusko - nemecká spisovateľka a psychologička.
Montviron
Montviron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Lou Andreas-Salomé
Životopis
Bola dcérou ruského generála Gustava von Salomé (18041879), ktorého predkovia pochádzali z francúzskej protestantskej rodiny, a Louisy von Salomé, rodenej Wilm (18231913). Mala päť bratov.
Montviron
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lou Andreas-Salomé
Životopis
V roku 1880, po súkromných štúdiách v Rusku, začala v Zürichu študovať teológiu, filozfiu a dejiny umenia. Pri následnej ceste po Taliansku sa Lou v Ríme zoznámila so spisovateľom Paulom Rée, ktorý ju zakrátko spriatelil s nemeckým filozofom Friedrichom Nietzschem. Ich spoločné cesty ukončilo až Nietzscheho vyznanie lásky a žiadosť o ruku Lou, ktorá jeho cit neopätovala a rozišla sa s ním. Rovnako tak odmietla neskôr návrh Rainer Maria Rilkeho. Lou, odporkyňa manželského stavu, sa nakoniec vydala za nemeckého lingvistu Carla Friedricha Andreasa. Napriek tomu, že udržiavala blízke priateľstvo aj s inými mužmi, ako práve s Rilkem, ktorého blízko zoznámila s ruskou kultúrou, s Andreasom zostali manželmi až do jeho smrti v roku 1930. V Berlíne, kde manželia žili, sa stýkala s poprednými európskymi kultúrnymi osobnosťami, ako boli Gerhart Hauptmann, August Strindberg alebo Arthur Schnitzler. Pri svojich početných cestách po Európe sa zoznámila s mnohými ďalšími, ako napríklad s Frankom Wedekindom.
Montviron
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lou Andreas-Salomé
Životopis
V roku 1911 začala u Sigmunda Freuda študovať psychoanalýzu, na čo si v Göttingene otvorila vlastnú psychoanalytickú prax. Jej úspešná terapeutická kariéra trvala viac ako dvadsať rokov.
Okrem vedeckej práce a spoločenského života sa venovala aj literárnej činnosti, napísala pätnásť románov a viacero literárno-vedeckých či psychologických prác (napr. štúdiu o ženských postavách v Ibsenových drámach alebo o láske Die Erotik. Napísala knihu o Friedrichovi Nietzschem. Písala po nemecky.
Montviron
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bulharská volžsko-kamská ríša
Bulharská volžsko-kamská ríša (iné názvy: Volžsko-kamské Bulharsko, Povolžské Bulharsko, Volžské Bulharsko, Veľké Bulharsko) bol štát vo východnej časti európskej časti Ruska v povodí stredného toku Volgy a dolného toku Kamy od prvej polovice 10. storočia do roku 1241. Hlavným mestom bol Bolgar.
Vytvorili ho Protobulhari. V roku 695 prijal islam a jeho kultúru. Patril medzi najvyspelejšie oblasti vtedajšej východnej Európy. V roku 1241 si ho podmanili Mongoli.
Aldo Moro
Aldo Moro (* 23. september 1916, Maglie, Taliansko – † 9. máj 1978, Rím) bol taliansky politik, líder Kresťansko-demokratickej strany (DC), dvojnásobný premiér. V r. 1978 ho uniesli a neskôr zavraždili členovia ultraľavicovej teroristickej organizácie Červené brigády.
Mladosť a kariéra
Narodil sa v mestečku Maglie, v Apúlii na juhu Talianska, v rodine učiteľov. Vyštudoval právo na univerzite v Bari, kde neskôr pôsobil ako profesor.
Jeho politická kariéra sa začala už v roku 1941, keď sa stal prezidentom Federácie katolíckych vysokoškolských študentov. V r. 1946 bol zvolený do Talianskeho parlamentu ako poslanec za Kresťansko-demokratickú stranu (DC) a podieľal sa na návrhu novodobej talianskej ústavy. Moro počas svojej kariéry zastával post ministra spravodlivosti (1955 – 1957), ministra školstva (1957 – 1959), ministra vnútra (1976), bol trojnásobným ministrom zahraničia (1964 – 1965, 1965 – 1966 a 1973 – 1974) a v rokoch 1963 – 1968 a 1974 – 1976 bol talianskym premiérom, pričom viedol celkovo päť koalícii.
Počas 70. rokov bol jedným z ústredných politických lídrov, ktorí presadzovali projekt tzv. Historického kompromisu medzi Komunistickou stranou Talianska (PCI) a Kresťansko-demokratickou stranou. Rivalita medzi týmito dvoma najsilnejšími politickými stranami v Taliansku totiž viedla k dlhému obdobiu politických, sociálnych a ekonomických kríz (pozri Roky olova). Hlavne po parlamentných voľbách v júni 1976, keď PCI získala 34.4 % hlasov (DC získala 38.7 %) bolo pre Mora jasné, že bez spoločnej vlády kresťanských demokratov a komunistov Taliansko nemôže normálne fungovať, preto sa rozhodol zostaviť vládu "národnej solidarity". Celý tento proces však ukončila jeho smrť.
Únos a smrť
V nasledujúcich dňoch teroristi predložili svoje požiadavky, ktorých ústrednou témou bolo prepustenie zakladajúcich členov Červených brigád. Na protest proti Morovmu únosu medzitým odbory požadovali generálny štrajk, zatiaľ čo vláda zostavila "krízový výbor" a bezpečnostné sily vykonali stovky razií hlavne v Ríme, Miláne a Turíne. Morovi jeho únoscovia dovolili písať listy jeho rodine, straníckym kolegom a pápežovi. V týchto listoch okrem iného apeloval na vládu, aby pristúpili k rokovaniam s únoscami. Vláda však odmietla akékoľvek vyjednávania, a to aj napriek požiadavkám jeho rodiny, priateľov a pápeža Pavla VI.
2. apríla 1978 dostala polícia tip od trojice ľudí, vrátane budúceho štátnika Romana Prodiho, kde sa Moro nachádza. Po razii v označenom byte na ulici Via Gradoli v Ríme polícia síce našla dôkazy, že Moro sa tam naozaj nachádzal, byt bol však už opustený. R. Prodi neskôr uviedol bizarné tvrdenie, že spomínaný tip dostal ako vnuknutie na spirituálnej seanse, pravdepodobnejšie však je, že ho mal od utajených priateľov z ultraľavicovej politickej scény.
Po 55 dňoch od únosu sa 9. mája 1978 našlo Morovo telo v kufri auta symbolicky umiestneného na ulici Via Caetani na polceste medzi centrálami komunistickej a kresťansko-demokratickej strany. Ako sa neskôr zistilo, keď sa únoscovia rozhodli Mora popraviť, umiestnili ho do auta oznámiac mu, že ho chcú premiestniť na iné miesto. Zakryli ho dekou a následne desiatimi strelami kalibru zo samopalu Škorpion (Vzor 61) do hrudníka usmrtili.
Hoci boli z únosu jednoznačne usvedčené Červené brigády a k jeho vražde sa priznal ich líder Mario Moretti, stále ostáva okolo tohto prípadu množstvo otázok a nejasností. Nie celkom objasnenou záležitosťou napr. ostalo ako mohli teroristi poznať presnú trasu Morovho auta (ktorú mal jeho šofér povinnosť každý deň meniť) a ako mohli uskutočniť tak profesionálny útok (pri silnej salve na členov ochranky vnútri auta Mora ani nezranili). Už počas jeho zadržiavania došlo k mnohým špekuláciám, že bezpečnostné sily vedeli, kde sa nachádza, no zámerne nezasiahli. Nekompromisný postoj štátu mnohých prekvapil, keďže pri únosoch iných, menej významných politikov (ako napr. únos Cira Cirilloa) už vláda ochotná rokovať s teroristami bola. Nevyjasnené je aj to, prečo boli Morove listy dlho utajované (zverejnili ich až na začiatku 90. rokov).
1731 Smuts
1731 Smuts je planétka s priemerom 56 km, ktorú objavil E. L. Johnson 9. augusta 1948.
Alex Rădulescu
Alex Rădulescu (* 7. december 1974) je bývalý nemecký profesionálny tenista.
Syrinx (mytológia)
náhľad|Syrinx a boh Pan, autor: [[Jean François de Troy (1679–1752)]] Syrinx alebo Sýrinx je v gréckej mytológii nymfa, dcéra riečneho boha Ladóna.
Do najkrajšej nymfy arkádskych hôr Syringy sa zaľúbil odpudivý boh Pan. Keď ju raz prekvapil, jeho polozvierací výzor v nej vyvolal panický strach a dala sa pred ním na útek. V ceste jej ale náhle stála rieka jej otca, preto do nej skočila a prosila ho, aby jej pomohol. Ladón urobil čo bolo v jeho silách, život jej nezachránil, ale premenil ju na tŕstie a Pan, ktorý ju dohonil, objal už iba chvejúce sa steblá.
Nešťastný Pan si potom sadol na breh rieky a ako sedel, zavial vánok a z tŕstia začul akúsi clivú pieseň. Pomyslel si, že keď tŕstie vydáva také krásne zvuky, mohol by z neho vyrobiť hudobný nástroj a tak vytrhol z tŕstia pár stebiel, ktoré prerezal v kolienkach, nerovné časti pospájal a prilepil ich voskom. Keď potom do stebiel zafúkal, ozval sa krásny zvuk mnohohlasnej píšťaly. Novému hudobnému nástroju dal potom meno po svojej láske syrinx.
Zimné olympijské hry 2022
Zimné olympijské hry 2022, oficiálne '''Hry XXIV. olympiády''', boli zimné olympijské hry, ktoré sa začali 4. a skončili 20. februára 2022 v hlavnom meste Číny Pekingu.
Peking bol zvolený za hostiteľské mesto v júli 2015 na 128. zasadnutí Medzinárodného olympijského výboru v Kuala Lumpur. Zimné olympijské hry 2022 budú prvé zimné olympijské hry odohrávajúce sa v Číne. Peking bude hostiteľom olympijských hier už druhýkrát v histórii, prvý raz hostilo letné olympijské hry v roku 2008. Mesto sa tak stane prvým v histórii, ktoré hostilo ako letné tak aj zimné olympijské hry. Počas hier budú využívané aj štyri existujúce kryté haly, ktoré boli pôvodne postavené pre hry v roku 2008, ako aj Národný štadión v Pekingu, na ktorom sa bude konať otvárací a záverečný ceremoniál.
Oficiálni kandidáti
Prihlášku na kandidatúru bolo možné podať do polnoci 14. novembra 2013. Finalisti boli známi v júli 2014, keď inšpekčné komisie preverili predložené dokumenty a záruky zo strany kandidátskych miest.
Poľsko-slovenská kandidatúra
Možnosť poľsko-slovenskej spolupráce sa vyskytla v októbri 2012. Podľa plánu by hlavným dejiskom hier bol poľský Krakov, v Tatrách na slovenskej strane by sa uskutočnili iba súťaže v zjazdovom lyžovaní a niektoré hokejové zápasy. Alpské disciplíny by sa konali v Jasnej. Otázne ostávalo, v ktorej krajine by bol umiestnený tobogán pre skeleton, boby a sánkovanie.
Podľa predsedu Slovenského olympijského výboru Františka Chmelára by sme sa na celkových nákladoch podieľali len tretinou. Medzi možné investície by patrila rekonštrukcia popradského letiska a dopravnej obsluhy Demänovskej doliny. Pripustil tiež výstavbu železničnej trate medzi Poľskom a Štrbským Plesom. Celkové náklady sa odhadujú na 1,5 miliardy € pričom investície sa môžu vrátiť. Medzi poľskou a slovenskou stranou bolo už v jeseni 2012 podpísané memorandum „o možnom spoločnom postupe pri kandidatúre na ZOH 2022“. V januári 2013 sa premiér Robert Fico o spoločnej kandidatúre vyjadril ako o vážnej ponuke, ktorú Slovensko potrebuje a ktorú si však treba dôkladne premyslieť.
Príprava kandidatúry
3. apríla 2013 v Poprade prvýkrát zasadal 14-členný prípravný výbor slovenskej časti kandidatúry. Jeho predsedom sa stal Peter Chudík, predseda Prešovského samosprávneho kraja. V októbri 2013 bolo oznámené, že do júla 2015 sa na prípravách olympiády má investovať 481 tisíc €. Rozpočet má zahrňovať prevažne štúdie a cestovné náklady. V rámci ZOH sa neplánuje výstavba nových športovísk, len modernizácie a rekonštrukcie existujúcich.
V decembri 2013 bol uskutočnený prieskum verejnej mienky o plánovaných súťažiach v zjazdovom lyžovaní v stredisku Jasná. Prieskum sa uskutočnil v Liptovskom Mikuláši a okolitých obciach dotknutých súťažmi. S ich usporiadaním súhlasilo 79% opýtaných, z toho 57% „rozhodne“. 62% respondentov si myslí, že by uskutočnenie hier v regióne prinieslo viac „výhod ako nevýhod“.
Reprezentanti
Valné zhromaždenie Slovenského olympijského a športového výboru schválilo dňa 21. januára 2022 zloženie slovenskej výpravy na zimných olympijských hrách. Slovensko má reprezentovať 50 športovcov v siedmych športoch s 61 členmi sprievodu.
Poznámky
<references group="pozn."/>
Spoločnosť česko-slovanská
Spoločnosť česko-slovanská/českoslovanská alebo Spoločnosť česko-slovenská/československá alebo Společnost česko-slovanská/česko-slovenská alebo Česko-slovanská/Českoslovanská spoločnosť[slovo "slovanský" v tom čase znamenalo hlavne to, čo dnes označujeme ako "slovenský"]  môže byť (pre konkrétne spoločnosti neplatia nevyhnutne vždy všetky tieto varianty názvov súčasne) :
Foix (obec)
Foix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 9861 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tovačov
Tovačov je mesto ležiace v okrese Přerov. Ich katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
František Bulla
František Bulla (* 24. apríl 1817, Staré Hory – † 14. august 1900, Staré Hory) bol slovenský ľudový liečiteľ a rímskokatolícky kňaz.
Jeho otec František Bulla, jeho matka Katarína Bullová.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, teológiu v Ostrihome. Pôsobil ako rokuk. kaplán v Predajnej, v Brezne, v Kremnici, 1877 titulárny kanonik. Zaoberal sa botanikou, najmä zberom liečivých rastlín, vybudoval bohatú knižnicu, prevažne s botanickou literatúrou. Podporoval národné kultúrne úsilia, zakladajúci člen Matice slovenskej a patronátneho gymnázia v Kláštore pod Znievom.
Xbox 360
Xbox 360 bol aj najporuchovejšou konzolou v histórii. a ako jediná konzola na svete dokázala spustiť HD-DVD filmy pomocou prídavnej mechaniky.
V júni 2009 bol na hernom veľtrhu E3 oznámený nový projekt tzv. „Project Natal“, ide o nové rozhranie k X360 a to kamera ktorá sníma celú plochu hráčovho tela a dokáže jeho pohyby preniesť do hry, prípadne do menu atd. Bude ňou možné ovládať hry celým telom a tým spôsobiť malú revolúciu vo svete hier podobne ako pohybové ovládače k Nintendu Wii. Projekt bol napokon uvedený pod názvom Kinect. Strata podpory by mala byť v roku 2016.
Koncom roku 2013 Microsoft uviedol novú verziu konzoly Xbox One. Ku koncu roku 2013 sa celosvetovo predalo takmer 60 miliónov kusov Xbox 360.
Kinect (2010)
Pohybový senzor určený pre konzolu Xbox 360. Pripája sa ako externé zariadenie.
1732 Heike
1732 Heike je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. marca 1943.
Panamerická futsalová konfederácia
Panamerická futsalová konfederácia (, skr. CPFS alebo PANAFUTSAL) je strešná organizácia pre panamerický futsal (sálový futbal). V roku 2014 združovala 17 národných futsalových federácií. Svoje ústredie má v Bogote a na jej čele stojí Paraguajčan Rolando Alarcón Ríos. CPFS je členskou konfederáciou Svetovej futsalovej asociácie (AMF), ktorej bola aj spoluzakladateľom.
Dejiny
CPFS vznikla 25. septembra 1990 v Bogote, v Kolumbii a založilo ju 9 krajín: Argentína, Bolívia, Kolumbia, Kostarika, Mexiko, Paraguaj, Portoriko, Uruguaj a Venezuela. V roku 1993 boli schválené a notársky overené stanovy konfederácie. Od roku 1990 prevzala po Medzinárodnej futsalovej federácii (FIFUSA, dnešná AMF) organizovanie panamerických majstrovstiev, ktoré v roku 1999 aj ukončila. V roku 2000 začala rokovať s FIFA v snahe zjednotiť oba futsalové športy. Keďže FIFA chcela mať plnú kontrolu nad športom a Medzinárodný olympijský výbor (MOV) uznal FIFA-u ako jediný subjekt pre organizovanie futsalových súťaží, spoločná dohoda sa nepodarila. Preto CPFS, Európska futsalová únia a Juhoamerická futsalová konfederácia v roku 2002 spoluzaložili Svetovú futsalovú asociáciu (AMF) ako nástupcu slabnúcej federácie FIFUSA.
Actio negatoria
Actio negatoria (lat.) je v rímskom práve vlastnícka žaloba vlastníka nezbaveného držby veci proti žalovanému, ktorý porušil jeho práva. V spore je žalobca povinný dokázať svoje vlastnícke právo a následne jeho porušenie, naopak žalovaný, že mu výkon tohto práva patrí. Cieľom actio negatoria je zistiť stupeň vlastníckeho práva, zastaviť jeho porušovanie, náhrada škody a poskytnutie záruk, že sa porušovanie nebude opakovať.
Baarle-Hertog
Baarle-Hertog je kuriózny pozostatok feudálnej roztrieštenosti západnej Európy. Na území holandskej obce Baarle-Nassau sa nachádza 22 belgických enkláv a celkovo 5 732 rozličných parciel, ktoré spoločne vytvárajú mesto Baarle-Hertog. Najväčšou enklávou je Zondereigen a leží severne od belgického mesta Merksplas. Situácia je o to komplikovanejšia, že aj na území niektorých belgických enkláv existujú ďalšie holandské enklávy. Štátne hranice často prechádzajú aj jednotlivými budovami a záhradami, ktoré sa tak nachádzajú v dvoch rôznych štátoch. Baarle-Hertog je v súčasnosti administratívnou súčasťou arrondissementu Turnhout v rámci belgickej provincie Antverpy a regiónu Flámsko. Celková rozloha predstavuje 7,48 km² a k 1. 1. 2005 tu žilo 2 276 obyvateľov.
História
História územia je previazaná s históriu Baarle-Nassau. Tento neobvyklý stav siaha až do stredoveku. V roku 1203 prenajal brabantský vojvoda Hendrich I. majiteľovi bredského panstva Godfridovi časť neobývaných pozemkov v oblasti Baarle, zatiaľ čo sám si ponechal obývané územie. Neskôr sa vojvoda vlastníckych práv úplne zriekol a došlo k definitívnemu rozdeleniu pozemkov medzi šľachticov z Bredy (resp. ich suzerénov z Nassau) a brabantských vojvodov. Münsterskou dohodou zo 17. 6. 1648 bolo pripojené Baarle-Nassau k Spojeným holandským provinciám, pretože patrilo k bredskému barónstvu, ktoré bolo súčasťou tohto štátneho útvaru. Územie Baarle-Hertog, nakoľko v tom období spadalo pod barónstvo Turnhout v Brabantsku, sa stalo súčasťou južného Nizozemska (dnešné Belgicko). Ani francúzska okupácia, neskoršie vytvorenie Spojeného holandského kráľovstva v roku 1815, či odtrhnutie Belgicka v roku 1830, nezmenili roztrieštenosť teritória. Pretože sa ani v roku 1843 pri stanovovaní holandsko-belgickej hranice Maastrichtskou zmluvou sa obe krajiny nedohodli na priebehu hranice v týchto miestach, preto sa rozhodlo ponechať dovtedajší stav. V roku 1922 potvrdil existenciu belgických enkláv v Holandsku aj Medzinárodný súdny dvor. V roku 1997 sa dohodlo, že od 1. 1. 1998 bude existovať spoločná rada enkláv pri zachovaní terajšieho priebehu štátnej hranice.
Súčasný stav
Život v tak extrémne situovanej obci, akou Baarle-Hertog nepochybne je, prináša so sebou viaceré problémy, ale zároveň aj nezvyčajné výhody. Majitelia domov platia dane v tej krajine, v ktorej sa nachádzajú vchodové dvere. Nakoľko výška daní v Holandsku a v Belgicku je odlišná, nezriedka sa stáva, že majitelia domu jednoducho presunú vchodové dvere. V roku 1995 bolo ukončené novodobé premeranie hraníc, čo spôsobilo, že v niekoľkých prípadoch malo dôjsť k presunom domov z jednej krajiny do druhej, s čím však majitelia nesúhlasili. Preto jednoducho premiestnili vchod do domu. Podobne je niekedy možné nakupovať na jednej ulici v dvoch odlišných daňových systémoch. S príchodom Európskej únie sa niektoré rozdiely stratili. Tabuľky s popisným číslom domov sú navzájom odlíšené: okrem príslušných národných farieb sú tie belgické oválne, kým holandské obdĺžnikové. Ďalšou kuriozitou je posielanie listov z belgickej časti do holandskej. Oficiálne, ak je list posielaný z Baarle-Hertog, smeruje cez Turnhout do Bruselu, odtiaľ letecky do Amsterdamu, potom pokračuje cez Tilburg do Baarle-Nassau. Ak však bol list vhodený do schránky na vedľajšej ulici, vtedy vôbec neopustí územie Baarle.
Obyvateľstvo
Obec má približne 2 504 obyvateľov (2010).
Puttučéri
Puttučéri (iné slovenské prepisy: Puttuččéri, Puduččéri, Pándíčárí; angl. Puducherry, staršie Pondicherry; fr. Pondichéry):
James Wycliffe Headlam-Morley
Sir James Wycliffe Headlam-Morley, CBE, do roku 1918 James Wycliffe Headlam (* 24. december 1863, Barnard Castle, Spojené kráľovstvo – † 6. september 1929) bol britský historik a klasicista, ktorý pôsobil ako poradca v orgánoch centrálnej britskej vlády.
Životopis
Narodil sa v severoanglickom mestečku Barnard Castle ako druhý syn v rodine reverenda Canona Headlama. Študoval na Eton College, King's College a Humboldt-Universität zu Berlin (Berlínskej univerzite).
V roku 1893 sa zosobášil s Elisabeth Charlottou Sonntagovou (1866 – 1950), nemeckou hudobníčkou a skladateľkou, známou pod umeleckým menom Else Headlam-Morley. Spolu mali jedného syna a dcéru Agnes (1902 – 1986).
Počas prvej svetovej vojny pôsobil v oddelení propagandy (1914 – 1917), v roku 1917 sa stal asistentom riaditeľa Úradu politického spravodajstva novozaloženého Ministerstva informácií (1917 – 1918) a v rokoch 1917 – 1918 bol tiež členom Komisie premiéra pre súčasné jazyky. Bol členom politickej sekcie britskej delegácie na Parížskej mierovej konferencii (1919) a keďže Ministerstvo informácii po vojne zaniklo, stal sa asistentom riaditeľa Oddelenia politického spravodajstva Ministerstva zahraničných vecí (1918 – 1920) a v roku 1920 jeho poradcom. V tom roku mu bol udelený Rad britského impéria a v roku 1929 bol pasovaný za rytiera. Zomrel 6. septembra 1929.
Dielo
Do 11. vydania Encyclopædie Britannica prispel heslom o Nemecku a Rakúsko-Uhorsku ako aj viacerými biografickými heslami nemeckých a rakúsko-uhorských osobností (napr. Fridrich III., Otto von Bismarck, Lajos Kossuth).
Medzi jeho ďalšie práce patrí:
Hunsdieckerova reakcia
Hunsdieckerova reakcia alebo Borodinova reakcia (podľa Alexandrovi Borodinovi) je organická reakcia strieborných solí karboxylových kyselín s halogénom pri ktorej sa tvoria organické halidy. Je to príklad halogenačnej reakcie. Reakcia je pomenovaná podľa Heinz Hunsdieckera a Cläre Hunsdieckera.
Oxid olovnatý tiež účinkuje pri tejto transformácii.
Reakčný mechanizmus
Reakčný mechanizmus Hunsdieckerovej reakcie predpokladá vznik organických radikálnych intermediátov. Strieborná soľ karboxylovej kyseliny 1 rýchlo reaguje s brómom za vzniku intermediátu 2. Po vytvorení diradikálovej dvojice 3 nasleduje stabilizácia radikálu uvoľnením oxidu uhličitého a vytvorenie dvojice radikálov 4, ktoré sa rýchlo spoja vytvoriac požadovaný organický halid 5.
Simoniniho reakcia
Reakcia strieborných solí karboxylových kyselín s jódom sa nazýva Simoniniho reakcia, pomenovaná podľa Angela Simoniniho, študenta Adolfa Liebena na Viedenskej univerzite. Pomer činidiel hrá vyznamnú úlohu pre určenie produktov. Napríklad ak je pomer 1:1 striebornej soli a jódu vytvorí sa alkyl jódu. Ak je však pomer 2:1 vzniká RCOOR. A pri pomere 3:2 vznikajú oba produkty.
Sojuz 18
Sojuz 18 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Vyniesol kozmonautov Piotra Klimuka a Vitalija Sevastianova ku kozmickej stanici Saľut 4, kde zotrvali 63 dní.
Cieľom misie bol zrejme výskum dlhodobého pobytu vo vesmíre, kde posádka vykonávala rozličné biomedicínske experimenty a pestovala rastliny na obežnej dráhe. Taktiež vykonávali pozorovania Zeme a slnka. Posádka bola na palube lode Saľut 4 v čase testovacieho projektu Apollo-Sojuz a naviazali kontakt so zúčastnenými astronautmi počas tejto historickej misie. Testovací projekt Apollo-Sojuz skončil nerozhodným výsledkom pre najväčší počet ľudí na obežnej dráhe v rovnakom čase, počtom sedem, čo odpovedalo misiám Sojuz 6, Sojuz 7 a Sojuz 8 v roku 1969.
Názov Sojuz 18 bol použitý už skôr, mal ho neúspešný let Sojuzu, ktorý je dnes často označovaný ako Sojuz 18-1 alebo Sojuz 18a.
Igor Bulla
Igor Bulla (* 13. september 1965 Banská Bystrica) je slovenský dirigent.
Životopis
V rokoch 1988-1993 absolvoval štúdium na Hudobnej a tanečnej fakulte VŠMU v Bratislave. Pôsobí ako dirigent v Štátnej opere v Banskej Bystrici.
Garindein
Garindein je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ker
thumb|Šípkový ker thumb|Forsythia x intermedia - zlatovka prostredná, zlatý dážď v obobí kvitnutia thumb|Syringa vulgaris - Orgován obyčajný Ker alebo krík alebo krovina je drevnatá rastlina (drevina) rozvetvujúca sa hneď od zeme, napríklad čajovník. Za modifikáciu kra je považovaný i poloker.
Moon-sur-Elle
Moon-sur-Elle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Ker
Vysádzajú sa jednotlivo (tis, magnólia, rododendron) alebo v skupinách, upravované ako živé ploty (tuja, zob vtáčí). K obľúbeným okrasným krom patria ruže, zlatovka previsnutá a orgován obyčajný.
Zoznam krov
Takto označené kry * sa tiež môžu vyvinúť v podobe stromu.
Moon-sur-Elle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nad kostelíčkem
Ochrana
Predmetom ochrany je kvetena, fauna a krasové javy na lokalite.
Keramika
Keramika môže byť:
Desperados
thumb|Pivo Desperados thumb|Desperados logo thumb|Uzáver
Produkt a logo
Chuť piva je kombináciou svetlého ležiaka a prírodnej arómy tequily; je menej horká a korenistá. Obsahuje 5,9% alkoholu.
Dizajn loga je tvorený farbami Mexika, názov Desperados pochádza zo španielskeho jazyka a znamená banditi. Pivo je balené v reliéfnej fľaši, špecifickej svojím tvarom. Je vysoká 24 cm, z transparentného skla s rytinami. Má úzke hrdlo, kde sa nachádza logo značky. V spodnej časti fľaše je logo Desperados v červeno-zelených farbách. Nad logom sa nachádza päť medailí, ktoré znázorňujú kaktusovitú rastlinu agáve, leguána, slnko, jačmeň a nápis Desperados. Pod logom je vyrytý prúžok, ktorý slúži na lepšie uchopenie a držanie fľaše. Dno je masívne.
Balenia a druhy
Na Slovensku je v predaji 0,33 l fľaša, alebo trojbalenie (3 x 0,33 l), v zahraničí sa predávajú aj fľaše veľkosti 0,25 l, 0,65 l a 1 l, plechovky s objemom 0,33 l alebo 0,5 l a 5 l sud.
Okrem klasickej tequilovej sa v zahraničí predáva pivo Desperados aj iných príchutiach:
Predaj
Pivo Desperados je marketingovo cielené na skupinu mladým spoločenských ľudí, ktorí skúšajú nové veci a chcú sa odlíšiť od ostatných. Je dostupné v kluboch, na diskotékach a baroch. Hlavný slogan značky je Pivo vyostrené tequilou, globálny slogan je Unleash the wild side of fun.
Internet
Desperados využíva kreatívne reklamné online kampane. V roku 2011 prišiel s interaktívnou Youtube kampaňou The Breakthrough. Rok 2012 sa objavilo reklamné video s názvom Únos - The Snatch.
Ján Buľovský
Ján Buľovský (*  Slovensko) bol fotograf.
Životopis
Fotograf v Banskej Bystrici na Dolnej ulici.
Obratník Raka
Z juhu ohraničuje ekliptiku Obratník Kozorožca.
Obratník Raka zodpovedá rovnobežke so zemepisnou šírkou 23° 26' 22" sev. š.,
Obratník Kozorožca zodpovedá rovnobežke so zemepisnou šírkou 23° 26' 22" juž.š..
Iné projekty
Wendekreis (Breitenkreis)
Prsná bradavka
náhľad|Mužské prsia s bradavkami Prsná bradavka (iné názvy: prsníková bradavka, mamila, hlávka prsníka, papila, lat. mamilla, papilla mammae, papilla mammmaria) je kožný útvar cicavcov (okrem rodov ježura a vtákopysk) na prsníku v okolí vyústenia mliečnych žľiaz, ktorý slúži na cicanie materinského mlieka. U človeka má podobu kužeľovitého výbežku uprostred prsníka.
1733 Silke
1733 Silke je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil A. Bohrmann 19. februára 1938.
Teplice nad Bečvou
thumb|Teplice nad Bečvou
Hidaka (provincia)
Provincia Hidaka (🇯🇵) bola bývalá japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej rozloha zodpovedala súčasnej podprefektúre Hidaka.
Provincia vznikla 15. augusta 1869 zo 7 okresov. V roku 1872 pri sčítaní ľudu bola populácia provincie 6 574. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó zrušené.
Fornex
Fornex je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 107 obyvateľov (2009).
Fireball (album)
Fireball je piaty štúdiový album britskej hard rockovej skupiny Deep Purple. V USA album vyšiel v júli, v Spojenom kráľovstve sa dostal na hudobný trh v septembri 1971. Je to druhý album skupiny, ktorý nahrala zostava, ktorá býva všeobecne označovaná ako „Mark II“ (skrátene aj Mk II). Túto verziu kapely tvorili: Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord a Ian Paice. Album bol nahrávaný na viackrát medzi septembrom 1970 až júnom 1971. Je to prvý album kapely Deep Purple z celkovo troch, ktoré sa dostali na vrchol britských hudobných rebríčkov, no neudržal sa v nich tak dlho, ako jeho predchodca, album Deep Purple in Rock. Aj keď sa z albumu predalo v Spojenom kráľovstve viac ako milión kópií, nikdy v tejto krajine certifikáciu nezískal.
Pozadie vzniku
Fireball bol prvým projektom, na ktorom kapela pracovala po úspechu s jeho predchodcom, albume Deep Purple in Rock, ktorý priaznivo prijali kritici a v rebríčkoch Spojeného kráľovstva sa držal viac ako jeden rok. Z tohto dôvodu mala skupina neustále nové termíny na živé koncerty, čo sa začalo prejavovať na zdraví jej členov. Klávesista Jon Lord trpel problémami s chrbticou. Mal ich už od čias, kedy hrával v skupine The Artwoods. Musel vtedy na pódium bez pomoci koncertného tímu (tzv. bedňákov) prepravovať svoje organy Hammond. Aj basgitarista Roger Glover mával žalúdočné problémy, ktoré mu niekoľkokrát znemožňovali absolvovať koncertné vystúpenia. Gitarista Ritchie Blackmore mal pocit, že jeho zásluhou sa kapela zamerala na hard rock, čím jej dopomohol k úspechu. Jeho sklony k nadradenosti viedli ku konfliktom s Ianom Gillanom a ich vzájomný vzťah preto narastal do napätia.
Materiál pre tento album skúšala skupina v decembri 1970 v južnej časti Anglicka, vo Welcombe Manor, Devonshire. Zrušili vtedy niekoľko živých vystúpení, aby dali dokopy materiál, ktorý by mohol na Deep Purple in Rock nadviazať. Skladba „Strange Kind of Woman“ bola napísaná počas týchto stretnutí a spolu s „The Mule“ bola nahraná v januári 1971. Inú pieseň, „Freedom“, bola napísali tiež vo Welcombe a bola aj počas týchto stretnutí nahraná, no na konečnú verziu albumu sa nakoniec nedostala. Ďalší hudobný materiál vznikal medzi koncertami v nasledujúcich mesiacoch až do marca 1971. Skladbu „Strange Kind of Woman“ kapela pridala do svojho koncertného repertoáru koncom januára a rýchlo sa z nej stalo sólové battle medzi vokálnym prejavom Iana Gillana a Blackmoreovymi riffmi zahranými na sólovej gitare. Posledná skladba, ktorá bola pre Fireball nahraná, bola v júni pieseň „Demon's Eye“..
Odozva v hudobných rebríčkoch
Album Fireball sa dostal na prvú priečku hudobného rebríčka UK albums chart. Bol na vrcholoch rebríčkov aj v niektorých ďalších európskych krajín: napríklad v Nemecku, v Rakúsku, vo Švédsku, no bodoval aj v Severnej Amerike, kde prekonal svojho predchodcu, album Deep Purple in Rock: v USA bol Fireball 32. a na 24. mieste bol v Kanade.
Single k albumu
Pôvodná verzia albumu Fireball pre Spojené kráľovstvo mala ako svoju tretiu skladbu „Demon's Eye“, ale neobsahovala skladbu „Strange Kind of Woman“, ktorá bola pre tento trh bola vydaná ako singel. Americká verzia obsahuje druhú skladbu namiesto prvej. Singel „Strange Kind of Woman“ inšpirovaný štýlom boogie dosiahol 8. miesto vo Veľkej Británii a v Nemecku a 1. miesto v Dánsku. „Fireball“, titulná skladba albumu, bola vydaná aj ako singel a dostala sa v Spojenom kráľovstve na 15. miesto.
Skladba „Strange Kind of Woman“ je základom koncertného repertoáru kapely až dodnes a „Fireball“ býva na koncertných vystúpeniach, hlavne ako prídavok, keďže si Ian Paice vyžadoval použitie kontrabasového bubna, ktorý mu nastavujú cez prestávku po odohraní hlavnej časti koncertu. Skladby „Strange Kind of Woman“ a „The Mule“ sa pravidelne hrávali naživo počas celého roku 1972 (a objavili sa aj na koncertnom albume Made in Japan), pričom v druhej časti ich vystriedala skladba „Paint It Black“, ktorá je vstupom pre Paiceho sólo na bicie nástroje.
Skladbu „Anyone's Daughter“ hrávala kapela Deep Purple na turné v rokoch 1993 – 1994, zatiaľ čo „Fools“, „No One Came“, „I'm Alone“, „Demon's Eye“ a „No No No“ pravidelne hrávali na rôznych turné po r. 1996.
Vydanie albumu a jeho reedície
v septembri 2010 vydala spoločnosť Audio Fidelity CD v limitovanej edícii v 24 karátovom zlate. cd bolo mastrované z originálnych pások, ktoré nahral Steve Hoffman. Zlaté CD obsahovalo pôvodný zoznam skladieb z americkej edície, so skladbou „Strange Kind of Woman“ a bez nahrávky „Demon's Eye“.
Ohlasy na album
Aj keď je album Fireball jedným z najobľúbenejších u Iana Gillana, väčšina ďalších členov kapely ho nezaraďuje medzi ich klasiku. V rozhovore z roku 1974 Gillan uvádza, že „Dôvodom, prečo sa mi tak páči, je to, že si myslím, že z hľadiska kompozície je začiatkom využívania rozšírených možností vyjadrovania. Niektoré skladby na tom albume sú naozaj inovatívne." Gillan však tiež dodáva, že pridanie skladby „Anyone's Daughter“ na album bolo „zábavné, no bolo aj chybou“. Hlavne Ritchie Blackmore vyjadroval svoju nespokojnosť albumom Fireball. O produkcii hovorí, že to bola tak trochu katastrofa, lebo všetko sa zbúchalo v štúdiu. Boli pod manažérskym tlakom a v časovej tiesni. Hrávali po koncertoch, potom museli nahrávať LP platňu v štúdiu. Keď im vravel, že na album potrebuje čas, manažéri im ho neposkytli a tak návali dokopy len to, čo ich práve napadlo.
Jon Lord poznamenal, že na albume Fireball „mierne blúdia“ a „chodia na miesta, ktoré sa od kapely neočakávali“. Niektoré piesne pritom chválil, napríklad „No No No“ a „Fools“, a osobitne vyzdvihoval bubnovanie Iana Paiceho v titulnej skladbe „Firebal“.
Neskoršie vplyvy
V epizóde televízneho programu That Metal Show (kanál VH1 Classic) zo dňa 9. apríla 2011 gitarový virtuóz Yngwie Malmsteen uviedol, že jeho staršia sestra mu dala Fireball, keď mal osem rokov a „všetkosa tým pre neho zmenilo“. Podobne bubeník kapely Metallica, Lars Ulrich, uviedol, že si kúpil album Fireball do dvanástich hodín po tom, čo ho v roku 1973 jeho otec v Kodani zobral na koncert Deep Purple a dáva za zásluhu tomuto koncertu a albumu Fireball za to, že podnietil jeho záujem o hardrockovú hudbu.
Podobne finsky rockový hudobník Michael Monroe v podcaste amerického rozhlasového spíkra, Eddieho Trunka, uviedol, že Fireball bol prvý album, ktorý si kedy kúpil. Bol tiež jeden z prvých, ktoré spolu s Led Zeppelin II, počul a mal veľký vplyv na to, aby sa začal venovať rokenrolovej hudobnej kariére.
Aj King Diamond spomína Fireball ako prvý štúdiový album, ktorý si ešte ako tínedžer kúpil, a ktorý mal významný vplyv na jeho nasledujúcu hudobnú kariéru.
Zoznam skladieb
Ako autori všetkých skladieb sú uvádzaní Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord a Ian Paice.
Základy (stavba)
Základy sú spodná, často podzemná časť stavby, ktorá prenáša zaťaženie budovy do základovej škáry. Základová škára je plocha, kde sa stretáva základ a podzákladie. Skladajú sa z monolitického a prefabrikovaného betónu, alebo betónových debniacich tvárnic. Pri návrhu berieme do úvahy zaťaženie, únosnosť, podzákladie a hladinu podzemnej vody.
Rozmery
Hĺbka základovej škáry je v rozpätí od 800 do. Pod nosnými stenami 800 až od upraveného terénu a pod priečkami minimálne 400. Pod obvodovým múrom budovy sa vonkajšie základové pásy rožišujú o  do vnútra a pod priečkou  na každú stranu.
Rozdelenie
Základy rozdeľujeme podľa únosnosti základovej pôdy na plošné (základové pásy, pätky, rošty a dosky) a hlbinné (piloty, kesony, studne, šachtové piliere) a podľa materiálu na základy z lomového kameňa a z prostého železobetónu. Podľa umiestnenia môžu byť horizontálne (základové pásy, základová doska) alebo vertikálne (pilótakesóny). Väčšinou sú zložené z betónu priemernej triedy a bez výstuže. Základová škára pre základové pásy musí byť dostatočne hlboká a to z hľadiska únosnosti zeminy a nezamŕzajúcej hĺbky. Opakom môže byť zakladanie budovy v horších podmienkach ako slabá únosnosť zeminy, svah a vysoké zaťaženie.
Základový pás
Je konštrukcia, ktorá je umiestnená pod hlavné nosné múry budovy. Umiestňuje sa aj pod miesta s väčším zaťažením, napríklad pod komín alebo schodisko.
Základová päta
Navrhuje sa na založenie skeletových konštrukcií. Pôdorys pätky môže byť obdĺžnikový, štvrcový alebo kruhový. Môžu byť jednostupňovité alebo viacstupňovité. Používa sa prostý betón alebo železobetón.
Základové dosky
Zaberajú rozsah celej stavby. Navrhujú sa v miestach, kde je základová škára trvalo pod hladinou spodnej vody.
Hlbinné základy
Navrhujú sa pre atypické objekty vo veľmi zlých základových podmienkach s prítomnosťou podzemnej vody.
Mikropilóty
Je špeciálny druh zakladania. Vytvárajú sa vŕtaním alebo baranením. Pri vŕtaní sa do vrtu vloží výstuž tzv. armovací kôš a vyplní cementovým mliekom alebo betónom. Stavby sa zakladajú na pilóty hlavne pri slabej úložnosti a únosnosti zeminy alebo pri veľkej horizontálnej ploche.
Pilóty
Rozdeľujeme ich na opreté a plávajúce. Podľa materiálu ich delíme na drevené, betónové, železobetónové a oceľové. náhľad|spôsob zakladania pilótami
Kesony
Využívajú sa napríklad pri stavbe mostov.
Marocké národné futbalové mužstvo
Marocké národné futbalové mužstvo reprezentuje Maroko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Africký pohár národov.
Sú prvý africký tím, ktorý dokázal vyhrať základnú skupinu na majstrovstvách sveta vo futbale v roku 1986, keď preskočili v tabuľke 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, 🇵🇹 a 🇵🇱. Taktiež boli prvý africký tím, ktorý postúpili zo skupiny a v osemfinále tesne prehrali s Západným Nemeckom 1-0.
V roku 1976 vyhrali Africký pohár národov.
Dvorec prsníka
náhľad|Bradavka a dvorec Dvorec prsníka (iné názvy: dvorček prsníka, prsníkový dvorček/dvorec, prsný dvorček/dvorec, dvorček/dvorec prsnej bradavky, dvorec, dvorček, areola; ) je kruhová (sú možné odchýlky) oblasť okolo bradavky na prsníku, ktorá má tmavšie sfarbenie oproti okolitej koži. V prsnom dvorci sú u žien umiestnené vývody mliečnych žliaz, ktoré slúžia na dojčenie. To je tiež dôvod tmavej farby dvorca. Každý prsný dvorec má zhruba 15 – 20 takých zakončení.
Farba dvorca sa líši podľa typu kože od svetlo ružovej po tmavo hnedú. Svetlejšie typy majú svetlejší, ľudia s tmavším typom pokožky majú tmavší dvorec. U niektorých ľudí môže byť prsný dvorec takmer nebadateľný. Počas tehotenstva získa dvorec tmavší odtieň. Táto zmena je väčšinou nevratná.