cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joan Jett
The Runaways
Joan je spolu s bubeníčkou Sandy West zakladajúcim členom kapely The Runaways. Zostavu doplnili Micki Steele (ktorá bola neskôr nahradená), Jackie Fox, Lita Ford a Cherie Currie. Currie pôvodne stála na čele kapely a Joan zdieľala niektoré vokály, hrala na sprievodnej gitare a písala alebo spolupracovala na mnohých materiáloch. Album Live in Japan sa stal jedným z historicky najpredávanejších importov v USA a Veľkej Británii. Skupina cestovala po celom svete, pričom najväčší úspech dosiahli v Japonsku; v USA sa však významnejšie nepresadila.
Po odchode Currie a Fox (nahradenej Vicki Blue a neskôr Laurie McAllister) vydali ďalšie dva albumy: Waitin‘ for the Night a And Now ... The Runaways. Celkovo vydali od roku 1975 do zániku skupiny na jar roku 1979 päť albumov.
Sólová dráha
Na jar roku 1979 pokračovala Joan v Anglicku vo svojej sólovej kariére. Nahrala tri piesne s Paulom Cookom a Stevom Jonesom zo Sex Pistols (z ktorých jedna bola cover verzia piesne "I Love Rock 'n' Roll", pôvodne napísanej a nahranej kapelou The Arrows v roku 1975).
Neskôr toho roku sa vrátila do Los Angeles, kde neochotne začala plniť povinnosti The Runaways, dokončiť film voľne založený na kariére kapely, nazvaný We're All Crazee Now!, s tromi herečkami, ktoré hrali bývalých členov jej kapely, vrátane kultovej hviezdy Rainbeaux Smith, ktorá bola tiež rocková bubeníčka. Pri práci na projekte sa Joan stretla so skladateľom a producentom Kennym Lagunom, ktorý bol najatý, aby pomohol Joan s písaním niektorých skladieb pre film. Stali sa priateľmi a rozhodli sa pracovať spoločne; Joan sa presťahovala do Long Beach v New Yorku, kde Laguna sídlil. Film nakoniec nebol nikdy dokončený a časti pôvodného záznamu boli použité v úplne inom projekte: v nikdy komerčne nevydanom undergroundovom filme s názvom DuBeat-Eo, ktorý produkoval Alan Vrecia.
Joan a Laguna podpísali zmluvu s The Who’s Ramport Studios. Joan vydala sólový debut v Európe 17. mája 1980 s názvom Joan Jett. V USA, potom, čo bolo album odmietnuté v 23 hlavných vydavateľstvách, Jett a Laguna vytvorili novú nahrávaciu spoločnosť Blackheart Records, na ktorej rozbeh padli úspory určené pre vysoké školy Lagunových dcér.
Joan Jett a Blackhearts
S Lagunovou pomocou Joan stvorila skupinu Blackhearts. Podala inzerát v L.A. Weekly s textom "hľadám troch dobrých ľudí." Skupinu vytvorili Gary Ryan, ktorý bol súčasťou punkovej scény v LA, hral na basgitaru s miestnymi umelcami a bol fanúšikom The Runaways a Joan. Ryan zase odporučil gitaristu Erica Ambela. Posledným bol bubeník Danny "Furious" O'Brien, pôvodne z kapely The Avengers. Táto zostava hrala niekoľko koncertov v "Golden Bear" a "Whisky a Go Go" v Hollywoode, potom vyrazila na prvé európske turné v Holandsku a Anglicku.
Po návrate do Spojených štátov sa Joan, Ryan a Ambel presťahovali do Long Beach v New Yorku. O'Brien zostal v Anglicku a skupinu opustil. Nahradil ho Lee Crystal (predtým vo formácii The Boyfriends a Sylvain Sylvain), ktorý sa stal novým bubeníkom. Potom Joan Jett & The Blackhearts cestovali po celých Spojených štátoch. Jett a Laguna použili vlastné úspory na vydanie albumu Joan Jett a vytvorili vlastný systém nezávislej distribúcie; niekedy predávali albumy na konci koncertu z kufra Lagunovho Cadillacu.
Laguna nebol schopný pokryť dopyt po jej albume. Nakoniec starý priateľ a zakladateľ "Casablanca Records" Neil Bogart s Lagunom uzavrel dohodu, a jeho nová spoločnosť Boardwalk Records znova vydala album Joan Jett ako "Bad Reputation".
Po roku koncertovania a nahrávania Blackhearts nahrali nový album s názvom I Love Rock 'n' Roll. Počas nahrávania bol Ambel nahradený miestnym gitaristom Rickym Byrdom. Nový singel bol prehraná titulná skladba I Love Rock 'n' Roll, ktorá v prvej polovici roka 1982 bola číslo jedna v Billboard Hot 100 nepretržite po dobu siedmich týždňov.
Nasledoval reťazec Top 40 hitov, rovnako ako vypredané turné s, medzi inými, The Police, Queen a Aerosmith. Joan bola druhá americká speváčka, ktorá vystúpila za železnou oponou (po Blood, Sweat & Tears v Rumunsku v roku 1969). Bola jedným z prvých anglicky hovoriacich rockerov, ktorí sa objavili v Paname a Dominikánskej republike.
Po obdržaní vlastnej „MTV New Year's Eve“, Joan porazila veľký počet uchádzačov o účinkovanie vo filme Light of Day (Svetlo dňa) s Michaelom J. Foxom. Bruce Springsteen napísal špeciálne pre ňu pieseň "Light of Day", a jej výkon bol kritikou prijatý pozitívne. Bolo to približne v čase, keď Ryan a Crystal opustili The Blackhearts. Čoskoro boli nahradení dvojicou Thommy Cena a Kasim Sulton.
Joan Jett & The Blackhearts sa stali prvou rockovou kapelou, ktorá zahrala sériu vystúpení na Lunt-Fontanne Theatre na Broadwayi. Jej ďalší album Up Your Alley získal multiplatinové ocenenie a bol nasledovaný albumom The Hit List, ktorý sa skladal z prevzatých piesní. V tomto období sa Joan spolupodieľala na autorstve piesne "House of Fire," ktorá sa objavila na albume Alice Cooper Trash v roku 1989.
Album Notorious, kde figurovali Paul Westerberg z The Replacement a bývalý basgitarista z Billy Idol Phil Feita, bolo posledným so spoločnosťou Sony/CBS. Jett prešiel k Warner Brothers. V tomto období ešte vyšiel CD singel "Let's Do It", ktorý sa objavil vo filme Tank Girl. V roku 1993 Joan a Laguna vydali album Flashback, kombináciu rôznych piesní v ich vlastnom Blackheart Records.
V tlači nazvali Joan "krstnou mamou punku" a "Original Riot Grrrl." V roku 1994 vydal Blackhearts album Pure and Simple, ktoré obsahuje skladby napísané s Kat Bjellandovou z Babes in Toyland, Donitou Sparksovou z L7 a Kathleen Hannaovou z Bikini Kill.
Neskoršie roky
V roku 1992 sa Joan vrátila k produkovaniu skupiny Circus Lupusa a v roku 1994 aj Bikini Kill. Ku koncu 90-tých rokov pracovala s členmi punkovej kapely Gits, ktorej vedúca speváčka a textárka Mia Zapata bola v roku 1993 znásilnená a zavraždená. Výsledky ich spolupráce boli živé LP Evil Stig a singel "Bob", príjmy z ktorého prispeli na vyšetrovanie vraždy Zapatovej. Za týmto účelom sa skupina a Jett sa objavila v americkej televíznej show Most Wanted, kde apelovala na verejnosť kvôli informáciám. Prípad bol vyriešený v roku 2004, kedy bol Zapatin vrah Jesus Mezquia postavený pred súd a odsúdený.
19. decembra 2005 Joan vystupovala s Trans-Siberian Orchestra v Madison Square Garden v New Yorku.
Jett je hosťujúca umelkyňa na sólovom albume Marky Ramone Start of Centrury s piesňou "Don't Blame Me". Takisto je hosťujúca vokalistka na albume od Peaches Impeach My Bush v piesni "Boys Want To Be Her" a "You Love It".
V októbri 2001 v Red Bank v New Jersey sa Joan Jett a Bruce Springsteen spolu objavili na javisku a po prvýkrát zahrali "Light Of Day". Joan vyhlásila, že je to jeden z najväčších okamihov v jej živote.
V roku 2004 Joan a Laguna produkovali No Apologies od The Eyeliners; Jett tiež hosťovala v piesni "Destroy" a účinkovala v ich hudobnom videoklipe.
V roku 2005 objavila v Clevelande punk rockerov The Vacancies. Ona a Laguna podpísali so skupinou zmluvu a produkovali ich druhý album, A Beat Missing or a Silence Added (dosahli top 20 v hudobnom rebríčku CMJ) a v roku 2007 ich tretí album Tantrum.
V roku 2005 bola pozvaná Stevenom Van Zandtom, aby hosťovala vo vlastnej rozhlasovej show Underground Garage na Sirius Satellite Radio. Viedla štvorhodinovú show s názvom Joan Jett's Radio Revolution, vysielanú každú sobotu a nedeľu.
V júni 2006 Joan Jett vydala album Sinner (Blackheart Records).
V 2007 Joan Jett a Blackhearts vystupovali v Albuquerque, Nové Mexiko na oslavách 4. júla, na každoročnom podujatí pod holým nebom; účasť sa odhadovala na 65 000 ľudí.
10. marca 2008 ju The Dave Clark Five uvádza do Rock and Rollovej siene slávy.
Dňa 24. apríla 2010 sa na oficiálnych internetových stránkach Green Day objavilo, že im Jett bude pomáhať na letnom európskom turné.
Diskografia
Štúdiové albumy s The Blackhearts
Cover Albumy
Spolupráca na albume:
Fanklub albumy
Vydané len v Japonsku:
Marie Laurencinová
Marie Laurencinová (* 31. október 1883, Paríž, Francúzsko – † 8. jún 1956, Paríž) bola francúzska maliarka a poetka, jedna z mála žien, ktoré sú spájané s parížskym kubizmom.
Žila s básnikom Apollinaireom a do svojho bytu si pozývala rad známych umelcov – Picassa, Braquea, Matissa, Grisom i Delaunayeom. Trávila s nimi veľa času v debatách o umení. Aj napriek svojmu priateľstvu s týmito umelcami nepodľahla nátlaku abstrakcie a vždy si ponechala svoj tvorivý osobitý štýl. Jej delikátný a elegantný štýl je ovplyvnený japonským umením a jej plátna sú pokryté jemnými vkusnými dekoratívnymi témami v pastelových farbách modrej, šedej a ružovej. Venovala sa aj knižnému ilustrátorstvu.
Tsch
Tsch je tetragraf vyskytujúci sa v nemeckých jazykoch. Vyslovuje sa ako slovenské č, napr.: tschechisch [čechiš].
Reistická ontológia
Reistická ontológia je ontologické učenie, podľa ktorého svet je súhrnom hotových vecí.
Vryp minerálu
Vryp minerálu (iné názvy: farba vrypu minerálu/nerastu, farba vrypu, vryp nerastu, vryp) je jedna zo základných fyzikálnych vlastností minerálov, ktorá je jednoduchou pomôckou pri ich rozlišovaní. Pozoruje sa ako farba jemnozrnného prášku, ktorý vzniká pri trení o neglazovanú porcelánovú platničku.
Spôsob určovania
Vrypom sa možno presvedčiť, či je minerál (nerast) farebný alebo zafarbený. Skúšaný minerál je potrebné trieť po drsnom povrchu bielej nepolievanej porcelánovej doštičky a potom pozorujeme farbu vzniknutého prášku t. j. farbu vrypu. Na určovanie farby vrypu používame vždy čerstvé, nezvetrané kúsky minerálov. Farebné minerály majú vždy farebný vryp viac - menej zodpovedajúci vlastnej farbe nerastu, často so svetlejším odtieňom. Bezfarebné a biele nerasty majú farbu vrypu bielu. Mimoriadne veľký rozdiel medzi vlastnou farbou a farbou vrypu je pri kovovolesklých nerastoch. Žltý pyrit má čiernozelený vryp, čierny alebo striebristý hematit ma višňovočervený vryp. Pre niektoré minerály je farba vrypu jednoduchá a pritom určujúca pomôcka.
Rep
Rep môže byť:
REP môže byť:
Paul Hanley
Paul Hanley (* 12. november 1977, Melbourne, Austrália) je súčasný austrálsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 22 turnajov ATP vo štvorhre.
Viliam zo Champeaux
Viliam zo Champeaux (* okolo 1070, Champeaux, Francúzsko – † 18. január 1121, Châlons-en-Champagne) bol francúzsky filozof a teológ, predstaviteľ scholastiky.
Bol žiakom Manegolda z Lautenbachu, Anselma z Laonu a Roscellina. Po skončení štúdií vyučoval na parížskej katedrálnej škole, kde k jeho poslucháčom patril Petrus Abaelardus.
V roku 1108 sa pravdepodobne rozmrzený – azda ťažkosťami, ktoré mu spôsobil Abélard – utiahol do ústrania svätoviktorského kláštora. Čoskoro tu však obnovil svoje prednášky z rétoriky, filozofie a teológie a stal sa pravdepodobne aj podnecovateľom príklonu k mystike, ktorá neskôr vo svätoviktorskej škole prevládla. V roku 1113 bol ustanovený za biskupa v Chalons a pôsobil v tomto úrade až do konca života.
Na rozdiel od svojho nominalisticky orientovaného učiteľa Roscellina Viliam zastával v spore o univerzálie stanovisko krajného realizmu.
V prvých fázach svojej mysliteľskej činnosti učil, že každá druhová všeobecnina existuje v indivíduách daného druhu ako jedna a tá istá substancia a že tieto indivíduá sa líšia od seba len tzv. akcidentmi (accidentia). Pod vplyvom Abélardových kritických námietok zmenil neskôr svoje učenie tak, že aj v rámci druhu pripúšťal mnohosť substancií (podľa počtu indivíduí), ale tvrdil, že tieto sa od seba nijako nelíšia.
Vlny (album)
Vlny je štvrtý štúdiový album slovenskej skupiny EARS z roku 2014.
Autorstvo
Hudba: Texty: Aranžmány: Filip Orator, EARS
Měník
Měník je obec v Česku v okrese Hradec Králové v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 604 obyvateľov, z toho 306 mužov a 298 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 38,4 roka, ženy 41,1 roka).
Perrusse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Golinhac
Golinhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 423 obyvateľov (2009).
Drulingen (obec)
Drulingen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Celio Calcagnini
Celio Calcagnini (* 17. september 1479, Ferrara, Taliansko – † 24. apríl 1541, Ferrara) bol taliansky astronóm, ktorý v diele Obloha nehybná a Zem sa otáča medzi prvými vyslovil teóriu o pohyboch Zeme, avšak jej pravdivosť s určitosťou nemohol dokázať.
Difúzia (fyzika)
thumb|Difúzia cez polopriepustnú membránu Difúzia je jav kedy častice jednej látky samovoľne prenikajú medzi častice druhej látky. Je to proces, ktorým vnútri viaczložkovej sústavy dosahuje rovnomerné rozdelenie koncentrácií.
Prejavom difúzie je napríklad, ak na jednom konci miestnosti otvoríme fľašu voňavky a čoskoro sa jej vôňa rozšíri po celej miestnosti.
Difúzia prebieha vo všetkých skupenstvách. Najrýchlejšie prebieha v plynoch, pretože sa v plynoch molekuly najrýchlejšie pohybujú. Pomalšie prebieha v kvapalinách a najpomalšia je v tuhých látkach. V tuhých látkach je veľmi obmedzená, lebo molekuly v tuhých látkach sú viazané na rovnovážne polohy a iba niekedy zmenia svoje polohy.
Difúzia v tuhých látkach je spojená s postupným premiestňovaním atómov v kryštáli. Veľkosť difúzie vyjadrujeme veľkosťou difúzneho toku. Rozumieme ním množstvo látky v moloch, ktoré prejde za časový interval cez jednotkovú plochu.
Difúzia má veľký biologický význam a patrí medzi základné mechanizmy pasívneho transportu látok. Uplatňuje sa aj vtedy, keď sú obe prostredia oddelené membránou priepustnou pre molekuly rozpúšťadla aj molekuly rozpustnej látky. Príkladom je difúzia cez bielkovinový kanál k membráne bunky.
Percento
Percento je stotina z celku. Je to spôsob ako vyjadriť časť celku (čiže zlomok) pomocou celého čísla. Zápis napr. „45 %“ (45 percent) je v skutočnosti iba skratka pre zlomok 45/100, tzn. desatinné číslo 0,45. Názov pochádza z per cento, znamenajúceho (pripadajúci) na sto.
Označenie
Medzi číselným údajom a znakom % sa v zásade píše medzera (napr. nárast o 12 % = nárast o 12 percent). Podľa výkladu normy STN 01 6910 a vyjadrenia jazykovej poradne SME to platí aj vtedy, ak znak % znamená prídavné meno (napr. 12 % roztok = 12-percentný roztok); podľa knihy Slovenčina bez chýb sa však v takomto prípade medzera nepíše (napr. 12% roztok = 12-percentný roztok). V češtine sa prípadoch, kde znak % označuje prídavné meno, medzera nepíše. .
Hmotnostné vs. objemové percento
Pri meraní koncentrácie liehu sa používajú dva druhy percentuálneho vyjadrenia:
Niekedy sa na spresnenie používajú anglické skratky vyjadrujúce, či ide o hmotnostné alebo objemové percento kvapaliny: Pri uvádzaní koncentrácie roztokov v chémii sa používa tiež
Zmeny hodnôt v percentách, percentuálne body
Ak sa má vyjadriť zmena nejakej hodnoty uvedenej v percentách, je potrebné zreteľne rozlíšiť, či túto zmenu vyjadrujeme v percentách vzťahujúcich sa na pôvodnú základnú hodnotu alebo v percentách vzťahujúcich sa na percentuálnu hodnotu. Napr. ak v situácií, keď úroková sadzba je 20 %, niekto povie, že „úroková sadzba sa zvýši o desať percent“, môže to znamenať dve odlišné veci:
Tieto významy sú evidentne celkom iné a je potrebné ich dôsledne rozlišovať. Matematicky a jazykovo správny je však len prvý význam; ak sa má vyjadriť druhý význam, používa sa správne termín zvýšenie o... percentuálnych bodov, čiže „úroky sa zvýšia o desať percentuálnych bodov“ (nie percent). Bohužiaľ sa však tento termín takmer nikdy nepoužíva v situáciách, v ktorých by sa mal (a chybne sa pri takýchto vetách predpokladá druhý význam), čo vedie k niektorým mätúcim (či skôr chybným) vyjadreniam. Medzi ekonomickými teoretikmi sa niekedy hovorí, že rozlišovanie percent a percentuálnych bodov je prvým faktom, ktorý každý ekonóm musí ovládať.
Základná hodnota
Podobne, ak sa cena zníži o 80 %, nič nebráni tomu, aby sa znížila o ďalších 80 % (a napriek tomu nebude záporná). A naopak, akékoľvek zvýšenie nezabráni tomu, aby po 100 % znížení nespadla na nulu.
Drusenheim
Drusenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chronica Hungarorum (1473)
thumb|Chronica Hungarorum, tlačená verzia z 5. júna 1473 z tlačiarne Andrása Hessa. Prvá tlačená kniha v Uhorsku. Chronica Hungarorum (iné názvy: Kronika Uhrov, trochu nepresne aj: Budínska kronika, celým menom Chronica Hungarorum finita Budae Anno Domini MCCCCLXXIII in vigilia penthecostes per Andream Hess) je tlačená stredoveká uhorská kronika, vytlačená v roku 1473. Je to prvá tlačená kniha v Uhorsku. Obsahuje text rukopisnej latinskej kroniky zo 14. storočia, ktorá sa bežne nazýva Budínska kronika.
Opisuje dejiny Uhorska po korunováciu Mateja Korvína. V súvislosti so zánikom Veľkej Moravy obsahuje aj tzv. bájku o bielom koňovi, ktorá sa stala základom tzv. podmaniteľskej teórie.
Poézia
Poézia je básnická tvorba, umelecký slovesný prejav písaný veršom (na rozdiel od prózy). Verš je jeden riadok v básni-poézií.
Poézia je vedľa prózy a drámy základným druhom literatúry. Autor tohto druhu je označovaný za básnika.
Podľa Maše Haľamovej je poézia ''... spôsobom môjho bytia. Myslenia. Je to koncentrát, a to mi vyhovuje. Čo nie je dôležité, to vypúšťam. Najmä v súčasnosti je to nutné: čo bolo včera dôležité, to dnes už neplatí…'' (Nové slovo 11. 10. 1993, s.12)
Ide o jazykové dielo, ktoré sa od bežnej mluvy odlišuje používaním umeleckých prostriedkov (rým, rytmus, metrum, obraznosť alebo symbolika).
V staroveku toto slovo zahrňovalo všetku literárnu tvorbu, no v priebehu klasicizmu získal tento termín nový význam, ktorý označoval dobré dielo – bez ohľadu na to, či bolo napísané veršom alebo nie. Až neskôr nadobudol pojem súčasný význam..
Dnes nepovažujeme za poéziu všetky diela, ktoré splňujú popísané znaky (napr. rituálne texty, stredoveké vedecké texty, niektoré staroázijské diela, reklamné slogany atď.). Zároveň však existujú diela, ktoré nesplňujú popísané niektoré, alebo dokonca žiadne popísané znaky, ale napriek tomu sú označované ako poézia – ide najmä o báseň v próze.
100 kníh 20. storočia podľa Le Monde
'''100 kníh 20. storočia''' je rebríček kníh považovaných za sto najlepších kníh 20. storočia. Zostavený bol na jar 1999 podľa prieskumu francúzskej firmy Fnac a parížskych novín Le Monde.
17 000 Francúzov odpovedalo na otázku « Quels livres sont restés dans votre mémoire ?» (Ktoré knihy ostali vo Vašej pamäti?) na základe zoznamu 200 titulov vytvoreného kníhkupectvami a novinármi.
Zoznam titulov obsahuje novely, poéziu a divadlo ako aj komiksy. Prvých 50 diel na zozname bolo témou eseje Frédérica Beigbedera, Posledný inventár pred likvidatúrou, v ktorej upriamil pozornosť na etnocentrický charakter zoznamu.
Veľká dunajská kotlina
Veľká dunajská kotlina alebo menej často Veľká dunajská nížina (zastarano Veľká uhorská nížina, Veľká Dolná zem, Dolná zem; po maďarsky Alföld, Nagy Alföld, Nagy-Magyar-Alföld, po rumunsky Câmpia Tisei) je geomorfologická suprovincia Východopanónskej panvy v Maďarsku (Alföld v užšom zmysle), na východnom Slovensku (Východoslovenská nížina), na Ukrajine (Закарпатська низовина – Zakarpatska nyzovyna - Zakarpatská nížina ), v Srbsku (rôzne mená) a Chorvátsku (rôzne mená).
Jozef Pribilinec
Kariéra
Slovenský olympijský víťaz v atletike začínal s bežeckým lyžovaním. Prvé preteky v chôdzi absolvoval ako učeň v máji 1977, na jeseň toho istého roku vyhral celoštátnu učňovskú olympiádu a ako 17-ročný prišiel do ASVŠ Dukla Banská Bystrica do chodeckej skupiny Juraja Benčíka. Po poldruharočnom tréningu sa stal juniorským svetovým rekordérom na 10 km, onedlho aj juniorským majstrom Európy (1979). Na olympijské hry 1980 v Moskve cestoval talentovaný mladík ako tajný tromf, v úmornej horúčave však zaplatil nováčikovskú daň a skončil na 20. mieste. Prvý úspech na vrcholnom podujatí dosiahol na ME 1982, v Aténach prišiel do cieľa druhý za Španielom José Marinom a pred reprezentačným kolegom Pavlom Blažekom. Striebro priviezol aj z premiérových majstrovstiev sveta 1983 v Helsinkách, keď ho v závere pretekov zdolal Mexičan Ernesto Canto. Pribilinec mu oplatil prehru vo finále Svetového pohára v nórskom Bergene, navyše vytvoril časom 1:19:30 hod. najlepší svetový výkon. O účasť na OH 1984 v Los Angeles pripravil Pribilinca v životnej forme bojkot socialistických krajín. Na „náhradnej olympiáde“ pod názvom Družba 1984, ktorej atletické súťaže mužov sa konali v Moskve, diskvalifikovali na 19. kilometri domáci rozhodcovia Jozefa, kráčajúceho na vedúcej pozícii a rovnaký osud postihol pred bránou štadióna aj Pavla Blažeka.
V roku 1986 v Stuttgarte sa stal Jozef majstrom Európy, keď zvíťazil s 15 metrovým náskokom pred svojim dlhoročným rivalom Talianom Mauriziom Damilanom. Európsky titul vybojoval aj na halových ME v Liévine 1987 a v Budapešti 1988. Zlato z halových MS v Indianapolise mu uniklo o vlások, o víťazstve Rusa Michaila Ščennikova rozhodla cieľová fotografia. Na MS 1987 v Ríme obhájil striebornú pozíciu spred štyroch rokov. Najväčší úspech dosiahol na olympijských hrách v Soule, 23. septembra 1988 prišiel do cieľa s trojsekundovým náskokom pred reprezentantom NDR Rolandom Weigelom, časom 1:19:57 hod. vytvoril nový olympijský rekord.
Rok po olympiáde ukončil aktívnu činnosť po problémoch s kolenom. V roku 1993 sa po štvorročnej pauze vrátil, siedmykrát vyhral Záhorácku dvadsiatku, vďaka čomu si vyslúžil nomináciu na MS 1993, kde obsadil 17. miesto a definitívne sa rozlúčil s aktívnou kariérou.
V rokoch 1986 a 1988 bol zvolený česko-slovenským športovcom roka a v ankete Slovenský športovec storočia obsadil ôsme miesto.
V rokoch 1994-1998 bol poslanec NR SR za SDĽ.
Rekordy
Jozef Pribilinec počas svojej kariéry vytvoril a bol držiteľom nasledovných rekordných výkonov:
Kľak (národná prírodná rezervácia)
Kľak je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Malá Fatra.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana vrcholovej časti najjužnejšieho výbežku Malej Fatry s cennými skalnými a lesnými rastlinnými spoločenstvami. Výskyt subalpínskych elementov na jednej z okrajových lokalít západnej časti Karpát umožňuje vedecké, náučné a kultúrno-osvetové využitie''
Stavová veličina
Stavová veličina alebo veličina kvality je veličina charakterizujúca stav sústavy. Vo fyzike sa stavové veličiny vyskytujú v termodynamike v súvislosti s opisom plynov, alebo tiež magnetických vlastností látok.
Termodynamika
Dôležitou súčasťou našich vedomostí o sústave je tzv. stavová rovnica, ktorá navzájom spája niektoré stavové veličiny daného systému. Príkladom je stavová rovnica ideálneho plynu Stavové veličiny sa delia v závislosti na ich zmene so zmenou rozlohy skúmaného systému na:
Nezávislosť od dráhy (histórie)
Aby sa fyzikálna veličina mohla nazývať stavovou, nesmie závisieť od dráhy – teda od toho, akým spôsobom sa systém dostane zo začiatočného stavu do stavu koncového. S ohľadom na túto podmienku môžeme povedať, že napríklad vnútorná energia je stavová veličina, ale práca ňou nie je. Ak chceme porozumieť prečo, predstavme si plyn s tlakom p a objemom V, ktorý zväčšíme na 2V. Toto zväčšenie objemu môže prebehnúť pri danom konštantnom tlaku, vtedy plyn vykoná prácu (vykonaná práca je súčinom tlaku a zmeny objemu). Môžeme však postupovať aj inak: najprv plyn ochladíme pri nezmenenom objeme tak, aby tlak klesol na polovicu pôvodnej hodnoty. Pri tomto tlaku zväčšíme objem plynu z V na 2V a nakoniec zvýšime tlak na pôvodnú hodnotu. Celková vykonaná práca sa líši od prvej vypočítanej – práca teda skutočne nie je stavová veličina.
Entropia
Zvláštny príklad stavovej veličiny predstavuje entropia. Z matematického hľadiska sú stavové veličiny také, ktoré majú totálny diferenciál. Ak aj neexistuje totálny diferenciál možno použiť tzv. integrálny faktor. Ak vynásobíme nestavovú veličinu napríklad parciálny diferenciál tepla q (to mimochodom nemá vlastne ani definíciu, iba intuitívnu) integrálnym faktorom 1/T dostaneme totálny diferenciál tzv. entropie. Z týchto dôvodov (stavovosti) bola entropia zavedená. Neskôr bola štatisticky interpretovaná a vďaka penetrácií do iných oblastí vedy dostala niekedy až mystický výklad (tepelná smrť a obdobné hyperbolické regresie), pričom sa zabudlo na triviálnu príčinu zavedenia pojmu.
Jozef Plachý
Jozef Plachý (* 28. február 1949, Košice) je bývalý slovenský atlét, bežec na stredných tratiach, deväťnásobný majster Česko-Slovenska v behu na 800 metrov a dvojnásobný majster Česko-Slovenska v behu na 1500 metrov, účastník štyroch letných olympijských hier v rokoch 1968, 1972, 1976 a 1980.
Jeho česko-slovenský rekord v behu na 800 metrov z interkontinentálneho stretnutia Amerika-Európa v roku 1969 1:45,4 min. bol až do júna 2008 platným slovenským národným rekordom.
Po ukončení pretekárskej kariéry v roku 1982 pôsobil ako reprezentačný tréner Česko-Slovenska v ľahkej atletike, kde trénoval mužov - bežcov. Trénerskej činnosti sa venuje dodnes ako tréner mládeže.
Juan Luis Barrios
Juan Luis Barrios (* 24. jún 1983, Mexiko) je mexický atlét, ktorý sa venuje behu na 1 500, 3 000 a 5 000 metrov.
Peking 2008
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne behu 5 000 metrov na siedmom mieste výkonom 13:19,79 min. K tretiemu miestu Edwina Soia mu chýbalo 14 sekúnd a 57 stotín.
Eurykrates (kráľ Sparty)
Eurykrates bol podľa zoznamov antických historikov jedenástym kráľom Sparty kráľovského rodu Agiovcov. Vládol približne v polovici siedmeho storočia pred Kr. Staršie záznamy o kráľoch z tohto obdobia Sparty sú veľmi strohé. Herodotos sa vo svojej knihe História zmieňuje len o tom, že kto bol jeho predchodcom a následníkom.
O niečo viac informácii podáva kniha Opis Grécka od Pausania žijúceho v druhom storočí. Pausanias píše, že Eurykratov otec Polydóros so svojim spolukráľom Theopompom velili vojsku Sparty v prvej messénskej vojne a túto vojnu aj víťazne ukončili. Obyvateľov Messénie si Sparťania potom podrobili. Po prvej messénskej vojne už počas panovania Eurykrata, Sparta prežívala obdobie relatívneho pokoja a mieru (čo by bola v dejinách Sparty skutočnosť nevídaná, vzhľadom na to, ako dlho vládol). Vzbure heilótov v Messénii (Druhá messénska vojna) musel čeliť až jeho syn a následník Anaxandros.
Farba minerálu
Farba minerálu (nerastu) je jedna z fyzikálnych vlastností minerálov, ktorú možno jednoducho pozorovať voľným okom. Pri mnohých mineráloch je jedným zo základných určovacích znakov. Je však veľmi premenlivou vlastnosťou a nie je preto vhodné spoliehať sa iba na ňu.
Pre mnohé farebné (idiochromatické) nerasty je farba podstatnou a nemennou vlastnosťou, a preto je vhodným rozlišovacím znakom.
Iné minerály sú v čistej forme číre, ale v prírode ich často nachádzame rozlične zafarbené prímesami. Poznáme napr. žltú, ružovú, fialovú i hnedú odrodu kremeňa alebo modrú soľ. Pre tieto zafarbené (alochromatické) minerály nie je už farba podstatný rozlišovací znak.
Niektoré minerály menia farbu podľa druhu osvetlenia, iné môžu meniť zafarbenie podľa smeru, v ktorom ich prezeráme. Tieto sa označujú ako mnohofarebné (pleochroické). Niekedy je vlastnú farba minerálu ukrytá pod vrstvou premeneného povrchu alebo pod prirodzeným tenkým povlakom. Na povrchu rudných minerálov sa často objavujú tzv. nábehové farby.
Farba minerálu nemusí byť vždy stála, veľa polodrahokamov aj drahokamov stráca svoj farebný odtieň na svetle, napr. smaragd, ametyst, ruženín. Na svetlo citlivo reagujú aj niektoré minerály s obsahom striebra, pokrývajú sa tenkou hnedočiernou vrstvičkou. Mnohé minerály sa dajú zafarbovať umelo, napríklad zahriatím na vysokú teplotu alebo rádioaktívnym či ultrafialovým žiarením.
Lykos z Larisy
náhľad|Oxyrhynský papyrus 222 Lykos (Lykos) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 452 pred Kr.
Lykos z tesálskej Larisy bol na 82. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa tradície sa táto olympijská disciplína zaviedla už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a aj po zavedení ďalších súťažných disciplín sa považovala za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda. Meno olympionika Lyka je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Lykos je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v sedemnástom riadku vpravo. Posledné písmeno jeho mena chýba (ΛΥΚΟ - LYKO...). Olympijské víťazstvo Lyka uvádza aj historik Dionysios, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v starovekom Ríme.
Laodokos
Laodokos ( – Laodokos) môže byť v gréckej mytológii:
Voronežsko-vorošilovgradská operácia (1942)
Voronežsko-vorošilovgradská operácia bolo ozbrojené stretnutie nemecko-maďarských vojsk proti sovietskym vojskám na východnom fronte počas druhej svetovej vojny. Táto operácia sa odohrávala okolo dôležitého mesta Voronež od 28. júna do 24. júla 1942. Bola súčasťou nemeckej operácie Blau, ktorej cieľom bolo preniknúť na juh ZSSR, obsadiť Predkaukazsko, preťať Volgu a oddeliť oblasť Kaukazu od najkratšieho spojenia s Moskvou. Boje neskôr vyvrcholili bitkou o Stalingrad.
Mlékosrby
Mlékosrby sú obec v Česku v okrese Hradec Králové v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 246 obyvateľov, z toho 121 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 36,5 roka, ženy 45,5 roka).
Lom (minerál)
Lom je spôsob rozpadávania minerálu podľa nerovných plôch. Lomné minerály sú všetky neštiepateľné minerály a niektoré štiepateľné minerály.
Po údere do minerálu geologickým kladivom sa rozlomí a zjavia sa plochy s drsným a nerovným povrchom. V tomto prípade hovoríme o lome nerastu (pri štiepaní sú štiepne plochy zväčša rovné a môžu vzniknúť aj pri opakovaných úderoch kladivom). Väčšina minerálov sa štiepe aj láme, no niektoré sa len lámu.
Na charakterizovanie lomu používame označenie: rovný, nerovný, lastúrovitý, hákovitý, hladký, trieštivý.
Minerál
right|thumb|Rôzne druhy kryštálov [[kremeňa, jedného z najbežnejších minerálov. Prírodovedné múzeum vo Frankfurte.]] right|thumb|Zbierka rôznych minerálov thumb|right|Detail [[labradoritu]]
Minerál alebo nerast je homogénna prírodnina s presne definovateľným chemickým zložením a s vysoko usporiadanou stavbou častíc. Väčšinou vzniká v anorganickými procesmi.
Hoci je veľká väčšina minerálov anorganická, existuje aj niekoľko organických minerálov. Okrem toho sa niekedy uvádza, že môže byť akéhokoľvek skupenstva, čiže sem patria aj plyny ako oxid uhličitý či sírovodík. Ďalej sa niekedy uvádza, že museli vzniknúť prostredníctvom geologických procesov (teda na Zemi), ale dnes sa už za minerály považujú aj látky z iných kozmických telies (Mars, Mesiac, meteority). Minerály sú materiálom, z ktorého pozostávajú všetky horniny.
Existuje niekoľko substancií považovaných často za minerály, hoci porušujú vyššie uvedenú definíciu, sú to napríklad:
Naopak za minerály nie sú považované:
Ako vidno, definície sa mierne rozchádzajú, dôležité ale vždy je, že minerál vznikol prirodzenými silami bez ľudského zásahu.
Chemické zloženie minerálu možno vyjadriť chemickou značkou alebo chemickým vzorcom. Veda o mineráloch (nerastoch) je mineralógia, v staršej literatúre aj nerastopis.
Kryštály
Minerály (syn. nerasty) v zemskej kôre vznikajú v dutinách, tavenine magmy, trhlinách a podobne kryštalizáciou (tvorením kryštálov) z tavenín, z roztokov alebo z plynov. Každý minerál má charakteristický tvar kryštálu (napríklad halit má kryštál tvaru kocky), pozri aj kryštálová štruktúra. V hornine býva kryštál často deformovaný, pretože mu prekáža iný minerál. Kryštál môže byť mikroskopicky malý, niekoľkocentimetrový a ojedinele aj niekoľkometrový.
Kryštály narastené na spoločnom základe vytvárajú drúzu. Veľa kryštálov toho istého minerálu vyvíjajúcich sa na obmedzenom priestore vytvára kryštalické agregáty (zhluky kryštálov).
Horninotvorné minerály
right|thumb|Olivín, bežný [[horninotvorný minerál tvoriaci podstatnú časť zemského plášťa.]] Väčšina hornín sa z väčšej časti skladá (okrem iného) z pomerne malého počtu (asi 30) minerálov, ktoré nazývame horninotvorné minerály.
Vyše 90 % zemského povrchu tvoria minerály kremičitany (olivín, pyroxén, amfibol, živec a kremeň), ktoré sú v magmatických, metamorfných aj v ílovitých sedimentárnych horninách. Druhou významnou skupinou sú uhličitany, ktoré sú v sedimentárnych horninách (napr. vo vápenci), treťou skupinou sú oxidy (hematit).
Delenia (systematika)
alebo (pozri dole kapitolu Vznik)
Podľa chemického zloženia a kryštalografických vlastností rozlišujeme nasledujúcu tzv. sústavu minerálov (tzv. kryštalo-chemická sústava):
Prvky
right|thumb|Zlatý nuget Do skupiny prvkov sú zaraďované minerály, tvorené alebo jedným chemickým prvkom, alebo ich zliatiny, prípadne karbidy, fosfidy, nitridy niektorých prvkov. Patrí sem 20 minerálov, z toho 10 geologicky signifikantných. Delia sa na kovové a nekovové (prípadne aj polokovové). Kovové sa delia na krehké a kujné.
Sulfidy
right|thumb|Pyrit Sulfidy sú zlúčeniny síry s kovmi alebo polokovmi. K sulfidom patrí asi 600 minerálov. Z mineralogického hľadiska sem patria aj selenidy (Se2-), teluridy (Te2-), antimonidy (Sb3-) a bizmutidy (Bi3-).
Halogenidy
Je ich asi 140 a pozostávajú z halogénového aniónu (F-, Cl-, Br- alebo I-) s katiónmi ako sú sodík alebo vápnik.
Oxidy a hydroxidy
200px|right|thumb|Hematit Sú to zlúčeniny kovov alebo nekovov s kyslíkom alebo hydroxylovými skupinami (anión OH-) vzniká asi 400 oxidov resp. hydroxidov.
Uhličitany
Je ich vyše 200 a sú to soli s aniónom (CO3)2-.
Fosforečnany, arzeničnany, vanadičnany
Fosforečnany sú kyslíkaté soli aniónom (PO4)3-. Zaraďujú sa sem an aj arzeničnany a vanadičnany (VO4)3-. Do skupiny patrí asi 400 minerálov.
Dusičnany
Dusičnany sú ľahko rozpustné soli s aniónom (NO3)-.
Sírany (sulfáty)
right|thumb|Anhydrit Síranov je asi 300 a sú kyslíkaté soli s aniónom (SO4)2-. Zaraďujú sa sem aj chrómany, telúrany a iné.
Molybdénany a volfrámany
Molybdénany a volfrámany sú zlúčeniny s aniónom MoO4)2- resp. (WO4)2-.
Kremičitany (silikáty)
right|thumb|Kremeň Kremičitany predstavujú asi 500 zlúčenín, v ktorých je základnou stavebnou jednotkou tetraéder (SiO4)4-.
Organolity
Medzi organolity patrí kyselina mellitová a kyselina šťaveľová.
Boritany a dusičnany sa niekedy dávajú do jednej skupiny s uhličitanmi, molybdenany a volframany so síranmi a kozmické minerály často tvoria samostatnú skupinu. Pri takomto postupe dostaneme sústavu tzv. tried, ktorá je od 60. rokov 20. storočia azda (aspoň v Česku a na Slovensku) najbežnejšia:
Vlastnosti minerálov
Minerály majú množstvo fyzikálnych a chemických vlastností, pomocou ktorých sa dajú identifikovať.
Fyzikálne vlastnosti
right|thumb|Kryštál číreho kremeňa. right|thumb|Vybrúsený kryštál ametystu, jednej z odrôd kremeňa. Z fyzikálnych vlastností sa najprv skúma farba, lesk a vzhľad (habitus). Potom sa určuje tvrdosť, špecifická hmotnosť - hustota a farba vrypu. Štiepateľnosť a lom bývajú prevažne dobre viditeľné najmä na čerstvom úlomku minerálu. Najčastejšie zisťované fyzikálne vlastnosti minerálov sú:
Chemické vlastnosti
Chemické vlastnosti sú základom delenia minerálov (pozri hore). Chemické vlastnosti závisia od chemického zloženia a kryštálovej štruktúry. Najdôležitejšou chemickou vlastnosťou je samozrejme samotné chemické zloženie vyjadriteľné formou vzorca.
Pri zisťovaní chemických vlastností minerálov sa zisťuje, ako sa minerály rozpúšťajú vo vode (halit sa rozpúšťa, zlato nie), ako reagujú s kyselinami, s roztokmi hydroxidov a podobne. Minerály ako platina, zlato, kremeň sú veľmi odolné proti pôsobeniu kyselín či hydroxidov. minerál sa rozkladá aj pri vysokej teplote (napríklad kalcit sa rozpadá na oxid vápenatý a oxid uhličitý)
Chemické podmienky vzniku minerálov a látkové zloženie zemského telesa skúma geochémia.
Vznik
Minerály môžu vznikať rôznorodými pochodmi a za rozličných podmienok.
Endogénne minerály
Endogénne (vzniknuté vo vnútri) minerály vznikajú vďaka uvoľňovaniu tepelnej energie z vnútra zemegule. Minerály takto vzniknuté sú v širšom zmysle slova produkty magmatickej činnosti. Horniny a ložiská vznikajú kryštalizáciou samotnej magmy a jej rozličných odštiepenín. Procesy vzniku minerálov prebiehajú v rozličných hĺbkach pri rozličných ale prevažne vysokých teplotách.
right|thumb|[[Smaragd, druh berylu.]] Na Zemi podlieha všetko neustálym premenám. Aj minerály vznikajú, rastú a menia sa. Väčšina z nich vznikla a aj dnes vzniká vo vnútri Zeme, kde sú vysoké teploty (približne 9001300 °C) a tlak tisícok atmosfér. V týchto hĺbkach sa nachádza oblasť žeravo - tekutej silikátovej taveniny, ktorú nazývame magmou. Pretože zemská kôra je stále v pohybe (napr. vznik zlomov, vrásnenia), preniká časť magmy do vyšších a chladnejších vrstiev zemskej kôry, kde postupne tuhne a vytvára masívy hlbinných hornín. Magma je tavenina rozličných kremičitanov a oxidov nasýtená plynmi a vodnou parou. Jej zloženie zodpovedá chemickému zloženiu hornín zemskej kôry. Rozmanité prúdenia udržujú magmu v stálom pohybe, pričom sa v nej uskutočňujú chemické reakcie. Tvoria sa v nej nové zlúčeniny zodpovedajúce novovytvoreným minerálom. Keď prenikne žeravo - tekutá magma, ktorá je pod veľkým tlakom, do vyšších a chladnejších vrstiev zemskej kôry, jej teplota sa znižuje. Počas tohto ochladzovania magmy sa tvoria prvé minerály.
S pribúdajúcim ochladzovaním magmy vzrastá aj počet vznikajúcich minerálov. Špecificky ľahšie minerály, ktoré vykryštalizovali v tomto prvom štádiu, zostávajú vo vyšších vrstvách, zatiaľ čo ťažšie pozvoľna klesajú. Tento proces nazývame magmatickou diferenciáciou. Takto sa na niektorých miestach nahromadia určité minerály a vznikajú ložiská (napr. magnetitu alebo chromitu). Počas ochladzovania magmy rastú ďalšie kryštály. Vznikajú z nepatrných zárodkov zákonitým navrstvovaním nových stavebných častíc. Tento proces sa končí až po úplnom stuhnutí celej magmy. V záverečnej fáze kryštalizácie sa v magme zväčšuje obsah ľahko pohyblivých zložiek, plynov a vodnej pary, čím sa stáva redšou. Vo väčšej vzdialenosti od pôvodného magmatického centra sa tvoria tzv. pegmatity. Sústreďujú sa v nich minerály, ako napr. sľudy, turmalín, beryl a iné, obsahujúce prvky vzácnych zemín, ale aj rudy cínu a volfrámu. Nakoniec stuhne aj tzv. zvyšková magma. Časť plynov a vodnej pary zostáva v horninách a môže vytvárať mandľovité dutiny (podobne ako zostávajú vzduchové bubliny napr. v bochníku chleba).
right|thumb|Magnezit, v súčasnosti jedna z najvýznamnejších nerastných surovín ťažená na Slovensku. Niekedy sa tieto dutiny neskoršie vyplnia kremeňom, achátom, chalcedónom alebo inými minerálmi. Podobné „mandle" často nachádzame v melafýrových horninách. Väčšia časť plynov a pár uniká cez pukliny a trhliny v hornine k zemskému povrchu. Pritom sa pôvodne horúce roztoky ochladzujú a vznikajú z nich nové minerály, ktoré pokrývajú steny puklín v podobe kryštálov. V tomto štádiu, ktoré označujeme ako hydrotermálne, vznikajú najznámejšie minerály, ako je napr. kremeň a kalcit. Keď sa v roztokoch vyskytujú prvky ťažkých kovov, môžu vznikať rozličné rudné žily. Ak sa vylučujú určité rudy, ako napr. rudy molybdénu, cínu a volfrámu, priamo z horúcich plynov a pár, hovoríme o pneumatolýze, prípadne o pneumatolytickom vzniku ložísk. Blízko povrchu Zeme sa vodná para mení na vodu. Voda je ešte stále nasýtená minerálnymi látkami a spoločne s presakujúcou povrchovou vodou vyviera v podobe minerálneho prameňa na povrch. Z týchto horúcich alebo chladných minerálnych prameňov sa vylučujú ďalšie minerály, ako napr. žriedlovec (aragonit) alebo gejzirit. Keď prenikajú horúce roztoky a plyny cez trhliny a pukliny v usadených horninách (napr. cez vápenec), rozpúšťajú ich a tak vznikajú nové, druhotné minerály. Takáto tvorba minerálov sa nazýva metasomatóza. Tak vznikli napr. niektoré ložiská magnezitu alebo sideritu (ocieľok).
Exogénne minerály
Exogénne (vzniknuté vonku), ktoré vznikajú pri procesoch prebiehajúcich vďaka vonkajšej slnečnej energii, ktorá dopadá vo forme žiarenia na zemský povrch. Zdrojom materiálu sú rozličné horniny a rudy, ktoré sa obnažujú a rozrušujú na povrchu Zeme. Procesy vzniku minerálov sa odohrávajú v najvrchnejšej časti zemskej kôry a to za nízkych teplôt a tlakov blízkych k atmosférickým, v podmienkach vzájomného pôsobenia fyzikálnych a chemických činiteľov atmosféry, hydrosféry a biosféry.
Vznik zvetrávaním
right|thumb|Serpentín Na všetky minerály a horniny na zemskom povrchu pôsobia mnohé rušivé vplyvy, ktoré súborne označujeme ako zvetrávanie. Ide o zložitý komplexný jav, ale pri jeho posudzovaní sa musí prihliadať na hlavné zvetrávacie procesy. Tieto pôsobia pomaly, ale neustále a nezadržateľne. Zmenami teploty, trhavými účinkami mrazu, kryštalizáciou sekundárnych solí, prenosom horninového materiálu vetrom, vodou sa horniny rozrušujú mechanicky, oxidom uhličitým a vodou zasa chemicky. Značný rušivý vplyv majú i biologické procesy.
Zvetrávanie spôsobuje podstatné premeny minerálov. Napríklad živce sa menia na kaolín či iné ílové minerály, olivín sa mení na serpentín a zlatožltý pyrit prechádza na hnedý limonit. Zvetrávaním pyritu sa môže uvoľňovať kyselina sírová, ktorá potom pôsobí na okolie. Jej účinkom môže vznikať napr. z vápenca sadrovec alebo iné sírany. Podobnými procesmi vzniká aj vzácny opál. Zvetrávaním sa môžu vytvoriť z jedného minerálu, napr. chalkopyritu, sekundárne minerály ako malachit, azurit alebo limonit. Známe kvapľové jaskyne vznikli tiež dôsledkom zvetrávacích pochodov.
Vznik metamorfózou (premenou)
right|thumb|Granát jeden z najbežnejších metamorfných minerálov. Ako endogénne aj exogénne minerálne masy prekonávajú po svojom vzniku za zmenených vonkajších podmienok rozličné zmeny, čím vlastne vznikajú nové minerály. Týmto zmenám hovoríme metamorfóza. Zvlášť veľké zmeny nastávajú pri tzv. regionálnej metamorfóze.
Žeravo - tekutá magma vystupujúca z hlbín Zeme pôsobí aj na jednotlivé vrstvy zemskej kôry, do ktorých preniká. Mení, metamorfuje okolité staršie horniny, najmä usadené, buď vysokou teplotou a tlakom, alebo chemickými reakciami. Usadené horniny pritom nadobúdajú iný vzhľad a iné fyzikálne aj chemické vlastnosti. Pri týchto procesoch sa tvoria nové, premenené (metamorfované) horniny a minerály. Tak vznikajú napr. niektoré sľudy, granáty, kyanit, staurolit a i.
Vznik chemickým usadzovaním
right|thumb|Kalcit bežný druhotne vykryštalizovaný minerál. Mnohé minerály sa usadzujú priamo v mori buď odparením vody, alebo zmenou jej chemického zloženia. Takto vznikli ložiská kamennej soli alebo sylvínu. Podobne sa tvorí sadrovec, vápenec a niektoré železné rudy (chamozit alebo tzv. bahenné rudy - limonit).
Biologický vznik
right|thumb|Markazit Živá príroda nepôsobí na minerály (a horniny) len rušivo. Môže vytvárať aj nové nerasty z minerálnych látok, ktoré sú rozpustené vo vode. Napríklad atoly a celé vápencové masívy sú vlastne produktom živočíchov. Nové minerály sa môžu tvoriť i z rozložených zvyškov mŕtvych organizmov. Ako príklad možno uviesť v súčasnosti vznikajúce ložiská fosforitov. Biologicky môže vznikať aj síra, liadok, pyrit a markazit.
Paragenéza
Len zriedka sa nerast vyskytuje v prírode samostatne. Takmer vždy ho obklopujú ďalšie, tzv. sprievodné minerály. Takéto nerastné spoločenstvá označujeme termínom paragenéza. Spoločný vznik a výskyt nerastov podlieha určitým zákonom. Poznanie týchto zákonitosti nám umožňuje poznať pochody vzniku nerastov. Nájdením jedného minerálu môžeme predpokladať jestvovanie ďalších sprievodných minerálov.
Perthes (Haute-Marne)
Perthes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Duntzenheim
Duntzenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Perthes (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Duntzenheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Perthes (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Duntzenheim
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Goutrens
Goutrens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 471 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Frank
Martin Frank (* 12. november 1968, Humenné) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
Je známy najmä z pôsobenia v Poprade, kde hrával v rámci česko-slovenskej ligy aj slovenskej extraligy. Najviac sa mu darilo v sezóne 1996/97, keď dosiahol 26 gólov. V sezóne 1998/99 hrával vo francúzskej Ligue Magnus za HC Caen, ďalšie dva roky v tretej najvyššej nemeckej súťaži - Oberlige. V sezóne 2006/07 pôsobil v prvoligovom klube MHK SkiPark Kežmarok, v základnej časti zaznamenal v 41 zápasoch 46 bodov, mužstvu pomohol vybojovať premiérovú účasť v extralige. Hráčom Kežmarku bol i v ročníku 2007/08, následne ukončil aktívnu kariéru.
Reprezentácia
1. apríla 2008 ho tréner Ján Šterbák nominoval na dva prípravné zápasy s Fínskom. Spolu v slovenskej reprezentácii odohral 3 zápasy, strelil 1 gól.
Tvrdosť
Tvrdosť môže byť:
Inhambane (mesto)
Inhambane je mesto v južnom Mozambiku, na pobreží zátoky Inhambane. Je to hlavné mesto provincie Inhambane, má 77 000 obyvateľov.
Mesto bolo založené v 18. storočí Svahilskými obchodníkmi na mieste obchodovania so slonovinou a s otrokmi. Mesto bolo zničené v roku 1834 zulským generálom Soshangane, ale v druhej polovici storočia bolo opäť obnovené. Z tohto obdobia sa dochovala stará katedrála a mešita. Bola tu vybudovaná aj železnica, ktorá je momentálne nefunkčná. V meste je múzeum a tržnica. V blízkosti mesta je známa pláž Tofo a Barra.
Mokrovousy
Mokrovousy sú obec v Česku v okrese Hradec Králové v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 333 obyvateľov, z toho 179 mužov a 154 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 35,9 roka, ženy 42,4 roka).