cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marťan (film)
Film mal premiéru 11. septembra 2015 na Toronto International Film Festival a následne 2. októbra 2015 v Spojených štátoch. Film vyšiel v 2D, 3D, IMAX 3D a 4DX. Prijal pozitívne recenzie a zárobok sa vyšplhal na 630 miliónov $, čím sa stal desiatym najlepšie zarábajúcim filmom roku 2015. Tiež obdržal niekoľko ocenení, vrátane Zlatého glóbusu za najlepší film (komédia/muzikál), sedem nominácii na Academy Award či Hugo Award for Best Dramatic Presentation. Damon vyhral Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál) a bol nominovaný na Academy Award za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe, Filmovú cenu BAFTA pre najlepšieho herca v hlavnej úlohe a Critic's Choice Award for Best Actor.
Hamza Čataković
Hamza Čataković (* 15. január 1997, Cazin, Bosna a Hercegovina) je profesionálny futbalista z Bosny a Hercegoviny hrajúci za slovenský klub AS Trenčín.
Sarajevo
Ako mladý Čataković hrával za FK Sarajevo. Debutoval vo veku 18 rokov. Prvý gól vstrelil 20. marca 2016 v zápase so Slavijou. V júni 2016 sa zranil a bol mimo hry takmer 1 rok.
Trenčín
V januári 2017 prišiel Čataković do Trenčína. V júni 2017 podpísal s klubom 3-ročný kontrakt. Prvý gól dal v zápase predkola Európskej ligy UEFA s Torpedom Kutaisi. V lige debutoval v zápase so Senicou. Asistoval na víťazný gól. Prvý ligový gól dal 10. marca 2018 v zápase s Trnavou. V sezóne 2017/2018 dal Čataković 8 gólov. V tej ďalšej ich dal o 4 viac.
Majstrovstvá Európy v horseballe 2017
Majstrovstvá Európy v horseballe 2017 bol v poradí 19. turnaj majstrovstiev Európy v horseballe, ktoré organizuje Medzinárodná horseballová federácia (FIHB). Konal sa v Saint-Lô, v Normandii, vo Francúzsku v dňoch od 8.12. augusta 2017, za účasti 6 zmiešaných a 6 ženských tímov. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu desiatykrát, predtým hostilo podujatie mixu v rokoch 1992, 2001, 2007, 2011, 2013 a 2015, a podujatie žien v rokoch 2004, 2007 a 2010. Zápasy sa odohrali v aréne Hall du Pôle Hippique de Saint-Lô, ktorá je súčasťou komplexu Normandie Horse Show. Titul v ženskej kategórii obhájilo domáce Francúzsko, keď vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad Španielskom. U mužov sa iba druhým víťazom stalo Španielsko, ktoré vo finále vyhralo nad v histórii doteraz neprekonaným 18-násobným víťazom z Francúzska.
Účastníci
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIHB k septembru 2016.
Curlu
Curlu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cena Karola Veľkého
thumb|250px|right|Radnica mesta [[Aachen.]] thumb|250px|right|Nositeľ Ceny Karla Veľkého za rok 2000 [[Bill Clinton, spolu s ním tiež predošlí nositelia Juan Carlos I., Václav Havel a Simone Veilová.]]
Cena Karola Veľkého (nemecky Karlspreis), od roku 1988 oficiálne Internationaler Karlspreis zu Aachen (Medzinárodná cena Karola Veľkého z Aachenu) je prestížne európske ocenenie. Udeľuje ju (takmer) každoročne od roku 1950 nemecké mesto Aachen osobnostiam, ktoré sa podieľali na presadzovaní myšlienok a ideálov, na ktorých bolo ocenenie založené. Cena pripomína Karola Veľkého, vládcu Franskej ríše a zakladateľa neskoršej Svätej ríše rímskej, ktorý v Aachene (historicky v Cáchách) sídlil a je pochovaný v tamojšej katedrále. Cena je tradične udeľovaná pri slávnostnom ceremoniáli vo sviatok Nanebovstúpenia Krista na radnici mesta Aachen.
Zakladateľské myšlienky
19. decembra 1949 predložil zakladateľ čitateľského spolku „Corona Legentium Aquensis“ Kurt Pfeiffer návrh udeľovať novú cenu: ''„Je nám cťou predniesť návrh každoročného udeľovania medzinárodného ocenenia za najvýznamnejší prínos k rozvoju porozumenia v západnej Európe, činnosť pre spoločenstvo, službu v záujme ľudstva a mieru vo svete. Pritom môže ísť o zásluhy v oblasti literatúry, vedy, ekonómie alebo politické úsilie.“''
Sponzor ceny, mesto Aachen, sa priamo odvoláva na Karola Veľkého ako na „zakladateľa západnej kultúry“ a prehlasuje, že počas jeho vlády bol Aachen duchovným a politickým centrom dnešnej západnej Európy.
== Zoznam laureátov ==
Cena Karola Veľkého pre mladých Európanov
Od roku 2008 je toto ocenenie udeľované mladým ľuďom do 30 rokov, ktorí vytvárajú dobrovoľnícke projekty podporujúce myšlienky európskej spolupatričnosti a vzájomného pochopenia v praxi. Národné kolá tejto ceny prebiehajú v každej krajine Európskej únie, víťazi z každého štátu sú pozvaní na slávnostné vyhlásenie do Aachenu. Cena je udeľovaná Európskym parlamentom a Nadáciou pre Medzinárodnú cenu Karola Veľkého v Aachene.
Osturnianska brázda
Osturnianska brázda je geomorfologickou časťou Repiska, podcelku Spišskej Magury. Leží v jej severnej časti, v okolí obce Osturňa v kežmarskom okrese.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vonkajšie Západné Karpaty → Podhôľno-magurská oblasť → Spišská Magura → Repisko → Osturnianska brázda ***
Územie sa nachádza v severozápadnej časti Spišskej Magury a leží na severnom okraji Repiska. Osturnianska brázda zaberá údolie Osturnianskeho potoka, ktorého tok z veľkej časti lemuje obec Osturňa. Na východnom okraji začína intravilán obce Veľká Franková, ktorá však leží už mimo túto časť. Na území Slovenska s touto geomorfologickou časťou susedí len materský podcelok. Západný a severovýchodný okraj vymedzuje štátna hranica s Poľskom.
Osou územia je údolie Osturnianskeho potoka, ktorý tečie západo-východným smerom a následne sa stáča na sever do Poľska. V horskej oblasti Spišskej Magury pramení mnoho potokov, ktoré stekajú do údolia a smerujú do Dunajca. Najvýznamnejšie z prítokov sú Bystrá, Krulovský, Soliskový a Frankovský potok. Celé územie tak patrí do úmoria Baltského mora.
Jedinou prístupovou komunikáciou do Osturnianskej brázdy je cesta III/3109, ktorá v Spišských Hanušovciach odbočuje z cesty II/542 (Spišská Belá – Spišská Stará Ves). Popri Osturnianskom potoku vedie účelová komunikácia s turistickým hraničným prechodom do susednej obce Kacwin.
Chránené územia
Táto okrajová časť Repiska leží celá v ochrannom pásme Pieninského národného parku. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít, sa priamo v Osturnianskej brázde nenachádza žiadna, no v blízkosti je prírodná pamiatka Osturnianske jazero a prírodná rezervácia Malé jazerá a Veľké osturnianske jazero.
Turizmus
Územie Osturnianskej brázdy patrí medzi pokojnejšie oblasti Spišskej Magury. Lákadlom je rázovitá zamagurská obec Osturňa, ktorá je od roku 1979 pamiatkovou rezerváciou ľudovej architektúry. Zaujímavými sú tiež blízke jazerá, ktoré sú chránenými lokalitami. Východným okrajom vedie červeno značená trasa zo Ždiaru cez Veľkú Frankovú do poľskej obce Kacwin. Z pohraničnej oblasti z lokality Lapszanka na poľskom území vedie aj žlto značená trasa cez Osturňu na rázcestie Magurka pod rovnomenným vrchom.
Powerwolf
Powerwolf je nemecká power metalová hudobná skupina, ktorá je aktívna od roku 2003, kedy ju založili Matthew a Charles Greywolfoví. Skupina je známa vďaka svojmu temnému vzhľadu (kostýmy a používanie tzv. corpse paintingu) a témy a koncept ich skladieb či celých albumov sú štylizované do vlkodlakov a viacerých odkazov na kresťanstvo a cirkev. „Vlci“ už od svojho vzniku vydali sedem albumov. Úvodná skladba z albumu Bible of the Beast, „Raise your fist, evangelist“, bola nominovaná v súťaži Metal Hammer Awards 2010 v kategórii „Metalová hymna roka 2010“.
História
V roku 2003 sa bratia Charles a Matthew Greywolfoví, ktorí spolu hrali už roky, rozhodli vytvoriť skupinu, a to je začiatok skupiny Powerwolf. Čoskoro bratia prizvali do skupiny francúzskeho bubeníka Stéfana Funèbra a nemeckého keyboardistu Falka Mariu Schlegela, ale nemohli nájsť vhodného speváka, s ktorým by bol Powerwolf kompletný. Medzitým začala skupina písať skladby a na dovolenke v Rumunsku Charles a Matthew stretli Attilu Dorna. Dorn, ktorý študoval klasickú operu na Národnej univerzite múzických umení v Bukurešti, sa presťahoval do domovského mesta skupiny Saarbrückenu a tak sa stal frontmanom skupiny Powerwolf. Vďaka Dornovej láske k rumunským legendám o vlkodlakoch skupina vytvorila debutový album, Return in Bloodred, ktorý využíva tieto legendy ako základ pre viaceré texty. V roku 2007 nasledoval druhý album, Lupus Dei, ktorého konceptom bol vlk ako hlavná postava a jeho pád od krvilačnosti k osvieteniu.
V roku 2010 odišiel bubeník Stéfan Funèbre, namiesto neho prišiel Tom Diener, ktorý už so skupinou hral počas posledných 12 mesiacov ako dočasný náhradník za Funèbra. Tom Diener odišiel v roku 2011 a nahradil ho súčasný bubeník Roel van Helden.
V januári a februári 2017 boli Powerwolf na turné spoločne so skupinami Epica a Beyond the Black. Potom začali pracovať na novom štúdiovom albume, The Sacrament of Sin, ktorý bol vydaný v lete 2018.
Členovia
náhľad|Powerwolf, koncert v roku 2016 náhľad|Attila Dorn v roku 2018
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji žien 2018
Zápasy v skupine mali hrací čas 2 x 30 min, zápasy v play-off 2 x 45 min.
Damery (Somme)
Damery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slavomír Staviarsky
Brigádny generál Ing. Slavomír Staviarsky je slovenský generál, v súčasnosti náčelník Štábu strategického plánovania OS SR.
Les Farges
Les Farges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Slavomír Staviarsky
Povýšenie na generála
Vláda Slovenskej republiky v decembri 2017 prijala návrh mistra obrany Petra Gajdoša (SNS) na povýšenie plk. gšt. Staviarskeho do generálskej hodnosti. Prezident Andrej Kiska ho povýšil 9. januára 2018. K povýšeniu došlo v spojitosti s plánovanými hodnosťami na konkrétne posty, v prípade Staviarskeho náčelníka Štábu strategického plánovania OS SR.
Les Farges
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Electro
Electro (iné názvy: electro-funk alebo electro-boogie) je žáner post-disco elektronickej hudby, ktorý je ovplyvnený použitím syntetizátorov TR-808 a funkom. Tento štýl zaznamenal rýchly rozvoj v 80. rokoch a do dnešných dní sa rozvetvil do ďalších hudobných smerov napr. Miami Bass, Electro Bass, Freestyle, Breakbeat a ďalších. Electro je charakterizované použitím viacmenej elektronických hudobných prístrojov typu vocoder a podobne.
Charakteristika
Electro je žáner elektronickej hudby, ktorý je rozšírený po celom svete. Klasické Electro z 80. rokov minulého storočia tvoria bicie automaty a syntetizátory. To všetko môže byť doplnené spevom, rapom alebo robotickým hlasom známym ako vocoder. Medzi interpretmi tohoto žánru sa najviac obľúbili bicie automaty Roland TR-808 vďaka ich špecifickému zvuku (ich poznávacie znamenie je dunivý zvuk kopáku). Medzi hardvérovými vocodermi sú veľmi obľúbené modulátory značky Korg.
Čo sa týka tém, akými sa interpreti prezentovali, škála je pestrá. Obľúbenou témou bolo už od zrodu tohoto žánru science fiction, roboti a vesmír. Hip-hop do Electra vniesol aj vážnejšie témy, ale najčastejšie sa týkali tanca, zábavy a žien. Pre zmenu Kraftwerk sa napríklad od začiatku zaoberajú vedou a technikou z reálneho a súčasného pohľadu.
História
Prvou známou skupinou, ktorá nesie na rozvoji tohoto žánru veľkú zásluhu, je Kraftwerk - skupinu založili absolventi hudobného konzervatória Florian Schneider a Ralf Hütter v roku 1971. Za jednu z prvých electro skladieb je považovaná „Trans Europe Express“ z roku 1977.
Z obdobia 1980 v USA sú za pionierov tohoto štýlu označovaní Jonzun Crew, Arthur Baker a Dave Storrs z New Yorku. Jonzun Crew sú autormi legendárnych skladieb "Pack Jam", "Space Is The Place" alebo "We Are The Jonzun Crew".
Arthur Baker s Afrikou Bambaatou aranžovali podklad a melódie z „Trans Europe Express“ a bubny z ďalšej skladby od Kraftwerk, "Numbers" do tvrdšieho zvuku TR808 automatu, prekladanými klasickými elektronickými kravskými zvoncami a údermi syntetizátoru Moog a v roku 1982 vznikla legendárna „Planet Rock“ a vznikol Electro-Funk v New Yorku.
V New Yorku v tejto dobe tiež našiel Dave Storrs, prezývaný „mimozemšťan“. Nahral spolu s raperom Ice-T skladby ako „Coldest Rap“, „Reckless“, „Tibetan Jam“ a „Speed“, a s Kid Frostom vydal 12 palcové vinyly „Terminator“, „Rough Cut“ a „Commando Rock“.
Známym bol aj Harold Faltermeyer s jeho hitom „Axel F“. V roku 1983 debutoval newyorský hudobník Hashim, čo je pseudonym speváka Jerryho Callista Jr, ktorý sa preslávil 12 palcovým vinylom „Soul (Al-Naafyish)“ od Cutting Records. Zmienku si ďalej zaslúžia Man-Parish so skladbou „Boogie Down Bronx“, „Hip-Hop Bee-Bop“ alebo Grandmaster Flash a Grandmaster Melle Mel. Potom sa na scéne v roku 1985 objavil Kurtis Mantronik a MC Tee, známy ako Mantronix, ktorý už sa pozvoľna oddeľuje od electra a robí tzv. Hardcore hip-hop.
Les Graulges
Les Graulges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Semilasso
náhľad|Podoba Semilassa v októbri 2016 Semilasso je kultúrne centrum v brnianskej štvrti Královo Pole, v ulici Palackého (čo. 126), na križovatke s ulicou Kosmova.
História
náhľad|Semilasso po roku 1900 Pri cisárskej ceste vedúcej z Brna v smere na Svitavy, na okraji osady Ugartov, súčasti blízkeho Kráľova Pole, vznikol v prvej polovici 19. storočia zájazdový Morgensternův hostinec, ktorý patril k panstvu Schaffgotsch. V 30. rokoch 19. storočia sa tu, na pozvanie majiteľa panstva, na dlhší čas ubytoval knieža Hermann von Pückler-Muskau, okrem iného cestovateľ a spisovateľ, ktorý začal používať pseudonym Tulolasso (t. j. úplne vyčerpaný – z motta 🇫🇷, t. j. všetko sa rozbíja, všetko prechádza, všetko unavuje ) a po čase Semilasso (t. j. spolovice oddýchnutý). Zároveň tu v roku 1836 dokončil svoj cestopis Semilasso in Afrika s fiktívnym hrdinom Semilassom, ktorý bol dobovým čitateľským hitom. Aj sám knieža von Pückler-Muskau sa stal miestnou populárnou postavou a dovolil pomenovať hostinec podľa neho: U Semilassa.
náhľad|Pôvodný hostinec Semilasso na pohľadnici z roku 1899 Hostinec sa stal kultúrnym centrom Královho Pole, kde sa v zdobenom sále organizovali miestne spoločenské akcie. V roku 1869 bola u Semilassa ukončená trať brnianskej konskej električky a na jeho dvore vznikla jedna z troch vozovieň, využívaná však iba za éry konskej električky. Roku 1900 bola trať z Brna elektrifikovaná. V blízkosti hostinca bol na prelome 19. a 20. storočia vybudovaný kultúrny dom v štýle historizujúcej eklektickej architektúry, ktorý prevzal meno Semilasso. Nová budova disponovala veľkou sálou, reštauráciou i záhradou. Od roku 1904 bol známy ako Robotnícky dom, lebo ho mal v prenájme Královopolský robotnícky spolok. Po druhej svetovej vojne ho pre kultúrne potreby využívala Královopolská strojírna a následne ho spravovalo Obvodné kultúrne a vzdelávacie stredisko Brno V. V priebehu druhej polovice 20. storočia bol kultúrny dom rôzne prestavovaný, napr. v 80. rokoch vznikla necitlivá dvorná dostavba, takže z pôvodnej budovy nakoniec fakticky ostal iba uličný obvodový múr s fasádou.
Roku 1999 bola na budove Semilasso odhalená pamätná tabuľa Karlovi Högerovi, ktorý tu herecky začínal. Z dôvodu neutešeného stavu objektu bola v rokoch 2002 – 2003 vykonaná celková rekonštrukcia podľa projektu ateliéru RAW. Reštauráciu a spoločenskú sálu s predsálim, balkónom a záhradou doplnila nárožná dvojpodlažná kaviareň so sklenenou vežou, ktorá sa stala novou dominantou stavby. Budova je v majetku mesta Brna, samotnú prevádzku kultúrneho centra zaisťuje od roku 2004 súkromná spoločnosť Glanc.
Nevyužívaná budova pôvodného hostinca v susedstve kultúrneho centra (na nároží ulíc Palackého a Metodějovej), ktorá sama pochádzala z druhej polovice 18. storočia, bola zbúraná na jar 2006. Na jej mieste bol v rokoch 2007 – 2009 postavený bytový dom Nové Semilasso.
Voľby do Národného zhromaždenia 1929
Voľby do Národného zhromaždenia v roku 1929 sa konali 27. októbra 1929. Išlo v poradí o tretie parlamentné voľby od vzniku Česko-Slovenska.
Voľby sa konali predčasne. Z dôvodu sporov medzi politickými stranami vo vládnej koalícii sa jej lídri nakoniec dohodli, že neprebehnú v riadnom termíne v roku 1931, ale už v roku 1929. Volebného práva pri týchto voľbách boli zbavení aktívni príslušníci armády a četníctva. Na celoštátnej úrovni opäť zvíťazila Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu. Druhí skončili sociálni demokrati pred národnými socialistami.
Vplyv volieb
Výsledky volieb napriek opakovanému víťazstvu agrárnikov (RSZML) spôsobili posuny v politickej situácii štátu. Viedli k pádu vlády Františka Udržala a zostaveniu jeho novej vlády (od 7. decembra 1929 do 29. októbra 1932), kde okrem agrárnej strany boli obe socialistické strany (ČSSD a ČNS), ako aj nemeckí sociálni demokrati (DSDAP). V novej vláde už neboli zástupcovia ľudákov (HSĽS) ani nemeckých kresťanských socialistov (DCHS).
Výsledky volieb do Senátu na celoštátnej úrovni
Zo 150 zvolených senátorov bolo 146 mužov a 4 ženy. 111 senátorov už zasadalo buď v hornej alebo dolnej komore Národného zhromaždenia, dokonca 21 z nich zasadalo ešte v zákonodarných orgánoch Rakúsko-Uhorska. Z národnostného hľadiska bolo najviac Čechov, 82 (54,67 %). Nasledovali nemeckí senátori, ktorých bolo 35 (23,33 %) a 25 slovenských senátorov (16,67 %). V senáte bolo aj 6 Maďarov (4 %) a 2 Rusíni (1,33 %). Z profesijného hľadiska bolo medzi senátormi najčastejšie povolanie roľník, resp. statkár (25). Nasledovali 15 redaktori, 12 súkromní úradníci, 11 tajomníci, 10 advokáti, 8 štátni úradníci a 8 robotníci. Najstarším zvoleným senátorom bol český agrárnik Jan Rozkošný, ktorý mal v čase volieb 74 rokov. Najmladším senátorom bol maďarský kresťanský socialista Rudolf Böhm (45 rokov).
Pozri aj
Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929
Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929
In Through the Out Door
Zoznam skladieb
Bonusy na edícii Deluxe
Dancourt-Popincourt
Dancourt-Popincourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko. V blízkej jaskyni Cro-Magnon sa našli pozostatky človeka (Cro-Magnon 1), podľa ktorých sa nazýva mladopaleolitický Homo sapiens (v zmysle človek dnešného typu) z Európy.
Dancourt-Popincourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dancourt-Popincourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Q (časopis)
Q je časopis o populárnej hudbe, ktorý je ako mesačník vydávaný v Spojenom kráľovstve.
Jeho zakladatelia Mark Ellen a David Hepworth boli zdesení stavom vtedajšej hudobnej tlače, o ktorej si mysleli, že ignoruje generáciu starších ľudí, ktorí nakupujú CD - v tej dobe stále novú technológiu. Q sa od ostatnej hudobnej tlače líšil tým, že bol mesačník s vysokou úrovňou fotografie a tlače. Pôvodne sa mal časopis nazývať „Cue“, no názov bol zmenený, aby nebol omylom pokladaný za časopis o snookri. Ďalší dôvod, uvedený v dvestom vydaní bol, že jednopísmenný názov bude na novinových stánkoch lepšie viditeľný. V januári 2008 predala EMAP magazín Q spoločnosti Bauer Media Group.
Kritika
Niektorí kritici a čitatelia sa domnievajú, že časopis stratil svoju britkosť a teraz hrá na istotu čo sa týka tém článkov a zameriava sa viac na obľúbenosť kapiel ako na ich hudbu. Zlomovým bodom je päťhviezdičkové hodnotenie albumu Oasis Be Here Now (1997), ktorý bol vo všeobecnosti veľmi kritizovaný a následne samotným skladateľom Oasis, Noelom Gallagherom, zavrhnutý.
Les Lèches
Les Lèches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Spectrum
LG Spectrum VS920 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavili a uviedli ho v januári 2012.
Obsahuje IPS LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 4,5 palcov s rozlíšením 720 x 1280 bodov s bodovou hustotou 326 ppi a operačný systém Android 2.3.
Používa systém na čipe Qualcomm MSM8660 Snapdragon S3 s procesorom Dual-core 1,5 GHz Scorpion a grafický procesor Adreno 220. Kapacita vnútorného úložiska je 4 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 32 GB, pričom 16 GB karta je súčasťou dodávky a pamäť RAM je 1 GB.
Ligueux (Dordogne)
Ligueux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1990
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1990 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 2. do 13. mája 1990 v Sydney, v Austrálii, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Číny a Kórejskej republiky. Zápasy sa odohrali na štadióne State Sports Centre. Tretí titul v rade získalo 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácou 🇦🇺. Bronzová 🇰🇷 získal svoju prvú medailu.
Tento turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 1992, ktoré hostila Barcelona. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Kvalifikácia
Poznámka: Odstúpené družstvo Sovietsko zväzu nahradilo USA.
Konečné poradie
Pozn.: Posledných 6 družstiev muselo odohrať Interkontinentálny pohár 1993.
Daours
Daours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Intuition
LG Intuition VS950 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v septembri 2012.
Obsahuje IPS LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 5,0 palcov s rozlíšením 768 x 1024 bodov s bodovou hustotou 256 ppi a operačný systém Android 4.0.4.
LG Spectrum II
LG Spectrum II 4G VS930 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v októbri 2012.
LG Intuition
Poháňa ho procesor Dual-core 1,5 GHz. Kapacita vnútorného úložiska je 32 GB a pamäť RAM je 1 GB.
LG Spectrum II
Obsahuje IPS LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 4,7 palcov s rozlíšením 720 x 1280 bodov s bodovou hustotou 312 ppi a operačný systém Android 4.0.
LG Connect 4G
LG Connect 4G MS840 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v januári a uvedený vo februári 2012.
Obsahuje TFT LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 4,0 palcov s rozlíšením 480 x 800 bodov s bodovou hustotou 242 ppi a operačný systém Android 2.3.5.
Poháňa ho čipset Qualcomm MSM8660 Snapdragon S3 s procesorom Dual-core 1,2 GHz Scorpion a grafický procesor Adreno 220. Kapacita vnútorného úložiska je 4 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 32 GB, pričom 2 GB karta je súčasťou balenia a pamäť RAM je 1 GB.
Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP, sekundárna rozlíšenie VGA. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 1540 mAh.
Anténor z Atén
náhľad|Kora (681) z aténskej Akropoly, dielo Anténora a jeho otca Eumara, Múzeum Akropoly, [[Atény ]] Anténor alebo Anténór bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr. Anténor bol aténsky sochár, činný približne v rokoch 530 až 500 pred Kr. Vytvoril slávne bronzové súsošie Harmodia a Aristogeitóna (známe pod menom Tyranobijci, ktorí v roku 514 pred Kr. zavraždili aténskeho tyrana Hipparcha). Toto dielo po páde Atén v roku 480 pred Kr. odviezli Peržania, ale už okolo roku 477 pred Kr. bolo nahradené novým súsoším od sochárov Kritia a Nésióta, ktoré v druhom storočí obdivoval aj grécky cestovateľ Pausanias. Anténorovo pôvodne dielo je stratené, nepoznáme jeho podobu (bolo zrejme vytvorené ešte v archaickom štýle). Anténor sa pravdepodobne zaslúžil aj o výzdobu východného štítu Apolónovho chrámu v Delfách.
Z jeho diel sa zachovala socha Kory (681) z aténskej Akropoly. Na podstavci mala nápis, ktorý hlásal, že jej tvorcami boli sochár Anténor a jeho otec Eumaros, slávny maliar (v tom období boli totiž všetky grécke sochy polychrómované). Socha je ženským ekvivalentom kúra, pochádza z obdobia okolo roku 520 pred Kr. a predstavuje ešte typický štýl gréckeho archaického sochárstva. Majestátne pôsobiaca, vyše dvoch metrov vysoká socha je dôkazom architektonického chápania ľudskej postavy, čo zdôrazňuje aj meravosť drapérie a prísna frontálnosť. Na aténskej Akropole sa našlo vyše sedemdesiat archaických sôch týchto dievčat (kor). Vytvorili ich v 6. storočí pred Kr., sú väčšinou v rúchu s krásnymi záhybmi a s kvetom alebo obetnou nádobou v ruke, a zdá sa, akoby boli pripravené tancovať na počesť niektorej z bohýň. Všetky oživuje záhadný „archaický úsmev“.
Zoznam posádok stanice Mir
thumb|Mir v januári 1997 Toto je chronologicky zoradený zoznam posádok stanice Mir. Základné posádky boli dvoj alebo trojčlenné tímy kozmonautov zabezpečujúce trvalé obývanie stanice, striedali sa po štyroch až šiestich mesiacoch. Okrem základných posádok na stanicu prileteli na krátkodobé pobyty návštevné posádky loďami Sojuz a Space Shuttle.
Základné posádky Miru sa skladali z veliteľa (v tabuľke uvedený tučne) a jedného alebo viacerých palubných inžinierov. Jednotlivé základné posádky boli pomenované iba číselným označením poradia posádky, skrátene EO-[číslo]; prvá, označená EO-1 (1-я основная экспедиция), sa vydala do vesmíru 13. marca 1986 a až do júna 2000 na stanici pracovalo celkom 28 základných posádok.
S jedinou výnimkou (3. návštevná expedícia (EP-3) na lodi Sojuz TM-5) návštevná expedícia nelietal samostatne. Na trojmiestnych lodiach Sojuz dopravujúcich striedajúcich členov základných posádok totiž zvyčajne zostalo jedno alebo dve voľné miesta, ktoré boli obsadzované kozmonautmi vracajúcimi sa o týždeň neskôr s vystriedanou expedíciou. Títo kozmonauti boli označovaní za návštevnú expedíciu, najčastejšie jednočlennú. Analogicky sa základnými posádkami boli návštevná expedícia, skrátene EP-[číslo], pomenované číselným poradím, lety so zahraničnou účasťou boli tiež označované názvom programu v rámci ktorého let prebehol. Prvá návštevná expedícia (1-я экспедиция посещения) odštartovala k Miru 22. júla 1987, sedemnásta a posledná (slovenský kozmonaut Ivan Bella) 20. februára 1999.
Od roku 1995 stanicu Mir v rámci programu Shuttle-Mir deväťkrát navštívili americké raketoplány.
Zoznam základných a návštevných posádok Miru
Označenie posádok:
Za menom kozmonauta je uvedená funkcia v posádke – veliteľ, palubný inžinier, kozmonaut- výskumník, pilot alebo letový špecialista – a materská organizácia alebo agentúra – Stredisko prípravy kozmonautov (CPK), RKK Energija, Inštitút lekársko-biologických problémov (IMBP) a Letecko-výskumný inštitút (LII) u sovietskych/ruských kozmonautov. Ostatní kozmonauti boli do vesmíru vyslaní spravidla štátnou vesmírnou agentúrou – francúzskou CNES, nemeckou DLR, kanadskou CSA a NASA Spojených štátov – alebo šlo o vojakov vybraných vládou (Sýrčan, Slovák, a ďalšie). Členovia záložných posádok mali rovnaké funkcie a materské organizácie ako zodpovedajúci kozmonauti v hlavných posádkach (s výnimkami v 15. a 16. základnej expedícii).
Prvé osídlenie
Po vypustení základného bloku Miru 19. februára 1986 k nemu vzápätí odštartovala prvá posádka. Po 51 dňoch pobytu na stanici kozmonauti preleteli na stále slúžiacu stanicu Saľut 7.
Druhé osídlenie
Po sedemtýždennom pobyte na Saľute 7 sa Kizim a Soloviov vrátili na Mir s nákladom prístrojov a výsledkov experimentov.
Podklady na zostavenie zoznamu
Zoznam bol zostavený na základe údajov zo stránok encyklopédia ASTROnote, kapitola Orbitálne lety (Орбитальные полеты), oddiel Pilotované kozmické lety (Пилотируемые космические полёты). Údaje boli overené v encyklopédii MEK. Malá encyklopedie kosmonautiky, článok Mir, kapitola Mir – lety, a v encyklopédii SPACE 40.
Stanislav Párnický
Prof. Stanislav Párnický (* 11. apríl 1945, Piešťany – † 31. marec 2023, Bratislava) bol slovenský filmový režisér, scenárista, herec a pedagóg.
Životopis
Narodil sa 11. apríla 1945 v Piešťanoch. V roku 1967 doštudoval Vysokú školu múzických umení v Bratislave v odbore divadelná réžia. Po skončení štúdia na vysokej škole pôsobil v Divadle Slovenského národného povstania v Martine (dnes Slovenské komorné divadlo v Martine). Po jeho pôsobení v divadelnom prostredí sa na dlhé roky presunul do Slovenskej televízie, kde sa stal v priebehu sedemdesiatych rokov výraznou osobnosťou televíznej tvorby.
Jeho projekty pre televíziu ako Straty a nálezy, Americká tragédia, Chlapec z majera, Najatý klaun, Zbožňovaná, Pasca, Cukor, Hĺbkový rekord či O mužoch, ženách a deťoch vzbudili nielen záujem publika, ale boli odmenené aj na mnohých filmových festivaloch.
Od roku 1985 sa venoval filmovej tvorbe na Kolibe v Bratislave. Tam vznikli snímky ako Kára plná bolesti, Južná pošta, Šípová Ruženka či … kone na betóne. Tieto filmy významne ovplyvnili filmovú tvorbu osemdesiatych a deväťdesiatych rokov.
Realizoval tiež niekoľko televíznych projektov, spolupracoval aj pri tvorbe televízneho seriálu Zborovňa a režisérsky sa ujal úspešného slovenského seriálu Ordinácia v ružovej záhrade.
Minister kultúry SR Marek Maďarič mu v apríli 2017 Cenu ministra kultúry za rok 2016 – za dlhodobý mimoriadne významný režijný prínos v oblasti audiovízie prostredníctvom veľkého počtu úspešných diel hranej filmovej a televíznej tvorby a za dlhoročné pedagogické pôsobenie, ktorým pomáhal formovať nové generácie audiovizuálnych tvorcov. Pri príležitosti 70. výročia založenia VŠMU získal v roku 2019 Pamätnú medailu za výnimočnú pedagogickú a umeleckú činnosť a za významný prínos v rozvoji Vysokej školy muzických umení.
Osobný život
Je bývalým manželom Zdeny Studenkovej, s ktorou bol ženatý 14 rokov. Počas ich manželstva sa im narodila dcéra Simona.
Valerián Vavro
Životopis
V súkromných ateliéroch Břetislava Kafku v Červenom Kostelci vykonával aj svoju prax. Po druhej svetovej vojne sa vrátil do rodných Piešťan, kde pracoval až do konca svojho života a je pochovaný na hornom (starom) cintoríne v Piešťanoch.
Dielo
Bol autorom realistických monumenálnych figurálnych diel, najmä portrétnych. Jeho prvou kamenosochárskou realizáciou pre rodné mesto bola pieskovcová skulptúra Úroda pred budovou Balneologického múzea Imricha Wintera v Piešťanoch. Ďalšie sochy vo verejnom priestore sú napr.: Pamätník padlým v prvej svetovej vojne, alebo tabuľa s reliéfnym portrétom Vladimíra Clementisa v Bratislave.
V 50. rokoch vytvoril aj diela poplatné socialistickému realizmu, napr. Partizánsky pamätník pre obec Staré Hory v okrese Banská Bystrica, reliéf Hrnčiarstvo na budove Fakulty architektúry STU v Bratislave, alebo Pionierka – recitátorka. K jeho neskorým dielam patria: pamätník biskupa Štefana Moyzesa vo Veselom a náhrobok biskupa Pavla Jantauscha v kláštore vo Vrbovom.
A.S. Ekpedeftirion Duka
A.S. Ekpedeftirion Duka môže byť:
Limeuil
Limeuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Optimus Elite
LG Optimus Elite LS696 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v máji 2012.
Obsahuje TFT LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,5 palcov s rozlíšením 320 x 480 bodov s bodovou hustotou 165 ppi a operačný systém Android 2.3.7.
Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP, sekundárna kamera chýba. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 1520 mAh.
A.S. Filippos Verias
A.S. Filippos Verias môže byť:
Absolution
Absolution môže byť:
Dargnies
Dargnies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Optimus Zone
LG Optimus Zone VS410 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v júni 2013.
Obsahuje TFT LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 3,2 palcov s rozlíšením 240 x 320 bodov s bodovou hustotou 125 ppi a operačný systém Android 2.3.6.
Na Kocourkách
Na Kocourkách je prírodná rezervácia ev. č. 261 neďaleko obce Dobelice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 305 - 319 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
LG Optimus Zone
Poháňa ho procesor 800 MHz, kapacita vnútorného úložiska je 4 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 32 GB a pamäť RAM je 512 MB.
Na Kocourkách
Ochrana
Predmetom ochrany sú teplomilné rastlinné spoločenstvá so zastúpením radu vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Z rastlín sa tu vyskytujú napr. kosatec piesočný, poniklec veľkokvetý a lúčny, divozel tmavočervený, iskerník ilýrsky, zlatovlások obyčajný, zo živočíchov modlivka zelená, jašterica krátkohlavá, penica jarabá. Na králičie nory je viazaný vzácny skarabeusovitý chrobák Trox eversmanni alebo bystruška Pristonychus terricola.
LG Optimus Zone
Primárna kamera má rozlíšenie 3,15 MP, sekundárna kamera chýba. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 1540 mAh.
Ján Veselý
Ján Veselý (* 2. október 1897, Piešťany† 3. január 1963, Bratislava) bol dôstojník z povolania, pôvodne záložný dôstojník c. a k. rakúsko-uhorskej armády, po vzniku ČSR sa stal dôstojníkom z povolania československej armády, neskôr bol plukovníkom jazdectva a príslušníkom slovenskej brannej moci. Bol veliteľom 2. technickej divízie v Taliansku.
Životopis
Narodil sa v Piešťanoch, ako syn robotníka pracujúceho na železnici. Bol rímsko-katolíckeho vierovyznania. Jeho otcom bol Štefan Veselý a matkou Katarína, rodená Spálová. Jeho manželkou sa stala Vilma, rod. Pauhoffová.
Mladosť
Napriek tomu, že pochádzal z chudobných pomerov, po absolvovaní obecnej a meštianskej školy študoval v rokoch 19121915 na Učiteľskom ústave v Modre s vyučovacím jazykom maďarským, ktorý ukončil maturitou. Plynule ovládal český, maďarský a nemecký jazyk, čiastočne taliansky jazyk.
Vo víre 1. svetovej vojny
Ako jednoročný dobrovoľník bol v roku 1915 odvedený do c. a k. rakúsko-uhorskej armády a bol zaradený k 13. honvédskemu pešiemu pluku. Po absolvovaní školy pre dôstojníkov pechoty v zálohe v Bratislave bol s menšími prestávkami od augusta 1916 do októbra 1918 bojovo nasadený na viacerých frontoch, najprv na rumunskom fronte ako veliteľ čaty. V roku 1917 bol povýšený na poručíka pechoty v zálohe. Počas bojov bol v roku 1917 zranený, ako rekonvalescent vykonával funkciu veliteľa výcvikovej roty v Bratislave a absolvoval ekvitačnú školu pre dôstojníkov pechoty. Od leta 1917 bol nasadený na talianskom fronte ako pobočník veliteľa práporu.
Dôstojníkom československej armády
Po rozpade Rakúsko-Uhorskej ríše a návrate z frontu sa prezentoval u čs. brannej moci, pričom bol následne pridelený k čs. streleckému pluku 3 v Bratislave, neskôr premenovaný na peší pluk 23, kde vykonával funkciu veliteľa čaty a roty. Často bol prideľovaný k pohraničnej službe v posádkach v Česku a na Slovensku.
Služba v slovenskej brannej moci
Po vzniku 14. marca 1939 Slovenského štátu bol menovaný od 16. marca 1939 ako jeden z najskúsenejších dôstojníkov jazdectva veliteľom dragúnskeho pluku 11 v Bratislave, následne zabezpečoval reorganizáciu jazdeckého vojska na jazdecké priezvedné oddiely, pričom sa stal veliteľom JPO I v Bratislave. V máji 1939 bol povýšený na majora jazdectva.
So svojím JPO I sa zúčastnil v septembri 1939 ťaženia slovenskej armády proti Poľsku po boku Nemecka. JPO I velil od 27. augusta do 7. septembra 1939 a od 8. septembra do 20. septembra 1939 bol veliteľom jazdeckej skupiny u veliteľstva rýchlej jednotky. Po návrate s poľského ťaženia zostal veliteľom JPO I, okrem iných služobných povinností od februára 1940 vyučoval ako mimoriadny profesor na Vysokej vojennej škole. Dňom 1. júl 1940 bol povýšený na podplukovníka jazdectva.
V ťažení proti ZSSR a v zázemí
Po napadnutí ZSSR fašistickým nemeckom a zapojení Slovenskej republiky do vojny v lete 1941 bol ako veliteľ JPO I aj so svojim útvarom vyslaný do poľa, kde zotrval až do 14. októbra 1941. Po návrate na Slovensko opäť velil JPO I v Bratislave, od 2. februára 1942 prevzal aj velenie Posádkového veliteľstva Bratislava.
V dobe od 25. augusta 1942 do 28. decembra 1942 bol Ján Veselý opäť nasadený v poli, v Bielorusku u Zaisťovacej divízie ako veliteľ Zmiešaného priezvedného oddielu. Tu sa okrem iného zúčastnil v novembri 1942 bitiek u Lojewa a neskôr v Choinikách. Po návrate na Slovensko bol dňom 1. januára 1943 povýšený na plukovníka jazdectva, opäť bol menovaný veliteľom JPO I a veliteľom Vojenskej posádky Bratislava, od júna 1943 už iba velil posádkovému veliteľstvu.
Veliteľom 2. Technickej divízie v Taliansku
Od 16. júna 1944 bol menovaný veliteľom 1. brigády Technického zboru. Od 1. augusta 1944 bol pridelený k MNO a následne bol dňom 14. august 1944 odoslaný do poľa ako veliteľ 2. technickej divízie v Taliansku, s ktorou prekonával presuny a útrapy vojenského pracovného zväzku. Po vypuknutí povstania v severnom Taliansku na konci apríla 1945 bol zatknutý talianskymi partizánmi, neskôr bol krátko v zajateckom tábore americkej armády v Modene. Do ČSR sa vrátil na konci júla 1945.
V obnovenej ČSR po 2. svetovej vojne
Po návrate do ČSR sa prihlásil do čs. armády. Neskôr bolo rozhodnuté MNO, že bol prijatý v hodnosti plukovníka, vtelený k pešiemu pluku 39 v Bratislave a zároveň bol daný na dovolenku s čakaním s tým, že sa malo následne rozhodnúť o jeho ďalšom vojenskom osude. K 1. januáru 1949 mu bola zrušená hodnosť plukovníka a bola mu priznaná iba hodnosť štábneho kapitána. Ku dňu 1. júl 1949 bol prepustený z vojenskej činnej služby a bol preložený do výslužby.
Dňom 11. január 1950 mu komunistický režim odňal dôstojnícku hodnosť a ďalej bol vedený už iba ako vojak v zálohe. Postupne sa zamestnal vo viacerých podnikoch. V roku 1956 mu bola amputovaná noha, stal sa invalidným dôchodcom a s rodinou žil v Bratislave. Dňa 3. januára 1963 v Bratislave zomrel na embóliu pľúc.
LG Enact
LG Enact VS890 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v auguste 2013.
LG Splendor
LG Splendor US730 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v septembri 2012.
Južné Rakytovské sedlo
Južné Rakytovské sedlo je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, na juhozápadnom úpätí vrchu Rakytov. Nachádza sa približne severne od Liptovských Revúc a vedie ním diaľková magistrála z Ploskej do Ružomberka. Leží v Národnom parku Veľká Fatra.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v turčianskej vetve hlavného hrebeňa. Leží v Žilinskom kraji, okrese Ružomberok a vedie ním hranica katastrálnych území obcí Liptovské Revúce a Ľubochňa. Severovýchodnú časť sedla tvorí úpätie mohutného Rakytova, juhozápadnú svah bezmenného, výškovo málo výrazného vrchu. Južným smerom sa sedlo zvažuje do údolia Veľká Rakytová, ktorou do Revúcej odteká prebytočná voda z tejto časti hrebeňa. Opačným, severozápadným smerom sa nachádza vetva Ľubochnianskej doliny, ktorá odvádza vodu do Ľubochnianky. Najbližším sídlom sú asi južne ležiace Liptovské Revúce a približne  východne ležiaca Liptovská Osada.
LG Splendor
Obsahuje IPS LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 4,3 palcov s rozlíšením 480 x 800 bodov s bodovou hustotou 217 ppi a operačný systém Android 4.0.4.
Poháňa ho čipset Qualcomm MSM8655 Snapdragon S2 s procesorom 1,0 GHz Scorpion a grafický procesor Adreno 205. Kapacita vnútorného úložiska je 4 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 32 GB, pričom 4 GB karta je súčasťou balenia a pamäť RAM je 768 MB.
Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP, sekundárna má rozlíšenie VGA. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 1700 mAh.
Ahronomične
Ahronomične môže byť:
Limeyrat
Limeyrat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lomas Athletic Club
Lomas Athletic Club, skrátene Lomas, je argentínsky športový klub so sídlom v meste Lomas de Zamora. Lomas vyhral spolu 5 titulov v argentínskej najvyššej súťaži Primera División, všetky však ešte v 19. storočí pri úplných začiatkoch organizovaného futbalu v krajine. Klub vznikol už v roku 1891 a existuje do súčasnosti. Jeho futbalový oddiel však zanikol v roku 1909. V súčasnosti sa Lomas venuje predovšetkým ragby a hrá najvyššiu argentínsku ligu v tomto športe.
Limeyrat
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lomas Athletic Club
História
thumb|left|Majstrovský tím z roku 1893. Už krátko po vyhlásení nezávislosti Argentíny začali do krajiny prichádzať aj imigranti z Anglicka. Títo však neprichádzali pre chudobu alebo perzekúcie v krajinách pôvodu, ale prichádzali ako priemyselníci a veľkí vlastníci pôdy. Väčšinou, ak sa Angličania niekde usadili, založili aj športový klub. Tak 15. marca 1891 založili športový klub Lomas Academy Athletic Club. Pri založení pomáhali aj predstavitelia školy Lomas Academy School. O dva roky neskôr zmenil klub svoje meno na Lomas Athletic Club. Na konci 19. storočia pomáhal v Argentíne s rozvojom futbalu hlavne škótsky profesor Alexander Watson Hutton, ktorý je do súčasnosti považovaný za otca tejto hry v krajine. Tento založil školu English High School, ktorej študenti vytvorili vlastný tím Alumni. V rovnakej dobe sa pokúšali hrať futbal aj študenti Lomas Academy School, práve títo neskôr vytvorili futbalové družstvo Lomas Athletic Club.
LG Enact
Obsahuje TFT LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 4,0 palcov s rozlíšením 480 x 800 bodov s bodovou hustotou 233 ppi a operačný systém Android 4.1.2.
Limeyrat
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Enact
Používa čipset Qualcomm MSM8930 Snapdragon 400 s procesorom Dual-core 1,2 GHz Krait a grafický procesor Adreno 305. Kapacita vnútorného úložiska je 8 GB, rozšíriteľná microSD kartou do 64 GB a pamäť RAM je 1 GB.
Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP, sekundárna kamera má rozlíšenie VGA. Batéria je odnímateľná typu Li-Ion s kapacitou 2460 mAh.
Lomas Athletic Club
Futbalové úspechy
thumb|Majstrovský tím z roku 1895. 21. februára 1893 predseda vtedajšej futbalovej federácie Alexander Hutton obnovil organizovanú futbalovú ligu, ktorej predchodkyňa bola zrušená po prvej sezóne 1891. Do tejto súťaže sa prihlásil aj Lomas Athletic Club a v ročníku 1893 neprehral ani jeden zápas a získal svoj prvý majstrovský titul. Najlepším strelcom ročníka sa stal škótsky rodák a hráč klubu William Leslie. Aj v sezóne 1894 neprehral Lomas ani jeden zápas a vyhral tak svoj druhý majstrovský titul. Pred začiatkom nasledujúcej sezóny registroval športový klub Lomas do súťaže dokonca svoj druhý tím, ktorý nazval Lomas Academy. V úspešných výsledkoch pokračoval klub aj v sezóne 1895, kedy znova neprehral a získal tretí titul v rade. Druhý klub Lomas Academy skončil na druhom mieste a športový klub Lomas tak úplne ovládol tento ročník. Sezónu 1896 vyhral druhý tím Lomas Academy, naopak Lomas Athletic Club skončil až na treťom mieste, keď prehral tri zápasy. Najlepším strelcom bol anglický rodák a hráč klubu Juan Anderson. Družstvo Lomas Academy bolo napriek zisku titulu po tomto ročníku rozpustené a športový klub Lomas si tak ponechal iba tím Lomas Athletic Club. Tento vyhral sezónu 1897 a jeho hráč, škótsky rodák William Stirling sa stal najlepším strelcom súťaže. V ročníku 1898 získal Lomas Athletic Club svoj piaty a zároveň posledný ligový titul.
Rozvoj ragby a ústup futbalu
thumb|left|Ragbyový tím nahradil futbalový v roku 1899. V roku 1899 sa Lomas Athletic Club stal zakladajúcim členom prvej ragbyovej súťaže v Argentíne, pričom jeho tím dokázal vyhrať hneď prvý ročník tejto ligy. Naopak vo futbalovej súťaži skončil Lomas v sezóne 1899 až na treťom mieste, keď dokázal vyhrať iba jeden zápas. Napriek úspechom vo futbale sa klub začal zameriavať predovšetkým na rozvoj ragby. Navyše v sezóne 1900 vyhral futbalovú ligu klub English High School, neskôr premenovaný na Alumni Athletic Club. Tým začala absolútna dominancia tohto klubu vo futbale v prvom desaťroční 20. storočia. V tejto sezóne však ešte Lomas skončil na druhom mieste. V ročníkoch 1901 a 1902 skončil klub posledný. V sezóne 1906 sa prvá liga rozdelila na dve skupiny, pričom Lomas vyhral skupinu A a stretol sa vo finálovom zápase s tímom Alumni o titul, kde však prehral vysoko 0:4. Hráč Lomasu Henry Lawrie sa stal jedným zo štyroch najlepších strelcov ročníka. V nasledujúcich rokoch sa však už tímu Lomas vôbec nedarilo a v ročníku 1909 skončil posledný a zostúpil do druhej najvyššej súťaže. Druhú ligu si už ale Lomas nezahral, lebo klub rozpustil futbalové družstvo a zameral sa plne na ragby a v nasledujúcich rokoch aj na iné športy. Napriek pomerne krátkemu fungovaniu futbalového oddielu patrí stále klub Lomas Athletic Club medzi najúspešnejšie futbalové kluby v Argentíne. V ragby získal klub dva majstrovské tituly, v krikete vyhral dokonca 21 titulov. V ženskom pozemnom hokeji získal klub 17 majstrovských titulov a je tak najúspešnejším klubom v Argentíne.
Anenské údolí
Anenské údolí môže byť:
Lomas Athletic Club
Farby a znak klubu
Klubovými farbami sú od konca 19. storočia zelená, žltá a červená. Z toho vyplýva aj prezývka tímu „Tricolor“. Znak klubu má zelený podklad, žlté okraje a v jeho strede sú tri písmená LAC.
Prvé futbalové dresy klubu však boli modrej farby s bielymi zvislými pruhmi. Tieto sa v roku 1897 zmenili na trojfarebnú kombináciu zvislých pruhov zelená-žltá-červená. Túto farebnú kombináciu si Lomas zachoval aj po rozpustení futbalového oddielu, no ragbyový tím používa vodorovné pruhy.
Bludovice
Bludovice môžu byť:
Pavel Kříž
Pavel Kříž môže byť:
Alojz Baránik
JUDr. Alojz Baránik (* 13. jún 1954 ) je slovenský právnik a od roku 2016 poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu SaS.