cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oganesón
Bez ohľadu na nestabilitu spôsobenú rádioaktivitou sa očakávajú vedci nasledovné vlastnosti: Oganesón bol pomenovaný na počesť ruského vedca Jurija Colakoviča Oganesjana. V angličtine je prvok pomenovaný v súlade s anglickým prepisom tohto mena z azbuky. V slovenčine píšeme v mene Oganesjan aj v názve prvku oganesón len jedno s – ako v pôvodnom azbukovom pravopise.
Dejiny
V roku 1999 oznámili vedci z Lawrence Berkeley National Laboratory objav prvkov livermórium a oganesón (dočasné názvy: 116Uuh ununhexium a 118Uuo ununoctium; článok o objave bol publikovaný v časopise Physical Review Letters). O rok neskôr svoj objav na základe faktu, že sa prípravu nepodarilo zopakovať, stiahli späť. V máji roku 2002 oznámil vedúci laboratória, že predčasná správa o objave týchto dvoch prvkov pomocou reakcie
bola založená na nekorektnom výskume V. Ninova. V roku 2006, existenciu jadra s počtom protónov 118 oznámila experimentálna skupina medzinárodného laboratória SÚJV Dubna (Ruská federácia). Spoločne s americkými vedcami však tentoraz použili inú reakciu:
Aj keď v súčasnosti neexistuje iné laboratórium schopné potvrdiť (alebo vyvrátiť) výsledok experimentov z SÚJV z Dubny roku 2006, existencia prvku 118 je zatiaľ medzinárodne uznávaná.
Raposka
Raposka je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Má rozlohu 490 ha a žije tu 254 obyvateľov (2007).
Šútovce
Šútovce (do roku 2001 Šutovce) sú obec na Slovensku v okrese Prievidza, ktorá vznikla v roku 1922 spojením obcí Dolné Šútovce a Horné Šútovce.
Poloha
Nachádzajú sa na styku Hornonitrianskej kotliny a Malej Magury, geomorfologického podcelku Strážovských vrchov, asi 5 km západne od Bojníc. Obcou preteká Trebianka, prameniaca na južných svahoch Boškovho lazu, dominanty okolia.
Cez Šútovce vedie cesta III. triedy z Bojníc do Nitrianskeho Rudna.
Dejiny
Šútovce sú starou zemianskou osadou z 12. storočia. Súčasná obec vznikla až v roku 1922 spojením samostatných osád - Horných a Dolných Šútoviec.
Horné Šútovce sú písomne doložené v roku 1310, kedy boli majetkom rodu Diviackovcov. Neskôr ich vlastnili Rudnayovci, Ujfalusiovci a napokon známy rod Pálfyovcov. V roku 1675 žilo v osade 96 obyvateľov v 14 poddanských a 2 želiarskych rodinách. O storočie neskôr, v roku 1778 už mali Horné Šútovce 220 obyvateľov, ktorí sa živili najmä poľnohospodárstvom, ovocinárstvom a nádenníctvom.
Po spojení osád bol po II. svetovej vojne vybudovaný verejný vodovod a od roku 1954 bola zavedená pravidelná autobusová linka, ktorá zjednodušila dopravu obyvateľov za prácou. V roku 1960 bola dokončená elektrifikácia obce a bol otvorený miestny lom.
Turistika
Z obce sa dá cez Šútovské sedlo pripojiť na značený turistický chodník, vedúci z Bojníc na hlavný hrebeň Malej Magury:
Lugny-lès-Charolles
Lugny-lès-Charolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Vlajka Nigérie
thumb|Vlajka Nigérie
Lugny-lès-Charolles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vlajka Nigérie
Vlajka Nigérie má tri zvislé pruhy - zelený, biely a zelený. Zelená reprezentuje poľnohospodársky charakter štátu a biela mier a jednotu zeme. Vlajka bola oficiálne prijatá v roku 1960.
Lugny-lès-Charolles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1345
NGC 1345 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. decembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Adopcia (osvojenie osoby)
Adopcia (iné názvy: adoptácia, adoptovanie, pre rímske právo aj adopt(at)io, pre slovenské a pod. právo aj osvojenie alebo zastarano prisvojenie; ) je v práve osvojenie, prijatie cudzej osoby, väčšinou dieťaťa za vlastné.
Rímske právo
V rímskom práve adopcia znamená osvojenie osoby alieni iuris, čiže nesvojprávnej osoby (t.j. osoby, ktorá je právne podriadená inému), pod otcovskú moc adoptujúceho. Adoptovaný tak prestal byť členom pôvodnej familie a stal sa členom novej. Išlo o komplikovaný proces. Adoptovaná osoba získala rovnaké práva (najmä dedičské) ako vlastné deti adoptujúceho.
Slovenské právo
Adopcia je prijatie opusteného dieťaťa manželmi alebo jednotlivcom a nadobudnutie rovnakých práv a povinností k tomuto dieťaťu, ako majú jeho biologickí rodičia. Medzi osvojiteľom a osvojencom, ako aj medzi osvojiteľom a príbuznými osvojenca, vzniká adopciou príbuzenský vzťah.
Henri Delaunay
Od 15. júna 1954 až do smrti bol generálnym sekretárom UEFA. Je po ňom pomenovaná trofej pre majstra Európy.
Veterná smršť
Veterná smršť môže byť:
Vlajka Írska
náhľad|Vlajka Írska
Vlajka Írska je trikolóra ktorá má zvislé pruhy vo farbe zelenej, bielej a oranžovej. Zelená symbolizuje „smaragdový“ ostrov s katolíckou väčšinou obyvateľstva, oranžová, odvodená z farieb kráľovského rodu oranžsko-nasavského, pripomína protestantskú časť, zatiaľ čo biely pruh uprostred znamená potrebu mieru a dorozumenie medzi oboma náboženskými skupinami; preto je táto vlajka výslovne označovaná ako unionistická. Podľa niektorých návrhov mala však byť biela farba rezervovaná menšine írskych presbyteriánov.
Vlajka sa prvýkrát objavila roku 1830 (skôr sa používala vlajka zelená zo žltou harfou uprostred), viac sa rozšírila až roku 1848, kedy sa vešala súčasne s trikolórou francúzskou na oslavu februárovej revolúcie; vtedy ju priviezol vodca Maloirov T. F. Meagher priamo z revolučného Paríža. Poradie jej farebných pruhov však bývalo ešte obrátené. Symbolom slobodného Írska sa definitívne stala až po veľkonočnom povstaní roku 1916; v roku 1920 bolo záväzne stanovené jej dnešné poradie farieb a od roku 1922 bola táto trikolóra národnou vlajkou domínia nazvaného Slobodný írsky štát. Po vyhlásení nezávislosti krajiny pod menom Eire v roku 1937 bola vlajka oficiálne potvrdená a používa sa bez zmien dodnes, aj po zriadení Írskej republiky v roku 1949.
Lesparre-Médoc (obvod)
Lesparre-Médoc je obvod ležiaca v departemente Gironde a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 51 obcí.
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1998
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1998 boli v poradí 13. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 3.12. novembra 1998 v siedmich japonských mestách: Fukuoka, Kagošima, Macumoto, Nagoja, Osaka, Tokio a Tokujama, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Chorvátska a Thajska. Japonsko bolo organizátorom svetového šampionátu žien druhýkrát, prvý turnaj hostilo v roku 1967. Žrebovanie skupín prebehlo 20. apríla 1998 v Tokiu. Svoj tretí titul získala Kuba, ktorá ho obhájila po finálovom víťazstve nad Čínou.
Konečné poradie
náhľad|Najužitočnejší hráč turnajaRegla Torresová
Dyje
Dĺžka toku je, vrátane Moravskej Dyje. Rozloha povodia je.
Berneuil (Charente-Maritime)
Berneuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dyje
Dyje sa na trojmedzí Česka, Rakúska a Slovenska vlieva do Moravy.
Berneuil (Charente-Maritime)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hodonice (okres Znojmo)
Hodonice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 838 obyvateľov, z toho 926 mužov a 912 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,9 roka (muži 34,7 roka, ženy 37,1 roka).
Dyje
Rieka Dyje je na svojom dolnom toku rajom pre vodákov. Preráža si cestu lužnými lesmi ako Amazonka cez dažďový prales. Jej pokojný tok nie je náročný ani pre neskúsených vodákov. Je splavná po celý rok.
Počas splavu budete mať možnosť všimnúť si množstvo fauny, vážky, žaby, rôzne druhy vtáctva, rybáriky, volavky, bobre, či najväčšieho chrobáka žijúceho v našich končinách – roháča.
Land of Confusion
„Land of Confusion“ je rocková skladba, ktorú zložila skupina Genesis pre svoj album Invisible Touch z roku 1986. Skladba je na albume treťou v poradí, koncom roka 1986 dosiahla 4. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 a 14. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Hudbu zložila skupina, kým text napísal gitarista Mike Rutherford. Hudobné video obsahuje bábky zo skeč šou 80. rokov Splitting Image.
Zochova ulica
Zochova ulica je ulica:
Chórová ochodza
náhľad|V pôdorysnej schéme katedrály je farebne zvýraznená chórová ochodza Chórová ochodza je časť vnútorného priestoru najmä stredovekého kostola, koridor, ktorý obchádza chór (presbytérium, svätyňu).
Chórová ochodza je charakteristická pre románske chrámy vo Francúzsku a pre gotické chrámy.
Dejiny
Tento architektonický prvok sa objavil v karolínskom období v podobe chodby, ktorá sprístupňovala kaplnky za chórom. Neskorším zachovaným príkladom je podkovovitá chodba v predrománskej krypte pod katedrálou Notre-Dame v Chartres. Jeden z najstarších príkladov skutočnej chórovej ochodzy je v románskom kostole Saint Philibert v Tournus; je datovaná do začiatku 11. storočia (pod ňou sa nachádza podkovovitá chodba krypty z 10. storočia, kde je hrobka mučeníka sv. Valeriána).
Chórové ochodze sú typické pre pútnické kostoly, ktoré stavali v južnom Francúzsku a severnom Španielsku pozdĺž pútnickej cesty do Santiaga de Compostela. Príkladmi sú bazilika Saint-Sernin v Toulouse nad hrobom sv. Saturnina a katedrála v Santiagu de Compostela nad hrobom apoštola Jakuba Staršieho.
Dvojloďová chórová ochodza v opátskej bazilike Saint-Denis v Saint-Denis pri Paríži je súčasťou úplne prvej gotickej stavby.
Jednoloďová alebo dvojloďová chórová ochodza sa potom stala jedným z charakteristických znakov gotických katedrál.
Svoradova ulica
Svoradova ulica je ulica:
Adresant
Adresant je odosieľateľ zásielky alebo správy.
NGC 1346
NGC 1346 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 15. decembra 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Zápalná teplota
Zápalná teplota môže byť:
Adolescencia
Adolescencia je (v literatúre nejasne definované) vývojové obdobie človeka spravidla umiestňované niekde medzi koncom detstva a začiatkom dospelosti; podrobnosti pozri nižšie. Mladý človek vo veku adolescencie sa volá adolescent.
Definícia
Rozsah pojmu je značne sporný. Príklady definícií:
Podobné termíny
Adolescent spravidla patrí medzi tínedžerov (-násťročných). V práve sa pre 15 až 18-ročných adolescentov používa termín mladistvý.
Talthybios
náhľad|Agamemnón, Talthybios a Epeios, reliéf zo Samotráky, cca 560 pred Kr. Talthybios je v gréckej mytológii posol a priateľ mykénskeho kráľa Agamemnóna v trójskej vojne.
Adolescencia
Podobné termíny
==Charakteristika adolescencie definovanej ako obdobie od konca puberty (cca. 13/15 rokov) do začiatku dospelosti (cca. 20/25 rokov) == V tomto období začína a vrcholí fyzické (najmä sexuálne) dozrievanie. Objavujú a rozširujú sa schopnosti abstraktného myslenia, konsoliduje sa duševný život, postoje a názory, a celkovo sa formuje a dozrieva osobnosť jedinca. Dochádza k rozvoju sebavedomia, sebaistoty, samostatnosti a integrácii osobnosti. Jedinec dosahuje takmer vrchol rozumových schopností, úroveň inteligencie tohto obdobia sa v ďalšom živote prekračuje len výnimočne. Adolescent býva sociálne a mravne nevyzretý. Väzby s rodičmi sa uvoľňujú, preferovaný je styk s vrstovníkmi. Rozvíja sa intenzívny emocionálny (často aj sexuálny) život. Adolescent hľadá istoty, nedôveruje autoritám, má tendenciu riskovať.
Talthybios
Pred trójskou vojnou sa spartský kráľ Menelaos s Talthybiom a ithackým kráľom Odyseom vybrali za cyperským kráľom Kinyrom presvedčiť ho, aby sa stal ich spojencom. Kinyras ich bohato obdaroval a odkázal hlavnému veliteľovi achájskych vojsk Agamemnónovi, že pošle do vojny päťdesiat lodí. Nakoniec však poslal len jednu, ktorej velil jeho syn Mygdalión.
Adolescencia
Podobné termíny
Fyzicky sa prejavuje prestavbou organizmu na základe pohlavia, podmienenú nástupom špecifickej hormonálnej aktivity. Zrýchľuje sa rast a dochádza k rozvoju sekundárnych pohlavných znakov. Adolescencia začína u chlapcov prvou polúciou (okolo 15. roku života), u dievčat menarché (okolo 13. roku života). Končí sa dosiahnutím dospelosti, u oboch pohlaví približne vo veku 25 rokov. V tomto čase je dokončený telesný vývoj a jedinec je sociálne aj psychicky zrelá osobnosť.
Talthybios
V Iliade je Talthybios jednou z vedľajších postáv, ktorej Homér venuje len jeden-dva verše. Je spomínaný ako posol mykénskeho kráľa Agamemnóna.
Keď sa Achilles zmocnil mesta Lyrnéssa, aby zaobstaral achájskemu vojsku pred Trójou jedlo a korisť, pri rozdeľovaní koristi sa na prvý pohľad zaľúbil do krásnej Briseidy, s ktorou potom žil v jednom stane. Osud ich však na začiatku desiateho roku trójskej vojny rozdelil. Po dobytí mýsijských Téb, priniesli z výpravy Achájci opäť bohatú korisť a medzi zajatcami bolo aj niekoľko dievčat. To najkrajšie si vybral Agamemnón. Onedlho si však prišiel po ňu s bohatým výkupným jej otec Chryses, kňaz boha Apollóna. Keď Agamemnón jeho ponuku odmietol a vyhnal ho z tábora, Chryses požiadal boha Apollóna, aby Achájcov potrestal.
Apollón jeho prianiu vyhovel a zoslal na Achájcov mor. Achilles preto zvolal vojakov na snem, aby sa poradili, ako si Apollóna udobriť. Veštec Kalchas im poradil, že Apollónov trest odvrátia jedine tak, ak Agamemnón Chryssovi dcéru vráti a ospravedlní sa. Agamemnón nato slovne napadol Kalchata i Achillea, ktorý sa ho zastal a vyhlásil, že sa dievčaťa zriekne, ak mu Achilles za náhradu dá Briseidu. Achilleus sa podriadil aj keď s tým nesúhlasil, odmietol však ďalej bojovať.
Narkóza
Narkóza môže byť:
Zoznam častí seriálu Dollhouse
Nasledujúci zoznam je zoznam častí seriálu Dollhouse, ktorý bude uvedený na americkej televízii FOX 13. februára 2009.
Okrem postavy, ktorú stvárňuje Dushkuová sa seriál točí aj okolo ľudí, ktorí spravujú Dollhouse a ostatných dvoch "bábik": Victora (Enver Gjokaj) a Sierry (Dichen Lachmanová), ktorí sú s Echo priatelia. Hoci sú bábiky zdanlivo dobrovoľníci, operácia je vysoko nelegálna a pod neustálou hrozbou na jednej strane Paula Smitha, odhodlaného federálneho agenta, ktorý počul o povesti, ktorá sa šíri o bábikách a šialenej tuláckej bábiky na strane druhej.
Herečky Eliza Dushkuová a Amy Ackerová spolu aj s tvorcom Jossom Whedonom v minulosti pracovali na seriáloch Buffy, premožiteľka upírov a Anjel, kde Dushkuová hrala Faith a v Anjelovi hrala Ackerová Fred.
Majstrovstvá sveta v póle mužov 2011
Majstrovstvá sveta v póle mužov 2011 boli 9. majstrovstvá sveta v jazdeckom póle mužov. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie FIP v póle v roku 2011, ktoré sa konalo za účasti 10 tímov. Konalo sa od 10. – 21. októbra 2011 v San Luis, v Argentíne. Po druhýkrát sa tak konali majstrovstvá sveta v Argentíne, predtým sa tu organizoval turnaj MS 1987. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Estancia Grande. Argentína získala svoj štvrtý titul, keď vo finále zvíťazila nad Brazíliou, čím sa dostala na prvé miesto v historických tabuľkách práve pred svojho finálového súpera. Bronzové Taliansko získalo svoju prvú medailu.
Adresát
Adresát môže byť:
Lux (Saône-et-Loire)
Lux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Britolit
Britolit (minerál prvkov vzácnych zemín) môže byť:
Horní Břečkov
Horní Břečkov je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 283 obyvateľov, z toho 140 mužov a 143 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 43,1 roka, ženy 39,5 roka).
Pozemná smršť
Pozemná smršť môže byť:
Beurlay
Beurlay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Libourne (obvod)
Libourne je obvod v departemente Gironde a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 129 obcí.
Mexiko
Mexiko, dlhý tvar Spojené štáty mexické (po španielsky México alebo zriedkavejšie Méjico [výslovnosť v oboch prípadoch: mechiko], dlhý tvar: Estados Unidos Mexicanos alebo zriedkavejšie Estados Unidos Mejicanos) je federatívna prezidentská republika na americkom kontinente. Geopoliticky sa zvykne zaraďovať buď k Severnej Amerike alebo Strednej Amerike. Ide o prímorský štát medzi Tichým oceánom a Karibským morom. Na pevnine hraničí na severe s USA a na juhu s Guatemalou a Belize.
Dejiny Mexika
thumb|Pyramída v predkolumbovskom meste [[Chichen Itzá|Chichén Itzá]]
Počas Mexickej revolúcie sa v chudobných častiach Mexika (predovšetkým Chiapasu) sformovalo hnutie EZLN, ktoré viedol Emiliano Zapata, a ktoré nakoniec vytvorilo na juhu krajiny vlastnú autonómnu oblasť a dodnes je v konflikte s mexickou vládou.
Geografia
Mexiko leží na západnej pologuli, v južnej časti Severnej Ameriky. Na severe susedí s USA. Hranicu v dĺžke 2597 km tvorí čiastočne rieka Rio Grande. Na juhu hraničí Mexiko s Guatemalou (962 km) a Belize (176 km). K Mexiku patrí taktiež niekoľko ostrovov ležiacich na západe v Tichom oceáne, a na východe okolo pobrežia v Mexickom zálive, alebo Karibskom mori. Najnižším bodom je preliačina neďaleko Mexicali (-10 m).
Povrch
Celková dĺžka mexického pobrežia je 9219 km. Na západe je to tichomorské pobrežie, na východe atlantické pobrežie, časť východného pobrežia oblieva Mexický záliv a časť Karibské more. Na juhu sa pri pobreží tiahne úzka Stredoamerická priekopa dosahujúca hĺbok cez 6000 m.
Rozloha mexického územia je takmer 2 milióny kilometrov štvorcových, po Brazílii a Argentíne je Mexiko treťou najväčšou krajinou Latinskej Ameriky. Zároveň je aj najľudnatejším a najrozľahlejším štátom regiónu Strednej Ameriky.
Mexické územie sa horopisne z najväčšej časti primkýna k severoamerickej kordillerskej sústave, ktorá na ňom vytvára rozsiahlu vysočinu, ktorá sa zdvíha postupne k juhu. Jej jadrom je náhorná plošina "Mesa central", ktorú prestupujú horské chrbty a kotliny. Mexická vysočina je pri oboch oceánoch ohraničená horskými pásmami pohoria Sierra Madre Oriental a Sierra Madre Occidental. Na juhu sa mexická vysočina nazýva Anahuácka vysočina a dvíha sa do výšky 2000 m. Najdôležitejšou časťou sú dve kotliny, v ktorých je veľká koncentrácia obyvateľstva - Mexické a Tolucké údolie. Obe sú veľmi úrodné.
Na juhu Mexickej vysočiny vystupuje významné pásmo s niekoľkými menšími pohoriami, ktoré tvoria juhomexické vulkanické pásmo Cordillera Neovolcánica. Najvyššími horami sú: Pico de Orizaba (alebo tiež Citlaltépetl) (5636 m), Popocatépetl (5452 m), Iztaccíhuatl (5280 m) a Colima (4340 m). Táto časť územia býva postihovaná zemetraseniami tektonického pôvodu. Aj sopky sa často prejavujú.
Ešte južnejšie leží pohorie Sierra Madre del Sur, ktoré je ohraničené na juhu Tichým oceánom, na východe Tehuantepeckou šijou a na severe Neovulkanickým pohorím. Na východ od Tehuantepeckej šije sa dvíha pohorie Sierra Madre de Chiapas, ktoré prechádza do tabasko nížiny. Tá nadväzuje na rozsiahlu suchú a krasovú vápencovú tabuľu Yucatánskeho polostrova.
Na severozápade tvorí časť Mexika Kalifornský polostrov dlhý 1250 km a Kalifornský záliv. Najväčšou horou polostrova je El Picacho del Diablo - 3095 m nm 500 km od pobrežia na západ ležia vulkanické ostrovy Revillagigedo.
Vodstvo
thumb|Kaňon [[Národný park Cañón del Sumidero|Sumidero na rieke Grijalva]] Mexiko má pomerne málo riek. Najväčšou riekou je pohraničná Río Bravo del Norte (v USA ako Rio Grande), dlhá 3023 km. Z prítokov, ktoré prijíma, je významnejšia len rieka Conchos. Niekoľko väčších riek je na atlantickom pobreží, ktoré sú bohatšie na zrážky. Najdôležitejšou z nich je Panuco, ktorá ústi do Mexického zálivu. Západné pobrežie má početné kratšie rieky, ktoré prudko spadajú z pobrežných horských pásiem, a majú preto značný energetický význam. Sú to Yaqui, Fuerte, Río Grande de Santiago (800 km), ktorá preteká najväčším mexickým jazerom Lago de Chapala (1116 km²), a na severe rieka Balsas. Najväčšími riekami mexického juhu sú Usumacinta (1000 km) a Grijalva (veľké priehrady). Usumacinta tvorí časť hranice s Guatemalou. Východné pobrežie Yucatánskeho polostrova lemuje Mezoamerický koralový útes, druhý najväčší koralový útes na Zemi.
Podnebie
Mexiko leží v subtropickom páse. Krajina sa delí na štyri výškové podnebné pásma. Horúca zem (tierra caliente) do výšky 800 m nm má priemernú ročnú teplotu cez 23 °C. Mierna zem (tierra Templado) do 1700 m nm má priemernú teplotu od 17 °C do 23 °C. Chladnú zem (tierra fria) do 2500 m nm s teplotou menej ako 17 °C strieda pásmo večného snehu (tierra Helada).
Na juhu sa delia rok na obdobia sucha a dažďov - tie dosahujú maximá v letných mesiacoch. Na východnom pobreží závisí zrážková činnosť v lete na pasátoch vanúcich z Atlantiku, v zime na vetre zo severu. Pacifické pobrežie je suchšie. Zvlášť Kalifornský polostrov a severná časť západného Mexika má zrážok málo.
Flóra
Na juhu a východe sa stretávame s tropickou flórou v typickom dažďovom lese. Rôzne druhy paliem prepletených lianami, oživené pestro sfarbenými orchideami. Pestuje sa tu palma olejná, cukrová trstina, sisal, kokosovník, kakaovník, káva a kukurica. Pod hranicou večného ľadu na vrcholkoch hôr nájdeme naopak severoamerickú holarktickú flóru. Hoci povrch Mexika nie je príliš zalesnený, druhov stromov tu rastie celá rada. Zvlášť početne sa vyskytujú céder, dub a borovica, vo vyšších polohách jedľa. Hospodársky význam má aj drevo tropických stromov, používané v nábytkárskom priemysle (mahagón) alebo na farbenie (kampeška). Charakteristickou rastlinou celého Mexika je kaktus, vyskytujúce sa v stovkách druhov. V horských oblastiach Mexika sa pestuje cukrová trstina, káva, pšenica a proso. Severnejšie sa nachádzajú pasienky a lúky. V Mexiku sa pestuje tiež veľké množstvo tropického ovocia a rôznej zeleniny, najmä chilli a paradajky. Úplne na severe krajiny sa darí bavlníka, najmä pri ústí riek Colorado a Rio Grande.
Fauna
thumb|Jaguár
Zverstvo číta tisíce druhov, z ktorých väčšinu tvoria hmyz. Veľmi nepríjemní sú moskyty, prenášajúce maláriu a žltú zimnicu. V Mexiku nachádzame zvieratá, žijúci v oboch častiach amerického kontinentu. Zo Severnej Ameriky pochádzajú medvede, vydry, jelene a jelenci, z Južnej potom jaguár, pásavec, mravčiar a množstvo opíc. Žijú tu i dikobrazy, rôzne hlodavce a mnoho ďalších cicavcov ako napríklad tapír. Zo zvierat, ktoré doviezli do Ameriky až Európania, nájdeme vo voľnej prírode divokých potomkov španielskych koní. Ďalej sa v Mexiku vyskytuje mnoho obojživelníkov a plazov. Najväčšie nebezpečenstvo predstavujú početné a prudko jedovaté štrkáče. Z vtáčej ríše môžeme menovať zase rad druhov, od maličkých kolibríkov až po supy a orly. Najznámejším mexickým vtákom je však asi moriak, divoký predok dnes po celom svete rozšíreného moriaka domáceho.
Stred krajiny sa vyznačuje najmä chovom dobytka, ošípaných, koní, kôz a oviec. Pri pobreží Mexického zálivu sa lovia najmä kraby a langusty, vo vodách Tichého oceánu kraby a ustrice. Vo vodách severnej časti Kalifornského zálivu žije kriticky ohrozená sviňucha kalifornská.
Chránené územia
V Mexiku funguje rozsiahla sieť rôznych chránených území, ktoré spravuje štátna organizácia Národná komisia pre prírodné chránené územia. V septembri 2011 existovalo celkom 174 území, ktoré boli zaradené pod istý stupeň ochrany (41 biosférických rezervácií, 67 národných parkov, 5 prírodných pamiatok, 8 chránených území na ochranu prírodných zdrojov, 35 chránených území na ochranu fauny a flóry a 18 útočísk). Súhrnná výmera všetkých chránených území dosahovala hodnotu 253 848 km². Päť z týchto území figuruje zároveň na zozname svetového prírodného dedičstva UNESCO (El VIZCAÍNO, Sian Ka'an, ostrovy a chránené územia Kalifornského zálivu, Biosférická rezervácia monarchu sťahovavého a biosférická rezervácia El Pinacate a Gran Desierto de Altar).
Obyvateľstvo, demografia
thumb|Hustota osídlenia Mexika Pomer vidieckeho a mestského obyvateľstva činí 30:70. Obvyklá hustota obyvateľstva je 25 obyvateľov na 1 km², najväčšia hustota je v hlavnom meste, najmenší potom v štáte Quintana Roo. Metropolitná oblasť Valle de México, ktorej centrom je mesto Mexiko, bola v roku 2010 domovom pre viac ako 20 miliónov osôb. Mestici, teda miešanci Indiánov a belochov, sú zastúpení 60%, indiáni 30 % a belosi (potomkovia Španielov zvaní kreoli) 9%. Z Indiánov je najviac: Nahuov (potomkovia Aztékov), Mayov a Zapotékov. Najmenej: Ixcatecov a Kiliwavov, ktorí sú na pokraji vyhynutia. Je tu 89% rímskych katolíkov a 6% protestantov.
Do krajiny prichádzajú ľudia predovšetkým z Guatemaly a Hondurasu, predovšetkým za prácou a lepšími životnými podmienkami. Mexičania a vôbec obyvatelia celej Latinskej Ameriky v poslednej dobe mohutne migrujú do USA.
Mestá
Prehľad 20 najväčších miest v Mexiku:
Jazyky
Úradný jazyk Mexika je španielčina s totožnou gramatikou ako v Španielsku. Latinskoamerická španielčina však má svoje špecifiká, kde medzi najvýraznejšie patrí nepoužívanie 2. osoby množného čísla.
Niektoré slová z aztéčtiny boli prevzaté aj do slovenčiny, napr "šokolatl", je u nás naša známa čokoláda, "chilli" papričky sa povedia tiež tak, avšak súslovie "tomatová" omáčka (z aztéckeho "tomatl" pre paradajka) už Slováci používajú menej častejšie ako Nemci alebo Angličania.
Náboženstvo
thumb|200px|right|Panna Mária Guadalupská obklopená [[svätožiara|svätožiarou|link=Súbor:Virgen_de_Guadalupe.jpg]] Život indiánskych obyvateľov Mexika v predkolumbovskom období bol naplnený uctievaním obrovského panteónu bohov. Na ich počesť sa budovali rozsiahle stavby a kultové centrá, obyvateľstvo vydržiavalo početnú vrstvu kňazov, ktorí boli prostredníkmi medzi prostým ľudom a bohmi, putovalo do vzdialených posvätných miest a organizovalo náboženské slávnosti, ktorých súčasťou bývali aj ľudské obete na uzmierenie bohov.
Počas conquisty a v koloniálnom období dobyvatelia obracali Indiánov na katolícku vieru. Za týmto účelom tu zo Španielska a neskôr z ďalších európskych krajín prichádzali kňazi a mnísi z rôznych rehoľných rádov - františkáni, dominikáni, augustiáni a nakoniec jezuiti - ktorí mali Indiánov vzdelať v základoch viery.
Každoročne sa koná kult Panny Márie Guadalupskej, patrónky Mexika, ktorý vrcholí 12. decembra, v deň jej prvého údajného zjavenia v Mexiku.
V súčasnosti je Mexiko kresťanskou krajinou - prevažujú rímski katolíci. Stretneme sa aj s komunitami iných náboženstiev ako sú protestanti, Židia. Väčšina domorodého obyvateľstva praktikuje kombináciu svojho pôvodného náboženstva s kresťanstvom.
Mexiko niekoľkokrát navštívil aj zosnulý pápež Ján Pavol II.
Politický systém
Mexiko je federatívna republika s ústavou z roku 1917, v ktorej je zakotvené, že volebné právo majú všetci dospelí starší ako 18 rokov. Hlavou štátu a vlády je prezident (tzv. prezidentský systém), volí sa na šesťročné obdobie bez možnosti znovuzvolenia. Zákonodarným orgánom je dvojkomorový Národný kongres. Z 500 členov poslaneckej snemovne sú 3/4 volené priamo a 1/4 podľa počtu hlasov získaných jednotlivými stranami, všetci na 3 roky. 64 senátorov je volených na 6 rokov, po dvoch z každého štátu. Každý štát si volí vlastného guvernéra a zákonodarný zbor, v prípade federálneho dištriktu, čo je hlavné mesto s okolím, guvernéra menuje prezident.
Zahraničná politika
Mexiko je členom mnohých medzinárodných celosvetových organizácií ako OSN, OECD, G20, APEC, Interpol, UNESCO atď. Okrem toho je zapojené do niekoľkých organizácií pôsobiacich iba na americkom kontinente (napr. Severoamerická dohoda o voľnom obchode, Organizácia amerických štátov, Spoločenstvo latinskoamerických a karibských štátov, Latinskoamerické integračné združenie, Pacifická aliancia, Združenie karibských štátov atď).
Vzťahy s bývalým Česko-Slovenskom a Českom a Slovenskom
Mexiko nadviazalo diplomatické vzťahy s Česko-Slovenskom v roku 1922. Diplomatické vzťahy boli nakrátko prerušené medzi rokmi 1939 a 1942. V roku 1936 prezident Lázaro Cárdenas pomenoval na okraji mesta Mexiko neznámu ulicu menom T.G. Masaryka. V roku 2000 tu bol vybudovaný pomník T.G. Masaryka. V súčasnosti je Avenida Presidente Masaryk jednou z najznámejších ulíc v meste a najdrahších obchodných tried v Latinskej Amerike.
V roku 2013 malo Česko zastupiteľský úrad v meste Mexiko a konzuláty v Guadalajare, Tijuane, Monterrey. Mexiko má svoju ambasádu/veľvyslanectvo v Prahe.
V roku 2013 malo Slovensko zastupiteľský úrad v meste Mexiko. Mexiko nemá na Slovensku zastupiteľský úrad ani konzulát.
Územné rozdelenie
Štát je rozdelený na 31 spolkových štátov a dištrikt hlavného mesta. Niektoré názvy štátov a miest nesú mená historických osobností Mexika, iné sú indiánskeho pôvodu.
450px|Mexické spolkové štáty|link=Súbor:States_of_Mexico.svg
Štátne symboly
Vlajku krajiny tvoria tri zvislé pruhy. Zľava zelený (nezávislosť), biely (čistota náboženstvo) a červený (jednota spojenia miešancov, indiánskej a španielskej krvi). Uprostred je štátny znak z roku 1823. Znak tvorí hnedo sfarbený orol stojaci na nopálovom kaktuse, ktorý rastie z vôd jazera; orol drží v zobáku zeleného hada, pod ním sú do polkruhu prehnuté ratolesti duba a vavrínu zviazané stužkou v národných farbách. Znak ilustruje starú aztécku legendu, podľa ktorej putujúci indiánsky ľud mal nájsť nový domov na ostrove uprostred jazera, kde uvidí túto scénu. V mieste na jazere Texcoco bol roku 1325 založený Tenochtitlan. Na jeho troskách dnes stojí dnešné hlavné mesto Mexika.
Ekonomika
Mexiko je treťou najväčšou ekonomikou na americkom kontinente (po USA a Brazílii). Zahŕňa kombináciu služieb, priemyslu a poľnohospodárskej produkcie a je založená predovšetkým na exporte surovín a výrobkov. Vlády Mexika umožnili na konci 20. storočia vyššiu konkurenciu v oblasti morských prístavov, telekomunikačných zariadení, výroby elektrickej energie, distribúcii zemného plynu za účelom modernizácie infraštruktúry. Zahraničný obchod Mexika je založený na sérii dohôd o voľnom obchode. Najdôležitejšou z nich je NAFTA, dohody s Európskou úniou, Japonskom a niekoľkými štátmi Strednej a Južnej Ameriky. Do USA a Kanady smerovalo napr. v 1. štvrťroku 2014 celých 80% mexického exportu. V roku 2013 bol odhadovaný hrubý domáci produkt podľa parity kúpnej sily 15 600 USD za rok na osobu. V poľnohospodárstve pracovalo 13% obyvateľstva, v priemysle 24% a v sektore služieb 62%.
Nerastné bohatstvo
thumb|vlevo|Ropná plošina pri pobreží Tabasca Mexiko oplýva značným prírodným bohatstvom. V čase kolonializmu sa cenilo zvlášť striebro a zlato, ťažilo sa aj olovo, zinok, meď a železo. Strieborné rudy našli geológovia na celom území Mexika, bohatými baňami vynikajú najmä štáty Zacatecas, Durango, Hidalgo, Guanajuato a Chihuahua. Dnes tvorí mexický podiel na svetovej produkcii viac ako 20% a Mexiko je stále najväčším producentom tohto kovu. Menší význam má ťažba zlata, jeho náleziská sú už čiastočne vyčerpané. Nachádzajú sa hlavne v štátoch Durango, Sonora, Chihuahua a Querétaro.
Z ostatných kovových rúd má značnú dôležitosť zinková ruda, jej najväčšie panvy možno nájsť v rovnakých štátoch ako bane na striebro a zlato. To isté platí pre olovnaté a medené rudy, známe vysokým obsahom kovov. V poslednom čase dochádza k intenzívnemu rozvoju ťažby železných rúd v novo objavených ložiskách na západe krajiny (Cerro del Mercado, El Mamen, La Perla a El Joven). Ruda tu v niektorých prípadoch obsahuje až 60% železa.
V roku 1959 objavili v Mexiku i bohaté náleziská uránu, významná je aj ťažba síry, grafitu, ortuti, cínu a antimónu. Ťaží sa aj uhlie, molybdén, volfrám, kadmium a rad ďalších nerastov a rúd.
NGC 1348
NGC 1348 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. decembra 1790.
Mexiko
Nerastné bohatstvo
Najväčšie nerastné bohatstvo predstavuje z dnešného pohľadu ropa a zemný plyn, najmä pri východnom pobreží, na ktorých ťažbe závisí príjem devíz aj rýchlo sa rozvíjajúci chemický priemysel. Od roku 1938 kontroluje všetky vrty, sústredené najmä na atlantickom pobreží vrátane pobrežného šelfu, štátna spoločnosť PEMEX. Podiel Mexika na svetovom obchode s ropou predstavuje asi 6%. Stále väčší význam má zemný plyn, pričom takmer celú produkciu odoberajú Spojené štáty a Kanada. Najviac plynu sa ťaží okolo miest Reynosa a Poza Rica v štáte Tabasco.
Priemysel
Prevažuje chemický, strojársky, potravinársky a textilný priemysel. Chemický priemysel sídli najmä v mestách Coatzacoalcos a Tampico na východe, Salina Cruz na juhu a Salamanca v stredozemí. Strojárskym priemyslom sa vyznačujú Veracruz na východe a Puebla v stredozemí. Mesta ako Mexicali, Ciudad Juárez, Chihuahua, Torreón, León sú charakteristické potravinárskym a textilným priemyslom a hutníctvom. Monclova na severe a Veracruz sú typické hutnícke mesta. Textilným mestom je Mérida na severe polostrova Yucatán.
Šport
Mexiko sa v minulosti už niekoľkokrát stalo hostiteľskou krajinou medzinárodných športových podujatí. Konali sa tu letné olympijské hry 1968, majstrovstvá sveta vo futbale 1970 a majstrovstvá sveta vo futbale 1986. Tunajšia Grand Prix Mexika bola šestnásť rokov súčasťou majstrovstiev sveta Formula 1. Od ročníka 2004 je Mexická rely súčasťou Majstrovstvá sveta v rely.
Mexickí športovci reprezentujú svoju krajinu nielen na Olympijských hrách, ale aj na regionálnych stredoamerických a karibských hrách alebo Panamerických hrách. Mexická futbalová reprezentácia sa zúčastňuje (okrem iného) súťaže o Zlatý pohár CONCACAF.
Vzdelanie
Školské vzdelanie sa uskutočňuje v základnom, strednom (nižšom a vyššom) a vysokom stupni. Základné šesťročné vzdelanie je povinné a bezplatné. Nižšie stredné vzdelanie predstavujú trojročné školy druhého stupňa. Po ukončení tohto vzdelania možno získať vyššie stredné vzdelanie na trojročných alebo štvorročných školách. Najvyššou formou vzdelania sú vysoké školy univerzitného alebo technického smeru.
Mexiko patrí ku krajinám s vysokou gramotnosťou a vyspelým školským systémom. Mexické školstvo má širokú sieť základných škôl a svetovo uznávané vysoké školstvo. Na Národnej autonómnej univerzite (UNAM) študuje vyše 400 000 študentov, po celých Spojených štátoch.
Chýbajú učitelia so znalosťou indiánskych jazykov. Asi 2 milióny indiánov ovládajú len svoju tradičnú reč, ďalšie 2 milióny hovoria čiastočne po španielsky. Šancu študovať na niektorej z vysokých škôl v krajine má ročne asi 1,5 milióna mladých Mexičanov.
Film
Začiatkom 30. rokov 20. storočia sa začal natáčať v Mexiku aj zvukový film. V tom čase vznikol film "Que viva México" (Nech žije Mexiko), ktorý zobrazuje povahu Mexičanov. V 40. a 50. rokoch tvorili významní režiséri, najmä E. Fernandez a kameraman G. Figueroa, neskôr M. Alzraki. Filmy z posledných rokov sa stávajú kvalitnejšími a získavajú rôzne ocenenia na medzinárodných súťažiach. Významným súčasným režisérom je Arturo Ripstein (Mentiras piadosas, 1988; La mujer del puerto, 1991; Principio y fin, 1993; Profundo carmesí, 1996). V 90. rokoch sa medzi úspešných tvorcov zaradili Alfonso Arau (Como agua para chocolate, 1990; Un paseo por las nubes, 1994), Alberto Isaac (Mujeres insumisas, 1995), Jorge Fons (El callejón de los milagros, 1995), María Novaro (Lola, 1989; Danzón, 1990; El jardín del Edén, 1994), Guillermo del Toro (Cronos, 1993) a Nicolás Echevarría (Cabeza de Vaca, 1990).
Ľudové remeslá
Významné je predovšetkým hrnčiarstvo, veľmi rozšírená je aj textilná výroba. Používa sa najmä vlna a bavlna. Z henequenu a ixtle (agáve) sa vyrábajú tašky. Z tŕstia sa vyrábajú rôzne krytiny, ale tiež charros (klobúky).
Ľudové slávnosti
náhľad|Mariachi|link=Súbor:Mariachi2.jpg Medzi bežné ľudové slávnosti patria býčie a kohútie zápasy, ale aj udržanie sa na neskrotených koňoch tzv. charros. Prevažujú aj rôzne indiánske a kresťanské slávnosti. Mexičania radi oslavujú. Oslava sa nazýva fiesta. Zíde sa najmenej 20 ľudí, príbuzných, priateľov alebo známych. Vzhľadom na počet ľudí sa fiesty odohrávajú často vonku, na dvore alebo v záhrade domu, večer potom pri svetle lampiónov.
Pre deti je pripravená piňata, keramická nádoba obalená staniolom, farebných papierom a papierovými strapcami. Vnútri sú bonbóny, drobné ovocie, orechy, malé hračky a papierové vločky. Piňata visí na dlhom povraze a dvaja z účastníkov oslavy ťahajú za konce povrazu tak, aby piňata bola na dosah, ale v stálom pohybe. Deti dostanú palicu a ich cieľom je zasiahnuť nádobu. Všetci prítomní sledujú márne aj úspešné pokusy a búrlivo povzbudzujú tradičným popevkom. Keď prídu na rad dospelí, musia mať previazané oči a ich snaha zasiahnuť piňatu je sprevádzaná všeobecným veselím. K fieste patrí veľa hudby a tanec.
Ak je fiesta oslavou v kruhu príbuzných, potom feria (veľtrh) býva výročnou slávnosťou, ktorá zasahuje celé mesto a okolie. Je to vlastne výročný trh a výstava výrobnej činnosti, ktorá prevažuje v danej oblasti. Napríklad v meste Taxco, ktoré je známe výrobou strieborných predmetov sa koná feria striebra. Inde je feria výrobkov z kože, či feria kvetín. Účastníci môžu navštíviť dielne zručných remeselníkov a pozorovať ich prácu. Večer vystupujú hudobníci a tanečníci. Zvuky mariachis, ľudové piesne a temperamentný dej na pódiu rozohreje postávajúcich divákov, ktorý podupávajú a prízvukujú do taktu.
V poludňajších hodinách začína byť veľké teplo, ktoré sa stáva úmorným. A tak Mexičania, podobne ako Španieli a obyvatelia Latinskej Ameriky trávia siestu. Siesta vznikla už v čase ťažkých ručných prác na poliach alebo stavbách, pretože práca pod horúcim slnkom bola veľmi vyčerpávajúca. A tak po popoludní nie sú spánok a odpočinok (teda siesta) znakom lenivosti alebo prejedenia, ale takmer nevyhnutnosťou.
Desná (prítok Moravy)
Desná je ľavostranný prítok rieky Moravy v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. Dĺžka toku činí 31,0 km. Spolu s Divokou Desnou, ktorá je označovaná ako hlavný pramenný tok dosahuje dĺžku 43,4 km. Plocha povodia meria 338,0 km².
Priebeh toku
Rieka Desná vzniká sútokom Divokej a Hučivej Desnej, ktorý sa nachádza v obci Kouty nad Desnou v nadmorskej výške 560 m. Odtiaľ smeruje prevažne juhozápadným smerom. Preteká Loučnou nad Desnou, okrajom Maršíkova a Rapotína, pri ktorom ju výrazne posilňujú prítoky Merta a Losinka. Ďalej preteká obcami Vikýřovice, Šumperk a obcou Sudkov. Vlieva sa zľava do rieky Moravy pri Postřelmove v nadmorskej výške 281 m.
Vodný režim
Hlásny profil:
NGC 1347
NGC 1347 (tiež Arp 39) je špirálová galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi špirálové galaxie so sprievodcom s nízkou plošnou jasnosťou.
Jeff T. Alu
Jeffrey „Jeff“ Thomas Alu (* 1966) je americký hudobník, skladateľ, fotograf, grafik, animátor a amatérsky astronóm, ktorý objavil celkovo 24 planétok a spoluobjavil dve kométy.
NGC 1347
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Jeff T. Alu
Život
V rokoch 19841986 absolvoval štúdium hry na klavír a hudobnej kompozície na Eastman School of Music a v rokoch 19891992 bakalárske štúdium v odbore hudobná kompozícia na Chapman University. V období od februára 1991 do apríla 1993 pôsobil ako výskumný asistent v Jet Propulsion Laboratory.
Astronomické objavy
Zúčastnil sa programu Palomar Planet-Crossing Asteroid Survey, v rámci ktorého objavil viacero blízkozemných planétok ako aj planétok v Pásme planétok. Spolu s Eleanor F. Helinovou a Brianom P. Romanom objavil periodické kométy 117P/Helin-Roman-Alu a 132P/Helin-Roman-Alu. Na jeho počesť bola pomenovaná planétka 4104 Alu.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 sa konali v Phjongčhangu, v Kórejskej republike od 14. do 22. februára 2009. Tieto majstrovstvá sa po prvýkrát v histórii konali v Ázii.
Všetky výsledky sa rátali aj do Svetového pohára 2008/09.
Krajiny
Stav k: 22. február 2009, 13:30 SEČ
Útvar (geometria)
Útvar alebo geometrický útvar je množina bodov, súhrn bodov na priamke, rovine alebo v priestore, ktorý je predmetom geometrických úvah; priestorová abstrakcia hmotného telesa a jeho častí.
Grafické znázornenie geometrického útvaru sa nazýva geometrický obrazec alebo figúra, ale geometrický obrazec sa niekedy považuje za synonymum geometrického útvaru.
Základné útvary sú bod, priamka a rovina. Význačnými druhmi útvarov sú krivky, plochy, telesá.
Horní Dubňany
Horní Dubňany sú obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 307 obyvateľov, z toho 158 mužov a 149 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 40,9 roka, ženy 43,6 roka).
Eduard Seymour
Eduard Seymour, prvý vojvoda zo Somersetu (1506 – 22. január 1552) bol v rokoch 1547 až 1549 lordom protektorom Anglicka počas prvého obdobia vlády svojho synovca, kráľa Eduarda VI., teda po smrti Henricha VIII.
Detstvo
Eduard Seymour sa narodil okolo roku 1506 sirovi Jánovi Seymourovi a Margery Wentworthovej. Spomedzi jeho mladších súrodencov sú známi Thomas Seymour a Jana Seymourová, tretia manželka Henricha VIII. a anglická kráľovná.
Manželstvá
Eduardovo prvé manželstvo s Katarínou Fillolovou bolo anulované, keď sa dozvedel, že jeho manželka mala pomer s jeho otcom.
Druhýkrát sa oženil s Annou Stanhopeovou, s ktorou mal niekoľko detí:
Eduardov vplyv na kráľovskom dvore
Po sobáši jeho sestry, Jany Seymourovej v roku 1536, mu bol 5. júna udelený titul vikomt z Beauchampu a 15. októbra 1537 získal titul gróf z Hertfordshiru. Po smrti jeho sestry v roku 1537 sa jeho spoločenská situácia zlepšila. Jeho brat, Thomas Seymour, tiež získal spoločenskú moc a postavenie vďaka svojej sestre Jane a neskôr mu v tom pomohol sobáš s kráľovnou – vdovou, Katarínou Parrovou, šiestou manželkou Henricha VIII., s ktorou sa zosobášil len niekoľko týždňov po kráľovom úmrtí. Jeho synovec Eduard (syn Jany Seymourovej a kráľa Henricha VIII.) sa po otcovej smrti stal novým kráľom – Euardom VI. Eduard Seymour mal veľký vplyv na malého kráľa, a tak v jeho mene vládol krajine a na začiatku synovcovho panovania, 15. februára, získal titul „vojvoda zo Somersetu“.
Závet kráľa Henricha VIII. a opatrovnícke práva jeho syna
right|thumb|Portrét Eduarda Seymoura Henrich VIII. menoval vo svojej poslednej vôli šestnásť správcov, ktorí mali vystupovať ako Eduardova rada, pokým mladý kráľ nedosiahne osemnásť rokov. Počet týchto správcov sa doplnil ešte o dvanásť členov z poradnej rady, ktorí mohli pomáhať správcom, ak o to boli požiadaní. Konečný stav Henrichovho závetu bol predmetom sporov. Niektorí historici sa domnievajú, že tento úzky okruh ľudí manipuloval kráľom, aby použili jeho vôlu na rozdeľovanie moci pre ich vlastný prospech – materiálny aj náboženský. Nakoniec toto zloženie tajnej rady smerovalo v roku 1546 ku konci v prospech reformácie politických strán. Okrem dvoch predných konzervatívnych členov rady boli všetci odstránení z centra moci. Stephen Gardiner mal odmietnutý prístup k Henrichovi počas jeho posledných mesiacov. Thomas Howard, tretí vojvoda z Norfolku, bol obvinený z vlastizrady a deň pred kráľovou smrťou boli jeho obrovské majetky zabavené a boli určené na prerozdelenie a on trávil celú Eduardovu vládu v londýnskom Toweri. Iní historici tvrdia, že Gardinerovo vylúčenie bolo založené na nenáboženskom základe, že Norfolk nebol dostatočne konzervatívny v náboženstve. V každom prípade, Henrichova smrť nasledovala po ohromnom rozdávaní pozemkov a vyznamenaní nových skupín ľudí. Závet obsahovala položku „nesplnené dary“, ktorá bola pridaná na poslednú chvíľu, a ktorá umožnila Henrichovým správcom slobodnejšie rozdeľovať pozemky a vyznamenania im samým na kráľovskom dvore, najmä Eduardovi Seymourovi, prvému grófovi z Hertfordshire, ktorý sa stal lordom protektorom kráľovstva, guvernérom kráľovej osoby a vojvodom zo Somersetu.
V skutočnosti Henrichova posledná vôľa neustanovila úrad protektora. Napriek tomu niekoľko dní po Henrichovej smrti, 4. februára, správcovia rozhodli o zverení väčšiny kráľovskej moci Eduardovi Seymourovi. Trinásti zo šestnástich členov schválili jeho menovanie na post protektora – boli to oprávnení spraviť, pretože to bolo ich spoločné rozhodnutie, a to im umožňovala Herichov závet. Seymour mohol urobiť dohodu s niektorými správcami, z ktorých mnohí dostali večné dary. Vedel, že dohodu musí urobiť s Williamom Pagetom, súkromným tajomníkom Henricha VIII. a so sirom Anthonym Brownom z štátnej snemovne.
Seymourovo vymenovanie bolo v súlade s historickým precedensom a jeho možnosť zvolenia na tento post bola posilnená jeho vojenskými úspechmi v Škótsku a Francúzsku. V marci 1547 zabezpečil kráľovský patent (alebo inak nazývané – patentovú listinu) od kráľa Eduarda, ktorá mu umožňovala takmer kráľovské právo na menovanie členov do Štátnej Rady (Privy Council). Slovami historika Geoffrey Eltona, od tohto momentu bola jeho autorita dostatočne upevnená.
Seymourove prevzatie moci bolo hladké a efektívné. Cisársky veľvyslanec, Van der Delft, uviedol, že Seymour vládne absolútne všetkému. Jeho tajomníkom bol Paget. V prvých týždňoch svojho protektorátu bol Seymour ohrozený len kancelárom, Thomasom Wriothesleyom, ktorého sa mu titulom grófa z Southampton nepodarilo kúpiť a jeho bratom. Wriothesley, náboženský konzervatívec, namietal proti Somersetovmu prijatiu kráľovskej moci Radou. Potom ho nečakane prepustili z postu kancelára. Jeho odstránenie bolo zabezpečené Radou.
Eduardov brat Thomas Seymour
Eduard Seymour čelil neskôr menej zvládnuteľnému súperovi, jeho mladšiemu bratovi Thomasovi Seymourovi. Ako strýko kráľa Eduarda, Thomas Seymour požadoval funkciu guvernéra kráľovej osoby a väčší podiel na moci. Eduard Seymour sa snažil kúpiť svojho brata titulom baróna, miestom úradu admirála a kreslom v Štátnej Rade (Privy Council), ale Thomas bol neoblomný – chcel politickú moc. Začal kráľovi Eduardovi tajne poskytovať určité finančné obnosy, pričom mu tvrdil, že Eduard Seymour drží jeho finančné možnosti príliš na tesno, robiac ho tak,žobráckym kráľom". Tiež brata vyzval, aby sa vzdal úradu protektora počas dvoch rokov, ale Eduard trénovaný na potlačenie Rady (Council), prerušil spoluprácu. Thomas Seymour bol zadržaný pre spreneveru peňazí v mincovni. 20. marca 1549 bol popravený sťatím hlavy. Bola to posledná zo sérií katastrof, ktorá poznačila vládu Eduarda Seymoura. Od toho času bola Seymourova pozícia oslabená a v ohrození.
Vojenské ťaženia
Eduard Seymour mal ako vojak nespochybniteľne dobré schopnosti, ktoré preukázal vo výprave do Škótska a v obrane Boulogne-sur-Mer, čo je mesto na severe Francúzska v roku 1546. Jeho hlavným záujmom ako protektora bola vojna proti Škótsku. Po zdrvujúcom víťazstve v bitke o Pinkie Cleugh v septembri 1547, vytvoril sieť posádok v Škótsku, siahajúce až po mesto Dundee. Po tomto jeho víťazstve v bitke so Škótskom o Pinkie Cleugh sa jeho pozícia ešte viac upevnila a zdala sa nenapadnuteľná. Škótske spojenectvo s Francúzskom, ktoré poslalo posily na obranu Edinburgu v roku 1548, pokým Mária I., kráľovná Škótska bola premiestnená do Francúzska, kde sa zasnúbila s dauphinom, následníkom trónu. Náklady na správu protektorovej obrovskej armády a jeho stálych posádok v Škótsku boli veľkým bremenom kráľovskej pokladnice. Francúzsky útok na Boulogne v auguste 1549 podporil stiahnutie jednotiek zo Škótska.