cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Výskumné centrum Žilinskej univerzity v Žiline
Výskumné smery
Hlavnými výskumnými oblasťami, na ktoré sa VC ŽU v Žiline zameriava, sú oblasti, v ktorých je Žilinská univerzita v Žiline etablovaná na excelentnej úrovni v rámci EÚ a v celosvetovom meradle hrá významnú rolu. Sú to oblasti dopravy s dôrazom na riadenie, prevádzku, nové materiály, stavby a strojárstvo a inteligentných systémov – riadenie inteligentných budov a obnoviteľných zdrojov energií.
Výskumné aktivity prebiehajú v špecializovaných pracoviskách:
Divízia výskumu materiálov pre dopravu
Zodpovednou osobou za divíziu je Ing. Libor Trško, PhD.
Nebinárny rod
thumb|Finálna verzia genderqueer vlajky, ktorá bola vytvorená Marilyn Roxie v júni 2011. Skladá sa z troch farebných pásov (fialová, biela a zelená, v tomto poradí), z ktorých každý má svoj vlastný význam. náhľad|Oficiálnu non-binary vlajku vytvoril vo februári 2014 vtedy 17 ročný Kye Rowan. Skladá sa zo štyroch farebných pásov (žltá, biela, fialová a čierna, v tomto poradí), z ktorých každý má svoj význam. Nebinárny rod (iné názvy: nevhodne nebinárne pohlavie, genderqueer; 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je rodová identita, ktorá sa vymyká z klasického binárneho systému (žena a muž). Non-binary osoba sa necíti ani ako žena, ani ako muž.
Nebinárny rod je kultúrne a niekde aj právne uznaný vo viacerých krajinách sveta. Podľa odhadov správy „Reports on Gender: The Law of Inclusion & Practices of Exclusion“ vydanej pre Organizáciu Spojených národov (OSN) len príklady týchto krajín obsahujú viac než tretinu svetovej populácie. Niekedy boli predkoloniálne kultúry otvorenejšie voči nebinárnemu pohlaviu ako koloniálne a postkoloniálne kultúry.
Terminológia
Niektorí považujú termíny genderqueer a nonbinary za synonymá, iní ich používajú exkluzívne. Starší anglický termín je gender nonconforming.
Identity
Medzi nebinárne identity z rôznych kultúr patria: hijra, meti, lala, skesana, motsoalle, mithli, kuchu, kawein, travesty, muxé, fa’afafine, fakaleiti, hamjensgara a two-spirit.
Zámená
Niektoré genderqueer osoby preferujú používanie rodovo-neutrálnych zámien ako „one“, „ze“, „sie“, „hir“, „co“, „ey“ alebo „oni“, „ich“, „im“, zatiaľ čo niektoré genderqueer osoby preferujú používanie konvenčných binárnych zámien ako „on“ alebo „ona“. Niektoré genderqueer osoby používajú všetky zámená a niektoré najradšej nepoužívajú žiadne zámená alebo len osobné mená.
Viacerí genderqueer ľudia preferujú aj ďalšie znaky neutrálneho jazyka, napríklad (v angličtine) titul "Mx." miesto Mr. alebo Ms.
Právne uznanie non-binary (ako pohlavia)
V Austrálii môže byť rod/pohlavie na pase označené ako "muž", "žena" alebo "X" (ktoré stojí pre "neurčité/intersex/nezaradené"), táto možnosť bude otvorená pre intersex ľudí. Aliancia organizácií vrátane National LGBTI Health Alliance, Organisation Intersex International Australia a Transgender Victoria hlasovali, aby bolo "X" nahradené "non-binary".
Na Slovensku je možné ženské meno prideliť len ženskej osobe a mužské meno mužskej osobe. Na zmenu treba predložiť doklad o oficiálnej zmene pohlavia. Neutrálne meno je tiež umožnené, schvaľuje ho obvodný úrad na základe potvrdenia o zmene pohlavia.
Okres Liberec
Okres Liberec je okres v Libereckom kraji. Jeho sídlom je mesto Liberec. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 163 456 a hustota zaľudnenia je 165 obyvateľov na. V okrese Liberec je 59 obcí, z toho 11 miest.
Okres Kroměříž
Okres Kroměříž je okres na strednej Morave, v severozápadnej časti Zlínskeho kraja. Jeho sídlom je mesto Kroměříž. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 107 564 a hustota zaľudnenia je 135 obyvateľov na. V okrese Kroměříž je 79 obcí, z toho 7 miest.
V rámci kraja hraničí na severovýchode s okresom Vsetín, na jihovýchode s okresmi Zlín a Uherské Hradiště. Na juhu a juhozápade hraničí s okresmi Hodonín a Vyškov Jihomoravského kraja, na severozápade a severe s okresmi Prostějov a Olomouc Olomouckého kraja.
Štruktúra povrchu
K 31. decemberu 2003, má okres plochu, z toho:
Demografické údaje
Datá k 30. júnu 2005:
Zamestnanosť
K roku 2003
Školstvo
K roku 2003
Zdravotníctvo
K roku 2003
Zmena hranice okresu
Do 1. januára 2007 bola v okrese Kroměříž aj obec:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Somotor
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Somotor v okrese Trebišov.
Netscape Navigator
Netscape Navigator, tiež známy ako Netscape, bol webový prehliadač extrémne rozšírený v 90. rokoch 20. storočia. Svojho času bol najrozšírenejším prehliadačom na trhu, no do roku 2002 prakticky zmizol, do istej miery aj vďaka zahrnutiu prehliadača Internet Explorer do operačných systémov Windows od Microsoftu, a slabej inovácii koncom 90. rokov. V roku 1998 firma Netscape Communications Corporation uvoľnila zdrojové kódy pripravovanej verzie 5.0 a tak samotný vývoj začala zastrešovať organizácia Mozilla, ktorá sa rozhodla pre rozsiahle zmeny kódu prehliadača. Posledné verzie prehliadačov Netscape tak boli vydané na báze prehliadačov Mozilla Suite (Netscape v6.X a v7.x) a Mozilla Firefox (Netscape Browser 8.x, Netscape Navigator 9.0.0.x).
Vznik a vzostup
Marc Andreessen, zamestnanec NCSA a vedúci tímu, ktorý vytvoril NCSA Mosaic, založil v roku 1994 spolu s Jimom Clarkom (ktorý bol predtým zakladateľom Silicon Graphics) spoločnosť Mosaic Communications Corporation. Firma však bola nútená prestať používať názov Mosaic a bola premenovaná na Netscape Communications Corporation.
V priebehu roka 1994 bolo uvoľnených niekoľko betaverzií a pred koncom roka bola vydaná prvá stabilná verzia prehliadača Netscape 1.0. Prehliadač bolo možné stiahnuť z webu zdarma alebo zakúpiť na disketách a neskôr na CD.
S nástupom rozšírenia internetu pre bežných užívateľov od polovice 90. rokov rástla aj príťažlivosť Netscape. Jeho výhodou bolo, že bol zdarma pre nekomerčné použitie a tiež, na rozdiel od konkurenčných prehliadačov, bol schopný zobraziť stránku pred stiahnutím obrázkov a dynamicky ju upraviť po ich stiahnutí. To bol výrazný rozdiel oproti iným prehliadačom, pri ktorých užívateľ (neraz celé minúty pri pripojení prostredníctvom modemu) čakal pred prázdnym monitorom na stiahnutie celého obsahu stránky a následné vykreslenie.
Koncom 90. rokov Netscape prišiel s významnými inováciami ako boli tzv. koláčiky (cookies), JavaScript a rámce (frames). Tieto vylepšenia sa neskôr stali štandardami W3C, ale v tom čase boli vnímané ako kontroverzné.
Kontroverzia však nezabraňovala Netscape získať významný trhový podiel. Prehliadač bol rozšírený na množstve platforiem, napr. Windows (Windows 3.1, 95, 98, NT), Macintosh, Linux, OS/2, a mnohé verzie Unixu ako DEC, Sun Solaris, BSDI, IRIX, AIX a HP-UX. Zároveň bolo ovládanie v rôznych systémoch veľmi podobné a intuitívne a Netscape mal už v polovici 90. rokov viac ako 50-percentný podiel na trhu prehliadačov.
Pád
Microsoft vnímal úspech Netscape ako hrozbu pre hegemóniu operačných systémov Windows. Netscape totiž experimentoval s prácou na rôznych druhoch súborov prostredníctvom okna prehliadača, nezávisle od operačného systému. Microsoft získal licenciu na zdrojové kódy prehliadača Mosaic prostredníctvom firmy Spyglass a vytvoril z nich Internet Explorer.
Nasledoval zápas medzi Internet Explorerom a Netscape, ktorý je dnes známy ako vojna prehliadačov. Verzie 1.0 a 2.0 Internet Explorera boli výrazne slabšie ako Netscape, verzia 3.0 z roku 1996 začala konkurenciu dobiehať a v roku 1997 s verziou IE 4.0 začal súboj vyhrávať Microsoft, čomu výrazne pomohlo, že IE sa stal súčasťou inštalácie systému Microsoft Windows 95 SR1 (pôvodná verzia neobsahovala prehliadač ani podporu TCP/IP protokolu). Po vydaní verzie IE 5.0 (1998), ktorá bola výrazne stabilnejšia ako predchádzajúca, sa trhový podiel Netscape začal výrazne zmenšovať. Microsoft bol za integrovanie webového prehliadača po dlhotrvajúcich súdnych sporoch a odvolanaich právoplatne odsúdený pre monopolné praktiky a nekalú súťaž ako v USA, tak aj Európske únii na zaplatenie pokút dosahujúcich takmer miliardu dolárov. Dominantné postavenie stratil Microsoft po niekoľkých rokoch ako následok vzostupu projektu Mozilla Firefox, ktorý bol odštartovaný práve firmou Netscape v roku 1998.
Krtov
Krtov je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 141 obyvateľov, z toho 70 mužov a 71 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,5 roka, ženy 38,9 roka).
NGC 3635
NGC 3635 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Saint-Marcel-d’Ardèche
Poloha
Saint-Marcel-d’Ardèche má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Marcel-d’Ardèche má 2393 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2006
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2006 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2006, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 25 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v dvoch kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Jediným nováčikom kvalifikácie bolo Fínsko.
Prebiehala od 22. novembra 2005 do 4. júna 2006. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev ME 2004:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1997
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1997 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1997 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 34 európskych štátov, ktoré súťažili o 9 miest na záverečný turnaj v troch predkvalifikačných a troch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli Azerbajdžan, Bosna a Hercegovina a Česko. Kvalifikácia prebiehala od 22. mája 1995 do 26. mája 1996.
Priamy postup
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 2 najlepšie družstvá z ME 1995:
Predkvalifikácia
🇧🇪 Namur
🇮🇱 Natanya
🇹🇷 Ankara
Kvalifikácia
🇸🇰 Ružomberok
1108 Demeter
1108 Demeter je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil K. Reinmuth 31. mája 1929.
Mária Gorettiová
Detstvo
Tu, v provincii Ancona sa neviedlo rodine najhoršie. Manželia Gorettiovci obrábali polia, stýkali sa s priateľmi manželmi Cimarelliovými a obývali dvojposchodový domček kus cesty za hradbami mestečka.
Ale ako sa rodina rozrastala – po Angelovi a Márii, sa narodil ešte Mariano, Alessandro, Ersilia a najmladšia Tereza, – nebolo ľahké uživiť sa v rodisku z pôdy s malými výnosmi. Luigi Goretti rozhodol, že sa odsťahujú za prácou na juh, čo bol osud aj mnohých ich susedov – napr. Cimarelliovci sa tiež sťahovali.
Prvou zastávkou sa stalo Paliano. Tam prišli Gorettiovci vlakom, malá Maria cestou opatrovala obraz Panny Márie, jediné veno svojej matky. Na pozemku senátora Selsiho – zvanom Colle Gianturco – rodina hospodárila od roku 1896 do roku 1899. V tej dobe sa rodina Gorettiovcov zoznámila sa Serenelliovcami (otec Giovanni Serenelli so svojimi dvoma synmi – Gašparom a Alessandrom), neúplnou rodinou s nekonvenčnými názormi a prístupom k tradičným autoritám, a uzavrela s nimi dohodu o spoločnej práci, ktorá následne prerástla prakticky do spoločnej domácnosti a hospodárenia. K tomuto kroku tlačila rodinu Gorettiovcov predovšetkým nutnosť dodržať stanovené lehoty na zaplatenie nájomného.
Neznášanlivá povaha Giovanniho Serenelliho viedla k otvorenej roztržke so senátorom, ktorý potom obe rodiny vypovedal zo svojich pozemkov. Nasledovalo ďalšie sťahovanie, do Ferriere di Conca za lacnejšou pôdou.
Vo Ferriere di Conca
Tamojšie podnebie však bolo veľmi nezdravé – Máriin otec sa nakazil akýmsi horúčkovitým ochorením (pravdepodobne maláriou) a v roku 1900, keď mala Mária 10 rokov, zomrel. Hospodárstvo prevzal Máriin sedemnásťročný brat, ktorému zo všetkých síl vypomáhala. Vyrástla z nej pekná a hlboko zbožná dievčina, ktorá vyzerala podstatne staršie ako na svojich necelých 12 rokov.
V susednej dedine, pretože Ferriere nemalo vlastný kostol, išla na prvé sväté prijímanie. To bola prakticky jediná zásadná udalosť v jej živote a mala na ďalší život dievčaťa nesmierny vplyv.
Dom, v ktorom Gorettiovci bývali, obýval tiež vdovec Serenelli so synom Alessandrom (18821970). Dvadsaťročný Alessandro Serenelli bol nezvládnuteľný výtržník, ktorý úplne pohŕdal náboženstvom, zákonmi i morálkou. Otec, ktorý si často a rád dal riadny dúšok alkoholu, ho nezvládal. Alessandro sa niekoľkokrát pokúšal najskôr prosbami a neskôr vyhrážkami a rôznymi ústrkmi prinútiť Máriu k tomu, aby sa s ním vyspala, ale ona to odmietla s tým, že by to bol hriech.
Útok 5. júla
thumb|left|Socha sv. Márie Goretti v kostole vo [[Visé.]] 5. júla 1902 si Alessandro počkal, až bude Mária sama šiť, a potom sa ju vyhrážajúc sa nožom a pokúsil znova "prehovoriť". Keď neuspel, priškrtil ju a pokúšal sa ju znásilniť, ale ona sa urputne bránila a povedala mu, že radšej zomrie, než by sa mu mala podvoliť. Rozzúrený Alessandro ju nakoniec dobodal nožom. Dievča utrpelo 14 vážnych bodných rán, väčšinou v oblasti hrudníka a brucha. Potom Alessandro, v domnení, že je dievča mŕtve, utiekol a zabarikádoval sa vo svojej izbe. Mária sa však ešte prebrala a z posledných síl sa pokúšala vojsť k dverám, na jej zavolanie pribehla matka a starý Serenelli.
Smrť
S viacerými smrteľnými zraneniami bola Maria odvezená do nemocnice v Nettune, kde ju bez anestézie operovali, no lekári už dopredu povedali zdrvenej matke, že dcéru môže zachrániť len zázrak. Mária Gorettiová počas operácie preukázala dokonalé sebaovládanie a bezprostredne po zákroku dokonca utešovala matku, ktorá hlboko prežívala otras z celej udalosti: "Ako sa majú bratia? Už je mi dobre, môžete sa za nimi pozrieť."
Na druhý deň, potom, čo prijala sväté prijímanie a sviatosť chorých – odpustila svojmu vrahovi: Po niekoľkých ďalších hodinách, keď v agónii znovu prežívala traumu pokusu o znásilnenie, sa naposledy obrátila k matke: "Odpusť mi, mami!" O 15:45 potom podľahla svojim zraneniam.
Charakteristika
Nosila ruženec ako náramok okolo ruky. V časoch, kedy ju prenasledoval svojimi návrhmi mladý Alessandro Serenelli, ho dokonca odkladala len keď jej prekážal pri práci. V deň smrteľného útoku ho potom svedkovia našli na zemi roztrhaný.
Mária bola negramotná (kvôli ťažkej ekonomickej situácii rodiny, nutnosti Máriu zapojiť plne do práce, a v neposlednom rade aj kvôli tomu, že posledná škola v Agro Pontino bola zatvorená kvôli celkovo nezdravému ovzdušiu kraja), avšak podľa mnohých svedectiev prejavovala pohotový úsudok a inteligenciu. Majiteľ obchodu Pasquale spomínal, že vždy presne vedela, koľko peňazí môže minúť. O mimoriadnosti jej pamäti existujú zatiaľ len nepresvedčivé svedecké výpovede (vedela vraj odriekať celé nedeľné kázne), avšak o jej prirodzených pedagogických schopnostiach a logickej pamäti nemôže byť pochýb.
Určitý druh hanblivosti, vážnosti a mlčanlivosti by vysvetľoval Máriinu odolnosť voči krivdám, ktoré sa na nej dopúšťal ako Alessandro Serenelli a jeho otec, tak občas aj jej vlastná matka, ktorá podliehala nervozite z bezvýchodiskovej existenčnej situácie rodiny. Občas Assunta dieťa udrela či po ňom hodila topánku. Je takmer príznačné, že toto mlčanie vystriedalo mlčanie iné – mlčanie strachu, ktorým reagovala v poslednom mesiaci pred svojím zavraždením na zvody, hrozby a nakoniec aj útok svojho vraha.
Zároveň prejavovala vysokú mieru empatie, keď sa ujímala svojich súrodencov, ktorí sa k nej utiekali pod ochranu, keď ich matka karhala. Vedela prejaviť podporu ostatným, súcit s potrebnými. .
Pracovný zápal, svojho druhu akýsi entuziazmus, vlastne po istú dobu udržoval domácnosť Gorettiových v chode. Assunta spomína: "Maruška vstávala ako prvá zo všetkých, pomodlila sa ... potom, zatiaľ čo ja som dojila kravy, postarala sa o sliepky a celý kurník. Potom pripravila raňajky, zobudila súrodencov, pomohla im obliecť sa, pomodlila sa s nimi. Potom išla po vodu na obed, do záhrady po šalát, pripravila zápražku, a ako sa muži vrátili, bolo všetko hotové. Popoludní žehlila a upratovala izby (...), keď bolo treba ísť na nákup, išla do Conka, a vždy nakúpila dobre. Večer ukladala súrodenca do postele (...), ale ešte neskončila. Keď sme sa modlili ruženec, pri svetle lampy látali ponožky a zašívali košele."
Nenáročnosť a skromnosť ako povahový rys získavala v priebehu celého svojho detstva: ako dieťa z chudobnej rodiny sa naučila celkom prirodzene hľadať uspokojenie, radosť a hodnoty inde ako v oblasti hmotnej: v hrách sa súrodencami, vo vychádzkach do kostola alebo na trh v Nettune, kde predávala vajcia, zeleninu a holuby z domáceho chovu. V životopisnej literatúre je uvádzaná iba jedna jediná zmienka o hračke, ktorú vlastnila: z Corinalda si ako šesťročná odnášala malú hrdzavú kocku.
Vzhľad
Preukázateľne autentickú podobu Márie Goretti zachytáva iba jediná fotografia. Bola zhotovená na začiatku roka 1902, kedy v kraji Agro Pontino prebiehalo zdravotníckoosvetové šetrenie, na základe ktorého sa malo zabezpečiť zlepšenie životných podmienok v oblasti. Prítomní boli aj zástupcovia majiteľa pozemkov. Člen grófskej rodiny, Gori Mazzoleni si kúpil kameru; rád a často pri takých príležitostiach fotil dedinčanov. Archív obsahuje celý rad snímok, zachytávajú takmer všetky nájomcovské rodiny. Mária je na snímke pravdepodobne so svojimi bratmi; je vyššia ako oni, pretože stojí na obrátenom vedre (bola vysoká 138 cm).
Proces s vrahom
thumb|Dom vo Ferriere, kde M. Goretti bývala (vpravo) Správa o brutálnej vražde sa rýchlo šírila po celom kraji Agro Pontino. Časopis Il Messaggero ako prvý informoval o udalosti širokú verejnosť: hovorí o "ľudskej beštii" nie nepodobnej tej z románu Emila Zolu.
Alessandro Serenelli bol zatknutý na mieste činu. Žandári ho odviedli do Nettuna, kde čakal na súdny proces. Ten sa konal v októbri v Ríme. Zo začiatku sa vrah snažil obhajovať dvoma spôsobmi. Ešte v Nettune presviedčal políciu, že ho k sexuálne motivovanému útoku vyprovokovala sama obeť. Túto verziu mu nikto neuveril, pretože všetci svedkovia zhodne vypovedali o Máriinej bezúhonnej povesti. Na súde potom vyhlasoval, že zločin spáchal iba preto, aby bol internovaný a vo väzení sa mu dostalo pravidelnej stravy. Avšak ani prezentovaním vraždy ako "úteku pred hladom" trestný tribunál nepresvedčil.
Bol odsúdený na 30 rokov väzenia. Trest trávil v niekoľkých väzniciach po celom Taliansku a nakoniec bol prepustený po 27 rokoch pre vzorné správanie. Rok mu bol odpustený na základe všeobecnej amnestie, keď Taliansko bolo ako víťaz vojny.
Po prepustení odprosil matku Assuntu, ktorá mu odpustila, so záujmom sledoval celý proces Máriinho kanonizovania. Stal sa záhradníkom a vrátnikom v nemocnici bratov kapucínov a viedol príkladný život zbožného kresťana. Vstúpil do tretieho františkánskeho rádu. Zomrel 6. mája 1970.
Kanonizácia
V roku 1947 pápež Pius XII. Vyhlásil Máriu Goretti za blahoslavenú a o tri roky neskôr, 24. júna 1950, za svätú. Patrí medzi najuctievanejšie svätice dnešnej doby, na jej svätorečenie sa do Ríma dostavili rádovo státisíce veriacich.
Kult sv. Márie Goretti
Katolícka cirkev slávi jej sviatok vo výročný deň jej smrti. Býva zobrazovaná ako mladé dievča s dlhými voľne rozpustenými vlasmi, v prostých roľníckych šatách (alebo splývavom bielom odeve), často tiež s (bielymi) ľaliami a dýkou. Je patrónkou obetí zločinov a násťročných dievčat.
Aby mohla byť blahoslavená, vyhlásená za svätú, musia byť zaznamenané najmenej dva zázraky spojené s jej osobou. Počas oficiálneho procesu katolíckej cirkvi došlo k niekoľkým zázrakom s ňou spojeným: robotník Giuseppe Copo, ktorý prekonal vážny pracovný úraz (balvan mu spadol na pravú nohu), a Anna Grossi Musumarro, ktorá trpela zápalom pohrudnice. Obaja chorí boli údajne zázračne uzdravení potom, čo vzývali Máriu Goretti.
Vplyv a popularita
Po Márii Goretti je pomenovaná Saint Maria Goretti Catholic School v Illinois, Pedagogická a sociálna akadémia sv. Márie Goretti v Čadci na Slovensku, ako aj v Michigane vydávaný časopis pre mladé dievčatá, Saint Maria 's Messenger.
V roku 1949 vznikol na motívy života a smrti Márie Goretti taliansky film Cielo sulla Palud ("Nebo nad močiarom"), ktorý je napriek autenticite značne poplatný estetickým konvenciám vtedy aktuálneho talianskeho neorealizmu. Giulio Base v roku 2003 nakrútil nový film Maria Goretti, ktorý bol inšpirovaný prameňmi rôzneho druhu – od oficiálnych cirkevných, cez odborné, až po tie s umeleckou licenciou (Alberti, Poag, Hünermann ad.). V titulnej úlohe vystúpila ešte len štrnásťročná Martina Pinto.
Literárne spracovanie života Márie Gorettiovej je skôr ojedinelé, preukazuje značné ideové ovplyvnenie oficiálnym cirkevným prístupom, o umeleckej úrovni takýchto textov sa nedá príliš hovoriť (jediným seriózne mieneným pokusom tému literárne spracovať je Hunermannova poviedka Aj dnes sa platí krvou). Určitú výnimku z tejto tradície tvoria texty Adama Krupičku (Maria Goretti. Ružencová legenda) z roku 2012, v ktorom sa autor snaží pomocou postmoderného prístupu, evanjelickej symboliky a realizmu postihnúť vyšší zmysel gorettiovského modelu.
Kritika
Svätorečenie Márie Goretti je od začiatku kritizované rôznymi nekatolíckymi skupinami liberálnej, socialistickej a feministickej orientácie. Všeobecne ide o kritiku z ideologických dôvodov, ktorej podstata je v odmietaní princípu „mučenice čistoty“, než o kritiku, ktorá by sa priamo týkala jej osoby.
Literatúra
Nebo nad močiarmi. Řím : Slovenský ústav sv. Cyrila a Metoda, 1977. 154 s.
Condat-en-Combraille
Condat-en-Combraille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Expedícia 6
Expedícia 6 bola šiesta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Kapitán Kenneth Bowersox (USA), palubný inžinier Nikolaj Budarin (Rusko) a palubný inžinier a vedecký pracovník Donald Pettit (USA) štartovali z mysu Canaveral 24. novembra 2002 na palube raketoplánu Endeavour, so stanicou ISS sa spojili 25. novembra. Úlohou posádky bolo pokračovať vo vedeckých experimentoch a udržiavať stanicu v prevádzkyschopnom stave. Na stanici prijali zásobovacia loď Progress, podnikli jeden plánovaný a jeden neplánovaný výstup do otvoreného vesmíru. Po päťmesačnom pobyte odovzdali stanicu Expedícii 7 a 4. mája 2003 pristáli na Zemi.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Priebeh misie
Expedícia 6 štartovala v raketopláne Endeavour z mysu Canaveral na Floride 24. novembra 2002 v 00:50 UTC. Pri vesmírnej stanici pristáli 25. novembra o 21:59 UTC. Osadenstvo raketoplánu privítali členovia Expedícia 5 - veliteľ Valerij Korzun, Peggy Whitsonová a Sergej Treščov. Za týždeň pobytu návštevníci počas troch výstupov do vesmíru pripojili nosník ITS-P1, nová posádka prevzala stanicu a 2. decembra Korzun, Whitsonová a Treščov v Endeavour odleteli na Zem.
EVA 1
Rutinu života na stanici osviežila až vesmírna vychádzka Bowersoxa a Pettita 15. januára 2003, v ktorej kozmonauti dokončili práce na nosníku ITS-P1. Výstup trval 6 hodín 51 minút.
Dňa 4. februára posádka stanice prijala zásobovacie Progress M-47.
EVA 2
Druhý, pôvodne neplánovaný, výstup kozmonauti uskutočnili 8. apríla, počas 6 hodín 26 minút sa kozmonauti venovali údržbárskym prácam na povrchu stanice.
Sojuz TMA-2, ukončenie misie
Po havárii raketoplánu Columbia 1. februára 2003 boli pozastavené lety raketoplánov, preto bola počnúc Expedíciou 7 početnosť posádok znížená na dvoch kozmonautov, dopravovaných loďami Sojuz. Dňa 28. apríla 2003 prileteli v Sojuze TMA-2 Jurij Malenčenko a Edward Lu z Expedícia 7. Bowersox, Budarin a Pettit odovzdali stanicu nováčikom a 4. mája sa vrátili v Sojuze TMA-1 na Zem.
Jan Železný
Jan Železný (* 16. jún 1966, Mladá Boleslav ) je český atlét, oštepár. Je považovaný za najlepšieho oštepára všetkých čias.
Je držiteľom troch zlatých (1992, 1996, 2000) a jednej striebornej medaily z Olympijských hier (1988), trojnásobný majster sveta (1993, 1995, 2001), niekoľkonásobný rekordman a držiteľ súčasného svetového rekordu v hode oštepom (98,48 metra). Oštepom bolo 83-krát v histórii hodené nad 90 metrov. Z týchto 83 hodov hodil 52 Jan Železný. Bol vyhlásený za Atléta sveta (2000), Atléta Európy (1996, 2000) a stal sa českým Športovcom roku (1993, 1995, 2000, 2001).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stanča
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stanča v okrese Trebišov.
Tanečná hudba
Tanečná hudba alebo Dance Music alebo len Dance v súčasnosti, všeobecne označuje hudobné štýly elektronického hudobného žánru - Electronica. Hrávajú sa v tanečných kluboch, vo vysielaní FM/Web rádií alebo na rôznych akciách s elektronickou hudbou - často označované ako Dance Event's, ktoré sú zamerané na určitý alebo viaceré podobné štýly elektronickej hudby.
Medzi, v súčasnosti najznámejšie, podujatia patrí napr.: Sensation White alebo Qlimax.
Pod pojem dance music tak spadajú hudobné štýly ako napr. Techno, House, Trance, hardcore techno a mnoho ďalších. Na Slovensku sa najčastejšie za Dance Music považujú komerčné štýly modernej hudby, ako je napr. Pop rap alebo (podobne aj v USA) Rhythm & Blues, ktoré však už nepatria pod žáner elektronickej hudby.
Dance music je obyčajne tvorená pomocou počítačov a syntezátorov a zriedkavo je zložená z viac ako 3 fyzických nástrojov. Nástroje sú obyčajne nahradené digitálnymi alebo elektronickými zvukmi v 4/4 takte väčšinou od 120 do 200 BPM pri štýloch ako House, Trance alebo najtvrdšom Gabber.
Existujú aj ďalšie Elektronické hudobné štýly ktorých BPM sa rovná niekoľko násobku bežnej dance music a všeobecne sa už za tanečnú hudbu nepovažujú, ako napr. 300600 BPM Speedcore, približne 600 BPM Splittercore, alebo 1000+ BPM Extratone. Posledné dva štýly však neboli nikdy oficiálne uznané.
Hadean
Hadean (iné názvy pozri nižšie) je najstaršie veľké obdobie dejín Zeme. Trvalo od približne 4,6 miliárd do 4 (staršie: 3,8) miliárd rokov pred dneškom; po hadeane nasleduje archaikum. V medzinárodnej stratigrafickej tabuľke je hadean zatiaľ vedené ako neformálne obdobie, ktoré má viac-menej postavenie eónu a zároveň éry a zároveň periódy. Termín zaviedol Preston Cloud v roku 1972 na označenie doby pred (v tom čase) najstaršími známymi horninami. Názov pochádza od gréckeho názvu podsvetia (alebo pekla) Hádes (čo bol prenesený význam od boha, vládcu ríše mŕtvych Háda), pre podmienky, ktoré vtedy vládli na Zemi.
U niektorých autorov je to, čo sa v tomto článku označuje ako hadean, zahrnuté do archaika, a to niekedy konkrétne do eoarchaika. Vyčleňovanie hadeanu z archaika sa niekedy dokonca explicitne uvádza ako nevhodné. náhľad|Možná podoba krajiny na Zemi v období hadeanu
Názvy
Platný slovenský názov (definovaný Slovenskou terminologickou a stratigrafickou komisiou pri Národnom geologickom komitéte) je hadean (písaný kurzívou). Termín hadaikum, vyskytujúci sa v staršej literatúre , je doslovne prevzatý z češtiny, používal sa, ale nebol nikdy formálne kodifikovaný stratigrafickou komunitou.
Alternatívne označenia tohto obdobia sú: kozmické obdobie/štádium ((vývoja) Zeme)  , predgeologické obdobie/štádium ((vývoja )Zeme)   , predgeologická etapa ((vývoja) Zeme)  , predgeologický vek Zeme. Opakom pojmu kozmické (či predgeologické) obdobie/štádium je pojem geologické obdobie/štádium, t.j. obdobie od cca. 4 (alebo 3,8) miliárd rokov BP až dodnes.
Čiastočné synonymum je termín eoarchaikum v širšom zmysle, ktorý u niektorých autorov zahŕňa to, čo sa dnes väčšinou označuje ako eoarchaikum v užšom zmysle a hadean, t.j. obdobie cca. 3,6 - 4,6 miliárd rokov. Eoarchaikum v širšom zmysle sa klasifikuje buď ako súčasť archaika alebo ako samostatná éra pred archaikom.
Vo Fayeho delení z konca 19. storočia sa vyššie uvedené astrálne obdobie označuje ako "obdobie rozžeravenosti" a namiesto anhydrického a praoceánskeho obdobia má antezoické obdobie (antezoikum).
Začiatok hadeanu resp. čas vzniku slnečnej sústavy a Zeme
Ako dátum vzniku slnečnej sústavy, a tým aj prvého pevného materiálu budúcej Zeme, sa dnes uvádza 4,567 +/-0,001 miliárd rokov BP (prípadne 4,56717 +/- 0,0007 miliárd rokov BP); tento dátum sa dnes aj obyčajne (niekedy v podobe "približne 4,6 miliárd") uvádza ako začiatok hadeanu. Niekedy (najmä staršie) sa vznik slnečnej sústavy posúva trochu ďalej do minulosti do obdobia 4,571 miliárd rokov alebo 4,570 +/- 0,03 miliárd rokov BP.
Zem v pravom slova zmysle (teda ako viac-menej spojené veľké množstvo materiálu) vznikla podľa súčasných názorov asi trochu neskôr než slnečná sústava - uvádzajú sa dátumy približne 4,550 miliárd BP, 4,54 +/-0,05 miliárd BP alebo približne 4,54 miliárd BP.
Obdobie medzi vznikom slnečnej sústavy (4,56 mld.) a vznikom Zeme v pravom slova zmysle (4,55 resp. 4,54 mld.) sa dá označiť aj ako obdobie sformovania Zeme.
V druhej polovici 20. storočia sa uvádzali napríklad takéto dátumy vzniku Zeme (prípadne slnečnej sústavy) a začiatku hadeanu (všetky čísla sú roky BP; v zátvorke je vždy uvedené, ako je v danom texte dátum okomentovaný) : Ako vidno niektoré z týchto dátumov sú podobné súčasným, ale niektoré sú odlišné a niekedy siahajú do oveľa hlbšej minulosti.
V 30. rokoch 20. stor. sa vznik Zeme a začiatok kozmického obdobia odhadoval na 6,2 - 7,6 miliárd rokov BP (a koniec kozmického obdobia na 3,2 - 4,6 miliárd BP), koncom 19. stor. jeden odhad hovoril o veku Zeme 4 miliardy rokov, ostatné a staršie odhady všetky mylne predpokladali vek Zeme radikálne menší než 4 miliardy. Prehľad starších datovaní uvádza napr. Augusta-Remeš 1936 - pozri.
Delenie
Všeobecne prijímané delenie hadeanu neexistuje. Žiadne z nižšie uvedených navrhovaných delení v súčasnosti (stav 2021) nie je prevzaté do oficiálnej medzinárodnej stratigrafickej tabuľky.
Delenie podľa vzoru stratigrafie Mesiaca
V niektorých textoch sa (kvázi pomocne) používa delenie hadeanu na rovnaké éry, aké sa používajú v stratigrafii Mesiaca (keďže pri ranom vývoji Mesiaca prebehli podobné udalosti ako na Zemi). Sú to tieto éry: Treba poznamenať, že okamihy začiatku a konca jednotlivých ér nie sú zhodné s okamihmi začiatku a konca rovnomenných ér na Mesiaci; sú teda len podobné. Pozemská kryptická éra (teda kryptická éra ako jedna z ér hadaika) samozrejme zahŕňa aj obdobie vývoja Zeme pred vznikom Mesiaca, čiže obdobie pred začiatkom mesačnej kryptickej éry (teda kryptickej éry ako jednej z ér vývoja Mesiaca).
Delenie podľa Godlblatt et al. 2010
V roku 2010 bolo navrhnuté takéto delenie: a) eón hadeanu: b) eón chaotikum: Títo autori posunuli hranicu začiatku hadeanu na okamih vzniku Mesiaca a všetko predtým (vrátane predchádzajúcich udalostí v slnečnej hmlovine), zaradili do nového eónu chaotikum, ktorého posledná perióda nazvaná Titanomachean zodpovedá začiatku hadeanu iných autorov. Chaotikum v ponímaní týchto autorov teda zahŕňa obdobie od začiatku vznikania slnečnej sústavy (lepšie povedané slnečnej hmloviny) až po vznik Mesiaca.
Delenie podľa Van Kranendonk et al. 2012
V roku 2012 bolo navrhnuté delenie hadeanu na:
Zdroje kapitoly Delenie:
Geologický vývoj
Absolútne najstarší vývoj našej planéty predpokladá bombardovanie povrchu Zeme meteoritmi, čo spôsobilo masívne tavenie jej povrchu. Podľa štúdie z roku 2019, toto bombardovanie prispelo k tvorbe kontinentov. Roztavenie obrovských plôch viedlo k materiálovej diferenciácii (poklesu ťažších prvkov smerom k jadru a výstup ľahších smerom hore) pôvodne heterogénnej planéty. Časom sa povrch vplyvom vodných pár v druhotnej atmosfére (prvotná – vodíkovo/héliová unikla do okolitého vesmíru už pri formovaní planéty) začal ochladzovať, až nakoniec dosiahol teplotu, že sa voda udržala na povrchu v tekutom stave. Vznik prvotných morí viedol aj k absorbovaniu oxidu uhličitého. Neskorší nástup života a fotosyntézy v archaiku a následných obdobiach viedol k produkcii kyslíka a postupnému doformovaniu zloženia atmosféry.
Najstaršie horniny Zeme boli identifikované koncom 20. storočia v Grónsku, Kanade a Austrálii. Absolútne najstaršia vzorka pochádza zo západného Grónska, kde bola nepriamo určená ako najstaršia vrstva metamorfovaných sedimentov na 3,8 mld. rokov, čo je v podstate vedcami dohodnutá spodná hranica hadeanu. Vek bol určený podľa intrúzie, prerážajúcej túto formáciu a podľa pravidla prerážania je vek prerážajúcej horniny mladší (pozri všeobecné princípy geológie). Individuálne sa vyskytujúci kryštál zirkónu, nájdený v západnej Austrálii je však omnoho starší, až 4,4 mld. rokov, čo je skoro toľko ako odhadovaný celkový vek Zeme.
Vývoj života
Existencia života v tomto období nie je dokázaná, aj keď existujú indície o možnom výskyte primitívnych organizmov – výskyt uhlíka organického pôvodu v sedimentoch železných rúd v Grónsku. Najstaršia známa fosília pochádza z Austrálie a jej vek je stanovený na niekoľko sto miliónov rokov neskôr ako koniec hadeanu.
Žleb
Žleb môže byť:
Okres Litoměřice
Okres Litoměřice je okres v juhovýchodnej časti Ústeckého kraja. Jeho sídlom je mesto Litoměřice. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 117 582 a hustota zaľudnenia je 111 obyvateľov na. V okrese Litoměřice je 105 obcí, z toho 11 miest a 2 mestečká.
Iamblichos z Chalkidy
náhľad|Iamblichos z Chalkidy
Iamblichos z Chalkidy alebo Jamblichos z Chalkidy (* asi 250 – † asi 330) bol grécky filozof, zakladateľ sýrskej novoplatónskej školy, žiak Porfyria.
Alice Springs
Alice Springs je mesto v austrálskom Severnom teritóriu v Macdonnellových vrchoch. Je obklopené púšťou a bolo založené ako stanica pre pozemnú telegrafickú linku v 70. rokoch 19. storočia.
História
Príslušníci miestneho domorodého kmeňa Arrente osídlili oblasť v okolí mesta Alice Springs už pred 30 000 rokmi a toto miesto nazývali Mparntwe. Založenie mesta sa dá odvodiť od založenia telegrafnej stanice Stuart ktorá bola pomenovaná po výskumníkovi, ktorého výprava tadiaľto prešla ako prvá belošská expedícia v roku 1861. Stanica tu bola postavená z dôvodu, že vtedajšia technika vyžadovala, aby bola telegrafická správa vždy po úseku určitej diaľky znova preposlaná. Telegrafná linka bola dokončená v roku 1872. Samotné mesto vzniklo po objavení zlata asi od stanice Stuart. V 30. rokoch 20. storočia bolo mesto premenované na Alice Springs.
Doprava
Okrem leteckých liniek spája mesto so svetom Stuartová diaľnica, ktorá vedie z juhu z Adelaide na sever do Darwinu. Nedávno bola dokončená transkontinentálna železnica, ktorá vedie po tej istej trase. Táto železnica sa nazýva Ghan, a to podľa skomoleniny, ktorou boli nazývané karavány tiav, ktoré predtým zaisťovali spojenie s mestom Adelaide (Ghan - Afghan cameleers). Veľká časť týchto tiav bola po dokončení telegrafnej linky pre nadbytočnosť vypustená do divočiny, kde zdiveli a dodnes sa tu hojne vyskytujú. Austrália sa tým dokonca stala jedinou lokalitou, kde sa tento druh tiav vyskytuje vo voľnej prírode.
Podnebie
V meste je teplá a suchá kontinentálna klíma. V lete teploty cez deň vystupujú bežne cez +40 °C, počas zimných nocí klesajú k 5 °C. Občas sa po ráne vyskytuje inovať. Zrážky sú minimálne, ročný priemer je. Občas však dochádza k extrémom, napr. v roku 2001 napršalo. Dažde obvykle prichádzajú vo forme prudkých búrok.
Turistika
Väčšina turistov prichádza do Alice Springs kvôli návšteve neďalekého monolitu Uluru. V meste je botanická záhrada, kde možno vidieť miestnu flóru.
Dénezé-sous-Doué
Dénezé-sous-Doué je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3636
NGC 3636 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Libějice
Libějice je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 114 obyvateľov, z toho 61 mužov a 53 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,0 roka (muži 43,6 roka, ženy 42,4 roka).
Saint-Marcel-lès-Annonay
Saint-Marcel-lès-Annonay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Marcel-lès-Annonay má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Marcel-lès-Annonay má 1351 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Jarcovská kula
Jarcovská kula (tiež Jarčovská kula alebo Jarčovská gula) je prírodná pamiatka tvorená pieskovcovým skalným odkryvom nachádzajúcim sa nad ľavým brehom Vsetínskej Bečvy asi 0,5 km juhozápadne od centra obce Jarcová v severovýchodnom výbežku Hostýnských vrchov.
Dôvod ochrany
Vyhlásenie tejto skaly Prírodnou pamiatkou malo za cieľ ochrániť túto významnú dominantu - skalnú vežu s výškou 8 m s ojedinelým výhľadom do okolitej krajiny.
Povesť
Hovorí sa, že toto osamelé skalisko spadlo čertovi, ktorý neďaleko staval hrádzu (tiež sa uvádza, že sa snažil obrátiť tok riečky). Všetko mal dokončiť do zakikiríkania kohúta. Avšak kohút zaspieval skôr, než čert stihol dopraviť posledný kameň (skalu) na potrebné miesto a v lete mu spadol.
Geológia
Prírodnú pamiatku tvorí izolovaná skala o výške asi 8 m z hrubozrnného pieskovca a zlepence vyčnievajúce z podkladových vrstiev spodne paleocénneho veku.
Flóra
V okolí Prírodnej pamiatky rastú bežné druhy rastlín.
Okres Louny
Okres Louny je okres v juhozápadnej časti Ústeckého kraja, jeho sídlom je mesto Louny. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 85 936 a hustota zaľudnenia je 77 obyvateľov na.
NGC 3637
NGC 3637 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Čelný stop
Stop tvorí hranicu medzi mozgovňou a nosovou partiou psa. Jeho utváranie je jedným z nápadných plemenných znakov, psi niektorých plemien majú stop tvoriaci uhol skoro 90°, u iných sa jedná o sotva poznateľný, postupný prechod.
Výrazný stop je vyžadovaný napríklad u čivavy, kanárskej dogy, bandoga, westíka, alebo anglického setra, dobre viditeľný u hovawarta či slovenského čuvača, mierny stop je požadovaný u československého vlčiaka, beaucerona alebo aljašského malamuta. Škótsky teriér či jazvečík majú stop iba naznačený. Sotva znateľný stop je vyžadovaný u kaukazského ovčiaka, dlhosrstej kólie či barzoja.
Gabriela Navrátilová
Gabriela Navrátilová (* 2. jún 1976) je súčasná česká profesionálna tenistka.
Ronaldinho
Ronaldo de Assis Moreira (* 21. marec 1980, Porto Alegre, Brazília), známejší pod prezývkou Ronaldinho Gaúcho alebo skrátene Ronaldinho je bývalý brazílsky profesionálny futbalista a ambasádor španielskeho klubu FC Barcelona. Najčastejšie hrával ako ofenzívny záložník, ale hrával taktiež na pozícii útočníka alebo krídelníka. V Európe hrával za Paris Saint-Germain, FC Barcelonu a AC Miláno. Hral aj za Brazílsky národný tím.
Kariéra
Ronaldinho začal svoju profesionálnu kariéru v brazílskom mužstve Grêmio, kde hral od roku 1998 do roku 2001. V júni 1999 debutoval v 🇧🇷 a hneď strelil gól. V roku 2001 Ronaldinho podpísal päťročný kontrakt s francúzskym Paris Saint-Germain, po ktorom nasledovali dlhé ťahanice medzi klubmi o odstupnom. Grêmio nakoniec dostalo 4,5 miliónov USD.
V roku 2002 pomohol Ronaldinho Brazílii k zisku titulu majstrov sveta. Medzi jeho najznámejšie okamihy na záverečnom turnaji patrí 35 metrov dlhý lob, ktorým vo štvrťfinále prekonal 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 brankára Davida Seamana.
V lete roku 2003 dal Ronaldinho najavo, že chce Paris Saint-Germain opustiť, pretože sa nekvalifikovalo do európskych pohárov. Tak začala medzi elitnými klubmi bitka o budúcu hviezdu, ktorú nakoniec ponukou 27 miliónov eur vyhrala FC Barcelona a vyfúkla Ronaldinha favorizovanému Manchestru United. Ronaldinho splnil očakávania a priviedlo Barcelonu k druhému miestu v La Lige v sezóne 2003-04. V ďalšej sezóne už Barcelona najvyššiu španielsku ligu vyhrala a úspešne bojovala aj v Lige majstrov. V decembri 2004 bol Ronaldinho asociáciou FIFA vyhlásený za najlepšieho futbalistu uplynulého roka. Ako kapitán priviedol brazílsku reprezentáciu k zisku Pohára konfederácie. Pelé ho zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov sveta a za sezónu 2004-05 bol vyhlásený za najlepšieho útočníka Ligy majstrov. V decembri 2005 bol v ankete športových novinárov Zlatá ruka vyhlásený za najlepšieho európskeho futbalistu uplynulého roka. Okrem zisku ocenení pre najlepšieho hráča Európy spôsobilo rozruch natočené video, v ktorom veľmi presne a opakovane zasahuje bránkovú konštrukciu. V roku 2006 vyhral spolu s FC Barcelonou Ligu majstrov. V lete 2008 prestúpil do AC Miláno. V roku 2011 po neúspešnej sezóne 2010/2011 prestúpil do klubu brazíslkej ligy Flamengo. V decembri 2016 ponúkol svoje služby brazílskemu tímu Chapecoense AF, ktoré postihla letecká nehoda.
Prespanské jazero
Prespanské jazero alebo aj Veľké Prespanské jazero  je jazero nachádzajúce sa na hraniciach Severného Macedónska, Albánska (kraj Korçë) a Grécka (Západná Makedónia). Nachádza sa vo vnútrozemí Balkánskeho polostrova, neďaleko od Ochridského jazera, s ktorým tvorí jeden vodný celok (jediný odtok Prespanského jazera je zároveň jediným prítokom Ochridského jazera). Z celkovej plochy jazera leží 176,3 km² v Macedónsku, 46,3 km² v Albánsku a 36,4 km² v Grécku.
Južne od Prespanského jazera, na hraniciach Albánska (kraj Korçë) a Grécka (Západná Makedónia), sa nachádza Malé Prespanské jazero.
Ostrovy
V jazere ležia dva ostrovy: Golem Grad a Mal Grad, na ktorom leží kláštor zo 14. storočia zasvätený sv. Petrovi. Obidva ostrovy sú neobývané.
De Mysteriis Dom Sathanas
De Mysteriis Dom Sathanas je album nórskej skupiny Mayhem. Album bol vydaný po dočasnom rozpade skupiny, keď v nej zostal len bubeník Hellhammer; basgitarista Count Grishnackh bol v tom čase obžalovaný z podpaľačstva kostolov a vraždu gitaristu Euronymousa, spevák Attila takisto v tom čase skupinu opustil.
Obal albumu zobrazuje Nidaroskú katedrálu v Nórsku.
Zaujímavosti
Medzi niektorými ľuďmi sa traduje fáma o dvojtej basovej linke, čistej a zlej. Údajne bol Vikernes v hre na basu tak slabý, že jeho basová linka bola stíšená, a nahral ju Hellhammer, a to vraj dokonca lepšie. V skutočnosti je tam len jedna basová linka, a to Vikernesova. Mýtus o dvojtej base vznikol pravdepodobne zo zlej interpretácie skutočnosti, že rodičia gitaristu Euronymousa boli proti tomu, aby na albume hral vrah ich syna. No na albume zostala čistá basa nahratá Vikernesom. Tento album je zároveň pravdepodobne jediným albumom v akomkoľvek žánri, kde spolu hrajú vrah a jeho obeť.
Skupina
*Poznámka: zdroje o prítomnosti Blackthornovej gitary sa rôznia, niektoré ju potvrdzujú, iné popierajú.
Condat-lès-Montboissier
Condat-lès-Montboissier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Alonzo Church
Alonzo Church (* 14. jún 1903, Washington D.C., USA – † 11. august 1995, Hudson, Ohio) bol americký logik a filozof zodpovedný za niektoré základy teoretickej informatiky. Bol jedným z prvých systematických rozpracovateľov teórie algoritmov.
Narodil sa vo Washingtone. V roku 1924 získal bakalársky titul na Princetonskej univerzite, kde aj v roku 1927 pod Oswaldom Veblenom dokončil svoje PhD. Neskôr, v rokoch 1929-67, vyučoval v Princetone a v rokoch 1967-90 na Kalifornskej univerzite v Los Angeles.
Je známy predovšetkým kvôli objavu λ-kalkulu, ktorý popísal v roku 1936 v članku ukazujúcom existenciu nerozhodnutelného problému. Na tento článok neskôr naviazal Alan Turing v svojej práci o probléme zastavenia. Church spolu s Turingom dokázali, že λ-kalkul má výpočetnú silu Turingového stroja, čo otvorilo cestu k Church-Turingovej téze.
Škrob
Škrob (amylum) je makromolekulárna látka syntetizovaná rastlinami. Je to biely prášok bez chuti a vône, nerozpustný v studenej vode. Ide o konečný produkt fotosyntézy rastlín.
Chemické vlastnosti
Škrob je nejednotný polysacharid so vzorcom (C6H10O5)n, jeho základnou zložkou je glukóza, ktorá vytvára dva rôzne oddeliteľné polysacharidy: amylózu a amylopektín. Amylóza tvorí 20% škrobu a vytvára lineárny reťazec D-glukozónových jednotiek. Je rozpustná v studenej vode a pri reakcii s jódom sa zafarbí na modro. Amylopektín tvorí 80% škrobu, spôsobuje vetvenie a je to najväčšia makromolekula v prírode. Pri styku s jódom sa zafarbí na červenohnedo, až fialovo. Na rozdiel od amylózy, amylopektín je nerozpustný v studenej vode. Škrob nie je alkoholicky kvasiteľný, tento dej spôsobia až enzýmy (v tráviacej sústave živočíchov a človeka), ktoré odbúravajú skvasiteľné sacharidy. Zahrievaním škrobu sa tvorí škrobový maz, ktorého hydrolýzou vzniká škrobový sirup, škrobový cukor a glukóza. Pražením škrobu sa tvorí dextrín. Dôkaz škrobu v neznámej látke sa uskutočňuje pomocou roztoku jódu. Prítomnosť škrobu je indikovaná modrofialovým sfarbením.
Zdroje a využitie
Škrob patrí medzi fyziologicky a hospodársky najdôležitejšie polysacharidy. Ukladá sa procesom asimilácie v zásobných orgánoch rastlín (semenách či hľuzách zemiakov, kukurice, pšenice, ryže) vo forme škrobových zŕn. Zvlášť bohaté na škrob sú zemiaky, banány, obilniny a maniok. Podľa surovín, z ktorých je vyrobený, sa rozoznáva zemiakový, kukuričný, pšeničný, ryžový škrob a iné.
Získavanie škrobu je mechanické. Surovina je rozdrvená a škrob sa z nej získa praním.
Kolumbijská plošina
náhľad|Mapa zobrazujúca Kolumbijskú plošinu a [[Kaskádové vrchy]] Kolumbijská plošina je geologický a geografický región v amerických štátoch Washington, Oregon a Idaho. Je to široká čadičová plošina medzi Kaskádovými vrchmi a Skalnatými vrchmi, preťatá riekou Columbia.
Geológia
V neskorom miocéne a pliocéne jeden z najväčších útvarov z čadiča, ktorý sa kedy na svete objavil, zaplavil 160 tisíc km² Severozápadu dnešných Spojených štátov. V ďalších miliónoch rokov sa vylievala láva až vytvorila 1,8 kilometra hrubú vrstvu. Keď sa roztavená hornina dostávala na povrch, zemská kôra sa prelievala do miest, ktoré láva ponechala voľné.
Geografia
Plošina leží v štátoch Washington, Oregon a Idaho a nachádzajú sa tu nasledujúce mestá:
Saint-Martial (Ardèche)
Saint-Martial je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.