cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Flaming
Kompozícia
Úvod skladby je charakteristický zvukom piestovej píšťaly, na ktorú hrá basgitarista skupiny Roger Waters. Text pojednáva o hre detských kamarátov, o ich oddychovaní na lúkach. Syd Barrett sa tu inšpiroval zážitkami zo svojho detstva, kedy práve takto utekal spoločne so svojou sestrou Rosemary odpočinúť si od moderného sveta na Grantchesterské lúky v okolí Cambridgu.
Vaud
Geografia
Hraničí s Francúzskom na západe (suchozemské hranice s departementmi Ain, Jura a Doubs) a na juhu (hraničí prostredníctvom Ženevského jazera s departementom Haute-Savoie). V rámci Švajčiarska hraničí kantón Vaud s kantónmi Ženeva (na juhozápade), Neuchâtel (na severe), na východe s kantónmi Freiburg a Bern, a na juhovýchode s Valais.
Flaming
Live a alternatívne verzie
Prvý doložený koncert, kde pieseň „Flaming“ zaznela, odohrala skupina 12. mája 1967 v londýnskej Queen Elizabeth Hall v rámci svojho špeciálneho vystúpenia „Games for May“. Potom, čo v prvej polovici roku 1968 odišiel zo skupiny Syd Barrett, ktorého nahradil David Gilmour, kapela túto skladbu nehrávala príliš často. Posledný zaznamenaný koncert, ktorý v setliste obsahoval túto skladbu, sa konal 27. novembra 1968 v anglickom Newcastle-under-Lyme. Live verzie dosahovali aj päť minút a uprostred obsahovali dlhšie inštrumentálne pasáže.
Originálna verzia nahraná pre album The Piper at the Gates of Dawn (vydaný 4. augusta 1967) mala dĺžku 2:46. Trochu odlišný mono mix skladby bol 6. novembra toho roku vydaný ako tretí singel (katalógové číslo: Tower 378) skupiny v USA a zároveň prvý, ktorý nevyšiel v Spojenom kráľovstve. Okrem box setov s celým albumom The Piper at the Gates of Dawn nebola skladba „Flaming“ vydaná na žiadnom kompilačnom albume.
Vaud
Geografia
Kantónom prechádzajú dve horské pásma, Švajčiarska Jura západom a Alpy juhovýchodom.
28. júna 2007 boli do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva zapísané Vinice Lavaux.
Demografia
V roku 1803, teda v čase vstupu do Švajčiarskej konfederácie, mal kantón 144,507 obyvateľov. Po kantónoch Bern a Zürich bol vtedy tretím najľudnatejším kantónom.
K 31. decembru 2011 žilo v kantóne 721 561 obyvateľov.
V roku 2008 činil prirodzený prírastok 2,278 oproti 1,961 v 1998. Migračný prírastok pre porovnanie bol v roku 1998 1,478 a v roku 2008 už 14,063. Hlavným dôvodom zrýchľovania prírastku obvateľstva je teda mechanický prírastok.
Očakávaná dĺžka dožitia
Očakávaná dĺžka dožitia dosiahla v roku 2011 80,1 roka pre mužov (80,3 vo Švajčiarsku) a 84,9 roka pre ženy (84,7 vo Švajčiarsku).
Obyvateľstvo
V septembri 2009 dosiahla nezamestnanosť v kantóne Vaud 5,4 % (17,980 osôb), oproti 3,9 % vo Švajčiarsku.
Jazyky
V roku 2010 85,0 % obyvateľov používalo dominantne francúzštinu, 7,1 % nemčinu, 5,2 % taliančinu a 7,2 % angličtinu (mohli udať viac ako jeden jazyk).
Dravograd
thumb|right|Dravograd thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Dravograd je mesto v Slovinsku na severe krajiny neďaleko hraníc s Rakúskom ležiace na rieke Dráva. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 9 001 obyvateľov.
Rum (Maďarsko)
Rum je obec v Maďarsku vo Vašskej župe v obvode Szombathely.
Má rozlohu a žije tu 1 232 obyvateľov (2011).
Pazar
Pazar (tur. ľudovo aj Atina; pontgr/novogr. Αθήνα του Πόντου - Athina tu Pontu - "Pontské Atény", starogr. Αθήναι - Athénai - "Atény") je mesto v Turecku, v historickom kraji Pontos, 37 kilometrov od mesta Rize.
Dejiny
Mesto založili v 8. stor. pred Kr. Gréci z mesta Milétos a pomenovali ho po bohyni Atény, rovnako ako Atény v Grécku. Mesto bolo obývané Pontskými Grékmi až do roku 1923, kedy boli počas grécko-tureckej výmeny obyvateľstva presídlení do Grécka. Turci nato mesto premenovali na Pazar, čo znamená bazár, ale meno Atina sa používa dodnes.
Metán
thumb|3D model metánu s vyznačenými [[hybridizácia orbitálov|hybridizovanými orbitálmi sp3 ]]
Metán (iné názvy: bahenný plyn, banský plyn, zemný plyn, ľahký uhľovodík, traskavý plyn , karbán , metylhydrid) je najjednoduchší uhľovodík. Je to pri bežných podmienkach bezfarebný plyn s chemickým vzorcom CH4. Čistý metán je bez zápachu, ale na komerčné účely sa zvykne zmiešavať s malým množstvom silno zapáchajúcich zlúčenín síry ako napríklad tetrahydrotiofén/THT/, ktoré mu dodávajú typický zápach, aby sa tak dali zistiť prípadné úniky. Metán tvorí podstatnú časť zemného plynu (až 98 %). Ako plyn vybuchuje v relatívne malom intervale koncentrácie so vzduchom (5 - 15 %).
Väzobné uhly v metáne majú veľkosť 109,5 stupňov. Spálenie jednej molekuly metánu za prítomnosti kyslíka uvoľní jednu molekulu oxidu uhličitého a dve molekuly vody : Relatívne vysoký výskyt metánu a čisté spaľovania ho robia veľmi atraktívnym palivom. Avšak keďže za normálnych podmienok to je plyn, je ťažké ho prepravovať z miest, kde sa vyskytuje na miesta, kde je potrebný. Aktívny výskum sa venuje premene metánu na deriváty, ktoré sa dajú prepravovať ľahšie, ako napr. metanol. Niektoré mikroorganizmy nám v tejto selektívnej oxidácii môžu pomôcť produkciou enzýmov nazývaných metánové monooxigenázy.
Metán je relatívne potentný skleníkový plyn s vysokým potenciálom globálneho otepľovania (t. j. efekt globálneho otepľovania porovnaný s oxidom uhličitým). Tretia hodnotiaca správa IPCC konštatuje, že v priemere za 100 ročné obdobie každý kilogram metánu oteplí Zem 25-krát viac ako rovnaké množstvo oxidu uhličitého. Štvrtá hodnotiaca správa sa už opravila berúc do úvahy i nepriame účinky a hovorí, že relatívny faktor otepľovania k  v priemere za 20 rokov je až 72. Dôvod tejto odlišnosť je fakt, že metán sa v atmosfére časom oxiduje na oxid uhličitý a vodu s polčasom rozpadu sedem rokov.
Mangalica
thumb|mangalica
Mangalica (nárečovo: mangulica, manguľica, mangoľica ) je plemeno ošípaných pochádzajúce z Veľkej dunajskej kotliny.
Metán
Chemické vlastnosti
Hlavné chemické reakcie metánu sú: spaľovanie, reformovanie parou na vodný plyn a halogenácia. Vo všeobecnosti je ťažké udržiavať metánové reakcie pod kontrolou. Napríklad čiastočná oxidácia na metanol je ťažko uskutočniteľná, pretože rýchlo pokračuje ďalej až na oxid uhličitý a vodu.
Zemetrasenie v Záhrebe v roku 1880
náhľad|300px|Zničené vnútro [[Záhrebská katedrála|Záhrebskej katedrály]]
Metán
Spaľovanie
Spaľovanie metánu prebieha na niekoľko krokov:
Mangalica
Bolo vyšľachtené v roku 1833 skrížením plemena z Bakonského lesa (kedysi aj u nás populárne bagún) s polodivokým bravom z Šumadije. Plemeno sa vyznačuje dlhou vlnitou srsťou plavej až čiernej farby, ktorá mu umožňuje pásť sa vonku aj v tuhej zime – tým dosahuje prirodzený prírastok sadla, ktoré obsahuje veľké množstvo cholesterolu. Tradičné maďarské špeciality ako uhorská saláma alebo čabajky sa podľa originálnej receptúry vyrábajú práve z mäsa mangalice. Po druhej svetovej vojne chov plemena upadol, pretože má vyššie nároky na stravu a vo vrhu býva maximálne osem prasiat. V poslednom čase však mäso vyhľadávajú labužníci pre jeho šťavnatosť. Maďarsko ročne vyprodukuje 60 000 kusov mangalice.
Zemetrasenie v Záhrebe v roku 1880
Zemetrasenie v Záhrebe v roku 1880 bolo zemetrasenie so silou 8 stupňov na modifikovanej Mercalliho stupnici alebo 6,3 magnitúda. Zemetrasenie sa udialo 9. novembra 1880, ráno o 7 hodine, 3 minúte a 3 sekunde.
Zemetrasenie bolo označené ako jedno z najsilnejších zemetrasení v Chorvátsku. Boli zničené mnohé budovy, ulice a v Záhrebe prevládla chudoba. Väčšina záhrebských obyvateľov sa po zemetrasení z mesta vysťahovala do Viedne, Ľubľany, Grazu, Mariboru, Celje a Terstu. Zahynuli 2 ľudia a 29 bolo ťažko zranených a najviac zničené domy boli na území Zrinjevcu a na Klaićevej ulici. Veľmi poškodená bola aj Záhrebská katedrála, ktorá bola neskôr celkom renovovaná, podobne to bolo aj s cirkvou sv. Franja a s cirkvou Matky Božej.
Počas obnovy po zemetrasení sa v Záhrebe postavili rôzne paláce, parky a fontány.
Metán
Spaľovanie
Po pyrolýze sa oxiduje na  a uvoľňuje sa teplo. Toto prebieha veľmi rýchlo, zvyčajne za menej ako jednu milisekundu.
Nakoniec sa CO oxiduje a vytvára tak, čím sa uvoľňuje ďalšie teplo. Tento proces je už vo všeobecnosti pomalší ako ostatné kroky a vyžaduje niekoľko milisekúnd.
Reakcie s halogénmi
Metán reaguje so všetkými halogénmi pri správnych podmienkach, ako napríklad:
kde X je halogén: fluór (F), chlór (Cl), bróm (Br) alebo jód (I). Mechanizmus v tomto procese sa nazýva halogenácia voľnými radikálmi.
Použitie
Metán je hlavnou zložkou zemného plynu. Veľmi často sa používa priamo ako palivo. V porovnaní s ostatnými uhľovodíkmi počas horenia produkuje málo oxidu uhličitého. Hoci výhrevnosť metánu je 802 kJ/mol, čo je najmenej zo všetkých uhľovodíkov, keď sa prepočíta na hmotnosť (16 g/mol), vychádza metán ako najvýhrevnejší uhľovodík na jednotku hmotnosti. Ako zemný plyn sa v mnohých krajinách, vrátane Slovenska, privádza priamo v rúrach do domácností, kde sa spaľuje na vykurovanie a varenie.
V chemickom priemysle sa metán používa ako surovina pri výrobe vodíka, metanolu, kyseliny octovej a anhydridu kyseliny octovej. Počas výroby týchto chemikálií sa najprv metán premieňa na vodný plyn (zmes oxidu uhoľnatého a vodíka) reformovaním parou. Reakcia metánu s vodnou parou prebieha za veľmi vysokých teplôt (700 – 1 100 °C) pri použití niklu ako katalyzátora:
Polymedón
Polymedón (Polymedón) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antických autorov Hygina a Apollodora z Atén Polymedón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami.
Metán
Použitie
Metán sa ďalej používa na výrobu acetylénu prechádzaním cez elektrický oblúk a chlórovaných derivátov (chlórmetán, dichlórmetán, chloroform a tetrachlórmetán) reakciou s chlórom. Tieto chemikálie sú však na ústupe, keďže acetylén je nahrádzaný lacnejšími a bezpečnejšími alternatívami a chlórmetány sú zdraviu škodlivé a nebezpečné pre životné prostredie.
Výroba
Väčšinou sa získava zo zemného plynu, ale dá sa aj vyrobiť reakciou octanu sodného so suchým hydroxidom sodným:
Trianon (budova)
Trianon je mrakodrap v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom. Postavený bol podľa návrhu, ktorý vypracovala firma Novotny Mähner Assoziierte s pomocou iných architektonických spoločností. Má 45 poschodí a s výškou je 6. najvyššou budovou mesta. Výstavba prebiehala v rokoch 1989 – 1993. Celková podlahová plocha budovy je približne prevažne kancelárskych plôch.
Maska červenej smrti
náhľad|Ilustrácia z knihy, autor [[Harry Clarke, 1919.]] Maska červenej smrti je hororová poviedka E. A. Poea. Prvýkrát bola publikovaná vo Philadelphii v časopise Graham's Magazine v máji 1842, v ktorom Poe pôsobil ako hlavný redaktor. V roku 1964 bola sfilmovaná Rogerom Cormanom.
Dej
Poe v poviedke opisuje neúspešný pokus elitnej skupiny ľudí vyhnúť sa epidémií. Červená smrť v nej predstavovala mor, na konci poviedky sa Červená smrť objavila na vojvodskom( či kráľovskom) plese. Poe ju opisoval ako vysokého muža v pohrebnom rubáši a červenej maske.
Exainetos
Exainetos alebo Hexainetos (Exainetos, Hexainetos) môže byť:
Poetizmus (výraz)
Poetizmus (iné názvy: básnický/poetický výraz, básnický/poetický obrat, ak ide o slovo: básnické/poetické slovo) je slovo alebo slovné spojenie, ktoré sa považuje za typicky básnické, a ktoré sa tradične používa hlavne v lyrických alebo lyrickoepických dielach (niektoré poetizmy sa pociťujú ako zastarané).
Pevná častica
Pevná častica alebo tuhá častica je častica, ktorá je pevná (najmä častica v tekutine), pozri pod častica (fyzika).
Pevné častice alebo tuhé častice v ekológii je druh znečistenia vzduchu, pozri pevné častice (emisie).
S&M
S&M môže byť:
Saint-Hilaire-lez-Cambrai
Saint-Hilaire-lez-Cambrai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letné olympijské hry 1900
thumb|Oficiálna fotografia '''II. letné olympijské hry''' sa konali od 14. mája do 28. októbra 1900 v Paríži, vo Francúzsku. Boli to prvé olympijské hry, kde sa predstavili aj ženy.
Gornja Radgona
náhľad|Poloha v rámci Slovinska Gornja Radgona je mesto v Slovinsku na severovýchode krajiny ležiace na rieke Mura tvoriacej hranicu s Rakúskom. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 8 689 obyvateľov.
Coucy-le-Château-Auffrique (kantón)
Coucy-le-Château-Auffrique je francúzsky kantón v obvode Laon v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 29 obcí.
Anahí
Životopis
Narodila sa ako mladšia dcéra Enriqueho Puenteho a Marichely Portillovej. Jej staršia sestra Marichello je tiež herečka.
Vo veku dvoch rokoch začala svoju kariéru v televíznom programe Chiquilladas a niekoľko rokov bola tvárou značky Pepsi Cola. Okrem telelevíznych úloh účinkovala aj v dvoch filmoch, Nacidos para morir a Había una vez una estrella.
Ako speváčka Anahí predala cez tri milióny kópií všetkých svojich albumov. Speváčkin prvý album bola Anahí (1992), jej ďalší album sa volal ¿Hoy es mañana?. Bola tiež interpretkou témy Mensajero del señor a piesne venovanej pápežovi Janovi Pavlovi II. počas jeho návštevy Mexika v roku 1993. Jej tretí album Anclado en mi corazón, štvrtý a posledný pred účasťou v RBD (do tej doby najúspešnejší), Baby Blue, ďalší a v priebehu jej kariéry zatiaľ najúspešnejší je Mi Delirio.
Po práci v seriáloch ako Vivo por Elena, El diario de Daniela, Mujeres engañadas a ďalších v roku 2000 dostala prvä hlavnú úlohu v telenovele Primer amor a mil x hora, v ktorej rala Geovanu. V roku 2002 sa pripojila k obsadeniu druhej série Clase 406
V roku 2004 ju producent Pedro Damián obsadil do telenovely Rebelde. Počas účasti v tejto telenovele sa stala členkou popovej skupiny RBD.
S RBD Anahí získala platinové a zlaté platne, precestovala väčšinu miest na svete, čo znamenalo jednu z najdôležitejších udalosti populárnej mexickej hudby v poslednom desaťročí. Anahí navštívila viac ako 23 krajín, spievala na 116 miestach, predala cez 10 miliónov albumov a 17 miliónov digitálnych albumov na stiahnutie, vypredala viac než dva milióny lístkov na koncerty, a viac než 20 miliónov kusov tovaru, ktorým bola aj bábika Barbie s jej obrazom, a predala štyri milióny DVD.
Po štyroch rokoch úspechov skupina oznámila svoj koniec v roku 2008 a na rozlúčku usporiadala svetové turné s názvom Gira Del Adiós, ktoré navštívilo Srbsko, Slovinsko, Rumunsko, Venezuela, Argentína, Čile, Peru, Brazília, Spojené štáty, Španielsko a Mexiko. Na rozlúčku RBD ešte vydala CD s názvom Para Olvidarte De Mí.
V roku 2010 bola súčasťou medzinárodnej poroty na festivale Viña del Mar 2010. 23. novembra 2010 vydala prvý sólový album po RBD, Mi Delirio, na ktorom sa objavil tretí singel Alérgico.
Vo februári 2011 získala Anahí hlavnú úlohu v telenovele Dos Hogares, ktorú produkuje Emilio Laroosa. Nakrúcanie telenovely by malo byť ukončené začiatkom februára 2012.
Isère (rieka)
Isère je rieka v juhovýchodnej časti Francúzska. Vyviera z ľadovca Grande Aiguille Rousse v Alpách, kde vytvára známe údolie Tarentaise. Vlieva sa do Rhôny blízko mesta Valence ako jej ľavostranný prítok.
Odcudzenie (filozofia)
Odcudzenie alebo alienácia vo filozofii je zničenie alebo obrátenie v protiklad organicky predpokladaného vzťahu medzi človekom a človekom, človekom a prírodou, človekom a Bohom. Premena výtvorov ľudskej činnosti a ľudských vlastností a schopností na niečo od ľudí nezávislé a ovládajúce ich. Tragický pocit osamotenej ľudskej bytosti, proti ktorej stoja nezvládnuteľné, nepriehľadné a nepriateľské sily, dôsledky jej vlastných výtvorov, ktoré človeka rozdvojujú a odľudšťujú.
Grosuplje
thumb|right|Pohľad na mesto thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Grosuplje je mesto v Slovinsku v strede krajiny. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 18 403 obyvateľov.
Craonne
Craonne môže byť:
Poetizmus
Poetizmus môže byť:
Vulgarizmus
Vulgarizmus alebo hrubé slovo je „výraz, ktorý vyjadruje citový postoj k istej skutočnosti takým spôsobom, ktorý sa spoločensky hodnotí ako neprimeraný, neslušný“.
USS Amsterdam
USS Amsterdam je názov nasledujúcich lodí amerického námorníctva:
Divné století
Autorom všetkých piesní je Jaromír Nohavica, okrem Až to sa mnu sekne, ktorú zložil spolu s Pavlom Dobešom. Po vydaní dosky Nohavica začal turné s Kapelou, záznam z koncertu vyšiel v roku 1998 na CD Koncert. Z Kapely neskôr vznikla skupina omg.
Zoznam piesní
V pôvodnom širšom výbere piesní boli tiež Ženy, ktoré potom Jaromír Nohavica naspieval na prvú platňu skupiny Neřež (Neřež, 1998) a v upravenej (skrátenej) verzii aj na Babylon (2003). Pri práci v štúdiu uvažovali aj o zaradení „Jdou po mně jdou“, ktorá však vyšla až na CD Koncert (1998).
Panenský les
Panenský les je prírodná rezervácia ev. č. 1587 neďaleko obce Horka nad Moravou v okrese Olomouc. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Litovelské Pomoraví.
Divné století
Ocenenia
Album je všeobecne považovaný za najlepší Nohavicov album (niekedy spolu s Mikymauzoleom). Získal Anděla v kategórii „album roku“. V ankete časopisu Rock a pop o "dosku dosiek deviatej dekády" sa v novinárskej ankete umiestnil na piatom, v reading na druhom mieste.
Panenský les
Ochrana
Predmetom ochrany je časť toku Moravy, slepé ramená a tône.
Divné století
Reedícia
Album vyšiel v reedícii v roku 1998 v rámci 3x Jarek Nohavica.
Divné století v televízii
Česká televízia natočila v roku 1996 v brnianskom štúdiu 28 minútový film Divné století, ktorý obsahuje klipy väčšiny pesničiek z albumu prekladanej hovorenými vstupmi Jaromíra Nohavicu. V klipoch, ktoré sú považovaného za krčmové hranie v prvej polovici 20. storočia, účinkujú všetci, ktorí nahrávali album, okrem Miroslava Klusa. Film režíroval Vojtěch Fatka.
Panenský les
Ochrana
Územie pamiatky sa v celom rozsahu prekrýva s EVL Litovelské Pomoraví a s vtáčím územím s rovnakým názvom.
Cena Grammy za najlepší remix (neklasický)
Cena Grammy za najlepší remix (neklasický) (angl. Grammy Award for Best Remixed Recording, Non–Classical) je ocenenie udeľované hudobným producentom za kvalitu remixovaných nahrávok. Táto kategória vznikla počas 40. ročníka udeľovania cien Grammy v roku 1998. Prvýkrát ju vyhral americký DJ Frankie Knuckles.
Organizácia ukrajinských nacionalistov
Organizácia ukrajinských nacionalistov je spoločenstvo, ktoré vzniklo začiatkom roka 1929 v Západnej Ukrajine. Organizácia viedla politický boj proti poľským a sovietskym orgánom s cieľom vytvorenia samostatného štátu Ukrajincov. Za hlavného nepriateľa organizácia považovala Sovietsky zväz.
Jej predchodcom bola Ukrajinská vojenská organizácia, ktorú pôvodne založil v roku 1920 Jevhen Konovalec v Prahe vo vtedajšom Československu. V roku 1929 bol Konovalec zvolený na prvom Kongrese ukrajinských nacionalistov vo Viedni za prvého predsedu Organizácie ukrajinských nacionalistov. Cieľom Organizácie ukrajinských nacionalistov bolo vybudovanie tzv. Veľkej Ukrajiny. Organizácia, ktorá videla nepriateľov ako v Poliakoch tak aj Sovietskom zväze sa začala orientovať na Nemecko.
V roku 1938 NKVD zavraždilo v Rotterdame J. Konovalca. Novým predsedom organizácie sa stal Andrij Meľnyk, bývalý veterán prvej svetovej vojny.
Po vypuknutí druhej svetovej vojny, organizácia fungovala na Nemcami okupovanom území Poľska. V Krakove sa ukrajinskí nacionalisti po vnútorných rozbrojoch rozdelili na dve frakcie. Stepan Bandera (OUN-B) navrhoval prestať sa spoliehať na podporu Nemcov a viesť rokovania aj so západnými Spojencami, naopak Andrij Meľnyk (OUN-M) presadzoval zotrvanie na spolupráce s Nemcami. Obe frakcie však naďalej spolupracovali s nacistami a vytvorili s podporou nemeckej spravodajskej služby Abwehr dva ukrajinské prápory. Banderovci prápor Nachtigall a Meľnykovci prápor Rolland.
Ukrajinskí nacionalisti z Banderovho krídla (prápor Nachtigall) dokázali pred príchodom hlavných nemeckých síl v noci z 29. na 30. júna 1941 spolu s práporom Abwehru Brandenburg 800 obsadiť Ľvov a následne vyhlásiť Ukrajinský samostatný štát a vytvoriť samostatný ukrajinský parlament, ktorý nacisti rýchlo zakázali a postupne prinútili ukrajinských nacionalistov samostatnosť odvolať. Ukrajinskí nacionalisti organizovali vojenský zväz - Ukrajinskú povstaleckú armádu, ktorá bojovala proti Červenej armáde a podieľala sa na nacistickom vyhladzovaní Poliakov a Židov na ukrajinskom území, v domnienke, že im Hitler pomôže v boji proti Červenej armáde a pomôže im založiť nezávislú Ukrajinu.
Nacisti spočiatku podporovali Meľnykovu frakciu. Stepan Bandera, bol v rokoch 1941 – 1944 väznený v koncentračnom tábore Sachsenhausen pri Berlíne. Meľnykova frakcia však bola postupne pohltená Bandervou frakciou a nacisti tak od roku 1944 podporovali Banderevu frakciu. Po roku 1945 časť tejto organizácie až do začiatku 50. rokov 20. storočia fungovala tajne. Ozbrojenú zložku organizácie ukrajinských nacionalistov tvorila Ukrajinská povstalecká armáda.
Saint-Hilaire-sur-Helpe
Saint-Hilaire-sur-Helpe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Crécy-sur-Serre
Crécy-sur-Serre môže byť:
Agésilaos II.
Agésilaos sa stal kráľom Sparty po svojom nevlastnom bratovi Agidovi, lebo Agidovho syna Leótychida neuznali za legitímneho následníka pre podozrenie, že bol nemanželským synom. Sparta bola na začiatku panovania Agésilaa hegemónom v Grécku, ale v rokoch jeho vlády pre udalosti, ktoré sám nemohol zvrátiť túto pozíciu stratila. Ešte pred nástupom Agésilaa na trón sa Sparta zamiešala do vnútorných záležitostí Perzie. Keď v roku 404 pred Kr. zomrel perzský kráľ Dareios II. a jeho synovia Artaxerxes a Kýros sa dostali do sporu o trón, Sparťania vojenskou pomocou o počte 13 000 žoldnierov podporili Kýra, ale tento strategický ťah im nevyšiel, lebo Kýros v roku 401 pred Kr. v bitke pri Kunaxach padol a dlhú strastiplnú cestu domov nepriateľskou krajinou prežilo len 6000 Sparťanov. Trest Peržanov nenechal na seba dlho čakať a víťazný Artaxerxes sa Sparte pomstil vojnou trvajúcou od roku 399 do roku 394 pred Kr., ktorá sa skončila prehrou Sparty v námornej bitke pri Knide, kde Sparta prišla o takmer celé svoje loďstvo a tým o nadvládu v Egejskom mori.
Na začiatku vojny sa aj vďaka vojenským schopnostiam kráľa Agésilaa Sparte vo vojne darilo. Agésilaos v bojoch s Peržanmi oslobodil celý rad maloázijských iónskych miest a po významnej bitke pri Sardách, kde zvíťazil proti Peržanom vedených satrapom Tissafernom hodlal preniknúť hlboko do vnútrozemia Perzskej ríše, ale tento úmysel mu zmaril rozkaz na návrat do Sparty pre vojenský konflikt, ktorý prepukol na Peloponéze.
V roku 395 pred Kr. vypukla tzv. Korintská vojna a to prinútilo Spartu odvolať z perzského frontu kráľa Agésilaa. Bezprostrednou príčinou tejto vojny bol lokálny konflikt na Peloponéze medzi Spartou a spojencami z koalície Téb, Atén, Korintu a Argu v ktorom sa angažovali hlavne Sparta a Téby, ale hlbšou príčinou bola expanzívna politika Sparty. Vojna sa viedla na dvoch frontoch na súši a na mori. Na súši Sparta síce zvíťazila vo viacerých významných bitkách, ale tieto víťazstvá nevedeli využiť dôsledne vo svoj prospech a preto sa vojna na pevnine vyvíjala nerozhodne. Na mori dominovali s podporou Peržanov Atény, lebo Sparta v bitke pri Knide stratila významnú časť svojho loďstva. Do vojny sa Agésilaos zapojil víťazstvom v bitke pri Koronei, kde sa mu 14. augusta v roku 394 pred Kr. pokúsili spojené sily Tébanov a Argejčanov blokovať prechod na Peloponéz. Podľa historika Xenofóna to bola bitka nesmierne krvavá v ktorej za obeť padlo mnoho vojakov na obidvoch stranách a Agésilaos bol v bitke zranený. V ďalšej fáze korintskej vojny aj napriek vynikajúcim vojenským schopnostiam Agésilaa Sparta nie vždy dokázala odolávať nepriateľovi, lebo obe strany v bojoch využívali žoldnierov v čom boli grécki súperi Sparty zvýhodnení, pretože boli podporovaní zlatom z Perzie. To sa ale neskôr zmenilo. Keďže Atény po víťazstve pri Knide opäť vyrástli na námornú veľmoc a postupne vzrástla aj moc Téb, priveľký vzrast tébskej a aténskej moci nebolo v záujme Peržanov. Túto obavu Perzie využila Sparta, ktorá v roku 387 pred Kr. pomerne ľahko presvedčila prostredníctvom svojho zmocnenca Antalkida perzského kráľa Artaxerxa uzavrieť tzv. „kráľovský mier". Podľa spoločnej dohody si perzský kráľ ponechal maloázijské iónske mestá a Cyprus. Aténam priznali ostrovy Lemnos, Skyros, Imbros a Sparta bola poverená funkciou akéhosi dozorcu nad perzskými záujmami v Grécku.
V ďalších rokoch však vypukli v Perzii nepokoje, ktoré prekročili rámec zvyčajných palácových sprisahaní. Proti ústrednej moci vystúpili sami kráľovskí miestodržitelia a preto bol vplyv na dianie v Grécku perzskému kráľovi obmedzený. To využili Atény a Téby, ktoré mohli rozšíriť svoju moc. Atény v roku 378 pred Kr. začali organizovať svoj druhý námorný spolok a uzavreli spojeneckú zmluvu s tridsiatimidvomi štátmi a onedlho tento počet ešte vzrástol. Sparťania sa rastúci vplyv Atén snažili zastaviť, ale to im nevyšlo, lebo v roku 376 pred Kr. v námornej bitke pri ostrove Naxos utrpeli porážku. Tiež v Tébach obnovili boiótsky spolok, ktorý spartský kráľ Agésilaos neuznal a po neúspešných rokovaniach za zrušenie spolku vpadlo spartské vojsko v roku 371 pred Kr. pod velením Agésilaovho spolukráľa Kleombrota do Boiócie. Pod svojim velením mal 10 000 ťažkoodencov a 1000 jazdcov. Tébania postavili vojsko o počte 6500 mužov. V júli tohto roka sa potom vojská zrazili na pláni neďaleko dediny Leuktry. Tébsky veliteľ vojsk Epameinóndas menší počet svojho vojska vykompenzoval novou taktikou boja a s bojovou formáciou tzv.„kosý šík" (loxé falanx) dosiahol ohromujúce víťazstvo. Sparťania stratili v boji 4000 mužov a medzi mŕtvymi ležal aj ich kráľ Kleombrotos.
Následky tejto porážky boli pre Spartu priam fatálne. Peloponézsky spolok sa im rozpadol a proti Sparte povstali Messénčania aj Arkádčania a na nasledujúci rok Epameinóndas s armádou s celej Boiócie oslobodil najprv Messéniu po takmer tristopäťdesiatročnej porobe a neskôr Arkádiu. Napriek prevahe sa im však nepodarilo dobyť Spartu, ktorú ubránilo vojsko vedené Agésilaom. Hegemónia Téb však trvala krátko. Zažiarila rýchlo ako meteor, ale tak rýchlo aj zhasla.
Aj napriek tomu všetkému antickí historici opísali Agesilaa ako panovníka výnimočných kvalít, ktorý žil svoj život ako skutočný „Sparťan". Známy je jeho výrok zaznamenaný Plutarchom: „Ak som vykonal akýkoľvek skutok, ktorý si zasluhuje spomienku, tento skutok bude mojim pomníkom. Ak nie, žiadny pomník nemôže zachovať moju pamiatku.
Manipul
Manipul môže byť:
Craonne (kantón)
Craonne je francúzsky kantón v obvode Laon v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 34 obcí.
Hey Porsche
„Hey Porsche“ je skladba amerického hip-hopového hudobníka Nellyho, vydaná ako hlavný singel z jeho siedmeho štúdiového albumu M.O.. Videoklip k skladbe režíroval Ethan Lader a je v ňom Porsche 356A kabriolet. Bolo uverejnené dňa 1. marca 2013.
Werner Heel
Werner Heel (* 23. marec 1982, Merano, Taliansko) je taliansky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 29. februára 2008. Celkovo vyhral Heel 3 preteky Svetového pohára.
Hrastnik
thumb|right|Pohľad na mesto thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Hrastnik je mesto v Slovinsku v strede krajiny. Podľa údaja z roku 2002 má mesto 10 121 obyvateľov.
Štefan Pongrác (jezuita)
Štefan Pongrác (* 26. december 1713, Liptovský Mikuláš-Ondrašová – † 17. november 1767, Banská Bystrica) bol náboženský spisovateľ a vysokoškolský pedagóg.
Saint-Jans-Cappel
Saint-Jans-Cappel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marle
Marle môže byť:
La Fère
La Fère môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hodruša-Hámre
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hodruša-Hámre v okrese Žarnovica.
hokej
Ilirska Bistrica
Ilirska Bistrica je mesto v Slovinsku na juhu krajiny. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 14 131 obyvateľov.
Démotické písmo
(Egyptské) démotické písmo (odvodené od gréckeho demotika „ľudové“) alebo (egyptské) ľudové písmo bolo staroegyptské písmo, ktoré sa vyvinulo zo severnej formy hieratického písma používaného na území nílskej delty, aj vývojový stupeň starej egyptčiny, ktorý nasledoval po neskorej staroegyptčine a predchádzal koptčine. Tento termín prvý raz použil grécky historik Herodotos, aby ho odlíšil od hieratického a hieroglyfického písma.
Vývoj
thumb|Démotické písmo na Rosettskej doske thumb|Démotické písmo na ostraku z čias 27. dynastie Sami Egypťania označovali démotického písmo ako sš n št, „písanie záznamov“. Klement Alexandrijský, učenec z 2. storočia po Kr. ho nazýval „písanie listov“, zatiaľ čo prví západní odborníci ho pôvodne označovali enchorická egyptčina. Písmo sa používalo viac ako tisíc rokov a prešlo počas tohto obdobia mnohými vývojovými zmenami.
Včasné démotické písmo (650-400 pred Kr.)
Včasné alebo rané démotické písmo sa vyvinulo v Dolnom Egypte počas neskoršej 25. dynastie. Záznamy v ňom máme hlavne zo Serapea v Sakare. Datuje sa do rozmedzia rokov 650-400 pred Kr., keďže väčšina textov písaných v ranom Démotickom písme spadá do 26. dynastie a nasledujúcej 27., perzskej dynastie. Po zjednotení Egypta Psamatikom I. bolo Démotické písmo nahradené v Hornom Egypte typom hieratického písma, obzvlášť za vlády Amasisa, kedy sa hieratické písmo stalo oficiálnym písmom administratívy a zákonodarstva. Démotické písmo bolo naďalej používané v niektorých administratívnych a právnych textoch a v obchodných dokumentoch, kým iné písomné pamiatky sa zapisovali hieratickým písmom alebo hieroglyfmi.
Stredné démotické písmo (400-30 pred Kr.)
Stredné Démotické písmo bolo používané počas vlády Ptolemaiovcov v Egypte. Od 4. storočia pred Kr. sa jeho dôležitosť zvyšovala, čo dokladá rastúci počet literárnych aj náboženských pamiatok v tomto písme. Na konci 3. storočia sa však gréčtina, ktorá bola úradným jazykom zeme, stala dôležitejšou. Dokazujú to aj zmluvy z tohto obdobia, ktoré obsahovali, hoci písané v démotickom písme, vždy poznámky písanú grécky, ktorá im dodávala potrebnú právnu autoritu.
Neskoré démotické písmo (30 pred Kr.-452 po Kr.)
Od začiatku rímskej nadvlády nad Egyptom bolo Démotické písmo stále menej a menej používané vo verejnom živote. Z tohto obdobia však pochádza množstvo literárnych dokumentov písaných neskorým démotickým písmom, najmä z 1. a 2. storočia po Kr. Množstvo záznamov písaných démotickým písmom sa rapídne zmenšilo ku koncu 2. storočia. Neskôr sa démotické písmo používalo iba na ostrakách, pri popiskách ku gréckym dokumentom, označeniach múmii a graffitoch. Posledný datovaný záznam písaný Démotickým písmom pochádza z 11. Decembra roku 452. Ide o grafit načmáraný na stene Izidinho chrámu vo Filách.
Rozlúštenie
Démotické písmo je druhým písmom použítým na Rosettskej doske. Bolo rozlúštené pred hieroglyfmi, počínajúc úsilím Silvestra de Sacyho.
Neufchâtel-sur-Aisne
Neufchâtel-sur-Aisne môže byť:
Pavol Demeš
Pavol Demeš (* 8. január 1956, Vráble) je občiansky aktivista, bývalý minister medzinárodných vzťahov SR, spoluzakladateľ SAIA-SCTS pre tretí sektor, fotograf a politický analytik.
Životopis
Základnú školu a gymnázium absolvoval v rodných Vrábľoch. Neskôr študoval na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave. V roku 1980 úspešne absolvoval Karlovu univerzitu v Prahe. Tu získal doktorát.
Po skončení štúdia v Prahe pôsobil 10 rokov v biomedicínskom výskume na Univerzite Komenského v Bratislave.
V rokoch 1991 – 1992 sa stal Ministrom medzinárodných vzťahov SR. V roku 1992 neúspešne kandidoval do Národnej rady za ODÚ. V rokoch 1993 – 1996 riadil Odbor zahraničnej politiky Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky, zároveň bol poradcom prezidenta SR Michala Kováča. Od marca 1997 bol riaditeľom Slovenskej akademickej informačnej agentúry (SAIA-SCTS).
V rokoch 2000 – 2010 bol riaditeľom pre strednú a východnú Európu americkej mimovládnej organizácie German Marshall Fund.
Osobný život
Žije v Bratislave. Má dvoch bratov Michala a Martina. Spolu s manželkou majú dve deti Dávida a Barboru.
Fotografické výstavy
Pavol Demeš fotografuje už viac ako 30 rokov a mal viac ako 30 výstav po celom svete. Výber výstav:
Crécy-sur-Serre (kantón)
Crécy-sur-Serre je francúzsky kantón v obvode Laon v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 19 obcí.
Maat
thumb|Reliéf bohyne Maat Maat (🇪🇬, rekonštruovaná výslovnosť Muh-aht; 🇬🇷) bol staroegyptský pojem spravodlivosti, poriadku a práva, ktorý bol zbožštený do podoby bohyne. Maat bola považovaná za zodpovedajúcu za dráhu hviezd, beh ročných období a konanie smrteľníkov aj bohov. Jej mužský proťajšok bol boh Thovt, s ktorým zdieľala spoločné atribúty. Podobne ako Thovt bola vnímaná ako stelesnenia platónskeho loga. Jej hlavná úloha v egyptskej mytológii bola váženie duší v egyptskom podsvetí Duate, ktorým musel prejsť po smrti každý človek.
Maat ako bohyňa
V podobe dietaťa, sediacej či stojacej, ktorá drží v jednej ruke žezlo a v druhej anch bola Maat personifikáciou fyzického aj morálneho práva, poriadku a pravdy. Niekedy bola zobrazovaná s krídlami na každej ruke alebo ako žena s pštrosím perom namiesto hlavy.
Pretože úlohou faraónov bolo zabezpečiť pravdu a spravodlivosť, mnohí z nich boli označovaní ako Meri-Maat – „Miláčik Maat“. Pretože Maat bola považovaná za číry výraz poriadku a pravdy, verilo sa, že sa zrodila v momente stvorenia, bez stvoriteľa. Keď predstavy o bohovi Thovtovi začali pohlcovať staršie predstavy o Ogdoade, božskej osmici uctievanej v Chemenu (Hermopolise), Maat bola označovaná ako matka Ogdoady a Thovt za jej otca.
V Duate, egyptskom podsvetí, boli údajne v Sieni Dvoch právd srdcia mŕtvych vyvažované jediným perom Šu, ktoré symbolicky reprezentovalo Maat. Srdce nehodného bolo zhltnuté požieračkou Ammit a jeho majiteľ bol odsúdený zostať naveky v Duate. Ľudia s dobrými a čistými srdcami boli posielaný k bohovi Usíreovi do Aaru. Váženie sŕdc, zobrazované často na papyrusoch (v Knihe mŕtvych aj na freskách v hrobkách), ukazujú boha Anubisa, ktorý dohliada na váženie, blízko sediacu Ammit „podobnú levovi“, ktorá čaká na výsledok súdu a zožratie srdca, srdce na miskách váh a stojace pero Šu na druhej miske váh. Podľa inej tradície Anubis priviedol dušu mŕtveho pred mŕtveho Usíreho, ktorý vykonal vlastné váženie.
Ana Malhoa
Ana Malhoa (* 6. august 1979, Lisabon) je portugalská speváčka a moderátorka.
Narodila sa 6. augusta 1979 v Lisabone. Jej otcom je známy portugalský spevák José Malhoa. Má štyroch nevlastných bratov. Nikdy sa nestretla so svojou biologickou matkou, ktorá zomrela, keď mala Ana 4 mesiace. Až vo veku 26 rokov po prvýkrát uvidela jej fotku. Vychovávala ju jej nevlastná mama Rosa.
Od roku 1998 je vydatá za Jorgeho Moreira, ktorý je zároveň aj producentom jej nahrávacej spoločnosti Paradise Entertainment. V roku 1999 sa im narodila dcéra menom Índia, ktorá sa rovnako ako jej matka, vydala na hudobnú dráhu.
Apples and Oranges
„Apples and Oranges“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá bola v Spojenom kráľovstve vydaná v novembri 1967 ako tretí singel skupiny. Autorom piesne je niekdajší líder, gitarista a spevák Syd Barrett. Toto bola posledná skladba, ktorú napísal Barrett pre Pink Floyd, pretože na jar roku 1968 zo skupiny odišiel. Singel sa v britskej hitparáde neumiestnil.
Kompozícia
Text skladby „Apples and Oranges“ pojednáva o dievke, ktorú stretol rozprávač v supermarkete, podľa rozhovoru v časopise Melody Maker ju Barrett údajne videl prechádzať sa v Richmonde. Barrettovou inšpiráciou bola jeho vtedajšia priateľka Lynsey Kornerová, ktorú v piesni popisuje. Jedná sa o jednu z mála skladieb Pink Floyd, ktorá sa zaoberá láskou.
Nahrávanie
Nahrávanie obi dvoch piesní zo singlu prebiehalo v EMI Studios 24., 26. a 27. októbra 1967. Podľa Nicka Masona šlo o „nevyspytateľnú kompozíciu, ktorá by sa skvelo hodila na album, ale požiadavky na song zrejme nespĺňala“. Kvôli nedostatku času ju ale skupina pre singel nahrala. Singel v hitparáde prepadol, za čo podľa Rogera Watersa mohol producent Norman Smith, pretože pieseň ako taká bola podľa neho dobrá.
Live a alternatívne verzie
Nie je evidovaný žiadny koncert, kde by Pink Floyd hrali skladbu „Apples and Oranges“. Taktiež bubeník Nick Mason si žiadne takéto vystúpenie nepamätá.
Pieseň „Apples and Oranges“ vyšiel ako monofonný singel (na B strane skladba „Paint Box“) iba v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8410) dňa 17. novembra 1967. Ďalej vyšla na kompiláciach The Best of the Pink Floyd (1970; stereo mix) a 1967: The First Three Singles (1997) a na bonusovom CD The Early Singles box setu Shine On (1992). Na bonusovom treťom CD reedície albumu The Piper at the Gates of Dawn z roku 2007 sa táto skladba objavila dvakrát, v mono a stereo verzií.
Videoklip
Propagačný čiernobiely videoklip ku skladbe „Apples and Oranges“ bol nahraný pre belgickú televíziu RTB 18. a 19. februára 1968 v štúdiu s rekvizitami obchodu so zeleninou. Na originálnu zvukovú stopu tu plejbekovo spieva Roger Waters, Syd Barrett už bol nahradený Davidom Gilmourom.
Rozoy-sur-Serre
Rozoy-sur-Serre môže byť:
Sissonne
Sissonne môže byť:
Bromid kremičitý
náhľad|Guličkovo - tyčinkový model molekuly
Bromid kremičitý je chemická zlúčenina kremíka a brómu. Táto bezfarebná kvapalina má dusivý zápach z dôvodu tendencie hydrolyzovať za vzniku bromovodíka.
Porovnanie s halogenidmi kremíka
Základné vlastnosti halogenidov kremíka (všetky tvoria tetraedrické molekuly) sú nasledovné: Z tabuľky vyplýva, že s rastúcim protónovým číslom halogénu rastie teplota topenia, teplota varu a dĺžka väzby Si-X, naopak energia väzby sa znižuje.
Príprava
Bromid kremičitý sa vyrába reakciou kremíka s bromovodíkom pri teplote 600 °C: Vedlejšie produkty obsahujú dibromsilan (SiH2Br2) a tribromsilan (SiHBr3):
Reaktivita
Ako ostatné halogenidy kremíka, môže byť aj bromid kremičitý prevedený na hydridy, amidy a mnoho ďalších organických zlúčenín, vznikajú produkty s nasledujúcimi funkčnými skupinami: Si-H, Si-OR, Si-NR2, Si-R a Si-X
Môže byť redukovaný na hydridy alebo komplexné hydridy:
Reakciou s alkoholmi a amínmi vznikajú nasledujúce produkty:
Niektoré Grignardove činidlá, konkrétne alkylhalogenidy kovov, sú dôležité, pretože vytvára organokremíkové zlúčeniny, ktoré môžu byť prevedené na silikóny
Použitie
Z dôvodu podobných vlastností, ako majú ostatné halogenidy kremíka, existuje len málo použití špecifických pre bromid kremičitý. Má výhodu oproti chloridu kremičitému, pretože jeho rozklad na kremík a halogén je rýchlejší, avšak chlorid kremičitý sa používa častejšie, pretože ho možno ľahšie získať vo vysokej čistote.
Pyrolýza bromidu kremičitého s amoniakom vytvára nitrid kremičitý, tvrdú zlúčeninu používanú na výrobu keramiky, tmelov a mnohých rezacích nástrojov.
Attila Bátky
Attila Bátky (* 23. január 1973, Dunajská Streda) je slovenský zápasník v gréckorímskom štýle.
Úspechy
V roku 1991 bol druhý na MS juniorov v gréckorímskom štýle.
Noemova archa
náhľad|Noemova archa od Edwarda Hicksa (1846)
Noemova archa (iné názvy: archa, Noachova/Nóachova archa , archa Noemova/Noachova/Nóachova  , Noemov/Noachov/Nóachov koráb   , koráb Noemov/Noachov/Nóachov  ) je plavidlo, ktoré podľa biblickej knihy Genezis na Boží príkaz postavil Noe (Noach, Nóach), aby s ďalšími 7 ľuďmi a všetkými živočíšnymi druhmi prežil potopu.
Tvar a rozmery
Podľa knihy Genezis mal Noe postaviť archu o rozmeroch 300 x 50 x 30 lakťov, t. j. približne 150 × 25 ×, za predpokladu, že dĺžka lakťa činila asi pol metra (pomer dĺžky a šírky bol 6 : 1, čo sa používa pri stavbe lodí dodnes). Celkový objem bol asi 40 000 metrov kubických. Podľa odhadov by také plavidlo malo podobný výtlak ako Titanic (dlhý ). Vnútri bola archa rozdelená na tri podlažia, takže celková podlahová plocha bola asi. Pod okrajom strechy bolo okno pre zaistenie svetla a vetrania a v boku archy boli dvere. alt=Noemova archa. Globálna potopa.|náhľad|306x306bod|Noemova archa. Globálna potopa.
Materiál
Archa bola postavená z cyprusového dreva, resp. z dreva „stromu gofer“, a znútra i zvonka bola natretá smolou (živicou), aby neprepúšťala vodu. Strom gofer (alebo „živicový strom“), ktorý je veľmi vhodný na stavbu lodí, pretože je odolný voči vode i hnilobe.
Noemova archa v umení
Film:
Externé odkazy
Noemova archa
Neuvillette (Aisne)
Neuvillette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Martin-sur-Écaillon
Saint-Martin-sur-Écaillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poštové smerovacie čísla v Spojenom kráľovstve
Poštové smerovacie čísla ('Postcodes') boli v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zavedené v období medzi rokmi 1959 a 1974.
Vo svojej dnešnej podobe, poštový kód pozostáva z tzv. vonkajšej časti, ktorá je medzerou oddelená od tzv. vnútornej časti.
Vonkajšia časť pozostáva z jedného alebo dvoch písmen (ktoré určujú tzv. poštovú oblasť) nasledovaných jednou alebo dvoma číslicami (ktoré určujú tzv. poštový okres). Vo výnimočných prípadoch (husto zaľudnené okresy v centre Londýna) za poslednou číslicou nasleduje ešte jedno písmeno.
Jedno poštové smerovacie číslo typicky zodpovedá niekoľkým za sebou nasledujúcim domom na jednej strane ulice, v prípade malých ulíc môže mať aj celá ulica jeden poštový kód. Naopak, v prípade veľkého domu s mnohými úradmi rozličných firiem môže byť jeden alebo niekoľko rozličných poštových kódov vyhradených pre jeden dom.
Britská Kráľovská pošta udáva, že jeden poštový kód v priemere zodpovedá 15 "doručovacím bodom" (adresám).
Poštové smerovacie číslo veľmi presne určuje zemepisnú polohu adresy, preto sa typicky používa v navigačných systémoch. Výnimkou sú tzv. "negeografické kódy" začínajúce napríklad písmenami "BX", používané veľkými organizáciami, ktoré si chcú zachovať možnosť zmeniť miesto určenia svojich zásielok bez nutnosti meniť poštový kód.
Poštový kód vo vnútroštátnych zásielkách umiestňujeme za názov poštového mesta (a prípadne poštového grófstva, ktoré je však dnes vďaka používaniu poštových kódov v adresách nadbytočné), alebo ešte lepšie na samostatný riadok, ktorý je posledným riadkom adresy, napr.
alebo
Walthamstow LONDON E17 6AB
WEMBLEY, Middx. HA9 6AB
WEMBLEY Middlesex HA9 6AB
Na zásielkách zo zahraničia je možné poštové smerovacie číslo uvádzať na samostatnom riadku nad názvom krajiny alebo na poslednom riadku za názvom krajiny, napr.
WEMBLEY HA9 6AB Veľká Británia
WEMBLEY, Middx. Veľká Británia HA9 6AB
Externé odkazy
http://www.royalmail.com/
Tomáš Raček
Tomáš Raček (* 21. december 1947, Svätý Michal nad Žitavou) je slovenský divadelný, filmový a televízny herec, žijúci v Kanade, kde od roku 1990 pôsobil ako diplomat/kultúrny atašé na Česko-Slovenskej ambasáde v Ottawe. V Kanade začal používať umelecké meno Tomáš J.M. Raček. V hereckom povolaní pokračoval prostredníctvom hereckej agentúry A.K.A. Artists Management Ltd., so sídlom v Ottawe a bol reprezentovaný agentom. Venoval sa tiež javiskovej réžii. V súčasnosti je nezávislým hercom a režisérom.
Ocenenia
V roku 2023 získal cenu Najlepší Herec / Best Actor za krátky film Milan na Medzinárodnom filmovom festivale Srdce Európy / Heart Of Europe International Film Festival v Košiciach.
Štúdium a umelecká kariéra
Absolvent Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Hereckú kariéru začal v činohre Divadla Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene. Pôsobil ako herec v slobodnom povolaní a hosťoval v Slovenskom národnom divadle a na Novej scéne v Bratislave.
Nikagoras z Lindosu
Nikagoras (Nikagoras) bol olympijský víťaz v tethrippe a v synóride v roku 308 pred Kr.
Nikagoras, syn Nikóna z rodoského mesta Lindos, bol na 118. olympijských hrách v roku 308 pred Kr. korunovaný olivovými vencami za víťazstvá v tethrippe a v synóride. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaradili do olympijského programu na 25. hrách v roku 680 pred Kr. a synóris (preteky na voze s dvojzáprahom) na 93. hrách v roku 408 pred Kr. Olympijské víťazstvá Nikagora sú uvedené na starovekej kamennej stéle (Lindos II 68 ) objavenej v 19. stor. v Grécku, publikovanej nemeckým filológom a epigrafikom Wilhelmom Dittenbergom. Táto kammenná stéla ešte uvádza, že Nikagoras sa okrem víťazstiev v Olympii presadil v týchto disciplínach aj na ďalších hrách, a to na celogréckych v Delfách, v Istmii a Nemei, na hrách Lykaia (slávnosť k pocte boha Dia na hore Lykaion) a na panathenajských hrách.
Izola
thumb|right|Izola thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Izola je mesto v Slovinsku v juhozápadnej časti krajiny na pobreží Jadranského mora. Mesto má bohatú rybársku históriu. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 15 922 obyvateľov.
Ján Radvanský (1666)
Ján Radvanský (Radvánszky de Radvány; * 2. december 1666, Batizovce † 7. apríl 1738, Banská Bystrica-Radvaň) bol krajinský hodnostár a statkár.
Životopis
V roku 1683-1685 študoval na evanjelickom kolégiu v Prešove. Hospodáril na rodových majetkoch v Banskej Bystrici-Radvani. Roku 1685 opustil školu a vstúpil do povstaleckej armády proti Habsburgovcom. Po potlačení Tökölyho povstania ho spolu s otcom v Banskej Bystrici-Radvani zaistil a postavil pred mimoriadny súd generál Caraffu v Prešove, po otcovej poprave ho prepustili. Roku 1703 sa stal blízkym spolupracovníkom vodcu stavovského povstania Františka II. Rákoczyho: 1704 komisár v Sedmohradsku. Po uzavretí Satmárskeho mieru a amnestii sa vrátil domov. Na jeseň 1712 ho v Kremnických vrchoch ozbíjal Juraj Jánošík aj so svojou družinou. Bol vyslancom Zvolenskej stolice na uhorských snemoch 1712- 1715, 1722-1723,1728-1729, na ktorých obhajoval záujmy protestantskej šľachty. Autor životopisných denníkov, v ktorých opísal zážitky z prešovského väzenia, otcovej popravy a prešovských jatiek (vyšli 1870 v Magyar Polgár Náptára). Jeho lyrické verše spolu s jeho životopisom vydal Belo Roku. Po roku 1697 a 1711 podžupan Zvolenskej stolice.
Kočevje
thumb|right|Železničná stanica v meste Kočevje thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Kočevje je mesto v Slovinsku v južnej časti krajiny medzi riekami Krka a Kolpa. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 16 999 obyvateľov.
Juraj Radvanský
Juraj Radvanský môže byť: