cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vodné koleso
Typy vodných kolies
Vodné koleso býva zvyčajne vyrobené z dubového dreva a po obvode má radu drevených lopatiek alebo vreciek. Principiálne možno vodné kolesá rozdeliť na tri druhy:
Kolesá na lodných mlynoch sa stavali na lodiach a išlo o kolesá na spodnú vodu. Pri poklese vody klesal celý mlyn a nehrozilo vyschnutie.
Vodné koleso bolo v 20. storočí nahradené oveľa účinnejšou vodnou turbínou. Možno ho ale vidieť v činnosti v niektorých zachovalých múzejných prevádzkach. Na princípe vodného kolesa pracoval aj voľakedy veľmi obľúbené detské hračky našich predkov – vodné mlynky, ktoré si často stavali na potoku.
Le Fréty
Le Fréty je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 68 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kostol Svätého Ducha (Nitra)
Kostol Svätého Ducha je evanjelický kostol v Nitre. Základný kameň bol posvätený na Vianoce roku 1995. Kostol bol posvätený 11. júna 2000 (svätodušná neďeľa). Autormi projektu sú Ing. arch. Ľubomír Závodný a Ing. arch. Juraj Polyák.
Komplex kostola pozostáva z troch funkčne samostatných, ale stavebne prepojených celkov. Strednú časť tvorí elipsovitá chrámová loď s chórom, plná svetla a s príjemným dreveným stropom, evokujúcim trup lode. Priestoru dominuje šesť metrov vysoký bronzový kríž s otlačkom tela ukrižovaného Pána a v strede lode je umiestnená krstiteľnica, obe od akad. sochára Milana Lukáča. Chrámová loď je z veľkej časti zasklená smerom do ulice. Z ľavého boku sa na chrámovú loď pripája spoločenská miestnosť, kuchyňa a skladové priestory. Ale predovšetkým je tu trakt, na ktorého prízemí bude v budúcnosti predajňa literatúry a na poschodí ktorého sú dve zborové siene s kabinetmi a miestnosť pre matky s deťmi. Nad týmto traktom čnie charakteristická štíhla veža. Z pravého boku sa na chrámovú loď pripája trakt, na ktorého prízemí sú kancelárie farského úradu, byt farára, kaplana, garáže.
Since You Been Gone
„Since You Been Gone“ je názov rockovej skladby, ktorú zložil a nahral bývalý gitarista skupiny Argent, Russ Ballard. Vydná bola v roku 1976 z jeho albumu Winning. Producentom bol Roger Glover.
Coververzia Rainbow
Coververzia anglickej skupiny Rainbow s vokálmi Grahama Bonneta sa dostala do prvej desiatky v Spojenom kráľovstve a stanicou VH1 bola uvenená na 82. miesto v zozname najlepších hard rockových skladieb.
Zoznam skladieb
A-strana B-strana
Ján Paško
Životopis
Jeho otec bol Ondrej Paško, matka Mária rod. Potančoková, manželka Blanka rod. Kopečná. Vyučil sa za obuvníka, 19531956 študoval na Vysokej škole politickej v Moskve, RsDr. Účastník SNP, po oslobodení pracoval najmä v mládežníckom hnutí, straníckych a verejných funkciách. Pracovník 18481849, vedúci odboru a zástupca vedúceho oddelenia Krajského výboru KSČ v Banskej Bystrici, 19711978 minister-predseda Výboru ľudovej kontroly SSR v Bratislave. Prispieval do straníckej tlače.
Väzivo
Väzivo alebo väzivové tkanivo je typ spojivového (podporného) tkaniva. Tvoria ho bunky a vysoký podiel medzibunkovej hmoty menšej hustoty a variabilným množstvom vlákien. U dospelého človeka vytvára napríklad výplň medzi orgánmi a podkožný tuk.
Bunky
Bunky väziva sa delia na:
Fixné (pevné) bunky
K fixným, vo väzive trvale usadeným bunkám patria:
Pohyblivé (blúdivé alebo voľné) bunky
K tomuto typu buniek patria:
Vláknitá zložka
Vlákna (fibrae) väzív sa podľa zloženia delia na: Väzivo s prevahou elastických vlákien má žltkastú farbu. Produkujú ho ako prekurzor fibroblasty a pravdepodobne i bunky hladkého svalstva.
Amorfná zložka
Základná medzibunková hmota predstavuje homogénnu hmotu, v ktorej sú uložené vlákna a bunky väziva. Je tvorená prevažne vodou a rozpustenými polysacharidmi a glykoproteínmi. Plní prevažne podpornú funkciu, ale tiež predstavuje prostredie pre difúziu tkanivového moku, ktorý prináša bunkám výživu, kyslík a odvádza splodiny metabolizmu.
Druhy väziva
Podľa toho, ktorá zložka vo väzive prevláda sa rozlišuje niekoľko skupín väzív:
Brectouville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cudzinci v reprezentácii Slovenska
Cudzinci v reprezentácii Slovenska sú športovci, ktorí sa z rôznych dôvodovpolitických, ekonomických, rodinných alebo osobnýchrozhodli žiť na Slovensku a po získaní slovenského občianstva reprezentovali našu krajinu na vrcholných športových podujatiach.
Cudzinci v reprezentácii Česko-Slovenska
Česko-Slovensko reprezentovalo niekoľko cudzincov, ktorí sa usadili na Slovensku, prípadne tu istý čas pôsobili. Bulharský futbalista Božin Laskov prišiel do Česko-Slovenska študovať medicínu, usadil sa v Bratislave a trikrát reprezentoval Česko-Slovensko. Stolný tenista Max Marinko pochádzal z bývalej Juhoslávie, v rokoch 19421952 pôsobil na Slovensku, ako člen mužstva ČSR prispel k dvom titulom majstrov sveta 1948 a 1950, neskôr reprezentoval aj Kanadu. Ďalšou skupinou sú športovci slovenského pôvodu ako boli budapeštiansky rodák Ladislav Kubala, ktorý odohral 6 zápasov za Česko-Slovensko alebo Kanaďania so slovenskými koreňmi Stephen Beda a Mike Buckna v hokejovej reprezentácii ČSR. Mike Buckna priviedol reprezentáciu ČSR ako tréner k prvému titulu majstrov sveta 1947.
Saint-Sylvestre-Pragoulin
Saint-Sylvestre-Pragoulin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Acrux
Acrux (z lat. α Crucis) je trojhviezda α1,2 Cru so zdanlivou jasnosťou 0,77m. Je najjasnejším objektom súhvezdia Južný kríž a 13. najjasnejšou hviezdou na nočnej oblohe. V Číne je známa ako druhá hviezda kríža (十字架二).
Kostol Narodenia Panny Márie (Zeleneč)
náhľad|Vzkriesenie Kostol Narodenia Panny Márie  je kostol v obci Zeleneč pri Trnave.
Pôvodný barokový kostol s vežou vznikol roku 1743 dostavaním gotickej kaplnky z 15. storočia. Ten bol v roku 1969 asanovaný a v rokoch 1969 – 1973 vznikla novostavba podla projektu Jozefa Hrašnu. Stavba bola realizovaná z darov veriacich. Zastavaná plocha kostola je 600 m², obsahový priestor je 10000 m². Pod kostolom sú pivničné priestory, ktoré slúžia ako sklad kostolného zariadenia. Návrh priečelia vytvoril akademický maliar Vincent Hložník, plastiku osláveného Krista zo zlatožltého topásového skla vytvoril Alexander Trizuljak a krížovú cestu Ladislav Záborský.
Helge von Koch
Niels Fabian Helge von Koch (* 25. január 1870, Štokholm, Švédsko - † 11. marec 1924, Štokholm) bol švédsky matematik. Je známy najmä vďaka tzv. Kochovej vločke (1904), ktorá je historicky jednou z prvých objavených fraktálnych kriviek. Napísal tiež niekoľko článkov o teórii čísel. Známy je jeho výsledok z roku 1901, ktorý hovorí, že Riemannova hypotéza je ekvivalentná silnejšiemu tvaru prvočíselnej vety.
Le Mont-Dieu
Le Mont-Dieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 24 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kostol svätého Mikuláša (Tomášov)
Kalvínska farnosť
Časť obyvateľstva Félu (starý názov Tomášova) prijalo kalvínsku vieru už v 16. storočí, ale tunajšiu kalvínsku farnosť spustošil arcibiskup Lippay a r. 1657 aj arcibiskup Szelepcsényi. Tunajší kalvíni boli z obce vyhnaní a hľadali útočisko v obci Číčov a časť obce v ktorej sa usadili nazvali Fél. 10. februára 1700 bol tunajší kostol pridelený katolíkom, lebo tých bola väčšina a kalvínom bolo určené vhodné miesto na stavbu školy, fary a kostola.
Rímskokatolícka farnosť
Väčšina obyvateľov vyznáva oddávna katolícku vieru. Farnosť sa tu spomína už v 14. storočí. Arcibiskup Szelepcsényi dal tunajší kostol postaviť v roku 1674 v ranobarokovom slohu na mieste staršej stavby. Kostol postavili z kameňa zo záplavami zničeného kostola v Malinove. Kľúčové strieľne na poschodiach veže svedčia aj o obrannom poslaní. Kostol bol zrekonštruovaný v roku 1713 a prestavaný v rokoch 17501755 a nová fasáda bola upravená v poslednej štvrtine 19. storočia v duchu romanticky chápaného historizmu. Interiér kostola bol obnovený za pôsobenia Jána Thaisza vo farnosti v roku 1834. Z tejto obnovy pochádzajú aj dnešné tri oltáre.
Popis kostola
náhľad|vľavo|Interiér kostola (svätyňa a bočné oltáre) Kostol je jednoloďový sakrálny priestor s polygonálnym uzáverom svätyne, s prístavbou sakristie na severnej strane, pristavanou vstupnou predsieňou na južnej strane a predstavanou vežou. V nike nad kamenným portálom vchodu do kostola je baroková kamenná socha sv. Mikuláša a nad ňou kamenný erb arcibiskupa Szelepcsényiho. Na južnej stene kostola sú slnečné hodiny z 2. polovice 19. storočia s reliéfom slnka. V lodi je rovný strop, svätyňa je zaklenutá krížovou klenbou, na ktorej je iluzívna maľba z 19. storočia, doplnená okolo r. 1980. Chór v západnej strane lode podopierajú tri arkády. Na hlavnom oltári z 2. polovice 19. storočia je ústredná olejomaľba sv. Mikuláša biskupa rozdávajúceho almužnu, po bokoch sú plastiky anjelov. Po bokoch kostola sú bočné oltáre Ružencovej Panny Márie a Božského Srdca. Na stenách lode a svätyne je 14 olejomalieb zastavení Krížovej cesty z 2. polovice 19. storočia.
Organ, zvony a ohrada
Na chóre je organ so zásuvkovou sústavou a mechanickou traktúrou, ktorý zhotovil Michal Szlezák z Bratislavy r. 1864 ako svoje prvé dielo. Má jeden manuál a osem registrov (dva pre pedále a šesť pre manuál). Organ bol kompletne rozobraný a zrekonštruovaný v rokoch 20112014. Znovuposvätený bol 6. decembra 2014 pomocným biskupom arcidiecézy Mons. Jozefom Haľkom. Pred postavením súčasného organu, kanonické vizitácie zaznamenali postupne pätregistrový (1756) a šesťregistrový (1781) organ. Vo veži sú dva zvony: malý odlial Joseph Golnes r. 1816, veľký dielňa Richarda Herolda v Komárne r. 1921. Okolo kostola je kovaná ohrada, dielo kováča Alexandra Kohla z Bratislavy z r. 1903.
Zoznam správcov farnosti
Podľa Ľudovíta Presinszkyho a Jozefa Szalayho:
Podľa zoznamu farárov v cirkevnej matrike:
Podľa iných zdrojov:
Airbus
Spoločnosť Airbus SE, známa len ako Airbus, so sídlom v Toulouse vo Francúzsku, je najväčší svetový výrobca civilných dopravných lietadiel podľa počtu kusov predaných za rok. Airbus dodal viac lietadiel a získal viac objednávok ako jeho konkurent Boeing. Boeing získal v roku 2009 142 objednávok, zatiaľ čo Airbus 271.
Vlastníkmi spoločnosti Airbus sú EADS (80%) a BAE Systems (20%), dve najväčšie európske zbrojárske spoločnosti. Airbus zamestnáva okolo 50 000 ľudí v štyroch európskych krajinách: vo Francúzsku, Nemecku, Veľkej Británii a Španielsku. Konečná montáž sa vykonáva v Toulouse (Francúzsko) a Hamburgu (Nemecko).
Hlavným (a v podstate jediným) konkurentom Airbusu je Boeing, s ktorým Airbus vedie intenzívne obchodnú a politickú vojnu.
História
thumb|right|[[Airbus A300|A300B4-600 (D-AIAK) spoločnosti Lufthansa pristáva na Londýnskom letisku Heathrow]] Airbus Industrie bolo pôvodne konzorcium európskych leteckých firiem, ktoré chceli konkurovať veľkým americkým spoločnostiam ako Boeing a McDonnell Douglas. V 60. rokoch si európski výrobcovia lietadiel konkurovali nielen s americkými gigantmi, ale aj medzi sebou. V polovici 60. rokov začali prvé váhavé rokovania o spojení európskych kapacít pri vývoji, výrobe a predaji dopravných lietadiel.
V septembri 1967 britská, francúzska a nemecká vláda podpísali Memorandum o porozumení a mohol začať vývoj 300-miestneho Airbusu A300. Bol to druhý veľký spoločný letecký projekt v Európe, po Concorde, pre ktorý nebolo založené žiadne trvalé konzorcium. Prvé oznámenie o projekte bolo urobené v júli 1967, ale situáciu skomplikovala spoločnosť British Aircraft Corporation (BAC), ktorá chcela sama vyvinúť podobné lietadlo (BAC 3-11) založené na už existujúcom BAC 1 - 11. Britská vláda sa ale odmietla postaviť za vývoj BAC 3-11 a namiesto neho podporila Airbus.
V mesiacoch, ktoré nasledovali po uzavretí dohody, ako francúzska, tak britská vláda vyjadrovali svoje pochybnosti o budúcnosti celého projektu. Ďalším problémom, ktorý sa vyskytol, bola nutnosť vývoja nového motora spoločností Rolls-Royce, RB207. V decembri 1968 partnerskej spoločnosti z Francúzska a Británie, Sud Aviation a Hawker Siddeley, navrhli pozmeniť konfiguráciu letúna na 250-miestny Airbus A250. Lietadlo, vzápätí premenované na A300B, nevyžadoval nové motory, čo významne znížilo náklady na vývoj.
V roku 1969 britská vláda šokovala svojich partnerov odstúpením od projektu. Vzhľadom na doterajšiu plodnú účasť firmy Hawker Siddeley sa Francúzsko a Nemecko zdráhali prevziať vývoj krídla lietadla. Preto sa mohla britská spoločnosť ďalej zúčastňovať ako hlavný subdodávateľ. V roku 1978 sa Británia znovu pripojila ku konzorciu, keď spoločnosť British Aerospace (ktorá vznikla spojením Hawker Siddeley a BAC) odkúpila 20% podiel v Airbusu.
Založenie Airbusu
thumb|left|[[Airbus A340|Airbus A340-600 (D-Aihe) spoločnosti Lufthansa pristáva na letisku vo Frankfurte nad Mohanom]] thumb|right|[[Airbus A320|A320-200 (F-GKXH) spoločnosti Air France pristáva na Londýnskom letisku Heathrow]] Airbus Industrie bol formálne založený v roku 1970 po podpísaní dohody medzi Aerospatiale (Francúzsko) a Deutsche Aerospace (Nemecko) (v roku 1971 sa pripojila firma Construcciones Aeronáuticas SA zo Španielska). Každý z účastníkov mal dodávať "svoju" časť lietadla plne vybavenú (pripravenú na konečnú montáž bez akýchkoľvek ďalších úprav). Názov "Airbus" bol zvolený podľa výrazu, ktorým sa v leteckom priemysle v 60. rokoch označovali civilné lietadlá danej veľkosti a doletu a navyše bol pre Francúzsko prijateľný z lingvistického hľadiska.
V roku 1972 A300 vykonal svoj prvý vzlet a v roku 1974 bol dodaný prvý sériový model A300B2 (vstúpil do služby u Air France). Spočiatku bol úspech Airbusu veľmi malý, ale roku 1979 už oblohu križovalo 81 lietadiel z produkcie európskeho konzorcia. Bol to však až vzlet modelu A320 v roku 1981, ktorý zabezpečil Airbusu miesto jedného z hlavných hráčov na trhu civilných lietadiel. A320 mal viac ako 400 objednávok, ešte než prvýkrát vzlietol (u A300 to bolo 15 objednaných kusov v roku 1972).
Airbus bol pomerne voľnú alianciou nezávislých výrobcov až do roku 2000, kedy sa DASA, Aerospatiale a CASA zlúčili do EADS a do roku 2001, kedy BAE Systems (predtým British Aerospace) a EADS sformovali Airbus Integrated Company, čo sa časovo zhodovalo s vývojom nového Airbusu A380. Ten dokáže pojať 555 cestujúcich a je najväčším civilným dopravným lietadlom na svete.
27. apríla 2005 A380 úspešne vykonal svoj prvý let z francúzskeho Toulouse. Let trval skoro štyri hodiny, lietadlo vzlietlo z medzinárodného letiska Toulouse Blagnac o 08:29 UTC (10:29 miestneho času), letel západne k Atlantickému oceánu, nad oceánom sa obrátil, preletel Pyreneje a pristál na letisku Toulouse Blagnac v 12:23 UTC (14:23 miestneho času). Posádku tvorili francúzski testovací piloti Jacques Rosay (kapitán pri vzlete a prvej časti letu) a Claude Lelaie (kapitán pri druhej časti letu a pristátie) a traja skúšobní technici (Španiel, Francúz a Nemec). Vzhľadom na nedávny francúzsko-nemecký spor o vedenie EADS Airbus vydal vyhlásenie, že členovia posádky boli vybraní na základe svojich schopností a nie podľa svojich národností.
15. októbra 2007 bol v Toulouse pre Singapore Airlines odovzdaný prvý A380. Prvý komerčný let pre verejnosť sa uskutočnil 25. októbra 2007.
Civilná výroba
Medzi lietadlá s dlhým doletom sa radia ďalšie dva typy Airbusu, dvojmotorový A330 a štvormotorový A340. Obaja majú moderný dizajn krídel s wingletami. Airbus A340-500 má operačný dolet 16 700 kilometrov (9 000 námorných míľ), druhý najdlhší u civilných lietadiel po Boeingu 777-200LR (dolet 17 446 km alebo 9 420 námorných míľ).
Tieto typy si tvrdo konkurujú s podobnými výrobkami Boeingu a môžu byť čiastočne zodpovedné za zastavenie výroby civilných lietadiel spoločnosti Lockheed v roku 1983 a prevzatie firmy McDonnell Douglas dnes jediným americkým výrobcom civilných dopravných lietadiel s dlhým doletom Boeingom v rokoch 1996-1997. Spoločnosť Airbus je obzvlášť hrdá na svoje technológie fly-by-wire a na použitie spoločného kokpitu v rôznych typoch lietadiel, čo zjednodušuje výcvik posádok.
Vojenská výroba
thumb|right|[[Airbus A400M]]
V januári 1999 Airbus založil samostatnú spoločnosť, Airbus Military SAS, ktorá sa zaoberá vývojom a výrobou turbovrtuľového vojenského transportného lietadla Airbus A400M. A400M je vyvíjaný niekoľkými členmi NATO: Belgickom, Francúzskom, Nemeckom, Luxemburskom, Španielskom, Tureckom a Veľkou Britániou - ako alternatíva k C-130 Hercules. Vstup na trh s vojenskými lietadlami zníži, ale úplne neodstráni, zraniteľnosť Airbusu cyklickými poklesmi na trhu civilných lietadiel.
Konkurenčný boj s Boeingom
V súčasnosti je na celom svete v prevádzke asi 3 850 lietadiel Airbus a Airbus získava v posledných rokoch viac ako 50% objednávok na nové lietadlá. Ale aj tak sú lietadlá Airbus prečíslené 6 ku 1 strojmi Boeing (napr. len strojov typu Boeing 737 je v prevádzke cez 4 000). Takýto údaj však svedčí o predchádzajúcich úspechoch - Airbus vstúpil do leteckého priemyslu relatívne neskoro (v roku 1972; Boeing vstúpil v roku 1958). Airbus získal viac objednávok a dodal viac lietadiel v rokoch 2003 a 2004.
Na leteckej výstave v Le Bourget v júni 2005 Airbus predbehol Boeing v predaji dopravných lietadiel. Airbus si zabezpečil objednávky na 280 svojich strojov v hodnote 34 miliárd dolárov, Boeing si získal 146 objednávok strojov v hodnote 15 miliárd dolárov.
V celkových objednávkach za rok 2005 si Airbus udržal vedenie s 1111 (netto 1055), v porovnaní s 1029 (netto 1002) pre Boeing.
Vládna podpora
thumb|Airbus A380 na leteckej prehliadke v [[Le Bourget, 2005]] Boeing sa už mnoho rokov sťažuje, že Airbus dostáva od európskych vlád finančnú a inú pomoc (tzv. launch aid) pri vývoji svojich lietadiel. Airbus kontruje tvrdením, že Boeing dostáva zakázanú pomoc cez vojenské a výskumné kontrakty a daňové úľavy.
V júli 2004 Harry Stonecipher (generálny riaditeľ Boeingu) obvinil Airbus z porušovania nezáväznej dohody o vládnej pomoci z roku 1992. Airbus dostáva finančné pôžičky od európskych vlád na vývoj nových lietadiel, ktoré musia neskôr vrátiť s istým úrokom, ale len vtedy, keď je daný typ lietadla komerčne úspešný. Airbus tvrdí, že takýto systém je v súlade s dohodou z roku 1992 a pravidlami Svetovej obchodnej organizácie (WTO). Dohoda dovoľuje, aby až 33% nákladov na program bolo hradené vládnymi pôžičkami, ktoré musia byť plne splatené počas 17 rokov vrátane všetkých úrokov a poplatkov. Minimálna úroková miera týchto pôžičiek je rovná nákladom vlád na pôžičky plus 0,25%, čo je pod úrokovou mierou, ktorú by Airbus musel zaplatiť na voľnom trhu bez podpory vlád. Airbus udáva, že od podpisu euro-americkej dohody v roku 1992 splatil európskym vládam viac ako 6,7 miliardy dolárov a že to je o 40% viac než koľko dostal.
Na druhej strane Airbus argumentuje, že tučné vojenské kontrakty, ktoré dostáva Boeing (druhý najväčší americký dodávateľ zbraní), sú tiež formou vládnej pomoci (pozri napr. škandál okolo vzdušných tankerov Boeing KC-767). Avšak aj Airbus dostáva vojenské zákazky od rôznych vlád na celom svete. Bolo by chybou sa domnievať, že jedna strana dostáva štátnu pomoc a druhá nie. Podpora americkej vlády vývoja technológií v NASA je tiež významnou podporou pre Boeing, rovnako ako rozsiahle daňové úľavy, ktoré niektorí ľudia považujú za porušenie dohody z roku 1992 a pravidiel WTO. V prípade svojich najnovších výrobkov, ako napríklad 787, Boeing dostal ponuky podpory od vlád jednotlivých štátov USA. Na druhú stranu z výsledkov podpory americkej vlády vývoji technológií môže ťažiť ktokoľvek, aj Airbus.
Spor v Svetovej obchodnej organizácie
31. mája 2005 Spojené štáty podali žalobu v Svetovej obchodnej organizácie (WTO) proti Európskej únii kvôli poskytovaniu nezákonných dotácií Airbusu. O 24 hodín neskôr EÚ podala žalobu na USA za skrytú podporu Boeingu.
Portman (za USA) a Mandelson (za EÚ) následne vydali spoločné vyhlásenie: „''Zostávame jednotní v našom odhodlaní nedopustiť, aby tento spor ovplyvnil našu spoluprácu v širších bilaterálnych a multilaterálnych obchodných otázkach. Doteraz sme spolupracovali na vysokej úrovni a mienime v tom aj naďalej pokračovať.''“
Napätie spôsobené podporou Airbusu A380 sa dostalo na pokraj obchodnej vojny s ohlásením podpory pre budúce A350. Airbus by rád pokryl tretinu nákladov na vývoj A350 z vládnych úverov, ale v prípade nutnosti je pripravený sa zaobísť aj bez týchto pôžičiek. A350 bude priamym konkurentom najúspešnejšieho projektu Boeingu v posledných rokoch - 787 Dreamliner.
Vysokí úradníci EÚ pre obchod vyjadrujú pochybnosti o financovaní vývoja Boeingu 787 japonskou vládou a japonskými spoločnosťami rovnako tak ako niektorými štátmi USA.
Tvrdá konkurencia v Japonsku
Dve veľké japonské letecké spoločnosti, Japan Airlines a All Nippon Airways, sú tradične veľmi lojálni zákazníci Boeingu, stroje tohoto amerického výrobcu tvoria asi 90% flotily oboch dopravcov. Obe aerolinky prevádzkujú aj niekoľko strojov Airbus (JAL získal niekoľko A300 po prevzatí Japan Air System a All Nippon Airways si objednali niekoľko A320/A321).
Avšak ANA plánuje, že po uvedení 737 NG a 787 na trh, bude mať vo svojej flotile len letúny Boeing. Takýto krok by ponechal Airbusu prakticky nulový podiel na japonskom trhu. Navyše japonské spoločnosti si neobjednali ani jeden A380, aj keď používajú veľké množstvo Boeingov 747 (JAL má dokonca najväčšiu flotilu 747 na svete). Aby zvýšil svoje šance na japonskom trhu, založil Airbus v krajine svoju pobočku, ale či to európskemu výrobcovi pomôže, zostáva tajomstvom. V roku 2005 bola úspechom pre Airbus záväzná objednávka od Sagawa Express na jeden A300-600F a jednu opciu na rovnaký typ. Rovnako nové japonské aerolinky Star Flyer budú používať A320-200 na linkách z nového letiska v Kitakjúšú.
V októbri 2005 si ANA objednali päť A320, ale len ako dočasné riešenie než budú k dispozícii Boeingy 737NG (New Generation). ANA nezmenili svoj úmysel predať v budúcnosti všetky svoje Airbusy.
Hlavným faktorom ovplyvňujúcim lojalitu japonských prepravcov v Boeingu je partnerstvo Boeingu a niekoľkých japonských konzorcií pri výrobe častí lietadiel (napr. krídel typu 787). Okrem toho boli japonské letecké spoločnosti konzultované pri návrhu typu 777. Aj keď sú výrobcovia a aerolinky odlišné spoločnosti, japonská vláda veľmi podporuje spoluprácu leteckého priemyslu s Boeingom a zložito prepletené vzťahy v japonských keirecu sú zárukou, že sa Airbus bude na japonskom trhu veľmi ťažko presadzovať.
Výrobné závody
Tri (konečné) montážne linky Airbusu sú v Toulouse (Francúzsko) (dve linky) a Hamburgu (Nemecko) (jedna linka). Štvrtá montážna linka, pre Airbus A400M, sa stavia v Seville (Španielsko). Táto nová linka by mala byť uvedená do prevádzky v októbri 2006.
Avšak Airbus má aj množstvo ďalších výrobných závodov na rôznych miestach v Európe, čo odráža fakt, že bol pôvodne založený ako konzorcium firiem z rôznych európskych krajín. Originálnym riešením problému presúvania častí konštrukcie lietadiel medzi výrobnými a montážnymi závodmi je používanie Beluga - špeciálne zväčšeného lietadla A300, schopného prepravovať objemné časti trupov lietadiel Airbus. Rovnaké riešenie v súčasnej dobe zvažuje aj Boeing, ktorý by vo zväčšenej verzii svojho Jumba 747 prevážal časti nového Boeingu 787. Výnimkou je iba A380, ktorého trup a krídla sú príliš rozmerné, než aby ich časti mohli byť prepravované Beluga. Veľké časti A380 sú dopravované loďou do Bordeaux a potom prevezené do Toulouse po špeciálne rozšírenej ceste.
Zamestnanci podľa krajiny
(Údaje k 31. decembri 2003)
Zamestnanci podľa pobočiek
(Údaje z 31. decembra 2003)
¹ V zátvorkách sú presné názvy miest pobočiek v danom meste.
AirExplore
Lietadlá používané v minulosti
V minulosti malo AirExplore vo flotile aj jeden Boeing 737-300 s imatrikuláciou OM-BEX, ten však bol v decembri roku 2013 vrátený lízingovej spoločnosti. Boeing 737-400 s imatrikuláciou OM-AEX bol v marci 2015 predaný španielskej spoločnosti AlbaStar a Boeing 737-400 (OM-CEX) bol vrátený lízingovej spoločnosti začiatkom októbra 2015 a lieta v Kanade pre First Air. OM-EEX odletel z bratislavského letiska 2. januára 2017, následne bol prestavený na cargo verziu. OM-DEX bol 01. novembra 2017 vyradený z flotily a následne prestavený na cargo verziu. Boeing 737-800 s imatrikuláciou OM-NAS bol v decembri 2017 predaný španielskej spoločnosti AlbaStar a OM-GEX vrátený lízingovej spoločnosti v septembri 2021.
Lynyrd Skynyrd
Lynyrd Skynyrd je americká hudobná skupina, hrajúca tzv. južanský rock. Študentskú kapelu založila v lete v roku 1964 Jacksonville na Floride vtedy ešte pod názvom "My Backyard" skupinka teenagerov v zložení: Ronnie Van Zant (spev), Allen Collins (gitary), Gary Rossington (gitary), Larry Junstrom (basgitara) a Bob Burns (bicie). Inšpiráciou pre ich hudobnú produkciu boli beatové skupiny britskej invázie ako napríklad Free, The Yardbirds, The Rolling Stones a The Beatles, ako aj vplyvy iných hudobných žánrov ako sú hlavne južanského blues a country & western.
Veterný mlyn
thumb|Holandský veterný mlyn Veterný mlyn je zariadenie, ktoré dokáže premieňať energiu vetra na kinetickú energiu (rotujúcich lopatiek). V mnohých krajinách sveta sa používa na mletie múky a pumpovanie vody.
Lynyrd Skynyrd
Skupina si menila názvy na "One Percent", či "Noble Five". Názov sa časom ustálil na "Leonard Skinnerd" podľa mena Leonarda Skinnera, učiteľa telocviku a basketbalového trénera členov skupiny na škole Robert E. Lee High School v Jacksonville na Floride, z ktorého potom vznikla finálna, typicky južanská verzia v tvare "Lynyrd Skynyrd".
Veterný mlyn
História
Prvá zmienka o veterných mlynoch spadá do 1. storočia. Herón z Alexandrie v tej dobe pravdepodobne zaznamenal historicky prvé využitie veterného mlynu. Vertikálne veterné mlyny sa prvý raz používali vo východnej Perzii. Dnes bežne používané horizontálne veterné mlyny boli vynájdené v severovýchodnej Európe okolo roku 1180.
Moderné mlyny
Najmodernejším druhom veterných mlynov sú veterné turbíny (čiže veterné elektrárne), ktoré sa dnes používajú na výrobu elektriny. Také turbíny môžu dosahovať výkon až 6 MW. Výhodou je skutočnosť, že vietor je obnoviteľným zdrojom energie. Ich nevýhodou však je nemožnosť vietor "naplánovať". Táto nevýhoda je čiastočne neutralizovaná použitím veternej energie ako doplnkového zdroja s inými druhmi energie, ako aj distribúciou vyrobenej energie v prípade aktuálneho prebytku.
Lynyrd Skynyrd
20. októbra 1977 pri leteckom nešťastí v blízkosti mestečka McComb v štáte Mississippi zahynuli Ronnie Van Zant, Steve Gaines a Cassie Gaines. Po tejto tragédii sa skupina na desať rokov odmlčala. Od roku 1987 sa v nej vystriedalo množstvo hudobníkov. 13. marca 2006 bola skupina uvedená do Rokenrolovej siene slávy.
Veterný mlyn
Zdroj
Molino
Olšany (okres Klatovy)
Olšany sú obec v Česku v okrese Klatovy v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 201 obyvateľov, z toho 106 mužov a 95 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,1 roka (muži 42,5 roka, ženy 48,0 roka).
1446 Sillanpää
1446 Sillanpaa je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. januára 1938.
Vdych
Vdych je nadýchnutie, vtiahnutie vzduchu do pľúc.
Vcítenie
Vcítenie, vciťovanie sa alebo empatia (gr. empatheia; zo slov em- = dovnútra, vnútri, pathos = cit, utrpenie) je prenášanie sa do sveta predstáv druhého, do jeho emócií, spôsobu myslenia a postojov.
Psychológia
Vcítenie je zložitý emocionálny proces/schopnosť premietnuť svoje vlastné "ja" do psychického obrazu inej osoby tak, že nastane súznenie a následné porozumenie postupujúce od emotívnej k racionálnej rovine. Vciťovanie sa je podmienkou možnosti chápania druhého.
Empatia je základným postupom každej psychoterapie a účinnosť každej psychoterapie určuje predovšetkým to, do akej miery je psychoterapeut schopný empatického porozumenia, do akej miery to vie vyjadriť a pacientovi vyjaviť.
Filozofia a estetika
V hermeneutike má vciťovanie poznávaciu hodnotu. Vciťovanie sa je zážitková rekonštrukcia (napríklad skúmanej dejinnej akcie).
Podľa Edmunda Husserla je to zvláštna forma empirickej skúsenosti. Vo vciťovaní zakúša vciťujúce sa Ja duševný život, presnejšie vedomia iného Ja. Zakúša ho, no nik nepovie, že ho prežíva a vníma vo vnútornom vnímaní, v lockovskej reflexii, ako svoje vlastné vedomie.
Vcítenie je aj základný termín sympatického symbolizmu. Podľa tohto smeru vzniká estetický zážitok vcítením a projekciou ľudských citov a myšlienok do objektov estetického zaľúbenia, ktoré tým možno dočasne oživiť.
Vec
Vec môže byť:
Henri Poincaré
V roku 1905 dospel súčasne s Einsteinom k základným pojmom špeciálnej teórie relativity. Poincaré je významným predstaviteľom kritiky vedy ako sebauvedomenia postupov vedy: zaujímala ho predovšetkým otázka pôvodu základných vedeckých presvedčení.
Zákony vedy sú dohody, ktoré majú slúžiť na čo najvhodnejšie a užitočné opisovanie príslušných javov. Fakty sú hranice slobodných konvencií.
Bol vychovaný ako katolík, avšak neskôr sa stal ateistom. Dal to jasne najavo vo svojej práci Dernières Pensées (Posledné myšlienky), ktorá bola publikovaná 1. januára 1913, teda po jeho smrti.
Argeios
Argeios (Argeios) môže byť:
Plínius Starší
Gaius Plinius Secundus alebo Plínius Starší (* 23, Novum Comum – † 24. august 79, Stabiae) bol rímsky spisovateľ, autor prírodopisnej encyklopédie nesúcej názov Historia Naturalis. Zastával hodnosť veliteľa časti rímskej flotily. Medzi jeho slávne výroky patrí: „Skutočná sláva má spočívať v konaní robiť to, o čom je hodné písať, v písaní zaznamenávať to, čo je hodné čítania.“
Mladosť a vojenská kariéra
Niekedy pred rokom 35 vzal Plíniov otec svojho syna do Ríma, aby tu získal vzdelanie podľa rímskych štandardov. Politickú kariéru začal bežným spôsobom, teda vojenskou službou, a to ako veliteľ jazdy (praefectus alae) pod velením rodinného priateľa, Publia Pomponia Secunda, v Germánii. S prestávkami slúžil Plínius v provincii v rokoch 46 – 58. Okrem svojho vzdelaného veliteľa, ktorý v mnohom inšpiroval budúceho encyklopedistu, sa tu zoznámil s ďalšími význačnými vojenskými osobnosťami – vojvodcom Gnaeom Domitiom Corbulonom, u ktorého istý čas tiež slúžil, a budúcim cisárom Titom. Z tohto obdobia pochádzajú dva kratšie Plíniove spisy – De iaculatione equestri (O boji na koni) a De vita Pomponii Secundi (Život Pomponia Secunda) – a rozsiahle historické dielo Bella Germaniae (Vojny v Germánii).
Zo zmienok o gramatikoch a rečníkoch Quintovi Remmiovi Palaemonovi a Arelliovi Fuscovi sa predpokladá, že počas svojich študijných liet mohol byť ich žiakom. Pod vplyvom svojho súčasníka, Senecu Mladšieho, sa priklonil k štúdiu filozofie a rečníctva. Plínius určite študoval v Ríme botaniku v záhrade staručkého Antonia Castora, kde okrem iné uvidel i starobylý „lotosový strom“ zasadený na pozemku, ktorý kedysi patril Marcovi Crassovi. Zúčastnil sa tiež na triumfálnom sprievode cisára Claudia po získaní Británie (44).
Literárne medziobdobie
Po smrti cisára Claudia roku 54 sa Plínius Starší stiahol z politického života, pravdepodobne kvôli nesúhlasu s politikou cisára Nerona. Život v ústraní mu umožnil naplno sa venovať literárnej činnosti. V tomto období dokončil Bella Germaniae, ktoré poslúžili neskôr ako prameň historikovi Tacitovi, a vytvoril dve diela zaoberajúce sa rečníctvom – Studiosus (Žiak) a Dubius sermo (Jazykové pochybnosti).
Návrat do verejného života
S nástupom cisára Vespasiána (69), Plíniovho známeho z čias jeho vojenskej mladosti, sa spisovateľ vrátil do vojenskej služby. Zastával funkcie prokurátora v provinciách Gallia Transalpina (70) a Hispania Tarraconensis (73), pričom navštívil aj provinciu Gallia Belgica (74). V Hispánii sa bližšie zoznámil s prácou v zlatonosných doloch, ktorej neskôr venoval oddiel svojho prírodopisného diela. Po návrate do Ríma zastával viacero úradov vo Vespasiánovej správe. Údajne ho zvykol navštevovať pred úsvitom, aby si od neho osobne vyžiadal pokyny na každý deň, potom sa venoval svojim úradníckym povinnostiam a zvyšok dňa venoval svojej literárnej a výskumnej činnosti.
Práve v tomto poslednom období vytvoril Plínius svoje dve najvýznamnejšie diela – historickú prácu A fine Aufidi Bassi (Pokračovanie Aufidia Bassa) a encyklopédiu Naturalis Historia (Prírodoveda).
Roku 79 zastával Plínius Starší funkciu veliteľa cisárskeho loďstva kotviaceho v kampánskom prístave Misenium neďaleko od Pompejí a Herculanea. Keď 24. augusta 79 došlo k erupcií Vezuvu, Plínius sa podujal postarať o evakuáciu vydeseného obyvateľstva, aj preto, aby mohol zblízka výbuch sopky sledovať. Na tejto akcii ho sprevádzal jeho synovec a adoptovaný dedič, Plínius Mladší, ktorý o strýkovej smrti počas erupcie podáva správu v svojej korešpondencii. Plínia Staršieho, ktorý trpel dýchacími potiažami, zabili pravdepodobne sopečné výpary počas spánku. Jeho telo bolo objavené 26. augusta pochované pod nánosmi popola bez viditeľných zranení.
Naturalis Historia
thumb|200px|Titulný list Naturalis Historiae, 1669 Plíniovo jediné zachované dielo, Naturalis Historia (Prírodoveda), predstavuje ohromujúci encyklopedistický súbor rímskych vedomostí, ktorý nevynecháva žiadnu oblasť starovekého života. Skladá sa z 37 kníh, pri spisovaní ktorých použil Plínius podľa vlastného tvrdenia práce niekoľkých stoviek autorov o viac ako 2 000 zväzkov. Práve neuveriteľný rozsah a hĺbka zaručili Plíniovmu dielu prežitie až do súčasnosti. Obzvlášť jeho oddiely zaoberajúce sa medicínou, botanikou a prípravkami vyrobenými z rastlín boli hojne používané počas staroveku i stredoveku.
Plíniová encyklopédia je rozvrhnutá do menších tematických celkov:
Encyklopédiu uvádza list, ktorý je adresovaný budúcemu cisárovi, Plíniovmu známemu z vojenskej služby, Titovi. Na základe tohto listu možno datovať dokončenie Prírodovedy do rokov 77 – 78.
V štýle, ktorým je Plíniovo encyklopedické dielo písané, badať vplyv Senecu, jeho vzoru v rečníctve a filozofii. Plínius je jedným z predstaviteľov literárnej tvorby strieborného obdobia rímskej literatúry: pred zrozumiteľnosťou a prirodzenosťou dáva prednosť umeleckej vybrúsenosti a výrazovej bohatosti. Striedajú sa u neho časté zvolania, rečnícke otázky, metafory a poetické prostriedky. Dlhé, rozvité vety, s cieľom mať vyššiu literárnu prepracovanosť bývajú usporiadané neobvyklým spôsobom, objavujú sa v nich neobvyklé jazykové prostriedky a tvary a ich hlavná myšlienka býva odsúvaná až na koniec, aby tak vynikla vnútorná pestrosť súvetia. Po jazykovej stránke u Plínia zaujme veľký počet ablatívných fráz.
Plíniovo dielo, okrem iného, poskytuje cenné informácie o výrobe papyrových zvitkov a purpurového farbiva ako aj o práce v starovekých zlatých doloch v Hispánii.
Nedochované diela
S výnimkou Naturalis Historia sa z Plíniovej tvorby do dnešnej doby nič nedochovalo. Jeho ďalšie práce pozostávali z:
Plíniov ohlas
Plíniove anekdoty o gréckych umelcoch poskytli humanistickému maliarovi Giorgiovi Vasarimu predlohu pre sériu fresiek zdobiacich interiér jeho domova v Arezze.
Moderná archeológia potvrdila Plíniove údaje o ťažbe zlata pomocou vody privádzanej akvaduktmi. Táto technológia bola použitá v Dolaucothi v južnom Walese aj v známych zlatých doloch v Las Medulas v Španielsku, kde sa dochovali ako pamiatku na túto dobu zvyšky rímskych akvaduktov.
Vo vulkanológii sa vžilo označenie plínijská erupcia pre typ veľmi prudkej vulkanickej erupcie, ktorú charakterizujú chŕlenie dymu a popola až do stratosféry. Podobne termín ultra-plínijský sa používa pre najprudší typ plínijského výbuchu. Príkladom takejto erupcie bola explózia sopky Krakatoa roku 1883 a explózia na ostrove Santorini okolo roku 1500 pred Kr.
Alibre Design
Alibre Design je nízkonákladový softvér na vytváranie 3D modelov a 2D výkresov. Dodáva sa v štyroch verziách: Alibre Design Xpress (zadarmo), Alibre Design Standard, Alibre Design Professional a Alibre Design Expert. Program pracuje na Windows XP aj Windows Vista.
Alibre Design pre školy
Pre školy je toto CAD riešenie poskytované vo viacerých variantoch.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 2014
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 2014 boli v poradí 46. Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste Isla Margarita, vo Venezuele v dňoch od 14.28. júla 2014, za účasti 8 tímov. Venezuela bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1991 (vo Valencii), 1997 (v Maracaibo) a 2006 (v Caracase). Zápasy by odohrali v aréne Estadio Ciudad de la Asunción s kapacitou 10 000 divákov. Titul po 23 rokoch získali hráči Venezuely, ktorí vo finále zvíťazili nad obhajcom prvenstva spred 2 rokovArgentínou. Pre Venezuelu to bol iba druhý titul v histórii, ten prvý vyhrala rovnako v domácom prostredí.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ameriky 2015. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. Zároveň slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 2015 v Toronte, kde postúpila najlepšia trojica družstiev.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.
Rómčina
Terminológia
Termín rómčina (resp. romčina, cigánčina, rómské jazyky, romské jazyky, cigánske jazyky) vo význame "to, čím hovoria všetci Rómovia sveta", autori definujú rôzne široko:
Rómčina sa považuje v literatúre buď za jeden jazyk alebo za zoskupenie viacerých jazykov. Jednotlivá podjednotka rómčiny sa v prvom prípade volá rómsky dialekt (romský dialekt, cigánsky dialekt) a/alebo rómske nárečie (romské nárečie, cigánske nárečie) alebo skupina rómskych dialektov, v druhom prípade sa väčšia podjednotka volá rómsky jazyk (romský jazyk, cigánsky jazyk) a len podjednotka tejto väčšej podjednotky sa volá rómsky dialekt (atď.)/rómske nárečie (atď.) alebo skupina rómskych dialektov. Slovenské slovo rómčina (romčina) je z tohto hľadiska neutrálne - môže znamenať buď rómsky jazyk (ako jazyk všetkých Rómov alebo ako jeden z jazykov Rómov) alebo rómsky dialekt/nárečie alebo skupinu rómskych dialektov/nárečí, obyčajne sa ním však myslí jazyk všetkých Rómov.
Charakteristika
Ide o aglutinačný jazyk. Má 8 pádov (nominatív, vokatív, akuzatív, datív, lokál, inštrumentál, ablatív, genitív), 2 rody (mužský, ženský), 3 slovesné triedy, ktoré ovplyvňujú koncovky v časoch. Sloveso má tvary pre: infinitív, osoby, číslo (jedn., množ.), slovesné časy, spôsoby, rody.
Veľa slov je prevzatých z jazykov národov, na ktorých územiach Rómovia vo svojej histórii putovali. Základom sú slová indického pôvodu, medzi najstaršie výpožičky patria slová z perzštiny a gréčtiny. Jednotlivé dialekty používané v rôznych krajinách sa odlišujú množstvom týchto prevzatých slov, celkovou slovnou zásobou, fonetikou ale aj gramatikou.
Rómológia (romistika)
Rómológia je odbor, ktorý skúma rómčinu. Prvú gramatiku rómčiny používanej na Slovensku (presnejšie jednej z východoslovenských variet) publikoval v maďarčine rusínsky filológ Jurij Ignatkov (Ihnátko) v roku 1877; autor istý čas pôsobil ako učiteľ v Levoči. Autorkou moderných publikácií o rómčine v 20. storočí bola česká rómologička Milena Hübschmannová. Na Slovensku sa rómológia študuje na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre.
Dialekty (nárečia) z celosvetového pohľadu
Existuje veľa spôsobov rozdelenia rómčiny (či rómskych jazykov) na podskupiny/dialekty/nárečia. Nasledujú vybrané príklady delení (takmer výlučne len) európskej rómčiny.
Súčasné konsenzuálne delenie
==== Matras 2005 ==== rómčina:
(*) Skupina "severné dialekty" je v niektorých deleniach nahradená týmito skupinami (teda rozdelená na tieto samostatné skupiny):
==== Elšík 200x ==== Poznámka: Za pomlčkou vpravo nasleduje (ak vôbec existuje) najprv špecifický názov etnickej podskupiny/rodu (uvedený v rómčine, nie v slovenčine), ktorá/-rý daným nárečím hovorí, a potom v zátvorke jej/jeho geografická poloha.
rómčina:
Ethnologue (2013)
rómske jazyky (resp. makrojazyk rómčina ):
Mimo rómskych jazykov, ako tzv. zmiešané jazyky, sú vedené :
Kaufman (1979)
rómčina:
=== Čerenkov a Ventceľová ((?)1976)    ===
Cina a zdroje, ktoré z neho čerpajú, cituje túto klasifikáciu trochu odlišne (asi chybne), a to takto:
===Ventceľová (1983) ===
Kenrick (1975)
rómčina:
Pre mimoeurópskych Rómov má na rovnakej úrovni ako S-dialekty a H-dialekty skupiny:
=== Kochanowski (1963/64) ===
Kochinowského klasifikácia ignoruje britské, škandinávske, iberské, talianske, juhoruské a ukrajinské dialekty.
===Courthiade (2009 a staršie)       ===
Autor rozlišuje: A) rómsky jazyk (nazýv. aj: rromani ćhib) – 90 % všetkých Rómov
B) pararómske idiómy (nazýv. aj para-rómske) – “nárečia, które sa z rozmanitých dôvodov tak vzdialili od hlavného kmeňa jazyka, že ich treba považovať za kolaterálne jazyky a nie za rómske dialekty”
Poznámky:
Dialekty (nárečia) Rómov na Slovensku
=== Novšie delenie   === rómčina:
Nasledujú podrobnosti: Slovenské nárečia/dialekty rómčiny sú v celkovom systéme zaradené nasledovne (základné delenie porov. vyššie napr. Matras 2005 a Elšík 2000x; bodky označujú nárečia/dialekty mimo územia Slovenska):
rómčina:
Rómovia na Slovensku:
Staršie delenia (aj pre Česko)
Staršie Lípa (1965) rozlišoval v Česko-Slovensku :
Hübschmannová túto Lípovu klasifikáciu upravila nasledovne :
Interglaciál
náhľad|Teplotná história Antarktídy podľa vrtov. Časová os v tisíckach rokov pred rokom 2004. Ľadové jadrá z vrtov a sedimenty predstavujú priemer často na škále tisíc rokov, preto priame porovnanie so súčasnými hodnotami môže byť zavádzajúce.
Interglaciál alebo medziľadová doba je obdobie s vyššími priemernými ročnými teplotami medzi dvoma ľadovými dobami. Súčasný holocénny interglacial sa začal na konci pleistocénu, asi pred 11 700 rokmi.
Le Thour
Le Thour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 330 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ploutarchos (spisovateľ)
Ploutarchos (iné prepisy: Plútarchos, Plutarchos; ; starší názov: Plutarch; * asi 45, Cheronia – † asi 125, tamtiež) bol významný grécky spisovateľ – historik, filozof, autor moralistických diel.
Život
Získal kvalitné vzdelanie v Aténach a egyptskej Alexandrii, väčšinu života prežil v rodnej Chaironei, ale veľa cestoval po vtedy známom svete – osobne poznal Grécko, Egypt, Malú Áziu, viackrát navštívil Rím. Získal čestné občianstvo Atén, udržiaval úzke kontakty s delfskou veštiarňou, kde pravdepodobne pôsobil ako jej kňaz.
Dielo
Plutarchos bol veľmi plodný autor. V staroveku bolo známych takmer 230 literárnych diel, do súčasnosti sa zachovala len asi 150. Jeho hlavným historickým dielom sú Paralelné životopisy (Bioi paralléloi) – boli to dvojice životopisov významných gréckych a rímskych osobností, ktoré navzájom porovnával (23 dvojíc: Alexander Veľký – Caesar, Dion – Brutus, Demetrios – Antonius, Agesilaos – Pompeius, Nikias – Crassus, Théseus – Romulus, Lykurgos – Numa, Solon – Poplicola, Aristeides – Cato Maior, Themistokles – Camillus, Kimon – Lucullus, Perikles – Fabius Maximus, Alkibiades – Coriolanus, Lysandros – Sulla, Pelopidas – Marcellus, Timoleon – Aemilius Paulus, Demostenes – Cicero, Phokion – Cato Minor, Eumenes – Sertorius, Pyrrhos – Marius, Philopoimen – Flamininus, Agis/Kleomenes – Gracchovci. K nim boli pripojené životopisy rímskych cisárov Galbu a Othona a životopis Arata zo Sikyónu a perzského kráľa Artaxerxa II.). Dejiny a životopisy významných osobností mali byť podľa Plutarcha vzorom a poučením pre život, pre správanie sa ľudí i veľkých kolektívov. Jeho životopisy mali veľký význam v neskoršom období, čerpali z nich mnohí dramatici (Corneille, Racine, Shakespeare)
Druhú veľkú skupinu jeho diel tvoria etické diela, lat. nazývané Moralia. Sú to drobnejšie i rozsiahlejšie diela, ktoré riešia mnohé etické otázky každodenného života, morálky a správania sa (O zvedavosti, O počúvaní, O duševnom pokoji, O láske). Napísal aj mnohé diela, ktoré sa venovali literatúre, prírodovede, filozofii, matematike, náboženstvu a ďalším odborom.
Podobne ako v životopisoch významných Grékov a Rimanov hľadal nielen spoločné rysy porovnávaných historických osobností, ale predovšetkým ich morálne kvality, napísal aj asi sto stručných príbehov Cnosti žien. Pre svoju manželku napísal dielko Útecha pre vlastnú manželku.
Bréhal (obec)
Bréhal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Enteogén
thumb|300px|[[Holohlavec mexický (Psilocybe mexicana). Druh huby, z ktorej roku 1958 Albert Hofmann prvýkrát chemicky izoloval psilocybin.]]
Saint-Victor-la-Rivière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod