cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rokycany (Česko)
História
14. júla 1862 bola otvorená železničná trať Praha-Plzeň, čo bolo impulzom pre rozvoj priemyslu v meste a okolí. Bol vybudovaný cukrovar, hutné závody a píla, nové školy a počet obyvateľov sa v krátkej dobe zdvojnásobil.
Cimburie
náhľad|Cimburie na [[Mestský hrad v Kremnici|mestskom hrade v Kremnici]] náhľad|Cimburie na rímskych hradbách
Cimburie je ozubené zakončenie vrcholu muriva hradieb alebo veží.
Účel
Jeho účelom bolo umožniť obrancom hradieb relatívne bezpečný boj (zuby im umožňovali lepšie sa kryť pred paľbou obliehateľov).
História
Tento typ hradieb poznali už starovekí Gréci a Rimania, používal sa tisícky rokov. Zhruba na konci 14. storočia sa cimburie začína modifikovať smerom k zužovaniu medzier a rozširovaniu zubov. Tento vývoj bol zavŕšený premenou medzier na strieľne a zánikom cimburia ako používaného obranného prvku, aj naďalej sa však objavovalo (alebo pretrvávalo) ako estetický prvok.
Flize
Flize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1152 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pobiedziska
Pobiedziska je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat poznański v rovnomennej gmine.
Žije tu 8 353 obyvateľov (30.6.2007).
Jena
Jena je nemecké univerzitné mesto v spolkovej krajine Durínsko, ktoré sa nachádza na rieke Sála. Podľa počtu obyvateľov je druhým najväčším mestom v spolkovej krajine Durínsko.
Dejiny
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1182. V 13. storočí sa Jena stala obchodným mestom s právami (1230) a svojou vlastnou správou. Ekonomika bola založená najmä na produkcii vína. V roku 1286 prišli do mesta Dominikáni a v 1301 Cisterciáni. V roku 1331 bolo mesto pod vládou Meißenského markgrófstva. Od 1423 patrilo Saskému kurfirstvu Wettinovcov, ktorí zdedili Meißensko. Reformácia sa dotkla mesta v 1523. V roku 1558 založil Johann Friedrich I. dnešnú univerzitu Friedrich-Schiller-Universität Jena. Od 1670 do 1690 bola Jena hlavným mestom vojvodstva Sasko-Jena. V roku 1692 bolo pripojené k vojvodstvu Sasko-Eisenach a v 1741 k vojvodstvu (neskôr veľkovojvodstvo) Sasko-Weimar, ku ktorému patrilo až do roku 1918.
Na konci 18. storočia bola miestna univerzita najväčšia a najznámejšia zo všetkých nemeckých štátov. To spravilo z mesta centrum filozofie (s profesormi ako Fichte, Hegel, Schiller a Schelling) a raného romantizmu (básnici Novalis, bratia Schlegelovci a Ludwig Tieck).
14. októbra 1806 tu bojoval Napoleon Bonaparte proti Prusom, ktorých tu porazil v bitke pri Jene. Odpor voči francúzskej okupácii bol veľký, najmä u miestnych študentov. Mnohí z nich bojovali v roku 1813 v dobrovoľných ozbrojených zložkách pruskej armády Lützowsches Freikorps. O dva roky neskôr bolo v meste založené bratstvo Urburschenschaft.
Na konci 19. storočia prišiel s výstavbou železnice z Halle/Lipsko do Norimbergu rozvoj mesta. Jena sa stala centrom strojníctva, optiky a výroby skla. Boli tu založené významné sklárske podniky Carl Zeiss AG, Schott AG za ktorými stáli Carl Zeiss, Ernst Abbe a Otto Schott.
Na konci druhej svetovej vojny v roku 1945 bolo mesto Spojencami ťažko bombardované. Bolo zničené skoro celé stredoveké centrum mesta (po vojne bolo obnovené).
Saint-Éloy-les-Mines
Saint-Éloy-les-Mines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Posledné vystúpenie
Posledné vystúpenie je zbierka ôsmich detektívnych poviedok, ktoré napísal sir Arthur Conan Doyle, a v ktorých vystupuje Sherlock Holmes. Poviedka „Lepenková škatuľa“ bola do tejto zbierky preradená zo zbierky Spomienky na Sherlocka Holmesa. Príbehy boli v rokoch 1908 - 1917 publikované v The Strand Magazine a v roku 1917 vyšli knižne. Do slovenčiny ich preložil Alfonz Bednár.
Milada (jaskyňa)
Jaskyňa Milada sa nachádza na Silickej planine, asi 1 km JV od obce Silická Brezová v okrese Rožňava. V roku 1946 ju objavil Ján Majko so spolupracovníkmi cez 19 m hlbokú priepasť, ktorá ústi na podzemné riečisko. Tvorí ju riečna chodba a niekoľko rútivých siení a dómov. V jednom z nich sa dá vystúpiť až 65 m nad riečisko. V roku 1960 J. Jirásek prenikol cez vodný sifón, a tak v zadnej časti jaskyne objavil priestory v dĺžke 360 m. Jaskyňa sa končí prietokovým jazerom. Dĺžka jaskyne je 800 m. Zo sintrovej výplne sa vyskytujú stalaktity, stalagmity, sintrové záclony a jazierka. Neskôr do jaskyne vyrazili vstupnú štôlňu.
Jaskyňa predstavuje ponornú časť brezovsko-kečovského podzemného hydrologického systému. Systém je vytvorený v druhohorných strednotriasových svetlých wettersteinských vápencoch silického príkrovu. Podzemný vodný tok z jaskyne sa objavuje v spodnej časti priepasti Bezodná ľadnica, odkiaľ sa neznámymi priestormi dostáva až do Kečovskej vyvieračky.
Jaskyňa je národná prírodná pamiatka. Ochrana územia bola vyhlásená v roku 1972 a novelizovaná v roku 1996. Ochranné pásmo nebolo určené. Jaskyňa Milada je zatiaľ pre širokú verejnosť znesprístupnená.
Apple Macintosh
thumb|250px|Prvý počítač Macintosh z roku 1984, s pamäťou rozšírenou na 512 kB Macintosh, tiež známy skrátene ako Mac je skupina osobných počítačov vyrábaných americkou spoločnosťou Apple Computer. Macintosh bol pomenovaný po obľúbenej odrode jablka vývojára Jefa Raskina – McIntosh. Prvý Macintosh so 128 kB pamäte bol uvedený na trh 24. januára 1984. Bol to prvý osobný počítač na trhu, ktorý spopularizoval grafické rozhranie (GUI), revolučný počin v počítačovom priemysle, keďže väčšina dovtedajších operačných systémov pracovala len s príkazovým riadkom.
Architektúra
Operačný systém, pôvodne známy ako „systémový softvér“ alebo jednoducho „systém“ sa oficiálne začal nazývať Mac OS od verzie 7.6 (aj keď už vo verzii 7.5.1 bolo po prvý raz použité logo Mac OS). V marci 2001 Apple uviedlo na trh moderný a bezpečnejší systém Mac OS X vychádzajúci z Unixu. Jednou z posledných verzií systému bola OS X 10.9 Mavericks (vydaná 22. októbra 2013), ktorú v roku 2014 nahradila verzia 10.10 – OS X Yosemite (vydaná 16. októbra 2014).
Pôvodné Macintoshe mali procesory Motorola 68k, od roku 1994 prešli na procesory PowerPC a v roku 2006 na procesory Intel.
Od svojich počiatkov Macintosh uviedol na trh a spopularizoval množstvo vlastností a noviniek, ktoré boli neskôr použité inými operačnými systémami pre osobné počítače. Už súčasťou prvého Macintosha bolo:
Neskoršie počítače Macintosh prišli s nasledujúcimi novinkami a vlastnosťami:
1979 – 1984
Projekt Macintosh bol začatý začiatkom roku 1979 Jefom Raskinom, ktorý mal v pláne vytvoriť ľahko ovládateľný a cenovo prístupný počítač pre bežného zákazníka. V tom čase ešte Raskin trval na používaní tzv. metakláves, ktoré mali slúžiť ako polohovacie zariadenie namiesto myši. V septembri 1979 bolo Raskinovi schválené prijímanie nových zamestnancov pre projekt. Začal hľadať inžiniera, ktorý by bol schopný zostrojiť prototyp nového počítača. Bill Atkinson, člen tímu Lisa, mu predstavil Burrella Smitha, technika prijatého do Apple len v tom roku, no už zaujal vytvorením inovatívneho riešenia pre problém pretekania pamäte.
Smithova prvá základná doska pre Macintosh mala 64 kB pamäte, pomalý procesor Motorola 6809E a čierno-biely displej s 256 × 256 bodmi. Do konca roku 1980 už Smith vytvoril novú základnú dosku, ktorá používala rýchlejší procesor Motorola 68000 taktovaný na 8 MHz, pričom aj rozlíšenie displeja sa zvýšilo na 384 × 256 bodov. Smithov dizajn používal menej čipov ako Lisa, čo ho robilo omnoho lacnejším.
Inovatívny dizajn pritiahol pozornosť Steva Jobsa. Jobs si uvedomil, že Macintosh má väčšie možnosti uplatnenia na trhu ako Lisa. V roku 1981 Jobs úplne prebral zodpovednosť za projekt a následne v roku 1982 Raskin Apple opustil.
Jobs spolu s ďalšími inžiniermi Apple navštívil v decembri 1979, tri mesiace po spustení projektov Lisa a Macintosh, laboratóriá spoločnosti XEROX v Palo Alto. Táto návšteva mala významný vplyv na vývoj grafického prostredia budúcich počítačov Apple. Napriek tomu, že sa neskôr vyvinuté grafické rozhranie Macintosha výrazne líšilo od rozhrania počítača Xerox Alto, inžinieri Apple sa mali možnosť zoznámiť s funkčným GUI, ktorého prvky zakomponovali do počítačov Lisa a Macintosh.
V roku 1981 Jobs najal Hartmuta Esslengera, ktorý vytvoril dizajn produktov Apple, tzv. Snow White dizajn. Produkty Snow White mali cez seba pásiky, ktoré tieto produkty robili opticky menšími, než v skutočnosti boli. Princípy Snow White boli použité na počítačoch, monitoroch, príslušenstve, dokonca i na kábloch Apple. Po tom, čo Jobs odišiel z Apple po boji s novým šéfom spoločnosti Johnom Sculleym, Esslinger vytvoril dizajn aj pre produkty novej Jobsovej spoločnosti NeXT Inc.
Predchodca Macintosha, počítač Lisa, bol uvedený na trh v januári 1983. Stál 9995 dolárov a priniesol množstvo noviniek v grafickom rozhraní, ktoré sa neskôr stali súčasťou Macintosha. Lisa bola zameraná na obchodnú klientelu, no nepredávala sa za necelých desaťtisíc dolárov príliš dobre, preto bola v roku 1986 výroba ukončená.
22. januára 1984 v prestávke Superbowlu uviedlo Apple slávnu reklamu na Macintosh natočenú Ridleym Scottom: Atlétka s kladivom rozbíjajúca gigantický obraz diktátora („Veľkého brata“ – znázorňujúceho tyranskú postavu z knihy Georgea Orwella 1984 a dominantného výrobcu počítačov tej doby, IBM, známeho pod prezývkou „Veľká modrá“). Macintosh bol oficiálne uvedený na trh 24. januára 1984 za cenu 2495 dolárov.
Rovnako ako Lisa, Macintosh mal procesor Motorola 68000 bežiaci na 8 MHz (Lisa mala 5 MHz). Bol vytvorený ako uzavretý systém a mal omnoho viac kódu v ROM ako iné počítače. Mal tiež 128 kilobitov nerozšíriteľnej RAM. Dodával sa s dvoma programami využívajúcimi jeho pokrokový grafický systém: MacWrite a MacPaint.
Pre niektorých bol však Macintosh príliš radikálny na svoju dobu. Celá štruktúra počítača bola navrhnutá pre grafické rozhranie a dovtedajšie programy pre textový riadok museli byť prepísané, čo spočiatku odradilo mnohých vývojárov a na trhu bol nedostatok programov pre nový počítač. Niektorí používatelia zvyknutí na príkazový riadok nazývali Macintosh „hračkárskym počítačom“, čo odradilo mnohých potenciálnych zákazníkov.
1985 – 1989
V roku 1985 kombinácia počítača Mac s programom Aldus PageMaker a tlačiarne Apple LaserWriter vytvorila nízkonákladové riešenie pre návrh a zobrazenie tlačených materiálov, čo je dnes známe ako desktop publishing. Záujem o Macintosh začal prudko rásť a dominancia tejto platformy pre DTP trvala až dovtedy, keď v roku 2003 Adobe vydalo novú verziu DTP softvéru InDesign najprv pre Microsoft Windows, až potom pre Mac OS X.
Obmedzenia prvého Macintosha začali byť zrejmé nedlho po jeho uvedení na trh. V porovnaní s inými počítačmi svojej doby mal príliš málo operačnej pamäte a okrem toho sa dala len ťažko rozšíriť. Nemal pevný disk, ani možnosť jednoducho ho pripojiť. Do roku 1985 bola pamäť Macintosha rozšírená na 512 kB, ale už bolo zrejmé, že Macintosh bude musieť byť výrazne vylepšený.
Výsledkom úprav bol Macintosh Plus z roku 1986. Mal 1 MB RAM, rozšíriteľnej na 4 MB, a úplne revolučné rozhranie SCSI umožňujúce pripojenie až siedmich zariadení ako pevné disky a scannery. Kapacita disketovej mechaniky vzrástla na 800 kilobajtov. Plus sa stal okamžite úspešným a vyrábal sa štyri roky.
V roku 1987 bol predstavený Macintosh II s novým 16-MHz procesorom Motorola 68020 a otvorenou architektúrou s rozširujúcimi slotmi. Tento počítač spolu s novým operačným systémom už podporoval farebný grafický systém.
Spolu s Mac II bol vydaný i Macintosh SE, prvý kompaktný Macintosh s rozširujúcim slotom. Pracoval síce len na 8 MHz, no prebral niektoré estetické prvky z počítača Mac II, napr. novú ergonomickú klávesnicu a myš. Neskoršie počítače SE mali tiež 1.44-megabajtovú disketovú mechaniku.
Rok 1988 priniesol ďalšiu aktualizáciu – počítač Macintosh IIx s procesorom Motorola 68030, ktorý bol stále taktovaný na 16 MHz, no mal prepracovanejšie riadenie pamäte. IIx bol nasledovaný kompaktnou verziu s menším počtom slotov IIcx a v roku 1989 verziou Mac SE poháňanou procesorom 68030 nazvanou Macintosh SE/30. V tom čase bol uvedený na trh aj dovtedy najrýchlejší Mac s 25-MHz procesorom a zároveň čisto 32-bitovým systémom s podporou nového operačného systému (Systému 7) – Macintosh IIci. V roku 1989 Apple uviedlo na trh aj prenosný počítač Macintosh Portable taktovaný na 16 MHz s aktívnym TFT displejom.
Nasledujúci rok bol uvedený na trh 40-megahertzový Macintosh IIfx. Stál až 13 000 dolárov a priniesol významné zmeny v podobe rýchlejšej pamäte a dvoch procesorov na spracovanie vstupno-výstupných operácií. V roku 1990 bol už Macintosh všeobecne prijímaný, no bol zároveň pokladaný za príliš drahý, najmä kvôli množstvu klonov PC, ktoré boli dostupné. Zároveň bol v máji roku 1990 vydaný Microsoft Windows 3.0, čo bola prvá verzia tohto operačného systému, ktorá bola schopná vážne konkurovať Macu.
1990 – 1998
Odpoveďou Apple na lacné osobné počítače bolo množstvo nových lacných produktov z októbra 1990. Macintosh Classic, v podstate lacnejší SE, stál v základnej verzii 999 dolárov a bol dovtedy najlacnejším Macintoshom. Macinstosh CL pripomínajúci krabicu od pizze mal procesor Motorola 68020, stál 1800 dolárov a ponúkal farebné grafické rozhranie. Spolu s ním Apple ponúkalo lacný monitor s rozlíšením 512 × 384 bodov. Macintosh IIsi za 2500 dolárov bol zase 20-MHz IIci s jediným rozširujúcim slotom. Bol to prvý Macintosh s vstupom pre mikrofón. Všetky tri modely sa predávali veľmi dobre, no marža Apple bola výrazne nižšia ako pri skorších modeloch.
Nasledujúci rok bol konečne vydaný dlho očakávaný Systém 7, 32-bitový operačný systém pre Macintoshe s prepracovaným riadením farebnej grafiky, adresácie pamäte, podporou sietí, multitaskingu a virtuálnej pamäte. Rovnako v roku 1991 Apple uviedlo Quadra 700 a 900, prvé počítače s rýchlejším procesorom Motorola 68040 a vylepšené verzie hitov predchádzajúceho roka Macintosh Classic II a Macintosh LC II so 16-MHz procesorom 68030.
V rovnakom čase prišli na prišli na trh aj prvé prenosné počítače rady Powerbook – 16-MHz PowerBook 100 s procesorom 68000, 16-MHz PowerBook 140 s procesorom 68030 a 25-MHz PowerBook 170 s rovnakým procesorom. Boli to prvé prenosné počítače, ktoré mali za klávesnicou miesto na dlane a mali zabudované polohovacie zariadenie (tzv. trackball) pod klávesnicou. Všetky tri modely mali čierno-biely displej s rozlíšením 640 × 400 bodov, pričom modely 100 a 140 mali pasívny a model 170 mal aktívny displej.
V roku 1991 Apple, IBM a Motorola založili alianciu nazvanú AIM a do roku 1994 vytvorili nový štandard počítačov založený na architektúre RISC s procesormi PowerPC. Prvé PowerPC počítače sa predávali od roku 1994. Vzhľadom na rozdielnu architektúru procesorov musel byť prepísaný operačný systém a dočasne bežal systém na PowerPc prostredníctvom softvérového emulátoru. Procesory PowerPC sa v Macoch používali vyše desať rokov, ale v roku 2005 Apple oznámilo plán presunúť do konca roku 2007 všetky svoje počítače na platformu procesorov Intel.
V roku 1994 prišla na trh druhá generácia PowerBookov, séria 500 s procesormi 68040. Boli to prvé počítače, ktoré mali ako polohovacie zariadenie touchpad, ako ho poznáme z dnešných moderných notebookov.
V roku 1995 sa Apple pokúsilo vytvoriť program klonov Macintosha, opäť v snahe znovu získať stratený trhový podiel. Spoločnosť predávala licencie na Mac OS, ale po návrate Steva Jobsa do Apple v roku 1997 bol tento program zrušený a licencie odkúpené späť.
1999 – súčasnosť
V roku 2000 vznikol Mac OS X, operačný systém založený na Unixe, ktorý bol významnou zmenou pre Mac.
Po roku 2000 prišlo na trh ešte niekoľko inovatívnych počítačov Mac (najmä po stránke dizajnu), najväčšiu pozornosť upútal drobný Mac mini so základňou rozmerov 16,5 ×  a výškou iba z januára 2005.
Pogorzela
Pogorzela je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat gostyński v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 970 obyvateľov (30.6.2007).
Zoznam aplikácií podporujúcich OpenDocument
Pre viac informácií o formáte OpenDocument (ODF), pozrite hlavný článok OpenDocument.
Súčasná podpora
Množstvo aplikácií podporuje už teraz OASIS Open Document Formát pre kancelárske aplikácie; patrí medzi ne (v abecednom poradí):
Programátorska podpora, filtre, prevádzače
Balíčky OpenDocument sú obyčajné zip súbory. Existuje OpenDocument formát, ktorý je len jednoduchým súborom typu XML, ale väčšina aplikácií používa balíčkový formát. A teda, akýkoľvek z toho veľkého množstva nástrojov na narábanie so zip súbormi a XML údajmi sa môže použiť na narábanie s formátmi OpenDocument. Takmer všetky programovacie jazyky majú knižnice (zabudvané alebo dostupné) pre spracovanie XML súborov a zip súborov.
Toto je zoznam programov a programovacích knižníc, ktoré poskytujú špecializovanú podporu pre OpenDocument:
Corel WordPerfect
Kancelársky balík WordPerfect firmy Corel asi uvoľní podporu pre OpenDocument, aj keď zatiaľ neučinili formálne vyhlásenie. Corel je pôvodný člen Technického Výboru OASIS pre OpenDocument Formát, a Paul Langille, starší vývojár Corelu, je jednym zo štyroch pôvodných autorov špecifikácie OpenDocumentu. Taktiež, Corel zaslal list pre Massachusetts, v ktorom podporuje ich výber OpenDocument-u, slovami, „Corel silno podporuje širokú adaptáciu otvorených noriem, ktoré načrtol Massachusetts, vrátane XML, OASIS Open Document Formát a PDF… Corel zostáva naďalej oddaný práci popri OASIS a iných poskytovateľov technológií, aby sa zaistila pokračujúca evolúcia ODF normy a adaptácia otvorených noriem v celom priemysle.“ Mnohým sa zdá byť nepravdepodobné, že Corel by investoval tak veľa snahy, povzbudzoval záväzné prijatie formátu OpenDocument, povedal, že budú pracovať na podpore celo-priemyselnej adaptácie formátu OpenDocument, bez toho, žeby ho sami implementovali.
Na „Mestskom Stretnutí“ 16.septembra 2005 predstaviteľ IBM povedal, že implementujú OpenDocument a že Corel takisto aktívne implementuje OpenDocument. Článok Stevena J. Vaughan-Nicholsa v eWeek z 26.septembra 2005 uvádza, že Corel aktívne implementuje OpenDocument vo svojom balíku WordPerfect. 28.septembra 2005 ďalej upresnil, že WordPerfect Corel-u „čoskoro bude podporovať formát OpenDocument“, pričom poznamenal, že hoci „Corel neudá presný dátum pridania OpenDocument-u do WordPerfect-u, spoločnosť dala jasne najavo, že pracuje smerom k tomuto cieľu.“
Microsoft
Microsoft nateraz odmieta podporovať formát OpenDocument, tvrdiac, že mu chýbajú nezávislé implementácie a dôležité funkcie, aj keď naznačil, že tento svoj postoj v budúcnosti asi zmení. Pozri Postoj Microsoftu k formátu OpenDocument.
Podpora tretími stranami: Phase-n OpenOpenOffice plug-in pre Microsoft Office
Phase-n práve vyvíja OpenOpenOffice O3, open source softvérový plug-in pre Microsoft Office. S týmto bezplatným plug-in-om bude Microsoft Office schopný čítať a zapisovať dokumenty formátu OpenDocument (a všetkých ostatných formátov podporovaných OpenOffice.org). Namiesto inštalovania kompletnej kancelárskej aplikácie či veľkého plug-in-u, O3 nainštaluje iba maličký plug-in do systému Microsoft Office. Tento maličký plug-in automaticky posiela súbor na nejaký server, ktorý následne urobí prevod a pošle ho späť. Server môže byť lokálny vo firme (takže žiadne súkromné informácie sa nebudú posielať cez internet) alebo dostupný cez internet (pre tých, ktorý si nechcú zriadiť server).
Tŕnie (osada)
Tŕnie je farmárska osada na západnom Slovensku, administratívne prináležiaca k obci Lukáčovce v okrese Nitra. Nachádza sa na okraji lukáčovského chotára, v blízkosti vlakovej zastávky Andač, ktorá je súčasťou železničnej trate na úseku Leopoldov - Lužianky.
Zoznam aplikácií podporujúcich OpenDocument
Podpora tretími stranami: Phase-n OpenOpenOffice plug-in pre Microsoft Office
Beta verzia servera už je dokončená, a Alfa verzia plug-in-u sa očakáva začiatkom januára 2006.
Tŕnie (osada)
Geografická poloha
Osada Tŕnie - súčasť obce Lukáčovce - sa nachádza pri neudržiavanej spevnenej ceste (neodporúča sa po nej ísť, ak nie je cieľom práve Tŕnie) medzi Lukáčovcami a Andačom. Je to vo vyústení doliny tvorenej potokom Blatina, v oblasti, kde tento potok pretekajúci cez Lukáčovce ústi do potoka Andač. V blízkosti osady prechádza jednokoľajná železničná trať spájajúca Leopoldov s Lužiankami.
Z hľadiska geomorfologického členenia Slovenska sa Tŕnie nachádza v oblasti Nitrianskej pahorkatiny.
Zoznam aplikácií podporujúcich OpenDocument
Podpora tretími stranami: Phase-n OpenOpenOffice plug-in pre Microsoft Office
Phase-n argumentuje, že hlavnou výhodou ich prístupu je jednoduchosť. Ich webstránka oznamuje, že O3 „nepožaduje odhaľovať žiadne nové koncepty, žiadny podstatný vývoj, a zdokonaľuje obrovský existujúci kus práce ktorú urobili vývojári OpenOffice.org, autori modulu CPAN, a tímy Microsoft .NET a Office. Počiatočné odhady sú menej než 2000 riadkov kódu a len pár stoviek hodín vývojového času na dosiahnutie počiatočného stabilného uvoľnenia O3 klienta a servera.“ Takisto argumentujú, že ich prístup podstatne zjednoduší údržbu; keď sa uvoľní nová verzia OpenOffice.org, upgradnúť postačí len server. Jeho vývojári uznali, že by bolo ľahké pridať podporu na volanie aj lokálnej inštalácie OpenOffice.org, a asi pridajú túto možnosť po úvodnom uvoľnení plug-in-u.
Projekt OpenOpenOffice je partnerstvom medzi softvérovou priemyselnou skupinou Open Source Victoria, technologickou spoločnosťou Phase N Australia, a širokou komunitou open source. Open Source Victoria bola zvolaná Conom Zymarisom a združuje viac než 100 Victorianských firiem a vývojárov (Varghese, 2005).
Tŕnie (osada)
Obyvateľstvo
Obyvateľstvo tejto osady sa zaoberá prevažne farmárstvom a poľnohospodárstvom. Využíva tak prirodzený potenciál oblasti Nitrianskej pahorkatiny pre oblasť poľnohospodárstva.
Parts per million
Ppm (z angl. parts per million) je podobne ako percento spôsob, ako vyjadriť zlomok – milióntinu – celým číslom. Napríklad zápis 45 ppm znamená 45 milióntin, t. j. 0,000045, alebo 45 x 10−6, či 0,0045%, prípadne 0,045‰.
Naopak, percento a promile sa dá vyjadriť ako:
Koncentrácia
Ppm sa obvykle používa na vyjadrenie koncentrácie v chémii a príbuzných vedách. Používa sa niekedy v elektronike, napr. na vyjadrenie čistoty kryštálu. Jednotka ppm (Parts per milion) - vyjadruje počet častíc na 1 milión ostatných častíc (značí teda jej molový zlomok), alebo 0,0001 %.
Chybovosť
V automobilovom priemysle sa používajú jednotky rádu ppm najmä na vyjadrenie kvality dodávky – koľko chybných kusov pripadá na 1 milión dodaných kusov. Firmy využívajú na vyčíslenie ppm rôzne metodiky. Výsledky sa najčastejšie prezentujú formou grafov, v ktorých sa porovnáva ppm od viacerých dodávateľov za určité obdobie, alebo vývoj ppm u jedného dodávateľa, s cieľom zistiť či má ppm klesajúcu/rastúcu tendenciu.
Existuje aj tzv. logistické ppm, ktoré by sme mohli rozčleniť na dodávateľské a zákaznícke z pohľadu firmy, v ktorej pracujete.
– zákaznícke logistické ppm /customer logistic ppm/ – vyjadruje počet kusov nedodaných načas zákazníkovi, pripadajúcich na 1 milión vyexpedovaných kusov z našej firmy. Takmer každá firma používa iné pravidlá pre stanovenie tzv. logistického incidentu – niečo ako reklamácia termínu dodávky, času dodania tovaru, označenia tovaru... Niektoré firmy považujú za problém aj dodanie tovaru predčasne, teda pred dohodnutým dodacím termínom, iné až po uplynutí dodacieho termínu. Čiže všetky kusy, ktoré zákazník obdrží napr. 1 deň pred dohodnutým termínom dodávky, budú zahrnuté do kalkulácie tohto ppm.
Hačikó
thumb|Hačikó Hačikó (* 10. november 1923 – † 8. marec 1935), známy v Japonsku ako čúken Hačikó bol pes rasy akita inu. Narodil sa na farme neďaleko mesta Ódate, v prefektúre Akita. Na Hačika sa spomína vďaka jeho oddanosti k majiteľovi aj mnoho rokov po jeho smrti.
Život
V roku 1924 sa majiteľom Hačika stal  Hidesaburó Ueno, profesor na Fakulte poľnohospodárstva Tokijskej Univerzity. Hačikó denne sprevádzal svojho pána, keď išiel do práce a čakal na neho večer na vlakovej stanici Šibuja. V máji 1925 Ueno náhle zomrel na pracovisku. Hačika si vzali do opatery profesorovi príbuzní, neustále však utekal a vracal sa do profesorovho domu. Starostlivosť o psa prevzal profesorov záhradník, ktorý poznal Hačika už ako šteňa. Hačikó každý večer odchádzal na stanicu, dúfajúc že sa profesor konečne vráti z práce domov. Hačikó čakal na svojho pána celkovo po dobu 11 rokov.
Bývalý študent profesora Uena uverejnil niekoľko článkov o Hačikovej pozoruhodnej lojalite. V roku 1932 jeden z týchto článkov publikovaný v novinách Asahi Šinbun spôsobil celonárodný záujem o tohto psa. Jeho vernosť pamiatke pána dojímal obyvateľov Japonska ako exemplárny príklad oddanosti. Bronzová socha zobrazujúca Hačika stojí dodnes na vlakovej stanici Šibuja v Tokiu, kde Hačikó verne čakal na svojho pána. Hačikov príbeh spôsobil po celej krajine záujem o plemeno Akita Inu.
Hačikó zomrel 8. marca 1935. Jeho pozostatky sú uložené v Národnom vedeckom múzeu v Tokiu.
Rozdiel (matematika)
Rozdiel je výsledok odčítania čísel.
Foisches
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 233 obyvateľov (2009).
Rozdiel (matematika)
Znamienko rozdielu je mínus: −
Foisches
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Rozdiel (matematika)
Rozdiel čísel dostaneme ak odčítame od seba čísla, z ktorých chceme rozdiel. Číslo, od ktorého sa pri odčítaní odčíta, voláme menšenec. Číslo, ktoré sa pri odčítaní odčíta od menšenca, voláme menšiteľ.
Napr. rozdiel čísel:
Ppm
Skratka ppm (alebo PPM) môže byť:
VM Telecom
VM Telecom, s.r.o. je švajčiarsko-nemecká telekomunikačná spoločnosť pôsobiaca na slovenskom trhu.
VM Telecom, s.r.o. priniesla v roku 2007 ponuku hlasových služieb VIPTel. Služby VIPTel predstavujú inovatívne programy pevných liniek s geografickými telefónnymi číslami (napríklad s predvoľbou 02/ pre Bratislavu) založené na technológii VoIP. Programy sú určené hlavne pre spoločnosti, ktoré chcú komunikovať moderne a optimalizovať náklady, podniky s viacerými pobočkami ktoré uvítajú volania vo vlastnej sieti zadarmo, callcentrá so špecifickými požiadavkami, ale aj domácnosti.
Vlnová dĺžka
náhľad|Vlnová dĺžka Vlnová dĺžka je vzdialenosť medzi opakujúcimi sa periódami vlnenia. Označuje sa malým gréckym písmenom lambda (λ).
Pre elektromagnetické vlnenie vo vákuu sa dá vyjadriť tento vzťah zjednodušene (približne):
vlnová dĺžka \lambda [m] = 300 / frekvencia [MHz].
Pre zvuk sa tento vzťah dá vyjadriť zjednodušene (približne):
vlnová dĺžka \lambda [m] = 343 / frekvencia [Hz].
V kvantovej fyzike sa vďaka časticovo-vlnovému dualizmu dá vyjadriť aj vlnová dĺžka častice v závislosti od jej energie (resp. hybnosti) - pozri de Broglieove vlny.
Zhubné nádory prsníka (MKCH-10)
C50: ZHUBNÉ NÁDORY PRSNÍKA patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
C50 - ZHUBNÉ NÁDORY PRSNÍKA
Zahŕňa spojivové tkanivo prsníka.
C50.0 - Prsníková bradavka a dvorček
C50.1 - Stredná časť prsníka
C50.2 - Vrchný vnútorný kvadrant prsníka
C50.3 - Spodný vnútorný kvandrant prsníka
C50.4 - Vrchný vonkajší kvandrant prsníka
C50.5 - Spodný vonkajší kvadrant prsníka
C50.6 - Pazuchová časť prsníka
C50.8 - Presahujúca lézia prsníka
C50.9 - Prsník bez špecifikácie
Agneaux
Agneaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poniec
Poniec je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat gostyński v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 876 obyvateľov (30.6.2007).
UK Dance Chart
UK Dance Chart je rebríček zostavovaný asociáciou Official Charts Company z predajov v hudobných obchodoch a digitálnych stiahnutí. Hoci v súčasnosti rebríček nemá žiadny airplay v rádiu alebo televízii, je sledovaný na BBC Radio 1 a na webstránka Official Charts Company.
Digitálne stiahnutia sa stali prijateľné v rebríčkoch Dance Album a Singles Chart v júni 2009. Predtým boli započítavané do rebríčka len predaje z vinylov a kompaktných diskov.
Dance Singles a Albums Chart obsahuje 40 pozícií.
Rychnov nad Kněžnou
Rychnov nad Kněžnou je okresné mesto v Královohradeckom kraji v severovýchodných Čechách. Mesto leží v Orlickej tabuli na rieke Kněžnej. Mesto má 11 823 obyvateľov a rozlohu. V meste sa nachádza zámok Rychnov nad Kněžnou.
Kostol Svätého Ducha (Praha, Staré Mesto)
náhľad|Kostol sv. Ducha a neďaleká [[Španielska synagóga v roku 1912 počas asanácie]] náhľad|Kostol z bočného pohľadu
Kostol Sv. Ducha na Starom Meste v Prahe v ulici Dušní je gotická jednoloďová stavba z 2. štvrtiny 14. storočia.
Dejiny
Kostol pôvodne stál vedľa benediktínskeho kláštora, ktorý spolu s ním vznikol. Za husitských vojen sa jeho budovy rozpredali, ale neskôr bol obnovený. Zanikol koncom 16. storočia. Do tohto kostola, ktorý stál najbližšie Židovskému mestu, museli za vlády Ferdinanda I. chodiť Židia počúvať katolícke kázne. Až v roku 1785 bola zrušená ich povinnosť platiť tzv. Glöckelgeld, čo bol poplatok za zvonenie proti mračnám a povodniam.
Výzdoba
Dnešná podoba interiéru tohto kostola pochádza maximálne z 18. storočia. Oltárny obraz sv. Jozefa vytvoril Jan Jiří Heintsche. Nachádza sa tu aj súsošie Pieta zo 14. storočia, neskorogotická socha sv. Anny zo začiatku 16. storočia a dve busty svätého Vojtecha. Pred kostolom je nainštalovaná kamenná socha sv. Jana Nepomuckého od Ferdinanda Maximiliána Brokofa, ktorá pôvodne stála na námestí Curieových.
Viktor Amadeus II.
Viktor Amadeus II. (* 14. máj 1666, Turín, Taliansko – † 31. október 1732, Moncalieri) bol savojský vojvoda (1675 – 1732, do roku 1684 s matkou ako regentkou), kráľ Sicílie (1713 – 1718) a kráľ Sardínie (1720 – 1730).
Bol vynikajúci politik, ktorý obratným lavírovaním medzi veľmocami (najmä medzi Francúzskom a Habsburgovcami) pozdvihol savojskú dynastiu zo stavu vojvodského do stavu kráľovského. Zúčastnil sa vojen proti Francúzsku v 90. rokoch 17. storočia, aby v kritickej chvíli zbehol a pripojil sa k nemu. Francúzsko uspelo a on získal nové dŕžavy v Taliansku. Do vojny o španielske dedičstvo vstúpil na strane Francúzska, aby v kritickej chvíli prebehol a postavil sa na stranu protifrancúzskej koalície. Vojnu aj v tomto prípade ukončil ako dôležitý člen víťaznej aliancie a získal tak titul kráľa Sicílie a rozsiahle dŕžavy v Taliansku. To sa ale nepáčilo Habsburgovcom a neskôr ho prinútili im tento titul a niektoré oblasti postúpiť (najmä Sicíliu) a uspokojiť sa s titulom kráľa Sardínie. Aj napriek tomuto nutnému ústupku treba však povedať, že za panovania tohto muža moc a význam rodu významne vzrástli.
Roman Ingarden
Roman Ingarden (* 5. február 1893, Krakov – † 14. jún 1970) bol poľský fenomenologicky orientovaný filozof, estetik a literárny teoretik, žiak nemeckého filozofa Edmunda Husserla.
Život
Ingarden študoval matematiku a filozofiu v Ľvove u Kazimierza Twardovského a od roku 1912 u Edmunda Husserla v Göttingene, neskôr vo Freiburgu, kde roku 1918 promoval. V Poľsku učil na gymnáziách a roku 1924 sa vo Ľvove habilitoval. V rokoch 1925 - 1944 prednášal na univerzite vo Ľvove (od roku 1933 ako profesor), po vojne v rokoch 1945 - 1950 na Jagelonskej univerzite v Krakove. Roku 1949 bol úplne nezmyselne obvinený z "idealizmu" a z univerzity musel odísť. Prednášal a pracoval v súkromí a až v rokoch 1956 - 1963 sa mohol na univerzitu vrátiť. Ingarden mal početné styky v zahraničí, bol členom Poľskej akadémie vied a rady ďalších spoločností.
Myslenie a dielo
Naproti tomu jeho povojnové dielo, písané poľsky a venované hlavne ontológii a epistemológii, najmä jeho opus magnum, Spór o istnienie świata (Spor o existencii sveta) (1947 a 1948) bolo preložené až neskôr. Posledná časť tohto spisu, O kauzálny štruktúre reálneho sveta, napísal opäť nemecky. Vyšla až posmrtne roku 1974.
Okrem toho písal Ingarden aj o teórii a filozofii maliarstva a hudby a ku koncu života vydal veľké dielo o zodpovednosti (Über die Verantwortung. Ihre ontischen Fundamente. 1970).
Saint-Étienne-des-Champs
Saint-Étienne-des-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čerín
Čerín (, do roku 1888 Cserin, ) je obec na Slovensku v okrese Banská Bystrica.
Obec je známa najmä vďaka opevnenému gotickému kostolu sv. Martina s hodnotnou freskovou výmaľbou.
Rímskokatolícky kostol sv. Martina
Miestny rímskokatolícky kostol je jednoloďová gotická stavba s pravouhle ukončeným presbytériom z obdobia okolo roku 1315. Nachádza sa v opevnenom areáli so samostatne stojacou zvonicou, vo vyvýšenej polohe nad obcou. Podľa dobových prameňov nechal postaviť kostol Pavol z Krtíša. Drevená zvonica pri kostole pochádza zo 17. storočia.
V interiéri sa nachádzajú hodnotné nástenné maľby pochádzajúce zo štyroch období, najstaršie už z prvej štvrtiny 14.storočia vo vnútri triumfálneho oblúka. Z konca 14. storočia pochádza Christologický cyklus, ktorý je zobrazený na stenách presbytéria. Tretia fáza výmaľby zobrazuje postavy svätcov v lodi kostola, tá pochádza zo začiatku 15. storočia. Najmladšie fresky sa nachádzajú v severovýchodnej časti lode, ide o zobrazenie Madony ochrankyne a archanjela Michala z obdobia okolo roku 1500. Kostol má drevený maľovaný strop zo 16. storočia. Súčasťou interiéru kostola je aj empora, taktiež maľovaná, pochádzajúca z 18. storočia. Hlavný oltár je barokový z roku 1744, pôvodný gotický oltár z roku 1483 z dielne Majstra z Kremnice bol v roku 1885 odvezený do Budapešti.
Žralok tigrí
Žralok tigrí alebo žralok tigrovaný (Galeocerdo cuvier) je veľký a silný žralok žijúci väčšinou v pobrežných vodách tropických a subtropických morí po celom svete, od plytkých vôd až do hĺbky 140 m. Dospelý žralok tigrí dorastá až do veľkosti 3,25 - 4,25 m a váhy 385 až 635 kg.
Telesné vlastnosti
Klinový tvar hlavy umožňuje žralokovi tigriemu vykonávať rýchly pohyb do strán, a to vďaka nízkemu odporu vody. Žralok tigrí má na tele drobné otvory s elektrickými senzormi, ktoré mu umožňujú zachytiť aj ten najmenší pohyb jeho koristi. Vďaka týmto receptorom dokáže žralok svoju korisť okamžite zamerať i v tme.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Diaľnica A8 je 64,2 km dlhá diaľnica v Chorvátsku, ktorá je súčasťou takzvaného Istrijského ypsilonu. Diaľnica spája diaľnicu A9 pri meste Kanfanar s mestami Matulji a Opatija neďaleko Rijeky. Komunikácia je vybudovaná zatiaľ len v polovičnom profile a je označená ako rýchlostná cesta (brza cesta). Všetky križovatky sú však riešené mimoúrovňovo a pri výstavbe sa počítalo s budúcou dostavbou druhého jazdného pásu.
Žralok tigrí
Rozšírenie
Počas leta sleduje teplé morské prúdy až na juh k Novému Zélandu alebo smerom k Japonsku, dokonca sa objavil i pri New Yorku. V zime zostáva v teplých moriach pri rovníku a potravu si hľadá pri koralových útesoch v Tichom i Indickom oceáne alebo v Karibiku.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Diaľnica je v súčasnosti bez úhrady, pričom výnimku tvorí len Tunel Učka, prejazd ktorým je spoplatnený špeciálnym mýtom. Poplatky sa vyberajú v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú za oboma portálmi v príslušnom jazdnom smere.
Žralok tigrí
Potrava
Niekedy je tento žralok nazývaný aj „smetiarom mora“, pretože si potravu nevyberá. Pri love bez ohľadu na výživnú hodnotu zožerie všetko, čo sa mu podarí uloviť. Okrem bežnej koristi ako sú ryby, sépie, chobotnice, menšie druhy žralokov (vrátane mladých žralokov tigrích), malé korytnačky a tulene, môžu v jeho žalúdku skončiť i pozostatky mŕtvych zvierat a odpadky.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Priebeh trasy
Diaľnica A8 začína v diaľničnej križovatke Kanfanar, kde sa napája na diaľnicu A9, ktorá tvorí západnú časť Istrijskeho ypsilonu, a na štátnu cestu 303, ktorá vedie do mesta Rovinj a je vybudovaná ako smerovo rozdelená štvorpruhová kominukácia. A8 následne prechádza centrálnou časťou Istrie, kde križuje cesty D44, D48 a D500, ktoré vedú do miest Buzet, Pazin a Kršan. Severne od mesta Rijeka, pri obci Matulji, sa A8 napája na diaľnicu A7, ktorá vedie od slovinskej štátnej hranice do Rijeky. Túto časť v budúcnosti čaká prestavba, pretože sa plánuje vybudovanie novej diaľnice A7, ktorá povedie východne od Rijeky na juh až ku mestu Senj a k osade Žuta Lokva, kde sa napojí na diaľnicu A1. Z toho dôvodu bude potrebné postaviť aj nový úsek A8 medzi obcami Veprinac a Jušići.
Žralok tigrí
Potrava
Tento žralok je charakteristický svojimi priečne položenými veľkými ústami na dolnej strane tela s masívnou čeľusťou, ktorá je vybavená veľkým počtom nožovitých zubov v tvare trojuholníka. Zuby vyrastajú v niekoľkých radách, postavené za sebou. Zlomené, vypadnuté alebo inak poškodené zuby sa žralokom obnovujú. Žralok vyniká veľmi dobre vyvinutým zrakom, pri love sa však spolieha predovšetkým na iné zmysly. Svojim vynikajúcim čuchom je schopný zaznamenať i tie najmenšie stopy krvi vo vode.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Vybavenosť diaľnice
Na trase diaľnice A8 bolo vybudovaných 10 výjazdov, z ktorých je 9 vyriešených mimoúrovňovo. Výnimkou je len križovatka s Jadranskou magistrálou v Opatiji, ktorá je úrovňová a je riadená svetelnou signalizáciou. Po výstavbe náhradného úseku A8 Veprinac-Jušići a nového obchvatu Rijeky na A7 bude úsek s úrovňovou križovatkou degradovaný na štátnu cestu.
Žralok tigrí
Správanie
Cez deň sa tento žralok pohybuje prevažne na otvorenom mori, v noci pri pobreží. Žije väčšinou osamote, ale viacero jedincov sa môže zhromaždiť na jednom mieste kvôli potrave. Niekedy migruje na veľké vzdialenosti.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Vybavenosť diaľnice
Spoločnosť BINA Istra v súčasnosti na A8 prevádzkuje dve obojstranné odpočívadlá, ktoré sú vybavené občerstvovacími službami a sociálnymi zariadeniami.
Žralok tigrí
Rozmnožovanie
Je jediným vajcoživorodým žralokom v čeľadi Carcharhinidae. Počas života môže mať 10-82 mláďat. Gravidita trvá dlhšie ako rok. K oplodneniu dochádza v tele matky, rovnako ako u cicavcov. Zaujímavosťou je, že žraloky síce produkujú vajíčka, ale mláďatá sa rodia živé a úplne pohyblivé.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Rozšírenia
V súčasnosti prebiehajú stavebné práce na rozšírení komunikácie medzi križovatkami Kanfanar a Rogovići do plného profilu. Ukončenie dostavby sa plánuje na záver roka 2012.
Žralok tigrí
Rozmnožovanie
Počas párenia používa samec svoje brušné plutvy ako kopulačný orgán. Jednu z plutiev zavedie do pohlavného otvoru samice a vykoná insemináciu. Pre samicu môže byť takýto akt párenia veľmi bolestivou záležitosťou, pretože samček sa často pokúša udržať družku v pokoji pomocou zubov.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Rozšírenia
Medzi správcom diaľnice BINA Istra a chorvátskou vládou bola uzavretá dohoda o začatí stavebných prác na druhom profile na úseku Rogovići-Matulji, vrátane razby približne päť kilometrov dlhého druhého tubusu Tunela Učka. Výstavba by podľa oznámeného harmonogramu mala prebiehať v rokoch 2012 až 2014. thumb|Západný portál Tunela Učka
Žralok tigrí
Žralok tigrí a človek
Tento žralok je zodpovedný za viac fatálnych útokov na človeka ako akýkoľvek iný druh žraloka. Podľa štatistík ISAF má tento žralok na svedomí 12 percent všetkých útokov na potápačov.
Diaľnica A8 (Chorvátsko)
Hustota dopravy
Hustota dopravy je na diaľnici A8 vyčísľovaná pomocou údajov spoločnosti Hrvatske ceste a z mýtnic pri oboch portáloch Tunela Učka, ktoré prevádzkuje spoločnosť BINA Istra.
Žralok tigrí
Potápanie so žralokom tigrím
Najväčšia šanca stretnúť sa s týmto žralokom je na východnom pobreží Afriky, na Havaji, na útese Ningaloo v Austrálii a v západnom Pacifiku. Cielene, s prikrmovaním a bez klietky, sa s týmto žralokom potápa len pri brehu mestečka Umkomaas v Juhoafrickej republike.
Przedecz
Przedecz je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat kolski v rovnomennej gmine.
Majstrovstvá Európy v lakrose mužov 1995
Majstrovstvá Európy v lakrose mužov 1995 boli v 1. majstrovstvá Európy v lakrose, ktoré organizuje Európska lakrosová federácia (ELF). Konali sa v Prahe a Plzni, v Česku, za účasti 6 mužských tímov. Prvým európskym šampiónom sa stalo Anglicko.
Przedecz
Žije tu 1 777 obyvateľov (30.6.2007).
Karviná
Karviná je sliezske štatutárne mesto v Moravskosliezskom kraji. Leží na hraniciach s Poľskom, 18 km východne od Ostravy na rieke Olše.
Po druhej svetovej vojne bola dnešná Karviná projektovaná ako piata česká metropola pre 120 000 obyvateľov. Dnes (2018) tu žije 53 522 obyvateľov s významnou slovenskou a poľskou menšinou. Je univerzitným, turistickým, kúpeľným a ekonomickým centrom česko-poľskej aglomerácie s viac ako 400 000 obyvateľmi a najväčším mestom na rieke Olši. Jadrom dnešného mesta Karviná je pôvodné kniežacie mesto Fryštát. Karviná vznikla v roku 1949 premiestnením obyvateľov pôvodnej baníckej Karvinej na fryštátske Horné Předměstí, ktoré sa silne rozvíjalo už od konca 19. storočia. Úradným spojením týchto dvoch miest a pripojením Rája, Darkova a Starého Města vzniklo nové mesto s názvom Karviná, ale s historickým základom Fryštátu na ktorého katastri nové mesto stojí.
Úrad primátora mesta Karviná vykonáva od 8. januára 2018 Jan Wolf (ČSSD), bývalý prvý námestník, ktorý na čele mesta nahradil svojho straníckeho kolegu Tomáša Hanzela.
Poloha a význam
Význam Karvinej (predtým Fryštátu) v minulosti predurčovala jej strategicky výhodná poloha na obchodnej ceste z Uhorska do Pobaltia, ktorá z nej urobila obchodné, hospodárske a kultúrne centrum celej tunajšej oblasti. Od konca 13. storočia do roku 1572 tunajší zámok Fryštát bol sídelným miestom sliezskych kniežat z kráľovského rodu Piastovcov. Prvkom, ktorý významne ovplyvnil ďalší rozvoj mesta, bol nález čierneho uhlia v 2. polovici 18. storočia a rozvoj železiarenského priemyslu na začiatku 20. storočia. Naďalej bol význam mesta daný rastúcou ťažbou čierneho uhlia, rozvojom ťažkého priemyslu a železnice, ktoré predurčili ako stavebný, tak demografický vývoj mesta v druhej polovici 20. storočia.
Moderná Karviná vznikla v roku 1949 zlúčením mesta Fryštát (nemecky Freistadt; dnešná Karviná 1, centrum starého Fryštátu je mestskou pamiatkovou zónou), pôvodnej Karvinej (vďaka intenzívnej ťažbe uhlia dnes už neexistuje; je to predmestská časť Karviná-Doly), Darkova (Karviná 3), Rája (Karviná 4) a Starého Města (Karviná 5). Neskôr ešte boli pripojené Louky nad Olší. Novo vzniknuté mesto sa začalo budovať na katastri fryštátského Horného Předměstí v štyridsiatych rokoch dvadsiateho storočia, ktoré sa rozvíjalo už od doby, kedy Severná dráha cisára Ferdinanda priviedla do Fryštátu železnicu. vľavo|náhľad|Panoráma s budovami Trojčatá v centre novej Karvinej (Fryštátu) Karviná leží na hranici s Poľskom a priamo v meste sú dva hraničné prechody (z toho jeden iba pre osobné vozidlá) v miestnej časti Karviná-Ráj. Mesto sa rozprestiera na severnom okraji predhoria Beskýd. Karviná leží v údolí rieky Olše a od krajského mesta Ostravy je vzdialená 18 km východným smerom. alt=Karviná|náhľad|Renesančnú radničnú vežu postavil knieža Kazimír II. alt=Karviná|náhľad|Univerzitné námestie na triede 17. novembra Karviná vždy patrila k oblastiam s vysokou koncentráciou priemyslu, najmä ťažobného, ​​na ktorý nadväzujú ďalšie výrobné odvetvia. Mesto dosiahlo európskeho významu aj vďaka kúpeľníctvu, keďže vďaka nálezom liečivej jódobrómovej soľanky boli už od konca 19. storočia budované kúpele Darkov. V posledných rokoch bol posilnený význam mesta ako obchodného a turistického centra. Vznikom Obchodno podnikateľskej fakulty Sliezskej univerzity v Opave sa Karviná stala univerzitným mestom.
História
Územie dnešnej Karvinej patrí v tunajšej oblasti k miestam s najstarším osídlením, o ktorého existencii svedčia nálezy kamenných nástrojov z obdobia mladšej doby kamennej.
Najstaršou zachovanou písomnou zmienkou o území dnešného mesta (o osade Solca) je z roku 1268. Fryštát však bol založený po rozpade Veľkomoravskej ríše v roku 906 a medzi rokmi 1024 – 1032 za vlády poľského kráľa Meška II. Lamberta je nositeľom mestských práv, ktoré mu boli v neskorších rokoch niekoľkokrát potvrdené. Na dnešné miesto bol Fryštát premiestnený po roku 1290 kniežaťom Meškom I. Tešínskym. Vratislavský desiatok z rokov 1302 – 1315 obsahuje pôvodné názvy niektorých tunajších lokalít ako Fryenstat (Fryštát), Roy (Ráj), Carwin (Karviná), Berthold Villa (Darkov). Vzhľadom k strategicky výhodnej polohe Fryštátu na obchodnej ceste z Uhorska do Pobaltia sa tu vytvorilo významné stredisko obchodu a remesiel, ktoré sa medzi rokmi 1290 až 1945 stalo sídlom najvyššej sliezskej aristokracie. Fryštát dal tiež základ pre vznik úplne nového mesta Karvinej, ktoré sa na jeho katastrálnom území začalo budovať od 50. rokov 20. storočia.
vľavo|náhľad|Tešínsko v roku 1888 Zásadný obrat v rozvoji celej tunajšej oblasti znamenal nález čierneho uhlia v 2. polovici 18. storočia a začiatkom 20. storočia už bolo územie mesta svojím ekonomickým potenciálom významnou oblasťou v rámci celého Rakúsko-Uhorska. K rozvoju mesta prispela výstavba železničných tratí: Severná dráha cisára Ferdinanda v Petroviciach, Košicko-bohumínska železnica v dnešnej časti Doly a v roku 1898 aj Karvinská místní dráha KFNB so stanicou Fryštát, dnes Karviná – mesto, a tiež električková trať Karviná, nádraží – Karviná, sídliště.