cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam hudobných článkov/Z
zo
Zoë Kravitzová · Zobcová flauta · Zobor (folklórny súbor) · Zoči Voči · Zodiak (album) · Zoltán Kodály · Zombie (singel) · Zombie Nation · Zooey Deschanelová · Zora Kolínska · Zorán Sztevanovity · Zoro Laurinc · Zostaň · Zostáva brutálna 1995 – 2015 · Zoznam arabských hudobných nástrojov · Zoznam barokových hudobných skladateľov · Zoznam basgitaristov · Zoznam bubeníkov · Zoznam českých hudobných skladateľov · Zoznam českých hudobných skupín · Zoznam českých textárov piesní · Zoznam dance-popových interpretov · Zoznam dirigentov · Zoznam electroclash skupín a umelcov · Zoznam elektronických hudobných žánrov · Zoznam hudobných skladateľov vážnej hudby · Zoznam hudobných termínov · Zoznam hymien členských štátov Spojených štátov · Zoznam interpretov kresťanskej hudby · Zoznam jazzových gitaristov · Zoznam muzikálov · Zoznam najhranejších piesní slovenských rádií v roku 2011 · Zoznam najpredávanejších hudobných albumov na svete · Zoznam najpredávanejších hudobných umelcov na svete · Zoznam najpredávanejších singlov sveta · Zoznam najsledovanejších YouTube videí · Zoznam najväčších hitov v roku 1964 (USA) · Zoznam operiet · Zoznam operiet podľa abecedy · Zoznam operných spevákov a speváčok na Slovensku · Zoznam operných spevákov a speváčok v Česku · Zoznam opier · Zoznam piesní číslo 1 slovenských hitparád 2010 · Zoznam piesní Karla Gotta · Zoznam piesní Karola Duchoňa · Zoznam piesní Rudolfa Cortésa · Zoznam rockových festivalov · Zoznam rockových žánrov · Zoznam skladieb pre violončelo · Zoznam skladieb skupiny Pink Floyd · Zoznam skladieb, ktoré nahrali Muse · Zoznam skupín hrajúcich thrash metal · Zoznam slovenských hudobných skladateľov · Zoznam slovenských hudobných skupín · Zoznam slovenských textárov piesní · Zoznam šéfdirigentov Českej filharmónie · Zoznam štátnych hymien · Zoznam štýlov heavy metalu
zó
Zóna A
zv
Zverina (raper) · Zvon · Zvonica · Zvonkohra · Zvoňte, zvonky · Zvuk · Zvukový inžinier
zw
Związek Producentów Audio Video
zz
ZZ Top
Literárny druh
Literárny druh je nadradeným pojmom pre jednotlivé žánre. Literárne druhy sa zakladajú na lyrickej, epickej a dramatickej povahe umeleckého textu. Literárny druh predstavuje aj sústavu vlastností, ktoré pokladáme za relevantné pre určitú skupinu literárnych diel.
Charakteristické znaky literárnych druhov
Charakteristické znaky literárnych druhov možno zhrnúť takto: Hlavným kritériom na rozlíšenie literárnych druhov je funkčný aspekt. Podľa neho je zásadný rozdiel medzi lyrickými a epickými textami, resp. dramatickými textami. Kým lyrické a epické texty sú cieľové produkty, dráma i literárny scenár, televízna a rozhlasová hra, libreto sú iba východiskovými textami. Pri realizácii (inscenácii) upravuje dramatický text režisér, dramaturg, herec. Dramatická realizácia východiskového textu dokonca umožňuje značné posuny - niekedy od tragickosti až ku komickosti, oveľa zriedkavejšie aj naopak.
Hnojné
Hnojné je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
UB40
UB40 je britská dub/reggae, popová skupina založená v decembri 1978 v Birminghame.
História
Skupina bola pomenovaná podľa tlačiva vydaného britským vládnym oddelením zamestnanosti v čase formovania skupiny pre získanie podpory v nezamestnanosti (UB40 = Unemployment Benefit, Form 40).
Prvá vážnejšia príležitosť sa vyskytla, keď si skupinu všimla speváčka Chrissie Hynde (neskôr spoločne s UB40 nahrala dva hity "I Got You Babe" a "Breakfast in Bed") a dala im príležitosť podporiť jej skupinu The Pretenders na koncertoch.
Prvý singel UB40 sa volal King/Food For Thought bol vydaný prostredníctvom vydavateľstva Graduate Records, miestnou nezávislou značkou, ktorú vlastnil David Virr. Singel dosiahol štvrté miesto v britskej hitparáde a bol prvou piesňou, ktorej sa to podarilo v Spojenom Kráľovstve bez podpory veľkého nahrávacieho štúdia.
Ich prvý album sa volal "Signing Off", producentom bol Bob Lamb. Norman Hassan povedal k albumu: "keď sme po nahratí rozoberali pesničky, počuli sme spievať vtákov v pozadí". To preto, lebo skupina nahrala tento album priamo v dome producenta Boba Lamba pri otvorených oknách. Signing Off bol vydaný 6. septembra 1980, a vstúpil do britskej hitparády 2.októbra 1980. Dosiahol najvyššie druhé miesto v UK a 72 týždňov sa držal v hitparáde. Signing Off je v súčasnosti Platinový album.
Aj napriek veľkému úspechu v Anglicku, si UB40 získali popularitu v USA až po vydaní albumu Labour of Love, ktorý obsahoval cover-verzie pesničiek v roku 1983. Album dosiahol prvé miesto v britskej hitparáde a v USA získal najvyššie ôsme miesto. Na albume sa nachádza pieseň "Red Red Wine", cover verzia piesne Neila Diamonda.
Najúspešnejšia pieseň je "(I Can't Help) Falling In Love With You", cover verzia balady od Elvisa Presleyho. Pieseň bola na hudbe k filmu Sliver a dosiahla prvé miesto v celej Európe aj USA.
UB40 koncertovala v Južnej Afrike a tiež sa 7. júla 2007 zúčastnila na Live Earth v Johannesburgu. V roku 2008 ohlásil odchod na sólovú kariéru Ali Campbell a krátko na to ohlásil odchod zo skupiny Mickey Virtue.
Vplyv
UB40 boli ovplyvnení jamajskou hudbou reggae a hudobným žánrom ska. Je to počuť hlavne v piesniach ako "King", "Madam Medusa", "Food for Thought", "Signing Off" a "One in Ten". Ich začiatočný hudobný štýl bol jedinečný, s veľkým vplyvom psychedelickej hudby, rock and rollu, gitary, saxofónov a dubu.
Ali, Robin a Duncan Campellovci majú hudobných predkov, sú synovia Iana Campbella, úspešného folkového hudobníka.
Úspechy
UB40 sú najväčšiou reggae skupinou všetkých čias čo sa týka počtu predaných nahrávok. Celkovo predali okolo 55 miliónov nahrávok. Počas troch dekád ich kariéry vystupovali na viacero vypredaných koncertoch po celom svete. Viacero z ich komerčného úspechu pochádza z vydania cover verzií piesní.
V začiatkoch sa hudba UB40 zaoberala aj viacerými sociálnymi problémami ako rasizmus a nezamestnanosť.
Iný hudobníci a skupiny, ktoré spolupracovali s UB40 sú: Pato Banton, Madness, Bitty McLean, Chrissie Hynde, Robert Palmer, Hunterz, Mikidozan, Nuttea, Lady Saw, Afrika Bambaataa a 808 State.
Členovia skupiny
Skupina je jednou z kultúrne najrozmanitejších skupín na svete. Pôsobili tu anglický, škótsky, írsky, nigérijský a jamajský hudobníci. Zostava skupiny (okrem štyroch zmien) zostáva rovnaká počas takmer 30 rokov.
Albumy
1 Labour Of Love bol 15. v USA v roku 1988 s spopularizovaním "Red Red Wine".
Efez
thumb|Divadlo Efez alebo Efezos (gr. Ἔφεσος - Efesos) bolo staroveké grécke mesto v Malej Ázii na území dnešného juhozápadného Turecka. Leží 50 km južne od Izmiru.
Starovek
Okolie Efezu bolo osídlené už od roku 6000 pred Kr. Skutočné mesto tu však založili až grécki Achájci. Achájske mesto spomínajú Chetiti pod menom Apasas. Slávny staroveký Efez bol však založený v 10. storočí pred Kr. gréckym kmeňom Iónov, ktorí sem prišli z Atén. Podľa mytológie Efez založil aténsky princ Androklos, ktorý bol z Atén vyhnaný a spolu s iónskymi Grékmi z Atiky tu založil mesto, keď odtiaľto vyhnal pôvodných obyvateľov, Károv a Lelegov. Androklos zomrel v boji s Kármi, no vybudoval prosperujúce mesto. V roku 650 pred Kr. Efez vyplienil nomádsky kmeň Kimerčanov. Po spamätaní z útoku tu istú dobu vládli tyrani, no tých neskôr zvrhol ľud, ktorý do čela mesta zvolil radu. Mesto naďalej prosperovalo a bohatlo a stalo sa súčasťou iónskych miest v Anatólii. Pochádzal odtiaľto aj známy grécky filozof Herakleitos. Bol tu postavený aj Chrám bohyne Artemis, ktorý sa považuje za jeden zo siedmich divov starovekého sveta. V roku 560 pred Kr. Efez dobyli Lýdovia a ich kráľ Krézus dal chrám zrekonštruovať. Lýdsku nadvládu v roku 547 pred Kr. vystriedali Peržania, ktorí si podrobili Maloázijských Grékov. Efezania sa angažovali do povstania Maloázijských Grékov proti Peržanom, no povstanie bolo potlačené. V roku 334 pred Kr. Efez oslobodil spod perzskej nadvlády Alexander Veľký. Alexander Veľký financoval opravu Artemidinho chrámu do jeho poslednej podoby, keďže ten v minulosti vyhorel. Efez znovu prosperoval v nasledujúcej, helenistickej dobe. V 2. storočí pred Kr. Efez ovládla neďaleká grécka Pergamská ríša, ktorá neskôr pripadla závetom kráľa Attala III. Rímskemu impériu. .? Efez sa postavil proti Rímu, keď sa spojil s pontským gréckym kráľovstvom kráľa Mithridata VI., ktorý tu nechal vyvraždiť mnoho italikov usadených v meste. Mithridatu zničil generál Sulla. Po Mithridatovom povstaní ostalo z Efeza pokojné a vyspelé mesto. V 1. storočí mesto navštívil Svätý Pavol, ktorému sa podarilo obrátiť na kresťanstvo mnoho Grékov. Od tejto doby sa z Efezu stáva významná kresťanská obec. V 2. storočí tu žilo 500 000 obyvateľov. Efez bol hlavné mesto rímskej provincie Asia. Počas rímskej doby tu bolo postavených mnoho budov, ako Celsova knižnica, divadlo, Hadriánov chrám, mnoho kúpeľov a zložitý systém akvaduktov. V 2. a 3. storočí sa tu konalo prenasledovanie kresťanov, známa je aj miestna Legenda o sedmospáčoch, ktorá spomína troch kresťanov, ktorí zaspali v jaskyni viac ako 100 rokov a zobudili sa do kresťanského sveta, teda do 4. storočia, kedy bolo kresťanstvo povolené, tak sa zachránili pred prenasledovaním. V 3. storočí Efez vyplienili Góti.
Byzantská doba
thumb|Οίκος της Θεοτόκου (Ikos tis Theotoku-Dom [[Panna Mária|Panny Márie). Pravdepodobne tu žila posledné roky života Panna Mária, stavba pochádza zo 6. - 7. storočia a bola postavená na mieste staršieho objektu.]]
Efez od roku 395 patril do Východorímskej (Byzantskej) ríše. Až do 7. storočia mesto prosperovalo a stalo sa z neho dôležité centrum kresťanstva. V tomto období bol Efez centrom klasickej antickej kultúry, bolo tu veľa sochárskych dielní a produkty z nich sa vyvážali do celej ríše. V roku 406 svätý Ján Zlatoústy nechal zničiť Artemidin chrám. Neskôr tu bola postavená bazilika Svätého Jána. V roku 614 Efez zničilo rozsiahle zemetrasenie, z ktorého sa už mesto nespamätalo. Neskôr bolo ešte raz vyplienené, tentokrát Arabmi. Mnohí Efezania sa následne vysťahovali, a tí čo ostali Efez premenovali na Άγιος Θεολόγος (Agios Theologos-Svätý Teológ),čo poukazuje na pôsobenie svätého Pavla. Miestny prístav sa vysušil a preto Efez stratil významnosť. Jediná významná osobnosť byzantského obdobia, ktorá pochádzala z Efezu bol básnik Manuil Filis.
Turecká doba
V roku 1304 mesto Agios Theologos dobyli Turci. Väčšina Grékov z mesta utiekla a založili mesto Kirintsa (tur. Şirince), 5 km od Efezu. Meno Agios Theologos Turci skomolili na Ayasulug, z ktorého spravili dôležitý prístav, no ten zanikol v 15. storočí a z mesta sa opäť stala dedina. Naopak, prosperovala neďaleká grécka obec Kirintsa, kde Gréci dorábali veľmi kvalitné víno, ktoré sa považuje za najlepšie víno Malej Ázie. Do Kirintse v 18. storočí prišli aj grécki obyvatelia z neďalekých ostrovov, Kréty, Cypru a z iných končín Malej Ázie. Títo Gréci tak posilnili grécku populáciu, ktorú dovtedy tvorili potomkovia Efezanov.
Začiatkom 20. storočia tu žilo asi 10 000 obyvateľov, prevažne Grékov, ktorí sa v roku 1923, po Grécko-tureckej výmene obyvateľstva presídlili do Grécka, hlavne do aténskej štvrte Kesariani, ktorú založili Maloázijskí Gréci. Iná skupina Efezanov založila v gréckom kraji Pieria mesto Nea Efesos (Nový Efez). Potomkovia Efezanov sú v Grécku združení do spolku s názvom Panellinia enosi Efesion (Panhelénske združenie Efezanov).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Víťaz
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Víťaz v okrese Prešov.
Židovské meno
Židovské meno je meno, používané k náboženským alebo právnym účelom v judaizme.
Chlapec dostáva meno hneď po obriezke, kedy mohel prednáša požehnanie, ktoré obsahuje pomenovávaciu formulku - „nech je v Izraeli nazývaný menom ..., syn (otcove meno)“. Dievča dostáva meno, keď je jej otec vyvolaný po jej narodení k Tóre a potom chazan alebo gabaj odrieka požehnanie nazývané mišeberach.
Od bar micva je muž vyvolávaný k Tóre svojim židovským menom, s pripojením mena otca (David ben Jišaj). Aškenázi pri modlitbách za chorých či za Židov v zajatí sa modlia s použitím židovského mena s menom matky (napr. Gil'ad ben Malka).
Na oficiálnych židovských dokumentoch (napr. ketube) sa uvádza len židovské meno, pri rozvodovej listine (get) všetky mena, pod ktorými je dotyčný známy (vrátane prezývok), ale zapísané hebrejským písmom.
Aškenázi často pomenovávajú deti po zomrelom prarodičovi či inom príbuznom, Sefardi po žijúcom prarodičovi. Aškenázi tiež tradične spojovali meno s jeho ekvivalentom v jidiš - napr. Zeev Volf či Arje Lejb. Pri ženských menách je jidiš slovo skôr lichôtkou (napr. Rivke Frume - Rivka Zbožná).
V Izraeli je zvykom u praktikujúcich Židov dať meno skutočne až po obriezke (teda ôsmy deň po narodení) či počas mišeberachu (u dievčat). Rodičia často do poslednej chvíle váhajú a nikto sa ich nepýta na meno narodeného dieťaťa. To je niekedy problém u predčasne narodených, nedonosených chlapčekov, kedy sa obriezka odkladá. Vtedy obvykle dostanú meno pri mišeberachu ako dievčatá, aby sa mohli ostatní už modliť za zdravie týchto chlapcov. (Problém robí táto prax pomenovávania v krajinách diaspory, kedy úrady chcú vedieť meno dieťaťa už pred pôrodom).
Zmena mena
Je občasným zvykom u osôb veľmi vážne chorých pridávať dodatočné meno. Tento zvyk sa odvoláva na Talmud (Roš ha-šana 16b), že táto zmena môže zvrátiť „nepriaznivý výnos“ v nebi. Najčastejšie sa pridáva meno Chajim (život), u žien Chaja (živá).
Nižné zbojnícke pleso
Nižné zbojnícke pleso je najnižšie a najvýchodnejšie pleso zo Zbojníckych plies ležiace v juhozápadnej časti Zbojníckej pláne Veľkej Studenej doliny vo Vysokých Tatrách Pleso je v nadmorskej výške, plocha je.
Názov
Názov Zbojníckych plies poukazuje na pytliacku minulosť Veľkej Studenej doliny. Na Zbojnícke plesá sa často prenáša názov susednej skupiny Sesterských plies, alebo sa pod jedným i druhým názvom zahrnujú do jednej skupiny. Do plesa priteká potok z Prostredného zbojníckeho plesa.
Turistika
Pleso je prístupné po modrej turistickej značke od Zbojníckej chaty smerom k Prielomu.
Theodore Long
Theodore R. "Teddy" Long (* 15. september 1947) je americký wrestlingový manažér, ktorý pôsobí v spoločnosti WWE v rosteri SmackDown ako jeho generálny manažér.
Retransmisia (znovuvysielanie)
Retransmisia alebo zriedkavo znovuvysielanie je ďalšie vysielanie prebratého signálu.
V zmysle textu slovenského zákona č. 308/2000 Z.z. je retransmisia konkrétnejšie príjem a súčasný, úplný a nezmenený prenos pôvodného vysielania programovej služby alebo jeho podstatnej časti vysielateľom, určenej na príjem verejnosťou, uskutočnený elektronickou komunikačnou sieťou. (§3 zák. 308/2000 Z.z.)
Nalžovice
Nalžovice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 573 obyvateľov, z toho 271 mužov a 302 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 39,5 roka, ženy 39,5 roka).
Bouquehault
Bouquehault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšná Šebastová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšná Šebastová v okrese Prešov.
Sendvič
náhľad|Anglické sendviče Sendvič alebo staršie sandwich (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je pokrm pozostávajúci z dvoch upravených krajcov (obvykle bieleho) chleba, medzi ktoré je vložená náplň (šunka, syr a pod.). Pomenovanie získal podľa anglického šľachtica Johna Montagu, 4. grófa zo Sandwichu (17181792), ktorý kvôli svojej záľube v kartách trávil dlhé hodiny hrou (raz údajne strávil až 24 hodín pri hracom stole). Pretože vynechával riadne jedlo, požadoval od svojich sluhov, aby mu namiesto prestierania jedálenského stola nosili kúsky hovädzieho mäsa uložené medzi dvoma hriankami.
Sendvič patrí medzi obľúbené pokrmy rýchleho občerstvenia, ktoré sa dá vziať do práce, školy, na výlet alebo ako súčasť piknikového občerstvenia. Náplň sendviča tvoria zvyčajne rôzne druhy zeleniny, syrov, mäsa a ďalej aj vajcia či rôzne omáčky. Na prípravu sa používa buď nijak neupravovaný chlieb, alebo môže byť predtým natretý maslom, horčicou alebo kečupom.
Ponorkový sendvič
Ponorkový sendvič, z angl. submarine sandwich je špeciálnym druhom sendviča, ktorý získal svoj názov podla svojho podlhovastého tvaru pripomínajúceho ponorku. Existuje viacero verzií ako a kedy tento názov vznikol. Názov vznikol okolo roku 1910 a pravdepodobne ho začali používať talianski imigranti v USA. Aktuálne sú celosvetovo najznámejšie ponorkové sendviče ponúkané v Subway.
Fibroblast
Fibroblast je základnou bunkou väziva. Má vretenovitý alebo hviezdicovitý tvar s výbežkami a oválne bunkové jadro. Je mitoticky aktívna (delí sa), patrí medzi kmeňové bunky. Produkuje stavebné zložky medzibunkovej hmoty. Jeho pokojové štádium sa nazýva fibrocyt.
Fibroblasty pri poškodení tkaniva do tejto oblasti migrujú a produkujú prevažne kolagén. Môžu sa v prípade potreby meniť na rôzne iné bunky mezenchýmu: bunky hladkého svalu, tukové bunky, chondrocyty i osteocyty.
Retikulárna bunka
Retikulárna bunka tvorí bunkovú zložku retikulárneho väziva. Bunka je bohato rozvetvená, s početnými výbežkami a spolu s ostatnými vytvára vzájomným spojením výbežkov retikulárnu sieť.
Brengues
Brengues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hažín
Hažín je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Občina (Rusko)
náhľad|Sedliaci pri rozdeľovaní pôdy na obecnej rade, tzv. mire. Obraz S.A. Korovina Na Miru. Občina alebo obščina bola v cárskom Rusku dedina so spoločnou obecnou držbou pôdy, ktorá bola jednotlivcom znova prideľovaná do užívania.
Išlo teda o pozemkové spoločenstvo. Pôda patrila obci/celému spoločenstvu. Pozemky boli prerozdeľované medzi rodiny na základe počtu členov v pravidelných intervaloch. Dane sa platili spoločne a za každého člena. Vysokí úradníci sa nemuseli namáhať vyberaním daní od každého človeka zvlášť, lebo túto prácu za nich vykonala občina, keďže musela odovzdať vždy celú sumu. Dane sa platili aj za utečencov, preto sa ľudia medzi sebou strážili, aby nemuseli za niekoho platiť.
Rusi pôdu nekultivovali, nemali žiadne stroje, nevyužívali hnojenie, oproti ostatnej Európe boli príliš zaostalí, mohli sa spoliehať len na vlastnú prácu. Po zrušení nevoľníctva roku 1861 roľníci dostali pôdu. Zrušiť zastaralý spôsob občinového hospodárenia bežný v ruských regiónoch Ruského impéria sa pokúsil ruský štátnik Piotr Stolypin.
Keukenhof
Keukenhof (IPA: ), známy tiež ako „Záhrada Európy“, je najväčší kvetinový park v Holandsku a zároveň aj v Európe. Bol založený v roku 1949 v blízkosti mestečka Lisse v provincii Južné Holandsko (holandsky Zuid-Holland).
Duluth (Minnesota)
Duluth je prístavné a štvrté najväčšie mesto amerického štátu Minnesota a sídlo Saint Louis County. Svojím významom je Duluth druhé najvýznamnejšie mesto na Hornom jazere, po kanadskom Thunder Bay. Aglomerácia mesta mala v roku 2010 279 771 obyvateľov.
Keukenhof
Dejiny
Kvetinový park sa nachádza na bývalom poľovníckom území patriacom do panstva Teylingen. V 15. storočí bola majiteľkou tohto územia Jacoba, grófka z Hennegau, Holandska a Seeland, ktorá žila na blízkom zámku a zomrela tam vo veku 35 rokov. Jacoba bola jediná dcéra a dedička vojvodu Viliama II. von Straubing-Holland z rodu Wittelsbachovcov. Názov Keukenhof zodpovedá holandskému výrazu pre "kuchynský dvor", pretože na tomto území sa nachádzala záhrada pre potreby zámockej kuchyne.
Duluth (Minnesota)
Mesto sa nachádza v najzápadnejšom bode Veľkých jazier, ktoré spája s Atlantickým oceánom kanál Saint Lawrence Seaway. Duluth spolu s mestom Superior vo Wisconsinee tvorí aglomeráciu Twin Ports. Obe mestá disponujú spoločným prístavom, ktorý je najväčším prístavom na Veľkých jazerách, prepravujúcim železnú rudu, obilie a uhlie a jedným z najvýznamnejších vnútrozemských prístavov Spojených štátov. Mesto a okolie je centrom severnej Minnesoty.
V meste sa nachádza obrovské sladkovodné akvárium Great Lakes Aquarium. Mesto je pomenované po Daniel Greysolonovi, Le Sieur du Luth, prvom známom objaviteľovi tejto oblasti Minnesoty.
Keukenhof
Súčasnosť
V súčasnej dobe sa park rozkladá na 32 hektároch a každoročne tu vykvitne 6 - 7 miliónov predovšetkým cibuľovitých kvetín ako sú krókusy, narcisy, tulipány, hyacinty, ľalie a ďalšie. O park sa stará 24 záhradníkov a je pre verejnosť otvorený od apríla do septembra, avšak najlepším obdobím pre návštevu je máj. Do Keukenhofu sa možno dopraviť najlepšie autobusom, ktorý odchádza z vlakovej stanice v Leidene. V parku sú organizované rôzne výstavy v niekoľkých altánoch, pomenovaných po holandskom kráľovskom rodu Oranje-Nassau a jeho členoch:
Ján XVII.
Pápežstvo
Za pápeža ho zrejme vybral Ján II. Crescencius, ktorý mal v tom čase moc nad pápežstvom. O pontifikáte Jána XVII. sa veľa nevie. Jediným jeho zaznamenaným činom bolo poslanie poľského misionára a jeho brata šíriť kresťanstvo medzi Slovanmi. Nie je známe ako zomrel. Na jeho epitafe sa spomínanú traja jeho príbuzní, vysokí cirkevní hodnostári – biskup, diakon a secundicerius (hodnostár lateránskej kancelárie).
Narysov
Narysov je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 241 obyvateľov, z toho 127 mužov a 114 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 38,8 roka, ženy 39,8 roka).
John Laurinaitis
John Joseph Laurinaitis (* 31. júl 1962) je americký profesionálny wrestler a manažér, ktorý pôsobí v spoločnosti WWE v rosteri RAW ako jeho generálny manažér. V minulosti bol známy pod menom Johnny Ace. Jeho brat Joe Laurinatis bol členom slávneho tag tímu Road Warriors.
Erik Grendel
Erik Grendel (* 13. október 1988, Handlová) je bývalý slovenský futbalista, ktorý naposledy hral za FK Pohronie. Jeho pozíciou je post záložníka.
Slovan Bratislava
Narodil sa v Handlovej a jeho prvý futbalový klub boli treťoligove Michalovce. Bol na skúške v Dortmunde, ale prišiel do Dubnice. V septembri 2009 prestúpil z MFK Dubnica za 350 000 eur do ŠK Slovan Bratislava.
Trnava
V lete 2018 prestúpil Grendel do Spartaku Trnava. So Spartakom hral v skupinovej fáze Európskej ligy, kde obsadila Trnava 3. miesto. Grendel prispel k tretiemu miestu dvoma asistenciami. V slovenskej Fortuna lige v sezóne 2018/19 zatiaľ zaznamenal 3 góly. Skóroval proti Senici ( doma), Zlatým Moravciam ( vonku) a Trenčínu ( doma).
Pigmentová bunka
Pigmentová bunka alebo melanocyt je bunka, ktorá vo svojej cytoplazme obsahuje zrná pigmentu melanínu. Vyskytuje sa najmä vo väzive kože, dúhovky a cievnatky oka. Melanocyty sú neuroektodermového pôvodu.
Umelecký druh
Umelecký druh je špecifická oblasť umenia, ako napr. umelecká literatúra, divadlo, architektúra, hudba a pod.
Brahma
Brahma (-hlavný zaužívaný slovenský tvar; zároveň sanskritský nominatív od kmeňa brahman a alternatívny sanskritský kmeň; písmom dévanágarí: ब्रह्म) alebo brahman (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí:ब्रह्मन्) môže byť ústredný pojem indickej filozofie, pozri brahman (filozofia)
Brahman (-hlavný zaužívaný slovenský tvar) alebo bráhmanah (-sanskritský nominatív) alebo bráhmana (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí: ब्राह्मण) alebo bráhman (-hindská výslovnosť sanskritského kmeňa) alebo nesprávne brahmán môže byť člen najvyššej indickej kasty, intelektuálnej elity, pôvodne kňaz indického boha Brahmu, pozri brahman (učenec)
Bráhmana (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí: ब्राह्मण) alebo bráhman (-hindská výslovnosť sanskritského kmeňa) môže byť aj jednotné číslo od slova bráhmany
Brahma môže byť aj:
Brahman môže byť aj japonská skupina hrajúca indie rock, pozri Brahman (hudobná skupina)
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Záborské
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Záborské v okrese Prešov.
Adam Hudec
Mgr. Adam Hudec (* 3. november 1949, Banská Štiavnica) je slovenský hudobný skladateľ, dirigent, spevák, moderátor a propagátor slovenskej dychovej hudby doma a v zahraničí, hráč na hoboj a tárogató.
Život
Detstvo prežil v obci Vyhne, kde robil aj prvé hudobné kroky. Vo veku šiestich - siedmych rokov začal hrať v dychovej hudbe až do veku 15 rokoch. Vo veku 14 rokov nastúpil do Bratislavy na Konzervatórium v odboroch hoboj a operný spev, ktoré ukončil v roku 1971. Po absolutóriu pokračoval v štúdiu na VŠMU, ktoré ukončil absolventským koncertom v roku 1976. Po skončení štúdia na VŠMU pôsobil ako 1. hobojista Symfonického orchestra Slovenského rozhlasu celých 15 rokov.
V rokoch 1975 až 1995 bol umeleckým vedúcim populárnej Malokarpatskej kapely. Za toto obdobie spoločne nahrali vyše 30 nosičov (LP, SP, CD), realizovali desiatky nahrávok v Československom rozhlase, účinkovali vo viac ako 150 programoch v Česko-slovenskej televízii, ale i v zahraničí (Nemecko, Rakúsko, Holandsko, Belgicko, Poľsko, ZSSR, Maďarsko, Rumunsko).
V roku 1990 sa podieľal na založení Združenia dychových hudieb Slovenska a do roku 1997 bol jeho prvým predsedom. V roku 1997 sa stal Čestným predsedom ZDHS a túto funkciu vykonáva dodnes. Bol a stále je iniciátorom, organizátorom, dramaturgom a režisérom viacerých festivalov a súťaží dychových hudieb (Bratislavské slávnosti dychových hudieb, Dych Fest v Dolnej Krupej a pod.). Je členom alebo predsedom viacerých medzinárodných porôt súťaži súťaží dychových hudieb na Slovensku (Pádivého Trenčín, Lednické Rovne, Slovenské tango v Bardejove, atď.) ale aj v zahraničí (Majstrovstvá Európy dychových hudieb – Nemecko, Holandsko, Švajčiarsko, Rakúsko, Česko, Slovinsko, atď.).
Je moderátorom a autorom viacerých rozhlasových relácií o dychovej hudbe (ZDHS predstavuje – 148 častí, v súčasnosti Kapela, hraj! atď.). Je zástupcom za oblasť dychovej hudby v Slovenskom ochrannom zväze autorskom. Zúčastňuje sa tiež na nahrávkach domácich a zahraničných orchestrov, ktoré často sám režíruje.
Tvorba
Tvorba Adama Hudeca je zameraná konkrétne na dychovú hudbu. Zahŕňa úpravy rôznych ľudových piesní pre Malokarpatskú kapelu, ale aj pre iné dychové hudby na Slovensku či v zahraničí, koncertné pochody a pochody písané výlučne pre mažoretky, koncertné skladby virtuózneho charakteru pre rôzne sólové dychové nástroje, ktoré sú hrané v celej Európe (často povinnými skladbami na európskych šampionátoch), koncertné skladby pre veľké dychové orchestre a 7 inštrumentálnych koncertov pre sólové dychové nástroje (flauta, klarinet, trúbka, tenor, lesný roh, pozauna a tuba) so sprievodom veľkého dychového orchestra.
Dielo Adama Hudeca je veľké. Tvorí ho vyše 500 vlastných kompozícií alebo úprav, ktoré sú vydané vo vydavateľstvách na Slovensku, v Rakúsku (vo vydavateľstve Adler Musikverlag vyšlo viac ako 200 jeho orchestrálnych diel), ale i v Nemecku, Švajčiarsku, Holandsku, Anglicku, Slovinsku a inde.
Okrem iného, spolu s Alim Brezovským, skomponoval aj hudbu k filmu Otec ma zderie tak či tak (1980, réžia: O. Krivánek), ktorý bol natočený podľa knihy Vincenta Šikulu Prázdniny so strýcom Rafaelom.
Bretenoux
Bretenoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nečín
Nečín je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 752 obyvateľov, z toho 392 mužov a 360 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 41,2 roka, ženy 43,1 roka).
Slovania
thumb|400px|Štáty so slovanskou populáciou.
Pôvod
thumb|Pôvodné rozšírenie Pri otázke pôvodu Slovanov dochádzajú jazykovedci, etnológovia a archeológovia k čiastočne odlišným výsledkom.
Z jazykového hľadiska sa praslovanský jazyk vyčlenil z indoeurópskej jazykovej skupiny už okolo roku 1500 pred Kr.
Z historicko-archeologického hľadiska možno údajne bez akýchkoľvek pochybností hovoriť o Slovanoch až asi od roku 500 (čo však neznamená, že neexistujú viac-menej sporné písomné odkazy a hmotné nálezy z oveľa starších období).
a) Migračná teória (teória pravlasti) wadsdrí, že Slovania prišli na svoje dnešné územia z nejakej pravlasti. Podľa archeologických nálezov sa nachádzala severne od Karpát medzi Odrou, Vislou a stredným Dneprom a Slovania sa z nej rozšírili v 5. storočí. Teóriu pôvodne vytvoril český etnograf Lubor Niederle (1865-1944). Táto teória je v konečnom dôsledku založená na a) zistení poľského botanika a kultúrneho vedca Józefa Thomasza Rostafińskeho (1850-1928), že pravlasť Slovanov muselo byť územie bez buka, smrekovca a tisa, pretože vo všetkých slovanských jazykoch sú názvy týchto stromov prevzaté z cudzích jazykov, b) zistení (1901) ruského historika a slavistu Alexandra Ľvoviča Pogodina (1872-1947) že územiami s najstaršími slovanskými názvami riek sú Podolie (dnes juhoukrajinské územie na Dnestri) a Volyň (medzi Bugom a Dneprom). Český slavista Lubor Niederle (1865 – 1944) upresnil lokalizáciu tohto územia na základe výsledkov archeologických vykopávok. Podľa Niederleho Slovania opustili toto územie z dôvodov zmeny podnebia v 2.-3. storočí po Kr. V Sovietskom zväze sa ešte počas 2. svetovej vojny zastávala prevažne téza, že pravlasť Slovanov ležala medzi Labe a Sálou - Egejským morom - Baltským morom - Okou a Volgou. Po intenzívnych vykopávkach v 50. rokoch však aj sovietski archeológovia zredukovali toto územie na rôzne definované územia zhruba v dnešnej Ukrajine a Poľsku.
b) Autochtónna teória hovorí, že etnogenéza Slovanov prebehla na iných územiach východnej Európy, kde Slovania sídlia aj dnes. Potvrdzuje slovenský historik Juraj Papánek v roku 1780 v diele Prvé dejiny Slovenského národa. Toto tvrdil už ruský kronikár Nestor v 12. storočí. Novšie jeho názor potvrdil významný ruský jazykovedec Oleg Nikolajevič Trubačov (hlavný redaktor dlhodobého projektu obrovského etymologického slovníka slovanských jazykov), podľa ktorého etnogenéza Slovanov prebehla približne v dnešnom Maďarsku a južnom Slovensku. Tento názor dnes zastáva menšina autorov. Na Slovensku sa k tomuto názoru "odvážil" v poslednom čase pridať v polovici 90. rokov P. Mačala (Etnogenéza Slovanov v archeológii, 1995), ktorý dokazuje, že Slovanov možno vo východnej Európe doložiť už po roku 1000 pred Kr., pričom sa opiera o archeologické pramene. Najnovšie záhorský etnológ R. Irša (Slovo o Slovanoch, ich démonoch a bohoch, 2006) na základe analýzy slovanskej mytológie a jazykových rozborov mien slovanských bohov a toponymických názvov považuje Slovanov za autochtónne obyvateľstvo v Karpatskej kotline, v povodí Dunaja, ktorý Slovania (Sloveni) nazývali Slavom (Slovom), podľa svojho božstva „Slava“ („Slova") a "údajný" príchod Slovanov v 5. storočí podľa oficiálnych textov interpretuje len ako príchod východných Slovanov do strednej Európy.
Nemeckí a maďarskí historici radi zastávajú teóriu, že Slovania z etnického hľadiska vznikli akousi náhlou „záhadnou“ premenou pôvodného obyvateľstva až v 6. stor. v oblastiach, kde sídlia aj dnes. Takto sa to často učia aj študenti v uvedených krajinách. V nacionalisticky orientovaných (ale častých) maďarských prameňoch sa zas dokonca možno stretnúť s tým, že "maďarské" kmene prichádzajú na neobývané územie, kde predtým žili len Avari a pred nimi Huni, napriek tomu, že samotné najstaršie maďarské kroniky tvrdia niečo celkom iné (dobýjanie územia od Slovanov). Aj medzi archeológmi je všeobecne známy značne laxný a negatívny postoj ich maďarských kolegov voči akýmkoľvek slovanským nálezom z územia Maďarska.
Pomenovanie
V kronikách a letopisoch sú označovaní rôzne, napríklad Sloveni, Sclavini, Anti, Veneti, Venedi, ale je sporné, či sa niektoré z týchto názvov naozaj vzťahujú na Slovanov.
Pôvod slova Sloveni [j. č. Slovenin] (a tým aj Slovania, Slováci a Slovinci) je sporný. Uvádza sa napríklad:
Staršie sa predpokladala súvislosť:
Vysoká frekvencia etymológie súvisiacej s vodou je podporovaná aj teóriou, že Slovania zrejme svojho času obývali jazerné, pobrežné a prímorské oblasti (Baltu). Boli výborní plavci a vedeli sa aj potápať.
V najstarších zmienkach (neskorá antika, včasný stredovek) o Slovanoch v gréckych, latinských, arabských (ale aj iných) textoch sa príslušné slovo vždy začína na skl- (sclavus; sklav; saqáliba; skloven atď.) a nie na sl-, pričom tvary na skl- znamenali v latinčine, arabčine a podobne v tomto období aj otrok ("sclavus" označoval aj rímske putá pre otrokov). Na to existujú dve vysvetlenia. Jednak je možné, že -k- bolo vsunuté do pôvodného tvaru z dôvodu ťažkej výslovnosti skupiny -sl- v daných jazykoch (v latinčine a gréčtine existuje len skupina -zl-, arabské slovo zrejme pochádza z latinského) a slovo Slovania nemá s otrokmi nič spoločné alebo - čo je veľmi pravdepodobné - slovo otrok v spomínaných a iných jazykoch vzniklo zo slova Slovania, pretože Slovania (východná Európa) tvorili (popri Germánoch, Baltoch a Ugrofínoch) v neskorej antike hlavný rezervoár otrokov. Je však tiež možné, že názov Slovan naopak pochádza zo slova sklavus/saqáliba a pod. (otrok) v spomínaných jazykoch, pričom je pozoruhodné, že tento súvis spomína už Juraj Papánek v roku 1793 vo svojom Historia gentis Slavae, kde v kap. II tvrdí: "Meno Slovanov nepochádza zo slova Sláva, ale z arabského pomenovania Seclaba, pretože vraj (quod) Seclaba jazykovým skreslením (per corruptionem linguae) je odvodené v slove Sclava".
Genetika
náhľad|Haploskupina N-M231 (N) náhľad|Haploskupina R1b (Y-DNA) Je lákavé stotožniť Slovanov s niektorou konkrétnou genetickou haploskupinou. V skutočnosti sú však Slovania z pohľadu haploskupiny rôznorodí: Napríklad haploskupina R-1a1 sa vyskytuje u veľkého percenta slovanských obyvateľov: má ju 63 % lužických Srbov, 56 % Poliakov, 41,5–54 % Ukrajincov , 47 % Rusov , 39–46 % Bielorusov, viac ako 30 % Slovincov, Chorvátov a Macedóncov, no vyskytuje sa aj u obyvateľov Ázie príbuzných Slovanom: Iránu (Iškašimovia) (68 %), Tadžikistanu (64 %), Paštúnska (40-45 %), Kirgizska (63 %). U Maďarov sa percento nosičov tejto haploskupiny mení v závislosti od výskumu od 20,4 % do 60 % a u Litovčanov a Lotyšov je to 30-45 %.
Na druhej strane južným Slovanom dominuje haploskupina I-M170, ktorá je u 65 % obyvateľov Bosny a Hercegoviny, 38 % Chorvátov z pevniny a 66 % Chorvátov z dalmatínskych ostrovov, 38,5 % Srbov, 38 % Čiernohorcov, 34 % Macedóncov.
Napokon asi 10 - 20 % Rusov je nositeľmi haploskupiny N-M231, ako aj asi 35 % Čechov a Slovákov, 20 % Poliakov a Slovincov a 10 % Srbov - haploskupiny R-M269 (predtým R1b).
Kultúra, život a náboženstvo
thumb|Bosnianska abeceda thumb|upright|Slovanské veľkonočné vajíčko Základnú spoločenskú jednotku Slovanov tvorili rody a kmene. Na ich čele stáli náčelníci, volení staršinami rodov, prípadne ľudovým zhromaždením - veča. Rodiny boli monogamné, žili v jednoduchých drevených príbytkoch čiastočne zapustených do zeme (drevozemnice).
Festival Song
„Festival Song“ je tretí singel Good Charlotte z ich albumu Good Charlotte. Videoklip k skladbe predstavil skupinu na veľkom koncerte. Ukazuje tiež zábery zo zákulisia po koncerte s hŕstkou fanúšikov. Videoklip režíroval Mark Webb.
Slovania
Kultúra, život a náboženstvo
Letopisy antických dejepiscov zo 6. storočia hovoria o Slovanoch ako o pohanskom ľude. Hlavnými božstvami boli Perún (boh blesku a hromu), Veles (boh podsvetia, dobytka a múdrosti), Svarog (zo slova „svárožič“ - boh slnka, ohňa a vojny), Simargl (boh nejasného významu) a Mokoš (bohyňa zeme, plodivej moci, lásky, rodiny). Známy bol aj trojhlavý Triglav či sedemhlavý Rugievit, ďalej Radegast, Svantovít a iní. Rôzne mená bohov však boli v podstate len prezývkami Perúna a Veles, aj keď neskôr boli vnímané ako mená samostatných bohov a démonov. Podľa starších názorov dualizmus dobra a zla predstavovali Černoboh a Belboh. Toto vysvetlenie sa opiera o nepochopenie mien slovanských bohov, ktoré sa v odbornej literatúre traduje od 19. storočia. Černoboh bol v skutočnosti bohom dobytka, jeho keltskou obdobou je Cernunos. „Belboh“ je výmysel z čias národného obrodenia. Slovania nerozdeľovali bohov na dobrých a zlých. Sile bohov podľa byzantského historika Prokopia neprisudzovali Slovania veľký vplyv. K bohom sa prikláňali iba v dobe, keď sa blížila smrť, choroba, či keď išli do vojny. Uctievali však rieky, vodné víly a verili vo veštby. Podľa Prokopia žili Slovania v žalostných chatrčiach a často sa sťahovali. Do boja tiahli zväčša pešo, s kopijou. Niektorí nemali ani košeľu ani plášť, obliekali si len nohavice do pása a tak sa vydávali do boja proti nepriateľom. Ich život opísal ako drsný a primitívny, ich zovňajšok ako špinavý, hneď však dodáva, že nie sú zlomyseľní ani zákerní.
Slovania pôvodne svojich mŕtvych spaľovali, na kostrové pochovávanie prechádzali postupne. Na území Slovenska, to bolo v dôsledku styku s Avarmi. Definitívny prechod na kostrové pochovávanie a koniec pohanským zvykom znamenal až prechod na kresťanskú vieru. Na Slovensku to bolo už začiatkom 9. storočia.
Rozdelenie
[[Súbor:Slavic europe.png|thumb|Územie Európy obývané Slovanmi:
{{legend|#7cdc87|západní Slovania}} {{legend|#008000|východní Slovania}}  {{legend|#004040|južní Slovania}}]] Z hľadiska etnickej a jazykovej príbuznosti sa Slovania delia zhruba nasledovne:
1. Gambrinus liga 2006/2007
Sezóna 2006/07 1. Gambrinus ligy bola 14. sezónou v samostatnej českej lige. Začala 29. júla 2006 a skončila 27. mája 2007. Majstrom sa stala Sparta Praha, ktorá vďaka výhre v Pohári ČMFS získala prvý dvojití víťazstvo v histórii samostatnej 1. ligy. Zostúpili Příbram a Slovácko.
Konečná tabuľka
Z = Počet zápasov; V = Výhry; R = Remízy; P = Prehry; VG = Vsietené góly; IG = Inkasované góly; B = Body
Port (hardvér)
Port alebo brána alebo (najmä pre porty iné ako paralelné) komunikačný port / komunikačná brána (angl. comm port / communication(s) port) alebo I/O port je externý konektor počítača, ktorý je presne definovaný po stránke mechanickej (mechanické rozmery, kľúčovanie, tvar a rozmiestnenie kontaktov...), elektrickej (napäťové úrovne, prúdové zaťaženie, izolačný a prechodový odpor, frekvenčné zaťaženie ...) a komunikačnej (komunikačný protokol ...). Port v tomto ponímaní je podmnožinou komunikačného rozhrania. Komunikačné rozhranie zahŕňa aj iné formy pripojenia ako mechanicko-elektrické napr. bezdrôtové, infračervené a pod.
Základné delenie portov do dvoch veľkých skupín podľa spôsobu prenosu dát:
Po pripojení sa k portu prebehne tzv. handshaking (doslova potrasenie rukou), kedy sa prenesú základné údaje ako je spôsob prenosu, prenosová rýchlosť a ďalšie potrebné parametre pre prenos dát.
Príklady portov používaných v počítači:
Tuková bunka
Tuková bunka (adipocyt) sa vo väzive vyskytuje buď jednotlivo alebo v malých skupinách. Má schopnosť vytvárať a hromadiť tuk, a to buď v jednej veľkej vakuole (univakuolárne bunky), alebo v podobe množstva menších vakuol (multivakuolárne bunky). Univakuolárne tukové bunky vytvárajú biele tukové väzivo, ktoré predstavuje bežný typ tukového väziva väčšiny cicavcov. Multivakuolárne tukové bunky sú súčasťou hnedého tuku, ktorý sa vyskytuje hlavne u zimných spáčov a u mláďat cicavcov.
V minulosti boli považované za premenené fibroblasty, no zistilo sa, že nie všetky fibroblasty sú schopné premeny na tukové bunky. Pravdepodobne sa preto vyvíjajú z nediferencovaných buniek mezenchýmu.
Pont Alexandre III
Most Alexandra III. je most cez rieku Seinu v Paríži spájajúci 7. a 8. mestský obvod.
Léon-Philippe Teisserenc de Bort
Léon-Philippe Teisserenc de Bort (* 5. november 1855 Paríž, Francúzsko - † 2. január 1913, Cannes) bol francúzsky meteorológ.
Životopis
Stal sa slávnym keď roku 1902 objavil stratosféru a tropopauzu. Použil po prvý raz balónové sondy a bol prvý kto spoznal oblasť atmosféry. Medzi rokmi 1892 a 1896 bol šéfom Administratívneho centra medzinárodnej meteorológie (úrad francúzskej vlády). Potom ako odstúpil z tohto postu, založil súkromnú meteorologickú stanicu v Trappes blízko Versailles. Viedol tam experimenty s balónovými sondami a bol vôbec prvý kto ich používal.
Suzuka Nakamotová
Suzuka Nakamotová (* 20. december 1997, prefektúra Hirošima, Japonsko) je japonská speváčka, modelka a idol. Je reprezentovaná talentovou agentúrou Amuse. Bola členkou troch kapiel: Karen's Girls, Sakura Gakuin a BABYMETAL.
Biografia
Suzuka bola zapísaná do talentovej agentúry Amuse po umiestnení sa na druhom mieste v talentovej súťaži usporiadanej agentúrou.
V roku 2008 agentúra sformovala kapelu Karen Girl's ktorej sa stala súčasťou.
Kapela predstavovala mladšiu sestru kapely Perfume a spievala niekoľko úvodných pesničiek do anime Zettai Karen Children. Po skončení seriálu 31. marca 2009 bola kapela rozpustená.
V roku 2010 sa Nakamoto stala zakladajúcou členkou idolovej skupiny Sakura Gakuin. Členky skupiny taktiež vytvorili menšie skupiny, takzvané kluby, ktoré vydávali vlastné pesničky. Suzuka bola členkou klubu tvrdej hudby, ktorý vydával pesničky pod menom BABYMETAL. V skupine boli dve ďalšie členky skupiny Sakura Gakuin, Yui Mizuno a Moa Kikuchi..
Na jar 2013 Suzuka absolvovala nižšiu strednú školu a preto musela „promovať“ aj zo skupiny Sakura Gakuin. Jej absolventský koncert bol 31. marca 2013 v Tokyo International Forum.
Nakamoto Suzuka momentálne vystupuje s BABYMETAL-om pod menom SU-METAL. Prvý album, s názvom BABYMETAL, vydala skupina vo februári 2014.
Osobné informácie
Suzuka má staršiu sestru, Himeku Nakamotovú, ktorá je členka idolovej kapely Nogizaka46. Obe študovali na Actor's School Hiroshima a spievali spolu ako duo s názvom Tween.
Izraelské osady
náhľad|upright=1.5|Mapa izraelských osád na Západnom brehu Jordánu (stav z roku 2006) Izraelské osady sú sídla založené Izraelom a Izraelčanmi na územiach, ktoré židovský štát dobyl v Šesťdňovej vojne v roku 1967.
Právny status
náhľad|Zástavba v najľudnatejšej izraelskej osade [[Modi'in Illit s viac ako 50 000 obyvateľmi]] Oficiálna izraelská pozícia ohľadne osád na Západnom brehu Jordánu je, že tieto sídla nenarušujú práva tu usadených palestínskych obyvateľov, pretože boli zriaďované na štátnej nie na súkromnej pôde. To ale spochybňuje organizácia Peace Now, ktorá zverejnila v roku 2006 štúdiu, podľa ktorej 39 % plochy obsadzovanej izraelskými osadami na Západnom brehu Jordánu leží na pozemkoch, ktoré pôvodne patrili súkromným palestínskym vlastníkom. Osady sú umiestnené na území, ktoré je pod vojenskou správou a nie je formálne súčasťou Izraela. Právo židov usadzovať sa na týchto územiach bolo podľa izraelskej vlády zakotvené pri zriaďovaní Britského mandátu Palestína a navyše niektoré z týchto sídel nadväzujú na židovské komunity, ktoré tu existovali do roku 1948 (napríklad Kfar Ecion alebo Hebron). Izrael považuje Západný breh Jordánu za sporné a nie okupované územie. Východný Jeruzalem a Golanské výšiny sú Izraelom považované za integrálnu súčasť Izraela a tunajšie osady sa právne nelíšia od akýchkoľvek iných sídiel vo vlastnom Izraeli.
História zakladania izraelských osád
Vznik prvých izraelských osád sa datuje už krátko po Šesťdňovej vojne. Úplne prvou osadou bol Kfar Ecion. 27. septembra 1967 sa skupina budúcich osadníkov zišla na vojenskom cintoríne v Jeruzaleme a potom po ceremoniále vyrazili v konvoji na miesto, kde obnovili dedinu Kfar Ecion zničenú v roku 1948 počas Prvej arabsko-izraelskej vojny. V tom čase ale oficiálnou pozíciou izraelskej vlády po jej zasadaní 19. júna 1967 bolo vrátiť dobyté územia (Golanské výšiny a Sinaj) výmenou za mier so susednými arabskými štátmi. Egypt však nemal znovu získať kontrolu nad Pásmom Gazy. V prípade Západného brehu Jordánu sa predpokladalo buď jeho vrátenie Jordánsku alebo vytvorenie autonómneho palestínskeho štátu. Len v prípade Jeruzalemu sa od začiatku počítalo s jeho zjednotením pod izraelskou suverenitou. Čast ministrov však s týmto zámerom nesúhlasila. Minister práce Jigal Alon presadzoval trvalú anexiu časti Západného brehu Jordánu a Pásma Gazy a zakladanie izraelských osád na tomto území. Malo ísť o údolie rieky Jordán, oblasť historického Guš Ecion, aglomeráciu Jeruzalemu, región južného Judska (Hebronské hory) a južnú časť Pásma Gazy. Tento projekt nazývaný Alonov plán nebol síce nikdy oficiálne izraelskou vládou prijatý ako oficiálna politika, ale napriek tomu sa v následujúcich rokoch stal faktickou smernicou izraelskej vlády pri zakladaní prvých osád.
náhľad|vľavo|Potýčky medzi izraelskou armádou a obyvateľmi pri vysťahovávaní osady [[Jamit na Sinaji v roku 1982]] Ako prvá osada v rámci Alonovho plánu vznikla v roku 1968 dedina Kalija v údolí Jordánu. V roku 1968 prišli prví izraelskí osadníci do Hebronu (od roku 1972 vedľa historického Hebronu vznikla nová izraelská štvrť Kirjat Arba). Ešte pred koncom 60. rokov 20. storočia vznikli tiež ďalšie osady v bloku Guš Ecion. Rozvíjali sa aj prvé osady na Sinajskom polostrove, kde Moše Dajan presadzoval projekt výstavby veľkého mesta s prístavom Jamit. V roku 1974 bolo založené hnutie Guš Emunim, ktoré požadovalo ísť nad rámec Alonovho plánu a zahájiť osídľovanie aj vo vnútrozemí Západného brehu Jordánu. Pre tento účel zriadilo zvláštnu osídľovaciu organizáciu Amana. Aktivisti Guš Emunim sa snažili usadiť v tejto oblasti aj za cenu potýčok s izraelskou armádou. Získavali podporu opozičnej strany Likud a jej predáka Menachema Begina, ktorý sľuboval, že ak sa stane premiérom, nikdy sa obsadených území nevzdá.
náhľad|Izraelská štvrť [[Gilo vo Východnom Jeruzaleme a cesta spájajúca ju s Guš Ecion]] V roku 1977 Likud vyhral vo voľbách a začal masívnu výstavbu osád. Počas roku 1977 ich vzniklo 15 vrátane prvej v Pásme Gazy (Necer Chazani), kde ale bola už v roku 1970 obnovená dedina Kfar Darom vyprataná v roku 1948. V roku 1978 však vláda Menachema Begina uzavrela mierovú zmluvu s Egyptom a súhlasila s predaním Sinajského polostrova pod egyptskú suverenitu. Roku 1982 boli všetky izraelské osady na Sinaji vypratané aj za cenu potýčok s osadníkmi. Zároveň pokračovala výstavba osád na ostatných obsadených územiach. V roku 1979 vláda zrušila obmedzenie na nákup pôdy na Západnom brehu Jordánu. V roku 1981 vláda rozhodovala o anexii Golanských výšin. Počas roku 1981 bol prekonaný ďalší rekord, keď vzniklo 16 nových osád. Výstavba osád pokračovala po celý zvyšok 80. rokov 20. storočia, a to aj počas Prvej intifády.
Začiatkom 90. rokov 20. storočia začal mierový proces a časti Pásma Gazy a Západného brehu Jordánu prešli pod bezpečnostnú a civilnú kontrolu Palestínskej autonómie, výstavba osád ale pokračovala. Nezakladali sa však už nové osady, ale existujúce osady zvyšovali počet svojich obyvateľov. Zároveň v blízkosti osád vznikali satelitné štvrte, takzvané "outposty", ktoré síce formálne tvorili súčasť svojej materskej osady, ale v skutočnosti sa aspoň niektoré z nich vyvíjali do samostatných obcí, aj keď neboli uznávané izraelskou vládou.
náhľad|Osada [[Neve Dekalim v Pásme Gazy vysťahovaná v roku 2005]] Počas Druhej intifády dochádzalo na Západnom brehu Jordánu k častým útokom na osadníkov a populačný rast tunajších osád sa spomalil. Zároveň však začala výstavba Izraelskej bezpečnostnej bariéry, ktorá niektoré osady blízko Zelenej línie fakticky oddelila od Západného brehu a pripojila ich k Izraelu. V roku 2005 vláda Ariela Šarona uskutočnila Izraelský plán jednostranného stiahnutia, v ktorého rámci boli vysťahované všetky osady v Pásme Gazy a tiež 4 osady v severnej časti Západného brehu Jordánu.