cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prvé delenie Poľska
Predohra
Francúzsko bolo priateľsky naklonené Osmanskej ríši, ale aj Prusku a Rakúsku a navrhlo sériu územných úprav, v rámci ktorých by Osmanská ríša nebola dotknutá záujmami Rakúska a Ruska. Na oplátku by Rakúsko dostalo ako kompenzáciu časť pruského Sliezska a Prusko by získalo späť Ermland (Warmiu) z poľskej časti Pruska a časti poľského léna, Kurského vojvodstva a Semigalska, ktoré už boli pod pobaltskou nemeckou hegemóniou. náhľad|Európa v júli 1772, anglický satirický obrázok Pruský kráľ Fridrich II. nemal v úmysle vzdať sa Sliezska, ktoré nedávno získal v sliezskych vojnách, ale mal záujem aj o mierové riešenie. Rusko-pruské spojenectvo by ho vtiahlo do potenciálnej vojny proti Rakúsku a sedemročná vojna oslabila pruskú pokladnicu a armádu. Podobne ako Francúzsko mal záujem chrániť oslabujúcu Osmanskú ríšu, ktorú by mohol výhodne využiť v prípade pruskej vojny buď proti Rusku, alebo Rakúsku.
Fridrichov brat, princ Henrich, strávil zimu 1770-71 ako zástupca pruského dvora v Petrohrade. Keďže Rakúsko v roku 1769 anektovalo 13 poľských miest v uhorskej Spišskej župe v rozpore s Ľubovnianskou zmluvou, ruská kráľovná Katarína II. a jej poradca generál Ivan Černyšov navrhli Henrichovi, aby si Prusko nárokovalo niektoré poľské územia, napríklad Ermland. Po tom, ako ho Henrich o tomto návrhu informoval, Fridrich navrhol rozdelenie poľských pohraničných území medzi Rakúsko, Prusko a Rusko, pričom najväčší podiel by pripadol Rakúsku, strane najviac oslabenej nedávnymi zmenami v pomere síl. náhľad|[[Republika oboch národov, stav z roku 1772]] Hoci Rusko niekoľko desaťročí, od Tichého snemu, považovalo slabé Poľsko za svoj protektorát, Poľsko bolo tiež zdevastované občianskou vojnou, v ktorej sa sily Barskej konfederácie pokúšali narušiť ruskú kontrolu nad Poľskom. Kolijevské roľnícke a kozácke povstanie na Ukrajine, ktoré bolo stále v čerstvej pamäti, tiež oslabilo poľskú pozíciu. Okrem toho bol Ruskom podporovaný poľský kráľ Stanisław August Poniatowski považovaný za slabého a príliš nezávisle zmýšľajúceho. Nakoniec ruský dvor rozhodol, že užitočnosť Poľska ako protektorátu sa znížila.
Tri mocnosti oficiálne zdôvodňovali svoje kroky ako kompenzáciu za vysporiadanie sa s nepríjemným susedom a obnovenie poriadku v poľskej anarchii a Barská konfederácia poskytla vhodnú zámienku, hoci všetky tri mali záujem o územné zisky.
Bolo to vzhľadom na možné rakúsko-osmanské spojenectvo, pričom Rakúsko malo len symbolické námietky, hoci by radšej získalo viac osmanských území na Balkáne, po ktorých Habsburgovci už dlho túžili. Rusi sa stiahli aj z Moldavska, preč od rakúskych hraníc.
Pokus Barskej konfederácie o únos kráľa Poniatowského 3. novembra 1771 poskytol trom dvorom ďalšiu zámienku na vysporiadanie sa s „poľskou anarchiou“ a potreby, aby susedia zasiahli a „zachránili“ krajinu a jej občanov.
Prvé delenie
náhľad|Francúzska alegória Jeana-Michela Moreaua le Jeune z roku [[1773 k prvému deleniu Poľska]] Už v rokoch 17691771 Rakúsko a Prusko prevzali niektoré pohraničné územia Spoločenstva. Dňa 19. februára 1772 bola vo Viedni podpísaná dohoda o rozdelení. Predchádzajúca dohoda medzi Pruskom a Ruskom bola uzavretá 6. februára 1772 v Petrohrade.
Začiatkom augusta ruské, pruské a rakúske vojská súčasne vstúpili do Spoločnosti národov a obsadili provincie, ktoré boli medzi sebou dohodnuté. Dňa 5. augusta všetky tri strany podpísali zmluvu o svojich územných ziskoch.
Pluky Barskej konfederácie, ktorých výkonný výbor bol nútený opustiť Rakúsko, ktoré ich podporovalo, po tom, ako sa Rakúsko pripojilo k prusko-ruskému spojenectvu, nezložili zbrane. Mnohé pevnosti v ich područí sa držali tak dlho, ako to bolo možné. Hrad Wawel v Krakove padol až koncom apríla; pevnosť Tyniec sa udržala do konca júla 1772; Čenstochová, ktorej velil Kazimír Pulaský, sa udržala do konca augusta. Nakoniec bola Barská konfederácia porazená, jej členovia buď utiekli do zahraničia, alebo ich Rusi deportovali na Sibír.
Dôsledky
Začiatkom roka 1773 kráľ a Senát zaslali nóty všetkým európskym vládam, v ktorých vyjadrili svoj nesúhlas s porušovaním práv Republiky oboch národov so žiadosťou o intervenciu. Samostatné nóty boli zaslané Francúzsku, Dánsku a Rakúsku, ktoré boli garantmi zmlúv z Welavy a Bydhošti a Olivského mieru. Európske mocnosti reagovali na rozdelenie s maximálnou ľahostajnosťou; proti sa ozvalo len niekoľko hlasov, ako napríklad Edmund Burke.
Keď pomoc neprišla a armády spojených národov obsadili hlavné mesto Varšavu, aby si silou zbraní vynútili zvolanie zhromaždenia, nebolo možné zvoliť inú alternatívu ako pasívne podriadenie sa ich vôli. Senátorom, ktorí tento krok neodporúčali, sa Rusi, zastúpení veľvyslancom Ottom von Stackelbergom, vyhrážali, že v prípade odmietnutia im zničia celé hlavné mesto. Ďalšie hrozby zahŕňali popravy, konfiškáciu majetkov a ďalšie zväčšovanie rozdeleného územia. Podľa Edwarda Henryho Lewinského Corwina Rusi niektorých senátorov dokonca zatkli a vyhostili na Sibír.
Miestne zemské zhromaždenia (Sejmiky) odmietli zvoliť poslancov do Sejmu a po veľkých ťažkostiach sa na zasadanie pod vedením maršalov Sejmu Michala Hieronyma Radziwiłła a Adama Ponińského dostavila menej ako polovica z riadneho počtu zástupcov. Najmä druhý menovaný bol jedným z mnohých poľských šľachticov, ktorých Rusi podplatili, aby plnili ich príkazy. Aby zabránil rozvratu Sejmu prostredníctvom liberum veto a zmareniu zámeru okupantov, Poniński sa podujal premeniť riadny Sejm na konfederatívny Sejm. náhľad|Rejtan – Pád Poľska, olej na plátne od Jana Matejka, 1866 Napriek snahám jednotlivcov ako Tadeusz Rejtan, Samuel Korsak a Stanisław Bohuszewicz, ktorí sa tomu snažili zabrániť, sa tento čin uskutočnil s pomocou Ponińského, Radziwiłła a biskupov Andrzeja Młodziejowského, Ignacyho Jakuba Massalského a Antoniho Kazimierza Ostrowského (prímasa Poľska), ktorí zastávali vysoké funkcie v poľskom senáte. Dňa 30. septembra 1773 boli zmluvy o rozdelení ratifikované.
Novozískané územia spojili Prusko s vlastným Nemeckom a mali veľký hospodársky význam. Zabratím severozápadného Poľska Prusko okamžite odrezalo Poľsko od mora a získalo kontrolu nad viac ako 80 % celkového zahraničného obchodu Republiky oboch národov.
Napriek symbolickej kritike rozdelenia zo strany rakúskej arcivojvodkyne, cisárovnej Márie Terézie, rakúsky štátnik Wenzel Anton Graf Kaunitz považoval rakúsky podiel za dostatočnú kompenzáciu. Hoci Rakúsko malo na rozdelení najmenší záujem, získalo najväčší podiel bývalého poľského obyvateľstva a druhý najväčší podiel pôdy. Na území Poľska sa nachádzalo 83 000 km2 a 2 650 000 obyvateľov. Rakúsko získalo Zator, Osvienčim, časť Malopoľska (ktoré tvorili krakovské a sandomierske okresy) vrátane bohatých soľných baní Bochnia a Wieliczka, ale nie samotné mesto Krakov, a celú Halič.
Ruský podiel na severovýchode bol najväčšou, ale hospodársky najmenej významnou oblasťou. Diplomatickým dokumentom Rusko získalo do vlastníctva územia Republiky východne od línie tvorenej zhruba riekami Dvina, Drut a Dneper, časť Livónska, ktorá zostala pod kontrolou Republiky, a Bielorusko zahŕňajúce Vitebskú, Polockú a Mstislavskú župu. Rusko získalo 92 000 km2 a 1 300 000 obyvateľov a reorganizovalo svoje novozískané územia do Pskovskej gubernie, ktorá zahŕňala aj dve provincie Novgorodskú guberniu a Mogilevskú guberniu.
Prvým delením stratilo Spoločenstvo približne 211 000 km2 (30 % svojho územia, čo predstavovalo približne 733 000 km2) s viac ako štyrmi až piatimi miliónmi obyvateľov, čo bola približne tretina z pôvodného obyvateľstva.
Garin (Francúzsko)
Garin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gauré
Gauré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Heľpiansky vrch
Heľpiansky vrch je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Heľpou, približne severovýchodne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží na hranici Žilinského, Prešovského a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Liptovský Mikuláš, Poprad a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obcí Východná, Liptovská Teplička a Heľpa. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Pohorelá a Heľpa, severovýchodne leží Liptovská Teplička. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Heľpiansky vrch leží v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier, nad sedlom Priehybka, medzi Veľkou Vápenicou a Andrejcovou. Severným smerom leží Veľká Vápenica, Medvedia a Košariská, východným Panská hoľa , Ostrá  a Andrejcová, južným Skalka  a Stajňová  a západným Kolesárová , Oravcová  a Zadná Široká. Severné svahy odvodňuje Ždiarsky potok do Váhu, voda z južných odteká potokom Hučanské do Hrona. Vrcholom vedie Cesta hrdinov SNP.
Ščaslyva
Ščaslyva je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 810 obyvateľov.
Argiusta-Moriccio
Argiusta-Moriccio je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Indické národné futbalové mužstvo
Indické národné futbalové mužstvo reprezentuje Indiu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1937. Najväčší úspech Indie je druhé miesto na Majstrovstvách Ázie vo futbale 1964. Na Majstrovstvá sveta sa raz kvalifikovali a to na MS 1950 no neskôr sa vzdala účasti na MS kvôli nákladom na cestovanie.
Skala (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Skala je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Stratenou, približne severne od Dobšinej.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí situovaná Stratená a východne ležiace Dedinky a Mlynky, južne sa nachádza mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis
Vrch Skala je súčasťou rovnomennej planiny, ktorá tvorí pomerne samostatný masív na južnom okraji Slovenského raja, priamo nad údolím Hnilca a vodnou nádržou Palcmanská Maša. Severným smerom sa nachádza Suchý vrch, Bykárka , Cigánka , Havrania skala a Štrbáková , západným Remiaška , Marčeková , Duča  a Čierna hora , južným Gápeľ , Veľký Radzim  a Dobšinský kopec  a východným Martinka , Veľká Knola , Viničiar  a Gačovská skala. Východným a severným úpätím preteká rieka Hnilec, západné svahy odvodňuje potok Gápeľ. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. Pravým brehom rieky a vodnej nádrže vedie železničná trať Červená Skala – Margecany, ktorá severný výbežok masívu Skaly prekonáva 300 metrov dlhým Hamrickým tunelom.
Arro
Arro je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gémil
Gémil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gregor Lusavorič
Svätý Gregor Lusavorič (iné mená: Gregor Osvietiteľ, Grigor Partev , Gregor Osvietenec , Gregor Iluminátor ; , , , * okolo 240 /257 † 325 /332 /337 ) bol jeden z prvých úspešných kresťanských misionárov Arménska a prvý patriarcha (katolikos) Arménskej apoštolskej cirkvi.
Pretože sa mu v Arménsku podarilo zakoreniť kresťanstvo (ktoré sa tam však podľa tradície šírilo už od čias apoštolov - apoštoli Tadeáš a Bartolomej), býva označovaný aj ako apoštol Arménska, či „krstiteľ Arménska“ a Arménska cirkev býva označovaná ako gregoriánska. Podľa arménskej tradície pochádzal z partského (perzského) rodu (viď. prezývka Partev) spriazneného s arménskym kráľovskou rodinou.
Arménske cirkvi si Gregora pripomínajú 30. septembra pri príležitosti výročia uloženia jeho ostatkov, zároveň však slávia aj ďalšie dni - 5. august (spomienka Gregorovho narodenia), 4. február (jeho utrpenie), 28. február (začiatok jeho väznenia), či 19. október (koniec jeho väznenia). Cirkvi východného obradu a sýrske cirkvi si jeho pamiatku pripomínajú 30. septembra, v rímskom (katolíckom) kalendári bola Gregorova spomienka ustanovená pápežom Gregorom XVI. na 1. októbra.
Za svätých sú považovaní aj jeho synovia - nástupcovia Vrtanes I. a Aristakes I. a vnuci Husik I. a Grigoris. Úrad katolika bol v Arménsku prvé storočia až do úradu jeho potomka Sahaka I. dedičný. Bývalo mu pripisovaných viacero sporných modlitieb a homílií, ich datácia je však neskoršia.
Život
náhľad|Pravá ruka sv. Gregora Osvietiteľa, je uchovávaná v [[Libanone, v Múzeu sv. Kilikijskej stolice]] Názory o Gregorovom pôvode sa líšia. Je možné, že bol kapadóckym Grékom, arménske zdroje (Agathangelos) deklarujú pôvod arménsky, resp. perzsko-arménsky.
Gregorov otec Anag (Anak) bol arménskym kniežaťom pokrvne spriazneným s arménskym kráľovským rodom. Po tom, čo jeho otec na podnet perzského veľkokráľa Ardašíra zavraždil svojho príbuzného arménskeho kráľa Chosrova II. (279/280287), bola celá jeho rodina až na Gregora vyvraždená. On sám sa mal zachrániť len vďaka dojke Sofii. Následne Gregor vyrastal v kapadóckej Cézarey, kde sa mu dostalo kresťanskej výchovy a kde od biskupa Leontia prijal krst. V Kapadócii sa Gregor tiež oženil s istou Miriam (Máriou) a mal dvoch synov - Vrtana a Aristaka.
Do Arménska sa Gregor vrátil v sprievode Chosrovovho syna, arménskeho kráľa Trdata III. (gr. Tiridatés). Trdat, ktorý bol vychovaný v pohanstve v kresťanstve videl hrozbu. Pretože sa Gregor odmietol vzdať kresťanskej viery, kráľ Trdat III. ho dal mučiť a ako syna vraha svojho otca uväzniť. Podľa arménskych historikov (Agathangelos) sa Gregorovi stal osudným konflikt s kráľom vyvolaný jeho neochotou obetovať kadidlo bohyni Anáhite. Vo väzení (jame) na mieste zvanom Chor Virap (v preklade hlboká kobka) mal Gregor stráviť okolo 15 rokov a prežiť mal podľa legiend len vďaka pomoci akejsi vdovy.
Postupne sa však Gregorovi podarilo pre kresťanstvo získať viacerých vplyvných ľudí a nakoniec aj kráľa Trdata, ktorý kresťanstvo v roku 301 povýšil na štátne náboženstvo. Podľa arménskeho historika Agathangela obrat nastal po tom, čo duševne ťažko chorý kráľ (iné zdroje hovoria o lepre) ozdravel vďaka modlitbám väzneného Gregora. Trdat mal podľa legendy ochorieť po tom, čo nechal popraviť dve kresťanské panny, ktoré ho odmietli.
Na Trdatovu žiadosť bol následne Gregor cézarejským biskupom Leontiom ustanovený za katolika, najvyššieho arménskeho biskupa, a započala sa jeho misijná činnosť. V Arménsku začali vznikať prvé chrámy, kláštory a školy a na kresťanstvo začalo konvertovať stále viac ľudí zo všetkých vrstiev. Gregor mal takisto vypracovať viacero cirkevnoprávnych predpisov (kánonov) a teologických homílií. Pri svojom pôsobení mal používať arménsky jazyk, kultúrne sa však odvracal od Sýrie na grécky svet a započal proces helenizácie arménskeho sveta. Misionárov mal poslať aj do Gruzínska a Kaukazskej Albánie.
Svoje biskupské sídlo mal Gregor v hlavnom meste krajiny Vagharšapate (juhozápadne od dnešného hlavného mesta Jerevanu). Podľa tradície v meste z Kristovho vnuknutia založil aj prvú katedrálu, ktorá je dnes zasvätená jemu. Podľa tradície mal Gregor sprevádzať kráľa Trdata aj k cisárovi Konštantínovi Veľkému, keď prijal kresťanstvo a vrelo ich vtedy mal prijať aj pápež Silvester.
V roku 318 Gregor ustanovil svojho syna Aristaka I. za svojho nástupcu v pozícii katolika s úlohou posilniť kresťanstvo v kaukazských krajinách a sám odišiel žiť do ústrania medzi mníchov v jaskyni Mania v hore Sebuh (Sepuh) v provincii Daranali, kde aj zomrel. Po svätcovej smrti bolo jeho telo prenesené do dediny Thodanum (dnešné Doğanköy), avšak už v prvých storočiach začali jeho pozostatky meniť svoje sídla a rozobrali sa medzi viacero miest byzantského sveta.
Bol významnou osobou v arménskom a byzantskom umení. Zrejme najranejšou mozaikou v byzantskom svete bola dnes už neexistujúca podobizeň v Chráme Hagia Sofia z macedónskeho obdobia. Gregor býva znázorňovaný ako postarší biskup. V Bazilovom menológiu je znázornený v spoločnosti arménskych panien Hripsime a Gajané. Cyklus s jeho životom sa nachádza v jemu zasvätenej katedrále v Ani.
Génos (Haute-Garonne)
Génos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Virginia Apgarová
Virginia Apgarová sa narodila ako najmladšia z troch detí a jediná dcéra Charlesa Apgara a jeho manželky Heleny. Nakoľko sa obaja rodičia zaujímali o hudbu, učila sa hrať na husle, čo bola záľuba, ktorej zostala verná po celý život. Už ako školáčka túžila Virgínia študovať medicínu. Potom, čo v roku 1925 skončila strednú školu vo Westfielde, navštevovala Mount Holyoke College, kde ako bakalár absolvovala v roku 1929 štúdia zoológie a vstupného kurzu medicíny. Bola tu považovaná za najlepšiu študentku, všestranne orientovanú, venovala sa siedmim športom a pôsobila ako reportérka školského časopisu.
V roku 1949 sa stala prvou ženou, ktorá získala hodnosť profesora na Columbia University. V tom istom roku vypracovala Apgarovej skóre, bodovací systém používaný na orientačné posúdenie zdravotného stavu novorodenca bezprostredne po narodení. Prvýkrát ho prezentovala v roku 1952 na 27. kongrese amerických anestéziológov v Palm Beach a publikovala o rok neskôr v časopise Current Researches v Anesthesia a Analgesia pod názvom A Proposal for New Method of Evaluation of the Newborn Infant. Názov testu, ktorý výrazne prispel k poklesu novorodeneckej úmrtnosti v celom svete, nezaviedla sama Virginia Apgarová, ale až v roku 1963, desať rokov po jeho publikácii, americký pediater Joseph Butterfield, ktorý použil meno Dr. Apgarovej pre mnemotechnickú pomôcku (A-Appearance(vzhľad), P-Pulse(pulz), G-Grimace(reflexná podráždenosť), A-Activity(aktivita), R-Respiration(dýchanie)), ktorú použil v niekoľkých článkoch, ktoré k tejto problematike publikoval.
V roku 1975 Americká akadémia pediatrov založila cenu Virginie Apgarovej, ktorá je každoročne akadémiou udeľovaná za mimoriadne zásluhy v oblasti perinatálnej pediatrie.
Virginia Apgarová nebola nikdy vydatá. V roku 1973 musela svoju aktívnu činnosť obmedziť kvôli ochoreniu pečene. Zomrela 7. augusta roku 1974 na zlyhanie pečene.
V roku 1994 bola v USA na jej počesť vydaná poštová známka. V novembri roku 1995 bola posmrtne uvedená do National Women's Hall of Fame (Národnej ženskej siene slávy) v Seneca Falls v New Jersey.
Aullène
Aullène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eren Keskin
Angažmán za ľudské práva
Advokátka pôsobiaca v Istanbule je kritičkou tureckého štátu a jeho právneho systému. Zasadzuje sa za dodržiavanie ľudských práv, predovšetkým voči kurdskému obyvateľstvu a ženám. Od roku 1986 je členkou Tureckej asociácie za ľudské práva IHD a v súčasnosti je vedúcou sekcie tohto združenia v Istanbule. V roku 1997 založila, taktiež v Istanbule, projekt právnej pomoci „Právna pomoc pre ženy znásilňované alebo inak sexuálne zneužívané štátnymi bezpečnostnými silami“. V ňom chcela poukázať na prípady sexuálneho zneužívania tureckých žien v miestnych väzniciach. Dôsledkom jej angažmánu je dočasný zákaz výkonu povolania a niekoľko hrozieb smrti, vrátane hrozby od ultranacionalistickej militantnej skupiny Turecká skupina pomsty. Zároveň proti nej prebiehalo 87 trestných konaní.
Trest
V septembri 1994 bola tureckým súdom odsúdená na dva roky väzenia, pretože v liste adresovanom belgickému parlamentu kritizovala mlčanie medzinárodnej verejnosti voči porušovaniu ľudských práv Kurdov, pričom v liste použila pojem „Kurdistan“. V roku 2002 počas panelovej diskusie v Kolíne obvinila tureckú armádu zo sexuálneho zneužívania žien počas boja proti Strane kurdských pracujúcich PKK. Následne bola v roku 2006 na základe článku 301 tureckého trestného zákona odsúdená na 10 mesiacov väzby. Podľa tohto článku sa trestá „Urážka tureckej identity, republiky a inštitúcií a orgánov štátu“.
Dňa 20. marca 2008 bola znovu odsúdená na šesť mesiacov väzenia. Údajne sa v roku 2006 v rozhovore s berlínskym denníkom Der Tagesspiegel znevažujúco vyjadrila o tureckej armáde ako o „zločineckej organizácii“. V rozhovore tvrdila, že útok na člena tureckej štátnej rady v roku 2006, na rozdiel od verejnej mienky, nie je dielom Islamistu, ale dielom Organizácie špeciálneho boja (Hlboký štát), ktorá údajne podlieha náčelníkovi hlavného štábu, ktorého cieľom bolo touto aktivitou posilniť svoje postavenie. Sudcovia sa vo svojom rozhodnutí opäť odvolali na článok 301. Keskin sa odvolala. Až do rozhodnutia odvolacieho súdu zostane Keskin na slobode.[9] Navyše bola kvôli vyhláseniam v denníku Der Tagesspiegel proti nej podaná aj disciplinárna žaloba. Hrozí jej dočasné alebo trvalé odňatie právnickej licencie. Nemeckí politici ako Ruprecht Polenz, Claudia Roth a Hans-Gert Pöttering verdikt skritizovali.
Na základe výpovede Eren Keskin z februára 2017 otvorilo proti nej turecké súdnictvo viac ako 140 trestných konaní.
Eren Keskin vstúpila začiatkom januára 2010 spolu s 34 ďalšími intelektuálmi a umelcami do Strany za mier a demokraciu (Barış ve Demokrasi Partisi). Stalo sa tak na znak protestu proti politike vlády voči tejto strane.
Bahno (kanál)
Bahno je kanál v regióne Podunajsko na Žitnom ostrove, v obci Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Čiližský potok; má dĺžku. Hydrologický identifikátor: 4-21-17-465. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Podunajská rovina.
Vznik
Vzniká uprostred niekdajšej zaniknutej močariny, dnešného poľa Bájtovský pasienok, východne od intravilánu obce Pataš, v nadmorskej výške v severnej časti poľnohospodárskeho extravilánu obce Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji, v geomorfologickom celku Podunajská rovina.
Opis toku
Od začiatku tečie severovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán, mení smer na sever, vyteká z niekdajšej močariny (dnes z poľa) v smere severovýchod, pravým brehom obmýva pole Chrenové v obci Pataš, stáča sa na severozápad a ústi ako pravostranný prítok do Čiližského potoka na obecnej hranici medzi obcou Pataš a obcou Padáň. Kanál Bahno nemá prítok.
Kanál Bahno vzniká, preteká a ústi do Čiližského potoka v obci Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji, v geomorfologickom celku Podunajská rovina.
Pôvod názvu
Hydronymum Bahno na území obce Pataš má pôvod v apelatíve bahno s významom rozmočená jemná pôda, nános na dne močiarov bežne sa nachádzajúca v priestore vodného toku; ale nemožno vylúčiť ani pôvod z názvu dnes už zaniknutého močiara †*Bahno, *Bahnistá voda, *Bahnistý hon, na ktorého pozícii je dnes pole so zbytkami močiara Bájtovský pasienok. Tomu zodpovedá i zaniknutý maďarský názov močiara †*Lapos. Označenie bahno/ Bahno bolo bez zmeny prenesené i na novodobý kanál s významom umelý vodný tok, umelé koryto, spravidla so spevnenými aspoň bokmi na zavlažovanie alebo na odvod dažďovej vody a utvorené jednočlenné nederivované hydronymum Bahno ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov kanála Bahno bol štandardizovaný v roku 1978. Porovnaj aj podobné štandardizované hydronymá: Bahniansky potok, Bahnový potok, Bahno, Bahno, Bahanský potok, Bahenský potok, Bahniansky kanál, ktorých štandardizované názvy sú všetky v priestore slovenskej hydronymie jedinečné, bez nebezpečenstva homonymie s výnimkou dvojnásobného hydronyma Bahno (raz potok, druhý raz kanál).
Bieloruské vzdušné sily
Bieloruské vzdušné sily (oficiálne: Vojenské vzdušné sily a vojsko protivzdušnej obrany Bieloruskej republiky; ) sú leteckou zložkou bieloruských ozbrojených síl. Vznikli v roku 1992 z 26. leteckej armády sovietskych vzdušných síl, ktorá bola dislokovaná na území vtedajšej Bieloruskej SSR.
Gensac-de-Boulogne
Gensac-de-Boulogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná stanica Šaľa
Železničná stanica umožňuje predaj vnútroštátnych aj medzinárodných cestových lístkov. Stanicou prechádzajú osobné vlaky, rýchliky a vlaky InterCity. V minulosti sa využívala aj trať č. 134 Šaľa - Neded ktorá je v súčasnosti odstavená. Neďaleko sa nachádza najdlhší most ŽSR, ktorý spája Šaľu a Trnovec nad Váhom.
Budova stanice bola v roku 2009 zrekonštruovaná, zmodernizovaná a pribudli jej dve moderné prístavby. V stanici je k dispozícii úschovňa batožín s rozšírenou možnosťou úschovy bicyklov a sociálne zariadenie a reštaurácia s terasou.
Azilone-Ampaza
Azilone-Ampaza je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Azzana
Azzana je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Záujmový krúžok
Záujmový útvar (iné názvy: záujmový krúžok, krúžok) je skupina žiakov združujúcich sa dobrovoľne pod vedením vedúceho útvaru (obyčajne učiteľ) za účelom pravidelnej záujmovej činnosti v rámci výchovného pôsobenia školy mimo vyučovania resp. v rámci činnosti centra voľného času (to môže mať právnu subjektivitu alebo byť organizačnou zložkou školy).
Školy môžu ponúkať mnoho rôznorodých krúžkov. Napr. na základe výnosu Povereníctva školstva, vied a umení v Bratislave č. 107 450/49-III/1 zo 7. októbra 1949 medzi záujmové krúžky na gymnáziách patrili krúžok literárnorečnícky, krúžok jazyka ruského, krúžok jazyka anglického, krúžok jazyka francúzskeho, krúžok jazyka talianskeho, krúžok jazyka španielskeho, krúžok jazyka poľského, krúžok jazyka srbochorvátskeho, krúžok antickej kultúry, krúžok dejepisu, krúžok zemepisu, krúžok filozofický, krúžok matematický, krúžok deskriptívnej geometrie, krúžok prírodopisu, krúžok chemický, krúžok fyzikálny, krúžky výtvarné, krúžky telovýchovné a branné, krúžok rýchlopisný, krúžok písania strojom, krúžky technické, krúžky náuky o domácnosti a príp. aj iné záujmové krúžky, ktoré do svojho nepovinného vyučovania zaradila konkrétna škola.
Malát-aspartátový člnok
náhľad|450x450bod|Ilustrácia malát-aspartátového člnku Malát-aspartátový člnok alebo malátový člnok je biochemický systém na translokáciu elektrónov produkovaných počas glykolýzy cez semipermeabilnú vnútornú membránu mitochondrií na oxidatívnu fosforyláciu prítomný u eukaryotov. Tieto elektróny vstupujú do elektrónového transportného reťazca mitochondrií prostredníctvom redukčných ekvivalentov (FAD, NADH) za vzniku ATP. Systém tohto člnku je potrebný, pretože vnútorná membrána mitochondrií je nepriepustná pre NADH, čo je primárny redukčný ekvivalent elektrónového transportného reťazca. Na obídenie tohto problému sú redukčné ekvivalenty prenášané cez membránu prostredníctvom malátu.
Malátový člnok sa využíva hlavne v srdci, pečeni a obličkách.
Zloženie
Člnok sa skladá zo štyroch proteínov:
Mechanizmus
V cytozole najprv malátdehydrogenáza katalyzuje reakciu oxaloacetátu a NADH za vzniku malátu a NAD+. V tomto procese sú dva elektróny generované a dva protóny z NADH a sprievodného H+ pripojené k oxaloacetátu za vzniku malátu. Akonáhle sa vytvorí malát, prvý antiportér (malát-alfa-ketoglutarátový) importuje malát z cytozolu do mitochondriálnej matrix a súčasne exportuje alfa-ketoglutarát z matrix do cytozolu. Po tom, čo malát dosiahne mitochondriálnu matrix, je konvertovaný mitochondriálnou malátdehydrogenázou na oxaloacetát, počas ktorého sa NAD+ redukuje dvoma elektrónmi za vzniku NADH. Oxalacetát sa potom transformuje na aspartát (keďže oxaloacetát nemôže byť transportovaný do cytozolu) mitochondriálnou aspartátaminotransferázou. Keďže aspartát je aminokyselina, k oxalacetátu je potrebné pridať aminoskupinu. Tú dodáva glutamát, ktorý sa pri tom rovnakým enzýmom premieňa na alfa-ketoglutarát. Druhý antiportér (glutamát-aspartátový antiportér) importuje glutamát z cytozolu do matrix a exportuje aspartát z matrix do cytozolu. Akonáhle je aspartát v cytozole, je konvertovaný cytozolovou aspartátaminotransferázou na oxaloacetát.
Význam
Výsledný efekt malát-aspartátového člnku je čisto redoxný: NADH v cytozole sa oxiduje na NAD+ a NAD+ v matrix sa redukuje na NADH. NAD+ v cytozole sa potom môže opäť redukovať ďalším kolom glykolýzy a NADH v matrix sa môže použiť na prenos elektrónov do elektrónového transportného reťazca, aby sa mohol syntetizovať ATP. Týmto spôsobom teda prenáša elektróny a protóny z cytozolu do matrix mitochondrie, čo nie je možné priamo.
Regulácia
Aktivita malát-aspartátového raketoplánu je modulovaná metyláciou arginínu malátdehydrogenázy 1 (MDH1). Proteínová arginín N-metyltransferáza CARM1 metyluje a inhibuje MDH1 narušením jej dimerizácie, ktorá potláča malát-aspartátový člnok u a inhibuje mitochondriálne dýchanie rakovinových buniek pankreasu.
Robin Tunneyová
Robin Tunneyová (neprechýlene Robin Tunney; * 19. jún 1972, Chicago, Illinois, USA) je americká filmová a televízna herečka írsko-amerického pôvodu. Preslávila sa rolami v seriáloch Mentalista (2008–2015) a Útek z väzenia (2005–2006). Aktuálne hrá v seriáli stanice ABC The Fix.
Detstvo a mladosť
Rodačka z Chicaga je dcérou predavača automobilov a barmanky, je sesternicou popredného politika Toma Tunneyho. Jej otec je imigrant z Írska. Bola vychovávaná v rímskokatolíckej rodine a študovala umenie na Chicagskej univerzite.
Kariéra
Vo svojich 19 rokoch sa odsťahovala do Los Angeles a bola obsadená do niekoľkých seriálov, ku ktorým patria Prváci a Zákon a poriadok alebo do filmov California Man či Empire Records.
Poslednú dobu je obsadzovaná predovšetkým do televíznych seriálov. Vidieť sme ju mohli v seriáloch Dr. House (v pilotnej časti), Útek z väzenia alebo predovšetkým v seriáli Mentalista.
Súkromný život
Často sa zúčastňuje turnajov v pokeri, okrem charitatívnych akcií ju možno vidieť aj vo Svetovej sérii.
Európska liga vo volejbale mužov 2006
Final four v Izmire
🇹🇷 Izmir
Robin Tunneyová
Súkromný život
Od 4. októbra 1995 bola vydatá za režiséra a producenta Boba Gosseho, ale po piatich rokoch sa rozišli. Manželia zostali spolu do roku 2006, kedy sa znovu rozišli. V decembri 2012 sa zasnúbila s bytovým dizajnérom Nickym Marmetom v Rio de Janeiro. Majú spolu dve deti, syn Oscar Holly sa narodil 23. júna 2016 a dcéra Colette Kathleen sa narodila 8. januára 2020.
Gensac-sur-Garonne
Gensac-sur-Garonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Laches
Laches alebo Lachés môže byť: Laches môže byť aj:
Gensac-sur-Garonne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európsky úrad pre boj proti podvodom
Európsky úrad pre boj proti podvodom je nezávislý subjekt pôsobiaci v rámci Európskej komisie a Európskej únie ktorý odhaľuje, vyšetruje a zastavuje podvody súvisiace s finančnými prostriedkami Európskej únie. Prostredníctvom nezávislého vyšetrovania podvodov a korupcie zabezpečuje presun peňazí daňovníkov EÚ k projektom vytvárajúcim pracovné miesta a rast v Európe. OLAF tiež vyšetruje pochybenia zamestnancov a členov inštitúcií EÚ a pripravuje politiku EÚ v oblasti boja proti podvodom.
História
Začiatky úradu OLAF sú v pracovnej skupine „koordinačný útvar pre boj proti podvodom“ (UCLAF) ktorý fungoval v rámci generálneho sekretariátu Európskej komisie. UCLAF mal za úlohu spolupracovať s vnútroštátnymi útvarmi boja proti podvodom a poskytovať koordináciu a pomoc pri riešení nadnárodných organizovaných podvodov. V roku 1999 sa za účelom rozšírenia vyšetrovacích právomocí navrhol vznik nového subjektu OLAF a po prijatí návrhov bol zriadený Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) s nezávislým vyšetrovacím mandátom rozhodnutím 1999/352. Zaviedli sa tiež všeobecné pravidlá pre vyšetrovania úradu OLAF nariadením č. 1073/1999 a uzavrela sa dohoda o vnútornom vyšetrovaní v rámci inštitúcií EÚ. V roku 2004 Európske spoločenstvo vytvorilo program Hecules ktorý má za úlohu podporovať činnosti súvisiace s ochranou svojich finančných záujmov. Počet vyšetrovaní ktoré viedol priamo OLAF sa v roku 2006 prvý krát rovná počtu prípadov, v ktorých OLAF pomáhal subjektom členským štátov.
V roku 2010 je spustený systém oznamovania podvodov (Fraud Notification System - FNS) prostredníctvom ktorého majú občania možnosť na webe nahlásiť informácie o korupcii a podvodoch.
V nasledujúcich rokoch boli viac krát vylepšované stratégie i vyšetrovacie postupy a bola menená vnútorná organizácia.
Systém fungovania
Úrad OLAF môže vyšetrovať záležitosti súvisiace s podvodom, korupciou a iným trestným činom ktorý poškodzuje záujmy EÚ pokiaľ ide o:
Fázy vyšetrovania
OLAF disponuje rôznymi zdrojmi informácií o podvodoch a nezrovnalostiach. Tieto informácie vyplývajú väčšinou z kontrol ktoré vykonávajú subjekty majúce za zodpovednosť riadenie finančných prostriedkov EÚ v európskych inštitúciach alebo členských štátoch.
Všetky začaté vyšetrovania sa delia do troch kategórií:
Výsledky práce
Výsledkami práce úradu OLAF v rokoch 2010 - 2018 bolo uzavretie viac než 1900 vyšetrovaní, úrad odporúčil vrátiť vyše 6,9 miliárd EUR do rozpočtu EÚ a vydal vyše 2500 odporúčaní na prijatie súdnych, finančných, disciplinárnych a administratívnych opatrení príslušným subjektom členských štátov a EÚ.
Eric Ramírez
Eric Kleybel Ramírez Matheus známy ako Eric Ramírez (* 20. november 1998) je profesionálny venezuelský futbalista hrajúci za ukrajinský klub FK Dynamo Kyjev. Hráva na pozícii útočníka.
Karviná
V roku 2017 Ramírez podpísal zmluvu s českou Karvinou. Prvý gól dal 24. septembra 2017 pri domácej výhre 2–1 so Zbrojovkou Brno.
Senica
7. februára 2019 odišiel Ramírez na hosťovanie do Senice do konca sezóny. Debutoval 16. februára 2019 v zápase proti Trenčínu. Senica prehrala vonku 0–3. Za Senicu sa po prvýkrát presadil v slovenskom pohári. K postupu cez Nitru pomohol štyrmi gólmi pri domácej výhre 5–1. V lige prvýkrát skóroval 6. apríla 2019 pri výhre nad Trenčínom 3–2. Za Senicu dal v lige 5 gólov.
Sezóna 2019/20
Za Dunajskú Stredu debutoval v slovenskej lige 21. júla 2019 v 1. kole, pri vonkajšej výhre 2–1 v Zlatých Moravciach gól nedal. Prvýkrát dal gól o týždeň neskôr, pri domácej výhre 5–1 nad Pohroním. 1. septembra 2019 dvakrát skóroval pri domácom víťazstve 5–2 so Slovanom Bratislava. Ďalšie dva góly si pripísal až 1. marca 2020, pri remíze 2–2 na ihrisku Žiliny. Šiesty ligový gól dal v 2. kole nadstavby, Dunajská Streda vyhrala v Trnave 2–0. Svoj siedmy zásah zaznamenal v poslednom ligovom kole a rozhodol o výhre 1–0 v Ružomberku.
Sezóna 2020/21
Ramírez nastúpil v 1. kole na zápas proti Seredi a k vysokej výhre 6–0 prispel gólom a asistenciou.
Balogna
Balogna je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kresťanská pravica
Kresťanská pravica alebo náboženská pravica je politická ideológia, zaradenie, ktoré sa vyznačuje silnou podporou sociálne konzervatívnej politiky. Snaží sa ovplyvňovať verejnú politiku a štátne právo kresťanstvom. Presadzuje dominantnú rolu kresťanstva vo verejnom živote, práve, školstve i vede. Je proti homosexualite, eutanázií, antikoncepcí, pornografií, umelému oplodneniu či sexuálnej výchovy. Ide tak o tradicionalistický, nereformovaný až extrémny konzervativizmus. Strany ktoré sa zaraďujú medzi kresťanskú pravicu sú zvyčajne národnokonzervatívne a v politickom spektre zastávajú pravicu. Najznámejšou stranou tohto zaradenia je poľská vládna strana Právo a spravodlivosť, ktorá je kritikmi obviňovaná z autokratického spôsobu vlády a narušovania liberálnej demokracie. Na Slovensku túto pozíciu zastávajú strany KDŽP – Aliancia za Slovensko a Kresťanská únia.
Gibel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lata
Lata môže byť:
Bastelica (obec)
Bastelica je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bastelicaccia
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Belvédère-Campomoro
Belvédère-Campomoro je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Jan Krzeptowski–Sabała
Jan Krzeptowski–Sabała alebo Sabalik, pôvodným menom Jan Krzeptowski (*26. január 1809 Kościelisko, † 8. január 1894 Zakopané) bol poľský goral, horský vodca, hudobník, poľovník, ľudový rozprávač a spevák.
Belvédère-Campomoro
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gouaux-de-Luchon
Gouaux-de-Luchon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Belvédère-Campomoro
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jan Krzeptowski–Sabała
Prídomky Sabała, Sablik, Faktor, Kozica a Koziar umožňovali orientovať sa v mnohých afinitách goralských rodín, ktoré mali rovnaké priezviská (v niektorých rodinách sú podnes). Priezvisko Krzeptowski je novo získané. Predtým sa Ján a jeho bratia volali Gąsienica.
Belvédère-Campomoro
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gouaux-de-Luchon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jan Krzeptowski–Sabała
Zo života
Zomrel v roku 1894 vo vile „Zacisze”. Jej majiteľkou bola Wanda Lilpopowa, ktorá sa v posledných rokoch jeho života o neho starala. Pochovaný je na Cmentarzu Zasłużonych na Pęksowym Brzyzku v Zakopanom.
Gouaux-de-Luchon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jan Krzeptowski–Sabała
Hudba
Sabałowe nuty (Sabałowe nôty), ako volajú jeho piesne, ktoré hrával na goralských husliach „zlobcokoch“, goralské hudobné skupiny hrajú podnes. Sabała málokedy hrával v kapele alebo do tanca, jeho hudba skôr bola prejavom jeho neobyčajnej osobnosti. Jeho melódiami sa inšpirovali mnohí poľskí hudobní skladatelia ako napríklad: Ignacy Jan Paderewski, Karol Szymanowski, Stanisław Mierczyński, Adolf Chybiński, Jan Kleczyński.
Gouaux-de-Larboust
Gouaux-de-Larboust je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ján Drobný
JUDr. Ján Drobný (* 6. september 1881, Ružomberok† 5. apríl 1948, Žilina) bol slovenský právnik, verejný činiteľ a prvý prezident Slovenskej krajiny.
Životopis
Pochádzal zo starej slovenskej meštianskej rodiny. Jeho otec pracoval ako ružomberský súdny úradník. Štúdium gymnázia absolvoval v rodnom meste. Právnické vzdelanie dosiahol na právnickej akadémii v Prešove a následne v Budapešti. Po jeho dosiahnutí nastúpil do prípravnej súdnej služby na ružomberskom súde (sedrii), odkiaľ bol neskôr preložený do Nitry. Následne pracoval ako okresný sudca na súdoch v Považskej Bystrici, Čadci a v Žiline. V rokoch I. svetovej vojny bol záložným dôstojníkom a pre svoje zaobchádzanie s podriadenými sa stal veľmi obľúbeným. V roku 1926 bol vymenovaný za tabulárneho sudcu a prednostu okresného sudcu v Žiline (v tom čase jeden z najväčších okresných súdov na území Slovenska). Ako sudca požíval veľkú autoritu. V Žiline sa aktívne zúčastnil na miestnom spolkovom a verejnom živote. Bol členom Hlinkovej slovenskej ľudovej strany.
Po zavedení krajinského zriadenia v roku 1928 bol post krajinského prezidenta na základe dohody medzi vtedajšími vtedajšími vládnymi stranami určený pre nominanta HSĽS. Tá ponúkla troch kandidátov: bývalého starostu Bratislavy Viktora Dušeka, bývalého mešťanostu Ružomberka Karola Mederlyho a sudcu Jána Drobného. Výber padol práve na Jána Drobného. Do funkcie bol vymenovaný 28. júna 1928 na základe uznesenia vlády. Krajinským prezidentom bol v komplikovanom období, kedy sa krajinské zriadenie ešte len zavádzalo do praxe. Napriek tomu, že v jeho prípade išlo o politickú nomináciu, Slovenský denník v závere jeho mandátu konštatoval: „...''má zmysel pre poriadok v státe. Dnes pri jeho odchode vďačne zaznamenávame, že sme sa v Drobnom po tejto stránke nesklamali.''“ V závere roku 1930 požiadal ministra vnútra o penzionovanie pre zdravotné dôvody k 1. januáru 1931. Jeho nástupcom sa stal dovtedajší viceprezident Jozef Országh.
V období Slovenského štátu pôsobil v rokoch 19431945 ako predseda Štátnej rady Slovenskej republiky. V roku 1945 bol zaistený orgánmi Národnej bezpečnosti a následne súdený.
Centauri Production
Centauri Production je česká vývojárska spoločnosť, zameraná na vývoj počítačových hier. Je tiež aktívna v produkcii multimediálnych aplikácií, prezentácií, softvérov pre filmové a animačné štúdiá, a pre webové stránky a interface. Centauri Production bola členom IDEA Games.
Používané technológie
CPAL3D je engine vytvorený Centauri Production pre vlastné použitie. Bol použitý k vytvoreniu hry Memento Mori (2008), víťaza ceny Best Adventure Story award za rok 2008 na Adventure Archiv.
Dlhé (vrch v Javorníkoch)
Dlhé je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Petrovice. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace samoty miestnej časti Predjastrabie, patriacej k obci Štiavnik, východným a juhovýchodným smerom ležia obce Petrovice a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Dlhé je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vedie z Čemerky juhovýchodným smerom na Dreviská. Severným smerom sa nachádza plytkým sedlom oddelená Petrovská Kýčera, východným Kýčera , južným smerom v hrebeni Žiar , Malinné a Kykula  a západným Fačkovská  a Čierne. Západné a južné svahy odvodňuje potok Štiavnik, vodu z východnej časti hrebeňa odvádzajú prítoky potoka Petrovička do Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Vrch pokrýva nesúvislý zmiešaný les, ktorý umožňuje obmedzený, no ďaleký rozhľad. Z vhodných lokalít a pri priaznivých podmienkach je vidieť okolité vrchy Javorníkov, no tiež Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Kysucké, Sliezske a Moravsko-sliezske Beskydy.
Prístup
Hrebeňom ani vrcholom nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z blízkych dolín. Najkratší prístup je z osady Predjastrabie, patriacej k obci Štiavnik.
Praxilla
náhľad|150px|Praxilla, autor: John William Godward, olejomaľba 1922 Praxilla  bola grécka poetka z polovice 5. storočia pred Kr. Praxilla, lyrická poetka zo Sikyónu, skladala dityramby, skólia a hymny. Zachovali sa z nich len nepatrné zlomky, napr. jeden verš z hymnu na Adónida:
Od antických autorov sa o nej a jej dielach zachovalo iba niekoľko správ. Athénaios napr. píše, že sikyónska poetka Praxila sa tešila veľkej úcte ako znamenite skladala skólia. Jej obdivovateľom bol grécky básnik Antipatros z Thessaloník, ktorý ju zaradil medzi deväť „lyrických Múz“, alebo sochár Lysippos, ktorý jej zhotovil bronzovú sochu. Podľa Pausania Praxilla vo svojich veršoch hlásala, že Karnejský boh (Apolón Karneiský zvaný Domáci (Oiketas) v Sparte) je synom Európy (a Dia) a že bol vychovávaný Apolónom a bohyňou Léto.
Bangladéšske národné futbalové mužstvo
História
Futbalový zväz vznikol presne pred 50 rokmi v roku 1972. Bangladéš sa nikdy nepredstavil na Majstrovstvách sveta. Zúčastnili sa iba raz Majstrovstiev Ázie vo futbale a to v roku 1980. Na turnaji skončili v skupine.
Goutevernisse
Goutevernisse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bilia
Bilia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gourdan-Polignan
Gourdan-Polignan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petrovská Kýčera
Petrovská Kýčera je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Petrovice. Najbližšími sídlami sú na západnom a južnom úpätí ležiace samoty obce Štiavnik, juhovýchodným smerom ležia obce Petrovice a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.