cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rusko-japonská vojna
V rovnakej dobe flotila japonských torpédoborcov nečakane napadla ruské lode kotviace v prístave Port Arthur, ďalšieho dňa sa začali pozemné boje. Japonci sa snažili zablokovať prístav z mora i po súši. V októbri 1904 Rusi vyslali na pomoc odrezanému prístavu flotilu pod vedením Zinovija Rožestvenského, ktorú však Japonci zastavili a takmer celú zničili v bitke pri Cušime. V zlej situácii sa 5. januára 1905 obkľúčený Port Arthur vzdal. Rusko a Japonsko podpísali mier 5. septembra 1905 v americkom prístave Portsmouth. Napriek očakávaniam sa pomerne neskúseným Japoncom podarilo vo viacerých bitkách poraziť ruské sily, čo viedlo k výraznej zmene pomerov vo Východnej Ázii a následnému vzostupu Japonska na zahraničnopolitickej scéne. Zahanbujúce porážky viedli k vlne nespokojnosti v ruskej spoločnosti a významne prispeli k revolúcii v roku 1905, ktorá prinútila cára vytvoriť parlament.
Józef Marcinkiewicz
Józef Marcinkiewicz (* 30. marec 1910, Cimoszka, Poľsko, vtedy Ruská ríša - † 1940, Charkov, Ukrajina, vtedy ZSSR) bol poľský matematik a študent Antoniho Zygmunda. Zaoberal sa predovšetkým matematickou analýzou a teóriou pravdepodobnosti. Je po ňom pomenovaných viacero viet, najznámejšia je pravdepodobne Marcinkiewiczova veta o interpolácii. V roku 1940 bol v Charkove popravený v rámci katynského masakru.
BSC Young Boys
Berner Sport Club Young Boys 1898 je športový klub hrajúci Švajčiarsku superligu, so sídlom v Berne. Bol založený 14. marca 1898 pod názvom Football Club Young Boys.
BSC Young Boys sú často nazývaní aj Young Boys Bern. Klub je 15-násobným futbalovým majstrom Švajčiarska a 7-násobným víťazom národnej pohárovej súťaže. V roku 1957 bol vymenovaný za najlepší švajčiarsky tím. V sezóne 1958-1959 sa dostal do semifinále Európskeho pohára. Od roku 2005 hráva domáce zápasy na štadióne Stade de Suisse (kapacita 32 000 divákov).
Afganistan
Afganistan (dlhý tvar pôvodne Afganská islamská republika, po páde Kábulu a ovládnutí Talibanom Afganský islamský emirát) je vnútrozemský štát ležiaci v južnej Ázii. Na severe hraničí s Uzbekistanom a Tadžikistanom, na severovýchode s Čínou , na východe s Pakistanom , na západe s Iránom  a na severozápade s Turkménskom.
BSC Young Boys
Klub má taktiež aj družstvo pozemného hokeja a bowlingu. Ženské hokejové družstvo hrá najvyššiu švajčiarsku hokejovú súťaž.
Afganistan
Po páde Kábulu 15. augusta 2021 v krajine prevzalo moc radikálne hnutie Taliban, ktoré 19. augusta vyhlásilo Afganský islamský emirát.
BSC Young Boys
História
V roku 1897 bratia Max a Oscar Schwabovi, Hermann Bauer a Franz Kehrli vyštudovali Bernskú univerzitu. Po návšteve zápasu Basel Old Boys Association proti Fußball Club Bern založili 14. marca 1898 Football Club Young Boys. Ako klubové farby si zvolili žltú a čiernu.
Afganistan
Dejiny
náhľad|vľavo|Karikatúra zobrazujúca afganského princa spolu so svojimi „priateľmi“ Ruskom a Veľkou Britániou.
BSC Young Boys
História
Starší FC Bern ponúkol klubu výstavbu štadiónov, šatní a výbavu, ak ich študenti budú hrať pod tímom FCB. Young Boys si mohli ponechať vlastné vedenie a symboly. Táto ponuka bola prijatá. Podľa klubovej histórie bol prvý zápas YB hraný 17. júna 1898 a skončil výhrou nad FC Viktoria. Prvý oficiálny zápas sa konal 29. júna 1898 proti Institute Grünau.
BSC Young Boys v európskych súťažiach
zdroj: kassiesa.net
Afganistan
Dejiny
V polovici 2. tisícročia pred Kr. tu sídlili iránske kmene. V polovici 6. storočia pred Kr. dobyl územie perzský kráľ Kýros II. Veľký. V rokoch 329 až 327 pred Kr. ho obsadil pri svojej vojenskej výprave do Ázie Alexander Veľký. Po jeho smrti sa na tróne vystriedalo viacero vládcov a krajina trpela nájazdmi rozličných ázijských národov.
V 7. storočí Afganistan rýchlo islamizovali Arabi. Až za vlády Ghaznovcov bol znovu súčasťou samostatného sultanátu. Roku 1381 dobyl krajinu mongolský vladár Timur Lenk. V 16. a 17. storočí vládli na severe indickí Mughalovia, na juhu perzská dynastia Safíjovcov, ale o východ krajiny sa stále bojovalo. Až roku 1747, keď vládu prevzal emir Ahmed Šáh, zakladateľ ríše Durráni, sa v krajine znovu obnovila nezávislosť.
3. február
Narodenia
thumb|upright|[[Milan Lasica (* 1940)]] thumb|upright|[[Paul Auster (* 1947)]] thumb|upright|[[Joachim Löw (* 1960)]] thumb|upright|[[Marek Židlický (* 1977)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Johann Gutenberg († 1468)]] thumb|upright|[[Woodrow Wilson († 1924)]]
Afganistan
Dejiny
Ďalším konfliktom na území dnešného Afganistanu bola tretia britsko-afganská vojna (1919), keď budúci kráľ Amánulláh vyzval Afgancov do boja proti Britom. Rávalpindská zmluva z 8. augusta 1919, hoci diktovaná Britmi, zabezpečila Afganistanu úplnú nezávislosť. Amánulláh sa stal kráľom v roku 1926, ale svojou reformnou politikou sa dostal do konfliktu s vyššími vrstvami duchovenstva aj svetského obyvateľstva a v roku 1929 bol zvrhnutý. Po abdikácii a emigrácii svojho strýka Amanulláha Chána, sa kráľom vyhlásil Muhammad Nádir Šáh.
Po zavraždení svojho otca sa stal 19-ročný Muhammad Záhir Šáh, v roku 1933, afganským kráľom. Prvých 20 rokov vládol len formálne, skutočnú moc prenechal svojim strýkom. V roku 1964 vyhlásil liberálnu ústavu. Uzákonil v nej všeobecné volebné právo (prvé voľby sa konali v roku 1965), program politickej a ekonomickej modernizácie s demokratickými inštitúciami a právom na vzdelanie žien. Záhirove reformy viedli k odporu militantných islamských kruhov, ktoré vstúpili do opozície proti kráľovi. Bezprostrednou príčinou krachu Záhirovej politiky bolo uprednostňovanie Paštúnov pred perzsky hovoriacim obyvateľstvom. V roku 1973, v čase jeho liečenia v Taliansku, urobil jeho synovec a premiér Muhammad Dáúd Chán štátny prevrat a vyhlásil Afganistan za republiku. V auguste toho roku Záhir Šáh dobrovoľne abdikoval. Muhammad Dáúd Chán bol následne zvolený za prezidenta delegátmi Národného zhromaždenia a tento úrad vykonával diktátorsky až do 27. apríla 1978, kedy ho pri vojenskom puči, vedenom komunistickými dôstojníkmi, zbavili moci a spolu so 17 členmi jeho rodiny, zavraždili. Dáúdova smrť bola dôležitým medzníkom v novodobých dejinách Afganistanu.
Sovietsky zväz novú komunistickú vládu okamžite uznal. V auguste 1978 uzavreli obe krajiny na 20 rokov zmluvu o priateľstve. Odpor obyvateľstva a časti armády voči komunistickej vláde, vražedné sektárske súperenie dvoch blokov vládnucej Ľudovo-demokratickej strany a snaha Moskvy o udržanie svojho vplyvu, spôsobili, že Sovietsky zväz 27. decembra 1979, keď sa odvolal na túto zmluvu, vojensky obsadil krajinu. Sovietske špeciálne jednotky zastrelili afganského prezidenta Hafizulláha Amína a do funkcie hlavy štátu dosadili Moskve oddaného Babraka Karmala. Začala sa zdĺhavá vojna medzi sovietskymi okupačnými jednotkami a afganským vládnym vojskom na jednej strane a moslimskými povstalcami na strane druhej.
V roku 1982 začali v Ženeve rokovania medzi Afganistanom a Pakistanom (ktorý všestranne podporoval povstalcov) o mierovom riešení konfliktu. Koncom roku 1987 Sovietsky zväz vyhlásil, že svoje vojská z Afganistanu postupne stiahne. Sovietske vedenie priznalo porážku a 15. februára 1989 opustil Afganistan posledný sovietsky vojak. Navzdory očakávaniu sa doterajší systém v Afganistane nezrútil. Boje medzi afganským vládnym vojskom a moslimskými povstalcami pokračovali ďalej. Na začiatku roku 1992 sa konflikt pokúsila urovnať mierová misia OSN, jej postup však nenašiel pochopenie roztriešteného hnutia odporu. Situácia sa stala neudržateľnou, preto sa v apríli 1992 prezident Muhamad Nadžíbulláh vzdal funkcie. Predstavitelia afganského hnutia odporu dospeli k dohode o utvorení rady, ktorá prevzala kontrolu nad krajinou a jej hlavným mestom Kábulom. Proti dohode a rade ďalej bojovali skupiny fundamentalistického vodcu Gulbuddína Hekmatjára. V januári 1993 prevzal zákonodarnú moc parlament. Nepretržité boje medzi znepriatelenými stranami pokračovali aj ďalej, pričom si vyžiadali tisíce obetí na životoch prevažne civilistov. Od roku 1994 narastala moc islamistického hnutia Taliban, ktoré do roku 1996 pod vedením svojho vodcu Muhammada Umara získalo moc nad väčšinou územia Afganistanu.
Spojené štáty a spojenci v spolupráci s afganskou opozíciou zvrhli po teroristických útokoch 11. septembra 2001 Taliban. Na konci roku 2001 sa lídri afganských opozičných strán zišli v Bonne, aby sa dohodli na novom vládnom zriadení v Afganistane. Od 22. decembra 2001 je prezident Afganistanu Hámid Karzaí, znovuzvolený v roku 2009.
V nedeľu 15. augusta 2021 hnutie Taliban vstúpilo do hlavného mesta Afganistanu, Kábulu. Prezident Ašraf Ghání v ten deň opustil svoj palác a ušiel na neznáme miesto.
Geografia
vľavo|náhľad|Afganistan – topografická mapa Afganistan je horskou krajinou s veľmi členitým povrchom. Celých 33 % plochy štátu leží medzi 1 800 a 10 % krajiny je vyššie ako Od severovýchodu k juhozápadu sa tiahne horská sústava Hindúkuš, najvyššieho pohoria v Afganistane, ktorého vrcholy presahujú  (najvyšším je na pakistanských hraniciach Nošak – ). Pohorie Hindúkuš tak tvorí prírodnú bariéru, vďaka ktorej je Afganistan izolovaný geograficky. Nemalú dôležitosť má preto pre štát Chajbarský priesmyk, ktorým vedie cesta do Pakistanu a je odtiaľ prístup tiež do bývalých sovietskych republík – Tadžikistanu, Uzbekistanu či Kazachstanu.
Väčšina štátu leží na veľmi suchom a neúrodnom území (na juhu a juhovýchode sú prevažne púšte – napr. Registan a Margo). Najúrodnejšie miesto krajiny je tak na severe pozdĺž rieky Amudarja (pramení na ľadovcoch Pamíru), ktorá tu tvorí hranicu s Uzbekistanom a Tadžikistanom. Zaujímavé na afganských riekach je to, že len ich mizivá časť patrí k nejakému svetovému rozvodiu. Do morí či oceánov sa tak dostáva len niekoľko málo riek na východe krajiny. Z nich je najdôležitejšia Kábul, ktorá vteká do rieky Indus a vďaka nej ďalej do Indického oceánu. A tak väčšina riek končí svoju púť vo vnútrozemských jazerách, alebo vysychajú v piesočných púšťach či v soľných oblastiach. K tým významnejším patria napr. ešte Hílmand, Harirud či Farráh.
Podnebie
Podnebie je ovplyvnené hlavne polohou a povrchom štátu. Je vnútrozemské, suché a veľmi premenlivé. Veľké rozdiely panujú hlavne medzi severom a juhom. Klíma severovýchodu je subarktická (hlavne vďaka veľkej nadmorskej výške), čo prináša obyvateľom veľmi tvrdé, studené a suché zimy. Pohorie na hranicou s Pakistanom je zasa silne ovplyvnené Indickými monzúnmi, ktoré prichádzajú pravidelne v období júna až septembra. Tie prinášajú do oblasti veľkú vlhkosť a dážď. Priemerné zrážky na väčšine územia sa pohybujú medzi 40 za rok (väčšina zrážok tu navyše spadne medzi marcom a májom). Maximálnych hodnôt dosahujú práve v horských oblastiach hraničiacich s Pakistanom (až zrážok za rok).
Veľké rozdiely sú tiež v teplotách. V miestach, kam ešte zasahuje vplyv monzúnu sa priemerná letná teplota pohybuje od 25 do 32 stupňov a v zime od 0 do – 8 stupňov Celzia. V horských oblastiach v lete neprekročí teplota často ani 10 stupňov a v zime dosahuje teplota až – 35 stupňov Celzia.
Juh krajiny tvoria hlavne púštne oblasti. Navyše sú v tejto oblasti časté prudké vetry, ktoré potom vyvolávajú piesočné búrky. Vďaka svojej izolovanosti a vďaka drsnému podnebiu sú niektoré časti Afganistanu nedotknuté a prírodne zachovalé. Je tu mnoho neobývaných oblastí, čo dalo vzniknúť mnohým národným parkom a prírodným rezerváciám.
Vláda a politika
Afganistan je momentálne pod správou radikálneho hnutia Taliban, ktoré v krajine v roku 2021 nastolilo islamskú teokraciu a Afganistan vyhlásilo za islamský emirát. V krajine zatiaľ de iure platí ústava z roku 1964, pozmenená tak, aby bola v súlade s právom Šaría, no v je v pláne ju nahradiť novou ústavou vytvorenou Talibanom. Najvyššiu autoritu v krajine má líder Hajbatulláh Achúndzáda, ktorý rozhoduje o všetkých dôležitých politických, vojenských a náboženských záležitostiach. Vo vládnutí mu pomáha tzv. Najvyššia rada Afganistanu, kde sedí 30 poslancov. V prípade smrti lídra má Najvyššia rada za úlohu vybrať nového lídra krajiny. Po prevzatí moci v roku 2021 boli vymenovaní aj noví ministri a predseda vlády, ktorým sa stal Hasan Achund.
Taliban dbá na prísne uplatňovanie islamského práva Šaría. Ženy musia byť plne zahalené (buď burkou, alebo abajou spolu s hidžábom) a nemajú povolené ísť viac než 70 km od svojho bydliska bez mužského dozorcu z rodiny. Ženy boli tiež odstránené zo všetkých vládnych pozícií a nie je im povolené pracovať vo viacerých odvetviach. Zaznamenaná je aj perzekúcia náboženských a sexuálnych menšín.
Armáda
Oficiálny názov afganskej armády po Páde Kábulu v roku 2021 je Ozbrojené zložky Afganského islamského emirátu. Počet vojenského personálu sa odhaduje na 110 000 až 150 000 členov Veľkým prínosom pre Taliban bolo zhabanie americkej vojenskej techniky a techniky armády Afganskej islamskej republiky po tom, ako sa im podarilo prebrať kontrolu nad krajinou. V rukách tak armáda islamského emirátu má viac než 2000 vozidiel (Humvee, M1117 Guardian, MaxxPro MRAP, Oshkosh ATV a ďaľšie), niekoľko tisícok individuálnych zbraní, komunikačných zariadení, okuliarov na nočné videnie a niekoľko desiatok helikoptér a lietadiel. V 90. rokoch Taliban do armády verboval aj deti, no nie je jasné, či sa tak deje aj dnes.
Afganská národná polícia
thumb|Afganský policajt počas pešej patroly v provincii Uruzgan thumb|Znak ANP na dverách policajného vozidla thumb|Vozidlo ANP na kontrolnom stanovišti pri meste Tarin Kowt v provincii Uruzgan Afganská národná polícia, The Afghan National Police (ANP) (paštsky: د افغانستان ملي پولیس ; perzsky: پلیس ملی افغانستان) je silovou zložkou Afganistanu.
ANP je primárne zodpovedná udržiavanie verejného poriadku a dodržiavanie zákonov. Za jej správu je zodpovedné Ministerstvo vnútra Afganistanu. (Národná stratégia Afganskej národnej polície, 2010)
Počas rokov 2001-2021 jej výcvik a mentoring poskytovali Spojené štáty spolu s koaličnými partnermi. Zbrane a vozidlá boli tiež dodávané USA a policajti boli trénovaní na dodržiavanie poriadku, zabezpečenie voľného pohybu civilistov a obmedzenie aktivít povstaleckých skupín. Od augusta 2021 sa ANP zodpovedá Talibanu a jej úlohou je okrem iného kontrola dodržiavania práva Šaría. Počet príslušníkov je okolo 50 000.
Administratívne rozdelenie
náhľad|Mapa afganských provincií
Afganistan je administratívne rozdelený do 34 provincií alebo vilájetov (po perzsky vilájat). Provincie sa ďalej delia na okresy a podokresy. Medzi jednotlivými provinciami existujú veľké ekonomické rozdiely. Provincie Herát či Kandahár majú veľké zisky z pohraničného obchodu so susednými krajinami. Naopak severné provincie (predovšetkým Badachšán a Bamján) sú absolútne izolované a obyvateľov trápi nedostatok jedla a ďalších základných surovín. Ďalšie dve provincie, Parwán a Kápísá, boli pre zmenu úmyselne zablokované Talibanom, čo tu spôsobilo opäť nedostatok základných surovín a tým tiež obrovský nárast ich cien.
Hospodárstvo
Taliban vyberal za pestovanie surovín poplatok (zakát) vo výške cca 10 % výnosu, čím kultiváciu drog a ich distribúciu fakticky legalizuje. Na pestovaní ópia sú naviazané ďalšie štruktúry výrobcov a pašerákov morfia a heroínu. Podľa odhadov približne polovica ilegálnych drog, produkovaných v Afganistane, je spotrebovaná v Afganistane a susedných krajinách – Iráne, Pakistane, Tadžikistane, Uzbekistane a Turkménsku. Zvyšok produkcie smeruje do Európy a Severnej Ameriky (80 % heroínu zabaveného v Európe pochádza práve z Afganistanu).
Počas Afganskej islamskej republiky boli zaznamenané medzinárodné snahy pestovanie ópia zrušiť, no neboli veľmi úspešné. V roku 2006 UNODC odhadovala, že 52% HDP Afganistanu pochádza práve z obchodu z drogami. V apríli 2022 nová vláda Talibanu znova produkciu ópia zakázala, no toto rozhodnutie malo na krajinu veľmi negatívny vplyv, aj z ekonomického, aj z humanitárneho hľadiska.
Druhou významnou zložkou afganského hospodárstva je kontrola nad tranzitom neprecleného a nezdaneného tovaru, hlavne v smere z Pakistanu cez Afganistan späť do Pakistanu alebo do Iránu a Turkménska, Uzbekistanu aj Číny. Pakistanu treba venovať, vzhľadom na ekonomiku Afganistanu, predsa len trochu viac miesta. Afganská ekonomika bola v posledných rokoch vždy veľmi závislá (a tým aj veľmi ovplyvnená) od ekonomík susedných krajín. V minulosti (či už v čase mieru alebo za vojny) bol Afganistan viazaný na vzťahy s bývalým Sovietskym zväzom. Po odchode sovietskych vojsk a rozpade ZSSR sa Afganistan stal doslova závislým od svojho východného suseda – Pakistanu. Nielenže je Pakistan najväčším obchodným partnerom Afganistanu, ale rôzne výkyvy v ekonomike Pakistanu sa ďalej prenášajú aj na jeho západného suseda. Tak napríklad zvýšenie cien základných komodít v Pakistane viedlo v minulosti k zvýšeniu cien týchto surovín tiež v pohraničných oblastiach Afganistanu. Ďalším príkladom môže byť rok 1998, kedy došlo v Pakistane k devalvácii rupie. To zapríčinilo v Afganistane obrovský prepad miestnej meny.
Veľmi dôležitá bola pre obchod medzi týmito dvoma krajinami tzv. Afghan Transit Trade Agreement – zmluva, ktorá nadobudla platnosť v roku 1950. Vďaka tejto zmluve získal Afganistan prístup k moru. Táto zmluva zaručuje okrem iného Afganistanu dovážať tovar cez Pakistan bez cla a daní. Časť z týchto statkov je potom následne prepašovaná späť do Pakistanu. Práve kontrola neprecleného tranzitného obchodu uskutočňovaného na základe Afghan Transit Trade Agreement, naznačuje hĺbku prepojenia niektorých pakistanských kruhov s Talibanom. Napriek tomu, že pakistanská Central Board Of Revenue odhaduje, že národné hospodárstvo stratilo v dôsledku pašovania tovaru z Karáči cez Afganistan späť do Pakistanu na clách a daniach 87,5 mil. USD v roku 1992 – 1993, 275 mil. USD v roku 1993 – 1994 a približne 500 mil. USD v roku 1994 – 1995, doteraz chýba politická vôľa nielen pašovaniu zabrániť, ale aj tranzitnú dohodu vypovedať. Rovnako ako výroba drog, bol aj tranzitovaný tovar na afganskom území spoplatňovaný administratívou Talibanu. Odhaduje sa, že práve toto bolo asi najväčší zdroj príjmu tohto islamského hnutia.
Priemysel
Priemyselná štruktúra krajiny je celkom rozvrátená. Posledné štatistiky uvádzajú podiel priemyslu na tvorbe HDP približne 21,1 %. Hospodársky významná je v Afganistane len produkcia cementu. Posledná, ktorú štatistiky zachycujú, bola v roku 1989 103 000 ton. K ostatným tradičným odvetviam nie sú bohužiaľ žiadne dáta k dispozícii. Tradičné odvetvie:
Poľnohospodárstvo
Veľmi znepokojujúci je aj veľký rast cien základných potravín pri stále rovnakých platoch obyvateľov. Tak napríklad sedemčlenná rodina v Kábule zarobí v priemere 1,14 USD za 1 deň. Pokiaľ by mal mať každý z členov rodiny za 1 deň aspoň 3 krajce chleba, potom táto rodina utratí len za chleba asi 65 centov – teda viac než 50 % svojho denného príjmu. Ešte horšia je situácia v izolovaných častiach Afganistanu – napr. Badachšán, kde je vzhľadom na príjem obyvateľov jedno z najdrahších miest na život na celom svete. Aj napriek tomu, že poľnohospodárstvom sa živí väčšina obyvateľov Afganistanu, len veľmi malá časť tohto štátu je pre poľnohospodárstvo vhodná. Najčastejšie sa s poľnohospodármi môžeme stretnúť v malých zelených údoliach, ktoré sú rozsiate po celej krajine. Väčšina týchto miest však potrebuje systém zavlažovania. Voda je odoberaná zo studní, studienok a riek, a je distribuovaná pomocou rôznych priekop a povrchových kanálov či tunelov. Napríklad v roku 1997 bolo zavlažovaných 2,8 mil. hektárov pôdy. Najdôležitejšie plodiny: Afganské grepy a melóny sú vo svete preslávené vďaka mimoriadnej sladkosti. Sú pestované predovšetkým na juhozápade – severne od Hindúkuš a v oblastiach okolo Herátu.
Obyvateľstvo
V Afganistane žije približne 41 128 771 obyvateľov. Ide o obyvateľov rôznych národností (Paštúni (=Paštuni, Afganci), Tadžici, Uzbeci, Kirgizi atď.), mnoho etník, ale takmer výhradne jedného náboženstva – islamu. V Afganistane sú dva úradné jazyky – paštčina a daríjčina (afganská perzština).
Najväčším a zároveň hlavným mestom je Kábul. Žije v ňom približne 4 601 789 obyvateľov. K ďalším významným centrám potom patria Kandahár a Herát (v oboch mestách žije vyše 300 000 obyvateľov). náhľad|[[Kábul]] Odhad z roku 2020 vraví, že iba okolo 26% obyvateľov Afganistanu žije v mestách, čo Afganistan robí jednou z najmenej urbanizovaných krajín na svete. Asi polovicou sa na mestskom obyvateľstve podieľa hlavné mesto Kábul a jeho predmestie. Veľkú skupinu obyvateľov tvoria miestni kočovní pastieri – nomádi, ktorých je podľa odhadov približne 2,6 mil. Tieto kočovné kmene majú vo zvyku vždy pred zimou zostupovať z horských pastvín do teplejších nížin. Pri tejto ceste je veľmi častým javom, že ľudia v obciach dovolia nomádom, aby sa stáda týchto kočovných pastierov pásli na ich (pred zimou už obrobených) poliach. Spokojní sú nielen nomádi, ale aj dedinčania, pretože im zver pohnojí svojimi výkalmi pozemky. Nomádi potom pochopiteľne v obci nakúpia zásoby na ďalšie leto v horách – predovšetkým čaj, pšenicu a petrolej na svietenie. Obchod je však obojstranný, pretože dedinčania zasa nepohrdnú výrobkami z vlny či z mlieka, ktoré zasa ponúkajú nomádi. Ženy sú v komunite nomádov oveľa slobodnejšie a majú podstatne viac práv ako ženy v obciach či mestách.
Jazyk
náhľad|Približné rozdelenie jazykov v Afganistane
Paštčinou hovoria prevažne Paštúni (vyše 1/3 obyvateľov), daríjčinu možno potom počuť z úst Tadžikov, Hazárov (Hazarov), Ajmákov a Kizilbašov (týmto jazykom tak rozpráva viac ako polovica obyvateľov Afganistanu). Ďalšie indoeurópske jazyky sú zastúpené už len okrajovo. Celkový počet jazykov v Afganistane sa odhaduje na 50.
Náboženstvo
náhľad|Modrá mešita v Mazari Sharif Afganistan patrí medzi štáty, kde je dominantným náboženstvom islam. V roku 1994 bolo založené na juhu Afganistanu, v provincii Kandahár, hnutie Taliban. Táto radikálna náboženská skupina sa neskôr stala známou predovšetkým násilím, ktoré páchala na miestnom obyvateľstve. Prihlásila sa k Džihádu, Svätej vojne za dominanciu islamu. Talibanu sa postupne podarilo ovládnuť väčšinu územia Afganistanu, ktorému vládne podľa radikálne konzervatívneho výkladu Koránu.
Vzdelanie
V krajine bolo pred ovládnutím krajiny Talibanom otvorených okolo 16 000 škôl, počet študentov sa odhadoval na 9 000 000, z čoho 60% boli chlapci a 40% dievčatá, no tieto čísla sa s najvyššou pravdepodobnosťou zmenili, keďže terajšia vláda Talibanu obmedzila dievčatám prístup k vzdelaniu. Dievčatám je povolené navštevovať základné školy do 6. ročníka, kde sú ale segregované od chlapcov. Aj keď Taliban v roku 2022 sľúbil, že pre dievčatá budú otvorené aj stredné školy, toto rozhodnutie nakoniec nezrealizovali. Univerzity zostali pôvodne otvorené i pre ženy s výrazne obmedzeným počtom odborov, na ktoré ženy mohli nastúpiť (povolený bol napríklad odbor literatúry či ošetrovateľstva), v decembri 2022 vláda ale ženám na univerzitách zakázala študovať už kompletne. Približne 57% populácie je negramotná.
Kultúra
Afganistán je známy jazdov na koňoch.
Hudba
náhľad|Typický afganský strunový nástroj Rebab Prvá vláda Talibanu v Afganistane zakázala všetky hudobné nástroje a povolená bola len vokálna hudba. Vláda islamskej republiky všetky formy hudby znova povolila a najrozšírenejšou formou bola tradičná hudba. Mimo tradičnej hudby sa spopularizoval aj afganský pop (jeho predstaviteľom je napríklad asi najznámejší spevák v Afganistane – Ahmad Zahir). Pri afganskej tradičnej huudbe sa využíva veľa zvláštnych nástrojov, ktoré nemožno vidieť nikde inde než tu. Ide hlavne o rôzne druhy bubienkov, bubnov a strunových nástrojov – pre zaujímavosť názvy niektorých z nich:
Súčasná vláda Talibanu hudbu znova zakázala a prichádzajú aj správy o verejnom pálení nástrojov.
Šport
Taliban nastolil počas svojej vlády v krajine veľké obmedzenie napríklad v športovom obliekaní, v dobe kedy sa smie či nesmie športovať a pod. Vďaka tomu sa napríklad musel pred rokmi Afganistan oficiálne ospravedlniť (špeciálne mesto Kandahár) pakistanským futbalistom za to, že ich hnutie Taliban po zápase s národným tímom Afganistanu ostrihalo dohola. Dôvodom bolo to, že hráči z Pakistanu hrali v trenkách, čo je nábožensky celkom neprípustné. Ďalším obmedzením zo strany Talibanu je to, že sa športových hier nemôžu účastniť ženy.
V krajine sú populárne predovšetkým silové športy ako wrestling (Palwani), box či džudo. Ďalej potom basketbal, futbal, streľba či atletika (predovšetkým behy na väčšiu vzdialenosť).
Jedlo
Mnoho Afgancov žije na hranici chudoby, mnohí z nich dokonca pod ňou (v niektorých častiach Afganistanu sú dokonca ľudia nútení jesť lístie zo stromov, v iných častiach sa živia červíkmi, ktoré vyhrabú zo zeme). Preto sa častejšie stretávame s jedlami omnoho jednoduchšími. Najčastejšie sa je afganský chlieb – Naan, špeciálny typ jogurtu – Mast či zeleninové polievky. Strava je potom pochopiteľne doplnená miestnym ovocím a zeleninou. Mäso či ryža sa na jedálny lístok dostávajú zriedka. Najobľúbenejším nápojom v Afganistane je zelený, veľmi sladený čaj. Čajovne sú vôbec miestom, kde je rušno. Ľudia sa tu schádzajú a rozprávajú a často do nich pozývajú svoje návštevy.
Doprava
náhľad|Doprava v Afganistane na nákladnom aute na ceste z Kandaháru do Herátu Ekonomická infraštruktúra krajiny je silno narušená a dezintegrovaná. Cestovanie je veľmi obmedzené už povrchom Afganistanu. Cestná dopravná sieť – jediná fungujúca – je narušovaná aktuálnou vojenskou situáciou aj kontrolou miestnych vojenských veliteľov. Napriek tomu je v Afganistane ciest – z nich je ale iba 13 % dláždených a 8 % štrkových. Železnica v Afganistane prakticky neexistuje. V celej krajine je iba koľajníc, ktoré sú pre prepravu tovaru medzi Afganistanom a Turkménskom a Uzbekistanom. Z riek je k preprave vhodná len Amudarja, ktorá má splavných. Na Amudarje ležia tiež 2 jediné väčšie riečne prístavy v krajine – Keleft a Kheyrabad. Ostatné rieky, ktoré sú veľmi divoké, sú využívané pre samosplavovanie drevených trámov.
Verejná doprava prebieha v Afganistane predovšetkým pomocou autobusov alebo nákladných áut. V nich sa prevážajú ako ľudia tak zvieratá – a ako vnútri dopravného prostriedku tak na jeho streche. V hromadnej doprave je dôležité si zapamätať to, že ženy vždy cestujú oddelene od mužov (prevažne v prednej časti vozidla). Obyvatelia miest potom veľmi často využívajú k doprave bicykel.
Letecká doprava sa opiera o 2 medzinárodné letiská v Kábule a Kandaháre. V celej krajine je celkom 48 letísk, z ktorých približne polovica má dláždené pristávacie plochy. Národnou leteckou spoločnosťou je Kabul International Airport. Ďalšia významnejšia spoločnosť je Kandahar International Airport – služby tejto spoločnosti sú však kvôli vojne veľmi obmedzené. V Afganistane bola zakázaná medzinárodná letecká doprava a teda možno využiť lietadlá k preprave len medzi mestami v Afganistane.
Kuffa (priezvisko)
Kuffa je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v obci Svrčinovec (okres Čadca), Čadci a Kežmarku.
Známi nositelia
Pozri v článku Kuffa.
Ondrej Rudavský
Životopis
V roku 1986 emigroval do USA, kde sa po 13-tich rokoch prežitých vo Washingtone a New Yorku presťahoval do Los Angeles, odkiaľ sa pravidelne vracia na Slovensko.
Pracuje v mnohých médiách: film, animácia, maľba, fotografia, videoinštalácia, digitálne umenie, šperk, socha, hudba a ilustrácia. Vo všetkých týchto médiách cítiť jeho originálny rukopis, ktorým vytvára priestory plné hypnotických, snových a surreálnych svetov.
Rudavského diela boli prezentované v mnohých svetových galériách, múzeách, a na filmových festivaloch. Z najúspešnejších sú to: Museum of Modern Art / NY, 1991; Bronx Museum of Arts / New York,1991; XLVII La Biennale di Venezia / Taliansko, 1997; Expo Hannover / Nemecko, 1999; U.A. Museum of Arts /Arizona, 2000; Los Angeles International Biennial / CA, 2005; Sundance Film Festival; Woodstock Film Festival; New York Film Festival / Lincoln Center; Annecy Film Festival; Hiroshima Film Festival; Tribeca Film Festival.
Jeho umelecké animované videoklipy pre skupiny Los Lobos, Dead Can Dance a Moby získali ocenenia MTV Award, Golden Eagle Award, Monitor Award ako i nomináciu na Grammy. Vytvoril taktiež hudobné videá a umelecké projekty pre Linkin Park, Black Eyed Peas, Yellow Card, Kanye West, Jana Kirschner, Richard Müller & Iva Bittová, Jodie Foster, Lisa Bonet, Laurence Fishburne, Angela Bassett.
Jeho práce sa nachádzajú v zbierkach: Museum of Fine Arts / Boston; Bronx Museum of Arts / New York; Helen Drutt Gallery / hiladelphia; Film Archives of Academy of Motion Picture Arts and Sciences / Los Angeles; National Academy of Recording Arts and Sciences / Los Angeles; Museum of Radio and Television / CA; Gallery K. / Washington D.C.; Warner Bros.Records / Los Angeles; Art to Wear Gallery / Los Angeles.
Kuffa
Kuffa je priezvisko, pozri Kuffa (priezvisko), napr.:
Mliečna cesta
Mliečna cesta (s malým m) alebo nesprávne mliečna dráha (s malým m) je najmä v umeleckých textoch (akákoľvek) galaxia.
Euvezin
Euvezin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Histamín
Histamín bol objavený v roku 1910 Henrym Daleom a v roku 1920 bol potvrdený ako hlavný mediátor alergických chorôb. Je to biologický aktívny amín, ktorý spoločne so sérotonínom, endogénnymi polypeptidmi, prostaglandínmi a leukotriénmi zaraďujeme medzi tzv. autakoidy (gréc. autos = vlastný a akos = liečivo). Dnes je používaný na označenie telu vlastných látok, ktoré sa zúčastňujú na hormonálnych reakciách. Nedá sa zaradiť ani medzi hormóny, ani medzi neurotransmitery, ale pretože pôsobí blízko miesta svojho vzniku, bývajú niekedy označované ako lokálne hormóny.
Funkcia
Úloha histamínu v priebehu fyziologických dejov zatiaľ nie je presne známa, jeho hlavné funkcie sú regulácia mikrocirkulácie v tkanivách pôsobením na H1 a H2 receptory v stenách ciev. Zdrojom takto pôsobiaceho histamínu sú jednak bunky umiestnené popri kapilárach, ako aj pri periférnych nervových zakončeniach, kde je histamín syntetizovaný ako mediátor plniaci rolu transmiteru. Histamín je dôležitým mediátorom skorej fázy alergickej reakcie, ale aj zápalu a ovplyvňuje žalúdočnú exkréciu.
Umiestnenie
Väčšina histamínu je v organizme prítomná vo viazanej forme v granulách buniek a bazofilov v komplexe s heparínom a bielkovinou, plazmatická koncentrácia je za normálnych okolností veľmi nízka – menej než 9 nmol/l. Aby sa stal histamín aktívnym, musí byť uvoľnený z heparínového komplexu. Napríklad morfín alebo tubokurarín ju z tejto väzby vytesní, bez toho aby sa poškodila bunková stena. Pri fyzikálnom (chlad, ožiarenie), chemickom alebo mechanickom poškodení bunky nastáva jej degranulácia a histamín je pôsobením sodných iónov prítomných v extracelulárnej tekutine z tohto komplexu vytesnený. Dôležitým podnetom k degranulácii je imunopatologická reakcia I. typu podľa Coombsa a Gella, pri ktorej sa na povrch buniek a bazofilov naviaže protilátka IgE. Tento proces exocytotickej degranulácie je závislý od dodávky energie a prítomnosti vápenatých iónov. Histamín sa môže takto uvoľňovať i v priebehu iného typu imunitných reakcií, na ktorých sa zúčastňujú protilátky IgG a IgM za spolupôsobenia komplementu. Po imunologickej aktivácii povrchovej membrány dochádza k preneseniu signálu do vnútra bunky a k uvoľneniu preformovaných mediátorov alergickej reakcie.
Účinky
Biologické účinky histamínu sa prejavujú po jeho uvoľnení z buniek a bazofilov ako dôsledok väzby na špecifické receptory v tkanivách.
Klinickým prejavom pôsobenia histamínu na kardiovaskulárny systém je pokles krvného tlaku a zvýšenie pulzovej frekvencie. Ide o súčet vazodilatačného účinku a stimulačného pôsobenia na srdcový sval. Dôsledkom vplyvu na mikrocirkuláciu a zvýšenej priepustnosti steny ciev je vznik opuchov kože a slizníc. Hladké svaly čriev a bronchov sa kontrahujú, u gravidných žien môže sťahovanie stien maternice byť príčinou potratu. Histamín má mohutný sekrečný účinok na HCl v žalúdku. Agonistickým pôsobením na histamínové H2-receptory v parentálnych bunkách dochádza nielen k sekrécii HCl, ale aj k sekrécii pepsínu a vnútorného faktoru.
Negatívne účinky
Zlý vplyv uvoľneného histamínu na organizmus je možno tlmiť niekoľkými spôsobmi. Medzi jeho fyziologických antagonistov patrí napríklad adrenalín, ktorý sa používa pri liečbe anafylaxie. Degranuláciu buniek, spôsobenú napríklad imunopatologickými mechanizmami potlačuje pôsobenie kromoglykátu (dinatrii cromoglicas) a nedocromilu, užívaných pri liečbe alergickej rinitídy a bronchiálnej astmy. Uvoľnenie histamínu znižujú aj beta 2-sympatomimetiká a niektoré antihistaminiká.
Antihistaminiká
Hlavný článok o liekoch ktoré potlačujú účinok histamínov, pozri antihistaminiká.
Liečebné podávanie antihistaminík, teda liečiv, ktoré špecificky blokujú histamínové receptory na cieľových bunkách a pôsobia tak ako antagonisti cieľového tkanivového pôsobenia histamínu, predstavuje ďalšiu možnosť zníženia nepriaznivého vplyvu histamínu na organizmus. Terapeuticky sa používajú od roku 1940. V súčasnej dobe sa využívajú v liečbe prevažne antagonisty H1 a H2 receptorov. Selektívne antagonisty H3-receptorov thioperamid, impromidin, burimamid dosiaľ nenašli vzhľadom na nie úplne jasnú funkciu H3-receptorov klinické využitie.
Leopold I. (Anhaltsko-Dessau)
Leopold I. (* 3. júl 1676, Dessau, Nemecko – † 9. apríl 1747, Dessau) bol suverénny vládca malého štátu Anhaltsko-Dessau, pruský vojvodca a reformátor armády.
Narodil sa ako deviate dieťa Jána Juraja II. a Henrietty Kataríny Oranžskej.
Životopis
Vstúpil do histórie ako „alter Dessauer“ (starý Dessaučan). Túto prezývku získal pre svoj dokonalý usilovný vojenský výcvik, poslušnosť, chrabrosť a najmä pre osobnú starostlivosť o vojsko.
Veľké zásluhy si získal v Pfalzkej vojne o nástupníctvo pri obliehaní Namuru (1695). Ďalšie uznanie si vyslúžil vo vojne o španielske dedičstvo, v severnej vojne a tiež v sliezskych vojnách ako víťaz od Kesseldorfu (15. december 1745).
Venoval sa vojenským novinkám, zaviedol železný nabijak, pochod a zaoberal sa výbušninami. Bol tiež odborníkom v pevnostnom staviteľstve, obliehaní a vojenskom inžinierstve. Stal sa v tomto učiteľom Fridricha II.
Popri tom ako veliteľ mesta prebudoval Magdeburg na najväčšiu pruskú pevnosť. Jeho myšlienky boli základom rozvoja a premeny tohto stredovekého mesta.
Vláda
Venoval sa i vláde vo vlastnej krajine. Podieľal sa na rozvoji remesiel a manufaktúr, zreformoval poľnohospodárstvo a rozvinul čulú stavebnú činnosť. Počet obyvateľov Dessauska sa za jeho vlády zdvojnásobil. Počas jeho častej neprítomnosti vládla v krajine jeho manželka.
Deti
V roku 1698 sa oženil s meštiankou, dcérou lekárnika Annou Lujzou Föhse (1677 – 1754), svojou prvou láskou (v r. 1701 jej udelil cisár titul kňažná). Mali desať detí:
Cahagnes
Cahagnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Pavol
Pavol (v niektorých kontextoch po grécky Paulos, po latinsky Paulus) môže byť:
Paulus môže byť aj priezvisko, pozri Paulus (priezvisko), napr.:
Jur
Jur môže byť:
4500 Pascal
4500 Pascal je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil S. Ueda, H. Kaneda 3. februára 1989.
Marco Wölfli
Marco Wölfli (* 22. august 1982, Grenchen, Švajčiarsko) je švajčiarsky futbalový brankár a kapitán BSC Young Boys. V národnom tíme debutoval 19. novembra 2008 v priateľskom zápase proti Fínsku.
Svätý Pavol
Svätý Pavol môže byť:
Takí sme
Takí sme je debutový album skupiny Konflikt (vtedy Konflikt A) vydaný roku 1995.
Jungholtz
Jungholtz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jozef Elsner
Jozef Elsner (* 20. august 1960) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Jozef Elsner bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za HZDS. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Ešte predtým, začiatkom roku 2003, bol Jozef Elsner v skupine 11 poslancov pod vedením Vojtecha Tkáča, ktorí vystúpili z HZDS a založili novú politickú stranu Ľudová únia. V priebehu volebného obdobia však aj z tejto strany vystúpil a stal sa členom ANO. Bol členom Výboru NR SR pre pre obranu a bezpečnosť a Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo.
Cas
Cas môže byť:
Mesto Márie Terézie
right|thumb|Podhradie v 19. storočí alebo na začiatku 20. storočia. right|thumb|Židovská ulica right|thumb|Zámocká ulica
Carte du Ciel
Carte du Ciel bol medzinárodný projekt zmapovanie pozícií miliónov hviezd — všetkých hviezd do 11 až 12 magnitúdy. V angličtine bol projekt známy pod názvom Astrographic Chart. Je to pásmový katalóg, ktorý obsahuje pravouhlé súradnice hviezd a ktorý má 18 zón od -90° do +90° v deklinácii na základe pozorovaní z rokov 1890-1950.
Mesto Márie Terézie
Mesto Márie Terézie alebo Terezino mesto (hist., ), resp. od roku 1920 Podzámok, bol historický IV. obvod mesta Bratislava v rokoch 1848-1930. Obsahoval bývalé osady Podhradie a Vydrica. Vo väčšine bola táto mestská časť asanovaná v období komunizmu.
V tomto obvode bývali najchudobnejší obyvatelia mesta. Svoj názov dostal v roku 1850 na počesť Márie Terézie. Z južnej strany ho ohraničoval Dunaj, zo západnej strany vrchy, zo severnej strany Zámocká ulica a Kapucínska ulica so záhradami po Zochovu ulicu (Turnergasse, Tornautca), z východnej strany Rybné námestie a Židovská ulica.
V roku 1865 tu bolo 395 domov, v roku 1894 405 domov a v roku 1904 455 domov. Počet bytov v tomto roku bol 2753, počet domácností 3983, počet obyvateľov 12 548.
Ulice a námestia
Mesto Márie Terézie tvorili tieto ulice a námestia:
Prijímač (komunikácia)
Prijímač je druhý člen komunikačnej dvojice (komunikant) a komunikačnej sústavy. Je prijímačom správy. Pretože sa hlavná informácia nemôže prenášať, ale iba sprostredkúvať, správnejšie je, ak hovoríme, že prijímač prijíma komunikačný signál. Prijímač musí mať ten istý kód ako vysielač, aby mohol správu dekódovať. Musí mať tie isté pravidlá priraďovania nosnej informácie k hlavnej informácii a ten istý inventár jednotiek. V prijímači má však proces dekódovania smer od nosnej informácie k hlavnej.
Pavol I.
Pavol I. (v niektorých kontextoch po grécky Paulos I., po latinsky Paulus I.) môže byť:
Slavkovské slanisko
Slavkovské slanisko je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Latorica.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Slavkovce v okrese Michalovce v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 11,7694 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Prírodná rezervácia je vyhlásená na ochranu subhalofytnej vegetácie slanistej stepi panónskej kvetennej oblasti, so zastúpením zriedkavých i charakteristických druhov rastlín na vedeckovýskumné a náučné ciele. Vznik tohto ekosystému je spätý s antropogénnou činnosťou (pasenie).''
4341 Poseidon
4341 Poseidon je planétka s priemerom 10 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 29. mája 1987.
Wichita Falls
Wichita Falls je americké mesto vo Wichita County v severnom Texase.
Wichita Falls je najdôležitejšie mesto Wichita Falls Metropolitan Statistical Area, ktorá zahŕňa Archer County, Clay County a Wichita County.
Dejiny
Prví stáli obyvatelia sa tu usadili v roku 1860 a samotné mesto vzniklo v roku 1872. Mesto postihli tornáda v rokoch 1964 a 1979. Medzi najznámejšie objekty mesta patrí Shepperdova letecká základňa, ktorá slúži pre výcvik mladých pilotov, ako aj MacMahon Building, známy ako „najmenší mrakodrap sveta“. Mesto leží na rieke Wichita v tesnej blízkosti vodopádov Wichita Falls, po ktorých je pomenované. Pôvodné vodopády boli zničené záplavami v roku 1886, mesto však vybudovalo nové, ale až 100 rokov po záplave.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
František Anton Zechenter
František Anton Zechenter (* 4. október 1739, Banská Bystrica - † 1776, Banská Bystrica) bol  zvonolejár.
Životopis
Pôsobil v Banskej Bystrici, 1760 mešťan. Jediný známy ním signovaný zvon je z 1772 v Liptovskej Revúcej. Roku 1858 pri požiari Brezna zhorela i jeho zvonárska kniha, kt. vlastnil jeho vnuk → Gustáv Kazimír Zechenter.
Ian Wright
Ian Edward Wright, MBE, (* 3. október 1963, Londýn, Spojené kráľovstvo) je bývalý anglický profesionálny futbalista.
Wright bol úspešným hráčom Crystal Palace FC, Arsenalu ale aj ďalších klubov. Najväčšie úspechy dosiahol s Arsenalom, s ktorým vyhral titul v Premier League, oba domáce poháre a taktiež Pohár UEFA.
Crystal Palace
Wrightov veľký talent neostal bez povšimnutia a preto v auguste 1985 krátko pred svojimi 22 narodeninami podpísal zmluvu s tímom Crystal Palace FC.
Hneď v prvej sezóne si vytvoril meno v klube, keď strelil deväť gólov. Keď prišiel to tímu Mark Bright obaja vytvorili údernú silu tímu.
Wright bol povolaní do reprezentácie Anglicka B v decembri 1989, ale dvakrát zlomená holenná kosť spomalila strieľanie gólov v lige. Ale, po rekonvalescencii odohral veľmi dobrý zápas vo finále FA Cupu v roku 1990 proti Manchestru United.
V ďalšej sezóne dosiahol stí gól za Crystal Palace FC. Stal sa obávaným strelcom.
Arsenal
Wright podpísal zmluvu s Arsenalom v septembri 1991 za čiastku £2 500 000, ktorá sa tak stala v tom čase rekordom klubu. Pri svojom debute v ligovom pohári skóroval proti Leicesteru City, a hneď v ďalšom ligovom zápase proti Southamptonu sa blysol 3 gólmi. V tej istej sezóne vyhral zlatú kopačku za najviac strelených gólov v sezóne s počtom 29.
Wright sa stal 6 sezón po sebe najlepším strelcom klubu. Okrem iných úspechov priviedol Arsenal k zisku Pohára UEFA v roku 1994, napriek tomu že v ňom nehral kvôli trestu.
Keď sa v septembri 1996 stal trénerom Arsène Wenger, Ian mal už 33 rokov. No napriek tejto skutočnosti bol plnohodnotným hráčom. V tej istej sezóne sa stal druhým najlepším strelcom ligy s 23 gólmi.
Jeho posledným gólom na štadióne Highbury bol gól proti Barnsley F.C. 4. októbra 1997 a bol to jeho gól číslo 300 v kariére. Posledný gól vo farbách Gunners zaznamenal 6. januára 1998 proti West Hamu.
Reprezentačná kariéra
Wright si odbil debut za Anglicko vo februári 1991 pri víťazstve 2:0 proti Kamerunu.
Ian pokračoval v pomoci Anglicku sa kvalifikovať na MS 98, keď dvakrát skóroval proti Moldavsku.
Na MS 98 bol už hráčom West Hamu. V kvalifikácii na ME 2000 bol náhradníkom proti Luxembursku. Svoj posledný zápas v reprezentácii odohral o mesiac neskôr v priateľskom zápase proti Česku vo Wembley.
Cahagnolles
Cahagnolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 237 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Distribučná funkcia (štatistika)
Distribučná funkcia alebo funkcia rozdelenia (pravdepodobností) alebo (skôr ľudovo) (zľava) kumulovaná pravdepodobnosť je funkcia, ktorá udáva pravdepodobnosť, že je hodnota náhodnej premennej menšia ako (alebo menšia rovná ako) zadaná hodnota.
Jednoznačne určuje rozdelenie pravdepodobnosti a v spojitom prípade je úzko spätá s funkciou hustoty pravdepodobnosti.
Definícia
Nech X je náhodná premenná z určitého rozdelenia a x je ľubovoľné reálne číslo. Potom funkciu definovanú predpisom
nazývame distribučná funkcia tohto rozdelenia. V prípade, že X je spojitá náhodná premenná s hustotou f, potom platí:
Faulx
Faulx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2. brigáda SS Dirlewanger
náhľad|vpravo|Znak brigády Dirlewanger. 2. brigáda SS Dirlewanger po nemecky tiež označovaná ako SS-Sturmbrigade Dirlewanger bola jednotka Waffen SS zložená najmä z trestancov, spočiatku prevažne pytliakov, ktorí si nasadením na fronte vyslúžili odpustenie trestu. Nasadzovaná bola na východnom fronte najmä v bojoch proti partizánom. Zúčastnila sa aj bojov počas SNP. Skladala sa z 2 peších plukov, 3 delostreleckých batérií a niekoľkých menších jednotiek. Jej veliteľom bol Oberführer Oskar Dirlewanger.
História brigády
Jednotka nadviazala na činnosť brigády Wilddiebkommando Oranienburg, zloženej z pytliakov, ktorá vznikla 1. júla 1940. Spočiatku bola jednotka dopĺňaná hlavne osobami usvedčenými z pytliactva, ale časom sa do jednotky dostávalo čoraz viac obyčajných kriminálnikov.
V porovnaní s trestnými jednotkami, (ktoré boli napríklad vo Wehrmachte) kam sa vojaci dostali za drobné priestupky, boli dobrovoľníci do brigády Dirlewanger prevažne osoby obvinené z ťažkých zločinov, ktoré prejednávali civilné súdy. Službou v tejto jednotke im mali byť zločiny odpustené, no realita bola taká, že práve tam im bolo umožnené pokračovať v podobných činnostiach. Na správanie jednotky sa viackrát sťažovali aj vyšší dôstojníci pozemného vojska, no tieto sťažnosti zostali nevyslyšané.
Ako sa správa o formovaní novej jednotky rozniesla medzi väzňami koncentračných táborov, stovky z nich požiadali o službu. Do septembra 1940 bolo vybraných 300 mužov. Tak sa do jednotky dostali osoby odpykávajúce si trest za rôzne zločiny ako lúpežné prepady, vlámania a znásilnenia, ale aj rôzny ďalší, vrátane politických väzňov. Jednotka bola premenovaná na Sonderkommando Dr. Dirlewanger, podľa svojho veliteľa. Neskôr bola rastúca jednotka podriadená zložke SS, ktorá mala na starosti správu koncentračných táborov SS Totenkopfverbände a premenovaná na SS-Sonderbatallion Dirlewanger.
V polovici roku začala jednotka operovať v Poľsku, kde sa zúčastnila viacerých protipartizánskych akcií, pri tom bola podriadená priamo Heinrichovi Himmlerovi. V januári 1942 nadriadení umožnili doplniť jednotku z ruských a Ukrajinských dobrovoľníkov. Počas operačnej činnosti v Poľsku sa príslušníci jednotky podieľali na mnohých znásilneniach, rabovaní a vraždách. Nespokojnosť viacerých vyšších predstaviteľov SS s jednotkou nakoniec viedla k jej presunu do Bieloruska. Tu jednotka viackrát spolupracovala s brigádou Kaminski, vytvorenou z ruských dobrovoľníkov. 20. augusta 1942 dosiahla jednotka veľkosť pluku. Na jar 1943 pribudol aj druhý pluk a jednotka bola premenovaná na SS-Sonderregiment Dirlewanger, mala vtedy asi 500 mužov.