cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Električková doprava v Čenstochovej
Električková doprava v Čenstochovej je druhý najmladší električkový systém v Poľsku. Prvá električková trať bola sprevádzkovaná v roku 1959, hoci prvé plány na zavedenie električiek v meste možno datovať už do roku 1897.
História
Prvá trať, otvorená 8. marca 1959, mala dĺžku 7,1 km, rozchod koľají 1435 mm a viedla od dnešnej ulice Jána Pavla II. cez nádražie v Rakowe do obratiska električiek Kucelin. V júli toho istého roku nasledovala jednokoľajová odbočka od železničnej stanice do Starého Rakowa s dĺžkou 1,5 km, na ktorej bola zastavená prevádzka v auguste 1971. Niekoľko mesiacov predtým, v januári 1971, bola predĺžená hlavná trať po ulici Armii Krajowej, k jej ďalšiemu predlžovaniu došlo ešte v októbri 1983 (do obratiska Kiedrzyńska) av januári 1984 do koncového obratiska Fieldorfa-Nila. V prevádzke boli dve linky, č. 1 Fieldorfa-Nila – Kucelin a č. 2 Fieldorfa-Nila – Raków-Dworzec PKP. Celková dĺžka tratí s krátkou odbočkou k rakovskému nádražiu dosiahla 10,2 km.
V roku 2010 začala výstavba nového úseku cez Błeszno do Rakowa, ktorý odbočuje z existujúcej trati pri zastávke Estakada a ktorý meria 4,5 km. Obratisko sa nachádza pri štadióne futbalového klubu Raków Częstochowa. Trať bola sprevádzkovaná 3. septembra 2012 a vedie po nej nová linka č. 3 Fieldorfa-Nila – Stadion Raków. Celková dĺžka siete tak dosiahla 14,7 km.
Trsť
Trsť môže byť zastarano aj: slovenský názov rodu Acorus, dnešný názov: puškvorec, pozri puškvorec
Šen-si Y-9
Šen-si Y-9 je taktické turbovrtuľové dopravné lietadlo, vyvinuté čínskou spoločnosťou Šen-si (Shaanxi Aircraft Industry Group – Skupina leteckého priemyslu Šen-si), ktorá patrí pod Združenie leteckého priemyslu Číny (Aviation Industry Corporation of China). Je predĺženou verziou čínskeho lietadla Šen-si Y-8F, ktoré bolo vyvinuté zo sovietskeho stroja Antonov An-12. Y-9 je určené na prepravu výsadkárov alebo ranených vojakov a je ekvivalentom k americkému transportnému lietadlu C-130J. V čínskom letectve má nahradiť zastarané lietadlá Y-8.
Vznik a vývoj
Program vývoja nového vojenského dopravného lietadla, ktoré malo byť nástupcom strojov Y-8, sa začal v roku 2001. Projekt lietadla s predbežnými špecifikáciami bol verejnosti predstavený v roku 2002 na leteckej show v Zhuhai pod označením Y-8X. V septembri 2005 na International Aviation Expo, usporiadanej v Pekingu, predstavila spoločnosť Shaanxi Aircraft Corporation konštrukčný návrh lietadla, tentokrát už nazvaného Y-9. Vývoj sa oficiálne začal v októbri toho istého roku a výstavba prvého prototypu v roku 2006. Čoskoro na to však bola uprednostnená produkcia lietadiel špeciálneho určenia a transportných lietadiel Y-8C, preto sa v roku 2007 práce na Y-9 celkom zastavili. K obnoveniu vývoja došlo v roku 2008 a údajne sa na ňom podieľala aj ukrajinská letecká spoločnosť Antonov. Tá podľa niektorých zdrojov pomáhala s návrhom konštrukcie a skúškami draku lietadla vo vzduchovom tuneli. Lietadlo absolvovalo svoj prvý let 5. novembra 2010 a o dva roky neskôr bolo zaradené do Vzdušných síl Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády.
Konštrukcia
Y-9 je hornoplošník s rozpätím krídel. Lietadlo je dlhé a vysoké. Nákladný priestor má dĺžku, šírku a výšku. V porovnaní s Y-8 je teda nákladný priestor Y-9 väčší a jeho celkový objem predstavuje 155 m3. Lietadlo unesie 98 výsadkárov, 9 paliet s rozmermi 274 x 224 cm alebo 2 ľahké vojenské vozidlá CS/VN-3.
Štvorčlennú posádku Y-9 tvoria dvaja piloti, letový inžinier a inžinier zodpovedný za náklad lietadla. Náklad sa do lietadla vkladá a vykladá cez veľkú zadnú sklopnú rampu.
Moderný kokpit je vybavený 6 farebnými viacúčelovými displejmi, pokročilým komunikačným, navigačným a radarovým systémom. Samozrejmosťou je aj antikolízny systém pre zaistenie bezpečného letu za všetkých poveternostných podmienok.
Pohon lietadla zabezpečujú štyri turbovrtuľové motory WJ-6C s výkonom 3803 kW a štyri šesť-listé kompozitné vrtule JL-4.
Používatelia
Čína Mjanmarsko
Usseau (Vienne)
Usseau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plávanie na Letných olympijských hrách 2016 – 4 x 100 metrov voľný štýl ženy
Disciplína 4 × 100 metrov voľný štýl ženy na Letných olympijských hrách 2016 sa konala 6. augusta v Estádio Aquático Olímpico.
Rekordy
V priebehu disciplíny boli rekordy prekonané.
HSBC
HSBC Holding plc je britská nadnárodná holdingová spoločnosť zaoberajúca sa bankovníctvom a finančnými službami. V roku 2018 bola siedmou najväčšou bankou na svete a najväčšou bankou v Európe s aktívami v hodnote 2,558 bilióna amerických dolárov v decembri 2018. HSBC má pôvod v hongu, ktorý sa nachádza v Hong Kongu a jeho súčasná podoba bola založená v Londýne spoločnosťou The Hongkong and Shanghai Banking Corporation, ktorá v roku 1991 vytvorila novú holdingovú spoločnosť. Banka má pôvod najmä v Hong Kongu a v menšej miere v Šanghaji, kde boli pobočky prvýkrát otvorené v roku 1865. Názov HSBC je odvodený z iniciálov Hongkong and Shanghai Banking Corporation. Spoločnosť bola formálne založená v roku 1866.
HSBC má približne 3 900 zastúpení v 67 štátoch a územiach naprieč Afrikou, Áziou, Oceániou, Európou, Severnou a Južnou Amerikou s 38 miliónmi zákazníkov. Podľa časopisu Forbes bola v roku 2014 šiestou najväčšou verejnou spoločnosťou na svete.
HSBC má duálne primárne kótovanie na Hongkongskej burze cenných papierov a Londýnskej burze cenných papierov. Je súčasťou Hang Seng Indexu a FTSE 100 Indexu. 6. júla 2012 mala trhovú kapitalizáciu 102,7 miliardy £, čím bola druhou najväčšou spoločnosťou na Londýnskej burze cenných papierov po Royal Dutch Shell. Má sekundárne kótovanie na New Yorkskej burze cenných papierov, Euronext Paris a Bermudskej burze cenných papierov.
Banka má 150 ročnú históriu.
Lyzidín
Lyzidín môže byť:
Usson-du-Poitou
Usson-du-Poitou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lyzidín (chemická zlúčenina)
Lyzidín je derivát 2-imidazolínu. Je to bezfarebná pevná látka so zásaditými vlastnosťami, ktorá je rozpustná v organických rozpúšťadlách. Využíva sa ako prekurzor pre syntézu iných zlúčenín vo farmaceutickom priemysle.
Syntéza a reakcie
Lyzidín sa pripravuje kondenzáciou etyléndiamínu s kyselinou octovou, čím vzniká diamid, ktorý následne podstupuje cyklizáciu indukovanú oxidom vápenatým. Alternatívne je možné ho pripraviť kondenzáciou glyoxalu, amoniaku a acetaldehydu.
Lyzidín je intermediátom v syntéze lieku metronidazolu. V prítomnosti Raneyho niklu dochádza k dehydrogenácii, čím vzniká 2-metylimidazol, ktorý sa následne dá ďalej spracovať.
Trsť obyčajná
Trsť obyčajná (iné názvy: trsť južná, trstina obyčajná , trsť ; zastarano:trstina obecná , rákos obecný , rákos ; ; staršie: Phragmites communis, Phragmites vulgaris, Arundo phragmites) je jediný európsky druh z rodu trsť (zastarano: rákos; lat. Phragmites); patrí do čeľade lipnicovité. Je to vysoká trváca tráva.
Kvety tvoria červenohnedé husté strapce zložené z kláskov, otočené do jednej strany. Byle sú dlhé 14 (6) m, koreňové výhonky až 10 m. Má dutú stonku - steblo. Kvitne v júli až v septembri.
Ekologické nároky a rozšírenie
Osídľuje slnečné, podmáčané a močaristé stanovišťa, často brehy stojatých vôd, vodných nádrží, rybníkov a brehov tečúcich vôd, potokov a kanálov. Obľubuje aj podmáčané polia. Kozmopolitný druh. Mimo Antarktídy ju možno nájsť na všetkých kontinentoch. Na Slovensku je bežným druhom.
Vestmanna
Vestmanna (dánsky: Vestmannahavn) je dedina (mesto) a zároveň obec na Faerských ostrovoch na západe ostrova Streymoy.
Európska federácia touch rugby
Európska federácia touch rugby (ang. European Federation of Touch), skr. EFT, je európska športová organizácia pre touch rugby. Vznikla v roku 2010 a v júli 2011 počas konania MS 2011 v Edinburghu bola oficiálne uznaná ako konfederácia FIT. V súčasnosti (2012) združuje 15 národných zväzov touch rugby. Súčasným prezidentom je Chris Wheeler.
Vestmanna
"Vestmann" sa prekladá ako "Westman" (Západný človek), alebo v starej nórčine Gal. Pôvodný názov bol Vestmannahavn, t. j. "West-men's/Írsky prístav". Predtým to bol prevozný prístav, až kým sa nepostavil podmorský tunel z Vágaru do Kvívíku a Stykkið. Útesy na juhu od Vestmanna, Vestmannabjørgini sú veľmi obľúbené pre výlety loďou.
Európska federácia touch rugby
Členské federácie
Riadni členovia
Vestmanna
V decembri 1759, počas sedemročnej vojny, sa vojenská eskadra Françoisa Thurota ukryla pred nepriaznivými podmienkami vo Vestmanne. Nedostatok dostupných zásob na ostrove však eskadru motivoval k následnému nájazdu na severné pobrežie Írska.
Európska federácia touch rugby
Členské federácie
Asociovaní členovia
Vestmanna
Obec je obklopená vrchmi Hægstafjall, Økslin , Loysingafjall , Moskurfjall.
Európska federácia touch rugby
Podujatia
Národné tímy Kluby
Vestmanna
Externé odkazy
Oficiálna stránky obce
Politische Gespräche aus dem Reiche der Todten
Politische Gespräche aus dem Reiche der Todten alebo aj Das Reich der Todten bola príloha bratislavských Pressburger Zeitung, ktorá vychádzala koncom 18. storočia.
Táto príloha vychádzala pod rozličnými názvami v rokoch 1790 až 1810 a stala sa v Strednej Európe veľmi populárnou, pretože prinášala pohľad na aktuálnu tématiku vo forme rozhovorov dávno zomrelých ľudí. Zámerom bolo vyhnúť sa alebo oklamať cenzúru, pretože pod fingovanými menami alebo menami už dávno nežijúcich ľudí prezentovala kritiku a venovala sa pálčivým politickým otázkam namiereným proti vládnucej triede a aj samotnému panovníckemu dvoru. V období francúzskej revolúcie uverejňovala obľúbeným populárnym štýlom politické spravodajstvo so zameraním proti francúzskej revolúcii, čím si získala podporu a záujem aj vo vládnych kruhoch Rakúska.
Periodicita prílohy nie je známa.
Valouse
Valouse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lyzidín (nukleozid)
Lyzidín je nezvyčajný nukleozid, ktorý sa málokedy vyskytuje mimo tRNA. Je to derivát cytidínu, ktorého karbonylová skupina bola nahradená za aminokyselinu lyzín. Tretia pozícia antikodónu tRNA špecifickej pre izoleucín je typicky zamenená z cytozínu (ktorý by sa pároval s guanozínom) za lyzidín (ktorý sa páruje s adenozínom). Uridín na tejto pozícii nie je možné použiť, i keď sa bežne páruje s adenozínom, pretože pri wobble párovaní báz sa takisto páruje s guanozínom. Lyzidín teda umožňuje presnejšiu transláciu. Lyzidín sa označuje písmenom L alebo ako k2C (lyzín viazaný na C2 atóm cytidínu).
Valdivienne
Valdivienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valence (Drôme)
Valence je hlavné mesto departementu Drôme v regióne Auvergne-Rhône-Alpes na juhu Francúzska. Leží na ľavom brehu rieky Rhôna a je považované za severnú bránu Provensalska.
V meste, pôvodne rímskej kolónii Valentia, sídli od 4. storočia biskup, ktorý v nasledujúcich storočiach nad ním získal vládu.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Gottlieb Söhngen
Gottlieb Clemens Söhngen (* 21. máj 1892, Kolín nad Rýnom† 14. november 1971, Mníchov) bol nemecký katolícky teológ a filozof.
Život
Po ukončení štúdia na Kaiser-Wilhelm-Gymnasium v Kolíne nad Rýnom študoval Gottlieb Söhngen filozofiu a katolícku teológiu na univerzitách v Mníchove, Bonne, Kolíne nad Rýnom a Tübingene. K jeho učiteľom patrili Oswald Külpe a Clemens Baeumker, u ktorého v roku 1914 aj promoval. Téma jeho dizertačnej práce z filozofie znela: „O analytických a syntetických súdoch. Historicko-kritické skúmanie logiky súdu.“ (Ueber analytische und synthetische Urteile. Eine historisch-kritische Untersuchung zur Logik des Urteils.)
V roku 1917 bol vysvätený za kňaza. V rokoch 1924 až 1930 pracoval v Albert-Magnus-Akademie v Kolíne nad Rýnom.
Doktorát z teológie získal v roku 1930. Témou dizertácie bolo: „Bytie a predmet. Scholastická axioma ens et verum convertuntur ako základ metafyzickej a teologickej špekulácie.“ (Sein und Gegenstand. Das scholastische Axiom ens et verum convertuntur als Fundament metaphysischer und theologischer Spekulation.)
V roku 1931 sa habilitoval na univerzite v Bonne prácou: „Účasť na Božom poznaní“ (Teilhabe am göttlichen Wissen). Vyučoval tu až do roku 1937. Veľký vplyv mal na neho teológ Arnold Rademacher.
V roku 1937 prijal profesorské miesto na Lyceum Hosianum v Braunsbergu.
Do Bonnu sa vrátil v roku 1946 ako hosťujúci profesor.
Profesor Gottlieb Söhngen je úzko spätý aj so životným príbehom Josepha Ratzingera, neskoršieho pápeža Benedikta XVI. V roku 1950/51 podnietil tému Ratzingerovej dizertačnej práce: „Boží ľud a Boží dom v Augustínovej náuke o cirkvi“ (Volk und Haus Gottes in Augustins Lehre von der Kirche). A je to tiež predovšetkým Söhngenova zásluha, že Ratzingerova habilitačná práca – „Teológia dejín svätého Bonaventuru“ (Die Geschichtstheologie Bonaventuras, 1955) – nakoniec, napriek veľkým výhradám profesora Michaela Schmausa, nebola odmietnutá.
Söhngen bol v rokoch 1936 až 1942 vydavateľom knižnej edície „Hraničné otázky teológie a filozofie“ (Grenzfragen zwischen Theologie und Philosophie). Bol známy aj ako kritik neoscholastiky.
Pápež Pavol VI. udelil v roku 1968 Söhngenovi titul Čestný prelát Jeho Svätosti.
Gottlieb Söhngen zomrel 14. novembra 1971 v Mníchove. Posledná rozlúčka sa konala 19. novembra 1971 v kolínskom farskom kostole sv. Agnesy. Homíliu predniesol Joseph Ratzinger:"„Jeho veľkosť, no zároveň i osud, spočívali v šírke jeho myslenia. Kto si totiž kladie takéto obsiahle otázky, nedokáže predložiť nejakú uzavretú, úzku syntézu. A Söhngen si bol toho vedomý. Vedel, že hodina teologických súm zatiaľ znovu neodbila. Vedel, že sa musí uspokojiť s fragmentami. Ale vždy sa snažil v týchto fragmentoch nazerať celok. Premýšľať o fragmentoch z pohľadu celku. Uchopiť fragmenty ako odrazy celku. Týmto je zároveň naznačený aj jeho základný duchovný postoj: Söhngen bol človekom, ktorý sa radikálne a kriticky pýta. A ani my si dnes tieto otázky nekladieme radikálnejšie, než to robil on. Ale súčasne bol Söhngen človekom radikálne veriacim.“"
Vassieux-en-Vercors
Vassieux-en-Vercors je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daj mi tvoje meno
Daj mi tvoje meno (anglicky Call Me by Your Name) je romantický film z roku 2017 režírovaný Lucom Guadagninom, podľa scenára od Jamesa Ivoryho. Film bol natočený na základe rovnomennej knihy z roku 2007 od Andrého Acimana. Je tretím a posledným filmom trilógie Desire, po filmoch Moje meno je láska (2009) a Oslnení slnkom (2015). Dej sa odohráva v roku 1983 na severe Talianska, vypráva romantický vzťah medzi 17-ročným Eliom Perlmanom (Timothée Chalamet) a Oliverom (Armie Hammer), 24-ročným asistentom Eliovho otca (Michael Stuhlbarg). Film sa premietal na Sundance Film Festival. Do kín bol oficiálne uvedený 24. novembra 2017. Na Slovensku mal premiéru 1. februára 2018.
Dej
V lete v roku 1983 žije Elio, 17-ročný mladík, so svojimi rodičmi na vidieku v severnom Taliansku. Eliov otec, profesor archeológie, pozval 24-ročného postgraduálneho študenta Olivera, ktorý je ako Elio tiež židovsko-amerického pôvodu, aby v lete žil s jeho rodinou a pomohol mu s jeho akademickou dokumentáciou. Elio, introspektívny bibliofil a talentovaný hudobník si pôvodne myslí, že má s Oliverom a jeho bezstarostnou a pestrou osobnosťou málo spoločného. Elio odmietal sprístupniť svoju izbu Oliverovi po dobu jeho pobytu s rodinou. Elio trávi väčšinu leta čítaním, hraním na klavír a stretávaním sa s Marziou, kamarátkou z detstva. Oliver pripustí, že je priťahovaný jednou miestnou dievčinou, z čoho je Elio smutný.
Elio a Oliver spolu trávia veľa času. Chodia spolu plávať, prechádzať sa do mesta a jazdia na bicykli. Elio si začne sexuálny vzťah s Marziou a chváli sa tým Oliverovi, aby zistil jeho reakciu. Napriek tomu je stále viac a viac priťahovaný k nemu. Na výlete do miestnej pošty Elio nepriamo vyzná svoje pocity Oliverovi, ktorý mu na to odpovie, že by sa podľa nich nemal riadiť. Neskôr ten deň sa pobozkajú, ale Oliver sa zdráha ísť ďalej. Odďaľujú sa od seba navzájom.
V reakcii na odkaz od Elia zanechá Oliver na stole správu, v ktorej naznačuje, že sa s ním chce o polnoci stretnúť. Elio trávi deň s Marziou, ale túži byť s Oliverom. O polnoci sa stretnú a ich rande vedie k tomu, že spolu majú po prvýkrát sex. V nasledujúcich dňoch sa stávajú fyzicky a emocionálne bližšími. Často majú sexuálne stretnutia, ale svoj vzťah stále udržujú v tajnosti. Jedno ráno v posteli hovorí Oliver Eliovi: „Daj mi tvoje meno a ja ti dám to moje.“ Elio, ktorý je teraz úplne zamilovaný do Olivera, sa Marzii vyhýba.
Rodičia Elia si sú vedomí vzťahu medzi nimi, ale nerozoberajú to otvorene. S blížiacim sa koncom Oliverovho pobytu s rodinou im odporučia, aby Elio spolu s Oliverom navštívili Bergamo. V Bergame spolu strávia tri romantické dni. Elio so zlomeným srdcom po Oliverovom odchode, zavolá svojej matke a požiada ju, aby ho vyzdvihla na vlakovej stanici a zobrala domov. Marzia chápe Eliove pocity a chce, aby spolu zostali priatelia. Eliov otec, pozorujúc jeho hlboký smútok, vraví, že si bol vedomý jeho vzťahu s Oliverom a priznal sa, že mal podobný vzťah vo svojej mladosti. Nalieha na Elia, aby sa poučil zo svojho smútku a rástol, namiesto toho, aby sa snažil posunúť ďalej a zabudol na svoje city.
Počas Chanuky Oliver zavolá rodine Perlmanovej, aby im povedal, že je zasnúbený a ide sa ženiť. Eliovi povie, že si všetko veľmi dobre pamätá. Po telefonáte sa Elio posadí pred krb a díva sa do plameňov, plačúc spomína, zatiaľ čo jeho rodičia a personál domu pripravujú sviatočnú večeru. Film sa skončí, keď Elio stále sediaci pri krbe, ale vyzerajúci o trochu spokojnejší sa pozrie priamo do kamery.
Hudba a soundtrack
Guadagnino si sám vyberal hudbu pre film. Chcel nájsť „emocionálneho rozprávača filmu“ prostredníctvom hudby. Inšpirovali ho filmy Barry Lyndon (1975), Veľkolepé ambersony (1942) a Vek nevinnosti (1993). Guadagnino chcel, aby sa filmová hudba prepojila s Eliom, mladým klaviristom, ktorý rád prepisuje a prispôsobuje klavírne skladby a používa hudbu na prehĺbenie svojho vzťahu s Oliverom. Hudba sa vo filme používa aj na vyjadrenie obdobia, rodinného života postáv a úrovne ich vzdelania. Taktiež zisťoval, ktoré popové piesne z toho obdobia boli najhranejšie v miestnych rádiách počas leta 1983.
Guadagnino, dojatý lyricizmom amerického skladateľa Sufjana Stevensa, ho požiadal, aby nahral originálnu pieseň pre Call Me by Your Name. Stevens k soundtracku prispel tromi piesňami: Mystery of Love, Visions of Gideon a remixom piesne Futile Devices zo svojho albumu Age of Adz (2010). Stevens sa inšpiroval scenárom filmu, románom a rozhovormi s Guadagninom o postavách.
Album soundtracku vydali Madison Gate Records a Sony Classical 3. novembra 2017 v digitálnej verzii, vo fyzickom formáte bol vydaný 17. novembra 2017. Soundtrack obsahuje piesne od Sufjana Stevensa, The Psychedelic Furs, Franco Battiato, Loredana Bertè, Bandolero, Giorgio Moroder, Joe Esposito a F.R. David, ako aj hudbu od Johna Adamsa, Erika Satieho, Ryuichi Sakamota, Bacha a Ravela.
Trisacharid
náhľad|Rafinóza je príklad trisacharidu. Skladá sa z galaktózy, glukózy a fruktózy. Trisacharidy sú oligosacharidy zložené z troch monosacharidov spojených dvoma glykozidovými väzbami. Podobne ako u disacharidov môže vzniknúť glykozidová väzba medzi poloacetálovou skupinou jedného monosacharidu a ktoroukoľvek hydroxylovou skupinou druhého monosacharidu. I v prípade, že sú všetky tri monosacharidové podjednotky trisacharidu identické (napr. glukóza), rôzne kombinácie väzieb (regiochémia) a α/β konfigurácia týchto väzieb (stereochémia) umožňujú vznik trisacharidov, ktoré sú vzájomne diastereomérmi s rôznymi chemickými a fyzikálnymi vlastnosťami.
Varennes (Vienne)
Varennes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hávamál
náhľad|Cudzinec pri dverách (1908) od [[W. G. Collingwooda.]] Hávamál (z nórskeho „Slová Najvyššieho“) je jedna zo zbierky starých nórskych básní vikingského veku Codex Regius. Táto báseň samo o sebe sa skladajúca s viacerých iných básní je z väčšej časti gnómická a podáva rady do života, zásady správneho konania a súhrn múdrostí. Verše sú pripisované Odinovi.
História textu
Jediným dochovaným zdrojom básne Hávamál je Codex Regius z 13. stor. Časť venovaná etike zvaná Gestaþáttr bola výskumami z 19. a 20. stor. identifikovaná ako najstaršia časť básne. Literárny vedec Bellows v roku 1936 označil túto časť, ktorá je vlastne zbierkou prísloví a múdrych rád, za jadro básne. Bolo datované do veľmi dávnych dôb, ale kvôli svojej ústne podávanej povahe nikdy nemalo pevnú formu a ani rozsah. Von Seeovi sa zas v roku 1981 podarilo identifikovať priamy vplyv zbierky Disticha Catonis na Gestaþáttr, čo by mohlo naznačovať, že táto časť je v skutočnosti zo stredoveku a tým vyvolal pochybnosti o skutočne germánskom pôvode tejto básne.
Ku gnómickému jadru básne sa časom pridávali ďalšie porekadlá a fragmenty básní súvisiacich s múdrosťou. Diskutovať o pôvode jednotlivých pridaných častí by bolo ale zbytočné, keďže pre tým ako bola celá báseň v 13. storočí zapísaná, mohol byť takmer každý z veršov a slôh ľubovolne pridaný, odobratý či pozmenený. Jednotlivé verše a slohy ale siahajú až do ranného 10. či dokonca 9. storočia. Jednými z veršov datovaných na začiatok 10. stor. sú aj 76 a 77 verš Gestaþáttru v znení: deyr fé, deyja frændr (dobytok zomrie, príbuzní zomrú), ktorý sa tiež vyskytuje v Hákonarmále od Eyvindra skáldaspillira.
Štruktúra
Belowsov preklad z roku 1936 má 165 slôh, ale iné neskoršie preklady kvôli skráteniu posledných dvoch veršov 11. slohy zlúčili slohy 11 a 12 a tak majú len 164 slôh. V niektorých úpravách sú dokonca zlúčené slohy 163 a 164. V nasledujúcom rozdelení sa ale držíme Bellowsovej verzie.
Hávamál sa tradične skladá z najmenej piatich na sebe nezvislých častí: Slohy 6 a 27 sú oproti ostatným štvorveršovým slohám rozšírené o dva verše slúžiace ako komentár. V Bellowsovom preklade sú zamenené slohy 39 a 40. Slohy 65, 73 – 74, 79, 111, 133 – 134, 163 sú chybné.
Slohy 81 – 84 sú v málaháttre a 85 – 88 vo fornyrðislagu. Celá časť slôh 81 – 102 sa preto javí byť len neskôr pridanou vsuvkou, interpoláciou. Sloha 145 je tiež interpoláciou v málaháttre.
Gestaþáttr
Prvá časť, Gestáþáttr (doslova „Hosťovská časť“), obsahuje súbor zásad ako konať v prípade, že ste hosť alebo cestujúci, zameriavajúcich sa hlavne na zvyklosti a správanie vo vzťahu medzi hosťom a hostiteľom a posvätné tradície pohostinnosti a vzájomnosti pohanskej kultúry starých Nórov.
Príklady praktických rád ohľadom správania sa sú ponúknuté už v prvej slohe:<poem style="margin-left:2em"> Všetky vchody, pred tým než vstúpiš, pozri si, prever, pretože nemôžeš si istý byť, kde nepriatelia sedia, priamo v sieni
76. sloha je snáď najznámejšou z celého Gestaþáttru:<poem style="margin-left:2em"> Deyr fé, deyja frændur, deyr sjálfur ið sama; en orðstír deyr aldregi hveim er sér góðan getur. <poem style="margin-left:2em"> Dobytok umrie, príbuzní pomrú, ty sám umrieš; Je však vec jedna čo nikdy nezomiera zosnulého muža skutkov sláva.
Rozprava o ženách
náhľad|Billingrova dcéra sa prizerá ako sa Odin stretáva s fenou uviazanou o jej posteľ aby ju strážila (1895) od [[Lorenz Frølich|Lorenza Frølicha.]] Slohy 83 až 110 rozprávajú na tému lásky a charakteru žien.
Loddfáfnismál
Loddfáfnismál (slohy 111 – 138) je opäť gnómický pojednávajúci o morálke, etike, správnom konaní a kódexe slušnosti. Táto časť je adresovaná istému Loddfáfnirovi (doslova „slamenému spevákovi“).
Rúnatal
náhľad|Odinove sebaobetovanie (1908) od W. G. Collingwooda.
náhľad|Mladší [[Jellingský kameň (vztýčený Haraldom Bluetoothom okolo roku 970) ukazuje Krista ukrižovaného vo vetvách stromu namiesto kríža. ]] Rúnatal (Odinova „Runová pieseň“) sa nazýva 139. až 146. sloha Hávamálu, v ktorej Odin odhaľuje pôvod rún. V slohách 139 a 140 opisuje Odin jeho obetovanie seba sebe samému:<poem style="margin-left:2em">
Veit ec at ec hecc vindga meiði a netr allar nío, geiri vndaþr oc gefinn Oðni, sialfr sialfom mer, a þeim meiþi, er mangi veit, hvers hann af rótom renn.
Við hleifi mic seldo ne viþ hornigi, nysta ec niþr, nam ec vp rvnar, opandi nam, fell ec aptr þaðan. <poem style="margin-left:2em">
Viem, visel som na strome veternom nocí deväť predlhých, oštepom prebodnutý, Odinovi odovzdaný sám sebe, na tom strome, čo nevedno z kadiaľ sú jeho korene.
Chlieb som nejedol ani nápoj z rohu nepil, dolu som klopil svoj zrak; vzal som si runy, kričiac som si ich zobral, potom som z tadiaľ padol naspäť.
Stromom veterným sa podľa väčšiny odborníkov myslí strom sveta Yggdrasil. Celá scéna obety samotného boha zavesením na strom a prebodnutím kopijou sa často porovnáva s ukrižovaním Krista opísaným v evanjeliu. Podobné paralely medzi Odinom a Kristom možno nájsť aj v iných dielach z tohoto obdobia kedy kresťanstvo a pohanstvo na danom území spoločne koexistovali. Do akej miery je táto podobnosť spôsobená ovplyvnením pohanskej mytológie kresťanstvom a naopak kresťanstva pohanskou mytológiou je veľmi komplikovaná otázka, na ktorej sa rozchádzajú názory viacerých odborníkov.
Ljóðatal
Úvodom do tejto poslednej časti pozostávajúcej z osemnástich piesní zvaných ljóð, ktoré sú niekedy nazývané aj ako zaklínadlá, je 147.
sloha: <poem style="margin-left:2em"> Ljóð ek þau kann er kann-at þjóðans kona ok mannskis mǫgr <poem style="margin-left:2em"> Piesne, ktoré viem, že ženy kráľov nepoznajú ani tí, čo sú synmi ľudí.
Samotné znenie zaklínadiel sa však neuvádza, opísané je len ich použitie a účinok. V rukopise sú dôkladne označené od prvého po osemnáste rímskymi číslicami.
Jediná zmienka o runách a kúzlach s nimi spojenými, ktorá sa v Ljóðatale nachádza je v 158 slohe dvanásta pieseň zobrazujúca motív Odina visiaceho na strome a jeho prepojenie s runami:<poem style="margin-left:2em">
svá ek ríst ok í rúnum fá'k
<poem style="margin-left:2em"> Tak píšem a maľujem runy
Napriek tomu mnohí literárni vedci Ljóðatal kvôli predchádzajúcemu Rúnatalu niekedy interpretujú ak odkaz na runy 16-písmenového Mladšieho Futharku.
Okrem toho sú podľa Müllenhoffa posledné tri zaklínadlá (16 – 18) neskoršími prídavkami s nejasným pôvodom a preto za originálny Ljóðatal považuje len časti končiace sa 161. slohou.
Hávamál a germánske novopohanstvo
Rozdiel medzi šestnástimi runami Mladšieho Futharku a osemnástimi zaklínadlami Ljóðatalu viedol zástancom germánskeho mysticizmu k rozšíreniu Ml. Futharku o dve dodatočné runy. Najznámejšou verziou takéhoto rozšírenia sú The best-known attempt to this effect are the Armanenove runy vytvorené Guidom von Listom (1902).
Rôzni zástancovia germánskeho novopohanstva kladú na Hávamál dôraz ako na zdroj pohanského etického kódexu. Napríklad Deväť vznešených cností zostavených zakladateľom Odinic Rite, Johnom „Stubba“ Yeowellom v sedemdesiatych rokoch je založených na znení Hávamálu. Nadácia Northvegr Foundation uvádza Hávamál ako jeden zo zdrojov starého nórskeho a starého anglického jazyka, ktoré ilustrujú ideály severského duchovna Heithni.
Sveinbjörn Beinteinsson, vodca islandského Ásatrúarfélagið, vydal jeho prerozprávanie poetickej eddy, vrátane Hávamálu, napísané v rímurskom štýle.
Tyr Neilsen v spolupráci s Benteom Wemundstadom ilustrovali Hávamál fotografiami súčasných vikingov a obrázkami originálneho rukopisu. Ich kniha s názvom Viking Wisdom - HÁVAMÁL - the Sayings of Odin (Vikingská múdrosť - HÁVAMÁL - Odinove príslovia) zahŕňa pôvodnú staronórsku verziu spolu s anglickým prekladom ako aj prehľad niektorých tajomstiev a záhad, ktoré originálny rukopis obklopujú.
Emer Reynoldsová
Emer Reynoldsová (neprechýlene Emer Reynolds) je írska filmová režisérka, strihačka a scenáristka. Vyhrala osemnásť ocenení a bola deväťkrát nominovaná.
Lobopódiovce (Amoebina a Testaceolobosia)
Lobopódiovce (iné názvy: lobopodiovce, meňavky; lat. Lobosea, zriedkavo Lobosa) je v starších systémoch veľký taxón koreňonožcov.
Systematika
Podľa Levine et al. (1980) sa Lobosea skladajú z taxónov:
Podľa Biopedie (2008) sa lobopodiovce (Lobosea) skladajú z taxónov:
Podľa V. Franca (2005) sa Lobosea skladajú z taxónov :
Charakteristika
Ako pre všetky Rhizopoda (v užšom zmysle) sú pre lobopodiovce charakteristické panôžky (vychlípeniny bunky). Názov dostali podľa toho, že menia svoj tvar. Vysúvajú svoje panôžky dopredu a potom za nimi priťahujú celé telo. Panožky slúžia aj na prijímanie potravy pomocou fagocytózy.
Veľa druhov žije vo vode aj v pôde. Jedným z najznámejších je meňavka veľká (Amoeba proteus alebo Chaos Chaos). Veľké mnohojadrové plazmódium vytvára meňavka najväčšia (Pelomyxa palustris), ktorá je charakteristická hlavne pre zahnívajúce vody. Niektoré meňavky obývajú aj tráviacu trubicu človeka, kde spôsobujú choroby. Je to napr. Meňavka črevná (Entamoeba coli). Iná meňavka, ktorá sa môže vyskytovať v čreve, je meňavka červienková (Entamoeba histolytica). Napáda črevné tkanivo a spôsobuje nebezpečne ochorenie – červienku. Zaujímavý je spôsob, ktorým si zaisťuje živiny. Vylúči tráviace enzýmy von zo svojej bunky. Rozruší a natrávi nimi bunky výstelky čreva. Natrávené živiny potom pohlcuje.
Doba neslobody
Doba neslobody je legislatívny pojem, ktorý:
Vaunaveys-la-Rochette
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lyáza
Lyáza je enzým, ktorý katalyzuje rozklad chemických väzieb („eliminačná“ reakcia) bez použitia hydrolýzy („substitučná“ reakcia, katalyzovaná hydrolázami) alebo oxidácie. V procese zvyčajne vzniká dvojitá väzba alebo cyklus. Enzým môže katalyzovať i opačnú reakciu (takzvaná Michaelova adícia). Príkladom je napríklad reakcia katalyzovaná adenylátcyklázou:
Názvoslovie
Systematické názvy sú tvorené ako "substrát skupina-lyáza". Medzi lyázy patria enzýmy ako sú dekarboxyláza, dehydratáza, aldoláza a podobne. Ak je produkt reakcie dôležitejší, je možné v názve použiť slovo syntáza, ako u fosfosulfolaktát syntázy (EC 4.4.1.19, Michaelova adícia siričitanu na fosfoenolpyruvát).
Klasifikácia
Lyázy sú klasifikované ako EC 4 v EC číselnej klasifikácii enzýmov. Lyázy je ďalej možné zaradiť do 7 kategórií:
Membránové lyázy
Niektoré lyázy sú asociované s biologickými membránami ako periférne membránové proteíny alebo sú uchytené v membránach pomocou transmembránového helixu.
Maximinus Thrax
Gaius Iulius Verus Maximinus, známy ako Maximinus Thrax (* 172 alebo 173, Trácia - † apríl 238, Aquileia), bol rímsky cisár panujúci od marca 235 do apríla 238, posledných niekoľko mesiacov len v časti rímskej ríše. Prídomok Thrax (Trák) mu dali už súčasníci, on sám ho však nikdy nepoužíval ani na minciach, ani na nápisoch.
Maximinus je tradične pokladaný za prvého vojenského cisára a zásluhou kronikára Herodiána sa o ňom zachovalo viac správ ako o jeho nástupcovi. S jeho príchodom k moci začalo v rímskych dejinách dlhé obdobie politickej nestability a hospodárskeho úpadku, ktorému sa obvykle hovorí Kríza tretieho storočia.
Pôvod a vojenská kariéra
V protiklade ku svojim predchodcom pochádzal Maximinus z úplne jednoduchých pomerov. Herodianos tvrdí, že bol v mladosti pastierom, a zrejme sa mu nedostalo takmer žiadneho vzdelania. Hovoril latinčinou naučenou vo vojenských táboroch, ktorej slovná zásoba bola obmedzená, a snáď z toho vzišiel mýtus, že nevedel túto reč dostatočne. Jeho meno Verus však naznačuje, že jeho rodina pravdepodobne dostala rímske občianstvo už okolo roku 165 za vlády Lucia Vera - čo by legendu o nízkom pôvode sčasti narušovalo.
Za Septimia Severa vstúpil Maximinus do armády, kde urobil vďaka svojej telesnej sile a zdatnosti rýchlu kariéru. Väčšina údajov uvádzaných o jeho postupe v Historii Augusta je nanešťastie historickou fikciou a dôveryhodné nie sú ani správy, že bol určitý čas miestodržiteľom provincie Mesopotamia. Isté je tak len to, že pred svojou proklamáciou za cisára zastával vo vojsku Alexandra Severa funkciu praefecta tironibus, teda dôstojníka zodpovedného za výcvik regrútov, a že medzi vojakmi bol veľmi populárny.
Proklamácia za cisára
Za cisára vyhlásili Maximina v marci 235 vojaci, nespokojní s vývojom vojny proti Germánom, pričom doterajší panovník Alexander Severus bol aj s matkou Mamaeou zavraždený. K revolte došlo vo vojenskom tábore blízko Mogontiaka, dnešného Mainzu. Maximinus sľúbil jednotkám zvýšenie Žoldu i amnestiu a svoje povýšenie oznámil do Ríma senátu, ktorý ich schválil.
Napriek tomu zívala od začiatku medzi Maximinom a urodzenými rímskymi kruhy neprekonateľná priepasť. Senátori cisárom opovrhovali kvôli jeho pôvodu, zatiaľ čo Maximinus dával zreteľne najavo, že sa ich mienkou nemieni riadiť. Spočiatku sa ešte zachovávalo zdanie súladu, a tak bol Maximinus v neprítomnosti prijatý do dvoch významných kňazských kolégií, ale napätie pretrvávalo a postupom doby sa zvyšovalo. Sám Maximinus ako cisár do Ríma nikdy nevstúpil.
Vláda
Maximinus pokračoval vo vojne s Germánmi, ktorú začal jeho predchodca, a podarilo sa mu protivníkov poraziť - zrejme na území dnešného Württemberska. Nato prijal čestný titul Germanicus Maximus (veľký víťaz nad Germánmi), presunul sa k Dunaju a tam energicky vystúpil proti rôznym etnikám za hranicami, predovšetkým proti Sarmatom. O svojich úspechoch podrobne informoval senát.
Na východe obnovil perzský kráľ Ardašír tlak na rímske pohraničia a dobyl niektoré opevnené miesta, k vojenskej výprave proti nemu sa však cisár, plne viazaný na západ, nedostal. V roku 236 stihol ešte vyhlásiť svojho syna Gaia Iulia Vera Maxima za caesara, ale vnútropolitická kríza medzitým nabrala takých obrátok, že cisársku správu zamestnávala ešte dlho po Maximinovej smrti.
Spor sa senátom
Ako už bolo povedané, väčšina senátorov sa s vládou povýšenca Maximina nikdy nezmierila, a hoci mal cisár v komore niekoľko prívržencov, o podpore nemohlo byť ani reči. Maximinus sa opieral výlučne o rýnske légie, ktoré ho vyniesli k moci, a aj za cenu mimoriadnych opatrení sa snažil uspokojiť ich finančné požiadavky. Neudržiaval pritom ani zdanie, že o politike spolurozhoduje senátorské kolégium v ​​Ríme.
Začiatkom roka 238 spôsobili lokálne nepokoje v provincii Africa búrku, ktorá nakoniec Maximina stála vládu i život. Konzulom v Afrike bol vtedy starý senátor Gordián, vážený muž, ktorého zrejme proti jeho vôli proklamovali mladíci z radov miestnej nobility za cisára. Improvizovaná revolta sa rýchlo rozrástla, keď poslovia vzbúrencov dosiahli v Ríme uznanie Gordiána aj jeho syna Gordiána II. zo strany komory. Zdalo sa, že nastane všeobecné povstanie proti Maximinovu režimu, už beztak nie príliš populárnemu. Avšak skôr, než sa mohlo hnutie rozvinúť, zasiahol do udalostí numídijský legát Capellianus, ktorý vzburu potlačil. Obaja Gordianovia prišli o život.
Senátori v Ríme vedeli, že zašli príliš ďaleko a že sa Maximinus bude chcieť pomstiť. Rozhodli sa preto pokračovať v odboji, zvolili spomedzi seba dvoch nových cisárov, Pupiena a Balbina, zatiaľ čo Maximina vyhlásili za verejného nepriateľa. Začala občianska vojna.
Maximinova porážka a smrť
Maximina zastihli tieto správy v Panónii, kde stále ešte viedol vojnu so zadunajskými kmeňmi. Nemeškal a ihneď sa vybral do Talianska, aby zápas čo najskôr rozhodol pre seba. Ale po neúspešnom obliehaní Aquilea stratil rešpekt u svojich vojakov, a tí ho aj so synom Maximom pred hradbami mesta zavraždili. Nad mŕtvym bolo vyhlásené damnatio memoriae.
Veaunes
Veaunes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Harry Kane
Harry Edward Kane MBE [hery kejn] (* 28. júl 1993, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglický futbalový útočník a reprezentant, ktorý v súčasnosti hrá za klub FC Bayern Mníchov.
Jeho bývalý tréner Mauricio Pochettino ho prirovnal k argentínskemu kanonierovi Gabrielovi Batistutaovi.
Klubová kariéra
Kane hral v mládežníckych tímoch klubu Tottenham Hotspur FC. V A-mužstve sa objavil na jeseň 2010, ale už od januára 2011 išiel hosťovať, postupne to bolo v anglických kluboch Leyton Orient, Millwall, Norwich City a Leicester City. Osudová bola pre Kanea sezóna 2014/2015, kedy nastrieľal v drese Tottenhamu celkovo 31 gólov vo všetkých súťažiach a stal sa druhým najlepším strelcom ročníka. S tímom sa dostal do finále ligového pohára, kde sa ale gólovo nepresadil a Tottenham tak prehral s Chelsea 0:2. Ten istý rok Harry Kane prevzal cenu pre najlepšieho mladíka sezóny Premier League (PFA Young Player of the Year).
Sezóna 2015–16: najlepší strelec Premier League
Kaneovo číslo dresu bolo zmenené z 18 na 10, predtým ho nosil Emmanuel Adebayor. V rozhovore pre The Daily Telegraph uviedol, že zmenil číslo „aby sa stal klubovou legendou“. Po 748-minútovom suchu strelil 26. septembra 2015 svoj prvý gól v sezóne, keď Tottenham porazil lídra Manchester City 4:1. 25. októbra 2015 strelil Kane hetrik vrátane penalty, keď na Dean Court triumfovali 5:1 nad Bournemouthom. O osem dní neskôr zaznamenal svoj piaty gól v sezóne pri výhre 3:1 proti Aston Ville. 8. novembra 2015 strelil gól Chelsea v bránke s Petrom Čechom v zápase, ktorý sa nopokon skončil remízou 1:1.
19. decembra 2015 sa Kane po výhre 2:0 v Southamptone predstavil v klube vo svojom stom zápase kde strelil svoj 10. gól z posledných 10 zápasov. O týždeň neskôr pridal ďalšie dva pri výhre 3:0 nad Norwich - dal tak 27 gólov v Premier League, čím prekonal Sheringhamov klubový rekord. 10. januára 2016 strelil 50. gól v drese Tottenhamu remízou 2:2 proti Leicestru v treťom kole FA Cupu.
Vaux (Vienne)
Vaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Harry Kane
Sezóna 2015–16: najlepší strelec Premier League
Kane bol v marci 2016 tretíkrát hráčom mesiaca Premier League, keď v štyroch zápasoch strelil päť gólov. Po tom, čo 2. apríla strelil svoj 22. ligový gól v sezóne remízou 1:1 proti Liverpoolu na Anfielde, stal sa Kane najvyšším strelcom klubu v jednej sezóne Premier League, zostávajúcich šesť zápasov sezóny.
Vaux (Vienne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Harry Kane
Sezóna 2015–16: najlepší strelec Premier League
Kane ukončil sezónu víťazstvom v Golden Boot Premier League a s 25 gólmi skončil o jeden gól pred Sergiom Agüerom a Jamie Vardym. Druhýkrát v sezóne bol vymenovaný do mužstva roka PFA, keď pomohol Tottenhamu k tretiemu miestu a kvalifikácii Ligy majstrov UEFA.
Vaux (Vienne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Harry Kane
Sezóna 2016/17
Po zranení členka sa 6. novembra vrátil na zápas 11. kola s Arsenalom, v ktorom premenenou penaltou pomohol k remíze 1:1 vonku, než bol po asi 70 minútach vystriedaný. Na pôde Monaka vsietil premenenú penaltou svoj prvý gól v Lige majstrov, ale súper sa vzápätí dostal znova do vedenia 2:1, ktoré si už udržal. Tottenham po tejto prehre z Ligy Majstrov vypadol.
Vaux (Vienne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Harry Kane
Sezóna 2016/17
Keď Kane nastúpil 1. januára 2017 proti Watfordu, odohral zároveň svoj 100. zápas v Premier League. Dvoma gólmi podporil výhru 4:1. Po narodení dcéry nastúpil 14. januára do domáceho zápasu proti WBA a potvrdil výhru 4:0 hetrikom. Tottenham týmto vyhral šesť ligových zápasov za sebou a vyrovnal vlastný klubový rekord. V piatom kole Pohára FA na ihrisku Fulhamu zaznamenal ďalší hetrik a vďaka nemu Spurs 19. februára vyhrali 3:0.
Sezóna 2017/18
Kane sa gólovo nepresadil ani v jednom z troch augustových stretnutí novej sezóny v Premier League, to ale odčinil v 4. kole dvoma gólmi proti Evertonu, keď Tottenham aj vďaka nemu vyhral zápas 3:0. Kane však týmto dosiahol osobného úspechu, išlo totiž o jeho 100. a neskôr 101. gól za Spurs. Potreboval na to 169 odohraných súťažných stretnutí. Po dvoch góloch strelil tiež v úvodnom zápase v Lige majstrov proti Borussii Dortmund, nemecký súper si z Anglicka odviezol prehru 1:3. Kvalitné septembrové výkony pokračovali aj v druhom zápase v Lige majstrov na pôde cyperského APOEL. Víťazstvo Spurs 3:0 zariadil Kane prvým hetrikom v tejto prestížnej európskej súťaži.
Na ihrisku Burnley 23. decembra zaznamenal tri góly - teda hetrik - a zariadil výhru Spurs 3:0. Vyrovnal tak rekord Alana Shearera v počte gólov za kalendárny rok. Tretí gól do siete Burnley bol jeho 36. ligovým gólom za rok 2017. Do konca roka Shearera prekonal, pretože 26. decembra strelil hetrik Southamptone pri výhre 5:2.
V januári sa dvakrát presadil proti Evertonu pri výhre 4:0 a prekonal bývalého útočníka klubu Teddyho Sheringhama v počte gólov v Premier League v drese Tottenhamu. Vo februári dosiahol stovky gólov v Premier League, keď sa z penalty presadil proti Liverpoolu a v závere tak vyrovnal na 2:2. V apríli bol štvrtýkrát za sebou v rade obsadený do najlepšieho tímu roka podľa PFA, po jeho boku sa v útoku objavila mená Sergio Agüero a Mohamed Salah. Dňa 8. júna 2018 bolo oznámené predĺženie zmluvy, Kane sa klubu novo upísal do roku 2024.
Sezóna 2018/19
Na konci augusta 2018 sa gólom podieľal na trojbodovom zisku na pôde Manchestru United, kde Spurs zvíťazili 3:0. V stretnutí 7. kola hraného 29. septembra na pôde Huddersfieldu dvoma gólmi rozhodol o výhre 2:0, pričom druhý gól dal premenením pokutového kopu. Dňa 2. januára 2019 strelil prvý gól zápasu proti Cardiffu (3:0) a stal sa prvým hráčom Premier League, ktorý dal gól každému prvoligovému tímu (celkom 28), ktorému čelil. Medzi januárom a februárom bol zranený, po zotavení sa okamžite vrátil na ihrisko a proti Burnley strelil gól, ten ale prehru 1:2 neodvrátil.
Sezóna 2019/20
Sezónu 2019/20 začal jeho tím na novom vlastnom štadióne a Kane sa dvoma gólmi v druhom polčase pričinil o tri body po výhre 3:1 proti Aston Ville. Porážku 0:1 na Southamptone 1. januára 2020 sprevádzalo Kaneovo zranenie hamstringov. Na jar však vypukla pandémia covidu-19, ktorá značne ovplyvnila záver sezóny. V stretnutí proti West Hamu 24. júna zaznamenal druhý gól Tottenhamu, ktorý kladivárov porazil 2:0. Kane vo svojom 200. zápase v Premier League strelil 137. gól.
Sezóna 2020/21
Jeho prvý ligový gól v sezóne 2020–21 padol v druhom ligovom stretnutí. Spurs vyhral nad Southamptonom 5:2. V tomto zápase tiež 4 krát asistoval spoluhráčovi Heung-Min Son pri všetkých štyroch góloch. Je to prvýkrát v histórii Premier League, keď hráč poskytol rovnakému spoluhráčovi v zápase štyri asistencie a Kane sa stal iba šiestym hráčom v histórii Premier League, ktorý asistoval pri štyroch góloch v jednom zápase.
Kane dosiahol hetrik proti Maccabi Haifa v 1. kole play-off Európskej ligy UEFA 1. októbra a zabezpečil si tak kvalifikáciu do skupinovej fázy. 4. októbra strelil gól pri výhre hostí 6:1 proti Manchestru United, čo je najväčšia výhra Tottenhamu na Old Trafford a ich najlepší výsledok proti United od domáceho víťazstva v roku 1932. V novembri strelil Kane prvý gól zápasu Európskej ligy medzi domácim Ludogorec Razgrad a hosťujúcim Tottenhamom, ten nakoniec vyhral 3:1. Kane tak dosiahol 200. gólu v klube, a to v jeho 300. zápase za Spurs. Kane skóroval pri víťazstve Tottenhamu 2:0 nad Arsenalom a stal sa tak s 11 gólmi rekordným strelcom v histórii North London Derby. 2. januára 2021 premenil Kane penaltu ktorou otvoril skóre a neskôr aj asistoval pri domácom víťazstve Tottenhamu nad Leeds United 3:0. 13. Januára strelil úvodný gól ligového zápasu proti Fulhamu, ktorý skončil remízou 1:1. Skóroval aj 17. januára pri výhre Spurs 1:3 na štadióne Venue Bramall Lane v Sheffielde.
Reprezentačná kariéra
Kane reprezentoval Anglicko v mládežníckych výberoch od kategórie U17. Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov 2013 v Turecku, kde mladí Angličania skončili s dvoma získanými bodmi na poslednom štvrtom mieste základnej skupiny E.
V A-mužstve Anglicka debutoval 27. marca 2015 pod trénerom Roy Hodgson v kvalifikačnom zápase proti Litve. Na výhre sa podieľal raz bránkou, v 73. minúte uzatváral skóre na konečných 4:0. Pod vedením trénera Roya Hodgsona sa zúčastnil EURA 2016 vo Francúzsku, kam sa Anglicko suverénne prebojovala bez straty bodu z kvalifikačnej skupiny E.
Majstrovstvá sveta 2018
náhľad| Harry Kane (vpravo) pri oslave gólu do siete Panamy na MS 2018 náhľad| Harry Kane v zápase proti Kolumbii 3. júla V priebehu mája roku 2018 bol nominovaný do finálnej zostavy pre Majstrovstvá sveta v Rusku. Tréner Gareth Southgate ho zvolik kapitánom mužstva. Bol to práve Kane, kto oboma gólmi rozhodol úvodný zápas 18. júna proti Tunisku. Druhý gól padol v nadstavenom čase a Anglicka tak vyhrala 2:1. V druhom zápase 24. júna si Anglicko dokráčalo pre najvyššiu výhru na svetových majstrovstvách, keď porazili Panamu 6:1. Kane počas zápasu vsietil 3 góly a stal sa tretím Angličanom s hetrikom na svetovom turnaji, čím nadviazal na Sira Geoffa Hursta (1966) a Garyho Lineker (1986). Anglicko sa neskôr stretlo s postupujúcimi Belgičanmi kde v boji o prvé miesto v skupine a prehrali 0:1. Kane ale do zápasu nezasiahol.