cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ignác Čelko
Životopis
Jeho otec bol Andrej Čelko a matka Zuzana rod. Remenáriková. Študoval na gymnáziu v Žiline, v Banskej Bystrici, v Bratislave, medicínu na univerzite v Pešti, 1839 MUDr. Pôsobil ako praktický lekár v Žiline a v Trenčíne. Jeden z prvých používateľov metódy demografickej štatistiky a geograficko-zdravotnej metódy na Slovensku, ktorú uplatnil vo svojej práci o Trenčianskej stolici (Dissertatio inaug. medica. Rudimenta physiographiae comitatus Trenchiniensis), pokúšal sa aj o antropologický výskum.
Spevácky zbor mesta Brezna
Zakladateľom zboru bol učiteľ hudby v Ľudovej škole umenia Ján Soušek. So zborom spolupracovali mnohé osobnosti. Po umeleckej stránke napríklad Ernest Kandera, Juraj Boško, JUDr. Vojtech Wick, Darina Kleinová-Šurinová, Renáta Harantová-Andrejová, Eva Brucháčková, Gabriela Poszgaiová-Pravotiaková, Ján Zemko, Ján Petrus, Mikuláš Doboš, Alexander Melicher, Milan Hric, Alfréd Zemanovský, Zdenko Mikula, Milan Novák, Sylvia Janíčková, Milan Pazúrik, Zuzana Giertlová, Juraj Zelník, Miroslava Farkašová a ďalší.
Spevácky zbor mesta Brezna bol iniciátorom festivalu speváckych zborov s medzinárodnou účasťou Horehronské slávnosti zborového spevu.
Starina (okres Snina)
Starina bola obec na Slovensku v okrese Snina. Bola vysťahovaná kvôli výstavbe Starinskej priehrady.
Africká basketbalová federácia
Africká basketbalová federácia alebo FIBA Africa je africká športová konfederácia, ktorá združuje basketbalové zväzy afrických štátov. Vznikla v roku 1961 a sídli v Káhire, v Egypt a v Abidžane, v Pobreží Slonoviny. Zakladalo ju 11 členov: Burkina, Egypt, Etiópia, Ghana, Guinea, Líbya, Mali, Maroko, Sierra Leone, Sudán a Togo. Momentálne (2012) združuje 53 národných basketbalových zväzov a na jej čele stojí Frederic Francois Alain Ekra z Pobrežia Slonoviny. FIBA Africa je členom Medzinárodnej basketbalovej federácie (FIBA) a tiež ANOCA.
Rok po vzniku usporiadala federácia prvé medzinárodné podujatie, Majstrovstvá Afriky.
Zóny FIBA Africa
Členské federácie sú rozdelené geograficky do 7 basketbalových zón:
Mardonios
Mardonios († august 479 pred Kr.) bol perzský aristokrat, veliteľ perzského vojska počas grécko-perzských vojen.
Jeho otcom bol Góbryas, ktorý sa v roku 521 pred Kr. zúčastnil s ďalšími šiestimi perzskými aristokratmi na odstránení Lžismerdisa z trónu. Ten sa po smrti kráľa Kambýsa vyhlásil za nového vládcu Peržanov, ktorí sa nepodrobili jeho vláde a odstránili ho. Na trón sa dostal Dareios I., Hystapsov syn, pochádzal z vedľajšej vetvy rodu Achajmenovcov. Mardonios sa oženil s Artazostoru, dcérou perzského kráľa Dareia I. a stal sa významnou osobou na perzskom dvore.
V roku 492 pred Kr. ho Dareios poveril velením nad perzským vojskom, ktoré ovládlo pobrežie Malej Ázie, ovládol iónske mestá a prenikol cez Hellespont do Európy. Brygovia v Trácii spôsobili Peržanom ťažké straty, Mardonios utrpel zranenie, ale napriek tomu ovládol ostrov Tasos a Macedóniu. Pri polostrove Athos však búrka zničila perzské loďstvo, Mardonios bol odvolaný a vrátil sa do Perzie. Vo velení ho vystriedali Artafernes a Datis.
V roku 480 pred Kr. velil opäť perzskému vojsku (v Perzii už vládol Xerxes I.), zvíťazil v Termopylách a prenikol do stredného Grécka. Spustošil Atény aj ich okolie, ale po porážke pri Salamíne sa stiahol s peším vojskom do Tesálie, kde prezimoval. V nasledujúcom roku podnikol opäť výpravu do stredného Grécka a nemilosrdne dokončil pustošenie Atén - dal zničiť ich chrámy, obydlia obyčajných ľudí, Akropolu. Zúčastnil sa aj v bitke pri Platajách, kde perzské vojsko utrpelo 26. septembra 479 pred Kr. porážku a v boji zahynul aj Mardonios.
Peter Uherčík
Peter „Peci“ Uherčík (* 1965) je slovenský gitarista, skladateľ a hudobný producent.
Pontaubault
Pontaubault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Peter Uherčík
Peter Uherčík študoval na gymnáziu v Ružinove, neskôr začal štúdium na Elektrotechnickej fakulte SVŠT, ktoré nedokončil, nakoľko uprednostnil hudobnú kariéru. Hudobné začiatky Petra Uherčíka sú spojené s Robom Grigorovom, spolužiakom zo základnej školy, s ktorým začínal zakladať prvé garážové kapely. V 80. rokoch to bola skupina Videobufet, neskôr Demikát, Midi, Mona Lisa. Po nežnej revolúcii mal vlastnú kapelu s názvom Revolver, no jeho hudobná činnosť bola zameraná najmä na štúdiovú spoluprácu s takmer všetkými známejšími slovenskými hudobníkmi. Zúčastnil sa na nahrávaní viac ako 30 hudobných albumov rockovej, popovej, ale aj vážnej hudby, je autorom hudby k viacerým filmom a reklamným spotom. Má vlastné nahrávacie štúdio, vystupuje s rôznymi hudobnými klubovými formáciami.
Krištáľ (kremeň)
thumb|Krištáľ
Pontaubault
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Karel Kněžourek
Biografia
Narodil sa 7. novembra v roku 1857. V rokoch 1893 - 1909 pôsobil ako riadiaci učiteľ v Starkoči u Čáslavi a v rokoch 1909 - 1919 v Žlebech. Napriek skutočnosti, že bol obyčajným dedinským učiteľom, vypracoval sa na uznávaného prírodovedca. Je známy ako autor: „Velkého přírodopisu ptactva I., II., ktorý vyšiel v rokoch 1910 a 1912, ako i celej rady populárnych článkov hlavne o vtákoch a hmyzu v časopise Vesmír (Nové pokusy s chovem bourců, 1906), a Příroda (Drvopleň vrbový, 1919 - 1920). Prispieval tiež do lesníckych a poľovníckych časopisov Jana Doležala a J. V. Rozmary a Loveckého obzoru pod vlastným menom, ale i pseudonymami. Písal napr. o hospodárskom význame hmyzožravého vtáctva (1904 - 1905), o škodcoch ovocných stromov (1907) a živočišstva (1908).
Pontaubault
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karel Kněžourek
Biografia
Karel Kněžourek zomrel 3. novembra 1920 v Žlebech v okrese Kutná Hora.
Ispoure
Ispoure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krištáľ (kremeň)
Krištáľ alebo horský krištáľ je priehľadná a bezfarebná odroda kremeňa. Osobitným typom kryštalického kremeňa je takzvaný holubníkový kremeň, ktorý vzniká dôsledkom narastania kryštálov kremeňa rôznych kryštalografických tvarov.
41 Arae
41 Arae je hviezda spektrálneho typu G8V v súhvezdí Oltár.
Georg Klaus
Georg Klaus (* 28. december 1912, Norimberg, Nemecko – † 29. júl 1974, Berlín) bol nemecký filozof, šachista a šachový funkcionár. Zaoberal sa filozofickými otázkami prírodných vied, pokúšal sa kybernetiku, teóriu informácie a semiotiku zužitkovať pre všeobecnú metodológiu vied a dokázať, že tieto poznatky sú v súlade s marxizmom a môžu prispieť k jeho ďalšiemu rozvoju.
Narodil sa ako tretí syn Georga Heinricha Klausa. Roku 1932 začal študovať matematiku na univerzite v Erlangene. V tom čase bol členom Komunistickej strany Nemecka. Pre svoju politickú činnosť v tejto strane bol roku 1933 zatknutý a odsúdený za vlastizradu. Dva roky trestu strávil vo väznici v Norimbergu, potom do roku 1939 v koncentračnom tábore Dachau. Po prepustení pracoval v továrni Faber-Castell v Norimbergu.
Polánka (okres Plzeň-juh)
Polánka je obec v Česku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 46 obyvateľov, z toho 29 mužov a 17 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,5 roka (muži 48,2 roka, ženy 49,0 roka).
Automated Transfer Vehicle
Automated Transfer Vehicle alebo tiež ATV (z angličtiny automatický transportný prostriedok) bola nákladná kozmická loď postavená a prevádzkovaná Európskou kozmickou agentúrou určená na zásobovanie kozmickej stanice ISS.
Technický opis
Kozmická loď ATV má celkovú dĺžku 10.8 m a maximálny priemer 4.5 metra, jej maximálna prázdna hmotnosť (bez nákladu a paliva) je 9 800 kg, s nákladom a palivom je to vyše 20 000 kg. ATV sa skladá z dvoch základných častí. Ide o služobný modul (prístrojová sekcia neskôr použitá ako základ servisného modulu kozmickej lode Orion), ktorý obsahuje nevyhnutné riadiace, pohonné a elektronické systémy, a integrovaný nákladný modul, v ktorom je uložený dopravovaný náklad o maximálnej hmotnosti 7 700 kg. Na povrchu služobného modulu sú umiestnené 4 rozkladacie solárne panely o maximálnom rozpätí 22.3 metra a výone (3 800 W), 40 Ah batérie, palivové nádrže, štyri trysky motorov R-4D (490 N) a 28 motorčekov riadenia polohy, orientácie a brzdenia (220 N).
Lode sú vypúšťané z kozmodrómu Kourou pomocou rakiet Ariane 5 a automaticky sa pripájajú na dokovací port modulu Zvezda. right|thumb|Bočný pohľad na ATV
NGC 4181
NGC 4181 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Automated Transfer Vehicle
Zoznam vypustených a plánovaných ATV
ESA plánuje vyslať k ISS do roku 2015 celkovo 5 nákladných lodí ATV. Lode sú nazvané po významných európskych vedcoch a umelcoch.
NGC 4181
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Automated Transfer Vehicle
Ďalší vývoj ATV
right|thumb|Astronauti vnútri lode ATV Jules Verne Aj keď ministerská konferencia v decembri 2005 v Berlíne neschválila žiadny program ďalšieho vývoja ATV, podrobné štúdie existujú a ESA sa k nim môže vrátiť. V roku 2008 by mali zástupcovia členských ktajín rozhodnúť o projektoch a výdajoch súvisiacich s ISS na ďalšie štvorročné obdobie. Ak by sa dovtedy ATV osvedčilo ako spoľahlivý dopravný prostriedok, mohlo by dôjsť k jeho ďalšiemu využitiu ako :
Štefan Čelko
náhľad|Cselkó Štefan 1826 Štefan Čelko - staršie "Cselkó de Cselkólehota" (* 3. september 1773 Kysucké Nové Mesto - † 30. november 1837 Bratislava) bol jazykovedec, publicista, a pedagóg zemianskeho pôvodu.
Životopis
Pôsobil ako profesor gymnázia v Banskej Bystrici, vo Zvolene. V rokoch 1812-1837 bol profesorom maďarského jazyka a literatúry na Kráľovskej akadémii v Bratislave. Od roku 1835 prodekan filozofickej fakulty. Zostavil a vydal antológiu z diel maďarských spisovateľov. Roku 1805-1827 redigoval v Bratislave spoločenský časopis Ephemerides politico-statisticae Posoniensis.
Le Pla
Le Pla je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gama Leporis
Gama Leporis (γ Lep) je dvojhviezda v súhvezdí Zajac, vzdialená od Slnka 29,2 ly.
Filmografia Zuzany Mauréry
náhľad|Záber z filmu Ďakujem, dobre (2012), odpremietaný na [[Slnko v sieti 2014|V. odovzdávaní cien SFTA, krátko pred vyhlásením víťazky kategórie Najlepšia herečka.]] Filmografiu Zuzany Mauréry čoby slovenskej herečky zastupuje k roku 2023 dvadsaťdva celovečerných filmov – osemmnásť v distribúcii, ostatné vo fáze výroby alebo v postprodukcii. Na poli krátkometrážnej kinematografie boli jej príspevky zaznamenané vo ôsmich prípadoch – štyri predstavujú hrané tituly, jeden hraný dokument, dva spravodajské, kým pod zvyšným, kombinovaným, figuruje ako spoluautorka námetu. V rámci televízneho formátu bola bez ohľadu na metráž obsadená do štyridsiatichtroch snímkov vrátane jedného dokumentárneho, piatich minisérií a dvadsiatichštyroch seriálov. Na báze tzv. nových médií dostupných výhradne virtuálne, sa podieľala na jednej cestopisnej reportáži. Divadelnú kariéru umelkyne mapuje vyše šesťdesiatka inscenácií, z toho štyridsať kvázi činoherných, dvadsaťjeden spevoherných, dve tanečné i jedna opera. Tri hudobné produkcie naštudovala pre javisko opakovane.
Olšovec (okres Přerov)
Olšovec je obec v okrese Přerov. Jeho katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Filmografia Zuzany Mauréry
S televíziou Mauréry spolupracovala už v 80. rokoch minulého storočia, aj keď pôvodne precvičovaním aerobiku v pravidelnom športovom cykle ČST Cvičme v rytme (1984 – 1985) ako členka tanečného súboru Auriga. Svoj herecký debut absolvovala až ako poslucháčka VŠMU v komédii košického štúdia Hádaj, kto ti zazvoní (1988), ktorej predchádzala akurát komparzná pohybová rola v ťapákovskom kinomuzikále Neďaleko do neba (1987). Po prepožičaní hlasu v prospech hlavnej ženskej postavy z inscenácie Frajer na ceste (1989), jej dodatočné tvorivé počiny z raného obdobia zahŕňovali už len krátke, neverbálne výstupy v TV adaptáciách Miloša Pietora zvané Reverend (1989) a Útrapy z rozumu (1990).
<!-- V 90. rokoch bola vo vysielaní prítomná najmä prostredníctvom svojráznych videofilmov RND ako napr. Výlety v pamäti (1993), Dobrá správa (1995), Čierna ovca (1997), prevzatých výlučne z repertoáru jej bývalej stálej scény. Príležitostne však hosťovala aj na iných profesionálnych doskách, opakovane predovšetkým v SND a na Novej scéne. Zatiaľ čo v Národnom si postupne zahrala v historickej budove Opery a baletu (1992) či na veľkej (1994) i malej scéne (1995) jeho vtedajších činoherných sídiel, v muzikálovom súbore zakotví neskôr ako pravidelný hosť (od r. 1998). Od druhej polovice dekády sa pozvoľna začína objavovať v programovej skladbe súkromnej TV Markíza, kde svoje účinkovanie zahájila sitkomom Karola Spišáka Silvánovci (1996) a – vokálne – replikovala v „radošinskej“ talk show Hosť do domu (1998). Na prelome milénia na seba zásadnejšie upozornila po boku Olivera Andrásyho a Eleny Vacvalovej v ich humoristickej relácii Dereš (2000 – 2002); následne prenikla do biografov.
Na striebornom plátne menovite debutovala ako Katy v koprodukčnej romantickej dráme Brucio nel vento (2001) talianskeho režiséra Silvia Soldiniho, na ktorú nadviazala stvárnením Viery v psychologicky ladenej hre Laury Sivákovej Quartétto (2002). Za výkon v jej štvrtom kinofilme, Návrat bocianov (2007) od Martina Repku, obdrží svoju prvú nomináciu na cenu SFTA. Počnúc prvou dekádou 21. storočia už dostáva principiálnejšie postavy takisto na obrazovkách, kde jej častý angažmán zabezpečujú epizódne aj regulárne seriálové úlohy. S výnimkou Mesta tieňov (2008) uvedeného TV Markíza, to boli Panelák (2009 – 2014), Ako som prežil (2009), Keby bolo keby (2009) alebo Odsúdené (2009 – 2010); tieto zo stajne TV JOJ či v spolupráci s TV Barrandov. Divákom ČT sa pre zmenu výraznejšie predstaví ústrednou rolou v Repkových Skrývačkách (2008), vyrobených ostravským TV štábom. Na javisku sa už vtedy ako umelkyňa na voľnej nohe venuje viac-menej iba spevohre. Naďalej vystupuje prevažne v muzikáloch Novej scény (2000 – 2004), postranne tiež v hudobných inscenáciách SND (2002, 2008), no etabluje sa aj v brnenskom Mestskom divadle (2004, 2007 – 2009) či prechodne pod viedeňskou produkčnou značkou VBW (2005 – 2007).
Nasledujúce desaťročie zahájila Mauréry víťazstvom v diváckej súťaži Showdance (2010) TV stanice JOJ. Nedlho nato sa čoby herečka vrátila po dlhej odmlke na obrazovky verejnoprávnej TV, a to v podobe dvoch samostatných epizód zo seriálov Nesmrteľní (2010) a Zlomok sekundy (2011); za výkon v druhej jej Literárny fond udelil prémiu. Zo strany ostravského štúdia Českej televízie dostáva novú príležitosť, tentokrát v seriáli Pavla Jandourka 4teens (2011). Na plátne jej úspech kulminuje hneď po tom, ako jej obe postavy stvárnené v celovečerných filmoch Ďakujem, dobre (2013) Mátyása Priklera a Colette (2013) Milana Cieslara vynášajú dvojnásobnú nomináciu SFTA. Zatiaľ čo na Slovensku získava cenu Igric i Slnko v sieti medzi herečkami, v Česku je po prvýkrát nominovaná na Českého leva vo vedľajšej ženskej kategórii. -->
Prvá republika
Prvá republika je názov obdobia dejín viacerých štátov, najmä:
Európa:
Mimo Európy:
Eclipse (Pink Floyd)
„Eclipse“ je v poradí desiata a finálna skladba z albumu The Dark Side of the Moon, ktorý vydala britská rocková Pink Floyd v roku 1973. V skladbe spieva Roger Waters s harmóniami od Davida Gilmoura a Ricka Wrighta. Potom, čo Waters opustil skupinu, tak počas koncertov mal hlavný spev Gilmour. Skladba sa nachádza aj na „best of“ albume Echoes: The Best of Pink Floyd.
Koncertnú verziu skladby možno počuť na albume Pulse, kde sú všetky skladby z albumu Dark Side of the Moon v koncertnej verzií.
Obsadenie
spolu s:
Vyšné Ružbachy
Vyšné Ružbachy je obec na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa.
V obci boli pri hydrouhličitanových a a vápenato-horčíkových termálnych prameňoch zriadené kúpele, ktoré sú vhodné na liečbu srdcovo-cievnych a nervových chorôb.
Polohopis
Klimatické a minerálne kúpele Vyšné Ružbachy sa nachádzajú v severovýchodnej časti Spiša na južnom úpätí Spišskej Magury v nadmorskej výške, v klimatickej oblasti tatranských horských pásiem. Obklopujú ich ihličnaté lesy, ktoré prerastajú do kúpeľných parkov a dávajú im tak osobitný horský ráz. Vlastné kúpele sa nachádzajú povyše obce toho istého mena.
Ľubovnianske kúpele ležia juhovýchodne od Starej Ľubovne. Obec vznikla pri výdatných minerálnych prameňoch na východných úpätiach Spišskej Magury v nadmorskej výške v doline Zálažného potoka.
Dejiny
Chotár obce bol osídlený už v paleolite, čo dokazujú nálezy v travertínových lomoch.
Prvá písomná zmienka starých Ružbachoch pochádza z roku 1287 a týka sa udalosti darovania lesa medzi mestom Podolínec a Hniedzne. Teda podolínsky šoltýs (starosta alebo správca) Henrich zakladá osadu pri rieke Poprad, ktorá bola pomenovaná Antiqua Rausbach - Nižné Ružbachy. Nové (Vyšné) Ružbachy boli na počiatku 14. storočia a za zakladateľov obce sa pokladajú majitelia pozemkov z Nižných Ružbách. V roku 1412 dal Žigmund Luxemburský poľskému kráľovi Vladislavovi II. Jagelovi do zálohy za pôžičku 16 spišských miest (medzi nimi aj obec Vyšné Ružbachy) na 360 rokov.
V roku 1549 nastal zlatý vek pre Ružbachy, keď poľský kráľ Žigmund II. August menoval grófa Sebastiána Ľubomirského za dedičného starostu zálohových miest. To podnietilo stavebný a spoločenský ruch. V roku 1595 bola postavená kúpeľná budova s bazénom, kuchyňou, jedálňou a spoločenskou miestnosťou.
Sebastiánov syn Stanislav vybudoval z kúpeľov známe európske spoločenské stredisko poľskej a uhorskej šľachty. V roku 1744 vymiera priama vetva rodu Ľubomirských. Kúpele začali meniť majiteľov čo im očividne neprospievalo. V roku 1772 sa zálohové oblasti dostali späť do Uhorska a tým kúpele upadali ešte viac.
V roku 1825 sa kúpele stávajú vlastníctvom spišského baróna Emericha von Jónyho, ktorý dostal Ružbachy do daru od Uhorskej kráľovskej koruny. Barón začal s prestavbou samotných kúpeľov. Ako donátor nechal v obci postaviť kaštieľ, nový kúpeľný dom - reštauráciu pri Kráteri a drevený zrkadlový kúpeľ pri prameňoch Vojtech a Ondrej. Kúpele po týchto významných investíciách začali opäť prekvitať. Rodina rodáka zo Spišskej Novej Vsi Emericha Jónyho žila v kaštieli v obci ( dnešný obecný úrad). V tom čase bola v obci Vyšné Ružbachy prítomná  početná skupina - enkláva Karpatských Nemcov. Barón Emerich Jóny mal jedného syna, ktorý sa volal Teodor Jóny, ten zavčasu osirel a staral sa o neho strýko Štefan Cornides, matkin brat a inšpektor Kežmarského lýcea. Teodor ako dedič a donátor spravoval kúpele až do roku 1865, neskôr kúpele boli dané do správy Kežmarského lýcea, ktoré barón Teodor Jóny predal poľskému šľachticovi Andrejovi Zámoyskému.
Záujem vlastniť kúpele Vyšné Ružbachy prejavil slobodný poľský šľachtic Andrej Zamoysky, ktorý si v roku 1883 areál Ružbašských kúpeľov kúpil s donačnými právami a povinnosťami. Gróf Andrej začal značne do kúpeľov investovať nemalé finančné prostriedky. V roku 1885 si v Paríži vzal za manželku princeznú dvoch Sicílií Karolínu de Borbón, ktorá bola svojmu manželovi veľkou oporou a pomocníčkou pri realizácií obnovy kúpeľov. Vybudovali tri kúpeľné domy, ktoré pomenovali villa Mária, Karolína a Tereza. Kúpele nechali pripojiť na elektrickú sieť, kanalizáciu a dobudovali vodovodné potrubie. V areáli nechali vytvoriť malé termálne prírodné kúpalisko, ktoré slúži dodnes. Na tú dobu sa Ružbašské kúpele stali moderným liečebným strediskom.
Po smrti Andreja Zamoyski v roku 1927 zdedil kúpele najmladší syn Ján, ktorý sa oženil 9. marca 1929 v Madride s jej kráľovskou výsosťou Izabelou de Bourbon, neterou španielskeho kráľa. Kúpele Vyšné Ružbachy navštívil samotný španielsky kráľ Alfonz XIII. Bol svedkom na svadbe grófky Karolíny Zamoyski, ktorá sa vydala za  španielskeho princa Raniera Duke of  Castro. Sviatosť manželstva si snúbenci vyslúžili 12. 3. 1923 v kostole Obetovania Pána vo Vyšných Ružbachoch. Celebrantom bol banskobystrický biskup Marián Blaha niekdajší kaplán vo farnosti Nižné Ružbachy a osobný duchovný rodiny Zamoyski. Ján Kanty Zamoyski, ktorý sa oženil v Španielsku s princeznou Izabelou de Bourbon prišiel späť do regiónu Stará Ľubovňa hneď po svadbe v roku 1929, pretože práve vo Vyšných Ružbachoch mal veľmi veľkolepé plány, ktoré realizoval. Vďaka veľkému svadobnému venu, ktoré si doniesli zo Španielska šla najväčšia investícia do vybudovania Bieleho domu v štýle Monte Carlo. Gróf Ján Zamoyski nechal zväčšiť kúpalisko a obnovil štrandové kabínky, ktoré sú zapísané do zoznamu národných kultúrnych pamiatok Slovenskej republiky. Známy kežmarský architekt a staviteľ Oskar Zuber postavil v priestore kúpaliska ojedinelú a veľmi významnú stavbu v podobe amerického tobogánu. Zamoyski realizoval výstavbu nového hotelového komplexu pod názvom Hotel Štrand. Veľkostatkár Zamoyski vrátil kúpeľom vyšné Ružbachy život. Veľkú oporu mal vo svojej manželke Izabele ktorá bola ženou do voza aj do koča. Vďaka pôvodu španielskej princeznej región a samotné Vyšné Ružbachy zažívali veľký stavebný a ekonomický rozmach. Aj napriek nepriaznivej situácii, ktorá bola počas hospodárskej krízy sa majetok grófa Jána a jeho manželky Izabely nedostal do rúk veriteľov práve naopak financie ktoré mala Izabela uložené v banke postačovali na vyplatenie všetkých záväzkov ktoré veľkostatkára dobehli. Rodina Jána Zamoyski veľmi veľa cestovala. Gróf Ján si vždy doniesol pozitívne nápady, ktoré realizoval v kraji pod ľubovnianskym hradom. Zamoyski v roku 1931 zariadil aby Československé ministerstvo udelilo kúpeľom Vyšné Ružbachy štatút prírodných liečebných kúpeľov.
V roku 1939 začala II. svetová vojna. Zamoyski v roku 1944 bol zatknutý a väznený v Ilave. Bol donútený opustiť republiku. Zamoyski po vystavení cestovných dokladov utiekol do Sevilly ku svojej rodine, ktorá taktiež emigrovala do Španielska cez Švajčiarsko. Po skončení vojny sa Zamoyski nemohol vrátiť späť do Československa. V roku 1945 vznikol fond národnej obnovy, ktorý majetok Jany Zamoyski skonfiškoval a po roku 1948 zákonom znárodnený a podnes nevrátený. Dlhé roky zdroje pod vplyvom komunistickej propagandy zámerne klamali a neuvádzali pravdu o živote, diele a vplyve rodu Zamoyski a de Bourbon v regióne Stará Ľubovňa.
Plány majiteľov na rozmach kúpeľov však prekazila druhá svetová vojna a potom znárodnenie. V roku 1952 prešli kúpele pod správu ROH. Od roku 1957 sa vrátili kúpele zase pod správu štátu. Kúpeľné budovy pochádzajú prevažne z roku 1920 až 1940 a sú doplnené objektmi z rokov 1975 až 1997.
Zaujímavosti
V okolí sú zaujímavé prírodné útvary „smrtné jamy“ a „kráter“ s termálnou vodou. Jazierko Kráter je naplnené termálnou uhličitou vodou s teplotou vody do 24°C. Je situované na vrchu travertínovej kopy a od roku 1967 je chráneným prírodným výtvorom.
Gama Pavonis
Gama Pavonis (γ Pav) je hviezda spektrálneho typu F6 v súhvezdí Páv, vzdialená od Slnka 30 ly.
Vyšné Ružbachy
Kúpele
vpravo|thumb|300px|[[Travertínové jazierko - Kráter]] V regióne je viac ako 80 minerálnych prameňov rôzneho chemického zloženia. Väčšina z nich sú verejne prístupné. Známe sú predovšetkým pramene v kúpeľoch Vyšné Ružbachy a v Ľubovnianskych kúpeľoch.
Kúpele Vyšné Ružbachy sú situované pod výbežkami ihličnatého lesa, obklopené parkom. Zemitouhličité pramene patriace k najvýdatnejším v Európe, sú základom liečby nervových chorôb a depresívnych stavov, prispievajú k liečbe krvného tlaku a mozgovej arteriosklerózy. Kúpele, známe termálnym kúpaliskom a travertínovým jazierkom Kráter o priemere s termálnou vodou 23 °C, ponúkajú predovšetkým hydrouhličitano-síranové, vápenato-horečnaté, hydrouhličité pramene a povzbudivé klimatické podmienky. Pri liečbe sú využívané účinky balneoterapie, fyzikálnej terapie, elektroterapie, rehabilitácie, psychoterapie a hipoterapie. V kúpeľnom areáli sú zaujímavé Švajčiarske domčeky a Biely dom.
V priebehu celého roku ponúkajú kúpele wellness programy, školy v prírode, ozdravovacie pobyty pre zamestnancov firiem aj jednotlivcov. V kúpeľoch pracujú špičkoví lekári s moderným vybavením, odborný personál s dlhoročnými skúsenosťami, množstvo kvalitných liečebných procedúr a moderné vybavenie.
Krásne prostredie kúpeľov je priam predurčené na prechádzky a relax v prírode. V parkoch nájdete okrem zaujímavých výtvorov prírody alebo človeka i množstvo drevených sôch a kompozícií od rôznych umelcov. Po roku 1997 organizátori nadviazali na dobré tradície a pokračovali v tvorbe sôch z dreva, ktoré ozvláštňujú areál kúpeľov.
Ale prítomnosť už ukazuje cestu do budúcnosti. Pacienti sa prechádzajú po krásnych parkoch, absolvujú liečebné procedúry. Medzi nimi dominuje balneoterapia, fyzikálna terapia, elektroterapia, rehabilitácia a psychoterapia. Kúpele sú otvorené aj bežným návštevníkom. A dokonca aj kúpeľné pobyty nie sú len pre tých, koho pošle lekár, ale aj pre tých, ktorí hľadajú nádhernú horskú atmosféru, oddych spojený s liečebnými procedúrami.
Ryhovanie (embryológia)
náhľad|Osembunkové štádium po troch deleniach vajíčka Ryhovanie je označenie včasnej fázy delenia oplodneného vajíčka, ktoré vzniká po splynutí samčej a samičej pohlavnej bunky. Je jednou zo začiatočných fáz ontogenézy.
Vyšné Ružbachy
Doprava
V smere od Popradu cez Kežmarok, v Spišskej Belej doprava v Smere na Starú Ľubovňu, Podolinec, a v obci Nižné Ružbachy doľava do obce Vyšné Ružbachy. V smere od Prešova cez Sabinov, Lipany, Starú Ľubovňu. Dostanete sa do obce Nižné Ružbachy kde odbočíte doprava do Vyšných Ružbách.
Ryhovanie (embryológia)
Oplodnené vajíčko sa rýchlo mitoticky delí - medzi jednotlivými bunkami pretrvávajú určitý čas na povrchu typické ryhy - preto sa toto včasné delenie nazýva ryhovanie. Jeho priebeh závisí na množstve a uložení zásobných tzv. žĺtkových hmôt, ktoré sa nachádzajú v cytoplazme vajíčka. Toto uloženie a množstvo je druhovo špecifické.
Vyšné Ružbachy
Šport
K dispozícii je osem lyžiarskych vlekov na svahoch s rôznym stupňom prevýšenia a náročnosti, s umelým zasnežovaním a možnosťou nočného lyžovania, jazdenie na lyžiach ťahaných koňom, vyhliadkovú jazdu na saniach a kvalitné bežecké trasy.
Počas zimy poskytuje prostredie Vyšných Ružbách skvelé podmienky na beh na lyžiach, pričom v blízkosti sú aj zjazdové trate.
Ryhovanie (embryológia)
Rozoznávame nasledovné typy ryhovania:
Vyšné Ružbachy
Skipark Vyšné Ružbachy
Lyžiarske stredisko Vyšné Ružbachy sa nachádza v regióne Pieniny/Severný Spiš. Základná stanica sa nachádza v nadmorskej výške a najvyššie položený bod strediska je vo výške, celkové prevýšenie teda predstavuje 184 metrov. Lyžiarska sezóna sa v stredisku Vyšné Ružbachy začína v decembri a trvá do marca. Celková dĺžka zjazdoviek je a z nich je  umelo zasnežovaných.V areáli strediska Vyšné Ružbachy sa nachádza 7 vlekov s celkovou prepravnou kapacitou 3735 osôb za hodinu. Kombinácia ľahkých a stredne náročných lyžiarskych terénov je vhodná pre začínajúcich lyžiarov, no zároveň poskytuje možnosť zdokonalenia techniky lyžovania. Rodičia s deťmi majú možnosť využiť detský vlek, ktorý sa nachádza v areáli strediska. K ponuke je aj večerné lyžovanie s dĺžkou osvetlených tratí 1600 metrov.Stredisko získalo v oficiálnej 5-stupňovej kategorizácii stredísk (najlepšie hodnotenie je 5) Združenia slovenských lanoviek a vlekov (Lavex) hodnotenie: ***.{zdroj AdAstra net}
Ryhovanie (embryológia)
U človeka je ryhovanie totálne a ekválne, a prebieha počas postupu zárodku z vajcovodu do maternice.
NGC 4182
NGC 4182 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters v roku 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Hypotéza zriedkavej Zeme
náhľad|Planéta Zem z vesmíru. Hypotéza zriedkavej Zeme je hypotéza, ktorá tvrdí, že objavenie sa a existencia foriem viacbunkového a inteligentného života bola umožnená priaznivou kombináciou množstva rôznych astrofyzikálnych a geochemických podmienok či udalostí na Zemi a preto je veľmi nepravdepodobné, že by takýchto podobných miest bolo vo vesmíre veľa. Hypotéza tvrdí, že je veľmi pravdepodobné, že mikroskopický život je vo vesmíre pomerne bežný (extrémofilné baktérie), ale objavenie sa našej formy komplexného, multicelulárneho a dokonca inteligentného života považuje za veľmi zriedkavý jav. Hypotéza zriedkavej Zeme je často spájaná s „hypotézou“ citlivo‑nastaveného vesmíru, ktorá tvrdí, že na to, aby vznikol a mohol existovať vesmír podobný nášmu, musia byť veľmi presne nastavené rôzne fundamentálne fyzikálne konštanty a zákony.
Teória zriedkavej Zeme je protikladom k široko prijímanému princípu priemernosti (tiež nazývanému Kopernikov princíp), ktorý tvrdí, že Zem je len tuctová skalnatá planéta v obyčajnom planetárnom systéme, umiestnenom na okraji obyčajnej špirálovitej galaxie. Tento princíp široka medializovali najmä astronómovia Carl Sagan a Frank Drake, ktorý z neho vyvodzovali, že vesmír sa pravdepodobne hemží živými bytosťami, ktoré sa vyvinú tam, kde sú na to vhodné podmienky. Zástancovia hypotézy zriedkavej Zeme však naopak tvrdia, že podmienky, ktoré umožňujú natoľko komplexný a zložitý život ako je ten náš, sú vo vesmíre veľmi zriedkavé. Táto hypotéza je jedna z možných kandidátov vysvetlenia Fermiho paradoxu a pokúša sa presnejšie špecifikovať, ako mohlo dôjsť k objaveniu sa našej formy života na Zemi, ktoré položky koncepcie Veľkého filtra hrajú kľúčovú úlohu pre existenciu inteligentného, technicky vyspelého, veľmi zložitého života, vyžadujúceho zriedkavú súhru množstva priaznivých podmienok.
Teória býva často mylne zamieňaná za podobné tvrdenia. Nesnaží sa však vyvrátiť existenciu planét, ktoré v niektorých ohľadoch pripomínajú Zem s podobnými či lepšími podmienkami (superzeme), ani vylúčiť možnosť nejakej inej formy života vo vesmíre než je pozemská. Hypotéza sa len snaží zdôrazniť, že miesta vhodné pre miesta pre vznik mnohobunového životu sú v vesmíre extrémne zdriedkavé.
Teória zriedkavej Zeme úzko súvisí s viacerými vedeckými disciplínami (astrobiológiou, oceánografiou, geochémiou, geofyzikou, planetárnou astronómiou, planetárnym inžinierstvom atď.) a ďalšími vedeckými koncepciami (obývateľná zóna, kolonizácia vesmíru, terraformácia…).Práve pokrok v týchto vedách v posledných rokoch prináša silné podporné argumenty v prospech hypotézy zriedkavej Zeme.
Termín „zriedkavá Zem“ sa prvýkrát vyskytol v knihe „Rare Earth: Why Complex Life Is Uncommon in the Universe“ z roku 2000, ktorú napísali profesori na University of Washington v Seattle – geológ a paleontológ Peter Ward a astronóm a astrobiológ Donald E. Brownlee. Ich hypotéza býva spomínaná spolu s podobnými hypotézami iných významných vedcov. Často sa na ňu odvolávajú aj predstavitelia koncepcie inteligentného dizajnu, hoci jej autorov nemožno považovať za zástancov tohto hnutia.
História
Čínsko-americký astrofyzik Su-Shu Huang v roku 1959 rozvinul debatu v "Life-Supporting Regions in the Vicinity of Binary Systems", poukazujúc na problém hviezdnych obývateľných zón kvôli nestabilite orbitálnych dráh vo viachviezdnych systémoch.
Teóriu ďalej rozvinuli a popularizovali Stephen H. Dole v "Habitable Planets for Man" a sci-fi autor Isaac Asimov úvahou o kolonizácii iných planetárnych systémov.
Michael H. Hart v 1979 v príspevku "Atmospheric Evolution, the Drake Equation and DNA: Sparse Life in an Infinite Universe" vypracoval prvý evolučný model pre obývateľnú zónu a jeho pesimistický pohľad na rozšírenie mimozemského života podporil hypotézu zriedkavej Zeme.
Podporné argumenty
NASA definovala základné kritériá obývateľnosti pre človeka a jemu podobným organizmom ako: „väčšie oblasti s tekutou vodou, podmienky umožňujúce vytvorenie komplexných organických molekúl a energetický zdroj pre udržanie metabolizmu“. Teória zriedkavej Zeme na tomto základe argumentuje, že na objavenie sa a trvalé udržanie komplexného života je potrebné veľké množstvo podmienok. Napríklad: vhodná galaxia, vhodné miesto v galaxii, vhodná centrálna hviezda, vhodný planetárny systém, takmer kruhová obežná dráha, vhodná rotácia planéty, vhodná veľkosť planéty, magnetosféra, tektonické platne, vhodné chemické zloženie atmosféry, litosféry a hydrosféry, vhodné „evolučné pumpy“ atď.
Existencia inteligentného (respektíve aj technicky vyspelého) života môže vyžadovať ešte dodatočné zriedkavé podmienky. Navyše, mnohé z týchto parametrov musia spadať do veľmi úzkych hraníc, aby podľa jej autorov umožnili existenciu života a jeho udržateľnosť.
Takže, hoci v obrovskom vesmíre je zrejme veľa planét, vzhľadom na množstvo premenných parametrov je možné, že tých s podobnou biosférou akú má Zem je veľmi málo. Veľmi pravdepodobne sú od seba vzdialené mnoho svetelných rokov, takže komunikácia s nimi je (aspoň zatiaľ) nemožná.
Galaktická obývateľná zóna
200px|náhľad|Špirálové ramená našej galaxie Súčasné výskumy tvrdia, že väčšina známeho vesmíru je nevhodná pre existenciu komplexného života a nachádzajú sa v nej tzv. mŕtve zóny. Naopak miesta, kde je život možný, sa nazývajú galaktické obývateľné zóny, pre ktoré je najpodstatnejšia vzdialenosť od centra galaxie. Keď sa táto vzdialenosť zväčšuje: Obývateľné planéty preto podľa tejto hypotézy nemôžu vzniknúť príliš ďaleko od centra galaxie (niet ich z čoho vytvoriť), ale ani príliš blízko (ničivé ionizujúce žiarenie a veľká pravdepodobnosť zrážky alebo narušenia dráhy). Galaktická obývateľná zóna má približne tvar kruhu a zvnútra i zvonku je obklopená neobývateľnými, mŕtvymi zónami.
Biely kameň
Biely kameň môže byť:
Hypotéza zriedkavej Zeme
Galaktická obývateľná zóna
Pre vytvorenie a trvalé udržanie života je zároveň potrebné, aby sa planéta stále nachádzala v galaktickej obývateľnej zóne. Ak by sa dostávala do nebezpečných oblastí, dlhodobú existenciu života by to zrejme znemožnilo. Ideálny prípad by preto nastal, ak by obiehala po kruhovej dráhe okolo centra galaxie a zároveň rýchlosť jej obiehania okolo stredu galaxie by sa rovnala rýchlosti otáčania galaxie. Tak by zostávala stále medzi nebezpečnými špirálovitými ramenami. Podľa posledných výpočtov galaktická obývateľná zóna má kruhový tvar s priemerom 7 až 9 kiloparsekov a teda zahŕňa „len“ cca 10 % hviezd v Mliečnej dráhe–našej galaxii. Podľa súčasných odhadov by to mohlo byť cca 20 až 40 miliárd hviezd.
náhľad|Vhodná vzdialenosť a rýchlosť rotácie [[Slnko|Slnka vzhľadom na našu Galaxiu nás chráni pred jej nebezpečnými oblasťami (žltá dráha)]] Je zaujímavé, že obežná dráha nášho Slnka okolo centra Galaxie je takmer perfektný kruh s dobou obehu 226 miliónov rokov (tzv. galaktický rok) a prakticky je zhodná s rýchlosťou otáčania našej galaxie. Hoci hypotéza zriedkavej Zeme očakáva, že Slnko len veľmi zriedka, ak vôbec, prechádza špirálovitými ramenami, niektorí tvrdia, sa tak stane raz za cca 100 miliónov rokov. Niektorí astronómovia sa domnievajú, že minimálne časť masových vyhynutí v dejinách Zeme sa zhoduje s predpokladanou dobou prechodu cez tieto ramená.
Vhodná galaxia
''Teória zriedkavej Zeme ďalej tvrdí, že náš typ galaxie – špirálovitá galaxia, je najvhodnejší pre trvalú existenciu života. Ostatné typy galaxií majú viac negatív a pravdepodobnosť, že by tam existovalo vhodné miesto pre život je výrazne nižšia. Naša galaxia je na vrchole jedného-dvoch percent najhmotnejších a najsvietivejších galaxií. Čím je galaxia väčšia, tým môže mať viac ťažkých prvkov, lebo jej gravitácia mohla pritiahnuť viac vodíka a hélia a zapojiť ich do cyklu, ktorý z nich vybudoval ťažšie prvky. Väčšina galaxií je málo hmotných a preto nemajú dostatok materiálu, z ktorého by mohli vzniknúť planéty veľkosti Zeme. ''náhľad|Snímok nepravidelnej galaxie [[Messier 82|M82.]]
Eliptické galaxie
Tvoria väčšinu všetkých galaxií. Majú tvar elipsoidu (sféroidu). Ich priemet na oblohu je elipsa alebo kruh. Hviezdy v nich sú veľmi staré a preto majú nízky obsah ťažších prvkov potrebných na vybudovanie planét. Všetka medzihviezdna hmota už bola spotrebovaná na tvorbu hviezd, takže nové nevznikajú (až na vzácne výnimky). Hviezdy sa v nich pohybujú po náhodných a neusporiadaných dráhach podobne ako molekuly v plyne, čo výrazne sťažuje vytvorenie stabilnej obývateľnej zóny.
Šošovkovité galaxie
Už využili alebo stratili väčšinu zo svojej medzihviezdnej hmoty, tým pádom majú veľmi malý počet novovznikajúcich hviezd. Pozostávajú väčšinou zo starých hviezd (podobne ako eliptické galaxie), preto nemajú dostatočnú metalicitu na vybudovanie planét podobných Zemi.
Nepravidelné galaxie
Majú chaotickú štruktúru. Do tohto typu patrí cca štvrtina všetkých galaxií. Nebezpečné miesta (napr. výbuchy supernov) sú v celom ich rozsahu.
Hviezdna obývateľná zóna (vhodná centrálna hviezda)
náhľad|Hertzsprung-Russellov diagram hviezd|vľavo náhľad|Obývateľná zóna|245x245bod Napriek špekuláciám o alternatívnych biochémiách, nepoznáme vhodnejší substrát a lepšie rozpúšťadlo ako je voda. Tá však musí existovať len v kvapalnom skupenstve, čo predstavuje kľúčovú podmienku pre vznik života. Zóna, v ktorej sa musí planéta nachádzať, aby splnila túto kľúčovú podmienku, sa nazýva Zlatovláskina alebo obývateľná zóna. Z nej vyplýva, že obežná dráha planéty okolo centrálnej hviezdy musí mať správnu vzdialenosť a kvôli udržateľnosti života aj kruhový tvar, aby voda nezamrzla alebo sa nevyparila. Pri niektorých telesách v iných vzdialenostiach však kvapalná voda môže existovať a to pod ich povrchom (napr. mesiac Európa). Obývateľná zóna je zároveň úzko spätá so skleníkovým efektom. Napriek tomu, že Zem obsahuje koncentráciu vodných pár 0% až 4% a len 387 častíc na milión CO2, aj toto malé množstvo postačuje zvýšiť priemernú teplotu Zeme o cca 40°C, než by ináč bola. Tiež treba zobrať do úvahy, že prítomnosť niektorých chemikálií vo vode (napríklad chlorid sodný alebo amoniak) pôsobí protimrazovo a udržiava ju v tekutom stave napriek nízkej teplote. V kombinácii so skleníkovým efektom sa tak môže vytvoriť (v určitých hraniciach) obývateľné prostredie aj napriek tomu, že samotná planéta nie je priamo v obývateľnej zóne.
Typ hviezdy
Veľkosť a vzdialenosť obývateľnej zóny sa významne mení od typu a veku hviezdy. Pri hviezdach hlavnej postupnosti s ich vekom postupne mizne a keď sa stanú bielym trpaslíkom, tak zanikne. Kasting a kol. odhadujú obývateľnú zónu Slnka od 0,95 do 1,15 astronomických jednotiek. Hoci pri horúcich hviezdach ako napríklad Vega či Sírius zaberá obývateľná zóna širší pás, sú tu dva problémy: Preto sa všeobecne predpokladá, že masívne a silné hviezdy typu F6 až O (pozri klasifikáciu hviezd) nemajú pri sebe komplexný život. Hviezdy typu červení trpaslíci, majú obývateľnú zónu s veľmi malým polomerom. Ak je planéta pomerne blízko centrálnej hviezdy, po čase to spôsobí, že získa takzvanú viazanú rotáciu. To znamená, že planéta bude stále jednou stranou otočená k hviezde a teda bude extrémne horúca, kým stále odvrátená strana bude veľmi studená. Navyše hrozí väčšia ionizácia atmosféry kvôli žiareniu hviezdy. Z týchto dôvodov sa považuje existencia života podobného nášmu na planétach v týchto systémoch za veľmi nepravdepodobnú, hoci niektorí vedci sa domnievajú, že predsa len by bola možná (pozri nižšie).
Vedci z projektu SETI z katalógu Hipparcos vybrali hviezdy, o ktorých sa predpokladá, že by mohli mať obývateľnú zónu – Catalog of Nearby Habitable Systems (HabCat). V súčasnosti je v ňom okolo 17 000 hviezd podľa nasledujúcich selekčných kritérií Títo vedci za najprijateľnejšie hviezdy pre nájdenie mimozemských civilizácií považujú hviezdy typov F3 až K5.
Vzplanujúce (eruptívne) hviezdy
Naše Slnko je zásadne iné: odchýlky medzi jeho maximami a minimami sú len cca 0,1 % počas jeho 11-ročného slnečného cyklu a i tak majú pravdepodobne veľký vplyv (hoci zatiaľ ešte diskutabilný) na našu Zem – napr. malá doba ľadová v stredoveku bola pravdepodobne spôsobená dlhodobým poklesom slnečného svitu. Na základe takýchto úvah zástancovia hypotézy zriedkavej Zeme tvrdia, že „najvhodnejší“ typ hviezdy je z intervalu cca F7 až K1. Takýchto hviezd je len cca 9 % zo všetkých, ktoré spaľujú vodík v Mliečnej ceste. Naše Slnko je približne uprostred tohto intervalu – typ G2. Hoci sa často sa hovorí, že Slnko je všedná hviezda, ale to nie je pravda. Obyčajný fakt, že 95% všetkých hviezd je menej hmotných ako Slnko robí náš planetárny systém veľmi zriedkavým.
Metalicita
náhľad|Guľová hviezdokopa 47 Tucanae v súhvezdí [[Tukan (súhvezdie)|Tukan na južnej oblohe, v ktorej zrejme nemôžu byť planéty veľkosti Zeme]] Na vytvorenie terestriálnych planét bohatých na chemické prvky, z ktorých by mohol vzniknúť život je potrebné, aby ich obsahoval už protoplanetárny disk. Naše Slnko má pomerne vysoký obsah ťažších prvkov v porovnaní s ostatnými hviezdami. Ak je nízky obsah kovov, vzniknutá planéta je malá a nevhodná na obývanie. Metalicita hviezdy kladie ďalšiu podmienku na charakter centrálnej hviezdy a síce na jej vek – ak vznikla dávno, má nízky obsah kovov. Preto je veľmi nepravdepodobné nájsť nejaké planéty pri hviezdach v guľových hviezdokopách – vznikli veľmi dávno a obsahujú malý podiel ťažších prvkov. Je empiricky potvrdené, že hviezdy, ktoré majú planetárny systém, majú vysoký obsah kovov, na rozdiel od tých, kde sa planéty nenašli.
V súčasnosti sa vedci domnievajú, že Slnko vzniklo oveľa bližšie ku galaktickému centru než sa dnes nachádza a to práve kvôli jeho vyššej metalicite. Neskôr sa posunulo na súčasnú pozíciu. Pravdepodobne len 2 desaťtisíny hviezd našej galaxie majú takúto históriu.
Planetárny systém
náhľad|Usporiadané dráhy planét v planetárnom systéme sú potrebné pre udržateľnosť života V súčasnosti sa predpokladá, že veľká neobývateľná planéta (napr. plynný obor) v blízkosti obývateľnej zóny by zhoršovala podmienky pre existenciu života. Jedným z najdôležitejších dôvodov je, že by svojou pomerne silnou gravitáciou pravdepodobne narúšala zhlukovanie častíc a tak bránila vzniku malých terestriálnych planét podobne, ako Jupiter zrejme zabránil zhlukovaniu hmoty za obežnou dráhou Marsu a vytvoril tak pás planétok. Ak by veľká planéta navyše mala veľmi excentrickú dráhu (elipsovitú, nie kruhovú), narúšala by orbity ostatných planét. Ak by však sama mala vhodný mesiac, ten by mohol byť obývateľný. Približne len 10% planetárnych systémov má obrie planéty podobné Jupiteru a Saturnu a ešte menej % sú, čo majú kruhové aj stabilné dráhy vo väčšej vzdialenosti od hviezdy. V Slnečnej sústave navyše sú v blízkosti hviezdy malé terestriálne planéty a nevieme príčinu. Scenár vytvorený na riešenie tohto problému vraví, že Jupiter a Saturn sa v minulosti presunuli zo svojich orbitov bližie k Slnku a tým zaslali voči iným bližším planétam veľa planetezimálov, čo boli (špirálovito) gravitáciami bližších planét nasmerované na Slnko. Tým vznikli stavebné bloky pre terestrialne planéty v blízkosti Slnka. Jupiter a Saturn sa zase presunuli na svoje minulé dráhy. Aj autori ale píšu, že séria presunutí pri tomto „tanci“ planét má veľmi nízku pravdepodobnosť a myslia, že pla,etárne systémy porovnateľné so Slnečnou sústavou sú veľmi vzácne vo vesmíre.
Orbity planét
Potrebné sú kruhové obežné dráhy planét. V prípade pretínajúcich sa orbitov by veľmi „rýchlo“ nastávalo narušenie pretrvávania planét v obývateľnej zóne alebo samotná existencia planét. Matematické vypočty a počítačové scenáre vravia, že systémy s veľkými planétami alebo veľmi excentrickými orbitmi sú nestabilné. Aj čas trvania orbitu má veľký vplyv na stabilitu planetárnej sústavy. Gravitačným pôsobením pri veľa priblíženiach sa planét, sa postupne narušia (rezonancia) aj kruhové orbity nie veľmi hmotných alebo nie veľmi blízkych planét. V Slnečnej sústave máme tento jav na veľmi nízkej úrovni.
Veľkosť
náhľad|Porovnanie veľkostí planét v našej Slnečnej sústave Malé planéty nemôžu udržať život podobný nášmu z niekoľkých dôvodov. Ich nízka gravitácia neumožňuje udržanie atmosféry. Molekuly dosahujú únikovú rýchlosť a unikajú do vesmíru, k čomu im dopomáha aj hviezdny vietor a kolízie. V prípade tenkej atmosféry nie je dostatok hmoty na základnú biochémiu, majú slabú tepelnú izoláciu, zle vedú teplo cez svoj povrch (napríklad Mars je oveľa chladnejší ako Zem a teplotné výkyvy medzi dňom a nocou dosahujú až 80 °C), poskytujú slabú ochranu proti meteoroidom a radiácii. V prípade nízkeho atmosférického tlaku voda nemôže existovať v tekutom stave – teplotný rozsah, v ktorom je voda tekutá je menší pri nízkom tlaku. Menšie planéty majú vyšší pomer povrchu k objemu a preto majú tendenciu viac vyžarovať a strácať energiu a stávajú sa geologicky mŕtvymi, pričom povrch nie je pomocou vulkánov, zemetrasení a tektonickej aktivity zásobovaný život udržujúcimi materiálmi ani regulátormi teploty, ako sú skleníkové plyny na Zemi (napríklad CO2). Platňová tektonika nie je nutná len pre recyklovanie dôležitých chemických látok, ale aj zvyšovanie biodiverzity, environmentálnej komplexnosti a pomáha pri generovaní magnetického poľa Zeme. Naša Zem má, zdá sa, práve správnu veľkosť na udržanie atmosféry aj na udržanie teplotného „dynama“ vo svojom jadre (navyše aj rozpad rádioaktívnych prvkov prispieva k tvorbe planetárneho tepla). Mars je napríklad považovaný za geologicky mŕtvy. Štúdia z Harward-Smithovho centra pre astrofyziku tvrdí, že veľkosť Zeme pravdepodobne leží na spodnej hranici obývateľnosti. Ak by bola menšia, platňová tektonika by nemohla existovať. Hoci Venuša má 85 % hmoty Zeme, žiadnu platňovú tektoniku sa nepodarilo objaviť.
Planéty väčšie ako Zem majú naopak už príliš silnú gravitáciu, ktorá má negatívny vplyv na ich obývateľnosť – vyšší tlak zmení vlastnosti atmosféry aj tektonického charakteru planéty.
Veľkosť a hmota planéty však nemôže byť braná samostatne pri posudzovaní obývateľnosti. Napríklad Jupiterov mesiac Io je veľmi malý, ale vulkanicky je zatiaľ veľmi aktívny – pravdepodobne aj vďaka gravitačným tlakom spôsobenými jeho obežnou dráhou. Mohol by teda snáď byť obývateľný vďaka svojmu vnútornému teplu, hoci leží ďaleko od Slnka, nie je však jasné, ako by fungovala biosféra (napr. fotosyntéza) pri takomto pomerne slabom svite. Väčšie planéty majú hustejšiu atmosféru, čo zasa zvyšuje tlak a v kombinácii so skleníkovým efektom aj teplotu na povrchu. Preto ich obývateľná zóna je ďalej od hviezdy. Podobne majú pravdepodobne veľké železné jadro a teda aj silné magnetické pole, ktoré ich chráni pred radiáciou, ale zase na vytvorenie tohto poľa je potrebná pomerne rýchla rotácia, takže treba posudzovať všetky tieto parametre súčasne. Na existenciu komplexného života na planéte treba živiny aj ochranu. Metabolizmus zložitých zemských aj morských živočíchov je nastavený na využívanie kyslíka, čo mu poskytne viac energie pre organizmus, než iné spôsoby. Keby atmosféra Zeme neobsahovala potrebné množstvo kyslíka, prežívali by na Zemi pravdepodobne len veľmi primitívne organizmy. Atmosféra súčasne prepúšťa svetlo potrebné pre fotosynzézu rastlín – tým vzniká prepojený systém výmeny nutrientov. Vytvára aj „štít“ voči meteoroidom, či ničivému kozmickému žiareniu. Aj magnetosféra bráni voči žiareniu z vesmíru, ale sú aj názory, že by nebola nutne potrebná pre život a že na to stačí atmosféra.