cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saint-Julien-de-Peyrolas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavlová (vrch v Nízkych Tatrách)
Pavlová je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Malužinou, približne juhovýchodne od Liptovského Hrádku.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Malužiná. Najbližšími sídlami sú západným smerom ležiaca Vyšná a Nižná Boca a Malužiná a severne ležiaca osada Svarín. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Pavlová je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha severným smerom z Homôľky v hlavnom hrebeni. Zo západného smeru hrebeň vymedzuje Malužinská dolina, zo severu a východu dolina Hodruša. Západne sa nachádza Fišiarka, Špíglové a Olešková , severne Skribňovo , Milkovo  a Pukanec , východne Pálenica , Mačacia , Malý bok  a Veľký bok  a južne Zadná Široká , Homôľka, Kvasna , Domárka , Babina  a Vrbovica. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu z tejto oblasti odvádza riečka Boca a jej prítoky; zo západnej časti potok Malužiná, z východnej jej prítok Hodruša. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný odbočením z modrej trasy, vedúcej dolinou Hodruša z Malužinej do Sedla pod Veľkým bokom.
Le Val-Saint-Germain
Le Val-Saint-Germain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Na slnečnej strane sveta
Na slnečnej strane sveta je názov tretieho štúdiového albumu, slovenskej speváčky Kristíny. Tento album dňa 25. júna 2012 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Mestská hromadná doprava v Čadci
Od júla 2022 je MHD v Čadci (s výnimkou linky do Drahošanky) súčasťou IDS ŽSK.
Michal Kokavec
Michal Kokavec (1. marec 1983, Žilina) je bývalý slovenský hokejový útočník. Hrával na pozícii ľavého krídelníka.
Klubový hokej
Michal Kokavec začínal s hokejom v rodnej Žiline v miestnom klube MsHK Žilina. Do zahraničia sa vydal ešte v juniorskom veku po sezóne 2000//01, keď podpísal v Kanade zmluvu s klubom Erie Otters v súťaži OHL, ktorý ho draftoval v stupnom drafte CHL z 55 miesta. Za klub odohral 66 zápasov v základnej časti, 21 v play-off a 4 v M-Cupe. S klubom sa stal víťazom OHL. Medzi jeho spoluhráčmi v tíme boli aj Brad Boyes, Carlo Colaiacovo a Cris Campoli, ktorí sa neskôr presadili aj v NHL.
Po sezóne zamieril naspäť do Európy. Zmluvu podpísal v Česku s klubom HC Oceláři Třinec, kde pôsobil, ale len v juniorskom tíme. Po 32 zápasoch prestúpil do klubu HC Slovan Bratislava, kde dohral sezónu v juniorskom mužstve. V troch zápasoch dostal príležitosť aj v A mužstve Slovana Bratislava a stal sa tak členom víťazněho tímu pre sezónu 2002/03. V tejto sezóne si zahral aj za reprezentáciu Slovenska do 20 rokov na Majstrovstvách sveta juniorov v Kanade v mestách Halifax a Sydney (Nové Škótsko), kde Slovenská reprezentácia skončila na 5. mieste.
V nasledujúcej sezóne 2003/04 získal s klubom HC Slovan Bratislava v extralige bronzovú medailu za tretie miesto. O sezónu neskôr získal s klubom svoj druhý tilul majstra Slovenskej extraligy. Tentokrát už, ale ako stabilný členo A mužstva. Za A mužstvo odohral 51 stretnutí.
V novej sezóne 2005/06 podpísal zmluvu s klubom HK 36 Skalica z ktorého prestúpil po 16 stretnutiach do tímu MsHK Žilina. S klubom získal historický prvý titul pre klub zo Žiliny. Pre Michala Kokavca to bol už tretí titul v extralige, prvý ktorý vybojoval doma v Žiline.
V získavaní majstrovských titulov sa mu darilo aj naďalej. Po ročnej anabáze v rodnej Žiline sa Michal Kokavec vrátil naspäť do Slovana Bratislava. V sezónach 2006/07 a 2007/08 získal s klubom HC Slovan Bratislava ďalšie dva tituly majstra Slovenska.
Od novej sezóny 2008/09 sa vrátil do rodnej Žiliny. S klubom MsHK Žilina už, ale nehral o titul, ale o záchranu. O záchranu bojoval s klubom MsHK Žilina tri sezóny po sebe. V sezóne 2008/09 to bolo v playOut a v sezónach 2009/10 a 2010/11 v baráži. V oboch sezónach si zahrali hokejisti Žiliny baráž s klubom ŠHK 37 Piešťany. V sezóne 2009/10 vyhrali nad Piešťanmi 4:1 na zápasy a v sezóne 2010/11, v ktorej bol v mužstve asistent kapitána, vyhrali 4:0 na zápasy. V tejto sezóne sa stal v klube najlepším strelcom, keď zaznamenal 16 gólov. V tejto sezóne si obliekol po prvý krát reprezentačný dres Slovenska, keď nastúpil za Slovensko v dvoch prípravných stretnutiach. Ďalšie tri zápasy odohral za Slovensko na Nemeckom pohári.
Pred sezónou 2013/14 podpísal zmluvu s Kazašským klubom Arystan Temirtau. S klubom vybojoval bronzovú medailu, keď klub Arystan Temirtau vyhral v malom finále o tretie miesto nad tímom Beibarys Atyrau. V tíme si zahral aj s ďalším Slovenským hráčom Róbertom Krajčím. Po skončení sezóny prestúpil v rámci Kazašskej ligy do klubu HK Almaty. Po 8 zápasoch sa ale vrátil domov do Žiliny, kde za miestny klub MsHK Žilina odohral 13 stretnutí. Sezónu dohral v Poľskom Krakove v klube Comarch Cracovia Krakow.
V sezóne 2015/16 sa vrátil do extraligy v drese klubu MHC Martin. Po 39 zápasoch, ale prestúpil do Nemeckého klubu z Hannoveru, Hannover Indians, ktorý pôsobil v lige Oberliga Nord. Za tento klub odohral Michal Kokavec svojich posledných 5 zápasov v zahraničnej lige. Po sezóne sa definitívne vrátil na Slovenské ľadové plochy.
Po návrate z Nemeckého Hannoveru začal svoje úspešné pôsobenie v 1. hokejovej lige SR. Stal sa hráčom klubu HC Prešov. S klubom získal bronzovú medailu za tretie miesto. V lige sa stal najlepším strelcom v základnej časti. Zaznamenal 32 gólov. V mesiaci október získal striebornú prilbu.
V sezóne 2017/18 odohral v 1. hokejovej lige SR prvé dve úvodné stretnutia v drese klubu HK 95 Považská Bystrica, následne sa stal hráčom klubu MHK Dubnica nad Váhom. Zahral si v zápase hviezd, ktorý sa hral v Prešove. Stal sa hráčom s najtvrdšiou strelou s rýchlosťou 151 km/h.
Sezóna 2019/20 bola pre Michala Kokavca posledná v kariére. Sezónu začal v MHK Dubnica nad Váhom, kde ale pre zranenie odohral len 20 zápasov. Posledný zápas v drese MHK Dubnica nad Váhom odohral proti klubu HK Spišská Nová Ves na zimnom štadióne v Spišskej Novej Vsi. V 43 minúte asistoval na gól Olivera Ďuriša a Dubnica tak zvýšila stav na 5:2. Celkom zápas vyhrala 6:2. Posledný domáci zápas v drese Dubnice, ale odohral o kolo skôr proti klubu HC Topoľčany. Začal mať veľké problémy s platničkami. Preto požiadal športového manažéra Dubnice nad Váhom Petra Kotlárika o uvoľnenie z kádra MHK Dubnica nad Váhom, aby mohol sezónu dohrať doma v Žiline. Keďže Michal Kokavec má trválé bydlisko v Žiline, tak mu cestovanie medzi Žilinou a Dubnicou nad Váhom na tréningy a zápasy pôsobilo veľké bolesti. Michal Kokavec mal v Dubnickom klube veľmi dobré vzťahy a preto mu klub nerobil problémy a z kádra bol uvoľnený. Následne sa stal hráčom MsHK Žilina. Tam odohral posledných 12 zápasov vo svojej kariére v základnej časti a posledné 4 stretnutia v play-off. Tam klub zo Žiliny podľahol klubu HK Vitar Martin 0:4 na zápasy. Posledný zápas vo svojej kariére odohral 9.3.2020 práve proti HK Vitar Martin v ktorom domáci Žilinčania podľahli súperovi 0:6 a séria sa tak skončila 0:4 na zápasy. Pre Žilinčanov sa tak sezóna skončila. Tento zápas sa, ale odohral bez divákov pretože v tom čase sa vo svete začal šíriť Covid-19. Posledný zápas pred Žilinskými divákmi odohral Michal Kokavec v tejto sérii o 1 deň skôr 8.3.2020. Zápas sledovalo 1181 divákov. V sezóne, ale nepokračovali ani hokejisti Martina a ani nikto iný v Slovenských súťažiach. Všetky ligy boli pre Covid-19 zrušené počas prebiehajúceho play-off a ostali tak bez víťazov.
Úplne posledný bod v kariére zaznamenal, ale v predposlednom kole nadstavbovej časti proti klubu HK 95 Považská Bystrica, ktorý Žilinčania vyhrali 5:3. Michal Kokavec v 42. minúte pri presilovej hre nahrával Jaroslavovi Markovičovi a ten Filipovi Ondrušovi, ktorý zvýšil na 3:2. Michal Kokavec tak ukončil kariéru vo veku 37 rokov.
Osobné úspechy
Sezóna 2000/01
Sezóna 2018/19
Preš
Preš (zastarano aj: praš, pras, pres ; všetky tvary z nem. Presse = lis) môže byť:
Les Granges-le-Roi
Les Granges-le-Roi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Julien-les-Rosiers
Saint-Julien-les-Rosiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tornieria
Tornieria bol rod pomerne veľkého sauropóda, žijúceho v období vrchnej jury (asi pred 155 miliónmi rokov) na území dnešnej východnej Afriky (Tanzánia). Tento rod má veľmi zložitú históriu, najmä čo sa jeho opisu a zaradenia týka. Jediný druh je Tornieria africana.
Dejiny
thumb|left|Historická rekonštrukcia vzhľadu „Gigantosaura“ (Heinrich Harder, 1912) Pozostatky tohto dinosaura boli opísané už v roku 1908 nemeckým paleontológom Eberhardom Fraasom, ktorý dva novo rozpoznané druhy opísal ako „Gigantosaurus“ robusta a „Gigantosaurus“ africanus. V roku 1928 opísal tretí druh, G. dixeyi Haughton (dnes Malawisaurus). Čoskoro sa ukázalo, že meno „Gigantosaurus“ už bolo použité pre jedného európskeho sauropóda, preto v roku 1911 premenoval Sternfeld „Gigantosaura“ na rod Tornieria (s dvoma druhmi – T. robusta a T. africana). Neskôr však vyšlo najavo, že T. robusta je titanosaurus, preto dostal vlastný rodový názov Janenschia. T. africana môže byť zase africkým exemplárom rodu Barosaurus, s tým však väčšina paleontológov nesúhlasí. V takom prípade by Barosaurus mal prioritu a meno Tornieria by bolo úplne opustené.
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2016
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2016 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev sveta FIFA vo futsale, ktoré organizuje Medzinárodná futbalová federácia (FIFA). Konal sa v dňoch od 10. septembra1. októbra 2016 v troch kolumbijských mestách: Bucaramanga, Cali a Medellín, za účasti 24 tímov. Nováčikom podujatia bola až štvorica družstiev: Azerbajdžan, Mozambik, Uzbekistan a Vietnam.
Titul získala 🇦🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇷🇺. Zlatá Argentína i bronzový 🇮🇷 získali svoju prvú medailu. Titulobhajujúca 🇧🇷 skončila už v osemfinále.
Výber organizátora
FIFA dostala ponuku organizovať MS 2016 od šiestich krajín: Česko, Francúzsko, Irán, Kolumbia, Portoriko a Španielsko, pričom 4 krajiny svoju ponuku neskôr stiahli. Ostali iba kandidatúry Česka a Kolumbie, z ktorých exekutíva FIFA vybrala v máji 2013 ako víťaza kandidatúru Kolumbie. Zápasy sa odohrajú v troch dejiskách: Coliseo El Pueblo, Coliseo Bicentenario a Coliseo Iván De Beodut, hoci pôvodne sa rátalo so štyrmi dejiskami.
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli nasadené do výkonnostných skupín podľa rebríčka pozostávajúceho z dosiahnutých výsledkov na predchádzajúcich piatich turnajoch majstrovstiev sveta (výsledky na novších turnajoch boli zvýhodňované) a kontinentálnych šampionátoch nasledovne: Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku k 3. septembru 2016. Vyžrebovanie družstiev do skupín prebehlo 19. mája 2016.
Skupina A
náhľad|Zápas Kolumbie s Panamou
Skupina B
náhľad|Zápas Ruska s Kubou
Konečné poradie
náhľad|MVP turnaja[[Ricardo Filipe da Silva Braga|Ricardinho]]
Sulfid germaničitý
Sulfid germaničitý je anorganická zlúčenina, ktorej vzorec je GeS2.
Je to biela alebo bezfarebná kryštalická pevná látka, ktorá sa topí pri teplote približne 800 °C.
Sulfid germaničitý bol prvou známou zlúčeninou germánia. Objavil ho Clemens Winkler počas analýzy nerastu argyrodit. Sulfid germaničitý nie je rozpustný v kyslej vode, vďaka čomu ho bolo možné oddeliť od ostatných zlúčenín.
Yrobot
náhľad|Logo systému náhľad|Yrobot
Yrobot je výučbový robotický systém postavený na modulárnej architektúre, vyvinutý na Katedre technickej kybernetiky, Fakulty riadenia a informatiky Žilinskej univerzity. Účelom systému je priblíženie elektroniky, informatiky a počítačového inžinierstva predovšetkým študentom stredných škôl.
Dôležitým prínosom tejto platformy je možnosť pracovať so systémom otvoreného hardvéru, čo znamená, že systém nie je obmedzený na využívanie aplikácií a funkcií od výrobcu, ale je možné ho programovať, vyvíjať nové a aplikácie a pridávať vlastné nadstavby.
Medzi komunitou je táto platforma známa ako malý robot s dvomi žltými kolieskami. Na rozdiel od ostatných platforiem s otvoreným hardvérom má teda robot možnosť pohybu a naprogramovaný algoritmus je možné pútavou formou prezentovať priamym mechanickým vyjadrením. Hlavná časť platformy je reprezentovaná 8-bitovým mikrokontrolérom ATmega16, ktorý poskytuje jednoduchosť a zároveň možnosť komunikovať s vhodnými prídavnými modulmi (perifériami) platformy Yrobot. Medzi súčasti Yrobot platformy patria:
Platforma Yrobot je podporovaná tiež publikáciami Sprievodca po svete Yrobota a Sprievodca po rozšírenom svete Yrobota, ktoré jednoduchou formou z pohľadu Yrobota predstavujú možnosti a návody, ako s platformou pracovať. Knihy sú písane ako rozprávanie Yrobota o sebe samom, pričom slúžia predovšetkým ako učebnice pre študentov na stredných školách, ktoré sa zapojili do výučby Yrobota na predmetoch, alebo krúžkoch. Okrem týchto dvoch kníh je dostupná tiež kniha Vývoj mikropočítačových aplikácií, ktorá tiež na príklade Yrobota uvádza širšiu problematiku mikropočítačových aplikácií, symbolických inštrukcií a jazyka C. Tieto publikácie boli vydávané s podporou Nadácie Volkswagen Slovakia a tiež s podporou Nadácie Pontis.
História
Prvá verzia robota bola navrhnutá na Katedre technickej kybernetiky Fakulty riadenia a informatiky v roku 2010. Táto verzia pozostávala iba z dosky. Na ktorej bol osadený procesor a 7 segmentový displej. Tento robot bol programovateľný prostredníctvom sériového portu. K základnej doske bol tiež vyrobený provizórny plechový podvozok, na ktorom boli umiestnené dva motorčeky z CD mechaniky. Použité kolieska pochádzali z hračkárskeho autíčka. V tom istom roku bola vytvorená tiež druhá verzia, ktorá mala zmenené kolieska. Tieto dva roboty boli využívané na vyučovanie na Gymnáziu Žilina, Hlinská 29.
V roku 2011 bol vytvorený nový koncept, ktorý bola nazvaný robot George. Tento model mal upravenú konštrukciu a bol navrhnutý tak, aby základná doska plnila funkciu podvozku. Kolieska boli vytvorené na mieru, no týmto spôsobom nebolo možné produkovať veľké množstvo robotov v sériovej výrobe. Koncept Yrobot bol vytvorený v roku 2012. Základná doska ešte nebola zelenej farby a bola celá vytvorená ručne Lukášom Čechovičom. Yrobot bol naďalej rozvíjaný s motormi a kolieskami objednanými z Číny, ktoré boli cenovo dostupné a bolo ich možné upevniť na základnú dosku robota. V roku 2013 bola vytvorená prvá revízia Yrobota v zeleno-žltej farbe, následne boli upravené drobné chyby v revízií 2. V roku 2014 bol vytvorený upravený model (revízia 3) robota, ktorý mal vymenený konektor USB na programovanie a tiež boli pridané viaceré funkcie. Posledná revízia číslo štyri obsahovala len drobné zmeny popisov. Od roku 2010 bolo vyvinutých 6 verzií robota – verzia 1 a 2, ktoré boli využívané na Gymnáziu Žilina, Hlinská 29, tretí zľava je robot George a nasleduje prototyp Yrobota. Druhý sprava je Yrobot revízia 1, napravo je úprava robota v revízií 3. Pre platformu boli vyvinuté tiež viaceré nadstavby, pričom ďalšie nadstavby boli vyvíjané tiež študentmi stredných škôl, alebo nezávislými záujemcami. Na Katedre technickej kybernetiky boli vyvinuté nadstavby so schopnosťami:
Robot je stavbou podobný platformám Raspberry Pi, Arduino, alebo Edison robot.
Pres
Pres môže byť:
PRES môže byť skratka:
Les Molières
Les Molières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Praženica
náhľad|Praženica
Praženica (iné názvy: škvarenina, vaječnica ; menej vhodne: miešané vajcia ; nárečovo: jaječnica, pankúch, ponkuh, rantota, ratota, škvarelina, škvarerina, škvarenica ) je druh jedla, ktorý sa pripravuje z pražených vajec.
Príprava
Na prípravu sú potrebné vajcia, cibuľa, tuk, soľ a prípadne aj údenina; na dozdobenie pažítka alebo petržlenová vňať. Na tuku sa dozlata opraží cibuľka. Následne sa do nej pridá údenina (keď sa zvolí ako prísada) a dá sa opražiť. Ďalej sa do zmesi pridajú celé vajcia. Jedlo sa osolí a za stáleho miešania sa nechá stuhnúť. Na záver ho možno dozdobiť pažítkou alebo petržlenovou vňaťou.
Význam
Podľa americkej štúdie zverejnenej v časopise Obesity patrí toto jedlo medzi najzdravšie raňajky. Podľa výskumu podporujú mastné raňajky rýchlejšie spaľovanie tukov počas celého dňa.
Saint-Just-et-Vacquières
Saint-Just-et-Vacquières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Menekrates
Menekrates (Menekratés) môže byť:
Mazdakizmus
náhľad|[[Mazdak pri svojej poprave]] Mazdakizmus bolo dualistické náboženské a sociálne hnutie šíriace sa prevažne v 5.6. storočí v Perzskej ríši. Vychádzalo najmä zo zoroastrizmu, no mazdakistická doktrína mala aj prvky gnózy a manicheizmu. Učenie sa prehlasovalo reformným hnutím zoroastrizmu a niektorými zoroastrijcami i cudzými dobovými historikmi (napr. Ján Malalas) bolo vnímané ako heréza. Prívrženci hnutia sa nazývajú mazdakisti. Samotní prívrženci sa nazývali derest-dénán, čo možno preložiť ako pravoverní. Mazdakizmus bol prvým aplikovaným systémom do praxe, ktorí sa podobal komunizmu.
Dejiny
Náboženstvo založil zrejme v 4. storočí nášho letopočtu perzský zoroastrijský kňaz Zardušt, pomenované je však po Mazdakovi, synovi Bámdádána, kazateľovi, ktorý verejne vystupoval počas vlády sásánovského perzského veľkokráľa Kaváda I. (498531). Základom ich učenia bola syntéza zoroastrizmu a manicheizmu. Mazdak hlásal ľudskú rovnosť a boj proti nespravodlivosti. Nabádal bohatých, aby sa o svoj majetok podelili s chudobnými, vďaka čomu sa hnutie stalo značne populárnym. Ich náboženské obce fungovali na princípe spoločného vlastníctva majetku a žien. Hoci si hnutie spočiatku získalo podporu kráľa Kaváda, ktorý pre sympatie k nemu dočasne prišiel o trón. Kávad sa síce neskôr vrátil na trón a situácia sa dočasne ustálila, svojimi postojmi a antiklerikalizmom ale mazdakisti nakoniec znovu vyvolali odpor bohatých šľachticov a zoroastrijského kléru na čele s princom Husravom, čo viedlo k potlačeniu hnutia v rokoch 528/529. Samotný Mazdak bol popravený a spolu s ním bolo následne zavraždených aj viacero jeho stúpencov. Výrazne tvrdo proti hnutiu zakročil Kavádov syn Husrav I., za ktorého vlády sa mazdakisti stiahli do ústrania a ďalej pôsobili len ako drobné sekty do pádu Sásánovskej ríše a príchodu islamu v 7. / 8. storočí.
Jeison Murillo
Jeison Fabián Murillo Cerón (* 27. máj 1992, Cali, Kolumbia) je profesionálny kolumbijský futbalista hrajúci za španielsky klub FC Barcelona ako obranca, kde je na hosťovaní zo španielskeho klubu Valencia CF. Na drese nosí číslo 17.
Mazdakizmus
Učenie
Mazdakisti verili dva princípy - Svetla a Temnoty (Dobra a Zla). Svetlo je podľa nich vybavené vedomosťami a pocitmi, koná podľa slobodnej vôle. Temnota je nevedomá a slepá, pôsobí náhodne a bez cieľa. Princípy sa prelínajú, oddelujú a ich vzájomným zmiešaním vznikol svet, ako aj dve bytosti - Boh Svetla a Boh Temnoty. Boh Svetla sídli v raji a podliehajú mu ("stoja pred jeho trónom") štyri sily - vnímanie (rozlišovanie), inteligencia (porozumenie), pamäť (zachovanie) a radosť. Sily vládnu nad svetom a dopomáhajú im siedmi vezíri (7 antických planét) a dvanásť duchovných bytostí (znamenia zverokruhu). Toto usporiadanie bolo pripodobnené perzskému dvoru, ktorému vládol veľkokráľ a jemu slúžili štyria vysokí úradníci. Oproti tomu ľudí od spravodlivosti odvracia päť démonov - závisť, hnev, pomsta, potreba a chamtivosť. Človek sa má podľa mazdakistickej náuky svojimi činmi snažiť uvoľniť Svetlo vo svete a tento cieľ má dosiahnuť morálnym správaním a asketickým životom. Nesmie zabíjať ani jesť mäso. Musí byť jemný, láskavý a pohostinný (podoba s manicheizmom). S cieľom a znížiť príčiny chamtivosti a sporov sa Mazdak usiloval o spoločné vlastníctvo majetku a žien. Prehlásil, že Boh dal ľudom prostriedky na živobytie na Zemi, aby si ich ľudia rozdelili medzi sebou tak, aby nikto nemal viac ako druhý. Ľudia sa ale skazili a usilovali o nadvládu medzi sebou. Silní porazili slabých a získali exkluzívne vlastníctvo obživy a majetku. Je preto podľa neho nutné, aby človek vzal od bohatých na darovanie chudobným, aby sa všetci stali rovnocennými v bohatstve. Ktokoľvek vlastní nadbytočný majetok, ženy alebo tovar, nemá naň viac práva ako iní. Zdroje pojednávajúce o mazdakizme spravidla náboženstvu striktne vytýkajú jeho postoj k promiskuitnému zdieľaniu žien, to však zrejme nebolo pravým cieľom náuky. Naopak s touto otázkou zrejme súvisela istá liberalizácia spoločnosti spojená so zmiernením manželského práva, hoci ide spravidla len o domnienky. Možno usúdiť, že v duchu svojej náuky sa Mazdak snažil zakázať, alebo obmedziť mnohoženstvo, fungovanie háremov, ako i levirátnych manželstiev a substitučných sukcesiií spojených s manželstvom ovdovelej ženy. Náboženské povinnosti sa pre mazdakistov stávali irelevantnými v prípade, že dospeli k poznaniu božieho tajomstva (podobnosť s gnózou). Tento stav nastal, keď sa stala osoba božou (rabbání) v dôsledku toho, že sa v nej stretli štyri sily, sedem vezírov a dvanásť bytostí (antinomianizmus).
Pramene
Nezachovali sa žiadne mazdakistické práce, takmer všetky zdroje, ktoré hnutie spomínajú sú voči nemu naladené nepriateľsky. Pramene môžu byť rozdelené do dvoch skúpín na dobové a post-sásánovské. Medzi dobové patria najmä sýrske a byzantské pramene (napr. Prokopiove Perzské vojny, či kronika Jána Malala). Medzi neskoršie pramene patria postsásánovské perzské a arabské diela, na ktoré malo vplyv ranejšie dielo Chwadaj-námag. Jedným z najvýznamnejších diel pojednávajúcich o mazdakizme je správa moslimského hereziológa al-Šáhrastáního, ktorého zdroj Abú Isá Hárún al-Warrák zrejme čerpal priamo z neskorých mazdakistických prameňov. Jedna z najúplnejších správ o sociálnych aspektoch mazdakistov pochádza z islamského diela Ghurar achbár mulúk al-furs.
Ustina
Názov
Predpokladá sa, že názov dediny pochádza od názvu pevnosti Justina, ktorá bola vybudovaná na skalách nad mestom v období panovania byzantského cisára Justiniána.
Poloha
Ustina leží na severnom úpätí západorodopského horského chrbta Černatica (🇧🇬) v nadmorskej výške od do. Nachádza sa 2829 kilometrov juhozápadne od Plovdivu, 12 kilometrov južne od mesta Stambolijski a 3 kilometre západne od mesta Peruštica. Priama vzdušná vzdialenosť od hlavného mesta Sofia je 122,25 km.
Náboženstvo
V dedine žijú bulharskí pravoslávni obyvatelia, ako aj moslimskí veriaci. V minulosti bolo v dedine Ustina rozšírené tzv. paulikánstvo.
Dejiny
Územie dediny bolo obývané už v období staroveku kmeňom Trákov, čo bolo doložené pri archeologických prieskumoch pri ktorých sa našli zvyšky niekoľkých tráckych sídiel. Z nich najvýznamnejšia bola osada s názvom Besapara (🇧🇬), ktorá bola v 2. storočí pred n. l. veľkým administratívnym centrom oblasti a ktorá sa tiahla od bývalej dediny Pastuša (dnes štvrť mesta Peruštica) až po dnešné mesto Kričim. V období panovania rímskeho cisára Trajána bola v blízkosti dnešnej dediny Ustina vybudovaná transkontinentálna cesta, ktorá bola treťou takouto cestou postavenou počas Trajánovho panovania.
Hospodárstvo
Väčšina hospodárskej činností v dedine je spojená s poľnohospodárstvom. Medzi hlavné oblasti záujmu patrí pestovanie zeleniny (prevážne rané a stredne rané odrody rajčiakov a piepor) ako aj pestovanie viniča a chov hospodárskych zvierat. Množstvo obyvateľov z dediny dochádza za robotou do blízkych miest.
Pamiatky a zaujímavosti
Najvýznamnejšou sakrálnou pamiatkou obce je Chrám svätých Cyrila a Metoda. V centrálnej časti dediny sa nachádza chránený historický pamätný topoľ. Juhovýchodne, vo vzdialenosti približne 1,5 kilometra od dediny, sa nachádzajú zvyšky bývalej pevnosti. V okolí dediny sa nachádzajú aj zvyšky starej rímskej vojenskej cesty, ktorá viedla cez Rodopy do oblasti Egejského mora. V blízkosti dediny sa nachádza Ustinský vodopád a v jeho blízkosti v skalách nad dedinou Kaplnka svätého Juraja. K pamiatkam vedie značkovaná ekotrasa.
Infraštruktúra
Dedina má pravidelné autobusové spojenie s mestami Plovdiv a Stambolijski.
Eufrón z Parosu
Druhý nápis je na fragmente pomníka v podobe stĺpa z pentelského mramoru venovaného bohyni Aténe ženou menom Mikythé (Μικύθη). Venovanie je napísané v iónskom dialekte. Objavili ho v roku 1889 v blízkosti južného múru Akropoly v Aténach.
Eufrón zhotovil zrejme aj bradatú hlavu z pentelského mramoru, datovanú do rokov 450 – 440 pred Kr., nájdenú v roku 1886 vo svätyni Eetioneia v Pireu. Hlava, o ktorej sa predpokladá, že zobrazuje boha Herma alebo Dia, mohla patriť k podstavcu s nápisom, zhotoveného tiež z pentelského mramoru, ktorý sa nachádzal v jej blízkosti. Nápis na podstavci uvádza, že ju venoval Pythón z tráckej Abdéry, ktorý podľa všetkého veľa cestoval. Je podpísaný Eufrónom z Parosu (nachádza sa v Archeologickom múzeu v Pireu).
Saint-Laurent-d’Aigouze
Saint-Laurent-d’Aigouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drozdia ulica
Drozdia ulica (nesprávne Drozdová ulica, pred rokom 1950 Krátka I.) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1987.
Pomenovanie mala podľa hojného výskytu drozdov, ktorý je tam dodnes. Boli tu háje a lúky.
Nachádzala sa približne na mieste dnešnej zastávky pri Ekonomickej univerzite.
Adelaide (trieda lodí)
Trieda Adelaide je trieda šiestich viacúčelových fregát založených na triede Oliver Hazard Perry a postavených pre Royal Australian Navy. Sú prvými austrálskymi vojnovými loďami s pohonom plynovými turbínami. Austrália získala celkovo šesť plavidiel tejto triedy, zavedených do služby v rokoch 1980–1993. Štyri z nich sú stále v aktívnej službe.
Stavba
Prvé štyri plavidlá Adelaide, Canberra, Sydney a Darwin postavili americké lodenice, kým fregaty Melbourne a Newcastle boli postavené priamo v Austrálii.
Konštrukcia
V predných častiach lodí sa nachádza jednoduché vypúšťacie zariadenie Mk 13, spoločné pre protilietadlové riadené rakety Standard SM-1MR (30 ks) a protilodné rakety Harpoon (6 ks). V delovej veži na nadstavbe je jeden 76,2mm kanón OTO Melara. Na streche hangáru je ďalej umiestnený jeden systém blízkej obrany Phalanx CIWS. Protiponorkovú výzbroj tvoria dva trojhlavňové 324mm protiponorkové torpédomety pre torpéda Mark 46 alebo MU90 Impact. V zadnej časti lode sa nachádza pristávacia plocha a hangár pre uskladnenie dvoch protiponorkových vrtuľníkov S-70B-2 Seahawk.
Pohonný systém tvoria dve plynové turbíny General Electric LM2500. Maximálna rýchlosť fregát dosahuje 29 uzlov (/h).
Kováčovský potok (ľavostranný prítok Hrona)
Kováčovský potok je potok na území geomorfologického celku Veporské vrchy. Má dĺžku. Je tokom III. rádu.
Prameň
Pramení v v južnej centrálnej časti územia obce Heľpa v lesnom extraviláne, severozápadozápadne od vrchu Brestinka s  v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji.
Opis toku
Od prameňa tečie severným smerom v lesnom extraviláne na území obce Heľpa dolinou s názvom Kováčova dolina, v priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok pritekajúci z úpätia pasienka Šindlárov vrch, v  priberá bezmenný pravostranný prítok pritekajúci z úpätia pasienka Kadlub a z pasienka Za vrchom, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu Heľpy, v  ústi do Hrona ako jeho ľavostranný prítok. Pramení, preteká a ústi v území geomorfologického podcelku Fabova hoľa . Pramení, preteká a ústi v regióne Horehronie. Nemá dôležitejšie prítoky..
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v názve doliny Kováčova dolina, ktorou v hornej časti svojho toku od prameňa preteká. Z prvého elementu názvu obce po rozšírení o adjektívny formant -ov-ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kováčovský potok. Názov doliny Kováčova dolina bol štandardizovaný v roku 1987. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2008. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kováčovský potok nie je jedinečným hydronymom (2023-03-21), existujú štyri potoky s týmto štandardizovaným názvom.
Nil Sorskij
Životopis
Presné okolnosti Nilovho živote nie sú známe. Nie je isté, či o ňom bola napísaná legenda. Podľa povestí zhorela počas tatárskeho vpádu do pustovní v roku 1538.
K pôvodu, ktorý siaha až k Nilovi sa hlásil ruský šľachtický rod Majkovových, ale táto skutočnosť nie je istá. Nil sám pochádzal z moskovskej šľachtickej rodiny. Pravdepodobne pôsobil v Moskve ako opisovač kníh. Mníchom sa stal v ranom veku v monastieri svätého Cyrila pri Belojom ozere, kde bol pod vedením starca Paisija Jaroslava.
V rokoch 1465-1468 podnikol cestu na Athos a iných stredísk pravoslávia (Svätá zem, konštantínopolské kláštory), ktorá v tých časoch nebola vzácnosťou a zoznámil sa tam s učením a praxou hesychazmu. Čerpal z hesychastických otcov ako: Ján Kassián, Ján Klimak, Izák Sýrsky, Gregor Sinaita, Symeón Nový Teológ či Nil Sinajský a Bazil Veľký.
Po návrate založil skit neďaleko (15 verst ) monastiera svätého Cyrila pri rieka Sora. Nil sa hlásil k nesťažateľstvu. V rou 1490 a 1503 sa zúčastnil na snemoch ruskej cirkvi, ktoré sa zaoberali herézou židovstvujúcich a vlastníctvom majetku kláštorov. V prípade heretikov zastával umiernené postoje a hlásal rehoľnú chudobu, v sporoch o vplyv nad cirkvou bol proti zasahovaniu cára do cirkevných záležitostí.
Vplyv
Spolu so Sergejom Radonežským formoval spiritualitu smerom k hesychazmu, jeho texty „predstavujú prekvapujúci príklad absolútnej vernosti byzantskej hesychastickej tradícii a zároveń pozoruhodnej duchovnej jednoduchosti“.
Georgij Vasilievič Florovskij: „Sv. Nil bol predovšetkým mlčanlivý, nemal potrebu hovoriť a učiť. Nebol ani mysliteľom, ani spisovateľom, ani teológom. Do dejín vstupuje hlavne ako starec alebo učiteľ, učiteľ mlčanlivosti, učiteľ a vodca v konaní rozumu, v duchovnom živote. U Nila nenájdeme nič nové - v porovnaní so všeobecnou kontempelatívnou tradíciou Grécka a Byzancie, v porovnaní s Filokaliou. Nie je vždy jednoduché rozpoznať a určiť jeho vlastné myšlienky v nepretržitom prúde citátov a odkazov.“ … „Nila Sorského môžeme úplne a celkom pochopiť jedine z pohľadu asketicko-kontempelatívnej starobylej tradície byzantskej cirkvi“.
Sprvu bol uctievaný ako miestny svätec, do oficiálneho kalendára svätcov bol pridaný až v moderných časoch (1903 ). V Rusku bolo jeho dielo cenené starcami z Optimskej pustovne v 19. storočí a za ich účasti (starec Makarij) bolo aj vydávané.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2025
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2025 je futbalová súťaž, ktorá prebieha od 24. marca 2023 do 19. novembra 2024. Kvalifikácie sa zúčastňuje 52 z 55 tímov členských krajín UEFA, pričom na ME 2025 postúpi 15 tímov a pridajú sa k Slovensku, ktoré sa kvalifikovalo automaticky ako usporiadateľ. Zo skupinovej fázy kvalifikácie postúpi 12 tímov, ďalšie 3 tímy vzídu z play-off. Kvalifikácie sa môžu zúčastniť hráči narodení 1. januára 2002 a neskôr.
Formát
Kvalifikačná súťaž bude pozostávať z dvoch kôl:
Zo skupinovej fázy kvalifikácie postúpi 12 tímov. 52 účastníkov je rozdelených do deviatich skupín; v siedmich skupinách je po šesť tímov a v dvoch skupinách po päť tímov. Žreb skupinovej fázy kvalifikácie sa uskutočnil 2. februára 2023. Skupinová fáza kvalifikácie sa hrá systémom každý s každým doma a vonku. Víťazi skupín a tri najlepšie tímy na druhých miestach sa kvalifikujú priamo na ME 2025.
Po skončení skupinovej fázy kvalifikácie sa o zostávajúcich troch postupujúcich tímoch rozhodne v play-off, ktoré bude hrať v novembri 2024 šesť horších tímov z druhých miest skupinovej fázy. Traja víťazi týchto play-off sa pridajú k 12 tímom, ktoré postúpili na ME zo skupinovej fázy kvalifikácie.
Žreb
Žreb skupinovej fázy kvalifikácie sa konal v Nyone vo Švajčiarsku 2. februára 2023 o 9:00. V kvalifikácii hrá 52 z 55 členských krajín UEFA. Slovensko ako usporiadateľ ME 2025 nemusí hrať kvalifikáciu, zatiaľ čo Rusko bolo vylúčené z podujatí FIFA a UEFA pre inváziu na Ukrajinu a Lichtenštajnsko sa neprihlásilo.
52 účastníkov je nasadených do šiestich košov. Tímy boli vyžrebované do deviatich skupín: sedem skupín po šesť tímov (skupiny AG) a dve skupiny po päť tímov (skupiny HJ).
Nasadenie
Tímy sú nasadené na základe koeficientu utvoreného z výsledkov v posledných dvoch kvalifikačných cykloch Majstrovstiev Európy vo futbale hráčov do 21 rokov.
Skupinová fáza
Zápasy sú na programe od 24. marca 2023 do 15. októbra 2024.
Skupina I
zdroj: UEFA
Les Ulis
Les Ulis je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Saint-Laurent-de-Carnols
Saint-Laurent-de-Carnols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
CECAFA
Rada pre futbalové asociácie východnej a strednej Afriky (po angl. Council for East and Central Africa Football Association) skrátene CECAFA, je združenie národných futbalových krajín východnej a sčasti aj strednej Afriky. CECAFA je jednou z piatich organizácii Konfederácie afrického futbalu a je najstaršou subregionálnou futbalovou organizáciou na kontinente.
História
CECAFA bola založená neoficiálne v roku 1927. Súťaž sponzorovala hlavná nairobská spoločnosť na výrobu mydla Gossage, ktorú vlastní britská spoločnosť Lever Brothers. Jeho vznik sa často nesprávne pripisuje Williamovi Gossagovi, zakladateľ spoločnosti Gossage.
Turnaj bol známy ako "Gossage Cup" až do polovice šesťdesiatych rokov, kedy bol premenovaný na "East African Challenge Cup". Pozostával iba z 12 tímov.
Centrála CECAFA sídli v Nairobi v Keni. Zakladajúcimi členmi CECAFA v roku 1973 boli Keňa, Somálsko, Tanzánia, Uganda a Zanzibar.
Členské štáty
• Zakladajúci člen CECAFA
* Členovia označení hviezdičkou sú členmi Únie arabských futbalových asociácii (UAFA)
Pezinčan (noviny)
Pezinčan sú mestské noviny mesta Pezinok, ktoré vydáva Mestský úrad v Pezinku s mesačnou periodicitou v náklade 10 200 kusov, v rozsahu 12 až 16 strán, čo je vo formáte tabloit. Súčasťou novín je inzercia.
Noviny obsahujú príspevky o dôležitých udalostiach, aktivitách orgánov miestnej územnej samosprávy a iných inštitúcií v meste, programy kultúrnych, športových, spoločenských a iných zariadení v meste, názory a podnety obyvateľov mesta.
V jezírkách
V jezírkách je národná prírodná pamiatka, ktorá bola vyhlásená 17. decembra 1987 s účinnosťou od 1. januára 1988. Dôvodom ochrany je najbohatšia polabská lokalita červenohlava močiarneho.
Popis oblasti
V lokalite je jedno trvalé jazierko a dve plytké terénne depresie, v priebehu roka nepravidelne zaplnené vodou. Okrem už spomínaného červenohlava močiarneho rastie v mieste prstnatec pleťový, hrdobarka cesnaková alebo žltuška žltá. V tôňach žije viac ako 10 druhov vážok, z obojživelníkov kunka červenobruchá a hrabavka škvrnitá. Vo východnej časti lokality hniezdi kaňa močiarna.
Nélson Semedo
Nélson Cabral Semedo (* 16. november 1993, Lisabon, Portugalsko) je profesionálny portugalský futbalista hrajúci za anglický klub Wolverhampton Wanderers FC ako obranca. Na drese nosí číslo 22.
Benfica
Semedo sa narodil v Lisabone. Svoju kariéru začal v mládežníckych kategóriách klubu Sintrense. Za A-tím debutoval, keď mal 17 rokov. 12. januára 2012 podpísal 5-ročný kontrakt s Benficou Lisabon. Počas pôsobenia v Benfice hosťoval v treťoligovom klube Fátima, a to v rokoch 2012 a 2013. Po odchode Maxiho Pereiru z A-tímu Benficy sa Semedo prepracoval z B-tímu do A-tímu. Následne predĺžil zmluvu do roku 2021. Za áčko Benficy debutoval v Supertaça Cândido de Oliveira, kde Benfica prehrala so Sportingom. Týždeň na to dal prvý ligový gól, odniesol si to Estoril a Benfica doma vyhrala. Po tom, ako sa Semedo stal členom základnej zostavy sa v októbri 2015 zranil a jeho pozíciu zaujal André Almeida. V sezóne 2016/17 sa Semedo vrátil naspäť do základu a získal štvrtý ligový titul v rade.
Barcelona
13. júla 2017 Semedo prestúpil z Benficy do španielskeho celku FC Barcelona. Prestupová čiastka bola 30,5 milióna eur a ďalších 5 miliónov eur za každých ďalších 50 zápasov odohraných v novom klube. Semedo debutoval v zápase španielskeho superpohára proti Realu Madrid pri hosťujúcej prehre. V Lige majstrov debutoval 13. septembra 2017 v domácom zápase proti Juventusu. Barcelona vyhrala. Prvý gól za Barcelonu vstrelil až v ďalšej sezóne, 27. januára 2019 sa presadil v zápase 21. kola španielskej La Ligy, keď pri vonkajšej výhre vstrelil víťazný gól.
Reprezentačná kariéra
Semedo odohral za portugalskú reprezentáciu doposiaľ len 8 zápasov, zúčastnil sa Pohára konfederácií 2017 a obsadil tretie miesto.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2008
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2008 boli 14. majstrovstvá Európy žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to najvyššie kontinentálne podujatie EHF žien v halovom pozemnom hokeji v roku 2008. Konalo sa od 25.27. januára 2008 v Almerii, v Španielsku, za účasti 8 tímov. V Španielsku sa konali druhýkrát halové ME žien, keď predtým to bolo v roku 1998. Nemky sa stali trinástykrát majstrom Európy.
Leudeville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Konské hlavy
Konské hlavy je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Pernek, približne severozápadne od Pezinka.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na hranici okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Pernek a mesta Pezinok. Vrcholom vedie hranica vojenského obvodu Záhorie, do ktorého patrí celá západná časť masívu. Najbližšími sídlami sú západným smerom situované obce Jablonové a Pernek a juhovýchodne ležiace mesto Pezinok a obec Limbach. Vrcholovou časťou vedie Štefánikova magistrála.
Opis
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa Malých Karpát, ktorý vedie od severu z blízkeho sedla Baba a pokračuje na vrch Somár. Západne susedí Gašparová a Turecký vrch, južne Hrubý vrch  a Stratený kút , východne Korenný vrch  a severne Čmeľok. Severné svahy odvodňuje Pernecký potok, západné Rudanický potok a južné Stupavský potok, všetky smerujúce do Maliny v povodí rieky Morava. Voda z východných svahov odteká Limbašským potokom do Blatiny, ktorá je prítokom Malého Dunaja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady
Plochý vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest sú viditeľné okolité vrchy Malých Karpát, Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach tiež predhorie Álp, Vtáčnik a Tribeč.
Saint-Laurent-des-Arbres
Saint-Laurent-des-Arbres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Skorumpovaní poliši
Skorumpovaní poliši je americký kriminálno-dramatický televízny seriál, ktorého tvorcom je Adi Hasak. Seriál mal v USA premiéru 7. januára 2016 na stanici NBC. Seriál sa odohráva v New Yorku a v hlavnej úlohe sa predstaví Jennifer Lopez ako Harlee Santosová, slobodná matka a detektív NYPD, ktorá je nútená stať sa informátorkou FBI, zatiaľ čo sa musí vysporiadať s vlastnými finančnými a rodinnými problémami.
5. februára 2016 stanica NBC objednala 13-dielnu 2. sériu, ktorá mala premiéru 5. marca 2017. 17. marca 2017 potom stanica objednala aj tretiu sériu. 4. apríla 2018 bolo oznámené, že tretia séria je posledná a obsahuje 10 epizód. Premiéra tretej série bola 17. júna 2018 a finále seriálu 19. augusta 2018.
Na Slovensku sa seriál vysielal od 2. mája 2018 do 30. marca 2020 na JOJke a WAU.
Série a časti
Pozri Zoznam častí seriálu Skorumpovaní poliši.
Produkcia
Vo februári 2014 stanica NBC objednala trinásťdielny seriál. Teaser trailer bol vydaný 3. júna 2015.
Obsadenie
Jennifer Lopez získala hlavnú úlohu v roku 2014. 26. februára 2015 boli obsadení Liotta, de Matteo, Vincent Laresca a Warren Kole. Dayo Okeniyi získal rolu detektíva Michaela Lomana. 30. marca 2015 získal vedľajšiu rolu Hampton Fluker. 8. apríla 2015 získala rolu Christiny herečka Sarah Jeffery. 13. apríla 2015 získal rolu Jamesa Navyho Gino Anthony Pesi. 15. júna 2016 sa Anna Gunn pripojila k obsadeniu druhej série vo vedľajšej úlohe Julie Ayer.
Ocenenia a nominácie
Seriál získal nomináciu na cenu Teen Choice Awards v roku 2016 v kategórii najlepšia televízna dráma a Jennifer Lopez získala nomináciu v kategórii najlepšia televízna herečka (dráma). V roku 2016 seriál tiež získal nomináciu na cenu Imagen Foundation Awards a Jennifer Lopez získala nomináciu v kategórii najlepšia televízna herečka.
V roku 2017 Jennifer Lopez získala cenu People's Choice Awards v kategórii najlepšia herečka v krimi-dramatickom seriáli.
Vysielanie
V Indii mal seriál premiéru 8. januára 2016 na stanici Colors Infinity a vysielal sa deň po americkej premiére. V Kanade sa seriál vysielal na stanici Global v rovnakom čase ako v USA na NBC. V Holandsku sa seriál vysielal v stredy na stanici Fox. V Austrálii mal seriál premiéru 2. augusta 2016 na stanici Universal Channel.
Trhovištský potok (prítok Ondavy)
Trhovištský potok je potok v regióne Dolný Zemplín, na území obcí Moravany, Rakovec nad Ondavou, Trhovište, Horovce v okrese Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská pahorkatina. Ústi do Ondavy. Má dĺžku. Rád toku V.
Začiatok
Začína sa v v severnej časti územia obce Moravany na hranici s obcou Rakovec nad Ondavou medzi južným okrajom poľa Povrazy v Rakovci nad Ondavou a severným okrajom pasienka Pod Lúčom v Moravanoch.
Opis toku
Od začiatku tečie Trhovištský potok územím obce Moravany juhovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán, mení smer na juh až juhozápad, preteká cez pasienok Pod lúčom, v vteká do intravilánu obce Moravany, tečie západným okrajom intravilánu, v  opúšťa intravilán, je lemovaný pásom príbrežnej vegetácie, mení smer na juhovýchod, v  križuje (priberá) ľavostranný prítok Šarkan, v  priteká na okraj intravilánu niekdajšej osady, dnes časti obce Lučkovce v obci Moravany a zároveň priteká na hranicu medzi obcami Moravany a Horovce, po ktorej tečie, od trojchotárnika v  tečie po hranici medzi obcami Horovce a Trhovište, v  opúšťa obecnú hranicu a preteká poľnohospodárskym extravilánom na území obce Trhovište, v  vteká do intravilánu Trhovišťa, v  vyteká z intravilánu a vteká do extravilánu, v  priteká na hranicu obcí Trhovište a Horovce, opúšťa hranicu a záverečných 200 m svojho toku tečie cez územie Horovce a v  ústi do  Ondavy ako jej ľavostranný prítok. Trhovištský potok patrí do okresu Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Pozdišovský chrbát. Má jeden významnejší prítok: vodný tok Šarkan.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Trhovištský potok má pôvod v názve obce Trhovište, ktorej najstarší záznam sa viaže k roku 1220 Wasarhely, 1332 Fur, Locus Fori, Wasarhel, 1773 Tarhowisscže. Trhovištský potok v dolnej časti svojho toku preteká územím obce Trhovište. Z toponyma Trhovište bolo po rozšírení o formant -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Trhovištský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1975. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Trhovištský potok nie je jedinečným hydronymom (august 2022).
Referencie
,
Leuville-sur-Orge
Leuville-sur-Orge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Samolas
Samolas môže byť:
Dostihová ulica
Dostihová ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1970.
Pomenovaná bola podľa dostihovej dráhy s príslušnou komplexnou a športovou vybavenosťou.
Nevesta pre milionára
Nevesta pre milionára bola slovenská televízna súťažná relácia typu reality show, ktorá sa vysielala na TV Markíza od 28. apríla až do 30. júna 2006.
Dostihová ulica
Nachádzala sa na mieste dnešného nákupného centra Aupark, dnes by prechádzala cez nákupné centrum priečne cez oba hlavné vstupy po Sad Janka Kráľa.
Nachádzala sa tu radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Nevesta pre milionára
Išlo o adaptáciu americkej relácie The Bachelor z roku 2003 vysielanej na televízii ABC.