cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernst Jünger
Ako dobrovoľník bojoval v prvej svetovej vojne, v medzivojnovom období bol dôstojníkom ríšskej obrany (v roku 1920 účasť na Kappov puč), neskôr študoval v Lipsku a v Neapole zoológiu a filozofiu.
Jeho prózy z prvej svetovej vojny V oceľových búrkach a eseje Totálna mobilizácia a Robotník fašisti nadšene prijali, najznámejší román Na mramorových útesoch (1939) sa však považuje za jeho zúčtovanie s fašistickou diktatúrou. Spolu s filozofom Martinom Heideggerom a teoretikom práva Carlom Schmittom sa považuje za jedného z najprominentnejších nemeckých predstaviteľov neokonzervatívnej intelektuálnej pravice.
NGC 2090
NGC 2090 je galaxia v súhvezdí Holubica, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 29. októbra 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,3.
Eucharius Kammerschreiber
Eucharius Kammerschreiber (* ? – † cca 1648, Košice) bol zlatnícky majster, ktorý pred rokom 1642 pôsobil ako zlatník v Prešove. V rokoch 16421648 bol zlatníckym majstrom v Košiciach. Svoje výrobky signoval majstrovskou značkou „EE“.
Uzerche
Uzerche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Severoírske nepokoje v roku 1969
Severoírske nepokoje v roku 1969 boli udalosti, ktoré 12. – 17. augusta 1969 otriasli Severným Írskom ako politické a náboženské nepokoje. Sporadicky násilie trvalo už od začiatku roku 1969 v dôsledku kampane občianskych práv, ktorá bola namierená na ukončenie diskriminácie írskych katolíkov. Pochody za občianske práva boli opakovane napádané ulsterskými protestantskými lojalistami a Kráľovskou ulsterskou políciou (RUC).
Výtržnosti viedli k Bitke o Bogside v meste Derry. Boli to trojdňové nepokoje v štvrti Bogside medzi RUC a nacionalistickým/katolíckym obyvateľstvom. Na podporu obyvateľov Bogside začali nacionalisti a katolíci protesty po celom Severnom Írsku. Niektoré z nich viedli k útokom lojalistov pracujúcich spoločne s políciou. Najkrvavejšie nepokoje boli v Belfaste, kde bolo 7 ľudí zabitých a stovky zranených. Desiatky domov, väčšina z nich vo vlastníctve katolíkov, rovnako ako podniky boli vypálené. Navyše tisíce prevažne katolíckych rodín bolo vyhnaných zo svojich domovov. V niektorých oblastiach RUC pomáhala lojalistom a nedokázala ochrániť katolícke oblasti. Udalosti v Belfaste boli niektorými videné ako pogrom proti menšine katolíckej a nacionalistickej komunity.
Britská armáda bola nasadená na udržanie poriadku, štátnej kontroly a začala stavať mierové línie, ktoré od seba oddeľovali dve strany. Udalosti z augusta 1969 sú široko videné ako začiatok tridsaťročného konfliktu známeho ako Problémy.
Pozadie udalostí
Severné Írsko bolo destabilizované v celom roku 1968 sporadickými nepokojmi vyplývajúcich z občianskej neposlušnosti kampane Severoírskeho združenia pre občianske práva (NICRA), ktorá bola namierená na ukončenie diskriminácie katolíkov na hlasovacích právach, bývaní a zamestnaní. Oponentmi NICRA bol Ulsterský ústavný obranný výbor (UCDC) a ostatné lojalistické skupiny.
V lete 1969 pred vypuknutím nepokojov Medzinárodná komisia právnikov (ICJ) zverejnila veľmi kritickú správu o politike britskej vlády v Severnom Írsku. The Times napísal, že táto správa kritizovala vládu Severného Írska za policajnú brutalitu, náboženskú diskrimináciu (proti katolíkom) a manipulovanie volieb. Generálny tajomník ICJ povedal, že zákony a podmienky v Severnom Írsku boli citované juhoafrickou vládou na ospravedlnenie vlastnej politiky diskriminácie (apartheid). The Times tiež uviedol, že Ulsterská špeciálna polícia (USC) je považovaná za militantné krídlo protestantského Oranžského rádu.
Nepokoje v Belfaste
Belfast bol svedkom najitenzívnejšieho násilia počas augustových nepokojov v roku 1969. Na rozdiel od Derry, kde katolíci boli väčšinou, v Belfaste boli menšinou a boli tiež geograficky rozdelený a obklopený protestantami a lojalistami. Z tohto dôvodu, zatiaľ čo v Derry boli boje hlavne medzi nacionalistami a RUC, v Belfaste to boli tiež boje medzi katolíkmi a protestantami vrátane streľby a vypaľovania domov a podnikov.
V noci na 12. augusta sa skupiny Apprentice Boys vrátili do Belfastu po tom, čo sa zúčastnili pochodu v Derry, kde sa stretli s veľkým davom protestantských priaznivcov. Neskôr pochodovali na Shankill Road mávali vlajkami Únie a spievali"The Sash My Father Wore" čo je obľúbená lojalistická balada.
Podľa novinárov Patricka Bishopa a Eamonna Mallieho, obe komunity boli v zovretí paranoje. Katolíci presvedčení, že sa stanú obeťami protestantských pogromov. Protestanti boli zas presvedčení, že sa nachádzajú v predvečer povstania Írskej republikánskej armády.
Streda 13. augusta
Prvé nepokoje v hlavnom meste Severného Írska začali v noci na 13. augusta. Aktivisti z Derry Eamonn McCann a Sean Keenan kontaktovali Franka Gogartyho zo Severoírskeho združenia pre občianske práva aby zorganizoval demonštrácie v Belfaste a tým zamestnal políciu v Derry. Nezávisle, vodca IRA v Belfaste Billy McMillen nariadil republikánom organizovať demonštrácie "na podporu Derry".
Na Leeson Street, zhruba na polceste medzi stretom Springfield a Hastings Street bol napadnutý ručnými granátmi a streľbou z pušiek obrnený voz Humber ktorý patril RUC. V tej dobe nebolo známe, kto nariadil útok, ale ukázalo sa, že to boli členovia IRA, konajúci na rozkaz Billyho McMillena. McMillan tiež nariadil členom Fianna (mládežnícke krídlo IRA), aby zápalnými bombami útočili na základňu RUC na Springfield Street. Nasledovala tam prestrelka medzi IRA a RUC.
Okrem útokov na RUC, bol zničený aj autobazár protestanta Issaca Agnewa na Falls Road. Nacionalistický dav tiež spálil krčmu a stávkovú kanceláriu patriace katolíkom. V tejto fáze bojov bol dav lojalistov zhromaždený na Shankill Road, ale nepripojil sa k bojom.
Tej noci vyrástli barikády na rozhraní medzi katolíckymi a protestantskými oblasťami.
Štvrtok 14. august
Lojalisti videli nacionalistické útoky v stredu v noci ako organizovaný pokus IRA "podkopať ústavné postavenie Severného Írska v rámci Spojeného kráľovstva.
Piatok 15. august
Ráno 15. augusta mnoho katolíckych rodín utieklo na predmestie Belfastu do Andersonstown, aby unikli výtržnostiam.
O 4:30 ráno policajný komisár pre Belfast požiadal o vojenskú pomoc. Od skorých ranných hodín v piatok sa RUC stiahla do ich základní pre ich obranu. Oblasti stretou boli teda na pol dňa bez polície až pokiaľ neprišla britská armáda. Zástupca policajného komisára predpokladal, že britská armáda by mala byť nasadená do 10:00 alebo 11:00. O 12:25 popoludní, kabinet Severného Írska nakoniec zaslal žiadosť o vojenskú pomoc na ministerstvo vnútra do Londýna. Ale by to bolo ďalších deväť hodín dokedy by britská armáda dorazila na rozhranie Falls a Shankill Road, kde to bolo potrebné. Mnoho katolíkov a nacionalistov malo pocit, že namiesto toho aby boli chránení, tak boli štátnymi silami ponechaní na milosť lojalistom.
IRA, ktorá bola limitovaná jednotkami a zbraňami na začiatku nepokojov, bola tiež vyčerpaná a mala nedostatok munície. Jej vodca Billy McMillen a ďalších 19 republikánov, bolo zatknutých Kráľovskou ulsterskou políciou na základe zákona o osobitných právomociach.
Sobota 16. august
Na večer 16. augusta bola britská armáda nasadená na Crumlin Road. Nato bolo násilie ukončené.
Nepokoje na iných miestach
Na pomoc obyvateľom Bogside, NICRA rozhodla začať protesty v mestách po celom Severnom Írsku.
Na večer 11. augusta vypukli nepokoje v meste Dungannon po zasadnutí NICRA. Vzbúrenci boli potlačení Kráľovskou ulsterskou políciou dole po Irish Street. Boli tam tiež tvrdenia o policajnej brutalite.
Dňa 12. augusta, demonštranti zaútočili ná základne RUC v mestách Coalisland, Strabane a Newry.
13. augusta došlo k ďalším nepokoje v mestách Dungannon, Coalisland, Dungiven, Armagh a Newry. V Coalisland dôstojníci USC spustili paľbu na výtržníkov bez rozkazov, ale bolo im okamžite nariadené zastaviť paľbu.
14. augusta nepokoje pokračovali v Dungannon, Armagh a Newry. V Dungannon a Armagh dôstojníci USC znova spustil paľbu na výtržníkov. Vypálili 24 rán v Armaghu na Cathedral Road a zabili katolíckeho civilistu Johna Gallaghera a dvoch ďalších zranili. V Newry nacionalistickí výtržníci obkľúčili stanicu RUC a napadli ju so zápalnými bombami. V Crossmaglen bola 17. augusta napadnutá stanica RUC zápalnými bombami a trmi ručními granátmi.
Následky
Počas júla, augusta a septembra 1969 vyše 1820 rodín museli opustiť svoje domovy vrátane
Vakuola
Animal Cell.svg:'''
1. Jadierko
2. Jadro
4. Vezikula
6. Golgiho aparát
7. Cytoskelet
8. Hladké endoplazmatické retikulum
9. Mitochondria
10. Vakuola
11. Cytosól (spolu s ostatnými organelami tvorí cytoplazmu)
12. Lyzozóm
13. Centrozóm spolu s centriolami
14. Cytoplazmatická membrána ]]
Vakuola je priestor ohraničený jednoduchou membránou, ktorý sa nachádza v bunkách rastlín, protistov, kvasiniek a niektorých živočíchov. Membrána vakuoly sa nazýva tonoplast.
Vakuoly rastlín
V mladých bunkách a bunkách pracujúcich delivých pletív sa vyskytuje väčšie množstvo malých vakuol, ktoré počas diferenciácie rastú a splývajú. V zrelých bunkách potom už spravidla existuje jediná veľká vakuola, ktorá môže zaplniť viac ako 90 % ich objemu. Rastlinná vakuola predstavuje zásobáreň vody a rôznych ďalších organických aj anorganických látok (cukry, bielkoviny, aminokyseliny, organické kyseliny, alkaloidy, triesloviny, farbivá) a také miesto, kde dochádza vo väčšej miere k bunkovému tráveniu (nahrádza neprítomné lyzozómy). Tekutý obsah vakuoly sa nazýva bunková šťava. V niektorých prípadoch v nej môžu nahromadené látky vykryštalizovať (tzv. inklúzia).
Vakuoly živočíchov
Väčšie množstvo drobných vakuol možno nájsť aj v živočíšnych bunkách – napr. v bunkách chrbtice.
Vakuoly protistov
U protistov sa tiež vyskytujú vakuoly, treba však dodať, že spravidla veľmi modifikované. Najznámejšími modifikáciami sú pulzujúce vakuoly a potravné vakuoly.
Fourierov rad
Fourierov rad je pomenovaný po francúzskom fyzikovi a matematikovi Josephovi Fourierovi. Slúži na zápis periodického priebehu pomocou funkcií sínus a kosínus. Základná myšlienka zápisu funkcie vo forme radu z funkcií sínus a kosínus je rozklad vektora do ortogonálnej bázy. Lineárnym priestorom je v tomto prípade priestor (istých) funkcií definovaných na intervale [-\pi,\pi] a skalárnym súčinom je integrál:
Vzhľadom na tento skalárny súčin tvoria funkcie
ortogonálnu množinu a pre každú integrovateľnú funkciu vieme nájsť jej súradnice voči uvažovanej ortogonálnej množine. Súradnica zodpovedajúca prvku e je určená vzťahom
Keďže, tak funkcii f priraďujeme jej Fourierov rad
ktorého koeficienty sa zadávajú vzorcami
Ak sa dve integrovateľné funkcie líšia v konečnom počte bodov tak je jasné, že majú rovnaký Fourierov rad. Z toho dôvodu nepíšeme medzi funkciou f a jej Fourierovým radom znak rovnosti. Ak je však funkcia vybraná z lepšej množiny ako len z množiny integrovateľných funkcií, tak sa jej Fourierov rad môže rovnať. Napríklad platí nasledujúce tvrdenie: Ak je funkcia f ohraničená a po častiach spojitá a má aj ohraničenú po častiach spojitú prvú deriváciu, tak jej Fourierov rad má v každom bode súčet a ten je rovný aritmetickému priemeru pravej a ľavej limity tejto funkcie v tomto bode. Teda v bode spojitosti je to hodnota funkcie. Fourierov rad spojitej funkcie nemusí (v niektorom bode) vôbec konvergovať.
V praxi sa funkcia f aproximuje konečným rozvojom, kde sčítame len niekoľko prvých členov, pričom sa genericky s narastajúcim počtom členov zvyšuje presnosť tejto aproximácie.
Michail Vasilievič Nesterov
Michail Vasilievič Nesterov (* 19. máj 1862, Ufa, Rusko – † 18. október 1942, Moskva) bol ruský maliar, vedúci reprezentant religiózneho symbolizmu v Rusku.
Študoval pod vedením Pavla Čisťakova na cárskej akadémií umení a neskôr spolupracoval so skupinou umelcov známych ako peredvižniki (v preklade pocestní). Od roku 1890 do 1910 žil v Kyjeve a Petrohrade pracujúc na freskách napr. v chráme svätého Vladimíra. Po roku 1910 sa presťahoval do Moskvy kde strávil zvyšok života. Pracoval najmä na portrétoch, hlavne osobností kultúry a vedy (napr. obraz Filozofi – portrét Pavla Florenského a Sergeja Bulgakova).
Niau
Geografia atolu
Atol má takmer kruhový tvar, najmä jeho lagúna. Má iba na dĺžku a  na šírku. Jeho lagúna je úplne uzatvorená, bez akéhokoľvek spojenia s okolitým oceánom. Preto má podstatne vyššiu salinitu a nezvykle zelenú farbu.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej len tesne pod hladinu mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria a jej vek sa odhaduje na 56,8 až 59,3 mil. rokov.
Dejiny
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós v roku 1606. Atol pomenoval „La Decena“. Ďalším bol až o viac ako dve storočia ruský moreplavec a cestovateľ Faddej Faddejevič Bellinsgauzen, 18. júla 1820. Atol pomenoval „Greig“.
V 19. storočí, keď sa Niau stal francúzskym územím, mal asi 30 obyvateľov. Vďaka zachovaniu tropickej vlhkej vegetácie má v rámci Francúzskej Polynézie výnimočný ekosystém.
V súčasnosti je hlavným komunitným centrom osada Tupana, situovaná na severovýchode prstenca atolu, kde žijú prakticky všetci obyvatelia atolu.
Ekonomika
Na atole žije okolo 200 obyvateľov. Ekonomika ostrova je postavená zväčša na produkcii citrusových plodov, kopry a rybolovu.
Demografický vývoj:
Atole disponuje aj letiskom s asfaltovou dráhou.
Fauna a flóra
Ostrov je domovom aj vzácneho endemického a kriticky ohrozeného vtáka Tuamotu Kingfisher (Todiramphus gambieri) z čeľade rybárikovitých (Alcedinidae). Živí sa najmä hmyzom, chrobákmi a drobnými plazmi. V tahitčine ho volajú ote'ute'u.
Trvale tu hniezdi aj endemický druh vzácneho spevavého vtáka z čeľade trsteniarikovitých (lat. Acrocephalus caffer, ang. Tahiti Reed Warbler).
Aj vďaka atolu Niau, na ktorom sa vyskytuje tento vzácny a ohrozený druh zvieraťa, je komunita Fakarava klasifikovaná UNESCOm ako Rezervácia biosféry. Znamená to, že pre dané územie platia zvláštne predpisy, ktorými sa riadi prístup na atol a využívanie jeho zdrojov.
Bežnou vegetáciou na atole je nízky ker miki-miki (Pemphis acidula), kahaia (Guettarda speciosa), kokosová palma, ktorá bola intenzívne vysádzaná po celej Francúzskej Polynézii v prvej polovici 19. storočia s cieľom ťažiť kopru. Z ostatných plodín, ktoré slúžia najmä na obživu obyvateľstva, sú to taro, jam, sladké zemiaky a banány. Kvôli uzavretej lagúne a špecifickým podmienkam sa na ostrove darí aj citrusovému ovociu, ktorý je jednou z významných položiek finančného príjmu obyvateľov atolu.
Administratívne a geografické členenie
Geograficky patrí atol Niau k Palliserovým ostrovom. Tie tvoria ešte atoly Fakarava, Toau, Arutua, Apataki, Kaukura, Mataiva, Tikehau, Rangiroa a Makatea.
Administratívne je atol členom komunity Fakarava, kde patria ešte atoly Aratika, Kauehi, Raraka, Taiaro a Toau.
Európs
Európs môže byť v gréckej mytológii:
Tetra priesvitná
Tetra priesvitná (lat. Pristella maxillaris) je druh ryby z čeľade charaxovité (Characidae).
NGC 2091
NGC 2091 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Obvod (Maďarsko)
náhľad|vpravo|Mapa Maďarska s vyznačenými župami a obvodmi
Obvod (🇭🇺) bol štatisticko-administratívna jednotka v Maďarsku. Hierarchicky sa nachádzal medzi župou a obcou a v systéme NUTS Európskej únie zodpovedal úrovni LAU 1 (Local administrative unit).
Členenie na obvody bolo zavedené v roku 1994. V roku 2013 vznikla administratívna štruktúra okresov a následne 25. februára 2014 obvody zanikli.
Na začiatku roku 2013 bolo v Maďarsku 175 obvodov.
SSC Neapol
Società Sportiva Calcio Napoli alebo SSC Neapol je taliansky profesionálny futbalový klub so sídlom v meste Neapol. Pôvodne bol založený v roku 1904. Klub hrával počas svojej histórie väčšinu sezón na špici talianskeho futbalu. V Serie A hrajú po postupe z druhej ligy od sezóny 2007/08.
Hráči Neapola nosia azurovo-modré dresy a vyhrali Serie A dvakrát a to v sezónach 1986-87 a 1989-90. Tiež vyhrali taliansky pohár Coppa Italia štyrikrát. Na európskej úrovni triumfovali v roku 1989 v Pohári UEFA. Historicky je SSC Neapol deviatym najúspešnejším talianskym klubom a najúspešnejším klubom z Južného Talianska.
Klub mal počas svojej histórie viaceré zmeny názvu, vrátane zlúčenia s klubom Internazionale Napoli. Ich posledná zmena prebehla v roku 2004, kedy klub vyhlásil bankrot, ale bol znovu obnovený investíciou filmovým producentom Aureliom De Laurentiisom, ktorý zmenil názov na Napoli Soccer, historický názov Società Sportiva Calcio Napoli mu dal začiatkom roku 2006.
Klub hrá svoje domáce zápas na štadióne Stadio San Paolo, ktorý má kapacitu 60 240 divákov (pôvodne 78 210).
Slovenský záložník Marek Hamšík bol dlhé roky kapitánom tohto klubu a zaradil sa medzi najväčšie legendy SSC. Marek takisto drží druhý najvyšší rekord v strelených góloch a taktiež ma najviac odohraných zápasov v drese SSC.
Vyhrané domáce súťaže
1987,1990,2023
1962,1976,1987 2012,2014,2020
1990,2014
Vyhrané medzinárodné súťaže
1989
Vysielač Dalos-hegy
Vysielač Dalos-hegy sa nachádza v severozápadnom Maďarsku, na južnom okraji Šopronu.
Železobetónová veža vysielača, vysoká 165 metrov, sa nachádza na rovnomennom vrchu, asi 2 km južne od mesta, v nadmorskej výške Pre mesto a jeho širšie okolie šíri rozhlasový a televízny signál, ktorý je vďaka polohe vysielača možné prijímať v západnom Rakúsku, na juhovýchodnej Morave a na veľkej časti juhozápadného Slovenska.
Vysielanie
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Baudrecourt (Moselle)
Baudrecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mestská hromadná doprava v Bratislave
right|thumb|Prvé a druhé tarifné pásmo bratislavskej MHD platné do [[augusta 2011]]
Mestská hromadná doprava v Bratislave je najväčšia sieť mestskej dopravy na Slovensku. Je tvorená troma spôsobmi dopravy, konkrétne električkovou, trolejbusovou a autobusovou dopravou. Funguje od roku 1895, kedy bola spustená prevádzka prvej električkovej linky. Mestská hromadná doprava denne prevezie okolo 550 000 ľudí. Najrýchlejším spôsobom prepravy sú dlhodobo autobusy s priemernou rýchlosťou, po autobusoch nasledujú električky s priemernou rýchlosťou 14km/h a posledné sú trolejbusy s rýchlosťou.
Sieť bola do roku 2011 rozdelená na tri tarifné pásma. Prvé pásmo zahŕňalo centrálnu najhustejšie zaľudnenú časť mesta, ktorá sa skladá z piatich mestských častí Staré Mesto, Nové Mesto, Ružinov, Karlova Ves a Petržalka, ktorá má rozlohu okolo a kde žije okolo 300-tisíc obyvateľov, druhé pásmo zahŕňalo zvyšných 12 mestských častí: Čunovo, Devín, Devínska Nová Ves, Dúbravka, Jarovce, Lamač, Podunajské Biskupice, Rača, Rusovce, Vajnory, Vrakuňa a Záhorská Bystrica. Tretie pásmo (pre ktoré neexistujú predplatné cestovné lístky) obsahovalo obec Chorvátsky Grob, rakúske obce Wolfsthal a Hainburg an der Donau a maďarskú obec Rajka.
Dopravu zabezpečuje mestom vlastnená akciová spoločnosť Dopravný podnik Bratislava a obsluhuje všetky obývané časti mesta Bratislava. Okrem týchto liniek DPB prevádzkuje autobusovú linku do maďarskej obce Rajka (linka má špecifické tarifné podmienky). Od 1. septembra 2020 je premávka tejto linky dočasne zastavená.
Počiatky mestskej hromadnej dopravy v Bratislave
Počiatky mestskej hromadnej dopravy v Bratislave sa datujú do druhej polovice 19. storočia. Mestská doprava vznikla kvôli potrebe prepravy ľudí medzi železničnými stanicami a mestom. Po Bratislave premávali drožky a fiakre – nájomné koče, ktoré boli ťahané koňmi. Jedným z prvých hromadných dopravných prostriedkov v Bratislave bol aj omnibus - voz ťahaný koňmi, s väčším počtom miest na sedenie. V roku 1873 bola konská železnica prebudovaná na parnú trakciu a vlaky už neboli vedené k Námestiu Ľudovíta Štúra. Z toho dôvodu z Námestia Ľudovíta Štúra na železničnú stanicu premávala v rokoch 1873 – 1883 konka, prezývaná aj „tramway“. Konka zanikla z dôvodu presmerovania vlakov Považskej železnice na Hlavnú stanicu.
Vznik dopravného podniku
Predstavitelia mesta sa na konci 19. storočia rozhodli pre vybudovanie koľajovej dopravy s elektrickým pohonom. Napriek pôvodným predsudkom sa výstavba povolila. Prijatý bol návrh Ing. Alexandra Wernera z roku 1893. Ing. Werner založil spoločne s Moricom Srinzlom, Alexandrom Feiglerom a Eduardom Dubským spoločnosť, neskôr sa spoločne s dodávateľskými firmami spojili a utvorili konzorcium, ktoré sa po dohode s mestom stalo realizátorom elektrickej železnice. Neskôr Ing, Werner svoju účasť preniesol na firmu Lindheim et Co. Wien. Ďalej spoločnosť predala svoj diel firme „Ganz es társa Budapest“, ktorej spoločníkom sa stala Účastinná spoločnosť pre elektrické a dopravné podniky v Budapešti – „Részványtársaság villamos es kozlekedési vállalatok szamára, Budapest“. V roku 1898 bola z týchto dvoch spoločníkov utvorená učastinná spoločnosť „Pozsonyi villamossági részvénytársaság“, ktorá prevzala Bratislavskú mestskú elektrickú železnicu (BMEŽ) – „Pozsony Város Villamos Vasút“. Spoločnosť sa v roku 1922 premenovala na BEÚS – Bratislavskú elektrickú účastinnú spoločnosť.
Cestovné lístky a tarify
Cestovné lístky je možné zakúpiť v automatoch na zastávkach, v sieti zmluvných predajcov (prevažne stánky), v predajniach dopravného podniku, prostredníctvom elektronickej peňaženky cez označovač vo vozidle MHD, v ktorejkoľvek predajni ZSSK po celom Slovensku. Je možné zakúpiť si aj predplatený cestovný lístok. Od 17. novembra 2008 pribudla možnosť zakúpenia cestovného lístka prostredníctvom zaslania SMS správy. Od februára 2009 je možné zakúpiť si predplatený cestovný lístok cez internet. V auguste 2011 bola zrušená možnosť zakúpenia cestovného lístka na jednotlivé pásma, čím sa pásma rušia a ostáva už iba jeden typ lístka platný pre celé mesto. Zároveň už nie je potrebné kupovať si zvlášť cestovný lístok na nočné spoje. Systém mestskej dopravy je súčasťou IDS BK. Od roku 2016 pribudla možnosť kúpy eCL prostredníctvom označovača vo vozidle MHD.
Od mája 2018 je možné platobné karty používať ako električenku. Od júla 2021 je možná kúpa jednorazového cestovného lístka platobnou kartou priamo vo vozidle. Týmto dátumom boli zrušené aj 15 minútové cestovné lístky.
Vozidlový park a linky
Počet vozidiel a liniek (stav k 09.2022):
Beniakova ulica
Beniakova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. Je pomenovaná podľa Valentína Beniaka (1894 – 1973), slovenského básnika a prekladateľa.
Tiahne sa od Kuklovskej ulice po  Ulicu Ferdiša Kostku. Tvorí ju zástavba panelových domov.
Valiergues
Valiergues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jelení žlíbek
Jelení žlíbek je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza v katastrálnom území mestskej časti Brno-Bystrc.
Ochrana
Predmetom ochrany sú prírode blízke lesné porasty s mohutnými bukmi a dubmi s mnohými charakteristickými druhmi rastlín a živočíchov. Lokalita, v roku 1979 vyhlásená ako chránený prírodný výtvor, bola po schválení zákona o ochrane prírody a krajiny v roku 1992 preradená do kategórie prírodná rezervácia. Leží na území európsky významnej lokality Nad Brněnskou přehradou navrhnutej k ochrane v rámci programu Natura 2000.
Povrch
Jelení žlíbek leží na úbočí kopca Chochola na pravom brehu Brnianskej priehrady. Mierne až stredné svahy, vystupujúce aj zarezané, orientované severným a severovýchodným smerom, klesajú až do údolia bezmenného potoka. Geologické podložie je tvorené biotickými až amfibol-biotickými granodioritmi, charakteristickými horninami brnianskeho masívu.
Fauna a flóra
Jelení žlíbek je ukážkou málo dotknutých lesných spoločenstiev s typickou druhovou skladbou rastlín i živočíchov. Dominantu stromového poschodia tvoria mohutné, až 200 rokov staré buky lesné (Fagus sylvatica), ktorých kmene často obrastajú plodnice drevokaznej huby práchnovca kopytovitého (Fomes fomentarius). Pomerne hojne sa objavuje tiež dub zimný (Quercus petraea), ďalej roztrúsene hrab obyčajný (Carpinus betulus), lipa malolistá (Tilia cordata), brest hrabolistý (Ulmus minor), javor horský (Acer pseudoplatanus), javor mliečny (Acer platanoides) a javor poľný (Acer campestre). Charakteristickými druhmi podrastu sú trávy lipnica hájna (Poa nemoralis) a mednička jednokvetá (Melica uniflora), ďalej lipkavec marinkový (Galium odoratum), lipkavec lesný (Galium sylvaticum), kopytník európsky (Asarum europeaum) a hviezdica veľkokvetá (Stellaria holostea). Celkovo tu bolo zaznamenaných 167 druhov vyšších rastlín, z ktorých 12 dominuje v Červenom zozname flóry ČR, ďalej 16 druhov machorastov a 11 druhov drevokazných húb.
Lesné porasty poskytujú útočisko vtákom viazaným na staré bútľavé stromy, významným je výskyt silne ohrozeného muchárika malého (Ficedula parva) a holuba plúžika (Columba oenas). Celkovo bolo na území rezervácie zaznamenaných 26 druhov vtákov. Z cicavcov sa tu vyskytuje napr. jež východný (Erinaceus concolor), veverica obyčajná (Sciurus vulgaris), ryšavka žltohrdlá (Apodemus flavicollis), ryšavka krovinná (Apodemus sylvaticus), srnec lesný (Capreolus capreolus), diviak lesný (Sus scrofa) alebo zajac poľný (Lepus europeaus).
NGC 2092
NGC 2092 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1826.
Allonzier-la-Caille
Allonzier-la-Caille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karl Urban (herec)
Karl Heinz-Urban (* 7. jún 1972, Wellington, Nový Zéland) je novozélandský herec. Jeho najznámejšou rolou je postava Éomera v druhej a tretej časti filmovej trilógie Pán prsteňov režiséra Petera Jacksona, Dr. Leonarda "Bonesa" McCoya vo filme Star Trek a Star Trek: Do temnoty. Ďalej hral postavu Caesara v Xene, a Vďaka v Riddick: Kronika temna, a sudcu Dredda vo filme Dredd. Od roku 2013 je jednou z hlavných postáv v seriáli Almost Human.
Jeho otec, nemecký imigrant, vlastnil obchod s koženými výrobkami, kým jeho matka jeden čas pracovala pre Film Facilities vo Wellingtone. Práve cez ňu sa dostal do styku s klasickým novozélandským filmom a vyvinul sa uňho záujem o filmový priemysel.
Marocké národné futsalové družstvo mužov
Marocké národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Maroko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Fédération royale marocaine de football (FRMF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1995. V septembri 2016 mu patrilo vo svetovom rebríčku 35. miesto.
Vrcholné podujatia
Majstrovstiev Afriky sa zúčastnilo 4-krát a hneď pri svojom prvom štarte v roku 2000 vybojovalo striebornú medailu, ku ktorej na nasledujúcich dvoch turnajoch pridalo aj dve bronzové umiestnenia. V roku 2008 v boji o 3. miesto zdolalo Mozambik až po predĺžení. V roku 2016, keď sa finálový turnaj konal v Južnej Afrike, dosiahlo svoj najväčší úspech, keď vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇪🇬 a získalo zlatú medailu.
Družstvo sa zúčastnilo aj arabských majstrovstiev, na ktorých získalo 2 strieborné umiestnenia. Rovnako 2 striebra zaznamenalo aj na severoafrickom pohári. Zakaždým ho zdolalo družstvo 🇱🇾. Maroko sa predstavilo aj na prvom ročníku Stredozemného pohára, na ktorom v konkurencii 16 tímov skončilo piate.
Bazoncourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Kanižai
Štefan Kanižai - "Kanizsay de Hete et Kanizsa" (iné zápisy priezviska: Kanizsai, Kanisai; žil v 15. – 16. storočí) bol uhorský šľachtic, hodnostár na kráľovskom dvore a stoličný hodnostár.
Narodil sa v rodine sedmohradského vojvodu Ladislava Kanižaia a Kataríny rod. Hederváriovej, ktorej brat Ladislav bol chorvátskym bánom. Štefan Kanižai pôsobil na kráľovskom dvore a v stoličnej správe. V roku 1498 zastával funkciu hlavného kráľovského pohárnika, v rokoch 1498 – 1527 bol županom Gemerskej stolice.
Mariner 6
Zo Zeme vzlietol 25. februára 1969 s nosnou raketou Atlas Centaur D-1A. Sonda bola úspešne navedená na medziplanetárnu dráhu a 29. júna 1969 sa zamerala na Mars. V priebehu 41 hodín získala 49 úplných a jednu čiastočnú snímku. Najbližšie sa k planéte dostala na 3 431 km a potom sa od nej začala zase vzďaľovať. V priebehu júla 1969 postupne odosielala na Zem získané údaje, skúšala fotiť tiež hviezdy, Mliečnu cestu a kométu. Riadiace stredisko udržiavalo spojenie so sondou až do konca nasledujúceho roka.
Olivier Giroud
Olivier Giroud (* 30. september 1986, Chambéry) je profesionálny francúzsky futbalista hrajúci za talianský klub AC Miláno.
Začiatky
Olivier Giroud sa narodil v meste Chambéry v regióne Rhône-Alpes, ale vyrastal v neďalekom meste Froges. Svoju futbalovú kariéru začal v miestnom Olympique Club de Froges. V klube strávil päť rokov, než sa v trinástich pripojil k tímu Grenoble Foot 38.
Grenoble
V mládežníckej akadémii Grenobli strávil šesť rokov a vo svojich devätnástich rokoch podpísal prvý profesionálny kontrakt. Počas prvej sezóny 2005/06 sa stal členom rezervného tímu, ktorý hral v lige Championnat de France amateur 2. Giroud sa rýchlo stal dôležitým hráčom, keď strelil v pätnástich dueloch pätnásť gólov. Jeho výkony mu dopomohli k prechodu do prvého tímu, kam si ho tréner Grenobli v marci 2006 povolal. Svoj profesionálny debut mal 24. marca 2006, kedy ako striedajúci hráč nastúpil do zápasu Ligue 2 proti FC Gueugnon. Po zvyšok sezóny zostal v prvom tíme a pripísal si ďalších päť štartov. Od nasledujúcej sezóny 2006/07 sa stal jeho stálym členom. 26. februára 2007 strelil svoj prvý profesionálny gól, keď v nastavenom čase v zápase proti Le Havre AC rozhodol o víťazstve. O mesiac neskôr si pripísal tretí štart v sezóne. V stretnutí proti Gueugnon bol však po svojej prvej červenej karte v kariére vylúčený. Sezónu zakončil s osemnástimi štartmi a dvoma strelenými gólmi.
Tours FC
28. mája 2008 oznámil svoj prestup do druholigového tímu Tours FC, kde podpísal trojročný kontrakt. Giroud bol do Tours zlákaný športovým riaditeľom Maxom Martym, ktorý predtým pracoval práve v Grenobli. Olivier dostal dres s číslom 12 a na prvý zápas z dôvodu zranenia nastúpil až 3. septembra 2008 v Coupe de la Ligue proti US Boulogne. Ligového debutu sa dočkal o týždeň neskôr, kedy Tours porazilo Nîmes Olympique 1:0. Mesiac po svojom debute strelil svoj prvý gól, keď v zápase proti RC Lens otváral skóre. V druhom polčase pridal ešte jeden gól a dopomohol k víťazstvu svojho klubu 3:1. Vo francúzskom pohári Coupe de France strelil v dvoch zápasoch päť gólov. V prvom jediným gólom dopomohol k víťazstvu 1:0 nad poloprofesionálnym klubom Pacy Vallée-d'Eure. V nasledujúcom kole zvíťazil jeho klub nad mužstvom SS Jeanne d'Arc z Réunionu 7:1 a Olivier dal štyri góly. V ďalšom kole bolo Tours vyradené klubom FC Lorient. Sezónu zakončil so 14 gólmi v 27 stretnutiach.
Montpellier
Giroud sa oficiálne k tímu pripojil 1. júla 2010. V klube debutoval 29. júla 2010 v stretnutí tretieho kvalifikačného kola Európskej ligy proti maďarskému klubu Győri ETO FC. V zápase strelil svoj prvý gól v novom pôsobisku. Tím vďaka jeho gólu vyhral, ​​ale po odvetnom zápase bol z predkola vyradený. Ligový štart si pripísal v prvom kole Ligue 1 proti FC Girondins de Bordeaux, Montpellier vyhral 1:0. 28. augusta strelil svoj prvý ligový gól v zápase vonku proti Valenciennes FC, ktoré sa skončilo výhrou 1:0. V Coupe de la Ligue sa Montpellier prekvapujúco dostal až do finále. V semifinálovom zápase proti Paris Saint-Germain odohral celé stretnutie, ktoré sa rozhodlo až v predĺžení, kedy Giroud strelil v 117. minúte rozhodujúci gól. Montpellier sa tak dostal do prvého finále od roku 1994, kedy hral finále v Coupe de France. Vo finále Coupe de la Ligue nastúpil proti Olympique de Marseille a prehral 0:1. Jediný gól zápasu strelil Taye Taiwo. Montpellier sa umiestnil na štrnástej priečke a Giroud sa s 12 gólmi stal najlepším klubovým strelcom. Po sezóne predĺžil svoj kontrakt až do roku 2014.
Druhú sezónu v klube začal opäť dobre. Vsietil góly v prvých dvoch ligových stretnutiach proti AJ Auxerre a úradujúcemu majstrovi ligy Lille OSC. Počas ďalších stretnutí strelil tímom Dijon FCO a FC Sochaux-Montbéliard hetrik, víťazný gól proti Olympique Lyonnais, AS Nancy a OGC Nice a väčšinu gólov v Coupe de la Ligue a Coupe de France. Vďaka jeho produktivite viedol Montpellier v novembri 2011 ligovú tabuľku. V zimnom prestupovom období o neho prejavilo záujem mnoho klubov z celej Európy. Vlastník Montpellieru Louis Nicollin sa nechal počuť, že prípadný záujemca o jeho služby bude musieť zaplatiť 50 alebo 60 miliónov eur. Napriek všetkému však Olivier v tíme zostal a zaslúžil sa o mnoho gólov aj v druhej polovici sezóny. 24. marca 2012 strelil jediný gól stretnutia v zápase proti AS Saint-Étienne. Toto víťazstvo dostalo Montpellier na prvú priečku a na nej sa udržal až do konca sezóny. Po víťazstve 2:1 nad Auxerre v poslednom ligovom kole si klub zabezpečil prvý ligový triumf vo svojej histórii. Giroud zakončil sezónu s 21 gólmi ako najlepší ligový strelec.
Arsenal
26. júna 2012 prestúpil za približnú sumu 13,2 milióna libier do anglického Arsenalu. Podľa svojich slov Arsenal uprednostnil pred Chelsea, pretože manažér Arsène Wenger ho uistil o svojom záujme a nebol presvedčený, že manažér Chelsea, Roberto di Matteo, toho o ňom vie dosť. Svoj prvý gól v drese Arsenalu strelil v stretnutí Ligového pohára proti Coventry City FC 26. septembra 2012, kedy Arsenal vyhral 6:1. Prvý gól v Premier League nasledoval 6. októbra v zápase proti West Ham United FC.
Reprezentácia
Olivier Giroud nikdy nereprezentoval Francúzsko v mládežníckych kategóriách. V roku 2001 bol spoločne s hráčmi ako Yoann Gourcuff, Yohan Cabaye alebo Sylvain Marveaux povolaný do tímu Francúzska do 16 rokov, aby sa zúčastnil kempu v akadémii Clairefontaine. Po ukončení kempu však nebol vybraný, aby v nadchádzajúcej sezóne reprezentoval tím šestnásťročných.
A-mužstvo
3. novembra 2011 ho tréner seniorskej reprezentácie Laurent Blanc vybral do nominácie na priateľský zápas proti USA a Belgicku. Debutoval 11. novembra proti tímu Spojených štátov. Do hry sa dostal ako striedajúci hráč. Svoj prvý gól v reprezentácii dal 29. februára 2012, kedy v priateľskom zápase porazilo Francúzsko Nemecko 2:1. O tri mesiace neskôr bol nominovaný do tímu pre Majstrovstvá Európy 2012. V príprave na tento šampionát sa podieľal dvoma asistenciami pri víťazstve 3:1 nad Islandom. Na samotnom európskom šampionáte odohral tri stretnutia, vždy ako striedajúci hráč v závere stretnutia. Francúzsko sa prebojovalo až do štvrťfinále, kde bolo po porážke 0:2 vyradené reprezentáciou Španielska.
22. marca 2013 nastúpil v kvalifikačnom zápase proti Gruzínsku, ktorý sa skončil víťazstvom domácich Francúzov 3:1. Giroud strelil jeden gól.
Klubové
Montpellier
Lee Aronsohn
náhľad|Lee Aronsohn, John Cryer a Chuck Lorre (v poradí zľava)
Lee Aronsohn (* 15. december 1952) je televízny scenárista a producent, ktorý napísal niekoľko veľmi úspešných sitkomov, ako Love Boat, Who's the Boss?, Murphy Brown, Grace Under Fire, Cybill a Teória veľkého tresku.
V roku 2003 spolu s Chuck Lorreom vytvorili ďalší veľmi úspešný sitkom Dva a pol chlapa, pre ktorý Aronsohn napísal aj pôvodnú hudbu. Okrem písania scenárov bol Aronsohn aj výkonný producent pre niektoré epizódy a v roku 2006 jednu epizódu aj sám prvýkrát režíroval.
Selčiansky potok (prítok Hrona)
Selčiansky potok je potok na hornom Pohroní, preteká územím okresu Banská Bystrica a zároveň východnou časťou územia mesta Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona a meria 10,5 km. Na hornom toku preteká Selčianskou dolinou.
Prameň: v Starohorských vrchoch na južnom svahu Jelenskej skaly (1 153,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 950 m n. m.
Smer toku: na hornom toku na juhojuhovýchod, na dolnom toku prevažne na juh, medzi obcami Selce a Kynceľová na juhojuhozápad
Geomorfologické celky: 1.Starohorské vrchy, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie
Prítoky: sprava prítok spod Malého diela (934,9 m n. m.), Nemčiansky potok, zľava prítok z južného úpätia Rovní (856,2 m n. m.) a spod Úkladov (572,6 m n. m.)
Ústie: do Hrona pri meste Banská Bystrica (pri mestskej časti Majer) v nadmorskej výške okolo 349 m n. m.
Obce: Selce, oddeľuje obec Kynceľová na pravom brehu od mestskej časti Senica na ľavom brehu.
Compiègne-Nord
Compiègne-Nord je francúzsky kantón v obvode Compiègne v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho 6 obcí.
Európs (syn Aigialea)
Európs je v gréckej mytológii syn a nástupca sikyónskeho kráľa Aigialea.
Európs bol synom Aigialea, ktorý bol zakladateľom a prvým kráľom mesta Aigialea, neskôr po mnohých storočiach pomenovaného na Sikyón po rovnomennom kráľovi Sikyónovi. Podľa gréckeho autora Eusebia z Kaisareie, Európs vládol až 45 rokov a to v rovnakej dobe, keď vládol Ninos syn asýrskeho vládcu Béla, zakladateľa mesta Babylon. Jeho nástupcom sa stal syn Telchis.
Ulica Ferdiša Kostku (Bratislava)
Ulica Ferdiša Kostku je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely.
Je pomenovaná podľa Ferdiša Kostku (1878 – 1951), slovenského keramikára.
Tetra skvostná
Tetra skvostná (Hyphessobrycon bentosi) je druh ryby z čeľade charaxovité (Characidae).
Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (Amazonská kotlina v Brazílii, ďalej Guyana a Surinam).
Ogotaj
Práve jeho smrť zapríčinila v lete 1242 odchod mongolského vojska z Uhorska, keďže veliteľ Batuchán (Džingischánov vnuk) sa ponáhľal domov, aby získal nástupníctvo, čo sa mu aj podarilo.
NGC 2093
NGC 2093 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. decembra 1836.
Jozef Kostka
Školské roky
Vyučil sa v džbánkárskej dielni svojho strýka Ferdiša Kostku. V rokoch 193237 študoval na Vysokej škole umeleckého priemyslu v Prahe u prof. Karola Dvořáka. V rokoch 193839 študoval na École des Beaux-Arts v Paríži.
Pedagogická činnosť
V rokoch 194049 pôsobil na Slovenskej vysokej škole technickej, odbor modelovanie. Táto škola bola akousi predchodkyňou Vysokej školy výtvarných umení.
V roku 1949 spoluzakladal Vysokú školu výtvarných umení v Bratislave. Spolu s Rudolfom Pribišom vychovali množstvo vynikajúcich slovenských sochárov (Jankovič, Meliš, Huba, Roller, Brezany). V jeho ateliéri pôsobil dva roky ako asistent slovenský sochár Justín Hrčka. Až na nátlak normalizátorov školu opustil.
Tvorba
Kostkova tvorba je z väčšej časti figurálna, vyrovnáva sa s princípmi figurácie ako ju formuloval ešte Auguste Rodin. Ale najmä v šesťdesiatych rokoch 20. storočia inklinoval aj k archetypálnejším formám abstrakcie nadväzujúc na odkaz Constantina Brâncuşiho. V tejto časti tvorby sa u Kostku naplno prejavil zmysel pre materiál a citlivé až lyrické skúmanie procesu tvorby plastiky.
Je tvorcom mnohých pamätníkov napr. pomník Víťazstva pre Bratislavu 194649. Pomník SNP pre Partizánske 194650 patrí medzi najlepšie pamätníky na tému SNP. V roku 1957 sa zúčastnil na medzinárodnom bienále v São Paulo. Na svetovej výstave v Bruseli roku 1958 bol odmenený za reliéf „Na brehu rieky“ striebornou medailou, v tom istom roku sa zúčastňuje bienále v Benátkach. Je taktiež autorom súsoší Vďaka na bratislavskom Slavíne 1963, či plastiky Slovenská jar – pomník Ľudovíta Štúra v Modre 1964. V rokoch 196668 podnikol študijné cesty do Anglicka, Francúzska a Talianska. Patrí aj k laureátom ceny Cypriána Majerníka 1963, či k nositeľom titulu národný umelec 1967.
Napriek ťažkému obdobiu v ktorom žil dokázal si zachovať svoj ľudský morálny kredit.
Krypta (rozlišovacia stránka)
Krypta môže byť:
Ždiarska dolina
Ždiarska dolina môže byť:
Odchýlkomer (praktická technika)
náhľad|Pákový ručičkový odchýlkomer s rozsahom 0.01–20 mm Odchýlkomer (staršie a nevhodne: úchylkomer; názvy najmä pre nedigitálne typy aj: číselníkový odchýlkomer, číselníkový indikátor, hodinkový indikátor, číslicový odchýlkomer, nevhodne: číselníkový/číslicový/hodinkový úchylkomer, hovorovo: hodinky, staršie: indikátor, staršie pre komparačné typy: číselníkový komparátor   ) je druh jednoduchého meracieho prístroja pre presné odmeriavanie malých vzdialeností. Presné definície podľa STN/ISO sú takéto:
Princíp číselníkového odchýlkomera
Meraný lineárny pohyb je prevedený transformačným mechanizmom (prevodovkou) na rotačný pohyb ručičky indikátora. Malá zmena lineárneho pohybu spôsobí rádovo väčšiu zmenu polohy ručičky indikátora voči stupnici (rozdiel môže byť 1 - 10000x).
Typy
Elektronické odchýlkomery umožňujú prenos meraných údajov a ich spracovanie v počítači.
Varetz
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bébing
Bébing je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2094
NGC 2094 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. januára 1835.
Dawson
Dawson je názov:
Dišputa svätej Kataríny Alexandrijskej pred cisárom Maxentiom
Dišputa svätej Kataríny Alexandrijskej pred cisárom Maxentiom (tal. Disputa di Santa Caterina d'Alessandria davanti all'imperatore Maxentius) je názov fresky talianskeho renesančného maliara Pinturicchia z rokov 1492 - 1495.
Monumentálna maľba, nachádzajúca sa v Borgiovych apartmánoch (Appartamenti Borgia) v sieni zvanej Sala dei Santi (Svätá sála), bola Pinturicchiom namaľovaná na príkaz pápeža Alexandra VI. Freska svojím námetom zapadá do celkovej schémy výzdoby Borgiovych apartmánov, ktorou bola oslava triumfu kresťanstva nad pohanstvom.
Námetom fresky, namaľovanej v lunete miestnosti, je scéna zo života svätej Kataríny Alexandrijskej. Na pozadí Konštantínovho oblúka sa odohráva teologická dišputa medzi sväticou a na tróne sediacim cisárom Maxentiom. Cisár dal predvolať päťdesiat učených pohanských filozofov, aby vyvrátili vieru svätej Kataríny.
Kataríne sa však podarilo pred filozofmi svoju vieru obhájiť a presvedčiť ich aby sa obrátili na kresťanstvo. Cisár dal okamžite všetkých učencov popraviť. Napriek Kataríninmu víťazstvu bola i ona napokon mučená a popravená. Podľa legendy sa tak malo stať v roku 307 a Katarína mala byť usmrtená v kolese, ktoré sa však zlomilo a tak bola sťatá.
Okrem svätej Kataríny, ktorá má na freske portrétne rysy dcéry Alexandra VI. Lucrezie, Pinturicchio tu zobrazil portréty viacerých súčasníkov - zo známejších tu nachádzame napr. architekta niekoľkých miestností Apoštolského paláca Antonia da Sangallu ml. ale i podobizeň samotného umelca.
Freska pôsobí slávnostným dojmom, ktorý autor docielil napr. i použitím zlatej farby.
Vars-sur-Roseix
Vars-sur-Roseix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Nové Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Don Giovanni
Don Giovanni v origináli Il dissoluto punito ossia il Don Giovanni (Potrestaný hriešnik alebo Don Giovanni) je opera v dvoch dejstvách, ktorú v roku 1787 v Prahe zložil Wolfgang Amadeus Mozart na objednávku. Námetom pre hlavnú postavu je legendárny Don Juan. Patrí medzi desať najhranejších opier. Obsahuje dramatické a nadprirodzené prvky.
Vars-sur-Roseix
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Don Giovanni
Vznik a história opery
Objednávku na napísanie opery Don Giovanni dostal Mozart v Prahe. Opera mala premiéru 29. októbra 1787 v Stavovskom divadle v Prahe, kde ju dirigoval samotný autor. Sú dve verzie, kedy bola dokončená ouvertúra - predohra. Podľa jednej deň pred premiérou, podľa druhej v deň premiéry. Mozart zaznamenal dokončenie opery 28. októbra.
Mozart dohliadal aj na premiéru opery vo Viedni, ktorá bola 7. mája 1788. Pre túto produkciu napísal dve nové árie: pre Ottavia a Elvíru a duet medzi Leporellom a Zerlinou.
1. dejstvo
Don Giovanniho sluha Leporello čaká počas chladnej noci v záhrade, pred domom Commendatora na svojho pána a stráži. Pritom sa sťažuje na ťažký osud sluhu. Don Giovanni sa zatiaľ snaží v dome zviesť dcéru Commendatora hoci aj násilím. Náhle vybiehajú obaja z domu, don Giovanni sa snaží zostať ukrytý pod plášťom a donna Anna sa naopak pokúša odhaliť ho. Po krátkom čase jej príde Commendatore na pomoc a don Giovanni je prinútený na súboj, v ktorom Commendatora, teda dona Pedra zabije. Donna Anna medzitým odišla zavolať na pomoc svojho snúbenca dona Ottavia. Po návrate so snúbencom nachádzajú Commandatora mŕtveho. Donna Anna prinúti snúbenca prisahať pomstu donovi Giovannimu.