cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Park ušľachtilých duší
Vznik a financovanie
Pamätník vznikol z iniciatívy vtedajšieho predsedu predstavenstva Izraelskej obchodnej komory na Slovensku Miloša Žiaka a jeho poradcu Ladislava Snopka. Základný kameňa položil v roku 2008 vtedajší predseda vlády Robert Fico. Park ušľachtilých duší je od roku 2009 zaradený do projektu "Slovenská cesta židovského kultúrneho dedičstva" v rámci "Európskej cesty židovského kultúrneho dedičstva". Projekt má názov Veľká kultúrna cesta Európy.
Umiestnenie
Ulica T. G. Masaryka, pri areáli Technickej univerzity vo Zvolene, Zvolen, Slovensko
Zdroje
Izraelská obchodná komora na Slovensku
Louis Tomlinson
Louis William Tomlinson (rod. Louis Troy Austin; * 24. december 1991, Doncaster, South Yorkshire, Anglicko) je anglický spevák, skladateľ a herec. Preslávil sa ako člen hudobnej skupiny One Direction.
Detstvo
Louis Tomlinson sa narodil v Doncasteri manželom Johannah Poulstonovej a Troyovi Austinovi. Keď bol ešte malý, jeho rodičia sa rozviedli. Meno Tomlinson prevzal po svojom nevlastnom otcovi Markovi Tomlinsonovi. Jeho matka zomrela po krátkom boji s leukémiou v decembri 2016.
Louis si ako malý zahral mini rolu v dráme If I Had You na kanáli ITV, tiež sa objavil vo filme Waterloo na kanáli BBC. Chodil do školy Hall Cross High School v jeho rodnom meste. Získal hlavnú mužskú úlohu v školskej hre Pomáda, Dannyho Zuka. Pracoval vo Vue cinema, v Toys R Us, alebo bol zdravotníkom futbalového tímu v Doncasteri.
One Direction
Pred skupinou One Direction bol Louis členom skupiny The Rogue. V rokoch 2011 – 2015 si Louis spolu s Harrym, Liamom, Niallom a Zaynom získali popularitu a stali sa jednou z najúspešnejších hudobných skupín na svete. Vydali 5 štúdiových albumov a vypredali 4 svetové turné. S vydaním posledného piateho albumu Made in the A.M skupina ohlásila, že ide na 18 mesačnú (6+ročnú) prestávku. Fanúšikovia One Direction (Directioners) aj v súčasnosti stále čakajú na ich návrat.
Sólo kariéra
Počas prestávky One Direction, ktorá začala 13. decembra 2015 sa Louis pustil aj do vlastných projektov. Odvahu mu dodala jeho mama a jeho verní fanúšikovia. Koncom roka 2016 Louis vydal svoj debutový singel „Just Hold On“ spolu s DJ Steve Aoki. Neskôr vydal „Back To You“ s popovou speváčkou Bebe Rexha, „Just Like You“ a „Miss You“.
31. januára 2020 vydal svoj debutový hudobný album s názvom Walls.
Ivan Július Kovačevič
Život a dielo
Ivan Július Kovačevič sa narodil 24. novembra 1909. Bol najvýraznejšou osobnosťou slovenskej filmovej publicistiky. Písal do Slovenskej politiky, Robotníckych novín, Šípu a pre mnohé iné. V roku 1935 sa stal redaktorom špecializovaného časopisu Kinema. Od decembra 1935 do marca 1937 bol druhým tajomníkom Filmového štúdia v Prahe. V roku 1938 začal vydávať mesačník Kino a film. Po napísaní množstva článkov do významných filmových publikácii sa začal filmu venovať aj prakticky. Bol odborným poradcom na výrobe filmov Jánošík (1935), Milan Rastislav Štefánik (1935) a Hordubalové (1937). Sám natočil film Hoj, zem drahá o Martinovi Rázusovi.
Začal sa venovať tvorbe filmových žurnálov. Najprv pracoval na Elite-žurnáli. Tvrdil, že pre tento žurnál zábery sám natočil, zostrihal a nahovoril komentár, no jeho tvrdenia však nie sú jednoznačne overiteľné. Je pravda, že na týchto žurnáloch výrazne spolupracoval, ale nie je isté, že sa venoval všetkým činnostiam. Pomáhal však pri získavaní príspevkov od spoločnosti UFA. Ivan Július Kovačevič sa tak vyprofiloval ako prvý slovenský filmový spravodajca.
Podobne známym spravodajcom v susednom Česku bol Jan Kučera so žurnálom Aktualita. Kovačevič sa rozhodol vytvoriť niečo podobné. Vytvoril slovenský zvukový týždenník a nazval ho Nástup. Začal vychádzať v novembri 1938 do júna 1944. Vo vojnovom Slovenskom štáte si vládnuca garnitúra veľmi rýchlo uvedomila možnosti podávania informácii v ich prospech. Výber spoločensko-politických tém určoval Úrad propagandy. Kovačevič mohol vyberať len apolitické témy, napríklad z oblasti kultúry, etnografie, športu a dejín.
Kovačevič nemal s natáčaním veľké skúsenosti a preto začal spolupracovať s kameramanom Bohumilom Havránkom. Začal výrazne ovplyvňovať strihovú skladbu a text komentárov. Komentáre sám nahovoril. Patril medzi najvýraznejších spoluautorov filmovej fašistickej propagandy.
Ťažiskom jeho práce, ktorá trvala približne šestnásť rokov, boli filmy ako 14. marec 1939 (1940) a jediný celovečerný film Nástup Od Tatier po Azovské more (1942). V tomto filme sa naplno uplatnila propagandistická a profašistická oslavná spravodajská tvorba Nástupu. V tejto reportáži sa inšpiroval nemeckými celovečernými filmami ako napríklad Poľné ťaženie v Poľsku (1940) alebo Víťazstvo na Západe (1941). Podobajú sa v striedaní záberov z bojov so sekvenciami oddychu, a taktiež sa v nich neukazuje smrť. Od Tatier po Azovské more je venovaný vojnovému ťaženiu na východnom fronte. Film mapuje boje a postup slovenskej armády proti vojskám Sovietskeho zväzu. Dokument zobrazuje postup vojska od našich hraníc až po Azovské more. Je to pôvodný dokument, v nezmenenom stave, nakrútený priamo v rokoch 19411942, čím sa stal svojim spôsobom unikátom. Celý je nahovorený v slovenčine. Transfilm v Berlíne ho prevzal do exploatácie na území Veľkonemeckej ríše, Protektorátu, Generálneho gubernátu, Holandska, Belgicka, Dánska, Nórska a Fínska. Film bol dodaný aj do Rumunska, Chorvátska aj talianskej monopolnej spoločnosti E.N.A.I.P.E. V Ríme prevzala Kovačevičov film pre územie Talianska, Albánska, Grécka, Bulharska a iných.
Na rozdiel od nemeckých vzorov, Kovačevič vyhovel vodcom Slovenského štátu v túžbe po seba-prezentácii. Do šotov zámerne vkladá ľudí, ktorí z rozhlasových prijímačov počúvajú správu o ceste Jozefa Tisa apod. Obdobný postup zvolil aj v snímke Zem a stroj (1948), kde k roľníkom prichádza putovné kino a stáva sa tak zámienkou, aby sa vo filme objavila rozsiahla pasáž o výhodách mechanizácie v poľnohospodárstve.
Kovačevičov význam pre kinematografiu spočíva väčšmi v jeho úsilí o slovenskú filmovú kultúru, ako v jeho skutočných filmových schopnostiach. Z jeho zachovaných prác je zrejmé, že podliehal pátosu a priamočiarej symbolike. Tiež však platí, že bez takejto osobnosti by sa slovenská kinematografia nemohla rozvinúť tak, ako sa rozvíjala.
Od roku 1948 sa Kovačevič venoval najmä knižnej grafike, v tejto oblasti získal aj rad ocenení. Zomrel 17. februára 1979.
Nástup – slovenský zvukový týždenník
Výrobu slovenského zvukového týždenníka Nástup v celom období svojej existencie, od 6. novembra 1938 až do marca 1945, zabezpečovali najmä scenárista a režisér Ivan Július Kovačevič a kameraman Bohumil Havránek. Pracovníci Nástupu teda neboli vojaci, ale civilisti. Vyrobili viac ako 300 týždenníkov, premietanie ktorých bolo povinnou súčasťou filmových predstavení. Ich tematický záber bol síce pomerne rozsiahly, ale šoty boli príliš ilustratívne, komentár opakoval informácie obsiahnuté v obraze a skladba záberov sa vyznačovala monotónnosťou. Každé vydanie obsahovalo aj šoty zo zahraničia. Postupne v nich začala prevládať tendenčnosť a štylizácia faktov. Týždenník zanikol v marci 1945.
GeForce 3
GeFore 3 (kódové označenie je NV20) je grafická karta od spoločnosti Nvidia. Jej predchodca je GeForce 2 GTS a nástupca GeForce 4. Je v poradí treťou generáciou série GeForce. Používaný jej derivát pracuje aj v konzole Xbox (NV2A) a tiež profesionálna verzia Quatro DCC.
Základné informácie
Prvé karty boli uvedené v marci 2001. O tri mesiace neskôr nVidia kúpila krachujúcu spoločnosť 3dfx. GeForce 3 sa odlišovala od predchodcov GeForce 256 a GeForce 2 GTS hneď v troch veciach. Mala pridaný programovateľný vertex a pixel pixel shader (DirectX 8 špecifikácie) - špeciálna jednotka navrhnutá na prácu s malými vlastnými efektami T&L (vynikajúco to vplývalo na flexibilitu karty). GF2 mala pixel shader na "pevno", preto sa dal využiť len v malom množstve hier a technologických dem. Ďalej Ligtspeed architektúra pamäte (LMA) navrhnutá pre dokresľovanie objektov (úzka spojitosť s Z-buferom). Tretím veľkým rozdielom bol prechod z multisamplingu na supersampling s vačším eficientom.
Výkon
right|thumb|GeForce 3 [[GPU]] Vo výkone nechala za sebou prvú edíciu kariet GF 3 GF 2 ULTRA. Druhá edícia GF 3Ti500 a GF 3Ti200 bola vypustená v októbri, teda zhruba v čase ATI Radeon 8500 a 7500. Ti500 mala vyššiu frekvenciu jadra a pamäte (240 a 250). Mala teda vyšší filltrate a mala za cieľ prekonať Radeon 8500. Radeon však postúpil v technológii tiež, vyladené ovládače a vysoký filltrate pomohli prekonať GF 3Ti500 v niektorých testoch. Na dôvazok Radeon bol lacnejší a podporoval Dual monitor technológiu. GF 3Ti 200 bola lacnejšia a s nižšími frekvenciami ako originálna GF3 s 200/230 Mhz a Radeon 7500 ju prekonal v rýchlosti aj v podpore Dual monitor. GeForce 3Ti 200 bola o polovicu lacnejšia ako Ti 500, mala pritom identické jadro so všetkými funkciami a použitými technológiami. Jediným rozdielom zostali frekvencie. GF Ti200 sa ale dala taktovať na tie isté frekvencie ako model 500. Radeon 8500LE bol ztiahnutý skoro, začiatkom roku 2002, keď bol trh okupovaný práve populárnou najnižšou viariantou Ti.
Pozícia produktov
Nanešťastie pre predajnosť bola línia kariet GeForce v tej dobe umiestnená vo vyššej triede a strednej vyššej triede. Nová GF nemala tak vôbec miesta na trhu. GF2 a jej varianty dobre pokrývali spektrum trhu. Ešte koncom roku 2002 bola GF2 a 3 nahradená sériou GF 4 MX a Ti. Tá opäť vychádzala zo svojho predchodcu. Hlavný rozdiel v rýchlosti jadra a pamäte, vylepšené riadenie pamäti, opäť pokročilejší pixel a vertex shader, antialiasing a DVD prehrávanie. Každopádne, GF 3 Ti bola na trhu do príchodu GF 4Ti 4200 a MX 460. Línia MX a Ti sa tým skončila. GF 3 Ti si našla svojich zástancov a priaznivcov, 4200 nepadla s cenou až tak dole a Radeon 9000 nebol taký rychli ako Ti200 a 8500LE. GeForce 3 originál bola za celú svoju celu existenciu len v 64 MB verzii. Z toho čerpali karty Radeonu s 128 MB pamate. Aj preto Nvidia s GF4 prišla na trh tak skoro.
Gápeľ
Gápeľ môže byť:
Františkánske námestie (Hlohovec)
Františkánske námestie v Hlohovci spája ulice Komenského a Zábranie. Nachádza sa tam kostol Všech svätých a Kláštor františkánov, ktorého časť je v súčasnosti využívaná ako múzeum.
Dolná Streda
Dolná Streda je obec na Slovensku v okrese Galanta. Vznik a rozvoj Dolnej Stredy spolu so susednou Sereďou určovala významná poloha križovatky dvoch historických ciest, jedna smerovala západovýchodne z Moravy cez Trnavu a Šintavu do Ostrihomu, druhá viedla severojužným smerom údolia Váhu.
Dejiny
Po prvýkrát je obec spomínaná ako Zeredahel 28. augusta 1283, keď uhorský kráľ Ladislav IV. daroval ostrihomskému arcibiskupstvu územie susediacej osady Únovce. História obce však siaha podľa archeologických nálezov do obdobia pred našim letopočtom, čoho dôkazom je i soška, tzv. Venuša z Dolnej Stredy. Osídlenie dosvedčuje pohrebisko staromaďarských bojovníkov z 10. ako i slovanské pohrebisko z 11. storočia. Pohnutá história obce bola sa druhýkrát zaznamenaná v roku 1312, keď vojská Matúša Čáka z Trenčína obec zničili a kostol vypálili.
Najstaršia pečať obce sa zachovala na písomnosti, ktorú vydal richtár a prísažný v roku 1608. V pečaťnom poli je zobrazená postava biskupa držiaca pastiersku palicu ako symbol, že zemepánom obce bol ostrihomský arcibiskup. Ďalšia pečať Dolnej Stredy bola vyhotovená v roku 1712.
V roku 1553 sa je obec opätovne spomínaná ako znovuvybudovaná, pravdepodobne po ničivých tureckých nájazdoch. V r. 1571-1574 je Dolná Streda uvádzaná ako oppidum, t. j. mestečko s týždennými i výročnými jarmokmi a širokou remeselnou výrobou. Obec je spomínaná ako významné poľnohospodárske sídlo patriace trnavskému panstvu ostrihomského arcibiskupstva. Rozvíjali sa tu remeslá ako pletenie košov, výroba kočov, plotov, tkáčske remeslá, lisovne konopného oleja a garbiareň. Rozvoj obce ovplyvňoval rybolov a pltníctvo.
Druhá polovica 16. storočia, celé 17. storočie a začiatok 18. bolo obdobím, ktoré obci prinieslo viaceré vojnové pustošenia a živelné pohromy, najmä povodne Váhu, požiare, ale i mor, ktorý zúril v rokoch 1710-1711.
Z histórie je známy štrajk poľnohospodárov v roku 1928, do ktorého sa zapojili i občania obce. Na Velkonočnú nedeľu 1. apríla 1945 sa obcou prehnal front II. svetovej vojny, ktorý poznačil obec škodami aj obeťou z radov občanov. V roku 1950 bolo založené Jednotné roľnícke družstvo (JRD), ktoré v roku 1964 prešlo pod Štátny majetok. V roku 1970 bola obec pripojená k mestu Sereď. Od roku 1965, kedy bola dobudovaná Niklová huta (už zatvorená) ležiaca v katastrálnom území obce, obyvatelia nachádzali prácu v tejto továrni, ako i v ďalších vznikajúcich podnikoch.
V roku 1990 sa obec osamostatnila a začala zvelaďovať. Bola vykonaná plná plynofikácia, rozvod vodovodu, kanalizácie, nového osvetlenia a rozhlasu. V obci sa zachovali tradičné názvy ulíc a z tradičných remesiel výšivka. Takmer 30 firiem a podnikateľov v katastrálnom území obce úspešne reprezentuje obec.
Turizmus
Na Kostolnom námestí sa rozprestiera nádherný park, ktorý prešiel v roku 2011 rozsiahlou rekonštrukciou. Návštevníkom ponúka príjemný relax v podobe prechádzok. V parku sa nachádza aj Pomník padlých v 1. a 2. svetovej vojne (rokonštruovaný v roku 2015), viac ako storočná lipa venovaná cisárovnej Alžbete Bavorskej, prezývanej Sisi, artézska studňa, ako aj Kostol sv. Jakuba.
Royal National Theatre
Royal National Theatre (doslova Kráľovské národné divadlo) je divadelná budova a zároveň aj divadelný súbor pôsobiaci v South Banku v Londýne. Budova sa nachádza v blízkosti južného konca mosta Waterloo Bridge. Autorom budovy Národného divadla je britský architekt Denys Lasdun. Budova bola oficiálne otvorená 25. októbra 1976. Divadlo získalo prívlastok „kráľovské“ v roku 1988.
Od roku 1963 až do dokončenia komplexu v roku 1976 pôsobil National Theatre Company ("Súbor národného divadla") v budove divadla Old Vic na Waterloo Road.
V súčasnosti divadlo uvádza inscenácie klasických hier, nové hry súčasných domácich i zahraničných dramatikov. Každá zo sál má na repertoári tri inscenácie, ktoré sa počas divadelnej sezóny obmieňajú. Budova je počas dňa otvorená pre verejnosť. Nachádzajú sa tu výstavné priestory, reštaurácie, bar a kníhkupectvo.
Dejiny
Plány vzniku Národného divadla sa datujú až do roku 1848, no naplnili sa až o celé storočie neskôr, v roku 1949. V tomto roku obe komory parlamentu schválili Zákon o Národnom divadle. Základný kameň položila v roku 1951 Kráľovná Matka na mieste neďaleko Royal Festival Hall. Práce na súčasnom mieste však začali až v novembri roku 1969.
V roku 1963, keď bolo dokončenie novej budovy v nedohľadne, sa novozriadený Súbor Národného divadla presťahoval do budovy divadla Old Vic. Prvé predstavenie súboru sa uskutočnilo 22. októbra 1963. Otváracím predstavením bola inscenácia Shakespearovej tragédie Hamlet. Národné divadlo tu hralo celkom dvanásť rokov, z toho desať pod taktovkou Laurenca Oliviera.
Keďže Rada Národného divadla chcela oživiť budovu, čo najskôr a to aj napriek zdržaniam, ktoré nastávali na stavbe, každá z divadelných sál bola otvorená hneď ako to bolo možné, a to aj napriek tomu, že celá budova nebola ešte dokončená. Ako prvá bola otvorená sála Lyttleton Theatre a to v marci roku 1976, nasledovala sála Olivier Theatre v októbri toho istého roku a ako posledné bolo otvorené štúdio Cottesloe Theatre v marci 1977. Kráľovná Alžbeta II. slávnostne otvorila budovu 25. októbra 1976. V sobotu, 1. marca 1977 bol prvý večer, v ktorý sa hralo vo všetkých troch sálach.
Architektúra
Architektúra budovy, jej štýl a výraz, rozdelila vtedajšiu verejnosť na dve skupiny: na jej obdivovateľov a zatracovateľov. Sir Nikolaus Pevsner (vtedajší zanietený zástanca moderného hnutia) kritizoval budovu za jej arogantnosť, ktorou považoval použitie betónu tak na fasádach ako aj v interiéri. Princ Charles budovu popísal v roku 1988 slovami: „šikovný spôsob ako postaviť jadrovú elektráreň v centre Londýna bez akýchkoľvek námietok“.
Sir John Betjeman (vtedajší zástanca brutalistickej architektúry) bol absolútne očarený týmto Lasdunovým architektonickým počinom. Podľa neho je to vynikajúca práca s dokonalou formou a tvarom z každého uhla pohľadu, ktorá má tie správne atribúty, ktoré majú všetky významné diela.
Hoci je budova divadla často označovaná za prototyp brutalistickej architektúry v Británii, po smrti Lasduna bola nanovo prehodnotená na základe čoho ju dávajú do bližšej spojitosti s dielami Le Corbusiera.
Rovnováha medzi horizontálnymi a vertikálnymi prvkami objektu je v priaznivom kontraste so susednými budovami Hayward Gallery a Queen Elizabeth Hall. Zaujímavosťou je, že sa táto budova objavila v prvej desiatke najobľúbenejších, a zároveň aj v prvej desiatke najmenej obľúbených londýnskych stavieb. Na popularite jej bezpochýb pridal nedávny projekt osvetlenia a nasvietenia jej exteriéru najmä nárožných častí, ktoré v noci vytvárajú umeleckú až teatrálnu atmosféru.
Divadelné sály
Budova Kráľovského národného divadla má celkom tri sály, ktoré majú dovedna 2 500 miest:
Ouzouer-des-Champs
Ouzouer-des-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
P.S. I love You
P.S. I love you môže byť:
Diogenes z Apollónie
Diogenes/Diogenés z Apollónie (* asi 400 pred Kr., Apollónia – † asi 390 pred Kr., Apollónia) je grécky filozof prírody, z ktorého spisu Peri fyseós (O prírode) sa zachovalo 10 zlomkov. Diogenes z Apollónie, ktorý písal zrejme po Empedoklovi a Anaxagorovi, sa pokúšal o obnovenie dôsledného monizmu.
Mútnik (prítok Turca)
Mútnik je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to pravostranný prítok Turca, má dĺžku 7 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení na západnom okraji Kremnických vrchov, v podcelku Flochovský chrbát, na severozápadnom svahu Jazvečej (980,5 m n. m.), v lokalite Zimné vodidlá, v nadmorskej výške približne 750 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv západojuhozápadným smerom, vteká do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina a oblúkom sa stáča na severozápad, pričom podteká štátnu cestu č. 65, následne i železničné trate č. 171 a 145. Sprava potom priberá potok zvaný Od tunela, z tej istej strany aj Prieložnú (1,2 km), zľava ďalej priberá Pažiť, prechodne tečie západoseverozápadným smerom a výrazne meandruje. Zároveň preteká severným okrajom Rovnej hory, kde zľava priberá Rovný potok, podteká cestu III. triedy z Dolnej Štubne do Skleného, ďalej už pokračuje severozápadným smerom neustále meandrujúcim korytom a sprava ešte priberá prítok prameniaci západne od obce Horná Štubňa, nazývaný Z honu (1,3 km). Napokon sa na území mesta Turčianske Teplice, juhozápadne od mestskej časti Dolná Štubňa, vlieva v nadmorskej výške cca 500,5 m n. m. do Turca.
Samojská národná futbalová liga
Samojská národná futbalová liga je najvyššia samojská futbalová liga hraná pod záštitou Samojskej futbalovej federácie.
Doterajší majstri
Zdroj:
Sezóna 2012/2013
Kluby v sezóne 2012/2013.
Varese
Varese je talianske mesto v oblasti Lombardsko, hlavné mesto rovnomennej provincie.
Žije tu 81 579 obyvateľov (2010).
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
NGC 2863
NGC 2863 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
HK Motor (Záporožie)
Európske súťaže
Liga majstrov EHF:
Pohár víťazov pohárov EHF:
Pohár EHF:
Sluštice
Sluštice je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 350 obyvateľov, z toho 175 mužov a 175 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 41,0 roka, ženy 41,1 roka).
Republika srbská
Republika srbská (srb., bos. а chorv. v latinke Republika Srpska, v srbskej cyrilike Република Српска) je jedna z dvoch entít federatívnej Bosny a Hercegoviny.
Hlavným mestom entity je de facto Banja Luka, kde sídli správa krajiny; hoci ústavou je garantované za hlavné mesto Federácie Bosny a Hercegoviny Sarajevo a za hlavné mesto Republiky srbskej Istočno Sarajevo. RS má vlastnú vládu, vlastného prezidenta, parlament, entitálne symboly a do roku 2003 mala dokonca aj vlastné aerolínie (Air Srpska). V roku 2004 existovali snahy zjednotiť policajné zložky oboch entít, avšak stroskotali. O niekoľko rokov sa podarilo zreformovať ozbrojené sily a vojenské zložky RS tak začleniť do Ozbrojených síl Bosny a Hercegoviny. Ako menu používa entita konvertibilnú marku, rovnako ako Federácia BiH (do roku 1994 však mala vlastnú menu, ktorou bol dinár Republiky srbskej).
1. Gambrinus liga 1998/1999
Sezóna 1998/99 1. Gambrinus ligy bola 6. sezónou v samostatnej českej lige. Začala 2. augusta 1998 a skončila 30. mája 1999. Majstrom sa stal tím AC Sparta Praha.
Republika srbská
Dejiny
Republika srbská vznikla na začiatku vojnového chaosu v bývalej Juhoslávii. Koncom roka 1991 srbskí členovia bosnianskeho parlamentu ako reakciu na vyhlásenie suverenity Bosny a Hercegoviny vytvorili zhromaždenie srbského národa v Bosne a Hercegovine, ktoré 28. februára 1992 prijalo ústavu republiky. Tento dátum sa považuje za dátum vzniku Republiky srbskej. Iniciátori vytvorenia republiky mali v úmysle jej odtrhnutie od Bosny a Hercegoviny. Prvým prezidentom Republiky srbskej sa stal Radovan Karadžić. Nasledovala krutá vojna, počas ktorej sa bosnianskym Srbom podarilo obsadiť až 70 % územia Bosny a Hercegoviny.
1. Gambrinus liga 1998/1999
Konečná tabuľka
Z = Počet zápasov; V = Výhry; R = Remízy; P = Prehry; VG = Vsietené góly; IG = Inkasované góly; B = Body
Republika srbská
Dejiny
Republika si umiestnila sídla svojich najdôležitejších orgánov v dedine Pale, len pár kilometrov od Sarajeva. Napriek dlhému a krvavému obliehaniu Sarajeva sa bosnianskym Srbom Sarajevo nepodarilo dobyť.
Daytonskou mierovou zmluvou z roku 1995, ktorou sa skončila vojna v Bosne a Hercegovine, sa dohodlo, že Republika srbská bude naďalej existovať, ale v rámci Bosny a Hercegoviny ako jedna z jej dvoch štátnych subjektov, určili sa jej hranice, pričom sa určilo, že republika bude zaberať približne 49 % územia Bosny a Hercegoviny.
Po vojne sa začal zložitý proces konsolidácie a zjednocovania Bosny a Hercegoviny, ktorý sa doteraz neskončil a na ktorý dozerá medzinárodné spoločenstvo.
Súčasnosť
Hoci republika rešpektuje kompromisný mier z roku 1995, nevzdala sa celkom nárokov na svoje osamostatnenie. Separatistické tendencie v republike posilnil príklad Kosova. Nateraz sa však zdá, že republika nemá záujem o násilné odčlenenie od Bosny, jej politici hovoria výlučne o mierovej ceste. Na druhej strane prebieha už spomínaný politický proces zjednocovania Bosny a Hercegoviny pri rešpektovaní autonómie oboch štátnych entít.
Štatistiky
náhľad|Poloha Republiky srbskej v [[Bosna a Hercegovina|Bosne a Hercegovine]]
Mostová (obec)
Mostová je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Židovská menšina
V obci kedysi žila početná židovská komunita, o čom svedčí aj židovský cintorín na konci dediny pri Čiernom Brode. V roku 1896 v obci z 1752 obyvateľov, z ktorých 128 malo židovské vierovyznanie. V druhej polovici 19. storočia postavili svoju modlitebňu. Synagóga stála vedľa dnešnej ZŠ slovenskej. Synagóga bola zbúraná v 50 rokoch 20. storočia.
Občianska vybavenosť
Okrem rímskokatolíckeho kostola sa v obci nachádza evanjelická modlitebňa, dom č. 17, bývalá krčma a mäsiarstvo rodiny Hegedűsovcov, ktorý v 50. rokoch 20. storočia kúpili tunajší repatrianti z Maďarska a upravili pre potreby evanjelického cirkevného zboru. V súčasnosti je budova zrenovovaná a týždenne raz sa konajú v ňom evanjelické služby Božie.
Rímskokatolícka fara, stojí pri kostole, pôvodnú faru postavili v rokoch 1774-1775. Predná časť starej budovy však bola zbúraná v roku 1977. Zostala len bočná časť starej budovy a vo dvore postavili roku 1975 novú faru.
Maffia (český odboj)
thumb|Znak odbojovej organizácie Maffia, použitý na fotografickom table účastníkov domáceho odboja spolu s exilovou vládou. Maffia (po česky Maffie) bol hlavný orgán českého domáceho odboja počas prvej svetovej vojny. Riadil spravodajskú a konšpiračnú činnosť, odovzdávanie informácií a udržiaval spojenie so zahraničnou sekciou. Jej činnosti sa zúčastnilo vyše 200 osôb. Názov Maffie bol zvolený podľa sicílskej organizácie známej ako mafia, ktorú niektorí účastníci odboja vtedy obdivovali.
Dejiny
Po odchode profesora T. G. Masaryka do zahraničia v decembri 1914 bol utvorený domáci výbor nazvaný „maffie“. Jej účelom bola od začiatku podpora zahraničných akcií T. G. Masaryka. Maffia stála na dôsledne protirakúskych a prodohodových pozíciách. V marci 1915 sa vytvorilo jej predsedníctvo: Edvard Beneš, Karel Kramář, Alois Rašín, Josef Scheiner a Přemysl Šámal.
Zatýkanie
thumb|Členovia Maffie v roku 1918 V septembri 1915 sa po nútenej emigrácii Edvarda Beneša stal vedúcim Maffie Přemysl Šámal. V tomto roku bol zatknutý Karel Kramář. Starosta Českej obce sokolskej Josef Scheiner patril medzi zakladajúcich členov Maffie a k jeho zatknutiu došlo 21. mája 1915. Spoločne s Kramářom ho eskortovali do vyšetrovacej väzby vo Viedni. Dôvodom jeho zatknutia bola činnosť v slovanofilských organizáciách, udržiavané kontakty v slovanských krajinách a USA, ďalej tiež aféra so sokolskými preukazmi, ktoré mali sokoli na ruskom fronte pri sebe. Scheiner bol 21. júla 1915 pre nedostatok dôkazov prepustený. Jeho obvinenie bolo aj jedným z dôvodov, prečo bola činnosť Českej obce sokolskej 24. novembra 1915 zastavená. Kramář bol v roku 1916 rakúskym súdom odsúdený za vlastizradu a vyzvedačstva na trest smrti. Tento trest mu cisár František Jozef v novembri 1916 zmenil na doživotie. Po jeho smrti následník trónu cisár Karol, ktorý uplatňoval voči Slovanom priateľskú politiku, všetkých odsúdených v tomto procese amnestoval a v roku 1917 bol Kramář prepustený na slobodu. V rovnakom procese bol súdený aj ďalší člen Maffie, novinár a ekonóm Alois Rašín.
Spolupráca
Činnosť Maffie bola v priebehu prvej svetovej vojny prepojená s činnosťou Československej národnej rady (vznikla v roku 1916 v Paríži), ku koncu vojny aj s činnosťou Národného výboru československého, ktorý bol ustanovený v júni 1918. Na odovzdávanie dôležitých odkazov vytvorili tzv. Alarm - sieť telefonistov, cyklistov a bežcov. Pre spojenie domáceho odboja s odbojom zahraničným pôsobili tajní kuriéri. Jedným z nich bola slávna operná speváčka Ema Destinnová. V septembri 1918 sa Maffie pripravovala na nekrvavý vojenský prevrat a na následné prevzatie moci.
Lengyelská kultúra
Pomenoval ju M. Woszinsky podľa náleziska Lengyel v západnom Maďarsku.
Na Slovensku (a v Česku) sa v minulosti začiatok fázy Lengyel III (fáza Moravany nad Váhom, pozri nižšie) pokladal za začiatok eneolitu, najnovšie sa za začiatok eneolitu pokladá začiatok fázy Lengyel IV.
Lengyelská kultúra vznikla z kultúry so západnou lineárnou keramikou. Prechod medzi týmito dvoma kultúrami predstavuje kultúra Sopot-Bicske a sopotská kultúra (záp. Maď. a Slavónsko), ktorá sa niekedy považuje aj už za súčasť lengyelskej kultúry. Protolengyel a lengyel súvisí priamo so stredoneolitickou želiezovskou skupinou, ktorej posledná krátka fáza sa preto aj nazýva prelengyel. Hoci protolengyel a lengyel vznikol z kultúry s lineárnou keramikou, mnohé prvky ho spájajú s juhovýchodnou Európou (maľovaná keramika, medené ozdoby, kultové predmety, opevnené sídliská a pod.).
Chronologické delenie:
MMK
Na Morave a v severnom Rakúsku sa forma lengyelskej kultúry nazýva kultúra s moravskou maľovanou keramikou (skr. MMK; kultúra s rakúsko-moravskou maľovanou keramikou). Pre podobnosť s vývojom na Slovensku sa v minulosti moravské a slovenské nálezy označovali ako kultúra so slovensko-moravskou maľovanou keramikou alebo slovensko-moravská kultúra. V širšom zmysle sa označenia kultúra s moravskou maľovanou keramikou alebo s rakúsko-moravskou maľovanou keramikou alebo so slovensko-moravskou maľovanou keramikou alebo slovensko-moravská kultúra používali v minulosti ako synonymum pre celú lengyelskú kultúru alebo aspoň pre jej moravské, slovenské, západomaďarské a priľahlé rakúske nálezy.
Slovensko
Na západnom Slovensku lengyelská kultúra zodpovedá mladému neolitu a starému eneolitu. Zo severu stredného Slovenska (vrátane Spiša) z obdobia protolengyelskej a lengyelskej kultúry nie sú zatiaľ vôbec žiadne archeologické nálezy.
Vlastný lengyel chronologicky delíme na niekoľko fáz (pozri vyššie). Vo fáze I enormne narástol rozsah sídlisk. Väčšie sídliská obsahovali okolo 50 domov. Sídliská tohto obdobia delíme na: Centrálne sídliská (rondely) neskôr náhle násilným spôsobom zanikli a nasledovalo (stále lengyelské) obdobie, kedy sa osídlenie rozšírilo v podobe menších osád na viacero miest, často dovtedy neosídlených. Fáza I má keramiku bohato maľovanú čiernou a žltou farbou a zoomorfné aj antropomorfné plastiky (napr. soška sediaceho ženského idolu, tzv. „magna mater“ z Nitrianskeho Hrádku).
Z fázy II sa zachovalo len málo lokalít (opevnená osada v Žlkovciach s náznakom vežovitej stavby uprostred), jej keramika má biele maľovanie, ale vyskytuje sa aj červená a hnedá farby.
Vo fáze Moravany nad Váhom sa posledný raz objavuje antropomorfná plastika a keramika slabšie opracovaná, hrubšia, vždy bielo maľovaná bez ornamentu.
Vo fáze III a IV v širokom okolí Bratislavy badať vplyvy zo západu a juhu (kultúra jordanow, okruh Bisamberg – Oberpulendorf – Balaton – Lassigna). Znova badať aj osídlenie jaskýň (Čertova pec, Bojnice, Deravá skala pri Plaveckom Mikuláši, Dúpna diera pri Slatinke nad Bebravou, Liskovská jaskyňa pri Ružomberku).
Vo fáze III (napr. lokalita Brodzany) sa vytratila maľovaná keramika aj figurálna plastika, zmenil sa sortiment nádob a začali sa používať masívne medené nástroje (sekery, sekeromlaty, dláta). Náleziská tejto skupiny sa sústreďujú na okraji Podunajskej pahorkatiny. Budovali sa trapézovité domy.
Vo fáze IV sa sídliská rozšírili po celom západnom Slovensku, stále sa však sústreďujú v Podunajskej pahorkatine, a budovali sa veľké osady s veľkými dvojizbovými domami (napr. lokality Jelšovce, Branč). Posun sídiel do pahorkatinových oblastí súvisel asi so suchým podnebím v nížinách a vo fáze IV aj s prvou prospekciou kovov.
Lengyel
Lengyel môže byť:
Canon EOS D30
Canon EOS D30 je už nevyrábaná 3,1 megapixelová digitálna zrkadlovka, pôvodne ohlásená firmou Canon 17. mája 2000. EOS D30 bola prvá "doma vyrobená" digitálna zrkadlovka spoločnosti Canon, postavená od základov ako digitálna zrkadlovka. EOS D30 sa nachádza v poloprofesionálnej rade digitálnych zrkadloviek, ktoré Canon vyrába. Jej nástupcami sú D60, 10D, 20D a 30D.
NGC 2864
NGC 2864 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Jakub Česnegi
Jakub Česnegi (v maďarčine Cseszneky Jakab, novšie Cseszneki, staršie Cseszneghi) bol uhorský šľachtic (barón), pán hradu Csesznek a hlavný župan Trenčianskej župy v 13. storočí. Jakub Česnegi pochádzal zo šľachtickej rodiny Česnegiovcov.
Avesnes
Avesnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diogenes z Oinoandy
Diogenes z Oinoandy alebo Diogenés z Oinoandy (* okolo 200, Lýkia) bol grécky filozof, stúpenec Epikurovej filozofie. Z nadšenia pre Epikurovo učenie, ktoré považoval za spásonosný liek pre ľudstvo, a zo snahy, aby sa s ním zoznámilo čo najviac ľudí, dal Diongenes z Oinoandy na sklonku života vytesať vo verejne prístupnej stĺpovej hale svojho rodného mesta obrovský nápis, obsahujúci značne emocionálne podaný náčrt zásad epikureizmu. Prvé zlomky nápisu sa našli 1884.
Perfume
„Perfume“ (Parfum) je pieseň americkej speváčky Britney Spears a zároveň druhým singlom z jej ôsmeho albumu Britney Jean (2013). Singel bol vydaný 4. novembra 2013 spoločnosťou RCA Records. Text piesne napísali samotná Britney a skladateľka Sia Furlerová a o produkciu sa postaral producent a spevák Will.i.am. Pieseň nebola príliš úspešná, keďže sa nedočkala dostatočnej propagácie a tak debutovala na 76. mieste amerického hudobného rebríčka Billboard Hot 100. Skladba je hodnotená ako veľmi romantická pop balada a témou je žiarlivosť vo vzťahu. Skladby sa v USA doposiaľ predalo 275 000 kópií. Britney skladbu spieva v svojej show v Las Vegas „Britney: Piece Of Me". Na albume sa nachádza aj odlišná verzia piesne s podtitulom „Dreaming Mix". Témou textu je žiarlivosť a nevera, keď speváčku opúšta jej priateľ kvôli inej žene. Britney išpiroval k napísaniu rozchod s jej snúbencom Jasonom Trawickom.
Preklad úryvku z piesne: „''Dievča vie, že ju chalpec podvádza. Chce aby si privoňal k jej perfému a ona si označí svoje teritórium''."
Videoklip
Videoklip režíroval Joseph Kahn, ktorý už režíroval jej predošlé videoklipy ako „Stronger“ (2000), „Toxic“ (2004) alebo „Womanizer“ (2008) a bol vydaný 10. decembra 2013 na oficálnom speváčkinom VEVO kanáli a pozrelo si ho už viac ako 26 300 000 ľudí. Vo videoklipe sa speváčka nachádza na streche motela, priamo v moteli, kde v kúpeľni používa parfum z jej oficiálnej kolekcie Fantasy alebo v aute. Režisér Joseph Kahn natočil koniec videa, v ktorom Britney nakoniec svojho priateľa pre neveru zastrelí, avšak nahrávacej spoločnosti RCA Records sa to nepáčilo, a tak musel byť záver zmenený. Kvalitne natočený videoklip sa fanúšikom a kritikom veľmi páčil. Priebeh natáčania je možné vidieť v speváčkinom dokumente „I Am Britney Jean".
Dióné (bohyňa)
Dióné (iní názvy: Dióna, Diona, zastarano Dione; po grécky Dióné, po lat. Diona) bola starobylá grécka bohyňa v Dodone. Bohyňa dažďa a prameňov. Tvorila s Diom snáď pôvodnú dvojicu (rovnaký koreň slova). K tejto božskej dvojici sa Gréci obracali s prosbou o veštbu (dosvedčuje to Demostenes).
Diona sa v mýtoch zaraďovala medzi Titanov, podľa Homéra splodila spolu Diom Afroditu. Neskôr bola Diana stotožnená s Hérou, ktorú všeobecne považovali za Diovu manželku.
Republika Srbská Krajina
Republika Srbská Krajina (srb. Република Српска Крајина / Republika Srpska Krajina) bol štátny útvar, existujúci v rokoch 1991 – 1995 na približne štvrtine územia Chorvátska, obývaného prevažne Srbmi. Hlavným mestom RSK bol Knin (neskôr Vukovar), rozloha 17 028 km² a podľa sčítania z roku 1993 tu žilo 435 595 obyvateľov.
Besná voda
thumb|Potok Besná voda v obci [[Dubové (okres Turčianske Teplice)|Dubové]] Besná voda je potok v hornom Turci, v západnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 5,1 km a je tokom IV. rádu.
Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na sever, zľava priberá krátky prítok prameniaci južne od samoty Halaksince a stáča sa východným smerom. Z pravej strany ďalej priberá Širiakovský potok (1 km), odtiaľ tečie prechodne na východoseverovýchod a zľava priberá krátky prítok z lokality Korenia a vteká do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina. Následne sa oblúkom stáča na sever, opäť z pravej strany priberá Rovný potok (1,3 km), prechodne sa ďalej stáča severovýchodným smerom a preteká intravilánom obce Dubové. Približne v strede obce mení smer toku na sever a preteká celou obcou. Severne od obce napokon ústi v nadmorskej výške približne do Turca.
Turček
Turček môže byť:
Ouzouer-sous-Bellegarde
Ouzouer-sous-Bellegarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arnsberg
thumb|Arnsberg Arnsberg je okresné mesto v nemeckej spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko. Nachádza sa v severnej časti Rýnskeho masívu v údolí rieky Ruhr.
V roku 2010 tu žilo necelých 75 000 obyvateľov.
Kongregácia Najsvätejšieho Vykupiteľa
Kongregácia Najsvätejšieho Vykupiteľa alebo Redemptoristi (skr. CSsR; ) je rehoľné spoločenstvo Katolíckej cirkvi. Zakladateľom redemptoristov je sv. Alfonz Mária Liguori. Kongregácia Najsvätejšieho Vykupiteľa bola založená v Neapolskom kráľovstve (dnešné Taliansko) v roku 1732. V roku 2019 bolo na svete okolo 4950 redemptoristov.
Na Slovensko prišli redemptoristi v roku 1921, keď založili kláštor v Stropkove. Dnes na Slovensku pôsobia redemptoristi v dvoch jednotkách: provincia Bratislava-Praha (rímskokatolícka) a viceprovincia Michalovce (gréckokatolícka). Rímskokatolícki redemptoristi majú svoje komunity v Bratislave (Puškinova a Kramáre), Kostolnej-Záriečí, Banskej Bystrici-Radvani, Podolínci a Gaboltove. Kláštory gréckokatolíckych redemptoristov sa nachádzajú v Michalovciach, Stropkove a Starej Ľubovni. Hlavnou činnosťou Kongregácie Najsvätejšieho Vykupiteľa na Slovensku je organizovanie ľudových misií, ale venujú sa tiež duchovným cvičeniam, pastorácii vo farnostiach, spolupráci s laickými spoločenstvami, mediálnej a publikačnej činnosti (vydavateľstvá Slovo medzi nami, Misionár a rovnomenné časopisy). Medzi významných slovenských redemptoristov patrili blažený Metod Dominik Trčka a Ján Ivan Mastiliak.
Úzko sú s redemptoristami spojené aj sestry redemptoristky (OSsR), ktoré vznikli v roku 1731. Ich zakladateľkou je Mária Celesta Crostarosová. Redemptoristky sú na rozdiel od redemptoristov kontemplatívnou a klauzúrnou rehoľou a ich hlavnou činnosťou je modlitba a pohostinnosť. Na Slovensku majú kláštory v Kežmarku (rímskokatolícky) a vo Vranove nad Topľou - Lomnici (gréckokatolícky).
NGC 2865
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Česnegiovci
Česnegiovci alebo (najmä pre 19. storočie) Česnekiovci (staršie slovenské písanie Csesznekyovci), v modernej maďarčine Cseszneki/staršie Cseszneky/ešte staršie Cseszneghi, boli šľachtická rodina v Uhorsku a na Slovensku. Je pomenovaná podľa hradu Csesznek.
Javorovec (prítok Turca)
Javorovec je potok v hornom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to pravostranný prítok Turca, meria 3,9 km (pred výstavbou vodnej nádrže 5,2 km) a je tokom IV. rádu.
Česnegiovci
Rod Česnegiovcov je známy od 13. storočia. Pochádza z Vesprímskej župy. V 14. storočí boli povýšení na grófov.
Javorovec (prítok Turca)
Prameň
Preteká podcelkom Flochovský chrbát v Kremnických vrchoch, kde pramení na juhovýchodnom svahu Javorovej studne (1 279,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 180 m n. m., južne od chaty Jegorovka.
Opis toku
Najprv tečie na krátkom úseku na západ, potom na juhozápad, následne sa stáča na západ a sprava priberá krátky prítok z južného svahu Javorovej studne. Následne sa oblúkom stáča na juh, preteká Ružovou dolinou, kde sa na krátkom úseku (cca 300 m) rozvetvuje na dve ramená a z pravej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Krpca (1 030,9 m n. m.). Ďalej pokračuje na krátkom úseku juhovýchodným smerom, zľava priberá krátky prítok z oblasti Vysokého rúbaniska a stáča sa k ústiu na juh. Z ľavej strany priberá ešte jeden prítok z oblasti Vysokého rúbaniska a v nadmorskej výške cca 775 m n. m. ústi do vodnej nádrže Turček.
Miloslava Sokolová
Miloslava Sokolová, rod. Semjanová (* 6. jún 1950, Trhovište, okr. Michalovce) je slovenská jazykovedkyňa.
Rudolf Ritter von Feistmantel
Rudolf Ritter von Feistmantel (* 22. júl 1805, Ottakring, Viedeň† 7. február 1871, Viedeň, Rakúsko) bol významný rakúsky lesník, ktorý sa podieľal na slovenskom lesníckom školstve. Feistmantel bol aj známy ochranár, lesný hospodár a entomológ.
Biografia
Rudolf von Feistmantel študoval na Viedenskej univerzite a v rokoch 1825 - 1827 navštevoval k. k. Forstakademie v rakúskom Mariabrunne. Po absolvovaní štúdií tam pôsobil ako privátny docent. V roku 1835 odchádza pracovať ako profesor lesníctva do Banskej Štiavnice, kde pôsobí ako vedúci Lesníckeho ústavu. Profesora Rudolfa Feistmantela pokladáme za skutočného zakladateľa botanickej záhrady v Banskej Štiavnici, lebo zabezpečil pre potreby Lesníckeho ústavu pri Banskej akadémii v Banskej Štiavnici kúpu budovy bývalej reštaurácie Fortuny aj s priľahlou záhradou, v ktorej v rokoch 1838 - 1839 boli urobené terénne úpravy, vybudovali sa zavlažovacie zriadenia, jazierka a položili sa základy botanickej záhrady. Táto tzv. dolná botanická záhrada nie je totožná so súčasnou Banskoštiavnickou botanickou záhradou (medzi ulicami Botanická a Akademická) založenou v rokoch 1807-1810.
V roku 1847 sa vracia nazad do Viedne, kde pôsobil ako ministerský radca novozriadeného Ministerstva poľnohospodárstva a baníctva. Od roku 1848 pôsobil v štátnej správe. Zaslúžil sa o reorganizáciu štátnej lesníckej služby, podieľal sa na príprave Lesného zákona č. 250/1852, ako i zavádzaní štátnych lesníckych skúšok. Zostavil rastové tabuľky podľa podkladov rakúskych a nemeckých lesníkov. Od roku 1853 bol pridelený na ministerstvo financií, kde pôsobil až do roku 1868, kedy odišiel do výslužby.
V roku 1865 bol vyznamenaný Leopoldovým rádom (nem. Leopoldsorden), ktorý dostávali významní rakúski občania za civilné, ale i vojenské zásluhy. Zomrel roku 1871 vo Viedni vo veku 66 rokov.
Entomologické aktivity
V rámci svojho pôsobenia v lesníckej profesii sa venoval i entomológii. Najvýznamnejšou jeho prácou bola štvordielna encyklopédia lesníctva: "Die Forstwissenschaft nach ihrem ganzen Umfange mit besonderer Rücksicht auf die österreichischen Staaten", ktorá sa na dlhé roky stala hlavnou učebnicou pre poslucháčov lesníckej akadémie v tej dobe. V tejto práci uviedol v dosť rozsiahlych kapitolách významný hmyz pre lesníctvo z radov chrobákov, motýľov a blanokrídlovcov.
Csesznek
Csesznek môže byť:
Rumburská vzbura
thumb|Poprava Stanka Vodičku, Františka Nohu a Vojtěcha Kovářa thumb|Poprava siedmich vzbúrencov v lese za Lesným cintorínom v Novom Bore thumb|Pamätník Rumburskej vzbury v Rumburku Rumburská vzbura bolo protivojnové vystúpenie českých vojakov náhradného práporu 7. streleckého pluku rakúsko-uhorskej armády; vypukla 21. mája 1918 v severočeskom meste Rumburk. Spočiatku bola reakciou najmä na nedostatočné zásobovanie (vojaci trpeli hladom), nevyplatený žold a šikanu nemeckými dôstojníkmi.
Vzbura
Vzbura začala 21. mája 1918 po 6. hodine rannej tým, že 65 mužov v čele s Františkom Nohou odoprelo poslušnosť veliteľom: oproti rozkazu nastúpiť bez zbrane nastúpili na ranný nástup s puškami. K vzbure sa postupne pridávali ďalší vojaci, celkový počet bol asi 700. Hoci vzbura vypukla spontánne, jej vodcovia nadviazali rýchlo kontakt s českými vojakmi z královohradeckého 18. pešieho pluku, ktorí boli umiestnení v Českej Lípe. Jedine toto by mohlo preniesť vzburu do ďalších oblastí, čo mohlo prerásť v revolúciu, ktorá bola v českých krajinách na spadnutie. Vzbúrenci najprv obsadili mesto Rumburk a potom sa vydali na pochod k Novému Boru, kde boli obkľúčení vojskami rakúsko-uhorskej armády vrátane královohradeckého 18. pešieho pluku a rozprášení.
Potrestanie vzbúrencov
Za vodcu povstania boli okrem Františka Nohu (* 4. decembra 1894 v Dobřanech u Stříbra) označení Stanislav Vodička nazývaný Stanko (* 4. mája 1895 Lobzích u Plzně) a Vojtěch Kovář. Dňa 29. mája 1918 v skorých ranných hodinách boli zastrelení. Stanným súdom v Rumburku a Novom Bore boli k trestu smrti odsúdení tiež Jakub Bernard, Jiří Kovářík, Jakub Nejdl, František Pour, Jan Pelnář, Antonín Šťastný a Jindřich Švehla; tí boli popravení zastrelením 29. mája večer.
Ďalším štrnástim odsúdeným na trest smrti bol rozsudok zmiernený na mnohoročné väzenie. Z viac ako 580 obvinených vzbúrencov bolo 116 za trest poslaných na front a zvyšok uväznený v terezínskej pevnosti.
Sedem z desiatich popravených účastníkov vzbury je pochovaných na cintoríne v Novom Bore.
Zoznam planétok 7251 – 7500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
NGC 2866
NGC 2866 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. marca 1835.
Moderný ortodoxný judaizmus
náhľad|Rabbi Moše Lichtenstein je moderný ortodoxný rabín z [[ješiva|ješivy Har Ecion na Západnom brehu Jordánu]] Moderný ortodoxný judaizmus alebo moderná ortodoxia je hnutie ortodoxného judaizmu, ktoré sa snaží o spojenie tradičných židovských hodnôt a dodržiavanie židovského náboženského práva (halacha) so sekulárnym, moderným svetom.
Moderná ortodoxia je postavená na niekoľkých učeniach a filozofiách. V Spojených štátoch a všeobecne aj v západnom svete je prevážne centristická ortodoxia podporená filozofiou Tora Umada (Tora a veda). V Izraeli je moderná ortodoxia dominantne zastúpená náboženským sionizmom. Avšak aj napriek tomu, že tieto hnutia nie sú identické, spája ich mnoho rovnakých hodnôt a mnoho rovnakých prívržencov.
Strančice
Strančice je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 017 obyvateľov, z toho 990 mužov a 1 027 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,2 roka, ženy 39,5 roka).
Štěpánkova aféra
Štěpánkova aféra prebehla v novembri 1916. Išlo o policajný zákrok proti českému odboju, ktorý vyústil v ďalšie zatýkanie. Policajná akcia bola uskutočnená vďaka udaniu, ktoré umožnilo u profesora K. Štěpánka (ktorého syn bol aktívnym členom Maffie ako expert odbojového hnutia pre zásobovanie) odhaliť a zaistiť archív, v ktorom boli nájdené rozsiahle podozrivé kontakty týkajúce sa domáceho aj zahraničného odboja. Polícia na základe týchto kontaktov začala vlnu zatýkania, ktorá postihla hlavne pracovníkov Českej strany štátoprávne pokrokovej Antonína Hajna, A. Kalinu, Viktora Dyka a ďalších. Táto strana bola tak ako iné zapojená do odboja a odmietala prorakúsky aktivizmus. Zatknutím týchto ľudí bola postihnutá najmä tzv. Malá Maffie, čo bola osobitná organizácia Maffie, ktorá však vyvíjala relatívne samostatnú činnosť. Rok 1916 tak bol vrcholným rokom perzekúcie, avšak jadro Maffie (Přemysl Šámal, Jaroslav Kvapil, Bedřich Štěpánek) sa aj napriek policajným zásahom podarilo zachovať a organizácia tak zostala v činnosti až do konca prvej svetovej vojny a pádu Rakúska-Uhorska.
Počas aféry, deň po zatknutí spisovateľa Viktora Dyka, 21. novembra 1916 zomrel cisár František Jozef I. Vláda jeho nástupcu Karola I. potom priniesla zmiernenie útlaku a čiastočné uvoľnenie pomerov, ktoré nakoniec vyústilo 2. júla 1917 vo vyhlásenie generálnej amnestie, čo viedlo k prepusteniu 719 Čechov, medzi ktorými boli významní politici a členovia odboja napr. Karel Kramář, Alois Rašín a ďalší.
Muž, který se podobá odvrácené straně Měsíce
„Muž, který se podobá odvrácené straně Měsíce“ je piaty singel brnianskej rockovej skupiny Progres 2. Vyšiel v roku 1982 a pochádza z dvojalbumu Třetí kniha džunglí.