cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dionýz Reismayer
Hlavný Oltár Najsvätejšieho Mena Ježiša a Márie (Nižná Šebastová)
Oltár Najsvätejšieho Mena Ježiša a Márie pre bývalý františkánsky kostol v Nižnej Šebastovej zhotovil Dionýz Reismayer a jeho dielňa medzi rokmi 17601761. Ide o hlavný oltár s retabulom prispôsobeným uzáveru presbytéria. Oltárny korpus predstavuje identický variant staršieho hlavného oltára vo Finticiach (1755). Na menze je umiestnené dvojstupňové tabernákulum doplnené po stranách o sochy adorujúcich anjelov. Za menzou je jednopodlažné trojosové retabulum s nadstavcom opatrené interkolumniami bočných osí, ktorý predstavuje obľúbený stredoeurópsky typ rozšírený na našom území v druhej polovici 18. storočia. Jadro oltára tvorí sekundárne osadená maľba Panny Márie medzi anjelmi s datovaním a nápisom radového kňaza: „''Pinxit Fr. Conradus Ord. S. Franc. Sebesini 1888''“. Po bokoch sú umiestnené sochy svätého Štefana I. a Ladislava I., ktoré svojou charakteristikou sú rozdielne so sochami na hlavnom oltári v Červenom kláštore. Pravdepodobne boli spôsobené sekundárnymi zásahmi. Oltárny nadstavec so symbolom Božieho oka a IHS lemujú sochy svätého Františka z Assisi a Antona Paduánskeho s malým Ježiškom v náručí.
Pravdepodobnými donátormi hlavného oltára boli hlavní mecenáši kostola barón Samuel Dežőfi a jeho manželka Františka (rod. Szentiványiová). V archívnych materiáloch sa nachádza kópia zmluvy konventu s istým sochárom z Podhradia (sculptor Varalliensis) z 18. januára 1760, v ktorom je stručný opis a približný dátum zhotovenia oltára. Sochár sa v zmluve zaviazal, že v prípade jeho smrti bude oltár dokončený jeho príbuzní alebo spolupracovníci. Prípadne odstráni nedostatky alebo vzniknuté škody. Dole v zmluve sa nachádza podpis vicesyndika frátra Jozefa Sirineka a sochárov podpis v podobe „Dionysius Reiβmaier bildhauer“. Podľa archívnych materiáloch obdržal po podpise prvú platbu a vierohodnosť zmluvy bola potvrdená farárom Andrejom Kežmarským v Spišskej Kapitule. Ďalší záznam o oltári je z roku 1767, ktorého výsledkom bolo preskúmanie dodržanie zmluvných podmienok po smrti Dionýza Reismayera. O mesiac neskôr vznikol ďalší záznam v súvislosti s neuzavretou otázkou platby za sochárske práce na hlavnom oltári. Pravdepodobne ho kaplán konventu adresoval barónovi Samuelovi Dežőfimu. Z obsahu vyznieva nespokojnosť s vyhotovením oltára. Na prácach na oltári sa podieľal aj fráter Peter Haus a istý prešovský nekatolícky maliar. Do podoby dnešného hlavného oltára zasiahlo niekoľko remeselníkov, a bol niekoľkokrát upravovaný na základe čoho bol mylne pripísaný košickej dielni Jozefa Hartmanna. Problematiku autorstva sťažuje aj fakt, že hlavný oltár v Nižnej Šebastovej a vo Finticiach ma okrem autora spoločného donátora. Rozdielnosť sa prejavila aj na rezbárskom prevedení oproti hlavnému oltáru v Červenom kláštore.
Puessans
Puessans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gorgias (sochár)
Gorgias bol grécky sochár v 6. stor. pred Kr.
Gorgias bol grécky sochár, ktorý pochádzal zrejme z Atén. Nezachovali sa od neho žiadne sochy, ale našlo sa šesť jeho menom signovaných podstavcov zo sôch. Tieto stratené diela na základe paleografických znakov písma z týchto podstavcov možno s istotou datovať do poslednej štvrtiny 6. storočia pred Kr.
Tri alebo štyri podstavce nájdené na aténskej Akropole, boli základňami mramorových sôch, na ďalších dvoch stáli bronzové kone, pravdepodobne i s jazdcami. Tieto bronzové kone boli zhotovené aj s bronzovými podstavcami, ktoré vložili do väčších mramorových podstavcov. Keďže túto metódu vyvinuli na ostrove Samos, je možné, že Gorgias mohol byť žiakom nejakého samského sochárskeho majstra. Jeden z týchto podstavcov, zhotovený z pentelského mramoru (datovaný do rokov 510 – 500 pred Kr.), obnovený z množstva fragmentov (nájdených východne od Erechtheionu, v rokoch 1877 až 1886), bol základňou mramorovej sochy, zrejme koňa alebo koňa a jazdca. Plínius zaradil Gorgia (pochádzajúceho ale z Lakónie) medzi sochárov pracujúcich s bronzom v období 87. olympiády (432 pred Kr.) Nie je však známe, či tu môže ísť o homonymného sochára (chronologicky to nesedí ).
Vedène
Vedène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kallikles (syn Eunika)
Kallikles bol grécky sochár z prelomu 4.  3. storočia pred Kr. Sochár Kallikles, syn Eunika z Megary, bol činný okolo roku 300 pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy. Meno tohto umelca sa stalo známe až po náleze jeho signatúry (Καλλικλῆς ΕὑνίκουKallikles syn Eunika) na podstavci zo sochy z Megary. Na základe výskumu (hlavne epigrafického) sa zistilo, že tento podstavec bol zrejme základňou bronzovej sochy, ktorú venovali ako votívny dar bohu Dionýzovi. Nápis na podstavci je podľa typu písma datovaný približne na koniec 4. storočia pred Kr.
Podľa znalcov nie je isté, či bol Kallikles príbuzným svojho rodáka Kallikla, syna Theokosmovho, a tiež či tu ide o sochára, ktorého rímsky spisovateľ Plínius uvádza ako autora niekoľkých sôch filozofov.
Pugey
Pugey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mary Celeste
Mary Celeste (často mylne nazývaná Marie Celeste) bola americká obchodná brigantína objavená 5. decembra 1872 nezakotvená a opustená v Atlantickom oceáne, blízko pobrežia Azorských ostrovov.
Kanadská brigantína Dei Gratia našla na lodi neporiadok, avšak žiadne stopy násilia, a loď bola spôsobilá na plavbu. Na palube chýbal jediný záchranný čln a posledný zápis v kapitánovom denníiu bol datovaný 10 dní pred jej nájdením. Loď opustila New York 7. novembra smerujúc do Janova a pri nájdení mala stále dostatok zásob na dokončenie plavby. Jej náklad denaturovaného etanolu bol nepoškodený a všetky osobné veci posádky a kapitána boli nedotknuté, na svojich miestach. O nikom z posádky už nie sú žiadne zmienky, neboli nájdení a ich osud je neznámy.
Osudová výprava
20. októbra 1872 kapitán Briggs dorazil na 50. mólo na East River v New Yorku, aby dozrel na nakladanie nákladu na plavbu do Janova. Nákladom bolo 1 701 sudov jedovatého denaturovaného etanolu. O týždeň neskôr sa k nemu pridala jeho manželka s novorodenou dcérou. V nedeľu 3. novembra napísal list svojej matke, píšuc jej, že plánuje odísť v utorok.
V utorok ráno 5. novembra, v deň plánovaného odchodu, odložil kapitán Briggs odchod o dva dni kvôli nepriaznivým poveternostným podmienkam.
Vinohradnícky náučný chodník
náhľad|Informačná tabuľa Vinohradníckeho náučného chodníka náhľad|Časť náučného chodníka s informačnou tabuľou v pozadí
Vinohradnícky náučný chodník je turistický naučný chodník naprieč vinohradníckymi honmi vo vinohradníckej obci Pezinok, ktorý je vlastnený Združením pezinských vinohradníkov a vinárov. Začína pri vstupných tabuliach za Areálom zdravia Rozálka a pri Cajle smerom od Panského chodníka a končí pri Peregskom dome.
Chodník bol vybudovaný od júna až do decembra 2006 za viac ako 800 000 korún, ktorých bolo vyčlenených z prostriedkov Európskeho fondu regionálneho rozvoja ERDS, štátu a mesta. Bol oficiálne otvorený 28. marca 2007. Obsahuje 12 informačných tabúľ s textami a obrázkami počas 7 kilometrovej trasy. Vedie na krátkom úseku súbežne s modrou turistickou značkou.
Câmpia Turzii
Mesto vzniklo v roku 1925 zlúčením obcí Ghiriș-Sâncrai a Ghiriș-Arieș. V roku 2001 bolo mesto povýšené na municípium.
A Star Is Born (album)
A Star Is Born je soundtrackový album speváčky Lady Gaga a Bradley Coopera, ktorý vyšiel 5 októbra 2018. Hudba je súčasťou rovnomenného filmu. Dosiaľ boli vydané dva single, a to komerčne úspešná skladba Shallow a Always Remember Us This Way.
Quingey
Quingey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Venasque
Venasque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Velleron
Velleron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rahon (Doubs)
Rahon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dobrudža
náhľad|277x277bod|Mapa Rumunska s oranžovo zvýraznenou Severnou Dobrudžou, a Bulharska so žlto zvýraznenou Južnou Dobrudžou
Dobrudža (rumunsky Dobrogea, bulharsky Добруджа), je historické územie o rozlohe 23 100 km² rozdelené dnes medzi Rumunsko a Bulharsko. Je to územie medzi dolným tokom Dunaja a Čiernym morom, ktorého súčasťou je aj delta Dunaja a rumunské pobrežie. Delí sa na Severnú Dobrudžu (Dobrogea), ktorá je súčasťou Rumunska, a Južnú Dobrudžu (rumunsky Cadrilater), patriacu Bulharsku.
Rumunský región Severná Dobrudža zahŕňa župy Constanţa a Tulcea. Má rozlohu 15 500 km² a niečo cez jeden milión obyvateľov. Najdôležitejšími mestami sú Konstanca, Tulcea, Medgidia, a Mangalia.
Bulharský region Južná Dobrudža, ktorý je rozdelený medzi Dobričsko a Silistru, má rozlohu 7 565 km² a 350 000 obyvateľov. Najdôležitejšími mestami sú Dobrič a Silistra.
Elektrický rušeň 383
Elektrický rušeň 383 je viacsystémový elektrický rušeň Siemens Vectron registrovaný na Slovensku.
ZSSK prevádzkuje 10 kusov týchto rušňov formou dlhodobého prenájmu od firmy S Rail Lease s.r.o. od 10. decembra 2017, kedy bola ich prevádzka slávnostne otvorená odvezením rýchlika 603 PSS Lišiak. Ďalších 10 kusov, tiež prenajatých od firmy S Rail Lease s.r.o. prevádzkuje vo vozbe nákladných vlakov spoločnosť ZSSK Cargo.
História
Hlavný železničný ťah Bratislava - Košice sa na premávkovú rýchlosť 160 km/h začal modernizovať už v roku 2000, no štátny železničný dopravca, Železničná spoločnosť Slovensko, nemala dostatok vozidiel, aby pokryla vozbu rýchlikov na tejto trati rýchlosťou 160 km/h. Tento problém sa naplno ukázal až okolo roku 2017, kedy bola zrekonštruovaná dostatočná časť trate, aby jazda rýchlosťou 160 km/h priniesla citeľnú časovú úsporu.
Okrem toho bola dlhodobo plánovaná rekonštrukcia úseku Devínske Jazero – Kúty (súčasť IV. medzinárodného železničného koridoru Berlín – Praha – Bratislava – Budapešť – Istanbul) na rýchlosť 200 km/h, ktorú dovtedy nemohol dosahovať žiadny zo slovenských rušňov.
ZSSK potrebovala rozšíriť vozový park viacsystémových rušňov s maximálnou rýchlosťou 160 km/h zatiaľ pozostávajúci z deviatich rušňov radu 350 (na rýchlosť 160 km/h a viac je požadovaný zabezpečovací systém ETCS) a jedenástich rekonštruovaných lokomotív radu 361.1 a preto vypísala verejnú súťaž na desaťročný prenájom takýchto lokomotív zahŕňajúci údržbu a prípadnú náhradu týchto lokomotív v prípade údržby dlhšej ako 25 dní. Túto súťaž vyhrala spoločnosť S Rail Lease s.r.o. v celkovej sume 58,7 milióna eur.
Verejnej súťaži predchádzalo testovanie lokomotívy Siemens Vectron zapožičanej od spoločnosti ODOS - Cargo spojené so zácvikom rušňovodičov ešte v apríli 2017. Lokomotívy Vectron rôznych dopravcov sa na slovenskom území využívajú najmä v nákladnej doprave už od roku 2015 a v osobnej doprave u dopravcu RegioJet od roku 2014, najčastejšie zapožičané od spoločnosti European Locomotive Leasing pod číselným označením 193.
Prvé tri lokomotívy prišli do Bratislavy pred zahájením prevádzky v grafikone 2017/2018, 4. decembra 2017, ďalšie štyri potom 26. februára 2018.
Prevádzka
V grafikone vlakovej dopravy 2020/2021 vozia rušne radu 383 už štvrtý rok takmer všetky denné rýchliky Bratislava - Košice a vybrané regionálne rýchliky Bratislava - Žilina. Novinkou grafikonu 2020/2021 je jeden obrat Bratislava - Trnava a dva obraty Praha - Nové Zámky, resp. Budapešť.
V roku 2020 tiež zachádzali do Rakúska s vlakmi InterCity 44 a 45 Košice - Viedeň, ktoré vozili v úseku Bratislava hlavná stanica - Wien Hbf, tento vlak však počas pandémie nepremával.
Očovské pastorále
Očovské pastorále je slovenský film režiséra Jozefa Zachara z roku 1973 o chlapskej cti a odvahe.
Príbeh baču, ktorého škriepnosť a papuľnatosť vyvoláva len spory a hnevy a jeho poctivosť a zmysel pre pravdu a česť v spojení s predošlým vlastnosťami tieto spory len vyhrocuje. Slovenská dedina s jej kolektívnym hospodárením, konfrontovaná s návykmi hranatej povahy, odchovanej ešte súkromným hospodárením, vytvára hlavnú zápletku a konflikt. Súbežne prebieha lyrický motív mladej generácie, ktorej ľúbostné vzťahy sa nestarajú o dávne smiešne hnevy starej generácie.
Dej
Svojrázny bača Jožo Golian (Július Pántik) od malička pásava ovce. Najskôr vlastné, no keď vstúpi do družstva, tak už spoločné. Svojou tvrdohlavou a neústupčivou povahou sa často dostáva do konfliktov s vedením družstva, hlavne so zootechnikom Ondrejom Striežom (Andrej Mojžiš). Sem-tam si jednu ovečku pre vlastnú potrebu zabije. Keď ale zo salaša zmizne vyše tridsať oviec, dostane sa za to Jožo pred súd. Odsúdia ho podmienečne a na družstve ho zbavia funkcie baču. Nikto mu neverí, že ovce niekto ukradol. Jožo má podozrenie na chlapov z vrchov (Ján Króner, Michal Monček, Juraj Kováč) a skutočne sa mu podarí ich vypátrať skryté u jedného z nich v garáži. Cestou do košiara s ovcami ho ale „vrchári“ prepadnú a zbijú. Na následky poranení po prevoze domov Jožo doma zomiera.
Dej sa odohráva v obci Očová a jej okolí.
Ci sarà
Ci sarà je pieseň taliansko-amerického dua Al Bano & Romina Power, vydaná v roku 1984. Stretla sa s medzinárodným komerčným úspechom a zostáva jedným z ich najznámejších hitov.
Duo predviedlo pieseň na hudobnom festivale v Sanreme v roku 1984 a získalo viac ako 2 milióny hlasov. Bol to ich druhý vrchol rebríčka v Taliansku a ďalší medzinárodný hit. Duo nahralo aj španielsku verziu skladby s názvom Pasará.
Hudobné video
Videoklip k piesni bol natočený ako súčasť filmu Champagne in paradiso z roku 1984, ktorý režíroval Aldo Grimaldi. Zobrazuje Albana Carrisiho a Rominu Power, ako spievajú pieseň pri mori a v lese.
Viens
Viens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rancenay
Rancenay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Randevillers
Randevillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrej Činčala
Andrej Činčala (* 7. október 1876, Kysucké Nové Mesto1944, Žilina) bol slovenský politik Hlinkovej slovenskej ľudovej strany v dvadsiatych rokoch 20. storočia.
Životopis
Povolaním bol robotník. V roku 1924 sa spomína ako člen vedenia okresnej organizácie strany v Žiline. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1925 bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia. V senáte pôsobil v kultúrnom výbore. Do senátu kandidoval aj vo voľbách v roku 1929, avšak už nebol zvolený. V tomto období sa uvádza, že pôsobil ako strojník v Žiline. Ďalej už politicky nepôsobil. Po vzniku Slovenského štátu v júni 1939 sa spomína istý Andrej Činčala zo Žiliny, ktorý finančne prispel do Fondu na vybudovanie nového Slovenska, založeného z podnetu predsedu vlády Jozefa Tisa.
Hranatá veža
Hranatá veža je najmasívnejší objekt úseku hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Svišťového štítu po Malý Javorový štít, medzi Rovienkovou priehybou a (Rovienkovou stenou) Vyšným Rovienkovým sedlom (Rovienkovou vežou). Má dva takmer rovnako vysoké končiare, hlavný juhozápadný a vedľajší severovýchodný. Bezprostredne pod hlavným vrcholom je zo strany Veľkej Studenej doliny výrazná kamenná terasa.
Turistika
Na vrchol je možné vystúpiť len s horským vodcom.
Ocean Eyes
Ocean Eyes môže byť:
Live At Roseland: Elements of 4
náhľad|Beyoncé počas koncertu v New Yorku Live At Roseland: Elements of 4 je piaty koncertný album americkej R&B speváčky Beyoncé. DVD bolo natáčané počas 4 koncertov s názvom: 4 Intimate Nights with Beyoncé, ktoré sa odohorávali v New Yorku (Roseland Ballroom) v auguste 2011.
Villars (Vaucluse)
Villars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alice Cooper (skupina)
Alice Cooper bola americká hudobná skupina hrajúca hudbu medzi rockom a heavy metalom. Vznikla v roku 1964 vo Phoenixe v štáte Arizona. Zostavu skupiny tvoril spevák Vincent Furnier, gitaristi Glen Buxton a Michael Bruce, basgitarista Dennis Dunaway a bubeník Neal Smith.
V roku 1975 si Vincent Furnier po rozpade skupiny adoptoval názov Alice Cooper ako svoj pseudonym a začal sólovú kariéru. Ostatní členovia však vytvorili skupinu s názvom Billion Dollar Babies. V neskorších rokoch (1999, 2010, 2011, 2015) skupina Alice Cooper obnovila svoju činnosť štyrikrát a zorganizovala jednorazové vystúpenia.
Artigas
Artigas môže byť:
Mnasitimos
Mnasitimos môže byť:
Chodenie s paničkami
Chodenie s paničkami je kalendárna zvykoslovná tradícia, ktorá sa praktizuje medzi Slovákmi v Starej Pazove, v Srbsku. Súvisí s jarným obdobím a veľkonočným cyklom a symbolizuje vyprevádzanie zimy, vítanie jari a znovuzrodenie života. Kresťanské tradície sa v nej spájajú s tradíciami z predkresťanských, pohanských čias. Táto stará obyčaj sa traduje (odovzdáva z generácie na generáciu) a tak kontinuitne pretrváva aj v 21. storočí.
V dňoch 12. až 14. apríla 2019 sa v Starej Pazove konala medzinárodná konferencia pod názvom Veľkonočné tradície staropazovských Slovákov – Paničky na ktorej sa zrodila idea zapísať Chodenie s paničkami do zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva UNESCO.
Opis obyčaje
"Paničky" chodia po domoch (dnes zväčša príbuzných) na Kvetnú nedeľu. Tvorí ich skupina detí vo veku od 3 do 10 rokov, oblečených do staropazovského slovenského ľudového kroja, kde záväzne jedno dievča na hlave má partu, ako mladucha. Táto panička tancuje – točí sa do kruhu s aspoň ešte jedným dieťaťom alebo zatancujú karičku všetky deti zo skupiny. Pritom spievajú pieseň ''Kvetná nedeľa, ďe si kľúče podela? / Ta dala som, ta dala, svätymu Ďurovi''... Jedno z detí nesie košík. Ak je v skupine chlapec, potom je to jeho úlohou. Do košíka im domáce panie dávaju čerstvé vajíčka (alebo namiesto nich peniaze), lebo si paničky, na konci svojej piesne, pýtajú vajíčka – symbol nového života a vzkriesenia.
Pôvod, vývoj a funkcia obyčaje
Považuje sa, že sa táto obyčaj vyvinula zo staršieho zvykoslovného prejavu vynášania Kyselice čiže Moreny (symbolu zimy), ktorý sa postupne presmeroval na chodenie s paničkami. Obe obyčaje existovali v Starej Pazove určitú dobu paralelne, až po zánik staršej v 20. storočí. Najobsažnejší opis chodenia s Kyselicou – figurínou vyformovanou na dvoch paliciach spojených v podobe kríža a oblečenou do ženských šiat, medzi vojvodinskými Slovákmi pochádza z katolíckej časti Selenče. Tam dievčatá, ktoré chodili po domoch s Kyselicou, spievali pieseň v ktorej žiadali od svätého Juraja, aby odmykal polia, totiž umožnil jarné práce v poli: ''Kyselica veľkonočná, ďe si prebývala? / Za humenci, na kamenci, ta sem hrušky brala! / Kvetná nedeľa, ďe si kľúče podela? / Dala sem, dala svatému Ďurovi. / Svatý Ďuro stávaj, zemi odmykávaj...'' Okrem prvých dvoch veršov, ktoré sú v staropazovskom zvykoslovnom útvare vynechané, nasledovné tri sú takmer totožné s veršami, ktoré spievaju "paničky".
Sám text piesne paničiek je súhrn viacerých motívov, ktorých kombináciou sa spájajú vyprevádzanie zimy a vítanie jari. Po veršoch, v ktorých oslovujú svätého Juraja, paničky ďalej pokračujú: ''...Navaríme, navaríme červeného vína, / opojíme, opojíme richtárovho syna! / Ak nebude piti, budeme ho biti... Na záver si vo svojej piesni pýtajú darčeky, a najmä vajíčka: Ďiovkina krása, vlasy má do pása. / Obdarujte, obdarujte túto našu nevestičku! / Pojdeme s ňou do jarmočku, / kúpime jej šňúrôčku, / červenú, zelenú, / na tú našu Kvetnú nedeľu! / Malý háj, velký háj / a ty pani gazdinka vajko daj, / ni lem edno ale dve, / s tým ti málo odbudne.''
Obyčaj v minulosti mala magickú funkciu, v snahe zrýchliť odchod zimy, podporiť priebeh jari a zabezpečiť rozmach plodonosných a životodarných síl. Magická funkcia tohto zvykoslovneho útvaru je dnes už celkom presmerovaná na symbolickú a oslavnú, čiže nábožensko-sviatočnú (oslava Kvetnej nedele).
Villedieu (Vaucluse)
Villedieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LEP
Lep môže byť:
LEP môže byť:
Rang (Doubs)
Rang je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
KamAZ-63968
KamAZ-63968 Tajfun-K je ruské obrnené vozidlo navrhnuté s ohľadom na odolnosť proti účinkom explózií mín a improvizovaných výbušných zariadení.
Popis
Tajfun-K má veľmi dobrú balistickú ochranu korby. Oceľové pancierovanie spolu s keramickými doskami chránia proti guľkám z guľometu kalibru. Auto má taktiež nepriestrelné sklo od firmy Magistral LTD s hrúbkou. Vozidlo má ochranu klasifikovanú podľa NATO normy STANAG 4569. Tá zodpovedá úrovni "3b", čo znamená, že vozidlo vydrží explóziu mín zodpovedajúcu až 8 kg TNT.
Hoci KamAZ-63968 váži 21 ton, ide o veľmi rýchle a schopné vozidlo. Radový naftový šesťvalec s označením JAMZ-5367 dosahuje výkon až 450 koní. Cez osemstupňovú automatickú prevodovku posiela hnaciu silu na všetkých šesť kolies. Vozidlo vie vyvinúť maximálnu rýchlosť až /h a jeho priemerná spotreba je len 35 litrov paliva na 100 km. Vďaka obrím palivovým nádržiam prejde na jedno natankovanie až.
Tajfun-K je vynikajúco vybavený na jazdu v extrémnom teréne. Podvozok je totiž hydropneumatický a vodič tak môže z kabíny meniť svetlú výšku stroja. Najnižšia poloha má hodnotu, teda ako u pomerne bežného auta. Je možné ho ale zdvihnúť až na, čo mu zaručí ľahký prejazd aj cez veľké kamene alebo zbrázdený terén. Vďaka 20 palcovým kolesám, ktoré sú obuté do nepriestrelných pneumatík 16.00R20, je vozidlo schopné sa otočiť až o 39 stupňov. Polomer otáčania predstavuje necelých 10 metrov.
Typhoon je vybavený najmodernejším vojenským komunikačným systémom GALSI-D1M. Ten monitoruje množstvo dôležitých údajov o vozidle a posiela ich na veliteľstvo. Auto má päť kamier, cez ktoré je možné sledovať posádku i okolie.
Erik Ondrejička
Erik Ondrejička (* 1. máj 1964, Bratislava) je slovenský básnik, epigramatik a geodet.
Životopis
Je členom SC PEN a Klubu nezávislých spisovateľov. Od roku 2008 pracuje vo Výbore Sekcie pre pôvodnú tvorbu Literárneho fondu.
V rokoch 20102015 pracoval v grantovej komisii Ministerstva kultúry SR – Aktivity z oblasti literatúry a knižnej kultúry. V rokoch 2016 až 2020 pôsobil ako člen expertnej komisie Fondu na podporu umenia.
Je členom správnej rady VŠMU od roku 2016.
Neštandardné projekty
V spolupráci s renomovanými výtvarníkmi pripravil projekty:
Iné projekty:
Ocenenia
Diela Erika Ondrejičku získali nasledovné ocenenia:
Medzinárodné podujatia
Erik Ondrejička napísal poéziu pre mnohé medzinárodné projekty:
George Russell
George Russell môže byť:
Rantechaux
Rantechaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suchá hora (vrch v Strážovských vrchoch)
Suchá hora je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Valaská Belá, približne juhovýchodne od Ilavy.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina a časti Strážov. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, na území okresov Ilava a Prievidza a zasahuje na katastrálne územia obcí Košecké Podhradie a Valaská Belá. Severné svahy zasahujú do CHKO Strážovské vrchy.
Opis
Mohutná Suchá hora je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Vápeč na Hrubú Zliezajňu a prechádza ním južná hranica CHKO Strážovské vrchy. Plochý hrebeň vrcholovej časti spôsobuje, že zo severu a juhu pôsobí dojmom stolovej hory. Juhozápadne susedí Homôľka, západne leží Hoľazne , severozápadne Vápeč , severovýchodne Hrubá Zliezajňa a juhovýchodne Končiná. Severnú časť hrebeňa odvodňuje Kopčiansky do Podhradského potoka a Váhu, južné svahy sú pramennou oblasťou Nitrice, smerujúcej do rieky Nitra. Najbližšími sídlami sú osady Valaskej Belej na južnom úpätí a osada Kopec, patriaca k obci Košecké Podhradie na severnom úpätí. Západne sa nachádza Horná a Dolná Poruba, východne Zliechov.
Výhľady
Súvislý porast hrebeňa poskytuje minimum výhľadov, no najvyššia, východná časť Suchej hory má porast riedky a nesúvislý. Práve odtiaľ je možné pozorovať široké okolie, predovšetkým však okolité vrchy pohoria. Poloha v samom centre pohoria a vysoké vrchy v širšom okolí obmedzujú dohľadnosť na vzdialenejšie pohoria, napriek tomu je na horizonte možné vidieť Súľovské vrchy, Javorníky, Biele Karpaty, Považský Inovec, Tribeč, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Malú a Veľkú Fatru.
Prístup
Hrebeňom Suchej hory nevedie značený chodník, južným úpätím však prechádza Cesta hrdinov SNP. Na samotný vrchol je prístup lesnými chodníkmi z okolitých sídiel.
Eddie Olczyk
Edward Walter Olczyk Jr. (* 16. august 1966, Chicago, Illinois, USA) je bývalý americký hokejista, tréner a športový komentátor.
Po ukončení aktívnej hráčskej kariéry bol v rokoch 2003 až 2005 trénerom Pittsburgh Penguins.
15. augusta 2012 bol slávnostne uvedený do Siene slávy amerického hokeja.
V posledných rokoch sa venuje športovému moderátorstvu na kanáli NBC a pre klub Chicago Blackhawks.
Ocean Eyes (pieseň)
„Ocean Eyes“ je debutový singel americkej speváčky Billie Eilish. Pôvodne bol zverejnený 19. novembra 2015 na SoundCloude a následne vyšiel na všetkých streamovacích platformách 18. novembra 2016 prostredníctvom vydavateľstiev Darkroom a Interscope Records. Speváčkin brat Finneas O’Connell zložil a produkoval túto pieseň, ktorá bola pôvodne napísaná pre jeho kapelu.
Pozadie
Pieseň bola nahraná pre speváčkinho učiteľa tanca Freda Diaza v Revolution Dance Center (Honolulu Avenue, Los Angeles), aby na ňu spravili choreografiu.
Čierťaž (prítok Lehotského potoka)
Čierťaž je potok v regióne Gemer v západnej časti územia obce Muránska Lehota v okrese Revúca v Banskobystrickom kraji. Je to pravostranný prítok Lehotského potoka, ktorý ústi do Červeného potoka v povodí Slanej; má dĺžku 2,1 km. Je vodným tokom VII. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-31-02-012. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Stolické vrchy, geomorfologický podcelok Tŕstie.
Ocean Eyes (pieseň)
Videoklip
Videoklip k piesni režírovala Megan Thompson a vyšiel 24. marca 2016. Videoklip s tanečným vystúpením bol vydaný 22. novembra 2016.
Čierťaž (prítok Lehotského potoka)
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne v západnej časti územia obce Muránska Lehota v okrese Revúca, 600 m východne od vrchu a lesa Pod Čierťažou s nadmorskou výškou, cez ktorý prebieha obecná hranica medzi obcami Muráň a Muránska Lehota, v geomorfologickom podcelku Tŕstie.
Opis toku
Tečie v 250 m úseku severným smerom lesným extravilánom, v nadmorskej výške priberá krátky ľavostranný bezmenný prítok, mení smer na severozápad, v nadmorskej výške  priberá ďalší krátky ľavostranný bezmenný prítok a mení smer na sever, tento smer si zachováva až do svojho zaústenia, vo výške  priberá pravostranný bezmenný prítok, pravým behom obmýva severozápadné svahy lesa a pasienka Holá hora, vystupuje z lesa do trvalého trávneho porastu (pasienky a lúky) a v nadmorskej výške  ústi do Lehotského potoka ako jeho pravostranný prítok. V pramennej oblasti má tri krátke bezmenné prítoky. Pramení, preteká a ústi v geomorfologickom celku Stolické vrchy, v geomorfologickom podcelku Tŕstie.
Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve vrchu Pod Čierťažou s nadmorskou výškou, ktorého najvyšší bod je vzdialený 600 m od prameňa potoka a cez ktorý smerom severo-južným prebieha obecná hranica medzi obcami Muráň a Muránska Lehota a tiež v názve lesa rovnakej podoby, na ktorého severovýchodnom a východnom svahu sa nachádza pramenná oblasť potoka. Názov vrchu a lesa Pod Čierťažou po redukcii o predložku pod bol prenesený na potok. Názov vrchu a lesa Pod Čierťažou má pôvod v pôvodnom význame apelatíva čierťaž v stredovekej slovenčine, čiže pôda získaná vyklčovaním lesa, čo bol v stredoveku veľmi častý identifikačný prvok pri opise pozemkov, resp. pri opise priebehu ich hraníc v lesnom priestore. Apelatívum čierťaž získalo pozdejšie i posunutý význam a to hraničná čiara, hranica. Motivantom pomenovacieho procesu v čase pomenovania vrchu a lesa Pod Čierťažou bol charakteristický výskyt čierťaží v priestore pomenúvaného vrchu a lesa. Klčovanie lesa bol jeden zo stredovekých spôsobov odlesňovania, transformácie lesných pozemkov na kultúrnu pôdu - poľnohospodárske pozemky. Apelatívum čierťaž je v súčasnej slovenčine vysunuté na okraj slovnej zásoby ; porovnaj aj hydronymá napr. Čierťaž, Čierťažský potok, Čierťažský potok, Čertižnianka.
Hydronymum Čierťaž bolo štandardizované v roku 2007.
Dušan Martinčok
Mgr. Dušan Martinčok známy aj ako Dušo Martinčok (* 1975, Prešov) je slovenský spisovateľ, právnik-prekladateľ a zakladateľ občianskeho združenia Zrejme, ktoré sa venuje téme medzigeneračného dialógu.
Životopis
Narodil sa v roku 1975 v Prešove. Vyštudoval právo a niekoľko rokov sa venoval právnemu prekladu na Súdnom dvore Európskej Únie v Luxemburgu, ako právnik-lingvista.
V roku 2010 vytvoril komunitný projekt Susedia na dvore, ktorý podporuje a napomáha medziľudským vzťahom v mestských susedstvách. Spolu s Táňou Sedlákovou a ďalšími priateľmi založil občianske združenie Zrejme, ktoré sa zaoberá medzigeneračným dialógom. Združenie vzniklo v súvislosti so zrušením stacionára pre seniorov na Záhrebskej ulici v Bratislave. Na základe tohto príbehu napísal s Táňou knihu Záhrebská. Opisuje príbeh súžitia klientov a klientiek stacionára pre seniorov na Záhrebskej a tamojšej susedskej komunity a dáva konkrétne príklady a tipy, ako sa dá naštartovať medzigeneračné spolužitie v mestách a obciach. Združenie zároveň organizuje medzigeneračný kultúrny festival OLD's COOL.
V Luxembursku uzavrel najprv registrované partnerstvo, neskôr manželstvo so svojím partnerom Michalom Huštatym.
V roku 2022 vydal knihu Niekto sa nájde. Jej nosnými témami sú susedia, vzťahy medzigeneračnosť a inakosť.
Villelaure
Villelaure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Broutov-Englertov-Higgsov mechanizmus
Broutov-Englertov-Higgsov Mechanizmus (pomenovaný podľa Petra Higgsa) alebo Englertov-Broutov-Higgsov-Guralnikov-Hagenov-Kibblov mechanizmus predstavuje teoretický opis interakcií umožňujúci, aby mohli kalibračné (intermediálne) bozóny nadobúdať nenulové pokojové hmotnosti. Napriek chýbajúcemu experimentálnemu overeniu je Higgsov mechanizmus zahrnutý v štandardnom modeli elementárnych častíc ako jeho integrálna súčasť. Častica zodpovedajúca za tento mechanizmus sa volá Higgsov bozón experimentálne potvrdená v roku 2012.
Mechanizmus bol opísaný prvýkrát v roku 1964 nezávisle niekoľkými skupinami vedcov: P. Higgsom v Edinburghu skupinou Francoisa Englerta a Roberta Brouta z Université Libre de Bruxelles a skupinou T. W. B. Kibbla, Carla R. Hagena a Geralda Guralnika z Imperial College. Objavenie mechanizmu je však väčšinou pripisované len P. Higgsovi.
Africa (skladba)
„Africa“ je skladba americkej rockovej skupiny Toto. Objavila sa na albume Toto IV, pričom vydaná bola ako singel dňa 30. septembra 1982. V americkom rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla dňa 5. februára 1983 1. miesto a v britskom rebríčku UK Singles Chart dosiahla 3. miesto. Skladbu napísali klávesista skupiny David Paich a bubeník Jeff Porcaro.
Pozadie
Počiatočná myšlienka a text pre skladbu porišli od Davida Paicha. Jeff Porcaro vysvetlil myšlienku, ktorá bola za zrodením tejto skladby: "biely chlapec skúša napísať skladbu o Afrike, a keďže tam dlho nebol, môže o nej povedať len to, čo videl v televízií alebo čo si pamätá z minulosti."
Textár David Paich povedal:
Jukawov potenciál
náhľad|Porovnanie Jukawovho potenciálu a coulombovej bariéry na dlhé vzdialenosti, ak g=1. Jukawov potenciál alebo Yukawov potenciál je potenciál opisujúci zvyškovú silnú interakciu (staršie: silné jadrové sily krátkeho dosahu) v atómovom jadre. Tento potenciál je pomenovaný podľa japonského fyzika Hidekiho Jukawu, nositeľa Nobelovej ceny za fyziku.
Jukawov potenciál V(r) je definovaný ako
V systéme SI je hodnota Jukawovho potenciálu v jednotkách (1/meter).
náhľad|Schéma potenciálu jadrových síl. Pod 0,5 fm sa potenciál jadrových síl stáva odpudivý. Nad 1fm sa rýchlo blíži k nule. Pri Rmin dosahuje potenciál maximum. Jadrové sily sú vysoko príťažlivé na vzdialenosti okolo 1 fm. Pod 0,5 fm sa prejavuje odpudivá zložka Jukawovho potenciálu, čo v súlade s Pauliho vylučovacím princípom zabraňuje kolapsu jadra.
Vzťah k Coulombovmu potenciálu
Ak častica nemá žiadnu hmotnosť (tj m = 0 ), potom sa Jukawov potenciál zníži na Coulombov potenciál a rozsah sa považuje za nekonečný. Potom máme: V dôsledku toho rovnica sa zjednodušuje do podoby Coulombovho potenciálu
kde nastavíme konštantu mierky na:
Coulombov potenciál pôsobí na väčšiu vzdialenosť, zatiaľ čo Jukawov potenciál sa pomerne rýchlo blíži k nule. Akýkoľvek Jukawov potenciál alebo Coulombov potenciál je však nenulový pre akékoľvek veľké r.
Raynans
Raynans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
RVR
RVR môže byť:
Chios
Chios je piaty najväčší grécky ostrov nachádzajúci sa v Egejskom mori, 7 km od pobrežia Malej Ázie. Ostrov je známy vývozom mastixu. Turistov láka najmä svojimi stredovekými dedinami a monastierom z 11. stor. Nea Moni, ktorý je zapísaný na Zozname svetového dedičstva UNESCO.
Z administratívneho hľadiska tvorí Chios spolu s ostrovmi Psara a Oinousses samostatnú krajskú jednotku Chios v regióne Severná Egeis. Hlavným mestom a sídlom kraja je rovnomenné mesto Chios. Miestni ľudia ho nazývajú aj „Chora” čo doslovne znamená „zem” alebo „krajina”, ale zvyčajne len v súvislosti s mestom alebo najvyšším bodom ostrova. Podľa sčítania v roku 2011 žilo na ostrove 51 930 obyvateľov.
Geografia
Ostrov pripomína svojím tvarom polmesiac alebo obličku. Rozprestiera sa na ploche 842,5 km2. Po celej dĺžke ho pokrýva pásmo hôr, z ktorých tri najväčšie sú Pelineon (1 297 m) a Epos (1 188 m) na severe a Provatas v strede ostrova.
Východné pobrežie
Uprostred východného pobrežia sa nachádzajú najľudnatejšie centrá ostrova – mestá Chios, Vrontados a Kambos. Mesto Chios, s počtom obyvateľov 32 400, je postavené okolo najdôležitejšieho prístavu a stredovekého hradu. Jeho severné predmestie, mestečko Vrontados s 4 500 obyvateľmi, sa považuje za rodisko Homéra.
Južný región (Mastichochoria)
Na samom juhu ostrova sa nachádza oblasť Mastichochoria, doslova mastické dediny. Tvoria ju sedem dedín, z ktorých najväčšie sú Pyrgi (1 044 obyv.), Kalamotí (718 obyv.) a Armólia (611 obyv.).
Vnútrozemie
Priamo v strede ostrova, medzi dedinami Avgonyma na západe a Karyes na východe, leží monastier z 11. stor. Nea Moni. Monastier bol postavený na náklady byzantského cisára Konštantína IX. po tom, čo mu traja miestni mnísi predpovedali, že jeho exil na ostrove Lesbos bude len dočasný a on sa vráti späť na trón.
Recologne (Doubs)
Recologne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Villes-sur-Auzon
Villes-sur-Auzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Archie Panjabiová
Detstvo a mladosť
Panjabiová sa narodila v časti Edgware v Londýne. Jej rodičia sú hinduistickými prisťahovalcami z Indie. V roku 1994 ukončila Brunel University. Venuje sa aj baletu.
Kariéra
V roku 1999 sa objavila v komediálnom filme Východ je východ. V roku 2005 účinkovala po boku Ralpha Fiennesa a Rachel Weisz v oscarovom filme Nepohodlný. O rok neskôr získala rolu Gemmy v komédii Dobrý ročník. Spoločne s Angelinou Jolie si zahrala v dráme Sila srdca z roku 2007.
V roku 2009 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Dobrá manželka. Za svoj herecký výkon v televíznom seriály obdržala ocenenie Emmy Award a stala sa prvým hercom indického pôvodu, ktorý získal toto ocenenie.
Stvárnila vedľajšiu úlohu vo filme Východiskový bod z roku 2014, hosťovala v šiestych epizódach televízneho seriálu Vraždy na Shetlandech z roku 2016 po boku Gemmy Chan a od roku 2019 do roku 2021 stvárnila hlavnú úlohu v televíznom seriály Departure.
V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Snowpiercer, kde si zahrala v tretej sérii v siedmych epizódach.
Súkromný život
Od roku 1998 je vydatá za Rajesha Nihalaniho. Venuje sa tiež viacerým filantropickým aktivitám.
Violès
Violès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reculfoz
Reculfoz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kontrolokracia
Kontrolokracia je novodobý termín, prvýkrát použitý nórskym sociológom a politológom Steinom Ringenenom v jeho knihe z roku 2016 - ''Perfektná Diktatúra: Čína v 21. storočí (The Perfect Dictatorship: China in the 21st Century)''. Ringen využíva svoj novovytvorený termín v snahe o presnejšie označenie režimu súčasnej Čínskej ľudovej republiky, pod vládou prezidenta Si Ťin-pchinga (Xi Jinping), argumentujúc, že tento spôsob vládnutia, bol pretvorený na nový, radikálne prísnejší a ideologickejší režim, ako kedykoľvek predtým.
Ringen o Čínskej ľudovej republike hovorí ako o sofistikovanej diktatúre, v ktorej je občanom poskytovaných mnoho slobôd, no sloboda má svoje presne vyhradené hranice, po ktorých prekročení, dochádza k zásahu (komunistickou) stranou, silou, ktorú strana uzná za vhodnú. Strana je vždy prítomná, a každý si je toho vedomý. Nesnaží sa každému presne diktovať čo má povolené robiť, namiesto toho veľmi podrobne kontroluje čo povolené nie je. Ringen poukazuje na dlhodobú výhodnosť tohto prístupu oproti prostému využívaniu hrubej sily. No, pripomína že hrozba trestu za prekročenie tejto neurčitej hranice slobody, je vždy prítomná.
Seržant Stubby
Seržant Stubby (* 1916† 16. marec 1926) bol pes amerického pôvodu bojujúci v prvej svetovej vojne a oficiálny maskot 102. pešieho pluku v Connecticute. Stubby slúžil počas vojny 18 mesiacov, bojoval v 17 bitkách a 4 veľkých ofenzívach na západnom fronte.
Kontrolokracia
Pod kontrolokraciou boli blokované mnohé internetové stránky, kontrola a cenzúra bola sprísnená, posílená propaganda a politická výchova, došlo k zatknutiu mnohých aktivistov, právnikov a autorov, osobnému prejavu na internete vládne strach. Rovnako dôležité je, že systém ktorý Si Ťin-pching v roku 2012 zaviedol určuje smer ktorým sa vyvíjajú nové technológie v Číne. Na posilnenie kontroly, ktorú si centrálna vláda drží nad spoločnosťou, využíva technológie ako Cloud computing, big data a umelú inteligenciu (AI).
V roku 2015 boli v Číne blokované mnohé populárne VPN (virtual private network), ktoré dovtedy predstavovali pre ich používateľov možný prístup na zahraničný web. Medzi blokované VPN patrili aj Golden Frog, StrongVPN ako aj Astrill.
Seržant Stubby
Charakteristika seržanta Stubbyho
Giles Milton vo svojej knihe Keď Hitler bral kokaín a Leninovi ukradli mozog (ang. Fascinating Footnotes from History) opisuje Stubbyho nasledovne:
"Stubby bol strakaté šteňa s krátkym chvostom. Nemal domov a zrejme ani pána, keď si ho vzal k sebe radový vojak J. Robert Controy a začal ho cvičiť pri 102. pešom pluku 26. yankeeovskej divízie. Učil sa rýchlo. Po niekoľkých poznal všetky melódie a signály poľnice a dokonca sa naučil salutovať nadriadeným tak, že si položil pravú prednú labu k pravému obočiu."
Stubbyho život pred vojenským výcvikom
V roku 1917 sa v Spojených štátoch amerických vojaci pripravovali na „Veľkú vojnu“, ktorú dnes poznáme ako prvá svetová vojna. Robert J. Conroy, vojak, ktorý sa v tej dobe nachádzal na vojenskom výcviku, našiel psa v okolí Yale University. Nazval ho Stubby. Síce boli psy vo vojenskom výcviku povolené, ale Conroyovi udelili výnimku a Stubbymu sa začal vojenský výcvik. náhľad|John J. Pershing drží seržanta Stubbbyho, za nimi (v obleku) stojí psov majiteľ, Robert J. Conroy I ostatní vojaci si Stubbyho rýchlo obľúbili. Naučili ho základné povely, vo výcviku niekoľko vojenských povelov a tak ako potvrdzuje Giles Milton vo svojej knihe Keď Hitler bral kokaín a Leninovi ukradli mozog (ang. Fascinating Footnotes from History), naučil sa aj salutovať tak, že si pravú labu položil na pravé obočie.
Vojenská kariéra
Americká divízia, v ktorej slúžil aj Robert J. Conroy dostala povel presunúť sa do Francúzska. Pes Stubby mal pôvodne zostať v Spojených štátoch, ale Conroy ho prepašoval na loď Minnesota. Ukrýval ho vo vedre na uhlie, no neskôr ho predstavil námorníkom, ktorí si ho okamžite obľúbili. Keď loď dorazila do Francúzska a dôstojník zistil, že bol do jeho krajiny prepašovaný pes, chcel ho poslať späť do Spojených štátov. Nakoniec ho však presvedčilo Stubbyho psie salutovanie.
Služba (seržanta) Stubbyho
V roku 1918 yankeeovská divízia dostala povel, aby zamierila na frontovú líniu pri Chemin des Dames. Zobrali so sebou aj Stubbyho ako maskota divízie. Pes Stubby si na vojnové okolie zvykol a čoskoro v boji začal vykonávať menšie úlohy.
Jeho prvé zranenie spôsobil jedovatý plyn. Vojaci ho zobrali na pohotovosť, kde sa dal čoskoro dokopy. Všetko zlé je na niečo dobré, vraveli vojaci po tom ako zistili, že vďaka tomuto zraneniu dokázal Stubby neskôr rozoznať pach yperitu aj na viac kilometrovú vzdialenosť. Vďaka tejto schopnosti raz Stubby zachránil americké jednotky, keď väčšina vojakov ešte spala. Keď zacítil pach jedovatého plynu, ktorý, ako sa neskôr potvrdilo, vypustili Nemci, zobudil ostatných hlasným štekotom, aby mali šancu sa zachrániť. náhľad|Seržant Stubby Stubby sa neskôr naučil hľadať a zachraňovať zranených vojakov. Kňučal, štekal a dával signály ostatným, dokým zraneného neodviezli záchranári.
Stubby sa naučil rozoznávať rôzne jazyky ako bola angličtina, francúzština, či nemčina. Keď raz slúžil pri Argonne, rozoznal nemeckého zveda, ktorý sa snažil zmapovať francúzske zákopy. Stubby začal na nemeckého špióna hlasno štekať. Keď si zved uvedomil, že je prezradený, snažil sa utiecť, ale Stubby ho zastavil kúsancom do nohy. Vojenský pes ho tam držal dovtedy, kým ho americkí vojaci nezajali a neodviedli na vyšetrovanie.
Po týchto hrdinských činoch ho veliteľ 102. pešieho pluku povýšil na seržanta, seržanta Stubbyho.
O niekoľko mesiacov sa seržant Stubby vážne zranil pri granátovom útoku, ba rovno dva razy. Seržant Stubby sa vážne zranil, jeho pán Robert J. Conroy tiež. Už ďalej nemohli v boji pokračovať. Týmto sa seržantova 18 mesačná služba v boji skončila. Zúčastnil sa 17 bitiek a 4 veľkých ofenzív.
Smrť Seržanta Stubbyho
Seržant Stubby posledný raz vydýchol počas spánku v roku 1926. Zomrel ako 9 až 10 ročný pes. Vojenskému psovi neusporiadali štátny pohreb. Namiesto toho ho Američania nechali vypchať a vystavili ho v múzeu Smithonisan, tak ako aj holuba Cher Amiho.
Pocty
Seržant Stubby sa za svoje služby stal doživotným členom:
Seržant Stubby bol inšpiráciou aj pre maliara Charlesa Ayera Whipplea.
Taktiež bol inšpiráciou pre spisovateľov, najmenej pre štyroch:
náhľad|Kocka na chodníku cti pri pamätníku Liberty Memorial V roku 2006 bola na česť seržanta Stubbyho odhalená dlažobná kocka s jeho menom na chodníku cti pri pamätníku Liberty Memorial v Kansas City.
Peter Časár
Peter Časár (staršie: Peter Császár ; maď. Császár Péter ; * okolo 1600, Bükkaranyos – † 4. marec 1632, Košice ) bol vodca Časárovho povstania (1631 - 1632).