cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toronto St. Patricks
náhľad|200px|Logo klubu Toronto St. Patricks bol kanadský profesionálny hokejový klub. V sezóne 1917/18 začal hrať pod názvom Toronto Arenas v novovzniknutej NHL a stal sa prvým víťazom Stanley Cupu po vzniku NHL. Od roku 1919 nesie názov Toronto St. Patricks, pod ktorým hral do roku 1927, keď sa premenoval na Toronto Maple Leafs. Klub v roku 1922 vyhral Stanley Cup. Svoje domáce zápasy hrával v Arena Gardens.
Pohyb s konštantným zrýchlením
Ekvivalentné definície sú:
Trajektória pohybu s konštantným zrýchlením má v prípade priamočiareho pohybu tvar časti priamky a v prípade krivočiareho pohybu má vždy tvar časti paraboly (tzv. parabolický pohyb; napr. šikmý vrh). Ak teda nejaký krivočiary pohyb nemá trajektóriu tvaru časti paraboly, nejde o pohyb s konštantným zrýchlením.
Treba poznamenať, že termín „rovnomerne premenný (zrýchlený/spomalený [či oneskorený]) pohyb“ môže byť definovaný aj inak – ako pohyb s konštantným. K tomu pozri články rovnomerne premenný pohyb a rýchlosť (fyzikálna veličina). Údaje (vzorce atď.) uvedené v tomto článku platia (aj) pre pohyb s konštantným iba v prípade priamočiareho pohybu, inak sú údaje odlišné.
Vzorce (kinematika)
Vysvetlivky značiek (podrobne pozri v článku rýchlosť (fyzikálna veličina)):
Všeobecný prípad
Keď urobíme dodatočné predpoklady, vyššie uvedené vzorce sa nám zjednodušia. Napríklad ak predpokladáme t_0=0 (teda čas na začiatku pohybu je 0 sekúnd) a \vec v_0=0 (teda rýchlosť na začiatku pohybu je nulová), dostaneme:
Priamočiary pohyb s konštantným zrýchlením
V prípade priamočiareho pohybu s konštantným zrýchlením (porovnaj článok priamočiary pohyb) platia popri vyššie uvedených vzorcoch (teda, a ) aj nasledujúce vzorce:
Silové pôsobenie (kinetika)
Pohyb s konštantným zrýchlením je pohyb s konštantným a nenulovým \vec a. Z 2. Newtonovho pohybového zákona v jeho variante pre konštantnú rýchlosť, t.j. zo vzorca (kde \vec F je sila, m je hmotnosť, m je konštantné a je >0), vyplýva, že ak je hmotný bod v pohybe s konštantným nenulovým \vec a, tak naňho pôsobí konštantná (výsledná) sila, teda (výsledná) sila s konštantnou veľkosťou a s konštantným smerom. Čím väčšia je táto konštantná (výsledná) sila, tým väčšie je toto konštantné zrýchlenie pohybu.
Pre akýkoľvek pohyb s nenulovým (konštantným či nekonštantným) zrýchlením platí, že:
Voľný pád a vrh
Typickým príkladom silového pôsobenia pri pohybe s konštantnou rýchlosťou je pohyb vo vákuu v homogénnom tiažovom poli Zeme, teda tzv. voľný pád a tzv. vrh. Pri tomto pohybe je, čiže zrýchlenie (\vec a) je rovné tiažovému zrýchleniu (\vec g). Preto aj, kde , pričom \vec F_G sa nazýva tiažová sila (iné názvy: tiaž, sila tiaže, historicky aj: váha). Tiažová sila je výslednica gravitačnej sily (\vec F_G) a rotáciou Zeme vznikajúcej odstredivej sily (teda opaku normálovej – čiže dostredivej – sily), čiže.
K tomu niekoľko poznámok:
O výpočte rýchlosti voľného pádu a vrhu pozri aj príslušnú kapitolu v článku rýchlosť (fyzikálna veličina).
Obmedzenia
Podobne v ako mnoho iných jednoduchých úloh vo fyzike, aj pohyb s konštantným zrýchlením je len idealizovaná situácia:
Odporová sila
Ak by sme aj dokázali na nejaké teleso pôsobiť konštantnou silou, po získaní rýchlosti by na teleso začala pôsobiť sila odporu prostredia (odporová sila, \vec F_O), napríklad odpor vzduchu. Táto sila rastie spolu s \vec v pohybujúceho sa telesa a závisí aj od prostredia ako aj od tvaru a rozmerov pohybujúceho sa telesa. Jej smer je rovnaký ako smer pohybu (teda smer \vec v), ale jej orientácia je opačná voči orientácii pohybu (teda orientácii \vec v). Preto napríklad pri obdobe voľného pádu prebiehajúcej mimo vákua nie je \vec a konštantné, ale s narastajúcim \vec v klesá, pretože proti tiažovej sile padajúceho telesa  pôsobí stále väčšia odporová sila vzduchu (\vec F_O = kladná funkcia \vec v).
Relativistická mechanika
Vyššie sme vychádzali z klasickej mechaniky, v ktorej sa predpokladá, že hmotnosť nie je funkciou rýchlosti, a teda musí platiť, pričom \vec m je konštantné a kladné (Ak chceme zohľadniť možnosť, že sa hmotnosť telesa môže meniť – čo je v klasickej mechanike možné len fyzickým odobratím resp. pridaním „hmoty“ do resp. z telesa počas jeho pohybu – tak musíme použiť presnejší vzorec ). Zo vzorcov (alebo ) a  vyplýva, že pri konštantnom \vec a je konštantné aj \vec F a \vec v môže byť ľubovoľne veľké. Čiže pri pohybe s konštantným zrýchlením (inak povedané: pri konštantnej sile) môže teleso po dostatočne dlhom čase dosiahnuť ľubovoľnú rýchlosť, teda môže prekročiť aj rýchlosť svetla vo vákuu (c), čo však (podľa súčasného stavu poznania) nie je možné. Všetky výskyty značky m použité v tomto odseku možno – vzhľadom na potreby textu nasledujúceho odseku – nahradiť aj značkou \vec m_0. Relativistická mechanika (teória relativity) naopak predpokladá, že hmotnosť je funkciou rýchlosti (platí to najmä pri veľmi vysokých rýchlostiach), konkrétne, kde m_0 je pokojová hmotnosť telesa, čo je zároveň hmotnosť z klasickej mechaniky. Takto vypočítané m nazývame aj relativistická hmotnosť. Z tohto vzorca vidno, že: Po dosadení do  sa dá ukázať, že \vec F už nemá ako v klasickej mechanike rovnaký smer ako \vec a a okrem to sa dá ukázať, že:
Súhrnne teda: Pri bežnej veľkosti rýchlosti telesa konštantná sila pôsobiaca na teleso spôsobí jeho pohyb s konštantným zrýchlením. To znamená, že rýchlosť telesa bude neustále konštantne narastať. Nedosiahne však ľubovoľne veľkú hodnotu, pretože pri veľkosti rýchlosti telesa blízkej rýchlosti svetla vo vákuu už konštantná sila pôsobiaca na teleso spôsobí (obrovský nárast hmotnosti telesa a teda), že teleso prejde z pohybu s konštantným zrýchlením do pohybu so zmenšujúcim sa zrýchlením. Rýchlosť svetla vo vákuu teleso nakoniec nikdy nedosiahne.
Alberti
Alberti (maď. Csanádalberti) je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Makovskom okrese.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Ultratop 40 Singles
Ultratop 40 Singles alebo Ultratop 40 je týždenný rebríček 40 najlepšie predávaných singlov vo Valónsku v Belgicku. Ekvivalentom je flámsky rebríček Ultratop 50. Rebríček je publikovaný v rozhlasovom programe Radio Contact, v sobotu od 12:00 do 14:00. K 10. výročiu vydania prvého rebríčka bol vydaný jubilejný album. V ňom bolo zakomponovaných 15282 singlov od 5882 umelcov dovtedy prezentovaných v rebríčku Ultratop 40.
Ostrov princa Eduarda
Ostrov princa Eduarda je najmenšia z desiatich kanadských provincií pozostávajúca z ostrova rovnakého mena.
Podľa odhadov v roku 2009 Ostrov princa Eduarda má 140 402 obyvateľov a rozlohu 5 683,91 km², je v poradí 104. najväčší ostrov na svete, a 23. najväčší ostrov Kanady. Ostrov bol pomenovaný podľa princa Eduarda, vojvodu z Kentu a Strathearnu (17671820), štvrtého syna kráľa Juraja III., a otca kráľovnej Viktórie.
Geografia
Na južnom pobreží ho oddeľuje od Nového Škótska a New Brunswicku prieliv Northumberland. Ostrov má dve mestské oblasti. Väčšia obklopuje prístav Charlottetown a leží uprostred južného pobrežia ostrova, a pozostáva z hlavného mesta Charlottetown, prímestských obcí Cornwall a Stratford a okrajových obcí. Oveľa menšia mestská oblasť obklopuje prístav Summerside, ktorý sa nachádza na južnom pobreží 40 km západne od prístavu Charlottetown, a je zložená prevažne z mesta Summerside a menších okrajových obcí.
Obyvateľstvo
Pri sčítaní obyvateľstva v roku 2006 mala provincia Ostrov princa Eduarda 135 851 obyvateľov. Pri sčítaní ľudu z roku 2001 sa hlásilo 45 % populácie ako "Kanaďania", 38 % bolo škótskeho pôvodu, anglického 29 %, 28 % írskeho, francúzskeho 21 % a 4 % nemeckého. Pôvodných obyvateľov kmeňa Mi'kmaq je dnes len malá menšina.
Na ostrove je najčastejším jazykom angličtina s 93,78 %, nasleduje francúzština s 4 %. 47,4 % obyvateľov sú rímski katolíci, 19,9 % patrí do Zjednotenej cirkvi Kanady, 5,9 % sú presbyteriáni, do anglikánskej cirkvi patrí 4,9 % a 4,5 % je baptistov.
Olešná (okres Pelhřimov)
Olešná je obec v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 591 obyvateľov, z toho 298 mužov a 293 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,5 roka (muži 36,7 roka, ženy 40,4 roka).
Teplotné pásmo
Teplotné pásmo je pásmo vymedzené izotermami priemernej ročnej alebo mesačnej teploty vzduchu. Obyčajne sa rozlišujú:
Gy (kantón)
Gy je francúzsky kantón v obvode Vesoul v departemente Haute-Saône v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 20 obcí.
Pavlenky (Kalynivský rajón)
Pavlenky je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 56 obyvateľov.
Lipová ulica (Liptovský Mikuláš)
Lipová je najsevernejšia ulica na sídlisku Podbreziny v Liptovskom Mikuláši.
V blízkosti ulice sa nachádza lyžiarsky vlek, zariadenie pre seniorov a miestny malý les a tak tiež cesta smerujúca do Vitálišoviec. Ulica je vybavená zbernými kontajnermi pre separovaný zber odpadu, trafostanicou SSE, ktorá napája elektrickým prúdom ešte aj bytové domy na ulici Morušová. Medzi bytovými domamy sa nachádza basketbalové ihrisko. Každý bytový dom má optickú a/alebo metalickú prípojku na internet, ip televíziu, ip telefóniu.
Vieux-Fumé
Vieux-Fumé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 422 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
VTV
VTV alebo Vaša televízia bola v rokoch 1995 až 2000 televízna stanica na Slovensku. Vysielala cez satelit a kábel. Predstavovala prvú súkromnú televíziu, ktorá vysielala celoplošne po celom Slovensku.
Začiatky
Licenciu pre šírenie signálu v káblovke získala 24. novembra 1993. Vysielať ale začala až 22. apríla 1995. Vysielanie bolo uvedené americkým filmom Ťah jazdcom.
Televízia vysielala prostredníctvom káblových prípojok, ktorými v roku 1995 disponovalo 19,4 % domácností. V máji 1995 začala poskytovať signál aj cez družicu Eutelsat II-F2 na nekódovanej analógovej frekvencii 10,972 GHz. V júli 1997 prešla televízia z analógovej družice na digitálnu družicu Intelsat 7-F7.
Na začiatku televízie stál Bohuslav Géci ako prezident manažmentu, Ján Izák ako viceprezident a Marcel Šustek ako riaditeľ divízie programu spoločne s generálnym riaditeľom Vladislavom Krížom.
Finančné problémy a pád VTV
Aj keď televízia mala spočiatku kvalitné programy vrátane objektívneho spravodajstva, o rok neskôr k nej pribudla konkurenčná súkromná TV Markíza, ktorá ju so zahraničným kapitálom a know-how vytláčala na okraj diváckeho záujmu. V čase keď dlh VTV voči Všeobecnej úverovej banke stúpal k 300 miliónom slovenských korún, dostala televízia v roku 1998 prvú veľkú finančnú injekciu – po predaji 51% podielu spoločnosti VTV Cable TV spol s r. o. spoločnosti TV Plus Vladimíra Poóra. V polovici roka 1997 televízia prešla na satelitné digitálne vysielanie cez družicu Intelsat 7-F7. Následne na to v septembri 1998 sa uskutočnil vo VTV relaunching kedy televízia bola posilnená balíkom TV filmov a nemeckých TV seriálov. Paralelne sa objavila aj outdoorová kampaň televízie. Televízia však postupne začala opäť programovo stagnovať.
V marci 1999 odkúpil televíziu Ladislav Milko, avšak ako riaditeľ pôsobil vo VTV len 2 mesiace. Po ďalších majetkových presunoch sa napokon dostala k televízii bývalá programová riaditeľka TV Markíza Tatiana Heldová, ktorá sa pokúsila zlepšiť situáciu upravením programovej štruktúry. Od novembra 1999 dokonca skrátila vysielanie – kapacitne sa preorientovala výlučne na hlavný vysielací čas. Po nájdení investora síce plánovala prejsť na 24-hodinový cyklus, to sa jej však nikdy nepodarilo.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2001
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2001 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 2001, ktoré sa uskutočnili v Bulharsku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 24. mája 2000 do 10. júna 2001. Zúčastnilo sa jej 22 národných tímov, ktoré boli rozdelené do dvoch výkonnostných kategórií. Z A kategórie postúpilo z troch kvalifikačných skupín 8 družstiev na záverečný turnaj. Z B kategórie postúpili traja víťazi skupín do A kategórie nasledujúcej kvalifikácie.
VTV
Finančné problémy a pád VTV
VTV napokon ukončila vysielanie 9. februára 2000 po takmer piatich rokoch vysielania, keď jej Rada pre vysielanie a retransmisiu odobrala licenciu.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2001
Priamy postup
Priamo na ME postupilo družstvo hostiteľskej krajíny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstviev Európy 1999:
B kategória
Pozn: Švajčiarsko na turnaj vo Vilvoorde nepricestovalo a všetky jeho 3 zápasy boli kontumované.
Ardoukôba
Ardoukôba je názov vulkanotektonickej depresie v Džibuti, nachádzajúcej sa medzi jazerom Asal a zálivom Ghoubbat al Kharab. Riftový systém je tvorený niekoľkými bazaltovými troskovými kužeľmi a bazaltovými tufmi. Tieto sú produkované kontaktom magmy s vodou. Celý systém je pomerne mladý, jazerné sedimenty s vekom 5 300 rokov sú staršie. Posledná erupcia sa odhrala v základni riftu, neďaleko pobrežia Červeného mora v roku 1978 a vytvorila lávový prúd bazaltového zloženia.
Iné projekty
.
Storočie zámorských objavov
Storočie zámorských objavov je označenie historického obdobia, v ktorom došlo k prvej etape zemepisných objavov 1415 – 1522, najmä k objaveniu a preskúmaniu západoafrického pobrežia Portugalcami (1415 - 1488), k objaveniu Ameriky Krištofom Kolumbom v roku 1492, k objaveniu námornej cesty do Indie okolo Afriky Portugalcom Vascom da Gama v roku 1498 a napokon k prvému oboplávaniu zemegule Fernãom de Magalhãesom v rokoch 1519 – 1522.
Epitel
Epitel (z gr. epi - na, nad a thelys - mäkký; iné názvy: epitelové tkanivo, výstelka, výstelkové tkanivo , krycie tkanivo ) je jeden zo základných typov tkaniva. Vystiela vonkajší a vnútorný povrch tela, telové a orgánové dutiny. Jeho bunky ležia tesne vedľa seba, medzi nimi je len veľmi málo medzibunkovej hmoty.
Bunky epitelov majú polárnu orientáciu. Rozlišujeme ich apikálny (distálny) – voľný koniec a bazálny (proximálny) – v tele viazaný koniec. Väčšinou nasadajú na tenkú bazálnu membránu, ktorá epitel oddeľuje od ďalších tkanív orgánu. Ich voľný povrch býva často výrazne morfologicky i funkčne špecializovaný.
Vo vývine sa epitely objavujú ako prvé tkanivá. Vznikajú zo všetkých zárodočných vrstiev – endodermu, mezodermu a ektodermu. Väčšina epitelov vzniká z endodermu a ektodermu. Mezoderm má u bezstavovcov menší podiel na vývine epitelov. Ektodermálneho pôvodu sú krycie epitely, výstelka ústnej dutiny a konečníka u stavovcov (Vertebrata) a zmyslové epitely. Endodermálneho pôvodu je tráviaca sústava a všetky žľazy (u stavovcov), ktoré k nej patria, ako aj výstelka dýchacích ciest. Mezodermálny pôvod majú gonády, obličky a výstelky obehovej a lymfatickej sústavy.
Vo všeobecnosti platí, že epitely pokrývajú povrch tela a vystielajú všetky jeho dutiny, takže je to jediné tkanivo, ktoré prichádza do styku s okolitým prostredím. Všetko, čo vstupuje do tela, musí prejsť cez epitel a rovnako všetko, čo z tela vychádza, prechádza cez toto tkanivo. Epitel má tak okrem ochrannej aj regulačnú funkciu. Z rovnakého dôvodu sú epitelové bunky veľmi pevne vzájomne spojené tzv. tmelovou lištou (viditeľnou pod mikroskopom po špeciálnom farbení), ktorá zabraňuje prenikaniu látok z vonkajšieho prostredia do medzibunkového priestoru.
Rozdelenie epitelov
Epitely môžeme rozdeliť podľa viacerých kritérií. Najvhodnejšie je delenie podľa funkcie. Pritom treba mať na pamäti, že ten istý epitel môže mať viac funkcií. Napr. epitel tenkého čreva má funkciu kryciu aj resorbčnú, epitel žalúdka má okrem krycej aj sekrečnú funkciu a pod.
Podľa tvaru a počtu vrstiev buniek
Bunky tohoto typu epitelu sú usporiadané do vzájomne rôzne priestorovo usporiadaných trámcov. Príkladom je usporiadanie buniek v lalôčikoch pečene.
Bunky tohoto typu epitelu sú vzájomne usporiadané do siete a spojené len svojimi výbežkami. Príkladom takéhoto usporiadania sú bunky týmusu.
Csengele
Csengele je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Kisteleckom okrese.
Má rozlohu 6066 ha a žije tu 1982 obyvateľov (2007).
Barónka Lili
Barónka Lili (Lili bárónő) je opereta, ktorú zložil Jenő Huszka. Premiéra sa konala 7. marca 1919 vo Városi színház v Budapešti. Libreto napísal Ferenc Martos, ktorý v tom čase žil vo Švajčiarsku a s Huszkom sa stýkal len písomne. Opereta patrí k najväčším úspechom autora, aj keď jej cesta ku sláve počas búrlivých povojnových politických udalostí v Maďarsku nebola práve jednoduchá.
Juvigny-sur-Loison
Juvigny-sur-Loison je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Barónka Lili
Opereta bola sfilmovaná v roku 1943 pod názvom Zenélő Malom (režisér: István Lázár). Dej operety výrazne prepracovali pre tento film Albert Harasztos a Emil M. Szuchy.
Juvigny-sur-Loison
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barónka Lili
I. dejstvo
Barón Malomszegi kúpi majetok skrachovanej rodiny grófa Illésházyho. Gróf sa práve balí keď prichádzajú noví majitelia a Illésházyho považujú za komorníka. Keďže sa Illésházymu páči mladá slečna Lili (dcéra nového majiteľa), rozhodne sa hrať komorníka.
II. dejstvo
Illésházy si získa taký rešpekt u nových majiteľov, že sa stane v podstate riaditeľom celého majetku a považujú ho skôr za partnera, ako za zamestnanca. Keď však príde Illésházyho stará láska Klarisa, rozhodne sa z pomsty Illésházyho prezradiť a naznačiť, že jeho zámerom bolo Lili zviesť. Illésházy odchádza a Lili sa zasnúbi s Frédim, ktorý mal o ňu už dlhší čas záujem.
III. dejstvo
Konajú sa konské dostihy. Favoritom je Tündér z Lilinej stajne. Jeho jazdec, barón Stanci však preteky zmešká. V poslednej chvíli ho zastúpi Illésházy a vyhrá súťaž. Po pretekoch sa mu podarí presvedčiť Lili o svojich vážnych úmysloch a dajú sa opäť dokopy. Odmietnutý Fredi odchádza s Klarisou.
Fier (mesto)
Fier alebo Fieri je mesto na juhozápade Albánska, Je hlavným mestom okresu Fier a kraja Fier. Počet obyvateľov je okolo 56 000. Leží na rovine Myzeqe a aj preto sa tam darí poľnohospodárstvu.
Fier je od ruín starovekého korintského mesta Apollonia. V meste je Múzeum Apollónia: má 7 pavilónov a galérií a 2 arkády. Je tam výstava rôznych predmetov dokumentujúcich históriu Apollónie.
Obyvateľstvo je tu pravoslávneho a moslimského vyznania (čo je typické pre mestá na juhu Albánska).
Cesty 1. triedy odtiaľ vedú smerom na juh k mestu Vlorë a smerom na východ k mestu Patos, v ktorom je rozšírený naftársky a chemický priemysel.
Sídli tu miestny futbalový klub Apolonia Fier, ktorý hrá albánsku prvú ligu.
Vladimír Martinec
Vladimír Martinec (* 22. december 1949, Lomnice nad Popelkou) je bývalý česko-slovenský hokejista, hrajúci na pozícii pravého krídla, otec hokejistu Tomáša Martinca mladšieho. Po skončení aktívnej hráčskej činnosti sa stal trénerom.
V Tesle Pardubice a v česko-slovenskej reprezentácii vytvoril údernú útočnú trojicu s Jiřím Novákom a Bohuslavom Šťastným.
Vo funkcii asistenta trénera získal s českou reprezentáciou tri tituly majstra sveta (1999, 2000 a 2001).
Zoznam chemických článkov/L
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 75 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
l-
L-aspartát-4-semialdehyd · L-Fukózaizomeráza · L-Fukulokináza · L-karnozin
la
Lac operón · Ladislav Kováč (biochemik) · Ladislav Laho · Lakmus · Laktám · Laktáza · Laktóza · Laminovaná drevotriesková doska · Langit · Langmuirova izoterma · Lanolín · Lantanoid · Lantán · Lantionín · Lars Onsager · Laudanum · Laumontit · Lawrencium
lá
Látka (chémia) · Látková premena · Látkové množstvo · Láva
lc
LCoS
le
Le Belov-van ’t Hoffov vzťah · Lean · Ledeburit · Leloirova dráha · Leo Hendrik Baekeland · Leon Paweł Marchlewski · Leonardit · Leopold Ružička · Lepidlo · Lepidokrokit · Lepok · Lev Alexandrovič Čugajev · Levocetirizín · Lewisit
li
Libethenit · Ligand (koordinačná chémia) · Ligáza · Lignín · Linalool · Lindan · Linoleum · Linus Carl Pauling · Lipid · Lipoamid · Lipopolysacharid · Lipoproteín · Lise Meitnerová · Livermórium
lí
Lítium
lo
Loj · Lonsdaleit · Louis Pasteur
lö
Löllingit
lu
Luciferáza · Luciferín · Luis Federico Leloir · Luke Howard · Luminiscencia · Luminofor · Luo-chan-kuo · Luteinizačný hormón · Lutécium
lú
Lúčavka kráľovská
ly
Lyáza · Lymanova séria · Lyxóza · Lyzidín (chemická zlúčenina) · Lyzidín (nukleozid)
Martin Chemnitz
Martin Chemnitz môže byť:
Jussey (kantón)
Jussey je francúzsky kantón v obvode Vesoul v departemente Haute-Saône v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 22 obcí.
Stav sústavy
Stav sústavy alebo stav systému je vo fyzike súbor nezávislých vlastností skúmanej fyzikálnej sústavy (fyzikálneho systému) opisaných veličinami, ktorých počet a okamžité hodnoty závisia od vonkajších podmienok, napr. termodynamický stav.
Westminster (stanica metra)
História
Stanicu otvorili pod názvom „Westminster Bridge“ 24. decembra 1868 ako súčasť Metropolitan District Railway (dnešná Circle a District Line). Svoj súčasný názov, „Westminter“, nadobudla v roku 1907.
22. decembra 1999 bola stanica znovu otvorená po radikálnej prestavbe, ako súčasť predĺženia Jubilee Line (tzv. Jubilee Line Extension). Počas prestavby bola pod pôvodnou stanicou vykopaná jama o hĺbke 39 metrov, ktorá pojala výťahy, eskalátory a schody vedúce na nástupištia Jubilee Line. Najzávažnejší problém, s ktorým sa stretli inžinieri, bol ako postaviť stanicu okolo tunelov a nástupíšť Circle a District Line, na ktorých bola zachovaná bežná prevádzka. Koľajnice Circle a District Line museli byť znížené o celých 30 centimetrov, čo sa dosahovalo postupným znižovaním, vždy o niekoľko milimetrov, počas noci, keď metro nepremáva. Čo sa týka konštrukčného riešenia, je stanica najkomplikovanejšou na Jubilee Line a zároveň bola i poslednou otvorenou stanicou na predĺženej trase.
Stanicu navrhol architektonický ateliér Michael Hopkins & Partners. Ich návrh vyhral v roku 2001 cenu udeľovanú Kráľovským inštitútom britských architektov a taktiež sa dostala medzi finalistov prestížnej Stirling Prize.
Interiér stanice pozostáva z gigantických betónových pilierov, medzi ktoré sú poprepletané oceľové eskalátory a podpery. Dôvodom prítomnosti toľkých podperných prvkov je umiestnenie stanice. Tá sa nachádza priamo pod Porticullis House, v ktorom sa nachádzajú kancelárie poslancov britského parlamentu.
Okrem iného sa na stanici nachádzajú sklenené zábrany medzi nástupišťom a koľajnicami, v snahe kontrolovať cirkuláciu vzduchu na stanici a taktiež na zvýšenie bezpečnosti cestujúcich. Nástupištia sa nachádzajú v hĺbke 32 metrov, čím sa radia medzi jedny z najhlbších v sieti londýnskeho metra. Kvôli obmedzenému priestoru, nástupištia Jubilee Line sa nachádzajú nad sebou a nie vedľa seba, ako je zvykom.
Miesta záujmu
Keďže stanica sa nachádza v samom centre Londýna, v jej blízkosti sa nachádza veľké množstvo kultúrnych pamiatok a iných turistických atrakcií, medzi inými aj:
Linky
Stanicu v súčasnosti obsluhujú tri linky:
Deszk
Deszk je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Segedínskom okrese.
Má rozlohu 5205 ha a žije tu 3478 obyvateľov (2007).
Amésinas z Barky
Amésinas (Amésinas) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 460 pred Kr.
Amésinas z Barky zvíťazil na 80. olympijských hrách v roku 460 pred Kr. v zápasení. Zápasenie (palé) sa podobalo nášmu „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.  Meno olympionika Amésina je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Eusebios uvádza historku, že Amésinas bol pastier, ktorý v príprave pred olympijskými hrami zápasil s býkom. Dokonca si býka priviedol aj do élidskej Pisy (pri Olympii), aby mu tam pomohol pri tréningu.
Breuchotte
Breuchotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aiga-i-le-Tai
Aiga-i-le-Tai je okres v Samoe. Nachádza sa na západe ostrova Upolu a pod správou má aj ostrovy Manono, Apolima a malý ostrov Nu'ulopa. Všetky sa nachádzajú v prielive Apolima. Pokrýva plochu 27 km2. Jeho administratívnym centrom je dedina Mulifanua, ktorá sa nachádza na severe okresu. Dávnejšie bol centrom okresu ostrov Manono. V roku 2006 žilo v okrese 4 857 obyvateľov.
Jankolova ulica
Jankolova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v miestnej časti Ovsište.
Do 1. apríla 1991 mala názov Jabůrkovej ulica, podľa českej komunistickej spisovateľky a novinárky Jožky Jabůrkovej (1896 – 1942), umučenej v koncentračnom tábore. V súčasnosti je pomenovaná po Matúšovi Jankolovi (1872 – 1916), slovenskom katolíckom kňazovi pôsobiacom v USA.
Súbor dát
Súbor dát je usporiadaná množina dát s daným názvom, veľkosťou, časom vzniku a podobne. Kolekcia vzájomne prepojených súborov dát sa nazýva databáza.
Domaszék
Má rozlohu 5215 ha a žije tu 4717 obyvateľov (2007).
Ondřejov (okres Pelhřimov)
Ondřejov (okres Pelhřimov) je obec v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 146 obyvateľov, z toho 80 mužov a 66 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 40,2 roka, ženy 45,5 roka).
Sergio Roitman
Sergio Roitman (* 16. máj 1979, Buenos Aires, Argentína) je súčasný argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP vo štvorhre.
Gregor VI. (pápež)
Gregor VI. (rodným menom Johannes Gratianus Pierleoni, * ? - † 1047, Kolín nad Rýnom, Nemecko) bol bol 148. pápež. Pápežský úrad zastával od 1. mája 1045 do svojej rezignácie na synode v Sutrii 20. decembra 1046.
Životopis
Pochádzal pravdepodobne z bankárskej rodiny Pierleoni a bol krstným otcom Benedikta IX., svojho predchodcu na Petrovom stolci. Pred zvolením za pápeža bol dekanom baziliky San Giovanni a Porta Latina v Ríme.
Voľbu Gregora za pápeža kladne prijal cirkevný reformátor Peter Damiani i opát v Cluny.
Krátko potom rímsky kráľ Henrich III., ktorému záležalo na cisárskej korune i reforme cirkvi, zvolal synodu v Pavii. synoda v Sutri 20. decembra 1046 Gregora VI. z dôvodu simonie detronizoval spolu s Benediktom IX. a Silvestrom III.
Gregor bol poslaný do vyhnanstva do Kolína nad Rýnom, kde mu robil spoločnosť jeho priateľ, mních Hildebrand, neskorší pápež Gregor VII. Dohľadom nad ním bol poverený miestny arcibiskup Herman II.
Zomrel koncom roka 1047 roku na neznámu chorobu.
Centro Ludoviko Zamenhof
náhľad|Budova Centra Centro Ludoviko Zamenhof skrátene CLZ je organizácia v poľskom Białystoku, ktorá pokračuje v odkaze zakladateľa esperanta Ľudvíka Zamenhofa. Dôležitou súčasťou tejto misie je vzdelávanie o osobe Zamenhofa, o esperante, všeobecne o multikulruralizme a o historických tradíciách mesta. Centrum poskytuje stálu výstavu o Białystoku mladého Zamenhofa, krátkodobé výstavy workshop Náboženstvá Podlesia či herňu pre deti. Centrum má tiež vlastné vydavateľstvo.
Saskatchewan
Saskatchewan (po slovensky staršie aj Saskačevan ) je jedna z desiatich kanadských provincií. Na západe susedí s provinciou Alberta, zo severu hraničí so Severozápadnými teritóriami, na východe je provincia Manitoba, na severovýchode sa nachádza teritórium Nunavut a z juhu hraničí s dvoma štátmi USA (Montana a Severná Dakota).
V treťom kvartáli roku 2019 bola populácia provincie 1 178 657. Väčšina populácie žije v južnej časti provincie kde sa nachádzajú prérie, severná časť je husto zalesnená. Najväčšie mesto je Saskatoon, hlavné mesto provincie je Regina. Najteplejšie oblasti provincie sú na juhu pri hranici s USA, najchladnejšie na severe.
Vieux-Pont-en-Auge
Vieux-Pont-en-Auge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 300 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Seven Card Stud
7 Card Stud Poker patrí medzi menej známe druhy pokru. Od známejšieho Texas Holdem sa líši hlavne tým, že hráči nemajú žiadne spoločné karty a všetky sú im rozdané osobitne. 7 Card Stud sa môže hrať vo verziách no limit, pot limit a fixed limit. Najčastejšie hraným variantom je fixed limit, teda s pevne stanovenou výškou stávok na jednotlivých streetoch.
Rozdávanie kariet
Po dokončení stávkovania príde showdown – porovnanie kariet hráčov, ktorí sú ešte v hre, aby sa rozhodlo, kto má najsilnejšiu kombináciu 5 kariet a vyhráva pot.
Stávkovanie v 7 Card Stud Pokri
Pred rozdaním prvých kariet zaplatí každý hráč ante (povinnú stávku) vo výške danej konkrétnym stolom.
Po rozdaní prvých 3 kariet hru začne hráč s najnižšou kartou, ktorú vidia všetci hráči. V prípade rovnosti najnižšej karty rozhodne farba od najnižšej po najvyššiu – kríž (clubs), kára (diamond), srdce (heart) a pika (spade) a musí staviť tzv. bring-in. Po stavení bring-in pokračuje hra v smere hodinových ručičiek.
Každý hráč musí buď dorovnať, zvýšiť alebo zahodiť karty. Checkovať sa na tomto streete nedá, pretože bring-in stávka je povinná a automaticky začne akciu.
4. street je mierne odlišný. Minimálna stávka je dvojnásobok bring-in a stávkovať začína hráč ukazujúci najsilnejšiu kombináciu (ako prvý teda staví hráč s najvyšším párom, ak nikto nemá pár, začne hráč s najvyššou kartou). Tento hráč môže checkovať, alebo staviť. Ak checkne, môžu checkovať aj ďalší hráči, až kým niekto nestaví. Po stávke už musia hráči len dorovnať, zvýšiť alebo zahodiť. Kolo pokračuje, až kým sú všetky stávky na stole dorovnané, alebo hráči zahodili karty.
Na 5. streete sa stávka oproti 4. streetu zdvojnásobí. Akciu začína hráč s najsilnejšou kombináciou na troch odhalených kartách a hra pokračuje v smere hodinových ručičiek. Po rozdaní tretej odhalenej karty už môže mať silnejšie karty iný hráč než v predošlom streete a tak môže v 7 card stud začať akciu na každom streete iný hráč.
Po 5. streete už stávky nenarastajú a na 6. streete a na riveri sa stávkuje rovnako ako na 5. streete.
Quebec Bulldogs
Quebec Bulldogs bol kanadský hokejový klub, ktorý hral NHL. V roku 1920 sa jeho nástupcom stal klub Hamilton Tigers.
Severné Porýnie-Vestfálsko
Severné Porýnie-Vestfálsko (, skratka NRW) je najľudnatejšia, najzápadnejšia a štvrtá najväčšia spolková krajina Nemecka. Jej hlavným mestom je Düsseldorf, ale najväčšie dve mestá sú Kolín nad Rýnom a Dortmund. Ďalšími veľkými mestami sú Essen, Bonn, Duisburg. Severné Porýnie-Vestfálsko je priemyselnou základňou Nemecka.
Spolková krajina susedí v rámci Nemecka s Dolným Saskom na severe a východe, s Hesenskom na juhovýchode a so spolkovou krajinou Porýnie-Falcko na juhu. Na západe hraničí s Belgickom a Holandskom.
Vládne obvody
Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko sa člení na 5 vládnych obvodov (Regierungsbezirke).
Okresy
Vyššie vymenovaných 5 vládnych obvodov sa ďalej člení na 30 okresov (Kreise) a 22 miest bez okresu (Kreisfreie Städte), čiže štatutárnych miest na úrovni okresu. Na rozdiel od iných spolkových krajín sa v tejto spolkovej krajine nazývajú krajinské okresy (Landkreise) len okresy (Kreise).
Städteregion
Städteregion Aachen je zvláštny druh združenia miest v Nemecku. Ide o typ spojenia okresu a mesta bez okresu. Städteregion Aachen bolo vytvorené 21. októbra 2009, kedy nahradilo okres Aachen.
Richard Wagner
Wilhelm Richard Wagner (* 22. máj 1813, Lipsko – † 13. február 1883, Benátky) bol nemecký hudobný skladateľ a reformátor opery.
Detstvo a dospievanie
Ako polročnému mu zomrel otec, matka sa po druhý raz vydala, presťahovala sa do Drážďan a malého Richarda s jeho ôsmimi súrodencami vychovával herec Ludwig Geyer. Keď mal osem rokov, zomrel aj jeho otčim Ludwig Geyer. Potom ho vychovával strýko Adolf Wagner s ktorým spoznal veľké drámy Williama Shakespeara, Friedricha Schillera a iných.
Quebec
Quebec (- z angl.) alebo Québec (- z fr.), výslovnosť pozri nižšie, je jedna z desiatich kanadských provincií a zároveň jediná frankofónna.
Richard Wagner
Detstvo a dospievanie
Začal prekladať hry starogréckych dramatikov a venoval sa starej gréčtine. Aby získal hudobné vzdelanie, v roku 1824 sa začal učiť hrať na klavíri a na husliach, hudobnú teóriu a študoval partitúry najmä Ludwiga van Beethovena a Wolfganga Amadea Mozarta. Už ako gymnazista začal písať prvý trauerspiel pod názvom Leubald. náhľad|Portrét Richarda Wagnera od [[Pierre Auguste Renoir|Renoira]] V roku 1829 zažil mladý Wagner predstavenie opery Fidelio s opernou speváčkou Wilhelmine Schröder-Devrient. Tento zážitok neskôr označil vo svojej autobiografii Mein Leben (Môj život) za okamih, ktorý ovplyvnil jeho rozhodnutie stať sa skladateľom. V roku 1830 začína so štúdiom hudby. O rok neskôr sa zapísal ako študent hudby na Lipskú univerzitu. Jeho učiteľom sa stáva Theodor Weinling.
Wagnerovými prvými dielami boli drobné klavírne skladby, zväčša sonáty a jedno sláčikové kvarteto. Wagnerov prvý pokus o skomponovanie opery ostal nedokončený. Zo zamýšľanej opery Die Hochzeit (Svadba) zostalo zachovaných len 226 taktov. Nie Wagnerova neschopnosť, lež jeho sestra Rosalie, ktorá sa pohoršovala nad nemravnosťou libreta zapríčinila, že toto dielo ostalo len torzom.
Quebec
Výslovnosť
Pôvodom anglické slovo Quebec má angl. výslovnosť: [kwibek], [kwəbek], [kibek] alebo [kəbek], pričom prízvuk je na druhej slabike. Slovenská výslovnosť znie [kvibek]. Pôvodom francúzske slovo Québec má fr. výslovnosť [kebek], pričom prízvuk je na druhej slabike, a slov. výslovnosť [kebek].
Richard Wagner
Detstvo a dospievanie
Ovplyvnený štúdiom Beethovenových a Mozartových symfónií skomponoval jedinú symfóniu Symphonie C-dur (1832). Už o rok neskôr, v roku 1833, ako zbormajster divadla vo Würzburgu začal Wagner komponovať operu Die Feen (Víly). V roku 1834 získal angažmán ako hudobný riaditeľ v divadlách v Bad Lauchstädt a Magdeburgu. Počas tohto obdobia sa spoznal so svojou prvou manželkou Minnou Planer (* 5. september 1809, Oederan – † 25. január 1866, Drážďany). Ešte v tom istom roku začal komponovať operu Das Liebesverbot (Zákaz lásky).
Quebec
Etnické zloženie
Takmer 60,1 % obyvateľov sa považuje za Kanaďanov. Na druhom mieste sa 28,9 % obyvateľov hlási k Francúzom. Asi 5,5 % k Írom, 4 % k Talianom, 3,3 % k Angličanom,, asi 3 % k Indiánom, 2,7 % k Škótom, 1,2 % k Číňanom, 1,23 % k Haiťanom, 0,89 % ku Grékom, 0,84 % k Poliakom, 0,83 % k Libanončanom, 0,49 % k Maročanom, 0,54 % k Rumunom,...
Náboženstvo
Dominantným náboženstvom v provincii je rímskokatolícka cirkev, ku ktorej sa hlási až 83,23 % obyvateľov provincie. Ide hlavne o obyvateľov francúzskeho pôvodu, ale aj potomkov prisťahovalcov z Talianska, Poľska, Írska a iných katolíckych krajín.
Richard Wagner
Detstvo a dospievanie
Skladateľova mladosť ako aj vtedajšia politická a umelecká scéna boli poznačené mnohými búrlivými náladami. V roku 1833 zoznamuje Heinrich Laube mladého Wagnera s novým liberálnym umeleckým kruhom Junges Deutschland (Mladé Nemecko). V Laubeho časopise Zeitung für die elegante Welt (Časopis pre elegantný svet) uverejnil Wagner kritický článok o stave operného žánru v nemecky hovoriacich krajinách pod názvom Die Deutsche Oper (Nemecká opera). V ňom sa pod dojmom Belliniho opery I Capuletti e i Montecchi zamýšľal nad charakterom nemeckej opery ako žánru. Poukazovaním na taliansku opernú tradíciu kritizuje Nemcov, ktorým sa dosiaľ nepodarilo vytvoriť žiadnu národnú drámu zastúpenú plnokrvnými charaktermi. Jediný Rakúšan, ktorému sa to dosiaľ podarilo bol Wolfgang Amadeus Mozart.
Quebec
Náboženstvo
Protestantov je 4,71 %, čo je najmenej v Kanade. Najviac z nich sa hlási k anglikánom (1,2 %), k Zjednotenej cirkvi Kanady (0,74 %). Baptistov je 0,5 %, luteránov 0,14 %, pentekostalistov 0,32 %, Svedkov Jehovových 0,41 %.
Richard Wagner
Začiatky kariéry
29. marca 1836 uviedol Wagner v Magdeburgu svetovú premiéru svojej opery Das Liebesverbot oder der Novize aus Palermo (Zákaz lásky alebo novic z Palerma). Za dirigentským pultom stál sám skladateľ. Ešte v tom istom roku odišiel cez Berlín do Königsbergu, kde nastúpil 1. apríla 1837 ako hudobný riaditeľ miestneho divadla. 26. novembra 1836 sa zosobášil s Minnou Planer.
Finančné ťažkosti a dlhy spôsobené nadštandardným luxusným životným štýlom sprevádzali Wagnera po celý jeho život. Vďaka platobnej neschopnosti königsberského riaditeľa odchádza zadlžený Wagner do Rigy, kde prijal miesto šéfdirigenta divadla. Tam bol pre svojich veriteľov nedosiahnuteľný. V provinčnom meste sa však nikdy necítil dobre a onedlho sa aj tu dostal do finančných ťažkostí. Kvôli veriteľom v Magdeburgu a Königsbergu, pred ktorými bol permanentne na úteku nemal ani cestovný pas. Rozhodol sa preto pre tajný útek do Paríža cez Londýn po mori. Priatelia previedli manželov Wagnerovcov tajne cez rusko-pruskú hranicu a 9. júla 1839 sa nalodili na malú plachetnicu Thetis. Búrlivá a nebezpečná plavba cez úžinu Skaggerak, rozzúrené živly a pokriky námorníkov zanechali na Wagnera obrovský dojem, ktorý neskôr zúžitkoval pri písaní opery Bludný Holanďan.
Parížsky život
20. augusta 1839 pricestoval do Boulogne-sur-Mer. Tak ako každý umelec vtedy aj Wagner sa pokúšal presadiť v Paríži. V tomto hlavnom meste umeleckého diania 19. storočia žili a pôsobili všetci velikáni doby. Hudobné divadlo prekvitalo, pre Paríž písali Giacomo Meyerbeer, Jacques-Fromental Halévy, Daniel Esprit Auber, Gioachino Rossini, nekorunovaný kráľ opery, či Gaetano Donizetti. Wagner sa čoskoro zoznámil s Heinrichom Heinom, ktorý ho uviedol do parížskej spoločnosti. Nových známych nadchýnal historkami o úteku z Rigy a veľmi fundovanými znalosťami z dejín hudby. Príjmy a krátkodobú pozornosť si zaslúžil zhudobnením cyklu niekoľkých francúzskych básní pod názvom Les deux grenadiers, ktorých autorom bol práve Heinrich Heine.
Prvé úspechy
Povzbudený úspechom sa Wagner pustil do písania nového javiskového diela. Ani nie za štyri mesiace bol Bludný Holanďan dokončený. Premiéra sa konala 2. januára 1843, opäť v Drážďanskom dvornom divadle. Nemala však ani zďaleka taký obrovský úspech ako Rienzi a po štyroch večeroch bola stiahnutá z repertoáru. Už príprava svetovej premiéry niesla v sebe isté ťažkosti. Mníchov a Lipsko označili túto operu ako nevhodnú pre nemeckého diváka a odmietli ju uviesť.
Z hľadiska hudobného štýlu je Bludný Holanďan pokračovaním kompozičného štýlu Carla Mariu von Webera, ale vo vzrušených pasážach Erika a Senty zaznieva takzvaný sprechgesang(hovorený spev), opierajúci sa o rytmus reči. Konečným výsledkom je tak deklamačný spev doprevádzaný hudbou.
Tannhäuser
Bludný Holanďan na scéne saského Kráľovského divadla v Drážďanoch priniesol Wagnerovi menovanie na post Kráľovského dvorného kapelníka. Okrem dirigovania v Drážďanoch cestoval po celom Nemecku a venoval sa dirigovaniu svojich opier. 7. januára 1844 dirigoval berlínsku premiéru Holanďana, po ktorej mu prišli gratulovať mnohí prominentní hostia, medzi inými aj Felix Mendelssohn – Bartholdy. V tomto naskrz plodnom a úspešnom období vznikali prvé nápady pre neskoršie diela. V Mariánskych Lázňoch sa Wagner začítal do stredovekého románu Wolframa von Eschenbacha Parzival, ktorý ho neskoršie motivoval k napísaniu "slávnostnej javiskovej hry" Parsifal. V tomto období dokončil skladateľ prozaickú skicu Lohengrina a začal sa venovať príprave Majstrov spevákov norimberských.
19. októbra 1845 bola za veľkého očakávania a záujmu publika po prvýkrát uvedená opera Tannhäuser. Nestretla sa však s veľkým nadšením. Toto dielo nepochybne predznamenalo ďalšiu Wagnerovu tvorbu v oblasti hudobnej drámy, aj keď tu ešte nachádzame piesňové či ariózne prvky. Sprechgesang už však plne nahradil recitatív, charakter hudby korešponduje so spádom reči. Tannhäuser sa dočkal mnohých prepracovaní. Kvôli parížskemu publiku, ktoré bolo zvyknuté na úplne inú divadelnú prax, ako tomu bolo v Taliansku alebo nemecky hovoriacich krajinách bolo nevyhnutné prispôsobiť Tannhäusera štýlu Veľkej opery. Jednou z noviniek bol balet po piatom obraze, bez ktorého sa žiadne dielo uvedené v parížskej Opére nemohlo zaobísť. Premiéra v roku 1861 vošla aj napriek tomu do dejín ako Parížsky škandál. Publikum bolo nekompromisné a importované javiskové umenie rušilo piskotom a krikom. Inak u odbornej kritiky sa Tannhäuser stretol s obrovským úspechom. Jeden z najvýznamnejších vtedajších kritikov Eduard Hanslick, označil Wagnera za najväčší talent svojej doby. Jednako sa Wagner od tohto hodnotenia dištancoval a 1. januára 1847 napísal Hanslickovi do Viedne: ''To, čo nás rozdeľuje je váš obdiv Meyerbeera. Keď dám dokopy to, čo si predstavujem pod pojmami vnútornej rozorvanosti, vonkajšej malosti ducha a pridám k tomu to, čo sa mi vo svete opernej tvorby protiví, zhrnul by som to pod pojem Meyerbeer''. Prečo sa Wagner odvrátil od Meyerbeera, ktorý bol veľkým vzorom mladého skladateľa a o ktorého sa samotný velikán Meyerbeer aj neskôr zasadil, nie je až tak celkom jasné. Snáď sklamanie z parížskej premiéry Tannhäusera spojené s absolútne iracionálnym antisemitizmom Wagnera (Meyerbeer ako i Hanslick boli židia) vyústilo do tejto krajnej nenávisti židovstva, ktorá tvorí nezmazateľnú a trpkú kapitolu Wagnerovho života.
Revolúcia a Zürišské obdobie
V roku 1849 skladateľ kompromitovaný účasťou na revolúcii v roku 1848, kde bojoval na drážďanských barikádach, musel opustiť krajinu a s falošnými dokumentmi úspešne prešiel hranicu a usadil sa v Zürichu. Toto obdobie prinieslo sériu teoretických prác, ktoré znamenajú revolúciu v opernej estetike.
V Zürichu Wagner písal veľkú tetralógiu Prsteň Nibelungov, spoznával Schopenhauerovu filozofiu, ktorá mala veľký vplyv na jeho náhľady na život a svet. Zoznamuje sa s Matildou Wesendonk, s ktorou sa púšťa do vôd lásky a romantiky, a najväčším plodom tejto lásky je opera Tristan a Izolda. Keď sa Wagnerov vzťah s Matildou skončil, v roku 1858 odišiel do Talianska, potom vďaka amnestii mohol žiť vo všetkých nemeckých štátoch. Toto obdobie pre neho bolo nepokojné, lebo neustále cestoval a navštevoval mnohé krajiny (Maďarsko, Francúzsko, Rusko, Rakúsko a iné). Vo Francúzsku zase zažil neúspech, tentoraz s operou Tannhäuser.
Wagnerov úspech a koniec života
Aj napriek svojmu vysokému dôchodku nerozumne míňal peniaze, čo ho priviedlo k materiálnej biede až natoľko, že chcel spáchať samovraždu. Keď sa mu zdalo, že nemá východisko, nadviazal priateľstvo s horlivým mecenášom, s mladým bavorským kráľom Ľudovítom II., ktorý ho obdivoval, považoval ho za geniálneho človeka, bol voči nemu mimoriadne veľkorysý a umožnil, aby si päťdesiatročný Wagner splnil životný sen – vystaval veľkolepé divadlo na slávnostné predvádzanie svojich opier. Toto divadlo sa začalo stavať v roku 1872 v Bayreuthe a tu po prvýkrát zaznela štvorčasťová opera Prsteň Nibelungov a predvádzané boli aj opery Bludný Holanďan, Tannhäuser, Tristan a Izolda.
Keďže Wagner príliš využíval kráľovu priazeň, vyvolal nepokoj šľachty, ktorej sa nepáčilo ako Richard neobmedzene využíva aj kráľovu dôveru, nepotrebne vyprázdňoval štátnu pokladnicu a peniaze minul na predvádzanie opier. Aby nešťastie bolo ešte väčšie, Wagner sa zamiloval do Cosimy Lisztovej, manželky dirigenta a skladateľa Bülova, s ktorou v roku 1865 opustil krajinu a odsťahovali sa do Švajčiarska, kde prežil najšťastnejšie dni svojho života. Tu pokojne pracoval na svojich dielach, zakončil komédiu Majstri speváci Norimberskí a tetralógiu Prsteň Nibelungov. Napísal aj spisy – Beethoven, Umenie a relígia, O dirigovaní. Tu napísal aj orchestrálnu skladbu Siegfried-Idyll, ktorú Wagner venoval manželke k narodeninám.
Posledné roky Wagner dumal nad reorganizáciou divadelného výhľadu, lebo jeho reforma opery vyžadovala aj reformu javiska a hľadiska. To uskutočnil v jeho divadle v Bayreuthe. Toto divadlo môže prijať 2 000 divákov, nemá balkóny, sedadlá sú usporiadané amfiteatrálne a končia sa galériou, svetlá v hľadisku musia byť zhasnuté, orchester musí byť skrytý v jame.
Tesne pred koncom života pobudol vo vile Wahnfried, ktorú si vystaval v blízkosti jeho divadla. Koncom roku 1882 mu srdcová choroba zapríčinila mnohé ťažkosti a lekári radili aby šiel na oddych do Talianska. Tak Wagner odcestoval do Benátok, kde o niekoľko mesiacov neskôr zomrel.
Charakteristika tvorby
Wagner patrí medzi najvplyvnejších skladateľov v dejinách hudby a predovšetkým najvýznamnejších reformátorov opery. Svoje názory na opernú tvorbu prezentoval postupne vo svojich esejach. Medzi najdôležitejšie aspekty, ktoré priniesol do nazerania na operný žáner, patrí predstava "úplného umeleckého diela" (Gesamtkunstwerk), "nekonečnej melódie" a princíp leitmotívu.
Gesamtkunstwerk a hudobná dráma
Termín Gesamtkunstwerk ("úplné umelecké dielo") použil Wagner po prvýkrát vo svojej eseji Umenia a revolúcia (Die Kunst und die Revolution) vydanej v roku 1849. Termín vyjadruje predstavu umeleckého diela ako syntézy všetkých druhov umení – múzických (hudba, divadlo, tanec), výtvarných umení (maľba, sochárstvo, architektúra – to znamená stvárnenie scény) a literatúry. V roku 1849 taktiež vydal esej Umelecké dielo budúcnosti (Das Kunstwerk der Zukunft), v ktorom rozvinul tento koncept. Wagner považoval grécke tragédie Aischylosa za najlepšie (hoci stále nedokonalé) príklady úplnej umeleckej syntézy, ale táto syntéza bola podľa neho čoskoro narušená Euripidesom. Veril, že počas ďalšej histórie až do jeho doby sa jednotlivé druhy umení od seba stále viac a viac vzďaľovali, čo malo za následok také „monštrozity“ ako Grand opera, model opery etablovaný v tej dobe vo Francúzsku, Taliansku a ďalších krajinách.