cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rýchlostná cesta R3 (Slovensko)
Celková dĺžka R3 s výnimkou peáží, teda úsekov ktoré trasa R3 zdieľa s inými diaľnicami a rýchlostnými cestami, je zhruba 200 km. V prípade trasy južnej časti tejto cesty, v úseku zhruba medzi Zvolenom a štátnou hranicou s Maďarskom, technická štúdia pripúšťa aj možnosť ukončenia cesty R3 v Štúrove namiesto Šiah a súčasne technická štúdia pripúšťa aj možnosť trasy cesty R3 cez Hronský Beňadik namiesto Budče. Konkrétna trasa cesty R3 v južnom úseku zatiaľ nie je stanovená. Južný úsek rýchlostnej cesty R3 je súčasne najstarší z hľadiska plánov, keďže o diaľnici v tomto koridore sa zmieňuje už uznesenie vlády ČSSR č. 286/1963 z roku 1963. Toto uznesienie predpokladalo výstavbu diaľnice č.66 v úseku od Zvolena priamo na juh do Šiah.
Noisiel
Noisiel môže byť:
Rýchlostná cesta R3 (Slovensko)
Nižšie uvádzané dĺžky a trasy jednotlivých úsekov vychádzajú z prebežných plánov výstavby v roku 2020 avšak s ohľadom na skutočnosť, že mnoho úsekov cesty R3 je projekčne iba na začiatku, je takmer isté že sa dĺžky a trasy nepostavených úsekov ešte zmenia. V roku 2020 došlo k celkovej zmene trasovania v oblasti Dolného Kubína a v úseku od diaľnice D1 po Dolný Kubín. Cesta R3 má byť v značnom rozsahu realizovaná ako rekonštrukcia resp. doplnenie stávajúcej cesty I/59. Cez mesto Dolný Kubín je cesta R3 novo riešená prieťahom. Plánovaná križovatka cesty R3 s diaľnicou D1 bola presunutá z lokality Hubová, do lokality Likavka.
Zoznam vládcov Leónu
Pozri:
Rýchlostná cesta R3 (Slovensko)
Po trase cesty R3 prechádza medzinárodná trasa E77. R3 odľahčí dopravu na horskom priechode Kremnické Bane, ktorý sa nachádza na I/65. Výstavba si na takmer celej dĺžke R3 vyžiada presun ciest, korýt vodných tokov a inžinierskych sietí, v rámci ochrany životného prostredia bude vybudovaná kanalizácia s odlučovaním ropných látok a protihlukové bariéry. Na trase R3 sa predbežne počíta s výstavbou dvoch tunelov; Biela Skala (630m) a Sklené (3450m). Oba tunely sa nachádzajú na plánovanom úseku Horná Štubňa - Ráztočno. V zmysle aktuálnych plánov ministerstva dopravy, s výnimkou úseku pri Tvrdošíne, nebudú do roku 2028 rozostavané ani sprejazdnené žiadne úseky cesty R3. Do plánov neboli zaradené ani úseky vo vysokom stupni prípravy. Sprevádzkovanie rýchlostnej cesty v celej dĺžke trasy nemožno s ohľadom na aktuálne zámery ministerstva dopravy očakávať pred rokom 2050.
Obchvat Trstenej
Obchvat Trstenej na R3 bol vo výstavbe od apríla 2008 a po 30 mesiacoch bol dňa 29. októbra 2010 úsek kompletne spojazdnený a odovzdaný v polovičnom profile. Výstavba bola financovaná zo štátneho rozpočtu a realizovali ju firmy VÁHOSTAV – SK, a. s. a Inžinierske stavby, a. s.. Dĺžka úseku je 7,2 km. Na úseku sa nachádza 14 mostov a 3 križovatky, z toho dve úrovňové na oboch koncoch ako dočasné napojenie na cestu I/59.
Tvrdošín – Nižná
Tvrdošín – Nižná je úsek R3 vo výstavbe. Vzhľadom na nezabezpečenie finančných prostriedkov pre výstavbu tohto úseku v roku 2018 odštartovala jeho výstavba až o 3 roky neskôr. Jeho dĺžka je 4,4 km. Buduje sa za 62 miliónov €. Trasa vedie na ľavom brehu Oravy. Nachádzať sa tu bude 14 mostných objektov, 2 mimoúrovňové križovatky a veľké ľavostranné odpočívadlo Tvrdošín. Zmluva na výstavbu v polovičnom profile bola podpísaná 25. februára 2021 s termínom dokončenia v roku 2023.
Nižná – Dlhá nad Oravou
Plánovaný úsek rozšíri R3 po obec Dlhá nad Oravou o dĺžku 8,6 km. S výstavbou sa malo začať v roku 2019 a ukončenie bolo plánované na rok 2022. Štát bude financovať úsek rozpočtom 94.602.668,80 € (2.850.000.000 Sk) podľa plánov z roku 2006. Trasa vedie súbežne s II/584. Plánovaný tu je tunel Podbiel dlhý 515 metrov, 19 mostov, mimoúrovňová križovatka.
Dlhá nad Oravou – Sedliacka Dubová
Úsek Dlhá nad Oravou – Sedliacka Dubová predĺži R3 o 4,2 km. Výstavba bola plánovaná na roky 2015 – 2017, pričom výstavba by mala podľa plánov z roku 2006 stáť 48.131.182,37 € (1.450.000.000 Sk). Na úseku sa nachádzajú obchvaty Dlhej nad Oravou a Sedliackej Dubovej, 11 mostov, mimoúrovňová križovatka. Trasa bude budovaná na pestrom geologickom podloží.
Oravský Podzámok – Horná Lehota
Úsek R3 medzi Hornou Lehotou a Oravským Podzámkom je úsek R3 v používaní od roku 2007, aj keď iba v polovičnom profile. Dĺžka úseku je 6,442 km, jeho výstavba prebehla v rokoch 2004 – 2007 firmami Váhostav – SK, a.s., Max Bogl a Skanska, a.s., výstavba bola financovaná štátnym rozpočtom. Úsek nahradil I/59, čím sa zvýšila plynulosť a bezpečnosť premávky. Na úsek bola podľa STN 736100 použitá kategória R11,5/100, v dôsledku ktorej je maximálna povolená rýchlosť limitovaná na 100 km/h. Na trase sa nachádza 9 mostov, z toho jeden dominantný nad riekou Orava a železnicou dlhý 750 metrov, 2 križovatky (na začiatku a na konci). Úsek je momentálne označený ako Cesta I. triedy 59A, v budúcnosti sa stane súčasťou R3.
Oravský Podzámok – Dolný Kubín-sever
Úsek R3, ktorý napojí na Dolný Kubín do siete rýchlostných ciest mal byť budovaný v rokoch 2016 – 2018, predčasné užívanie sa plánovalo na rok 2017. Jeho celková dĺžka je 3,226 km. Podľa plánov z roku 2007 by výstavba mala stáť štátny rozpočet 27.822.644,9 € (838.185.000 Sk). Súčasťou úseku budú 3 mosty, mimoúrovňová križovatka Dolný Kubín-sever.
Dolný Kubín-sever – križovatka D1
Úsek Dolný Kubín – križovatka D1 je úsek spájajúci mesto Dolný Kubín s diaľnicou D1. Momentálne je v posudzovaní alternatív napojenia na diaľnicu s napojením na MÚK Hubová a MÚK Likavka. Pôvodný variant na Kraľovany bol zamietnutý z environmentálneho hľadiska. Jeho dĺžka bude 17,8 km. Úsek je situovaný na rozhraní Oravy a Liptova. Na úseku sa budú nachádzať 3 mimoúrovňové križovatky a 2 tunely pri Dolnom Kubíne o dĺžke 1569 m a 3004 m.
Obchvat Hornej Štubne
Výstavba ochvatu Hornej Štubne dlhého 4,321 km sa začala v decembri 2008. Stavba bola financovaná zo štátneho rozpočtu a vyhotovili ju firmy Strabag, a.s. a Skanska, a.s. Ochvat sa nachádza v blízkosti spojenia horských priechodov Kremnické Bane a Šturec. Trasa sa nachádza v koridore železničnej trate Zvolen – Diviaky. Nachádza sa tu 6 mostov a dve úrovňové križovatky na konci a začiatku trasy. Stavbu slávnostne odovzdali do užívania dňa 23. novembra 2010.
Zvolen - Šahy
Proces posudzovania vplyvov navrhovanej činnosti "Rýchlostná cesta R3 Zvolen – Šahy" na životné prostredie bol zastavený. Podľa vyjadrenia NDS bude pokračovať príprava obchvatu Krupiny v dĺžke 6,5 km a obchvatu Šiah v dĺžke 4,8 km na ktoré bude mať NDS finančné krytie.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horný Lieskov
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horný Lieskov v okrese Považská Bystrica.
Kawah Karaha
Kawah Karaha je rozsiahle fumarolické pole, nachádzajúce sa na západe indonézskeho ostrova Jáva. Pole pokrýva oblasť 250 × 80 m a leží na severnom okraji reťaze štvrtohorných stratovulkánov, tiahnucej sa v dĺžke asi 20 km od stratovulkánu Galunggung.
Pontault-Combault
Pontault-Combault môže byť:
Zoznam vládcov Navarry
Pozri:
NGC 7372
NGC 7372 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Kdeaccessibility
Kdeaccessibility je balík softvéru z projektu KDE Accessibility Project (KDEAP). Tento softvér je určený pre uľahčenie práce s počítačom pre užívateľov s fyzickým postihnutím.
Adoniram Judson
Adoniram Judson, Jr. (* 9. august 1788, Malden, Massachusetts, USA – † 12. apríl 1850) bol americký misionár, pôsobiaci takmer 40 rokov v Barme. Vo veku 25 rokov sa stal prvým misionárom reformovanej cirkvi, ktorý bol poslaný zo Spojených štátov do Barmy. Jeho služba s Lutherom Riceom viedla k vytvoreniu prvej Baptistickej asociácie v Amerike na podporu misionárov.
Niektoré pramene ho považujú za prvého misionára v Barme, čo však nie je pravda. James Chater a Richard Mardon prišli do Barmy už v roku 1807, skôr tu pôsobil aj Felix Carey. Judson preložil Bibliu do barmčiny, a taktiež tu založil niekoľko baptistických spoločenstiev. Je známy ako prvý významný misionár v Barme a jeden z prvých amerických misionárov, ktorí precestovali oceán.
Mladosť
Judson sa narodil 9. augusta 1788 v Malden, Middlesex County, v štáte Massachusetts. Jeho rodičmi boli Adoniram a Abigail Judsonovi. Keď mal 16 rokov, začal študovať na College of Rhode Island & Providence Plantations (dnešná Brown University). Štúdium ukončil ako 19-ročný ako najlepší z ročníka. Počas štúdia na vysokej škole sa zoznámil s mladým mužom menom Jacob Eames, oddaným deistom a skeptikom. Vytvorilo sa medzi nimi silné priateľstvo a pod jeho vplyvom Judson zamietol vieru svojich rodičov. Venoval sa učeniu francúzskych filozofov, intelektuálov 18. storočia. Po ukončení štúdia na vysokej škole založil školu a napísal učebnice anglickej gramatiky a matematiky.
V roku 1810 sa zapojil do skupiny študentov z Andoveru a hovorili si "the Brethren", v preklade "bratia". Títo študenti iniciovali vznik prvej misijnej organizácie v Amerike.
Plavba do Indie
Judson so doplavil do Kalkaty 17. júna 1812. Počas plavby do Indie sa na palube lode zameral na štúdium teológie krstu. Dospel k presvedčeniu, že krst veriaceho je teologicky správny a mal by sa vykonať ako prejav podriadenosti Ježišovmu prikázaniu (Evanjelium Matúša 28:19–20 ).
6. septembra 1812 zmenil svoju denomináciu a spolu s manželkou sa pridal k baptistom. Obaja sa dali pokrstiť anglickým misionárom Wiliamom Wardom ponorením v Kalkate.
Anglické ani miestne vládne úrady nechceli, aby Američania zvestovali evanjelium hinduistom. Preto sa skupina misionárov rozhodla hľadať iné oblasti, kde by mohla pôsobiť. Britská východoindická spoločnosť im prikázala Indiu opustiť. O rok neskôr, 13. júla 1813 sa presťahovali do Barmy.
Služba v Barme
V Serampore mu baptisti povedali, že kresťanská evanjelizácia nemá v budhistickej Barme žiaden účinok. Judson, ktorý ovládal latinčinu, gréčtinu a hebrejčinu ihneď začal študovať barmčinu. Trvalo mu viac ako tri roky, kým bol schopný rozprávať po barmsky. Bolo to najmä preto, že barmčina sa gramaticky odlišovala od západných jazykov. S manželkou si našiel učiteľa, s ktorým študovali i 12 hodín denne.
Počas tohto času boli takmer kompletne oddelení od západu a nemali kontakt s nikým v Európe či Amerike. Prešli štyri roky, kým sa Judsom odvážil začať verejne kázať. Na začiatku sa pokúsil pripodobniť barmskej kultúre tým, že nosil žltú róbu, tak ako barmskí učitelia náboženstva, ale čoskoro ju zmenil na bielu, aby sa odlíšil a ukázal, že nie je budhista. Onedlho to však vzdal; zistil, že nech sa oblečie akokoľvek, vždy ho budú považovať za cudzinca.
Snažil sa priblížiť barmskej kultúre tým, že na svojej ulici postavil zayat: miesto určené na stretávanie sa barmských mužov a rozhovory o filozofii a náboženstve. Na prvé verejné stretnutie, ktoré tam uskutočnil v apríli 1819, prišlo 15 mužov. O dva mesiace neskôr pokrstil prvého barmského muža. Bol to Maung Naw, 35-ročný pracovník s drevom, ktorý pochádzal z horského kmeňa.
Prvé pokusy zaujať domorodcov z Rangoona evanjeliom boli takmer úplne neúspešné. K tomu sa pridala smrť ich druhého dieťaťa, Rogera Williama Judsona, ktorý mal takmer 8 mesiacov.
V roku 1817 Judson dokončil preklad barmskej gramatiky a následne na to do nej preložil evanjelium podľa Matúša. V roku 1818 začal verejnú evanjelizáciu, keď sediac vo svojom zayate na rohu ulice volal: "Hej! Všetci čo ste smädní po poznaní!" Prvý krst vykonal v 1819 a do roku 1822 konvertoval ďalších 18 ľudí.
V roku 1820 sa Judson a misionár menom Colman pokúsili dostať k vládcovi Barmy, kráľovi Bagyidawovi v nádeji, že by dal slobodu misionárom šíriť evanjelium a učiť v celej krajine a odstránil zákon o treste smrti Barmčanovi, ktorý by zmenili vierovyznanie. Bagyidaw ich prosbu ignoroval. Šírenie kresťanstva bolo aj preto pomalé a bolo s ním spojené veľké riziko smrti.
Judsonovi trvalo 12 rokov, aby priviedol k viere 18 ľudí. Napísal gramatiku barmčiny, ktorá sa používa dodnes a začal prekladať Bibliu.
thumb|Judsonov preklad biblie v Barmčine
Jeho manželka Ann bola ešte zbehlejšia v hovorovej barmčine ako on. Dokonca sa spriatelila s vládcom Rangoonu..
Úzkopásmový filter
Úzkopásmový filter je monochromatický filter prepúšťajúci len veľmi úzku oblasť spektra. Každý úzkopásmový filter prepúšťa svetlo v niekoľkých úzkych oblastiach spektra, preto ho treba spojiť so širokopásmovým predsádkovým filtrom, ktorý vyberie len potrebné maximum.
Zoznam vládcov Valencie
Pozri:
Roissy-en-Brie
Roissy-en-Brie môže byť:
Steinberg-Dörfl
Steinberg-Dörfl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Oberpullendorf.
Žije tu 1 248 obyvateľov (31. 3. 2009).
Broindon
Broindon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jasenica (okres Považská Bystrica)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jasenica v okrese Považská Bystrica.
Alberschwende
Alberschwende je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Vorarlbersko v okrese Bregenz.
Žije tu obyvateľov.
Cereme
Cereme (alebo Ciremai) je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na ostrove Jáva, asi 30 juhozápadne od severného pobrežia ostrova. Masív vulkánu leží na severnom okraji staršej kaldery Geger Halang, jeho vrchol je tvorený sústavou dvoch kráterov. Od konca 17. storočia bolo zaznamenaných niekoľko stredne silných erupcií vulkánu, posledná na jar roku 1951.
Florange
Florange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Auch-Sud-Ouest
Auch-Sud-Ouest je francúzsky kantón v departemente Gers v regióne Midi-Pyrénées. Skladá sa z ôsmich obcí.
Kdeadmin
thumb|right|KControl kdeadmin je balík nástrojov pre správu systému z projektu KDE.
NGC 7373
NGC 7373 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 11. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Le Chesnay
Le Chesnay môže byť:
Montigny-le-Bretonneux
Montigny-le-Bretonneux môže byť:
Žiarivá rovnováha
Žiarivá rovnováha je stav, v ktorom každá objemová jednotka plynu vyžiari za sekundu rovnaké množstvo energie, aké za ten istý čas absorbuje (alebo vyprodukuje). Podmienka žiarivej rovnováhy je splnená tam, kde sa energia prenáša výlučne žiarením, napríklad v atmosférach hviezd. Pri rovnovážnom stave v cele, hviezde platí rovnica žiarivej rovnováhy (vnútorná stavba hviezd).
Steinbrunn
Steinbrunn je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Eisenstadt-okolie.
Žije tu obyvateľov.
NGC 7374
NGC 7374 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Columbus (Ohio)
Columbus je hlavné mesto federálneho štátu Ohio v Spojených štátoch amerických. Bolo založené v roku 1812 a hlavným mestom sa stalo v roku 1816. Má rozlohu, v roku 2010 tu žilo viac ako 787-tisíc obyvateľov. Je to najväčšie mesto v štáte Ohio a 15. najľudnatejšie mesto v USA. Celá metropolitná oblasť Columbus má približne 1,7 milióna obyvateľov a je tretia najväčšia v štáte Ohio.
Saint-Cyr-l’École
Saint-Cyr-l’École môže byť:
Folkling
Folkling je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klement Šimončič
Klement Šimončič (* 24. november 1912, Dolná Krupá – † 22. január 2010, New York, USA ) bol slovenský literárny vedec, prekladateľ, novinár a teoretik slovenského nadrealizmu.
V roku 1935 absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Po štúdiu na Columbia University in the City of New York v rokoch 1936 a 1937 pracoval v rokoch 1938 a 1939 ako lektor slovenského jazyka a literatúry na univerzite v Štrasburgu. V roku 1938 sa spoločne s Mikulášom Bakošom podieľal na tvorbe programovej state legendárneho nadrealistického zborníka Áno a nie. Po skončení 2. svetovej vojny sa vrátil do Spojených štátov a stal sa lektorom slovenčiny a neskôr profesorom slavistiky na Columbia University v New Yorku. V tomto období sa stal spoluautorom knihy Czech and Slovak literature, kde prispel časťou o slovenskej literatúre.
Les Ollières
Les Ollières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zrkadlový zberač slnečnej energie
Zrkadlový zberač slnečnej energie je duté parabolické zrkadlo sústreďujúce všetko dopadajúce slnečné žiarenie do svojho ohniska. Odrážajúca plocha môže byť pohliníkovaná alebo zložená z veľkého počtu rovinných zrkadiel pripevnených k parabolickej ploche. Zrkadlový zberač slnečnej energie sa otáča k Slnku a sleduje jeho pohyb, aby sa žiarenie sústreďovalo stále do ohniska. Teplota v pracovnom priestore je tri aj viac tisíc stupňov Celzia.
Les Ollières
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľudová hvezdáreň
Ľudová hvezdáreň bolo za socializmu osvetové zariadenie krajských a okresných národných výborov zamerané na popularizáciu astronómie a príbuzných prírodných a technických vied. Podľa územnej pôsobnosti sa ľudové hvezdárne členili na krajské hvezdárne a okresné hvezdárne.
Na Slovensku pôsobili krajské hvezdárne v Hlohovci, Banskej Bystrici a Prešove; okresné hvezdárne v Hurbanove pri SÚAA, v Leviciach, Žiari nad Hronom, Žiline, Rimavskej Sobote, Rožňave, Humennom, Svidníku a Michalovciach.
Okrem ľudových hvezdární pôsobili astronomické kabinety v Galante, Nitre, Nových Zámkoch, Partizánskom, Trenčíne, Dunajskej Strede, Senici nad Myjavou a Medzeve.
Trappes
Trappes môže byť:
Zoznam panovníkov Galície
Toto je zoznam kráľov a grófov Galície (od roku 910).
Včasný stredovek
Pozri: Zoznam svébskych kráľov v Galícii
Králi
Astúrsko-leónska dynastia:
Navarrská dynastia:
Buffon (Côte-d'Or)
Buffon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Cazaubon (kantón)
Cazaubon je francúzsky kantón v departemente Gers v regióne Midi-Pyrénées. Skladá sa zo 14 obcí.
Zoznam vládcov Galície
Pozri:
Buffon (Côte-d'Or)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vélizy-Villacoublay
Vélizy-Villacoublay môže byť:
Bathory (film)
Bathory je slovensko-česko-maďarsko-britský koprodukčný film režiséra Juraja Jakubiska. Nakrúcanie filmu sa začalo v decembri 2005 a film bol uvedený v júli 2008. Je to prvý film Juraja Jakubiska v angličtine.
Film je založený na príbehu Alžbety Bátoriovej, uhorskej šľachtičnej 16. a 17. storočia, odohrávajúci sa na území Horného Uhorska, dnešnom Slovensku. Alžbeta Bátoriová bola známa tým, že zavraždila mnoho mladých dievčat.
Obsah filmu
Film zakladá na príbehu Alžbety Báthoriovej, maďarskej grófke v 16. a 17. storočí. Dej sa odohráva v časti Uhorska, dnešné Slovensko. V tejto verzii príbehu je grófka liečiteľka, ktorá robí rôzne liečiteľské experimenty a základné pitvy v “nemocnici” pod jej hradom. Príde do styku so známou čarodejnicou – Darvuliou, ktorá ju zachráni pred otrávením. Čarodejnica sľubuje Alžbete syna a večnú krásu. Na oplátku musí Alžbeta obetovať svoju lásku i reputáciu. Darvulia sa stane jej spoločníčkou. Medzitým začnú v okolí umierať mladé devy z na-prvý-pohľad nesúvisiacich dôvodov a vidíme Alžbetu kúpajúcu sa vo vani plnej červenej tekutiny, zatiaľčo zmrzačené telá dievčat sú pochované neďaleko. Dvaja mnísi zatiaľ prídu k záveru, že tekutina vo vani nie je krv, ale je to jednoducho voda sfarbená bylinami.
Po smrti jej manžela Ferenca Nádašdyho sa Alžbeta povadí s jeho intrigujúcim priateľom Jurajom Thurzom, ktorý sa pokúsi požiadať ju o ruku na pohrebe jej manžela. Jurajova milenka, ktorá je nadaná bylinkárka, mu ponúkne pomoc pri pomste za Alžbetine odmietnutie. Onedlho začne mať Alžbeta nereálne vízie a stavy. Raz tak dobodá na smrť ženu nožnicami. Neskôr prizná Darvulii, že už nevie rozoznať sen od skutočnosti. Darvulia zistí, že niekto pridával Alžbete halucinogénne hríby do pitia. Alžbeta nerozmýšla jasne a verí, že Darvulia je tomu na vine. Vyhodí ju. Thurzo a jeho žena potom chytia Darvuliu a mučia ju až jej vyrežú jazyk. Pred smrťou píše Thurzove meno krvou na stenu cely. Alžbeta mu sľubuje pomstu.
Thurzoví potom píšu Alžbetiným zaťom a ďaľším spojencom aby ju stíhali sa čarodejníctvo. Keď ich plány opätovne zlyhajú, nakoniec sami chytia grófku a mučia jej služobníctvo, aby na ňu zradili usvedčujúce informácie. Sluhov potom popravia za ich údajné zločiny a Alžbeta je uväznená. Zúfalá z jej odlúčenia od syna leží na posteli a začne spievať, načo plamene z jej sviečok povstanú a pohltia ju. Keď o jej smrti počuje Thurzo, uznáva, že nakoniec znova urobila to čo by najmenej čakal, ako keď spolu kedysi hrali šach, prizná si že ju vždy miloval.
Medzinárodná distribúcia
• Premiéra na Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary 4. júl 2008 • Premiéra 10. júl 2008 • Premiéra 7. január 2010 • Premiéra 3. december 2010 • Premiéra na Cottbus Film Festival 14. november 2008 • Premiéra na Seville European Film Festival november 2008
Altach
Altach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Vorarlbersko v okrese Feldkirch.
Vyhláška
Vyhláška alebo najmä historicky edikt môže byť:
Edikt alebo zriedkavo vyhláška môže byť:
Kdeedu
Kdeedu je balík výučbového softvéru z projektu KDE Education Project (podprojekt KDE).
NGC 7375
NGC 7375 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 2. septembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Doktor farmácie
Doktor farmácie skrátene PharmDr. získavajú absolventi magisterského štúdia farmácie po úspešnom absolvovaní rigoróznej skúšky. Uvádza sa pred menom nositeľa. Na Slovensku takéto štúdium umožňuje Farmaceutická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave a Univerzita veterinárskeho lekárstva a farmácie v Košiciach.
Zoznam druhov z čeľade cedivočkovité
Toto je zoznam druhov z čeľade Dictynidae.
Aebutina
Aebutina Simon, 1892
Ajmonia
Ajmonia Caporiacco, 1934
Altella
Altella Simon, 1884
Anaxibia
Anaxibia Thorell, 1898
Arangina
Arangina Lehtinen, 1967
Archaeodictyna
Archaeodictyna Caporiacco, 1928
Arctella
Arctella Holm, 1945
Argenna
Argenna Thorell, 1870
Argennina
Argennina Gertsch & Mulaik, 1936
Atelolathys
Atelolathys Simon, 1892
Banaidja
Banaidja Lehtinen, 1967
Blabomma
Blabomma Chamberlin & Ivie, 1937
Brommella
Brommella Tullgren, 1948
Callevophthalmus
Callevophthalmus Simon, 1906
Chaerea
Chaerea Simon, 1884
Chorizomma
Chorizomma Simon, 1872
Cicurina
Cicurina Menge, 1871
Devade
Devade Simon, 1884
Dictyna
Dictyna Sundevall, 1833
Dictynomorpha
Dictynomorpha Spassky, 1939
Emblyna
Emblyna Chamberlin, 1948
Hackmania
Hackmania Lehtinen, 1967
Helenactyna
Helenactyna Benoit, 1977
Hoplolathys
Hoplolathys Caporiacco, 1947
Iviella
Iviella Lehtinen, 1967
Lathys
Lathys Simon, 1884
Mallos
Mallos O. P.-Cambridge, 1902
Marilynia
Marilynia Lehtinen, 1967
Mastigusa
Mastigusa Menge, 1854
Mexitlia
Mexitlia Lehtinen, 1967
Mizaga
Mizaga Simon, 1898
Nigma
Nigma Lehtinen, 1967
Paradictyna
Paradictyna Forster, 1970
Phantyna
Phantyna Chamberlin, 1948
Qiyunia
Qiyunia Song & Xu, 1989
Rhion
Rhion O. P.-Cambridge, 1870
Saltonia
Saltonia Chamberlin & Ivie, 1942
Shango
Shango Lehtinen, 1967
Sudesna
Sudesna Lehtinen, 1967
Tahuantina
Tahuantina Lehtinen, 1967
Tandil
Tandil Mello-Leitão, 1940
Thallumetus
Thallumetus Simon, 1893
Tivyna
Tivyna Chamberlin, 1948
Tricholathys
Tricholathys Chamberlin & Ivie, 1935
Viridictyna
Viridictyna Forster, 1970
Appaloosa
thumb|Appaloosa
Zoznam druhov z čeľade cedivočkovité
Yorima
Yorima Chamberlin & Ivie, 1942
Appaloosa
Appaloosa je škvrnité plemeno koňa domáceho chované severoamerickými Indiánmi kmeňa Nez Percé.
Predchodcovia a príbuzné plemená
Škvrnité kone poznal už Starý Svet. Dokazujú to kresby pravekých maliarov, ktorí zhruba 19 tisíc rokov pred našim letopočtom zobrazili škvrnité kone na stenách francúzkych jaskýň Lascaux a Perche Merle. Podľa zachovaných záznamov, sedlali škvrnité kone tiež ázijskí jazdci, ktorí sto rokov pred naším letopočtom dobývali územie súčasného Rakúska. Škvrnité kone tiahli tiež vojnový voz perzského kráľa, ktorý sa okolo roku 480 pred naším letopočtom snažil o podrobenie Grécka. Od roku 1600 sa škvrnité kone stali veľkou módou v Európe a o 85 rokov neskôr boli importované do Anglicka, kde založili chov.
Významnú rolu v histórii plemena hrá tiež Rakúsko. Tak sa škvrnité kone dostali do Kladrub a neskôr do Lipíc. Z tohto obdobia pochádza obraz Johanna Georgea Hamiltona, zachytávajúci lipicanov so zreteľnou „dekou“. Ťažké kone ktoré neboli odoslané do Lipíc, boli v Kladruboch nad Labem krížené s ďalšími chladnokrvníkmi, čo mimo iného ovplyvnilo vyšľachtenie Norika. V Dánsku bol chovaný škvrnito sfarbený knabstrupský kôň, ale tieto kone mali len málo alebo nemali vôbec nič spoločného so skutočnými appaloosami.
Plemeno appaloosa
Appaloosa je kôň, ktorého pôvod siaha výhradne ku koňom vyšľachteným indánskym kmeňom Nez Percé (v preklade Prepichnuté nosy).
Vývoj tohto plemena začal v Novom Svete okolo roku 1500, kedy sa prví Španieli usadili na území Mexika a začali tu chovať ovce a kone. Hoci Indiáni s týmito kolonistami spolupracovali, nemohli na ich koňoch jazdiť. Časom sa im však podarilo kone ukradnúť, a naučili sa s nimi pracovať.
V roku 1621 priplávala z Terstu do Vera Cruz loď s nákladom, ktorý peukázateľne obsahoval tiež škvrnito sfarbené kone. Už niekoľko rokov pred tým boli kone zaregistrované na severe a odhaduje sa, že zhruba okolo roku 1700 sa škvrnité kone prostredníctvom Navajov dostali do vlastníctva kmeňa Nez Percé. Jeho príslušníci sa v tej dobe usadili na hraniciach štátov Oregon, Idaho a Washington, kde sa živili rybolovom. V priebehu leta opúšťali údolia a presúvali sa do hôr, kde obchodovali. Pri jednom z týchto výmenných obchodov po prvýkrát na vlastné oči uvideli zviera veľké ako jeleň, ktoré sa živilo trávou a bolo využívané na nosenie nákladov.
Samozrejme, že zviera prostredníctvom výmenných obchodov získali a čoskoro neostali pri jednom. Len čo mali Nez Percezovia niekoľko koní, prestali si ich obstarávať výmenou, ale začali ich kradnúť. Do pätnástich až dvadsiatich rokov všetci príslušníci kmeňa vlastnili kone a vedeli tiež, ako s nimi manipulovať. Neuplynulo ani sto rokov a s kmeňom sa stala prevratná zmena – z rybárov a poľnohospodárov sa stali kočovní lovci. Tento kmeň bol tiež jediný, ktorý choval kone. To znamenalo nielen kvantitatívne zvyšovanie ich počtu, ale tiež zvyšovanie kvality chovu. Vďaka tomu boli teda kone, ktoré neboli zaradené do chovu, využívané ako nosiči. Silné, rýchle a výkonné kobylky a žrebce boli zaradené do chovného programu, zameraného na produkciu špičkových koní, ktoré bolo možné využívať na lov bizónov a pre bojové účely.
Pozoruhodnou skutočnosťou ostáva, že Indiánov kmeňa Nez Percé nikto chovať kone neučil. Aj tak už v roku 1806 Lewis popísal, aký bol očarený eleganciou, kvalitou a vytrvalosťou koní Nez Percezov. Napísal tiež, že menej kvalitné kone boli kastrované a do chovu boli starostlivo vyberané len tie najlepšie jedince. Aj keď sa Nez Percezovia priamo nezaslúžili na vzniku škvrnitých koní, nemožno im uprieť zásluhu na tom, že práve appaloosy svojimi vlastnosťami vynikajú nad ostatné plemená.
Najkrutejšia kapitola v histórii appaloos sa začala 15. mája 1877, kedy generál Howar dal rozkaz dopraviť v priebehu 30 dní náčelníka Josepha s jeho kmeňom a všetkým majetkom do rezervácie Lapwai. Indiáni sľúbili, že sa do rezervácie presunú a pretože ich tlačil čas, museli prekročiť Hadiu rieku. Rieka bola zhruba 400 metrov široká a v danú chvíľu sa korytom hnala voda s topiacimi sa ľadovými krami. Nez Percezovia sa dostali na druhý breh tak, že sa nechali voľne vliecť koňmi, ktorí rieku preplávali zapriahnutí do pltí z bizónich koží. Prúd bol však natoľko silný, že veľa koní strhol so sebou. Všetci ľudia prekonanie rieky prežili, ale 900 appaloos sa utopilo.
Nez Percezovia sa ďalej presúvali k rezervácii Lapwai. Počas cesty však došlo medzi Indiánmi a prisťahovalcami k niekoľkým malým šarvátkam, ktoré vyvrcholili tým, že traja mladí bojovníci zabili pri Lososej rieke 4 osadníkov. Tento konflikt vyvolal vojnu, vplyvom ktorej sa mierumilovný indiánsky presun zmenil na vojenské ťaženie. 17. júla boli skoro ráno napadnutí kapitánom Perrym, ale jeho 112 vojakov proti 55 bojovníkom Nez Percez namali šancu. To bol začiatok štvanice na Indiánov, ktorá trvala viac než tri mesiace a jazdci počas nich prekonali trasu dlhú 1300 míľ. Ďalší neočakávaný útok prišiel zo strany generála Howarda pri Clearwateri, ale Indiánom sa podarilo útok zastaviť a pokračovali v úteku cez Lolo Pas s cieľom opustiť územie Spojených štátov a v Kanade sa pripojiť k Sediacemu Býkovi.
Buncey
Buncey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viroflay
Viroflay môže byť:
Krnovec
Krnovec je prírodná rezervácia ev. č. 1129 na k.ú. Bystrc v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno. Nachádza sa nad pravým brehom Brnianskej priehrady v Hvozdeckej pahorkatine, západne hradu od Veveří.
Ochrana
Predmetom ochrany sú prírode blízke až prirodzene lesné spoločenstvá dubohrabín a druhovo bohatý bylinný podrast. Rezervácia je čiastočne znehodnotená ukladaním odpadu zo záhradkárskej kolónie.
Geológia
Podložie tvoria biotitické až amfibol-biotitické granodiority brnianskeho masívu, devónske vílémovické vápence a rokytenské zlepence permu Boskovickej brázdy. Pôdy reprezentujú kambizem typická a rankery s typickou litozemou.
Fauna
Z plazov je to slepúch lámavý, pri vode užovka fŕkaná a užovka obojková, z vtákov brhlík obyčajný, tesár čierny, muchár sivý, muchárik bielokrký, žltochvost hôrny, ďateľ prostredný, žlna zelená alebo vlha obyčajná.
Tobias Moretti
Tobias Moretti (rod. Tobias Bloéb; * 11. júl 1959, Gries am Brenner, Rakúsko, je rakúsky herec. Moretti je rodné priezvisko jeho matky, ktoré začal používať ako herec.
Po štúdiu na vysokej hudobnej škole v rakúskom hlavnom meste Viedeň navštevoval kurzy Otta Falkenberga v Mníchove. Hrá na klavír, klarinet, gitaru, akordeón a na mnoho ďalších nástrojov. Pred tým, ako sa stal hercom, bol vodičom nákladných automobilov.
Je členom súboru Mníchovského komorného divadla a má za sebou mnoho televíznych a filmových úloh. Počas svojej hereckej kariéry natočil 43 filmov (jeden je úvodný film ku seriálu Komisár Rex) a 45 dielov Komisára Rexa. Dostal 14 hereckých ocenení, z čoho 5 za Komisára Rexa. V roku 1998 skončil so svojím aktívnym pôsobením v seriáli Komisár Rex v časti nazvanej „Mosers tod“.
Po tom, čo tento seriál opustil, začal sa venovať svojmu koníčku - farmárčeniu, oženil sa a so ženou Juliou Wilhemovou majú spolu dve deti - dcérku Antóniu a syna Lenza.
Domont
Domont môže byť:
Olympijský štadión
Olympijský štadión môže byť:
Sarcelles
Sarcelles môže byť:
Folschviller
Folschviller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Papradno
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Papradno v okrese Považská Bystrica.
Les Villards-sur-Thônes
Les Villards-sur-Thônes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Atentát v Bologni
thumb|right|250px|Stanica krátko po výbuchu. Atentát v Bologni, prezývaný aj Bolonský masaker (tal.: Strage di Bologna) bol veľký bombový útok na Hlavnú železničnú stanicu v talianskej Bologni z 2. augusta 1980, pri ktorom zahynulo 85 ľudí a viac ako 200 bolo zranených. Dodnes ide o najväčší teroristický útok v Taliansku po 2. sv. vojne a jeden z najväčších teroristických útokov spáchaný na území súčasnej Európskej únie. Podľa oficiálneho vyšetrovania útok spáchali členovia neofašistickej teroristickej skupiny Nuclei Armati Rivoluzionari.
Priebeh a následky útoku
Nálož tvorila pravdepodobne 23-kilogramová zmes TNT a RDX umiestnená v cestovnom kufri odloženom v čakárenskom vestibule druhej triedy. Vybuchla o 10:25 miestneho času a úplne zničila veľkú čast budovy stanice plnej ľudí a zasiahla aj vlak na trati Ancona-Chiasso, ktorý čakal na 1. nástupišti. Výbuch bolo počuť na vzdialenosť mnoho kilometrov. Mesto síce nebolo na podobnú udalosť vôbec pripravené, zareagovalo však rýchlo. Keďže malo málo sanitiek, zranených hromadne odvážali do nemocnice aj autobusmi a taxíkmi. thumb|left|Záchranárske práce v troskách stanice Počas útoku, resp. krátko po ňom, zomrelo 76 ľudí, ďalší podľahli zraneniam v priebehu nasledujúcich dní až týždňov. Najstaršou obeťou bol 86-ročný muž, najmladšou obeťou trojročné dievčatko (celkovo si útok vyžiadal smrť 8 detí). Okrem Talianov zahynuli aj 3 turisti z Nemecka, 2 z Francúzska, 2 z Veľkej Británie a po jednom z Japonska a Španielska.
Z útoku bola spočiatku obviňovaná ultraľavicová organizácia Červené brigády, no už zakrátko sa ukázalo, že zodpovednosť zaň nesie niektorá z ultrapravicových skupín, pričom dôkazy smerovali hlavne k neofašistickej skupine Nuclei Armati Rivoluzionari (NAR). Skupina NAR bola aktívna od roku 1977 a okrem útoku v Bologni sa jej pripisuje aj zodpovednosť za 33 ďalších vrážd. Tvorili ju predovšetkým mladí neofašistickí extrémisti úzko prepojení s rímskou zločineckou organizáciou Banda della Magliana, ktorá mala silné kontakty na tajné služby a viacerých vysoko postavených ľudí predovšetkým zo slobodomurárskej lóže Propaganda Due (P2). V tejto súvislosti došlo v roku 1981 k veľkému škandálu, keď boli odhalené sklady zbraní skupiny NAR v suteréne priamo pod talianskym Ministerstvom zdravotníctva. right|thumb|Kvôli veľkému množstvu zranených sa na ich odvoz používali aj autobusy MHD Po rokoch zložitého vyšetrovania boli v júli 1988 štyria členovia skupiny NAR odsúdení na doživotné väzenia. Išlo o vodcu skupiny Valeria Fioravantiho (v čase útoku mal 22 rokov), jeho ženu Francescu Mambrovú (v čase útoku 21-ročná), Massimiliana Fachiniho a Sergia Picciafuocu. Ďalší dvaja obvinení členovia skupiny boli zodpovednosti za útok zbavení. Vyšetrovanie celého útoku bolo komplikované aj tým, že do neho zasahovalo mnoho vplyvných ľudí, ktorí ho chceli zneužiť na vlastné záujmy. V súvislosti so zámerným podsúvaním falošných dôkazov k obvineniu nevinných osôb tak boli na niekoľkoročné tresty pre marenie vyšetrovania odsúdení aj traja členovia Talianskej vojenskej spravodajskej agentúry (SISMA) a vplyvný líder slobodomurárskej lože P2 Licio Gelli. V júli 1990 odvolací súd rozsudky zrušil, no v novembri 1995 kasačný súd potvrdil doživotné tresty pre Fioravantiho a Mambrovú, ktorí však zodpovednosť za útok dodnes popierajú. Mambrová bola napriek kritike verejnosti v roku 2008 podmienečne prepustená, v auguste 2009 bol prepustený aj Fioravanti. V roku 2004 bol za spoluzodpovednosť pri útoku na 30 rokov odsúdený ešte Luigi Ciavardini, ktorý mal v čase útoku len 17 rokov.
Motívy útoku ostávajú nejasné, hoci je všeobecne známe, že Bologna ako jedna z hlavných bášt ľavicových hnutí v krajine bola dlhodobo "tŕňom v oku" talianskych neofašistov. Čo však chceli dosiahnuť až takýmto brutálnym útokom je len predmetom debát a špekulácií. K dnešnému dňu je v súvislosti s útokom v Bologni aj veľa iných nezodpovedaných otázok. Predpokladá sa, že za zorganizovaním útoku stojí oveľa viac osôb ako len spomínaní traja odsúdení, časť talianskej verejnosti navyše o ich vine pochybuje poukazujúc na to, že boli odsúdení len na základe nepriamych dôkazov. V súvislosti s marením vyšetrovania vplyvnými ľudmi a pravdepodobným prepojením skupiny NAR na tajnú organizáciou Gladio (ktorá bola pod vedením NATO) existuje mnoho konšpiračných teórií, ktoré predpokladajú, že do útoku boli zapojené aj západné tajné služby. right|thumb|Pamätná tabuľa s menami obetí osadená nad epicentrom výbuchu Zničené krídlo železničnej stanice v Bologni bolo neskôr kompletne zrekonštruované. Ako súčasť pamätníka obetiam útoku bola ponechaná časť pôvodnej dlažby poškodenej výbuchom a vonku umiestnené staničné hodiny, ktoré zastali presne v čase výbuchu. 2. august bol v Taliansku vyhlásený za deň obetí terorizmu.
Écouen
Écouen môže byť:
NGC 7376
NGC 7376 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 29. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plevník-Drienové
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plevník-Drienové v okrese Považská Bystrica.
Denis Ten
Ten je prvým krasokorčuliarom z Kazachstanu, ktorý zvíťazil na súťaži Medzinárodnej korčuliarskej únie (Grand Prix juniorov v krasokorčuľovaní 2008).
Súkromný život
Narodil sa v kazašskom Almaty, no má kórejskú národnosť. Jeho prapraprastarý otec Min Keung-ho bol významným generálom Kórejského cisárstva. Ku krasokorčuľovaniu ho priviedla matka, ktorá hľadala pre syna šport, ktorý by sa dal skĺbiť so školským vyučovaním. Navštevoval hudobnú školu a okrem krasokorčuľovania sa venoval zborovému spevu. So svojím zborom získal striebornú medailu na Olympiáde zborového spevu v juhokórejskom Pusane v roku 2002. Intenzívne sa však nemohol venovať obom záľubám, a preto si vybral krasokorčuľovanie. Má staršieho brata Alexeja. Od roku 2004 žil a trénoval v Moskve, v roku 2010 sa presťahoval do Kalifornie. Počas jeho pobytu mimo domova ho sprevádza mama, otec s bratom žije v Kazachstane.
Ten hovorí plynule rusky, keďže je to jeden z úradných jazykov Kazachstanu a považuje ju za svoju rodnú reč.
Kariéra
Ten sa krasokorčuľovaniu venoval od detstva. Jeho prvou trénerkou bola Ajguľ Kuanyševová, neskôr si ho vybrala Jelena Bujanovová Vodorezovová a pozvala ho k sebe do tréningového centra blízko Moskvy. Tam v klube CSKA trénoval pod jej vedením od svojich desiatich rokov. V roku 2006 vo veku 12 rokov vyhral seniorské majstrovstvá Kazachstanu, ale medzinárodných súťaží sa kvôli vekovej hranici Medzinárodnej korčuliarskej únie (13 rokov) ešte nemohol zúčastniť.
Sezóna 2006/2007
V sezóne 2006/2007 sa trinásťročný Ten prvýkrát mohol predstaviť v medzinárodnej juniorskej súťažnej scéne. Debutoval 5. októbra 2006 na súťaži série „ISU Grand Prix juniorov“ v holandskom Haagu. Umiestnil sa na štrnástom mieste v krátkom programe a na siedmom vo voľných jazdách, celkovo skončil desiaty. V novembri toho istého roku sa zúčastnil aj súťaže „Coupe Internationale de la Ville de Nice“ vo francúzskom Nice v nováčikovskej sekcii, kde zvíťazil s náskokom 4,18 bodu pred strieborným Rusom Arturom Gačinským.
Vo februári 2007 Ten vyhral „Dragon Trophy“ v slovinskom hlavnom meste Ľubľana. Neskôr v rovnakom mesiaci sa zúčastnil na juniorských majstrovstvách sveta 2007 v Oberstdorfe. Po krátkom programe bol na 26. mieste a o 0,44 bodu u ušiel postup z kvalifikácie do voľných jázd. Svoju prvú medzinárodnú sezónu Ten skončil na „Haabersti Cup“ v estónskom Tallinne, kde zvíťazil o 16,34 bodu za strieborným domácim reprezentantom Viktorom Romanenkovom.
Sezóna 2007/2008
Nasledujúcu sezónu Ten začal účasťou na súťažiach juniorskej série „ISU Grand Prix“. V septembri 2007 sa zúčastnil súťaže v rumunskom Miercurea Ciuc, kde skončil na celkovom šiestom mieste, 5,09 bodu za bronzovým medailistom Takahitom Murom. Na druhom podujatí o dva týždne v Tallinne skončil desiaty v krátkom programe, aj v konečnom poradí. Celkovo skončil v rebríčku Junior Grand Prix pre sezónu 2007/2008 na 31. mieste.
V novembri súťažil na „NRW Trophy“ v juniorskej kategórii, vyhral obe časti súťaže a získal zlatú medailu s náskokom 22,59 bodu pred strieborným Gordejom Gorškovom z Ruska.
Vo februári 2008 sa Ten zúčastnil Majstrovstiev sveta juniorov 2008 v Bulharsku a po 8. mieste v krátkom programe a 19. mieste vo voľných jazdách skončil na konečnom 16. mieste. Vďaka svojmu umiestneniu na majstrovstvách sveta získal Ten právo nominácie jedného súťažiaceho do každej súťaže Grand Prix juniorov v nasledujúcej sezóne pre Kazachstan.
Sezóna 2008/2009
Ten začal svoju sezónu 2008/2009 v meste Courchevel vo Francúzsku, kde získal celkové výborné 4. miesto so stratou 7,82 bodu na bronzového medalistu Florenta Amodia. Vo svojej voľnej jazde skočil čistý trojitý axel. Dosiahnutým 4. miestom Ten získal šancu kvalifikovať sa do súťaže „Finále Grand Prix“. O mesiac neskôr sa zúčastnil svojej druhej súťaže série Grand Prix juniorov v bieloruskom meste Homeľ. V krátkom programe skočil štyri trojité skoky, vrátane axelu, vo voľnej jazde dokonca šesť trojitých skokov. Súťaž vyhral s náskokom 4,60 bodu pred Číňanom Jang Čchao. Vďaka víťazstvu sa Ten stal prvým krasokorčuliarom z Kazachstanu, ktorý získal medailu na podujatí Medzinárodnej korčuliarskej únie a zároveň prvým, ktorý sa kvalifikoval do súťaže „Finále Grand Prix juniorov“.
Ten pôvodne plánoval svoj seniorský debut na medzinárodnej scéne na Memoriáli Ondreja Nepelu v Bratislave koncom novembra 2008. Nakoniec ale zo súťaže odstúpil pred krátkym programom a nesúťažil.
V decembri 2008 sa Ten zúčastnil „Finále Grand Prix juniorov“ v juhokórejskom Soule. V krátkom programe skočil trojitý axel, ale spadol pri kombinácii skokov a nedokončil ju, kvôli čomu bol priebežne na siedmom mieste. Vo voľnej jazde skočil kombináciu trojitého axela s dvojitým toeloopom a ďalších šesť trojitých skokov, čo mu zabezpečilo 3. miesto a celkové 5. miesto.
Svoj seniorský debut nakoniec Ten ako pätnásťročný absolvoval na Majstrovstvách štyroch kontinentov 2009 v kanadskom Vancouvere vo februári 2009. Celkovo obsadil 9. miesto.
O dva týždne neskôr Ten súťažil na Majstrovstvách sveta juniorov 2009 a skončil na 4. mieste, iba 0,63 bodu za bronzovým medailistom Grigorievom.
Sezóna 2009/2010
Ten vyhral súťaž „Golden Spin of Zagreb 2009“ a skončil štvrtý na súťaži „NRW Trophy 2009“. Svoj seniorský debut na súťažiach série „Grand Prix“ absolvoval na súťažiach „Cup of China 2009“ a „Skate Canada International 2009“, kde obsadil desiate (Cup of China; 182,63 bodu) a siedme miesto (Skate Canada; 193,33 bodu).
Na Majstrovstvách štyroch kontinentov 2010 bol po krátkom programe štvrtý, ale po dvoch pádoch vo voľnej jazde skončil na celkovom desiatom mieste so skóre 172,65 bodu.
Vrcholom sezóny 2009/2010 boli Zimné olympijské hry 2010, na ktorých Ten dosiahol jedenáste miesto s bodovým skóre 211,25. Záverečným vrcholovým podujatím sezóny boli Majstrovstvá sveta 2010, na ktorých skončil trinásty s 202,46 bodmi. Pre nasledujúce majstrovstvá sveta oznámil Ten zmenu trénera a presťahoval sa s matkou do Kalifornie. Jeho novým trénerom sa stal Frank Carroll. Zároveň Ten oznámil spoluprácu s Rafaelom Arutjunjanom.
Sezóna 2010/2011
V sezóne 2010/2011 sa Ten zúčastnil dvoch súťaží série „Grand Prix“ (NHK Trophy 2010 a Skate America 2010), v ktorých skončil na jedenástom (NHK Trophy) a dvanástom mieste (Skate America). Zlatú medailu získal na domácej pôde na Zimných ázijských hrách 2011 v Astane vo februári 2011.
Sezóna 2011/2012
Ten sa umiestnil na piatom mieste na oboch podujatiach série „Grand Prix“ (Skate America 2011 a Skate Canada International 2011). Na Majstrovstvách sveta 2012 v Nice Ten skončil na 7. mieste, čo bolo jeho najvyššie umiestnenie na majstrovstvách sveta.
Sezóna 2012/2013
V sezóne 2012/2013 sa Ten umiestnil na 6. mieste na „Skate Canada International 2012“, na 9. mieste na „Rostelecom Cup 2012“ a na Majstrovstvách štyroch kontinentov 2013 skončil dvanásty. Na Majstrovstvách sveta 2013 zlepšil Ten svoje osobný rekord v krátkom programe (91,56) aj vo voľnej jazde (174,92). Celkovo Ten vyhral striebornú medailu s celkovým skóre 266,48 bodu, čo bolo iba o 1,3 bodu menej než víťaz Patrick Chan. Denis Ten sa stal prvým krasokorčuliarom z Kazachstanu, ktorý získal medailu na majstrovstvách sveta v krasokorčuľovaní.
V júni 2013 sa Ten s trénerom Carrollom presťahovali do „Toyota Sports Center“ v kalifornskom El Segundo.
Enghien-les-Bains
Enghien-les-Bains môže byť:
NGC 7377
NGC 7377 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Stinatz
Stinatz je trhová obec  v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Güssing.
Žije tu 1 396 obyvateľov (31. 3. 2009).
Garbiñe Muguruzová
Garbiñe Muguruzová, celým menom Garbiñe Muguruza Blanco, (* 8. október 1993, Caracas) je španielsko-venezuelská profesionálna tenistka a víťazka ženskej dvojhry French Open 2016, čím sa po Petre Kvitovej stala len druhou šampiónkou grandslamu narodenou v 90. rokoch dvadsiateho storočia. Vo svojej kariére vyhrala na okruhu WTA Tour tri turnaje v dvojhre a päť vo štvorhre. V rámci okruhu ITF získala sedem titulov vo dvojhre a jeden vo štvorhre.