cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koloman Ladislav Brezány
Slovenské národné povstanie
Po zahájení Slovenského národného povstania, sa Koloman Brezány náchadzal v Žiline, čo mu umožnilo aktívne sa zapojiť do odboja. Ako skúsený veliaci dôstojník okolo seba vytvoril partizánsku skupinu, ktorá operovala v obvode neskoršej IV. taktickej skupiny 1. čs. armády na Slovensku v okolí Prievidze a Handlovej. Od 2. septembra 1944 do 3. mája 1945 vykonával funkciu styčného dôstojníka u partizánskej brigády gen. M.R. Štefánika. Neskôr sa stal jedným z veliteľov partizánskych jednotiek po tom, ako bola 1. čs. armáda na Slovensku zatlačená do hôr v Kuneráde. Potom ako MNO zistilo, že sa pplk. Koloman Brezány zapojil ako partizánsky veliteľ do SNP, ho nový minister NO Štefan Haššík ešte v roku 1944 prepustil zo zboru dôstojníkov z povolania a degradoval ho na strelníka v zálohe.
Služba v obnovenej Československej armáde
V závere II. svetovej vojny bol Koloman Brezány opäť prijatý ako pplk. delostrelectva do československej armády. Od mája 1945 potom pôsobil ako posádkový veliteľ v Turčianskom Sv. Martine, odkiaľ bol prevelený do Banskej Bystrice, kde zastával funkciu veliteľa delostrelectva a zástupcu veliteľa divízie. Ako väčšina dôstojníkov, účastných na SNP, ktorí sa zamýšľali ďalej kariérne rozvíjať, sa i Koloman Brezány stal po II. svetovej vojne v dobrej viere členom KSČ. Ako zaslúžilý partizán bol s účinnosťou od 1. 4. 1946 následne povýšený na plukovníka generálneho štábu. V roku 1948 bol povolaný do Najvyššej vojenskej školy v Prahe, kde úspešne absolvoval III. kurz pre vyšších veliteľov, po ktorom malo nasledovať povýšenie do hodnosti generála. O tom, že rok 1948 bol preňho mimoriadne priaznivý, svedčili aj dobové kuloárne indície, ktoré Kolomana Brezányho videli dokonca na poste ministra národnej obrany.
Zmena politickej klímy a koniec vojenskej kariéry
Situácia sa však radikálne zmenila už v roku 1949, kedy plk. Koloman Brezány definitívne ukončil školu výrazne podhodnotený. V tomto období sa totiž už začínala prejavovať rastúca politická komunistická mašinéria, pre predstaviteľov ktorej, začínal byť Koloman Brezány nepohodlný. To sa odzrkadlilo už na jeho posudku, ktorý znel: „politicky nie je spoľahlivý“. Akokoľvek pozitívne bol hodnotený v ostatných oblastiach svojej činnosti, a hoci všetky jeho vojenské výsledky ho predurčovali k povýšeniu, pre vrcholných predstaviteľov Komunistickej Strany v Československu sa stal politickou a konkurenčnou hrozbou. Podľa vtedy štandardného modelu bol teda najskôr označený za nepriateľa ľudu a po nútenej dovolenke v roku 1950 bol prepustený z armády do výslužby. Bez udania relevantných dôvodov mu bola ku dňu 1. 11. 1950 dokonca potupne odňatá i vojenská hodnosť Plk. gšt. a ďalej bol evidovaný len ako vojak v zálohe. Mocenské zložky vtedajšieho Československa však mali z jeho možných budúcich aktivít stále veľké obavy a tak sa rozhodli zničiť nie len kariéru Kolomana Brezányho ale aj jeho reputáciu a osobný život.
Život v komunistickej totalite a snahy o odčinenie krívd
Koloman Brezány sa po prepustení z čs. armády nemohol zamestnať na žiadnom štátnom, či mestskom úrade, ba dokonca ani v žiadnej administratívnej zložke akéhokoľvek podniku. Toto všetko malo za cieľ zabrániť mu získať akýkoľvek, čo i len nepatrný spoločenský vplyv. Hoci sa Koloman Brezány nikdy nevzdal svojho boja za spravodlivosť, odčinenie krivdy a navrátenie svojho bývalého statusu a vojenských hodností, nedarilo sa mu to. Musel vykonávať len rôzne manuálne práce ako robotník, aby vôbec prežil a uživil svoju rodinu. Okrem toho čelil on i jeho rodina tvrdému diskreditačnému tlaku, prenasledovaniu, odpočúvaniu a inému znevýhodňovaniu v spoločnosti. Dokonca stačilo, aby sa stal čo i len vedúcim pracovnej skupiny robotníkov, už bol vyšetrovaný lokálnymi zložkami Štátnej bezpečnosti. Tvrdé 50-te a miernejšie 60-te roky sa v každom prípade v živote Kolomana Brezányho prejavili tým, že bol odstránený zo všeobecného povedomia. Prvý vážnejší pokus o rehabilitáciu sa začal až v roku 1968, kedy agenda Alexandra Dubčeka začala Kolomanov prípad riešiť. Dejinné udalosti po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy (29. august 1968) do Česko-Slovenska a následné nové sprísnenie socialistického režimu však rehabilitáciu Kolomana Brezányho znemožnili. V roku 1971 bola vec takto uzavretá.
Na sklonku života
Po dlhoročnom úsilí o odčinení krívd minulého režimu, sa napokon Koloman Brezány dočkal v roku 1991 zaslúženej rehabilitácie, ktorou mu bola prinavrátená vojenská hodnosť a titul Plk. gšt. v.v. a bola mu udelená Medaila za výstavbu Českej a Slovenskej armády I. stupňa. Krátko po rehabilitácii, 30. júna 1991, plukovník generálneho štábu Koloman Ladislav Brezány umrel a bol pochovaný s riadnym vojenským ceremoniálom na cintoríne v Žiline.
Jiří z Poděbrad
Jiří z Kunštátu a Poděbrad (* 23. apríl 1420 Poděbrady, České kráľovstvo – † 22. marec 1471 Praha, České kráľovstvo) český kráľ v rokoch 1458 až 1471. Do kráľovského stavu bol zvolený šľachtou, a bol jediným českým panovníkom, ktorý nepochádzal z panovníckej dynastie, ale z panského stavu domácej šľachty. Po jeho smrti vládli už iba králi z cudzích dynastií. Oficiálne sa hlásil k husitskému vierovyznaniu (utrakvizmu).
Rodinný pôvod a jeho manželstvá
V roku 1440 sa oženil s Kunhutou zo Šternberka (1422 – 1449), dcérou Jána Holického zo Šternberka. Z manželstva vzišlo sedem detí, prvorodený Boček (1442 – 1496) sa však narodil s mentálnou poruchou, a tak sa do roly dediča dostal druhorodený Viktorin (1443 – 1500). Tretí syn Henrich (1448 – 1498) sa stal zakladateľom sliezskej kniežacej dynastie (knieža minsterberské a olešnické) rodu Poděbradských. Kunhuta zo Šternberka zomrela po ťažkom pôrode dvojičiek v novembri 1449. Druhou manželkou Juraja Poděbradského sa v roku 1450 stala Johana z Rožmitálu (1430 – 1475), ktorá bola katolíckeho vierovyznania. V tomto manželstve sa narodil syn, ktorému dali opäť meno Henrich, ale v prameňoch vystupuje aj ako Hynek (1452 – 1492). Okrem neho sa v druhom manželstve ešte narodil jeden syn (Bedřich) a dve dcéry (Anežka a Ľudmila).
Vláda Juraja Poděbradského
Po smrti magnáta Hynka Ptáčka z Pirkštejna, vodcu panského stavu, ktorý mal k Jurajovi Poděbradskému blízky vzťah, v roku 1444 sa Juraj Poděbradský postupne stal vodcom českých utrakvistov (kališníkov). Ako významný hajtman jedného z východočeských krajov viedol v septembri 1448 vojsko s ktorým obsadil Prahu. Tento krok bol vyvolaný prestupom najvyššieho purkgrófa ku katolíckemu vierovyznaniu. V roku 1452 dobyl tiež mesto Tábor, sídlo radikálnych husitov (táboritov), čím v krajine oslabil ich vplyv. V roku 1452 bol zvolený za krajinského správcu Českého kráľovstva a postavil sa do služieb maloletého kráľa Ladislava Pohrobka (jeho otcom bol Albrecht Habsburský a matkou Alžbeta Luxemburská, dcéra Žigmunda Luxemburského). Ako správca podporoval práva Ladislava Pohrobka na český trón, vo Viedni s ním vyjednal podmienky jeho nástupu na trón. Počas Ladislavovej vlády stál verne v jeho službách.
Po smrti kráľa Ladislava (Juraj Poděbradský bol obvinený z jeho otrávenia, ale dnes je už dokázané, že mladý kráľ zomrel na leukémiu) bol dňa 2. marca 1458 v pražskej Staromestskej radnici zvolený za českého kráľa (korunovaný bol 7. mája 1458). Za kráľa ho zvolila aj katolícka strana českej šľachty, pretože Juraj Poděbradský sa v tajnej prísahe v predvečer korunovácie, urobenej v prítomnosti dvoch uhorských biskupov, zaviazal k vernosti katolíckej cirkvi. Nešlo však o zradu jeho vierovyznania – kráľ ostal naďalej praktizujúcim utrakvistom a v platnosti ostali aj tzv. bazilejské kompaktáty (teda dohoda medzi predstaviteľmi cirkevného snemu v Bazileji a vyslancami utraktistov z Čiech, definitívne potvrdená v roku 1436, že utrakvistická cirkev môže praktizovať obrad eucharistie pod obojím spôsobom; zároveň sa cirkevné obrady mohli konať v českom jazyku). Problematické bolo uznanie jeho vlády v Sliezsku a Hornej a Dolnej Lužici, kde bol preferovaný na kráľa saský vojvoda Viliam.
V roku 1459 sa Juraj Poděbradský stal prostredníkom v spore medzi nemeckými kniežatami, ktoré medzi sebou bojovali v tzv. „markgrófskej vojne“. Kráľ zvolal zjazd znepriatelených kniežat do Chebu, kde uzatvorili prímerie a zároveň sa Juraj Poděbradský dohodol so saským vojvodom Viliamom na tom, že sa zdá nárokov na územia Českého kráľovstva. Postupne mu tak vzdali hold aj stavy Sliezska, Hornej a Dolnej Lužice. Jurajovi Poděbradskému sa tým podarilo prelomiť nielen medzinárodnú politickú izoláciu Čiech, ktorá trvala od začiatku husitských vojen, ale aj sceliť územie Českého kráľovstva.
Problémom v zahraničnej politike zostávala jeho príslušnosť k utrakvizmu. Nový pápež Pius II. (vlastným menom Aeneas Silvius Piccolomini) sa snažil dosiahnuť podriadenie Juraja Poděbradského pápežskej kúrii a získať ho pre pripravovaný projekt križiackej výpravy proti Osmanským Turkom. Kráľ sa však nemienil podriadiť autorite pápeža. Napriek tomu vyslal do Ríma posolstvo, ktoré malo dosiahnuť obnovené potvrdenie bazilejských kompaktátov. Pápež Pius II. sa však rozhodol v roku 1462 zrušiť platnosť bazilejských kompaktátov a prostredníctvom českých poslov vyzval kráľa, aby zabezpečil obnovu katolíckej cirkvi v krajine. To Juraj Poděbradský ako utrakvista neurobil a naopak na sneme otvorene podporil platnosť kompaktátov, pričom sa štylizoval do úlohy ochrancu odkazu Husovho reformného učenia.
V roku 1465 sa proti nemu postavila katolícka šľachta, vedená Zdeňkom zo Šternberka, ktorá v Zelenej hore pri Nepomuku uzatvorila opozičný spolok (nazvaný Zelenohorská jednota). Nový pápež Pavol II. sa snažil proti „kacírskemu“ panovníkov poštvať susedných panovníkov, najmä poľského kráľa Kazimíra IV. Jagelovského (ponúkal mu pomoc pri eventuálnom úroku na Sliezsko), ale keď sa mu to nepodarilo, koncom roku 1466 prehlásil pápež Juraja Poděbradského za kacíra a za zosadeného z trónu. O tri mesiace neskôr vyhlásil kliatbu aj nad všetkými kališníkmi a vyhlásil proti husitským Čechám križiacku výpravu. Proti panovníkovi sa otvorene postavili príslušníci katolíckej šľachty, takže kráľ v priebehu roku 1467 začal dobýjať ich hrady. Proti kráľovi sa však postavilo aj Sliezsko a obe Lužice, čím hrozil rozpad Českého kráľovstva.
Situáciu využil uhorský kráľ Matej Korvín, ktorý mal ambíciu odtrhnúť od kráľovstva severné a východné oblasti (Sliezsko, Moravu), prípadne sa stať českým kráľom. Na jar roku 1468 sa začala vojna medzi Jurajom Poděbradským a Matejom Korvínom. V januári 1469 Korvín vpadol s vojskom do Čiech. Plánoval sa zmocniť bohatého banského mesta Kutná Hora, ale bitku s českým vojskom nezviedol a neskôr uzatvoril s Jurajom Poděbradským prímerie s tým, že ďalšie rokovania sa uskutočnia v Olomouci. Na prelome apríla a mája však Matej Korvín vyjednával so zástupcami Sliezska, Lužíc a Zelenohorskej jednoty o ich podpore pre jeho voľbu za českého kráľa. Keď získal ich súhlas, 3. mája 1469 sa nechal za kráľa aj zvoliť. V priebehu roku 1469 sa vojská oboch protivníkov vyhýbali priamemu stretu a manévrovaním len ničili Čechy. V roku 1470 boli vojská Mateja Korvína vytlačené z Moravy a stiahli sa do Sliezska. Keď Matejove ambície prestal podporovať aj rímsko-nemecký cisár Fridrich III., vojna medzi českým a uhorským kráľom ustala.
Juraj Poděbradský si ale realisticky uvedomoval, že nebude môcť kráľovskú vládu odovzdať svojmu synovi, a tak v roku 1470 český snem schválil Poděbradského návrh, aby po jeho smrti prijala šľachta za kráľa syna poľského panovníka Kazimíra IV. Jagelovského. Keď 22. marca 1471 Juraj Poděbradský v Prahe zomrel, skutočne bol princ Vladislav Jagelovský za kráľa zvolený. Kráľ bol pochovaný v kráľovskej hrobke v katedrále sv. Víta na Hradčanoch, ale jeho srdce a vnútornosti boli vložené v striebornej schránke do hrobu pražského arcibiskupa (a stúpenca utrakvizmu) Jána z Rokycian v Týnskom chráme.
Käerjeng
Käerjeng je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Capellen v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny
Od 1 januára 2012, byvalé obce Bascharage a Clemency tvoria obec Käerjeng.
Libercourt
Libercourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Hauts-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fanny Burneyová
Fanny Burneyová neskôr Madame D'Arblay (* 13. jún 1752, King’s Lynn, Spojené kráľovstvo – † 6. január 1840, Bath) bola anglická spisovateľka.
Svoju prvú novelu s názvom Evelina vydala anonymne v roku 1778. Po odhalení autorstva sa stala takmer okamžite slávnou. V roku 1782 jej vyšla Cecilia a v roku 1796 Camilla. V týchto troch románoch, ktoré veľmi zapôsobili na Jane Austenovú, boli hlavnými hrdinkami mladé, krásne a inteligentné, ale neskúsené dospievajúce dievčatá.
Burneyovej romány začali éru takzvaného „mravoučného románu“ (po angl. „novel of manners“).
Prehliadač
Prehliadač alebo prezerač môže byť:
Prehliadač môže byť v informatike aj:
NGC 3289
NGC 3289 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. apríla 1835.
Aglauros
Aglauros alebo Agraulos môže byť v gréckej mytológii:
Netřebice (okres Český Krumlov)
Netřebice je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 474 obyvateľov, z toho 247 mužov a 227 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 38,1 roka, ženy 42,7 roka).
Lacépède
Lacépède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivankovci
náhľad|Rodový erb Ivankovci bol šľachtický rod na území dnešného Slovenska, spriaznený s rodom Huntovcov-Poznanovcov. Jeden z Ivankovcov sa stal zakladateľom rodu Forgáčovcov.
Rodová tradícia
Siedmi potomci zakladateľa rodu ivankovského, Ivanku Lysého, sprevádzali Ondreja II. do Svätej Zeme ako križiaci. Keď sa navrátili do Turca, dostali roku 1218 za svoje vojenské zásluhy a preto, že tam zachránili kráľovi život, v Turci, pri dnešných Dražkovciach, čiastku zeme, ktorá sa v listinách menovala raz Erden, raz Jordán, vraj na pamiatku výpravy do Svätej Zeme. I potoky na tomto území nazvali a ešte dnes menujú sa Jordánom a Cedronom. V tie samé časy založili kostol svätej Heleny.
Ďalší potomci, Ondrej a Tomáš, roku 1241 zachránili život kráľa Belu IV., keď mu Tomáš po nešťastnej bitke s Tatármi pri rieke Slaná (Šajava) na úteku oddal svojho rýchleho koňa, na ktorom kráľ ušiel. Tomáša dorúbali Tatári, Ondrej sa zachránil, a prichýlil aj unaveného kráľa na svojom hrade znievskom a v odmenu za obetavosť a hrdinstvo oboch bratov dostal znievske panstvo. V súčasnosti historici považujú pobyt a záchranu Bela IV. na hrade Zniev za potvrdený fakt.
Ďalší potomok Blažej, ktorý sa stal zakladateľom rodu Forgáčovského, zabil 7. februára 1387 uchvatiteľa trónu Karla Durazzo (Karol III. Neapolský, vládol v Uhorsku ako Karol II.), za čo ho kráľovná Mária Uhorská obdarila výsadami a majetkami (hrady Gýmeš a Halič).
Blažej prevzal vyobrazenie Márie do erbu a podľa legendy, prijal meno Forgáč (Forgách). V skutočnosti priezvisko začal používať už Mikuláš Forgách, ktorý žil okolo roku 1333.
Tatiana Golovinová
Tatiana Golovinová (* 25. január 1988, Moskva, Rusko) je bývalá francúzska profesionálna tenistka. Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 2 turnaje WTA v dvojhre.
Golovinová debutovala na turnaji ITF v Cagnes-sur-Mer v roku 2002. V tomto roku hrala na viacerých turnajoch ITF, no nepodarilo sa jej kvalifikovať na Roland Garros.
Bejt midraš
Bejt midraš (hebr. בית מדרש - „dom výuky, interpretácie“) je v judaizme verejná študovňa, priestor, kde sa dospelí muži môžu venovať štúdiu Tóry a Talmudu, často aj centrum modlitby a komunálnych aktivít židovskej obce. Ako bejt midraš môže fungovať aj synagóga alebo ješiva.
Svaz moderní kultury Devětsil
Devětsil bolo zoskupenie českých avantgardných umelcov založené roku 1920 v Prahe. V roku 1923 bolo rozšírené do Brna.
Po založení sa členovia Devětsilu venovali proletárskemu umeniu a magickému realizmu, od roku 1923 sa angažovali v poetizme.
Táto skupina sa významnou mierou podieľala na organizácii umeleckého života v Česku. Pražská skupina pravidelne vydávala Revue Devětsilu (ReD), Disk. Brnianska skupina vydávala Pásmo. Okrem toho skupina vydala celý rad príležitostných zbierok a organizovala rôzne výstavy. Nešlo o čisto literárnu skupinu, ale o skupinu, kde boli zastúpení aj ľudia z iných odborov.
V roku 1922 boli vydané dva kľúčové zborníky – Devětsil a Život.
Latinskoamerická filozofia
Filozofia latinskoamerická alebo iberoamerická filozofia je vetva americkej filozofie, ktorá sa utvorila v rámci kultúrneho sveta Latinskej Ameriky.
Významným zdrojom originality je nadväzovanie na predkolumbovské obdobie, ktoré začalo asi pred 40 000 rokmi a skončilo roku 1492, keď Nový svet objavili Európania a zničili miestne civilizácie. Latinskoamerická filozofia sa vyznačuje intuíciou, špekuláciou a meditáciou, pričom táto posledná črta ju spája s ázijskou filozofiou.
Licques
Licques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rohovce
Rohovce (historicky, , ) sú obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Polohopis
Obec leží v Podunajskej nížine, v južnej časti Žitného ostrova.
Dejiny
Prvá písomná správa o obci je z roku 1250, keď sa spomína ako Zeroa. Dnes používaný slovenský úradný názov dostala obec po roku 1948. Obec pôvodne patrila kráľovským dvorníkom. V stredoveku tu nadobudli majetky rodiny Bazini a Szentgyörgyi. Neskôr patrila obec viacerým šľachtickým rodinám. Časť dnešnej obce, pôvodne pod názvom Nagyszarva, patrila Sárkányovcom, ktorí tu v 15. storočí postavili vodný hrad. Neskôr patrila Ilešházoovcom, ktorí tu mali sídlo svojho panstva.
Symboly obce
Symboly obce sú zapísané v Heraldickom registri SR. Erb je zapísaný v tejto podobe:   v zelenom štíte na oblej čiernej, striebrom šikmo mrežovanej pažiti zlatý obrátený pluh so striebornými radlicami, sprevádzaný vľavo hore úzkym zlatostriebrone štvrteným zahroteným svätoondrejským krížom. Vlajka obce pozostáva z 5 pozdĺžnych pruhov vo farbách zelenej (3/9), žltej (1/9), bielej (1/9) a zelenej (3/9). Vlajka má pomer strán 2“3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Národnostné zloženie
Počet obyvateľov bol v roku 2011 pri sčítaní obyvateľstva 1192 (v roku 2001 bol počet obyvateľov 1037, tj. prírastok 155 obyvateľov medzi rokmi 2001-2011). Podľa národnosti v roku 2011: slovenská 204 obyvateľov (17,11%), maďarská 852 obyvateľov (71,48%), ostatné + nezistené národnosti 135 obyvateľov (cca 10%), pre porovnanie v roku 2001 sa k slovenskej národnosti prihlásilo 120 obyvateľov a k maďarskej národnosti 909 obyvateľov.
NGC 3290
NGC 3290 (tiež Arp 53) je špirálová galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi špirálové galaxie s malým sprievodcom s veľkou plošnou jasnosťou.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Les Adjots
Les Adjots je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Les Adjots má 475 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam slovenských článkov/R
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 431 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
rá
Rákoš (okres Košice-okolie) · Rákoš (okres Revúca) · Ráztočno · Ráztoka (okres Brezno)
re
Rebecca Šramková · Rebeka Jančová · Rebeka Lešková · Reca · Regetovka · Regina Podstanická · Regina Pokorná · Región (tradičný, Slovensko) · Región cestovného ruchu · Rehor Uram Podtatranský · Rejdová · Reľov · Remeniny · Remetské Hámre · Renáta Jamrichová · Renáta Kaščáková · Renáta Kazíková · Renčišov · René Benda · René Bílik · René Jarolín · René Matlovič · René Pucher · René Školiak · René Vydarený · Repejov · Repište · Reprezentatívny zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska · Resolutio Carolina · Rešica · Rešov (okres Bardejov) · Revišné · Revúca (mesto) · Revúca (okres) · Revúca (prítok Váhu) · Revúcka Lehota
ri
Riečka (okres Banská Bystrica) · Riečka (okres Rimavská Sobota) · Richard Čanaky · Richard Flimel · Richard Hartmann · Richard Huna · Richard Jenčík · Richard Johanes · Richard Kapuš · Richard Kitta · Richard Körner · Richard Labuda · Richard Lásik · Richard Lintner · Richard Marko · Richard Marsina · Richard Pavlikovský · Richard Pánik · Richard Petruška · Richard Pouš · Richard Rampáček · Richard Réti · Richard Riszdorfer · Richard Rybníček · Richard Stanke · Richard Stehlík · Richard Sulík · Richard Šafárik · Richard Šechný · Richard Štochl · Richard Varga · Richard Zajac · Richard Zedník · Richárd Hamerlik · Richnava (okres Gelnica) · Richtár · Richvald · Rimavská Baňa · Rimavská Seč · Rimavská Sobota · Rimavská Sobota (okres) · Rimavské Brezovo · Rimavské Janovce · Rimavské Zalužany · Rinaldo Oláh · Rišňovce
rí
Rímska doba · Rímska doba na Slovensku · Rímska vojenská stanica Stupava · Rímsky nápis v Trenčíne · Rímsky vojenský tábor v Iži
ro
Robert Almási · Robert Fico · Robert Hardónyi · Robert J. Büchler · Robert Kaliňák · Robert Kirchhoff · Robert Kühmayer · Robert Mistrík · Robert Roth · Robert Rumel · Robert Stanke · Robert Špaček · Robert Vano · Robo Kazík · Rohov (okres Senica) · Rohovce · Rohožník (okres Humenné) · Rohožník (okres Malacky) · Rochovce · Rokycany (okres Prešov) · Rokytov · Rokytov pri Humennom · Rokytovce · Roland Galčík · Roland Števko · Roman Alberty · Roman Bednár · Roman Berger · Roman Bomboš · Roman Brat · Roman Brecely · Roman Broniš · Roman Čech · Roman Čunderlík · Roman Féder · Roman Galvánek · Roman Gavalier · Roman Hofbauer · Roman Holec · Roman Horňák · Roman Chatrnúch · Roman Kaliský · Roman Konečný (futbalista) · Roman Kontšek · Roman Kratochvíl · Roman Kukumberg · Roman Lazar · Roman Luknár · Roman Mega · Roman Michelko · Roman Mikulec · Roman Olekšák · Roman Petrenko · Roman Pivarník · Roman Poláčik · Roman Polák (režisér) · Roman Pomajbo · Roman Rác · Roman Slyško · Roman Stantien · Roman Tomas · Roman Tománek · Roman Turčáni · Roman Tvrdoň · Roman Veber · Romana Tabák · Ronald Petrovický · Rongyos gárda · Rory Sabbatini · Rosina · Roškovce · Roštár · Rotunda svätého Juraja (Nitrianska Blatnica) · Rovensko · Rovinka · Rovné (okres Humenné) · Rovné (okres Rimavská Sobota) · Rovné (okres Svidník) · Rovňany · Rozhanovce · Rozložná · Roztoky (okres Svidník) · Rozvodnica na Slovensku · Rožkovany · Rožňava · Rožňava (okres) · Rožňavské Bystré
ró
Róbert Beňo · Róbert Binder · Róbert Boženík · Róbert Brandis · Róbert Csontos · Róbert Dobrovodský · Róbert Döme · Róbert Dúbravec · Róbert Filc · Róbert Gavenda · Róbert Gálfy · Róbert Halák · Róbert Hanko · Róbert Huna · Róbert Hutyra · Róbert Jakab · Róbert Jež · Róbert Kleštinec · Róbert Krajči · Róbert Kresťanko · Róbert Letz · Róbert Madej · Róbert Mak · Róbert Martinko · Róbert Maxián · Róbert Ondrejcsák · Róbert Ovad · Róbert Petrovický · Róbert Pich · Róbert Polievka · Róbert Pukalovič (1960) · Róbert Rák · Róbert Remiáš · Róbert Rozim · Róbert Róm · Róbert Semeník · Róbert Szelepcsényi · Róbert Štefko · Róbert Švehla · Róbert Tibenský · Róbert Tomaschek · Róbert Tomík · Róbert Tóth · Róbert Vittek
ru
Rudina · Rudinka · Rudinská · Rudlov · Rudná (okres Rožňava) · Rudnianska Lehota · Rudník (okres Košice-okolie) · Rudník (okres Myjava) · Rudno · Rudno nad Hronom · Rudňany · Rudo Moric · Rudo Prekop · Rudolf Adámy · Rudolf Bauer · Rudolf Beran · Rudolf Božik · Rudolf Böhm · Rudolf Briška · Rudolf Bunček · Rudolf Cigánik · Rudolf Čavojský · Rudolf Čižmárik · Rudolf Dilong · Rudolf Dočolomanský · Rudolf Dupkala · Rudolf Fabry · Rudolf Ferko · Rudolf Filkus · Rudolf Fraštacký · Rudolf Granec · Rudolf Hažlinský · Rudolf Homola · Rudolf Horváth · Rudolf Huna · Rudolf Chmel · Rudolf Jarušek · Rudolf Jašík · Rudolf Jendek · Rudolf Jurolek · Rudolf Kárpáty · Rudolf Kloska · Rudolf Krivoš · Rudolf Krupec · Rudolf Kusý · Rudolf Likavčan · Rudolf Macúch · Rudolf Machovič · Rudolf Manderla · Rudolf Markovič · Rudolf Mock · Rudolf Pavlovič · Rudolf Pálfi · Rudolf Pepucha · Rudolf Podoba · Rudolf Pribiš · Rudolf Rabatin · Rudolf Scholz · Rudolf Schréder · Rudolf Schuster · Rudolf Schwarz (legionár) · Rudolf Sikora · Rudolf Sivák · Rudolf Sloboda · Rudolf Soják · Rudolf Šiška · Rudolf Šíma · Rudolf Thrun · Rudolf Trella · Rudolf Uher · Rudolf Urc · Rudolf Verčík · Rudolf von Laban · Rudolf Weber · Rumanová · Rumince · Runina · Ruská · Ruská Bystrá · Ruská Kajňa · Ruská Nová Ves · Ruská Poruba · Ruská Volová · Ruská Voľa · Ruská Voľa nad Popradom · Ruskov · Ruskovce (okres Bánovce nad Bebravou) · Ruskovce (okres Sobrance) · Ruský Hrabovec · Ruský Potok · Ruslan Ľubarskij · Rusovský kanál · Ruth Dubayová · Ružena Bajcsyová · Ružena Jilemnická · Ružiná · Ružindol · Ružín (obec) · Ružomberok · Ružomberok (okres)
rú
Rúbaň · Rút Lichnerová
ry
Ryan Martin Bradshaw · Rybany · Rybky · Rybník (okres Levice) · Rybník (okres Revúca) · Rykynčice · Rytmické krátenie
Granulárna konvekcia
Granulárna konvekcia alebo efekt para orechov je názov pre fenomén, pri ktorom najväčšie častice zostávajú na povrchu materiálu zloženého z granúl, s ktorým sa trasie a ktorý obsahuje rôzne veľké objekty. Termín je založený na pozorovaní nádoby s rôznymi druhmi orechov, v ktorej sú po pretrepaní para orechy vždy hore. Rovnaký efekt je pozorovaný napríklad v balíčku cereálií, müsli alebo hrnčeka s instantnou kávou a cukrom, kedy je káva hore, pretože granulát je väčší ako kryštály cukru. Tento efekt sa prejavuje u materiálov, kde sú jednotlivé objekty rôzne veľké, ale majú približne rovnakú hustotu.
Existuje viac možných vysvetlení tohto efektu, tu je jedno z nich:
Lingvistická filozofia
Lingvistická filozofia alebo filozofia prirodzeného jazyka je významná súčasť filozofie jazyka 20. stor., smer analytickej filozofie, ktorého jadro tvorí názor, že filozofické problémy sú problémy, ktoré možno vyriešiť (alebo odstrániť) buď tým, že jazyk zreformujeme alebo tým, že lepšie porozumieme jazyku, ktorý momentálne používame.
Pojem filozofie jazyka sa zaoberá jednak ontologickými problémami jazyka, filozofickou podstatou jazykovedných teórií a metód; rieši otázky lingvistiky jazyka a komunikácie. Predmetom výskumu je vedecká a aj nevedecká komunikácia, ktorá prebieha v jazyku, čo znamená priamy súvis so semiotikou, sociolingvistikou, etnolingvistikou, teóriami prekladu.
Filozofia prirodzeného jazyka sa delí na smery:
IT
It alebo IT môže znamenať:
.it je kód domény prvej úrovne krajiny Taliansko, pozri .it
Potônske Lúky
Potônske Lúky sú obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda. Vznikla odčlenením od obce Horná Potôň.
Hersé (dcéra Kekropa)
náhľad|Boh Hermes uvidel Hersu, autor:[[Jan Boeckhorst (1604–1668)]]
Hersé alebo Hersa dcéra aténskeho kráľa Kekropa I. a jeho manželky Aglaury.
Hersa a jej sestry však nevedeli potlačiť ženskú zvedavosť a striehli na vhodnú príležitosť, aby mohli do koša nazrieť. Táto príležitosť sa im naskytla, keď bohyňa Aténa odišla na Pallénu, aby odtiaľ prieniesla vrch, ktorý mal slúžiť na lepšiu ochranu Akropoly. Nanešťastie ich ale pri otváraní koša spozorovala vrana, ktorá to ihneď Aténe oznámila. Nahnevaná Aténa, aby sa čo najrýchlejšie vrátila, pustila vrch a ponáhľala sa do svojej svätyne. Keď ju sestry uvideli, zo strachu pred jej pomstou skočili z Akropoly do priepasti.
Nová Ves (okres Český Krumlov)
Nová Ves je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 426 obyvateľov, z toho 204 mužov a 222 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 38,3 roka, ženy 38,0 roka).
Cambridgeská lingvistická filozofia
Cambridgeská lingvistická filozofia je škola alebo smer filozofie prirodzeného jazyka, ktorej zakladateľom je Wittgenstein a predstaviteľmi sú najmä J. Wisdom, G. E. M. Anscombová, R. Rhees. Názory tejto školy sformuloval v 30-rokoch 20. storočia Wisdom v nadväznosti na názory obsiahnuté vo vtedy ešte neuverejnených Wittgensteinovych dielach Modrá a Hnedá kniha, Filozofická gramatika a Filozofické skúmania.
Lachapelle (Lot-et-Garonne)
Lachapelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3291
NGC 3291 je hviezda v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 5. apríla 1885.
Vignale
thumb|Firemný znak Vignale
Alfredo Vignale (1913–1969) bol známy taliansky automobilový dizajnér, ktorý sa okrem návrhov karosérií pre mnohé renomované automobilové firmy, venoval aj malosériovej výrobe vozidiel pod vlastnou značkou, postavených na báze existujúcich automobilov s vlastnou, alebo upravenou karosériou. Po predchádzajúcich skúsenostiach vo firme Stabilimenti Farina, vedenej Giovanni Farinom, starším bratom známeho Pinin Farinu, založil roku 1948 vlastnú firmu Carrozzeria Vignale – (1948 – 1974) na Via Cigliano v Turíne. Práve Turínska bazilika sa stala spolu so štylizovaným písmenom "V" motívom firemného znaku, ktorý bol umiestňovaný na predný, alebo zadný blatník vozidiel. Znak bol sprvu lemovaný zlatým rámikom, u neskorších vozov chromovaným. Firma sa sprvu venovala návrhu nových karosérií, neskôr Vignale otvoril novú prevádzku v blízkosti turínskych závodov Fiat Mirafiori, kde sa okrem vývojových prác a tvorby návrhov venoval aj výrobe. Činnosť firmy bola založená na vysokej remeselnej zručnosti a profesionalite pracovníkov, čo bolo pre malosériovú výrobu nevyhnutné.
Vo firme sa vyrábali a upravovali karosérie predovšetkým pre vozy Fiat.
Ku koncu výroby zamestnával Vignale okolo 260 pracovníkov a jeho firma dokázala vyrobiť denne až 30 upravených karosérií pre vozy Fiat a Maserati. Okrem toho dokázali postaviť ročne aj niekoľko prototypov. K posledným prototypom patrili práve Tatra 613 a návrh športového vozidla De Tomaso Pantera. Koncom roka 1969 Vignale svoju firmu predal turínskej Carrozzeria Ghia patriacej spoločnosti De Tomaso Automobili a za tri dni po predaji tragicky zahynul pri autonehode za volantom vozu Maserati.
Meno Alfreda Vignale je spojené s karosovaním takých vozidiel, ako Alfa Romeo, BMW, Cisitalia, Corvette, De Tomaso, Ferrari, Fiat, Lancia, Maserati, Packard, Rolls-Royce, Tatra, Triumph, Volvo... Vignale si tiež neodpustil karosársku kreáciu vozidla VW chrobák. Priamo pod značkou Vignale sa vyrábali napríklad automobily Dart, Eveline, Samantha a malý automobil Vignale Gamine, postavený na podvozku Fiat 500.
Dnes patria vozy s Vignaleho rukopisom často k zberateľským unikátom a aj teraz dokážu ulahodiť oku automobilových milovníkov svojimi vyváženými tvarmi.
V posledných rokoch sme zaznamenali snahu o znovuoživenie mena Vignale pri tvorbe karosárskych návrhov – v roku 2004 bol na Parížskom autosalóne predstavený koncept Ford Focus Vignale.
Spojovací materiál
thumb|Spojovací materiál thumb|Skrutkový spoj – [[matica (súčiastka)|matica + skrutka]] Spojovací materiál alebo spojovacia súčiastka označuje všeobecne strojné súčiastky, ktoré slúžia k spojeniu dvoch alebo viacerých častí materiálu alebo výrobku. Využíva sa najmä pri výrobe strojov, náradia, konštrukcií a celkovo tvorí základ výroby. Spojovací materiál nájdete všade tam, kde konečný produkt tvoria najmenej dva diely. Spojovacie súčiastky tvoria so spojovanými súčiastkami jeden celok - spoj. V technickej praxi patrí medzi základný spojovací materiál klinec a skrutka.
Majstrovstvá sveta v canoe pole 1994
Majstrovstvá sveta v canoe pole 1994 boli 1. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Sheffielde, v Spojenom kráľovstve od 7.10. júla 1994, za účasti 18 mužských a 6 ženských tímov. Víťazmi sa v oboch kategóriach stali Austrálčania.
Konečné poradie
Muži
Ženy
Liencourt
Liencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Turbo
Turbo môže byť:
Verzifikácia
Verzifikácia je náuka o postupoch skladania veršov (veršovaní) a typoch veršov.
Highway Star
História
Skladba sa zrodila na koncertnom turné v roku 1971 keď sa jeden z reportérov spýtal členov skupiny akým spôsobom komponujú svoju hudbu. Gitarista Ritchie Blackmore vtedy vzal do ruky akustickú gitaru a začal dokola prebrnkávať riff pozostávajúci z jednoduchého "G" počas ktorého ho začal spevák Ian Gillan sprevádzať jednoduchým spevom. Vylepšenú verziu tejto skladby skupina predviedla na vystúpení počas toho istého večera. Táto skladba sa prvýkrát objavila na ich LP Machine Head z roku 1972.
Skladba je jednou zo základných hudobných diel, ktoré skupina hráva na každom koncertnom vystúpení a viac rokov bola tou, ktorá ich koncerty otvárala. V súčasnosti sa pieseň „Highway Star“ hráva ako prídavok.
Coververzie
Skladba „Highway Star“ je všeobecne považovaná za ranú speedmetalovú kompozíciu. Jej coververzie boli nahrané viacerými skupinami tohto, ale aj iných žánrov.
Zvíkov (okres Český Krumlov)
Zvíkov je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 76 obyvateľov, z toho 36 mužov a 40 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 40,3 roka, ženy 34,2 roka).
Tanzimat
Tanzimat alebo tanzimát (z tur. تنظيمات tanzímát – „reorganizácia“, v modernej turečtine tanzimat) je označenie série reforiem prebiehajúcich v Osmanskej ríši v rokoch 18391876 Abdülmecida I.. Začali vydaním ediktu Gülhane sultánom Abdülmecidom I. 3. novembra 1839, pokračovali ediktom reforiem v roku 1856 a boli zavŕšené 23. decembra 1876 prijatím liberálnej ústavy.
NGC 3292
NGC 3292 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 16. apríla 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Eskilstuna
Eskilstuna je mesto v švédskej provincii Södermanland a žije tu okolo 60 tisíc obyvateľov. V jej blízkosti sa nacháda skalná rytina - Sága o Sigurdovi. Pochádza z obdobia Vikingskej éry približne roku 1000 nl. Prvá zmienka o meste sa objavuje už v písomných prameńoch z roku 1104 v súvislosti so svätým Eskilom. Podľa neskorších legiend bol svätý Eskil anglický mních, ktorého zavraždili pohania koncom 11. storočia.
Ekonomika
Mesto zaznamenalo významný rast v priebehu priemyselnej revolúcie a stalo sa švédskym "oceľovým mestom" (Stålstaden). Esklistuna je naďalej priemyseným mestom, závod tu majú spoločnosti Volvo, Assa a Outokumpu. Moderné priestory miestnej univerzity (Mälardalens högskola) dodávajú mestu akademickú atmosféru.
Logicko-analytická filozofia
Logicko-analytická filozofia je orientácia analytickej filozofie, ktorá sa orientuje na logickú analýzu jazyka a ktorej počiatky sú späté s pôsobením Moora a Russella v Cambridge, s dielom Wittgensteina a Fregeho.
Lafitte-sur-Lot
Lafitte-sur-Lot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vaka-i Hayriye
Vaka-i Hayriye (iné názvy: Vak’a-ji chajríje, Požehnaná udalosť ; v doslovnom preklade z tur. „prospešná/blahodarná vážna udalosť“ ) je označenie potlačenia janičiarov a rozpustenia ich oddielov sultánom Mahmudom II., ku ktorému došlo 15.17. júna 1826. Týmto zákrokom bola odstránená hlavná vnútropolitická prekážka nastolenia rozsiahlych reforiem, ktoré mali modernizovať Osmanskú ríšu.
Oxfordská lingvistická filozofia
Oxfordská lingvistická filozofia alebo oxfordská škola filozofie prirodzeného jazyka je škola alebo smer filozofie prirodzeného jazyka, ktorý sa rozvinul koncom 40. rokov 20. storočia v Oxforde.
Opieral sa o názor, že filozofické problémy možno vyriešiť (alebo odstrániť) lepším porozumením jazyku, ktorý momentálne používame. Jeho predstaviteľmi boli John Langshaw Austin, Max Black, Peter Thomas Geach, Herbert Paul Grice, Gilbert Ryle, Peter Frederick Strawson, James Opie Urmson, John Wisdom, Ludwig Wittgenstein.
Diaľnica A6 (Chorvátsko)
Diaľnica A6 je 80,8 km dlhá diaľnica v severnom Chorvátsku, ktorá spája mesto Rijeka s diaľnicou A1 pri obci Bosiljevo. Po jej trase vedie európska cesty E65.
Diaľnica A6 je spoplatnená na dĺžke asi 70 km, od začiatku diaľnice po výjazd Kikovica. Mýtne poplatky sa vyberajú v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde, respektíve na konci spoplatneného úseku. Priemerná cena za kilometer je približne 0,41 chorvátskej kuny. Diaľnicu A6 spravuje na celej jej dĺžke štátna spoločnosť Autocesta Rijeka-Zagreb (ARZ).
Diaľnica je vybavená automatickým monitorovacím systémom na celej svojej dĺžke, najmä na miestach s premenlivou hustotou dopravy a s vysokým rizikom nehôd. Systém zahrňuje aj premenlivé dopravné značenie, pomocou ktorého správa diaľnice upravuje maximálnu povolenú rýchlosť vzhľadom na dopravnú a poveternostnú situáciu.
História
Diaľnica A6 je súčasťou niekdajšej diaľnice Záhreb-Rijeka, ktorá bola súčasťou juhoslovanskej magistrály 11. Prvým postaveným úsekom bol úsek Orehovica-Kikovica s dĺžkou 10,5 kilometra, ktorý bol otvorený v roku 1971 ako vôbec prvý diaľniný úsek v súčasnom Chorvátsku. O rok neskôr bol otvorený úsek Záhreb-Karlovac, ktorý však dnes patrí ku diaľnici A1. V roku 1982 bol otvorený úsek Kikovica-Oštrovica s dĺžkou 7,25 km, avšak len v polovičnom profile.
Neskôr bola výstavba zastavená a uprednostnená bola takzvaná Diaľnica bratstva a jednoty medzi Belehradom, Záhrebom a Ľubľanou, ktorej chorvátska časť dnes patrí ku diaľnici A3. Po rozpade Juhoslávie nasledovala vojna a výstavba bola možná až po konsolidácii pomerov v krajine.
Výstavba diaľnice bola obnovená v roku 1996 a už o rok neskôr sprevádzkovali 30 km v polovičnom profile medzi Oštrovicou a Kupjakom. V decembri 1997 bola založená štátna spoločnosť Autocesta Rijeka-Zagreb, ktorá mala za úlohu vystavať a následne spravovať diaľnicu medzi Rijekou a Záhrebom.
V júni 2004 bola diaľnica A6 sprevádzkovaná na celej dĺžke, no na viacerých úsekoch len v polovičnom profile. Dostavba druhých jazdných pásov komunikácie následne pokračovala až do októbra roku 2008.
Mýto
Diaľnica A4 je spoplatnená od križovatky Bosiljevo 2 po výjazd Kikovica. Poplatky sa vyberajú prostredníctvom mýta v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde. Vodič si pri vjazde na diaľnicu vyzdvihne lístok obsahujúci magnetický pás, ktorý následne pri výjazde z diaľnice predloží. Na základe informácií v magnetickom páse je v závislosti od cenníka vypočítaný poplatok za prejdenú trasu.
Najväčšou mýtnicou je Grobnik, ktorá sa nachádza pred výjazdom Kikovica severovýchodne od Rijeky. Ide o zbernú mýtnicu, na ktorej je k dispozícii 10 priehradiek, ktorých počet je rozdeľovaný pre oba jazdné smery podľa aktuálnej hustoty dopravy. V letnej sezóne počas sobotňajších predpoludní väčšina prepážok slúži pre smer od Jadranu, popoludní je situácia opačná. Od mýtnice smerom do Rijeky je diaľnica bez úhrady.
Objekty
Diaľnica A6 prechádza pomerne náročným terénom a preto tu bolo potrebné postaviť 5 mostov, 24 viaduktov, 13 tunelov, 45 podjazdov a 26 nadjazdov. Všetky tieto objekty dohromady merajú 22,1 kilometra, čo je 15% z celej dĺžky komunikácie. Každý z nich je vybudovaný v plnom diaľničnom profile.
Jelena Jankovićová
Jelena Jankovićová (* 28. február 1985, Belehrad, Srbsko) je bývalá srbská profesionálna tenistka. Bola reprezentantkou krajiny vo Fed Cupe. Hrala pravou rukou, obojručným bekhendom. 11. augusta 2008 bola po prvýkrát klasifikovaná v rebríčku WTA na 1. mieste.
Začiatky
Jelena Jankovićová začínala s tenisom v tenisovom klube „Crvena Zvezda“. K tenisu ju v deviatich rokoch priviedol o 6 rokov starší brat Marko. Neskôr trénovala v Tenisovej Akadémii Nicka Bollettieriho v Bradentone na Floride. V roku 2000 hrala svoje prvé dva turnaje vo Philadelphii a v Clearwater. Po víťazstve na juniorskom Australian Open v januári 2001 a získaní „divokej karty“, nastúpila na svoj prvý profesionálny turnaj v Indian Wells, kde sa dostala do druhého kola. V tom istom roku začala reprezentovať Srbsko a Černu Horu (neskôr Srbsko) vo Fed Cupe.
V marci 2002 prešla kvalifikáciou do hlavného turnaja v Scottsdale, kde vypadla už v 1. kole s Barbarou Schettovou 6:3, 7:65. V júli si po prvýkrát v živote zahrala štvrťfinále. Bolo to na turnaji v Stanforde, kde vyradila 17. nasadenú Danielu Bedáňovú 7:6(8), 2:6, 6:3. Nakoniec nestačila na Belgičanku Kim Clijstersovú 7:5, 6:3. Vyskúšala si tiež kvalifikační boje na US Open 2002, ale prehrala hneď v 1. kole.
2003
Ďalšiu sezónu začala víťaznou kvalifikáciou na Australian Open 2003. Vo svojom prvom grandslamovom vystúpení sa dostala do 2. kola, kde prehrala s Amandou Coetzerovou 6:2, 4:6, 6:4. Niekoľko nasledujúcich turnajov zakončila už v 1. kole. Až v Budapešti dosiahla na štvrťfinále. Na grandslamových turnajoch na French Open a vo Wimbledone neprešla kvalifikáciami.
V októbri 2003 sa Jankovićová po svojom vôbec prvom víťazstve na turnaji ITF (v Dubaji) dostala medzi prvú svetovú stovku (č. 90).
2004
Po slabších výkonoch na turnajoch v Gold Coast a v Sydney nečakane porazila Jelenu Dementievovú na Australian Open 2004 (prvé víťazstvo nad hráčkou prvej svetovej desiatky), ale to bolo na tomto turnaji všetko. V druhom kole totiž podľahla Jill Craybasovej 4:6, 6:2, 6:8. V máji sa Jelene Jankovićovej podarilo vyhrať svoj prvý turnaj na okruhu WTA. Bolo to v Budapešti, keď vo finále porazila Slovenku Martinu Suchú 7:64, 6:3. Nasledovalo niekoľko ďalších turnajov, na ktorých však nezaznamenala žiadne výnimočné výsledky.
Tesne pred Wimbledonom, na turnaji v holandskom ’s-Hertogenbosch porazila v 2. kole Naďu Petrovovú 6:4, 6:3 a táto výhra ju dostala do prvej svetovej päťdesiatky. S Naďou Petrovovou sa stretla v tomto roku ešte raz vo Filderstadte a opäť ju porazila, tentokrát 6:4, 3:6, 7:63. Ku koncu roka v Linzi vybojovala dve cenné víťazstva nad Verou Zvonariovovou 6:4, 6:4 a Patty Schnyderovou 6:2, 6:2. Na konci sezóny jej patrilo 28. miesto medzi najlepšími tenistkami sveta.
2005
Rok 2005 je v kariére Jeleny Jankovićovej považovaný za prelomový. Zahájila ho turnajom v Aucklande, kde sa dostala do štvrťfinále. Tam ju zastavila Marion Bartoliová 3:6, 7:6(6), 6:1. O mesiac neskôr vo finále v Dubaji prehrala s Lindsay Davenportovou 6:4, 3:6, 6:4. Predtým porazila Serenu Williamsovú, ktorá zápas vzdala. Ďalším úspechom bolo semifinále v Berlíne a neskôr tiež finále na tráve v Birminghame. Tam ju porazila Maria Šarapovová 6:2, 4:6, 6:1. Ďalej hrala vo štvrťfinále na turnajoch v Stanforde a Cincinnati a tiež finále v Soule, kde prehrala s vtedy 16-ročnou Nicole Vaidišovou 7:5, 6:3. Na konci roku 2005 jej patrilo 22. miesto na rebríčku WTA.
2006
Rok nezačala šťastne, keď na Australian Open vypadla v 2. kole s kvalifikantkou Oľgou Savčukovou a veľmi dlhý čas sa na svetových dvorcoch trápila. Prehrávala turnaje v prvých kolách, až nakoniec vypadla zo svetovej tridsiatky. Prielom nastal na turnaji v Ríme, kde sa prebojovala do štvrťfinále. Potom hrala v semifinále v Štrasburgu, v treťom kole na French Open a v Birminghame, v štvrťfinále v ’s-Hertogenbosch, v 4. kole Wimbledonu (porazila tam Venus Williamsovú) a štvrťfinále na turnaji v Cincinnati.
Dôkazom jej narastajúcej formy bolo finále v Los Angeles, ktoré prehrala s Jelenou Dementievovou 6:3, 4:6, 6:4. Skvele sa uviedla na US Open 2006, kde sa dostala do semifinále po výhrach nad Nicole Vaidišovou, Svetlanou Kuznecovovou a Jelenou Dementievovou. Zastavila ju až Justine Heninová, ktorá ju porazila v troch setoch 4:6, 6:4, 6:0. Po tomto úspechu sa dostala ešte do semifinále na turnajoch v Kanton a v Pekingu a do štvrťfinále na turnajoch v Stuttgarte, Linzi a v Québecu. Rok zakončila na 12. mieste rebríčku WTA.
2007
Začiatkom roku 2007 vyhrala svoj druhý turnaj na WTA Tour v Aucklande, kde zdolala Veru Zvonariovovú 7:69, 5:7, 6:3. Na turnaji v Sydney jej cestu za ďalším triumfom prekazila Kim Clijstersová. Prehrala s ňou v troch setoch 4:6, 7:61, 6:4. Cestou do tohto finále však porazila výborné tenistky ako Martinu Hingisovú, Samanthu Stosurovú, Améliu Mauresmovú a Nicole Vaidišovú. Tieto výsledky jej dovolili zaujať pred grandslamovým Australian Open pozíciu jednotky na rebríčku „Champion Race“.
Materská škola
Materská škola (hovorovo škôlka) je predškolské zariadenie, ktoré zabezpečuje výchovu a vzdelávanie detí v predškolskom veku. Podporuje osobnostný rozvoj detí v oblasti sociálno-emocionálnej, intelektuálnej, telesnej, morálnej, estetickej, rozvíja schopnosti a zručnosti, utvára predpoklady na ďalšie vzdelávanie. Pripravuje na život v spoločnosti v súlade s individuálnymi a vekovými osobitosťami detí.
Materská škola na Slovensku
Dopĺňa rodinnú výchovu o výchovno-vzdelávaciu činnosť zameranú na všestranný rozvoj osobnosti dieťaťa. Súčasťou predškolskej výchovy je aj príprava dieťaťa na povinnú školskú dochádzku. Do materských škôl sa prednostne prijímajú deti, ktoré dovŕšili päť rokov veku, a deti, ktoré majú odloženú povinnú školskú dochádzku.
V zmysle školského zákona § 28 sa materská škola zriaďuje spravidla pri počte desať detí. Materská škola zabezpečuje výchovu a vzdelávanie prostredníctvom školského vzdelávacieho programu, ktorý poskytuje predprimárne vzdelanie ISCED 0.
Jelena Jankovićová
2007
Potom hrala v Kalifornii v Indian Wells, kde ju v 4. kole vyradila Číňanka Li Na 6:3, 7:61. Na Floride v Miami prehrala v 3. kole s Marou Santangelovou 2:6, 7:63, 6:4, keď už vyhrávala 6:2, 5:2. Na Floride potom hrala ešte jeden turnaj a to v Amelia Island, kde opäť nestačila na Anu Ivanovićovú. Z Charlestonu si odviezla pohár za víťazstvo v turnaji, keď cestou porazila Anastasiu Rodionovovú, Maru Santangelovú, Katarinu Srebotnikovú, Venus Williamsovú a konečne vo finále Dinaru Safinovú 6:2, 6:2.