cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maveriviricetes
Význam
Virofágy dokážu sprostredkovať horizontálny prenos medzi vírusmi, obdobne ako iné vírusy medzi bunkami. Keďže sú pre svoje hostiteľa smrtiace, slúžia takmer ako pomocníci buniek v boji proti vírusom, ktoré ich napádajú. Z hľadiska liečby vírusových ochorení ide o objav veľmi zaujímavý, hoci napríklad medicínsky významné vírusy z čeľadí Retroviridae alebo Orthomyxoviridae sú príliš malé a nemôžu preto slúžiť ako hostitelia virofágov.
Zoznam planétok 79751 – 80000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Třebohostice
Třebohostice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 302 obyvateľov, z toho 152 mužov a 150 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,3 roka, ženy 41,5 roka).
Candé (obec)
Candé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1998
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1998 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 1998, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 24 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v troch predkvalifikačných a piatich kvalifikačných skupinách. Na kvalifikáciu nenastúpilo družstvo Azerbajdžanu.
Prebiehala od 24. septembra 1997 do 3. mája 1998. Na finálový turnaj postúpili 2 najlepšie družstvá z kvalifikačných skupín.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz ME 1996:
Predkvalifikácia
Pozn: Oba zápasy sa uskutočnili v Bulharsku.
Babie
Babie je obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Polohopis
Podľa geomorfologického členenia Slovenska územie obce patri do provincie Východných Karpát, subprovincie Vonkajších Východných Karpát, oblasti Nízkych Beskýd, celku Ondavskej vrchoviny.
Os katastrálneho územia obce Babie tvorí SZ-JV orientované údolie miestneho potoka. Vlastná obec je situovaná po oboch stranách potoka, ktorý cca 1 km JV od obce ústi do rieky Tople. Nadmorská výška obce stúpa od 210 m n.m. (dolný koniec) po 250 m n.m. (horný koniec). Údolie miestného potoka je zo SV ohraničené hrebeňom Husárka (391 m n.m.) - Breziny (401 m n.m.) a z JZ výrazným hrebeňom Veľkej hory (516 m n.m.).
Apicius
right|thumb|Jedna z dvoch rukopisných kópií Apicia z 9. storočia vyhotovená v kláštore vo [[Fulda|Fulde je od roku 1929 majetkom Newyorskej lekárskej akadémie]] right|thumb|[[Frontispice vydania z roku 1709 v Amsterdame]] right|thumb|[[Titulná strana vydania z roku 1709.]] Apicius je dodnes zachovaná kuchárska kniha pôvodne z doby rímskej, skompilovaná na základe rôznych, najmä helenistických zdrojov pravdepodobne v 4. storočí. Dva existujúce rukopisy Apicia pochádzajú z 9. storočia a sú to opisy z dnes už strateného archetypu. Uložené sú vo Vatikáne a v Newyorskej lekárskej akadémii (New York Academy of Medicine).
Kapitoly
Text je rozčlenenený do desiatich častí (kníh), z ktorých každá má grécky titul písaný latinkou:
Názov
Názov Apicius si zbierka receptov zjavne „požičala“ od niektorého z gurmánov tohto mena – do úvahy pripadá obzvlášť Marcus Gavius Apicius, žijúci niekedy okolo prelomu letopočtov, v časoch cisárov Augusta (27 pred Kr.14) a Tiberia (1437). Cognomen „Apicius“ však takisto nebolo vlastným menom Marca Gavia: dostal ho na základe svojej povesti labužníka a milovníka luxusu zrejme podľa vychýreného gurmána Apicia, žijúceho v 90. rokoch pred Kr. Grécky gramatik a rečník Athénaios (2.3. stor.) okrem týchto dvoch Apiciov spomína ešte ďalšieho, ktorý z vojenského ťaženia v Mezopotámii poslal čerstvé ustrice cisárovi Trajánovi (98117).
Vydania
Začiatkom 15. storočia objavili Apicia renesanční humanisti. Krátko nato, po vynájdení kníhtlače, začalo dielo vychádzať aj v tlačenej podobe, najčastejšie pod súhrnným názvom De re coquinaria (O umení kuchárskom). Jeho autorstvo sa pripisovalo Apiciovi Caeliovi (či Coeliovi), čo bola však len domnienka vychádzajúca z faktu, že jeden z manuskriptov má v záhlaví skratky INCP API CAE. Prvé vydanie (tzv. editio princeps), vytlačené v Miláne, je z roku 1498 a nesie titul Apicius in re quoquinaria. Autorom prvého skutočne kritického vydania Apicia bol lekár Gabriel Humelberg (Zürich 1542). O vyše poldruha storočia neskôr (Londýn 1705, Amsterdam 1709) ho nasledoval lekár Martin Lister, synovec Matthewa Listera, dvorného lekára anglickej kráľovnej Anny Dánskej.
Prvá moderná kritická edícia, z pera Cesareho Giarratana a Friedricha Vollmera, vyšla v lipskom vydavateľstve klasických diel Bibliotheca Teubneriana v roku 1922. Toto vydanie sa stalo východiskovým textom pre Barbaru Flowerovú a Elisabeth Rosenbaumovú, autorky prvého relevantného anglického prekladu (1958). V Bibliotheca Teubneriana vyšlo v roku 1969 ďalšie štandardné kritické vydanie, jeho autorkou je Mary Ella Milhamová. V roku 2006 vydalo nakladateľstvo Prospect Books kritickú edíciu i s novým prekladom do angličtiny z dielne autorov Christophera Grococka a Sally Graingerovej.
Jazyk
Kniha je veľmi zaujímavá z hľadiska lingvistického. Je písaná v tzv. vulgárnej (teda hovorovej) latinčine a obsahuje veľký počet výpožičiek z gréčtiny. Obidve tieto črty poukazujú na jej pôvod a používanie v radoch gramotných, ale nie až tak úplne vzdelaných ľudí – pravdepodobne kuchynského personálu v zámožných domácnostiach. Možno ju porovnať s fragmentárne zachovanými gréckymi kuchárskymi knihami autorov ako Chrýsippos z Tyany (2. alebo 1. stor. pred Kr.) či Paxamos (2. stor. pred Kr.), ktorých gréčtina je neštandardná a s väčším množstvom latinských výpožičiek, než je obvyklé. Štýl týchto gréckych kuchárok je však dôkladnejší. V Apiciovi len veľmi zriedka nájsť recept, ktorý by špecifikoval množstvo použitých surovín. Metódy prípravy predpísaných jedál, ak je o nich vôbec nejaká zmienka, sú tiež podané s neuveriteľnou stručnosťou.
Apicius je prvým dochovaným záznamom písanej latinčiny obsahujúcim niektoré špecifické hovorové a technické termíny, ktoré očividne patrili reči ľudu a zdedili ich moderné jazyky, ako napríklad baiana – druh širokej fazule (podľa Apic. 5,6,4). Obsahuje tiež bežné latinské slová v neklasických, evidentne hovorových podobách, ktoré sú predchodcami tých istých výrazov v románskych jazykoch, ako napríklad amindala – mandľa, gingiber  – ďumbier.
Datovanie
Knihu ako celok je ťažké datovať, pretože v kuchárskych knižkách môže mať každý jeden recept svoju vlastnú históriu a niektoré predpisy môžu byť oveľa staršie než iné. Ako orientačný bod môže slúžiť recept na uchovanie ustríc (Apic. 1,12) a zmienka u Athénaia, ktorý takýto recept pripisuje Apiciovi žijúcemu v časoch Trajána okolo roku 115 – časť zbierky receptov teda existovala možno už okolo tohto dátumu. Druhý orientačný bod poskytuje sv. Hieronym svojimi slovami Paxamus et Apicius semper in manibus (Paxamos a Apicius sú vždy po ruke). Píšuc to okolo roku 400 sv. Hieronym nepochybne menoval dve súdobé kuchárske knihy. K tomuto treba dodať skutočnosť, že absolútne nič v Apiciovi nenaznačuje existenciu kresťanstva – napríklad tam nie sú žiadne jedlá určené na pôstne dni, ako to bolo nevyhnutné a bežné v časoch Byzantskej ríše. A keďže kresťanstvo, už všeobecne rozšírené, sa oficiálnym náboženstvom rímskeho impéria stalo do polovice 4. storočia, je odôvodnený predpoklad, že Apicius, ako ho poznáme v dnešnej podobe, bol skompletizovaný pred týmto časovým horizontom a je zhruba ten istý, ako ho poznal Hieronym.
Interpretácia
Historický význam Apicia spočíva v tom, že je akýmsi kľúčom k podstate kuchárskeho umenia v Rímskej ríši. Z tohto hľadiska často dosvedčuje to, čo poznáme z iných písomných prameňov: prináša napríklad recepty na niektoré jedlá, o ktorých sú zmienky v historických textoch. Potvrdzuje dôležitosť mäsa a mäsových omáčok v drahej a nákladnej rímskej kuchyni i používanie celého sortimentu exotických a vzácnych korenín v takýchto pokrmoch. Dokladá určitú záľubu v prekvapujúcich jedlách v duchu zásady, aby nikto pri stole nespoznal, čo vlastne je (ad mensam nemo agnoscet quid manducet, Apic. 4,2,12). Okrem rybacej omáčky garum (v Apiciovi sa používa latinský termín liquamen) sú najčastejšími prísadami čierne korenie, ligurček, rímska rasca, zvarený mušt (defrutum), ruta, koriander, med, vínny ocot a olivový olej.
O niečo neskorší podobný kulinárny text, Apici excerpta a Vinidario (Vinidariove výňatky z Apicia), nemá užšiu súvislosť s Apiciom, ako ho poznáme v dnešnej podobe.
NGC 3595
NGC 3595 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 5. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Hierokles (stoik)
Hierokles z Alexandrie alebo Hieroklés z Alexandrie (1. polovica 2. storočia) bol grécky filozof, predstaviteľ mladšieho stoicizmu. Vo svojom diele Ethiké stoicheiósis (Základy etiky) popularizuje stoickú náuku o povinnostiach voči bohom, vlasti, rodičom, súrodencom a príbuzným a skúma zásady, ktorými sa má riadiť riadne manželstvo.
Świecie
Świecie je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat świecki v rovnomennej gmine.
Žije tu 25 628 obyvateľov (30. 6. 2007).
NGC 3597
NGC 3597 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 21. marca 1835.
Brenat
Brenat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Szubin
Szubin je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat nakielski v rovnomennej gmine.
Žije tu 9313 obyvateľov (30.6.2007).
Banské
Banské je obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Polohopis
Obec obklopujú Slanské vrchy.
Erb obce Banské
V modrom štíte na zlatej pažiti stojaci zlatý jeleň so striebornou zbrojou.
Pourchères
Pourchères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Pourchères má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Pourchères má 136 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Třešovice
Třešovice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 85 obyvateľov, z toho 41 mužov a 44 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 44,4 roka, ženy 40,5 roka).
Prades (Ardèche)
Prades je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Prades má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cantenay-Épinard
Cantenay-Épinard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Prades (Ardèche)
Obyvateľstvo
Prades má 1130 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Cantenay-Épinard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Moses Hess
Moses Hess (* 21. jún 1812, Bonn, Nemecko – † 6. apríl 1875, Paríž, Francúzsko) bol nemecko-židovský filozof a spisovateľ, zakladateľ sionizmu v modernom zmysle slova.
Žiadal vytvorenie židovskej spoločnosti v Palestíne, ktorá má čerpať svoje etické normy z Mojžišových kníh. Tieto a ďalšie posvätné knihy židovstva predstavujú podľa Hessa historický plán na uskutočnenie ideálov ľudskosti. Riešenie židovskej otázky je len etapou na ceste k vytvoreniu všeľudskej humanitnej spoločnosti. Jeho prácam sa dostáva väčšia pozornosť až v čase pôsobenia T. Herzla.
Whist
Whist je klasická kartová hra, patrí medzi zdvihové kartové hry, ktorá sa začala hrať v 18. storočí, vyvinula sa z hry Ruff and Honours.
Hoci má hra veľmi jednoduché pravidlá, hra je náročná, ak ju chcete hrať dobre. Kým nevznikol bridž, ktorý z whistu prevzal niektoré princípy, bola to najpopulárnejšia hra medzi serióznymi hráčmi kariet.
Pravidlá whistu
Používa sa štandardný balíček 52 francúzskych kariet bez žolíkov. Karty sú hierachizované od A po 2. Whist hrajú štyria hráči, pričom hráči sediaci oproti sebe sú partneri. Pred samotnou hrou si hráči vytiahnu po jednej karte, hráči s dvoma najvyššími kartami vytvoria jednu dvojicu a s dvoma najnižšími druhú dvojicu. Hráči počas hry nesmú komentovať či dostali dobré alebo zlé karty.
Miešanie a rozdávanie
Kým rozdávajúci rozdáva, jeho partner mieša druhý balíček kariet, kvôli urýchleniu hry. Rozdáva sa po jednej karte, kým sa nerozdajú všetky, karty sa rozdávajú lícom nadol, s výnimkou poslednej karty, ktorú si rozdávajúci dá sám sebe a túto kartu otočí. Farba tejto poslednej karty je tromfová. Po rozdaní všetkých kariet má každý hráč 13 kariet. V nasledujúcom rozdaní rozdáva hráč po ľavici rozdávajúceho.
Zohrávka
Hráč po ľavici rozdávajúceho vynáša kartu do prvého zdvihu. Do zdvihu pridávajú hráči v smere hodinových ručičiek. Hráči musia ctiť farbu – to znamená, ak majú kartu vo farbe prvej karty zdvihu musia ju zahrať. Ak takúto kartu nemajú, môže pridať ľubovoľnú kartu. Pokiaľ táto karta je tromfom, získa zdvih hráč, ktorý priložil najvyšší tromf. Pokiaľ nikto nezahral tromf, zdvih získava ten hráč, ktorý priložil najvyššiu kartu vo farbe prvej karty zdvihu. Hráč ktorý získal zdvih, vynáša do ďalšieho zdvihu. Takto to pokračuje, kým nie sú zahraté všetky karty, teda dohromady sa rozdelí 13 zdvihov.
Skóre
Pár ktorý získa viac zdvihov získa za každý zdvih okrem prvých šiestich zdvihov jeden bod. Hrá sa kým jeden pár nezíska 5 bodov, v niektorýh variantoch 7 alebo 9 bodov. Do ďalšej hry sa hráči prestriedajú a takto hrajú, kým nehral každý s každým.
V niektorých variantoch whistu sa okrem bodov za zdvihy osobitne boduje vlastnenie štyroch najvyšších kariet v tromfovej farbe (AKQJ). Ak pár má tri najvyššie honéry, získa navyše 2 body, ak má všetky štyri honéry, získa navyše 4 body. Najprv sa rátajú body za zdvihy a body za honéry sa rátajú až potom. Bod za honéry nemôže byť posledným bodom potrebným pre získanie celkovej výhry. Ak sa hrá napr. do 9 a pred hrou mal pár 4 body a získal 2 body za zdvihy a 4 body za honéry, získa miesto 6 bodov iba 4 body.
Terminológia whistu
Whist používa podobné termíny ako bridž. Pozri článok bridžová terminológia.
Alicja Rosolská
Alicja Rosolská ( * 1. december 1985, Varšava, Poľsko) je súčasná poľská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 2 turnaje WTA vo štvorhre.
Pohár Federácie (FED Cup)
Alicja Rosolská reprezentovala tím Poľska v 19 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 15-4 vo štvorhre.
Richard Douglas Husband
Richard Douglas "Rick" Husband (* 12. júl 1957, Amarillo, Texas, USA - † 1. február 2003, nad Texasom ) bol americký astronaut. Bol pilotom raketoplánu Discovery v misii STS-96 a veliteľom raketoplánu Columbia v misii STS-107. Zahynul na palube raketoplánu Columbia, ktorý sa rozpadol po vstupe do zemskej atmosféry.
Životopis
Narodil sa v meste Amarillo v štáte Texas. V roku 1980 promoval na Texas Tech University v roku 1980. Pilotným výcvikom prešiel na základni Vance Air Force Base v štáte Oklahoma. Spočiatku lietal na strojoch F-4, neskôr sa stal inštruktorom a skúšobným pilotom. Nalietal vyše 3 800 hodín na strojoch 40 rôznych typov. Pokračoval v štúdiu na California State university vo Fresne, ktoré úspešne zakončil v roku 1990 a nastúpil ako skúšobný pilot na britskej leteckej základni Bascombe Down.
V decembri roku 1994 prešiel konkurzom na astronauta. S výcvikom v Johnsonovom kozmickom stredisku začal v marci 1995. Po ukončení základného výcviku pracoval na vylepšení raketoplánov, na plánovanom záchrannom člne pre kozmickú stanicu CRV (Crew Return Vehicle), podieľal sa na štúdiách o možnosti letu na Mesiac a na Mars, pôsobil ako manažér oddelenia bezpečnosti astronautov. Svoj prvý let do vesmíru absolvoval na palube raketoplánu Discovery v roku 1999, v roku 2000 ho vymenovali do funkcie veliteľa posádky raketoplánu Columbia STS-107, na štart však musel čakať až do roku 2003. Zahynul pri pristávaní raketoplánu 1. februára spolu s ostatnými šiestimi členmi posádky.
Bol hlboko veriacim človekom. Ženatý, s manželkou Evelyn mal syna Matthewa a dcéru Lauru.
Po katastrofe po ňom pomenovali najvyšší vrch marťanského pohoria Columbia Hills ako Husband Hill. Jeho meno tiež nesie letisko v jeho rodnom meste Husband Amarillo International Airport a planétka 51823 Rickhusband.
NGC 3598
NGC 3598 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 4. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Viktor Kubal
Viktor Kubal (* 20. marec 1923, Svätý Jur – † 24. apríl 1997, Bratislava) bol slovenský výtvarník, karikaturista, scenárista a filmový režisér.
Viktor Kubal stál pri zrode prvého slovenského animovaného filmu – Studňa lásky (1943) v rámci Ústavu pre tvorbu učebných pomôcok Školfilm. Film inšpirovaný legendou o Trenčianskom hrade je jedným z mnohých, pri ktorých sa Kubal inšpiroval slovenskými legendami, tradíciami alebo folklórom.
Jeho štýl je charakteristický skratkovitou kresbou, humorom a premyslenou dramatizáciou príbehov. Je autorom mnohých animovaných filmov, ktoré získali početné zahraničné ocenenia. Herecky sa uplatnil vo filme Dávajte si pozor!.
Kubal výrazným spôsobom prispel k výtvarnému profilovaniu satirického časopisu Roháč. Tiež bol známy ako ľudový rozprávač s charakteristickým láskavým typom humoru.
Pochovaný je v Bratislave na Martinskom cintoríne. V roku 2006 bola na Kremnických gagoch sprístupnená plastika Kubalovho nosa v uličke slávnych nosov, o ktorú sa zaslúžil svojou tvorbou. V marci 2023 Slovenská pošta vydala poštovú známku s jeho podobizňou.
Trenčianska kotlina
Trenčianska kotlina je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v centrálnej časti Trenčianskeho kraja.
Polohopis
Nachádza sa na západnom Slovensku v južnej časti stredného Považia a tvorí južnú časť Považského podolia. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 18 a šírku do 10 km. Kotlina lemuje Váh, ktorý vytvára os kotliny a v ktorého blízkosti vedú významné dopravné komunikácie. Centrum územia tvorí v jeho severnej časti ležiaci Trenčín. Patrí do teplej klimatickej oblasti.
Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), z východu Považský Inovec (podcelky Inovecké predhorie a Vysoký Inovec) a Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Severne sa v Trenčianskom prielome začína Ilavská kotlina, na juhu sa v priestore Beckovskej brány začína Podunajská pahorkatina (podcelok Dolnovážska niva).
Sídla v Trenčianskej kotline
Trenčianska kotlina patrí medzi husto zaľudnené územia a okrem množstva obcí leží na severnom okraji krajské mesto Trenčín. Osídlenie je pomerne rovnomerné, obce sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu a v dolinách riek doň ústiacich. Z významnejších sídiel možno spomenúť Drietomu, Trenčianske Stankovce, Trenčiansku Turnú a Beckov.
Doprava
Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce východ so západom - medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 572 (smerujúca zo Zvolena), vedúce po ceste I/9. Od Bratislavy vedie Považím na Žilinu diaľnica D1 a cesta I/61, po ľavom (severne od Trenčína po pravom) brehu aj cesta II/507. Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Trenčíne sa na hlavnú slovenskú magistrálu pripája trať na Ponitrie.
David Hilbert
David Hilbert (* 23. január 1862, Welau pri Königsbergu (dnes Znamensk pri Kaliningrade) – † 14. február 1943, Göttingen) bol nemecký matematik. Jeho ideu obsiahnuť všetky rozličné matematické teórie z pozícií formálnej axiomatickej metódy realizuje od roku 1939 skupina francúzskych matematikov pod pseudonymom Nicolas Bourbaki.
Zoznam telefónov HTC
HTC je originálny pôvodný výrobca telefónov a PDA pre systém Android, Windows Phone. Predajcovia, ktorí predávajú výrobky HTC pod vlastnou značkou: Dell, Fujitsu-Siemens, HP/Compaq, i-mate, Krome, Palm, Sharp Corporation, a UTStarcom. HTC tiež vyrába ultra-mobile PCs a smartfón Nexus One, konštruovaný a vyrábaný pod značkou Google.
A séria (Android telefóny)
* Niektoré telefóny 32A HTC Sapphire (ako napr. Rogers HTC Magic v Kanade) boli upgradované na  Sense UI a neskôr na Android 2.1
** HTC Glacier expedovaný s vynovenou verziou myTouch  Sense UI.
NGC 3599
NGC 3599 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Haluz
Haluz môže byť:
Úlehle
Úlehle je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 99 obyvateľov, z toho 51 mužov a 48 žien, pričom priemerný vek v obci bol 52,4 roka (muži 51,9 roka, ženy 52,9 roka).
Pravdivostná hodnota
Pravdivostná hodnota je v logike zovšeobecnenie a spresnenie pojmov pravdy (pravdivého), nepravdy (nepravdivého). Symbolicky sa značí najčastejšie číslicami alebo písmenami. Pravdivostná hodnota je entita, ktorú možno priraďovať iba výrokom alebo výrokovým formám.
Kyselina hyalurónová
Hyaluronan (vo forme soli hyaluronát alebo hyaluronan, v protonizovanej forme kyselina hyalurónová) je polysacharid, glykosaminoglykán, tvorený z opakujúcich sa jednotiek N-acetylglukozamínu a kyseliny glukurónovej (glukuronátu). Molekulová hmotnosť hyaluronátu je veľmi variabilná. V jednej molekule môže byť od 50 až 15 000 takýchto disacharidických podjednotiek a celková molekulová hmotnosť môže dosahovať až 6 MDa.
Výskyt
Hyaluronan je doležitým komponentom extracelulárneho matrixu. Nachádza sa v celom organizme, telo človeka obsahuje asi 15 g. Koža obsahuje asi polovicu celkového množstva, ale v značnom množstve ho možno nájsť aj vo vnútrokĺbovom priestore, v sklovci oka, či v pupočnej šnúre. Zaujímavé je, že niektoré baktérie tiež dokážu tvoriť hyaluronan, ktorý má pre nich ochranný význam, pretože vytvára kapsulu okolo celej baktérie.
Stmeľuje vrstvy spojivového tkaniva a napríklad zabraňuje látkam a baktériám prenikať cez tkanivo.
Fyzikálno chemické vlastnosti
Hyaluronan má unikátne hygroskopické, reologické a viskoelastické vlastnosti. Vytvára veľmi viskózne gely, dokáže pohltiť až tisícnásobné množtvo kvapaliny.
Biologické vlastnosti
Hyaluronan je doležitý pri mnohých biologických a patobiologických procesoch ako sú morfogenéza, oprava tkaniva a rast nádorov. Biologické vlastnosti hyaluronanu veľmi záležia od veľkosti polyméru. Vysokomolekulárny hyaluronan môže mať veľmi odlišné dokonca opačné biologické vlastnosti ako nízkomolekulárny.
Syntéza hyaluronanu
Hyaluronan je syntetizovaný na vnútornej strane plazmatickej membrány, rastúci reťazec je postupne pretláčaný cez bunkovú membránu. Enzýmy zodpovedné za syntézu hyaluronanu sa nazývajú hyaluronan syntázy. V ľudskom organizme existujú tri rôzne hyaluronan syntázy.
Hyaluronidáza
Enzým hyaluronidáza štiepi hyaluronan na menšie fragmenty hyaluronanu t.z. nízkomolekulárne hyaluronany poprípade oligosacharidy hyaluronanu. Hrá úlohu pri šírení bakteriálnej infekcie, umožňuje rast nádorov a prestup spermie cez stenu vajíčka. Používa sa aj v medicíne na zvýšenie prestupnosti tkanív.
Receptory hyaluronanu
Hyaluronan interaguje s receptormi na bunkách. Najznámejšie sú CD44 a RHAMM. Po naviazaní hyaluronanu tieto receptory prenašajú signál do vnútra bunky a tak bunka vie, že má v okolí hyaluronan a dokonca vie „zmerať“ aj jeho veľkosť.
V medicíne
Hyaluronan si našiel mnoho aplikácii v medicíne, napríklad pri operáciach oka, liečení osteoartritídy a obsahujú ho prípravky na hojenie zložitých a chronických rán.
V kozmetike a výžive
Injekovaním modifikovaného hyaluronanu do kože a podkožia sa dosahuje vyhladzovanie vrások.
Výroba
V zásade existujú dva hlavné sposoby výroby hyaluronanu. Prvý a starší spočíva v extrakcii z kohútich hrebienkov. Navrhol ho slovenský chemik akademik Anton Blažej. Novšia biotechnológia je založená na fermentačnom procese pomocou nepatogéneho kmeňa baktérie Streptococcus sp.
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 1997
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 1997 boli v poradí 20. Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia bandyhokeja (FIB). Konali sa od 1.9. februára 1997 v dvanástich švédskych mestách: Fagersta, Grängesberg, Katrineholm, Köping, Otterbäcken, Sandviken, Skövde, Slottsbron, Štokholm, Trollhättan, Vänersborg a Västerås, za účasti 9 tímov rozdelených do 2 výkonnostných skupín. Švédsko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov šiestykrát, predtým hostilo turnaj v rokoch 1963, 1969, 1971, 1979 a 1987. 🇸🇪 obhájilo titul, keď vo finále dvoch tradičných finálových súperov zvíťazilo nad 🇷🇺.
Maximilián Chladný-Hanoš
Maximilián Chladný-Hanoš (* 17. február 1912, Staré Hory – † - ?) bol slovenský novotomistický filozof a spirituálny teológ, politológ, prekladateľ a publicista.
Život
Po ukončení štúdia na gymnáziu v Banskej Bystrici, vyštudoval katolícku teológiu v Banskej Bystrici a neskôr v Ríme. Po vysviacke roku 1936 bol kaplanom v Nesluši a štipendistom na postgraduálnom štúdiu v Ríme, ktoré ukončil roku 1938 doktorátom teológie. Prednášal kresťanskú filozofiu na teologickej fakulte v Banskej Bystrici a v rokoch 1943 – 1944, po Štefanovi Polakovičovi, na Vysokej škole bohosloveckej v Nitre, kde patril k najnadanejším osobnostiam v intelektuálnom okruhu arcibiskupa Karola Kmeťku. Vyučoval tu aj morálku a pastorálnu teológiu (1942/1943). Od roku 1941 tiež intenzívne spolupracoval s dominikánskou edíciou Veritas zriadenou pri dominikánskej revue Smer v Trenčíne. Bol tiež aktívnym členom Filozofického odboru Matice slovenskej. V roku 1949 musel emigrovať hlavne pre svoju nekompromisnú obranu slovenskej štátnosti, ako aj pre ostrú kritiku komunizmu nastupujúceho na slovenskú scénu, ktorú vyjadril najmä vo svojom diele "Hmota sa búri" (1948) (dielo vyšlo tlačou v Buenos Aires 1953). Emigroval do Nemecka, kde účinkoval ako duchovný medzi slovenskými emigrantmi v v Ludwigsburgu. Oženil sa (dostal dišpenz od Svätej stolice). V Paríži získal licenciát z filozofie a pracoval ako vedecký dokumentátor v Ústave pre východné a medzinárodné štúdie v Kolíne nad Rýnom. Bol činný v slovenských emigrantských organizáciách. Bol zahranično-politickým referentom nemeckej pobočky Slovenskej národnej rady v zahraničí a podpredsedom Slovenského európskeho hnutia. Od roku 1964 bol redaktorom Slowakische Rundschau, orgánu Slovenskej kresťanskosociálnej strany. Filozofickými, spirituálno-teologickými, asketickými a politickými úvahami prispieval najmä do týchto periodík: Nástup, Svoradov, Kultúra, Filozofický sborník (pred emigráciou); Slobodné Slovensko, Slovák v Amerike, Černákov Odkaz, Uj Élet (po emigrácii).
Benkovce
Benkovce sú obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Geografia
Obec sa nachádza v južnej časti Nízkych Beskýd, v údolí rieky Ondava.
Názov
Názov obce pochádza pravdepodobne od mena prvého šoltýsa – Benko. V stredovekých dokumentoch sa vyskytovala pod názvom Benkouch, Benkocz.
Briffons
Briffons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šiling
Šiling môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hnilec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hnilec v okrese Spišská Nová Ves.
Diviaky
Diviaky môžu byť:
Spoločenská hodnota
Spoločenská hodnota je hodnota prisudzovaná procesom alebo javom spoločnosťou, napríklad spravodlivosť, sloboda, rovnosť, slušnosť, istota atď.
Mount Vernon (New York)
thumb|Mount Vernon Mount Vernon je mesto v okrese Westchester County v štáte New York v USA.
K roku 2010 tu žilo 67 292 obyvateľov. S celkovou rozlohou 15,8 km² bola hustota zaľudnenia 5 955,04 obyvateľov na km².
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 1987
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na demonštračný bejzbalový turnaj Letných olympijských hier 1988, ktoré hostil Soul. Kvalifikovalo sa naň iba víťazné družstvo.
Tuchola
Tuchola je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat tucholski v rovnomennej gmine.
Žije tu 13948 obyvateľov (30.6.2007).
Kaplnka svätého Kríža (Trnava)
Kaplnka svätého Kríža alebo Cholerová kaplnka v Trnave je sakrálna stavba v mestskej časti Trnava-sever, na konci obytnej štvrti Kopánka na Átriovej ulici.
Kaplnka je posledným pozostatkom morového a cholerového cintorína, ktorý bol v dostatočnej vzdialenosti od obývaných častí mesta a kde boli pochovávané obete epidémií už od roku 1710.
Kaplnka bola postavená v roku 1835 ako pohrebná kaplnka kanonika Jána Ivániho, ktorý podľahol cholere počas epidémie, ktorá Trnavu postihla od 1. augusta do 24. septembra 1831, a ktorá si vyžiadala za tieto dva mesiace vyše 800 obetí.
Časom kaplnka začala chátrať a až v druhej polovici 20. storočia ju renovovalo Krajské stredisko štátnej pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody Trnava. Rekonštrukciu kaplnky a rekultiváciu jej prostredia zabezpečili dobrovoľníci v roku 2011 a v septembri ju opätovne posvätil vtedajší pomocný biskup Ján Orosch.
NGC 3600
NGC 3600 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. januára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Únice
Únice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 65 obyvateľov, z toho 38 mužov a 27 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,1 roka (muži 37,9 roka, ženy 50,6 roka).
Doodle
náhľad|Doodle
Doodle je skicovanie, presnejšie ide o necielené kreslenie, keď naša myseľ robí niečo iné. Sú to jednoduché kresby, ktoré môžu mať zmysel, ich tvar a štýl je však väčšinou neregulérny.
Doodle robia hlavne mladí ľudia po celom svete, najčastejšie však študenti. Táto činnosť sa vykonáva najčastejšie na nudných prednáškach, keď študenti začínajú driemať a strácať záujem o výklad. Doodluje sa najčastejšie na okraje poznámok, poprípade na zadné strany zošitov, neurčité tvary postupne získavajú zmysel.
Doodling sa rovnako robí aj pri telefonovaní alebo pri hocijakej inej dlhotrvajúcej aktivite, pri ktorej má človek po ruke pero a papier.
Snáď najpopulárnejšou verziou doodlovania sú karikatúry vyučujúcich, spolusediacich, televíznych hviezd, alebo komiksových postavičiek, vymyslených osôb, krajiniek, textúr, plagátov s textom a animovaním pri ktorom sa kreslí niekoľko obrázkov za sebou v rôznych scénach.
Etymológia (začiatky doodlu)
Slovo doodle sa prvýkrát použilo na začiatku 17. storočia a znamenalo bláznovstvo a pochabosť. Doodle je základnou deriváciou staronemeckého slova "dudeldopp", z tohoto slova sa odvíjali aj ďalšie slová ako dudeltopf (táraj), dudentopf (zbytočná robota), dudenkopf (dutá hlava). Americké oslovenie človeka "dude" je rovnako deriváciou slova doodle.
Doodle mal význam bláznovstva a pochabosti v pesničke Yankee Doodle, pôvodne spievanej Britskými kolonistami vo vojne o Nezávislosť. Rovnako toto slovo bolo základom pre americké sloveso to doodle, čo znamenalo blázniť sa. Moderná história sa traduje od roku 1930, kedy sa používal výraz "to dawdle", čo znamená zabíjanie času, alebo nudenie sa.
Známi doodleri
Z histórie zostalo veľmi veľa doodlov, prakticky všetky maľby a karikatúry sa dajú pokladať za istú formu doodlovania. Erasmus kreslil komické postavičky na jeho manuály. John Keats si kreslil kvietky do jeho poznámok medicíny počas prednášok. Ralph Waldo Emerson, ako študent Harvardu, ozdobil jeho koncepty pochmúrnymi oranamentami klasických tvarov. Na jednom mieste nakreslil muža ktorého uhryzla do nohy ryba a odišla preč, k tomu pridal text "moje myšlienky sú preč. som ryba. áno ja som ryba". V mnohých ďalšich situáciách jeho komentáre vtipne vystihovali kompozíciu.
Ghost Rider (Johnny Blaze)
Ghost Rider je fiktívna postava zo sveta komiksov z dielne Marvel Comics. Je to druhá postava tohto sveta, ktorá používa meno Ghost Rider, tou prvou je westernový hrdina neskôr známy ako Phantom Rider. Ďalšou postavou s týmto menom bol Daniel Ketch, druhý nadprirodzený Ghost Rider. Johny Blaze bol stvárnený Nicolasom Cageom vo filme z roku 2007 Ghost Rider.
Otto Slabý
Prof. MUDr. a RNDr. Otto Slabý, DrSc. (* 26. máj 1913, Havlíčkův Brod – † 18. október 1993, Plzeň) bol významný český lekár, histológ a embryológ, vedecký pracovník, vysokoškolský profesor a významný prírodovedec, entomológ – prevažne lepidopterológ.
Doodle
Red Bull Doodle Art
V minulosti boli všetky doodly schovávané v školských zošitoch, či na školských laviciach až kým sa pár ľudí nerozhodlo ukázať širokej verejnosti umeleckú stránku týchto študentských čmáraníc. A preto vznikla študentská súťaž Red Bull DoodleArt. Cieľom tejto súťaže je zozbierať čo najviac študentských doodlov a prostredníctvom týchto kresieb poukázať na študentský život.
Otto Slabý
Životopis
V rokoch 1924 – 1932 navštevoval štátne reálne gymnázium v Beroune, kde v roku 1932 maturoval. Následne študoval na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, ktorú úspešne ukončil v roku 1939, kedy bol promovaný za doktora medicíny. Krátko po ukončení lekárskej fakulty sa v roku 1939 zapísal na štúdium na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity, do čoho mu zasiahla druhá svetová vojna a Protektorát Čechy a Morava. Počas druhej svetovej vojny pracoval ako lekár v nemocniciach v Prahe a Kladne. Roku 1945 sa vrátil do Prahy a v roku 1946 ukončil prírodovedné štúdium. V roku 1947 bol promovaný za doktora prírodných vied – RNDr.
Od roku 1947 pracoval ako pedagogický pracovník a asistent na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Plzni u významného morfológa, embryológa a zoológa – entomológa profesora MUDr. Zdeňka Frankenbergera, za ktorého žiaka sa celý život hlásil. Hlavne vplyvom tohto vedca sa vypracoval postupne na významného morfológa, ktorý prispel tiež k rozvoju tradície česko-slovenskej morfologickej školy. Roku 1947 odišiel na Lekársku fakultu do Plzne, kde prednášal histológiu a embryológiu až do svojho odchodu do dôchodku s výnimkou rokov 1967 – 1973, kedy prednášal histológiu a embryológiu na univerzite v meste Oran.
Entomologické aktivity
Ako entomológ sa venoval hlavne motýľom. Jeho práca má pre slovenskú entomológiu veľký význam, lebo prispel k poznaniu slovenskej entomofauny. Najskôr sa venoval faunistike, ale v ďalšom období sa venuje hlavne problematike druhu jasoňa červenookého na Slovensku (Parnassius apollo L., 1758.). Zaoberal sa zoogeografiou, vertikálnym rozšírením, bionómiou i taxonómiou tohto druhu a to nielen na Slovensku, ale v rámci celej Európy. Pre Slovensko má význam ako autor opisu nového poddruhu jasoňa červenookého z územia Pienin: Parnassius apollo ssp. frankenbergeri Slabý, 1955. Neskôr sa venuje tiež čeľadi vretienôčiek (Zygaenidae), kde sa vypracoval na významného a uznávaného odborníka v tejto problematike, kde sa venoval hlavne ekológii, zoogeografii a taxonómii tejto čeľade.
Počas svojho života podnikol viacero zberateľských ciest. V rokoch 1955 – 1963 navštívil opakovane územie Balkánu, v rokoch 1963 – 1967 zbieral v Zakaukazsku a počas svojho pobytu v Alžírsku sa venoval výskumu i zberu motýľov i na tomto území.
Jeho zbierka motýľov čeľadí Noctuidae, Geometridae, ako aj špecializovaná zbierka druhu Parnassius apollo L., 1758 a Parnassius mnemosyne L., 1758 vrátane typového materiálu je v zbierkach Prírodovedného oddelenia Slovenského národného múzea v Bratislave. Jej rozsah je asi 6363 jedincov. Druhá časť jeho zbierky motýľov hlavne z čeľadí Geometridae, Sphingidae, Lasiocampidae, Notodontidae, Saturniidae, Hepialidae, Psychidae sa nachádza v zbierkach Slezského muzea v Opave v Česku v počte asi 6500 jedincov. Ďalšia časť jeho zbierky motýľov z okolia Fiľakova v počte asi 445 kusov je uložená v Novohradskom múzeu vo Fiľakove. Celkovo má jeho osobná študijná zbierka motýľov počet asi 40 000 kusov.
Pradons
Pradons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Pradons má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Pradons má 421 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Carbay
Carbay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ukrajinské národné futbalové mužstvo
Ukrajinské národné futbalové mužstvo reprezentuje Ukrajinu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Európy.
Hellas Verona FC
Hellas Verona Football Club známy ako Hellas alebo len Verona je futbalový klub z talianskeho mesta Verona. Hráva prvú taliansku futbalovú súťaž Sériu A
História
Klub bol založený v roku 1903 skupinou študentov, ktorí vybrali meno Hellas, čo je grécke pomenovanie pre Grécko. Spočiatku hral Hellas najmä s regionálnymi súpermi. Z tohto obdobia pochádza aj rivalita s tímom Vicenza Calcio. V roku 1919 sa klub spojil s mestským rivalom Verona a vznikol tak klub so súčasným menom "Hellas Verona". V roku 1929 debutoval Hellas v Sérii B. V sezóne 1957/58 odohral Hellas jeden rok dokonca v Sérii A. Do najvyššej súťaže sa vrátil v roku 1968 a vydržal tam bez vypadnutia až do roku 1990. Pôsobenie Hellasu v lige vyvrcholilo v sezóne 1984–85, keď získal svoj prvý a zatiaľ aj posledný taliansky titul. V 90-tych rokoch sa klub pohyboval striedavo medzi prvou a druhou ligou. Sériu A hral Hellas naposledy v sezóne 2001/02. V sezóne 2006/07 dokonca Hellas vypadol až do Série C1. Do Série B sa vrátil až v sezóne 2011/12.
Ukrajinské národné futbalové mužstvo
Ukrajina sa predstavila na Majstrovstvách sveta 2006 kde sa dostali do štvrťfinále. Na Majstrovstvách Európy sa predstavili trikrát. V roku 2012 hostili šampionát spolu s Poľskom no na turnaji skončili v skupine. Ich najlepší výsledok je štvrťfinále na EURE 2020.
Hellas Verona FC
Športové úspechy
Serie A - 1
Serie B - 3
Coppa Italia :
Káder mužstva
Súčasná zostava:
12px|Kapitán klubu
Externé odkazy
Oficiálna webová stránka
Hésiodos
Hésiodos alebo Hesiodos (gr. Ησίοδος – starogr. Hésiodos, novogr. Isiodos; * 8. storočie pred Kr., Kymé, Malá Ázia, alebo Askra, Boiótia – † 7. storočie pred Kr. Askra, Boiótia) bol starogrécky epický básnik a roľník. Je tvorcom náučného eposu Erga kai hémerai („Práce a dni“), najstaršieho zachovaného gréckeho spisu s roľníckou tematikou.
Pôvod
Hesiodos vo svojom diele Práce a dni spomína viaceré užitočné informácie o svojom pôvode a rodine. Jeho otec pochádzal z maloázijského gréckeho mesta Kyme a bol to loďný obchodník, skúsený a múdry muž s aristokratickým pôvodom, sám Hesiodos nepriamo spomína, že jeho rodina je potomstvom Dia, keď to pripomína svojmu vymyslenému bratovi Persovi v spomínanom diele. Jeho otec bol však neúspešný a tak sa usadil v malej boiótskej dedine pod Haliakmonom, ku ktorej Hesiodos cítil odpor. Fakt, že jeho otec bol nútený opustiť prosperujúce veľkomesto svedčí o upadajúcej aristokracii, nástup tyranov a zmeny spoločnosti a s tým spojená veľká grécka kolonizácia. Nie je však známe, či sa Hesiodos narodil v Kyme, alebo už v Askre.
Rané roky
V mladosti pásal stáda ovcí v horách, neskôr obrábal polia, ktoré zdedil po otcovi. Patril k drobným poľnohospodárom, ktorí síce boli slobodní, ale museli tvrdo zápasiť o svoje živobytie. Básnické umenie sa naučil od potulných rapsódov a podľa niektorých názorov bol aj on jedným z nich, ale neopoustil preto svoje hospodárstvo a cestoval len zriedka. V mladosti vyhral básnickú súťaž v Eubójskej Chalkide.
Dielo
Zrodenie bohov-Theogonia
Je to najznámejšie Hesiodovo dielo, Hesiodos a Homér sú považovaní za stvoriteľov gréckych bohov a mytológie. Hesiodos tu spomína zrod olympijského kultu. Uranos (nebo) a Gaia (zem) splodili deti. Uranos však na ne žiarlil a rozhodol sa ich vrátiť do útrob Gaie. Tá sa však spojila so synom Kronom, ktorý svojmu otcovi usekol pohlavný úd, ktorý ešte stihol Gaiu oplodniť a tak sa zrodili Giganti a Erýnie. Úd odhodil Kronos do mora a tak sa zrodila Afrodita. Kronos si za ženu zobral svoju sestru Rheiu, svoje deti sa však tiež rozhodol zahubiť, chcel ich prehltnúť. Nešťastná Rheia sa poradila s Uranom a Gaiou, ktorí jej poradili, aby svoje dieťa porodila na Kréte. Tu sa narodil Zeus, ktorého vychovala koza a ktorý nakoniec porazil svojho otca, titanov, gigantov a draka Tyfoea a zmocnil sa vlády nad svetom aj so svojimi súrodencami a neskôr aj deťmi. Bolo to 12. tradičných božských bytostí.
Práce a dni-Erga kai Hemerai
Ďalším významným Hesiodovým dielom sú práce a dni. Ide tu o mravné ponaučenia z bežného života. Hesiodos tu poúča o nepremyslenom sobáši, potreba opatrnosti, roľnícke rady... Hovorí aj o bežnom pracovnom dni či o roľníckych prácach. Významnou postavou, ktorú Hesiodos neustále poučuje je jeho brat Perses. Ide však pravdepodobne iba o Hesiodom vymyslenú postavu, aby tak mohol prezentovať svoj vlastný pôvod a bežné rodinné problémy. Perses totiž prišiel neprávom k majetku, keď Hesioda pripravil o časť dedičstva. Hesiodos ho tu poučuje a radí čo má robiť, aby sa však pomohlo aj Persovi keď o majetok prišiel aj on. Perses je stálym terčom jeho rád. V tomto diele nechal Hesiodos čitateľa nahliadnuť do svojho súkromia, zároveň však spomína mytologický príbeh o Pandóre a Prometeovi.
Iné jeho nedochované diela boli Katalóg žien (Katalogos gynaikon), Štít (Aspis), Veštenie z vtákov (Ornitomantheia) či Veľké Heoie (Megalai Heoiai). Hesiodos skladal svoje básne v haxametroch tzv. homérskym jazykom. Hesiodos mal veľký vplyv na grécku poéziu, najmä helenistickú, ďalej na Vergilia a na literatúru kresťanskú.
Orientálny vplyv v Hesiodových dielach
Keďže Hesiodos bol Maloázíjský Grék, veľmi dobre poznal kultúru starých národov Malej Ázie, ktoré boli studnicou pre všetky grécke druhy umenia a bádania. Samotný Hesiodos vyznával bohyňu Hekate, ktorá bola pôvodom z Frýgie. Jeho dielo Zrodenie bohov vychádza zo starých akkadských mytologických príbehov, kde sa tiež bohovia zrodili z neba a zeme a bojovali o vládu nad svetom. Veľmi podobné je akkadská skladba Enúma eliš. Rovnako akkadský a sumerský pôvod nájdeme aj v diele Práce a dni, podobné skladby o poučovaní a bežných problémoch skladali už tieto orientálne národy. Niektoré mytologické príbehy sú podobné s bibliou, napríklad Hesiodov Prometeus, či Pandóra, ktorý je podobný s biblickým vykreslením pôvodu človeka a ženy.
Zbojné
náhľad|Dom smútku Zbojné je obec na Slovensku v okrese Medzilaborce, ktorá vznikla roku 1960 zlúčením Nižného a Vyšného Zbojného.
Polohopis
Obec Zbojné sa nachádza v severovýchodnej časti Slovenska, leží v Papínskej brázde Laboreckej vrchoviny a v doline rieky Výrava. V severnej časti sú Nízke Beskydy  „Chránená krajinná  oblasť Východné Karpaty“ a v západnej časti Laborecká vrchovina v nadmorskej výške nad 265 metrov  juhovýchodne od Medzilaboriec. Do roku 1918 obe obce administratívne patrili do Zemplínskej stolice.
Obec sa skladá z časti Nižné Zbojné, Vyšné Zbojné a Polesie ( Hájenka).
Cez obec preteká rieka Výrava s prítokmi potokov Hlboký, Černinský a Volový.
Vodné plochy
V roku 1968 došlo k odstráneniu elektrárne, opravy hrádze , ubytovne a reštaurácie...
Erb
V modrom poli štítu na zelenej pažiti dve strieborné (biele) postavy trubačov so zlatou (žltou) trúbou, ktorú ľavý drží vodorovne a pravý obrátenú dole. Trubači majú zlaté (žlté) čiapky, opasky a topánky.
Podkladom pre tento návrh boli obecné pečate, pochádzajúce z druhej polovice 18. storočia. Odtlačky nedatovaného typária oboch obcí sú uložené v Uhorskom krajinskom archíve v Budapešti. Na pečati s kruhopisom je vyobrazený na pôde stojaci trubač s trúbou, držanou vodorovne. Na pečati je vyobrazený na pôde stojaci trubač s dole obrátenou trúbou. Vzhľadom na autentickosť a vek znamenia oboch obcí, bolo odporúčané, aby sa ich kombinácia stala základom, východiskom pri tvorbe obecného erbu.
Vyfarbenie návrhu bolo zvolené tak, aby zodpovedalo základnému pravidlu heraldiky pre používanie farieb a kovov. Neskorogotický štít bol zvolený pre jeho jednoduchosť a veľkú rozšírenosť v mestskej a obecnej heraldike.
Návrh je iba ideovým námetom, vytvoreným na základe rozboru najstaršieho známeho heraldického prameňa (popísaných pečatí), teda jedným z podkladov pre vyhotovenie erbu.
Predkladaný návrh sa stal platným erbom obce Zbojné po jeho odsúhlasení obecným zastupiteľstvom.
Nižné Zbojné
Predpokladá sa, že obec Nižné Zbojné založil šoltýs s valašskými usadlíkmi okolo roku 1100. V časti obce Husjaše (slovenský Husacie) sa nachádza hraničný kameň Kyjevskej Rusi. Základom obce Nižné Zbojné bol kopec Hrun (slovenský Grúň) s kruhovým valom usadlosti a cestou okolo šoltýskej usadlosti so studňou v strede. Usadlosť slúžila ako pevnosť s tromi vstupnými cestami a predtým asi ako hradisko. Táto časť obce bola opustená až v 80. rokoch 20. storočia. O obci je prvý písomný doklad z roku 1479.
Vyšné Zbojné
Obec Vyšné Zbojné založil šoltýs s roľníckymi usadlíkmi okolo roku 1400. Základom obce Vyšné Zbojné bolo úpätie kopca Dúbrova (slovenský Dúbrava), kde bol drevený chrám a drevené usadlosti so studňou strede. Usadlosť viackrát vyhorela a ostali len kamenné základy a jeden kamenný dom. Najstarší doklad o dedine je z roku 1463. Jej zemepánmi boli zemania zo Zbudze. Okolo roku 1600 tam žili len šoltýske domácnosti. Neskôr sa tam usadili aj poddanské rodiny. V roku 1715 vo Vyšnom Zbojnom hospodárilo 12 poddanských domácností, v roku 1720 len 8 domácností, v roku 1828 bolo 47 domov a 359 obyvateľov.
K 31. 12. 2015 v obci žilo 175 obyvateľov.
Náboženstvo
Zoznam farárov v obci Nižné Zbojné: V súčasnej dobe patrí obec Zbojné pod GKFÚ Rokytov.
Sojuz 26
Sojuz 26 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 26 vyštartoval 10. decembra 1977 a ako prvý sa úspešne spojil s kozmickou stanicou Saľut 6. Išlo o začiatok viacmenej permanentného pobytu Sovietov vo vesmíre. Počas letu posádka utvorila niekoľko rekordov. Po prvýkrát boli vo vesmíre spojené tri vesmírne lode (Sojuz 26, Sojuz 27 a Saľut 6) a po prvýkrát Rusi oznámili, že Saľut 6 má dva spojovacie uzly.
Zbojné
Obyvateľstvo
V Zbojnom žijú prevažne Rusíni gréckokatolíckeho vierovyznania. Patria do západnej rečovej skupiny tohto jazyka " pijďaci " ZRS -pidu po drazi a
Sojuz 26
Priebeh letu
Už samotný čas štartu bol riskantný. Išlo o prvý štart po neúspechu Sojuzu 25 a posádka mala ostať vo vesmíre v zime, keď je najhoršie počasie na mieste štartu a pristátia. Prvý let k orbitálnej stanici Saľut 6 a nepripojil, takže jednou z prvých úloh posádky bolo počas výstupu do otvoreného vesmíru preskúmať spojovací uzol, či nie je nefunkčný alebo poškodený. Výstup mimo kozmickú loď sa uskutočil počas deviateho dňa na orbite. Bol to prvý výstup Sovietov od roku 1969 a prvé použitie skafandra Orlan, ktorý sa dodnes používa na ISS. Druhým cieľom výstupu bolo práve otestovať tento skafander.