cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bitka pri Plášťovciach
Bitka
Budínsky paša, ktorý velil asi 12-tisícovému vojsku, sa však dozvedel o pohyboch Ferdinandových vojsk a rozhodol sa zastaviť Teuffelov postup skôr, než by sa spojil s vojenskou pohotovosťou a ďalšími jednotkami zhromaždenými pri Fiľakove. Teuffel zatiaľ dorazil k Plášťovciam 10. augusta 1552, obci ležiacej severne od Šiah. Keď sa Ali paša dozvedel o jeho príchode, vyslal 1000-člennú údernú jazdeckú skupinu, aby preskúmala rozloženie a silu nepriateľa a chytila niekoľko zajatcov. Zadný voj žoldnierov však útok tureckej jazdy odrazil. Nato sa 10. augusta 1552 turecký predvoj pod velením bega Arsiana zjavil pri uhorskom tábore. Priblížil sa až na dostrel a začal ho ostreľovať. Prvý útok Turkov, najmä vďaka delostreleckej paľbe, bol však odrazený a Teuffel vzápätí vrhol do poľa žoldnierske jazdectvo, aby sa pokúsilo získať prevahu. Rozpútala sa krvavá bitka, v ktorej na oboch stranách padlo niekoľko veliteľov a význačných hodnostárov. Turkom sa podarilo vlákať talianskych strelcov do úzkej uličky, takže od záhuby ich zachránilo len uhorské jazdectvo, na čele s Jurajom Thury (budúci veliteľ levického hradu).
Budínsky paša rozostavil 14 poľných diel na blízkom kopci, začal ostreľovať pechotu. Tá sa držala, hoci utrpela značné straty, ale keď na ňu zaútočili ešte aj tureckí kopijníci, dala sa na útek. Situáciu zachránilo nemecké jazdectvo, ktoré Turkov znovu zatlačilo. Boje pokračovali aj nasledujúci deň a prevaha Turkov, najmä ich delostreleckej paľby, sa črtala čoraz zreteľnejšie. Ku všetkému vybuchol na uhorskej strane pušný prach, ktorý zničil časť diel a vniesol paniku do radov bojovníkov. Ďalší turecky útok už Teuffelove zbory nevydržali a rozutekali sa. Najdlhšie sa bránili skúsení talianski žoldnieri, ale aj oni čoskoro podľahli presile.
Následky
Veliteľ talianskych jednotiek Pallavicini bol zajatý a neskoršie prepustený za vysoké výkupné. Horšie pochodil Teuffel. Ali paša ho odviezol do Budína a odtiaľ dal dopraviť do Carihradu, kde ho na sultánov rozkaz napichli na kôl a potom zašitého vo vreci utopili.
Bitka pri Plásťovciach bola prvou skutočne veľkou bitkou s Turkami na území dnešného Slovenska. Do tureckého zajatia sa dostalo v dôsledku bitky asi 4000 mužov. Upevnila územné výdobytky Turkov na dolnom Ipli, ktorí si tu v nasledujúcich rokoch zriadili sečiansky sandžak – turecký správny okres, organizačne podliehajúci Osmanskej ríši.
Burina
thumb|[[Kúkoľ poľný, typický burinný druh, ktorý sa ku nám rozšíril s obilím, s rozvojom agrotechniky však takmer vymiera.]] Burina je laické pomenovanie rastliny hlavne ruderálnych a synantropných stanovísk. Je to väčšinou rastlina produkujúca obrovské množstvo semien, ktoré ľahko klíčia. Častokrát má i hlboký koreňový systém. Niektoré buriny škodia kultúrnym rastlinám a mnohé sú i inváznymi druhmi. V skratke je buriny veľmi ťažko vykynožiť, čím sa pre človeka stávajú nežiaducimi, a tak sa ich zbavuje, či už mechanickou cestou, alebo pomocou herbicídov. Veda o burinách sa nazýva herbológia.
Sokołów Małopolski
Sokołów Małopolski je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat rzeszowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 975 obyvateľov (30.6.2007).
Lagorce (Ardèche)
Lagorce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Lagorce má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Lagorce má 977 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kiss Me Once
Kiss Me Once je dvanásty štúdiový album austrálskej speváčky Kylie Minogue. Album bol vydaný po troch rokoch od albumu Aphrodite a jej prvý pod spoločnosťou Warner Music Group potom, čo spoločnosť odkúpila Parlophone. V Severnej Amerike bol album vydaný pod Warner Bros. Records, zatiaľ čo vo Veľkej Británii pod Parlophone.
Grand Canyon
Grand Canyon môže byť:
Garbiarska ulica (Liptovský Mikuláš)
Garbiarska je ulica v Liptovskom Mikuláši. Je to štvorpruhová komunikácia, súčasť hlavného cestného ťahu Žilina - Poprad ako cesta I. triedy č. 18.
Prebieha v smere západ-východ, začína na križovatke s ulicou 1. mája, z juhu obchádza centrum mesta (mestská časť Staré Mesto) a končí na križovatke pri miestnom hypermarkete Hypernova, kde sa križuje s ulicou Jánošíkovo nábrežie a diaľničným privádzačom (diaľnica D1). Na celom úseku ulice je jedna svetelná križovatka (križovanie s Hollého ulicou) a dva svetelne riadené prechody pre chodcov. Na konci ulice, pri vyústení na diaľničný privádzač a Jánošíkovo nábrežie, je ďalšia svetelná križovatka. K zvýšeniu bezpečnosti chodcov prispieva aj podchod medzi parkoviskom na Moyzesovej ulici a Vajanského ulicou. V mieste podchodu je lokalizovaná aj autobusová zastávka, ktorá slúži mestskej ako aj prímestskej autobusovej doprave.
Na Garbiarskej ulici stoja dve nákupné centrá, v smere na Poprad je to najprv Nicolaus Shopping Center a potom aj Jasná Shopping City. Na západnom konci ulice bola vybudovaná čerpacia stanica Shell, oproti ktorej stojí hypermarket Hypernova. Taktiež tu stoja pobočky štyroch bánk (Slovenská sporiteľňa, VÚB, Tatrabanka a Dexia), viaceré obchodné a stravovacie prevádzky a budova tzv. Domu zeleniny, ktorá je však v súčasnosti v súvislosti s výstavbou druhej etapy obchodného centra Jasná postupne asanovaná.
Ulica bola vybudovaná v prvej polovici 90. rokov, nakoľko tranzitná doprava dovtedy viedla po ulici 1. mája priamo centrom mesta. Bola pomenovaná podľa tradičného odvetvia v meste, garbiarstva, v jej tesnej blízkosti donedávna stála jedna z prevádzok miestnych Kožiarskych závodov, neskôr podnik Nicolaus Leder.
Hoštinský potok
Hoštinský potok je potok na Strednom Považí, na území okresu Púchov. Je to ľavostranný prítok Bielej vody, meria 6,3 km a je tokom IV. rádu.
Garbiarska ulica (Liptovský Mikuláš)
Garbiarska sa križuje s týmito ulicami (v smere zo západu na východ):
Hoštinský potok
Prameň
Pramení v Javorníkoch, v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky, juhojuhovýchodne od kóty 638,9 m, v lokalite Ohrebielko v nadmorskej výške približne 490 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, následne sa stáča severojužným smerom, zľava priberá prítok z oblasti Ohrebielka a sprava ďalší prítok (410,2 m n. m.) prameniaci juhojuhovýchodne od kóty 638,9 m. Ďalej preteká cez Hoštinú, zľava priberá krátky prítok z juhozápadného svahu Sliškovca (511,7 m n. m.) a stáča sa juhozápadným smerom. Na okraji Hoštinej ďalej priberá krátky pravostranný prítok z úpätia Gýmeša (579,6 m n. m.), potom zľava prítok zo západného svahu Vrchstráne (561,3 m n. m.) a vzápätí sa stáča smerom na západoseverozápad. Napája malú vodnú nádrž (Ihrišské rybníky), do ktorej zľava ústi krátky prítok prameniaci severne od Ihrišťa. Následne napája aj druhú menšiu nádrž, z pravej strany priberá potok (326,8 m n. m.) pretekajúci cez Mostište a výrazne rozšíreným korytom sa stáča na juhozápad. Napokon podteká štátnu cestu I/49 a na okraji obce Dohňany ústi v nadmorskej výške cca 293 m n. m. do Bielej vody.
Titán (chemický prvok)
Titán (lat. titanium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ti a protónové číslo 22. Je to ľahký, pevný, lesklý prechodný kov oceľového vzhľadu, odolný voči korózii (aj v morskej vode, v kyselinách, resp. v prítomnosti chlóru). V prírode sa titán vyskytuje len v podobe zlúčenín, najrozšírenejšími minerálmi sú rutil a ilmenit.
Titán sa používa ako zložka pevných a ľahkých zliatin (so železom, hliníkom, vanádom, molybdénom a mnohými ďalšími prvkami), ktoré majú široké uplatnenie v mnohých odvetviach priemyslu (v kozmonautike, vojenstve, letectve, strojárenstve, chemickom priemysle, v medicíne atď.). Oxid titaničitý sa používa ako biely pigment (pod názvom titánová beloba), taktiež aj ako zložka zubných pást a ako fotokatalyzátor.
História
Titán ako nový prvok prvýkrát identifikoval amatérsky geológ William Gregor (povolaním pastor a neskôr vikár farnosti Creed v Cornwalle) v roku 1791, ktorý si všimol, že čierny piesok z náplavov v susednej obci Manaccan je priťahovaný magnetom. Tento piesok bol minerál ilmenit a jeho analýzou Gregor zistil, že je tvorený dvoma oxidmi - železa a nového, dovtedy neidentifikovaného prvku (oxid titaničitý). Svoj objav oznámil Kráľovskej geologickej spoločnosti Cornwallu (Royal Geological Society of Cornwall) a taktiež ho publikoval aj v nemeckom vedeckom časopise Creel's Annalen.
Približne v rovnakom čase uhorský mineralóg Franz-Joseph Müller von Reichenstein pripravil rovnakú zlúčeninu, no nedokázal ju identifikovať. Oxid titaničitý znovuobjavil v roku 1795 nemecký chemik Martin Heinrich Klaproth v rutile z Uhorska (presnejšie z lokality pri Revúcej na území dnešného Slovenska), ktorý aj dokázal že je to oxid nového prvku a tento prvok pomenoval po obroch z gréckej mytológie Titanoch. Keď sa dozvedel o skoršom objave Gregora, potvrdil, že v čiernych pieskoch z Manaccanu sa tiež nachádza rovnaký prvok.
Samotná výroba čistého titánu sa však podarila až v roku 1910 Matthewovi Hunterovi, ktorý pripravil kov o čistote 99,9% redukciou chloridu titaničitého sodíkom pri teplote 700 až 800 °C. Titán totiž za zvýšenej teploty reaguje s uhlíkom, tak klasické spôsoby redukcie rúd koksom zlyhávali. Redukcia sodíkom však bola veľmi nákladná a množstvo týmto procesom vyprodukovaného titánu stačilo akurát na laboratórne pokusy. Až v roku 1932 luxemburský metalurg William Kroll nahradil sodík vápnikom a o deväť rokov horčíkom a titán sa začal produkovať priemyselne. Krollov proces sa používa na výrobu titánu aj v súčasnosti, napriek tomu, že existujú aj lacnejšie spôsoby prípravy.
Fyzikálne vlastnosti
Titán je lesklý kov bielej až šedej farby. Teplota topenia je 1 668 °C, teplota varu 3 287 °C. Kryštalizuje v hexagonálnej sústave, nad teplotou 885 °C však prechádza na kubickú sústavu. Ďalšia významná vlastnosť titánu je, že je to prvok s vynikajúcim pomerom pevnosti a hmotnosti. Titán v komerčnej čistote má rovnakú pevnosť v ťahu ako oceľ strednej pevnosti, je však o 43 % ľahší a napriek tomu, že je o 60 % ťažší než hliník, je pevnejší ako hliníkové zliatiny (aj keď presné čísla závisia od konkrétneho zloženia zliatin a spracovania).
Titán má nízku hustotou, pomerne vysokú ťažnosť (obzvlášť v bezkyslíkatom prostredí) a je ťažko opracovateľný. Je paramagnetický a má veľmi vysoký elektrický a tepelný odpor.
Chemické vlastnosti
Najdôležitejšou vlastnosťou titánu je jeho odolnosť voči korózii, ako aj nerozpustnosť vo väčšine roztokov zriedených kyselín, hoci v koncentrovaných kyselinách sa rozpúšťa. S hodnotou E° −0,42 V by mal vytláčať vodík z vody, no táto reakcia prakticky neprebieha. Na povrchu sa totiž vytvára pasivačná vrstva oxidu titaničitého, ktorá zabraňuje ďalšej korózii.
Pokusy ukázali, že prírodný titán sa mení na rádioaktívny, keď je ostreľovaný deuterónmi, pričom vyžaruje najmä pozitróny a tvrdé gama žiarenie. Rozžeravený do červena sa zlučuje s kyslíkom a pri teplote 550 °C sa zlučuje aj s chlórom. Reaguje aj s inými halogénmi a absorbuje vodík.
Izotopy
Existujú dve alotropické formy titánu a päť prirodzene sa vyskytujúcich izotopov. 46Ti až po 50Ti. 48Ti je izotop s najväčším prirodzeným výskytom až (73.8%).
Výskyt a výroba
Titán je siedmym najrozšírenejším kovom v zemskej kôre, jeho obsah sa odhaduje na 5,76,3 g/kg. V morskej vode je vďaka svojej chemickej stálosti prítomný len v koncentrácii 0,001 mg/l. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm titánu 1 milión atómov vodíka.
V malom množstve je titán obsiahnutý vo väčšine minerálov a medzi jeho najvýznamnejšie rudy patrí ilmenit - (FeTiO3 oxid železnato-titaničitý) a rutil (TiO2 - oxid titaničitý). Významné zásoby týchto minerálov sa nachádzajú v Austrálii, Severnej Amerike, Škandinávii a Malajzii. Významne je titán zastúpený i na mesačnom povrchu – horniny, ktoré získala misia Apollo 17 obsahujú približne 12% TiO2.
Napriek svojmu vysokému zastúpeniu v zemskej kôre bol čistý kovový titán dlho veľmi vzácnym a drahým materiálom. Dôvodom je skutočnosť, že bežné hutnícke metódy, ktoré sa využívajú na výrobu iných kovov sú v prípade titánu neúčinné vďaka ochote titánu reagovať za zvýšenej teploty s kyslíkom, vodíkom, uhlíkom a dusíkom.
V súčasnosti sa pri priemyslovej výrobe titánu používa predovšetkým tzv. Krollov proces. Pritom sa najprv pyrolýzou ilmenitu alebo rutilu s uhlíkom a chlórom získava chlorid titaničitý TiCl4. Po prečistení sa jeho pary redukujú horčíkom v inertnej argónovej atmosfére pri teplote okolo 800 °C.
Titán vzniknutý touto reakciou je tuhá, pórovitá látka, ktorá sa po odstránení chloridu horečnatého a nezreagovaného horčíku ďalej čistí.
Pre zaujímavosť je možné uviesť, že v 50. a 60. rokoch minulého storočia bola výroba kovového titánu sústredená prakticky len v Sovietskom zväze. Postup výroby bol prísne utajovaný a titán bol v prebiehajúcej Studenej vojne považovaný za jednu zo základných strategických surovín. Až neskôr bol výrobný postup špionážne odhalený a postúpený do západnej Európy a USA.
Použitie
Praktické využitie elementárneho titánu vyplýva predovšetkým z jeho mimoriadnej chemickej odolnosti a malej hustoty. Je treba vziať do úvahy, že výroba titánu je v súčasnosti relatívne finančne náročná a prevádzkové nasadenie titánových komponentov je účelné len v prípadoch, keď nie je možné použiť lacnejšiu alternatívu na báze zliatin hliníka a horčíka – duralov.
Od počiatku priemyslovej výroby kovového titánu spočívalo ťažisko jeho využitia v kozmických technológiách a špeciálnych aplikáciách leteckého priemyslu. Titán a jeho zliatiny sú preto základným materiálom pri výrobe skeletov alebo povrchových ochranných štítov kozmických objektov (družíc, vesmírnych sond a vesmírnych staníc). V leteckom priemysle nachádzajú využitie pri výrobe významne namáhaných súčastí lietadiel, teda predovšetkým pri konštrukcii vojenských stíhacích lietadiel a dnes i pri konštrukcii komerčných dopravných lietadiel.
V chemickom priemysle je titán stále populárnejším materiálom na výrobu alebo jednoduché vystlanie chemických reaktorov, ktoré pracujú v extrémnych podmienkach a vyžadujú vysokú odolnosť voči korózii.
Titán je stále častejšie používaný v zariadeniach, ktoré dlhodobo pracujú v styku s morskou vodou. Môžu to byť súčasti lodí alebo ponoriek (lodné skrutky), ale i komponenty priemyslových celkov, slúžiacich na odsoľovanie (desalináciu) morskej vody.
V bežnom každodennom živote sa s titánom môžeme stretnúť napr. ako s materiálom na výrobu luxusných náramkových hodiniek alebo častí šperkov.
Zlúčeniny
V zlúčeninách sa titán vyskytuje v mocenstve Ti+3 a Ti+4, z ktorých len zlúčeniny štvormocného titánu sú neobmedzene stále.
Výskyt v prírode
Prvok sa vyskytuje v početných mineráloch s hlavnou zložkou rutil (oxid titaničitý) a ilmenit, ktoré sú široko rozptýlené po celej zemi. Existujú dve alotropické formy titánu a päť prirodzene sa vyskytujúcich izotopov. 46Ti až po 50Ti. 48Ti je izotop s najväčším prirodzeným výskytom až (73.8%). Najvýznačnejšou vlastnosťou titánu je jeho pevnosť, titán je pevný približne ako oceľ, ale má 60% hmotnosť. Vlastnosti titánu sú chemicky a fyzikálne podobné zirkóniu.
Biologický význam
Vďaka svojej vysokej chemickej stálosti sa titán v okolitom prostredí nevyskytuje v takej forme, ktorá by mohla byť metabolizovaná živými organizmami. Nie je preto známe žiadne zapojenie titánu do enzymatických reakcií alebo jeho iné biologické uplatnenie, preto je „biokompatibilný“ - v organizme nevyvoláva žiadnu obrannú reakciu.
Naopak vysoká odolnosť titánu sa využíva pri výrobe niektorých chirurgických nástrojov, implantátov (dentálne/zubné, cranio-maxilo-faciálne/lebečno-čeľustno-tvárové) a protéz (napr. ortopedické/využívané pri rekonštrukciách pohybového ústrojenstva - najčastejšie kĺbov). V súčasnosti sú módne piercingové ozdoby pokryté titánom vzhľadom na ich zdravotnú bezchybnosť a žiadaný vzhľad.
Polystyrén
Polystyrén (skr. PS) je polymér, ktorý vzniká polymerizáciou styrénu (vinylbenzénu). Je veľmi rozšírený, pre svoje tepelnoizolačné a ochranné vlastnosti sa používa ako tepelná izolácia a obalový materiál. Patrí do skupiny polyolefínov. Rozoznávame dva základné druhy polystyrénu — štandardný termoplastický polystyrén (ťažký) a penový polystyrén (ľahký).
Polystyrén sa predáva pod viacerými názvami: Luran, Lustron, Styropor, Styrodur, Styroflex a Sagex.
História
Polystyrén bol prvýkrát pripravený náhodou v roku 1839 nemeckým lekárnikom Eduardom Simonom. Pri destilácii styraxu (živica ambrovníka východného — Liquidambar orientalis) získal olejovitú kvapalinu, ktorú pomenoval styrol. O niekoľko dní neskôr si Simon všimol, že olej stuhol. Predpokladal, že išlo o oxidáciu styrolu vzdušným kyslíkom, a tak tuhú látku pomenoval styroloxid. V roku 1845 však anglický chemik John Blyth a nemecký chemik August Wilhelm von Hofmann zistili, že rovnaká premena styrolu prebehne aj bez prítomnosti kyslíka a produkt pomenovali metastyrol. Neskoršia analýza preukázala, že metastyrol a styroloxid sú identické zlúčeniny. V roku 1866 Marcelin Berthelot správne určil, že metastyrol vznikol zo styrolu polymerizáciou.
Vlastnosti
thumb|200px|Penový polystyrén sa používa ako obal. Polystyrén je priehľadný tvrdý a zároveň veľmi krehký plast.Nie je odolný voči benzínu, ketónom (napríklad acetón) a aldehydom (polystyrén je všeobecne málo odolný voči organickým rozpúšťadlám). Okrem toho je pomerne citlivý na UV žiarenie. Hustota štandardného polystyrénu sa pohybuje v rozmedzí 1,04 až 1,09 g/cm³. Pri penovom, kde väčšinu objemu tvorí vzduch, je to len 0,02 až 0,06 g/cm³.
Štandardný polystyrén je tvrdý, citlivý na náraz a jeho vlastnosti sa časom a poveternostnými vplyvmi rýchlo zhoršujú (krehne, vytvára mnoho trhlín). Odolnosť voči teplote je tiež veľmi nízka — použiteľný je do 70 °C, pre rýchle starnutie sa však používa len do teploty 55 °C. Topenie kryštálov nastáva už pri teplote 90 °C, sklovitý prechod pri 95 °C.
Polystyrén horí žltým, veľmi dymivým plameňom sprevádzaným sladkým zápachom po benzéne. Produkty horenia sú pri vdychovaní zdraviu škodlivé.
Penový polystyrén má v porovnaní s klasickým polystyrénom ešte nižšiu mechanickú pevnosť a elasticitu. Je biely, nepriehľadný a vyznačuje sa veľmi nízkou tepelnou vodivosťou a hustotou.
Fyziologické účinky
Polystyrén je zdravotne neškodný (pri normálnych teplotách), a preto našiel využitie ako obalový materiál na potraviny (penový aj štandardný polystrén).
Chemická odolnosť
Chemická odolnosť polystyrénu je závislá od teploty. Všeobecne možno povedať, že je menej odolný voči organickým zlúčeninám. V nasledujúcej tabuľke je uvedená odolnosť polystyrénu voči niektorým druhom látok pri teplote cca 20 °C:
* — žiadna resp. veľmi nízka odolnosť (aj krátka expozícia môže materiál poškodiť)
** — obmedzená resp. dobrá odolnosť (materiál je na obmedzenú dobu odolný, poškodenie nie je nevratné)
*** — veľmi dobrá odolnosť (ani dlhodobá expozícia nespôsobuje poškodenie materiálu)
Druhy — výroba a spracovanie
Polystyrén sa vyrába polymerizáciou monoméru — styrénu (etenylbenzénu). Samotný polymerizačný proces sa vyznačuje viacerými charakteristickými vlastnosťami. Reakciou vzniká polymérny uhlíkový reťazec, v ktorom je na každom druhom atóme uhlíka naviazaný fenyl C6H5–.
Ak sú všetky fenylové skupiny umiestnené na jednej strane reťazca, ide o tvz. izotaktický polystyrén (nevyrába sa). V prípade, že sú fenylové skupiny rozmiestnené nepravidelne na oboch stranách reťazca, ide o tvz. ataktický polystyrén. Táto nepravidelnosť rozmiestnenia zabraňuje kryštalizácii. Syndiotaktický polystyrén, ktorý vzniká pri použití metalocénového katalyzátora, je charakteristický vysokým stupňom kryštalizácie (teplota topenia až 270 °C).
Penový polystyrén
Podľa spôsobu výroby a vlastností polystyrénu sa rozlišuje:
Použitie
V elektrotechnike sa polystyrén používa pre svoje dobré elektroizolačné vlastnosti. Okrem izolácie káblov sa používa aj na výrobu elektrických vypínačov, cievok a pod. Polystyrén sa vo veľkej miere používa v stavebníctve ako tepelná izolácia, na stavbu modelov a kulís. Penový polystyrén sa používa ako obalový materiál na potraviny a rôzne krehké tovary. Polystyrén tvorí tiež základ bojovej látky Napalm-B. V stavebníctve sa drobený polystyrén využíva ako prímes do ľahkého betónu, alebo lisovaný na účelové dosky ako stavebná izolácia . Používa sa tiež ako náplň do sedacích vakov, buď ako drvený polystyrén, ktorý sa vyrába zo stavebného odpadu drvením alebo rezaním alebo ako granulované guličky, ktoré sú ako výplň sedacieho vaku vhodnejšie.
Zrkadlová frekvencia
Zrkadlová frekvencia alebo zrkadlový kmitočet je pri ladení príjmu rádia na prijímači typu superheterodyn neželaná vstupná frekvencia, ktorá produkuje rovnakú medzifrekvenciu (MF) ako želaná vstupná frekvencia. Je to potenciálny zdroj rušenia dobrého príjmu.
V prijímači typu superheterodyn do zmiešavača vstupuje frekvencia f_{o}\! generovaná oscilátorom, ktorý je preladiteľný tak, aby prekonvertoval želanú vstupnú frekvenciu f_{s}\! na fixnú medzifrekvenciu f_{i}\!, ktorá potom prejde cez selektívne filtre, zosilňovače a detektor. Výstup jednoduchého zmiešavača obsahuje súčet a rozdiel jeho dvoch vstupných frekvencií. Čiže obe vstupné frekvencie su, výsledkom je f_{i}\!. Obyčajne je potreba prijímať iba jednu z týchto vstupných frekvencií.
Neželaná frekvencia sa nazýva zrkadlová frekvencia z dôvodu zrkadlovej symetrie frekvencií detegovaných okolo f_{o}\!. Príjem zrkadlovej frekvencie môže byť minimalizovaný len laditeľným filtrom pred zmiešavačom alebo ešte lepšie zloženým zmiešavacím obvodom.
Ak je zvolená vysoká MF, môže sa použiť jednoduchý filter na vstupe. Pevne naladené MF filtre nemôžu odfiltrovať zrkadlovú frekvenciu, ale sú navrhnuté tak, aby prepúšťali rozsah frekvencií, ktoré nazývame šírka pásma. Toto určuje celkovú šírku pásma prijímača, v ktorého strede je vstupná frekvencia f_{s}\!.
Hláska
Hláska je najmenší zvukový prvok reči; hlásky sa delia na samohlásky a spoluhlásky. Hláska je najmenšia komplexná jednotka materiálneho (fonetického) systému jazyka abstrahovaná z lineárneho toku reči ako paralela členenia jazykových foriem na fonémy; fonetická paralela fonémy.
Mucholapka
Mucholapka môže byť:
Anzat-le-Luguet
Anzat-le-Luguet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vokovice
right|thumb|Vokovice
Vokovice sú katastrálne územie a štvrť Prahy, súčasť mestskej časti, mestského obvodu a správneho obvodu Praha 6.
Veľký kaňon (rozlišovacia stránka)
Veľký kaňon môže byť:
Vokovice
Vokovice boli pripojené k Prahe v roku 1922, kedy mali 2021 obyvateľov. Predtým boli samostatnou obcou.
Regent
Regent, z lat. regens - vládnuci, je najčastejšie v monarchii označenie osoby, ktorá vykonáva právomoci panovníka v jeho mene, alebo v mene koruny. Regent preberá právomoci v čase, keď je vládca neplnoletý, neprítomný alebo neschopný tieto vykonávať, alebo počas interregna.
Teti II.
thumb|80px|Sistrum s vpísaným menom faraóna Tetiho Teti II. bol prvým faraónom šiestej dynastie. Je známy (menej často) tiež ako Othoes. Vládol od roku 2345 do 2333 pred Kr. a je pochovaný v Sakkáre. Presná dĺžka jeho vlády je otázna, pretože časť Turínskeho zoznamu kráľov, ktorá sa jej týka, bola zničená. Kráľovná Iput, jeho maželka, bola pravdepodobne dcéra faraóna Venisa, posledného vládcu predošlej dynastie.
Hlasivky
Lekársky odbor, ktorý sa zaoberá zdravím hlasiviek a hlasu sa nazýva foniatria.
Teti II.
Počas Tetiho vlády si začali bohatí dvorania stavať pohrebné monumenty, ktoré sa mali vyrovnať pohrebným stavbám faaónov. Napríklad jeho kancelár si vybudoval mastabu, ktorá pozostávala z 32 miestností, všetkých bohato zdobených. Budovanie bohatých hrobiek mimo kráľovskú rodinu sa považuje za znak toho, že sa bohatstvo presúva z rúk dvora na miestnych vládcov, proces, ktorý sa zavŕšil na konci Starej ríše.
Teti bol možno zavraždený Userkarem, ktorý sa pokúsil zmocniť vlády. Manethó uvádza, že bol zavraždený telesnými strážcami pri palácovom prevrate.
Hlasivky
Uloženie
Pri pohľade z ústnej dutiny sú hlasivky vidieť hneď za hrtanovou príklopkou, ktorá pri prehĺtaní chráni vstup do hrtanu. Hlasivkové svaly a väzy sa napínajú medzi hlasivkovým výbežkom krhlovitej chrupavky a zadným okrajom štítnej chrupavky.
Popis
Hlasivkové riasy sú veľmi pružné - samotný hlasivkový výbežok je tvorený elastickou chrupavkou, hlasivkový väz, čo je vlastne zosilnená fibroelastická membrána hrtanu, je tiež z elastických vlákien. Hlasivkový väz slúži ako opora mäkším hlasivkovým riasám, ktoré sú tvorené záhybmi sliznice. Prirodzené napätie väzu tak môže byť ovplyvňované vôľou - ku každému hlasivkovému väzu prilieha priečne pruhovaný hlasivkový sval. Medzi väzmi sa nachádza hlasivková štrbina (lat. rima glottidis), ktorá má pri dýchaní tvar pretiahnutého, rovnoramenného trojuholníka - pri fonácii však napätie svalu spôsobí, že sa k sebe hlasivkové riasy po celej diaľke priblížia.
Tvorba hlasu
Pri približovaní hlasivkových rias dôjde k tomu, že pri výdychu do nich vzduch naráža a odpudzuje ich od seba. Vďaka svojej pružnosti sa riasy hneď vracajú do pôvodnej polohy, rozochvievajú sa a spôsobujú pravidelné prerušovanie prúdu vydychovaného zvuku. Tón hlasu záleží na rezonančnej frekvencii kmitajúcich hlasiviek. U dospelého muža sa táto frekvencia pohybuje okolo 125 Hz, u dospelých žien je asi 210 Hz, u detí cez 300 Hz.
Externé odkazy
Zatiaľ je frekvencia ľudi 125 Hz,210Hz,300Hz,bude 100Hz,200Hz,400Hz....
Armaillé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stalowa Wola
Stalowa Wola je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat stalowowolski v rovnomennej gmine.
Žije tu 65 277 obyvateľov (30.6.2007).
Lalevade-d’Ardèche
Lalevade-d’Ardèche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Lalevade-d’Ardèche má 1156 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kraj (Česko-Slovensko, 1960 – 1992)
Kraj bola najväčšia územnosprávna jednotka v Česko-Slovensku v rokoch 1960 až 1992 (v Česku až dodnes). Nadviazala na kraje z roku 1949 – pozri kraj (1949 – 1960).
SVD
SVD môže byť:
Kraj (Česko-Slovensko, 1960 – 1992)
V Česku to boli tieto:
Na Slovensku boli tieto:
Na čele krajov naďalej stáli Krajské národné výbory. Kraje sa ďalej delili na okresy, ktoré spravovali Okresné národné výbory.
Podrobnejšie sa postavením Slovenska a jeho orgánov v Česko-Slovensku venovala novoprijatá Ústava Československej socialistickej republiky vo svojej šiestej hlave (Ústava mala Prehlásenie a deväť hláv, schválená na celoštátnej konferencii KSČ 5.7. júla 1960 a následne Národným zhromaždením 11. júla 1960). Ústavným zákonom SNR č. 43/1968 o hlavnom meste Slovenska Bratislave zo 14. marca 1968 s účinnosťou od 22. marca 1968 sa upravilo postavenie Bratislavy ako „hlavného mesta Slovenska“ (od 1. 1. 1969 „hlavné mesto SSR“) a samostatnej územnosprávnej jednotky na úrovni kraja (čo platí až dodnes). Zákon bol novelizovaný s účinnosťou k 1. 8. 1971 v zmysle zákona o československej federácii.
Slovensko
Členenie na kraje bolo na Slovensku zrušené zákonom SNR č.71/1969 o územnom členené SSR zo 17. 6. 1969 s účinnosťou od 1. 7. 1969, podľa ktorého sa Slovensko členilo už na 37 okresov, pričom územie Bratislavy tvorilo samostatnú územnú jednotku. Zákonom č. 130/1970 Zb. o územnom členení SSR z 28. 12. 1970 a zákonom č. 131/1970 Zb. o zriadení KNV v SSR sa znova vytvorili kraje Západoslovenský, Stredoslovenský a Východoslovenský, pričom hlavné mesto SSR Bratislava sa nestalo súčasťou Západoslovenského kraja.
Právomoci Krajských národných výborov prešli zákonom o obecnom zriadení č. 369/1990 Zb. zo dňa 9. septembra 1990 na obce. Krajské zriadenie bolo na Slovensku napokon zrušené zákonom č. 517/1990 Zb. o územnom a správnom členení Slovenskej republiky z 22. novembra 1990 s účinnosťou od 19. decembra 1990 (zrušený zákonom o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky č. 221/1996 Z.z., účinný od 24. júla 1996).
Česko
V Česku pôvodný zákon o územnom členení štátu z roku 1960 platil naďalej, preto tam formálne vyššie uvedené socialistické kraje ako územné jednotky existovali aj naďalej súbežne s neskôr novovytvorenými samosprávnymi krajmi. Toto členenie bolo úplne eliminované dňom 1. januára 2021.
Pélejská erupcia
thumb|right|200px|Schéma erupcie pélejského typu. Popis: 1. plynovo-prachový mrak, 2. spád vulkanického popola a prachu, 3. [[Láva|lávový dóm, 4. vulkanická bomba, 5. pyroklastický prúd, 6. vrstvy lávy a popola, 7. stratum, 8. prívod magmy, 9. magmatický kozub, 10. dajka.]] Pélejská erupcia (podľa karibskej sopky Pelée) je názov sopečnej erupcie explozívneho typu. Jej najcharakteristickejším znakom je produkcia žeravých lavín vulkanického popola a plynov, nazývaná pyroklastický prúd. Taktiež je s erupciou tohto typu spojený rast vulkanického dómu v prívodnom magmatickom kanáli. Jeho kolaps spúšťa pyrkolastické prúdy. Láva tohto typu erupcie je silne viskózna, ryolitovo-andezitového zloženia.
Lažánky (okres Strakonice)
Lažánky sú obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 88 obyvateľov, z toho 38 mužov a 50 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 41,2 roka, ženy 37,7 roka).
Heydukova ulica (Bratislava)
Heydukova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Adolfa Heyduka (1835 – 1923), českého spisovateľa.
Tiahne sa od Kolárskej po Mariánsku. Hollého ulica je na ňu kolmá a je rovnobežná so Špitálskou a Obchodnou ulicou.
Na Heydukovej 10 ma sídlo Onkologický ústav svätej Alžbety, významné stredisko liečby onkologických chorôb s celoslovenskou pôsobnosťou. Na Hedykovej 21 sa v minulosti nachádzala kaviareň u Pioniera s relikviami z obdobia socialistického Česko-Slovenska. Zanikla v auguste 2012.
Národné kultúrne pamiatky
Na Heydukovej 11 a 13 sa nachádza sa jediná synagóga v Bratislave – ortodoxná synagóga, postavená v rokoch 1923 – 1926 podľa projektu architekta Artúra Szalatnaia-Slatinského (1891 – 1961).
Národnými kultúrnymi pamiatkami sú aj budovy s číslami 3, 6, 17, 19 a 23.
Na Heydukovej 3 a 6 sa nachádzajú eklektické nájomné domy z roku 1905, Na Heydukovej 17 sa nachádza nájomný dom postavený okolo roku 1900, ktorého prevládajúce slohy sú historizmus a secesia. Eklektický nájomný dom na Heydukovej 19 bol postavený začiatkom 20. storočia. V štýle kubizmu bol postavený nájomný dom na Heydukovej 23 z roku 1923, ktorý navrhol architekt Klement Šilinger.
Záběhlice
right|thumb|Záběhlice
Záběhlice sú katastrálne územie pri toku Botiča na juhovýchode Prahy. Záběhlice boli od románskej doby tradičnou poľnohospodárskou obcou. Od polovice 19. storočia do druhej svetovej vojny mali charakter robotníckeho predmestia. Od roku 1922 sú Záběhlice súčasťou Prahy. V 20. a 30. rokoch na okrajoch územia Záběhlic vznikli rozsiahle štvrte rodinných domov, Spořilov a Zahradní Město. Tie boli po druhej svetovej vojne rozšírené rozsiahlymi panelovými sídliskami a začiatkom 21. storočia vo východnej časti Novým Zahradním Městom. Staré Záběhlice a Zahradní Město patria do mestské časti a obvodu Praha 10, Spořilov do mestské časti a obvodu Praha 4.
Strzyżów
Strzyżów je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat strzyżowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 8 644 obyvateľov (30.6.2007).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Silická Jablonica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Silická Jablonica v okrese Rožňava.
Slabikotvorná hláska
Slabikotvorná hláska alebo sonanta je hláska v jadre slabiky. Je to hláska (samohláska alebo spoluhláska), ktorá tvorí tú časť slabiky, ktorá má najvyššiu zvučnosť. Zo spoluhlások môžu byť sonantami iba sonóry (v slovenčine konkrétne zo sonór r, ŕ, l a ĺ).
Need for Speed: Most Wanted (2012)
Need for Speed: Most Wanted je pretekárska videohra s otvoreným svetom (open world racing game), vyvinutá britskou videohernou vývojárskou spoločnosťou Criterion Games a publikovaná cez Electronic Arts. Oznámená bola dňa 4. júna 2012 počas tlačovej konferencie Electronic Entertainment Expo 2012 spoločnosti Electronic Arts, Most Wanted je devätnástym titulom dlhotrvajúcej série Need for Speed. Vydaná bola pre platformy Microsoft Windows, PlayStation 3 a Xbox 360 dňa 30. októbra 2012 s uvedením na trh pre Severnú Ameriku.
Hláskoslovie
Hláskoslovie podáva výklad o zvukovej stránke reči. Hovorí sa v ňom o tvorení hlások, o ich vlastnostiach, o radení hlások v slovách a o používaní jednotlivých hlások.
Podlôžko
thumb|Hypothalamus thumb|Poloha Hypothalamusu Podlôžko alebo hypotalamus (lat. hypothalamus) je spodná časť medzimozgu (lat. diencephalon) tvoriaca dno tretej mozgovej komory.
Hypotalamus sa skladá z týchto častí:
Infundíbulum spája hypotalamus s hypofýzou; prebiehajú v ňom okrem nervových vlákien i cievy.
Je centrom autonómneho riadenia t. j. parasympatika a sympatika, ďalej je súčasťou sieťkovitý útvar, extrapyramídových motorických dráh a limbického systému.
Buddh International Circuit
Buddh International Circuit je názov okruhu, ktorý hostil 30. októbra 2011 prvú Grand Prix Indie šampionátu formuly 1. Trať bola dokončená 30. augusta 2011.
Podlôžko
Riadi takmer všetky vegetatívne funkcie ľudského organizmu. Jeho činnosť spočíva hlavne v zlaďovaní jednotlivých vnútorných orgánov do komplexnej odpovede. Napríklad pripravuje všetky orgánové sústavy na zvýšenú fyzickú alebo psychickú záťaž.
Buddh International Circuit
Okruh je súčasťou športového komplexu Jaypee Greens Sports City s rozlohou 1 120 hektárov, vzdialeného iba 35 kilometrov od hlavného mesta Indie, Naí Dillí.
Charakteristika trate
Trať navrhol architekt Hermann Tilke, ktorý už projektoval okruhy v Bahrajne, Istanbule, Šanghaji, Sepangu, vo Valencii, Abú Zabí či okruh v Južnej Kórei. Buddh International Circuit je vlniaca sa trať s dĺžkou päť kilometrov, ktorá bola navrhnutá tak, aby mala po Monze druhú najvyššiu priemernú rýchlosť zo všetkých tratí v kalendári MS F1. Tribúny popri trati by mali zabezpečiť miesto pre 200 tisíc návštevníkov. K okruhu bude viesť osemprúdová diaľnica a v budúcnosti je tiež plánovaná výstavba linky metra z centra Naí Dillí.
Podlôžko
V hypotalame sa tvoria hormóny vazopresín (antidiuretický hormón, ADH) a oxytocín, ktoré sú po neurosekrečných dráhach dopravované do neurohypofýzy, z ktorej sú potom uvoľňované podľa potreby do krvi. Ďalej uvoľňuje súbor látok nazývaný hypotalamické uvoľňovacie faktory (liberíny a statíny), ktoré riadia činnosť adenohypofýzy.
Buddh International Circuit
Charakteristika trate
Jazdci budú musieť za jedno kolo prejsť 16 zákrut a prekonať prevýšenie 14 metrov, pričom maximálna rýchlosť dosahovaná na najdlhšej rovinke medzi zákrutami číslo 3 a 4 by mala predstavovať asi /h. Predpokladaný čas na jedno kolo päť kilometrov dlhého okruhu je 1 minúta a 27 sekúnd, pri priemernej rýchlosti /h.
Okruh s rozpočtom vyše 364 miliónov dolárov je vo vlastníctve súkromnej spoločnosti. Organizátori prvých indických pretekov majú s Berniem Ecclestonom zmluvu na ďalších 10 rokov, pričom odhadujú návštevnosť až 120 tisíc divákov.
Podlôžko
Okrem iného riadi hypotalamus pocity hladu, smädu, reguluje telesnú teplotu, podieľa sa na kontrole emócií a sexuálnej aktivite.
Buddh International Circuit
Jaypee Greens Sports City
Športový komplex Jaypee Greens Sports City, ktorého je okruh s rozlohou 354 hektárov súčasťou, bude obsahovať kriketový štadión s kapacitou 100 tisíc miest, golfové ihrisko s 18 jamkami, hokejový štadión s kapacitou 25 tisíc miest a športovú akadémiu. Celý tento komplex má prinášať ročný zisk vo výške 170 miliónov dolárov a prácu tu nájde 10 000 ľudí.
Dvojklíčnolistové
Dvojklíčnolistové (iné názvy pozri nižšie; lat. Dicotyledonopsida, Dicotyledoneae, Dicotyledones) alebo magnólie (iný názov: magnóliokveté, lat. Magnoliopsida) je veľký parafyletický taxón (tradične trieda) magnóliorastov. Niekedy sa čisto formálne dvojklíčnolistové klasifikujú ako nadtrieda a magnólie potom ako jediná trieda tohto taxónu.
Charakteristika
Dvojklíčnolistové sú vývojovo staršie krytosemenné rastliny. Majú hlavný koreň zväčša vyvinutý, listy s perovitou alebo dlaňovitou žilnatinou, kvety najčastejšie päťpočetné, kvetný obal rozlíšený na kalich a korunu a zárodok s dvoma klíčnymi listami. Väčšina z nich má tiež v sitkoviciach plastidy so škrobovými zrnami.
Dnes je známych okolo 199 350 druhov týchto rastlín a zahŕňajú 75 % všetkých krytosemenných rastlín. Fosílie prvých pravých dvojklíčnolistových pochádzajú z ranej kriedy (pred 125 miliónmi rokov).
Systém
Dvojklíčnolistové sú taxón vyskytujúci sa v tradičných systémoch. Typický príklad je uvedený tu: Cronquistov systém. V Cronquistovom systéme sa dvojklíčnolistové delia na rôzne podtriedy a rady.
Alternatívny tradičný systém delí dvojklíčnolistové na najvyššej úrovni na dve veľké skupiny (a tie potom ďalej na podtriedy a/alebo rady)  :
V systéme APG IV sa taxón dvojklíčnolistové už nevyskytuje explicitne, ale implicitne v ňom zodpovedá jednoducho všetkým krytosemenným rastlinám okrem vetvy jednoklíčnolistové rastliny. T.j. v systéme APG IV majú dvojklíčnolistové nasledujúci systém: Z uvedených taxónov APG IV sú pravé dvojklíčnolistové rastliny to isté ako v tradičnom systéme vyššie dvojklíčnolistové a všetky ostatné uvedené taxóny APG IV zodpovedajú v tradičnom systéme nižším dvojklíčnolistovým.
Kúkoľ poľný
Kúkoľ poľný (Agrostemma githago) je jednoročná rastlina z čeľade silenkovitých. Listy sú čiarkovokopijovité a celá rastlina je mäkko plstnatá. Kališné lístky sú zrastené do mechúrika, v ktorom po opelení a odpadnutí sýto červenofialovej koruny dozrievajú semená. Jedna rastlina vyprodukuje i stovky semien. Celá rastlina je jedovatá. Z látok obsiahnutých v kúkoli bol v Srbsku vyvinutý prostriedok na urýchlenie rastu plodín Agrostemin.
Výskyt a doba kvitnutia
Rastie len v prítomnosti jednoročných rastlín, hlavne obilia, ktoré keď sa od jeho semien dostatočne nevyčistí, tak je nepožívateľne horké. Je to pôvodne kozmopolitná burina, ktorá sa rozšírila všade, kde sa pestovalo obilie, no s nástupom moderných agrotechnológií a používania herbicídov začína postupne miznúť, niekde, napríklad na Slovensku sa stáva kriticky ohrozenou. Plánuje sa jej zachovanie v kultúrach napríklad v skanzenoch a pod. Kvitne od júna do októbra.
Očná guľa
náhľad|350px|Prierez ľudského oka Očná guľa je pohyblivý útvar uložený v tvárovej časti lebky v očnici (orbita) v tukovom tkanive, v ktorom sa otáča pomocou okohybných svalov.
Okom prebieha myslená os, ktorá je spojnicou pozorovaného predmetu s miestom najostrejšieho videnia na sietnici - ústredná jamka (fovea centralis). Očná guľa je len približne guľovitá. Predozadný rozmer (cez očnú os) je asi o 1 cm väčší ako transverzálny a vertikálny priemer.
Stena očnej gule sa skladá z troch vrstiev; vonkajší väzivový obal očnej gule (tunica fibrosa bulbi) tvorí očné bielko a rohovka. Strednú vrstvu, cievnatý obal očnej gule (tunica vasculosa bulbi), tvorí cievovka, vráskovec a dúhovka. Vnútornú vrstvu očnej gule (tunica interna bulbi) tvorí sietnica s tyčinkami a čapíkmi.
V hrote očnice vystupuje z oka zrakový nerv a vstupuje tepna privádzajúca krv pre celé oko, vstupujú tu aj nervy pre ovládanie svalov v oku. Tieto útvary sú uložené v tukovom tkanive.
Miesto, kde vystupuje z očnej gule zrakový nerv, sa nazýva slepá škvrna. Je bez tyčiniek a čapíkov. 2/3 vnútorného priestoru očnej gule vypĺňa hmota nazývaná sklovec. Na vráskovci je zavesená šošovka.
Supercela
thumb|Supercela Supercela alebo supercelárna búrka je jednobunková konvektívna búrka, ktorá obsahuje jeden dlhotrvajúci, rotujúci výstupný prúd a dva zostupné prúdy. Na radare ju charakterizuje mezocyklóna.
Supercely bývajú sprevádzané divokým počasím – obrovskými krúpami, tornádami, prípadne prívalovými zrážkami či extrémnou elektrickou aktivitou. Supercely sú v Európe pomerne vzácne, nie však neobvyklé.
Druhy supercel
Poznáme tri druhy supercel, ktoré sa od seba líšia intenzitou zrážkovej aktivity.
LP supercela
V búrke prevládajú výstupné prúdy, zostupné sú menej vyvinuté alebo nevyvinuté. Aj napriek tomu môže byť búrka doprevádzaná prepadmi studeného vzduchu („microburst“), ktoré vedú k silným nárazom vetra na malom území. LP supercela je charakterizovaná relatívne slabými zrážkami. Môžu sa však vyskytnúť obrovské krúpy. Vzhľadom na absenciu zostupných prúdov sa tornáda netvoria príliš často.
CS (klasická) supercela
Búrka má vyvážený výstupný a zostupný prúd (zostupné prúdy sú dva). Čelný zostupný prúd vzniká obvykle na severovýchode búrky a sprevádzajú ho silné zrážky. Tylový zostupný prúd je obvykle bez zrážok, výnimkou je záverečné štádium búrky, keď sa zrážky vyskytujú aj v tejto oblasti. V CS supercelách sa najčastejšie vyskytujú tornáda.
HP supercela
V búrke dominujú zostupné prúdy. Tieto búrky sprevádzajú intenzívne zrážky, silné nárazy vetra (až so silou orkánu) a mohutné krupobitia. Ďalším nebezpečenstvom je mimoriadna elektrická aktivita (až stovky bleskov za minútu). Tornáda sa vyskytujú častejšie ako pri LP supercele, avšak menej často ako pri CS supercele. Bývajú však ukryté v silných zrážkach, preto o nich ľudia do poslednej chvíle nevedia.
Ďalšie zdroje
Gewitter
Libějovice
Libějovice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 474 obyvateľov, z toho 226 mužov a 248 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 40,3 roka, ženy 42,2 roka).
Veleslavín
right|thumb|Veleslavín
Veleslavín je katastrálne územie Prahy.
Vznikol zrejme v 10. až 11. storočí a je spomínaný vo falošnej zakladacej listine břevnovského kláštora. Do roku 1420, kedy bol zhabaný Pražanmi a prešiel do majetku Starého Mesta, patril břevnovskému kláštoru. V 16. storočí patril jeden z dvorov vo Veleslavíne otcovi Daniela Adama z Veleslavína a iný vtedajší dvor vlastnil Ferdinand Šlik. Súčasný zámok bol postavený v roku 1730. V roku 1922 bol Veleslavín s 1814 obyvateľmi a 173 domami pripojený k Prahe ako súčasť Prahy XIX. V roku 1949 sa stalo katastrálne územie Veleslavín súčasťou obvodu Praha 6 (s Dejvicami, Sedlecom, Vokovicami a s časťami Bubenča, Hradčan, Střešovíc a Liboce) a zostalo súčasťou obvodu Praha 6 aj pri reforme v roku 1960. V roku 1990 sa územie stalo súčasťou mestskej časti Praha 6.
Robert Roth
Robert Roth (* 28. október 1972, Bratislava) je slovenský herec.
Životopis
Začínal v Detskej rozhlasovej dramatickej družine. Vyštudoval na konzervatóriu v Bratislave hudobno – dramatický odbor.
Hercom Činohry Slovenského národného divadla je od roku 2000. V tom istom roku bol nominovaný na DOSKY 2000 za rolu Ariela v Shakespearovej Búrke. V SND hral aj v ďalších dvoch Shakespearových hrách - Antonius a Kleopatra, Trojkráľový večer alebo čo len chcete (šašo Feste), na Bratislavskom hrade zase v Kupcovi benátskom (Gratiano). Stvárnil Jarryho Tatka Ubu, za ktorého získal v Česku cenu za herecký výkon, Arthura v Mrožekovom Tangu, za Šabrina v adaptácií Dostojevského próz (Cudzia žena a muž pod posteľou) získal nomináciu na DOSKY 2006. V roku 2008 ziskal DOSKY za postavu Hamleta v rovnomennej inscenácii SND. Cena Nadácie Tatra Banky za umenie 2008. Predstavenie Činohry SND Hollyroth získalo 2 ocenenia (Špeciálna Cena poroty a Cena študentskej poroty) na festivale Nová dráma 2010. Ten istý titul získal cenu DOSKY 2010 za najlepší mužský herecký výkon. Incenácia si odniesla aj DOSKU 2010 ako najlepšia inscenácia sezóny 2009/2010.
Získal ocenenie Krištáľové krídlo v kategórii Divadlo a audiovizuálne umenie 2010.
Spolupracuje s rozhlasom - hra Baudolino, Pán prsteňov (Rádio Slovensko). Načítal román Michala Hvoreckého Eskorta, ktorý je prvou slovenskou audioknihou vo formáte MP3. Trvá takmer 9 hodín.
Dňa 26. marca mu vyšiel debutový album s názvom Klamanie telom. 11 piesní v šansónovom duchu nadväzuje na tradíciu Deža Ursinyho a Jara Filipa, avšak s osobitou poetikou Marcela Buntaja a Mariána Hečka, ktorí sú väčšinovými tvorcami piesní. Rothova nespútaná energia sa v skladbách nepresadzuje, naopak, na platni ho objavíte s kultivovaným prejavom. Aranžmány, postavené na akustických nástrojoch, a nápadité vokály sa na chvíľu stali zázemím, v ktorom sa naplno rozvíja Rothove zatiaľ neobjavené muzikantské alter ego. Jeho hlas možno počuť v reklamách na denník SME či Citroen a na Rádio Anténa Rock.
Guma
Guma môže byť
Artannes-sur-Thouet
Artannes-sur-Thouet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Apchat
Apchat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kúpna zmluva
Kúpna zmluva je zmluva o nákupe niečoho.
Aplikovateľné predpisy
Na Slovensku sa kúpna zmluva riadi v zásade ustanoveniami Občianskeho zákonníka [OZ] (§ 588 a nasl.). Platia však tieto výnimky:
V prípade a) a v prípade b) platia ustanovenia Občianskeho zákona len v bodoch, ktoré v Obchodnom zákonníku resp. Dohovore OSN o zmluvách o medzinárodnej kúpe tovaru nie sú uvedené.
Tarnobrzeg
Tarnobrzeg je mesto v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve v okrese Powiat Tarnobrzeg v rovnomennej gmine. Tarnobrzeg je na pravom brehu rieky Visly, vo východnej časti južného Poľska, na pieskových rovinách Sandomierzskej panvy.
Kúpna zmluva
Aplikovateľné predpisy
Z vyššie uvedeného zjednodušene vyplýva, že:
Vodováha
Vodováha môže byť:
Žiabre
Žiabre sú orgány (u prvoústovcov ektodermálneho pôvodu) slúžiace na prijímanie kyslíka z vody. Žiabre sa vyvinuli u veľkého množstva rozličných vodných bezchordátov a tiež u niektorých chordátov (napr. kruhoústnice, drsnokožce, ryby, larvy obojživelníkov), z čoho vyplýva, že majú rozličnú veľkosť, tvar a podobu.