cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Obchodný dom Dunaj
Fasáda
Jednoduchú fasádu členia horizontálne pásy okien, ktoré osvetľujú predajne a vertikálne okná schodiska, vďaka čomu je aj z exteriéru ľahko čitateľná dispozícia budovy, pričom okná sú z väčšej časti použité otočné o 180 stupňov a zasklené Termoluxom.
Zaujímavá je aj nočná iluminácia objektu - priečelie v noci osvetľuje po celom obvode dlhý líniový neón, ktorý zdôrazňuje asymetrickosť fasády.
Zaujímavosti
Objekt odovzdali do užívania krátko po začatí výstavby.
Obchodný dom patrí k vrcholným dielam funkcionalizmu na Slovensku a považuje sa aj za architektovo vrcholné dielo, jeho forma zodpovedala novému slohovému názoru, značné bolo aj využitie technických prvkov a priemyselnej výroby.
Koncom deväťdesiatych rokov bola budova obnovená podľa projektu J. Bahnu.
Napriek poddimenzovaným komunikáciám sa stavba aj dnes, po modernizácii interiérov využíva na pôvodný účel, aj keď po výstavbe veľkých obchodných domov v meste stratil svoj prvotný funkčný význam.
Príbeh obchodného domu a jeho zamestnancov na začiatku druhej svetovej vojny fiktívne mapuje seriál TV Markíza Dunaj, k vašim službám.
Chvojnická pahorkatina
Chvojnická pahorkatina je geomorfologický celok na západnom Slovensku, na Záhorí. Je súčasťou podsústavy Panónska panva, provincie Západopanónska panva, subprovincie Viedenská kotlina a oblasti Záhorská nížina. V starších deleniach sa zaraďovala pod Západné Karpaty (Myjavskú pahorkatinu).
Poloha a členenie
thumb|right|Pohľad na Senickú pahorkatinu Na juhu a západe hraničí s Borskou nížinou, na severozápade s Dolnomoravským úvalom, na severovýchode s Bielymi Karpatmi a na východe s Myjavskou pahorkatinou. Na severe prebieha česko-slovenská štátna hranica.
Chvojnická pahorkatina sa člení na štyri geomorfologické podcelky:
Najvyšším vrchom je Zámčisko (434,1 m n. m.) v rovnomennom podcelku.
Geologické pomery
Z geologického hľadiska je oblasť Chvojnickej pahorkatiny priraďovaná k neogénnym sedimentárnym panvám Vnútorným Západným Karpatom. Juhozápadná časť je budovaná málo spevnenými až sypkými morskými neogénnymi sedimentmi, hlavne ílmi, slieňmi, siltmi, pieskami, pieskovcami a štrkami obdobia vrchného miocénu až pliocénu. Juhovýchodnú a centrálnu časť budujú ílovce, siltovce, piesky, pieskovce, štrky, zlepence, ojedinele vápence spodného miocénu. Západná a sčasti aj centrálna časť je budovaná ílmi, ílovcami, siltovcami, pieskami, pieskovcami a zlepencami obdobia stredného miocénu. V tejto časti sa pridávajú vápence, sloje uhlia a ryolitové tufy. Najsevernejšia časť je budovaná flyšovými vrstvami pieskovcov, zlepencov a ílovcov obdobia paleogénu až spodného eocénu. Najsevernejšia časť zároveň prináleží k magurskému flyšu vonkajšieho flyšového pásma. Stredom územia prechádza niekoľko zlomových línií, pričom najvýznamnejšia prebieha v smere západvýchod.
Reliéf
thumb|right|Pohľad na [[Zámčisko (geomorfologický podcelok)|Zámčisko]] Povrch nie je veľmi členitý, od poslednej ľadovej doby (würm) je modelovaný západnými vetrami, ktoré tu naviali mohutné pokrovy spraší a sprašových hlín. Vyskytujú sa tu tiež pieskové presypy, pričom piesky sú nevápnité, nezadržiavajú vody a ťažko sa na nich utvára humus. Riekami modelovaný reliéf sa vyskytuje v centrálnej časti, najmä v podcelku Zámčisko.
Klíma
Chvojnická pahorkatina patrí do teplej oblasti (A), mierne vlhkej podoblasti a do okrsku s miernou zimou (A5). Len najvyššie položené oblasti (Zámčisko) patria do mierne teplej oblasti (B), mierne vlhkej podoblasti a pahorkatinového okrsku s miernou zimou (B3). Priemerné teploty vzduchu v júli dosahujú 1819 °C, v najzápadnejšej časti 1920 °C a v najvyšších polohách len 17 °C. Priemerné teploty vzduchu v januári dosahujú −2, −3 °C, v najzápadnejšej časti do −2 °C a v najvyšších polohách −3, −4 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok predstavuje 600700 mm, v oblasti Skalice 550600 mm. V letnom období prevládajú západné až severozápadné vetry, v zimnom období juhovýchodné.
Vodstvo
thumb|right|[[Chvojnica (prítok Moravy)|Chvojnica]]
Celá oblasť patrí do povodia Moravy. Územie odvodňujú jej prítoky: Myjava s Teplicou, Chvojnica a Unínsky potok. Umelé vodné plochy zahŕňajú vodné nádrže Petrova Ves, Radošovce, Skalický rybník, Búdkovianske rybníky, vodná nádrž Kunov, Koválov a iné menšie.
Striedanie priepustných a nepriepustných vrstiev neogénnych sedimentov vytvára dobré podmienky pre vytváranie zásob podzemných vôd. Výdatnosť artézskych studní dosahuje 46 l/s. Z prameňov je významný prameň pri Štefanove. Významné zdroje podzemných vôd sa vytvorili aj vo viatych pieskoch.
Minerálne vody vyvierajú v okolí Koválova a Smrdákov. Sú to sírovodíkové slané alkalické jódové minerálne vody s mineralizáciou 2 633 mg/kg, s teplotou 12,5 °C a s enormne vysokým obsahom aktívnej síry (najsilnejšie sírovodíkové pramene v Európe).
Pôdy
Väčšinu územia zaberajú hnedozeme pseudoglejové a luvizemné, západnú časť pokrývajú kambizeme dystrické a regozeme na viatych pieskoch. Z juhu zasahujú čiernice typické a glejové a miestami luvizeme utvorené na nive Myjavy. Z pôdnych druhoch prevažujú pôdy ľahké, piesočnaté a hlinito-piesočnaté.
Rastlinstvo
thumb|right|[[Hrdobarka obyčajná]] Chvojnická pahorkatina patrí do obvodu panónskej flóry (Pannonicum), podobvodu eupanónskej xerotermnej flóry (Eupannonicum) a celku Záhorská nížina. Viate piesky sú vhodným substrátom borovicovými lesmi, južne a západne od Senice a v oblasti medzi Smolinským a Gbelmi. Zámčisko je porastené dubovými lesmi, dubové lesy zasahujú aj z Bielych Karpát a vyskytujú sa tiež v blízkosti Gbelov a Štefanova. Z bylín sa tu vyskytujú trávy – ometlina sivá, kavyľ piesočný, ďalej skorocel indický, rumenica piesočná.
Najväčšie plochy vinohradov sú v oblasti medzi Skalicou, Mokrým Hájom, Prietržkou a Vrádišťom a na okrajových svahoch Zámčiska. Vinohrady sú súčasťou Malokarpatskej vinohradníckej oblasti.
Živočíšstvo
thumb|right|Hranostaj Oblasť je súčasťou zóny stepí, provincie Panónska panva, Západopanónskej subprovincie a Dyjsko-moravského obvodu. Vyskytuje sa tu množstvo teplomilných druhov, najmä hmyzu: koníky, kobylky, modlivka zelená, chrúst mramorový, cikáda viničná, húseničiar poľný. Z cicavcov tu žijú napr. diviak lesný, srnec lesný a daniel škvrnitý.
Ochrana prírody
Do geomorfologického celku zasahuje výbežok CHKO Biele Karpaty na severe. Nachádza sa tu päť chránených území. Prírodná pamiatka Chvojnica bola vyhlásená v roku 1991 na ploche 31,65 ha. Ochraňuje sa riečka Chvojnica ako najzachovalejší vodný tom západnej časti CHKO Biele Karpaty a priľahlého územia. Nachádzajú sa tu biotopy teplomilnej pahorkatinnej vodnej fauny a hodnotné brehové porasty, ako krajinotvorný a ekostabilizačný prvok. Prírodná pamiatka Chropovská strž vyhlásená v roku 1993 na výmere 47,66 ha. Územie predstavuje ukážku vývoja podhorských oblastí od treťohôr až po súčasnosť. Zahŕňa tri opustené lomy, v ktorých sa nachádzajú náleziská skamenených pozostatkov živočíchov z poslednej morskej transgresie. Prírodná rezervácia Veterník bola vyhlásená v roku 1983 na ploche 18,5 ha. Ochraňujú sa lesostepné spoločenstvá s borovicou čiernou na svahoch, ktoré budujú hrubozrnné vápnité piesky, pieskovce a zlepence. Je miestom výskytu viacerých chránených a zriedkavých druhov rastlín a hniezdiskom chránených druhov vtákov. Chránený areál Búdkovianske rybníky bol vyhlásený v roku 1994 na ploche 14,07 ha. Územie tvorené skupinou menších rybníkov, predstavuje refúgium výskytu viacerých chránených a ohrozených druhov vodných a močiarnych živočíchov. Chránený areál Vodná nádrž Petrova Ves bol vyhlásený v roku 1996 na ploche 34,80 ha. Patrí medzi významné ornitologické lokality Slovenska s výskytom viacerých chránených, vzácnych a ohrozených hniezdiacich aj migrujúcich druhov vtáctva.
Obce
Na území geomorfologického celku leží intravilán 25 obcí a 2 mesta. Čiastočne tu ležia ďalšie 3 mestá a 1 obec. Všetky obce a mestá sú súčasťou okresov Senica a Skalica. Ide o tieto obce:
a okrajovo tiež:
Lothar Matthäus
Lothar Herbert Matthäus známy aj pod skráteným menom Lothar Matthäus (* 21. marec 1961, Erlangen, Západné Nemecko) je bývalý nemecký legendárny futbalista a v súčasnosti je futbalový tréner. V roku 1990 dostal ocenenie Európsky futbalista roka, po tom čo doviedol ako kapitán Západného Nemecka k víťazstvu na Majstrovstvách sveta v roku 1990. O rok neskôr získal ako prvý hráč v histórii ocenenie Hráč roku FIFA.
Matthäus reprezentoval Nemecko aj na Majstrovstvách sveta v rokoch 1982, 1986, 1990, 1994 a 1998.
Hráčska kariéra
V roku 1988 spolu s reprezentačným kolegom Andreasom Brehmem podpísal zmluvu s talianskym Interom Miláno. Hneď počas svojej prvej sezóny za Inter získal scudetto a taliansky superpohár.
Od roku 1992 hral opäť za Bayern Mníchov, až do roku 2000. Spolu odohral za Bayern v tomto období 189 zápasov v ktorých strelil 28 gólov.
Veľké úspechy dosiahol hlavne na reprezentačnej úrovni.
Trénerská kariéra
Jeho prvým trénerským pôsobiskom bol rakúsky klub Rapid Viedeň. Tu dosahoval zmiešané výsledky. V decembri 2002 ho angažoval Partizan Belehrad aby nahradil odstupujúceho trénera Ljubišu Tumbakovića. S týmto klubom dosiahol úspech v sezóne 2002-03, keď získal ligový titul a hlavne v Lige majstrov, kde v kvalifikácii eliminoval Newcastle United.
V decembri 2003 náhle oznámil koniec v Partizane a nástup na lavičke maďarskej reprezentácie. Od januára do marca 2006 krátko pôsobil v brazílskom klube Atlético Paranaense. V sezóne 2006-07 trénoval rakúsky klub Red Bull Salzburg. Po tom trénoval v Izraeli, v klube Maccabi Netanya. Po ukončení angažmánu v tomto klube, bol blízko k podpisu zmluvy s maďarskýmm klubom FC Fehervár, no nakoniec sa tak nestalo. Klub aj Matthäus príčiny nezverejnili.
389 Industria
389 Industria je planétka v hlavnom páse planétok.
Štefan Kátlovský
Štefan Kátlovský (* 14. apríl 1906, Brezová pod Bradlom – † 4. máj 1968, Košice) bol slovenský evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ a cirkevný hodnostár.
Životopis
Maturoval na Priemyselnej škole v Bratislave, gymnaziálnu maturitu získal na Štátnom gymnáziu Andreja Sládkoviča v Banskej Bystrici (1925). Začas študoval na Českom vysokom učení v Prahe (19251926), teológiu skončil v Bratislave (1931), ordinovaný (1931), študoval v Bazileji (19311932). Pôsobil ako kaplán v Prešove, farár v Hornom Tisovníku, Mýte pod Ďumbierom (1933), správca sirotinca v Modre (od novembra 1940), prednášal na Evanjelickej teologickej fakulte v Bratislave (od októbra 1941), dekan fakulty (1952), biskup Východného dištriktu (od roku 1958).
Autor náboženských a teologických prác, gramatiky hebrejčiny, vysokoškolských učebníc, prispieval do časopisov, člen prekladateľskej komisie Biblie, preložil časti Novej zmluvy. Ovládal 9 jazykov, často prednášal na teologických podujatiach v zahraničí.
2558 Viv
2558 Viv je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil N. G. Thomas 26. septembra 1981.
Montenegro
Montenegro (doslova: čierna hora) môže byť:
Zoznam kozmonautických článkov/3
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
3.
3. kozmická rýchlosť · 3. návštevná expedícia (ISS)
Nitriansko
Nitriansko môže byť:
Vaucogne
Vaucogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam chemických článkov/Ú
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Vaucogne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 80 obyvateľov (2009).
Zoznam chemických článkov/Ú
ús
Ústav analytickej chémie · Ústav anorganickej chémie Slovenskej akadémie vied · Ústav chemického a environmentálneho inžinierstva
Vaucogne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam chemických článkov/Ú
úz
Úzkopásmový filter
Chodovlice
Chodovlice je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 153 obyvateľov, z toho 81 mužov a 72 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 39,8 roka, ženy 44,7 roka).
Fontanka
thumb|300px|Fontanka
Fontanka je rieka v európskej časti Ruska. Je to ľavé rameno rieky Nevy v Petrohrade. Má dĺžku 6,7 km, šírku miestami až 70 metrov a maximálnu hĺbku 3,5 metra. Nábrežie rieky je lemované bývalými súkromnými rezidenciami ruskej šľachty.
Je jednou z 93 riek a kanálov Petrohradu. Rieku kedysi nazývali "Bezmenný jarok" (Безымянный ерик). V roku 1719 rieka získala svoj súčasný názov, pretože voda z nej napájala fontány letných záhrad.
Zoznam kozmonautických článkov/Q
qt
QTV
qu
Quest Joint Airlock
Cesta II. triedy 426 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 426''' je cesta II. triedy na Slovensku v okrese Skalica. Jej dĺžka je 9,044 km.
Priebeh
Cestná komunikácia sa začína hraničnom prechode Skalica-Sudoměřice do Česka. Cesta prechádza okolo Skalice, pričom južne od mesta sa križuje s cestou III/1146. Následne pokračuje juhozápadným smerom okolo obcí Vrádište a Kátov do mesta Holíč, pričom sa križuje s cestou III/1121 a dvakrát s cestou III/1127. V Holíči cesta končí na križovatke s cestami I. triedy I/2 a I/51.
História
Pred rokom 1950 viedla cesta II/426 len na území Česka, táto časť cesty však bola v roku 1950 preklasifikovaná na cestu I. triedy I/55 a cesta II/426 bola presmerovaná na Slovensko cez Skalicu do Holíča. Medzi rokmi 1958 a 1963 bola postavená nová cesta Holíč – Kúty a táto bola zaradená do cesty II/426.
Po výstavbe diaľnice D2 Brno – Bratislava bol úsek pôvodnej cesty I/2 v Česku degradovaný (na II/425 a II/602), na Slovensku však cesta I/2 zostala cestou I. triedy a bola predĺžená do Holíča prekategorizovaním úseku cesty II/426.
Cesta II/426A
Cesta II. triedy 426A bola cesta II. triedy pri Skalici. Jej dĺžka bola 4,389 km, začínala sa na štátnej hranici s Českom západne od obce Sudoměřice a začínala na križovatke s II/426 (v tom čase prieťah mestom Skalica) juhozápadne od centra mesta Skalica. Viedla súbežne so železničnou traťou č. 114, zo západu obchádza Skalicu (popri miestnej železničnej stanici). Na území Česka pokračuje ako cesta I. triedy 70 (v dĺžke cca 800 m), ktorá sa následne napája na cestu I. triedy 55. V roku 2011 bol úsek zaradený do cesty II/426 a pôvodný prieťah cez mesto Skalica bol rozdelený do ciest III. triedy a miestnych komunikácií.
Lescurry
Lescurry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tábor (Velké Heraltice)
Tábor je malá dedina, časť obce Velké Heraltice v okrese Opava. Nachádza sa asi 2,5 km na severovýchod od Velkých Heraltíc. V roku 2009 tu bolo evidovaných 31 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 62 obyvateľov.
Tábor leží v katastrálnom území Tábor v Slezsku s rozlohou 2,53 km2.
Grigorij Jefimovič Grum-Gržimajlo
Grigorij Jefimovič Grum(m)-Gržimajlo (ruskou azbukou: Григорий Ефимович Грум(м)-Гржимайло; v angl. a čiastočne nemeckých textoch Grum(m)-Grshimailo; * 17. február 1860, Petrohrad, Ruská ríša – † 3. marec 1936, Leningrad, Sovietsky zväz) bol významný ruský entomológ a cestovateľ. Je známy svojimi prieskumnými cestami do Strednej Ázie, na Pamír, Bucharu, Ťanšan, Kan-su, Kukunor, západné Mongolsko, Tuviansko a Ďaleký východ.
Biografia
Narodil sa v Petrohrade v roku 1860 v rodine ekonóma. Spočiatku sa zaujímal o filoxéru - študoval jej problematiku vo vinohradoch. Svoju prvú vedeckú prácu napísal v roku 1882 vo veku 21 rokov a zaoberala sa motýľmi (Lepidoptera) na Kryme. Spolupracoval s profesorom M. N. Bogdanovov z Petrohradského múzea a prispel mu veľa zo svojej zbierky do múzea. Študoval aj zbierky v múzeu, ktoré zozbierali takí významní ruskí zberatelia a prieskumníci, ako napr. Nikolaj Prževaľskij, Grigorij Potanin, Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij a ostatní prieskumníci zo Strednej Ázie.
Od roku 1882 Grum-Gržimajlo študoval motýle z Besarábie, Krymu a Pobaltia a venoval sa aj zoogeografii. Počas svojich zberov v blízkosti Sarepty sa stretol s nemeckým zberateľom Rückbeilom a s veľkovojvodom Nikolajom Michajlovičom Romanovom, ktorí mu navrhli aby publikoval svoje práce. Zároveň mu prisľúbili svoju podporu a pomoc pre jeho expedície na Pamír. V roku 1884 začal svoju prvú expedíciu na Pamír, počas ktorej navštívil Alajské vrchy, Zaalajský chrbát a cez Tersagarské údolie dosiahol až Fedčenkov ľadovec. Zozbieral okolo 12 000 druhov hmyzu, hlavne motýľov, z čoho tridsať druhov boli nové pre vedu. V roku 1885 podnikol druhú výpravu na Pamír, kde zozbieral cca. 20 000 exemplárov hmyzu. Tretiu expedíciu na Pamír podnikol v roku 1886.
Jeho zbierka hmyzu (Lepidoptera a Coleoptera) sa nachádza v Zoologickom múzeu v Petrohrade. Časť svojej zbierky predal Henrymu Johnovi Elwesovi (1846 — 1922).
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1977
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1977 boli v poradí 10. majstrovstvá Európy vo volejbale mužov, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konali sa od 25. septembra2. októbra 1977 v štyroch fínskych mestách: Helsinki, Oulu, Tampere a Turku, za účasti 12 tímov. Fínsko bola prvá severoeurópska krajina, ktorá hostila európsky šampionát mužov. Štvrtýkrát v rade získal titul, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇵🇱.
Warsaw Financial Center
right|thumb|Warsaw Financial Center
Warsaw Financial Center (WFC) patrí medzi najprestížnejšie kancelárske budovy vo Varšave. Nachádza sa na rohu ulíc Emilii Plater a Świętokrzyska, v najužšom centre mesta. Bola to prvá, moderná kancelárska budova v hlavnom meste Poľska, postavená v 1998 roku.
Projekt Warsaw Financial Center spracovali americké firmy A. Epstein & Sons International a Kohn Pedersen Fox Associates, v spolupráci s poľskými architektmi a inšpiráciou pre nich bola m.i. budova 333 Wacker Drive v Chicagu.
Warsaw Financial Center ponuka celkom 50 tis. m2 nájomnej plochy triedy A+ a 350 parkovacích miest pre motorové vozidla a bicykle. V každom z 32 poschodí je 1900 m2 plochy vysoké 2,75 m a plne vyhovujúcej potrebám fyzický postihnutých osôb. Komunikáciu medzi jednotlivými pátrami uľahčuje 16 výťahov. V tejto budove, vysoké 144 m, má svoje sídla takmer 70 firiem. Vyspelá technická riešenia, jak napr. vlastná úpravňa vody, agregát a podzemné nádrže s obsahom cca 600 000 litrov, zaisťujú plnou sebestačnosť budovy, pokiaľ ide o prístup k elektrickej a tepelnej energii a k vode.
Majiteľom Warsaw Financial Center je od konce roku 2012 konzorcium Allianz Real Estate a Curzon Capital Partners III, investičného fondu riadeného Tristan Capital Partners.
Brest (strom)
thumb|Brest
Brest (Ulmus) je rod listnatých stromov z čeľade brestovité (Ulmaceae).
Majú striedavé, jednoduché, raz alebo dvakrát ryhované listy, obvykle s asymetrickými základmi, často hrubé so štetinami. Plodom je okrúhla krídlatá nažka.
Opis
Kmeň brestov je krytý spravidla tmavou, rozpraskanou borkou. Jarné púčiky bývajú špicaté, kryté väčším počtom šupín. Listy brestu sú striedavé, drsné, porastené štetinami, jednoduché, raz alebo dvakrát ryhované. Tvar aj farba listov sú premenlivé podľa miesta, kde na rastline rastú a podľa stupňa ich vývoja. No podľa charakteristického tvaru listu ľahko rozpoznáme brest od iných rastlín. Listy sú často asymetrické, čepeľ listu na strane orientovanej k vrcholu vetvy je väčšia a dlhšia, tento znak je typický pre čeľaď Ulmaceae. Bresty sú obojpohlavné a opeľované vetrom. Kvetu vyrastajú ešte pred vypustením jarných lístkov. Plody sú okrúhle krídlaté nažky. Do okolia materského stromu sú roznášané vetrom. Bresty niekedy dosahujú výšky 40 m, zvyčajne so širokou a otvorenou korunou, kmeň s priemerom do 2 metrov.
Horské bresty
kvitnú na jar; kvety prisadlé; listy veľmi drsné.
2559 Svoboda
2559 Svoboda je planétka s priemerom, ktorú objavil Antonín Mrkos 23. októbra 1981.
Aignan
Aignan môže byť:
Martin Katriak
Martin Katriak (* 31. júl 1913, Čačín – 4. január 1999) bol vysokoškolský pedagóg, sociológ, kultúrno-osvetový pracovník.
Životopis
Štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave absolvoval roku 1948. V roku 19371940 pracovník Ministerstva školstva a národnej osvety, potom učiteľ na viacerých miestach. Pracovník Povereníctva školstva a osvety (19451954), Osvetového ústavu (19551964), Sociologické ústavu SAV (19651974). Docent na Filozofickej fakulte UK, na VŠE a na Fakulte VŠP KSČ prednášal sociologickú metodológiu. Zameriaval sa na problémy činnosti osvetových zariadení.
391 Ingeborg
391 Ingeborg je planétka v hlavnom páse planétok.
Nitrava
Nitrava môže byť historický názov (zhruba v 9. storočí):
Moussy (Marne)
Moussy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chotiměř
Chotiměř je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 290 obyvateľov, z toho 138 mužov a 152 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,2 roka (muži 35,9 roka, ženy 40,2 roka).
František Xaver Šalda
Životopis
Študoval právo, ale štúdium nedokončil. V roku 1906 však obhájil na filozofickej fakulte doktorát z umelecko-historickej problematiky (s prihliadnutím na predtým publikované texty z literárnej a umeleckej kritiky).
Pôsobil od roku 1919 ako profesor románskych literatúr na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.
Niekedy býva považovaný za vodcovskú osobnosť literárnej generácie 90. rokov. Bol spoluautorom Manifestu Českej moderny. V rokoch 1894 – 1908 písal pre redakciu Ottovho slovníka náučného heslá z českej, nemeckej, francúzskej a anglickej literatúry a zo svetového maliarstva.
Písal do mnohých časopisov (Literární rozhledy, Novina, Česká kultura, Kmen, Volné směry, Literární listy), kde sa venoval otázkam a problémom výtvarného umenia, literatúry, kultúry i politiky.
Od roku 1925 vydával časopis Tvorba (časopis pre kritiku a umenie; zaujímavosťou je, že na jeseň 1928, teda v čase, keď bola perzekvovaná komunistická tlač, odovzdal časopis Juliusovi Fučíkovi, ktorý ho s prestávkami riadil až do roku 1938). V rokoch 1928 – 1937 vydával Šaldův zápisník, v ktorom uverejňoval predovšetkým svoje umelecké kritiky a eseje, ale aj básne, prózu a politickú publicistiku.
Dielo
Jeho dielo vyznačuje kritická reakcia na pozitivizmus. K najdôležitejším zdrojom jeho inšpirácie patrilo kresťanstvo, vitalizmus, Nietzscheho filozofia, ďalej literárno teoretické spisy niektorých francúzskych autorov, ktorí z pôvodne pozitivistického východiska naznačovali medze striktne pozitivistického prístupu (Taine, Guyau, Hennequin, Thibaudet).
Najväčší význam majú jeho práce o literatúre, predovšetkým literárna kritika. Je považovaný za zakladateľa českej modernej kritiky. Bol pravdepodobne najvýraznejším, najoriginálnejším a najlepším českým kritikom v medzivojnovom období.
Jeho kritiky viedli k presadeniu mladých umelcov (veľmi rýchlo doviedol rozpoznať talent). Kriticky posudzoval aj nepodarené zbierky básnikov, ktorých iných diel si vážil.
Požadoval, aby umenie vychádzalo zo života, bolo vnútorne pravdivé a neobmedzené žiadnymi ideologickými požiadavkami. Bol predstaviteľom tzv. duchovedného smeru. Vychádzal zo subjektívneho osobného zážitku a zaujatia dielom, súčasne vysvetľoval objektívne záležitosti literárnych javov.
Prekladal tiež z francúzštiny a angličtiny, zredigoval listy Jaroslava Vrchlického a riadil Melantrichovu knižnicu.
Softbal na Stredoamerických hrách 2013
Softbal na Stredoamerických hrách 2013 bol turnaj v rámci multi-športového podujatia, ktorý sa konal v San José, v Kostarike, od 4. do 7. marca 2013, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Softbalový turnaj sa na Stredoamerických hrách uskutočnil desiatykrát. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Parque Metropolitano La Sabana. V oboch kategóriách zvíťazili softbalisti favorizovanej Guatemaly, ktorí z posledných 4 edícií Stredoamerických hier získali spolu 8 medailí, z toho 7 zlatých a 1 striebornú.
Softbalový turnaj na hrách bol zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnia vo Veracruz. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá v oboch kategóriách.
Portugalsko
Portugalsko, dlhý tvar Portugalská republika, je európska krajina, ktorá sa nachádza na juhozápadnom cípe svetadielu, v západnej časti Pyrenejského polostrova. Jediným jeho susediacim štátom je Španielsko, západné a južné brehy krajiny omývajú vody Atlantického oceánu. Portugalsku tiež patrí niekoľko ostrovov a súostroví – Azory, Madeira a Divošské ostrovy. Portugalsko je poloprezidentskou republikou, úradným jazykom je portugalčina. Portugalsko je jedným z 12 zakladajúcich členov NATO – 4. apríl 1949. Od 1. januára 1986 je Portugalsko členom Európskej únie, od 26. marca 1995 je členom Schengenského priestoru. Od 1. januára 2002 je jedným z pôvodných 12 členov Európskej menovej únie – eurozóny a oficiálnou menou sa stalo euro, ktoré vystriedalo Portugalské escudo.
Dejiny
left|thumb|Belémska veža v Lisabone Názov krajiny pochádza z rímskeho označenia Portus Cale. Cale označovalo pôvodnú osadu v ústí rieky Douro. Toto územie získali okolo roku 200 pred Kr. Rimania od Kartága v priebehu Druhej púnskej vojny. Vizigóti neskôr v stredoveku upravili názov územia na Portucale, z ktorého neskôr vznikol názov Portugale čiže Portugalsko. V 9. storočí pojem Portugalsko vymedzoval približne územie medzi riekami Miňa a Doura. Z názvu Portugalsko bolo jeho skrátením  odvodené aj meno mesta nachádzajúceho sa na mieste pôvodnej osady Cale, dnes nazývané Porto. V 15. a 16. storočí patrilo Portugalsko k najhlavnejším zámorským objaviteľom. V roku 1488 Bartolomeo Diaz obišiel mys dobrej nádeje a v roku 1498 sa Vasco da Gama dostal do Indie. V roku 1500 dosiahol Pedro Álvares Cabral územie, ktoré sa dnes nazýva Brazília. Portugalská ríša začala tvoriť nové kolónie v rôznych častiach sveta. V 16. storočí začalo dominovať viac Španielsko a Portugalsko časom znižovalo svoj vplyv vo svete. Portugalsko vedie dlhoročný spor so Španielskom o územie na východnej hranici zvané Olivença (španielsky Olivenza). Podľa Viedenskej zmluvy z roku 1815 bolo územie priznané Portugalsku a Španielsko sa zaviazalo ho vrátiť. To sa však nikdy nestalo, na čo Portugalsko pravidelne upozorňuje. Olivença je pod Španielskou správou od roku 1801. V roku 1974 bol štátny prevrat nazývaný aj ako Klinčeková revolúcia, kedy sa zvrhol diktátorský režim. Režim Antónia de Oliveiru Salazara a neskôr Marcela Caetana trval 48 rokov. Klúčovú úlohu zohral Otelo Saraiva de Carvalho. Zomrel v roku 2021.
left|thumb|Mapa Portugalska
Administratívne členenie
Okrem toho existuje kategória mesto (cidade) a mestečko (vila), čo sú jednotky, ktoré slúžia na štatistické účely, ale majú aj prezentačnú funkciu. Ich hranice niekedy zodpovedajú skupine obcí, ale väčšinou sa ich hranice (úplne alebo čiastočne) nezhodujú s hranicami obcí.
Demografia
Portugalsko patrí k štátom, v ktorých prevláda obyvateľstvo, ktoré sa hlási k štátotvornému národu. V krajine žije viac ako 95 % obyvateľov, ktorí sa hlásia k portugalskej národnosti. V poslednom čase však začal stúpať počet legálnych cudzincov, ktorých počet sa podľa údajov z roku 2007 pohybuje okolo 3–13 %. Môžeme ich rozdeliť na tri skupiny. Prvou sú prisťahovalci z portugalsky hovoriacich krajín, ktoré boli v minulosti portugalskými kolóniami v Afrike a v Latinskej Amerike. Títo prisťahovalci nemajú jazykové bariéry, pretože portugalčina je ich materinským jazykom. Ide o prisťahovalcov z Brazílie, Angoly, Mozambiku, Svätého Tomáša, Kapverdských ostrovov, ale aj z Východného Timoru či bývalých portugalských enkláv v Indii (Goa) a Číne (Macao). Druhú skupinu prisťahovalcov tvoria imigranti z krajín bývalého Východného bloku, ktorých počty začali stúpať po páde železnej opony a hlavne po pristúpení niektorých krajín do EÚ. Ide o prisťahovalcov z Ukrajiny, Rumunska, Moldavska, Ruska či Bulharska. Treťou skupinou sú prisťahovalci z krajín západnej Európy a USA. Ide hlavne o Britov, Španielov, Francúzov, Nemcov, Holanďanov, Talianov a občanov USA.
a iní
Náboženské zloženie
thumb|250px|Námestie pred chrámom v pútnickom meste Fatima. Väčšina obyvateľov Portugalska sa hlási k rímskokatolíckej cirkvi. Počet jej príslušníkov sa podľa posledných údajov pohybuje okolo 84,5 % obyvateľov štátu. Katolícka cirkev si udržiava pomerne silný vplyv na obyvateľstvo hlavne v severnej časti štátu a na vidieku. V krajine sa nachádzajú významné katolícke školy a svetoznáme pútnické miesto Fatima. K ostatným kresťanským cirkvám sa hlási 2,2 % obyvateľov (protestanti, pravoslávni,...). K ostatným náboženstvám asi 0,3 % obyvateľov (hl. prisťahovalcov z Ázie a Afriky, hl. moslimovia a hinduisti). Asi 3,9 % obyvateľov je bez vyznania a asi okolo 9 % sa k náboženskej otázke nevyjadrilo.
Doprava
Doprava v Portugalsku je dobre rozvinutá a diverzifikovaná. Krajina má ciest, z ktorých približne  je súčasťou systému 44 diaľnic. Brisa je najväčším koncesionárom v krajine. S rozlohou, kontinentálne Portugalsko má 3 medzinárodné letiská Lisabon, Porto a Faro. Systém železníc je prevádzkovaný spoločnosťou Comboios de Portugal. Hlavné prístavy sú v Leixões, Aveiro, Figueira da Foz, Lisabone, Setúbal, Sines a Faro.
InterContinental Varšava
náhľad|Hotel InterContinental
Hotel InterContinental je mrakodrap vo Varšave a šiesta najvyššia budova v tomto meste (v roku 2008).
Je to najvyšší hotel v Poľsku, tretí najvyšší v Európe a jeden z najvyšších 5-hviezdičkových hotelov na svete. Má 328 izieb a 11 konferenčných miestností. Na 43. a 44. poschodí sa nachádza plavecký bazén, ktorý je najvyššie položeným interiérovým bazénom v Európe. Náklady na postavenie budovy predstavovali 100 miliónov eur.
Nachádza sa na adrese ul. Emilii Plater 49 v obvode Śródmieście. Jeho výstavba sa začala v roku 1997 a ukončená bola v roku 2004. Má 45 poschodí, jeho výška po strechu je 154 m a po vrchol 164 m.
Štátna cesta 517 (Chorvátsko)
Štátna cesta 517 je štátna cesta v Chorvátsku, ktorá sa nachádza v Osijecko-baranjskej župe a meria 27,5 kilometra. Spája štátnu cestu 2 pri obci Koška s obcami Valpovo a Šumarina. Cesta sa končí v križovatke so štátnou cestou 7 v meste Beli Manastir.
Vaudes
Vaudes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 631 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hájske
Polohopis
Obec Hájske je situovaná 26 km na západ od mesta Nitra v Podunajskej nížine na juhozápadnom okraji Nitrianskej pahorkatiny.
Nadmorská výška obce je Katastrálne územie má rozlohu 1407 ha. Odlesnený, rovinný až pahorkatinový chotár tvoria treťohorné uloženiny, v severovýchodnej časti s vrstvou spraše. Z pôd prevažuje úrodná černozem. Samotné pôdne a klimatické podmienky určujú poľnohospodársky charakter obce.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Hájskom pochádza z roku 1113, obec sa v nej spomína pod názvom Copusde ako majetok Nitrianskeho hradu. Obec následne vystriedala viacerých majiteľov - Balogovci, Naďovci, Turčániovci, Esterháziovci a iní. Pomenovanie obce sa v priebehu ďalších storočí menilo. V roku 1270 sa uvádza názov Kopusd, v roku 1773 Kőpösd a v roku 1786 dokonca aj nemecky znejúci variant Köppeschd. Začiatkom 19. storočia sa uvádzali tri názvy Köpösd, Kepessd, Kepežd a od roku 1867 už len maďarská verzia Köpösd.
Súpis z roku 1715 udáva, že v Hájskom sa v tom čase nachádzalo 21 domácností. Ďalšia štatistika z roku 1751 tu vykazovala trvalý pobyt 109 rodín. Písomné pramene z roku 1787 dokumentujú 143 domov a 709 obyvateľov, v roku 1828 sa spomína 123 domov a 861 obyvateľov. V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako prevažne slovenská s 858 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Hájskom 1289 obyvateľov, z toho bolo 1215 Slovákov, 34 Maďarov, 26 Nemcov a 14 obyvateľov inej, resp. nezistenej národnosti.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal čiastočne poslovenčený názov Kepešd. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no po vyjednávaniach o výmene obcí sa Hájske dostalo späť do teritória Česko-Slovenska. V roku 1948 došlo k zmene názvu obce na Dverníky a o tri roky neskôr bol názov opätovne zmenený do súčasnej podoby.
392 Wilhelmina
392 Wilhelmina je planétka v hlavnom páse planétok.
Poranenie hlavy
Poranenie hlavy je širšom zmysle slova zranenie ktorejkoľvek štruktúry hlavy či orgánu, ktorý ju tvorí. V užšom zmysle slova sa týmto termínom najčastejšie myslí poranenie mozgu. Často sa používa odborný termín kraniocerebrálne poranenie alebo kraniocerebrálna trauma.
Poranenie hlavy možno rozdeliť podľa toho, ktoré jej časť a v akej hĺbke bola zranením poškodená, podľa typu poranenia, oblasti a pod. Osobitné delenie používa i Medzinárodná klasifikácia chorôb, existujú však viaceré ďalšie, podľa rôznych autorov (často sa líšiace podľa potrieb jednotlivých medicínskych odborov).
Všeobecná charakteristika
Poranenie hlavy je jedným z najzávažnejších problémov v zdravotníctve. Zahŕňa široké spektrum stavov od v podstate bezvýznamných povrchových poranení ako sú rôzne odreniny, povrchové rezné rany a pomliaždeniny, cez zlomeniny tvárových kostí, poranenie oka, až k poraneniam, ktoré poškodzujú mozgové obaly a mozog samotný a môžu viesť k ťažkým a trvalým zdravotným následkom a smrti. Výsledkom sú veľké sociálne a finančné dopady nielen na postihnutého a blízke okolie, ale i na štát a jeho sociálny a zdravotný systém. Poranenia hlavy sú hlavnou príčinou smrti a trvalých zdravotných následkov v skupine detí a mladých dospelých. Na Slovensku tvorili v roku 2007 vo vekovej skupine pod 19 rokov 39% všetkých úrazov vyžadujúcich hospitalizáciu, u starších to bolo približne 25%. Celkovo tak v nemocnici v roku 2007 pre poranenie hlavy skončilo takmer 20 000 pacientov, pričom toto číslo má tendenciu k vzostupu. Najčastejšími príčinami boli pády a dopravné nehody. Pre porovnanie: v USA boli tieto údaje sledované v rokoch 2002-2006 s počtom 1,7 milióna ošetrených ľudí s poranením mozgu ročne, z ktorých bolo 275 000 nutné hospitalizovať a 52 000 na následky poranení zomrelo.
Michail Petrovič Arcybašev
Michail Petrovič Arcybašev (* 24. október /podľa juliánskeho kalendára/ 5. november 1878 Dubroslavivka, okres Ochtyrka, Charkovská gubernia, Ruské impérium – 3. marec 1927 Varšava) bol ruský spisovateľ, dramaturg a novinár, predstaviteľ filozofie radikálneho individualizmu a literárneho naturalizmu.
Poranenie hlavy
Všeobecná charakteristika
V 50-66% prípadov sú poranenia hlavy spojené aj s poranením iného orgánového systému. Muži sú poranení 2 až 2,8-krát častejšie ako ženy. V 56% prípadov sa na úrazoch podieľa alkohol.
Michail Petrovič Arcybašev
Životopis
Narodil sa v schudobnenej šľachtickej rodine. Jeho matka bola poľského pôvodu. V detstve dosť chorľavel, trpel tuberkulózou, ohluchol na jedno ucho a vo veku 16 rokov sa pokúsil o samovraždu. Od roku 1895 pracoval ako úradník v zemskom úrade. V rokoch 1897 – 1898 študoval v meste Charkov na maliarskej akadémii, ale štúdium tu neukončil. V roku 1898 sa presťahoval do Petrohradu, kde sa neúspešne pokúšal dostať sa na Akadémiu umenia. Živil sa kreslením karikatúr do bulvárnych novín a časopisov a tiež písaním satirických článkov. Snažil sa tiež zarábať si na živobytie hazardom. Od roku 1901 sa venoval iba literatúre. Ako dvadsaťročný sa oženil, ale manželstvo skončilo pre rôznosť charakterov už po troch rokoch rozvodom.
Poranenie hlavy
Diagnostika
K diagnostike charakteru a stupňa závažnosti poranenia hlavy sa používa anamnéza (odobraná od poraneného - ak je to možné - alebo od svedkov), fyzikálne vyšetrenie (a následné zhodnotenie stupňa závažnosti podľa Glasgowskej škály porúch vedomia) a zobrazovacie vyšetrenia (predovšetkým počítačová tomografia). Najväčší význam majú práve zobrazovacie metódy, pretože v akútnej fáze umožňujú rýchle a presné rozlíšenie charakteru, stupňa závažnosti a následného spôsobu liečby týchto poranení. O tom, kedy použiť pri poranení hlavy zobrazovaciu diagnostiku (v súčasnosti primárne CT), neexistuje stále jednoznačný konsenzus. Všeobecne platí, že pacienti so stredne ťažkým a ťažkým neurologickým deficitom (Glasgowská škála porúch vedomia 12 a nižšie) sa vyšetrujú vždy. Problémom je skupina s ľahkým poranením hlavy, kde niektorí lekári ordinujú CT u každého pacienta (najmä v krajinách s vysokým rizikom následných súdnych sporov). Samotné CT však nie je bez rizika a predstavuje pomerne značnú radiačnú záťaž pacienta, navyše viaceré štúdie u tejto skupiny ukázali minimálny výskyt poranení mozgu či vnútrolebečného krvácania. V súčasnosti sa pri GCS 13 a vyššie odporúča CT v prípadoch akéhokoľvek neurologického deficitu, u detí do 2 rokov a starších nad 65 rokov, ak je úraz spojený s výraznejšími bolesťami hlavy, vracaním, ak je pacient pod vplyvom alkoholu alebo drog, pri výpadku pamäti (amnézii) a kŕčoch. Jednotlivé odporučenia sa od seba mierne líšia.
2560 Siegma
2560 Siegma je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil K. Reinmuth 14. februára 1932.
Michail Petrovič Arcybašev
Životopis
Arcybašev bol stúpencom radikálneho individualizmu a nihilizmu. Život bol pre neho sledom menších či väčších utrpení a končil sa nebytím (ničotou). Filozoficky bolo jeho myslenie i tvorba ovplyvnené dielom F. Nietzscheho, Arthura Schopenhauera a Henriho Bergsona. Ako bytostný individualista Arcybašev s nevôľou sledoval rast popularity boľševického hnutia. Kritizoval ako účasť Ruska v prvej svetovej vojne, tak aj vypuknutie Veľkej októbrovej revolúcie.
V lete roku 1923 Arcybašev zo Sovietskeho Zväzu emigroval do Varšavy. Keďže jeho matka bola poľského pôvodu, v roku 1923 hneď získal poľské občianstvo. Vo Varšave s D. Filosofovom vydával protisovietsky zameraný časopis Za slobodu! (За Свободу!). Publikované príspevky vyšli po jeho smrti v diele Spisovateľove zápisky (Записки писателя). Arcybašev bol pochovaný na pravoslávnom cintoríne vo varšavskej štvrti Wola.
Zoznam politických článkov/5
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
53
535. čata Slovákov
Lespouey
Lespouey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
393 Lampetia
393 Lampetia je planétka v hlavnom páse planétok.
Aignan (kantón)
Aignan je francúzsky kantón v obvode Mirande v departemente Gers v regióne Midi-Pyrénées. Skladá sa zo 13 obcí.
Zoznam slovenských článkov/Q
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Barcelona Ladies Open
Barcelona Ladies Open je ženský tenisový turnaj, ktorý sa koná v španielskej Barcelone. Je to turnaj typu Tier IV na okruhu WTA s celkovou dotáciou 145 000 $ a hrá sa na červenej antuke. V Barcelone sa antukový turnaj sa hral do roku 1995. Až po dvanástich rokoch sa turnaj hral opäť. Organizátorkou turnaja v roku 2007 bola bývalá španielska hráčka Arantxa Sánchezová Vicariová.
Zoznam slovenských článkov/Q
qu
Quark · Quido Bausnern · Quidó Hoepfner
Chotiněves
Chotiněves je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 210 obyvateľov, z toho 108 mužov a 102 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,9 roka (muži 43,2 roka, ženy 44,5 roka).
Ján Katunský
Ján Katunský (Katunski) (* 5. apríl 1643, Spišská Kapitula - † 28. jún 1683, Banská Štiavnica) bol rímskokatolícky kňaz, jezuita a pedagóg.
Životopis
Stredoškolský profesor jazykov a humanitných predmetov. Aktívny v charitatívnej činnosti, navštevoval chorých a zaopatroval umierajúcich. Bol mučený a sťatý Tököliho kurucmi. Pôsobil ako misionár-kazateľ v Banskej Bystrici (1676 a 1681-1682).
Pamiatkový fond
Pamiatkový fond je súbor hnuteľných vecí a nehnuteľných vecí vyhlásených podľa zákona 49/2002 Z.z. za národné kultúrne pamiatky, pamiatkové rezervácie a pamiatkové zóny.
Sú to aj veci, o ktorých sa začalo konanie o vyhlásenie za kultúrne pamiatky, pamiatkové rezervácie a pamiatkové zóny.
Sundsvall
thumb|poloha mesta na mape Švédska Sundsvall je mesto v centrálnej časti Švédska ležiace na pobreží Botnického zálivu, v provincii Västernorrland, asi severne od Štokholmu. V súčasnosti tu žije zhruba 49 400 obyvateľov.
Te Namo
Te Namo je lagúna tvorená atolom Funafuti. Je to jeden z deviatich ostrovov krajiny Tuvalu, tvorený viac ako 33 ostrovčekmi, ležiacimi v južnom Tichom oceáne.
Má približne oválny tvar a jej priemer je vyše 20 km.
Ján Katzernhirn
Ján Katzernhirn (Katznhirn, Katzenhiren, Katzenhrn) (* Kremnica † 10. marec 1527, Slovensko) bol remeselník, obuvník, vodca baníckeho povstania.
Bol prívržencom plebejskej reformácie, jeden z najaktívnejších činiteľov baníckeho povstania v Banskej Bystrici (15251526). V marci roku 1527 ho chytili kremnickí drábi. Bol odsúdený na smrť a popravený.
Tomáš Hričina
Kariéra
Hričina s hokejom začínal v klube HC Košice, kde pôsobil ako dorastenec a neskôr aj ako junior. V roku 2008 ho v CHL Import Drafte z 27. miesta draftoval klub z juniorskej Western Hockey League (WHL) – Regina Pats. V tomto klube pôsobil sezónach 2008/2009 a 2009/2010. V drese Pats odohral celkovo 120 zápasov s bilanciou 19 gólov a 21 asistencií. Po dvoch sezónach v zámorskej súťaži WHL sa vrátil na Slovensko, kde striedavo hral za kluby HC Košice a prvoligového HC 46 Bardejov. V sezóne 2011/2012 pôsobil v tíme HC ’05 Banská Bystrica, kde nastúpil v 48 zápasoch základnej časti (8 gólov, 13 asistencií) a v 5 zápasoch play-off (0+1). Sezónu 2012/2013 začal v prvoligovom klube HC 46 Bardejov.
VKP Bratislava
VKP Bratislava je slovenský volejbalový klub z Bratislavy. Vznikol v roku 1946 pod názvom TKNB Bratislava. Je 11-násobný majster Slovenska, 3-násobný majster Česko-Slovenska a 7-násobný víťaz Slovenského pohára. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Volejbalovú extraligu mužov. Od sezóny 2021/2022 sa klub rozšíril aj o ženskú zložku, a tak ako jediný slovenský volejbalový klub má v extralige mužský i ženský tím.
Muizon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
VKP Bratislava
História
TKNB Bratislava (Telovýchovný klub národnej bezpečnosti) vznikol vo februári 1946. Sídlil na ihrisku ŠK Bratislava v Petržalke. V klube bolo viacero oddielov, medzi ktoré patril aj ten volejbalový. V roku 1948 sa TKNB premenoval na Sokol ZNB Bratislava a od tohoto roku sa klub pravidelne zúčastňoval Majstrovstiev Česko-Slovenska. V súťaži obsadzoval 3. až 5. miesto a bol stálym majstrom Slovenska. V sezóne 1953/54 a 1959/60 hral klub, vtedy už pod názvom ČH, prvú celoštátnu ligu, ale ani raz sa mu nepodarilo v súťaži udržať. Od roku 1974 sa začala slávna éra aj medzinárodne úspešného mužského klubu, z čoho pramenili 3 česko-slovenské tituly a víťazstvá v Európskom pohári majstrov v roku 1979 a Pohári víťazov pohárov v roku 1981.
Muizon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
VKP Bratislava
História
V roku 1990 prišlo k zmene názvu na ŠKP Bratislava a v roku 1992 na VKP Bratislava, kedy sa schválili aj nové stanovy klubu. V roku 2012 sa klub spojil so Spartakom Myjava a vytvorili tím s názvom Spartak VKP Myjava. Po krátkej anabáze v Komárne a Nitre sa klub po deviatich rokoch vrátil do Bratislavy, aby obnovil žaslú slávu tradičného úspešného klubu. Od sezóny 2021/2022 sa klub rozšíril aj o ženskú zložku, a tak ako jediný slovenský volejbalový klub má v extralige mužský i ženský tím.
Muizon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
VKP Bratislava
Úspechy
Najvyššia česko-slovenská súťaž:
Najvyššia slovenská súťaž:
Slovenský pohár:
Česko-slovenský pohár:
Európske súťaže
Európsky pohár majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Top Teams Cup:
Pohár CEV:
Vyzývací pohár CEV
Stredoeurópska liga:
Alto-di-Casaconi
Alto-di-Casaconi je francúzsky kantón v obvode Corte v departemente Haute-Corse v regióne Korzika. Tvorí ho 13 obcí.
Pamiatkové územie
Pamiatkové územie je sídelný územný celok alebo krajinný územný celok sústredených pamiatkových hodnôt alebo archeologických nálezov a archeologických nálezísk, ktorý je z dôvodu ich ochrany podľa zákona 49/2002 Z.z. vyhlásený za pamiatkovú rezerváciu alebo pamiatkovú zónu.
Sádek (Velké Heraltice)
Sádek je časťou obce Velké Heraltice nachádzajúci sa v okrese Opava, v Moravskosliezskom kraji.
História
Prvá zmienka o Sádku pochádza z roku 1250, kedy patril velehradskému kláštoru. Po velehradských cisterciánoch sa majiteľmi dediny stali Bírkovci z Násilej a po nich Bruntálskí z Vrbna, za ktorých sa Sádek stal súčasťou panstva Heraltice. Do roku 1848 vykonával správu obce v zastúpení vrchnosti richtár. Po zrušení patrimoniálneho zriadenia bola zavedená obecná samospráva, prvým starostom sa stal sedliak Jan Gebauer.
Dedina bola úplne obývaná Nemcami, v roku 1864 mala 64 domov a 462 obyvateľov. Nemecká škola bola v Sádku už v roku 1775. Súčasťou obce bol tiež Sádecký dvor, ktorý sa rozkladal neďaleko dediny. Tento veľký gazdovský dvor sa v roku 1927 stal tzv. Zvyškovým statkom a v tej dobe tu prišli prví českí osadníci Ladislav Verner, Ferdinand Orlík a František Mazur. To znamenalo začiatok českej menšiny v Sádku. Vznikla tiež česká menšinová škola, ktorá od roku 1929 mala vlastnú budovu zakúpenú a opravenú Maticou opavskou. Bola v nej aj materská škola. Prvým učiteľom bol Bedřich Jařabáč.
Po vzniku samostatnej Česko-slovenskej republiky vykonávalo správu obce obecné zastupiteľstvo, v ktorom mala česká menšina jedného zástupcu. Najsilnejšou stranou v medzivojnovom období bola v Sádku Sudetonemecká strana, ktorá sa výrazne zasadzovala o rozbitie Česko-Slovenska. Po Mníchovskej zrade a príchode nemeckej armády v októbri 1938 muselo české obyvateľstvo obec opustiť a jeho majetok bol zabavený.