cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovenské novinárstvo na začiatku národného obrodenia
Vláda Jozefa II.
V mestách Horného Uhorska bol slovenský živel zastúpený hlavne medzi remeselníkmi, drobnými kramármi i faktormi. Z dedinskej inteligencie to boli najviac učitelia a farári. Z týchto vrstiev vtedy pochádzalo aj najviac predplatiteľov a čitateľov slovenskej spisby. Pre rozvíjanie národnej kultúry boli vtedy dosť nepriaznivé podmienky. Slováci stratili v 18. a v 19. storočí šľachtu, strácali aj nižšie zemianstvo, (bohatší mešťania boli Nemci), a tak zápas o rozvoj národnej kultúry, literatúry a novinárstva sa sústredil hlavne na chudobné vrstvy inteligencie a mešťanov. Navyše Slovákom vtedy veľmi chýbalo vlastné hlavné mesto, ktoré by bolo súčasne ich významným kultúrnym strediskom.
Veľkú zásluhu na šírenie vzdelanosti, na vydávaní umeleckej a vedeckej spisby, ako aj na rozvoji novinárstva, mali vtedy na Slovensku učené spoločnosti (Malohontská učená spoločnosť, Banskobystrická Societas slavica založená roku 1785, Ambrózyho latinská učená spoločnosť v Banskej Štiavnici atď.). Ich pokračovateľom bolo Slovenské učené tovaryšstvo so sídlom v Trnave (1792) so svojimi „pobočnými stánkami“ v Prešove, Solivare a inde, ako aj Literárna spoločnosť banského okolia založená Bohuslavom Tablincom roku 1809. Toho istého roku vznikla aj Erudita Kis-Hontensis (Učená spoločnosť malohontská). Najvýznamnejšou z nich bola Společnosť českoslovanská založená mladými štúrovcami roku 1827.
Sloboda tlače a cenzúra
S osvieteneckou literatúrou a s novinárstvom sa spája aj dôležitý patent Jozefa II. z 11. júna 1781, ktorým bola vyhlásená takmer úplná sloboda tlače – hlavná to podmienka slobodného vedeckého bádania. Išlo o jednu z významných občianskych slobôd. Po vydaní tohto patentu sa začalo v habsburskej monarchii vydávať v porovnaní s minulosťou, oveľa viacej osvetovej, popularizačno-vedeckej literatúry, vedeckých spisov, almanachov, brožúr, ale aj novín a časopisov. Podľa nariadenia Jozefa II. sa noviny a časopisy, spolu s inými kratšími tlačivami, zaraďovali do tej kategórie, ktorú bolo potrebné čo najrýchlejšie cenzurovať a dať do tlače. Súviselo to zo snahou vlády postaviť novinárstvo do služieb jozefínskej osvietenecko-absolutistickej ideológie. Po roku 1781 vychádzalo vo Viedni 22 nových periodík, pričom v celej monarchii vtedy vychádzalo 50 novín. Okrem Viedne sa vtedy strediskom novinárstva stala aj Bratislava.
Pravda, ani za Jozefa II. nebola úplná sloboda tlače, pretože táto podliehala rozličným obmedzeniam. Vtedy sa vytvorila jediná Ústredná cenzúrna komisia vo Viedni, ktorej rozhodnutia boli záväzné pre celú monarchiu. Okrem toho sa v štáte vytvorili osobitné úrady pre cenzúru kníh podriadené zemským vládam. Cenzúra za Jozefa II. robila rozdiel medzi vedeckými dielami, ku ktorým bola benevolentnejšia a medzi spismi určenými pospolitému ľudu, ku ktorým bola prísnejšia. Panovník tu prísne zakázal kritiku katolíckej cirkvi. Pozoruhodný je tretí bod tohto nariadenia, že kritika, voči vysokopostaveným osobám, vrátane panovníka, nemá byť zakázaná, pravda len vtedy, keď sa autor pod ňu podpíše. Život však ukázal, že táto panovníkova “veľkorysosť" a “sloboda kritiky" sa stala len prázdnou proklamáciou, lebo sa to nedodržiavalo. Jozefínske cenzúrne predpisy mali príliš všeobecný charakter a preto pripúšťali aj dvojstranný výklad. To umožňovalo cenzorom postupovať podľa vlastnej vôle a požiadaviek. Preto sa aj často stávalo, že čo jedna cenzúra zakázala, druhá povolila.
Patent Jozefa II. o slobode tlače priniesol novinárstvu v monarchii isté uľahčenie a umožnil jeho rozvoj. Za panovania jeho nástupcu Leopolda II. (1790 – 1792) sa situácia zmenila k horšiemu. Cisársky výnos Leopolda II. z 13. septembra 1790 – stornoval všetky vyhlášky a nariadenia Jozefa II. týkajúce sa cenzúry kníh, brožúr a novín. Bola zakázaná akákoľvek kritika štátnej a cirkevnej moci a to “v záujme zachovania všeobecnej spokojnosti". Zo zahraničného spravodajstva periodiká smeli uverejniť len to, čo už predtým bolo publikované v úradných novinách – Wiener Zeitung. Po smrti Leopolda II. roku 1795 vyšiel vo Viedni General – Zenzurverordung (Generálny cenzúrny poriadok), ktorému podliehali všetci cenzori. Roku 1829 vo Viedni vydali nové, oveľa prísnejšie cenzúrne predpisy, ktoré vzbudili veľký odpor maďarskej šľachty.
V dobe panovania Jozefa II. cenzúru v Bratislave vykonávala Kráľovská uhorská miestodržiteľská rada. Jej podriadeným orgánom bol magistrát mesta. Až po predložení rukopisu čísla tomuto úradu dával poverený mestský radca povolenie k vytlačeniu novín. Keď sa Miestodržiteľská rada roku 1784 musela presťahovať z Bratislavy do Budína, zverila cenzúru miestnych novín magistrátu. Pre maďarské noviny Magyar Hirmondó bol ako cenzor určený Michal Vancsay, pre nemecké Pressburger Zeitung Karol G. Windisch a pre slovenské Baltazár Schutz. Smernice, ktoré dostali pre svoju prácu od Miestodržiteľskej rady boli veľmi stručné. Podľa nich mali zabrániť tomu, aby sa v novinách nevyskytli urážky cisárskeho veličenstva a vlády, aby sa v nich nepísalo proti “dobrým mravom" a katolíckemu náboženstvu. Cenzori boli povinní každý týždeň predkladať mestskej rade správu o výsledku svojej cenzúry. Tieto ich materiály sa však v mestskom archíve nezachovali.
Miestodržiteľská rada sa však neuspokojovala len s týmto všeobecným ustanovením o cenzúre, ale dávala cenzorom aj dočasné a príležitostné pokyny. Slobodu Prešpurských novín obmedzuje napr. tak, že im zakazuje uverejňovať vlastné komentáre, poznámky a vysvetlivky k panovníckym dekrétom a nariadeniam. Pritom im tiež nedovoľuje, aby takto komentované správy a články preberali z viedenských, alebo z iných novín. Až po dlhých bojoch sa podarilo redaktorom vymôcť si aspoň to, že panovník svojím prípisom zo dňa 24.1.1786 povoľuje miestnym novinám otláčať články z viedenských novín, čo sa však nevzťahuje na noviny vychádzajúce v Brne.
Miestodržiteľská rada potom ešte sprísňuje cenzúrne inštrukcie a obmedzuje hlavne zahranično-politické spravodajstvo novín. Zakazuje písať o všetkom, “čo by smerovalo proti cudzím mocnárom, proti spoločnosti, alebo súkromným osobám". Toto nariadenie schválne formulované všeobecne, umožňovalo vyšším cenzúrnym orgánom vždy zasiahnuť. Aby miestnym cenzorom neunikli články nevyhovujúceho režimu, miestodržiteľská rada nariadila dodatočné predkladanie novín, ktoré museli cenzori prikladať ku svojim týždenným správam vo dvoch exemplároch. Tým sa vlastne vykonávala aj kontrola práce miestnych cenzorov.
O dva roky neskoršie Miestodržiteľská rada v Budíne zakazuje novinám prinášať správy o pohyboch a rozložení vojska, nedovoľuje im uverejňovať návrhy na nový spôsob spievania pašií v kostole, zakazuje kritiku zemianskeho stavu a pod. Ako vidieť zakázaných vecí bolo toľko, že redaktor často nevedel čo smie a nesmie písať, a to tým viac, že predpisy priamo umožňovali cenzorovi nájsť si spôsob na potláčanie akéhokoľvek slobodnejšieho prejavu, kritiky štátneho zriadenia, vnútornej i zahraničnej politiky vládnucej triedy. Ešte prísnejšie postupovala cenzúra o niekoľko rokov neskoršie, keď sa prebúdzajúce národné povedomie maďarské a slovenské dostáva do zápasu s centralizačnými snahami viedenskej vlády.
Slovenské noviny a časopisy
Najstaršími slovenskými novinami boli Nowiny o rolním a polním hospodářstwí.
Po smrti Jozefa II.
Po smrti Jozefa II. bola politika novinám prísne zakázaná, čo im odoberalo ich životnú podstatu. Vládnuca trieda nemilosrdne cenzurovala aj politické komentáre. Do nového, devätnásteho storočia vstupujú Slováci za takýchto okolností bez jediných vlastných novín, alebo časopisu.
Nové Město na Moravě
Nové Město na Moravě je mesto v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 10 247 obyvateľov, z toho 5 108 mužov a 5 139 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,7 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,1 roka).
Victor Horta
Victor Horta (* 6. január 1861, Gent, Belgicko – † 9. september 1947, Brusel) bol belgický secesný architekt.
Život
Victor Horta je jeden z najdôležitejších predstaviteľov umeleckého a architektonického smeru Art Nouveau, jeho stavba Hôtel Tassel v Bruseli z 1892-3 ako prvá sformovala novú architektonickú skladbu a tvaroslovie nového štýlu. Jeho konštrukcie z ocele a skla predstavovali vrchol vedeckého a technického pokroku v architektúre. Dômyselné komponovanie kľukatých čiar odvodených zo sveta rastlín zaznamenali novátorský a odvážny čin v tvorivom hľadaní. Kameňu dával zaoblené tvary, železo splietal do rafinovaných arabesiek, ktoré pripomínajú šľahnutie bičom. Neskôr bol jeho tvorbou ovplyvnený aj francúzsky architekt Hector Guimard, ktorý spomínané „ šľahnutie bičom“ rozšíril aj vo Francúzsku.
Štúdium a prax
Victor Horta sa narodil v Gente v roku 1861. Študoval tu na Akadémii krásnych umení (Academie des Beaux) kresbu, prácu s textilom a architektúru. Prvýkrát ho upútalo architektonické umenie v dvanástich rokoch, keď pomáhal ujovi na stavbe. Krátko po štúdiu na Akadémii odišiel do Paríža, kde sa živil ako bytový architekt a návrhár interiérov, bývajúci na ulici Montmartre. Práve v tomto období sa najviac inšpiroval rôznymi modernými smermi vo výtvarnom umení ako boli impresionizmus a pointilizmus. V rovnakom čase sa vzdelával v obore práce s oceľou a sklom.
Architektonická tvorba
V Bruseli nadviazal priateľstvo s Paulom Hankarom, s ktorým chcel vzchopiť Art Nouveau. Keďže si Horta dobre viedol na škole, tak sa neskôr stal asistentom profesora Alphonsa Balata, ktorý bol aj dvorným architektom belgického kráľa Leopolda II. Spoločne pracovali a navrhli projekt kráľovských skleníkov v Laekene, ktoré sa stali prvou Hortovou prácou založenou na širokom použití ocele a skla.
V roku 1885 sa Horta osamostatnil, aby realizoval na svojej vlastnej architektonickej tvorbe, a aby si upresnil svoje vlastné myslenie a originalitu. V tomto roku navrhol tri domy. Od tejto chvíle sa stal vrcholným európskym predstaviteľom Art Nouveau. Jeho politické názory ho doviedli k presvedčeniu, že naďalej odmietal prácu pre bohatú súkromnú klientelu, ale prevažne sa venoval verejným zákazkám, vrátane návrhu sôch a hrobiek. Jeho pozornosť sa najmä sústredila k zaobleným a zakriveným prvkom a veril, že práve táto produkovaná forma bude viac praktická a ako tá vyumelkovaná a strojená umelecká tvorba.
Po predstavení Art Nouveau na verejnej výstave v 1892, bol Horta inšpirovaný a poverený k návrhu domu profesora Tassela. Všetky jeho doterajšie vplyvy, ktoré dosiaľ na neho pôsobili pretransformoval do kompletného návrhu Hôtel Tassel, dokončeného v 1893. Včlenený interiér bol vytvorený z oceľových materiálov, ktoré boli charakteristické zakrivenými rastlinnými formami, ktoré boli známe ako „ šľahnutie bičom“. Je to prvá stavba Art Nouveau, ktorá úspešne predstavuje tento umelecký smer. Kvetnatý a ozdobný dizajn a prirodzené osvetlenie boli skryté za kamennou fasádou, ktorá mala harmonizovať s okolitými strnulými a rigidnými stavbami.
Počas tohto obdobia sa začal spoločensky aktivizovať a stal sa členom viacerých spolkov a tajných bratstiev, bol členom Les Amis Philanthropes v Bruseli. Zabezpečilo mu to príval novej klientely, tak sa znova vrátil k navrhovaniu domov a obchodov. Písal sa rok 1893. Získalo sa mu veľkej slávy najmä kvôli jeho architektonickej tvorbe. Bol objednaný ku kompletizácií mnohých dôležitých bruselských budov. K čoraz väčšej obľube nového umeleckého smeru sa mu dostalo ponuky navrhnúť Hôtel Solvay (1895 – 1900) a jeho vlastnú rezidenciu (1898), v ktorom bola použitá najmä oceľ a kamenná fasáda s vypracovaným a zložitým oceľovým interiérom.
Art Nouveau bol umelecký smer, ktorý podliehal ako módnemu obdivu tak i módnemu zatracovaniu. Dôsledkom týchto dvojakých postojov bolo i to, že rada secesných stavieb bola v dobe odlivu záujmu zbúraná. Z toho je najznámejší Ľudový dom (Maison du peuple 1895-1899), postavený v Bruseli na zákazku belgickej robotníckej politickej strany Parti Ouvrier Belge. Bohužiaľ palác vyhorel a v roku 1965 boli trosky odstránené. Napriek tomu zopár hortových budov stojí dodnes. Najznámejšie sú Hôtel Tassel, Hôtel Solvay, Hôtel van Eetvelde a vlastný ateliér, ktoré boli v roku 2000 zapísané na Zoznam svetového dedičstva UNESCO. Ďalšou známou budovou je Magasins Waucquez, predtým obchodný dom, teraz Múzeum komiksov v Bruseli.
Victor Horta zomrel v Bruseli 9. januára v 1947, kde je aj pochovaný na cintoríne v Ixelles.
Varennes-en-Argonne (obec)
Varennes-en-Argonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Panovník
thumb|[[Puyi, posledný čínsky cisár]]
V monarchiách stojí na čele štátu panovník, pričom zväčša má titul kráľ, cisár, princ, knieža, veľkoknieža, vojvoda, sultán, emir a pod. V histórii rôznych krajín sa objavovali aj iné tituly, ktoré sa dnes už nepoužívajú, ako napr. cár, faraón, chán, šach, padišach či kalif. Unikátne postavenie má medzi panovníkmi pápež ako hlava mestského štátu Vatikán a zároveň hlava katolíckej cirkvi.
Pomenovanie panovníckeho titulu je však druhoradé a priamo nevypovedá o skutočných právomociach hlavy štátu. Z tohto pohľadu je omnoho dôležitejšie rozlíšenie, či ide o absolutistickú alebo konštitučnú monarchiu.
Nástupníctvo
Spôsob nástupníctva sa v rôznych krajinách viac či menej odlišuje. Zvyčajne sa trón dedí medzi členmi jednej rodiny. Medzi najznámejšie spôsoby nástupníctva patrí seniorát, primogenitúra a avunkulát.
Avunkulát
Avunkulát je princíp, kde po smrti vládcu na trón nastupuje jeho synovec. Vláda sa teda nededí v priamej ale v bočnej línii. Na slovenskom území sa tento princíp používal v období Veľkej Moravy.
Turbínová hala továrne AEG
náhľad|Montážna hala továrne AEG
Panovník
Primogenitúra
Primogenitúra znamená všeobecne „prvorodenstvo“ alebo špecificky dedičský poriadok, podľa ktorého má prednostné právo pri dedičskej postupnosti prvorodený syn. Takýto dedičský poriadok pre vládcov na území Slovenska sa začal uplatňovať už vo včasnom stredoveku a pokračoval aj vo vrcholnom stredoveku, pričom tu už mohli na trón nastúpiť aj ženy.
Voľba
V niektorých krajinách (napr. Jordánsko), je zvykom že si panovník vyberie svojho nástupcu. Tento princíp sa istý čas uplatňoval aj v Rímskej ríši. Iným spôsobom voľby je, keď po smrti panovníka nejaký iný orgán vyberie jeho nástupcu. Taký postup sa uplatňoval aj na území Slovenska v období stavovskej monarchie, ale išlo skôr o formálnu voľbu.
Mesterszállás
Má rozlohu 4292 ha a žije tu 751 obyvateľov (2007).
Panovník
Absolutistická monarchia
V absolutistickej monarchii má panovník neobmedzenú moc nad štátom a jeho obyvateľmi. Aj táto koncepcia prešla historickým vývojom od kráľa Ľudovíta XIV., ktorý je známy pre svoj výrok „Štát som ja (L’état c’est moi)“ až po osvietený absolutizmus napríklad na dvore Márie Terézie, kde už môžeme vidieť korekcie dovtedy neobmedzenej moci panovníka.
Turbínová hala továrne AEG
Pôvod vzniku továrne
Výsledkom bol 127 m dlhý a 25 m široký obdĺžnikový hranol ležiaci strategicky na južnom rohu továrenského komplexu pozdĺž ulíc Huttenstrasse a Berlichingenstrasse. Pôsobivá čelná fasáda bola výkladom prosperujúceho nemeckého koncernu.
Panovník
Dualistická monarchia
Dualistická monarchia je akýmsi medzistupňom medzi konštitučnou a absolutistickou monarchiou. Panovník nemá neobmedzenú moc, no jeho postavenie naďalej zostáva pomerne silné. V súčasnosti sa medzi takéto monarchie zaraďujú napr. Jordánsko, Saudská Arábia a niektoré ďalšie arabské štáty (zväčša sultanáty a emiráty).
Turbínová hala továrne AEG
Architektonické riešenie
Stavba je zastrešená jediným oblúkom, tvoreným priehľadnou oblúkovou klenbou s mnohouholníkovým profilom. Konštrukcia zo železa a skla je na rohoch ukončená masívnymi naklonenými stenami, ktorých povrchy pripomínajúce rustikované kamenné murivo akoby popierali ich schopnosť niesť zaťaženie.
Panovník
Konštitučná monarchia
Konštitučné či parlamentné monarchie sú v súčasnosti najrozšírenejšie. Na ich čele stojí monarcha, ktorý je považovaný za symbol jednoty ľudu. Aj napriek tomu, že panovník nastupuje na trón na základe nástupníctva, v ústavách býva zakotvené, že všetka moc pochádza od ľudu (rovnako ako v republikách) a od neho odvodzuje svoju moc aj panovník. Najznámejším príkladom konštitučnej monarchie je Spojené kráľovstvo, ale konštitučnými monarchiami sú v podstate všetky európske monarchie.
Turbínová hala továrne AEG
Architektonické riešenie
Exteriér vypovedá o významnej úlohe spoločnosti AEG v Nemecku. Architekt použil výrazové prostriedky a monumentalitu starovekého Grécka. Budova, označovaná ako „moderný Partenón“, odkazuje na klasické chrámy. Štítové priečelie je lemované dvoma nahor sa zužujúcimi pylónmi, s tympanónom polygonálneho tvaru, ktorý je umiestnený nad veľkou zasklenou plochou a je doňho vytesaný symbol podniku.
Nosný systém trojkĺbových oblúkov s tiahlami má výšku 25,60 m. Bočné steny sú rozčlenené pravidelným rytmom smerom dole sa zužujúcich železných výstuh.Sú tvorené kontinuálnou sklenenou plochou,ktorá je rozdelená do oddielov a ktorá spočíva na železobetónovom základe. Piliere sú podoprené priskrutkovanými oceľovými spojmi. Chrámový vzhľad tejto haly je však len chytro realizovanou ilúziou. Mohutne pôsobiace prvky fasády pozostávajú z ľahkého betónového obalu, ktorý je zachytený na oceľovej mrežovine. Sú zakončením priestoru,ale nemajú nosnú funkciu. Úzke železné pásy v špárach rohových pylónov a jemné kovové rámovanie tympanónu prezrádzajú umelecký zámer použitých prostriedkov. Interiér ,presvetlený veľkými oknami,je rýdzo funkčný. Továreň na výrobu turbín je skvelým pokusom zjednotiť klasickú kultúru a históriu s novou realitou priemyselného obchodu a výroby.Reprezentuje uvedomelé zhmotnenie priemyslu. Vzdialená priamočiaremu návrhu z ocele a skla (typická hala 19. storočia) je umeleckým dielom.
Klimatické zmeny
Klimatické zmeny (iné názvy: zmeny klímy, zmeny podnebia; zmena klímy, klimatická zmena, zmena podnebia) sú prirodzené či antropogénne zmeny klímy Zeme väčšie než kolísanie klímy, a to buď Zeme ako celku alebo len nejakého regiónu. Niektorí autori (napr. sčasti IPCC) rozlišujú medzi pojmami: Problémom takéhoto delenia je (popri čisto jazykovej problematickosti) skutočnosť, že nie je jasné, kam patria antropogénne zmeny klímy do 18. storočia.
Tento článok sa zaoberá primárne prirodzenými zmenami klímy. O antropogénnych zmenách pozri článok antropogénna klimatická zmena.
Charakteristika
Pod zmenami klímy prirodzeného charakteru rozumieme najmä zmeny v minulých geologických dobách Zeme (milióny až stovky miliónov rokov), ľadové a medziľadové doby (desaťtisíce až milióny rokov), sekulárne zmeny (stovky rokov), niekedy aj nízkofrekvenčné kolísanie klímy (desiatky rokov).
Zmeny klímy boli v minulosti podmienené driftom kontinentov, osciláciami v orbite Zeme (tzv. Milankovičove cykly), kolísaním solárnej konštanty, zmenami koncentrácie oxidu uhličitého v atmosfére, pádom obrovských meteoritov, mohutnými vulkanickými erupciami a pod. Zmeny podnebia ovplyvňovali aj vývoj ľudskej civilizácie. Ľudia na nich reagovali prispôsobením sa alebo sťahovaním sa na iné miesta. Počas poslednej doby ľadovej poklesli hladiny morí a ľudia mohli putovať medzi jednotlivými kontinentmi. Zem bola vystavená mnohým prírodným zmenám a katastrofám. Patrí medzi nich napríklad malá doba ľadová, ktorú zažila Európa na začiatku stredoveku.
Antignac (Cantal)
Antignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Boseho-Einsteinovo rozdelenie
Boseho - Einsteinovo rozdelenie alebo Boseho-Einsteinova štatistika je štatistika sústavy častíc s celočíselným spinom podliehajúcich kvantovomechanickým zákonitostiam. Názov je odvodený od mena Š. Boseho a Alberta Einsteina.
Toto štatistické rozdelenie opisuje v štatistickej fyzike systémy zložené z bozónov, teda častíc so symetrickou vlnovou funkciou a celočíselným spinom. Bose-Einsteinove rozdelenie platí napríklad pre fotóny, možno z neho teda odvodiť napríklad Planckov vyžarovací zákon.
Antignac (Cantal)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Michael Barratt
Mladosť
Michael Barratt sa narodil vo Vancouveri na severozápade Spojených štátov, rodina žila v meste Camas v štáte Washington. Roku 1981 Barratt získal titul bakalár zoológie na University of Washington , o štyri roky neskôr sa stal doktorom medicíny na Northwestern University . Tu pôsobil ako lekár ešte tri roky. Potom pracoval vo Veterans Administration Lakeside Hospital v Chicagu (19881989) a Wright State University (19891991).
Boseho-Einsteinovo rozdelenie
Rozdelenie prvý raz opísal Šatendranáth Bose, v roku 1924 ho zovšeobecnil Albert Einstein. Názov bozón je práve podľa Boseho.
Rozdeľovacia funkcia
Rozdeľovacia funkcia fBE(E) určuje stredný počet častíc v stave s energiou E:
Antignac (Cantal)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Wormský edikt
Vývoj pred Wormským snemom
Pápež Lutherovho volenca Fridricha Múdreho žiada, aby sám vykonal trest na Lutherovi, alebo aby ho uväznil a vydal pápežovi. Luther vydáva obranný spis proti bule "antikrista", v ktorom vyhlasuje: „Ak pápež neodvolá a nezatratí túto bulu, nepotresce dr. Ecka s jeho druhmi, tak nech nikto nepochybuje, že pápež je nepriateľom Božím, prenasledovateľom Kristovým, rušiteľom kresťanstva a skutočným antikristom.“ Lutherove spisy sa už verejne pálili, a tak poburený Luther hodil do ohňa knihu kanonického práva pápežských dekrétov a potom aj bulu. Dňa 3. januára 1521 bola proti Lutherovi vydaná nová bula, ktorá tentoraz vyhlásila pápežskú kliatbu a exkomunikáciu. Pápeži žiadali cisára, aby ríšskou kliatbou dokončil pápežské odsúdenie. Cisár sľúbil vypočutie Luthera a bol zvolaný ríšsky snem. Do Wormsu bol v roku 1521 snem zvolaný z dvoch dôvodov: Cisár sa potreboval ujať moci v Nemecku a pripraviť sa na vojnu v súvislosti s Francúzskymi a Talianskymi nárokmi na územia. Cisár potreboval od stavov ríše súhlas kvôli nastávajúcej vojne s Francúzskom z ktorých mnohé sa netajili sympatiami k Lutherovi. Lutherova cesta bola triumfálna, vítali ho masy ľudu, bol pre nich obranca Nemecka.
Priebeh snemu a edikt
Martin Luther výstúpil na sneme vo Wormse dvakrát. Na prvom výstúpení 17 apríla mal odpovedať na 2 otázky: 1. Či knihy, ktoré boli napísané a ktoré zhromaždil Eck sú jeho a 2. otázka znela či odvolá alebo neodvolá obsah kníh. Na prvú prisvedčil a na druhú si výžiadal čas. Na druhom výstúpení Eck znova položil otázku Lutherovi. Martin však majstrovsky rozdeli svoje knihy do troch tried na: vzdelávacie, útoky na pápežskú tyraniu, knihy proti pápežovým spojencom a povedal, že odvolá len pod tou podmienkou ak bude usvedčený Písmom a nie pápežom, či koncilom ''„Tu stojím. Inak nemôžem Boh mi pomáhaj. Amen“'' Cisár chcel postaviť Luthera mimo zákon. No nakoniec bol zostavený Wormský edikt, v máji 26, v ktorom bol Martin Luther označovaný za kacíra a bola nad ním vydaná ríšska kliatba. Nik ho nesmel prijať, poskytnúť mu byt, jedlo, pitie, mal byť odovzdaný cisárovi, bolo treba spáliť jeho spisy a nijaké knihy v ríši sa nesmú tlačiť bez súhlasu vrchnosti. Po tomto rozhodnutí sa ho nik nesmel verejne zastať. Bola mu zakázana kazateľská činnosť.
Ďalší vývoj
Hneď po sneme saský kurfirst Fridricha Múdry zinscenuje prepad, pri ktorom unesie Luthera privádza na hrad Wartburg, kde ho ukrýva pod menom Junker Juraj. Prežíva tu 300 dní, ktoré vyplňuje literárnou prácou. S jeho pobytom je spojený preklad Novej zmluvy. V 1522 sa Luther vracia do Wittenbergu, kde najprv káže a od roku 1524 znova aj prednáša. Hnutie sa ďalej šíri. Mníšske sľuby začínajú byť ohrozované. Na námestí v Bruseli boli upálení prví luteráni Ján Es a Henrich Vos. V Durínsku sa zakladali spolky, ktoré hrozili vzburou. Luther navrhoval rokovanie a zmierenie, vyčítal to kniežatám a pánom, že dali príčinu k tejto situacií. Snem v Norimberku je možné považovať za začiatok rozdelenia Nemecka na protestantský a rímskokatolícky tábor.
Hoci sa pápežskému legátovi Campeggiovi podarilo dosiahnuť to, že nemecké kniežatá budú uplatňovať Wormský edikt pokiaľ to bude možné, v Regensburgu uzavrel ligu na podporu rímskej veci, čím bol Rím posilnený na juhu Nemecka. Na druhej strane však Filip Hessenský bol najschopnejším luteránskym politikom, ktorý prispel k Lutherovej obhajobe. Negatívny vplyv mala na vnímanie Luthera sedliacka vojna, s ktorou ani on sám nesúhlasil. Radikáli sa vlámavali do kláštorov, pustošením sa dopúšťali hanebností a to ich zbavovali sympatií. Katolícke kniežatá obviňovali z tejto vzbury samotného Luthera. Sedliaci však boli nakoniec porazení.
Po smrti Fridricha Múdrého sa stal nástupcom jeho brat Ján Vytrvalý, ktorý pokračoval v obrane reformácie. Šírenie reformácie dostali do rúk kniežatá, ktoré v roku 1526 uzavreli pod vedením Filipa Hessenského Torgavský zväz. Ten bol odpoveďou na Dessavský zväz, ktorý vytvorili katolícke kniežatá. Najbližší snem v roku 1526 v Speyeri mal riešiť nábožensku otázku. Cisár Karol V. však kvôli svojím vojenským aktivitám poslal na snem svojho brata Ferdinanda I. Ten požadoval uplatňovanie wormského ediktu, čo sa napokon nestalo, pretože bolo potrebné zjednotiť kniežatá pod vplyvom hroziaceho nebezpečenstva zo strany Turkov. Záver snemu bol teda dočasný a tento stav dovoľoval štátu praktizovať náboženstvo podľa svojej vôle až do všeobecného koncilu.
V Speyeri sa v roku 1529 konal ďalší snem. Ten vďaka katolíckej presile zrušil rozhodnutie z roku 1526 a potvrdil Wormský edikt už len pre katolícke teritória. V krajoch kde mali prevahu luteráni sa musel dodržiavať princíp náboženskej slobody pre katolíkov, v katolíckych krajoch už sloboda pre luteránov zaručená nebola. Veľmi dôležitý bol v tejto situácií úspech na Augsburskom sneme, ktorý zvolal Karol V. Cisár chcel na ňom definitívne ukončiť náboženské rozpory v Nemecku. Melanchton s Lutherom sú „nútení“ napísať Obranu Augsburského vyznania, ktorú však cisár Karol neprijíma. Wormský edikt stále predstavuje hrozbu. Je ale podnetom pre spísanie vyznania viery a aj pre definovanie učenia obsiahnuté v Augsburskom vyznaní či v jeho "Obrane". Na sneme zvíťazili rímskokatolíci, ktorí opäť potvrdili platnosť Wormského ediktu proti Lutherovi. Obnovený je cisársky odvolávací súdný dvor, čo prakticky znamená koniec možností kladných súdnych rozhodnutí pre protestantov. Táto nepriaznivá situácia pomohla zjednotiť protestantov v tzv. Šmalkálskej lige, ktorá na sneme v Norinbergu uzavrela s cisárom mier až do všeobecného koncilu.
K šíreniu Lutherovho učenia prispel aj Augsburský mier z roku 1555. Tu si luteráni žiadali plné práva, vrátenie všetkých cirkevných majetkov a toleranciu luteránov na katolíckych územiach. Tieto požiadavky neboli splnené. Slobodná voľba vierovyznania je obmedzená iba na ríšske stavy a rytierstvo. Poddaní musia prijať vieru svojho zemepána podľa princípu cuius regio, eius religio – koho panstvo, toho náboženstvo. Tí, ktorí sa tomuto pravidlu nechceli podriadiť, mali právo sa aj s celým majetkom vysťahovať. Výnimočné postavenie získali slobodné ríšske mestá, v ktorých mohli obe cirkvi pôsobiť vedľa seba. Dohoda sa vzťahovala iba na luteránov.
Wormský edikt mal pozitívny vplyv na cirkevný aj teologický rozvoj luteránskeho hnutia. Pomohol evanjelikom lepšie a hlbšie preskúmať svoju vlastnú identitu. „Rozum je najväčší nepriateľ viery. Každý kto len chce byť kresťanom musí svoje oči odtrhnúť od svojho rozumu" – Martin Luther.
Antignac (Cantal)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Michael Barratt
Mladosť
Od roku 1991 pracoval v NASA. Najprv na oddelení rozpracovávajúcom systémy ventilácie na stanici Freedom, od roku 1992 ako lekár. Rok 1994 strávil v Stredisku prípravy kozmonautov v Rusku, v rámci zabezpečenia letu STS-71 na Mir.
Astronaut
V júli 2000 bol vybraný medzi astronautov NASA. Absolvoval všeobecnú kozmickú prípravu a získal kvalifikáciu letový špecialista. Vo februári 2007 bol vymenovaný za náhradníka Edwarda Finckeho, veliteľa Expedície 18, ktorá odštartovala v októbri 2008. Súčasne sa od augusta 2007 pripravoval na funkciu palubného inžiniera Expedície 19.
Prvý let
Do vesmíru Barratt odštartoval v Sojuze TMA-14 26. marca 2009, s Gennadijom Padalkom a už druhýkrát letiacim vesmírnym turistom Charlesom Simonyim. Členovia novej základnej posádky prevzali stanicu od vtedajšieho osadenstva - Expedície 18, z ktorej prešiel do Expedícia 19 Kóiči Wakata. Ostatní kozmonauti z Expedície 18 a Simonyi sa 8. apríla vrátili na Zem. Padalka, Barratt a Wakata zostali na stanici a venovali sa bežnej vedeckej a prevádzkovej činnosti. Od 29. mája sa k nim pripojila trojčlenná posádka Sojuzu TMA-15, na stanici od tej doby pracovala šesťčlenná posádka ako Expedícia 20. Návrat na Zem sa uskutočnil 11. októbra 2009, v návratovom module Sojuzu TMA-14 boli tentoraz spolu s Barratom aj Padalka a Laliberté. Pri prvom lete si tak Barrat pripísal celkom 198 strávených dní vo vesmíre.
Druhý let
Svoj druhý let absolvoval Barrat na raketopláne Discovery v misii STS-133. Tento štart bol posledným pre raketoplán Discovery, po návrate bol odstrojený a dnes je vystavený v Národnom múzeu letectva a kozmonautiky Smithsonovho inštitútu vo Washington, D.C.
Let STS-133, naplánovaný pôvodne na september 2010, odštartoval po viacerých odkladoch až 24. februára 2011 z rampy LC-39A na Kennedyho vesmírnom stredisku. Na ISS vyniesol viacúčelový modul Leonardo, tretí modul ELC (ExPRESS Logistics Carrier) a humanoidného robota Robonaut. Barrattovou úlohou bolo okrem iného aj ovládanie robotického ramena Canadarm2 (kanadská ruka) počas vykládky nákladu z raketoplánu a dva výstupy do otvoreného vesmíru. Po splnení úloh 12-dňovej misie sa aj s kolegami 9. marca 2011 vrátil na Zem.
NGC 5813
NGC 5813 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Greg Van Emburgh
Greg Van Emburgh (* 10. máj 1966, New York) je bývalý americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 6 turnajov ATP vo štvorhre.
Jalovec
Jalovec môže byť:
Prezident
V republike je na čele štátu väčšinou prezident, ale jeho právomoci sa môžu v rôznych štátoch značne líšiť. Jeho skutočné postavenie býva často do značnej miery závislé od spôsobu kreácie. Ak prezident odvodzuje svoj mandát priamo od ľudu (voličov) a nie od parlamentu či iného orgánu, býva jeho postavenie zväčša silnejšie a nezávislejšie. Prezident je vždy volený, ale aj tu existuje celá škála rôznych volebných systémov.
Prezidentská republika
Postavenie prezidenta je najsilnejšie v prezidentskej republike, kde právomoci výkonnej moci patria prezidentovi. Prezident v tomto prípade stojí „na čele“ vlády, ktorá je len jeho kolektívnym poradným orgánom. Neexistuje tu funkcia premiéra. Prezident nielen reprezentuje krajinu navonok, ale aj riadi zahraničnú politiku štátu. Môže predkladať návrhy zákonov, vydávať akty nižšej právnej sily, vymenúvať sudcov atď. Typickým príkladom prezidentskej republiky sú USA.
Poloprezidentská republika
Poloprezidentská forma vlády (semi-presidental), je akýmsi medzičlánkom, medzi prezidentskou a parlamentnou formou vlády. Výkonná moc je rozdelená medzi vládu a priamo voleného prezidenta. Ten má rozšírené právomoci, napríklad legislatívnu iniciatívu a právo rozpustiť parlament. Takáto forma vlády je napr. vo Francúzsku či Rusku.
Parlamentná republika
Parlamentná republika je typická tým, že jedna zložka moci, a to moc zákonodarná, má v systéme deľby moci dominantné postavenie. Tým je poznačené aj postavenie prezidenta, ktoré je v tejto forme vlády najslabšie. Niekedy sa prezident dokonca uvádza, nie ako predstaviteľ výkonnej moci, ale ako najvyšší predstaviteľ štvrtej – kontrolnej moci v štáte. Aj v parlamentných republikách má však prezident niektoré významné právomoci – má právo relatívneho veta, môže rozpustiť parlament, menuje vysokých štátnych funkcionárov či vyhlasuje referendum. Parlamentnou republikou je aj Slovensko (spolu s väčšinou európskych krajín).
Chvojnica
Chvojnica môže byť:
Tiszagyulaháza
Tiszagyulaháza je obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Polgár.
Má rozlohu 2078 ha a žije tu 769 obyvateľov (2007).
Javorníky
Vymedzenie
Na severozápade susedia s na území Moravy ležiacou Hostýnsko-vsetínskou hornatinou (hranicu tvorí údolie Vsetínskej Bečvy) a Vizovickou vrchovinou (hranicu tvorí údolie Senice), západným smerom nadväzujú Biele Karpaty a od Púchova po Žilinu vymedzuje juhozápadný okraj pohoria Považské podolie. Na okraji Žiliny krátkym úsekom susedí Žilinská kotlina a východným smerom je údolím Kysuce oddelená Kysucká vrchovina. Údolím rieky vedie na severe i hranica s Turzovskou vrchovinou.
Charakteristika
Pohorie Javorníky je tvorené flyšovými horninami, často sa striedajú prachové ílovce s plochami pieskovcov. Najvyššími vrcholmi tohto pohoria sú Veľký Javorník, Hričovec , Čemerka , Stratenec , Malý Javorník , Solisko a Ustrígeľ.
Nadmorská výška a klimatické podmienky ovplyvnili zloženie vegetácie v tejto oblasti. Vo vyšších nadmorských výškach nájdeme ihličnaté porasty, prevažne smrekové monokultúry s občasným výskytom jedlí. Z listnatých porastov sa vyskytujú najviac porasty bukové. Územie s nižšou nadmorskou výškou je využívané z väčšej časti pre poľnohospodárske účely, len na niektorých miestach zostali jelšové porasty.
Fauna svojím charakterom odpovedá živočíšnym spoločenstvám podhorského a horského pásma. Nachádzajú sa tu z veľkých šeliem – medveď hnedý, vlk dravý, rys ostrovid, mačka divá, sú tu zastúpené aj drobné cicavce.
Na svahoch Javorníkov pramení množstvo drobných potokov a riečok. Niektoré tečú na českú stranu a tvoria prítoky rieky Bečvy, na slovenskej strane sa vlievajú do dvoch hlavných vodných tokov tejto oblasti, a to do Váhu a do Kysuce.
Podnebie radí Javorníky medzi mierne teplé oblasti. Teploty sa v zimnom období pohybujú od -2 do -5 °C, v letných mesiacoch je teplotný priemer cca. 16 do 18 °C. Počet dní zo snehovou pokrývkou je cca. 60100, počet letných dní cca 3050.
Chránené územia
K ochrane prírodných zaujímavostí bola časť územia Javorníkov začlenená do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce, ktorá má rozlohu a chránenou krajinnou oblasťou bola vyhlásená v roku 1984. Jej súčasťou je množstvo prírodných rezervácií a prírodných pamiatok. Delí sa na dve časti: Beskydskú (východnú časť) a Javornícku (západnú časť). V Javorníckej časti sa starý zmiešaný jedľovo-bukový porast pralesovitého charakteru nachádza hneď v niekoľkých prírodných rezerváciách – Čertov, Hričovec a Veľký Javorník. Na mnohých miestach v tejto oblasti vyvierajú tiež minerálne pramene, z ktorých niektoré patria k prírodným pamiatkam – napr. Bukovský prameň, Ochodnický prameň a Vojtovský prameň, ktorý je zvláštny nepravidelnými niekoľko sekundovými únikmi metánu.
Turistika zimná a letná
náhľad|Pohorie Javorníky Javorníky patria medzi vyhľadávané turistické oblasti. Pre prevádzkovanie zimných športov sú tu ideálne podmienky. Vyznávači bežeckého lyžovania môžu využiť množstvo bežeckých tratí v mierne zvlnenom teréne s dlhými rovinatými úsekmi. Tí, ktorí dávajú prednosť zjazdovému lyžovaniu, majú k dispozícií zjazdové svahy s lyžiarskymi vlekmi v  Lazoch pod Makytou na Kohútke, v Makove - Kasárne, Ski Ráztoka v Hornej Marikovej a ďalšie. Vďaka rozvoju cestovného ruchu vznikajú v tejto oblasti stále nové rekreačné strediska s veľmi dobrým technickým vybavením a zázemím.
K prevádzke vodných športov a rekreácii láka návštevníkov priehradná vodná nádrž Nosice, ktorá bola vybudovaná na rieke Váh a je známa ako Priehrada mládeže.
La Demie
La Demie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Horná Ves
Horná Ves môže byť:
NGC 5814
NGC 5814 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Len Taunyane
náhľad|Len Taunyane Len Taunyane vlastným menom Len Tau bol juhoafrický bežec.
Letné olympijské hry 1904
Zúčastnil sa maratónu na letných olympijských hrach 1904 v St. Louis, kde skončil na deviatom mieste. Jeho čas je neznámy. Bežal s číslom 35.
Beechcraft XA-38 Grizzly
Beechcraft XA-38 Grizzly bol prototyp dvojmotorového ťažkého bojového lietadla, ktorý mal ničiť obrnené ciele pomocou výkonného kanóna kalibru 75 mm. Prototyp prvýkrát vzlietol 7. mája 1944. Čoskoro ale bolo zrejmé, že typ nebude včas k dispozícii na použitie pri invázii do Japonska a navyše, že bol projektovaný s rovnakými motormi, aké mal bombardér Boeing B-29 Superfortress, ktorý však mal absolútnu prioritu. Z týchto dôvodov bol nakoniec sľubný projekt zrušený.
Vývoj
Americké armádne letectvo, v decembri 1942, objednalo u firmy Beech stavbu dvoch prototypov ich bojového lietadla, označeného firmou ako Model 28. Hlavnou požiadavkou bolo vytvoriť silne vyzbrojenú náhradu za typ Douglas A-20 Havoc, schopnú predovšetkým účinných útokov na odolné ciele ako boli tanky, alebo bunkre. Slúžiť na to mal kanón kalibru 75 mm s dvadsiatimi nábojmi, umiestnený v nose lietadla. Ten dopĺňala dvojica pevných guľometov kalibru 12,7 mm. Na obranu slúžili dve diaľkovo ovládané veže (chrbtová a spodná) s dvomi dvojicami 12,7 mm guľometov. Bomby mohol niesť na závesníkoch. Posádka bola dvojčlenná, zložená z pilota a pozorovateľa/strelca.
Testy
Prvý let prebehol 7. mája 1944. Lietadlo pilotoval testovací pilot Vern Carstens. Lietadlo malo všetky predpokladané parametre a napríklad jeho rýchlosť bola ešte vyššia. Lietadlo testovali aj piloti a personál USAAF a ukázalo sa, že je schopné služby. Zjavné ale tiež bolo, že vzhľadom na nedostatok motorov Wright R-3350, určených prednostne pre B-29, nemôže byť typ v dohľadnej dobe stavaný vo veľkých sériách. Prvý prototyp bol zošrotovaný, druhý mal skončiť v múzeu USAAF, ale jeho ďalší osud je neznámy.
Biologická škola v sociológii
Biologická škola v sociológii je smer sociológie druhej polovice 19. stor. a zač. 20. stor., ktorý aplikoval biologické zákony na život spoločnosti (boj o život, prírodný výber, bunková štruktúra organizmu atď.) a využíval idey maltuziánstva, eugeniky a rasizmu.
Neporadza
Neporadza môže byť:
Jiří Mádl
Jiří Mádl (* 23. október 1986, České Budějovice) je český filmový herec, režisér a scenárista.
Životopis
V roku 2006 maturoval v rodnom meste na Biskupskom gymnáziu J. N. Neumanna. Po gymnáziu krátko študoval psychológiu na Filozofickej fakulte UK. Potom študoval odbor sociálnej a masovej komunikácie na Univerzite Jana Ámosa Komenského v Prahe, ktorý absolvoval v roku 2009.
Príležitostne hral v mládežníckych divadlách (s jednou hrou, ktorú sám napísal, vyhral divadelnú súťaž), tiež v Jihočeskom divadle a zahral si aj vo videoklipe „Je nám teplo“ zoskupenia S hudbou vesmírnou a vo videoklipe „Astronaut“ kapely Sabrage.
Do roku 2003 hral hokej, potom si zlomil ruku. V tej dobe sa prihlásil na casting k filmu Snowboarďáci (2004). Ten ho katapultoval spolu s Vojtom Kotekom medzi mladé herecké talenty českého filmu. Na jar 2007 účinkoval v tanečnom programe TV Nova Bailando.
Ako režisér a scenárista debutoval v roku 2014 s filmom Pojedeme k moři, ktorý získal mnohé ocenenia po celom svete. Jeho druhým celovečerným počinom je film Na streche (2019).
Je členom Európskej filmovej akadémie a dramaturgickej rady Medzinárodného filmového festivalu pre deti a mládež v Zlíne.
Charitatívne aktivity
V roku 2017 založil ArteFond, ktorý finančne podporuje umelecky nadané deti z detských domovov. Spolu s bratom Janom Mádlom organizujú od roku 2009 charitatívne futbalové zápasy vo svojom rodnom meste České Budějovice. Už niekoľko rokov je tiež patrónom Dňa detskej onkológie v Česku a dlhodobo podporuje aj Centrum Arpida v Českých Budějoviciach.
Ďalšie aktivity
V apríli 2010 sa zúčastnil spolu s Marthou Issovou a Petrom Zelenkom prípravy klipu určeného pre mládež „Přemluv bábu a dědu, ať nevolí levici“, ktorý zdvihol vlnu vášni a stal sa témou polemiky na stránkach osobných blogov i internetových periodik.
Je jedným zo zakladateľov firmy Hugo Bike, ktorá vyrába designové elektrické kolobežky. Svoj podiel predal v roku 2016.
S Tomášom Jindříškom a Radkom Špicasom založil v roku 2018 projekt Evropa v datech.
Od roku 2018 je akcionárom firmy OutdoorTrip.
Sun-c’
Sun-c’ (• 孫子, pchin-jin Sūn Zǐ; cca 6. storočie pred Kr.), vlastným menom Wu Sun (• 孫武, pchin-jin Sūn Wǔ) bol autor diela Umenie vojny, veľmi vplyvnej čínskej knihy o vojenskej stratégii. Bol jeden z prvých realistov v teórii medzinárodných vzťahov.
Mená
Meno Sun-c’  je čestný titul s významom Majster Sun. Znak Wǔ (武) v mene znamená „bojový“ alebo „vojenský“ a je to ten istý znak ako v slove „wu-šu“ (• 武術, pchin-jin wǔshù – bojové umenie). Wu Sun má aj zdvorilostné meno Čchang Čching (• 長卿, pchin-jin Cháng Qīng).
Sun-c’ ako historická postava
Jediný zachovaný zdroj o živote Sun-c’ predstavuje biografia, ktorú napísal v 2. storočí pred Kr. historik S’-ma Čchien, ktorý ho opisuje ako generála žijúceho v štáte Wu v 6. storočí pred Kr. a preto súčasníka jedného z najväčších čínskych mysliteľov Konfucia. Táto biografia však nie je konzistentná s inými zdrojmi z daného obdobia, a forma aj obsah Umenia vojny naznačujú, že boli napísané až medzi 400 pred Kr. a 320 pred Kr.
Apchon
Apchon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ambrózka
Ambrózka (maď. Ambrózfalva) je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Makovskom okrese.
Taktnosť
Tieto konštituenty taktnosti musia byť zastúpené v rovnakej miere. Pri chýbaní jedného alebo viacerých konštituentov taktnosti hovoríme o netaktnosti.
Prilbica modrá
Prilbica modrá je trváca rastlina z čeľade iskerníkovitých. Považuje sa za najjedovatejšiu rastlinu v Európe.
Popis
Prilbica modrá je trváca a mohutná rastlina s hľuzovito zhrubnutým koreňom a pevnou, väčšinou nerozkonárenou stonkou. Prilbica dorastá do výšky 0,2 2 m. Listy veľmi často siahajú k zemi, tiež sú dlaňovito delené na 5 7 dielov s ďalej delenými úkrojkami. Prilbica má aj tmavomodré kvety, ich stopky a ich okvetie sú zvonku chlpaté. Na vrchole rastliny sa nachádza najvyšší okvetný lístok, ktorý je prilbicovito vyklenutý, spravidla máva väčšiu šírku ako výšku. Prilbica modrá sa množí čiernymi semenami.
Použitie
Prilbica je v homeopatii často používaným prostriedkom, predovšetkým pri akútnych horúčkovitých infekciách. Liečia sa ním aj srdcové a nervové ťažkosti. V oficiálnom lekárstve sa hľuzy prilbice v minulosti podávali vnútorne pri chronických bolestivých ochoreniach kĺbov, bolestiach svalov a nervových bolestiach a zvonka v mastiach znižujúcich bolesť, najmä pri neuralgii trojklaného nervu. Alopaticky sa dnes droga už prakticky nepoužíva, pretože v minulosti aj po podaní terapeutickej dávky opätovne dochádzalo k otravám. Pre dospelého človeka môže byť smrteľná už dávka 1 2 g vnútorne podanej hľuzy! Akonitín je jeden z najsilnejších rastlinných jedov vôbec a telo ho vstrebáva i neporanenou pokožkou, takže trhanie rastlín alebo hranie sa s kvietkami môže byť nebezpečné.
Blackbox
Blackbox je správca okien pre unixový X Window System. Je populárny medzi ľudmi hľadajúcimi rýchle, čisté a nenáročné prostredie.
Napísaný je v C++ a obsahuje úplne originálny kód. Bol vytvorený programátorom Bradley T. Hughes-om a je dostupný pod MIT licenciou. Momentálne je začlenený do RPM repozitárov Fedory.
Súvisiace projekty
Existuje niekoľko projektov, založených na Blackboxe.
Náhrady Windows shellu
Aj keď nezdieľajú žiaden kód, tieto projekty sú tiež inšpirované Blackboxom.
Nové Veselí
Nové Veselí je mestečko v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 1 273 obyvateľov, z toho 634 mužov a 639 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,4 roka).
Varnéville
Varnéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tegelén
Tegelén je (podľa obce v južnom Holandsku) najstaršie teplé obdobie štvrtohôr v severoeurópskom systéme zaľadnenia, ktoré definoval Eugène Dubois.
Matematická štatistika
Matematická štatistika je odbor matematiky, v ktorom sa skúmajú vlastnosti štatistických súborov. Keď vyjadríme počet, môžme ho vyjadriť nielen absolútne, ale aj takzvane relatívne - to je relatívna početnosť.
Charakteristiky
Štatistický súbor nám opisujú charakteristiky:
Svalová dystrofia
Svalová dystrofia je znehodnotenie živej hmoty v bunkách a mimo bunky poruchou jej metabolizmu, prípadne jej zloženia. Ide buď o poruchu v rozdelení, množstve alebo zložení súčastí alebo o hromadenie abnormálnych látok. Znehodnotenie sa prejaví abnormálnou činnosťou bunky, ako aj zmenou jej vzhľadu. Starší názov pre túto zmenu je degenerácia, ešte sa často používa. Dystrofické zmeny sa označujú pridaním koncovky -óza (osis) k názvu orgánu alebo látky napr. steatóza, lipomatóza.
Sibiu (mesto)
Sibiu je mesto v rumunskom Sedmohradsku a zároveň centrum rovnomennej župy. Podľa posledných údajov v ňom žije 154 892 obyvateľov. V minulosti žilo v meste veľa obyvateľov nemeckej národnosti, ktorí sa však po druhej svetovej vojne postupne vysťahovali do Nemecka (išlo o tzv. sedmohradských Sasov). Kvôli tomu výrazne poklesol aj počet evanjelikov a. v.
Vassincourt
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Grande-Résie
La Grande-Résie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Nitra
thumb|Okres Nitra
La Grande-Résie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Nitra
V okrese Nitra sa nachádza 321 kultúrnych pamiatok. Nasleduje zoznam jednotlivých zoznamoch pamiatok podľa obcí.
Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Dolné Orešany)
Najstaršia stavba obce je známa predovšetkým svojím netradičným zakončením kostolnej veže.
Stavebná história
V obci, niekdajšom zemepanskom mestečku, ležiacej na juhovýchodnom úpätí Malých Karpát a známej svojou vinohradníckou tradíciou postavili v prvej polovici 14. storočia kostol zasvätený Nanebovzatiu Panny Márie (patrocínium však doložené až v roku 1543). Prvá písomná zmienka o jeho existencii pochádza z roku 1390.