cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikuláš Oláh
Dielo
Vedecká tvorba Mikuláša Oláha sa ohraničuje do piatich prác napísaných po latinsky. Dôkladný opis uhorského štátu Hungaria dokončený v roku 1536 napísal na prosbu kráľovnej Márie. Dielo sa tešilo obľube vo vedeckých kruhoch vtedajšej Európy. Historicko-geograficko-etnografická monografia pozostáva z 19 dielov, z ktorých 8 venoval územiu Sedmohradska, ktoré dnes tvorí časť Rumunska. Mikuláš Oláh bol prvým autorom tvrdiacim, že Valasi (obyvateľstvo Valašska) pochádzajú od starovekých Rimanov. Jeho teória ale nenašla nasledovníkov medzi valašskými či moldavskými historikmi. Až okolo roku 1642 kronikár Grigore Ureche (pravdepodobne nepoznajúc diela Oláha) vytvoril podobnú teóriu, ktorú neskôr rozvinuli Miron Costin a Dymitr Kantemir.
Sermaize-les-Bains
Sermaize-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4705
NGC 4705 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.
Megara (rozlišovacia stránka)
Megara môže byť:
Alexej Konstantinovič Jagudin
Alexej Konstantinovič Jagudin (po rusky: Алексей Константинович Ягудин) (* 18. marec 1980, Leningrad (teraz Petrohrad), Sovietsky zväz) je ruský krasokorčuliar, olympijský víťaz zo Salt Lake City z roku 2002, štvornásobný majster sveta z rokov 1998, 1999, 2000 a 2002, trojnásobný majster Európy z rokov 1998, 1999 a 2002 a trojnásobný zlatý medailista z finále Grand Prix.
Kariéra
Alexej začal korčuľovať keď mal 4 roky. Jeho matka Zoja sa vtedy rozhodla, že jej syn sa v budúcnosti bude musieť venovať nejakému športu, pretože býval často chorý, tak im lekárka odporučila, aby športom posilňoval svoj organizmus. Zoja nemala vyhliadnutý, alebo obľúbený žiadny šport, ale všimla si plagáty na stĺpoch, že krasokorčuliarska škôlka prijíma nové deti k výuke. Tak tam Alexeja zapísala s tým, že po roku alebo dvoch, keď bude Alexej zdravý, môže prestúpiť na akýkoľvek šport, ktorý sa mu bude páčiť. Ale Alexei sa rozhodol pri krasokorčuľovaní zostať a rozhodol sa správne. Pokiaľ by nebol krasokorčuliarom tak by podľa svojich vlastných slov bol najskôr šoférom autobusu, ale túžil byť aj pretekárom Formuly 1.
Jagudin začal medzinárodne súťažiť v roku 1994 a už v roku 1996 sa stal juniorským majstrom sveta. Jagudina od dvanástich do osemnástich rokov trénoval tréner Alexei Mishin. Postupne sa mu Mischin venoval menej (začal sa viac venovať J. Pľuščenkovi, ktorý bol veľkým rivalom Jagudina). Preto sa Jagudin rozhodol zmeniť trénera a v roku 1999 sa presťahoval do USA, kde začal trénovať s legendárnou trénerkou Tatianou Tarasovovou (uvedená do Siene Slávy v roku 2008), s ktorou trénoval až do skončenia jeho kariéry u amatérov v roku 2003.
Jagudin vyhral svoj prvý veľký titul v roku 1998 na ME v krasokorčuľovaní v Miláne, keď vyhral nad svojimi krajanmi – Jevgenijom Pluščenkom na druhom a Alexandrom Abtom na treťom mieste. O mesiac neskôr v roku 1998 na ZOH v Nagane v Japonsku sa umiestnil na piatom mieste a následne vyhral v roku 1998 aj Majstrovstvá sveta, ktoré sa uskutočnili v Minneapolise.
Jagudin musel bojovať aj v sezóne 1999 – 2000, keď prehral s Pľuščenkom na Majstrovstvách Ruska a Majstrovstvách Európy vo Viedni 2000 a skončil na druhom mieste. Ale, vrátil sa späť na prvé miesto, keď vyhral Majstrovstvá sveta v roku 2000, ktoré sa uskutočnili v Nice.
V nasledujúcej sezóne 2000 – 2001 sa mu veľmi nedarilo, keď prehral (neskončil na prvom mieste) na každej súťaži, na ktorej súťažil s Pľuščenkom. Na Majstrovstvách Európy v Bratislave 2001, ako aj na Majstrovstvách sveta vo Vancouvri skončil Jagudin na druhom mieste za jeho veľkým rivalom Pľuščenkom.
Ale v sezóne 2001 – 2002, v olympijskom roku, Jagudin vyhral každú súťaž, na ktorej sa zúčastnil. Na Majstrovstvách Európy v Lausanne 2002 získal Jagudin už svoj tretí titul európskeho šampióna. Na Zimných Olympijských hrách v Salt Lake City 2002, Jagudin vyhral zlatú medailu, keď porazil svojho najväčšieho konkurenta Pľuščenka. Jagudin odkorčuľoval bezchybný krátky program a následne aj voľný program. Jagudin dostal najvyššie známky vo voľnom programe v histórii Olympiády v starom spôsobe bodovania, keď získal štyrikrát známku 6.0 (maximálna známka v bodovaní) za umelecký dojem. Žiadny iný krasokorčuliar nikdy nezískal viac ako jednu známku 6.0 v histórii Olympijských hier. Zároveň bol aj prvým mužským krasokorčuliarom za 50 rokov, ktorý získal prvé miesto od všetkých rozhodcov v súťaži. Na Majstrovstvách sveta v roku 2002 v Nagane, Japonsku Jagudin získal svoj štvrtý titul majstra sveta. Jagudin sa stal prvým krasokorčuliarom, ktorý získal spolu sedem známok 6.0 za umelecký dojem (5 známok 6.0 za krátky program a 2 známky 6.0 za voľný program) a jednu známku 6.0 za techniku/technickú úroveň (krátky program).
Zdravotné problémy (problémy s bedrovým kĺbom) nedovolili Jagudinovi súťažiť v roku 2003. Preto sa Jagudin rozhodol odísť z amatérskeho ľadu k profesionálom, keď vystupoval v Stars on Ice a Ice Symphony v Rusku.
Jagudin v júli 2007 podstúpil operáciu kvôli pretrvávajúcim problémom s bedrovým kĺbom, počas ktorej mu voperovali titánový bedrový implantát. V auguste 2007 Jagudin oznámil svoje plány vrátiť sa na amatérsky súťažný ľad po piatich rokoch strávených medzi profesionálmi. Závisiac od jeho uzdravenia, Alexei Morozov and Tatiana Tarasova súhlasili s jeho trénovaním po jeho návrate. Počas tlačovej konferencie k uvedeniu do predaja jeho novej knihy Naprelom v Rusku, Jagudin s ľútosťou oznámil, že návrat na amatérsky ľad je pre neho nemožný:
"Nebudem sa pretvarovať. Veľmi som sa chcel vrátiť. I operácia na bedrovej sústave sa uskutočnila práve s cieľom vrátiť sa k amatérom. Bol to veľmi vážny krok, pretože sústavu mi teraz budú musieť tak za 20 rokov celú znova vymeniť. Prosili ma, aby som rozhodnutie k operácii odkladal tak dlho, ako len to bude možné. Ale rozhodol som sa k tomu práve teraz. Mal som už pripravenú hudbu, začal som pomaly sám trénovať vo chvíľach na ľade cez tréning na Lednikovij Period, pretože tam nepotrebujem robiť žiadne zložité elementy. Veril som, že návrat skôr alebo neskôr bude možný. Žil som tým každý deň. Ale ako je vidieť, nie je mi to súdené. Spočiatku išla regenerácia veľmi dobre, ale potom sa organizmus začal lámať. Nie operovaný kĺb. To "želiezko" sa už nijako neprotiví mojim prianiam. Ale celý zvyšok tela. Začali sa neustále návštevy k lekárom, ktoré ma viac a viac rozrušovali. Potom 3 týždne naspäť ma doslova odniesli z ľadu, nemohol som ani dokončiť svoje vystúpenie. Neostáva mi nič, než so smútkom povedať, že návrat na amatérsky ľad je pre mňa už skutočne nemožný."
Alexej Jagudin rovnako zamietol možnosť, že by sa venoval tréningu iných. "Na túto prácu sa necítim. Je to obrovská zodpovednosť. Musíš pri tejto práci venovať 24 hodín denne svojim žiakom, aby boli k niečomu. A ja toho nie som schopný. A ani by som to nechcel."
Osobný život
Alexej Jagudin vyrastal ako jedináčik len so svojou mamou a starou mamou. Jeho rodičia sa rozviedli, keď bol ešte malý a jeho otec sa odsťahoval do Nemecka.
V roku 1999, po odchode od trénera Mishina, sa Jagudin presťahoval do USA, aby mohol trénovať s Tatianou Tarasovou.
Po dlhotrvajúcich bolestiach podstúpil Jagudin v roku 2003, po turné Stars on Ice, operáciu bedrového kĺbu.
V roku 2005 vydal Jagudin v Japonsku svoju autobiografiu pod názvom "Alexei Yagudin: Overcome". Na konci roku 2007 bola táto autobiografia vydaná v Rusku s názvom „НаPRолом“ s pridanými extra kapitolami a fotkami doplňujúcimi krasokorčuliarov súčasný život.
20. novembra 2009 sa jemu a jeho priateľke Tatiane Totmianinovej narodila dcérka Líza (Jelizaveta). Jagudin oznámil, že ani on ani Totmianinová si neželajú, aby sa z ich dcéry stala súťažná krasokorčuliarka a dúfajú že, keď vyrastie, sa bude venovať štúdiu a hudbe. Jagudin chce postupovať pri jej výchove rovnako ako postupovala jeho mama, pre ktorú bolo jeho vzdelanie na prvom mieste. Vďaka tomu aj on vyštudoval športovú univerzitu so striebornou medailou (niečo ako červený diplom) a teraz môže byť pyšný, že nie je v živote mimo športu idiotom.
V máji 2011 Alexej podporil a stal sa tvárou projektu "Všetci na rozcvičku", ktorý propaguje zdravý životný štýl a má za cieľ obnoviť zvyk ranného cvičenia – rozcvičky. Sám Alexej viedol hromadné cvičenie so všetkými, ktorí o to mali v danú chvíľu záujem v 7 mestách Ruska – v Moskve (14.5.2011), Petrohrade, Rostove, Jekaterinburgu, Samare, Kazani a Novosibirsku. Alexej sám hovorí, že od detstva je zvyknutý na to, že jeho deň sa začína rozcvičkou a myslí si, že tento zvyk mu tiež pomohol vyhrať všetky tituly, čo má. Podľa neho je šport a pohyb základným kameňom, ktorý tvorí charakter človeka a pomáha mu dosiahnuť predom vytýčené ciele. Dúfa, že masové rozcvičky pomôžu tento zdravý spôsob života vrátiť do povedomia hlavne mladých ľudí.
Alexej sa na základe skúseností s divadelnou hrou po boku Valerie Lanskej definitívne rozhodol, že v budúcej kariére by bol rád hercom. Preto sa na jeseň stane účastníkom kurzu a bude chodiť na hodiny a do školy, aby sa tomuto remeslu riadne vyučil. Alexej nesníva len o kariére… v rozhovore priznal, že by k dcére mal ešte veľmi rád syna.
2776 Baikal
2776 Baikal je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 25. septembra 1976.
Konštanta jemnej štruktúry
Konštanta jemnej štruktúry, zvyčajne označovaná gréckym písmenom \alpha, je základnou fyzikálnou konštantou, ktorá charakterizuje silu elektromagnetickej interakcie. V kvantovej elektrodynamike hrá úlohu väzbovej konštanty. Konštanta jemnej štruktúry je bezrozmerná veličina, preto jej hodnota nezávisí na voľbe fyzikálnych jednotiek. Ani po viac ako 90 rokoch nemá fyzika pre hodnotu tejto konštanty teoretické vysvetlenie a je nutné ju zmerať. Je jedným z 20 parametrov, ktoré sa dosadzujú do štandardného modelu bez hlbšieho vysvetlenia ako vstupné informácie.
Definičný vzťah a hodnota konštanty jemnej štruktúry je podľa CODATA (2006)
kde e je elementárny náboj, \hbar je redukovaná Planckova konštanta, c je rýchlosť svetla vo vákuu a \epsilon_0 je permitivita vákua. Čísla v zátvorkách označujú nepresnosť na posledných dvoch desatinných miestach.
Súvislosti
V pôvodnej interpretácii podľa Sommerfelda išlo o pomer rýchlosti elektrónu na prvej obežnej dráhe Bohrovho modelu a rýchlosti svetla vo vákuu. Dnes môžeme konštantu jemnej štruktúry chápať ako štvorec pomeru elementárneho náboja a Planckovho náboja. V prirodzených jednotkách je q_p=1, takže konštanta jemnej štruktúry je číselne rovná druhej mocnine náboja elektrónu. Konštanta jemnej štruktúry súvisí tiež s konštantou k_c, ktorá vystupuje v Coulombovom zákone. V elektrostatických jednotkách cgs je číselná hodnota elementárneho náboja volená tak, aby konštanta k_c bola rovná 1, takže vzťah sa zjednoduší. Číselná hodnota konštanty jemnej štruktúry sa ale žiadnou voľbou jednotiek nezmení.
Merania
Definičný vzťah skladá \alpha z rôznych konštánt, ktoré môžu byť nezávisle zmerané. Okrem toho ale kvantová elektrodynamika (QED) dáva možnosť merať \alpha priamo pomocou tzv. kvantového Hallovho javu alebo anomálneho magnetického momentu elektrónu.
QED predpovedá vzťah medzi bezrozmerným magnetickým momentom elektrónu g a konštantou jemnej štruktúry \alpha. Nové merania g pomocou jednoelektrónového kvantového cyklotrónu kombinované s výpočtom 891 Feynmanových diagramov so štyrmi slučkami dávajú dosiaľ nejpresnejšiu hodnotu \alpha.
Nepresnosť takýchto meraní je zhruba desaťkrát menšia ako pri konkurenčných metódach. Porovnanie vypočítaných a nameraných hodnôt g vystavuje kvantovú elektrodynamiku tvrdému testovaniu a dôsledkom zhody je obmedzenie možnosti pre hypotetickú vnútornú štruktúru elektrónu.
Časové zmeny
Fyzici sa často zaoberajú otázkou, či sa konštanta jemnej štruktúry nemohla počas vývoja vesmíru meniť. Merania sú vždy založené na porovnávaní súčasnej hodnoty \alpha s pozorovaním vzdialeného vesmíru, ktorý vidíme, ako vyzeral pred miliardami rokov. Dosiaľ žiadne opakované merania spoľahlivo nedokázali akúkoľvek zmenu v hodnote tejto konštanty vrátane posledných meraní ďalekohľadom Very Large Telescope v roku 2004. Podľa tohoto merania nemôže byť relatívna zmena väčšia než 6.10^{-7}. To je v rozpore s výsledkami meraní z roku 1999, ktoré previedol tím vedený Johnom K. Webbom, podľa ktorých bola zistená väčšia odchýlka. Stále prebieha diskusia o možných systematických chybách a snaha o získanie spoľahlivejších dát.
V roku 2007 navrhli Benjamin Wandelt a Rishi Khatri z Univerzity v Illinois experiment s rozsiahlym poľom antén, ktorý by sa mohol uskutočniť v Novom Mexiku po dostavaní rádiovej siete LWA. Prvý raz v histórii by mala byť premeraná čiara v spektre reliktného žiarenia. Z takéhoto merania možno určiť hodnotu \alpha v dobe tzv. temného veku vesmíru (380 tisíc až 400 miliónov rokov po Veľkom tresku), pretože už vtedy existoval atomárny vodík, ktorý pohlcoval reliktné fotóny na tejto vlnovej dĺžke. Problémom môže byť, že atomárneho vodíku je vo vesmíre dosť aj dnes, takže bude problematické odlíšiť vtedajšiu absorpciu od novšej. Pokiaľ sa ale konštanta jemnej štruktúry zmenila, malo by to byť pozorovateľné.
Antropické vysvetlenie
Jedno z kontroverzných vysvetlení hodnoty tejto konštanty je založené na antropickom princípe. Hovorí, že keby jej hodnota bola iná, neboli by žiadni živí pozorovatelia, aby o tom mohli polemizovať. Napríklad zmena o nepatrné 4% by spôsobila, že pri jadrovej fúzii vo vnútri hviezd by sa nevytvoril žiadny uhlík. Keby bolo, nedošlo by k fúzii vôbec, pretože gravitácia by neprekonala elektrostatické odpudzovanie atómových jadier.
Numerologické vysvetlenia
Mnoho ľudí sa pokúšalo a dodnes sa pokúša zapísať hodnotu \alpha ako kombináciu čisto matematických konštánt (Ludolfovo číslo, Eulerovo číslo) a matematických operácií (podiel, sínus, určitý integrál a mnoho ďalších). Na pozadí týchto snáh je viera, že by mala existovať fyzikálna teória, ktorá bez ohľadu na meranie dokáže hodnoty konštánt logicky vysvetliť a poskytnúť matematicky jednoduché vzťahy. Takýchto kombinácií je však prekvapivo veľa a pre žiadnu dodnes nie je známy seriózny teoretický podklad, prečo by to mala byť práve táto. Richard Feynman ju označil za jednu z najväčších záhad fyziky – magické číslo, ktorému ľudia vôbec nerozumejú.
Najznámejší z týchto pokusov o logické vysvetlenie predviedol Arthur Eddington, ktorý dokazoval, prečo prevrátená hodnota \alpha musí byť celé číslo a prečo práve 136, čo bola vtedy udávaná hodnota. Neskoršie presnejšie merania sa priblížili k hodnote 137, na čo Eddington reagoval opravou dôkazu. Ešte neskôr však merania dokázali, že hodnota vôbec nie je celočíselná.
NGC 4706
NGC 4706 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Dozrievanie
Dozrievanie alebo zrenie alebo maturácia môže byť:
Maturácia môže byť aj: Dozrievanie alebo zrenie môže byť aj dosahovanie želaných vlastností alebo želanej kvalitatívnej úrovne, stupňa vývinu a podobne
Zrenie môže byť aj básnicky:
S-video
thumb|right|Rozhranie S-video S-Video (anglicky celým názvom Separate video), tiež známy ako Y/C (alebo nesprávne S-VHS a "super video") je štandard prenosu analógového video signálu používajúci na prenos obrazových dát dve oddelené cesty (jas a farbu) na rozdiel od kompozitného videa prenášajúceho celý signál jednou cestou. S-Video je najčastejšie používané na prenos obrazu v štandardnom televíznom rozlíšení. Zvuk sa neprenáša spoločne s obrazom v jednom kábli.
Pre prenos S-video signálu sa najčastejšie využívajú 4-vývodové mini-DIN konektory (na obrázku) ale aj 7 a 9-pinové konektory.
S/PDIF
right|thumb|Konektor Toslink
S/PDIF (Sony / Philips Digital Interface Format) je typ digitálneho zvukového prepojenia audio vstupov a výstupov využívaných v spotrebnej audio technike na pomerne krátke vzdialenosti. Signál je prenášaný buď koaxiálnym káblom s konektormi RCA (cinch) alebo optickým káblom s konektormi Toslink. S/PDIF umožnuje digitálne prepojenie komponentov domáceho kina a iných hi-fi systémov.
https://global.tab-tv.com/sk/co-znamena-digitalny-zvukovy-vystup-s-pdif-vystup-spdif/
Karel Teige
Karel Teige (* 13. december 1900, Praha – † 1. október 1951, Praha) bol český kritik a teoretik umenia, publicista a prekladateľ.
Teige bol mnohostrannou, ľavicovo orientovanou, osobnosťou: podieľal sa na založení poetizmu, zasiahol do architektúry, výtvarníctva, filmu i literatúry. Bol propagátorom avantgardných smerov najmä v architektúre. Ako organizátor a teoretik ovplyvnil poetizmus a surrealizmus.
Životopis
V rokoch 19271930 redigoval ReD (Revue Devětsilu).
V rokoch 19291930 prednášal na vysokej škole Bauhausu v Dessau.
Roku 1934 sa stal členom Skupiny surrealistov v ČSR, v ktorej pôsobil ako jej teoretický hovorca.
Po druhej svetovej vojne urobil doktorát, ktorý mu z politických dôvodov nebol udelený.
Z dôvodu, že sa neprispôsobil socialistickému režimu, bol po roku. 1948 zakazovaný, podieľal sa na vydávaní samizdatového zborníku Znamenie zverokruhu.
Teige napísal niekoľko estetických programov, kde odmietol výchovné poslanie umenia.
Ďalším smerom, ktorý ho zaujal bol konštruktivizmus, ktorý nepovažoval za smer vhodný do iného odboru ako je architektúra.
Štúdie
Karel Teige koncom 20. rokov minulého storočia komentoval a zároveň kritizoval svetoznámeho architekta, predstaviteľa funkcionalizmu Le Corbusiera v jeho tvorbe. Hlásal zjednodušenie foriem, odkláňal sa od historizmu a zdôrazňoval dôležitosť funkcie stavby. V časopise Stavba Teige kritizoval architektovu tvorbu. Nesúhlasil s názorom, že pri vytváraní architektonického diela sa máme nechať inšpirovať výtvarno umeleckými prvkami, pretože sám teoretik popieral spájanie architektúry s umením.
Sarriac-Bigorre
Sarriac-Bigorre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesnak medvedí
Cesnak medvedí (lat. Allium ursinum, syn. A. latifolium, A. nemorale, Ophioscorodon ursinum) je liečivá rastlina z čeľade cesnakovité (Alliaceae).
Popis
Cesnak medvedí je vytrvalá, asi 10-45 cm vysoká bylina s podzemnou cibuľou. Cibuľa je podlhovastá, asi 4-6 cm dlhá a 1-2 cm hrubá.
Patrí medzi významné včelárske rastliny.
Sermiers
Sermiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján I.
Ján I. môže byť:
2777 Shukshin
2777 Shukshin je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 24. septembra 1979.
W-Tower
thumb|W-Tower W-tower je mrakodrap v izraelskom meste Tel Aviv, v novobudovanej štvrti výškových budov Park Cameret, neďaleko železničnej stanice Tel Aviv Savidor.
Výška budovy je a má 46 poschodí. Jeho stavba začala v roku 2006 a skončila roku 2009. Kvôli jeho výstavbe, ktorá stála 245 miliónov šekelov, sa spojilo niekoľko investorov. V budove sa nachádza 168 luxusných bytov. Malo ísť o najvyššiu izraelskú obytnú budovu. V podzemí sa plánovalo obchodné centrum o veľkosti 9 tisíc metrov štvorcových.
Pablo Cuevas
Pablo Cuevas (* 1. január 1986, Montevideo, Uruguaj) je súčasný uruguajský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 4 turnaje ATP vo štvorhre.
Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard
Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 186 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Julius Robert von Mayer
Julius Robert von Mayer (* 25. november 1814, Heilbronn - † 20. marec 1878, Heilbronn) bol nemecký lekár a fyzik, jeden zo zakladateľov termodynamiky. Ako prvý formuloval zákon zachovania energie, zaoberal sa premenami energie a stanovil tepelný ekvivalent mechanickej práce. Opísal proces prebiehajúci v živých organizmoch (dnes známy ako oxidácia) ako primárny zdroj energie všetkých organizmov. Pretože nebol profesionálny fyzik, boli jeho výsledky dlho prehliadané a priorita v objave mechanického ekvivalentu tepla bola prisudzovaná J. M. Joulemu.
Život
Mayer sa hneď pokúsil vysvetliť tento jav tým, že v teplých krajoch sa okysličuje (zhorí) menšie množstvo potravín na udržanie normálnej telesnej teploty, než v krajoch chladnejších. Ďalej zistil, že čím človek intenzívnejšie pracuje, tým viac potravy potrebuje. Podľa jeho vlastných slov ho bleskovo napadla určitá myšlienka. Porovnal dva javy: v jednom prípade zväčšenie množstva okysličujúcej sa potravy na zvýšenie teploty v ľudskom tele, v druhom prípade intenzívnejšie okysličovanie pri práci človeka. Mayer z toho urobil záver: Pretože teplo a práca sa získavajú jednou cestou, a to na účet chemických reakcií v organizme, teplo a práca sa môžu navzájom premieňať. Táto myšlienka bola prvým krokom pre zistenie zákona zachovania a premeny energie.
Publikácie
Výsledky svojho bádania uverejnil vo viacerých článkoch. Svoju prvú prácu „O kvantitatívnom a kvalitatívnom určení síl“ už z roku 1841 poslal redaktorovi časopisu Annalen der Physik Poggendorffovi. Prácu však neuverejnili ani nevrátili autorovi, hoci o to žiadal. Rukopis neskôr našli v Poggendorffových spisoch po jeho smrti a uverejnené boli až roku 1881.
Druhá Mayerova práca „Poznámky o silách neživej prírody“ vyšla tlačou v roku 1842 v časopise Annalen der Chemie und Pharmacie. Časopis vydával známy nemecký chemik Justus von Liebig. Tu Mayer formuluje svoju základnú myšlienku o vzájomných premenách kvalitatívne odlišných foriem energie. Pod „silou“ rozumie mieru mechanického pohybu v leibnizovskom zmysle. Cieľom práce je vyjasniť pojem síl a ich vzájomných premien. „Sily sú príčiny, teda možno na ne uplatniť axiómu: príčina sa rovná účinku.“ Základnou vlastnosťou síl je ich nezničiteľnosť. Druhá vlastnosť príčin je ich schopnosť nadobúdať rozličné formy. „Príčiny sú objekty (kvantitatívne) nezničiteľné a (kvalitatívne) schopné premeny.“ V tejto práci uverejnil aj odvodenie číselnej hodnoty mechanického ekvivalentu tepla. Ďalej si Mayer všíma nízku účinnosť parných strojov. V tejto súvislosti vyslovil názor, že v strojoch by bolo výhodnejšie meniť chemickú energiu paliva napr. na elektrickú a až potom na mechanickú prácu.
Mayer sa veľmi znepokojoval tým, že jeho myšlienky ostávali vo vedeckom svete nepovšimnuté. Preto napísal novú prácu Organický pohyb v súvise s látkovou výmenou, v ktorej zreteľnejšie formuluje svoje závery. Vyjadril tu svoju konečnú formuláciu zákona zachovania a premeny energie. V druhej časti diela sa zaoberá otázkou základného zdroja energie na Zemi. Týmto zdrojom je Slnko. Ako zásobník slnečnej energie na Zemi slúžia rastliny. Všíma si mechanizmu pohlcovania slnečnej energie rastlinami. Od rastlín Mayer prechádza na živočíchy. Odmieta názory Liebiga a iných, podľa ktorých procesy v živom organizme sa dejú vďaka existencií „životnej sily“. Má iné vysvetlenie pre zdroje mechanických a tepelných efektov živého organizmu: „Pri prijímaní potravy a kyslíka v organizme stále prebieha chemický proces a jeho výsledkom sú mechanické a tepelné efekty.“
V práci z roku 1848 K otázke o nebeskej dynamike sa Mayer snaží objasniť zo zákona zachovania a premeny energie zdroj energie slnečného žiarenia. Podľa jeho mienky spotreba slnečnej energie pri vyžarovaní sa kompenzuje energiou meteoritov padajúcich na Slnko. Pripúšťa, že slnečné žiarenie je spojené s úbytkom hmotnosti Slnka. V tom čase to bola pozoruhodná myšlienka, pretože podľa súčasných vedeckých poznatkov skutočne dochádza pri vyžarovaní k úbytku hmotnosti Slnka, a to pri tvorbe hélia z vodíka v termonukleárnej jadrovej reakcii. V tých časoch vysvetľovali tepelné, elektrické a magnetické javy pomocou nevážiteľných tekutín, tzv. fluíd. Mayer vystúpil proti fluidovým teóriám. Tvrdil, že nejestvujú žiadne „nehmotné hmoty“.
Obrana prvenstva
Definovanie zákona zachovania a premeny energie Mayerovi spočiatku neprinieslo uznanie, naopak malo pre neho tragické následky. Jeho práca z roku 1841 nebola známa a tak isto brožúra z roku 1845 zostávala dlho takmer nepovšimnutá. Roku 1847 sa objavil v časopise parížskej Akadémie vied Comptes Rendus referát od Joula o určení mechanického ekvivalentu tepla, v ktorom nebolo ani zmienky o Mayerovom objave. Anglickí fyzici pokladali za prvého objaviteľa zákona zachovania a premeny energie Joula. Veľmi sa cenili aj práce Boltzmannove. Mayer sa pokúsil obrániť svoje prvenstvo objavu zachovania a premeny energie. Poslal do Dokladov správu o svojich prácach, ktorá vyšla tlačou v roku 1848. Na to v tom istom časopise Joule odpovedal, že Mayerove vyčíslenie ekvivalentu tepla nie je originálne, pretože nezávislosť merného tepla plynu pri konštantnom objeme od jeho objemu, o čo sa opieral pri svojich výpočtoch Mayer, dokázal on, Joule. Ďalej uvádza, že Mayer len predpovedal jestvovanie určitého číselného vzťahu medzi teplom a prácou, avšak dokázal ho len Joule. V nasledujúcom zväzku Comptes Rendus (29.) Mayer vyvracal Joulove tvrdenie a uvádza, že pri svojich výpočtoch vychádzal z prác Gay-Lussacových, ktorý ešte v roku 1807 dokázal nezávislosť merného tepla plynu pri konštantnom objeme od jeho objemu. Tým sa akademická polemika o prioritu v Comptes Rendus prerušila.
NGC 4707
NGC 4707 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1789.
Julius Robert von Mayer
Obrana prvenstva
Pri obrane prvenstva sa začalo proti Mayerovi štvať zo strany miestnych učencov. Dokonca mu odmietli vytlačiť jeho práce. Toto, k tomu zlé rodinné vzťahy a jeho nie vždy normálne správanie, vyvolali nervovú poruchu, ktorá v roku 1850 viedla aj k pokusu o samovraždu. Vyskočil z okna a po niekoľkých mesiacoch liečenia zostal celý život chromý. V jeseni roku 1851 Mayer ochorel na zápal mozgu a po chorobe ho príbuzní dali do ústavu choromyseľných, neskôr do psychiatrickej nemocnice sa strašným denným režimom, kde strávil celý rok v značnom telesnom i duševnom utrpení. Keď ho v roku 1853 prepustili, zostal celkom zabudnutý. Dokonca sa rozšírila správa, že zomrel v ústave pre choromyseľných.
NGC 4707
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Julius Robert von Mayer
Obrana prvenstva
V roku 1862 sa pokúsil vrátiť znovu k vedeckej činnosti. Jeho posledné roky života však už nič podstatného k jeho práci nepriniesli.
Uznanie
Na obranu Mayerových vedeckých zásluh vystúpili niektorí vedci (Liebig, Tyndall, Clausius) až po roku 1850. Mayerove životné dielo ocenil aj Helmholtz. V príspevku o vzájomnom pôsobení síl prírody píše: „Prvý správne pochopil a formuloval zákon zachovania energie nemecký lekár v Heilbronne Julius Robert Mayer v roku 1842“. V roku 1858 Mayera zvolili za čestného člena Bazilejskej spoločnosti prírodovedného výskumu.
V roku 1867 vyšli zobrané Mayerove práce Die Mechanik der Wärme in Gesamelten Schriften.
Žiar (1 028,6 m n. m.)
Geológia
Pôvodne sa uvažovalo, že geologicky predstavuje súčasť antiklinály Kozla. V súčasnosti sa však od tohto názoru upúšťa a usudzuje sa o normálnom monoklinálnom uložení. Geologicky patrí tatriku a je tvorené hlavne stráňavským (zlepence, živcové droby, arkózy, podradne piesčité bridlice) a lúžňanským súvrstvím (kremence, arkózy).
Fauna
Zo zveri tu žije: medveď hnedý (Ursus arctos), jeleň obyčajný (Cervus elaphus), srnec lesný (Capreolus capreolus), diviak lesný (Sus scrofa), vlk dravý (Canis lupus), rys ostrovid (Lynx lynx) a iné vzácne živočíchy.
Juraj Sagan
Juraj Sagan (* 23. december 1988, Žilina) je slovenský profesionálny cestný cyklista jazdiaci za francúzsky UCI World Tour tím TotalEnergies Profesionálom je od roku 2007. Je starším bratom Petra Sagana, ktorého pritiahol k cyklistike. Juraj Sagan ukončil karieru dňa 25.9.2022 po tom čo odstúpil z MS v cyklistike
Začiatky
Juraj Sagan začínal so svojím bratom Petrom. Zo začiatku sa orientoval na horskú cyklistku. Z horskej cyklistiky prestúpil na cestnú, dôvodom bola aj horšia ekonomická perspektíva.
Profesionálna kariéra
Svoju prvú zmluvu podpísal s tímom Dukla Trenčín.
Jeho úlohou v súčasnom tíme Tinkoff-Saxo je podpora vrchárov. Ako povedal v rozhovore pre .týždeň: „Som ten typ jazdca, ktorý vyhrá možno jedny preteky za celú kariéru. Som teda viac-menej robotník, ale bez takých ako som ja by nebolo ani tých najväčších úspechov jednotlivcov.“ V tíme bol nespokojný, že ho neposielali na viacej pretekov.
Počas leta (a Tour de France) 2014 sa začalo hovoriť o odchode súrodencov z tímu Cannondale. Podľa Juraja kladie podmienky Peter, Juraj prestúpi s ním. V roku 2015 sa Juraj stal spoločne s Petrom členom ruského tímu Tinkoff-Saxo pod vedením Olega Tinkova.V roku 2018 Peter a Juraj prestúpili do týmu Bora Hansgrohe a v roku 2022 spolu prestúpili do TotalEnergies.
Ferdinand I. (Svätá rímska ríša)
alt=foto D. Pongracz|náhľad|Ferdinand I. 1531 Ferdinand I. Habsburský, (* 10. marec 1503, zámok Alcalá de Henares pri Madride, † 25. júl 1564, Viedeň) bol rakúsky arcivojvoda, český (od r. 1526), uhorský (od r. 1526) a rímsky kráľ (od r. 1531), rímskonemecký cisár (od r. 1558), zakladateľ rakúskej línie Habsburgovcov, mladší syn kastílskeho spolukráľa a burgundského vojvodu Filipa I. a Jany Kastílskej, kastílskej kráľovnej a dedičky španielskeho trónu.
Mladosť
Jeho mladosť bola spojená s bezstarostným životom na španielskom kráľovskom dvore matkiných rodičov, Ferdinanda II. Aragónskeho a Izabely I. Kastílskej, bohatnúcom vďaka novoobjaveným zámorským územiam. Na jeho výchovu mali vplyv obaja starí otcovia, ktorí ho viedli k prísne katolíckemu životu a k rešpektovaniu habsburských rodových ideí. Spolu s myšlienkami jedného z najväčších renesančných učencov Erasma Rotterdamského vplývali na formovanie Ferdinandovej osobnosti.
Dynastický sobáš
V roku 1515 bolo rozhodnuté o jeho ďalšom živote. Na základe dynastických, tzv. Viedenských sobášnych zmlúv, uzavretých v tomto roku medzi jeho starým otcom Maximiliánom I. a českým a uhorským kráľom Vladislavom II. Jagelovským sa Ferdinandovou manželkou stala Vladislavova dcéra Anna, a Mária, jeho sestra, sa vydala za Vladislavovho syna Ľudovíta.
Nástupníctvo
náhľad|left|Ferdinand I. Habsburský
V r. 1519 zomrel Ferdinandov starý otec Maximilián I. Habsburský a Ferdinand spolu so starším bratom Karolom museli riešiť otázku nástupníctva v rakúskych krajinách a na cisárskom tróne. Karol, od r. 1516 španielsky kráľ, bol ešte r. 1519 zvolený rímskym cisárom (panoval pod menom Karol V.). Ferdinand dostal po sérii jednaní a zmlúv (tzv. wormská zmluva) z r. 15201522 vládu v rakúskych rodových krajinách (Korutánsko, Štajersko a Kransko), v r. 1521 severotalianske habsburské dŕžavy a v r. 1522 Tirolsko a rodové dŕžavy v Alsasku a Švábsku.
Po smrti švagra Ľudovíta Jagelovského (r. 1526) sa usiloval o nástupníctvo v Českom kráľovstve a v Uhorsku. Za českého kráľa bol zvolený 23. októbra 1526, jeho korunovácia sa konala 24. februára 1527. Pred vlastnou voľbou však musel zľaviť zo svojich pôvodných snáh získať túto korunu na základe dedičského práva z pozície manžela dcéry Vladislava Jagelovského, pretože české stavy trvali na voliteľnosti českého trónu. Naproti tomu stavy vedľajších krajín Koruny českej (Moravy, Sliezska a obojej Lužice) uznali na protest proti prezieravému postoju Čechov Ferdinandovo nástupnícke právo. Okrem toho súčasťou voľby bol i Ferdinandov sľub, že bude dodržiavať kompaktáty, rešpektovať slobodu českých stavov, uhradí polovicu kráľovského dlhu a prenesie svoje sídlo do Prahy.
V Uhorsku bolo jeho postavenie zložitejšie. Necelé dva mesiace po pražskej voľbe bol časťou uhorskej šľachty zvolený kráľom (16. decembra 1526), no o trón a skutočnú vládu musel počas dlhých rokov bojovať s protikráľom, sedmohradským vojvodom Jánom Zápoľským, ktorý dosiahol uhorský trón o mesiac skôr. Zápoľský bol podporovaný Osmanskou ríšou, ktorá od 2. polovice 15. storočia prenikala do Európy. Turci dvakrát (v r. 1529 a 1532) ohrozili Viedeň. Ferdinand si napokon – okrem titulu uhorského kráľa (korunovaný v novembri 1527) – udržal vládu v západnom Uhorsku, v Chorvátsku a na dnešnom Slovensku. Spojením rodových rakúskych dŕžav s českými krajinami a s Uhorskom do jednej personálnej únie založil Ferdinand I. podunajskú monarchiu rakúskych Habsburgovcov, štátny útvar, ktorý pretrval ďalších takmer 400 rokov (až do r. 1918).
Rímskonemecký cisár
Začiatkom r. 1531 bol Ferdinand I. v Kolíne nad Rýnom zvolený za rímskeho kráľa a stal sa tak dezignovaným nástupcom svojho brata na cisárskom tróne (5. január 1531, korunovaný v Aachene 11. januára 1531). K jeho povýšeniu do tejto hodnosti došlo po rokoch Karlovho váhania, či ponechať rímsky a španielsky trón v rukách svojich potomkov, alebo ich oddeliť. R. 1556 sa chorý Karol V. uchýlil do ústrania a Ferdinand sa stal rímskonemeckým cisárom; slávnostne ním bol vyhlásený 15. marca 1558 vo Frankfurte nad Mohanom. Cieľom jeho politiky bolo zavedenie dedičského princípu vlády a zachovania celistvosti krajiny spojenej osobou jedného panovníka. V záujme týchto snáh vydal závet, v ktorom rozdelil vládu v habsburskej monarchii medzi svojich synov Maximiliána, Ferdinanda a Karola tak, že Maximilián sa stal hlavou súštátia, českým a uhorským kráľom (a bol zvolený i na cisársky trón), jeho bratom otec odkázal vládu nad dvoma časťami rakúskych dedičných krajín: Ferdinand dostal strategicky významné Tirolské grófstvo a na západe priliehajúce územia tzv. Predného Rakúska, Karol dostal tri vnútrorakúske vojvodstvá (Štajersko, Korutánsko a Kransko).
Kerogén
Termín zaviedol škótsky chemik Alexander Crum Brown roku 1906. Niekedy sa týmto termínom nesprávne označuje všetka fosílna organická hmota prítomná v sedimente.
Ferdinand I. (Svätá rímska ríša)
Správa krajiny
Ako prísny, ale tolerantný katolík, zasadzoval sa o rekatolizáciu ríše s podporou katolíckych rádov (napr. jezuitov). Im zveril i vedenie novozaložených škôl v Prahe, vo Viedni a Innsbrucku. Významnou mierou sa zaslúžil o uzavretie augsburského náboženského mieru v r. 1555 a o zvolanie tridentského koncilu v rokoch 15451563.
Kerogén
Rozpoznávaných je viacero typov kerogénu :
Ferdinand I. (Svätá rímska ríša)
Správa krajiny
Rímskonemecký cisár, český a uhorský kráľ Ferdinand I. zomrel v 61 rokoch a je pochovaný po boku svojej manželky a syna Maximiliána II. v hlavnej lodi Svätovítskej katedrály v Prahe pod renesančným náhrobkom od Alexandra Collina.
Rodinné pomery
V súkromí bol Ferdinand veľmi starostlivým otcom a milujúcim manželom. I keď jeho manželstvo s Annou Jagelovskou bolo výsledkom dynastických jednaní, vzťah s manželkou bol veľmi harmonický a príkladný. Veľmi ju miloval a po jej smrti (v r. 1547) sa už neoženil. Počas ich dvadsaťšesťročného manželstva (sobáš 26. máj 1521) sa im narodilo celkom 15 detí:
Azrieli Center
Pozostáva z troch stavieb, z ktorých každá má iný geometrický pôdorys – štvorcový, trojuholníkový a kruhový. Najvyššia z veží je kruhová veža so 186 metrami a 49 podlažiami, ktorá je najvyššou budovou Tel Avivu a druhou najväčšou budovou v Izraeli (po Moše Aviv Tower). Okrem toho sa v komplexe nachádzajú tri zahraničné veľvyslanectvá, osem kín a 3 500 parkovacích miest.
Developerom a majiteľom centra je David Azri'eli, po ktorom je centrum pomenované, respektíve jeho firma Azrieli Group. Celkové náklady na výstavbu dosiahli 350 miliónov dolárov.
Ján IV.
Ján IV. môže byť:
Servon-Melzicourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozvojové vzdelávanie
Rozvojové vzdelávanie je vzdelávacím prístupom k dosiahnutiu výučby, ktorá vedie k hlbšiemu porozumeniu rôznorodosti a nerovností na svete, k príčinám ich existencie a možnostiam riešenia problémov s nimi spojených. Podnecuje všetkých zainteresovaných, bez ohľadu na vek, ku skúmaniu globálnych otázok, ako napríklad chudoba, a ich prepojeniu s ich každodenným životom. Narúšaním sterotypov a podporou nezávislého, samostatného myslenia sa rozvojové vzdelávanie snaží pomôcť rozvíjať praktické zručnosti a prispieť k pozitívnym zmenám v lokálnom i globálnom rozmere.
Rozvojové vzdelávanie:
Umožňuje ľuďom chápať prepojenie medzi ich vlastným životom a životmi ľudí z iných častí sveta, lepšie porozumieť týmto vzťahom, vlastnému životu i životu na celom svete.
Zvyšuje povedomie o globálnych ekonomických, sociálnych, politických a environmentálnych aspektoch, ktoré ovplyvňujú náš život.
Rozvíja schopnosti, postoje a hodnoty, ktoré umožňujú ľuďom spolupracovať a prispievať tak k zmene a uvedomelému rozhodovaniu nad vlastným životom.
Usiluje o dosiahnutie väčšej spravodlivosti a udržateľnosti vo svete, v ktorom moc a zdroje budú rovnomernejšie rozdelené.
Je to aktívny celoživotný vzdelávací proces založený na princípoch solidarity, rovnosti, integrácie a spolupráce.
Umožňuje ľuďom posunúť sa od základného povedomia o medzinárodných rozvojových prioritách a udržateľnom ľudskom rozvoji cez pochopenie príčin a dôsledkov globálnych otázok k osobnej angažovanosti a aktívnom prístupe
viac na stránke rozvojovevzdelavanie.sk a na
Kao (ostrov)
Kao je menší ostrov v kráľovstve Tonga, nachádzajúci sa len severne od ostrova Tofua. Napriek jeho malej rozlohe je to však najvyšší bod kráľovstva, jeho výška je nad hladinou mora. Ostrov nie je trvalo obývaný.
Prakticky celý ostrov je vulkanického pôvodu, predstavuje vrchol v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu. Jeho stavba je tvorená prevažne bazaltami a andezitmi a jeho svahy sú až na úpätia pokryté hustou tropickou vegetáciou. Vek poslednej erupcie vulkánu nie je známy.
Dormancia
Dormancia (z lat. dormans, spiaci) je súhrnné označenie pre prechodné zastavenie alebo obmedzenie fyziologických procesov v živých organizmoch. Hlavný význam je v úspore energie, ktorá pomáha organizmu nepriaznivé obdobie prežiť. Môže byť vyvolaná geneticky ale aj vonkajšími vplyvmi, hlavne nepriaznivým počasím.
Dormancia u rastlín
Dormancia u rastlín znamená preventívne zastavenie rastu v nepriaznivom období roku. Je riadená biologickými „hodinami“ a reaguje na teplotu, skrátený slnečný svit alebo nízke vodné zrážky.
Dormancia vírusov
Dormancia vírusov rodu Herpesvirus spôsobuje, že môžu zostať neaktívne v bunkách ľudského tela, čo sa niekedy nazýva latencia. Táto latencia napríklad vírusu HIV sa avšak nesmie zamieňať s klinickou latenciou ako skrytou počiatočnou fázou choroby.
Migdal Šalom Meir
thumb|Migdal Šalom Meir Migdal Šalom Meir, doslova Veža mieru, je kancelárska budova v izraelskom meste Tel Aviv-Jafo, v ktorej sa nachádza malé obchodné centrum. Bola prvou výškovou budovou v Izraeli. Keď bola roku 1965 dokončená, bola protivníkom najvyšším budovám v Európe a bola najvyššou budovou Blízkeho východu. Má 34 podlaží je 142 metrov vysoká. Jej súčasťou je jediná stanica metra v Tel Avive, ktoré sa nakoniec nepostavilo.
Veža sa nachádza na mieste gymnázia Herzlija, čo bola prvá hebrejská škola v Osmanskej ríši (založená 1905 v Jaffe). Škola bola roku 1962 zbúraná a presťahovaná do inej budovy.
Volejbalová extraliga mužov 2012/13
Volejbalová extraliga mužov v sezóne 2012/13 bol 21. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou volejbalovou federáciou. V extralige súťažilo 9 družstiev s tým, že tím VK Chemes Humenné a Volley Team UNICEF Bratislava sa kvôli účinkovaniu v Stredoeurópskej lige pripojili až v jej nadstavbovej časti. Z prvého titulu sa tešili hráči Volley Team UNICEF Bratislava, ktorí do play-off nastupovali z 2. miesta po nadstavbovej časti a vo finále zdolali obhajcu titulu z Humenného.
Play-off o 5.8. miesto
(na odvetu)
2778 Tangshan
2778 Tangshan je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 14. decembra 1979.
Volejbalová extraliga mužov 2012/13
Play-off o 7. miesto
(na odvetu)
Play-off o 5. miesto
(na odvetu)
Prelínacia súťaž
2 turnaje, v Prievidzi a Komárne; 6.14. apríl 2013
Žilina sa v extralige neudržala a v sezónne 2013/14 ju nahradia Prievidza a Komárno.
NGC 4708
NGC 4708 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Brig o' Doon
Most bol postavený v 15. storočí, pravdepodobne okolo roku 1460. Podľa historika John R. Humea ho dal postaviť biskup James Kennedy, ktorý zomrel v roku 1466, ale prvá písomná zmienka o moste pochádza z roku 1512. Most premosťuje rieku Doon pri Alloway, predmestí mesta Ayr. Hlavné rozpätie mosta má dĺžku a vrchol oblúka sa nachádza  nad riekou.
V roku 1816 bol neďaleko od mosta Brig o' Doon postavený nový most New Bridge of Doon, ktorý slúži pre cestnú dopravu. Starý most dnes slúži len pre chodcov.
Most je známy aj vďaka básni Roberta Burnsa Tam o' Shanter z roku 1791. V blízkosti sa nachádza aj Burnsov pamätník s pamätnou záhradou zo začiatku 19. storočia.
Ján V.
Ján V. môže byť:
Sarrouilles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Črevo
náhľad Črevo (intestinum, enteron) je najdlhší úsek tráviacej trubice. Nadväzuje na vrátnik žalúdka a končí ritným otvorom. Je to orgán prispôsobený tráveniu a vstrebávaniu potravy. U niektorých rýb slúži črevo aj k dýchaniu vzdušného kyslíka.
Pri cicavcoch, vrátane človeka, sa črevo rozdeľuje na dve časti:
V tenkom čreve je žalúdkom natrávená potrava ďalej štepená enzýmami slinivky brušnej (pankreasu), zmiešaná so žlčou a vstrebávaná sliznicou. V hrubom čreve sa vstrebáva predovšetkým voda a trávenina sa tu zahusťuje; vzniknuté výkaly sú potom vylučované z tela. Tu tiež žijú symbiotické baktérie, ktoré rozkladajú inak nestráviteľné zvyšky.
V črevách niektorých druhov rýb, často pri dravcoch, sa vyskytujú tzv. pylorické výbežky, ktorých funkciou je vylučovanie tráviacich enzýmov.
Črevo vtákov
Aj pri vtákoch sa rozlišuje tenké a hrubé črevo. Hrubé črevo ústi do kloaky, spoločného vyústenia tráviacej, močovej a pohlavnej sústavy.
Črevo nižších živočíchov
Tráviacu trubicu prakticky všetkých živočíchov, ktoré majú oddelený prijímací aj vyvrhovací otvor, môžeme nazývať črevom. Funkcia takéhoto čreva je rovnaká ako čreva cicavcov – tráviť a prijímať živiny z prijatej potravy.
Porubský bludný balvan
Opis
Je tvorený ružovou horninou žulového charakteru s nápadnými čiernymi škvrnami tmavých minerálov opisovanú ako hrubozrnný porfyrický granit, ktorej štruktúra je porfyrická. V balvane nájdeme vyrastlice ružových draselných živcov o veľkosti 1 –, ďalej plagioklas, drvený kremeň, biotit v pretiahnutých zhlukoch, magnetit, apatit, titanit a riedko epidot.
Turkov (prírodná pamiatka)
Turkov je lužný les nachádzajúci sa na hranici ostravských mestských obvodov Třebovice, Martinov a Poruba. V roku 1993 bol vyhlásený prírodnou pamiatkou.
Ochrana
Predmetom ochrany je cenné územie v údolnej nive rieky Opavy v oblasti zóny ľahkého priemyslu a skladov medzi Třebovicami a Martinovom.
Opis
Ide o izolovanú oblasť ekosystému lužného lesa. V juhozápadnej a východnej časti sa nachádzajú hrádze bývalých rybníkov vysadené dubmi starými cca 200 rokov. Po povodni v roku 1997 územie získalo charakter bezodtokovej kotliny. Povodeň prakticky zlikvidovala pôvodné mokraďové jelšiny rastúce na mieste bývalých rybníkov. V súčasnej dobe sa mokraďové jelšiny regenerujú. Aj napriek tomu tu však zostali niektoré zaujímavé druhy, napr. mesačnica trváca (Lunaria rediviva), žltuška lesklá (Thalictrum lucidum), kosatec žltý (iris pseudacorus), brest hrabolistý (Ulmus minor) alebo pižmovka mošusová (Adoxa moschatellina).
Okrem stromov, kríkov a rastlín tu rastú aj vzácne druhy húb, ako je napr. pečeňovec dubový (Fistulina hepatica), čechrulka (Ripartites helomorphus), suchohríb marhuľovožltý (Xerocomus armeniacus), hlivník hniezdovitý (Phyllotopsis nidulans), lupeňopórovec červenožltý (Phylloporus rhodoxanthus), askobol nahý (Ascobolus denudatus) alebo bolínka (Camarops polysperma).
V júli roku 2009 bol v Turkove znovuotvorený náučný chodník, ktorý vytvorilo občianske združenie Ekolyceum v spolupráci s Nadáciou Via Vitae: Fond Opora. Obrázky na panely nakreslil Ludvík Kunc.
Ohrozenie pamiatky
V súčasnej dobe je existencia prírodnej pamiatky ohrozená plánovaným privádzačom k diaľnici D1 (tzv. Severný spoj). Proti zmene územného plánu a výstavbe Severného spoja cez Turkov protestujú ekológovia aj tunajší občania. Samé vedenie mesta sa preto začína prikláňať k variante inej trasy.
Espéraza
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján VI.
Ján VI. môže byť:
Brook Taylor
Brook Taylor (* 18. august 1685, Edmonton, Spojené kráľovstvo – † 30. november 1731, Londýn) bol anglický matematik. Zaoberal sa predovšetkým matematickou analýzou a je známy najmä vďaka Taylorovým radom a Taylorovým polynómom, ktoré sú po ňom pomenované. V rokoch 1714 - 1718 bol sekretárom Kráľovskej vedeckej spoločnosti (Royal Society of London for the Improvement of Natural Knowledge).
NGC 4709
NGC 4709 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 7. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Ayr
Ayr (v škótskej gaelčine Inbhir Àir) je prístavné mesto ležiace v juhozápadnom Škótsku. Ayr bol kráľovské mesto od roku 1205 do 1975, neskôr centrom bývalého grófstva Ayrshire a teraz Južného Ayrshire. V meste žije podľa sčítania ľudu v roku 2001 46 431 obyvateľov. Mesto je známe vďaka Robertovi Burnsovi, škótskemu spisovateľovi a básnikovi.
Ján VII.
Ján VII. môže byť: