cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovenská komora architektov
náhľad|Sídlo SKA na Námestí SNP, 18 v Bratislave Slovenská komora architektov (SKA) je samosprávna stavovská právnická osoba nepodnikateľskej povahy so sídlom v Bratislave s preneseným výkonom štátnej správy, ktorá reguluje výkon povolania architekt/-ka a krajinný architekt/-ka a podieľa sa na ochrane verejných záujmov v oblasti architektúry a urbanizmu.
Od roku 2003 je členkou Architektonickej rady Európy (ACE) a súčasťou siete príslušných orgánov v architektúre (ENACA).
Slovenská komora architektov okrem iných zákonom stanovených úloh overuje súťažné podmienky súťaží návrhov v oblasti architektúry a poskytuje vyhlasovateľom odbornú pomoc pri organizovaní a vyhodnocovaní verejných súťaží, stará sa o stavebnú kultúru a harmonické utváranie územia. Od roku 2002 je vyhlasovateľkou Ceny Slovenskej komory architektov CE ZA AR.
Administratívne členenie Spojeného kráľovstva
Územia priamo či nepriamo ovládané Spojeným kráľovstvom majú takéto zloženie:
A) Zámorské územia Spojeného kráľovstva
Predtým sa nazývali „závislé územia“, a ešte predtým „korunné kolónie“. Sú to:
C) Spojené kráľovstvo
Spojené kráľovstvo sa skladá zo 4 základných subjektov, oficiálne označovaných ako konštituentné krajiny (hovorovo „krajiny“ alebo „nations“), pričom Severné Írsko sa častejšie označuje ako „provincia“:
Všetky okrem (zatiaľ) Anglicka majú od 90. rokov vlastné krajinské parlamenty a vlády na čele s tzv. Prvým ministrom. Hoci Anglicko ešte svoj parlament nemá, zaužívalo sa, že sa v londýnskom parlamente poslanci ostatných území pri hlasovaní týkajúcich sa len Anglicka zdržujú hlasovania.
Úroveň 1: regióny
Anglicko sa delí na regióny (regions) alebo regióny vládneho úradu (Government Office Regions). Boli zavedené len nedávno, najmä z dôvodov kompatibility s Európskou úniou. Majú už aj isté kompetencie.
Regióny:
Úrovne 2 a 3: grófstvá a okresy
Regióny sa delia na grófstva a tie na okresy. Celky 2. a 3. úrovne sa niekedy označujú aj ako hlavné oblasti (principal areas).
„Okresy“ sa v Anglicku nazývajú „district“ alebo „borough“ alebo „royal borough“ alebo „city“ (teda mesto – postavenie mesta nezriedka majú aj obyčajné okresy z viacerých dedín, lesov a podobne). District je základný výraz, ostatné sú len čisto formálne odtienky pre niektoré prípady (špeciálny význam však má London borough). Pojem „obec“ v anglickom systéme neexistuje – menšie jednotky ako okresy sú už priamo „okrsky“ (parish). Slovenskej obci neformálne a veľmi približne môže zodpovedať buď district/borough alebo parish.
Treba poznamenať, že v Anglicku existujú aj alternatívne vymedzené grófstva, tzv. ceremoniálne grófstva, ktoré sa s nižie uvedenými grófstvami kryjú iba čiastočne a nepoužívajú sa na administratívne účely v pravom slova zmysle.
Grófstvá a okresy: a) Metropolitné grófstva pozostávajúce z metropolitných okresov (v zátvorke):
Metropolitné grófstva majú už dnes veľmi slabé kompetencie (napríklad Rady metropolitných grófstiev boli zrušené). Ich okresy, ktoré prevzali ich funkcie, teda do veľkej miery de facto fungujú ako jednostupňové celky (pozri ďalej).
b) Veľký Londýn pozostávajúci z obvodov „London boroughs“ a zo City of London (v zátvorke):
Veľký Londýn nie je de-iure grófstvo, ale len „administratívna oblasť“ (a najnovšie zároveň región – pozri vyššie). Napriek tomu de facto do veľkej miery funguje ako metropolitné grófstvo. Najnovšie má aj Úrad Veľkého Londýna, Londýnske zhromaždenie a Primátora Londýna. Odvtedy ako bol v roku 2000 zavedený Úrad Veľkého Londýna, London boroughs fungujú de facto ako niečo medzi jednostupňovými celkami a nemetropolitnými okresmi (pozri ďalej).
c) Nemetropolitné grófstva (hovorovo „shire grófstva“), pozostávajúce z nemetropolitných okresov (v zátvorke)*:
(* Vynechané sú nižšie uvedené okresy a mestá, ktoré sú jednostupňovými celkami, a ktoré teda nie sú z administratívneho hľadiska súčasťou nejakého grófstva. (Bývalé) grófstva, ktoré sú jednostupňovými celkami, sú však uvedené.
d) jednostupňové celky (unitary authorities):
Jednostupňové celky sú nové administratívne celky, ktoré sú funkčne aj právne zároveň grófstvom aj okresom (iba jednostupňové celky z územia grófstva Berkshire a jednostupňový celok Isles of Scilly nemajú postavenie grófstva). Jednostupňové celky si formálne ponechávajú aj svoje pôvodné „tituly“, teda okres, mesto alebo grófstvo.
Úroveň 4: okrsky
Okresy sa ďalej delia na okrsky (civil parishes, skrátene parishes). Je však veľmi veľa okresov, ktoré sa ďalej nedelia, najmä Londýn a všetky väčšie mestá.
Hlavné oblasti
Wales sa delí na 22 „hlavných oblastí“ (principal areas), ktoré sú všetky jednostupňovými celkami (unitary authorities). Bývalý systém grófstiev deliacich sa na okresy bol zrušený v roku 1986. Podobne ako v Anglicku, aj tu sú jednostupňové celky jednoducho integrovaná administratíva. Formálne sa tieto jedoúrovňové celky delia podľa nasledovných historických "titulov" – 9 grófstiev (county), 3 mestá (city) a 10 „okresov na úrovni grófstva“ (county boroughs – toto je historický ekvivalent pojmu jednostupňový celok). Tieto tri „tituly“ ale fakticky nič neznamenajú.
Jednoúrovňové celky Walesu sa nedelia na parishes. Podobne ako v Anglicku, aj vo Walese existujú ešte ceremoniálne grófstva.
Hlavné oblasti:
Vysvetlivky: † = okres na úrovni grófstva, * = mestá, ostatné = grófstvá
Oblasti rady
Škótsko sa delí na 32 oblastí rady (council areas; myslia sa rady na čele jednotlivých celkov), ktoré sú všetky jednostupňovými celkami (unitary authorities). Bývalý systém regiónov deliacich sa na okresy bol zrušený v roku 1996. Podobne ako v Anglicku, aj tu sú jednostupňové celky jednoducho integrovaná administratíva.
Jednoúrovňové celky Škótska sa nedelia na parishes. Podobne ako v Anglicku ceremoniálne grófstva, existujú v Škótsku tzv. lieutenancy areas of Scotland (nie sú zhodné s tradičnými škótskymi grófstvami).
Oblasti rady: (Western Isles)]]
Okresy
Severné Írsko sa od sedemdesiatych rokov delí na okresy (districts), ktoré majú menšie kompentencie ako okresy v Anglicku. Označujú sa aj ako miestne rady (local councils).
Jednoúrovňové celky Škótska Severného Írska sa nedelia na parishes. Na podobné účely ako v Anglicku ceremoniálne grófstva sa v Severnom Írsku ešte používa delenie na tradičných 6 grófstiev a 2 okresy na úrovni grófstva (county boroughs)
Okresy (miestne rady):
Martainville-Épreville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oostende
Oostende je belgické mesto na pobreží Severného mora vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 11 267 obyvateľov (2010).
Rotterdam
right|thumb|Rotterdam, Holandsko
Rotterdam je druhé najväčšie mesto v Holandsku. Žije tu približne 590-tisíc obyvateľov. Má najväčší prístav v Európe a donedávna to bol aj najvyťaženejší prístav na svete. Riekou Nieuwe Maas, ktorá ním preteká, je rozdelený na severnú a na južnú časť.
Vzdelanie
V Rotterdame sa nachádza jedna z väčších európskych univerzít - Erazmova univerzita. Má viacero významných fakúlt, Rotterdam School of Management patrí medzi najprestížnejšie vzdelávacie inštitúcie MBA. V oblasti lekárskeho výskumu má popredné miesto lekárska fakulta (Erasmus MC).
Doprava
Rotterdam patrí medzi významné dopravné uzly v krajine. Rotterdam je najväčší námorný prístav v Európe a tretí najväčší námorný prístav na svete.
Letecká doprava
Rotterdamské letisko Zestienhoven sa nachádza na severe mesta a je tretím najväčším letiskom Holandska. V posledných rokoch dochádza k prudkému rozvoju letiska v dôsledku rozvoja nízkonákladových leteckých spoločností.
Vlakové spojenie
Systém železničnej dopravy pozostáva zo štyroch základných liniek:
Hlavné vlakové spojenie s Belgickom a Francúzskom je zabezpečené prostredníctvom vysokorýchlostných vlakov Thalys. Existuje pravidelné spojenie s Antverpami a Bruselom, spojenie prostredníctvom vlakov InterCity do viacerých holandských miest.
Vignoles
Vignoles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alligny-Cosne
Alligny-Cosne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Kirchberg bei Mattighofen
Kirchberg bei Mattighofen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Braunau am Inn.
Alligny-Cosne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kirchberg bei Mattighofen
Žije tu obyvateľov.
Alligny-Cosne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji – III. divízia
'''III. divízia MS v ľadovom hokeji''' je štvrtá výkonnostná kategória v rámci Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré každoročne organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Formát turnaja v súčasnosti pozostáva z III. A divízie so šiestimi tímami a z III. B divízie, ktorá má štyri tímy. Víťaz III. A divízie postupuje do II. B divízie, víťaz III. B divízie postupuje do III. A divízie.
Radovesnice II
Radovesnice II je obec v Česku v okrese Kolín v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 450 obyvateľov, z toho 233 mužov a 217 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,6 roka (muži 39,8 roka, ženy 43,5 roka).
Martigny (Seine-Maritime)
Martigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Templštejn
Templštejn môže byť:
Kirchberg ob der Donau
Kirchberg ob der Donau je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Rohrbach.
Žije tu 1 076 obyvateľov (1. 1. 2010).
The Incident (album)
Okolnosti publikovania albumu
Skupina začala album nahrávať vo februári roku 2009. Bolo to potvrdené správou na ich oficiálnej stránke. Skupina vtedy strávila dva týždne na anglickom vidieku a pripravovala nové nahrávky. Námety, ktoré vznikli, boli po nahraní vo februári 35-minútovou skladbou. Okolo marca až apríla sa pôvodná 35-minútová skladba rozšírila na 55 minútovú skladbu.
12. júna boli na webových stránkach Porcupine Tree zverejnené ďalšie detaily k novému albumu. Nahrávka bola dosiahla obsah na dva CD a bola odoslaná vydavateľovi Roadrunner Records. Vyjsť by mala 22. septembra. V centre albumu je titulná skladba, ktorá sa nachádza na celom prvom CD. Celý 55-minútový song je popisovaný ako mierne surrealistický, zhodný na začiatku a na svojom konci. Medzi týmito dvoma časťami sa nachádzajú úseky, ktoré sa s úvodom a záverom nezhodujú.. Druhý disk obsahoval štyri samostatné od prvého disku nezávislé kompozície v dĺžke štandardnej pre EP: „Flicker“, „Bonnie the Cat“, „Black Dahlia“, a „Remember Me Lover“. Dátum uvedenia na hudobný trh sa neskôr upresnil na 15. september. Dňa 13. júla sa na stránkach vydavateľa Roadrunner, ako aj na MySpace skupiny Porcupine Tree zverejnila ukážka nového albumu. Pieseň „Time Flies“, ktorú Wilson popisoval ako sentimentálny vrchol albumu, sa stala hudobným videom režírovaným stálym spolupracovníkom Porcupine Tree, Lasse Hoilem, ako aj upraveným singlom.
Odozvy na album
V januári roku 2010 magazín Eclipsed nazval album The Incident ako svoj Album roku, vyslovil uznanie úrovni koncertov skupine Porcupine Tree a skladba „Time Flies“ sa v ich kategórii najlepších skladieb roka dostala na piate miesto. Čitatelia poľského časopisu Teraz Rock zvolili Stevena Wilsona za najlepšieho hudobníka/ inštrumentalistu roku 2009. Prekonal tým iných známejších hudobníkov ako The Edge, Jerry Cantrell, Jack White, Kerry King, Kirk Hammett, More Gore, Tom Morello, Mark Knopfler a Omar Rodríguez-López.
Kolokvium (školstvo)
Kolokvium je v školstve buď druh skúšky alebo druh predmetu či kurzu na vysokej škole. Podrobnosti pozri nižšie.
The Incident (album)
Odozvy na album
Kritici časopisu Classic Rock zvolili skupinu Porcupine Tree za číslo jedna medzi najlepšími kapelami a album The Incident za album roka. Čitatelia tohto časopisu dali albumu druhé miesto. Koncertné turné albumu u kritikov získalo 4. pozíciu a Gavin Harrison získal druhú priečku medzi najlepšími bubeníkmi. Steven Wilson sa u kritikov stal 4. najlepším gitaristom a číslom jeden medzi ikonami progresívneho rocku na rok 2009.
Kolokvium (školstvo)
Skúška
V dávnej minulosti bolo kolokvium skúška úradníka na dosiahnutie vyššieho miesta.
V minulosti bolo na Slovensku kolokvium skúška kandidáta docentúry formou diskusie v prítomnosti profesorského zboru. Označuje sa aj ako habilitačné kolokvium. Podobne dodnes v nemecky hovoriacich krajinách je kolokvium okrem iného aj povinná ústna obhajoba záverečnej práce (diplomovej práce, dizertácie, habilitačnej práce).
Zhruba do polovice 20. storočia bolo na Slovensku kolokvium aj neverejná skúška na vysokej škole, spravidla ústna, z vymedzeného učiva u profesora na overenie, či študent navštevoval prednášku uplynulého semestra, porozumel jej, resp. či priebežne študuje. Zakončená bola udelením kolokvijného vysvedčenia. V mnohých odboroch nebola povinná, ale v niektorých bola podmienkou na zaradenie do seminára, na niektorých vysokých školách aj na postup do ďalšieho semestra či na pripustenie k štátnym skúškam (tzv. štátne kolokviá). Okrem toho bolo kolokvium užitočné na získanie rôznych študentských výhod, napr. na získanie a udržanie si štipendia alebo odpustenie tzv. kolejného. . Podobne sa dodnes ako kolokvium niekedy označuje - napr. v Rakúsku, Švajčiarsku či Maďarsku - menšia písomná alebo ústna skúška v priebehu vysokoškolského štúdia, obvykle po prezentácii určitého celku učiva v semestri (typicky učiva jednej prednášky)
Všeobecnejšie je kolokvium skúška či preverovanie pracovných metód študentov na vysokej škole formou ústnej diskusie, rozpravy, rozhovoru  , prípadne v užšom zmysle len formou ústnej diskusie so skupinou študentov. Niekedy termín kolokovium zahŕňa aj (alebo alternatívne) vypracovanie písomnej práce - napríklad Masarykova univerzita uvádza vo svojom študijnom poriadku kolokvium ako jednu z foriem ukončenia predmetu (ďalšie formy sú zápočet, klasifikovaný zápočet a skúška) a definuje ho nasledovne: „Kolokviom sa rozumie ukončenie predmetu rozpravou o problematike predmetu alebo vypracovaním písomnej práce zaoberajúcej sa čiastkovou tématikou predmetu, prípadne obidvoma spôsobmi. Kolokvium sa hodnotí slovami „prospel(a)” alebo „neprospel(a)”.“
Predmet
Ako predmet sa v dávnej minulosti sa výrazom kolokvium označovali pokusy a cvičenia v latinskom rečníctve na (latinských) školách
Dodnes (v nemecky hovoriacich štátoch) ide aj o špeciálne cvičenie na vysokej škole (obyčajne ako doplnok ku klasickým prednáškam, seminárom a pod. vo vyšších semestroch alebo pre doktorandov) v podobe vedeckého rozhovoru a odbornej výmeny názorov (často ako príprava na skúšku a niekedy s hosťujúcimi prednášajúcimi), napríklad špecificky na výmenu názorov o témach záverečných alebo podobných prác študentov/doktorandov        a často v podobe referátov študentov (napríklad o spomínaných prácach) a následnej diskusie medzi vyučujúcim a študentom/študentami a medzi študentami navzájom
Kolokvium zriedkavo označuje aj prednášku na vysokej škole, v ktorej prezentuje výsledky výskumu určitej výskumnej oblasti postupne vždy iný prednášajúci.
Akropola v Aténach
(Aténska) Akropola alebo (Aténska) Akropolis je monumentálny komplex stavieb, symbol klasického gréckeho umenia a kultúry, vybudovaný na návrší kopca Akropolis, týčiaceho sa nad hlavným mestom Grécka, Aténami.
Celý komplex pozostávajúci z Propylají, chrámu Erechteion, malého chrámu Atény Niké, ústredného chrámu Partenón a niekoľkých menších budov, bol postavený v rokoch 447 až 406 pred Kr.
História osídlenia
Vápencové návršie aténskej Akropoly sa dvíha do výšky viac ako nad okolitou atickou nížinou. V smere východ-západ má dĺžku a v smere sever-juh šírku. Vďaka svojej vynikajúcej polohe a prirodzenej nedobytnosti bolo obývané už v neolite a počas mykénskej doby, v 15. – 14. storočí pred Kr. sa stalo kráľovským sídlom. Okolo roku 1270 pred Kr. návršie obohnali prvými kyklopskými hradbami, z ktorých sa ešte zachovalo niekoľko stôp. Boli dlhé, vysoké a ich hrúbka sa pohybovala v rozmedzí 4 – 6 metrov. Vzhľadom na ich rozmery sa stavba pripisovala Pelasgom, protonárodu žijúcemu v Atike (z ich mena bol odvodený i názov múru – Pelargikon).
left|thumb|250px|Leo von Klenze, Rekonštrukcia aténskej Akropoly, 1846, Pinakothek Museum, MníchovAténski králi opustili svoje rezidencie po nájazde Dórov. Na začiatku 6. storočia pred Kr. sa megarón v Kráľovskom paláci zmenil na chrám venovaný Aténe Polias. Okolo roku 520 pred Kr. v období tyranie, vznikla cesta Via Sacra, ktorá viedla od časti Kerameikos k Akropole a boli položené základy Propylají. Po roku 490 pred Kr. vyrovnali južnú časť návršia kde mal stáť veľkolepý chrám. Ale perzská invázia v roku 480 pred Kr. mala za následok úplné zničenie budov na Akropole.
Obnova sa začala z iniciatívy Themistokla a Kymóna, ktorí dali rozšíriť hradby a vyrovnať terén. Tieto hradby potom chránili plochu s rozmermi 262 x. Pri tejto udalosti sa sochy a architektonické fragmenty poškodené Peržanmi nahromadili do jednej jamy, tzv. Perzského násypu, kde ich našli počas vykopávok v roku 1886.
Okolo Akropoly
Asi 500 metrov západne od Akropoly ležia tri pahorky. Prvý zľava bol zasvätený Múzam, ochrankyniam vied a umení. Dnes je známy ako Philopappos, pretože na jeho vrchole sa nachádza mauzóleum, ktoré Aténčania postavili v 2. storočia pred Kr. Gaiovi Antoniovi Philopappagovi, ktorý bol obdivovateľom a priaznivcom Atén. Druhý pahorok, Pnyx, je posvätné miesto ľudových zhromaždení (ekklésiá), kde občania prvý raz v dejinách ľudstva dosiahli volebné právo. Tu prednášali svoje prejavy Perikles, Aristides, Themistokles a Demostenes. Tretí sa nazýva Vrchom Nýmf. Na jeho vrcholku bola r. 1842 postavená hvezdáreň.
V masíve hory Akropolis sa nachádza niekoľko jaskýň, ktoré tiež boli v minulosti považované za posvätné. V posvätnom obvode sa nachádzali aj vodné hodiny zvané klepsydra. Boli verejným zariadením na meranie času, ktoré sa dialo kontrolovaním množstva vody pritekajúcej pravidelným prúdom do nádrže.
Múzeum Akropoly
Bolo založené v roku 1878 a nachádza sa v juhovýchodnej časti Akropoly. Uchováva jednu z najdôležitejších častí gréckeho tzv. prísneho umenia (z r. 480 – 450 pred Kr.) a klasického štýlu. V ľavom krídle sú vystavené diela zachránené z Perzského násypu zo 6. storočia pred Kr. V pravom krídle sa nachádzajú postavy z archaického chrámu Atény Polias a architektonické fragmenty klasických budov. Medzi týmito poslednými sú pozoruhodné časti vlysu z Partenónu s panathénajským sprievodom a s dvanástimi najvyššími olympskými božstvami, fragmenty výzdoby Erechteionu a dvadsaťosem tabúľ z balustrády chrámu Atény Niké. Hoci za návštevu múzea či Akropoly sa platí, študenti z krajín Európskej únie sa môžu pri kasách preukázať platným ISIC-om s občianskym preukazom a vstup im bude umožnený zdarma.
Souilly (kantón)
Souilly je francúzsky kantón v departemente Meuse v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 18 obcí.
Látková premena
Látková premena alebo metabolizmus (z gr. metabolismos – zmena) alebo nesprávne látková výmena je súbor všetkých biochemických zmien chemických zlúčenín v živých organizmoch a bunkách.
Zahŕňa biosyntézu komplexných organických molekúl (anabolizmus) a ich rozpad (katabolizmus). Metabolizmus je zvyčajne súborom sérií enzymatických krokov, ktoré sa nazývajú aj metabolické dráhy.
Primárny a sekundárny metabolizmus
Metabolizmus v živých organizmoch rozdeľujeme na primárny a sekundárny.
Primárny metabolizmus zahŕňa základné chemické premeny, od ktorých priamo závisí život a rast organizmu. Tieto procesy sú viac-menej podobné vo všetkých živých organizmoch, alebo aspoň pre veľkú skupinu z nich. Patrí sem hlavne metabolizmus cukrov, tukov, aminokyselín a nukleových kyselín.
Sekundárny metabolizmus zahŕňa chemické procesy v jednotlivých skupinách organizmov, ktorými sa produkujú a odbúravajú špecifické, nebielkovinové chemické látky (tvz. sekundárne metabolity). Môžu to byť rôzne obranné látky, signálne molekuly (hormóny), pigmenty, stavebné molekuly, ktoré vytvárajú skelet pre organizmus a podobne.
Ľvovská oblasť
Ľvovská oblasť je jedna z 24 administratívnych oblastí Ukrajiny. Má rozlohu a žije tu 2,556 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2006). Hlavným mestom oblasti je Ľvov.
Väčšie mestá v oblasti
Administratívne členenie:
Ľvivská oblasť sa člení na 7 rajonov (okresov):
Ratboř
Ratboř je obec v Česku v okrese Kolín v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 543 obyvateľov, z toho 273 mužov a 270 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 41,2 roka, ženy 43,7 roka).
Alligny-en-Morvan
Alligny-en-Morvan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kirchberg-Thening
Kirchberg-Thening je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Linz-vidiek.
Žije tu 2 333 obyvateľov (1. 1. 2010).
Martin-Église
Martin-Église je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ratenice
Ratenice je obec v Česku v okrese Kolín v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 584 obyvateľov, z toho 303 mužov a 281 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 36,2 roka, ženy 38,6 roka).
Bludný balvan (cena)
thumb|Zľava: strieborné, zlaté a bronzové Bludné balvany Bludný balvan (skrátene Bl. b. alebo BlB) je cena resp. anticena Českého klubu skeptikov Sisyfos, ktorý ju udeľuje za pseudovedeckú činnosť. Cena je pravidelne udeľovaná každý rok a to vždy za rok predchádzajúci. Prvý ročník prebehol v roku 1999. Bludné balvany sú udeľované v kategóriách jednotlivcov a družstiev. V každom ročníku sú v každej kategórii udelené najviac tri Bludné kamene s odlíšeným poradím, vzostupne od bronzového, cez strieborný až po víťazný zlatý. K 10. výročiu udeľovania cien (v roku 2007) udelil klub navyše výnimočnú cenu Jubilejný Diamantový Bludný Arcibalvan.
Cena Bludný balvan
Cenu navrhla a vyrobila výtvarníčka Jitka Splítková. Ide o kamene nafarbené príslušnou farbou: bronzovou, striebrenkou a zlatenkou. Výnimku tvorili jubilejné diamantové balvany, ktoré boli odovzdané vo forme vrecka sadzí. Pri aplikácii vysokého tlaku a teploty sa totiž premenia v diamanty.
Udeľovanie bludných balvanov
thumb|Astrofyzik [[Jiří Grygar je hlavnou postavou odovzdávanie bludných balvanov]] Združenie Sisyfos udeľuje Bludné balvany "pre zvýraznenie prínosu jednotlivcov i rôznych spolkov k mäteniu českej verejnosti a rozvoju blatového spôsobu myslenia". Nominovať možno kohokoľvek, kto v danom roku pôsobil na území Česka, pričom navrhnúť kandidáta môže akýkoľvek člen Sisyfa. Z kandidátov potom najmenej päťčlenný Komitét pre udeľovanie BlB navrhne v tajnom hlasovaní udelenie cien. Konečné rozhodnutie o udelení cien prislúcha výkonnému výboru, ktorý udelenie cien potvrdí taktiež v tajnom hlasovaní. Proti udeleniu ceny nie je "odvolanie ani zľutovanie", len ak ocenený získa v budúcnosti Nobelovu cenu, je povinný Bludný balvan vrátiť a výbor Sysifa ho vymaže z registra laureátov.
Komitét pre udeľovanie
V súčasnosti v Komitéte pre udeľovanie bludných balvanov pôsobia Martin Bloch, Petr Brodský, Jiří Grygar, Olga Kracíková, Miroslav Kutílek, Leoš Kyša, Věra Nosková, Luděk Pekárek, Vladimír Přibyl, Lenka Přibylová a Čeněk Zlatník.
Ceremoniál udeľovania
Odovzdávanie bludných balvanov prebieha obvykle v posluchárni Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity, skôr ceremoniály odovzdávania ceny prebiehali ako na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity, tak v budove Akadémie vied ČR v Prahe 1. Samotné slávnostné odovzdávanie je poňaté v recesistickom duchu. Členovia komitétu bývajú ovenčení a sú oblečení v antických rúchach, sprevádzajú ich tri Grácie. Každý z laureátov je vopred informovaný o udelení ceny a je vyzvaný, aby sa ceremoniálu zúčastnil, väčšinou sa ale nedostaví. Po odovzdaní cien nasleduje recesistická scénka.
Kritika bludných balvanov
Aleš Uhlíř kritizuje vo svojom článku na serveri Britské listy najmä teatrálnosť ceremónie odovzdávania s tým, že nie je dôstojné vedcov z výskumných ústavov, Akadémie vied a vedeckých rád vysokých škôl inscenovať už na pohľad trochu slabomyseľné divadlo.
Novinár a bývalý prezidentov hovorca Petr Hájek, ktorý dostal zlatý Bludný balvan za popieranie evolučnej teórie, označil celú súťaž za niečo "vysoko hlúpeho".
Biológ Jan Kolář tvrdí, že pre popularizáciu vedy nemôže negatívne kampaň fungovať z troch dôvodov. Najskôr zmieňuje, že oceneniami Sisyfos poskytuje oceneným propagáciu v zmysle "inegatívna reklama je reklama". Ďalej poukazuje na asymetrickú situáciu v konfrontácii "Sisyfos verzus pseudoveda", kedy verejnosť podľa Kolářa nemáva rada, keď niekto kritizuje oponentov z pozície oficiálnej autority. Za tretie nedostatok považuje Kolář to, že Sisyfos neponúka lákavejšiu alternatívu, než predstavujú nevedecké myšlienkové smery.
Nositelia bludných balvanov
Medzi nositeľov bludných balvanov patria napríklad bývalý český minister Antonín Baudyš, švajčiarsky spisovateľ Erich von Däniken, zakladateľ psychotroniky Zdeněk Rejdák alebo český herec Jaroslav Dušek. Z organizácií potom napríklad tri najvýznamnejšie české televízne stanice (Česká televize, TV Nova a Prima TV), redakcia časopisu Vesmír alebo Ministerstvo priemyslu a obchodu ČR. V roku 2021 Bronzový bludný balvan v kategórii jednotlivcov udelili novinárke Daniele Drtinovej z DVTV.
Spincourt (kantón)
Spincourt je francúzsky kantón v departemente Meuse v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 26 obcí.
Alluy
Alluy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eusthenopteron
Eusthenopteron je vyhynutý rod násadcoplutvovcov, ktorého objav mal pre objasnenie vývoja suchozemských stavovcov zásadný význam. Fosílne kostry týchto rýb boli nájdené v riečnych sedimentoch dávnych európskych, ale aj amerických riek. Ich vek presahuje 350 miliónov rokov, to znamená, že žili v období devónu, teda na samotnom konci starších prvohôr.
Poznávacie znaky
náhľad|left|Eusthenopteron Tieto ryby mali vyvinuté pomerne silné párové plutvy, ktoré neboli len mäsitými príveskami, ale boli vystužené vnútornou podpornou kostrou. V jej stavbe aj v usporiadaní zistili paleontológovia obdobné stavebné prvky, s akými sa stretávame u kráčajúcich končatín neskorších suchozemských stavovcov. Ich sila bola už dostatočná na to, aby nadľahčovala telo týchto živočíchov pri pohybe po suchej zemi. Napriek tomu, že eustenopteron bol ešte pravou rybou, existencia jeho párových končatín jecenným dokladom významu tejto skupiny ako dôležitej vývojovej línie vedúcej k prvým praobojživelníkom. Všetky evolučné premeny, ktoré sa odohrali na prelome starších a mladších prvohôr, boli vyvolané rozsiahlymi zmenami prírodných podmienok, ku ktorým v tomto období na Zemi došlo.
Chránená krajinná oblasť Třeboňsko
Chránená krajinná oblasť Třeboňsko bola založená v roku 1979. Má rozlohu a rozkladá sa v južných Čechách, predovšetkým v okrese Jindřichův Hradec. Ide o príklad ochrany kultúrnej krajiny výrazne pozmenenej človekom, ktorá má napriek tomu významnú ochranársku hodnotu. To dokazuje i fakt, že už v roku 1978 bolo celé územie vyhlásené biosférickou rezerváciou. Třeboňsko je tiež vtáčou oblasťou a významným vtáčím územím.
Sídlo správy CHKO je v Třeboni, ktorá je i prirodzeným centrom oblasti.
Národné prírodné rezervácie
thumb|[[Jakub Krčín z Jelčan, jeden z veľkých rybníkárov, ktorí zásadne ovplyvnili vývoj Třeboňska (pomník na hrádzi Světa)]]
Villaines-en-Duesmois
Villaines-en-Duesmois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tradicionalizmus
Tradicionalizmus môže byť:
Brezinka (prítok Hrona)
Brezinka je potok na Horehroní, v najvýchodnejšej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 2,4 km a je tokom III. rádu.
Prameň
Pramení na rozhraní Kráľovohoľských Tatier a Horehronského podolia, na južnom úpätí Kráľovej skaly (1 690,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 990 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu severojužným smerom v geomorfologickom podcelku Heľpianske podolie, ešte na hornom toku sa stáča a ďalej už pokračuje smerom na juhovýchod. Na dolnom toku priberá pravostranný prítok z južného úpätia Kráľovej skaly (pramení VSV od obce Šumiac), podteká štátnu cestu č. 66 a JJZ od obce Telgárt sa v nadmorskej výške približne 829 m n. m. vlieva do Hrona. Oblasť sútoku je súčasťou chráneného územia Meandre Hrona.
Saint-Mihiel (kantón)
Saint-Mihiel je francúzsky kantón v departemente Meuse v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 20 obcí.
Alex Gaudino
Alex Gaudino (narodený ako Alessandro Alfonso Fortunato Gaudino, 23. január 1970, Salerno, Taliansko) je taliansky hudobný producent a DJ. Svoju hudobnú kariéru začal pod vydavateľstvom Flying Records v roku 1993. V roku 1998 s pomocou Giacoma Maioliniega založil vlastné vydavateľstvo RISE Records. V roku 2007 vydal singel „Destination Calabria“, na ktorom vokálne spolupracovala hudobníčka Crystal Waters zo skladby „Destination Unknown“. Začiatkom roka 2008 vydal tiež úspešný singel „Watch Out“, na ktorom vokálne spolupracovala anglická nu-disco speváčka Shèna.
V roku 2011 vydal v spolupráci s americkou R&B speváčkou Kelly Rowland singel „What a Feeling“. Dosiahol 6. miesto v rebríčku UK Singles Chart a dostal sa do Top 40 v rebríčkoch v mnohých európskych krajinách. Takisto dosiahol 26. miesto v rebríčku Hot Dance Club Songs.
Alex Gaudino pripravuje svoj druhý štúdiový album Magnificent, ktorý bude vydaný koncom roku 2011.
Ares (nosná raketa)
thumb|Vľavo Ares V, vpravo Ares I Ares je nová generácia rakiet NASA, pomocou ktorých by sa malo ľudstvo vrátiť na Mesiac. Nosná raketa pre loď s posádkou sa bude volať Ares I, nákladná Ares V.
Ares I
Ares I bude trojstupňová raketa, bude slúžiť na vynášanie pilotovanej lode Orion na nízku obežnú dráhu okolo Zeme. Prvý stupeň bude tvoriť jeden päťsegmentový motor (Solid Rocket Booster), v súčasnosti používaný ako pomocný motor k raketoplánu. Druhý stupeň bude poháňaný motorom J-2X, spaľujúcim kvapalný kyslík a vodík, ktorý je odvodený z motora J-2 používaného v programe Apollo. Posádka Ares I sa bude skladať zo štyroch až šiestich kozmonautov. Raketa bude môcť na nízku obežnú dráhu vyniesť až 25 ton nákladu.
Počas dvoch a pol minúty po štarte vynesie prvý stupeň raketu do výšky 60 kilometrov s rýchlosťou 6,1 Mach. Po spálení všetkých pohonných látok sa pomocný raketový motor oddelí a dôjde k zážihu motora J-2X, ktorý vynesie posádku do výšky 100 kilometrov nad zemský povrch. Nakoniec sa oddelí najvyšší stupeň a pohonný systém servisného modulu uskutoční cestu na obežnej dráhe vo výške 300 kilometrov nad Zemou.
Úlohou Ares I bude preprava posádky na ISS (plánované po roku 2014) a okolo roku 2020 dostať človeka na povrch Mesiaca.
Ares V
Ares V bude slúžiť na dopravu až 130 ton materiálu na nízku obežnú dráhu okolo Zeme a 65 ton na Mesiac. Prvý stupeň využije dva päťsegmentové pomocné raketové motory (Solid Rocket Booster) pripevnené na boku palivovej nádrže, ktorá dodá kvapalný kyslík a vodík piatim raketovým motorom RS-68 upevneným pod touto nádržou. Na vrchole nádrže bude medzistupňový valec, ktorý obsahuje oddeľovacie raketové motory a novo navrhnutý nadstavec, ktorý bude spájať prvý a druhý stupeň. Vrchný stupeň bude poháňaný motormi J-2X spaľujúcimi kvapalný kyslík a vodík. Horný kompozitný kryt chráni lunárny modul, ktorý zahŕňa stupeň pre zostup posádky na povrch Mesiaca a stupeň pre výstup späť do lunárneho modulu a následný návrat posádky domov.
Biologická membrána
Biologická membrána (iné názvy: biomembrána, membrána, bunková membrána; s dôrazom na všeobecnú jednotnosť jej štruktúry aj: jednotková membrána, elementárna membrána, membránová jednotka, z angl. unit membrane) je stavebný a funkčný prvok všetkých buniek a súčasť veľkého počtu organel, ktorý pozostáva prevažne z tukov a bielkovín. Má veľa rôznych funkcií, najmä funkciu semipermeabilnej membrány, ako aj regulátora špecifickej látkovej výmeny medzi bunkou a jej okolím resp. medzi rôznymi reakčnými priestormi vnútri bunky.
Druhy
Podľa funkcie a štruktúry existujú tieto druhy biologickej membrány:
Rôzne druhy biomembrán sa do seba môžu navzájom premieňať, pričom sa postupne menia aj enzýmy v nich a zloženie ich lipidov. Napríklad z membrán Golgiho vačkov vznikajú pri tvorbe bunkových platničiek rastlinnej bunky nové plazmatické membrány dvoch dcérskych buniek. Takisto dokážu niektoré baktérie a ryby prispôsobiť zloženie svojich biomembrán teplotám okolia.
Zloženie
Samotná membrána teda zrejme pozostáva z lipidov, prevažne fosfolipidov, napr. lecitínu. Ich molekuly pozostávajú z hydrofóbnej časti (uhľovodíky – zvyšky mastných kyselín) a hydrofilnej časti (napr. zvyšky fosfátov, cholín). Pri nízkych teplotách sú uhľovodíky usporiadané na spôsob kryštálovej mriežky a membrána má vtedy želatínovú konzistenciu, pri fyziologických teplotách sú membrány tekuto kryštalické, čo je spôsobené obrovskou rýchlosťou pohybu molekúl lipidov. Pomer hmotnosti proteínov a lipidov je 1:4 až 4:1.
Jednotlivé druhy membrán sa spravidla odlišujú najmä rozličnými enzýmami, ktoré obsahujú. Membrány s malým počtom proteínových útvarov sú tzv. štruktúrne membrány, ostatné sú tzv. funčné membrány (napríklad vnútorná membrána mitochondrií).
Model tekutej mozaiky
Na týchto a iných výsledkoch moderného molekulárneho výskumu je založený tzv. model tekutej mozaiky, ktorého autori sú S. J. Singer a G. L. Nicolson (Science 1971, 1972). Podľa tohto modelu je cytoplazmatická membrána tvorená fosfolipidmi, ktoré sú usporiadané do dvoch vrstiev. Jednotlivé molekuly fosfolipidov sú orientované hydrofilnými (polárnymi) alifatickými reťazcami na povrch membrány a hydrofóbnymi (nepolárnymi) koncami do vnútra membrány. Každá biomembrána má preto hydrofilné jadro a dva hydrofóbne povrchy: Jednotlivé molekuly sú v membráne uložené voľne, môžu sa pohybovať a preto je membrána pri fyziologických teplotách viskózna a tento model sa nazýva tekutý. Mieru fluidity membrány ovplyvňuje jej zloženie z rôznych typov fosfolipidov, alebo prítomnosť molekúl, ktoré ako keby zrieďovali hustú hydrofóbnu vrstvu fosfolipidových reťazcov. V prípade eukaryotických buniek je to najmä cholesterol, v prokaryotických membránach sú to hopanoidy.
Okrem tukov (lipidov) sa v biomembráne nachádzajú bielkoviny (proteíny) s rozličnou štruktúrou a funkciou, ktoré sú ponorené rôzne hlboko do vrstvy lipidov. Na základe toho rozoznávame proteíny Bielkoviny sú v membráne často nerovnomerne rozložené - podľa toho, aké majú príslušné časti membrány funkcie.
Ján Aponi
Legenda
Podľa legendy zaznamenanej v spise Bénia Nagya sa mladý Ján uchýlil k pustovníckemu životu a v jaskyni, ktorá sa nachádzala za hlavným oltárom kostola sv. Kataríny na hraniciach obce Naháč v Bratislavskej stolici, Jánovi zjavila sv. Katarína Alexandrijská, ktorá mu povedala, aby na danom mieste postavil kostol na jej počesť.
Podľa staršieho záznamu, rukopisu františkána Jena Kósu (* 1714† 1783) o dejinách rádu z roku 1768, sa sv. Katarína zjavila ''„jednému obyvateľovi Dechtíc, keď sa tam modlil. Panna mu vnukla – podľa tradície – aby postavil na tomto mieste kaplnku.“ Drevenú kaplnku podľa rukopisu postavili obyvatelia Dechtíc z vlastných prostriedkov a navštevovali ju mnohí veriaci z okolia, medzi nimi „muž menom Ján, ktorý pochádzal zo znamenitej a starej rodiny Apponyiovcov“''. Kósa ďalej uvádza, že Ján sa tam rozhodol „vnuknutím Ducha Svätého“ začať žiť pustovnícky život a usadil sa v jaskyni v blízkosti kaplnky, kde sa mu zjavila sv. Katarína. Ján sa nedal presvedčiť prosbami ani zastrašiť vyhrážkami príbuzných a priateľov, aby od pustovníckeho života, ktorý „nie je hoden jeho pôvodu“ upustil a keď ho napokon násilím odvliekali do rodičovského domu „prial [si], aby radšej zomrel, akoby ho mali odtrhnúť od služby Bohu, ktorému sa on celý oddal, alebo akoby ho mali pošpiniť krásy tohoto sveta“ a napokon „v tichosti prvú noc zomrel“. Na mieste jaskyne resp. kaplnky bol v roku 1618 postavený kostol a kláštor zasvätený sv. Kataríny Alexandrijskej.
Odkaz
O pustovníkovi Jánovi Aponim zahrali študenti jezuitského gymnázia v Košiciach (1763) a v Budíne (1767) školskú drámu.
Doska
Doska alebo platňa môže byť:
Juraj Mikúš
Juraj Mikúš (* 22. február 1987, Skalica) je slovenský hokejista.
Klubový hokej
Po skončení sezóny sa dohodol na dvojročnej zmluve s klubom KHL Spartak Moskva. Koncom septembra 2010 bol vymenený do Dinama Riga, pretože bol v klube naplnený počet cudzincov. V Rige zotrval dva mesiace, odohral 22 duelov, v ktorých získal 4 body (1+3). V sezóne 2011/12 hral za HC Lev Poprad, kde bol najproduktívnejším hráčom, v 43 zápasoch dosiahol 27 bodov (12+15). Sezónu dohral v tíme najvyššej fínskej súťaže TPS Turku. V devätnástich zápasoch mal bilanciu 5 gólov a 6. asistencií. Ročník 2012/2013 začal v pražskom klube HC Lev Praha, kde odohral 27 zápasov, v ktorých získal 11 bodov (4+7). Koncom januára, tesne pred záverom prestupového obdobia v Európe a KHL ho získal klub HC Slovan Bratislava. S vedením podpísal zmluvu do konca nalsedujúcej sezóny, t.j. do 30. apríla 2014.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 66 zápasov a strelil 15 gólov.
The Kooks
The Kooks je indie rocková skupina zo Spojeného kráľovstva, ktorá vznikla v roku 2004 v Brightone v Anglicku.
Doteraz vydali 2 štúdiové albumy, ktoré dosiahli úspech v UK Albums Chart. Ich debutový album z roku 2006 Inside In/Inside Out sa dostal najvyššie na #2 a druhý album z roku 2008 Konk sa stal #1. Skupina vydala tretí štúdiový album Junk Of The Heart, 12. septembra 2011.
História
Kapela sa sformovala na Brighton Institute of Modern Music, kde všetci členovia študovali. Hlavný vokalista a rytmický gitarista Luke Pritchard zohnal bassistu Maxa Raffertyho v rámci vysokoškolského projektu, Luke a Max tvorili základ skupiny. Po príchode hlavného gitaristu Hugh Harrisa a bubeníka Paula Garreda premýšľali o názve skupiny, vybrali "Kooks", čo je názov songu Davida Bowieho z albumu Hunky Dory, vydaného v roku 1971.
The Kooks vydali debutové EP a hrali na Brighton's Free Butt festivale, neskôr sa dostali k nahrávaciemu štúdiu Virgin Records. Prvým hitom bola pieseň s názvom „Naïve“, ktorú napísal Pritchard vo svojich pätnástich rokoch – táto pieseň bola súčasťou prvého albumu Inside In/Inside Out. Predalo sa ho viac než milión kópií a získalo trojnásobné platinové ocenenie. Aktuálny album s názvom Konk sa dostal na prvé miesto britskej albumovej hitparády.
Súčasní členovia
V súčasnosti kapelu The Kooks tvoria:
Harry Potter a Fénixov rád (kniha)
left|80pxHarry Potter a Fénixov rád (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je piaty diel série ôsmich kníh o osude chlapca Harryho Pottera, mladého čarodejníka. Autorkou knihy je anglická spisovateľka Joanne Rowlingová. Kniha bola prvýkrát publikovaná v roku 2003 v anglickom vydavateľstve Bloomsbury. Na Slovensku vyšla v roku 2003 vo vydavateľstve Ikar. Knihu preložila Oľga Kralovičová. Na základe knihy bol natočený rovnomenný film.
Stručný obsah knihy
Harry Potter má pätnásť rokov a ide do piateho ročníka Rokfortskej strednej školy čarodejníckej. Na rozdiel od väčšiny školákov sa na letné prázdniny neteší, a toto leto je obzvlášť nepríjemné. Nielenže ho Dursleyovci ako zvyčajne terorizujú, ale dokonca aj jeho najlepší kamaráti Ron a Hermiona sa správajú veľmi čudne a tajnostkársky. Harry sa túži vrátiť do školy a zistiť, prečo sa celé leto poriadne neozvali. Ale sa k ním dostane skôr ako čakal. Harryho a jeho bratanca Dudleyho napadnú dementori. Dostáva sa do domu na Grimualdovom námestí k priateľom a dozvedá sa o Fénixovom ráde. Celý čarodejnícky svet a hlavne Ministerstvo mágie popiera návrat Lorda Voldemorta. Na Rokforte vládne teror, ktorého centrom je Ministerstvom nastrčená profesorka obrany proti čiernej mágií Dolores J. Umbridgeová. Rok je ťažký, lebo všetkých žiakov piateho ročníka čakajú skúšky VČÚ (vynikajúca čarodejnícka úroveň). Kvôli tomu je Harry nútený založiť organizáciu Dumbledorova armáda (DA), kde sám učí priateľov obranu proti čiernej mágii, ktorú ich prof. Umbridgeová odmieta učiť. Hagrid sa polroka neukázal, z čoho neskôr vysvitne, že bol za obrami a do Zakázaného lesa priviedol svojho brata, obra Grawpa. Kvôli nepovolenej organizácií DA Dumbledore odstupuje z postu riaditeľa školy a na jeho miesto sa dostáva prof. Umbridgeová. Po skúškach má Harry víziu, že jeho krstného otca Siriusa uniesol Voldemort a mučí ho na Ministerstve mágie. Spolu s priateľmi Ronom, Hermionou, Lunou, Nevillom a Ginny ho idú zachrániť. Je to však pasca. Na Ministerstve čakajú Smrťožrúti. DA, ktorej príde na pomoc aj Fénixov rád s nimi začne bojovať. Na konci Sirius umiera rukou jeho sesternice Bellatrix. V átriu prebehne veľký boj medzi Dumbledorom a Voldemortom, ktorý konečne upozorní svet na návrat mocného čierneho mága. Harry sa dozvedá z proroctva, ktoré našiel v Oddelení záhad, že musí zabiť Voldemorta inak by sám nemohol byť na žive.
Kirchdorf am Inn
Žije tu obyvateľov.
Tri kríže (sedlo)
Tri kríže je sedlo v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov, ležiace južne od Velestúra. Je významnou križovatkou turistických chodníkov a východiskom na Velestúr, Smrečník a Zlatú studňu.
Stenay (kantón)
Stenay je francúzsky kantón v departemente Meuse v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 19 obcí.
Massy (Seine-Maritime)
Massy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Emauzský kláštor
thumb|Emauzský kláštor Emauzský kláštor, alebo kláštor benediktínov pri chráme Panny Márie a slovanských patrónov zvaný Na Slovanoch či Emauzy založil 21. novembra 1347 český kráľ a cisár Karol IV. pre rád slovanských benediktínov. Nachádza sa v Prahe 2 na Novom Měste, na území vymedzenom ulicami Vyšehradská, Trojická, Pod Slovany a Na Slovanech.
Dejiny
thumb|left|Kláštor od Vltavy na prelome 19. a 20. storočia Karol IV. kláštor založil na základe privilégia pápeža Klementa VI. z 9. mája 1346. Pápežsky súhlas získal ešte ako moravský markgróf a dostal ho po istom váhaniu. Ku kláštoru Karol založil v roku 1371 kostol zasvätený Panne Márii, svätému Hieronymovi, slovanským vierozvestcom Cyrilovi a Metodovi a českým svätcom Vojtechovi a Prokopovi. Zasvätenie chrámu a kláštora vykonal na Veľkú noc 29. marca 1372 pražský arcibiskup Jan Očko z Vlašimi za účasti dvoch ríšskych kurfirstov a niekoľkých biskupov, samotného Karola IV. a jeho syna Václava IV. Tým, že Karol presadil, aby kláštor vysvätil pražský arcibiskup, a nie pápežský nuncius, zdôraznil špecifickosť novej inštitúcie.
Karol IV. si bol vedomý politických a duchovných záväzkov plynúcich z faktu, že po praslici pochádzal zo starobylej slovanskej dynastie Přemyslovcov. Zároveň jeho snahy smerovali i k odstraneniu schizmy medzi západnou cirkvou a východnými kresťanskými cirkvami. Rozhodol sa preto oživiť slovanskú liturgiu hlásiacu sa k cyrilometodskej tradícii a vytvoriť stredisko slovanskej cirkevnej vzdelanosti odkiaľ by sa vierouka v slovanskom jazyku šírila medzi Čechov i ostatných Slovanov. Pozval preto do Prahy benediktínskych rehoľníkov z oblasti dnešného Chorvátska, tzv. hlaholášov, znalých cirkevnej slovienčiny.
Arménske národné futsalové družstvo mužov
Arménske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Arménsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Hayastani futboli federatsian (HFF). Prvý medzinárodný zápas odohralo v roku 2000. Vo februári 2017 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 82. miesto.
Emauzský kláštor
Dejiny
Pri spojeneckom nálete na Prahu 14. februára 1945 bola poničená budova kostola a klenby kláštornej budovy, opravy sa uskutočnili v prvej polovici 50. rokov. V roku 1950 bol kláštor zoštátnený a v 50. rokoch pripadol Československej akadémii vied. Časť rehoľníkov vtedy odišla do Talianska.
Súčasnosť
Po roku 1989 získalo späť budovy kláštora i kostol Benediktínske opátstvo v Emauzoch. V roku 1995 bola ukončená jedna etapa rekonštrukcie kláštora. V roku 2003 bola dokončená rekonštrukcia kostola, posvätený nový oltár a prvá omša sa konala symbolicky na Veľkonočný pondelok 21. apríla 2003. V súčasnosti patria k emauzskému opátstvu traja mnísi z ktorých dvaja žijú priamo v kláštore, a jeden je farárom v Domašove pri Brne.