cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard Ira Bong
Mladosť a raná kariéra
Bong vyrastal na farme neďaleko mesta Poplar vo Wisconsine. Od malička sa zaujímal o letectvo, staval aj modely lietadiel. Na univerzite vo Wisconsine študoval od roku 1938 pedagogiku. Počas štúdia začal navštevovať civilný letecký kurz. V roku 1941 sa zapísal do Leteckého zboru Armády Spojených štátov (United States Army Air Corps, USAAC) ako kadet. Už počas výcviku v severnej Kalifornii sa ukázalo, že je schopný letec. Po skončení výcviku mu bola udelená 9. januára 1942 hodnosť nadporučíka. Následne sa stal inštruktorom leteckej streľby. Stal sa známy svojimi akrobatickými kúskami, keď so svojím P-38 Lightning aplikoval prvky vyššej pilotáže v blízkosti mosta Golden Gate Bridge, za čo bol neskôr pokarhaný veliteľom 4. leteckej armády generálmajorom Kenneym.
2. svetová vojna
thumb|left|Richard Bong v kabíne P-38 Lightning
Neskôr sa dostal k 49. stíhacej letke 14. stíhacej skupiny na Hamilton Field v Kalifornii. Predtým než v lete 1942 jednotku poslali do Anglicka, bol Bong prevelený k inej jednotke na Hamilton Field, ktorou bola 78. stíhacia skupina. Tu slúžil v 84. stíhacej letke. Táto jednotka sa čoskoro dostala do oblasti južného Tichomoria.
10. septembra 1942 sa poručík Bong dostal k 9. stíhacej letke známej ako „Flying Knights“, ktorá patrila k 49. stíhacej skupine. Jednotka mala základňu v meste Darwin v Austrálii. Kým jeho jednotka čakala na dodávky nedostatkových strojov P-38, Bong ostatní letci 9. letky lietali v strojoch 39. stíhacej letky, ktorá sa nachádzala v Port Moresby na Movej Guinei, aby získali bojové skúsenosti. 27. decembra 1942 tak získal svoje prvé dva zostrely, keď zničil jedno japonské Micubiši A6M „Zero“ a jedno Nakadžima Ki-43 „Oscar“ nad Bunou, počas bojov o Buna-Gona. Bong bol za tento úspech dekorovaný medailou Silver Star.
Do apríla 1944, vtedy už kapitán Bong získal 27 vzdušných víťazstiev, čím predbehol Eddieho Rickenbackera, ktorý počas 1. svetovej vojny získal 26 víťazstiev.
Počas ďalšej dovolenky v USA stretol svoju budúcu manželku Marjorie Vattendahl. Na Novú Guineu sa Bong vrátil v septembri 1944 a pomenoval svoj P-38 "Marge" podľa svojej priateľky. Napriek tomu, že sa dostal do štábu aj naďalej pokračoval v bojových misiách z Taclobanu, Leyte, počas Filipínskej kampane, kde do decembra dosiahol celkovo 40 víťazstiev. Na odporúčanie generála Kenneyho, Bong dostal najvyššie americké vojenské vyznamenanie Medal of Honor od generála MacArthura v decembri 1944. thumb|Novinová správa o Bongovej smrti V Bongovej citácii k medaile stálo, že lieta bojové misie aj napriek tomu, že je inštruktor pre štandardizáciu dôstojníkov V. stíhacieho veliteľstva. Jeho hodnosť majora ho kvalifikovala do funkcie veliteľa letky, avšak uprednostňoval lety ako veliteľ dvojice, či štvorice lietadiel. V januári 1945 spojenecké veliteľstvo oblasti Tichomoria poslalo Bonga nadobro do zázemia. Bong sa oženil s Marge a podieľal sa na rôznych spoločenských akciách ako bola propagácia vojnových podielov.
Smrť
Bong sa neskôr stal skúšobným pilotom pre Lockheed Corporation. Lietal na nových prúdových strojoch P-80 Shooting Star na Burbanskom letisku. 6. augusta 1945 mu počas štartu vynechala palivová pumpa a jeho P-80A výrobného čísla 44-85048 začala strácať výšku. Náhradná pumpa buď nefungovala, alebo ju Bong zabudol zapnúť. Napriek tomu sa mu podarilo z neovládateľného lietadla vyskočiť, ale bol príliš nízko na to aby sa jeho padák stihol otvoriť. Jeho smrť by sa dostala na prvé stránky novín, zatienila ju však iná ohromujúca správa, ktorou bolo bombardovanie Hirošimy.
One in a Million
„One in a Million“ je skladba britskej drum and bassovej skupiny Drumsound & Bassline Smith, na ktorej vokálne spolupracovala speváčka Fleur. Skladba bola vydaná ako singel dňa 21. apríla 2013 a dosiahla 53. miesto v rebríčku UK Singles Chart a 14. miesto v UK Dance Chart.
Hudobné video
Hudobné video k skladbe „One in a Million“ bolo prvýkrát zverejnené na YouTube dňa 27. marca 2013 v celkovou dĺžkou tri minúty a sedem sekúnd.
Lev X.
náhľad|Pápež Lev X. Lev X., vl. menom Giovanni di Lorenzo de’ Medici (* 11. december 1475, Florencia – † 1. december 1521, Rím) bol taliansky duchovný a 217. rímsky pápež (v období rokov 15131521).
Životopis
Narodil sa ako druhý syn Lorenza Mediciho zv. Vznešený. Na kňazskej dráhe postupoval nesmierne rýchlo. Už ako sedemročný bol prijatý do duchovného stavu (dostal tonzúru), ako trinásťročný bol vymenovaný za kardinála-diakona.
V rokoch 1489 - 1491 študoval teológiu a cirkevné právo v Pise. V sedemnástich rokoch vstúpil do posvätného kolégia v Ríme, čoskoro však, po smrti svojho otca v roku 1492, kolégium opustil a vrátil sa do Florencie.
Keď jeho rodina musela odísť do vyhnanstva, putoval Francúzskom, Nemeckom a Holandskom a v roku 1500 sa vrátil do Ríma. Tam sa venoval literatúre, maliarstvu, divadlu a hudbe. Po smrti pápeža Alexandra VI. začal získavať politický vplyv. V roku 1512 sa mu podarilo obnoviť vládu Mediciovcov nad Florenciou, kde panoval až do konkláve, ba aj ako pápež, až do svojej smrti.
V roku 1517 zmaril plány niekoľkých búriacich sa kardinálov, ktorí ho chceli otráviť, keď ich vodcu Alfonza Petrucciho dal popraviť, niekoľkých dal uväzniť, a na takto uprázdnené miesta v kardinálskom kolégiu 1. júla vymenoval tridsaťjeden nových kardinálov.
Pápežova diplomacia mala veľmi krivoľakú podobu. Najprv sa zdalo, že podporuje francúzskeho kráľa Františka I., inokedy kurfirsta Fridricha Saského, a až keď to bolo nevyhnutné, uznal Habsburga Karola I. a uzavrel s ním spojenectvo proti Francúzsku.
Keďže sa pri zvolení za pápeža zaviazal prísahou pokračovať v Piatom lateránskom koncile, 27. apríla 1513 otvoril jeho šieste zasadanie. Ďalšie zasadania tohoto koncilu sa letmo dotkli reformy a bolo zrejmé, že konciloví otcovia si boli vedomí nešvárov v cirkvi, ktoré priam kričali po odstránení. Bola síce zriadená reformná komisia, boli vydané aj reformné dekréty, no ku skutočnej náprave neprišlo.
Hoci snem trval päť rokov a mal dvanásť zasadnutí, nevykonal pre cirkev nič vážneho. Keď 10. marca 1517, po nariadení križiackej výpravy proti Turkom a zavedení trojročnej dane pre benefíciá, ktorá mala túto výpravu financovať, Lev zakončil Piaty lateránsky koncil, bolo jasné, že ani koncil, ale ani pápeži, či Július II. alebo Lev X., nepochopili vážnosť situácie v cirkvi. Nešlo im vážne o reformu, čo sa stalo pre cirkev osudné.
Podľa historikov Lev X. bol bezstarostný a pôžitkársky človek, mecenáš umenia a znovuzakladateľ rímskej univerzity, ale aj ľahkomyseľný márnotratník, ktorý získaval peniaze aj takým spôsobom, že dával do záložne palácový nábytok, drahé príbory a nádoby.
Financoval nielen svoje radovánky, ale aj vojny, najmä vyhlásenú križiacku výpravu a v neposlednom rade výstavbu chrámu sv. Petra. Okrem požičiavania si, zadovažoval si peniaze predávaním úradov, ba aj kardinálskych titulov.
Na financovanie výstavby svätopeterského chrámu obnovil odpustky, ktoré schválil jeho predchodca Július II., a zariadil, aby odpustky propagovali kazatelia v kostoloch. Keď v januári 1517 začal o odpustkoch kázať dominikán Ján Tetzel, augustiniánsky mních Martin Luther zareagoval tým, že na protest pribil na dvere kostola vo Wittenbergu svojich 95 téz. Začiatkom roku 1518 Lev nariadil generálnemu predstavenému augustiniánskej rehole, aby Luthera umlčal. Nariadenie bolo bez úspechu.
Po diskusiách medzi teológom Jánom Eckom a Martinom Lutherom v Lipsku v roku 1519 vydal Lev X. bulu Exsurge Domine (15. júna 1520), v ktorej odsúdil Luthera v 41 bodoch. Keď Martin Luther bulu verejne spálil, pápež ho exkomunikoval v bule Decet Romanum pontificem, vydanej 11. októbra 1521, v ktorej tiež anglickému kráľovi Henrichovi VIII. udelil titul „Obhajca viery“ za to, že vydal knihu, v ktorej proti Lutherovi obhajoval sedem sviatostí.
Zo situácie, ktorá vznikla, sa dá usúdiť, že ani pápež, ani rímska kúria nepochopili význam revolúcie, ktorá práve prebiehala v celej cirkvi.
Po smrti bol Lev X. pochovaný v skvostnom náhrobku (dielo sochára a architekta Raffaela da Montelupo v bazilike Santa Maria sopra Minerva.
Ambient
Ambient môže byť:
Otakar Brousek starší
Otakar Brousek starší (* 28. september 1924, Krhanice – † 14. marec 2014, Praha) bol český herec.
Životopis
V mladosti veľa športoval, hral na husle a zaujímal sa o literatúru a divadlo. Začínal ako úplný ochotník bez akéhokoľvek formálneho divadelného vzdelania, amatérsky hral i režíroval. Ihneď po 2.Svetovej vojne v roku 1945 začínal ako herec a inšpicient v divadle na Kladne, odkiaľ potom v roku 1946 prešiel do Studia Národného divadla v Prahe k Jindřichovi Honzlovi. Po absolvovaní vojenskej základnej služby v Armádnom umeleckom súbore a pôsobenie v Armádnom rozhlasu krátko hral vo Smíchovskej Realistickom divadle Zdeňka Nejedlého, odkiaľ odišiel na šesť rokov do Divadla E.F.Buriana (1952-1959).
Potom pôsobil v rokoch 1959 až 1990 vo Vinohradskom divadle, kde zostal do smrti ako stály hosť.
Stvárnil viac ako 120 rolí klasického aj súčasného divadelného repertoáru. Za jeho celoživotné majstrovstvo v činohre ho Herecká asociácia v roku 2004 odmenila cenou Thálie.
Účinkovanie vo filme bolo vzácnejšie, aj tak hral v približne 40 snímkach, napr Anjelská tvár, Svatby pana Voka, Můj brácha má prima bráchu alebo F.L. Věk.
Bol to herec s mimoriadne precízne dikciou a vysoko kultivovaným hereckým prejavom. Bol i výborným recitátorom, konferenciérom, dabérom a voiceoverom. Nahovoril napríklad George Cowleyho v britskom seriáli Profesionáli, alebo v poslednej dobe Albusa Dumbledora vo filmovej sérii Harry Potter. V roku 1996 získal Cenu Františka Filipovského za celoživotné majstrovstvo v dabingu.
Rodinný život
Od septembra 1965 bol druhýkrát ženatý, s bývalou tanečnicou Národného divadla v Prahe a herečkou Lukou Rubanovičovou. Obe jeho deti z prvého manželstva (manželka predčasne zomrela) - syn Otakar a dcéra Jaroslava - sú herci. Tiež ich partneri, Ladislav Potměšil, manžel Jaroslavy, a Zuzana Mixová, prvá manželka Otakara, sú herci.
O svojej rodine písal v knihe Otakar Brousek o sobě… sága rodu Brousků  (2002).
Saint-Gourson
Saint-Gourson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fleury-la-Montagne
Fleury-la-Montagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dubňany
Dubňany sú mesto v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 6 388 obyvateľov, z toho 3 175 mužov a 3 213 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,5 roka (muži 39,8 roka, ženy 43,2 roka).
Viróza
Viróza alebo vírusová choroba je všeobecné označenie infekčného ochorenia spôsobeného vírusom. K najčastejším virózam patrí nádcha (rinitída) a chrípka.
Peter Horák
Peter Horák (* 7. december 1983, Bratislava) je slovenský atlét venujúci sa skoku do výšky. Je členom klubu VŠC Dukla Banská Bystrica.
Riad (jedlá)
Riad je súhrnné označenie pre nádoby a nástroje, ktoré slúžia na prípravu alebo konzumáciu jedál, nápojov a iných potravín.
Druhy
V gastronómii rozlišujeme biely a čierny riad. Toto označenie však dnes neznamená farbu porcelánu, skla, kovu alebo iného materiálu, z ktorého je riad vyrobený, ale slúži na rozdelenie riadu podľa toho, či sa používa na prípravu jedál alebo na ich konzumáciu.
Biely riad
Biely riad sú predmety, ktoré používa hosť alebo iný stravník sú to (taniere, poháre, hrnčeky a šálky, misy, misky, príbory, tácky atď.).
Čierny riad
Čierny riad slúži na prípravu pokrmu, vo všeobecnosti ho používajú kuchári. Nádoby na prípravu jedál sú napríklad: gastronádoba, hrnce, panvice, pekáče, na zakrytie nádob slúžia pokrievky.
Ďalšími nástrojmi potrebnými často na prípravu surovín, jedál alebo nápojov sú otvárače nádob, hlavne konzerv, pohárov a fliaš. Podobný účel majú luskáčiky na orechy.
Ešus je jedálenská miska na poľné stravovanie, ktorá základný účel má podobný bielemu riadu, no je prispôsobená aj na priamu tepelnú úpravu jedla. Podobne kanvica sa podľa druhu používa buď len na prípravu nápojov, alebo aj na ich podávanie; v kanviciach sa niekedy servírujú aj omáčky.
Byt (rozlišovacia stránka)
Byt môže byť:
Ľudová hudba
náhľad|Český súbor ľudovej hudby Hukvaldy Ľudová hudba alebo hudobný folklór je hudobný žáner širokých más obyvateľstva, často neznámych autorov, tradične zachovávaný ústnym podaním. Môže ísť o hudbu reprodukovanú spevom, ale aj o nástrojovú hudbu. Hudba má v tradičnej kultúre mimoriadny význam. Ľudová hudba a jej prostriedky sú podstatou alebo súčasťou mnohých poetických, dramatických, či pohybových foriem.
Ľudová hudba je v kontraste s komerčnou a klasickou hudbou. Je spontánnym prejavom ľudovej hudobnosti. Ľudovou hudbou sa zaoberá hudobná folkloristika.Spievali si ju ľudia pri práci, pri dieťatku keď ho chceli uspať, a pri ďalších činnostiach.
Poľská Tomanová
Poľská Tomanová je hôľnatý vrchol v pohraničnom hrebeni Západných Tatier blízko Červených vrchov. Je turisticky neprístupný.
Vysvetlivka
Vysvetlivka je ústna alebo písomná poznámka, dodatok, ktorá má za cieľ prispieť k lepšiemu pochopeniu, vysvetleniu, objasneniu niečoho.
Poľská Tomanová
Lavínové žľaby
Na viacero strán z neho spadajú viaceré väčšie lavínové žľaby, napr. Široký žľab, Suchý žľab, Javorový žľab alebo Suchi Tomanowski žľab v Poľsku.
Ján Svetoň
Prof. PhDr. Ján Svetoň (pôvodným menom Ján Schweinert; * 6. marec 1905, Oțelu Roșu, Rumunsko – † 3. apríl 1966, Bratislava) bol slovenský vedec, demograf a vysokoškolský pedagóg. Venoval sa najmä demografickej štatistike a slovenskému vysťahovalectvu do zahraničia. Rekonštruoval demografické údaje Slovenska z 18. – 19. storočia, analyzoval príčiny a rozsah slovenského vysťahovalectva.
Životopis
Strednú školu absolvoval na Reálnom gymnáziu v Prievidzi v roku 1925. V roku 1931 ukončil dizertáciou zo sociológie štúdium na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1933 – 1934 bol archivárom grófa Harracha vo Velkom Meziříčí. V roku 1934 bol riaditeľom Štefánikovho kolégia pre slovenských vysokoškolákov v Prahe. V rokoch 1937 – 1939 bol tajomníkom v Československom ústave zahraničnom v Prahe. V roku 1937 mu na základe žiadosti Zemský úrad v Prahe povolil zmeniť priezvisko Schweinert na Svetoň. Po návrate na Slovensko v roku 1939 pracoval vo Vedeckej spoločnosti pre zahraničných Slovákov. V septembri 1944 začal pracovať v Štatistickom úrade v Bratislave a zúčastnil sa Slovenského národného povstania.
V roku 1946 bol vyslaný Slovenským plánovacím a štatistickým úradom ako štatistický expert do presídľovacej komisie v Maďarsku a v tom istom roku bol ako demografický expert na Mierovej konferencii v Paríži. V roku 1952 bol vymenovaný za predsedu Slovenského štatistického úradu. V rokoch 1952 – 1966 vedúci Katedry štatistiky na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. V rokoch 1955 – 1958 prorektor Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. V roku 1957 docent Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. V januári 1958 bol Predsedníctvom vlády menovaný za člena populačnej komisie, kde bol do roku 1963. V roku 1964 profesor. Po celý čas pôsobenia na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave bol vedúcim katedry štatistiky. V roku 1964 spoluzakladal Slovenskú demografickú a štatistickú spoločnosť. V roku 1964 vyznamenaný Za vynikajúcu prácu.
Special Air Service
right|thumb|180px|Príslušníci SAS v severnej Afrike počas druhej svetovej vojny Special Air Service (doslova "Špeciálna letecká služba"), v skratke SAS, je jednou zo špeciálnych jednotiek Britskej armády.
SAS je dôležitou súčasťou zvláštnych síl Spojeného kráľovstva. Medzi ďalšie jednotky patrí: Special Boat Service (SBS), Special Reconnaissance Regiment (SRR) a Special Forces Support Group (SFSG).
Dejiny
Pôvodne bola výsadkovým práporom britskej armády. Vznikla počas druhej svetovej vojny ako jednotka pre rozličné a špeciálne spravodajské operácie. Koncom 60. rokov sa začala nasadzovať aj v protiteroristických akciách, najmä v Severnom Írsku. V roku 1958 boli jednotky SAS nasadené v Ománe, v roku 1963 na Borneu. V polovici 70. rokov bol vytvorený 22. pluk SAS, ktorého úlohou je výhradne boj s terorizmom. Dostal názov Counter revolutionary warfare squadron, ale známejšie je jeho neoficiálne pomenovanie - Special projects team. Tento oddiel nie je personálne stálou jednotkou, každých šesť mesiacov sa v ňom striedajú pododdiely SAS. K najznámejším protiteroristickým akciám pluku patrilo oslobodenie rukojemníkov na iránskom veľvyslanectve v Londýne v máji 1980. Jednotky SAS boli nasadené vo falklandskej vojne v roku 1982 a ďalších nasledujúcich lokálnych konfliktoch.
V dnešnej dobe sa SAS skladá zo štyroch plukov a spolu má asi 2100 mužov.
Amatér (rozlišovacia stránka)
Amatér môže byť:
Kukučínov
Kukučínov je obec na Slovensku v okrese Levice. V katastrálnom území obce je prírodná rezervácia Hlohyňa.
Dunakiliti
Dunakiliti alebo Kiliti je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Mosonmagyaróvárskom obvode.
Má rozlohu 3366 ha a žije tu 1861 obyvateľov (2011).
Národnostné a jazykové zloženie
zdroj: ksh.hu
Náboženské zloženie
zdroj: ksh.hu
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ivanka pri Dunaji
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ivanka pri Dunaji v okrese Senec.
Klagenfurt am Wörthersee
Klagenfurt am Wörthersee (slovin. Celovec ob Vrbskem jezeru, slov. historický názov Celovec, ) je hlavné mesto rakúskeho spolkového štátu Korutánsko, pri rieke Glan. Od 3. júla 2007 sa k názvu "Klagenfurt" pridáva aj prívlastok "am Wörthersee".
Prvé osídlenie pochádza z 12. storočia, dnes tu žije okolo 98-tisíc obyvateľov, vrátane okolo 1 700 korutánskych Slovincov, čo je asi jedna desatina slovinskej menšiny v Rakúsku.
Vznik
Vznik je udalosť, začatie bytia, prestanie nebytia. Výsledok vznikania. Opakom vzniku je zánik. Keď čosi vzniká, čosi iné zaniká.
Saint-Groux
Saint-Groux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Profesionál (rozlišovacia stránka)
Profesionál môže byť:
Walther Hermann Nernst
Walther Hermann Nernst (* 25. jún 1864 – † 18. november 1941) bol nemecký chemik, ktorý pomohol vytvoriť modernú fyzikálnu chémiu. Je nositeľom Nobelovej ceny za chémiu za rok 1920. Nernst pracoval v oblastiach elektrochémie, termodynamike a fotochémie. Je známy pre svoju Nernstovu rovnicu.
Život
Nernst sa narodil v Briesene, Prusko. Vyštudoval fyziku a matematiku na Univerzitách v Zurichu, Berlíne a v Grazi. Po nejakom čase pracovania v Leipzigu, založil Inštitút Fyzikálnej chémie a Elektrochémie v Göttingene. Nernst vynašiel v roku 1898 Nernstovu lampu, elektrickú lampu ktorá využívala žeravý keramický hrot (nástupca uhlíkatej lampy a prekurzora u žieravých lampách). Nernst skúmal osmotický tlak a elektrochémiu. Okolo 1906 založil to, čo nazval „tepelná teória“, neskôr známu ako 3. termodynamický zákon (ktorý popisoval správanie hmoty keď teplota dosiahne absolútnu nulu).
V roku 1920, získal Nobelovu cenu za chémiu za jeho prácu v oblasti termochémie. V roku 1934, sa stal riaditeľom Fyzikálno-chemického Inštitútu v Berlíne, pozíciu opustil v roku 1933. Nernst sa neskôr venoval elektroakustike a astrofyzike.
Willis Tower
Budova je postavená v internacionálnom štýle a stala sa symbolom moderného Chicaga.
Výstavba
Hlavným architektom stavby bol Bruce Graham (napr. aj John Hancock Center). Budova má 108 poschodí, vlastné smerové číslo, pracuje v nej okolo desaťtisíc ľudí a 50 000 ju denne navštívi. V budove premáva 108 výťahov, váži 225 500 ton. Výťahy patria s rýchlosťou 8,128 m/s medzi najrýchlejšie na svete. K dispozícií je 418 064 m² plochy a z toho 353,961 m² na prenájom.
Staviteľom Willis Tower nebol jednotlivec, ale architektonická kancelária amerických stavebných firiem Skidmore, Owings a Merrill (SOM), založená v 30. rokoch 20. storočia. V rokoch 1969 - 1973 vybudovala pre rovnomenný americký reťazec 442-metrový vežiak Willis Tower (s anténou 527 m). Dve antény (označované ako východná a západná) boli nainštalované v roku 1982, západná bola 5. júna 2000 zvýšená o sedem metrov.
Premenovanie
Budova bola pôvodne postavená pre spoločnosť Sears, Roebuck & Co., ktorá patrila medzi najväčšie maloobchodné reťazce. V roku 1995 spoločnosť Sears budovu predala ale práva na pomenovanie budovy vlastnila až do roku 2003. V roku 2009 pripadlo právo na pomenovanie londýnskej spoločnosti Willis Group Holdings, Ltd. Stalo sa tak po tom ako odkúpila 13 000 m2 plochy na viacerých poschodiach. Premenovanie budovy bolo v rámci dohody. 16. júla 2009 bola budova premenovaná.
Fasáda
Fasádu tvorí kombinácia eloxovaného hliníka a presklenných panelov. Výzor budovy dopĺňa približne 16 100 okien bronzovej farby. Budova má na najvyššom poschodí výkyv 15 cm. Fasádu vyšplhali dvaja horolezci, Dan Goodwin v roku 1981 a Alain Robert v 1999.
Verejnosť
Vo vestibule budovy sa nachádza pohyblivá socha s názvom „The Universe“, ktorej autorom je amelický umelec Alexander Calder.
2. júla bola na 103. poschodí sprístupnená verejnosti vyhliadková rímsa s názvom „skydeck“. Tvorí ju podlaha z 1,3 cm hrubého skla.
V pracovnom dni sto výťahov dopraví 16000 ľudí do zamestnania na 110 poschodiach. Z vyhliadkovej plošiny vo výške 412 m je výhľad na celé mesto. Za dobrej viditeľnosti až za Michiganské jazero. Aj v metropole štátu Illinois sa uplatnilo harmonické súžitie starého a nového: oproti modernému presklenému kvádru stojí starý vežový vodojem.
Slovenská florbalová extraliga mužov 2005/06
Slovenská florbalová extraliga mužov v sezóne 2005/06 bol 5. ročník extraligy florbalistov, najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo sprvu 13 družstiev, súťaž však dokončilo iba 11 družstiev. Liga niesla mediálny názov Victory Sport Extraliga. Majstrom Slovenska sa piatykrát v rade stalo družstvo HKL-MJM Petržalka.
Systém súťaže
Systém súťaže pozostával iba zo základnej časti, v ktorej sa stretol každý s každým dvojkolovo formou miniturnajov. Keďže 2 družstvá súťaž nedokončili, 11. družstvo po základnej časti odohralo baráž s 3 neextraligovými tímami.
Výsledky
Zdroj: 1fbctrencin.sk
Konečné umiestnenie
Pozn: Družstvá ŠK Strakiss Považská Bystrica a FTTU Trnava súťaž nedohrali.
Virtuálny
Virtuálny môže byť:
Fley
Fley je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Fifth Chapter
The Fifth Chapter (tiež štylizovaná ako T5C) je sedemnásty štúdiový album nemeckej hard dance skupiny Scooter. To bol prepustený 26. septembra 2014.
Zoznam skladieb
Všetky skladby produkované Scooter, s výnimkou "Today" a "Radiate" produkoval Scooter a Vassy.
Singel
Prvý singel bol "Bigroom Blitz", ktorý uvádzal americký rapper Wiz Khalifa. To bol prepustený 23. mája 2014. Druhý singel "Today" bola vydaná dňa 5. septembra 2014 ako jeden track jednolôžkových a 26. septembra 2014 a maxi-singel. Tretí singel "Can't Stop Hardcore" bol prepustený dňa 5. decembra 2014. Štvrtý singel "Radiate" predstavovať Vassy bol prepustený na 29. mája 2015.
Črpák
náhľad|Črpák na zadnej strane slovenskej desaťkorunáčky z roku 1943 Črpák (nárečovo: čerpak, čärpak, čirpak, šerpák ) je drevená nádobka s uchom a vsadeným dnom, ktorá sa používala na salašoch na pitie žinčice a mlieka a na odmeriavanie množstva kvapaliny; symbol slovenského salaša. . Črpák sa vyrábal z dreva, ucho sa ozdobne vyrezávalo. Používali sa predovšetkým na salašoch. Črpáky, ktoré sa vyrábajú dnes sú prevažne dekoratívneho charakteru a ich praktické využite zmizlo súčasne s tradíciou pastierstva. Črpáky sú spolu s varechami, črpačkami, odlievákmi, varechami, formami na oštiepok a syr súčasťou bačovského riadu používaného na salašoch. Črpák sa skladá väčšinou z puterky, rúčky (ucha), dna a obrúčky. Črpák používali pastieri v Karpatoch a na Balkáne.
Typy črpákov na Slovensku
Na základe rozdielov v stavbe a skladbe črpákov sa na Slovensku rozlišujú tri základné typy črpákov:
Stredoslovenský typ črpáka
Stredoslovenský typ črpáka niekedy nazývaný aj detviansky je charakteristický pre Hornú Nitru, Zvolen, Detvu a Banskú Bystricu. Vyznačuje sa špecifickým spôsobom spojenia rúčky s puterkou. Na hornom okraji rúčky je zárez, ktorý sa ako háčik pridŕža rúčky na hornom okraji puterky. Dole sa priťahuje obrúčkou zo železného alebo mosadzného plechu. Tento typ sa niekedy nazýva skladaný, pretože je možné ho rozložiť odstránením obruče z puterky. Dno je vsadené. Na výrobu puterky sa používa väčšinou jedla, tzv. svor, čo je stuhnutá drevitá hmota vytvorená vplyvom miazgy po živelnej pohrome alebo odpílení. Dno sa vyrába z mäkkého ihličnatého dreva, rúčka z javoru, hrušky alebo iných ovocných stromov. Stredoslovenský typ črpáka je rozložený do šírky. Puterka sa zužuje nahor, aby obrúčka nasadzovaná zhora, dobre sťahovala. Vo výzdobe sa používa kružnica a srdce. V oblastiach Zvolena, Detvy a Lučenca sa ako výzdoba používajú vežičky, stĺpiky, okienka a iné architektonické prvky. V oblastiach Hrona a Banskej Bystrici sa ako výzdoba používajú motívy zo života na salaši a podobne. Výzdoba býva doplňovaná textom z ľudovej piesne alebo porekadlom.
Východoslovenský typ črpáka
Východoslovenský typ črpáka, nazývaný niekedy aj gemerský je príznačný pre lokality Spiš, Gemer a územie ďalej na východ. Svoj technologický a výtvarný vrchol dosahuje v Rejdovej a severnom Gemeri. Rúčka a puterka sú zhotovené z jedného kusa. Ako nástroj na výrobu sa používa nôž so zahnutou alebo tupou špicou. Materiálom na výrobu je najčastejšie javor, osika alebo breza. Východoslovenský črpák má vysokú štíhlu líniu. Smerom nadol sa mierne zužuje. Rúčka je zdobená predovšetkým motívom psíkov. Otvor v rúčke má tvar zvislej elipsy. Hranicou výskytu východoslovenského typu je približne vzdušná čiara Poprad – Rimavská Sobota.
Zlo (rozlišovacia stránka)
Zlo môže byť:
SAS
SAS môže byť:
Ambientná hudba
Ambientná hudba alebo ambient (z latinčiny pochádzajúci výraz, znamenajúci prostredie, okolie) je hudobný žáner, vychádzajúci z predpokladu, že všetky zvuky, ktoré nás obklopujú môžu byť za istých okolností hudbou.
Druhým predpokladom je skutočnosť, že rovnako ako primárne hudobný zvuk či skladba môže byť prostredím, teda zvukovým priestorom, ktorý utvára našu pocitovú orientáciu.
Obe tieto skutočnosti sa prelínajú a poňatie hudobnej tvorby tohto typu v sebe preto môže zahrňovať tak sofistikovanú muzikálnosť primárne nehudobných prvkov (hlukov, šumu, atď.) tak demuzikalizáciu prvkov, primárne hudobných, rovnako ako prostú reprodukciu počutého alebo kombináciu oboch.
Izotop
Izotopy (z gréckej predpony iso- (rovnaké-) a topos (miesto) ) istého chemického prvku sú atómy tohto prvku s rovnakými protónovými číslami, ale s rôznymi počtami neutrónov (teda s rôznymi nukleónovými číslami).
Arganovník
náhľad|Berberské kozy na arganovníku
Ambientná hudba
Spôsob práce je druhotný, základným poslaním je vytvoriť akustické prostredie či zvukovú krajinu určitého charakteru a navodiť tým atmosféru či vnem, ktorý poslucháč spracuje ako istú náladu, pocit, atď. Hoci môže byť tiež skladaná i s praktickou účelnosťou ako prostriedok k vytvoreniu psychického komfortu poslucháča, nie je to jej základným účelom.
Arganovník
Arganovník je rod z čeľade sapotovité (Sapotaceae). Jeho jediným druhom je arganovník tŕnistý ; po slovensky neformálne arganový strom). Je to ostnitý strom z Maroka.
Ambientná hudba
Vzhľadom na širokú škálu prostriedkov má ambientná hudba mnoho vlastných odnoží. V zásade vyžaduje poslucháča sústredeného, schopného stať sa jej súčasťou, často by inak (ale nie vždy) mohla byť považovaná iba za kulisu.
Izotop
Izotopy toho istého prvku majú prakticky rovnaké chemické vlastnosti; hlavný rozdiel je v tom, že ťažšie izotopy reagujú trocha pomalšie. Tento efekt je najvýraznejší pri izotopoch vodíka - deutéria a trícia. Pri ťažších prvkoch s väčším počtom nukleónov je relatívny rozdiel omnoho menší a jeho vplyv zvyčajne zanedbateľný.
Ambientná hudba
Ambientná hudba tiež využíva možnosť vstrebávať prvky celého radu iných hudobných smerov či štýlov (elektronická hudba, súčasná vážna hudba, rock, džez atď.). Rovnako však prijímajú prvky ambientu najrôznejšie hudobné štýly a žánre.
Izotop
Fyzikálne vlastnosti izotopov sú podobné. Rozdiel je, okrem ich hmotnosti a teda hustoty ich zlúčenín, ich stálosť. Niektoré izotopy (vzďaľujúce sa od ideálneho stredného pomeru počtu neutrónov a protónov na ktorúkoľvek stranu) totiž nie sú stabilné a podliehajú rádioaktívnemu rozpadu.
Arganovník
Výskyt
Arganovník bol kedysi v severnej Afrike bežným stromom. Dnes sa však vyskytuje len v Maroku, presnejšie v okolí miest As-Sawíra (Essaouria) a Agadir, na ploche cca 700 000 až 800 000 hektárov. Výnimočne sa dá arganový strom objaviť aj v Alžírsku a Izraeli. Keďže sa nedarí vysadiť a vypestovať ho inde vo svete, je veľmi vzácny. Preto sú oblasti výskytu tohto stromu pod ochranou Unesco.
Výzor
Arganovník je veľmi podobný olivovníku. Dorastá do výšky 8 až 10 metrov a môže sa dožiť dokonca až 200 rokov. Strom má pokrútené a hrboľaté vetvy aj kmeň, čo má veľký význam pre miestne kozy. Tie sú s arganovým stromom úzko späté. Živia sa jeho plodmi a listami, a to priamo v korunách stromu. Nepravidelnosti v kmeni im pomáhajú vyliezť na strom a pásť sa na ňom. Vidieť marocké kozy pasúce sa na stromoch nie je výnimočný jav. Strom má pichliače, ktoré ľuďom sťažujú zber plodov.
Izotop
Meranie hmotnosti izotopov sa robí pomocou hmotnostného spektrografu.
Ambientná hudba
Dejiny
Ambientom sa zaoberali a jeho prvky možno nájsť v dielach skladateľov Jean Ven Robert Hal, Johna Caga, Vangelis či minimalistov (Steve Reich, Philip Glass, aď.).
Arganovník
Plody
Plody – arganové orechy - sú podobné olivám, sú však väčšie a po dozretí žlté. Dozrievajú v júni a v júli. Majú šupku a dužinu, vo vnútri ktorej sa nachádza veľmi tvrdá škrupina. V nej sa zas nachádza jedno (maximálne tri) semienko tvaru mandle. Práve to je na arganovom strome najvýznamnejšie. Vyrába sa z neho totiž arganový olej. Význam marockých kôz sa spája práve s výrobou oleja. Kozy sa totiž živia mäsitou časťou plodov – šupkou a dužinou. Po tom, čo celý orech prejde ich tráviacim ústrojenstvom, vylúčia škrupinu so semienkom. Tie sa potom zberajú, škrupina sa roztĺka a semienko je surovinou na výrobu vzácneho arganového oleja.
Využitie
Arganový olej má v Maroku bohatú tradíciu. Spája sa najmä s kmeňom pôvodných obyvateľov – Berberov. Tí drevo stromov spaľujú, používajú ho na kúrenie a pri varení. Oddávna im tiež slúži ako stavebný materiál. Strom má však aj iný význam pre domorodé obyvateľstvo. Jeho korene rastú veľmi hlboko, viažu tak pôdu a bránia jej erózii. Berberské ženy s obľubou používajú aj arganový olej. Už oddávna vedia, že je mimoriadne účinný na pokožku vysušovanú vetrom z púšte. Používajú ho tiež pri varení. Olej slúži aj ako zdroj obživy domácich. Podomácky vyrobený ho totiž predávajú popri cestách ako suvenír.
Ambientná hudba
Dejiny
Ambientné prvky do rockovej hudby priniesli v šesťdesiatych rokoch Pink Floyd vo svojich „kozmických“ experimentoch na svojich albumoch A Saucerful of Secrets či Meddle (skladby „Interstellar Overdrive“, „Echoes“ atď.) a v tradícii významnej úlohy týchto zvukov vo svojich skladbách pokračovali aj v ďalších obdobiach svojej tvorby.
Arganovník
Výroba arganového oleja
Výroba arganového oleja prebieha v Maroku tradičným spôsobom. Len tak si totiž olej uchová všetky vzácne zložky. O výrobu sa starajú združenia berberských žien, ktoré pracujú v súlade s „Fair trade“, teda spravodlivým obchodom. Vďaka ručnej výrobe oleja majú prácu, ktorá im zabezpečuje spravodlivú mzdu a slušné životné a pracovné podmienky. Ručná výroba oleja nie je vôbec jednoduchá. Nazbierané plody sa očistia a nechajú usušiť. Škrupina sa odstráni a získané semená tvaru mandlí sa drvia kamennými mlynčekmi. Nakoniec sa miešajú s vodou a lisujú. Existuje rozdiel pri výrobe kozmetického a potravinárskeho arganového oleja. Pred výrobou potravinárskeho sa semená totiž ešte pražia. Kozmetický je lisovaný za studena.
Pálenica (sedlo v Západných Tatrách)
Sedlo Pálenica je hlboko poklesnuté sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Nachádza sa v poraste kosodreviny. Je záverom Bobroveckej doliny v blízkosti Bobroveckých plies.
Arganovník
Výroba arganového oleja
Arganový olej obsahuje esenciálne mastné kyseliny, vitamíny A, F a množstvo vitamínu E, skvalen, steroly a karotenoidy. Vďaka tomu sa označuje ako marocké alebo tekuté zlato. Je totiž liekom na mnohé ochorenia. Znižuje hladinu cholesterolu, je prevenciou nádorových ochorení, pomáha spomaliť priebeh ťažkých chorôb (napr. Parkinsonova choroba), vyhladzuje vrásky, lieči kožné ochorenia a posilňuje lymfatický, imunitný aj nervový systém. Je veľmi obľúbený v kozmetike – ako súčasť kozmetických produktov na vlasy, pokožku a nechty, alebo aj samotný bez úprav. Hojne sa využíva v potravinárstve pre jeho príjemnú orieškovú chuť.
Ambientná hudba
Súčasná ambientná hudba
Od konca sedemdesiatych rokov minulého storočia prenikol ambient pevne do štruktúr avantgardnej hudby vrátane súčasnej vážnej hudby a stal sa substrátom pre vznik najrôznejších subžánrov, z nich najrozšírenejšími sú
Arganovník
Výroba arganového oleja
Obľúbenosť arganového oleja vo svete sa zvyšuje, čo výrazne prispieva k záchrane arganových lesov.
Ambientná hudba
Súčasná ambientná hudba
Menej známym typom je napr. tzv. izolacionistický ambient, ktorý je veľmi príbuzný ambientu industriálnemu, prelína sa však s prvkami techna.
Existuje dokonca aj tzv. ambient politický, ktorý však neoznačuje hudobný subžáner ako taký, ale jeho ideovú náplň. V súčasnej dobe funguje ambientná hudba v mnohých podobách a aplikáciach ako veľmi rozvinutý a rozšírený fenomén a okrem množstva skladateľov, ktorí sa ňou zaoberajú, sú jej prvky už dávno bežnou súčasťou najrôznejších foriem popu.
Pálenica (sedlo v Západných Tatrách)
Turistické možnosti
Dá sa z neho ľahko dostať napr. na Sivý vrch (0:55 hodiny), Brestovú (1:10 hodiny), do Zuberca (2:30 hodiny) alebo do Jalovca (3:25 hodiny). Týmto sedlom sa končí kosodrevinový hrebeň Holáňa. Asi 15 minút cesty smerom na Zuberec sa nachádza prameň vody neďaleko poľany Zadné Košariská.
Výhľad
Výhľad zo sedla je veľmi obmedzený alebo žiadny.
Capra (rod)
náhľad|vpravo|Koza domáca. Capra (po slovensky: koza ) je rod z tribusu Caprini z podčeľade kozorodé/kozy/kamzíkorodé (Caprinae) z čeľade turovité. Patrí doň napríklad koza domáca či kozorožec vrchovský. Capra je v starších systémoch aj názov jedného z podrodov tohto rodu (podrobnosti pozri nižšie).
V slovenčine majú niektoré druhy z tohto rodu rodové meno koza (resp. jeden druh alternatívne markhur), ostatné druhy majú rodové meno kozorožec.
Systém
''Vysvetlivky: A, B, C...pomocne označuje rôzne významy toho istého názvu. Znak / oddeľuje úplné synonymá.''
rod koza (Capra):
Zdroje vyššie uvedenej systematiky (pokiaľ vyššie nie je uvedené inak):
Rod Capra v širšom zmysle
''Poznámka: Rod Capra definovaný tak, ako je uvedený vyššie, následne pracovne označíme "Capra A".
V druhej polovici 20. storočia rod Capra ojedinele zahŕňal popri Capra A aj dnešný rod paovca (Ammotragus; pod názvom Capra lervia) a/alebo dnešný rod ovca (Ovis).
V 19. storočí rod Capra u niektorých autorov zahŕňal popri Capra A aj dnešného tahra (t.j. dnešné rody Hemitragus, Nilgitragus a Arabitragus) a často aj dnešný rod Oreamnos (čiže druh kamzík belák; dobový názov: Capra montana či Capra americana). Rod Capra zahŕňajúci aj tahrov mimochodom zodpovedá tomu, čo sa neskôr istý čas u niektorých autorov označovalo ako podčeľaď Caprinae (v najužšom zmysle; t.j. opak podčeľade Ovinae).
Zhruba do polovice 19. storočia rod Capra u niektorých autorov zahŕňal popri Capra A aj dnešného tahra (t.j. dnešné rody Hemitragus, Nilgitragus a Arabitragus), dnešný rod Oreamnos, dnešný rod paovca (Ammotragus; obyčajne pod názvom Capra (Ovis) tragelaphus), dnešný rod ovca (Ovis) a dnešný rod nahur (Pseudois, ktorý ale bol známy až od 30. rokov 19. stor.). Wagner 1844 takto definovaný rod nenazýval Capra, ale Aegoceros (ale nezahŕňal doň dnešný rod Oreamnos). Takto široko poňatý rod Capra (s výnimkou dnešného rodu Oreamnos), resp. Aegoceros,  mimochodom zodpovedá tomu, čo sa dnes často zvykne označovať ako tribus Caprini (v užšom zmysle, t.j. bez rodov Oreamnos a Rupicapra  ), prípadne u niektorých autorov (napr. Lupták 2003) ako podčeľaď Caprinae (v užšom zmysle). Ojedinele (napr. Fiedler 1790) bol rod Capra poňatý ešte širšie a zahŕňal navyše aj kamzíky, gazely a antilopy.
Rod Capra v užšom zmysle
V 19. storočí bol občas rod Capra obmedzený len na kozy v zmysle opak kozorožcov, čiže rod Capra zahŕňal všetko z Capra A, čo nepatrilo do bývalého taxónu Ibex, čiže rod Capra zodpovedal tomu, čo je nižšie v delení 4 označené ako podrod Capra (Hircus).
Najnovšie sa do rodu Capra niekedy nezaraďuje druh Capra sibirica.
Podskupiny (podrody)
Staršie (v 19. a 20. stor.) sa rod Capra niekedy delil na väčšie podskupiny, ktoré však neboli ustálené. Príklady podskupín: delenie 1: rod Capra:
delenie 2: rod Capra:
delenie 3: rod Capra:
delenie 4: rod Capra: Poznámky:
delenie 5: (veľmi podobné deleniu 4) rod Capra:
Domestikácia
Koza domáca (Capra hircus/Capra aegagrus hircus) je podľa najnovších zistení domestikovaný potomok kozy bezoárovej (Capra aegagrus/Capra aegagrus aegagrus).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kalinkovo
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kalinkovo v okrese Senec.
Kvintet
Kvintet je hudobné teleso s piatimi členmi, alebo skladba pre päť hlasov.
Zott
Zott je nemecká mliekareň so sídlom v Mertingene. Spoločnosť založená v roku 1926 je nezávislým rodinným podnikom a patrí (2014) medzi popredné mliekarne v Európe. Vyrábajú sa mliečne výrobky ako jogurty, dezerty a syry. Okolo 4400 producentov mlieka zásobuje výrobne v Nemecku, Poľsku a v Bosne a Hercegovine. V roku 2014 spracovala skupina Zott približne 962 000 000 litrov mlieka.
Kvintet
Vokálne kvintety sú najčastejšie písané pre zoskupenie hlasov soprán, alt, tenor, barytón a bas.
Zott
Zott vo svete
Spoločnosť Zott má zastúpenie vo viac ako 75 krajinách a obchodné centrály v Česku, Slovensku, Maďarsku a Singapure, a tiež zastúpenie v Rusku.
Ján Figeľ
Od 4. apríla 2012 do 23. marca 2016 zastával funkciu podpredsedu Národnej rady Slovenskej republiky. Od septembra 2009 do marca 2016 bol predsedom Kresťanskodemokratického hnutia. Od júla 2010 do apríla 2012 bol minister dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR.
Kvintet
Druhy telies
Nevokálne hudobné telesá bývajú správnejšie označovaná ako kvinteto.
Dychové kvinteto hrá v zložení flauta, hoboj, klarinet, lesný roh a fagot. Hoci by sa mohlo zdať, že dychové kvinteto je zložené len z drevených nástrojov, zahŕňa aj lesný roh. Ten je pre svoju vhodnú zvukovú farbu súčasťou ako dychového, tak žesťového kvinteta. Jedným z prvých autorov dychových kvintetov bol český skladateľ Antonín Rejcha (od roku 1811).
Okrem lesného rohu tvoria plechové kvinteto spravidla dve trúbky, pozauna a tuba (možno sa stretnúť aj s obsadením: 3 trúbky, trombón a tuba, alebo 2 trúbky, 2 trombóny a tuba; najbežnejšie však je príklad vyššie uvedený.)
Klavirné kvintety tvorí klavír a sláčikové kvarteto.
Ján Figeľ
Počas výkonu funkcie štátneho tajomníka na ministerstve zahraničných vecí SR od roku 1998 zodpovedal ako Hlavný vyjednávač za prístupové rokovania Slovenskej republiky za člena Európskej únie. Keď sa Slovensko stalo členom EÚ (1. máj 2004), ako prvý Slovák vykonával funkciu komisára Európskej únie.
Život
Ján Figeľ je ženatý a má štyri deti.
Osobitný vyslanec EÚ od 2016 – 2019
Funkciu osobitného vyslanca EÚ pre presadzovanie slobody náboženského vyznania alebo presvedčenia mimo EÚ Figeľ zastával od mája 2016 do novembra 2019. Funkcia vyslanca automaticky zanikla s ukončením mandátu predsedu Európskej komisie Jean-Clauda Junckera 30. novembra 2019. Jeho vymenovanie bolo spojené s neúspechom strany KDH v marci 2016 a s odstúpením Figeľa z postu predsedu KDH, rovnako aj s odozvou Európskej komisie na výzvu Európskeho parlamentu vyjadrenú v rezolúcii z februára 2016 proti genocíde v Iraku a v Sýrii páchanej organizáciou Islamského štátu (ISIS). Vyslanec Ján Figeľ pôsobil ako poradca komisára pre medzinárodnú spoluprácu a rozvoj Nevena Mimicu.
Politická činnosť
Vo voľbách do NRSR v marci 2012 kandidoval na 1. mieste kandidátky KDH.
Vo voľbách do NRSR v marci 2016 kandidoval na 1. mieste kandidátky KDH, ale KDH neprekročilo brány NRSR.
Vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2019 neúspešne kandidoval na kandidátnej listine KDH zo 14. miesta. S počtom 23 792 prednostných hlasov sa do Európskeho parlamentu nedostal.
Kritika
Figeľ požiadal o byt už v Bratislave v roku 1996, dostal ho od mesta do prenájmu až v roku 2000. Byt dostal za starostovania bývalého straníckeho kolegu, ale tvrdil, že mu k získaniu nehnuteľnosti nepomohli žiadne kontakty ani známosti.
Zott
Zott v Poľsku
V Poľsku má Zott výrobné závody v mestách Opole, Glogowo a Racibórz. Vyrábajú sa tam ovocné jogurty, produkty značky Natura, dezerty, nápoje a tvaroh.#
Zott v Bosne a Hercegovine
V Bosne a Hercegovine má Zott výrobný závod v meste Gradačac. Vyrába sa tam UHT mlieko, produkty značky Natura a nápoje.
Ocenenia
Zott získava pravidelne ocenenia od nezávislých inštitúcií, napr. Spolkovú čestnú cenu „Bundesehrenpreis“, cenu PriMax a tiež zlatú, striebornú a bronzovú medailu Nemeckej poľnohospodárskej spoločnosti (DLG), za kvalitu svojich produktov.
Kuchárska kniha Zottarella
V spolupráci s vydavateľstvo Tre Torri sa spoločnosť Zott snažila v rámci receptovej súťaže nájsť inovatívne recepty z Mozzarelly. 200 najlepších bolo uverejnených v kuchárskej knihe Mozzarella – varenie s bielym zlatom.
Východoslovenská vodárenská spoločnosť
Východoslovenská vodárenská spoločnosť, a.s. (akronym VVS) je slovenská vodárenská spoločnosť založená v roku 2003 so sídlom v meste Košice. Venuje sa výrobe a distribúcii pitnej a úžitkovej vody, prevádzke kanalizácií a čistiarní odpadových vôd a s tým súvisiacim servisným službám.
História
Spoločnosť zriadil Fond národného majetku SR 1. mája 2003 transformáciou a privatizáciou štátneho podniku Východoslovenské vodovody a kanalizácie na základe rozhodnutia Ministerstva pre správu a privatizáciu národného majetku SR. Koncepcia transformácie štátneho podniku bola vypracovaná Združením miest a obcí Slovenska už v roku 1994 a v roku 1998 bol tento projekt schválený Ministerstvom pre správu a privatizáciu SR, avšak k realizácii sa pristúpilo až po schválení novej koncepcie transformácie vládou SR v roku 2001.
VVS získala majetok v hodnote 7 300 000 000 SKK a Podtatranská vodárenská spoločnosť, ktorá vznikla z pôvodných odštepných závodov v Poprade, Spišskej Novej Vsi a Starej Ľubovni, prebrala majetok vo výške 1 600 000 000 SKK. Do roka 2005 boli akcie (menovitá hodnota 1 000 SKK) prevedené na mestá a obce, pričom najväčším akcionárom sa stalo mesto Košice (19,4 % podiel).
Ku 31. decembru 2010 mala spoločnosť 845 akcionárov, pričom podiel Fondu národného majetku SR predstavoval 0,82 %.
Periodiká
Spoločnosť vydáva alebo spolupracuje na vydávaní nasledujúcich periodík, ktoré sú taktiež dostupné online:
Dunaremete
Dunaremete je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Mosonmagyaróvárskom obvode.
Má rozlohu 436 ha a žije tu 249 obyvateľov (2007).
V roku 2011 bude premávať medzi Gabčíkovom a maďarskou obcou Dunaremete nová turistická kompa ako informoval TASR starosta obce Gabčíkovo Ivan Fenes. "Projekt sa realizuje v celkovej hodnote viac ako tri milióny eur (90 378 000 Sk), 85 percent prostriedkov je z Európskej únie," pokračoval starosta s tým, že podľa pôvodných plánov päť percent výdavkov hradia obce, desať percent zabezpečí štátna dotácia. "Keďže poslanci Trnavského samosprávneho kraja odhlasovali hradenie päťpercentnej spoluúčasti, znamená to, že túto finančnú čiastku zabezpečí samosprávny kraj a nie obec Gabčíkovo," vysvetlil Fenes. Podľa nehol projekt v prvom kole prešiel, do októbra musia pripraviť dokumentáciu a stavebné povolenie. Predpokladajú, že stavebné práce sa začnú na budúci rok. Kompa bude spájať Žitný ostrov a Szigetköz (Malý Žitný ostrov), resp. Vodné dielo Gabčíkovo a Termálne kúpalisko Lipót. Podľa plánu 31 metrov dlhá kompa bude mať kapacitu 50 osôb a šesť osobných automobilov.
Ümit Korkmaz
Ümit Korkmaz (* 17. december 1985, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky futbalista hrajúci za klub Eintracht Frankfurt, do ktorého prestúpil z Rapidu Viedeň. Reprezentuje Rakúsko a bol členom tímu na Euro 2008.
Ján Kempný
Ján Kempný (* 19. október 1912, Žilina – † 23. jún 1997, Rajecké Teplice ) bol slovenský a česko-slovenský politik, poslanec Dočasného Národného zhromaždenia a Ústavodárného Národného zhromaždenia a generálny tajomník Demokratickej strany. Významnou mierou prispel k víťazstvu v parlamentných voľbách 26. mája 1946, keď DS na Slovensku získala 62,0% ku 31% hlasov pre KSS. Ešte pred februárovým prevratom v roku 1948 sa stal terčom prenasledovania komunistov a bol v politicky motivovanom procese odsúdený. Dožil sa však nežnej revolúcie, znovuzaloženia Demokratickej strany (1989) a vo februári 1990 sa zúčastnil na zakladajúcom sneme strany KDH.
Štúdium a pôsobenie v rokoch 19461947
Ján Kempný sa narodil 19. októbra 1912 v Žiline. Pochádzal z tradičnej žilinskej katolíckej rodiny - jeho otec Ondrej pracoval ako kováč a kolár, matka Mária bola domáca. Jeho prastrýko Ján bol významný katolícky kňaz. Právo študoval v Bratislave, Dijone, Viedni. Absolvoval 1936. Od roku 1939 bol tajomníkom Zväzu drevárskeho hospodárstva, neskôr Lesníckej a drevárskej ústredne v Bratislave. Od roku 1933 bol predseda Ústredia slovenského katolíckeho študentstva, funkcionár rôznych katolíckych spolkov.