cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Scorpions
Formovanie skupiny
S ním nahráva skupina album Fly to the Rainbow (1974). Pred nahrávaním sa ale zmenil post bubeníka a basgitaristu. Za bicie si sadá Jürgen Rosenthal a novým basgitaristom sa stáva Francis Buchholz (so skupinou hral až do roku 1993). Album Fly to the Rainbow bol ale oproti Lonesome Crow obrovský pokrok. Piesne Speedy's Coming, či Fly to the Rainbow patria doteraz medzi veľké klasiky (Speedy's Coming sa dodnes hráva no koncertoch skupiny).Po tomto albume skupinu opúšťa bubeník Jürgen Rosenthal a na jeho miesto prichádza Rudy Lenners. S ním skupina nahrala album In Trance (1975), čo bol ďalší posun vpred. Piesne In Trance, Dark Lady, či Robot Man patria taktiež k tým najvydarenejším. Scorpions sa doslova stávajú jednou z najznámejších rockových skupín.
V tejto zostave Scorpions nahrali ešte album Virgin Killer (1976). Album je veľmi vydarený, no pod dohľad kritiky sa dostáva obal albumu - niet divu, pretože je na ňom nahé 11-ročné dievča. Scorpions to síce nejako ututlali, no sám spevák Klaus Meine povedal, že bol veľmi prekvapený, keď obal po prvýkrát videl. Preto je teraz možné získať album s dvoma rozdielnymi obalmi (na druhom sú odfotení všetci piati členovia skupiny). Celkovo bol ale Virgin Killer dovtedy najlepším albumom skupiny.
Začiatky najväčšej slávy
Po Virgin Killer Scorpions opúšťa Rudy Lenners a na jeho miesto si skupina vybrala Hermana Rarebella (bubeníkom skupiny bol až do roku 1996). S ním nahrávajú album Taken by Force (1977). Ten dosť rýchlo predbehol vo vedení Virgin Killer a stal sa vtedy najuznávanejším albumom Scorpionsákov. Počas turné zavítali po prvýkrát aj do Japonska, kde pravládala obrovská "Scorpions mánia".
Matthias Jabs sa stáva novým sólovým gitaristom a s ním donahrávajú album Lovedrive. Album sa stáva veľmi úspešný (mnohými hodnotený ako najlepší počin skupiny). Dokonca sa dostáva aj do Top 100 v USA a tiež vo Veľkej Británii (v USA je na 55 pozícii, v Británii na 36-tej, v rodnom Nemecku dokonca na 11-tom mieste) a v Nemecku, USA a vo Francúzsku sa stáva zlatým. Matthias Jabs perfektne zapadol do skupiny a to nielen ako gitarista, ale aj ako skladateľ. S ním sa začína nová éra skupiny.
Popularita po celom svete
left|thumb|Michael Schenker počas koncertu v roku 1983 Po Lovedrive Scorpions nahrávajú album Animal Magnetism (1980), ktorý úspešnosťou naväzuje na Taken by Force, Tokyo Tapes a Lovedrive. Rýchlo sa stal platinový a to rovno v USA. V rebríčkoch tiež pomaly postupuje dopredu. Veď bodaj by nie, keď obsahuje množstvo hitov ako napríklad Lady Starlight, The Zoo, samotnú Animal Magnetism, či dosť odlišný, ale vydarený song Hey You. V každom kúte sveta sa už vie o Scorpions. Tí koncertujú už aj v Amerike, Kanade, Škótsku, či vo Švédsku. Stávajú sa novou nemeckou senzáciou a získavajú si aj povesť ako najväčšia a najlepšia nemecká skupina.
Stala sa ale veľmi nepríjemná vec. Klaus Meine po nahraní Animal Magnetism stratil hlas. Už bol pripravený odísť, ale nerozlučné priateľstvo medzi Rudolfom a ním to nedovoľuje. Chodil po množstve operácií a preškoľovaní hlasu, pričom ho podporovala celá skupina. Nakoniec sa vrátil a to s omnoho väčším rozpätím hlasu. V roku 1982 vydávajú dokonca ďalší album - Blackout, ktorý je jedným z najlepších rockových albumov histórie. Vo Francúzsku sa dokonca dostáva na prvé miesto v rebríčku predajnosti a v štátoch ako USA, Veľká Británia, Nemecko, či Švédsko je v Top 20. Album obsahuje veľa dobrých a známych skladieb. Pre príklad : Blackout, China White, baladu When The Smoke Is Going Down, či asi najznámejšiu pieseň z albumu - No One Like You.
Prelomovým albumom v tých rokoch sa ale Blackout nestáva. Na to si Scorpions počkali do roku 1984, keď vydali platňu Love at First Sting, bezkonkurenčne album s najväčším počtom hitov. Obsahuje množstvo vynikajúcich skladieb, ako Coming Home, Bad Boys Running Wild, Big City Nights, I'm Leaving You, jednu z ich najlepších tvrdých rockových skladieb Rock You Like a Hurricane, či ich najznámejšiu power baladu Still Loving You (singlov Still Loving You sa predalo po celom svete niekoľko miliónov). Väčšinu týchto piesní môžete objaviť v playlistoch z koncertov.
Skupina si dáva na chvíľku pauzu a štúdiový album nenahráva, za to koncertov majú až-až. Počas turné navštívli mnoho krajín, v ktorých ešte nehrali (Taliansko, Španielsko, či dokonca Maďarsko a pod.), získavajú množstvo ocenení. Z jedného z koncertov počas turné sa urobil zvukový záznam a vznikol živý album World Wide Live (1985). World Wide Live sa stal najpredávanejším live albumom skupiny a získal taktiež niekoľko ocenení. V roku 1985 tiež Scorpions vystupovali na obrovskom festivale nazvanom Rock in Rio a hrali pre 350 000 fanúšikov.
Pre Scorpions bolo vydať dobrý album koncom osemdesiatych rokov ťažké, pretože „kráľmi“ rocku boli v tých časoch Def Leppard s ich albumom Hysteria z roku 1987, preto sa vydanie nového albumu oneskorilo. V roku 1988 ale vychádza silný rockový album s názvom Savage Amusement. Sprevádzajú ho tri single (najvydarenejšie piesne z albumu) - Believe In Love, Passion Rules The Game a totálny hit albumu Savage Amusement a zároveň jedna z najznámejších skladieb skupiny - Rhythm of Love. Samozrejme, na albume je viac dobrých skladieb. Pre príklad uvediem Walking On The Edge, či Media Overkill s Matthiasovým sólom na talk boxe. V rôznych rebríčkoch je Savage Amusement taktiež na vysokých pozíciach. Savage Amusement bol ale posledným album, ktorého producentom bol Dieter Dierks (producent od albumu In Trance).
Crazy Wold - to je ďalší štúdiový album skupiny Scorpions, vydaný v roku 1990. Obsahuje hit Wind of Change, zložený Klausom Meinom, ktorý sa inšpiroval práve festivalom v Moskve. Skladba sa stala akýmsi synonymom zmien vo východných Európskych krajinách a tiež komerčne najúspešnejšim hitom skupiny. Určite aj vďaka nej získal tento album obrovský úspech a napríklad v USA aj v Nemecku získal po dve platiny. V rôznych rebríčkoch sa vyšplhal na tie najvyššie miesta. Situácia po vydaní albumu bola pre Scorpions vynikajúca. Skalní fanúšikovia boli potešení, väčšina tých, čo skupinu neuznávali uznali, že Crazy World bol začiatkom devädesiatych rokov zásahom do čierneho.
Na prelome rokov 1992/1993 bol zo skupiny vyhodený bassák Francis Buchholz, pretože sa zistilo, že skupinu dlhé roky okrádal. Na jeho miesto prišiel Ralph Rieckermann a s ním sa Scorpions pustili do nahrávania ďalšieho albumu. Ten vychádza v roku 1993 a nesie názov Face the Heat. Bol to prvý album z ktorého bolo cítiť mierne zmenenie štýlu - skupina kráčala s dobou. Aj napriek tomu sa album dobre predával a vo Francúzsku získal zlaté ocenenie.
Posledné roky
náhľad|vpravo|245px|Scorpions počas koncertu v roku 2005 V roku 1995 vychádza ďalší live album pod názvom Live Bites. Išlo o záznamy z koncertov z Ruska, USA, Mexika a Nemecka. V porovnaní s World Wide Live to bolo komerčne neúspešný živák, ktorý nezískal žiadne ocenenia. Pred nahrávaním ďalšieho štúdiového albumu skupinu opustil dlhoročný bubeník Herman Rarebell. Album Pure Instinct (1996) skupina nahrala s Curtom Cressom, ktorý hneď po nahraní albumu zo skupiny tiež odišiel. Turné absolvovali s bubeníkom Jamesom Kottakom, ktorý ihneď zapadol do skupiny hlavne pre jeho výborné bubenícke umenie a show počas koncertov. Pure Instinct sa ale oproti Face the Heat oveľa zmenil. Veľmi zasahoval do popu a preto poklesol aj predaj. Pure Instinct ale obsahoval zopár dobrých rockových skladieb (aj keď v úplne inom štýle ako tie predošlé), ktoré ho nejako cez vlnu kritiky preniesli. Je to napríklad vydarená pomalšia pieseň You And I, či „škótska“ pieseň (boli v nej použité gajdy) Wild Child.
Ďalśím albumom je Eye II Eye (alebo Eye To Eye), vydaný v roku 1999, ktorý bol veľmi experimentálny. Skupina sa až veľmi priblížila k popu a k technu. Bol to obrovský pokles nielen v predajnosti, ale aj v počte ocenení (album sa dobre predával len v Nemecku). Niektoré výnimky sa síce vydarili, ale aj tie sú príliš popové (snáď len Du Bist So Schmutzig, čo je prvá pieseň, ktorú Scorpions spievali po nemecky má typické črty rockových skladieb) ako napríklad To Be Number One, Obsession, či Mysterious.
Pre nie veľkú úspešnosť preto Scorpions počkali s nahrávaním nového štúdiového albumu a vydali CD Moment of Glory (2000), na ktorom bolo 10 piesní nahraných spolu s Berlínskou filharmóniou. Pod rovnakým názvom vydávajú aj DVD. Bol to projekt, ktorý ich čiastočne vrátil späť (v Nemecku bol ocenený zlatom), no predsa to až taká veľká výhra nebola. Opäť vydávajú živý album, tentoraz opäť nie obyčajný. Volá sa Acoustica (2001) a už len ten názov napomína, o čo asi pôjde. Je to koncert na ktorom nahrali niekoľko svojich pesničiek v akustickom vydaní (teda unplugged). Rovnako ako pri Moment Of Glory, aj tu vydali rovnomenné DVD.
Späť k sláve sa dostali albumom Unbreakable z roku 2004, ktorý nahrali s bassákom Pawlom Maciwodom (Ralph Rieckermann sa odišiel venovať čisto hudbe pre filmy). Unbreakable je silný rockový album, z ktorého cítiť tú klasickú Scorpionsácku dravosť. Piesne ako Love'em or Leave'em či Deep And Dark nevynechajú odvtedy na takmer žiadnom koncerte. Unbreakable sa pozdával aj starým fanúšikom a zaujal množstvo ďalších, preto si vďaka nemu Scorpions vrátili zašlú slávu (navyše sa aj dobre predával). Niečo po vydaní Unbreakable vydávajú aj DVD pod názvom Unbreakable : One Night in Vienna. Ide o záznam koncertu z Viedne a s kompletným dokumentom s Scorpions.
GNU
thumb|[[Logo projektu GNU, nakreslil Etienne Suvasa. Pakôň sa usmieva, čím vyjadruje spokojnosť s doterajšou prácou, ale stále hľadí do diaľky.]]
GNU je slobodný operačný systém v neustálom vývoji. GNU je rekurzívna skratka pre „GNU Nie je Unix“ (angl. „GNU's Not Unix“). Projekt GNU založil Richard Stallman v roku 1983.
Prívlastok „slobodný“ znamená, že užívatelia ho môžu kopírovať, meniť a distribuovať bez akýchkoľvek obmedzení. Pozri: Slobodný softvér, GNU General Public License.
GNU je unixový operačný systém. Takýto systém sa skladá z jadra OS a obslužných programov. Najznámejšie jadro, ktoré používa nástroje projektu GNU, je Linux, a systém na ňom založený sa nazýva GNU/Linux alebo len Linux.
História GNU
Richard Stallman predstavil projekt GNU verejnosti po prvýkrát 27. septembra 1983 na diskusných skupinách newsgroup net.unix-wizards a net.usoft. Práce na projekte začal 5. januára 1984, keď opustil MIT, kde pracoval. Urobil tak, aby si univerzita nemohla nárokovať jeho dielo.
V roku 1985 Stallman založil neziskovú organizáciu Free Software Foundation (FSF). Krátko potom napísal dokument „GNU Manifesto“, v ktorom vysvetľuje dôvody nutnosti vzniku slobodného operačného systému. Do roku 1990 FSF hlavne zamestnávala programátorov, ktorých platila za tvorbu slobodného softvéru. Časom sa k projektu začalo pridávať mnoho jednotlivcov a firiem, preto FSF už softvér nevyvíja.
V roku 1989 Richard Stallman uverejnil prvú verziu GNU General Public Licence (Všeobecná Verejná Licencia). Richard Stallman vedel, že slobodný softvér je ľahko zraniteľný. GNU potreboval niečo ako bol „Copyright“. Verejná licencia GNU GPL zachováva autorské práva, pričom tie isté práva ponúka aj používateľovi.
GNU GPL, verzia 2 uzrela svetlo sveta v roku 1991. Upravovala niektoré nedostatky a nedorozumenia verzie 1. Taktiež automaticky prelicencovala všetok softvér pôvodne licencovaný verziu 1. V tom istom roku vznikla aj GNU Library General Public Licence, premenovaná na GNU Lesser General Public Licence, ktorá umožňovala používať časti slobodného softvéru v uzavretých aplikáciách.
GNU v roku 1990 obsahoval plne funkčný rozšíriteľný textový editor Emacs, úspešne optimalizujúci kompilátor GCC, väčšinu knižníc a nástrojov hotovú. Chýbalo len jadro systému. Tým mal byť mikrokernel Hurd, postavený na Machu. Najpoužívanejším jadrom používaným s GNU sa stal Linux. Takýto systém sa nazýva GNU/Linux.
Softvér GNU
Každý softvérový balík licencovaný pod GNU GPL sa automaticky stáva súčasťou projektu GNU. Existuje obrovské množstvo softvéru, ktorý nie je oficiálne prihlásený na stránkach GNU. Najdôležitejší oficiálny softvér GNU sú:
Debrecínska operácia
Debrecínska operácia bola operácia sovietskej Červenej armády v druhej svetovej vojne, ktorá sa uskutočnila v októbri 1944. V nej proti sebe stáli sovietsky 2. ukrajinský front a nemecká skupina armád Južná Ukrajina (8. a 6. nemecká armáda, 2 maďarské divízie tvoriace VII. zbor). Hlavným cieľom sovietskych vojsk bolo dobytie Debrecína, významného dopravného uzla.
Skončila sa síce dobytím Debrecínu (a deň po skončení aj mesta Nyíregyháza) a postupom sovietskych vojsk o 130-275 km ďalej, neumožnila však rýchly postup do Budapešti kvôli silnému nemecko-maďarskému odporu. Ďalší cieľ - odrezať armádnu skupinu Wöhler - bol takisto nesplnený. Napriek tomu sa takmer bez prípravy začala ofenzíva ďalej smerom na západ, ktorá vyvrcholila bitkou o Budapešť v decembri 1944 až februári 1945.
Teletext
náhľad|Teletext rakúskej televízie ORF
Teletext je prenos textových informácií prostredníctvom televízneho signálu. Vznikol v roku 1970 vo Veľkej Británii.
V bežnom analógovom televíznom vysielaní sa za sekundu vysiela 50 polsnímkov (norma platná v Európe). A medzi týmito polsnímkami zostáva čas pre odoslanie teletextových informácií, ktoré zvyčajne obsahujú spravodajstvo, televízny program, reklamu a iný obsah.
Vysielanie teletextu
Pre vysielanie teletextu sa používajú zatemnené riadky 19 a 20 nepárneho polsnímku a 332 a 333 párneho polsnímku. Teletext sa nevysiela spojito, ale prerušovane pomocou dátových blokov, ktorým sa hovorí pakety. Vysielajú sa vlastne číslicové signály, z ktorých časť slúži ako riadiaca informácia pre teletextový dekodér televízie a väčšiu časť tvoria adresy, ktorým zodpovedajú jednotlivé alfanumerické znaky, ktoré sú uložené v teletextovej pamäti ROM. Dĺžka jedného teletextového riadku zodpovedá dĺžke televízneho riadku. Všetko riadi teletextový procesor.
Teletextový obraz
Teletextový obraz tvorí 25 riadkov (0 – 24), z ktorých každý obsahuje 40 znakov. Sto teletextových stránok sa nazýva súbor, niekedy tiež magazín. Vysielať možno až 8 súborov, každý po 100 stranách. Súčasne sa týmito 40 znakmi teletextového riadku prenáša ešte ďalších 5, ktoré slúžia na riadenie funkcie teletextového dekodéra. Rýchlosť prenosu teda zodpovedá prenosu 45 osembitových slabík. Tým získame 360 ​​bitov počas jedného TV riadku. Slabika pre jeden znak je 8 bitová, obsahuje však jeden paritný bit, čo znamená, že pre samotný znak je vyhradených 7 bitov. Pomocou 7 bitov sme schopní rozlíšiť 127 znakov. Načítané strany (i súbory) sa ukladajú do pamäte RAM, aby užívateľ mohol pohodlne prepínať strany bez čakania. Moderné televízory sú schopné uchovať v pamäti všetky strany a magazíny.
Teletextové bloky
Ako už bolo povedané, informácie sa prenáša po 45 bajtov = v jednom teletextovom bloku. Máme dva typy blokov. Úvodný a riadkový.
Úvodný teletextový blok
Je prvým riadkom stránky teletextu. Jednotlivé bajty označujeme písmenom X.
Bajty X4-X13 sú zabezpečené Hammingovým kódom (H(8,4)), vďaka ktorému sa môže jedna prípadná chyba opraviť.
Grafický mód
Teletextový procesor sa môže prepnúť do grafického zobrazenia. Potom vykresľuje podľa prenesených bitov obraz.
Ten bit, ktorý obsahuje logickú 1 svieti. Bit b5 obsahuje logickú 1 zakaždým, b7 je paritným bitom.
Borat: Nakúkanie do ameryckej kultúry na objednávku slavnoj kazašskoj národa
thumb|[[Sacha Baron Cohen ako Borat Sagdiyev]] Borat: Nakúkanie do ameryckej kultúry na objednávku slavnoj kazašskoj národa (v origináli podobne zlou angličtinou Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan) je americká filmová komédia, fiktívny dokument, v ktorej britský komik Sacha Baron Cohen v úlohe kazašského reportéra Borata cestuje po USA.
Americká premiéra sa konala 3. novembra 2006, slovenská 23. novembra 2006. Film, ktorý mal vďaka popularite Cohenových skorších televíznych relácií už predtým kultový status, mal veľký divácky úspech a rada recenzií ho označuje za najlepšiu komédiu roka a prelomové dielo žánru. Film sa nevyhýba sexuálnym ani rasovým narážkam, preto sa stal tŕňom v oku nielen najviac „postihnutých“ Kazachov a Američanov, ale i mnohých menšín, Židov, Rómov či homosexuálov.
Pokračovanie
V roku 2020 mal premiéru BORAT 2 - Borat Subsequent Moviefilm: Delivery of Prodigious Bribe to American Regime for Make Benefit Once Glorious Nation of Kazakhstan.
Frankfort (Kentucky)
Frankfort je hlavné mesto amerického štátu Kentucky. Má rozlohu 38,9 km² a žije tu 25 527 obyvateľov (2010) - je to teda 5. najmenej obývané hlavné mesto v USA.
Ján Korim
Životopis
V roku 19351939 študoval na Učiteľskom ústave v Lučenci a Banskej Bystrici. Učiteľ v Dolnom Kubíne, v Priehohu a Opave. Za SNP padol v boji s nem. okupantmi v boji o Priekopu.
Préchac (Hautes-Pyrénées)
Préchac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Špičák (národná prírodná rezervácia)
Špičák bola národná prírodná rezervácia ev. č. 438 v oblasti rovnomenného vrcholu Jizerských hôr, severne od obce Oldřichov v Hájích v okrese Liberec. Oblasť spravuje Správa CHKO Jizerské hory.
Ochrana
Chránené územie bolo vyhlásené 21. júna 1960 a formálne zrušené k 16. augustu 1999, kedy bolo začlenené do novovzniknutej NPR Jizerskohorské bučiny.
Prírodné pomery
V tunajších bukových lesoch sa nachádzajú žulové skaliská, ktorých steny dosahujú až päťdesiatmetrové výšky. Na stenách je možné spozorovať takzvanú exfoliačnú odlučnosť (to znamená odlupovaniu častí horniny súbežne s povrchom skalnej steny). Nachádzajú sa tu ale aj zaoblené balvany. Tunajšou dominantou je Špičák, ktorého vrchol dosahuje výšku. Prechádza tadiaľ náučný chodník pomenovaný Oldřichovské háje a skály.
2721 Vsekhsvyatskij
2721 Vsekhsvyatskij je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 22. septembra 1973.
Lišany
Lišany môžu byť:
Caudeval
Caudeval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 176 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Počedělice
Počedělice je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 278 obyvateľov, z toho 141 mužov a 137 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 40,2 roka, ženy 40,6 roka).
Peter II.
Peter II. môže byť:
Iné:
Rádio Petrovec
Rádio Petrovec je báčska rozhlasová stanica, ktorá vysiela z Báčskeho Petrovca.
Vysielanie
Rádio Petrovec vysiela 24 hodín denne, v zostave televízie Petrovec, so silnou slovenskou menšinou, od 16. novembra 1997. Rádio ponúka každý deň báčske národné piesne a mnoho denných udalostí z celej Vojvodiny.
Saint-Mard-sur-Auve
Saint-Mard-sur-Auve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam víťaziek ženskej štvorhry na Wimbledone
Toto je zoznam víťaziek ženskej štvorhry na turnaji Wimbledon, ktorá sa po prvýkrát objavila na turnaji v roku 1913.
Mnohosten
thumb|right|Všeobecný mnohosten Mnohosten alebo polyéder je teleso ohraničené rovinnými mnohouholníkmi. Mnohosten je trojrozmerné geometrické teleso, ktorého povrch sa skladá z konečného množstva stien tvorených pravidelnými alebo nepravidelnými mnohouholníkmi.
Pojem mnohosten sa niekedy používa aj pre označenie n-rozmerného útvaru (napr. n-rozmerný simplex).
Všeobecne
Mnohosten má povrch skladajúci sa z mnohouholníkových stien, ktoré sa pretínajú v úsečkami vytvorených hranách. Body, v ktorých sa stretávajú (najmenej 3) hrany, sa nazývajú vrcholy. Časť priestoru ohraničeného stenami sa nazýva vnútrajšok mnohostena a je obvykle považovaný za jeho súčasť.
Mnohosteny sa označujú podľa počtu stien (4 a viac). Napríklad štvorsten (tetraéder), päťsten (pentaéder), šesťsten (hexaéder), sedemsten (heptaéder), osemsten (oktaéder), dvanásťsten (dodekaéder), dvadsaťsten (ikosaéder) a pod. Pre klasické (označované tiež. ako dôležité, vybrané, tradičné a pod.) mnohosteny existuje tiež samostatné označenie, napr. ihlan, kocka a pod.
Eulerova veta
Vzťah medzi počtom vrcholov (v), hrán (h) a stien (s) konvexného mnohostenu udáva tzv. Eulerova veta
Klasické (vybrané) mnohosteny
thumb|Mnohosten: a) konvexný, b) nekonvexný thumb|right|Nepravidelný šesťboký ihlan thumb|right|Nepravidelný štvorboký hranol Za klasické sú považované také mnohosteny, ktoré vynikajú nad ostatnými "istým druhom dokonalosti" (pravidelností), alebo napr. historickým významom. Takéto mnohosteny majú obvykle vlastné mená.
Pravidelné mnohosteny
Ak z každého vrcholu mnohostenu vychádza rovnaký počet hrán a zároveň každá stena je ohraničená rovnakým počtom hrán, potom sa mnohosten označuje ako kombinatoricky pravidelný. Ak sú navyše všetky steny pravidelné mnohouholníky, potom hovoríme, že mnohosten je (metricky) pravidelný.
Pravidelný mnohosten je teda taký, ktorého všetky steny sú zhodné pravidelné mnohouholníky.
Existuje presne päť pravidelných konvexných mnohostenov. Všetky sú známe už z dôb antiky a súhrnne sa nazývajú Platónske telesá.
400px|left|Kepler-Poinsotove telesá
Duálne mnohosteny
thumb|right|Dvanásťsten a jeho duál Ku každému mnohostenu existuje mnohosten duálny. Ten vznikne umiestnením vrcholov do „stredov“ stien pôvodného mnohostena a ich spojením hranami tak, že vrcholy ležiace v susedných stenách pôvodného mnohostenu sú v jeho duále spojené hranou.
Vzťah k grafom
Každý mnohosten sa vzťahuje k práve jednému grafu, ktorého vrcholy a hrany zodpovedajú vrcholom a hranám mnohostena. Vďaka tomu je možné používať teóriu grafov pre skúmanie mnohostenov.
Norny
thumb|right|Norny
Norny sú podľa severskej mytológie druh dís, teda nižších ženských bohýň. Medzi najvýznamnejšie z nich patria tri sudičky: Urd (Osudová), Verdandi (Stávajúca sa) a Skuld (Čo musí byť), ktoré zastupujú minulosť, prítomnosť a budúcnosť. Ich úlohou je tkať wyrd, čo je pavučina osudu. Sedia pri koreňoch svetového stromu Yggdrasil. Sudička Skuld spolu s valkýrami po boji vyberá padlých vojakov a rozhoduje, ako bitka dopadne.
Pujo
Pujo je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Neurotechnológia
Neurotechnológie sú zoskupením rôznych techník, ktorých cieľom je zdokonalenie činnosti a výkonnosti ľudského mozgu. Sú založené hlavne na praktickom využití vedeckých poznatkov a technológií, ale aj na poznatkoch starobylých duchovných učení.
Regulácia stavov vedomia je u neurotechnológií dosahovaná vďaka audio-vizuálnej stimulácii AVS. Táto je obyčajne realizovaná pomocou jednoduchších periodických optických stimulov, privádzaných na LED diódy okuliarov a súčasnou prepracovanou zvukovou stimuláciou, tiež periodického charakteru, cez stereoslúchadlá (psychowalkman). Umožňujú viac, alebo menej komplikované priebehy AVS (kde sa frekvencia a typ stimulácie postupne mení) a sú určené pre rôzne špecifické ciele. Počas stimulácie dochádza v mozgu daného človeka k "efektu strhávania rytmov", ktorý spôsobuje postupné prelaďovanie z jedného stavu vedomia do iného. Pri mnohých zámeroch už samotné "prepnutie" do iného stavu mozgu je žiadaným a konečným cieľom relaxovať, zaspať či dobiť energiu. Pri zložitejších cieľoch pomáha synchronizácii (kooperácii) práce ľavej a pravej hemisféry mozgu. U bežného človeka je väčšina aktivít mozgu lokalizovaná prevažne v jednej z hemisfér, pričom, veľmi zjednodušene povedané, ľavá korešponduje prevažne s lineárnymi a logickými úlohami a pravá skôr s intuitívnym, podvedomým a priestorovým spracovaním informácií.
Caunes-Minervois
Caunes-Minervois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1613 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Shanxia
Fosílie tohto mohutného bylinožravca sú známe z čínskych vrstiev vrchnej kriedy v provincii Šan-si. Tento dinosaurus je známy len podľa úlomkovitého materiálu z riečnych uloženín a na základe pomeru dĺžky stehennej kosti a ďalších kostí končatín bola jeho dĺžka odhadnutá na 3,6 metra. Patril teda k menším zástupcom svojej skupiny.
Zvláštnym znakom sú dlhé a sploštené trojuholníkovité rohy, ktoré tomuto dinosaurovi vyrastali zo zadnej časti lebky. Objavujú sa však aj názory, že ide o individuálnu variáciu v rámci druhu a že rod Shanxia je iba nomen dubium, pretože môže ísť napríklad o rod Tianzhenosaurus.
2722 Abalakin
2722 Abalakin je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 1. apríla 1976.
Odvážnosť
Odvážnosť, statočnosť (fortitudo), alebo guráž je pevná a stabilná vôľa splniť si svoju poznanú osobnú povinnosť vždy a aj napriek veľkým prekážkam, a teda nevzdať sa sledovania svojho posledného cieľa vytrvať pri poznanom dobre aj v nebezpečenstvách a ťažkostiach.
Preto statočnosť je racionálne uvážené slobodné rozhodnutie podujať sa na prekonávanie poznaných prekážok, na vynaloženie potrebných námah, ktoré sú nevyhnutne spojené s týmto prekonávaním prekážok, a to vždy úmerne hodnote dobra, a dosiahnutie ktoré priamo ide.
To znamená, že ak ide o najvyššie dobrá – statočný človek je pripravený obetovať aj svoj život. Statočnosť nie je popretie strachu, ani nie neprítomnosť strachu. Naopak – statočnosť je rozhodná vôľa a pevné úsilie konať to, čo je potrebné konať, a to aj napriek preciťovanému a poznanému strachu, ba v statočnosti je už obsiahnuté aj rozhodnutie strach v sebe premôcť, prekonať, eliminovať ho. Tento charakter statočnosti Aristoteles vysvetľuje takto: „Statočný človek je neohrozený, ako sa na človeka patrí. Bude sa teda síce báť aj takých nadľudských vecí, ako sa má a ako je rozumné… Lebo statočný človek trpí a koná, ako je rozumné a ako sa patrí.“
Statočnosť sa teda nestotožňuje s opovážlivou smelosťou, príznačnou neuváženým a bezhlavým vrhaním sa do veľkých nebezpečenstiev, a to aj vtedy, keď konanie prípadne nie je ani potrebné, alebo keď je vonkoncom beznádejné, nezmyselné a racionálne neodôvodniteľné, a tobôž nie je identická so siláckou smelosťou, príznačnou veľkými slovami pred konaním a potom zbabelosťou, keď je čas na konanie. Statočnosť doplňujú alebo ju podporujú cnosti: sebadôvera, odvaha, rozvaha v kritických chvíľach, veľkorysosť v podnikaní, veľkodušnosť v stykoch s ľudmi, štedrosť, vytrvalosť aj vtedy, keď činnosť neprináša uspokojenie, keď je neúspešná, trpezlivosť v utrpení, v bolestiach, smútku a v nezdare, stálosť a pevnosť, vernosť, spoľahlivosť atď.
So statočnosťou sú v rozpore vlastnosti: baživosť po sláve a poctách, megalománia, malomyseľnosť, ustrašenosť, zbabelosť, poddávanie sa pocitu menejcennosti, zmäkčilosť a nemiestna krotkosť, ľahostajnosť, lakomstvo, nemiestna ústupčivosť a poddajnosť, siláctvo, sklon k zbytočnému riskovaniu atď. Najťažšími skúškami statočnosti sú tie nebezpečenstvá, v ktorých ide priamo o život, v nebezpečenstvách života, alebo keď ide o najvyššie hodnoty človeka – tu sa prejavuje statočnsoť pevnosťou ducha, pokojom a rozvahou.
Viktor Koromzay
Viktor Koromzay (* 16. marec 1839, Kežmarok – † 3. január 1917, Kežmarok) bol slovenský podnikateľ a obchodník.
Životopis
Vyučil sa za obchodníka v Kežmarku. Obchodný pomocník firmy Baitrock v Brezne, neskôr u T. Stadlera v Banskej Bystrici. Majiteľ obchodu v Kežmarku (18671889). Roku 1874 založil továreň v Spišskej Belej na spracovanie poľnohospodárskych plodín, najmä zemiakov, na škrob. V roku 1884 rozšíril tkáčovňu v Kežmarku. Zakladateľ Kežmarskej banky. Kurátor cirkevného zboru, člen školskej rady evanjelického lýcea.
Stržový vrch
Stržový vrch je vrch o nadmorskej výške, geomorfologicky spadajúca do celku Jizerské hory, podcelku Jizerská hornatina, okrsku Oldřichovská vrchovina a jej filipeckej časti. Nachádza sa 2 km severne od Oldřichova v Hájích v okrese Liberec.
Ochrana prírody
Stržový vrch bol aj názov národnej prírodnej rezervácie ev. č. 418. Dôvodom ochrany boli staré bučiny so smrekom na skalnatom podklade. V roku 1999 bola zrušená začlenením do rozsiahlejšej národnej prírodnej rezervácie Jizerskohorské bučiny.
thumbnail|left|Stržový vrch zo Špičáku
Občianska náuka
Občianska náuka je učebný predmet, prostredníctvom ktorého žiaci základných a stredných škôl nadobúdajú vedomosti o histórii a štruktúre politických inštitúcií, sú vedení k záujmu o účasť na politickom živote, k viere v základné hodnoty spoločnosti.
Občianska náuka je predmet pre žiakov základných škôl a mladých ľudí (študentov) stredných škôl, ktorý však začína už v materských školách úlohou detí nadobudnúť základy občianskych kompetencií. Výkonový štandardy sa s vekom komplikujú. Napríklad pokiaľ v materských školách má dieťa medzi šiestimi kľúčových kompetencií nadobudnúť základy občianskych kompetencií, absolvent 2. stupeň základnej školy (ISCED 2) by podľa súčasného vzdelávacieho štandardu (naposledy upraveného 20. 7. 2022), mal vedieť zhodnotiť mieru rizika pri využití služieb bankových a nebankových inštitúcií.
Občianska výchova (aj ako výchova k občianstvu) všeobecne sa však môže uskutočňovať v rôznych prostrediach, nie len v škole alebo škôlke. Napríklad aj v televízii alebo ako výchova k (aktívnemu) občianstvu v rôznych iných organizáciách.
Podbořanský Rohozec
Podbořanský Rohozec je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 127 obyvateľov, z toho 63 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 41,6 roka, ženy 43,5 roka).
2723 Gorshkov
2723 Gorshkov je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 31. augusta 1978.
Saint-Mard-sur-le-Mont
Saint-Mard-sur-le-Mont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Australian Open 2001
Australian Open 2001 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 15. januára do 28. januára 2001 v austrálskom Melbourne. Víťazmi dvojhier sa stali Jennifer Capriatiová a Andre Agassi.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Andre Agassi vs. 🇫🇷 Arnaud Clément 6-4, 6-2, 6-2
Dvojhra žien
🇺🇸 Jennifer Capriatiová vs. 🇨🇭 Martina Hingisová  6-4, 6-3
Štvorhra mužov
🇸🇪 Jonas Björkman / 🇦🇺 Todd Woodbridge vs. 🇿🇼 Byron Black / 🇩🇪 David Prinosil  6-1, 5-7, 6-4, 6-4
Štvorhra žien
🇺🇸 Serena Williamsová / 🇺🇸 Venus Williamsová vs. 🇺🇸 Lindsay Davenportová / 🇺🇸 Corina Morariová 6-2, 2-6, 6-4
Zmiešaná štvorhra
🇺🇸 Corina Morariová / 🇿🇦 Ellis Ferreira vs. 🇦🇹 Barbara Schettová / 🇦🇺 Joshua Eagle  6-1, 6-3
Caunette-sur-Lauquet
Caunette-sur-Lauquet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 6 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vulgárny materializmus
Vulgárny materializmus je filozofický smer z polovice 19. storočia zjednodušujúci a vulgarizujúci základné princípy materializmu. V podmienkach prudkého rozvoja prírodných vied bol výrazom pozitivistickej reakcie materializmu na idealistickú dialektiku najmä nemeckej klasickej filozofie.
Hlavnými predstaviteľmi vulgárneho materializmu boli: Carl Vogt, Jacob Moleschott a Ludwig Büchner.
Dolný Kubín
náhľad|Pohľad na mesto Dolný Kubín náhľad|Radnica v centre mesta náhľad|Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej náhľad|Sídlisko Veľký Bysterec Dolný Kubín je okresné mesto na Slovensku ležiace v Žilinskom kraji.
Polohopis
Mesto leží na Dolnej Orave, v údolí rovnomennej rieky, v južnej časti Oravskej vrchoviny. Na západ od mesta sa vypínajú končiare Oravskej Magury a Malej Fatry, na juhovýchode Šípskej Fatry a Chočských vrchov. Mesto je vzdialené severne od Ružomberka,  severovýchodne od Martina a  juhozápadne od Tvrdošína.
Mestské časti
Mesto (podľa štatútu mesta) pozostáva z 10 mestských častí: Mesto zahŕňa aj osadu Jelšava.
Dejiny
Za najstaršie sa považuje osídlenie ľudom lužickej kultúry v strednej a mladšej bronzovej dobe z 9. – 7. storočia pred Kr. Hmotná kultúra halštatského ľudu oravského typu zo 7. – 4.stor. pred Kr. je v Dolnom Kubíne zastúpená nálezmi na ulici Medzihradskej. Dokazujú roľnícko-pastiersku osadu. Z obdobia prelomu letopočtu do 4. storočia sa na Medzihradskej ulici našli zlomky rímskej keramiky. Laténska kultúra je zastúpená aj na Trninách, Ostrej a Tupej skale. Obydlia tvorili štyri rady chát striedané priechodmi, prvotnými ulicami. Obyvatelia sa zaoberali chovom dobytka a pestovaním prosa, hrachu a bôbu.
V predveľkomoravskom období boli na Trninách a Ostrej skale opevnené hradiská. Tadiaľto viedla významná obchodná cesta spájajúca Jadran s Baltom. Dokladom je nález keltských mincí, kupeckých potrieb i tovarov na Trninách. V stredoveku obchodnú cestu cez Komjatnú, Dolný Kubín, Tvrdošín, Oravskú Polhoru do Żywieca a Wieliczky nazývali soľná, lebo sa využívala na dovoz soli a iných tovarov.
Prvá písomná zmienka o Kubíne je zo dňa 6. januára 1314 v listine magistra Donča pre liptovských zemanov. V roku 1325 magister Donč daroval revúckym zemanom majetok Vyšný Kubín. Začali dejiny rodov Kubínyovcov a Meškovcov, ktorých potomkovia žijú na Orave dodnes. Po rozdelení Kubína sa Dolný Kubín vyvíjal ako poddanská osada patriaca Oravskému hradu. Bol kráľovským majetkom.
V 14. storočí boli založené obce, ktoré v súčasnosti tvoria prímestské časti Dolného Kubína: Záskalie, Veľký Bysterec, Malý Bysterec, Beňova Lehota, Medzihradné, Srňacie, Mokraď a Kňažia. Veľký Bysterec bol mestečkom o 220 rokov skôr ako Dolný Kubín. V ďalšom období nerozvíjal mestské práva a výsady, klesol na úroveň ostatných poddanských dedín, lebo v roku 1599 sa spomína ako dedina. Malý Bysterec sa od roku 1355 vyvíjal ako zemianska osada. V roku 1380 sa pre tieto obce stal Dolný Kubín duchovným strediskom. Založili tu rímskokatolícku farnosť, postavili kostol a zasvätili ho svätej Kataríne Alexandrijskej. Navštevovali ho ľudia z dedín od Veličnej po Oravský Podzámok.
Dolný Kubín sa od počiatku vyvíjal ako remeselnícko-roľnícka osada. Rozvoj remesiel a trhov umožnila vynikajúca poloha na obchodnej ceste, ktorá spájala slovenské banské mestá s poľskými trhovými strediskami. Najdlhšie živilo Dolnokubínčanov kamenárske remeslo. Na začiatku 14. storočia sa spomína baňa na kameň pre výrobu mlecích prostriedkov, žarnovov. Dolnokubínski čižmári, krajčíri, kolári, kožušníci, kováči, korytári, mlynári, mäsiari, pekári, kuchári, tesári, stolári a ďalší slúžili hradným pánom a neraz boli odmenení povýšením do stavu slobodníkov.
V roku 1624 žilo v Dolnom Kubíne 67 rodín, asi 340 obyvateľov. Dňa 14. mája 1632 gróf Gašpar Ilešházi (Illesházy) povýšil Dolný Kubín na mestečko za ročný poplatok 400 zlatých a udelil mu právo konať týždenné trhy v nedeľu a dva výročné jarmoky na sv. Katarínu a Kvetnú nedeľu. Zároveň Dolnokubínčanom prikázal opraviť školu, nemocnicu s útulkom a stavať pekné domy. Dňa 14. decembra 1633 dostal Dolný Kubín mestské privilégium od panovníka Ferdinanda II., ktorý povolil ďalšie dva jarmoky. Mestské výsady poskytli Dolnému Kubínu hospodársky a kultúrny rast. Ale v nepokojnom 17. storočí, naplnenom náboženskými vojnami a povstaniami, sa ocitol neraz na pokraji biedy. Dolný Kubín zažíval obdobie plné reformácie a protireformácie. Reformačné hnutie dostalo tvrdý úder potlačením Pikovho povstania v roku 1672 a smrteľný na jeseň roku 1683 od litovského vojska poľského kráľa Jána Sobieskeho, ktoré prechádzalo Oravou s cieľom pomôcť Habsburgovcom proti Turkom. Litovčania sa k poddaným správali násilnícky, dobyvačne, nechávali za sebou spáleniská. Mesto bolo v takej núdzi, že až po piatich rokoch si dalo vyhotoviť nové pečatidlo, lebo pôvodné zhorelo v richtárovom dome. Z litovského úpadku sa mesto spamätalo až v 90. rokoch 17. storočia. Dňa 30. júna gróf Juraj Erdődy vydal Dolnému Kubínu privilégium na vyberanie mýta na dolnokubínskom brode. V roku 1712 udelil cisár Karol VI. Habsburský mestu aj jarmočné privilégium. Mesto sa stalo sídlom Oravskej župy. Počas Rákociho povstania v roku 1709 zaujali evanjelici kostol sv. Kataríny na dva mesiace. Potom bol vrátený katolíkom a evanjelici z mestečka chodili 75 rokov do leštinského artikulárneho kostolíka. Tolerančný patent Jozefa II. im vrátil náboženskú slobodu a svoj kostol si postavili v Dolnom Kubíne v roku 1784.
V 18. storočí nastalo pokojnejšie mierové obdobie, ale prišli hladomor a morové epidémie. Roky 17151716 sú na Orave známe ako zamrznuté roky. Ešte v júni mrzlo a nová zima prišla v septembri, nastal hladomor. V roku 1719 mal Dolný Kubín 85 domov a 350 obyvateľov. V priebehu 18. storočia Dolný Kubín výrazne zmenil svoju tvár. Dokončil sa mestský dom nazývaný ratúš, v roku 1726 postavili novú nemocnicu, mestský pivovar na mieste dnešného evanjelického kostola, v rokoch 17571758 župný dom, byt župného lekára, lekáreň, kasárne, prvý drevený most cez rieku Oravu, tržnicu, mangel, faru, evanjelickú školu. Na ochranu pred požiarmi bolo od roku 1730 zakázané používať otvorený oheň v kozuboch. V roku 1776 sa Dolný Kubín stal sídlom slúžnovského úradu. Vlastniť grunt patrilo ku kritériám pre udelenie meštianskeho listu a práva voliť richtára a mestských prísažných. Zakladanie cechov – obuvníci – 1675, krajčíri a čižmári – 1715. Koncom 18. storočia vytvorili združený cech. Cech bol zrušený v roku 1871, kedy vznikla Remeselná spoločnosť a Okresné živnostenské spoločenstvo. Obchodom sa zaoberali židia. Hospodárska politika Jozefa II. umožnila rozvoj židovského podnikania a náboženskú slobodu. Výstavba domu rabína a kúpeľov.
Začiatkom 19. storočia sa cez mestečko stavala kráľovská cesta od Kraľovian na Trstenú. V roku 1811 tu postavili poštový úrad a v roku 1826 židovskú synagógu. V roku 1813 sa prehnala mestom strašná povodeň, začalo sa s budovaním vodnej nádrže na Orave. Veľký rozmach začal v roku 1852, kedy do mestečka prišiel prednosta cisársko-kráľovského stoličného úradu František Patočník. Koncom 19. storočia bol Dolný Kubín pekným župným mestečkom. V roku 1886 renovovali katolícky kostol sv. Kataríny, ktorý patril medzi osem najkrajších pamiatok gotiky na Slovensku. V rokoch 18931895 postihli námestie dva veľké požiare. Znovu postavili župný dom, židovskú synagógu a evanjelický kostol. Vzhľad námestia dotvorila budova štátnych škôl (dnešné gymnázium), baroková budova Čaplovičovej knižnice. V 30. rokoch 19. storočia sa Dolný Kubín stal strediskom oravských národovcov. Ctiboh Zoch, Juraj Matúška a Leopold Bruck založili v roku 1837 Spoločnosť vychovávateľskú v evanjelickom bratrstve oravskom. Členmi boli: Pavol Zoch, Pavol Cancrini, Ján Gregorič, Alexander Ruttkay, Václav Jesenský, Ján Zimány, Ľudovít Medzihradský, Daniel Krman, Juraj Šípka, Karol Šándor a ďalší. Oravskí národovci sa zišli dňa 24. apríla 1848 v Gäceli a spísali petíciu známu ako Gäceľské žiadosti oravské. Petícia bola prirodzeným vyústením národnooslobodzovacieho úsilia. Dobrovoľníci boli porazení v Záskalí koncom apríla 1849. V roku 1858 vznikla v Dolnom Kubíne Spoločnosť Čaplovičovej knižnice, ktorá sa starala o cenný dar Vavrinca Čaploviča mestu a Orave. Knižnica mala 45 000 zväzkov. Na začiatku 20. storočia mal Dolný Kubín 1674 obyvateľov a 211 domov.
Vznik Česko-slovenskej republiky na jeseň roku 1918 Dolnokubínčania radostne uvítali. Vytvorili miestnu národnú radu, v ktorej pôsobil Ignác Radlinský, Dr. Vladimír Pivko, Ladislav Nádaši-Jégé, Aurel Styk, Fridrich Medzihradský, Ján Trnkócy, Pavol Samuel Novák, Pavol Országh Hviezdoslav, Dr. Ján Smetanay, Ján Diežka, Emil Kňažovič a Július Ballo. Vydávali noviny Naša Orava.
V roku 1919 vznikla v Dolnom Kubíne účastinárska spoločnosť Oravský priemysel. V tomto roku bol založený kultúrno-vzdelávací spolok Hviezdoslavova beseda, ktorej čestným členom bol aj Hviezdoslav. Poriadala koncerty, literárne večierky, bábkové divadielka. Zo svojho fondu kupovala knihy, noviny a časopisy, podporovala chudobných nadaných študentov a po smrti básnika usilovala o stavbu pomníka nad jeho hrobom. V roku 1936 sa zaslúžila o postavenie sochy P. O. Hviezdoslava pred budovou Čaplovičovej knižnice. Bohatú kultúrno-osvetovú činnosť vyvíjal v Dolnom Kubíne ženský spolok Živena, ktorý vznikol z podnetu Kornely Pivkovej dňa 27. júna 1920. Ďalšie spolky boli: Dobrovoľnícky hasičský spolok (1874), Spolok oravských akademikov, Spevokol oravských učiteľov, Ochotnícky, hudobný a spevácky spolok a ďalšie.
Po skončení II. svetovej vojny sa Dolný Kubín zmenil na významné priemyselné centrum celej Oravy. V rokoch 19601996 bol Dolný Kubín správnym centrom celej Oravy. Dolný Kubín je jedinečné mesto v mnohých oblastiach. V stavebníctve je to kolonádový most, v kultúre Čaplovičova knižnica, Hviezdoslavovo múzeum, Florinov dom, Oravská galéria v bývalom župnom dome, celoslovenská súťaž v prednese poézie a prózy známa ako Hviezdoslavov Kubín, medzinárodný hudobný festival Čírenie talentov a festival Bohúňova paleta, v športe udeľovanie cien Fair-play MUDr. Ivana Chodáka.
Mnohouholník
Mnohouholník alebo polygón alebo n-uholník je časť roviny vymedzená úsečkami, ktoré spájajú určitý počet bodov (najmenej tri), z ktorých žiadne tri susedné neležia na jednej priamke. Inak povedané: mnohouholník je obmedzená časť roviny ohraničená uzatvorenou lomenou čiarou.
Všeobecne
Body, ktoré určujú mnohouholník, sa nazývajú vrcholy mnohouholníka. Úsečky, ktoré spájajú susedné vrcholy, sa nazývajú strany mnohouholníka. Úsečky, ktoré spájajú nesusedné vrcholy, sa nazývajú uhlopriečky. Uhly, ktoré zvierajú susedné strany, sa nazývajú vnútorné uhly mnohouholníka. Počet vrcholov, strán a vnútorných uhlov v jednom mnohouholníku je rovnaký a tento počet určuje názov mnohouholníka: trojuholník, štvoruholník, päťuholník atď.
Dolný Kubín
Obyvateľstvo
Mesto má 18 376 obyvateľov (stav k 31. 12. 2018). Z národnostného hľadiska je Dolný Kubín homogénny s prevahou obyvateľstva slovenskej národnosti (až 97 %).
Mnohouholník
Znázornenie
Mnohouholník sa znázorňuje pomocou jeho vrcholov a strán, označuje sa vymenovaním vrcholov v ich presnom poradí. Pri špeciálnych mnohouholníkoch (trojuholník, štvorec, obdĺžnik a pod.) sa v zápise pred vymenovaním vrcholov umiestňuje príslušný symbol (Δ a pod.). Vrcholy, strany a uhly mnohouholníka sa zapisujú rovnakým spôsobom ako body, úsečky a uhly. left|500px|Znázornenie mnohouholníka
Dolný Kubín
Obyvateľstvo
Podľa konfesijného zloženia obyvateľstva je Dolný Kubín rozdelený nasledovne:
Mnohouholník
Druhy mnohouholníkov
Okrem mnohouholníkov líšiacich sa počtom vrcholov, sa mnohouholníky delia na:
Vlastnosti
Obvod mnohouholníka o sa vypočíta ako súčet všetkých jeho strán:, kde sú jednotlivé strany mnohouholníka.
Obsah všeobecného mnohouholníka S sa vypočíta pomocou rozloženia mnohouholníka na vhodné vzájomne sa neprekrývajúce trojuholníky, obdĺžniky alebo štvorce, ktorých obsahy sa vypočítajú podľa známych vzorcov a následne sa spočítajú:
Súčet vnútorných uhlov mnohouholníka je rovný
Počet uhlopriečok všeobecného n-úholníka určíme zo vzťahu
Ak existuje taká kružnica, že na nej ležia všetky vrcholy daného mnohouholníka, potom hovoríme, že je mnohouholníku opísaná. Mnohouholník, ktorému je možné opísať kružnicu sa nazýva tetivový (jeho strany sú tetivami opísanej kružnice).
Súčet uhlov všetkých trojuholníkov n uholníka dotýkajucich sa jeho stredu sa rovná 360°.
Vlastnosti pravidelného mnohouholníka
Veľkosť vnútorného uhla pravidelného n-uholníka má hodnotu
Veľkosť stredového, resp. vonkajšieho uhla je rovná
Pravidelnému mnohouholníku je možné opísať a zároveň vpísať kružnicu. Stredy oboch kružníc ležia v rovnakom bode, ktorý je totožný s ťažiskom mnohouholníka.
Ak označíme dĺžku strany pravidelného n-uholníka ako a_n a polomer opísanej kružnice ako r_n, potom polomer \rho_n vpísanej kružnice je možné určiť zo vzťahu
náhľad|vpravo|Vpísaný a opísaný pravidelný n-uholník Z obrázka vidno, že existujú dva druhy n-uholníka:
Vpísaný n-uholník
Pre vpísaný polygón platí:
v=|KW|
r=|KV|
Opísaný n-uholník
Pre opísaný polygón platí:
R=|KL|
r=|KV|
Monika Beňová
PhDr. Monika Beňová (rod. Vallettová, v rokoch 20062017 Flašíková Beňová; * 15. august 1968, Bratislava) je slovenská sociálnodemokratická politička. Od roku 2004 pôsobí nepretržite ako poslankyňa Európskeho parlamentu za stranu SMER – sociálna demokracia. Stranu spoluzakladala v roku 1999, pôsobila tiež ako poslankyňa Národnej rady SR a Zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja.
Dmytro Vasyľovyč Malakov
Dmytro Vasyľovyč Malakov (Дмитро Васильович Малаков, * 13. október 1937, Kyjev – † 9. január 2019, Kyjev) bol významný súčasný ukrajinský historik, vlastivedec, člen Národného spolku ukrajinských vlastivedcov, brat ukrajinského výtvarného umelca Juraja Malakova, populárny najmä vďaka svojmu príspevku k novoobjaveniu významného kyjevského architekta poľskej národnosti Vladislava Horodeckého.
Monika Beňová
Mladosť a štúdium
Monika Beňová sa narodila v roku 1968 v Bratislave, kde tiež prežila celé detstvo. Základnú školu absolvovala v ZDŠ Ernesta Thalmanna (v súčasnosti ZŠ Za Kasárňou). Strednú školu absolvovala najprv na Gymnáziu Ivana Horvátha, od tretieho ročníka prestúpila na Gymnázium Vazovova. Vysokoškolské štúdium začala na katedre sociológie na Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Štúdium v roku 1988 prerušila po narodení syna Martina.
V rokoch 20002006 Beňová absolvovala Fakultu politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v odbore politológia.
Pracovná kariéra pred vstupom do politiky
Beňová bola šéfredaktorkou informačného občasníka „Slovensko potrebuje nový Smer“, členka správnej rady Sanatória alkoholicko-toxikomanických závislostí, (19981999) generálna manažérka, WA Slovakia, (1998) spoluzakladateľka a správkyňa Nadácie Solidarita (Nadácia SMER), (1997) generálna riaditeľka rádia KOLIBA, (19961997) riaditeľka, Planet Sport, (1996) spoluzakladateľka a správkyňa Nadácie Malý princ, (19931995) riaditeľka, Martin Mangl, (1993) generálna riaditeľka spoločnosti REEBOK Slovensko a i.