cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hidetada Tokugawa
Detstvo (15791593)
Tradičná silná základňa klanu Tokugawa bola provincia Mikawa. V roku 1590, nový vládca Japonska, Hidejoši Tojotomi viedol Iejasua Tokugawu do útoku proti oblastiam klanu Hódžó, ktorý sa stal známy ako Obliehanie Odawara (1590). Hidejoši odmenil Iejasuho za toto ťaženie, tým že mu dovolil vymeniť päť provincií, ktoré mal Iejasu pod svojou vládou za osem provincií Kantó včítane mesta Edo. Aby bolo poistené, že Iejasu zradí spojenectvo s klanom Hódžó (predtým mali klany Hódžó a Tokugawa priateľské vzťahy), Hidejoši vzal jeho jedenásťročného syn Nagamaru ako rukojemníka. V roku 1592 ho Hidejoši počas ceremónie, keď bol Iejasuho syn Nagamaru vyhlásený za dospelého, premenoval na Hidetada. Bol menovaný následníkom Tokugawu, bol najstarším žijúcim synom Iejasuho a zároveň aj jeho najobľúbenejší syn (Iejasuho najstarší syn bol popravený a druhý bol adoptovaný Hidejošim ešte kým bol dieťa). V roku 1593 sa Hidetada vrátil k svojmu otcovi.
Rané vojenské úspechy a Sekigahara (15931605)
V roku 1600 Hidetada viedol 16000 otcových mužov v ťažení proti Západnej aliancii vedenej klanom Uesugi v provincii Šinano. Iejasu rozkázal Hidetadovi viesť jeho oddiely na Sekigaharu v očakávaní rozhodujúcej bitky proti Západnej aliancii. Ale klan Sanada zabezpečil naviazanie Hidetadaových síl, aby prišli čo najneskôr na pomoc jeho otcovi. Iejasu dosiahol tesné ale rozhodujúce víťazstvo. Vzťah Hidetada a Iejasuho už nebol nikdy obnovený.
V roku 1603 Cisár Go-Jozei udelil Iejasuovi titul šógun. Tak sa Hidetada stal dedičom šógunátu. V roku 1605 Iejasu abdikoval ako šógun v prospech Hidetada.
Šógun Hidetada (16051623)
Aby Iejasu predišiel chybe svojho predchodcu Hidejošiho, vytvoril pevný základ svojej dynastie tým, že onedlho po tom, ako sa stal šógunom abdikoval v prospech svojho syna Hidetadu v roku 1605. Iejasu si naďalej udržal významnú moc na chod štátu až do svojej smrti v roku 1616; ale Hidetada prevzal úlohu formálnej hlavy štátu v systéme bakufu
Hidetada sa oženil oženil sa s Oejo, spolu mali dvoch synov, Iemicu Tokugawu a Tadanagu Tokugawu. Mali tiež dve dcéry, jedna z nich, Sen hime, dvakrát vydatá. Druhá dcéra, Kazuko hime, sa vydala za Cisára Go-Mizunoo.
Pre bezproblémovú vládu rodu Tokugawa však stále predstavovali problém nároky Hidejošiho syna Hidejoriho Tojotomiho, ktorý si mohol po smrti Iejasuho nárokovať titul šogúna. Hidejoriho mocenskú oporu predstavovalo mesto Osaka a Osacký hrad. Iejasu nemohol rešpektovať ohrozenie moci svojho rodu a preto vyvolal s Hidejorim priamy vojenský konflikt, z ktorého mal vzísť budúci vládca Japonska.
Bissert
Bissert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Hidetada Tokugawa
Šógun Hidetada (16051623)
Iejasu a jeho syn šógun Hidetada tiahli so státisicovou armádou na Osaku. Otec a syn sa v priebehu výpravy nezhodli ako postupovať v tomto ťažení proti vzdorujúcim Tojotomiho silám v Osake. Iejasu preferoval konzervatívny prístup vedenia boja, kým Hidetada preferoval priamy, brutálny útok. Hidejori, ktorý sa mohol spoliehať na pomoc Osaky bol osamotený a jeho vojenské zdroje obmedzené; po tvrdých útokoch na hrad boli Hidejori a jeho matka prinútení spáchať samovraždu. Dokonca, ani Hidejoriho malý syn (Kunimacu), vnúča Hidetada, nebol ušetrený.
Bissert
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hidetada Tokugawa
Ogošo Hidetada (16231632)
V Genna 9 (1623) Hidetada sa vzdal vlády v prospech jeho najstaršieho syna a dediča, Iemacua Tokugawu. Ako jeho otec pred ním, aj Hidetada sa stal Ogošo alebo odstúpeným šógunom a využíval svoju moc. Uviedol do praxe prísne protikresťanské opatrenia, o ktorých Iejasu iba uvažoval: zakázal kresťanské knihy, prinútil kresťanského daimjóa spáchať samovraždu, prikázal všetkým ostatným kresťanom vzdať sa viery a popravil 55 kresťanov (Japoncov aj cudzincov), ktorý odmietli sa vzdať Krista a skryť sa v Nagasaki v roku 1628.
Bissert
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hidetada Tokugawa
Ogošo Hidetada (16231632)
Ogošo Hidetada zomrel v Kan'ei 9 v 24. dni 1. mesiaca (1632).
V zábavnom priemysle
Objavuje sa pod menom Benitora vo fikcii Samurai Deeper Kjo.
Bissert
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Déimachos
Déimachos môže byť:
Arthur Heyer
Arthur Heyer (* 28. február 1872, Haarhausen, Nemecko – † 30. júl 1931, Budapešť) bol nemecký grafik a maliar. Tvorca piešťanského barlolámača.
Miloš Tichý
Miloš Tichý (* 17. december 1966) je český astronóm, manžel Jany Tichej. Spolu so svojou ženou pracujú v observatóriu na Kleti.
Je objaviteľom veľkého počtu planétok. Definitívne označenie bolo do 17. mája 2006 pridelené už 133 ním objaveným planétkam. Okrem toho 23. októbra 2000 objavil periodickú kométu P/2000 U6 Tichý.
Na jeho počesť bola pomenovaná planétka 3337 Milos.
Vyšehradné
Vyšehradné je miestna časť Nitrianskeho Pravna, obce v okrese Prievidza.
Nachádza sa v pohorí Žiar v údolí Vyšehradného potoka, priamo pod Vyšehradom. Z Nitrianskeho Pravna vedie cez Vyšehradné významná cestná spojnica Hornej Nitry s Turcom, cesta II/519.
Prvá zmienka pochádza z roku 1333. Na vrchu Vyšehrad sú pozostatky významného hradiska, ktoré strážilo prechod do Turca.
Marnay-sur-Marne
Marnay-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Calmont (Aveyron)
Calmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1984 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Valognes (kantón)
Valognes je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 9 obcí.
3473 Sapporo
3473 Sapporo je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. marca 1924.
František Eduard Pecník
František Eduard Pecník (* 13. január 1748, Rakovo† 4. marec 1815, Tisovec) bol slovenský organár.
Prepadlisko (prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Chocholná-Velčice a Kostolná-Záriečie v okrese Trenčín v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1986 na rozlohe 7,8295 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Chránené územie je vyhlásené na ochranu slatinnej jelšiny s močiarnymi spoločenstvami v Považskom podolí, dôležitej z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska.
Býčkovité
Býčkovité je čeľaď rýb z radu ostriežotvaré (Perciformes).
Rody
Do čeľade býčkovité patrí okolo 240 rodov, medzi inými napr.:
Tugela Falls
náhľad|Tugela Falls Tugela Falls je druhý najvyšší vodopád na svete. Nachádza sa v Juhoafrickej provincii Kwa-Zulu Natal v pohorí Dračie vrchy. Celková výška piatich kaskád, ktorými voda dopadá na dno skalného zrázu je 948 metrov a najvyššia má 411 m. . Vodopád je napájaný riekou Tugela, ktorej voda je pitná aj na dne vodopádu. Počas výdatných dažďov je vodopád viditeľný aj z hlavnej cesty, ktorá vedie Národným parkom Royal Natal v ktorom sa vodopád nachádza.
Kerberos (mesiac)
náhľad|Prvá snímka thumb|Mesiac Kerberos, 2. najmenší z [[Mesiace Pluta|mesiacov Pluta, zároveň jeden z najnovšie objavených ]] Kerberos je malý mesiac obiehajúci trpasličiu planétu Pluto. Jeho objav bol oznámený 20. júla 2011. Je štvrtým objaveným z doteraz (2016) piatich známych mesiacov Pluta.
Objav
Kerberos bol objavený pomocou Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu počas pátrania po prípadných prstencoch Pluta. Vedci sa totiž obávali, že ak Pluto nejaké prstenca má, mohli by ohroziť blížiacu sa sondu New Horizons, ktorá okolo neho preletela v júli 2015. Tá istá obava panovala aj z prípadných ďalších, zatiaľ neobjavených mesiacov.
Prvýkrát bol Kerberos videný na snímkach urobených 28. júna 2011 a následne potom 3. a 18. júla 2011. Oficiálne bol objav potvrdený a oznámený 20. júla 2011. Spätne potom bol mesiac nájdený tiež na predobjavových snímkach pochádzajúcich už z 15. februára 2006 a 25. júna 2010. Kerberos je desaťkrát menej jasný ako mesiac Nix, takže pre jeho zachytenie na fotografiách bola nutná 8-minútová expozícia.
Kerberos je štvrtým známym Plutovým mesiacom po Chárone objavenom už roku 1978 a Nix s Hydrou, ktoré boli spoločne objavené roku 2005. Okrem nich bol roku 2012 objavený ešte piaty satelit, Styx.
Fyzikálne vlastnosti
Astronómovia odhadujú priemer mesiaca v závislosti na uvažovanej odrazivosti jeho povrchu na 13 – 34 km. To ho robí druhým najmenším zo známych mesiacov Pluta. V dobe objavu mal mesiac zdanlivú hviezdnu veľkosť 26,1 ± 0,3.
Vlastnosti obežnej dráhy
Z doterajších pozorovaní sa zdá, že mesiac obieha Pluto v ekvatoriálnej (rovníkovej) rovine medzi mesiacmi Nix a Hydra, a to po kruhovej dráhe s polomerom 59 000 km ± 2 000 km. Jeden obeh mu trvá asi 32,1 ± 0,3 pozemského dňa.
Meno
Po objave mesiac získal najprv tzv. provizórne označenie S/2011 (134340) 1 (niekedy uvádzané vo forme S/2011 P 1), a neformálne bol známy taktiež ako P4.
Pri hľadaní mena pre nový mesiac sa Mark Showalter, vedúci tímu, ktorý teleso objavil, rozhodol zorganizovať verejnú súťaž. Aby nové meno bolo konzistentné s menami ostatných mesiacov Pluta, bolo ustanovené, že musí pochádzať z gréckej a rímskej mytológie a vzťahovať sa k podsvetiu. William Shatner, herec, ktorý stvárnil postavu kapitána Jamesa T. Kirka v seriáli Star Trek, v súťaži navrhol mená Vulcan (slovensky: Vulkán) a Romulus, t.j. gréckeho boha ohňa, ktorý bol súčasne synovcom Pluta, a zakladateľa Ríma, pričom obe tieto mená zjavne odkazovali tiež na fiktívne planéty v seriáli Star Trek. Meno Romulus bolo zamietnuté, pretože rovnaké meno už nesie jeden z mesiacov obiehajúcich planétku 87 Sylvia.
V súťaži nakoniec zvíťazil návrh mena Vulkán, pričom na druhom mieste skončil Cerberus (latinské meno viachlavého psa strážiaceho vstup do podsvetia) a na treťom Styx (bohyňa zosobňujúca rovnomennú rieku obtekajúca ríši mŕtvych). Víťazné meno však nakoniec Medzinárodná astronomická únia (IAU) neschválila, pretože sa už vžilo pre hypotetickú planétu obiehajúcu medzi Merkúrom a Slnkom. Existencia tejto predpokladanej planéty síce bola vyvrátená, avšak stále zostáva v užívaní názov "vulkanoid" pre akúkoľvek prípadnú planétku nájdenú v tejto oblasti.
Problém bol aj s menom Cerberus, ktoré už nesie planétka 1865 Cerberus (objavená roku 1935 českým astronómom Ľubošom Kohoutkom), a preto mesiac nakoniec dostal grécku variantu tohto mena, t.j. Kerberos. Spolu s ním potom piaty objavený mesiac Pluta dostal meno Styx. Nové mená boli oznámené 2. júla 2013.
Lackovce
Dejiny
Obec založil zeman Lacko v 13. storočí. Na prelome 13. a 14. storočia Lackovce patrili Petrovi synovi Petena, od 1317 Drugetovcom (humenské panstvo). V druhej polovici 16. storočia patrila časť obce Duričkovcom.
Obyvatelia obce odvádzali daň od: 1567 a 1582 3,75, 1610 0,375 a 1635 0,25 porty.
V rokoch 1600 to bolo obývaných a zdanených 5 poddanských domov a dom richtára, 1690 bolo obývaných desať poddanských domácností (8 sedliackych, dve želiarske), 1715 4 a 1720 5 poddanských domácností.
Canisy (kantón)
Canisy je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 11 obcí.
Antoninovská dynastia
Antoninovská dynastia alebo Antoninovci môže byť:
Juraj Pejko
Juraj Pejko (* 25. apríl 1816, Predajná - † 10. apríl 1893, Predajná) bol právnik, básnik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a lýceu v Levoči. R 1934 sa zapísal na Právnickú fak. v Pešti, ale po otcovej smrti sa vyučil za mlynára. Roku 1840-1844 študoval filozofiu a právo v Bratislave. Pracoval na súde v Budapešti, bol advokátom v Predajnej a slúžnym v Brezne. Autor ľúbostných básní, prírodnej lyriky a žartovných popevkov na ľudovú nôtu.
Mogul
Mogul môže byť:
Žermanický lom
Žermanický lom je takmer dvojhektárový bývalý lom založený v telese těšinitu (sopečná hornina podobná čadiču). Nachádza sa severne od Žermanickej priehrady, pri jej stavbe v 50. rokoch 20. storočia boli použité materiály z lomu. Lokalita spadá do celku Podbeskydská pahorkatina, podcelku Těšínská pahorkatina, okrsku Hornotěrlická pahorkatina.
Rastlinnú ríšu zastupuje napr. vŕba rakytová, vŕba purpurová, kriticky ohrozená prasličkovka pestrá, ostrica šupinatoplodá, páperník úzkolistý či kruštík močiarny.
Faunu reprezentuje napr. významná populácia mloka hrebenatého či 19 druhov vážok. Najcennejší z nich je stála populácia vážky tmavej. Z vtákov sa tu vyskytuje napr. žlna zelená, penica slávikovitá, ľabtuška lúčna či bocian biely.
Negatívny vplyv na ohrozené druhy má sukcesia drevín a tiež blízky rekreačný areál Žermanickej priehrady.
Nikolaj Platonovič Ogariov
Nikolaj Platonovič Ogariov (* 6. december 1813, Petrohrad, Rusko – † 12. jún 1877, Greenwich, Anglicko) bol ruský filozof, revolučný demokrat, básnik, teoretik utopického socializmu, najbližší spolupracovník Gercena.
Martin Marinčin
Martin Marinčin (* 18. február 1992, Košice) je slovenský hokejový obranca aktuálne pôsobiaci v tíme HC Oceláři Třinec v Českej extralige.
Klubový hokej
Martin Marinčin je odchovancom košického hokeja. V roku 2010 ho draftoval v druhom kole z celkového 46. miesta klub NHL – Edmonton Oilers. V rovnakom roku bol z celkového piateho miesta draftovaný do KHL klubom Avtomobilist Jekaterinburg a stal sa aj jednotkou vstupného draftu CHL, keď si ho vybral klub Prince George Cougars. Sezónu 2010/2011 strávil v tíme Prince George Cougars v juniorskej WHL, kde bol so ziskom 56 bodov (14 gólov a 42 asistencií) v 67 zápasoch ôsmym najproduktívnejším obrancom súťaže. Jeden zápas odohral aj v tíme Oklahoma City Barons v AHL. V apríli 2011 podpísal s tímom Edmonton Oilers nováčikovskú zmluvu na tri roky. Sezónu 2011/2012 začal v drese Prince George Cougars, no po 30 odohraných zápasoch (4+13) bol vymenený do tímu Regina Pats, kde odohral vrátane play-off 33 zápasov v ktorých zaznamenal 25 bodov (9+16). Sezónu dohral v tíme Oklahoma City Barons, kde strávil aj nasledujúci ročník. V sezóne 2013/2014 odohral v drese Edmontonu Oilers ''5. decembra 2013'' svoj prvý zápas v NHL. V prvom tíme Oilers odohral v tejto sezóne 44 zápasov, v ktorých získal 6 bodov, na farme v Oklahome nastúpil na 24 zápasov so ziskom siedmych bodov. Začiatok sezóny 2014/2015 odohral v Oklahome, no väčšinu zápasov odohral v NHL, kde odohral 41 duelov, strelil gól a pridal štyri asistencie. Pred sezónou 2015/2016 bol vymenený do tímu Toronta Maple Leafs, s ktorým podpísal ročnú zmluvu. V Toronte pôsobil až do roku 2021, v ktorom prestúpil do českého klubu HC Oceláři Třinec.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral zápasy za hráčov do 18 a do 20 rokov. V seniorskej reprezentácii sa prvýkrát predstavil v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Soči. Slovensko tiež reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta 2014 v Bielorusku a Olympijských hrách 2022 v Pekingu.
Ženíšek
Ženíšek môže byť:
Biliard
Biliard (nesprávny názov gulečník) je športová hra, pri ktorej sa špeciálnou palicou (tzv. biliardová palica alebo tágo) odrážajú špeciálne gule (tzv. biliardové gule) na špeciálnom stole potiahnutom zeleným plátnom (tzv. biliardový stôl alebo biliard). Hra nevyžaduje rozsiahly pohyb, ale veľkú zručnosť, ohybnosť a presnosť; pestuje sebakontrolu, obrazotvornosť a húževnatosť.
V Spojenom kráľovstve sa slovom biliard dnes označuje iba anglický biliard, v Spojených štátoch niekedy len istá skupina biliardových hier.
Základné druhy biliardu
Existuje asi 35 druhov biliardu, z ktorých základné sú tieto:
Rajkovec
Rajkovec je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana pramenného pasienka s veľkým zastúpením vstavačovitých rastlín (najbohatší výskyt Dactylorhiza fuchsii ssp. soóana v CHKO Biele Karpaty a v celom okrese Trenčín). Refúgium genofondu a výskumná plocha. Hojný výskyt salamandry škvrnitej.''
Bitschhoffen
Bitschhoffen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Albrecht Kossel
Ludwig Karl Martin Leonhard Albrecht Kossel (* 16. september 1853, Rostock, Nemecko – † 5. júl 1927, Heidelberg) bol nemecký lekár.
Bitschhoffen
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Albrecht Kossel
V roku 1910 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za výskum v cytológii, najmä proteínov a nukleových kyselín.
Bitschhoffen
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Albrecht Kossel
Životopis
Bol ženatý, s manželkou mali dcéru a syna, známeho fyzika Walthera Kossela (* 1888 – † 1956).
Camarès
Camarès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 971 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3426 Seki
3426 Seki je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil K. Reinmuth 5. februára 1932.
Žepa
Žepa je mesto na východe Republiky srbskej v Bosne a Hercegovine v autonómnej entite Rogatica. Leží na severovýchode tejto autonómnej oblasti južne od Srebrenice a severne od Višegradu. Mestom preteká malá rovnomenná riečka, ktorá sa neďaleko vlieva do rieky Driny.
V roku 1991 tvorili väčšinu z 2 441 obyvateľov mesta bosnianski Moslimovia. Počas vojny v Bosne a Hercegovine bola väčšina Bosniakov vyhnaná. Aj keď bola v roku 1993 prehlásená OSN za „bezpečnú oblasť“, bola v júli 1995 obsadená Vojskom Republiky srbskej a následne etnicky vyčistená.
Sojuz 11
Sojuz 11 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Cieľom letu bolo spojenie s prvou sovietskou kozmickou stanicou, Saľut 1, na ktorej kozmonauti vykonávali rôzne pozorovania, merania a experimenty. Misia však skončila tragicky. V dôsledku poklesu tlaku v kabíne pri návrate na Zem sa posádka udusila. Išlo o druhú tragédiu v rámci pilotovaných letov Sojuz (prvou bol Sojuz 1).
Pôvodná posádka
Letu Sojuz 11 sa zúčastnila záložná posádka. Tú pôvodnú tvorili Alexej Leonov, Valerij Kubasov a Piotr Kolodin, ale neletela z dôvodu zdravotných problémov u Kubasova.
Priebeh letu
Kozmická loď Sojuz 11 odštartovala 6. júna 1971 o 5:55 SEČ z kozmodrómu Bajkonur. Štart prebehol dobre, tak ako aj prvá korekcia dráhy o 11:50 SEČ a spojenie so Saľutom nasledujúceho dňa. Približovací manéver riadil ručne Dobrovoľskij. Po preverení systémov oboch telies a vyrovnaní vnútorného tlaku 7. júna o 8:45 SEČ kozmonauti prešli do stanice. Boli prvou posádkou, ktorá vstúpila na palubu Saľutu 1 - predchádzajúca misia Sojuz 10 totiž nedosiahla pevné spojenie so stanicou a tak musela misiu predčasne ukončiť. Vnútorný priestor Saľutu predstavoval asi 100 m3 (podľa iných zdrojov len 40 m3), čo je asi desaťnásobne viac v porovnaní so Sojuzom.
Prvé dni letu boli venované preverovaniu a oživovaniu palubných systémov. Prvou úlohou posádky bolo napojenie solárnych panelov zo Sojuzu 11 na elektrorozvodnú sieť Saľutu 1, čím sa dosiahlo zvýšenie príkonu elektrickej energie o 50%. Potom začali prebiehať biologické a lekárske merania, bol vyskúšaný gamma teleskop ANNA, astronomický ďalekohľad ORION, aparatúra pre meranie ionosféry ERA, nové navigačné prístroje a veľa času bolo venovaného najmä pozorovaniu a snímkovaniu zemského povrchu.
Let Sojuz 11 mal však veľa komplikácií. Tou najvážnejšou bol požiar, ktorý vypukol na palube stanice po elektrickom skrate 27. júna. Kozmonauti ho síce uhasili, ale požadovali okamžitý núdzový návrat. Riadiace stredisko im nevyhovelo, napokon však prišlo k záveru, že ďalší pobyt na stanici môže byť riskantný. 29. júna posádka naložila získané materiály a palubné denníky do Sojuzu 11. Uzavrel sa hermetický poklop a po 23 dňoch pobytu o 19:28 SEČ sa vesmírna loď odpojila od prvej orbitálnej stanice. Podľa neoficiálnych zdrojov posádka spozorovala problémy s hermetickým uzavretím medzi pilotnou kabínou a obytným úsekom.
Po oddelení ešte asi hodinu leteli obe telesá vo formácii. Na treťom samostatnom obehu zahájila posádka pristávací manéver. Posádka si s riadiacim strediskom upresňovala podrobnosti pristátia. Podľa moskovského času už bolo 30. júna, keď loď začala pristávací manéver. Motorová a orbitálna sekcia bola odhodená od návratového modulu. Potvrdenie zážihu brzdiaceho motora bolo posledné hlásenie, ktoré dostalo riadiace stredisko od Sojuzu 11. Riadiace stredisko sa bezvýsledne pokúšalo nadviazať kontakt s posádkou, ale zachytený bol jedine signál rádiomajáku. Samotná loď však zostupovala bez problémov, preletela atmosférou a na padákoch dosadla do presne stanovenej oblasti v stepi. V blízkosti miesta pristátia už v tej chvíli dosadal vrtuľník Mi-8 záchrannej skupiny. Ani po pristátí loď nereagovala a tak sa ju technici rozhodli sami otvoriť. Po otvorení kabíny však záchranári našli posádku bez známok života. Záchranári sa ešte pokúšali dávať kozmonautom umelé dýchanie a masáž srdca, ale vzhľadom na spôsob smrti bola možnosť záchrany posádky vylúčená.
Príčina tragédie
Dňa 12. júla 1971 vydala vyšetrovacia komisia tejto tragédie oficiálnu správu. Podľa nej bol príčinou smrti posádky rapídny pokles tlaku vzduchu. Ten zaznamenali prístroje zhruba 30 minút pred vstupom do atmosféry. Vákuum v kabíne trvalo asi 11 minút, kým sa loď začala plniť vonkajšou atmosférou. Vzduch z kabíny unikal veľmi rýchlo, už približne po 15 sekundách od začiatku úniku atmosféry kozmonauti upadli do bezvedomia.
Príčinou úniku vzduchu bolo predčasné uvoľnenie vyrovnávacieho ventilu. K tomu došlo vinou chybného odpálenia motorového a orbitálneho bloku. Náraz a otras po explózii spôsobil otvorenie jedného z dvoch vyrovnávacích ventilov, ku ktorých otvoreniu dochádza až vo výške 5 310 metrov. Kozmonauti v kabíne nemali ani ľahké skafandre, ktoré by ich ochránili pred poklesom tlaku. Traja kozmonauti by sa totiž v skafandroch do kabíny nezmestili (kabína Sojuzu bola pôvodne schopná pojať iba dvoch kozmonautov v skafandroch). Dnes sú vnútorné priestory lode Sojuz usporiadané odlišne, poskytujúc tak priestor pre troch kozmonautov aj so skafandrami. Technickými úpravami prešli aj vyrovnávacie ventily.
Zoznam psích plemien
Zoznam uznaných a predbežne uznaných plemien psov medzinárodnou organizáciou FCI, neuznaných a vymretých plemien.
Tabuľka sa skladá z názvu plemena v slovenčine, názvu plemena v krajine pôvodu, krajiny pôvodu, patronátnej krajiny a zaradenia do systému označovania FCI. Príklad: Slovenský hrubosrstý stavač, označenie 7/1/320, kde 7 označuje skupinu, 1 sekciu a 320 číslo štandardu.
{| class="wikitable"
A
{| class="wikitable"
C
{| class="wikitable"
Č
{| class="wikitable"
D
{| class="wikitable"
Ď
{| class="wikitable"
E
{| class="wikitable"
F
{| class="wikitable"
H
{| class="wikitable"
CH
{| class="wikitable"
I
{| class="wikitable"
J
{| class="wikitable"
K
{| class="wikitable"
L
{| class="wikitable"
Ľ
{| class="wikitable"
M
{| class="wikitable"
N
{| class="wikitable"
Ň
{| class="wikitable"
O
{| class="wikitable"
P
Nemecký pinč Rakúsky krátkosrstý pinč Opičí pinč Trpasličí pinč Ibizský podenko Maneto Malgueno Kanársky podenko Portugalský podenko Trpasličí podenko
Q
{| class="wikitable"
R
Kučeravý retríver Labradorský retríver Retríver zo zálivu Chesapeake Retríver z Nového Škótska Zlatý retríver
{| class="wikitable"
Š
{| class="wikitable"
T
{| class="wikitable"
Ť
{| class="wikitable"
U
{| class="wikitable"
V
{| class="wikitable"
X
{| class="wikitable"
Y
{| class="wikitable"
Systematika FCI
Skupina 1: Salašné a pastierske psy (bez švajčiarskych salašných psov)
Skupina 3: Teriéry
Skupina 4: Jazvečíky
Skupina 6: Duriče, farbiare a príbuzné plemená
Skupina 7: Stavače
Skupina 8: Retrievre, sliediče a vodné psy
Skupina 9: Spoločenské a sprievodné psy Skupina 10: Chrty
Gaussova krivka
thumb|Hustota normálneho rozdelenia pravdepodobnosti
Národný futbalový štadión
Tehelné pole je nový futbalový štadión v Bratislave. Okrem športovej časti je súčasťou komplexu aj nákupné centrum, administratívna budova a obytný komplex Byty Tehelné pole. Je to domáci stánok ŠK Slovan Bratislava. Štadión s kapacitou 22 500 miest bol od decembra 2018 v predbežnom užívaní, od 3. decembra 2019 má právoplatnú kolaudáciu. Slávnostne bol otvorený dňa 3. marca 2019 zápasom ŠK Slovan Bratislava proti Spartaku Trnava. Štadión bol postavený na pôvodnom mieste zbúraného starého štadiónu Tehelné pole a spĺňa kritériá UEFA kategórie 4.
Gaussova krivka
Gaußova alebo Gaussova krivka veľmi úzko súvisí s pojmom normálne (alebo Gaussovo) rozdelenie pravdepodobnosti. Charakterizuje rozloženie výsledkov meraní vzhľadom na referenčnú hodnotu. Je funkciou len dvoch premenných: priemeru a štandardnej odchýlky.
Národný futbalový štadión
Stavba a cena
Stavba sa začala 1. septembra 2016. Stavala ho spoločnosť Strabag Pozemné a inžinierske staviteľstvo. Pôvodná zmluvná cena výstavby športovej infraštruktúry, stanovená verejnou súťažou, bola vo výške 49,81 milióna eur bez DPH (60 miliónov eur s DPH).
Gaussova krivka
Využitie
Vo všetkých vedných disciplínach s podporou matematiky dokážeme pomocou Gaussových predpokladov filtrovať alebo analyzovať výsledky meraní a výskumov.
Národný futbalový štadión
Stavba a cena
Majiteľa Slovanu Ivana Kmotríka st. nakoniec vyšla stavba na viac ako sto miliónov eur a vláda SR prispela na jeho výstavbu 27 miliónmi.
Vo februári 2020 (už po tom, čo Kmotrík dostal dotáciu 27,2 milióna EUR) prebehla verejná diskusia, či má štát akceptovať navýšenie ceny, ktorú má ešte zaplatiť. V roku 2016 minister školstva Peter Plavčan (nominant SNS) prekročil svoju právomoc, keď podpísal dodatok k zmluve o poskytnutí dotácie (0384/2016) ale najmä keď podpísal rozsiahlu zmluvu o budúcej kúpnej zmluve s NFŠ, a.s. (0385/2016), v dôsledku čoho sa po 3 rokoch od uzavretia, teda od mája 2019 hľadí, ako keby zmluva neexistovala. Napriek tomu v januári 2020 dovtedy dohodnutú maximálnu sumu 75,2 milióna eur Ministerstvo školstva pod vedením ministerky Martiny Lubyovej a historicky prvého štátneho tajomníka iba pre oblasť športu Jozefa Gönciho navrhlo ešte zvýšiť o ďalších 23,247 milióna eur na celkovo 98,447 milióna eur.
Gaussova krivka
Využitie
Ukazuje sa, že pri dodržaní vyššie uvedených predpokladov každý náhodný dej vykazuje svoje správanie podľa Gaussovho rozdelenia.
Národný futbalový štadión
Stavba a cena
Vláda SR 29. januára 2020 so zvýšením ceny súhlasila a 7. februára 2020 minister financií Ladislav Kamenický (SMER-SD) poukázal na účet Ministerstva školstva sumu 90 936 400 eur a toto všetko bez zverejnenia ďalších podkladov a len mesiac pred voľbami do NR SR. Prípadná kúpa štadióna by aj bez navýšenia bola najväčšia verejná investícia do športu v dejinách samostatnej SR od roku 1993. Vláda sa rozhodla súhlasiť na základe 2 hlasov z prítomných 4 členov tzv. monitorovacieho výboru (1 sa zdržal, 1 nehlasoval), ktorých mená neboli doteraz zverejnené a ani sprístupnené.
Dôvodom zvyšovania ceny malo byť, že koncom novembra 2019 oznámila Kmotríkova spoločnosť vo vestníku Úradu pre verejné obstarávanie, že hodnota zákazky stúpla o 4,37 milióna eur (dodatočné stavebné práce súvisiacich so vzduchotechnikou, kúrením a chladením a zdravotechnikou, ktoré neboli zahrnuté v pôvodnej zmluve) a potrebujú ďalších približne 22,5 milióna eur bez DPH ako investície do vybavenia štadióna – audiotechniky, kabeláže, vzduchotechniky či elektroinštalácie.
Gaussova krivka
Využitie
Príklady:
Národný futbalový štadión
Stavba a cena
Transakcia (doplatenie a odkúpenie štadióna štátom) sa nakoniec neuskutočnila. Vo vládou schválenom uznesení č. 30/2020 (z 29. 1. 2020) a ani v návrhu dodatku č. 2, ktorú mala podpísať ministerka školstva, nie je vôbec uvedená konkrétna finálna kúpna cena, namiesto ktorej sú tam iba bodky, a teda platí, že vláda SR neschválila žiadnu určitú kúpnu cenu.
3474 Linsley
3474 Linsley je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Indiana University 27. apríla 1962.
Mathons
Mathons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Kheberich
Martin Kheberich de Bendény et Ribárpola (* 9. október 1869, Nemecká Ľupča (Partizánska Ľupča) – † 29. apríl 1951, Spišské Podhradie) bol rímskokatolícky duchovný, od roku 1916 biskup koadjútor spišskej diecézy.
Životopis
Narodil sa v liptovskej šľachtickej rodine Fridricha Khebericha de Bendény et Ribárpola a Otílie rodenej Detrichovej. Stredoškolské štúdia absolvoval v Ružomberku, Levoči a Jágri (Eger). Teológiu vyštudoval na seminári v Spišskej Kapitule a na univerzite v Budapešti, kde získal v roku 1895 aj doktorát z teológie. Za kňaza bol vysvätený 29. júna 1892.
Pôsobil ako kaplán v Spišskom Hrhove, Letanovciach a Spišskom Podhradí, kde pôsobil aj ako vychovávateľ v rodine grófa Čákiho. Následne zastával viaceré funkcie na biskupskom úrade v Spišskej Kapitule. V roku 1916 ho v Budapešti vysvätili za biskupa a stal sa pomocným biskupom spišskej diecézy s právom nástupníctva po Alexandrovi Párvym. V roku 1918 ho Alexander Párvy menoval za správcu diecézy s právami diecézneho biskupa. Po vzniku ČSR po dohode medzi vládou a Svätou stolicou bol za nového biskupa spišskej diecézy vymenovaný Ján Vojtaššák.
Giacomo Carissimi
Giacomo Carissimi (čítaj: džakomo karisimi) (pokrstený 18. apríl 1605, Marino, Taliansko – † 12. január 1674, Rím), bol taliansky hudobný skladateľ raného baroka. Nazýva sa otcom oratória.
Život
Jeho životopis je chudobný na prevratné udalosti. Presný dátum narodenia nie je známy, udáva sa dátum krstu 18. apríl 1605. Narodil sa v rodine debnára v dedinke Marino, neďaleko Ríma. Pravdepodobne získal základné hudobné vzdelanie ako spevák v chrámovom zbore. Existujú doklady o tom, že v roku 1623 spieval v chráme v Tivoli, kde sa o dva roky neskôr stal organistom.
Ako dvadsaťročný sa stal kapelníkom v chráme sv. Rufina v Assisi a v roku 1628 dosiahol už významné postavenie v Ríme ako kapelník chrámu sv. Apollinára, ktorý patril Collegiu Germanicu. Navzdory lákavým ponukám (napr. prevziať miesto kapelníka v chráme sv. Marka v Benátkach po smrti Claudia Monteverdiho v roku 1643 alebo miesto maestra na dvore cisárovho syna Leopolda Wilhelma v Bruseli) zostal Rímu a tomuto chrámu verný po celý život. V roku 1637 bol vysvätený na kňaza a zrejme nikdy neprekročil hranice Talianska. V rokoch 1655 a 1656 bol menovaný ako maestro di cappella del concerto di camera na dvore kráľovnej Kristíny Švédskej, ktorá v tom čase žila v Ríme po svojej abdikácii.
Bol vychýrený ako znamenitý hudobný pedagóg. Medzi jeho žiakov patrili Marc-Antoine Charpentier, Johann Kaspar Kerll, Christoph Bemhard a zrejme aj Johann Philipp Krieger. Nepatril medzi chudobných hudobníkov. Jeho dielo bolo vždy patrične honorované. Zomrel v Ríme 12. januára 1674 ako relatívne veľmi bohatý muž.
Význam
Carissimi, ako pokračovateľ v diele Monteverdiho, má významný podiel na rozvoji recitatívu. Zavŕšil aj vývoj madrigalov, typickej formy hudobnej renesancie, ktoré sa jeho pričinením transformovali do tvaru koncertnej kantáty.
Najviac však skladateľa preslávila forma oratória. Carissimi sa často nazýva otcom oratória, pretože bol prvým významným skladateľom tejto hudobnej formy tak typickej pre celé barokové obdobie. Svojimi dielami ako je Jefta alebo Jonáš stanovil formálne pravidlá, ktoré takmer dve storočia rešpektovali nielen barokoví skladatelia, ale aj skladatelia obdobia klasicizmu. Zásluhou Carissimiho dostala táto hudobná forma aj svoje meno. Prvé skladby tohto druhu uviedli totiž skladatelia Giacomo Carissimi a Emilio de' Cavalieri v oratóriu (modlitebni) chrámu sv. Marcella v Ríme.
Dielo
Pretože prevažná väčšina autografov Carissimových diel sa nezachovala a skladby sú známe len z dobových opisov, pre hudobných vedcov predstavuje značný problém rozlíšiť skutočné autorstvo skladieb, ktoré sa pripisujú Carissimovi. Pre laika je už asi menej podstatné, o aký druh žánru ide, keďže často je ťažké rozlíšiť rozľahlejšie moteto od oratória.
Jeho dielo obsahuje:
Ben Gazzara
Ben Gazzara vlastným menom Biagio Anthony Gazzara (* 28. august, 1930, New York, USA – † 3. február 2012, New York, USA) bol americký herec.
Životopis
Narodil sa v rodine talianskych emigrantov Antonia Gazzaru a Angely Consumanovej a vyrastal v Lower East Side na Manhattane. Navštevoval Stuyvesant High School. Útechu od bezútešného prostredia mu poskytovalo spojenie s hereckou skupinou, ktorú začal navštevovať vo veľmi mladom veku. O mnoho rokov neskôr vyhlásil, že objavenie jeho lásky k herectvu ho zachránilo od kriminálneho života počas puberty. Napriek zrejmému talentu odišiel študovať elektrotechniku. Po dvoch rokoch zanechal štúdium a po krátkej prestávke navštívil herecké štúdio.
V 50. rokoch 20. storočia hral v rôznych predstaveniach na Broadwayi, no hlavne v hre Cat On A Hot Tin Roof (Mačka na horúcej plechovej streche) od Tennessee Williamsa, ktorý režíroval Elia Kazan. Filmovú rolu v tejto hre ale získal Paul Newman. Ako mladý herec sa však objavil v roku 1957 v inom filme – The Strange One.
Bol tri razy ženatý – jeho prvou manželkou bola Louise Ericksonová, s ktorou žil v rokoch 1951 – 1957, druhou americká herečka a tanečnica Janice Ruleová v rokoch 1961 – 1979 (mali dcéru Elizabeth) a od roku 1982 Elke Krivatová.
Herecká kariéra
Mal dlhú a rôznorodú hereckú kariéru, ktorá sa striedala s obdobiami, kedy pôsobil tiež ako režisér (najmä v televízii). Medzi jeho najpopulárnejšie role patria filmy Anatomy of a Murder (1959), The Young Doctors (1961), A Rage to Live (1965), The Bridge at Remagen (1969), Capone (1975), Voyage of the Damned (1976) a High Velocity (1977). Hlavné úlohy hral taktiež v niekoľkých televíznych seriáloch, začínajúc v seriály Arrest and Trial (vysielanom v rokoch 1963 – 1964), a tiež v najúspešnejšom seriáli Run for Your Life, ktorý vysielala stanica NBC v rokoch 1965 – 1968.
Svoje najimpozantnejšie postavy však vytvoril pre priateľa Johna Cassavetesa v 70. rokoch 20. storočia. Prvý raz spolu pracovali na Cassavetesovom filme Husbands z roku 1970, kde sa objavil po boku Petra Falka a Cassavetesa. Spolupráca týchto dvoch mužov vyvrcholila vo filme The Killing of a Chinese Bookie, kde Gazzara získal hlavnú rolu, úlohu Cosma Vitelliho. O rok neskôr Gazzara hral hlavnú rolu v ďalšom filme pod Cassavetesovou režisérskou taktovkou, Opening Night, kde hral postavu divadelného režiséra Mannyho Victora, ktorý bojoval s psychicky nestálou hviezdou svojho divadla, ktorú hrala Cassavetesova manželka Gene Rowlandsová.
V 80. rokoch 20. storočia ho bolo možné vidieť vo viacerých rôznorodých filmoch, ako sú Saint Jack a They All Laughed (réžia Peter Bogdanovich), a kultovej klasike Road House. Hral tiež v kritikou uznávanom televíznom filme o problematike AIDS An Early Frost z roku 1985, v ktorom hlavnú rolu stvárnila Gene Rowlandsová.
V 90. rokoch 20. storočia hral v 38 filmoch, medzi ktorými bolo mnoho televíznych filmov. V hollywoodskych filmoch sa objavil ako nosný herec, ale pracoval s mnohými renomovanými režisérmi, ako sú bratia Coenovci (The Big Lebowski), Spike Lee (Summer of Sam) a John McTiernan (The Thomas Crown Affair).
Herectvu sa venoval i po svojej sedemdesiatke. V roku 2003 sa objavil vo filme Dogville, režírovanom dánskym enfant terrible Larsom von Trier, po boku austrálskej herečky Nicole Kidmanovej.
Čembalista
Čembalista je hudobník hrajúci na čembale (strunový hudobný nástroj).
Gustav Nezval
Gustav Nezval, tiež Augustin Nezval (* 18. november 1907, Řečkovice, dnes časť Brna – † 17. september 1998, Praha) bol český divadelný a filmový herec.
V rokoch 1942 – 1976 bol členom Městských divadel pražských. Z divadelných rolí: Loupežník (K. Čapek), Kristián (E. Rostand Cyrano z Bergeracu), Ferdinand II. (J. Bouček Popel a hvězdy). Vo filme stelesňoval postavy milovníkov a mužných hrdinov.
Svinica (prírodná pamiatka)
Svinica je prírodná pamiatka v správe Štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Trenčianske Jastrabie a Veľká Hradná v okrese Trenčín v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1983 na rozlohe 2,0292 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Pozri aj
Svinica (prítok Bebravy)
Pesničkári slovenskí
Pesničkári slovenskí bol názov hudobného cyklu Slovenskej televízie.
Cyklus trinásť minútových hudobných profilov, mapujúci slovenskú scénu folkových pesničkárov, vznikal v rokoch 1992 až 1999. Dramaturgom cyklu bola redaktorka STV Hana Daubnerová, scenáristicky a režijne sa na tvorbe profilov podieľal celý rad tvorcov (Milan Homolka, Miloš Volný, Miloš Janoušek, Oľga Keleová, František Palonder, Pavol Korec, Milan Ježík, Jiří Fojtík, Zoran Lesič, Vladimír Haviar, Vladimír Balko, Koloman Zúrik a ďalší).
V rámci cyklu Pesničkári slovenskí bolo vytvorených 56 profilov a tematických dielov. Na tento cyklus trinásť minútových miniprofilov voľne nadviazal hodinový dokument z festivalu Folkfórum Bojnice ´93: Spevavé stvorenia (1994). Režíroval ho Juraj Bindzár, účinkovali Zuzana Homolová, Miloš Janoušek, Jozef Baran, Edo Klena, Ján Ponka Duban, 2 až 3, Padlášový výber, ITEM 2, Vlasta Redl a Juraj Bindzár.
K téme pesničkárov sa Slovenská televízia vrátila ešte v roku 2010, keď pod názvom Pesničkári po rokoch na obrazoky uviedla 6 novonatočených pätnásťminútových profilov vybraných pesničkárov z prvého cyklu.
CD Pesničkári slovenskí
Výber pesničiek z televízneho cyklu vyšiel ako CD príloha ku knihe Miloš Janoušek, Hana Daubnerová, Juraj Drobný a kol.: Folk na Slovensku (Hudobné centrum 2006).
Piesne na CD
Robert Kühmayer
Robert Kühmayer (* 1. november 1883, Bratislava† marec 1972, Viedeň, Rakúsko) bol významný slovenský sochár.
Životopis
Okolo roku 1899 odišiel do Viedne pracovať k sochárovi Josefovi Kassinovi a v roku 1904 sa vrátil do Bratislavy. Následne získal od mesta štipendium na ďalšie štúdium, ktoré absolvoval v Budapešti na Kráľovskej vysokej škole výtvarných umení v rokoch 19071910. Vedúcim jeho ateliéru bol bratislavský rodák Béla Radnai. V rokoch 19111912 študoval súkromne v Paríži.
Od roku 1912 žil a pôsobil v Bratislave. Od roku 1945 žil vo Viedni, kde v roku 1972 zomrel a je tam aj pochovaný.
Dielo
Jeho najznámejším dielom v Bratislave je Kačacia fontána z roku 1914. Taktiež je autorom viacerých náhrobkov na Ondrejskom cintoríne.
Je aj autorom známej sochy Barlolamač na Kolonádovom moste v Piešťanoch z roku 1933. Bola to jedna z jeho prvých verejných zákaziek od roku 1918.
Zoznam najvyšších vodopádov na svete
Toto je zoznam najvyšších vodopádov na svete.
Zoznam nie je kompletný.
Vz. 82
'''Pištoľ vz. 82''' je kompaktná samonabíjacia pištoľ, ktorá bola vyrábaná pre Československú ľudovú armádu a Zbor národnej bezpečnosti. Civilná verzia je značená CZ 83 a bola určená predovšetkým na export do zahraničia.
Opis
Pištoľ vz. 82 skonštruovala Česká zbrojovka, zbraň bola vyrábaná od roku 1983, ten istý rok začala byť zaraďovaná do vtedajšej Československej ľudovej armády, kde postupne nahradila pištoľ vz. 52. V zbore národnej bezpečnosti nahradila pištole vzor 50 a vzor 70. Pištoľ vz. 82 prevzala aj Polícia Českej republiky a Policajný zbor slovenskej republiky. Polícia Českej republiky nahradila postupne od roku 2001 pištoľ vzor 82 prevažne pištoľou CZ 75D Compact. Policajný zbor slovenskej republiky v roku 2016 prezbrojil na pištoľ Glock Model 17 Gen4.
Pištoľ vz. 82 má pevnú hlaveň a dynamický záver. Zbraň je vybavená obojstranným ovládaním poistky a záchytu zásobníka a ľavostranným ovládaním záchytu záveru. Pištoľ vz. 82 a CZ 83 (iba kaliber 9 mm Makarov) má navyše tvrdochromovanú hlaveň a polygonálny vývrt hlavne, ten zvyšuje životnosť zbrane a úsťovú rýchlosť strely.
Náboj
Pištoľ vz. 82 bola vyrábaná len v kalibru 9 × 18 mm Makarov, zatiaľ čo CZ 83 je k dispozícii v troch kalibroch:
Camboulazet
Camboulazet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 355 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3427 Szentmartoni
3427 Szentmartoni je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil G. Kulin 6. januára 1938.
Blaesheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy vo futbale 1980
Majstrovstvá Európy vo futbale 1980 boli 9. Majstrovstvá Európy vo futbale. Konali sa v Taliansku od 11. júna do 22. júna 1980. Z kvalifikácie postupovali sedem tímov a domáca reprezentácia. Turnaj vyhrala reprezentácia Západného Nemecka, keď vyhrala vo finále 2-1 nad reprezentáciou Belgicka. Najlepším strelcom sa stal Nemec Klaus Allofs s 3 gólmi.
Kvalifikácia
thumb|Účastníci turnaja. Do kvalifikácie Majstrovstiev Európy roku 1980 vstúpilo celkom 31 tímov, ktoré bojovali celkovo o 8 postupových miest na záverečný finálový turnaj. Taliansko ako hostiteľ majstrovstiev sa kvalifikoval automaticky, a tak sa bojovalo o sedem miest.
Kvalifikované tímy:
Strelci
3 góly
1 gól
Echemmón
Echemmón (Echemmón) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Echemmón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V piatom speve Homérovej Iliady sa Echemmón na začiatku desiateho roku trójskej vojny stáva obeťou achájskeho hrdinu Dioméda, ktorý v tejto fáze vojny vyniká medzi Achájcami.
Charge karta
Charge karta je druh platobnej karty. Na rozdiel od kreditnej karty, prostriedky vyčerpané z charge karty sú splatné vždy v celku a do konkrétneho dňa v mesiaci. Charge kartu teda nie je možné splácať postupne. Všetky peniaze vyčerpané z Charge karty v jednom mesiaci sú splatné do určitého dňa nasledujúceho mesiaca. Na slovenskom trhu sa možno stretnúť s charge kartami American Express alebo Diners Club.
Bežný účet (banka)
Bežný účet je depozitný bankový produkt bez výpovednej lehoty.
24 hodín Le Mans
24 hodín Le Mans (fr. 24 heures du Mans) sú legendárne vytrvalostné automobilové preteky, ktoré sa každoročne konajú na okruhu la Sarthe blízko mesta Le Mans (asi 150 000 obyvateľov) na západe Francúzska.
Organizátorom pretekov je Automobile-Club de l'Ouest (A. C. O.) a v súčasnosti na nich štartujú hlavne bývalí piloti F1 alebo začínajúci pretekári. Preteky sú súťažou továrenských a súkromných tímov. Okruh pretekov meria asi (8,1 míle).
Od roku 2012 sú preteky 24 hodín Le Mans súčasťou kalendára šampionátu svetového vytrvalostného šampionátu FIA.
História
320px|náhľad|Okruh Bugatti, 14. jún 2006 Prvé preteky sa uskutočnili 26. a 27. mája 1923 a odvtedy sa konajú každoročne v polovici júna. Výnimkou boli roky 1936 (ekonomická situácia) a 1940 – 1948 (preteky sa počas vojny nejazdili), 1956 (júl) a 1968 (september, kvôli celonárodným politickým nepokojom).
V začiatkoch preteky odjazdil jeden pretekár, pred rokom 1970 až do začiatku 80-tych rokov auto šoférovali dvaja pretekári.
Trať je zložená z časti malého okruhu Bugatti a zákruty Porsche. Do roku 1990 bola jej súčasťou slávna rovinka Ligne Droite des Hunaudiéres, inak známa aj pod názvom Mulsanne Straight (mulsanská rovinka) dlhá viac ako štyri kilometre, na ktorej dosahovali pretekári rýchlosť nad /h. V súčasnosti sú na nej vytvorené z bezpečnostných dôvodov šikany, na ktorých je rýchlosť áut znížená na /h.
Kategórie vozidliel
Farba svetiel vpredu je predpísaná biela. Farba štartovných čísel biela na červenom podklade.
Minimálna hmotnosť vozidla je.
Farba svetiel vpredu je predpísaná biela. Farba štartovných čísel biela na modrom podklade.
Melay (Haute-Marne)
Melay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
24 hodín Le Mans
Kategórie vozidliel
Minimálna hmotnosť vozidla je. Obsah palivovej nádrže je 90 litrov.
Melay (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
24 hodín Le Mans
Kategórie vozidliel
Farba svetiel vpredu je predpísaná žltá. Farba štartovných čísel je biela na zelenom podklade.
Melay (Haute-Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
24 hodín Le Mans
Kategórie vozidliel
Farba svetiel vpredu je predpísaná žltá. Farba štartovných čísel je biela na oranžovom podklade.
Najúspešnejšie značky pretekov sú Porsche, Ford, Ferrari a Audi.
Kvalifikácia
Streda a štvrtok sú vyhradené večerným kvalifikačným tréningom. Jazdí sa od 19:00 do 21:00 hodiny, nasleduje hodinová prestávka a po nej sa pokračuje v tréningoch od 22:00 do polnoci. Z troch pilotov tímu sa kvalifikuje jeden.
V piatok je oddychový deň, večer nasleduje Driver's Parade. Pretekári prechádzajú mestom, zdravia sa s fanúšikmi, ktorí im hádžu darčeky, predovšetkým zvyčajné korálové náhrdelníky.
Štart Le Mans
Pred začiatkom pretekov odvezie pretekárov šofér na starom veteráne na štartovú rovinku, kde absolvujú posledné rozhovory. Od roku 1970 sa na štartovom rošte radia autá v nezmenenej formácii. Potom mechanici zoradia autá na bežné štartové pozície podobne ako pri pretekoch F1 a zahrievacie kolo absolvovali pretekári päť minút pred šestnástou hodinou.
Štart pretekov, ktoré sa jazdia na bežných cestných komunikáciách bol v sobotu o 16:00 hodine. Aktuálne sa štart presunul na 15.00 hodinu. Po prejazde cieľovej čiary sú odštartované preteky a veľké hodiny Rolex odpočítavajú 24 hodín. Pred štartom cca 1 hodina od 14.00 je štartovacia ceremónia pri ktorej je vztýčená Francúzska vlajka, hrá sa hymna a preletia stíhačky s farbami trikolóry.
Počas dňa sa spravidla pretekári striedajú každé dve a v noci každé tri hodiny.