cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kečuánčina
thumb|Regióny Južnej Ameriky, kde sa hovorí dialektami kečuánčiny. Kečuánčina alebo kečujčina je domorodý jazyk Južnej Ameriky. Je to jazyk indiánskeho etnika Kečuánci (=Kečuovia).
Tento jazyk bol oficiálnym jazykom ríše Inkov. V súčasnosti ho používa vo viacerých dialektoch asi desať miliónov obyvateľov Južnej Ameriky, konkrétne v Peru, južnej a strednej Bolívii (v týchto dvoch štátoch je od roku 1975 resp. 1977 jedným z úradných jazykov), v južnej Kolumbii, v Ekvádore, v Argentíne a v severnej časti Čile. Tento jazyk je v súčasnosti najpoužívanejším z jazykov pôvodných obyvateľov amerického kontinentu.
Christina Milian
Christina Milian narodená ako Christine Marie Flores (* 26. september 1981, Jersey City, New Jersey) je americká speváčka, herečka a skladateľka.
Osobný život
V rokoch 2009-2011 bola manželkou svetoznámeho hudobníka The-Dreama. Roku 2010 sa im narodila dcéra Violet. V súčasnej dobe je slobodná.
Smáralind
Smáralind je nákupné centrum v v strede aglomerácie Greater Reykjavík Area na Islande. Je to jedno z najväčších islandských nákupných centier s viac ako osemdesiatimi obchodmi, reštauráciami a službami. Na troch podlažiach sa tu nachádza všetko od kina a lekárne až po obchod s liehovinami Vínbúð, predajne cukroviniek a reštaurácie. Smáralind bol otvorený 10. októbra 2001 o 10:10 SČ. Smáralind v súčasnosti súťaží o klientelu sa ďalším nákupným centrom, Kringlanom, a takisto aj so starým centrom Reykjavíku. Kringlan, Smáralind and centrum Reykjavíku sú od seba vzdialené len pár kilometrov, takže bitka o zákazníkov je tvrdá.
Zaujímavý tvar
Ihneď po otvorení Smáralindu sa vďaka podobe centra s pohlavným údom pri pohľade zo vzduchu rozprúdila diskusia.
Zalaszentlőrinc
Zalaszentlőrinc je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaegerszeg.
Má rozlohu 489 ha a žije tu 309 obyvateľov (2007).
NGC 1680
NGC 1680 je galaxia v súhvezdí Maliar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Anna Luxemburská
Anna Luxemburská môže byť:
Zalaszentmárton
Zalaszentmárton je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Pacsa.
Má rozlohu 498 ha a žije tu 78 obyvateľov (2007).
Mostovka (potok)
Mostovka je potok v severovýchodnej časti Slovenska, preteká územím okresu Svidník. Je to ľavostranný prítok Ondavy a meria 11 km.
Saint-Corneille
Saint-Corneille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2008 – Štafeta mužov na 4 × 7,5 km
Štafeta mužov na 4x7,5 kilometrov bola jedna z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2008. Súťažilo sa v Östersunde vo Švédsku, 16. februára.
Kvantová mechanika
thumb|275px|Obr. 1: Hustoty pravdepodobnosti korešpondujúce k vlnovým funkciám elektrónu v atóme vodíka. Vlnové funkcie majú definitívne hodnoty energie zväčšujúce sa v smere zhora nadol v závislosti od kvantového čísla n (na obrázku zobrazené len tri). Momenty hybnosti sa zväčšujú v smere zľava doprava (s najnižší, d najvyšší). Jasnejšie oblasti korešpondujú s vyššou hustotou pravdepodobnosti pozície elektrónu.
Kvantová mechanika je oblasť fyziky, ktorá skúma a popisuje javy na nanoskopických škálach. Medzi tradičné problémy objasnené kvantovou mechanikou patrí správanie sa mikročastíc, atómov, molekúl a atómových jadier, t. j. objektov, ktorých lineárne rozmery sú 10−6 až 10−13 m.
Matematická formulácia kvantovej mechaniky je abstraktná a jej implikácie sú často neintuitívne. Základnou entitou, s ktorou v tomto matematickom systéme pracujeme, je vlnová funkcia. Ide o matematickú funkciu, ktorá obsahuje o systéme všetky informácie, ktoré môžeme mať. Poskytuje informácie o polohe a hybnosti častice, ale len v pravdepodobnostnom vyjadrení. Veľa výsledkov kvantovej fyziky je možné vyjadriť len matematicky. Modelovanie výsledkov nie je také jednoduché ako je tomu v prípade klasickej mechaniky alebo nie je vôbec možné. Napríklad základný stav v kvantovo-mechanickom modeli je stav s najnižšou energiou, ktorá je však nenulová. V klasickej fyzike modelujeme najnižší jednoducho ako stav s nulovou kinetickou energiou.
Kvantová mechanika sa opiera o hlbší stupeň vedeckého poznania než klasická fyzika a poskytuje aj všeobecnejšie zákony. Zákony klasickej fyziky sa javia z hľadiska kvantovej mechaniky ako aproximácie tejto novej teórie.
Základný prehľad
Slovo kvantum pochádza z latinčiny a znamená „ako veľa“, „ako veľmi“, „koľko“, „pokiaľ“. V kvantovej mechanike pomenúva diskrétny charakter niektorých fyzikálnych veličín ako je napríklad energia atómu.
Kvantová mechanika je nevyhnutná pre vysvetlenie javov takých vedeckých odvetví ako chémia, fyzika kondenzovaného stavu, fyzika pevných látok, atómová fyzika, molekulárna fyzika, počítačová chémia, počítačová fyzika, kvantová chémia, časticová fyzika, jadrová chémia a jadrová fyzika. Základy kvantovej mechaniky položili v prvej polovici 20. storočia fyzici Max Planck, Albert Einstein, Niels Bohr, Werner Heisenberg, Erwin Schrödinger, Max Born, John von Neumann, Paul Dirac, Wolfgang Pauli a iní.
Kvantová mechanika je nevyhnutná pre pochopenie správania sa systémov na atomárnej a subatomárnej úrovni. Napríklad, ak by klasická mechanika mala popisovať fungovanie atómu, elektrón by sa zrútil do atómového jadra, čo by znamenalo, že stabilné atómy by neexistovali. V skutočnosti elektróny za normálnych podmienok zaujímajú miesto na svojich orbitáloch, čo je v rozpore s predpoveďou klasickej teórie elektromagnetizmu.
Vo formalizme kvantovej mechaniky je stav systému v danom čase popísaný komplexnou vlnovou funkciou alebo všeobecne elementami komplexného vektorového priestoru. Vlnová funkcia umožňuje vypočítať pravdepodobnosť, s akou budú experimentálne namerané hodnoty fyzikálnych veličín. Napríklad môžeme vypočítať pravdepodobnosť s akou sa bude elektrón nachádzať na určitom mieste od jadra atómu. Na rozdiel od klasickej fyziky, nie je možné určiť hodnoty konjugovaných premenných s ľubovoľnou presnosťou (príkladom takýchto premenných je dvojica hybnosť-poloha častice). Táto principiálna nemožnosť je vyjadrená princípom neurčitosti.
K formulácii kvantovej mechaniky viedlo riešenie problému absolútne čierneho telesa. Po tom ako Max Planck v roku 1900 objavil, že energia elektromagnetických vĺn by mohla byť emitovaná a absorbovaná po kvantách, Albert Einstein rozvinul túto myšlienku ďalej. Ukázal, že svetlo by mohlo byť chápané ako prúd častíc (fotónov), ktorých energia je závislá od ich frekvencie. Táto predstava viedla ku predstave vlnovo-časticového dualizmu.
Kvantová mechanika vysvetľuje a zakladá sa na fenoménoch, ktoré klasická fyzika nedokáže vysvetliť: i) kvantovanie niektorých fyzikálnych veličín, ii) vlnovo-časticový dualizmus, iii) princíp neurčitosti a iv) kvantové previazanie.
História
História kvantovej mechaniky začala objavom katódového žiarenia Michaelom Faradayom v roku 1838, sformulovaním problémov ohľadne žiarenia čierneho telesa Gustavom Kirchhoffom v roku 1859, návrhom Ludwiga Boltzmanna v roku 1877, že energetické hladiny systému by mohli byť diskrétne a kvantovou hypotézou Maxa Plancka z roku 1900. Planckova hypotéza predpokladala, že energia je absorbovaná a emitovaná v množstvách, ktoré sú deliteľné diskrétnymi energetickými kvantami, pričom takéto kvantum bolo úmerné frekvencii žiarenia ν:
kde h je Planckova konštanta. Planck pri tom tvrdil, že toto je len aspekt procesov súvisiacich s absorpciou a emisiou a že to nemá nič spoločné s povahou šírenia žiarenia. Táto hypotéza však nevysvetľovala fotoelektrický jav, v ktorom dochádza k emisii elektrónov niektorými materiálmi vystavenými žiareniu určitej frekvencie. V roku 1905 Albert Einstein vychádzajúc z Planckovej hypotézy postuloval, že elektromagnetické žiarenie sa šíri po kvantách.
V polovici leta roku 1925 Niels Bohr a Werner Heisenberg zverejnili výsledky, ktoré viedli k uzatvoreniu tzv. starej kvantovej teórie. Svetelné kvantá sa od roku 1926 začali nazývať fotónmi. Solvay konferencia v roku 1927 viedla k širokej akceptácii kvantovej teórie.
Kvantová mechanika a klasická fyzika
Predpovede kvantovej mechaniky majú vysokú mieru presnosti. Z toho podľa korešpondenčného princípu vyvodzujeme, že všetky objekty podliehajú zákonom kvantovej mechaniky. Zákony klasickej mechaniky sú len aproximáciou zákonov kvantovej mechaniky v prípadoch makrosystémov alebo veľkých kvantových čísel.
Exotické správanie sa hmoty opisované kvantovou mechanikou sa stáva zjavným pri extrémne malých objektoch. Klasická newtonovská fyzika je presnou v predpovedaní správania sa väčších objektov za predpokladu, že sa pohybujú rýchlosťou oveľa menšou ako je rýchlosť svetla.
Teória
Existujú viaceré matematicky ekvivalentné formulácie kvantovej mechaniky. Jednou z najstarších a najrozšírenejších je transformačná teória navrhnutá Paulom Diracom. Zjednocuje a zovšeobecňuje maticovú mechaniku Wernera Heisenberga a vlnovú mechaniku Erwina Schrödingera.
V tejto formulácii, okamžitý stav kvantového systému poskytuje pravdepodobnosti jeho merateľných vlastností, tzv. pozorovateľných. Príkladmi pozorovateľných sú energia, poloha, hybnosť a moment hybnosti. Pozorovateľné môžu byť buď spojitého charakteru (napríklad poloha častice) alebo diskrétneho charakteru (napríklad energia elektrónu viazaného v atóme vodíka).
Kvantová mechanika vo všeobecnosti neprideľuje pozorovateľným definitívne hodnoty. Namiesto toho predpovedá pravdepodobnosť, s akou bude pozorovateľná na systéme nameraná. Hodnota tejto pravdepodobnosti je závislá na tom, v akom kvantovom stave sa systém nachádza v okamihu merania, čo vedie k určitej miere neurčitosti. Sú však prípady, v ktorých pozorovateľným niektorých stavoch možno priradiť definitívne hodnoty. Tieto stavy poznáme pod označením vlastné stavy pozorovateľných.
Vlnové funkcie sa môžu v čase meniť. Časový vývoj takýchto funkcií je predpovedaný Schrödingerovou rovnicou. Existujú však aj také vlnové funkcie, ktorých pravdepodobnostné hustoty sú konštantné a teda nezávislé od času. V takýchto prípadoch hovoríme o stacionárnych stavoch. Mnohé systémy, ktoré sú v klasickej mechanike popisované dynamicky, v kvantovej mechanike popisujeme takýmito statickými stavmi. Príkladom môže byť klasický model atómu, v ktorom elektrón obieha okolo jadra. V kvantovej mechanike nemôžeme tvrdiť, že elektrón sa v atóme pohybuje: pravdepodobnosť toho, že sa nachádza na určitom mieste sa s časom nemení. Napríklad v stave s je elektrón popísaný sféricky symetrickou vlnovou funkciou obklopujúcou jadro (Obr. 1; iba stavy s najnižším momentom hybnosti označené ako s sú sféricky symetrické).
Ako už bolo uvedené, časový vývoj vlnových funkcií je deterministický v tom zmysle, že ak poznáme vlnovú funkciu v čase t, vieme predpovedať ako bude vlnová funkcia vyzerať v budúcnosti. V procese merania však dochádza ku kolapsu vlnovej funkcie; takúto zmenu vlnovej funkcie Schrödingerova rovnica nepopisuje.
Matematika kvantovej teórie
V matematicky rigoróznej formulácii kvantovej mechaniky vypracovanej Paulom Diracom a Johnom von Neumannom sú možné stavy kvantovo mechanického systému reprezentované jednotkovými vektormi (nazývané aj stavové vektory) v komplexnom separabilnom Hilbertovom priestore (nazývanom stavový priestor alebo Hilbertov priestor prislúchajúci systému), ktorý je dobre definovaný pre komplexné čísla s absolútnou hodnotou menšou alebo rovnou 1 (pre absolútnu hodnotu rovnú 1 ide o fázový faktor).
Inými slovami, možné stavy sú body v projektivizácii Hilbertového priestoru, zvyčajne nazývanom komplexný projektívny priestor. Presný charakter daného Hilbertovho priestoru je však závislý od konkrétneho systému; napríklad, stavový priestor pre pozíciu a moment hybnosti je priestor funkcií s integrovateľnou druhou mocninou absolútnej hodnoty, stavový priestor pre spin protónu je len súčin dvoch komplexných rovín. Každá pozorovateľná veličina je reprezentovaná samoadjugovaným lineárnym operátorom na stavovom priestore. Každý vlastný stav pozorovateľnej veličiny zodpovedá vlastnému vektoru operátora a vlastné číslo prislúchajúce danému vlastnému vektoru zodpovedá hodnote pozorovateľnej veličiny v danom vlastnom stave. Ak je spektrum daného operátora diskrétne, pozorovateľná veličina môže nadobúdať iba tieto diskrétne hodnoty.
Zmena kvantového stavu v čase je popísaná Schrödingerovou rovnicou, v ktorej Hamiltonov operátor (operátor zodpovedajúci totálnej energii systému) je zdrojom zmeny v čase.
Skalárny súčin dvoch stavových vektorov je komplexné číslo známe ako amplitúda pravdepodobnosti. Počas merania je pravdepodobnosť zmeny stavu systému z počiatočného stavu do daného vlastného stavu daná štvorcom absolútnej hodnoty amplitúdy pravdepodobnosti medzi počiatočným a finálnymi stavmi. Možné výsledky merania sú vlastné vektory operátora, čo je dôvodom, prečo sa používajú hermitovské operátory, ktoré majú všetky vlastné čísla reálne. Rozdelenie pravdepodobnosti pre danú pozorovateľnú veličinu je možné nájsť pomocou spektrálneho rozkladu zodpovedajúceho operátora. Heisenbergov princíp neurčitosti je reprezentovaný tvrdením, že operátory zodpovedajúce určitým pozorovateľným veličinám nemusia komutovať.
Schrödingerova rovnica pracuje s celou amplitúdou pravdepodobnosti, nie len s jej absolútnou hodnotou. Kým absolútna hodnota pravdepodobnostnej amplitúdy obsahuje informáciu o pravdepodobnostiach, jej fáza obsahuje informáciu o interferencii medzi kvantovými stavmi. Toto je zdrojom vlnového správania kvantových stavov.
Analytické riešenia Schrödingerovej rovnice sú však známe len pre malý počet Hamiltonových operátorov. Najvýznamnejšie kvantovo mechanické systémy s analytickými riešeniami sú pravdepodobne kvantový harmonický oscilátor, potenciálová jama, ión molekuly vodíka a atóm vodíka. Analytické riešenie neexistuje ani pre atóm hélia, ktorý obsahuje len o jeden elektrón viac, než atóm vodíka. Existuje však rad techník na zisťovanie približných riešení. Napríklad, metóda známa ako teória perturbácií používa známe analytické riešenia pre jednoduchšie kvantovo mechanické modely na hľadanie riešení pre komplikovanejšie modely, ktoré sú k danému jednoduchšiemu modelu v istom vzťahu (napr. pridaním slabej potenciálnej energie). Druhou metódou je tzv. poloklasická rovnica pohybu, ktorú možno použiť na systémy, pre ktoré kvantová mechanika spôsobuje len malé odchýlky od klasického správania. Tieto odchýlky môžu byť vypočítané pomocou metód klasickej fyziky. Táto metóda je dôležitá pre kvantovú teóriu chaosu.
Alternatívnou matematickou formuláciou kvantovej mechaniky je Feynmanova formulácia pomocou dráhových integrálov, v ktorej sa o kvantovo mechanickej amplitúde uvažuje ako o sume cez histórie medzi počiatočným a koncovým stavom. Toto je kvantovo mechanická analógia princípu najmenšieho účinku.
Interakcia s ďalšími vedeckými teóriami
Kvantová mechanika bola pôvodne formulovaná tak, aby korešpondovala s určitými modelmi nerelativistickej klasickej mechaniky. Napríklad, model kvantového harmonického oscilátora explicitne používa nerelativistickú formuláciu kinetickej energie a preto možno kvantový harmonický oscilátor považovať za analógiu klasického harmonického oscilátora.
Prvé pokusy spojiť špeciálnu teóriu relativity s kvantovou mechanikou viedli k nahradeniu Schrödingerovej rovnice Kleinovou-Gordonovou rovnicou alebo Diracovou rovnicou. Tieto teórie boli úspešné tým, že vysvetlili veľa experimentálne získaných výsledkov. Mali však určité nedostatky, pretože nezahŕňali popis relativistického vytvorenia častice a jej anihilácie. Úplná relativistická kvantová teória vyžadovala sformulovanie kvantovej teórie poľa. Prvou kvantovou teóriou poľa je kvantová elektrodynamika, ktorá poskytuje úplný kvantový popis elektromagnetickej interakcie.
K ďalšej kvantovej teórii poľa patrí kvantová chromodynamika. Popisuje interakcie medzi kvarkami a gluónmi, teda silnú jadrovú interakciu.
Ukázalo sa byť náročné sformulovať kvantové modely gravitácie. Poloklasické aproximácie sú úspešné a viedli k takým predpovediam ako je Hawkingovo žiarenie. Kompletná kvantová teória gravitácie je však zatiaľ brzdená nekompatibilitou všeobecnej teórie relativity s niektorými fundamentálnymi predpokladmi kvantovej teórie. Vyriešenie tohoto problému je predmetom aktívneho výskumu. Teória strún je jedným z kandidátov na teóriu kvantovej gravitácie.
Príklad
thumb|Jednorozmerná nekonečne hlboká potenciálová jama Na tomto mieste ukážeme ako kvantová mechanika rieši jednoduchý prípad častice uviaznutej v jednorozmernej nekonečne hlbokej potenciálovej jame.
Jamu definujeme tak, že potenciálna energia je nulová v intervale 0 až L a mimo tohoto intervalu je potenciálna energia nekonečne veľká. Uvažujúc os x, časovo nezávislá Schrödingerova rovnica vo vnútri potenciálovej jamy má tvar:
Tejto rovnici vyhovuje rovnica
kde A, B sú ľubovoľné konštanty a k je konštanta, ktorá závisí od vlastností systému.
Z hraničných podmienok vyplýva, že vlnová funkcia ψ je rovná nule v miestach 0 a L. Zoberúc do úvahy tento fakt, z predchádzajúcej rovnice dostávame:
Keďže B je rovné nule, z toho vyplýva:
Výsledok, v ktorom zoberieme A rovné nule, nás nezaujíma, pretože neposkytuje žiadúce informácie o systéme. To ale znamená, že sin kL = 0. Tomuto výsledku vyhovuje akékoľvek kL, ktoré je celočíselným násobkom π.
Kvantovanie energie teda vyplýva z hraničných podmienok, ktoré sme na systém aplikovali:
Aplikácie
Správanie sa subatomárnych častíc (elektrónov, protónov, neutrónov, fotónov a ďalších), z ktorých pozostáva hmota, uspokojivo popisuje len kvantová mechanika. Kvantová mechanika značne ovplyvnila teóriu strún, ktorá je kandidátom na teóriu všetkého.
Kvantová mechanika je dôležitá pre pochopenie toho, ako sa jednotlivé atómy viažu do molekúl. Jej aplikácia v chémii dala vznik kvantovej chémii. Poskytuje kvantitatívne predpovede procesov týkajúcich sa vzniku iónovej a kovalentnej väzby.
Moderná technológia často pracuje na úrovni, kde kvantové deje majú nezanedbateľný vplyv. Príkladom je laser, tranzistor (a tým pádom mikročip), elektrónový mikroskop a zobrazovanie magnetickou rezonanciou. Štúdium polovodičov viedlo k vynájdeniu diódy a tranzistora, ktoré sú podstatnou súčasťou modernej elektroniky.
Vedci v súčasnosti hľadajú metódy priamej manipulácie kvantových stavov. Rozvíja sa kvantová kryptografia, ktorá má zabezpečiť bezpečný prenos informácií. Vzdialenejším cieľom sú kvantové počítače, ktoré majú pracovať niekoľkokrát rýchlejšie ako súčasné počítače. Témou výskumu je tiež kvantová teleportácia, ktorou sa má dochádzať k prenosu kvantových stavov cez ľubovoľné vzdialenosti.
Kvantové tunelovanie je jav, bez ktorého by nefungovali niektoré prístroje. Napríklad flash memory čipy používané v USB kľúčoch používajú kvantové tunelovanie k mazaniu svojej pamäte.
Kvantová mechanika sa používa hlavne k opisu správania sa častíc v mikrosvete. Svoju aplikovateľnosť však má aj vo väčších rozmeroch: supravodivosť je jedným známym príkladom. Kvantové javy pravdepodobne majú svoju úlohu aj pri funkcii čuchu.
Filozofické dôsledky
Kvantová mechanika a veľa jej neintuitívnych predpovedí už od svojho vzniku vyprovokovala veľa diskusií a rôznych interpretácií.
Kodanská interpretácia je medzi fyzikmi široko akceptovaná. Probabilistická povaha kvantovej mechaniky podľa tejto interpretácie nie je len dočasná vlastnosť, ktorú by neskôr nahradila deterministická teória. Skôr ju treba chápať ako odmietnutie klasickej predstavy kauzality.
Albert Einstein, ktorý patrí k zakladateľom kvantovej teórie, odmietal takúto stratu determinizmu. Predpokladal, že musia existovať skryté premenné, ktoré sme ešte neobjavili a preto je kvantová mechanika je nekompletná. Vyslovil niekoľko námietok voči takejto interpretácii, z ktorých najznámejšou je pravdepodobne Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox (EPR paradox). John Bell ukázal, že EPR paradox vedie ku experimentálne overiteľným rozdielom medzi kvantovou mechanikou a lokálnymi realistickými teóriami. Experimenty, ktoré boli uskutočnené, potvrdili presnosť kvantovej mechaniky, čím dokázali, že fyzikálny svet nemôže byť popísaný lokálnymi realistickými teóriami. Bohrove-Einsteinove debaty predstavujú kritiku Kodanskej interpretácie z epistemologického hľadiska.
Everettova interpretácia mnohých svetov formulovaná v roku 1956 tvrdí, že všetky možné stavy popísané kvantovou teóriou sa súčasne uskutočňujú v multivesmíre, ktorý pozostáva hlavne z nezávislých paralelných vesmírov. Toto tvrdenie sa nezakladá na postulácii nového axiómu v rámci kvantovej mechaniky, ale na odstránení axiómu tzv. kolapsu vlnového balíčka.
Mein Kampf
náhľad|Prvé vydanie Mein Kampfu Mein Kampf (v preklade: Môj boj) je kniha napísaná Adolfom Hitlerom, kombinujúca časti autobiografické s výkladom Hitlerovej politickej ideológie národného socializmu.
Vznik
Kniha vznikla vo väzení, v ktorom mal Hitler stráviť 5 rokov za účasť na Ludendorffovom pokuse o puč v Mníchove v roku 1923. Po odsúdení nastúpil do väzenia v roku 1924, trest mu však bol skrátený na niekoľko mesiacov a tak vo väzení strávil len 264 dní. Vo "väzení cti" ich využil na propagandistické účely. Spočiatku diktoval budúcu knihu svojmu osobnému strážcovi, šoférovi a priateľovi Emilovi Mauriceovi, neskôr svojmu osobnému sekretárovi Rudolfovi Hessovi. Kniha sa mala pôvodne volať: Štyri a pol roka boja proti klamstvám, hlúposti a zbabelosti. Max Amann (šéf vydavateľstva Franz Eher Verlag) však presvedčil Hitlera aby zmenil názov na Mein Kampf.
Obsah
Kniha zhŕňa Hitlerove radikálne šovinistické, antisemitské a rasové tézy a propaguje militarizmus. Dielo sa skladá z dvoch zväzkov: Zúčtovanie (vyšlo 18. júla 1925) a Národnosocialistické hnutie (vyšlo 11. decembra 1926).
Kniha je plná nacistického rasizmu a sčasti je zaplnená nepodloženými tvrdeniami o nadradenosti rôznych rás, či národov nad inými. Podobné názory boli v tej dobe a čiastočne aj predtým rozšírené v mnohých krajinách (židia sú podľa Masaryka v Mein Kampf vykresľovaní v súlade so "zlátaninou" Protokoly sionských mudrcov). Kniha obsahuje aj prerozprávané príhody a tendenčne podané Hitlerove spomienky na jeho dovtedajší život a NSDAP. Snaží sa vzbudiť v čitateľovi vieru, že on je vyvoleným človekom, ktorý má za úlohu od „božskej prozreteľnosti“ doviesť Nemecko opäť na výslnie moci a cti, ktorá mu bola podľa Hitlerových predstáv odobratá mierovou zmluvou vo Versailles."'Svoj nacionalizmus Hitler ostro odlišuje od nacionalizmu meštiakov.' 'Hitler vidí slabosť meštiactva celkovo v požidovštení. Národný socializmus chce prakticky čeliť tomuto požidovšteniu, a preto je tak vysoko antisemitský, že sa nezľakne ani pred všestranným oslabením a udusením židov.'"
Vydania, predaj a tantiémy
Hitler do roku 1933 zarobil z príjmov z knihy približne 1,2 milióna mariek, keď priemerný ročný príjem učiteľa bol okolo 4 800 mariek. Z predaja približne 241 000 kusov (do januára 1933) predtým, ako sa stal v auguste 1933 kancelárom, vznikla daňová povinnosť vo výške 405 500 mariek (ktorá veľmi približne v roku 2015 zodpovedala 1,4 milióna EUR) avšak keď sa stal kancelárom mu bola odpustená.
Najvyššiu predajnosť dosiahla kniha po roku 1933. Nacistický štát a jeho "súdrúhovia" (nem. Volksgenosse) poskytli Mein Kampf každému novozosobášenému manželskému páru a vojakom odchádzajúcim na front zadarmo ako dar od štátu.
V rokoch 1933-1945 bol Mein Kampf k dispozícii v troch vydaniach. Prvá verzia "ľudová "(Volksausgabe) mala pôvodný obal, druhá "svadobné vydanie" (Hochzeitsausgabe) bola v darčekovom tvrdom boxe so zlatou pečaťou na obale. V roku 1940 bola Nemeckou poštou vydaná červená "ruksaková" (Tornister alebo Knapsack Ausgabe) verzia. Toto vydanie bolo kompaktnejšie, ale nekrátené. Tieto tri vydania kombinovali oba zväzky do jednej knihy. V roku 1939 bolo vydané špeciálne vydanie na počesť 50. narodenín Hitlera.
V slovenčine
V slovenčine vyšiel Mein Kampf v decembri 2000 v náklade takmer päťtisíc výtlačkov. Prekladateľom a autorom predslovu bol psychológ Roman Vyskočil zo Žiliny. Na protest proti jej vydaniu spálili členovia Strany mladých demokratov niekoľko jej exemplárov na Námestí SNP v Bratislave. Vydanie odsúdili aj predstavitelia slovenskej vlády. Proti vydavateľke Agnes Burdovej a českému podnikateľovi, ktorý ju finančne podporil, sa začalo trestné stíhanie; po roku však vyšetrovatelia kauzu odstúpili do Česka. Tam už medzitým obžalovali a odsúdili na tri roky podmienečne a dva milióny korún pokuty vydavateľa českého vydania Michala Zítka.
Autorské práva a ďalšie vydania
Ochrana Hitlerových autorských práv sa skončila v Nemecku 31. decembrom 2015 (70 rokov po jeho smrti). Bavorské ministerstvo financií, ktoré zastupuje Bavorsko ako dediča po Hitlerovi, má právny názor, že dotlač aj po vypršaní ochrany autorských práv je trestná ako šírenie nacistickej propagandy a poburovanie a preto v januári 2016 vyšlo v Nemecku dvojzväzkové komentované vydanie mníchovského Ústavu pre súčasné dejiny (IFZ).
Střítež nad Bečvou
Střítež nad Bečvou je obec v Česku v okrese Vsetín v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 842 obyvateľov, z toho 432 mužov a 410 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,7 roka, ženy 42,6 roka).
Svetový pohár v biatlone 2015/2016 – Chanty-Mansijsk
9. a zároveň posledné preteky Svetového pohára v biatlone 2015/2016 sa budú konať od 17. do 20. marca 2016 v ruskom Chanty-Mansijsk. Na programe sú tri disciplíny – šprint, stíhacie preteky a preteky s hromadným štartom.
Mirošovec
Mirošovec je potok v severovýchodnej časti Slovenska, na území okresu Svidník. Je to ľavostranný prítok Ondavy a meria 9 km.
Luzoir
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The George C. Marshall Space Flight Center
thumb|Letecký pohľad na oblasť MSFC.
The George C. Marshall Space Flight Center (skratka MSFC ), hovorovo Marshall Space Flight Center, je hlavné stredisko NASA pre výrobu raketových motorov, palivových nádrží, výcviku posádok, navrhovanie a výstavbu Medzinárodnej vesmírnej stanice. Hlavné sídlo strediska sa nachádza v Redstone Arsenal v Huntsville v Alabame.
Stredisko nosí meno na počesť generála George Marshalla. V stredisku sa nachádza tiež jedno z kontrolných stredísk amerických raketoplánov známe pod skratkou HOSC (Huntsville Operations Support Center). Dopĺňa riadiace stredisko Kennedy Space Center (KSC) na Floride.
Stredisko vzniklo z US Army Ballistic Missile Agency a Army Ordnance Missile Command so správnym strediskom v Redstone Arsenal. Prechod z vojenskej správy do civilnej sa uskutočnil počas vlády prezidenta Dwighta D. Eisenhowera, ktorý dňa 1. júla 1960 založil civilnú agentúru NASA. Stredisko sa hneď stalo novým domovom nemeckého raketového konštruktéra Wernhera von Brauna zajatého počas druhej svetovej vojny, ktorý tu pokračoval vo vývoji rakiet pre Američanov.
Grossouvre
Grossouvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1681
NGC 1681 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 6. januára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Malé Zajfy
thumb|Malé Zajfy od [[Geravy|Geráv]] Malé Zajfy sú prírodná rezervácia v národnom parku Slovenský raj.
Je to údolná niva nekrasového reliéfu odvodňovaná malým potokom. Výmera rezervácie je. Leží v katastrálnom území obce Stratená, v okrese Rožňava.
Vyhlásená bola 1. mája 1993 ako štátna prírodná rezervácia a po novelizácii v roku 1995 ako prírodná rezervácia.
Územie je vhodným biotopom viacerých druhov vtákov, obojživelníkov a tiež je zaujímavé zachovalými slatinnými spoločenstvami s množstvom vzácnych druhov živočíchov a rastlín, ktoré sú chránené (žltohlav európsky (Trollius europaeus), prvosienka pomúčená (Primula farinosa), vŕba rozmarrinolistá (Salix repens subsp. rozmarinifolia), tučnica obyčajná (Pinguicula vulgaris), jazyčník sibírsky (Liguaria sibirica) a iné).
Dominic Thiem
Dominic Thiem (* 3. september 1993, Viedenské Nové Mesto, Rakúsko) je rakúsky tenista, ktorý medzi profesionálmi nastúpil v roku 2011. Má na konte 17 titulov z toho jeden grandslamový titul na US Open.
Finálové účasti na turnajoch ATP (28)
Dvojhra – výhry (17) Dvojhra – prehry vo finále (11) Štvorhra – výhry (0)
Štvorhra – prehry vo finále (3)
Aktor
Aktor alebo Aktór môže byť v gréckej mytológii:
Aktor môže byť aj:
Zalaszentmihály
Zalaszentmihály je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Pacsa.
Má rozlohu 2082 ha a žije tu 1029 obyvateľov (2007).
Alexandr Alexandrov
Alexandr Alexandrov môže byť:
Kevin Kurányi
Kevin Kurányi (* 2. marec 1982, Rio de Janeiro, Brazília) je nemecký futbalista, ktorý hrá na pozícií útočníka. V súčasnosti hrá z ruský klub Dynamo Moskva.
Narodil sa v Brazílii, vyrastal v Paname a má tri občianstva: nemecké, brazílske a panamské. Matka pochádza z Panamy a otec, narodený v Nemecku, má maďarský pôvod. Do Nemecka prišiel ako 15-ročný a do roku 2005 bol hračom VfB Stuttgart. Posledné tri roky hral za klub FC Schalke 04 odkiaľ 10. mája 2010 prestúpil do Dynama Moskva.
Robotizovaná prevodovka
thumb|Robotizovaný radič prevodovky I-Shift thumb|Schéma dvojspojkovej prevodovky
Robotizovaná prevodovka alebo aj "automatizovaná" a "motorizovaná" prevodovka je druh prevodovky používaný v dopravných prostriedkoch.
Ide v podstate o manuálnu prevodovku, ktorá nie je ovládaná priamo vodičom cez mechanickú páku, ale pomocou servomotorov a riadiacej elektronickej jednotky. Automobil s robotizovanou prevodovkou nemá spojkový pedál, čo však neznamená, že vodič stráca možnosť ovplyvniť voľbu prevodového stupňa – radenie ovláda odtláčaním alebo pritiahnutím páky za volantom, alebo stupne volí dotykmi riadiacej páky, prípadne tlačidlami na volante. Prevodovka má tiež možnosť automatického volenia prevodových stupňov.
Výhodou robotizovanej prevodovky je jej jednoduchosť oproti automatickej alebo dvojspojkovej prevodovke. Nevýhodou môže byť napríklad jav straty trakcie pri preraďovaní čo sa prejavuje jemným trhnutím.
Robotizované prevodovky môžu byť jednospojkové, klasická koncepcia prevodovky s robotizovaným ovládaním alebo dvojspojkové.
Dvojspojková prevodovka má dva výstupné hriadele na dve spojky. Prvá hriadeľ ovláda párne stupne a druhá nepárne. Kým jedna spojka je v behu so zaradeným prevodovým stupňom, elektronická jednotka zaradí pravdepodobný nasledujúci stupeň pre druhú spojku. Pri preraďovaní sa len prvá spojka vypne a druhá pripojí. Výhodou je rýchlejšie radenie približne 0,5 s postačuje na zmenu rýchlostného stupňa. Nevýhodou je komplikovanejšia technológia, vyššie straty trením mechanizmu, náročnejší servis a drahšie opravy.
Katarína (prvé meno)
Katarína je ženské krstné meno. Pôvod má v gréckom slove katharos s významom „čistý, mravný“. Meniny na Slovensku má 25. novembra.
Osoby s týmto menom sa často oslovujú ako Katka.
Torres del Parque
náhľad|Torres del Parque Torres del Parque (známe aj ako Oficinas en el Parque alebo Torres Moradas) je dvojica výškových budov v mexickom meste Monterrey. Budovy sa nachádzajú na adrese Bvd. Diaz Ordaz #140.
V rokoch 1995 - 1996 bola postavená prvá výšková budova Torre Serfin. Po dokončení vyššej bol názov zmenený na dnešný názov Torre del Parque I. Má výšku, 24 nadzemných poschodí a 5 podzemných, ktoré slúžia ako parkovisko. 35700 m2 priestorov obsluhuje 7 výťahov. Dnes je 6. najvyššou budovou mesta.
Zvon (rozlišovacia stránka)
Zvon môže byť:
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski je poľský futbalový klub z Grodziska.
Počas svojej existencie klub 3-krát získal poľský pohár (2005, 2007 a 2008)
Saint-Cosme-en-Vairais
Saint-Cosme-en-Vairais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1682
NGC 1682 je galaxia v súhvezdí Orión, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Bitka o Verdun
Bitka o Verdun niekedy tiež označovaná ako Verdunský mlynček na mäso bola jedna z najkrvavejších bitiek prvej svetovej vojny na západnom fronte. Stáli v nej proti sebe nemecká a francúzska armáda. Bitka trvala od 21. februára do 18. decembra 1916 a bola najdlhšou v prvej svetovej vojne. Odohrala sa v okolí mesta Verdun vo Francúzsku. Vyžiadala si na oboch stranách životy asi 250 000 vojakov a pol milióna ranených.
Verdun bol jednou z najdlhších a najkrvavejších bitiek prvej svetovej vojny a dejín vôbec. Pre Francúzsko aj Nemecko bitka znamenala stelesnenie všetkých hrôz vojny, podobne ako bitka na Somme pre Spojené kráľovstvo a Commonwealth.
Počas bitky sa vo Francúzsku stala populárna fráza „Ils ne passeront pas“ („neprejdú“), ktorej autorom bol francúzsky dôstojník Robert Nivelle, ale často je chybne prisudzovaná Philippovi Pétainovi.
Predohra
V roku 1915 sa Nemci pokúsili preraziť počas 2. bitky o Ypres, Briti sa o to isté pokúsili v bitke pri Neuve Chapelle a Francúzi pri Champagne. Tieto bitky mali za následok ťažké straty na živej sile na oboch stranách. Náčelník nemeckého generálneho štábu Erich von Falkenhayn podľa niektorých názorov nadobudol presvedčenie, že napriek tomu, že prielom nie je ľahko uskutočniteľný, je možné nepriateľa nechať vykrvácať. Plánoval zaútočiť na pozície, z ktorých Francúzi nemohli ustúpiť, jednak pre ich strategickú hodnotu, ako aj pre ich národnú pýchu. Ako cieľ budúcej ofenzívy vybral mesto Verdun-sur-Meuse, starobylé mesto obohnané opevneniami z 17. až 19. storočia, ktoré ležalo na spojnici nemeckých území a Paríža. Rozhodovali však aj ďalšie okolnosti, Verdun bol z troch strán izolovaný a viedla k nemu iba jediná cesta Voie Sacrée, po ktorej bolo beztak poddimenzované francúzske zásobovanie veľmi sťažené. Naopak Nemcami držaná železnica, umožňovala skladať zásoby iba 12 míľ od mesta. Očakávalo sa preto, že takáto opotrebovávacia vojna bude výhodnejšia pre Nemcov. Neskoršie výskumy historikov však poznamenávajú, že Falkenhayn bitku pôvodne ako opotrebovaciu nikdy nekoncipoval a za takúto ju označil až vo svojich memoároch. Prelomenie obrany pri Verdune by otvorilo cestu do tyla frontu a mesto, ktoré bolo súčasťou významného železničného systému by bolo pre Nemcov cennou korisťou, ktorá by zlepšila ich postavenie.
Bitka
21. februára 1916 začala 1200 nemeckých kanónov deväťhodinovú delostreleckú prípravu, počas ktorej vypálili vyše milióna granátov, na fronte širokom len 40 km. Nasledoval útok nemeckého III., VII. a XVIII. armádneho zboru. Pri útoku boli po prvýkrát Nemcami použité aj plameňomety. Francúzska obrana Verdunu bola na začiatku bitky veľmi slabá. Väčšina delostreleckých zbraní, ktoré boli súčasťou opevnení boli odstránené. Za dva dni útoku sa Nemcom podarilo obsadiť Bois des Caures ale postúpili zatiaľ iba 5 km. Napredovanie výrazne spomaľovali dva prápory vedené plukovníkom E. Driantom, ktoré však Nemci nakoniec zatlačili k Samogneux, Beaumont a Ornes. Až v tomto momente si francúzske velenie uvedomilo narastajúce nebezpečenstvo v oblasti a začalo konať.
24. februára bol francúzsky XXX. zbor nútený ustúpiť na druhú líniu obrany a bol posilnený jednotkami XX. zboru vedeného generálom Balfourierom. Tie boli okamžite nasadené do boja. Toho večera náčelník francúzskeho generálneho štábu, generál de Castelnau, poradil najvyššiemu veliteľovi generálovi Joffremu aby poslal do oblasti Verdunu 2. armádu generála Petaina. Castelnau vymenoval za veliteľa Verdunského úseku frontu generála Pétaina a 2. armádu prikázal rýchlo premiestniť do oblasti.
Nemecký 24. (Brandenburský) pechotný pluk zatiaľ 25. februára obsadil strednú časť francúzskych opevnení pri Verdune - pevnosť Douaumont. Pri dedine Douaumont sa však nemecký postup spomalil výdatným snežením ako aj húževnatou obranou 33. pechotného pluku, ktorému Pétain dávnejšie velil. Počas týchto bojov padol do zajatia aj kapitán Charles de Gaulle, ktorý bol v tej dobe veliteľom jednej z rôt 33. pluku. Znížená intenzita bojov umožnila Francúzom urýchlene prisunúť do oblasti 90 000 mužov a 23 000 ton munície zo železničného uzla v Bar-le-Duc. To bolo možné najmä vďaka automobilovej preprave po Voie Sacrée, pretože železničná trať vedúca do mesta bola od roku 1915 v nemeckých rukách.
Tak ako počas väčšiny ofenzív na západnom fronte sa v dôsledku postupu strácala výhoda vlastnej delostreleckej podpory, pretože vrastali problémy s presunom delostreleckých zbraní po zničenej krajne, k čomu sa navyše pripojilo i nevhodné počasie. Ako Nemci postupovali hlbšie do nepriateľských pozícií, prenikali čoraz viac do palebného poľa francúzskych kanónov dislokovaných na západnom brehu Másy, takže na každý nový nemecký útok odpovedalo čoraz viac francúzskych diel. Ako vojaci nemeckej 5. armády útočili pozdĺž východného brehu na juh stretali sa so silnou paľbou Pétainových kanónov z druhého brehu, ktorá ich neustále odtŕhala od ich krídel. Kvôli obsadeniu celej dediny Douaumont, ktoré bolo zavŕšené 2. marca 1916, prišli Nemci o 4 pluky (vyše 10 000 mužov).
Po tom čo sa Nemcom nepodarilo obsadiť Verdun frontálne, obrátili svoju pozornosť na krídla a pokúšali sa francúzske pozície obchvátiť útokmi na vrch Le Mort Homme 6. marca a pevnosť Vaux 8. marca. Počas troch mesiacov zúrivých zákopových bojov sa Nemcom podarilo obsadiť dediny Cumières a Chattancourt západne od Verdunu a pevnosť Vaux, ktorej obrancovia sa vzdali 2. júna. Straty počas týchto bojov boli na oboch stranách vysoké. Pétain sa pokúsil šetriť svoje jednotky v obrane ale 1. mája bol povýšený a poverený velením Skupiny armád Stred a vystriedaný viacej ofenzívnym generálom Robertom Nivellom.
Nemci zatiaľ obrátili svoju pozornosť na ďalší taktický ciel, ktorým pre nich bola pevnosť Souville. 22. júna 1916 začali ostreľovať francúzske pozície granátmi s difosgénom a ďalšieho dňa zaútočili s 60 000 mužmi, pričom sa im podarilo obsadiť batériu Thiaumont a dedinu Fleury. Boje o Souville, ktorý pri tomto útoku nezískali pokračovali do 6. septembra.
1. júla 1916 Francúzi a Angličania v severnej časti západného frontu zaútočili na Somme a prinútili tak Nemcov stiahnuť časť svojho delostrelectva na obranu tohto úseku. Ako boje pokračovali do jesene, nemecké jednotky sa vyčerpali a Falkenhayn bol na poste náčelníka generálneho štábu nahradený Paulom von Hindenburgom. Hindenburgov zástupca, hlavný ubytovateľ generál Erich Ludendorff, čoskoro nadobudol v Nemecku veľkú moc.
21. októbra 1916 začali Francúzi pod vedením generála Nivellea protiofenzívu. Kombinovala ťažké delostrelecké ostreľovanie a prudké útoky pechoty. Pomocou 400 mm ťažkých diel, ktoré prepravili na po železnici ostreľovali pevnosť Douaumont, pričom ich paľbu korigovali z pozorovacích lietadiel. Pevnosť aj vďaka tomu získali naspäť už 24. októbra. 2. novembra vyrvali Nemcom z rúk aj pevnosť Vaux. Nasledujúca fáza ofenzívy, ktorá sa začala 11. decembra zatlačila Nemcov takmer do svojich pôvodných pozícií.
Podstatne menšie francúzske ofenzívne akcie sa v oblasti Verdunu uskutočnili v auguste 1917, kedy sa im podarilo získať späť výšiny Mort Homme.
Dohra bitky a následky
Pre Ústredné veľmoci, ktoré neoplývali takým veľkým ľudským potenciálom ako krajiny Dohody, by znamenala útočná operácia, pri ktorej prišli o viac vojakov než ich nepriateľ prehru. V bojoch v okolí Verdunu Nemci Francúzom spôsobili o niečo vyššie straty na živej sile, než sami utrpeli, ale nedosiahli pomer strát 2:1 ako pôvodne plánovali, a to aj napriek tomu, že na začiatku početne niekoľkonásobne prevyšovali obrancov Verdunu. Obrana mesta sa pre Francúzov stala symbolom ich sebaobetovania a odhodlania vojakov vydržať aj tie najťažšie podmienky. Francúzske straty boli skutočne zdrvujúce, Pétain preto navrhol aby jednotky v prvých líniách na fronte postupne rotovali, čím sa čiastočne obnovovali ich sily. A jednotlivci tak mali možnosť sa lepšie vyrovnať s hrôzami bojov. Rotácia jednotiek tak spôsobila, že „Verdunskej žmýkačky“ sa postupne zúčastnilo až 70% príslušníkov francúzskej armády. Naopak boje na nemeckej strane zasiahli len 25% nemeckých síl.
Úspech statických opevnení v bitke viedol francúzskych vojenských teoretikov k vytvoreniu Maginotovej línie, ktorá v neskoršom období mala chrániť francúzsko-nemecké hranice.
Akaricíd
Akaricídy sú chemické pesticídne prostriedky, ktoré sa používajú v boji proti roztočom a roztočcom (z latinského Acarina).
Investičný fond
Investičný fond (v slovenskom práve v období 2004 - marec 2016 a v súčasných európskych predpisoch: investičná spoločnosť, angl. investment company) je fond (fond v zmysle subjekt kolektívneho investovania) majúci právnu subjektivitu, Je to teda opak podielového fondu, lebo ten nemá právnu subjektivitu. Investičný fond je právnická osoba (typicky kapitálová spoločnosť), ktorá získava prostriedky na investovanie do cenných papierov a pod. z toho, že koneční investori kupujú jej akcie (a teda nie napr. podielové listy). Konečný investor je teda akcionárom investičného fondu.
Nasledujúci text tohto článku opisuje pomery investičných fondov v Česku. V Česku musia mať investičné fondy právnu formu akciová spoločnosť.
Členovia fondu
Obvyklými osobami, ktoré sú súčasťou diania fondu sú:
Doba trvania
Investičný fond sa vytvára na dobu určitú, počas ktorého nemá fond povinnosť od investora - akcionára zakúpené akcie odkupovať. Investor ale môže akcie investičného fondu predať inému investorovi a získať tak prostriedky ešte pred ukončením činnosti investičného fondu. Likvidita investícií do investičných fondov je preto tiež menšia než v prípade investícií do otvorených podielových fondov.
Akcie
Množstvo akcií fondu sa počas životnosti fondu väčšinou nemení. Ceny akcií fondu podliehajú aj z tohto dôvodu väčším výkyvom ako podielové listy otvorených podielových fondov, pretože sú ovplyvnené názorom investorov na úspešnosť ich investičnej činnosti. Rizikovosť investícií do tohto fondu je preto vyššia ako pri otvorených podielových fondoch.
Čistá hodnota aktív
Čistá hodnota aktív je hodnota majetku fondu znížená o hodnotu jeho záväzkov. Metódy pre stanovenie tejto hodnoty sa líšia v súvislosti s jurisdikciou a môžu byť predmetom komplexného nariadenia.
Aktívne a pasívne riadenie
Cieľom fondov je zarobiť peniaze investovaním do aktív a získal tak reálny výnos (t.j vyšší ako inflácia). Metódy používané pre investície sa líšia. Existujú dva protikladné názory:
Legislatíva
Podmienky vzniku a činnosti určuje zákon o kolektívnom investovaní. Medzi podmienky povolenia dozerajúcim orgánom okrem iného patrí, že každý fond musí mať štatút a stanovy určujúce podrobne pravidlá jeho činnosti a v súlade so zákonom.
Tuzemská legislatíva rozlišuje medzi štandardným a špeciálnym investičným fondom. Investor, ktorý sa rozhodne pre niektorú z foriem kolektívneho investovania a vyberie si fond so špecifickým zameraním, si môže vybrať typ aktív, do ktorých budú jeho prostriedky investované a týmto výberom si stanoví sám mieru rizika, ktorú je ochotný akceptovať.
Náklady
Poplatky sa platia pri nákupe a predaji akcií. Nákladom môže byť aj záporný rozdiel medzi cenou nákupu a predaja. Manažér fondu, ktorý riadi investičné rozhodnutia v mene investorov zaiste očakáva odmenu. Tá je často prevzatá priamo z majetku fondu ako fixné percento každý rok, niekedy ako variabilný poplatok súvisiaci s výkonom. Ak sa investorovi podarili vlastné investície, ich cena by sa nemala započítavať do odmeny. Ako súčasť fondu sú často brané náklady na poradenstvo poskytnuté maklérom alebo finančným poradcom označované ako provízia. Je ale tiež možné zakúpiť akcie priamo od poskytovateľov bez toho, aby investor musel tieto provízie platiť.
Rozmanitosť a riziko
Jednou z hlavných výhod kolektívneho investovania je zníženie investičného rizika rozmanitosťou. Investovaním do rôznych akcií sa zníži kapitálové riziko.
V prípade, že sú akcie v podobnom type triedy aktív alebo trhového sektoru, potom je tu riziko, že by mohli byť všetky akcie ovplyvnené nepriaznivými zmenami na trhu. Aby sa predišlo tomuto riziku, môžu investiční manažéri rozšíriť investície do rôznych tried aktív.
Veľký seminár (Nitra)
náhľad|Veľký seminár Veľký seminár v Nitre tvorí architektonickú dominantu Pribinovho námestia. Budova je vo vlastníctve nitrianskeho biskupstva a slúži svojmu pôvodnému účelu – je sídlom Kňazského semináru sv. Gorazda v Nitre a Teologického inštitútu pri Kňazskom seminári sv. Gorazda (súčasť RKCMBF UK v Bratislave) ako aj Diecéznej knižnice.
Dejiny a architektúra
Biskup Ján Gustíni-Zubrohlavský dal postaviť súčasnú budovu na mieste Almássyho domu, v ktorom jeho predchodca biskup Ladislav Erdődy umiestnil seminár v roku 1715. Prvá časť, krídlo obrátené do námestia, sa budovala v rokoch 17681770. Zdobená je rokokovými a neskoršími neoklasicistickými prvkami. V roku 1779 bol pristavený západný a východný trakt. Krídlom Diecéznej knižnice s klasicistickým portálom bol komplex v roku 1877 uzatvorený, autorom návrhu bol viedenský architekt Franz Schmidt. V roku 1982 bola nahradená pôvodná drevená brána dvojkrídlovou bronzovou bránou, ktorú zdobia reliéfy postáv osobností Nitrianskeho kniežatstva a Veľkej Moravy. Autorkou vstupnej brány seminára je akademická sochárka Ľudmila Cvengrošová.
Medzi zaujímavé a cenné miestnosti interiéru seminára patria dve kaplnky. Prvá je obrátená k námestiu a je bohato zdobená freskami. Nachádza sa tu aj oltárny obraz sv. Ladislava. V zadnom trakte sa nachádza druhá kaplnka so zlatým kazetovým stropom. Kaplnka je umelo osvetlená lustrom z vrstveného skla a mosadze, ktorý bol vyhotovený podľa vzoru slovanskej náušnice.
V období rokov 19621990 bolo v budove Veľkého semináru umiestnené Nitrianske vlastivedné múzeum.