cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kmeťovo
Dejiny
Či tam naozaj bol aj nejaký kláštor, ako to miestna tradícia spomína, to sa doteraz nepodarilo celkom bezpečne zistiť. Ako sme už spomenuli, pred sto rokmi boli tam ešte dosť zreteľne viditeľné základy nejakých stavieb, ale o aké stavby mohlo ísť, to nikto neskúmal. Dnes je tam toho ešte menej vidieť. Preto dobre padne, keď si môžeme prečítať informácie v topografickom popise Tekovskej stolice, uverejnenom v r. 1787. Je to vari najstarší literárny záznam o lokalite starého Ďoroka, ako aj správa o tom, že tam mal stáť templársky kláštor, ktorému by mali patriť aj základy kostola, ktoré v tom čase boli ešte dosť dobre viditeľné. V spomínanom topografickom popise sa okrem iného uvádza: Podľa starej povesti mal v Gedrianskom lese, vzdialenom od Mane na štvrť hodiny cesty, stáť kláštor templárov. Nakoľko naozaj podľa základov jednej stavby možno uzatvárať, tou stavbou bol kostol, ktorý údajne prináležal obci Ďoroku. Táto obec tam ešte pred jedným storočím stála na miernom briežku, porastenom teraz dubinou. Obyvatelia tej obce však po šťastnom zahnaní Turkov sa presídlili za Žitavu a usídlili sa v Nitrianskej stolici. Za bývalou cestou ešte možno vidieť pozostatky tej obce a porozhadzované hroby. (Ungarisches Magazín 1787)
Na tomto mieste stál pôvodný Ďorok. Udialo sa to po roku 1686, kedy po vyhnaní Turkov z našej krajiny Ďoročania zanechali svoje staré sídlo a založili novú osadu na protiľahlej vyvýšenine na pravom brehu rieky Žitava. Nevedno presne kedy sa toto sťahovanie uskutočnilo, ale bolo to v období približne na konci 17. a začiatku 18. storočia. Tomu by mohla nasvedčovať skutočnosť, že v roku 1694 sa v starej listine spomína istý Ján Korniš, farár v Ďoroku. (Némethy 1894, str. 274 a 700). Kostol podľa všetkého mohol byť iba v starom Ďoroku, pretože v novom Ďoroku postavili kostol až v roku 1861. Ten údaj o farárovi Kornišovi z roku 1694 je preto zaujímavý, že okrem neho iný údaj nepoznáme, ktorý by dosvedčoval, že starý Ďorok bol samostatnou farnosťou.
Nový Ďorok, dnešné Kmeťovo, je filiálkou farnosti v Michale nad Žitavou. Čo sa však Michalskej farnosti týka, tá sa spomína ponajprv vo vizitácii v roku 1560. Potom dlhší čas údaje o nej nenachádzame. Okrem samom začiatku 18. storočia sa opäť spomína, že v r. 1701 bola obnovená (Némethy, Series str-273). Teda sťahovanie Ďoročanov a zmena vo farskej organizácii zaiste nejako súvisia. Tomu nasvedčuje i celoštátny súpis z roku 1715, v ktorom sa už Ďorok (Gyarak) nachádzal v Nitrianskej župe, teda na pravom brehu rieky Žitava, na mieste, kde sa nachádza i dnes. Podľa uvedeného súpisu v Ďoroku žili s rodinami: Nicolaus Szadovszki; Michael Cserni; Adamus Szladocsok; Georgius Miklik; Martinus Kosztolyi; Georgius Svecz. Daňový súpis neuvádzal všetkých obyvateľov, ale iba takzvané porty (brány) čiže spisoval iba platcov daní, pravdepodobne hlavy rodín.
Podľa mien v daňovom súpise možno usudzovať, že aspoň sčasti išlo o novousadlíkov, prisťahovalcov. Možno usudzovať, že mená ako Szadovszki (Sadová pri Hradci Králové); Cserni (Čierny); Szladocsok (?); Svecz (obuvník) majú český pôvod. Podľa rodinnej tradície Sádovskí prišli do Kmeťova (Ďoroku) z Poľska. Z toho by sa dalo usudzovať, že novousadlíci boli českí exulanti, ktorí najskôr žili určitý čas v Poľsku a neskôr sa presťahovali na Slovensko.
Z Ďoroku, v danom čase Gyaraku, pochádza alebo odvodzuje svoj pôvod i známa šľachtická rodina Grasalkovich de Gyarak. Najznámejší člen rodiny Antal Grassalkovich de Gyarak (cr Reichsgraf Grassalkovich de Gyarak 1743) mal významné postavenie na cisárskom dvore. Vlastnil niekoľko palácov v Bratislave, Viedni, Budapešti, medzi nimi aj súčasný Grasalkovičov palác (prezidentský palác, sídlo prezidenta SR).
Geomorfológia
Celé územie obce z hľadiska geomorfologického členenia je súčasťou podsústavy Panónska panva, jej provincie Západopanónska panva, subprovincie Malá dunajská kotlina, oblasti Podunajská nížina, celku Podunajská pahorkatina a podcelku Žitavská niva. Najmenšia jednotka v hierarchii, Žitavská niva, od seba oddeľuje dva iné podcelky – Žitavskú pahorkatinu a Hronskú pahorkatinu.
Hydrologické pomery
Obcou preteká rieka Žitava. Žitava je tokom IV.rádu, je to vrchovinovo-nížinný typ rieky so širokou riečnou nivou. Východná časť katastra obce leží pri novom koryte Žitavy, ktoré bolo prehradené protipovodňovou hrádzou v 20. storočí. Oblasť tzv. Starej Žitavy je chráneným územím. Špecifické hydrologické pomery obec zaraďujú do povodí Nitry, Váhu a Dunaja a čiernomorského úmoria. Priemerný ročný špecifický odtok územia je 1-3 l.s-1.km-2, samotná rieka má dažďovo-snehový režim odtoku.
Grenoble-4
Grenoble-4 je francúzsky kantón v obvode Grenoble v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho západná časť centra mesta Grenoble.
Saint-Pierre-d’Amilly
Saint-Pierre-d’Amilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kamenín
Kamenín (historicky, , ) je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Polohopis
Obec sa rozkladá vo východnej časti Podunajskej pahorkatiny na pravom brehu rieky Hron, ktorý v priestore severne od obce meandruje s mŕtvym ramenom. Na juh od obce sa rozkladá národná prírodná rezervácia Kamenínske slanisko. Východná časť katastra obce na ľavom brehu Hrona je zalesnená, najvyšší bod je kóta 289 m.n.m. na hranici katastra s pohraničnou obcou Salka.
Dejiny
V obci a jej okolí, najmä na ploche pri toku rieky Hron smerom k obci Pavlová, sa konali v záverečnej fáze druhej svetovej vojny pri prechode frontu medzi januárom a marcom 1945 urputné boje medzi vojskami Tretej ríše a Červenej armády, kedy boli nemecké vojská vyše mesiaca schopné zdržiavať sovietsky postup, no neuspeli v postupe smerom na východ. Bitka pri Kameníne je najväčšou tankovou bitkou v histórii Slovenska, nemecká armáda tu nasadila približne 400 tankov. Počas bojov zahynulo asi 130 obyvateľov obce (spolu s asi 5000 vojakmi na oboch stranách) a bolo zničených 80% domov v obci vrátane veže kostola.
thumb|left|Obyvateľstvo obce Kamenín podľa národnosti v roku 2011
Obyvateľstvo
Pri Sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2011 sa v obci z 1523 obyvateľov sa 77,4% prihlásilo k maďarskej, 16,4% ku slovenskej a 1,9% k rómskej národnosti. Predominantne je obec katolícka, ku rímskokatolíckej cirkvi, sa hlási 80,9% obyvateľov, 1,4% ku reformovanej cirkvi a 4,1% je bez vyznania. V obci do druhej svetovej vojny žilo aj židovské obyvateľstvo. Obyvatelia obce sú tradične vinohradníci.
Hedrehely
Hedrehely je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Má rozlohu 2551 ha a žije tu 459 obyvateľov (2007).
Andrea del Sarto
Andrea del Sarto vlastným menom Andrea d'Agnolo di Francesco di Luca di Paolo del Migliore (* 16. júl 1486, Florencia, Taliansko – † 21. január 1530, Florencia), bol taliansky renesančný maliar.
Narodil sa vo Florencii ako jedno zo štyroch detí krajčíra Angela di Francesco. Roku 1494 sa začal učiť za zlatníka, neskôr za rezbára.
Jeho učiteľmi boli maliar Piero di Cosimo potom Raffaellino del Garbo. Medzi jeho žiakov patrili Jacopo Pontormo, Francesco Salviati aj Jacopino del Conte.
Dielo
Andrea del Sarto bol posledným veľkým florentským maliarom, patril k najväčším majstrom neskorej renesancie. V kláštoroch maľoval celé cykly veľkoplošných fresiek. Na jeho prácu mali vplyv Leonardo da Vinci, Sandro Botticelli a Andrea del Verrocchio. Roku 1518 ho pozval na svoj dvor francúzsky kráľ František I., odkiaľ sa však po roku vrátil.
Všetky ženy, ktoré namaľoval, majú podobu jeho manželky Lucrezie di Fede.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Rajská záhrada
thumb|280px|Adam a Eva v Záhrade Eden, [[Lucas Cranach starší, 1530]] Rajská záhrada alebo raj (gr. paradeisos, perz. parades, hebr. gan beéden mikkedem) alebo Záhrada Eden je podľa Biblie šťastná pravlasť prvej dvojice ľudí, božia záhrada, v ktorej sa Boh podvečer prechádza, o ktorú sa však podelil s človekom (pozri aj: Adam), povereným jej strážením a obrábaním.
Rozprestierala sa v oblasti, kde pramenili štyri rieky: Píšón, Gíchón, Chidddekela (Tigris) a Perát (Eufrat). V tejto záhrade stál strom života a strom poznania dobra a zla. Človek tu žil v nevinnosti a šťastne, kým pre hriešny pád musel odtiaľto odísť.
Aristónymidas z Kosu
Aristónymidas (Aristónymidas) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 72 pred Kr.
Aristónymidas z Kosu bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Pentathlon (päťboj) sa v Olympii zaviedol na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený. Olympijské víťazstvo Aristónymida zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Jamanaši
Jamanaši môže byť v Japonsku:
Château-du-Loir (obec)
Château-du-Loir je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haley Bennettová
Haley Bennettová (* 7. január 1988, Naples, Florida, USA) je americká speváčka a herečka.
Narodila sa a vyrástla v meste Naples na Floride. Strednú školu začala na Stow-Munroe Falls High School v štáte Ohio, neskôr študovala hudbu a herectvo počas štúdia na Barron Collier High School. Neskôr sa s matkou presťahovala do Los Angeles v Kalifornii na pokračovanie jej kariéry v lete počas jej posledného roka na škole.
Jej prvá filmová úloha bola vo filme Music and Lyrics z roku 2007 ako speváčka Cora Corman spolu s Hughom Grantom a Drew Barrymore. Naspievala niekoľko piesní v tomto filme. Jej pieseň "Invincible" bolo možné počuť iba pri záverečných titulkoch a trvá iba minútu a pol.
V roku 2007 podpísala zmluvu s 550 Music/NuSound Records (časť Epic Records) a začala pracovať na svojom prvom albume pod taktovkou speváka a textára menom Shaley Scott.
Andrássy
Andrássy môže byť:
Hoštejn
Hoštejn je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 433 obyvateľov, z toho 206 mužov a 227 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 37,7 roka, ženy 38,6 roka).
Federico Fellini
Federico Fellini (* 20. január 1920, Rimini, Taliansko – † 31. október 1993, Rím) bol taliansky filmový režisér a scenárista. Získal štyroch Oscarov v kategórii „Najlepší zahraničný film“. V roku 1993 dostal Oscara „ako uznanie jeho filmových schopností, ktoré ohurovali a zabávali divákov po celom svete“. Je považovaný za jedného z najväčších umelcov v dejinách filmu.
Detstvo a mladosť
Felliniho otec bol obchodným cestujúcim a matka ženou v domácnosti. Vo svojich 12 rokoch Federico utiekol od rodičov a pridal sa do potulného cirkusu, avšak po mesiaci ho polícia priviedla naspäť. Chýbali mu dobrodružstvá i veľký svet, a preto sa mladý Fellini nezaujímal príliš o školu. Po jej ukončení (v roku 1938) opustil Rimini a vydal sa do Florencie. Zamestnával sa tam písaním poviedok a kreslením karikatúr do satirického časopisu. Následne sa presunul do Ríma, kde poznal Alda Fabriziho – komika, pre ktorého napísal neskoršie sériu humoristických monológov a rádiových skečov. Vystupovala v nich mladučká herečka Giulietta Masinová; onedlho sa spoznali a v roku 1942 sa vzali.
Tento filmár sa preslávil originálnou a nezameniteľnou víziou, ktorú charakterizujú bizarné, farebné postavy aj udalosti. Vďaka priateľstvu s talianskym hercom Aldom Fabrizim sa Fellini dostal k divadlu a v 40. rokoch pracoval ako scenárista pre rozhlas aj film. Za jeho prvý veľký film sa obvykle označuje Cesta (La Strada, 1954), ktorá získala Oscara ako najlepší zahraničný film. Vrcholné obdobie jeho tvorby odštartoval Sladký život (La dolce vita, 1960). V 70. rokoch začali kritici Felliniho obviňovať, že imituje sám seba. Niektoré jeho filmy z tých čias skutočne pripomínajú vyblednuté obrazy snímok z ranej tvorby. Farbistý a nostalgický spomienkový film Amarcord (1974) zaznamenal obrovský úspech a zabezpečil Fellinimu štvrtého Oscara.
Grenoble-5
Grenoble-5 je francúzsky kantón v obvode Grenoble v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho severozápadná časť mesta Grenoble.
NGC 6689
NGC 6689 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 22. augusta 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Armatúra (potrubie)
Armatúra je v súvislosti s potrubiami (aj plynovými či parnými) súbor potrubných dielov na rozdvojenie či zmenu smeru prúdu a na riadenie prietoku tekutiny. Sú to najmä tvarovky, spojky, príruby, odbočky, rozdeľovače, kompenzátory, ventily a pod.
Hencse
Hencse je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Má rozlohu 711 ha a žije tu 382 obyvateľov (2007).
Kukurica
thumb|Jedlá z kukurice thumb|Mletie kukurice Kukurica (lat. Zea) je rod rastlín z čeľade lipnicovité.
Význam
Kukurica sa využíva ako krmivo pre hospodárske zvieratá. Je to teda aj krmovina. Kukuričný šrot je potravou pre ošípané a hydinu. Niektoré odrody sa pestujú na siláž, ktorá sa používa na kŕmenie alebo na výrobu bioplynu.
Súčasnosť
Druhy označené hviezdičkou (*) sa niekedy (ale Zea diploperennis len ojedinele) zaraďujú (všetky súčasne alebo časť z nich) ako samostatný rod Euchlaena. Vzniknú tak druhy s názvami Euchlaena mexicana, Euchlaena luxurians, Euchlaena perennis a Euchlaena diploperennis.
Všetky divé taxóny z rodu kukurica (Zea), t.j. celý rod Zea okrem kukurice siatej pravej (Zea mays subsp. mays), sa neformálne označujú aj ako teosinty.
Minulosť
V minulosti (najmä pred rokom 1980) rod kukurica (Zea) na rozdiel od súčasnosti systém obyčajne vyzeral takto: rod kukurica (Zea): Dnešné druhy Zea diploperennis, Zea nicaraguensis, Zea sp. Oaxaca, Zea sp. Nayarit, Zea sp. Michoacán a Zea vespertillo vtedy ešte neboli známe.
Druhy označené hviezdičkou (*), čiže celá sekcia Euchlaena, sa alternatívne zaraďovali ako samostatný rod Euchlaena. Vznikli tak druhy s názvami Euchlaena mexicana a Euchlaena perennis. Ako vidno, u autorov používajúcich tento samostatný rod Euchlaena sa rod kukurica (Zea) automaticky stal identickým s druhom kukurica siata (Zea mays). Preto sa aj v slovenských textoch často kukurica siata (Zea mays) odborne označovala aj názvom kukurica.
Zdroje kapitoly Systematika:
Etymológia
Slovenské slovo „kukurica“ (staršie aj „kukuruc“) je doložené od 18. storočia (tvar kukurica je uvedený aj napr. v Bernolákovom Slowári). Jeho ďalší pôvod je nejasný - môže byť slovenského pôvodu (súvis s nárečovými výrazmi kukuručka a kokorúd), slovanského pôvodu, tureckého pôvodu (po turecky kokoroz, môže ísť o prevzatie zo slovanských jazykov), rumunského pôvodu (po rumunsky cucuruz, môže ísť o prevzatie zo slovanských jazykov) či nemeckého pôvodu (po nemecky Kukuruz; nemecké slovo pochádza zo srbochorvátčiny).
Rui Costa
Rui Costa môže byť:
Étréaupont
Étréaupont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hraběšice
Hraběšice je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 143 obyvateľov, z toho 67 mužov a 76 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,4 roka (muži 36,7 roka, ženy 36,2 roka).
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Preteky s hromadným štartom mužov na 15 km
Preteky s hromadným štartom mužov na 15 kilometrov bude jedna z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 21. februára. Preteky sa začali o 09:15 SEČ.
V divácky pútavých pretekoch vyhral Rakúšan Dominik Landertinger. Druhý skončil so stratou +8,9 sekundy taktiež Rakúšan, Christoph Sumann. Tretí skončil Ivan Čerezov z Ruska so stratou 13,9 sekundy na víťaza.
Grenoble-6
Grenoble-6 je francúzsky kantón v obvode Grenoble v departemente Isère v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho juhozápadná časť mesta Grenoble.
Armatúra
Armatúra môže byť:
Fakulta materiálov, metalurgie a recyklácie Technickej univerzity v Košiciach
Fakulta materiálov, metalurgie a recyklácie Technickej univerzity v Košiciach (skr. FMMR TUKE) je fakulta Technickej univerzity v Košiciach, ktorá vznikla v roku 1952 ako jedna z troch najstarších fakúlt vtedajšej Vysokej školy technickej v Košiciach.
Nadviazala na tradíciu výučby hutníctva na Slovensku, ktorá sa rozvíjala od vzniku Banskej akadémie v Banskej Štiavnici v roku 1762. Stala sa zdrojom vysokoškolsky vzdelaných odborníkov vo výrobe a spracovaní kovov.
Dekankou fakulty je od 1. februára 2015 doc. Ing. Iveta Vasková, PhD.
Fakultné ústavy
V roku 2016 prešla fakulta organizačnou zmenou a katedry sa zlúčili do troch ústavov:
Akreditované študijné programy
Bakalárske štúdium Inžinierske štúdium Doktorandské štúdium
NGC 6690
NGC 6690 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 16. augusta 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Heresznye
Heresznye je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Barcs.
Má rozlohu 990 ha a žije tu 300 obyvateľov (2007).
Elektrický rušeň 380
Elektrický rušeň 380 (továrenský typ Škoda 109E1, od júna 2013 sa používa obchodný názov Emil Zátopek ) je trojsystémový rušeň, ktorého prototypy boli predstavené v roku 2008.
Vývoj a dodávky pre České dráhy
Už začiatkom 90. rokov, kedy sa začali rysovať prvé vízie zvyšovania rýchlosti na Česko-Slovenských železniciach, začal vo firme Škoda vývoj trojsystémových rušňov s asynchrónnymi motormi a GTO tyristorovou reguláciou – typ 103E. Škoda pritom nadviazala na skúsenosti s funkčnou vzorkou 85E – u ČSD v prevádzke ako rad 169. V roku 1996 bol návrh prepracovaný, nový typ 109E bol navrhnutý s reguláciou IGBT. Model rušňa od Františka Pelikána bol prvýkrát verejnosti predstavený na výstave Transport '97 v Ostrave.
V roku 2002 uverejnili České dráhy zámer nakúpiť 20 trojsystémových elektrických rušňov pre rýchlosť. Rušeň je určený pre dopravu vlakov osobnej dopravy najmä na koridorových tratiach v strednej Európe, teda v Česku, Nemecku, Rakúsku, Poľsku, Slovensku a Maďarsku. Do súťaže sa vtedy prihlásil Siemens s typom ES64U4-C a konzorcium Bombardier-Škoda s rušňom na báze typu Traxx. V marci 2003 výberové konanie skončilo bez víťaza. Do novej súťaže, vyhlásenej koncom roku 2003 sa prihlásili opäť Siemens a Škoda, tentoraz však samostatne, bez spolupráce s firmou Bombardier. Zvíťazila ponuka Škody a 9. apríla 2004 bola so Škodou uzavretá zmluva. Do 30. mesiacov mal byť vyrobený prototyp a do 48. mesiacov mal byť schválený typ a dodaný prvý kus Českým dráham.
V decembri 2006 skriňa rušňa úspešne prešla statickou skúškou podľa EN15227. Pevnostné parametre skrine rušňa podľa tejto normy vyžadujú európske Technické špecifikácie interoperability u nových projektov, zmena projektu podľa nových požiadaviek teda nebola pre 109E nutná. Exteriér prototypu 380.002 predstavil výrobca 23. júla 2008 na skúšobnej koľaji v plzenskom areáli firmy. Prototyp 380.001 bol v septembri 2008 vystavený na veľtrhu dopravnej techniky InnoTrans v Berlíne, rušeň 380.002 bol prepravený na ZZO Velim, kde sa podroboval skúškam. Riaditeľom realizačného tímu bol Marek Herbst a v máji 2009 bol vo výrobe už 7. kus.
V septembri 2010 bol na InnoTrans v Berlíne predvedený rušeň 380.011. V januári 2011 bol stav taký, že dva kusy jazdili v rámci skúšobnej prevádzky s vlakmi osobnej dopravy vrátane EuroCity, dva s nákladnými vlakmi a päť kusov bolo na skúšobnom okruhu vo Velime. Celkovo devätnásť strojov bolo zmontovaných a výroba dvadsiateho spela do finále.
V septembri 2012 stále nebola zavŕšená medzinárodná homologizácia. Spor dospel k arbitráži, pretože České dráhy oneskorenie vyčíslili na približne trištvrte miliardy, zatiaľ čo výrobca ponúkol 100 mil. Kč a sám podal žalobu o 216 miliónov korún.
Technický popis a parametre
vľavo|náhľad|Rušeň 380.002-6 s 30 nákladnými vozňami na [[Železničný skúšobný okruh Cerhenice|skúšobnom okruhu Cerhenice]] Elektrický rušeň radu 380 je určený pre prevádzku na tratiach elektrifikovaných tromi hlavnými napájacími systémami používanými v strednej Európe: striedavé napätie 25kV/50 Hz a 15kV/16,7 Hz a jednosmerné napätie 3kV. Vo všetkých troch napájacích sústavách umožňuje rekuperačné dynamické brzdenie. Pre prípad nemožnosti vrátenia energie do trakčného vedenia je rušeň vybavený aj brzdovými odporníkmi.
Podľa výrobcu rušeň vyhovuje prísnym limitom rušenia terajších zabezpečovacích systémov. Rušeň je osadený niekoľkými vlakovými zabezpečovačmi, používanými v Česku aj v okolitých krajinách – MIREL VZ1 V03 pre Česko, Slovensko a Maďarsko (uvažuje sa tiež o použití ETCS STM modulu LS06 po jeho schválení), LZB 80E spolu s integrovaným modulom PZB 90 pre Nemecko a Rakúsko a SHP EDA3 pre Poľsko. Do budúcnosti sa počíta s použitím jednotného európskeho zabezpečovacieho systému ETCS.
Rušeň je konštruovaný s ohľadom na dnešné nároky protipožiarnej bezpečnosti (samohasiace zariadenie, odolná stena medzi kabínou a strojovňou). Deformačné zóny by mali zachovať priestor okolo strojvodcu i pri náraze pri rýchlosti do cisternového vozidla s hmotnosťou 15 ton, deformačné diely rušňa sú vymeniteľné.
Skúšobná prevádzka
vľavo|náhľad|Rušeň 380.007 na čele osobného vlaku na [[Brno hlavní nádraží|Brnianskej hlavnej stanici]] Rozhodnutím Železničného úradu č.j. DUCR-25487/10/Kv z 19. mája 2010 boli stanovené podmienky pre skúšobnú prevádzku bez cestujúcich pre rušne 380.007 a 380.008, s platnosťou do 31. decembra 2010. V prvých týždňoch skúšobnej prevádzky boli rušne nasadzované prevažne na trati Plzeň – Praha pod hlavičkou nákladného dopravcu ČD Cargo. V noci z 8. na 9. augusta 2010 bol rušeň 380.008 v čele kontajnerového vlaku presunutý na Ostravsko, kde mal jazdiť na trati Petrovice u Karviné – Břeclav, Ostrava – Brno, Ostrava – Horní Lideč, Ostrava – Třinec.
Od 23. augusta prebiehali skúšobné jazdy z meracím vozňom rýchlosťou až a toho istého dňa boli nasadené stroje 380.005 a 380.006 spolu s meracím vozňom VÚŽ a vozňom ČD radu BMZ na skúšobné jazdy v úseku Pardubice – Choceň. V ďalších dňoch prebiehalo meranie v ďalších úsekoch a od 5. októbra bol stroj 380.005 nasadzovaný tiež na poštové vlaky Ostrava – Praha a späť.
Do osobnej prevádzky bol prvýkrát nasadený rušeň 380.008 15. decembra 2010, keď viedol vlak EuroCity 171 Hungaria na trase Praha – Břeclav. Od 16. decembra bol pre dva rušne tohto radu vytvorený obeh, ktorý zahŕňal ťahanie vlakov EC/IC/R na ramene Praha – Břeclav. Rušne v tomto obehu jazdili pod DKV Praha, PJ Vršovice.
15. marca 2011 začali testy rušivých prúdov v Rakúsku, na trati medzi Břeclavou a Hohenau s rušňom 380.004. Je to prvýkrát, kedy sa pohyboval rušeň tejto rady, na území Rakúska vlastnou silou. 19. mája bol tento rušeň rakúskymi úradmi zabavený. V druhom polroku 2011 sa mimo rušňov č. 005, 007 a 008 objavili na vlakoch s cestujúcimi tiež stroje 012 a 014, obeh bol rozšírený aj o ramená Praha – Bohumín a Bohumín – Břeclav.
Od začiatku nového cestovného poriadku na rok 2012 bola schválená skúšobná prevádzka pre 15 rušňov. Od januára 2012 jazdilo v osobnej doprave 10 rušňov, a to č. 005, 007, 008, 009, 011, 012, 013, 014, 016 a 019, od 25. januára 2012 k nim pribudli aj rušne 010 a 015 a 20. marca aj stroj 380.004.
vľavo|náhľad|Rušeň 380.011 v nátere pre kampaň Vlakom na EURO V priebehu roku 2012 prebiehali skúšky týchto rušňov v zahraničí, najmä v Nemecku a Poľsku, kde sa očakávalo rýchle schválenie. Rušeň 380.011 bol opatrený reklamným polepom, propagujúcim futbalové EURO v Poľsku a rovnakým polepom mal byť vybavený aj rušeň 020, ktorý mal byť schválený pre prevádzku v Poľsku, ale to neprebehlo.
Od prvej zmeny GVD (od 10. júna) bola prevádzka rozšírená o obsluhu vlakov medzi Prahou a Ústím nad Labem, predovšetkým rýchlikov jazdiacich v úseku Praha – Cheb, najmä s EuroCity do Nemecka. Predtým boli ťahané tieto vlaky rušňami radu 150. Zároveň bol do obehu zaradený rušeň 380.003, teda v obehu boli rušne č. 003, 004, 005, 007, 008, 009, 010, 011, 012, 013, 014, 015, 016 a 019. Od októbra 2012 neboli rušne radu 380 v tomto obehu po určitú dobu nasadzované, v súvislostiach so zavedením vlakov D1 Express medzi Prahou a Brnom. Od 4. októbra 2012 začali rušne 009 a 013 ťahať dva páry vlakov D1 Express medzi Prahou a Brnom a boli opatrené polepmi propagujúcimi tieto spoje.
Dňa 18. apríla 2013 bolo oznámené, že rušne dostali celoeurópsky schvaľovací certifikát od nemeckej EBC, ktorý je základom pre schválenie k prevádzke v okolitých krajinách. K definitívnemu schváleniu rady 380 pre prevádzku po českých koľajniciach došlo ku koncu skúšobnej prevádzky v júni 2013. 27. júna tak bola rada rušňov, za prítomnosti krstného rodiča, Dany Zátopkovej pomenovaná Emil Zátopek.
V máji 2014 ČD oznámili, že budú spolupracovať s DB na linke Praha – Hamburg, a to na desať rokov od decembra 2015, a počítajú tu s nasadením rušňov rady 380.
Prevádzka v súčasnosti
vpravo|náhľad|Rušeň 380.011 v nátere pre kampaň „Vlakom na EURO“ v čele spoja EuroCity 103 „Polonia“ v roku 2014 V GVD 2013/14 boli rušne nasadzované predovšetkým na vlaky EC na tratiach Praha – Viedenské Nové Mesto, Praha – Vsetín – Žilina, Bohumín – Břeclav a s párom IC 560/561 zachádzali aj do Starého Mesta u Uherského Hradiště. V priebehu roka 2014 bola časť rušňov uvoľnená z viedenskej trate vďaka skúšobnej prevádzke jednotiek railjet. Po úspešnom schválení v Maďarsku potom boli na jeseň prvýkrát začaté skúšobné jazdy týchto rušňov na páre vlakov EC 272/273 Avala v úseku Praha – Budapešť. Zároveň bol jeden rušeň používaný na ťahanie vnútroštátnych vlakov v Maďarsku. Na týchto vlakoch prebiehalo zaškoľovanie slovenských a maďarských rušňovodičov na nové rušne.
Od 14. decembra 2014, so začatím nového grafikonu, sú rušne radu 380 nasadzované na päť párov vlakov EC na budapeštianskej trati. Zvyšok vlakov tak stále ťahajú už štyridsaťročné slovenské stroje rady 350. Ďalšie stroje sú používané na vedenie vlakov vyššej kvality na trati do Žiliny (novo spolu s radom 361) a diaľkových vlakov prichádzajúcich z Poľska v úseku Bohumín – Břeclav – Viedeň. Do budúcnosti sa počíta s využitím ostatných rušňov na trase do Drážďan, Berlína a Hamburgu (namiesto už nevyhovujúcej rady 371). Certifikácia pre prevádzku v Nemecku bola typu udelená v máji 2015.
Saint-Pierre-d’Oléron (obec)
Saint-Pierre-d’Oléron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Château-l’Hermitage
Château-l’Hermitage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krútiaci moment
thumb|Vzťah medzi [[sila|silou F, krútiacim momentom \tau, hybnosťou p a momentom hybnosti L]] Krútiaci moment alebo (najmä v elektrotechnike) točivý moment vyjadruje pôsobenie sily na bod vzdialený od osi otáčania (hriadeľa).
Fyzikálne ide o moment sily, pod názvom krútiaci/točivý moment sa používa v technických oboroch pri rotačných pohonných systémoch.
Obvykle sa udáva v jednotkách Nm (newtonmeter). Krútiaci moment 1 Nm znamená, že hriadeľ pôsobí na bod vzdialený jeden meter od osi silou 1 newton.
Krútiaci moment pri spaľovacích motoroch
Krútiaci moment je spoločne s výkonom a maximálnymi otáčkami za minútu dôležitým parametrom spaľovacích motorov (týka sa ale všetkých rotačných pohonných systémov, teda všetkých rotačných motorov a možných konštrukčných riešení).
Prepočet krútiaceho momentu a otáčok motora na výkon:
kde
V praxi sa dá s výhodou použiť vyjadrenie:
Andrásy
Andrásy je maďarské priezvisko. Na Slovensku je zriedkavé, najviac sa vyskytuje v obciach Šintava, Šoporňa (obe okres Galanta) a v Bratislave.
Rás al-Chajmá (emirát)
right|thumb|Vlajka emriátu Rás al-Chajmá
Rás al-Chajmá (-slovenský normovaný názov) alebo Ra’s al-Chajma (- Ra’s al-Chajma, doslovne hlava stanu) je jeden z emirátov štátu Spojené arabské emiráty.
Je to najsevernejší emirát, leží najbližšie k Hormuzskému prieplavu. Má bohatú námornú históriu.
Emirát zaberá 2,2 % z rozlohy SAE a má asi 263 tisíc obyvateľov. Na severe hraničí so Sultanátom Omán. Z časti je hornatý a zvyšok je svetlý piesok. Príjmy má predovšetkým z poľnohospodárstva a chovu hydiny, zásobuje aj ostatné emiráty. Na území sa nachádza aj cementáreň a je tu aj najväčšia výrobňa keramických obkladačiek. V horách sa ťaží mramor. V emiráte prší častejšie ako v iných oblastiach, sú tu významné pramene pitnej vody, ktorou zásobujú aj ostatné emiráty.
Hrabišín
Hrabišín je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 861 obyvateľov, z toho 440 mužov a 421 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 39,1 roka, ženy 39,3 roka).
Hetes
Hetes je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
NGC 6691
NGC 6691 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 16. augusta 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Andráši
Andráši môže byť:
Pavlovské mokřady
Pavlovské mokřady je prírodná rezervácia ev. č. 1064 severovýchodne od obce Benešov v okrese Blansko.
Ochrana
Predmetom ochrany je rašelinisko prechodového až vrchoviskovéhoho typu, ako jediná lokalita v rámci geomorfologického celku Drahanskej vrchoviny s výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín: brezy bielej (Betula pubescens), vstavačovca májového (Dactylorhiza majalis), páperníka pošvatého (Eriophorum vaginatum), kosatca sibírskeho (Iris sibirica), rosičky okrúhlolistej (Drosera rotundifolia), vachty trojlistej (Menyanthes trifoliata), kľukvy, ďalej chránených a ohrozených druhov živočíchov: mloka horského (Triturus alpestris), vretenice severnej (Vipera berus), niekoľkých druhov skokanov, ľabtušky lúčnej (Anthus pratensis) a ďalších.
Hollád
Hollád je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Má rozlohu 820 ha a žije tu 246 obyvateľov (2007).
Zimné olympijské hry 2002
'''XIX. zimné olympijské hry''' sa uskutočnili v americkom meste Salt Lake City v štáte Utah. Konali sa od 8. do 24. februára 2002.
Jún 2005 na Slovensku
2005 : január - február - marec - apríl - máj - jún - júl - august - september - október - november - december- →
Udalosti v minulosti
2005: január február marec apríl máj
Iulius Valerius Polemius
Iulius Valerius Polemius (4. storočie) bol rímsky románopisec, autor dvoch románov o Alexandrovi Veľkom nazvaných Historia Alexandri Magni (Dejiny Alexandra Veľkého) a Itinerarium Alexandri (Alexandrov itinerár). Obe diela vychádzajú zo starších gréckych predlôh, predovšetkým z Románu o Alexandrovi. Polemius vytvoril podobne fantastické dielo ako jeho grécki predchodcovia, nezaoberá sa historickými skutočnosťami a nechýbajú ani nelogickosti v deji i kontexte diela. Ide o príklad zábavnej literatúry, ktorá získala veľkú obľubu v neskorej antike, a ktorej ďalším predstaviteľom je Lucius Septimius a jeho román o Trójskej vojne.
NGC 6692
NGC 6692 je galaxia v súhvezdí Lýra, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 11. augusta 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Andrassy
Andrassy je priezvisko, odvodené od maďarského priezviska Andrássy. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v meste Spišská Nová Ves a obci Rudňany (okres Spišská Nová Ves). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Vernosť (House)
Vernosť (anglicky: Fidelity) je siedma epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
Dej
Muž menom Ed sa vracia domov po joggingu s najlepším priateľom a nachádza v posteli chorú manželku Allison. Tá spí 18 hodín denne a je veľmi podráždená. House sa zo začiatku domnieva, že ide o klinickú depresiu. Jeho teória sa ale nepotvrdí. Potom čo nie sú schopní odhaliť diagnózu je poslaná na vyšetrenie magnetickou rezonanciou. Dostáva záchvaty. House si myslí, že možná diagnóza je nádor na mozgu, zatiaľ čo si Wilson myslí, že je to rakovina prsníka. Na vyšetrení však nie je nájdený žiadny tumor. House posiela Foremana do Allisoninho zamestnania, kde však nič nenájde. Zisťuje však, že sa tu pripravuje aj králičie mäso, a že by mohlo ísť o králičiu chrípku. Ďalšie symptómy ukazujú na Africkú trypanosomiázu. Obe liečby sú však veľmi riskantné. Musia teda zistiť, či niektorý z páru nemal pomer s niekym iným. To však obaja zásadne poprú. House ju teda začne liečiť na králičiu chrípku Melarsoprolom, ale Allison krátko potom upadne do kómy. Tým sa ukáže, že ide o Africkú trypanosomiázu a House potrebuje manželov súhlas, aby začal s liečbou. Ten manželkinu neveru veľmi ťažko znáša. Dokonca Cameronovej hovorí, že si praje, aby zomrel. Tá, keďže zažila situáciu, kedy jej umieral manžel na rakovinu, jeho chovanie odsúdi. Keď sa Allisonin stav rapidne zhoršuje, jej manžel začne plakať a prosí ju, aby neumierala. Potom čo sa však jej stav zlepší a ona sa prebudí, jej opustí. House sa Allison pýta, kto bol jej milenec, aby sa mohol liečiť. Cameronová potom za ním ide a zisťuje sa, že je to Edov najlepší priateľ.
Chaufour-Notre-Dame
Chaufour-Notre-Dame je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LG Optimus F3
LG Optimus F3 je smartfón, ktorý navrhla a vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavili ho v júni 2013 a uviedli ho tiež v júni 2013. Operačný systém používa Android 4.1.2 Jelly Bean. Je to smartfón strednej triedy v rade F prvej generácie.
Je vybavený dvojjadrovým procesorom Krait s frekvenciou 1,2 GHz, systém na čipe, ktorý sa využíva je Qualcomm MSM8930 Snapdragon 400. Telefón má 1 GB RAM a 4 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Grafický procesor je Adreno 305.
Použitý displej je veľkosti 4 palce, s rozlíšením 480x800 bodov (233 dpi). Primárna kamera má rozlíšenie 5 Mpix a dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p, sekundárna kamera je VGA. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi, Bluetooth, GPS a FM rádiom a kapacita batérie je 2460 mAh.
Islamský štát (militantná organizácia)
Islamský štát (skrátene IS), známy aj ako Islamský štát v Iraku a Levante (skr. ISIL), resp. Islamský štát v Iraku a Sýrii (skr. ISIS) alebo Dá’iš, je sunnitská militantná teroristická organizácia, ktorá od roku 2014 ovláda rozsiahle časti Iraku a Sýrie, na ktorých území vyhlásila kalifát.
Dejiny
Počiatok organizácie sa datuje k roku 2002 a siaha k teroristovi Abú Mus’ab az-Zarkáwímu a k jeho organizácii Al-Káida v Iraku, ktorá sa odštiepila z pôvodnej teroristickej siete Al-Káidy. V roku 2006 sa organizácia premenovala na Islamský štát v Iraku. Po ich pripojení sa k rebélii proti sýrskemu prezidentovi Baššár al-Asadovi v roku 2013 organizácia zmenila názov na Islamský štát v Iraku a Levante (ISIL), niekedy označovaný aj ako Islamský štát v Iraku a Sýrii. Lídrom organizácie bol od roku 2010 Abú Bakr al-Bagdádí, až do svojej smrti v októbri 2019. Následne bol vymenovaný nový vodca Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi. Počas sýrskej občianskej vojny organizácia získala od apríla 2013 kontrolu nad rozsiahlymi časťami Sýrie a v lete 2014 sa po rýchlej ofenzíve rozšírila aj do susedného Iraku. Po dobytí Mosulu v júni 2014 organizácia prijala nový názov Islamský štát a vyhlásila na dobytých územiach kalifát.
Pôsobnosť
Organizácia operuje najmä v Iraku a Sýrii. Hlási sa k novej ére medzinárodného džihádu, pričom jej cieľom je obnova kalifátu založeného na striktnej interpretácii islamského práva šaríja. Organizácia patrí k sunnitskému islamu a ostro vystupuje proti vyznavačom šiitského islamu a iných náboženstiev. Od roku 2013 do súčasnosti organizácia získala v Sýrii rozsiahlu kontrolu nad provinciami Rakka, Idlib, Deir ez-Zor a Aleppo, pričom mesto Rakka vyhlásila za hlavné mesto svojho kalifátu. Od roku 2014 vedú príslušníci organizácie úspešnú ofenzívu aj proti regulárnej štátnej armáde v Iraku, keď dobyli strategické mestá Al-Fallúdža, Mosul a Tikrít. V Sýrii má organizácia približne 50 000 bojovníkov a v Iraku 100 000, pričom v obidvoch štátoch rýchlo naberá na sile. . Mnoho bojovníkov tejto organizácie pochádza zo zahraničia, vrátane Európy, Ruska, Číny a USA.
K Islamskému štátu sa neskôr začalo hlásiť aj viacero ďalších radikálnych džihádistických organizácii po celom svete, predovšetkým v Líbyi a v Nigérii (Boko Haram).
Aktivity
Organizácia je známa páchaním brutálnych teroristických útokov a vojnových zločinov, vrátane masových popráv zajatých vojakov a civilistov. Na dobytých územiach sa organizácia dopúšťa všeobecného porušovania ľudských práv a brutálne utláča všetky náboženské skupiny, ktoré nevyznávajú ich striktnú verziu islamu, pričom rozsiahle násilnosti spáchala hlavne voči šiitom, jezídom, kresťanom, ale aj opozične sa staviacim sunnitom. Tieto aktivity dosiahli v Sýrii a Iraku taký rozsah, že OSN a ľudskoprávne organizácie obviňujú IS z páchania etnických čistiek a genocídy. IS má na svedomí aj ničenie kultúrneho a historického dedičstva v Sýrii a Iraku, pričom jej členovia zničili mnoho pamiatok chránených organizáciou UNESCO, vrátane historických miest Nimrúd, Hatra a Palmýra.
Organizácia uskutočňuje na internete a sociálnych sieťach rozsiahle propagandistické aktivity, v rámci ktorých pravidelne zverejňuje videozáznamy zo svojich zločinov, vrátane brutálnych popráv zajatcov a ničenia pamiatok.
Družstevná
Družstevná môže byť:
Islamský štát (militantná organizácia)
Takmer zánik
Po roku 2014 sa proti Islamskému štátu sformovala široká koalícia, ktorá spoločným postupom až do roku 2019 viedla útoky na jeho územie. Kampaň spojencov bola pomerne úspešná (napr. naspäť dobyli Mosul v júli 2017). Posledné militantné časti Islamského štátu sa uchýlili do poslednej dediny, ktorá bola pod ich kontrolou – do Al-Baghúzy. Vojenská spojenecká koalícia Britov, Francúzov či Američanov (za pomoci Kurdov) tam nasmerovala svoje taktické útoky – predpokladá sa, že aj vodca ISIS Abu al-Baghdadí sa schováva neďaleko tejto oblasti. V čase najväčšej slávy žilo na území tohto militantného štátu okolo 8 miliónov obyvateľov, v posledných mesiacoch sa toto číslo pohybuje v tisíckach. Niektorí ľudia, ktorí sa zaoberajú aktuálnou situáciou, sa domnievajú, že aj po fyzickom zániku bude ISIS ideologicky silný, a nepochybujú ani o tom, že by mohla znova nastať situácia, keď by sa nanovo vytvoril.
2020
Islamský štát nezanikol, stále ovláda územie vo veľkosti približne 80 000 kilometrov štvorcových. Darí sa im vzdorovať sýrskym vládnym jednotkám. Často útočia nepredvídateľne a po útoku sa stiahnu do púšte kde je zložité ich dosiahnuť. Ruská armáda proti nemu bojuje v akcii Biela púšť čím môže chcieť skôr podporiť Assadov režim než primárne bojovať proti terorizmu.
Hrabová (okres Šumperk)
Hrabová je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 589 obyvateľov, z toho 309 mužov a 280 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 40,5 roka, ženy 43,0 roka).
Étreillers
Étreillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zahraničie
Zahraničie je krajina, štát alebo štáty ležiace za hranicami určitého štátu.
Roderick MacKinnon
Roderick MacKinnon (* 19. február 1956, Burlington, Massachusetts, USA) je americký profesor molekulárnej neurobiológie a biochemik.
V roku 2003 získal spolu s Petrom Agre Nobelovu cenu za chémiu. Nobelova cena bola udelená za „štúdium štruktúry a mechanizmus iónových kanálov“.
Andrášik
Andrášik je slovenské priezvisko, odvodené od mena Andrej. Najčastejšie je v obci Veľké Zálužie (okres Nitra), Poltári a Nitre.
Saint-Pierre-de-Juillers
Saint-Pierre-de-Juillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Res extensa
Res extensa - rozpriestranenosť je vo filozofii = tvar, veľkosť, kvalita, deliteľnosť, doba, hmota. Res cogitas a res extensa sú večné a nemenné. Res extensa (často sa prekladá ako "hmotné substancie", R. Descartes) je jeden z troch látok ako popísal René Descartes vo svojej karteziánskej ontológii. Prekladal z latinčiny, "res extensa" znamená "rozšírená vec". V podstate-attribute-režim ontológia R. Descartesa ', predĺženie je základným atribútom telesnej substancie.
Homokszentgyörgy
Homokszentgyörgy je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Barcs.
Má rozlohu 4964 ha a žije tu 1179 obyvateľov (2007).
NGC 6695
NGC 6695 je galaxia v súhvezdí Lýra, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 22. augusta 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Jatov
Jatov je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky. Súčasná obec vznikla v roku 1952 odčlenením od Tvrdošoviec.
Národnostné zloženie
1991:
2001:
2011:
Passerelle Léopold-Sédar-Senghor
thumb|Passerelle Léopold-Sédar-Senghor Passerelle Léopold-Sédar-Senghor (Lávka Léopolda Sédara Senghora) je lávka pre chodcov a cyklistov cez rieku Seinu v Paríži. Spája 1. obvod na pravom brehu, kde sú Jardin des Tuileries a 7. obvod na ľavom, kde stojí Musée d’Orsay.
Dejiny
Prvý most tu bol otvorený v roku 1861 za účasti Napoleona III. pod názvom Pont de Solférino podľa víťaznej bitky pri Solferine v roku 1859. Most tu vydržal celé storočie než bol v roku 1961 nahradený železnou lávkou pre chodcov. Tá bola odstránená v roku 1992. Súčasná lávka bola postavená v rokoch 1997 – 1999 a pre verejnosť sprístupnená 14. decembra 1999 ako Passerelle de Solférino. Od 9. októbra 2006 nesie meno senegalského básnika a prezidenta Léopolda Sédara Senghora pri príležitosti 100. výročia jeho narodenia.
Architektúra
Lávka prekračuje rieku jediným oblúkom. Konštrukcia je z ocele a paluba z exotického dreva z Brazílie, ktoré bolo tiež použité na zakrytie hornej plochy a prístupu novej budovy Bibliothèque nationale de France. Na každom brehu je lávka ukotvená na betónových pilieroch zasahujúcich do hĺbky 15 metrov. Stavba je 106 metrov dlhá, 15 metrov široká a váži 150 ton. Lávka je opatrená lavičkami a pouličnými lampami. Autor lávky Marc Mimram dostal za svoje dielo v roku 1999 architektonickú cenu.
Severus Sanctus Endelechius
Severus Sanctus Endelechius (koniec 4. storočia) bol rímsky kresťanský básnik, autor bukolickej skladby De mortibus boum (O úhyne dobytka).
De mortibus spadá do kategórie rímskej bukolickej poézie, ktorej zakladateľom bol Vergílius. U Endelechia možno sledovať mnohé odkazy na tohoto veľkého básnika. Zároveň ide však aj o dielo apologetické, ktoré vysvetľuje, že spásu možno nájsť iba v kresťanstve.
Záhradníctvo
Záhradníctvo je odvetvie poľnohospodárskej výroby zamerané na pestovanie ovocia, zeleniny a okrasných rastlín, najmä kvetín.
Severus Sanctus Endelechius
Severus Sanctus Endelechius bol stotožnený s rečníkom Severom, priateľom biskupa Paulina z Noly.
Záhradníctvo
Odvetvia záhradníctva
Základné rozdelenie záhradnictva sa delí na niekoľko základných odvetví Medzi najdôležitejšie patria:
Univerzity a vysoké školy
v minulosti: (Slovenská technická univerzita v Bratislave - Fakulta architektúry - odbor Krajinná a záhradná architektúra)
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Záhrobie
Záhrobie je posmrtný život alebo miesto posmrtného života, ako napr. očistec, peklo, nebo, ostrovy blažených atď.
Kamenica nad Hronom
Kamenica nad Hronom je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Dejiny
Oblasť bola osídlená už v neolite, ale aj v eneolite, v staršej dobe bronzovej, hatvanovskou a maďarovskou kultúrou, ďalej v mladšej dobe rímskej a veľkomoravskom období.
Dedina pravdepodobne vznikla z južnej časti arcibiskupskej zeme Hurty. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1320 (villa Kuesd), keď spolu s mlynom prešla z vlastníctva ostrihomských Augustiniánov do rúk Ostrihomskej Kapituly.
Na začiatku 14. storočia tu žilo 34 poddaných, „iobbagiones“. Ako farnosť je spomínaná v roku 1397. Do tureckého obdobia bola prekvitajúcou obcou. Patrila do ostrihomského sandžaku, o čom svedčí turecký daňový súpis z roku 1570. Obec mala 25 domov. Na základe Vašvárskeho mieru (1664), obec naďalej ostala v Novozámockom ejálete. O tom svedčí ďalší daňový súpis z roku 1664, v ktorom sa nachádza aj Kamenica nad Hronom pod názvom: Kövezsde. V obci bolo v tom čase 31 domácnosti, jednotlivo 50. Spomína sa aj mlyn, ktorý bol vlastníctvom Hadžiho Hüszejna.
V roku 1828 mala obec 106 domov a 647 obyvateľov. Po rozpade Rakúsko-Uhorska bola pričlenená k Československej republike a 6. novembra 1938 k Maďarsku.
Prírodné zaujímavosti
Národná sústava chránených území:
Európska sústava chránených území (Natura 2000):
Doprava
Obcou vedie Železničná trať Štúrovo – Bratislava. Na miestnej stanici vlaky od roku 1963 nestávajú. V roku 2011 došlo ku koncu staničnej funkcie: Kamenica nad Hronom dostala oficiálny status „dopravne s trvalou výlukou dopravnej služby“.
Hosszúvíz
Hosszúvíz je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Marcali.
Má rozlohu 710 ha a žije tu 61 obyvateľov (2007).
Chemiré-en-Charnie
Chemiré-en-Charnie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod