cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rumble II
Rumble II je najnižší vulkán zo skupiny podmorských sopiek Rumble, nachádzajúcej sa na južnom okraji Kermadeckého chrbta v Tichom oceáne. Vrchol vulkánu s dvoma centrami (Rumble II East a Rumble II West) sa nachádza až 1 200 m pod hladinou mora. Mladšie centrum z dvojice je Rumble II West, ktorého vrchol je ukončený kalderou s priemerom cca 3 km. V histórii Rumble II nie je priamo evidovaná žiadna erupcia, v okolí západného centra sa však vyskytujú pomerne mladé lávy (nepokryté sedimentami), taktiež tam bola zaznamenaná aj zvýšená hydrotermálna aktivita.
Ró Indi
Ró Indi (ρ Ind / ρ Indi) je hviezda v súhvezdí Indián, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Zbůch
Zbůch je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 183 obyvateľov, z toho 1 094 mužov a 1 089 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 38,6 roka, ženy 40,0 roka).
Smutsia
Smutsia (po slovensky šupinavec alebo šupinovec) je rod z čeľade šupinavcovité. Staršie sa tento taxón zaraďoval ako podrod rodu Manis.
Druhy:
Momas
Momas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Healy
Healy môže byť:
Všehrdy
Všehrdy môžu byť:
Fragile
Fragile je slovenská vokálna hudobná skupina zložená z populárnych osobností, známych z rôznych televíznych seriálov, divadelných, muzikálových produkcií či TV show. Vznikla v roku 2004 v Bratislave. Bez použitia hudobných nástrojov, teda a cappella, interpretuje známe rock, pop, jazzové hity svetových umelcov, akými sú napríklad Sting, Justin Timberlake, Norah Jones, Bruno Mars, a Tina Turner.
Vznik skupiny
História skupiny Fragile siaha do roku 2004, keď sa stretli Branislav Kostka, inak dirigent klasickej hudby, Slavo Košecký, Mariana Tökölyová (vtedajší speváci formácie Close Harmony Friends), Kamil Mikulčík, Soňa Norisová (v tom čase herci Radošinského naivného divadla) a Martin Noris (gitarista a skladateľ), aby založili vokálne sexteto. Spájala ich nielen láska k jednému ojedinelému hudobnému žánru ale aj spoločný cieľ – povznesenie úrovne slovenskej a cappellovej hudby.
Personálne obsadenie a jeho zmeny
Skupina začala na jar roku 2004 skúšať, po krátkom čase však skupinu opustil Martin Noris a na jeho miesto prišiel Viliam Csontos, muzikálový herec. V tejto zostave už skupina spieva na prvom vystúpení v septembri 2004. Časom vznikla potreba obohatiť zvuk ešte o jeden ženský hlas a tak Braňo Kostka oslovil Lindu Konrád, tanečníčku a speváčku. Istý čas v skupine pobudla, ale vzhľadom na jej dlhodobejšie umelecké aktivity v zahraničí sa táto spolupráca časom ukázala ako nemožná. Navyše v roku 2005 odišla aj Mariana Tökölyová, Soňa Norisová sa stala mamičkou a tak sa udiali hneď viaceré zmeny: miesto Mariany obsadila herečka Helena Krajčiová, novou speváčkou sa stala Jana Golis a ako posledná v tomto roku do kapely pribudla Svetlana Rymarenko z bratislavskej nu jazzovej skupiny Nu Folder. Tak vznikla dlhodobá ustálená podoba zostavy.
Väčši personálne pohyby nastávajú od roku 2013. K pôvodným ôsmim spevákom sa počas turné s Richardom Müllerom – Hlasy pridali Kamila Apetauer, Peter Lacho a Martin Madej. Skupina však od tohto turné definitívne prechádza na systém alternácií takmer na všetkých postoch, keďže vyťaženie je enormné. V roku 2016 prestávajú v skupine pôsobiť Kamil MIkulčík a Viliam Csontos. Basistom sa stáva Jozef Hečko (bubeník kapely Karpatské Horké). Počas rokov 2017 až 2019 do skupiny prichádzajú ďalší noví speváci a speváčky - Martin Klempár, Daniela Tomešová, Lina Mayer a Anabella Mollová.
Fragile zväčša vystupujú ako septeto (tri ženské hlasy, tri mužské hlasy a beat-box), pri výnimočných príležitostiach stojí na pódiu viac spevákov. So skupinou sporadicky spolupracovali aj herec Svätopluk Malachovský, speváčka Jana Daňová, Jana Boltižiar a Viktor Nižník (ex-Backwards).
Pôsobenie skupiny
Zo začiatku existencie skupina spieva väčšinou na príležitostných firemných akciách a eventoch, prvý väčší prienik do povedomia verejnosti však urobila už na televíznom prenose z vyhlasovania ankety OTO začiatkom roka 2005. Odvtedy začali príležitosti prezentácie skupiny pribúdať a s nimi aj narastať poslucháčska obec. Kapela začala aj s pravidelnými koncertami, ktoré bývali najmä v Divadle v podpalubí na lodi na petržalskej strane Dunaja, v kaviarni Tulip a Rock Café v Dúbravke. Skupina príležitostne koncertovala na Novej scéne, v Štúdiu L & S a tiež v kultúrnych domoch a kostoloch po celom Slovensku. Po úspešnom turné Hlasy s Richardom Müllerom (2013) skupina získala priaznivcov aj v Česku a koncertuje aj tam.
Dá sa povedať, že Braňovi Kostkovi sa ako prvému na Slovensku podarilo dať dokopy takú a cappellovú zostavu, ktorá zaujme širšie, dokonca aj mainstreamové publikum. Každé vystúpenie tejto formácie je jedinečným originálom, pretože vzniká spojením hudby a improvizovaného humoru.
Špinavá bomba
Špinavá bomba alebo rádiologická zbraň, je zbraň, ktorá spôsobuje zamorenie územia rozmetaním či rozprášením rádioaktívnych látok klasickou výbušninou alebo iným spôsobom. Jej účinok ako zbrane hromadného ničenia, je založený skôr na panike z choroby z ožiarenia a chaose pri evakuácii zo zamoreného prostredia ako na samotnom výbuchu, ktorý sotva spôsobí väčšie priame škody ako výbuch klasickej nálože. Veľmi nákladná však môže byť asanácia územia zasiahnutého rádioaktívnymi látkami, pretože môže mať veľmi veľký rozsah.
Výbušná špinavá bomba sa skladá z nálože konvenčnej trhaviny a rádioaktívneho materiálu (napríklad vyhorené palivo z jadrovej elektrárne).
Ide o zbraň, ktorá sa dá zostrojiť relatívne ľahko, pokiaľ sa teroristi zmocnia rádioaktívneho materiálu – pričom vôbec nemusí ísť priamo o veľmi dobre kontrolovaný a strážený štiepny materiál. Preto panuje obava, že sa môže stať zbraňou predovšetkým teroristov. V roku 1995 čečenskí teroristi umiestnili, ale neodpálili bombu z dynamitu a cézia 137 v Moskovskom parku Izmailovsky.
Nemusí pritom ísť len o výbušné zariadenie, pretože rádioaktívny materiál sa dá rozptýliť aj vo forme tekutiny či prachu. Z Ruska 90. rokov je známy prípad, kedy bol významný podnikateľ zlikvidovaný tým spôsobom, že do jeho pracovného stola bol umiestnený silný rádioaktívny žiarič a obeť následne zomrela na chorobu z ožiarenia. Širokú publicitu získal aj prípad ruského prebehlíka Litvinenka, ktorý bol otrávený rádioaktívnym polóniom.
Rádiologické zbrane môžu vyrobiť a použiť aj štáty a to spôsobom podobným, ako sa používajú zbrane chemické alebo biologické. Na prípravu rádiologickej zbrane postačuje dostatočne veľký a funkčný jadrový reaktor. Použitie rádiologických zbraní na „štátnej“ úrovni je pre napadnutý štát mimoriadne nebezpečné, pretože môžu byť použité relatívne veľmi čisté látky, účinné už vo veľmi malých dávkach a obťažne detegovateľné. Napríklad pri vdýchnutí alebo požití sú biologicky najúčinnejšie alfa-žiariče, pritom detekcia žiarenia alfa je celkom komplikovaný problém a vybavenie pre jeho presnú detekciu a dozimetriu má len niekoľko málo pracovísk. Bežne dostupné prostriedky armády a civilnej ochrany obvykle nepostačujú na detekciu a dozimetriu čistých alfa žiaričov.
Fialka záhradná
Fialka záhradná či sirôtka (Viola × wittrockiana) je jednoročná (alebo ozimá) až dvojročná bylina z čeľade fialkovité (Violaceae). Dorastá do výšky 15 – . Listy sú jednoduché, väčšinou stopkaté, čepeľ listov je vajcovitá až pozdĺžna, na okraji je vrúbkovano pílovitá. Na báze listov sú palisty, ktoré sú pomerne veľké (3 –  dlhé), hrubo zubaté alebo hlbšie delené. Na kvetnej stopke sú 2 listence, sú umiestnené v hornej polovici stopky. Kvety niekedy voňajú, inokedy sú nevonné, prívesky kališných lístkov sú relatívne veľké. Koruny sú najčastejšie 4 –  vysoké. Pestuje sa mnoho kultivarov, preto sú koruny v rôznych farbách (biele, žlté, oranžové, modré, fialové, purpurové + kombinácia farieb). U nás kvitne od marca do októbra. Plodom je tobolka.
Rozšírenie vo svete
Fialka záhradná je umelý kríženec, ktorý bol vyšľachtený pre okrasu krížením nasledovných druhov: fialka žltá (Viola lutea), fialka trojfarebná (Viola tricolor), fialka rohatá (Viola cornuta), fialka altajskáViola altaica a iné. Hybrid vznikol začiatkom 19. storočia vo Veľkej Británii a dnes sa pestuje po celom svete.
Arjen Robben
Arjen Robben (* 23. január 1984, Bedum, Holandsko) je bývalý futbalista 🇳🇱 a Bayernu Mníchov.
Robben bol známy vďaka svojej výbornej loptovej technike, zrýchleniu a driblovacím schopnostiam. V sezóne 2000/2001 bol vyhlásený za hráča roka v klube FC Groningen a v sezóne 2002/2003 za talent roka v PSV Eindhoven, obidve v holandskej Eredivisie. V novembri 2004 bol vyhlásený za hráča mesiaca v klube Chelsea FC v anglickej Premier League.22. augusta 2007 podpísal päťročný kontrakt s klubom Real Madrid, prestupová suma bola 36,55 miliónov eur. Ale v Reale pobudol len dve sezóny a kvôli novým kvalitným posilám v Reale sa pre neho v základnej zostave nenašlo miesto a preto sa rozhodol prestúpiť do nemeckého tímu Bayern Mníchov za 22 miliónov eur.
15 júla 2021, Robben oznámil koniec svojej profesionálnej futbalovej kariéry.
Vitalij Michajlovič Žolobov
Vitalij Michajlovič Žolobov (* 18. jún 1937, Staraja Zburievka) je bývalý sovietsky kozmonaut. Roku 1976 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 21 a strávil 49 d v orbitálnej stanici Saľut 5.
Iota Horologii
Iota Horologii (HR 810 / ι Hor) je hviezda v súhvezdí Hodiny, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta Iota Horologii b.
1833 Shmakova
1833 Shmakova je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 11. augusta 1969.
Saint-Pierre-de-Rivière
Saint-Pierre-de-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 676 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európska cesta 50
Európska cesta 50 (E50) je európska cesta vedúca z mesta Brest vo Francúzsku do mesta Machačkala v Rusku. Je dlhá okolo 4910 km.
Priebeh
Dôležitá cestná komunikácia E50 vedie Európou v smere západ – východ a spája pobrežie Atlantiku a Kaspického mora.
Tau1 Gruis
Tau1 Gruis (τ1 Gruis) je hviezda v súhvezdí Žeriav, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
E50
E50 alebo E-50 môže byť:
Michal Dietrich
Michal Dietrich (Ditrich) (* Slovensko) bol baník, vodca baníckeho povstania.
1834 Palach
1834 Palach je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil český astronóm Luboš Kohoutek 22. augusta 1969.
Michal Dietrich
Životopis
Jeden z vodcov baníckeho povstania v Banskej Bystrici (15251526), väznený v Meziříčí.
Music for a New Society
Music for a New Society je ôsmy sólový štúdiový album Johna Calea. Album vyšiel v roku 1982 vo vydavateľstve ZE Records. Album produkoval John Cale. Pieseň „I Keep A Close Watch“ vyšla skôr v roku 1975 na albume Helen of Troy. Autorkou fotografie na obale albumu je Caleova bývalá manželka, módna návrhárka Betsey Johnson.
Skladby
Všetky skladby sú napísané Johnom Caleom okrem uvedených výnimiek.
Epsilon Reticuli
Epsilon Reticuli (ε Ret/ε Reticuli) je hviezda 4. hviezdnej veľkosti v súhvezdí Sieť, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta. V oveľa väčšej vzdialenosti sprevádza hlavnú zložku ešte aj biely trpaslík.
Katedra knižničnej a informačnej vedy Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Katedra knižničnej a informačnej vedy (KKIV) je univerzitné pracovisko Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Zaoberá sa rôznymi aspektami spracovávania a komunikácie informácií, návrhom a architektúrou knižnično-informačných systémov, analýzou a manažmentom informácií a poznatkov, organizáciou a riadením knižnično-informačných inštitúcií, výskumom a spracovaním historických knižničných fondov.
Katedra pripravuje budúcich informačných špecialistov pre organizáciu a manažment informácií a ich tokov, podporu znalostnej ekonomiky a zvládnutie informačnej explózie. Vzdeláva taktiež špecialistov na ochranu kultúrneho dedičstva. Vychováva kvalifikovaných sprostredkovateľov pre procesy v literárnej komunikácii a elektronických sieťach. Zaoberá sa širokým spektrom organizácie poznania a ich šírenia – od rukopisov až po informačnú architektúru, od informačnej ekológie po výskum čitateľských záujmov.
Pracovisko sa špecializuje na knižničnú a informačnú vedu a s nimi súvisiacu teóriu aj metodológiu.
Dejiny
Katedra od svojho vzniku prešla viacerými zmenami v názve:
Do roku 2002 bola jedinou knižnično-informačnou katedrou na Slovensku, zabezpečujúcou vysokoškolské štúdium. Za viac ako 40 rokov fungovania katedry absolvovalo štúdium viac ako 1200 absolventov a viac ako 30 vedeckých uchádzačov. Katedra od roku 1974 vydávala zborník pod názvom Informatika, následne od roku 1998 Knižničná a informačná veda.
V súčasnosti katedra ponúka akreditovaný bakalársky, magisterský a doktorandský stupeň vysokoškolského v kreditovom systéme hodnotenia. Okrem toho je na katedre možné vykonať aj rigorózne skúšky a získať titul PhDr., ako aj pedagogickú spôsobilosť v doplňujúcom pedagogickom štúdiu. Katedra je aj významným výskumným pracoviskom v odbore.
Zruč-Senec
Zruč-Senec je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 991 obyvateľov, z toho 1 469 mužov a 1 522 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,9 roka, ženy 40,9 roka).
Q1 Eridani
q1 Eridani je hviezda v súhvezdí Eridanus, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Momy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Sauveur-de-Pierrepont
Saint-Sauveur-de-Pierrepont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Quentin-la-Tour
Saint-Quentin-la-Tour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 328 obyvateľov (2009).
1835 Gajdariya
1835 Gajdariya je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 30. júla 1970.
Saint-Sauveur-la-Pommeraye
Saint-Sauveur-la-Pommeraye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľubomír Višňovský
Ľubomír Višňovský (* 11. august 1976, Topoľčany) je bývalý slovenský hokejový obranca. Hral v slovenskej extralige za HC Slovan Bratislava, v NHL za Los Angeles Kings, Edmonton Oilers, Anaheim Ducks a New York Islanders a na záver kariéry v KHL za HC Slovan Bratislava. Reprezentoval Slovensko na desiatich svetových šampionátoch a štyroch olympiádach. Získal tri medaily z majstrovstiev sveta – striebro v roku 2000, zlato v roku 2002 a bronz v roku 2003. Spolu odohral 141 reprezentačných zápasov a dal v nich 18 gólov. Nosil reprezentačný dres s číslom 17. S hokejovou kariérou sa rozlúčil na bratislavskom zimnom štadióne 27. februára 2016 po prehre HC Slovan Bratislava na domácom ľade s CSKA Moskva a vyradení Slovana z play-off KHL.
Klubový hokej
Patril k ofenzívnym typom a vyznačoval sa rýchlym korčuľovaním. Jeho starší brat Tibor bol hokejový útočník. S hokejom začínal v rodnom meste, v klube HC Topoľčany. V extralige debutoval v ročníku 1994/95 v Slovane Bratislava. S týmto klubom získal dva majstrovské tituly v sezónach 1997/98 a 1999/00.
V roku 2000 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom Los Angeles Kings v štvrtom kole ako 118. v poradí. Už v ďalšej sezóne 2000/01 začal hrávať za tento klub, v ktorom pôsobili ďalší dvaja slovenskí hokejisti Žigmund Pálffy a Jozef Stümpel. Postupne sa prepracoval na jednu z opôr mužstva. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Slovan Bratislava a získal s ním svoj tretí majstrovský titul. Na sezónu 2005/06 mal platnú zmluvu s Los Angeles na sumu 1,52 mil. USD a zaznamenal svoj dovtedy najúspešnejší rok. Darilo sa mu aj v nasledujúcom ročníku, keď patril k najproduktívnejším obrancom v súťaži.
V lete 2008 po ôsmich rokoch a 499 zápasoch ho vedenie Los Angeles Kings vymenilo za Matta Greena a Jarreta Stolla do Edmontonu Oilers. Generálny manažér Kevin Lowe označil Višňovského za jedného z najlepších ofenzívnych obrancov v posledných piatich rokoch. V marci 2010 po neúspešných necelých dvoch rokov v Edmontone prestúpil do Anaheimu. V ročníku 2010/11 sa stal so 68 bodmi najproduktívnejším obrancom základnej časti NHL.
Počas lockoutu v NHL sa dohodol s vedením HC Slovan Bratislava na zmluve do skončenia výluky. Mal výrazný podiel na prekvapivom prebojovaní klubu do play-off v jeho prvej sezóne v KHL. Po ukončení výluky chcel naďalej hrať za Slovan, čo však vedenie NHL neumožnilo.
Koncom marca 2013 predĺžil zmluvu s Islanders o dva roky, pričom za toto obdobie zarobí 9,5 milióna dolárov. 19. októbra 2013 utrpel otras mozgu po zákroku Rileyho Nasha z Caroliny Hurricanes a nastúpil až v zápase proti Bostonu Bruins dňa 28.01.2014. Ďalší zápas odohral pod holým nebom v mestskom derby s NY Rangers.
Reprezentácia
Ľubomír Višňovský reprezentoval Slovensko na desiatich svetových šampionátoch a získal s reprezentáciou tri medaily – striebro v roku 2000, zlato (2002) a bronz (2003). Reprezentoval na ZOH 1998, 2002 a 2006. Zúčastnil sa Svetového pohára v roku 1996 a 2004. Spolu odohral 141 reprezentačných zápasov a dal v nich 18 gólov. Nosil reprezentačný dres s číslom 17.
MS 2002
Slovensko dosiahlo najväčší úspech v histórii, keď sa stalo majstrom sveta. Višňovský strelil prvý gól vo finále proti Rusku už vo 22. sekunde zápasu, ktorý Slovensko vyhralo 4:3.
MS 2003
Slovenská reprezentácia získala bronzovú medailu po víťazstve 4:2 nad Českom. Višňovský sa dostal do All stars tímu, keď zaznamenal v 9 zápasov 4 góly, 8 asistencií a 11 plusových bodov.
MS 2005
Na šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadilo Slovensko piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine (Bielorusko 2:1, Rusko 3:3 a Rakúsko 8:1), postúpilo do ďalších bojov z prvého miesta. V osemfinálovej skupine slovenská reprezentácia prehrala v súboji s Českom (1:5), ďalšie dva zápasy však zvládla (Švajčiarsko 3:1, Kazachstan 3:1). V skupine skončilo Slovensko na treťom mieste za Ruskom a Českom a v štvrťfinále sa stretlo s Kanadou. V dramatickom zápase prehralo 5:4 gólom Joe Thorntona, streleným 4 minúty pred koncom zápasu, a bolo vyradené z bojov o medaily.
Ľubomír Višňovský bol vyhlásený za najlepšieho obrancu Slovenska na Majstrovstvách sveta 2005. V hlasovaní novinárov o „All Star” tím skončil medzi obrancami na treťom mieste za Niklasom Kronwallom zo Švédska a Marekom Židlickým z Česka. V celkovom bodovaní získal 8 bodov za 2 góly (Rusku a Rakúsku) a 6 prihrávok na gól.
ZOH 2006
Slovensko obsadilo na olympiáde piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Ľubomír Višňovský odohral všetkých 6 zápasov, získal v nich dva body za jeden gól a jednu prihrávku.
MS 2008
Prijal pozvánku trénera Júliusa Šuplera na svetový šampionát v Kanade, bol považovaný za najväčšiu hviezdu mužstva. Slovensko po prehrách v základnej skupine s Nemeckom a Fínskom zostúpilo do boja o záchranu. V prvom stretnutí proti Slovinsku vyhralo 5:1, v druhom 4:3 po samostatných nájazdoch, pričom Višňovský premenil rozhodujúci. Skóroval aj v druhej tretine a bol vyhlásený za najlepšieho slovenského hráča v zápase. Na šampionáte spolu zaznamenal 2 góly a 7 asistencií, stal sa najproduktívnejším hráčom svojho tímu a bol zaradený spolu s Lašákom a Sekerom medzi trojicu najlepších hráčov Slovenska.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 13. novembra 2013)
Your Possible Pasts
„Your Possible Pasts“ (nesprávne označená „Your Impossible Pasts“ na rádiovom promo singli) je skladba z albumu The Final Cut, ktorý vydala britská hudobná skupina Pink Floyd v roku 1983.
Pozadie
„Your Possible Pasts“ ako aj mnoho ďalších skladieb z albumu The Final Cut, sú prerobené verzie zamietnutých skladieb, ktoré sa mali nachádzať na predošlom albume The Wall (1979).
Napriek tomu, že táto skladba sa nenachádza na albume The Wall, text refrénu sa objavil vo filme The Wall, kde ho hlavná postava, Pink, čítal medzi skladbami „Waiting for the Worms“ a „Stop“.
Obsadenie
spolu s:
Nikanor
Nikanor alebo Nikanór (Nikanor, iný prepis: Nikanór, ) môže byť:
Healy (sopka)
Healy je podmorský vulkanický komplex, tvorený dvoma kalderami a troskovým kužeľom, nachádzajúci sa v Tichom oceáne na južnom okraji Kremadeckého chrbta. Celý komplex má dĺžku približne. Väčšia z kaldier má rozmery 3 × 4 k a dominule celému komplexu. Menšia kaldera sa nachádza juhozápadne od okraja väčšej, rovnakým smerom, ale až na okraji komplexu je lokalizovaný aj troskový kužeľ Cotton, ktorý zároveň je najvyšším bodom skupiny Healy (jeho vrchol je pod hladinou mora).
Dno kaldery, jej vnútorné aj vonkajšie steny sú pokryté vrstvami ryolitovej pemzy, pochádzajúcej z erupcie, ktorá pravdepodobne sformovala súčasný tvar komplexu. Vek tejto vrstvy je približne 600 rokov. Vrstvy podobného chemického zloženia sa nachádzajú aj v holocénnych plážových sedimentoch z pobrežia Severného ostrova, ako aj zo vzdialených Chathamových ostrovov.
Nikanor
Nikanor môže byť aj:
Jinonice (stanica pražského metra)
Jinonice je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa v rovnomennej štvrti. Bola otvorená 26. októbra 1988 pod názvom Švermova na počesť 70. výročia založenia ČSR. Patrí k najmenej vyťaženým staniciam metra v Prahe.
Charakteristika stanice
Stanice je razená, trojlodná so skrátenou strednou loďou (na ) a so siedmimi pármi prestupov na nástupište. Je dlhá (z toho  sú technologické zariadenia) a nachádza sa  pod povrchom. Z nástupišťa vedie jeden výstup eskalátorovým tunelom. Použité boli trojramenné eskalátory sovietskej výroby. Tunel ústi do povrchového vestibulu na ulici Radlická.
Obklad stanice tvoria sklenené lisované tvarovky, podobné tým, ktoré boli použité v stanici Karlovo náměstí, líšia sa však veľkosťou a farbou. Stanica Jinonice je jedinou zo staníc linky B, kde dosiaľ nebolo zmenené pôvodné architektonické stvárnenie z 80. rokov 20. storočia (na rozdiel od staníc úseku I.B, ktoré boli po rekonštrukcii upravené). Vo vestibule stanice je umiestnený výtvarný reliéf, ktorého autorom je akademický sochár Karel Houska.
Stanica bola vybudovaná hlavne kvôli obsluhe závodu Motorlet, je tu ale aj autobusová zastávka denných a nočných liniek. Výstavba tejto stanice na konci 80. rokov 20. storočia si vyžiadala finančné náklady vo výške 306,7 miliónov Kčs.
Štěpán (prírodná rezervácia)
Štěpán je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza na katastrálnych územiach Děhylov a Poruba-sever (teraz Martinov v Sliezsku). Ide o komplex pôvodného rybníka, mokradí s tôňami v širokej a plochej nive rieky Opavy a fragmentov lužných lesov tvorených brestovými dúbravami a mokraďovými ješinami. Rezervácia je opatrená informačnými tabuľami. Najbližšie sa nachádza cyklotrasa vedúca do Děhylova.
Flóra
Mokraď tvoria porasty tŕstia Phragmition communis s plochami vysokých ostríc Caricion gracilis, ktoré prechádzajú v mokrú lúku travín Alopecurion pratensis a Arrhenatherion. Okraje lemujú vŕbové kroviny Salicion cinereae. Na brehu rastie kosatec žltý (Iris pseudacorus) a žabník trávovitý (Alisma gramineum), na lúkach potom vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis).
Hladinu rybníka pokrývajú spoločenstvá Trapetum natantis s kriticky ohrozenou kotvicou plávajúcou (Trapa natans) a salvíniou plávajúcou (Salvinia natans). Okrem nich na hladine žijú napr. lekno jasnobiele (Nymphaea candida), leknica žltá (Nuphar lutea) alebo spoločenstvá Salvinioe-Spirodeletum.
Fauna
Rybník a okolie obýva celý rad výnimočných druhov. Medzi vodné patrí v Česku veľmi vzácny potočník Tricholeiochiton fagessi, 21 druhov vážok a 10 druhov obojživelníkov – napr. mlok hrebenatý (Triturus cristatus), skokan ostropyský (Rana arvalis) alebo skokan štíhly (Rana dalmatínca). Žije tu tiež užovka fŕkaná (Natrix tesselata) spolu s ďalšími tromi druhmi plazov.
Join Me in Death
„Join Me in Death“ je skladba fínskej rockovej skupiny HIM, z ich albumu Razorblade Romance. Tiež bola vydaná pod názvom „Join Me“, pretože nebolo povolené použitie slova "Death" pre americkú verziu. Skladba sa objavila počas záverečných titulkov scifi filmu Trináste poschodie. Je tiež 15. najpredávanejším singlom všetkých čias vo Fínsku.
Paul van Dyk
Paul van Dyk (čítaj „pól fan dajk“; skratka PvD), vlastným menom Matthias Paul (* 16. december 1971 Eisenhüttenstadt, Brandenbursko, NDR) je nemecký trance DJ, remixer a hudobný producent.
Biografia a kariéra
Narodil sa 16. decembra 1971 v malom východonemeckom meste Eisenhüttenstadt (spolková krajina Brandenbursko) a svoje detstvo strávil v komunistickej východnej časti Berlína. Už v tejto dobe, kedy ešte neexistovala vo východnom Nemecku takmer žiadna klubová scéna, sledoval západné médiá a nechával sa inšpirovať západnou hudbou, z ktorej ho najviac zaujali The Smiths a The Order. Po páde Berlínskeho múru v roku 1989 sa v Nemecku začala rozrastať techno kultúra, avšak Paulovi v tejto energickej hudbe niečo chýbalo a tak sa snažil nájsť čosi iné, nové.
Po prvý raz hral naživo svoju jedinečnú tanečnú hudbu v berlínskom klube Tresor v marci 1991. Tento prvotný úspech motivoval Paula do ďalšej originálnej produkcie, počnúc dvomi skladbami Perfect Day (1992) a How Much Can You Take (1993), ktoré vydal spolu s žurnalistom a hudobným producentom Cosmic Baby (vlastným menom Harald Blüchel). Táto dvojica v tom čase vystupovala pod názvom The Visions Of Shiva. Paul sa neprestával zdokonaľovať, o čom svedčí aj fakt, že z jeho remixu skladby Love Stimulation (pôvodne od DJ Humate) sa v roku 1993 stal klubový hit roka.
Do popredia sa taktiež dostal aj vďaka svojmu hraniu od roku 1994 v legendárnom berlínskom klube E-Werk. V tom istom roku vydal aj svoj prvý vlastný debutový album 45 RPM (v preklade 45 otáčok za minútu - rýchlosť na gramofóne). Po dvoch rokoch nasledovalo vydanie ďalšieho nemenej úspešného albumu s názvom Seven Ways, ktorý ešte väčšmi upevnil Paulove miesto medzi 100 najlepšími trance DJ-mi sveta. V tomto období už začali prichádzať pozitívne ohlasy aj zo strany konzervatívnych anglických hudobných médií, čo potvrdilo aj vyhlásenie albumu Seven Ways za najlepší album roka časopisom DJ Magazine a jeho čitateľmi. Dve skladby z tohto albumu, Beautiful Place a Forbidden Fruit, dosiahli čestné miesto v britskom rebríčku Top 100.
Netrvalo dlho a Paul musel ukončiť svoj kontrakt s vydavateľstvom MFS, v ktorom dovtedy pôsobil, a zároveň tak prišiel aj o najlepšieho priateľa Marka Reedera, majiteľa tohto vydavateľstva. Toto bola Paulova prvá negatívna skúsenosť spôsobená slávou a médiami. Na základe tohto sa rozhodol spolu so svojim tímom založiť vlastné vydavateľstvo Vandit Records, s ktorým prezentovali ako jeho, tak aj iných talentovaných DJ-ov. Za pomoci vydavateľstva Deviant Records, ktorý má na starosti vydávanie Paulových albumov vo Veľkej Británii, bola v roku 1998 vydaná zbierka najlepších Van Dykových remixov s názvom Vorsprung Dyk Technik. Obsahuje spolu 33 remixov na troch CD, napríklad For an Angel alebo remix skladby „1998“ pôvodne od Binary Finary, ale aj staršie klasiky Love Stimulation a Playing with the Voice in Germany. Rok po vydaní v novembri 1999 tento album presiahol hranicu 60 tisíc predaných kusov v Spojenom kráľovstve.
V dnešnej dobe Paul van Dyk hráva na rôznych miestach po celom svete – v Londýne, Tel Avive, Mexiku, New Yorku, Singapure, Miami, na Ibize, ale aj na iných nemenej významných miestach. Okrem toho zároveň moderuje a uvádza aj vlastnú rozhlasovú reláciu Soundgarden na rádiu Fritz. Paul van Dyk vystúpil aj v Bratislave (Incheba Hala B) na 2. narodeninách rádia FM 16. novembra 2006 (Vonyc Session), 13. marca 2009 taktiež v Inchebe, a vystúpi aj 5. marca 2011 v Banskobystrickom klube Ministry Of Fun.
Paul sa v roku 2004 aktívne zúčastnil kampane Rock the Vote, kde spolu s umelcami ako Bono, Mary J. Blige, Lenny Kravitz a The Black Eyed Peas vyzýval americkú mládež, aby si uplatnila svoje právo voliť v prezidentských voľbách. Toto bolo vôbec po prvý raz, kedy sa interpret elektronickej hudobnej scény zapojil do kampane podobného druhu.
Ocenenia
Počas svojej doterajšej kariéry získal niekoľko ocenení. V roku 1999 bol časopisom DJ zvolený za Najlepšieho tvorcu hudby, čím prekonal takých DJ-ov, ako Fatboy Slim (2. miesto) alebo Paul Oakenfold (3. miesto). Z tohoročného odovzdávania hudobných cien v Londýne si odniesol titul Najlepší medzinárodný DJ. Tento istý prívlastok získal aj od časopisu Ministry of Sound. Ďalší anglický časopis Muzik ho označil za Lídra trance ľudu. Čitatelia tohto magazínu navyše ohodnotili jeho šesťhodinový set uvedený na akcii Gatecrasher ako druhú najlepšiu klubovú noc vôbec. Ešte v tom istom roku 1999 bol časopisom Mixmag označený za Muža roka. Získavanie ďalších ocenení sa ale neskončilo. V roku 2004 to bol titul Najobľúbenejší americký DJ podľa časopisu BPM Magazine. Zo súťaže Dancestar Awards, konanej v tom istom roku, si domov odniesol hneď tri hodnosti – Najlepší medzinárodný DJ, Najlepšia akcia a Najlepšia hudba k reklame (pre spoločnosť Motorola). V marci toho istého roku vyhral taktiež "Mexického oskara" za hudbu k filmu Zurdo. Následne v roku 2005 bol na základe prieskumu vyhlásený za najlepšieho DJ-a sveta, čím na rebríčku Top 100 predbehol okrem iných aj DJ-a Tiësta.
Loveless
Loveless je japonská manga séria vytvorená mangakou Jun Kógovou, ktorú publikovala spoločnosť Ichijinsha v časopise „Monthly Comic Zero Sum“. Príbeh sa zaraďuje do žánru šónen-ai. V roku 2005 bol na základe mangy vytvorený aj 12-dielny anime seriál.
Do očí bijúci vzhľad v príbehu má veľa postáv, ktoré sú kemonomimi, ale presnejšie povedané, než konvenčné „mačičky“ sú protagonistami „kocúrikovia“. Tí, ktorí nemajú žiadne zvieracie znaky (uši a chvosty) sú odlišovaní spoločnosťou ako „dospelí“ v tom zmysle, že už majú sexuálnu skúsenosť.
Príbeh
12-ročný Ricuka Aojagi videl, ako bol pred dvoma rokmi jeho brat Seimei upálený. Jeho otec vtedy opustil rodinu, matka sa začala chovať zvláštne a Ricuka sa uzavrel pred okolitým svetom. Bol preto preložený na inú školu. Raz ho pred ňou zastavil vysoký Sóbi, ktorý mu oznámil, že bol veľmi dobrým priateľom jeho brata a rád by sa s ním porozprával.
Súboje. Bojovník a obeť majú toho spoločného oveľa viac ako meno. Ale čo sa stane, ak sa prvotriedny bojovník „Beloved“ (slovensky: Milovaný) na pokyn svojho zosnulého obetovateľa spojí s mladučkým „Loveless“ (slovensky: Bez lásky)? Môže vzniknúť z prikázanej lásky skutočná?
Anime epizódy
Dokopy sa odvysielalo 12 epizód anime.
Hudba
Úvodná zvučka: „Tsuki no Curse“ od Okina Reika Záverečná zvučka 1: „Mičijuki“ od Kaori Hikita (epizódy 1-11) Záverečná zvučka 2: „Cuki no Curse“ od Okina Reika (epizóda 12)
Franz Schmidt
Franz Schmidt (* 22. december 1874, Bratislava – † 11. február 1939, Perchtoldsdorf, Rakúsko) bol rakúsky violončelista, klavirista, hudobný skladateľ a pedagóg.
Životopis
Narodil sa v rodine obchodníka Františka Schmidta. Študoval klavír u Teodora Leszetyckieho. V roku 1888 sa presťahoval do Viedne a študoval na tamojšom konzervatóriu kompozíciu u Roberta Fuchsa a čelo u Ferdinanda Hellmesbergera. Štúdium ukončil v roku 1896 s „vyznamenaním“.
Od roku 1896 do roku 1911 bol členom Viedenských filharmonikov a do roku 1914 violončelistom v Dvorskom orchestri (dnes "Orchester Viedenskej opery"). Úspešne pôsobil nielen ako sólista, ale aj ako dirigent tohto orchestra.
Termonukleárna zbraň
Termonukleárne zbrane alebo termojadrové zbrane sú atómové nálože ktoré hlavnú časť uvoľnenej energie produkujú prostredníctvom jadrovej fúzie.
Príklady:
Vodíková bomba
Vodíková bomba je atómová bomba, ktorej hlavný zdroj energie tvoria ťažké izotopy vodíka – deutérium a trícium. Každá vodíková bomba obsahuje menšiu štiepnu nálož na báze uránu, plutónia alebo niektorého ďalšieho transuránu, ktorá funguje ako „rozbuška“ – poskytuje energiu na vytvorenie podmienok – teplotu niekoľko miliónov stupňov Celzia a tlak 1 000 TPa pre zapálenie jadrovej fúzie. Výsledkom môže byť výbuch o sile viac než 100 Mt (megaton) TNT, pri ktorom bomba ničí domy v okruhu a zapaľuje horľavé predmety do vzdialenosti. Horná hranica pre výkon vodíkovej nálože neexistuje, v možnostiach súčasnej technológie je výroba nálože s výkonom 1 gigatony TNT pri hmotnosti menej ako 250 ton. Teoretická hranica pomeru výkon/hmotnosť je asi 6 megaton na tonu hmotnosti, reálne sa dá údajne dosiahnuť pomer 5,2 – 5,5 Mt/t, ale pri praktickej aplikácii sa dosahuje maximálne 3 – 4 Mt/t. Spodná hranica výkonu je limitovaná výkonom štiepnej nálože.
Kobaltová bomba
Naopak, pokiaľ je zamorenie terénu nežiaduce, dá sa plášť či obal nálože zhotoviť z materiálu, ktorý silne pohlcuje neutróny a rádioaktívne izotopy nevytvára – napríklad bór. Táto možnosť ale nemá praktický význam – vonkajší plášť nálože ma totiž odrážať röntgenové žiarenie späť do vnútra nálože (pozri popis funkcie) – a bór ho odráža slabo.
Neutrónová bomba
Vodíková bomba malého alebo veľmi malého výkonu (jednotky kiloton alebo menej), čím je obmedzený jej deštruktívny účinok a naopak zosilnené vyžarovanie rôznych druhov žiarenia, hlavne neutrónov. Treba mať na pamäti, že obmedzenie deštrukčných účinkov a zosilnenie žiarenia je vždy relatívne, teda v pomere k podobným zbraniam s väčším celkovým výkonom. Dosah ničivých efektov tlakovej vlny a svetelného žiarenia pri zmenšovaní výkonu klesá rýchlejšie ako dosah prenikavej radiácie a neutrónov. Tiež rádioaktívne zamorenie je vzhľadom na malý kaliber nálože, a teda aj malú celkovú hmotnosť, menšie.
Propagandisticky bola neutrónová bomba prezentovaná ako zbraň, ktorá zabíja ľudí a ponecháva stavby nedotknuté. Skutočným vojenským účelom bola možnosť viesť úder okamžite cez zasiahnuté územie. Neutróny spôsobujú poškodenie buniek a zasiahnutý organizmus bez okamžitého liečenia môže zomierať i niekoľko rokov.
Konštrukcia vodíkovej bomby
Okrem prvých pokusných náloží žiadna vodíková bomba neobsahuje deutérium alebo trícium vo voľnom stave, ako plyn alebo ako skvapalnený plyn. Okrem toho, že by to vyžadovalo veľmi zložitú, rozmernú a ťažkú chladiacu aparatúru a tieto izotopy vodíka nemajú v plynnom ani v tekutom stave na efektívny termonukleárny výbuch dostatočnú hustotu. Okrem toho je trícium rádioaktívne a rozpadá sa s polčasom rozpadu cca 12,3 roku.
Ako náplň termonukleárnych zbraní sa požíva zlúčenina lítia s deutériom – deuterid lítny. Pre kvalitné zbrane sa lítium izotopovo čistí. Potrebné trícium vzniká z lítia pôsobením neutrónov z výbuchu štiepnej nálože. Ani samotné použitie deuteritu lítia však nezabezpečuje potrebné parametre pre efektívny výbuch, stlačenie a ohrev fúzneho materiálu je nedostatočný.
Obloženie štiepnej nálože fúznym palivom nezabezpečí dostatočný nárast výkonu nálože, predovšetkým preto, že fúzne palivo nie je dostatočne ohriate a pokiaľ aj je, je súčasne veľmi rýchle rozptýlené do priestoru expandujúcou oblasťou po štiepnom výbuchu.
Na to, aby štiepna nálož dokázala zapáliť fúznu reakciu, musí nejakým spôsobom preniesť energiu na fúzne palivo a toto stlačiť a ohriať na hodnoty potrebné na zapálenie fúznej reakcie. Na to existuje niekoľko možných mechanizmov: Súčasné konštrukcie využívajú všetky možnosti, samozrejme najefektívnejší mechanizmus v najväčšej miere. Najpoužívanejší súčasný princíp konštrukcie je nazývaná v USA podľa tvorcov Ulam-Teller, v ZSSR „tretia idea“.
Konštrukcia
Princíp spočíva v tom, že fúzny materiál sa uzavrie do hrubostennej (valcovej alebo kužeľovitej) nádoby z ťažkého kovu (bežne sa používa izotop 238U, nálož je potom „trojstupňová“) ktorá má ešte v strede masívny tŕň z rovnakého materiálu, alebo častejšie – z plutónia. Rovnako masívne sú aj veká nádoby. Na jedno veko nádoby sa umiestni ochranný nárazník z ťažko taviteľného kovu, napríklad wolfrámu a nad nárazník sa umiestni štiepna nálož, najčastejšie implóznej (guľovej) konštrukcie. Priestor medzi štiepnou náložou a nádobou s fúznym materiálom sa vyplní materiálom s malou pohltivosťou pre röntgenové žiarenie a neutróny (napríklad polystyrénová alebo polyetylénová pena plnená vodíkom). Celá zostava je uzatvorená v obale, ktorý má vysokú odrazivosť pre neutróny a röntgenové žiarenie – napríklad z karbidu wolfrámu (nie je to nevyhnutné, ale zvyšuje to efektívnosť a celkový výkon nálože).
Funkcia
Je odpálená štiepna nálož (predstavuje prvý stupeň pri trojstupňovej schéme). Všetky deje, ďalej popísané, prebehnú v čase kratšom ako jedna mikrosekunda.
V jadre štiepnej nálože vzniká obrovská teplota a tlak. Ešte skôr, než začne oblasť štiepneho výbuchu expandovať, uniká z nej mohutný tok röntgenového a gama žiarenia, preniká celou konštrukciou nálože, je pohlcovaný v atómoch uránu a prudko ohrieva celú konštrukciu nádoby. Nádoba s fúznym materiálom a okolitý materiál sa prudkým ohrevom odparí a zmení na plazmu. Steny a vnútorný tŕň sa premenia na plazmu s veľmi vysokou hustotou a expandujú – steny a veká smerom von a do vnútra a tŕň smerom k stenám nádoby – tým sa ale prudko stláča a ďalej ohrieva obsah nádoby – fúzne palivo. Preto je dôležité, aby boli steny nádoby z uránu a trň z plutónia- urán a plutónium majú aj v stave plazmy výrazne vyššiu hustotu ako deuterid lítia. V tejto chvíli už začína expandovať aj priestor výbuchu štiepnej nálože a unikajú z neho rýchle neutróny. Rýchle neutróny štiepia lítium a vzniká trícium. Wolframový nárazník na veku nádoby sa vplyvom tlaku žiarenia a expandujúcej oblasti štiepneho výbuchu začína pohybovať proti dnu nálože a ďalej stláča jej obsah. Tlak a teplota štiepneho materiálu, teraz už žeravej zmesi deutéria a trícia, dosiahne teplotu a tlak potrebný na zapálenie fúznej reakcie. Vzniká hélium a uvoľňujú sa neutróny. Rýchle neutróny sú zachytené v jadrách 238U, ktorý pôvodne tvoril konštrukciu nádoby a štiepia sa, čim sa uvoľňuje ďalšia energia – to predstavuje tretí stupeň pri trojstupňovej schéme celej nálože. Ďalšie posilnenie tretieho stupňa je možné tým, že z 238U bude zhotovený celý obal nálože.
Glaukóm - zelený zákal (MKCH-10)
H40 - H42: GLAUKÓM je položka z medzinárodnej klasifikácie chorôb. Patrí do VII. kapitoly MKCH-10 - Choroby oka a jeho adnexov.
1836 Komarov
1836 Komarov je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil N. S. Černych 26. júla 1971.
Robinho
Robinho (vlastným menom Robson de Souza; * 25. január 1984, São Vicente), je brazílsky futbalista pôsobiaci súčasne v Tureckom klube Sivasspor.
Monassut-Audiracq
Monassut-Audiracq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Sauveur-le-Vicomte
Saint-Sauveur-le-Vicomte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Osobnosti
Jules Barbey d’Aurevilly - spisovateľ, rodák
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Héraklónas
náhľad|[[Solidus s obrazom cisára Herakleia a jeho synov Konštantína III. a Heraklona]] Héraklónas (iné mená: Heraklonas, Hérakleónas, Herakleonas, Heracl(e)onas, Kónstantinos Hérakleios, Constantinus Heraclius; * 626 – † 641) bol byzantský cisár, ktorý vládol od februára do septembra roku 641. Jeho otcom bol cisár Hérakleios (vládol 610 – 641), matkou Martina, druhá Herakleiova manželka. Jeho nevlastným bratom bol cisár Konštantín III.
Nestabilita nového režimu sa ukázala už krátko po smrti Konštantína III. 25. mája 641. Na cisárskom dvore sa rozbujnela sieť intríg a sprisahaní, zameraných proti Martine, a onedlho sa objavili povesti o tajnom Konštantínovom odprataní či sfalšovaní závetu cisára Herakleia. Martina sa nedokázala nátlaku brániť a musela dať v lete súhlas na korunováciu Konstanta II. – nikomu sa tým ale nezavďačila. Keď od nej pod hrozbou občianskej vojny odpadli aj obyvatelia Konštantinopolu, bol osud režimu spečatený. 14. septembra 641 došlo ku štátnemu prevratu, Martine vyrezali jazyk a jej synovi nos. Heraklonas zomrel onedlho na následky svojich zranení. Mesiace vnútorných nepokojov ríšu značne oslabili a prispeli k tomu, že postup Arabov v Egypte nebol zastavený.
Castelo Branco (mesto)
Castelo Branco je mesto v strednom Portugalsku. Má približne 30 000 obyvateľov.
Leží v regióne Centro v provincii Beira Baixa. Je okresným mestom a centrom mestskej oblasti s asi 54 600 obyvateľmi.
Mesto vzniklo na mieste rímskej pevnosti, z čoho sa odvíja aj jej názov. V súčasnosti v meste sídli viacero významných podnikov.
Bratislavské listy
Bratislavské listy boli samizdatové noviny, ktoré v júli 1988 založil Ján Čarnogurský. Náklad bol 500 kusov.
Spolu s Jánom Čarnogurským boli hlavnými tvorcami časopisu Ján Langoš a František Mikloško. Šéfredaktorom prvých piatich čísel legálnych BL v roku 1990 bol Ladislav Szalay, potom šéfredaktorovanie prevzal Rudolf Lesňák.
Ján Čarnogurský v čísle 11 z roku 1990 uviedol, že Bratislavské listy ako samizdat bol „prvý a jediný časopis na Slovensku, otvorene opozičný voči komunistickému režimu, vychádzajúci pod plným menom a adresou vydavateľa“.
Číslom 5 v roku 1990 Bratislavské listy prešli do legality a po vzniku Kresťanskodemokratického hnutia sa táto politická strana stala ich vydavateľom.
V redakcii v tom čase sedeli: šéfredaktor Ladislav Szalay, Mária Krížová, Peter Kováčik, Rudolf Lesňák, Peter Smolík, Pavla Vaňoučková. Bratislavské listy tlačila firma ZT Bratislava.
Prvé číslo v roku 1991 vyšlo opäť v novom šate. Okrem grafických zmien boli Bratislavské listy rozšírené na 32 strán, cena sa zvýšila na 8 Kčs. Od IV. ročníka si BL dali podtitul kultúrno-spoločenský mesačník. Bratislavské listy obsahovali sekcie
Od tretieho čísla z roku 1991 pribudla sekcia Listy politického vzdelávania KDH.
Od roku 1992 mali Bratislavské listy rozsah 24 strán, letné dvojčíslo 48 strán. BL majú v podtitule Kultúrno-spoločenský mesačník, stoja 5 Kčs. Na titulnej strane sa nachádzajú fotografie a obsah čísla. Šéfredaktorom je Rudolf Lesňák, predsedom redakčnej rady Ján Čarnogurský.
Bratislavské listy obsahujú tieto rubriky: Naše východiská a ciele, Dejiny-udalosti-osobnosti, Listy politického vzdelávania, Kresťanstvo a súčasnosť, Kultúra a mravnosť, Diskutujeme, Rozličnosti, Glosy-oznamy-ohlasy, Ekonomika. Na poslednej strane BL uverejňovali reklamy.
V poslednom čísle roku 1992 Bratislavské listy vydali prílohu Bibliografia časopisu Bratislavské listy 19881992, v ktorej vypísali mená všetkých autorov a ich závažnejších textov. Niektorí vybraní autori: Ivan Čarnogurský, Ján Čarnogurský, Pavol Čarnogurský, Rudolf Dobiáš, Mikuláš Dzurinda, Milan S. Ďurica, Edo Gombala, Ján Gunčaga, Anton Habovštiak, Milan Hamada, Ladislav Hanus, Anton Hlinka, Ivan Hoffman, Augustín Marián Húska, Anton Hykisch, Dušan Jedinák, Július Krempaský, Ján Langoš, Rudolf Lesňák, Ján Letz, František Mikloško, Anton Neuwirth, Milan Nič ml., Michael Novak, Viliam Oberhauser, Vladimír Palko, Ladislav Pittner, Ferdinand Peroutka, Ľubo Roman, Milan Rúfus, Peter Smolík, Ján Sokol, Anton Srholec, Pavol Strauss, Ladislav Szalay, Milan Šimečka, Martin M. Šimečka, Ivan Šimko a ďalší.
Od roku 1993 vydáva Bratislavské listy Interslovakia, s.r.o. Šéfredaktorom je Rudolf Lesňák, predsedom redakčnej rady Konštantín Viktorin.
Zoznam planétok 110501 – 110750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Mazák (národná prírodná rezervácia)
Mazák je národná prírodná rezervácia v okrese Frýdek-Místek. Nachádza sa v Moravsko-sliezskych Beskydoch na západných svahoch Lysej hory, najvyššieho vrcholu tohoto pohoria.
Predmetom ochrany sú prirodzené lesné spoločenstvá. Dominantnou drevinou rezervácie je buk lesný, vo vyšších polohách smrek. Z fauny sa v rezervácii vyskytujú okrem iných salamandra škvrnitá, rys ostrovid, hlucháň hôrny či bocian čierny.
Karol Dillnberger
náhľad|Náhrobník Karola Dillnbergera na evanjelickom cintoríne
Karol Dillnberger (* 13. december 1800, Banská Bystrica† 31. júl 1879) bol pedagóg.
Životopis
V rokoch 1824 až 1858 pôsobil ako rektor evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici.
Constans II.
náhľad|Minca s obrazom Konstanta II. a jeho syna [[Konštantín IV. (Byzantská ríša)|Konštantína]] Constans II. alebo Konstans II., zvaný Pógónatos (* 7. november 630 – † 15. september 668, Syrakúzy) bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 641 – † 668. Jeho otcom bol cisár Konštantín III., starým otcom zakladateľ herakleiovskej dynastie Hérakleios.
Konstans, počas ktorého vlády bol dovŕšený prechod medzi neskorou antikou a stredovekom, bol ako panovník obyvateľmi Konštantinopolu dosť neobľúbený, čo sčasti vysvetľuje, prečo trávil toľko času na výpravách do Talianska či iných krajov na západe. V oblasti náboženskej politiky nastal počas jeho panovania konflikt s pápežstvom, vyvolaným cisárskym výnosom z roku 648, ktorým sa zakazovali debaty o Kristovej prirodzenosti (pozri monofyzitizmus a ekthesis).
Saint-Quirc
Saint-Quirc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.