cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hermesianizmus
Hermesianizmus je filozofickoteologické učenie Hermesa a jeho stúpencov, ktoré malo významný vplyv v katolíckej filozofii v Nemecku v 20. a 30. rokoch 19. storočia. Toto učenie vzniklo v súvislosti so znovuzosilnením katolicizmu v priebehu reštaurácie. Aby sa zabránilo nebezpečenstvu, ktoré vyplývalo pre vieru katolíckej cirkvi, jej teológiu a filozofiu z klasickej nemeckej filozofie, chcel Hermes podať nové filozofické zdôvodnenie katolíckej viery. Toto nové zdôvodnenie však už nemalo ísť tradičnou cestou scholastiky, ktorú Hermes považoval za zásadne prekonanú Kantom, ale malo sa zakladať na poznatkoch a zásadách súčasnej filozofie.
Hermesovým východiskom je zásada, že katolícka teológia môže ďalej existovať len vtedy, keď bude mať bezpečný filozofický základ, teda „Viere musí predchádzať dôkaz viery“. K tomu, aby teológ postupoval bezpečne, musí si predovšetkým zabezpečiť filozofický základ, na ktorom chce budovať a prinajmenšom tu sa smie riadiť len nutkaním rozumu, t. j. požiadavkou čistého rozumu, pričom pri nutkaní rozumu ide o riadenie sa metódou pozitívnej pochybnosti. Pochybovať všade tak dlho, ako je to len možné, a definitívne sa rozhodnúť až tam, kde k takému rozhodnutiu núti absolútne nutkanie rozumu.
Vedený metódou pozitívnej pochybnosti sa Hermes púšťa do riešenia troch základných problémov:
Hermes podáva na všetky tri otázky kladnú odpoveď:
Katolícka cirkev hermesianizmus odsúdila v roku 1835 (pápež Gregor XVI.).
Hlavné námietky proti hermesianizmu boli negatívny postoj Hermesa k scholastike, pozitívna pochybnosť, pokus urobiť katolícku vieru závislú od ospravedlnenia rozumom, cirkevnopoliticky bol Hermes stúpencom učenia Febroniovho, ktoré malo demokratické črty a zdôrazňovalo nacionalitu v organizácii cirkvi.
Saint-Chély-d’Apcher
Saint-Chély-d’Apcher je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Podprogram
Vo veľa prípadoch sú podobné funkciám, ale majú bočné efekty mimo? jednoduchej spätnej premennej, ktorú vracia funkcia. Niektoré programovacie jazyky majú veľmi malé syntaktické odlišnosti medzi funkciami a podprogramami.
Saint-Chély-d’Apcher
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krasnobród
Krasnobród je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat zamojski v rovnomennej gmine.
Podprogram
Zložky podprogramu: - telo kódu, ktorý má byť vykonaný pri zavolaní podprogramu - parametre, ktoré sú podané podprogramu od bodu, keď je zavolaný - hodnota, ktorá je vrátená, keď nastane volanie
Krasnobród
Žije tu 3012 obyvateľov (30.6.2007).
Podprogram
Veľa programovacích jazykov, ako Pascal, FORTRAN, Ada odlišujú funkcie a funkcionálne podprogramy (ktoré vracajú hodnoty) od podprogramov a procedúr (ktoré nevracajú). Niektoré jazyky, ako C a LISP, nerobia tieto odlišnosti?? a pokladajú tieto termíny za synonymá. Názov metóda je bežne používaný v spojení s objektovo orientovaným programovaním, špeciálne pre podprogramy ktoré sú súčasťou objektov, tiež je používaný v súvislosti s typom trieda.
Maurice Wilkes, Stanley Gill a David Wheeler sú uznávani za vynájdenie podprogramu.
Hanno Veľký
Hanno Veľký (*cca 280 pred Kr. – koniec 3. stor.) bol kartáginský vojenský veliteľ.
Hamilkar Barkas
Hamilkar Barkas (po púnsky baraq = blesk) (asi 290 - 228 pred Kr.), bol kartáginský politik a vojenský veliteľ.
V prvej púnskej vojne bojoval na Sicílii. Opevnil sa na vrchu Erkte (dnes Monte Pellegrino pri Palerme), odkiaľ posielal menšie oddiely, aby prepadávali rímske vojsko alebo rímske územia v južnej Itálii. Ovládol pevnosť Eryx a kontroloval okolité územia. Keďže ho účinne nepodporovali z Kartága, po víťazstve Gaia Lutatia Catula pri Aigetských ostrovoch v roku 241 pred Kr. mu udelili plné moci na uzavretie mieru s Rímom. Po vojne nastali veľké problémy so žoldnierskym vojskom v službách Kartága, pretože žoldnierom nevyplatili niekoľkomesačný žold. Zo Sicílie síce posielali žoldnierov v menších skupinách, ale ani tak im nevyplatili žold a žoldnieri sa vzbúrili. Hamilkar potlačil povstanie žoldnierov až v roku 237 pred Kr. Po strate Sicílie, Sardínie a Korziky (všetky tri ostrovy získal Rím ako náhradu za vojenské škody v prvej púnskej vojne) mu udelili diktátorské právomoci a podporoval kolonizačnú politiku Kartága v Hispánii, kde bojoval proti domácim kmeňom. Vplyv Kartága v Hispánii rozšíril až po rieku Ebro. Zahynul v boji v roku 229 pred Kr. Jeho synmi boli Hannibal, Hasdrubal a Mago.
Henschel Hs 293
Henschel Hs 293 bola nemecká protilodná riadená strela ovládaná rádiom z obdobia druhej svetovej vojny.
Vývoj
Projekt Hs 293 začal v roku 1940, založený na kĺzavej bombe „Gustav Schwartz Propellerwerke“, ktorá bola navrhnutá v roku 1939. Táto strela ešte nemala riadiaci systém, iba autopilot, ktorý udržoval priamy kurz. Bomba tak mohla byť odpálená z väčšej vzdialenosti od cieľa, čo chránilo materské lietadlo pred protivzdušnou paľbou. Nasledujúci rok Henschel pridal do spodnej časti strely raketový motor, čo umožnilo vypustiť strelu z menšej výšky pri čom by sa dolet neskrátil.
Zbraň pozostávala z 500 kg nálože, tenkého oceľového trupu s dvoma krídlami, raketového motora umiestneného v dolnej časti trupu a riadiaceho systému, ktorý prijímal povely z riadiacej jednotky Kehl. Ak sa bomba zhodila z výšky 1400 m, dolet bol okolo 3km. Hs 293 bola určená na ničenie nepancierovaných lodí, na rozdiel od bomby Fritz X. Operátor strelu ovládal s pomocou riadiacej páky. Operátor musel mať strelu stále na dohľad a aby ju videl aj z väčšej vzdialenosti, boli na jej chvoste umiestnené farebné svetlice, pre nočné operácie blikajúce svetlá.
Táto zbraň však mala jednu nevýhodu - po vypustení strely muselo materské lietadlo zostať v blízkosti cieľa, až kým ho strela nezasiahla, aby ju mohol navigátor presne naviesť na cieľ.
Vtedy bolo lietadlo veľmi zraniteľné voči útokom stíhačiek. Tento nedostatok sa nemeckí inžinieri pokúsili odstrániť tým, že do prednej časti strely umiestnili kameru (variant Hs 293 D), ale bolo už príliš neskoro a vojna skončila skôr, než mohol byť projekt zavedený do výroby.
Bojové použitie
25. augusta roku 1943 bola Hs 293 prvýkrát úspešne použitá, keď v Biskajskom zálive potopila britskú korvetu HMS Egret. 26. novembra potopila jedna strela transportnú loď HMT Rohna. Zahynulo cez 1000 mužov. Ostatné lode, poškodené, alebo potopené strelou Hs 293:
Hoci bola strela navrhnutá proti lodiam, po vylodení v Normandii bola začiatkom augusta roku 1944 použitá proti mostom na riekach See a Selume. Pri strate šiestich lietadiel bol poškodený len jeden most. Hs 293 sa vypúšťala z bombardérov Heinkel He 111, alebo He 177, Focke-Wulf Fw 200, alebo Dornier Do 217.
Univerzita Notre Dame du Lac
náhľad|Jadro univerzitného [[kampusu. V strede je sídlo vedenia univerzity, slávny Golden Dome so sochou Panny Márie na kopule, vľavo Basilica of the Sacred Heart.]]
Univerzita Notre Dame du Lac, v angličtine University of Notre Dame du Lac, často skrátene University of Notre Dame, je prestížna katolícka univerzita v štáte Indiana pri South Bende. Založili ju 26. novembera 1842 siedmi bratia z Kongregácie Svätého Kríža, na čele s Edwardom Sorinom.
Známi absolventi univerzity
náhľad|[[Condoleezza Riceová získala na univerzite magisterský titul v odbore politických vied]]
Trajánovo fórum
náhľad|Rekonštrukcia fóra s Trajánovým stĺpom v strede náhľad|Mapa cisárskych fór Trajánovo fórum je chronologicky posledným z cisárskych fór (Fori Imperiali). Jeho autorom bol starogrécky architekt Apollodoros z Damasku.
Fórum bolo postavené na príkaz cisára Trajána a financované zo zisku z dobytia Dácie, ktoré skončilo v roku 106. Fórum bolo dokončené v roku 112 Trajánov stĺp o rok neskôr. Pre takýto rozsiahly komplex boli nutné rozsiahle základy. Boli upravené svahy kopcov Quirinale a Campidoglio, ktoré ohraničovali údolie kde sa rozkladal Campus Martius. Je pravdepodobné, že základy boli pripravované na príkaz cisára Domiciána, pričom celý projekt bol prisúdený Apollodorosovi z Damasku, ktorý sprevádzal Trajána na výprave do Dácie.
Stavba sa skladala z veľkého stĺporadia obkolesujúceho piazzu pôdorysu 200 x s exedrami na dvoch stranách. Hlavný vchod je na južnej strane a tvorí ho víťazný oblúk so sochou Trajána na koči so šesť záprahom. Na severe piazzy ležala Bazilika Ulpia, ktorá bola dláždená trojuholníkovou dlažbou z bieleho mramora a dekorovaná veľkou jazdeckou sochou Trajána.
Na sever od baziliky bola menšia piazza s chrámom zasväteným božskému Trajánovi. Priamo na sever od Baziliky Ulpia boli na každej strane fóra dve knižnice. V jednej boli latinské dokumenty a v druhej grécke. Medzi knižnicami bol vysoký Trajánov stĺp.
Berežská župa (Uhorsko)
Berežská župa resp. Berežská stolica resp. Berežský komitát (namiesto slova Berežská/-ý môže byť slovo Berehovská/-ý; iný názov: Berehovo, staršie: Beregská stolica; po latinsky: comitatus Beregiensis, po maďarsky: Bereg vármegye, po nemecky: Komitat Berg/Berger Gespanschaft) je názov komitátu, stolice a župy v Uhorsku, v súčasnosti je územie rozdelené medzi západnú Ukrajinu (Zakarpatská oblasť) a severno-východné Maďarsko (Sabolčsko-satmársko-berežská župa). Hlavným mestom bolo mesto Berehovo (rusín. Берегово, ukr. Берегове, maď. Beregszász, rum. Bereg, nem. Bergsaß).
Krasnystaw
Krasnystaw je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat krasnostawski v rovnomennej gmine.
Žije tu 19 334 obyvateľov (30. 6. 2007).
Ján Filoponos
Ján Filoponos (iné mená: Ján Grammatikos, Ján Filóponos , ; * 5. storočie, Alexandria – † 6. storočie) bol byzantský filozof, gramatik a teológ.
Patril do skupiny pôvodne pohanských učencov, ktorí čiastočne z nevyhnutnosti, čiastočne z presvedčenia prechádzali ku kresťanstvu od 4. storočia po Kr. Po svojom obrátení na kresťanskú vieru (okolo roku 500) sa pridal k radikálnej kresťanskej skupine, tzv. philopoenom čiže pomstiteľom, ktorí systematicky vystupovali proti učeniu pohanských filozofov potom, čo bolo kresťanstvo v rímskej ríši oficiálne uznané (rok 313). Ján Filoponos má veľký význam pre vývoj vedy 6. storočia, najmä vzhľadom na jeho koncepciu sveta, ktorá sa utvárala v boji s pohanskými učencami, predovšetkým s filozofom Simplikiom a s duchovnými oporami vtedajšieho novoplatonizmu, Platonom a Aristotelom.
Tomáš Baťa
Tomáš Baťa môže byť:
Nelson Goodman
Nelson Goodman (* 7. august 1906, Sommerville, Massachusetts, USA – † 25. november 1998, Needham) bol americký filozof, predstaviteľ analytickej filozofie, profesor filozofie na Harvardovej univerzite.
Anatolij Alexejevič Karacuba
Anatolij Alexejevič Karacuba (🇷🇺; 31. január 1937, Groznyj, Rusko, vtedy Ruská SSR, ZSSR — 28. september 2008, Moskva, Rusko) bol ruský matematik, autor prvého efektívneho algoritmu na násobenie veľkých čísiel.
Štúdium a práca
thumb|left|Karacuba za mlada Anatolij Karacuba študoval v rokoch 1944 - 1954 na chlapčenskej strednej škole v Groznom, ktorú ukončil s vyznamenaním. Už v mladých rokoch preukázal neobyčajný matematický talent. Ako žiak prvých ročníkov riešil úlohy zadávané študentom posledných ročníkov.
V roku 1959 dokončil úspešne štúdium na Lomonosovovej Moskovskej štátnej univerzite, na Katedre matematiky a mechaniky. Titul kandidát vied získal v roku 1962 vypracovaním dizertácie na tému Špeciálne racionálne trigonometrické sumy a ich aplikácie. Vedúcim jeho práce bol N. M. Korobov. Po jej obhájení začal Karacuba pracovať na Katedre matematiky a mechaniky Moskovskej štátnej univerzity. V roku 1966 získal titul doktor vied v odbore matematika s prácou Metóda trigonometrických súm a vety o stredných hodnotách a stal sa členom matematického ústavu V. A. Steklova AV ZSSR.
Po roku 1983 bol Anatolij Karacuba považovaný za jedného z popredných sovietskych odborníkov a výskumníkov v oblasti teórie čísiel. Bol vedúcim oddelenia teórie čísiel Steklovovho inštitútu, profesorom na oddelení teórie čísiel Moskovskej štátnej univerzity (od roku 1970) a profesorom na oddelení matematickej analýzy Moskovskej štátnej univerzity (od roku 1980). Jeho výskum bol zameraný na trigonometrické rady a integrály, Riemannovu zeta funkciu, konečné automaty a efektívne algoritmy.
A. Karacuba vyškolil 15 doktorandov, sedem z nich neskôr získalo titul doktor vied.
Prvé práce z informatiky
Ako študent Moskovskej štátnej univerzity navštevoval Anatolij Karacuba seminár vedený Andrejom Nikolajevičom Kolmogorovom a vyriešil dva problémy, ktoré Kolmogorov formuloval. Tieto problémy boli podstatné pre rozvoj teórie automatov a ich vyriešenie odštartovalo nový smer v matematike, teóriu efektívnych algoritmov.
Automaty
Edward F. Moore definuje vo svojom článku „Gedanken-experiments on Sequential Machines“ automat S typu (n; m;p) ako zariadenie, ktoré má n stavov, reaguje na m vstupných symbolov a dáva na výstupe p symbolov. V spomínanej práci je vyslovených a dokázaných 9 viet o štruktúre S. Takéto automaty dostali neskôr meno Moorove automaty. V závere svojho článku formuluje problém týkajúci sa zlepšenia odhadov zo svojich viet 8 a 9:
Karacuba dokázal v roku 1957 dve vety, ktoré dávajú úplnú odpoveď na Moorov problém týkajúci sa zlepšenia odhadu v jeho Vete 8.
Tieto dve vety dokázal Karacuba v štvrtom ročníku univerzity v rámci ročníkového projektu. Príslušný článok bol publikovaný v júni 1960. Až do dnes (12.04.2010) táto tzv. Moore-Karacubova veta ostáva jediným presným nelineárnym odhadom v teórii automatov a podobných problémoch teórie výpočtovej zložitosti.
Efektívne algoritmy
Efektívne algoritmy predstavujú časť výpočtovej matematiky, ktorá študuje algoritmy vyčísľovania danej funkcie s danou presnosťou za podmienky použitia čo najmenšieho počtu bitových operácií. Za predpokladu, že je číslo zadané v dvojkovej sústave, sa znaky 0 a 1 nazývajú bity (analógia cifier v desiatkovej sústave). Jedna bitová operácia je definovaná ako zapísanie niektorého zo znakov 0, 1, plus, mínus alebo zátvorka, ďalej zreťazenie, odčítanie a súčet dvoch bitov. Andrej Nikolajevič Kolmogorov ako prvý sformuloval problém o bitovej zložitosti vyčíslenia. "Zložitosť násobenia M(n) je definovaná ako počet bitových operácií postačujúcich na vyčíslenie súčinu dvoch n-ciferných čísiel podľa zadaného algoritmu."
Ak uvažujeme násobenie dvoch n-ciferných celých čísiel bežnou školskou metódou "pod seba" dostaneme horný odhad. Andrej Kolmogorov vyslovil v roku 1956 hypotézu, že dolný odhad zložitosti M(n) je pre každý algoritmus násobenia tiež rádu n^2. Čiže, že nie je možné vyčísliť súčin dvoch n-ciferných celých čísiel rýchlejšie ako s pomocou n^2 operácií. Táto n^2 hypotéza sa zdala byť prijateľnou, nakoľko v celej histórii nebol známy žiadny rýchlejší algoritmus násobenia a zdalo sa, že ak by nejaký rýchlejší algoritmus existoval, už by ho niekto objavil.
Polomer (kružnica)
right|znázornenie kružnice
Anatolij Alexejevič Karacuba
Efektívne algoritmy
A. Karacuba však našiel v roku 1960 novú metódu násobenia dvoch n-ciferných čísiel dnes známu ako Karacubov algoritmus. Jeho zložitosť je čo vyvracia n^2 hypotézu. Tento svoj výsledok prezentoval Karacuba na Kolmogorovom seminári na Moskovskej štátnej univerzite, čím sa aj zavŕšila činnosť tohoto semináru. Prvú prácu, ktorá vysvetľovala nový algoritmus pripravil sám Kolmogorov, kde prezentoval dva medzi sebou nesúvisiace výsledky dvoch svojich študentov. Kolmogorov presne uvádza, že jedna z viet (nezaoberajúca sa rýchlym násobením) patrí J. Ofmanovi a druhá veta (opisujúca prvý rýchly algoritmus násobenia) patrí A. Karacubovi. Karacubov algoritmus sa zvykne nazývať aj metóda rozdeľuj a panuj, binárne rozštiepenie, či princíp dichotómie.
Polomer (kružnica)
Polomer alebo rádius je dĺžka úsečky, ktorej jeden koncový bod leží na kružnici (alebo hranici kruhu) a druhý koncový bod v strede kruhu alebo kružnice. Obdobne potom možno hovoriť o polomere gule, valca atď. Polomer predstavuje polovicu priemeru. Typická skratka a názov matematickej premennej pre polomer je r. Rozšírením je priemer d definovaný, ako dvojnásobok polomeru:
Anatolij Alexejevič Karacuba
Efektívne algoritmy
Na základe Karacubovej myšlienky bolo neskôr nájdené množstvo ďalších rýchlych algoritmov. Z nich najznámejšie sú priame zovšeobecnenia Karacubovho algoritmu, ako sú Schönhage–Strassenov algoritmus a Strassenov algoritmus násobenia matíc. V posledných rokoch sa termín rozdeľuj a panuj používa pre algoritmy, pri ktorých sa problém rozdelí na časti; nemusí nutne ísť o priame spojenie s algoritmom rýchleho násobenia.
Polomer (kružnica)
V prenesenom zmysle sa o polomere hovorí napr. v teórii grafov, kde sa ním označuje vzdialenosť od centra k najvzdialenejšiemu uzlu.
Anatolij Alexejevič Karacuba
Efektívne algoritmy
Francúzsky matematik a filozof Jean-Paul Delahaye sa odvoláva na Karacubov algoritmus ako na «jeden z najužitočnejších výsledkov matematiky».
Karacubov algoritmus je implementovaný v každom modernom počítači a to nielen ako softvér ale aj ako hardvér.
Práce v teórii čísiel
A. Karacuba publikoval výsledky svojej vedeckej práce vo viac ako 160 odborných článkoch a napísal 5 monografií.
p-adická metóda v odhade trigonometrických súm
A. Karacuba objavil tzv. p-adickú metódu pre odhad istých trigonometrických súčtov, tzv. L-súm
Význam jeho odhadov spočíva najmä v tom, že umožňujú presnejšiu lokalizáciu núl tzv. Dirichletových L-radov.
Viacnásobné trigonometrické sumy
V rokoch 1960 - 1980 sa A. Karacuba venoval teórii viacnásobných trigonometrických súm,  teda súm tvaru
Kľúčovým výsledkom Karacubovej teórie je istá veta o strednej hodnote, podobne ako je to aj vo Vinogradovovej teórii trigonometrických súm. Tvrdenie vety je nasledovné
Táto veta o strednej hodnote spolu s lemmou o počte priesekov s mnohorozmerným rovnobežnostenom sú základom pre Karacubov odhad veľkosti násobnej trigonometrickej sumy. Označme znakom Q_0 najmenší spoločný násobok čísiel s podmienkou, pre. Potom platí odhad
kde \tau(Q) je počet deliteľov čísla Q a \nu(Q) je počet rôznych prvočíselných deliteľov čísla Q.
Odhad Hardyho funkcie vo Waringovom probléme
Na základe p-adickej modifikácie Hardy-Littlewood-Ramanujan-Vinogradovovej metódy odhadu trigonometrických súm získal Karacuba nový odhad známej Hardyho funkcie z tzv. Waringovho problému:
Viacrozmerná verzia Waringovho problému
A Karacuba získal aj nasledovný výsledok vo viacrozmernom analógu Waringovho problému:
Uvažujme systém rovníc
kde N_i sú dané celé kladné čísla rovnakého rádu. Nech ďalej sú neznáme, taktiež však kladné celé čísla. Potom uvedená sústava rovníc má riešenie ak a, z druhej strany, ak k < c_1n^2, tak existujú čísla N_i, že sústava riešenie nemá.
Selbergova hypotéza
V roku 1984 A. Karacuba dokázal,  že pre každé pevné \varepsilon, spĺňajúce podmienku  a pre dostatočne veľké T a,  je pravda, že interval (T,T+H) obsahuje najmenej cH\ln T núl funkcie , kde  je Riemannova zeta-funkcia.
Uvedené tvrdenie vyslovil ako hypotézu A. Selberg v roku 1942 a sám ho aj dokázal pre prípad. Vie sa, že Selbergov a Karacubov odhad sa už nedajú zlepšiť, čo sa týka rádu rastu pri.
Rozloženie núl Riemannovej zeta-funkcii na krátkych úsekoch na kritickej priamke
A. Karacuba získal viaceré výsledky týkajúce sa početnosti núl Riemannovej zeta-funkcie na krátkych intervaloch ležiacich na kritickej priamke. Dokázal, že analóg Selbergovej hypotézy platí pre takmer všetky intervaly (T,T+H],, kde \varepsilon je ľubovoľné malé kladné číslo. V roku 1992 objavil novú metódu skúmania núl Riemannovej zeta-funkcie na superkrátkych intervaloch na kritickej priamke, (T, T+H], ktorých dĺžka H rastie s T pomalšie ako akákoľvek kladná mocnina T. Špeciálne dokázal, že pre každé čísla \varepsilon, spĺňajúce podmienky  platí, že takmer všetky intervaly (T,T+H] s  obsahujú aspoň  núl Riemannovej zeta-funkcie. Tento odhad je blízky dôležitého odhadu plynúceho z Riemannovej hypotézy.
Uwe Ampler
Uwe Ampler  (* 11. október 1964, Zerbst, Nemecko) bol východonemecký cyklista.
Zoznam kultúrnych pamiatok vo Veľkých Kapušanoch
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Veľké Kapušany v okrese Michalovce.
Vieil-Moutier
Vieil-Moutier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vojtech Ondrouch
Prof. PhDr. Vojtěch Ondrouch (* 6. apríl 1891, Smržice – † 15. jún 1963, Bratislava) bol slovenský vysokoškolský pedagóg, numizmatik a historik, ktorý sa venoval dejinám staroveku a dejinám osídlenia územia Slovenska v dobe rímskej.
Život
Narodil sa 6. apríla 1891 v Smržiciach, v okrese Prostějov na Morave. Študoval na gymnáziu v Olomouci a Prostějove, vysokoškolské štúdium začal na teologickej fakulte v Olomouci, ale neskôr prestúpil na štúdium dejepisu a zemepisu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (štúdium ukončil v roku 1924).
V rokoch 1950-55 pôsobil v Slovenskom múzeu v Bratislave (dnes Slovenské národné múzeum v Bratislave), kde v r. 1951 spolupripravil výstavu Antické zbierky v Československu a pripravil projekt na vytvorenie Rímskeho múzea v Bratislave, ktorý sa však nikdy nerealizoval. V roku 1955 odišiel pracovať do Historického ústavu SAV v Bratislave, v roku 1956 sa nakrátko vrátil prednášať na Filozofickú fakultu UK, v roku 1958 odišiel na dôchodok.
Dielo
Pôvodne sa venoval dejinám staroveku, ale čoskoro sa začal venovať otázke osídlenia Slovenska v dobe rímskej. V r. 1938 vydal prácu Limes Romanus na Slovensku, kde zhrnul dovtedajšie poznatky a pramene o dobe rímskej na Slovensku. Venoval sa antickej numizmatike, dlhé roky bol členom a funkcionárom Československej numizmatickej spoločnosti. V roku 1934 publikoval nález rímskych mincí vo Vyškovciach pod názvom Der römische Denarfund von Vyškovce aus Frühkeiserzeit. Nálezy starovekých mincí publikoval v práci Nálezy keltských, antických a byzantských mincí na Slovensku (Bratislava 1964). Súborne publikoval aj nálezy luxusných predmetov zo zachránených hrobových celkov na Záhorí a v Strážach pri Piešťanoch v práci Bohaté hroby z doby rímskej na Slovensku (Bratislava 1957). V početných štúdiách sa venoval čiastkovým problémom, ktoré súviseli s interpretáciou správ antických autorov o zadunajských obyvateľoch v prvých štyroch storočiach po Kr.
Prospect Park (Brooklyn)
right|thumb|Jazero v Prospect Parku
Prospect Park je verejný park v Brooklyne, mestskej časti mesta New York v Spojených štátoch. Má rozlohu 585 akrov alebo a nachádza sa medzi Park Slope, Kensingtonom, Windsor Terrace a Flatbush Avenue, Grand Army Plaza a Brooklynskou botanickou záhradou a sedem blokov severovýchodne od cintorína Green-Wood. Prevádzkuje ho New York City Department of Parks and Recreation.
Navrhli ho Frederick Law Olmsted a Calvert Vaux po tom, ako dokončili Central Park na Manhattane. Založený bol 19. októbra 1867. Medzi atrakcie patrí Long Meadow (dlhá lúka), 90 akrová alebo 36 hektárová lúka, ktorá sa považuje za najväčšiu lúku v americkom parku, ďalej Picnic House a hala, ktorá slúži na usporiadavanie večierkov do 175 hostí, Litchfield Villa, historický dom niekdajších majiteľov južnej časti parku, Prospect Park Zoo; veľká prírodná rezervácia, jediné jazero v Brooklyne s rozlohou 60 akrov alebo 24 hektárov, Prospect Park Bandshell, čo sa používa na otvorené letné koncerty a rôzne športové a fitnes aktivity vrátane bejzbalových ihrísk. Je tu aj súkromný cintorín Quaker v oblasti zvanej Quaker Hill.
Iné projekty
.
Eleutherius
Eleutherius (po latinsky niekedy aj Eleutherus, po grécky Eleutherios, po slovensky niekedy aj Eleuter(i)us, Eleutér) môže byť:
Eleutér môže byť aj Eleuthér
Łęczna
Łęczna je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat łęczyński v rovnomennej gmine.
Žije tu 21 474 obyvateľov (30.6.2007).
Songs of Faith and Devotion
Songs of Faith and Devotion je ôsmy štúdiový album Depeche Mode, vydaný 22. marca 1993 hudobným vydavateľstvom Mute Records. Toto je prvý (a zatiaľ posledný) experiment Depeche Mode s rockovou hudbou. Dosiahol 1. miesto v amerických aj britských hudobných rebríčkoch. Je to taktiež posledný album, na ktorom sa podieľal Alan Wilder, ktorý tu zahral na bicích.
Zoznam skladieb
Na konci „Get Right With Me“ je skrytá „Interlude 4“, ktoré je výňatkom remixu „I Feel You“ od Briana Eno. Často sa používá k uvedeniu skladby, keď je hraná naživo. Toto je posledná skrytá krátka skladba. Tie sa vyskytujú aj na neskorších albumoch Depeche Mode, ale majú už vlastnú stopu a sú na zozname skladieb.
Colombier-le-Jeune
Colombier-le-Jeune je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Colombier-le-Jeune má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Colombier-le-Jeune má 556 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Diabol tasmánsky
Diabol tasmánsky (lat. Sarcophilus harrisii), prezývaný tasmánsky čert, je najväčší žijúci dravý (Boitard, 1841) vačkovec. Vzhľadom pripomína malého, ale nadmerne svalnatého a zavalitého psa. V súčasnosti už žije iba v Tasmánii, jeho kostrové pozostatky však možno nájsť prakticky po celej Austrálii. Diabol má povesť zákerného a extrémne zúrivého zvieraťa.
Súčasnosť
Diabol tasmánsky sa v súčasnosti prirodzene vyskytuje iba v Tasmánii. Za normálnych okolností jeho populácia zahŕňa asi 150 000 jedincov, v súčasnosti je však decimovaná záhadnou epidémiou rakovinovej choroby, ktorá napadá ústa zvieraťa a postupne ju deformuje tak, že zviera nie je schopné prijímať potravu a zahynie. Príčina je zatiaľ neznáma, momentálne existujú tri teórie:
Hmotnosť: 4 – 11 kilogramov
Rádius
Rádius môže byť:
PRIDE Košice
PRIDE Košice (pred rokom 2016 PRIDE Dúhové Košice) je pochod za práva LGBTIQ ľudí konajúci sa v Košiciach. Podujatie zastrešuje občianske združenie Saplinq.
Dejiny
Prvý Pride sa v Košiciach uskutočnil v roku 2013. Zúčastnilo sa ho asi 30 ľudí. Narušený bol extrémistami, ktorých boli asi dvakrát toľko. 27. septembra 2014 sa uskutočnil druhý ročník podujatia Pride Dúhové Košice. Témou podujatia bola „história LGBT hnutia na Slovensku a v zahraničí“
Ročník 2015
V septembri 2015 bol pripravený týždeň podujatí, ktorý vyvrcholil 26. septembra. Mottom ročníka bolo „Dúha nás spája“. Zúčastnilo sa približne 200 ľudí. Ročník vyvrcholil 26. septembra sprievodom mestom.
Ročník 2016
V apríli 2016 bolo oznámené, že štvrtý ročník Pride Košice bol plánovaný na 3. septembra 2016 a zároveň sa názov zmenil na PRIDE Košice. Mottom ročníka bolo „Spája nás láska“, Zúčastnilo sa ho asi 200 ľudí. Priaznivcov tradičnej rodiny sa darilo držať oddelene, k incidentom nedošlo
Ročník 2017
Piaty ročník podujatia sa uskutočnil 2. septembra 2017. Mottom ročníka bolo „Som, kto som“. Na Košickom PRIDE sa zúčastnilo približne 350 nadšencov.
Ročník 2018
Šiesty ročník podujatia sa konal 1. septembra 2018. Na pochode sa zúčastnilo zhruba 500 ľudí.
Ročník 2019
V poradí už siedmy ročník dúhového pochodu sa uskutočnil 24. augusta 2019. Na podujatí sa zúčastnilo 700 ľudí, čo značí každoročný nárast účastníkov.
Ročník 2020
Ročník 2020 bol plánovaný čiastočne online a bez sprievodu mestom.
Ročník 2021
V tomto roku sa konal 9. ročník festivalu. Heslom bolo „Vyfarbime Slovensko dúhou“. Pochodu sa zúčastnili „stovky“ ľudí.
Ročník 2022
10. ročník festivalu sa bude konať od 20. do 28. augusta 2022, sprievod mestom bude 27. augusta. Mottom ročníka je „Buli sme, sme i budzeme“.
Stožec
Stožec môže byť:
Gopher
Gopher je jednoduchý nástroj na vyhľadávanie informácií v internete. Jeho rozhranie slúži aj na usporiadanie informácií v internete. Tvorí ho súbor hierarchicky zoradených ponukových zoznamov, pričom každý ponukový zoznam je buď informačným zdrojom, alebo lokalizovaním miesta v Internete. V pozadí vykonáva príkazy telnetu. Gopher beží na mnohých serveroch, ku ktorým je možný prístup pomocou Telnetu. Umožňoval v rámci jedného programu prístup k rôznym typom protokolov a serverov. Nástupom www serverov sa táto služba stala zastaranou a prakticky zanikla.
Makruk
Makruk (thaj. หมากรุก) alebo thajský šach je abstraktná dosková hra, podobná šachu, odvodená zo staršej indickej hry Čaturanga. Je považovaná za hru, ktorá je zo všetkých šachových hier najviac podobná svojmu predchodcovi.
Hra Makruk je veľmi populárna v Thajsku a Kambodži. V týchto krajinách je populárnejšia ako šach. Približne dva milióny obyvateľov Thajska vie hrať Makruk, z toho približne 5000 vie hrať aj šach.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vrbnica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vrbnica v okrese Michalovce.
Bitka na Somme (1916)
Bitka na Somme bolo ozbrojené stretnutie počas prvej svetovej vojny, trvajúce od 1. júla do 18. novembra 1916 na oboch stranách rieky Somme vo Francúzsku. Zúčastnilo sa ho Francúzsko spolu s Veľkou Britániou, ktoré zaútočili proti Nemecku, ktoré zabralo pomerne veľkú časť severného Francúzska po útoku na Francúzsko v auguste 1914.
Bitka pri rieke Somme bola jednou z najväčších bitiek prvej svetovej vojny, pričom do neskorej jesene v nej zahynulo viac ako 1 milión vojakov, čo ju robí aj jednu z najkrvavejších bitiek v histórii. Pri tejto bitke boli Britmi použité prvé tanky (Mark I). Zúčastnili sa jej aj vojaci britských domínií: Austrálie, Kanady, Indie, Newfoundlandu, Nového Zélandu a Južnej Afriky. Jedným z mnohých účastníkov bitky bol aj nadporučík britskej armády, spisovateľ J. R. R. Tolkien.
Podloučky
Podloučky je prírodná pamiatka ev. č. 5624 neďaleko obcí Loučky a Klokočí na pomedzí okresov Semily a Jablonec nad Nisou. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj.
Boršodská župa
Boršodská župa resp. Boršodská stolica resp. Boršodský komitát (namiesto slova Boršodská/-ý môže byť slovo Boršódska/-y; iné názvy: Boršod, Boršód;, , ) bol komitát, stolica a župa v Uhorsku. V súčasnosti územie župy leží v severovýchodnom Maďarsku (Boršodsko-abovsko-zemplínska župa). Hlavným mestom bolo mesto Miškovec.
Eugen Fink
Eugen Fink (* 11. december 1905, Konstanz, Nemecko – † 25. júl 1975, Freiburg im Breisgau) bol nemecký filozof a pedagóg, predstaviteľ fenomenológie.
Saint-Denis-en-Margeride
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
'Ebdúlla Gorán
'Ebdúlla Gorán (sorání عەبدوڵڵا گۆران; nekurdské varianty mena: Abdalláh/Abd Alláh/Abdulláh Górán, Abd Alláh Solajmán Gorán; * 1904, Halabdža, Irak – † 18. november 1962, As-Sulajmáníja) bol kurdský básnik v Iraku, zakladateľ kurdskej poézie. Písal v dialekte sorání.
Goniometria
História goniometrie
Základy goniometrie položili už Egypťania a Babyloňania. Po Alexandrovej výprave do Ázie prevzali tieto vedomosti spolu s delením kruhu na 360° Gréci. Hlavným bodom záujmu babylonských a gréckych vedcov bol podoobor dnešnej goniometrie, trigonometria, zvlášť trigonometria sférická (trigonometria útvarov na guľovej ploche). Jej priekopníkom sa stal Aristarchos ze Samu, ktorý študoval vzdialenosti Slnka a Mesiaca od Zeme.
Ďalej v budovaní goniometrie pokračovali vedci z Indie a Arábie, ktorí venovali úsilie hlavne kalkulatívnym problémom a aritmetickým algoritmom. Indovia zaviedli funkcie, ktoré sa neskôr ustálili pod menami sínus a kosínus (kosínus znamenal sínus doplnku do 90°).
Dnes používané termíny pre tangens, kotangens, sekans a kosekans sa po prvýkrát objavili až počas 16. a 17. storočia v Európe. V tomto období sa utriedili poznatky a goniometrické funkcie sa začali používať pre opis periodických dejov.
Použitie goniometrie
V súčasnosti poznatky z goniometrie uplatňuje veľké množstvo oborov, hlavne astronómia, geodézia a satelitné navigačné systémy pre určovanie vzájomných pozícií dvoch bodov (táto technika sa nazýva triangulácia). Goniometriu využíva hudobná teória, akustika, optika, elektronika, biológia, štatistika, lekárska diagnostika (ultrazvuk a tomografia), chémia, kryptológia, seizmológia, oceánografia, meteorológia, fonetika, architektúra, ekonómia, kryštalografia, počítačová grafika a mnoho fyzikálnych vied.
Gorazd
Gorazd môže byť:
Lubartów
Lubartów je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat lubartowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 22 880 obyvateľov (30.6.2007).
Ladislav Holdoš
Ladislav Holdoš (* 14. máj 1911, Ružomberok – † 9. september 1988, Bratislava) bol československý politik slovenskej národnosti, interbrigadista, účastník španielskej občianskej vojny, povereník pre veci cirkevné, podpredseda Slovenskej národnej rady, politický väzeň a československý veľvyslanec na Kube v rokoch 1969 – 1970.
Život
Narodil sa v rodine horára Františka Holdoša z Gombáša (Hubová) a Anny Žirkovej z Mošoviec, Turiec, v Ružomberku (Hrabove) ako jedno z ich piatich detí. Po ukončení obecnej školy a dvoch tried obchodnej akadémie začal pracovať ako bankový úradník. Do komunistickej strany vstúpil v roku 1935, od októbra 1936 sa v Španielsku zúčastnil ako jeden z prvých Slovákov občianskej vojny v Thälmannovom batalióne medzinarodných brigád (krycie meno Pedro). Načas ho omylom uväznili Republikáni, po ich porážke bol internovaný vo francúzskom zajateckom tábore v Alžíri a Francúzsku. Po nemeckom útoku na Poľsko a vypuknutí 2. svetovej vojny v rokoch 1939 – 1940 pôsobil ako vojak v československej zahraničnej armáde vo Francúzsku, po porážke Francúzov sa angažoval v protifašistickom francúzskom odboji v ilegálnej organizácii MOI Sever, kde bol veliteľom skupiny. Po zatknutí Gestapom v roku 1943 bol väznený v koncentračnom tábore v Buchenwalde. Pred oslobodením tábora spojeneckými armádami viedol povstanie väzňov a podieľal sa na záchrane života viacerých spoluväznených. Po skončení vojny mu bol udelený Rad Čestnej légie vo Francúzsku ako aj ďalšie najvyššie štátne vyznamenania, napr. Rad Bieleho leva v Československu, Virtuti Militari v Poľsku a iné.
Väzňom
V roku 1951 bol zatknutý a vylúčený z KSČ. V procese s tzv. buržoáznymi nacionalistami ho v roku 1954 odsúdili na 13 rokov väzenia. V dobe vyšetrovacej väzby pod nátlakom vyšetrovacích orgánov a mučenia podpísal "Vyhlásenie o spolupráci s vyšetrovacími orgánmi", v ktorom sa zaviazal "informovať" bezpečnostné orgány o svojich spoluväzňoch. Postupne bol väznený v Ruzyni, Kolodějoch, Bratislave, Leopoldove, Pankráci a v Jáchymove, kde ručne triedil uránovú rudu. Vo väzení strávil spolu 7 rokov. Z drepov, ktoré absolvoval pri vyšetrovaní a mučení vyšetrovateľmi mu praskla šľacha v ľavom kolene a ľavú nohu zvyšok života ťahal za sebou.
Rehabilitácia
V 60. rokoch sa začal opäť politicky angažovať. Aj vďaka jeho aktivitám sa presadili rehabilitácie nespravodlivo odsúdených. V r. 1963 bol rehabilitovaný v rámci činnosti tzv. Barnabitskej komisie ÚV KSČ a znova získal členstvo v KSČ. Zamestnal sa v Historickom ústave SAV na oddelení všeobecných dejín. 15. júna 1969 bol uvoľnený z pracovného pomeru HÚ SAV a vymenovaný za veľvyslanca na Kube (1.11.1969).
Rodina
Bol trikrát ženatý, z toho dvakrát s rovnakou ženou. So svojou prvou manželkou Margitou Holdošovou rod. Vinařovou, asistentkou na vysokej škole a autorkou niekoľkých učebníc Nemeckého jazyka pre deti sa rozviedol v roku 1950 a následne znovu oženil po návrate z väzenia v roku 1958. Koncom 60. rokov podal návrh na rozvod, Margita Holdošová však v roku 1970 zomrela. Oženil sa s Vierou Šarlotou Rosinovou rod. Koričanovou (alebo Koritsanovou) na diaľku 21.7.1970. Šarlota Holdošová si do manželstva priviedla dcéru z predchádzajúceho manželstva. Jeho jediná dcéra Magdaléna Schurmannová (Madlen) z prvého manželstva žije na Slovensku so synom Tomášom Zechelom.
Referencie
↑ http://clovek.ff.cuni.cz/view.php?cisloclanku=2008061504 Mučení v kriminálu
↑ http://www.sme.sk/c/4003735/po-stb-zostali-unikatne-fotografie.html Článek v deníku SME o sledování L. Holdoše
Fermanagh (grófstvo)
Fermanagh je jedno zo šiestich tradičných grófstiev Severného Írska, ktoré leží na severozápade írskeho ostrova v historickej severoírskej provincii Ulster. V súčasnosti už grófstva v Severnom Írsku neslúžia na administratívne účely. Hlavným mestom tradičného grófstva bolo mesto Enniskillen. V súčasnosti je jedným zo štyroch (z celkových šiestich) severoírskych grófstiev, ktorého väčšina obyvateľstva sa hlási ku katolicizmu.
V súčasnosti tu žije približne 61-tisíc ľudí, maximum počtu obyvateľov dosiahlo grófstvo podobne ako väčšina írskych grófstiev v roku 1841 (pred zemiakovým hladomorom a následnou vysťahovaleckou vlnou), keď malo 156-tisíc obyvateľov.
Geografia
Grófstvo Fermanagh leží vo vnútrozemí na severozápade írskeho ostrova. Najvyšší vrch grófstva, vrch Cuilcagh, dosahuje nadmorskú výšku Krajine grófstva dominuje sústava jazier Lough Erne, zložená z jazier Upper Lough Erne a Lower Lough Erne, prepojených riekou Erne.
Na severe hraničí so severoírskym grófstvom Tyrone. Hraničí aj s Írskou republikou - s grófstvom Monaghan na východe, Cavan na juhu, Leitrim na západe a Donegal na severozápade.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zalužice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zalužice v okrese Michalovce.
Michel Hazanavicius
Michel Hazanavicius (* 29. marec 1967, Paríž, Francúzsko) je francúzsky filmový režisér a scenárista.
Začínal koncom osemdesiatych rokov, ale svoj režijný debut v podobe filmu La Classe américaine predstavil až v roku 1993. Za svoj film Umelec z roku 2011 získal mnoho ocenení, napríklad Oscara za najlepšiu réžiu. Medzi jeho ďalšie filmy patrí Agent 117 (2006), OSS 117: Stratený v Riu (2009), alebo Neverníci (2012).
Łuków
Łuków je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat łukowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 30 506 obyvateľov (30.6.2007).
Roger Waters
George Roger Waters (* 6. september 1943, Great Bookham, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, basgitarista a skladateľ. V roku 1965 bol jedným zo spoluzakladateľov skupiny Pink Floyd. Zo začiatku bol iba basgitarista, no po odchode skladateľa Syda Barreta v roku 1968 sa stal aj ich textárom, jedným zo spevákov a lídrom v tvorbe konceptov projektov kapely Pink Floyd.
Svoj najväčší medzinárodný úspech získala kapela Pink Floyd svojimi konceptuálnymi albumami The Dark Side of the Moon (1973), Wish You Were Here (1975), Animals (1977) a The Wall (1979). Na začiatku 80. rokov sa stali jednou z kritikou najuznávanejších a komerčne najúspešnejších skupín populárnej hudby. Do roku 2013 na celom svete predali viac ako 250 miliónov albumov. Po vnútorných sporoch v roku 1985, Waters kapelu opustil. Po jeho odchode nasledovali súdne spory o používanie názvu a hudobného materiálu skupiny. V roku 1987 boli tieto spory mimosúdnou cestou vyrovnané.
Medzi sólové projekty Rogera Watersa patria štúdiové albumy The Pros and Cons of Hitch Hiking (1984), Radio K.A.O.S. (1987), Amused to Death (1992) a Is This the Life We Really Want? (2017). V roku 2005 vydal album Ça Ira, operné dielo, komponované podľa libreta, autorov Étienne a Nadine Roda-Gilsovcov. Motívom libreta je Veľká francúzska revolúcia.
V roku 1990 Waters organizoval jeden z najväčších koncertov rockovej histórie, The Wall – Live in Berlin, ktorý navštívilo 450 tísícové publikum. V roku 1996 bol Roger Waters ako jeden z členov kapely Pink Floyd uvedený do Rock and Roll Hall of Fame v roku 2005 do UK Music Hall of Fame. Neskôr v tom istom roku, jediný raz po jeho odchode zo skupiny, vystúpili spolu štyria členovia, Roger Waters, Nick Mason, Richard Wright a David Gilmour na globálnej charitatívnej akcii Live 8. Bol to ich prvý spoločný koncert po roku 1981.
Od roku 1999 absolvoval Waters rozsiahle sólové turné. V rokoch 2006-2008 hral kompletný program albumu The Dark Side of the Moon, v rokoch 2010 až 2013 obnovil koncertné turné s programom k albumu The Wall. Roger Waters je v súčasnosti v prvej desiatke Najlepšie zarábajúcich koncertných hudobníkov sveta.
Detstvo a mladosť
Roger Waters sa narodil 6. septembra 1943 v Great Bookham, Surrey blízko mesta Dorking asi 32 kilometrov južne od Londýna. Mal staršieho brata, Johna, jeho matka sa volala Mary (rodená Whyte, *1913-†2009), otec Eric Fletcher Waters (*1914–†1944). Jeho otec, syn uhoľného baníka a aktivistu Labour Party, bol učiteľom, oddaným kresťanom a členom Komunistickej strany Veľkej Británie. V začiatkoch Druhej svetovej vojny bol Watersov otec odporcom výkonu vojenskej služby a počas Hitlerovej operácie the Blitz (Bleskovej vojný proti Britským ostrovom) slúžil ako vodič sanitky.
Watersov otec neskôr zmenil svoj postoj stal sa pacifistom, vstúpil do Britskej armády a dňa 11. septembra 1943 bol zaradený do služby ako podporučík 8. práporu kráľovských strelcov. O päť mesiacov neskôr, 18. februára 1944 bol zabitý v meste Aprilia počas Operácie Shingle (vylodenie pri Anziu). Roger Waters mal vtedy päť mesiacov. Jeho meno sa nachádza v zozname padlých na vojenskom cintoríne Cassino v meste Aprilia. Waters dňa 18. februára 2014 odhalil svojmu otcovi a ďalším vojnovým obetiam v Aprilii pomník a stal sa tiež čestným občanom Anzia. Po smrti svojho manžela sa Mary Watersová, ktorá bola tiež učiteľka, presťahovala so svojimi dvoma synmi do Cambridge, kde pokračovala s ich výchovou. Prvé spomienky Rogera Watersa z jeho detstva pochádzajú z osláv víťazstva vojny nad japonskom, ktoré sa konali na konci druhej svetovej vojny.
Nedôvera k autoritám, hlavne k vláde, školskému systému a armáde sa neustále objavuje vo Watersových dielach. Najjasnejšie to opisuje v „When the Tigers Broke Free“, kde sú vyjadrené autorove pocity prázdnoty nad vlastenectvom pri otcovom náhrobnom kríži v Anzii :
Formovanie a obdobie pod vedením Barretta
thumb|upright=.75|left|Waters počas v roku 1970 vystúpenia kapely Pink Floyd na [[University of Leeds.]] V septembri 1963 strácali Waters a Mason záujem o štúdium. V tomto období sa presťahovali do prízemného bytu pri Stanhope Gardens, ktorý vlastnil Mike Leonard, ktorý na čiastočný úväzok pracoval ako lektor na Polytechnike na Regent Street. Leonard vo svojom domácom ateliéri experimentoval s umeleckým prepojením medzi svetelnými efektami a hudbou. Waters, Mason spolu s Wrightom prvýkrát hrali koncom roka 1963 v skupine, ktorú založil spevák Keith Noble spolu s basgitaristom Clive Metcalfeom. Skupina sa volala Sigma 6, no niekedy sa nazývala aj The Meggadeaths. Waters v nej hral na rytmickej gitare a Mason hral na bicie, Wright hrával na akýchkoľvek klávesách, ktoré vedel zohnať. S kapelou ako príležitostná vokalistka občas účinkovala aj Nobleho sestra, Sheilagh. V prvých rokoch skupina vystupovala počas súkromných akcií a skúšala v čajovni v suteréne školy Regent Street Polytechnic. Skupina hrala hudbu v štýle Rhytm & Blues.
Keď Metcalfe a Noble v septembri 1963 odišli, aby si založili svoju vlastnú skupinu, zvyšní členovia kapely oslovili na spoluprácu Syda Barretta a gitaristu Boba Kloseho. Waters začal hrať na basovú gitaru a od januára 1964 sa skupina stala známou ako The Abdabs, či The Screaming Abdabs. Koncom roku 1965 si kapela zmenila názov na The Pink Floyd Sound, neskôr na The Pink Floyd Blues Band, začiatko roku 1966 sa názov skrátil na Pink Floyd.
Na začiatku roku 1966 bol Barrett frontmanom, gitaristom a skladateľom hudby kapely Pink Floyd. Napísal, či bol spoluautorom všetkého hudobného materiálu, s výnimkou jednej skladby, ktorý vyšiel na debutovom albume skupiny Pin Floyd s názvom The Piper at the Gates of Dawn. Autorom tejto jedinej skladby, „Take Up Thy Stethoscope and Walk“. bol Roger Waters. Bola to prvá pieseň, ktorú Waters ako sólový autor nahral na album. V polovici roku 1966 sa skupina prezentovala v undergroundových kluboch ako UFO a Marquee Clubs štýlom tzv. spontánneho undergroundu. Bolo to v období keď ich hudobný štýl prechádzal od hrania psychedelickej hudby R&B coververzií po ich vlastnú tvorbu, takmer výlučne tvorenú Sydom Barretom. Barrett mal gitarový efekt Bison Echorec a vo svojej hre na gitaru experimentoval so spätnou väzbou, produkoval zvuky, ktoré boli sprevádzané zvláštnou hrou premenlivých akordov klávesistu, samouka, Richarda Wrighta. Syd postupne prepadal ľahkým drogám a v spojení s obdivom ku východným vieram sa táto kombinácia prepájala do jeho predstavivosti a komponovaných diel. Koncom roku 1967, Barrettovo zhoršujúce sa duševné zdravie a stále viac nekontrolovateľné správanie, spôsobili, že bol „neschopný, alebo neochotný“ pokračovať vo jeho pozícii speváka, skladateľa a vedúceho gitaristu skupiny Pink Floyd. Začiatkom marca 1968 sa Barrett, Mason, Waters a Wright stretli s manažérmi skupiny, Petrom Jennerom a Andrewom Kingom aby ako členovia ich vlastnej hudobnej spoločnosti Blackhill Enterprises prediskutovali budúce existovanie skupiny. Barrett súhlasil s odchodom z Pink Floyd a skupina „súhlasila s výhradným právom Blackhill Enterprises“ na materiál, ktorý vznikol počas aktivít kapely v minulosti. Nový manažér skupiny Steve O'Rourke oficiálne oznámil odchod Barretta a nástup Davida Gilmoura v apríli 1968. Gilmour bol známy ako gitarista a spevák skupiny The Jokers Wild. Barret ešte nahral dva sólové albumy (na ktorých spolupracovali aj členovia skupiny) no nedosiahol s nimi nikdy taký úspech a popularitu ako so skladbami skupiny The Pink Floyd.