cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Horná Mariková
Vlkov
Leží na ceste z osady Modlatín do osady Ráztoka, severozápadne od stredu obce. Zachovala sa pôvodná ľudová zrubová zástavba a osada sa, podobne ako okolité osady, v súčasnosti mení na rekreačnú oblasť. Je východiskom neznačkovaných turistických trás na hlavný hrebeň Javorníkov. Cez susednú osadu Medvedinec je možný prístup na modro-značkovanú trasu vedúcu z Hornej Marikovej do rekreačného strediska Kohútka - Portáš na hlavnom hrebeni. V tejto osade sa nachádza penzión Wolf Land s možnosťou ubytovania.
Ráztoka
thumb|Kostolík Božieho srdca Ježišovho pred požiarom|alt= náhľad|Stavba nového kostolíka Božieho srdca Ježišovho Osada leží na konci cesty 3. triedy smerom z obce Udiča, severne od stredu Hornej Marikovej, v pramennej oblasti Marikovského potoka a pod Frňovským sedlom  v hlavnom hrebeni pohoria Javorníky. Je to posledná osada Hornej Marikovej, ktorá hraničí s Českom. V osade sa donedávna nachádzal drevený kostolík - Kaplnka Božieho srdca Ježišovho, dokončený v roku 1949 (drevená zvonica bola v osade už v roku 1870, samotný zvon oveľa skôr), ktorý bol jediným dreveným kostolom v považskobystrickom okrese. Z neznámych príčin dňa 11.8.2016 vypukol v drevenom kostole požiar, pri ktorom zhorel takmer do tla. Od roku 2018 sa začalo so stavbou nového kostolíka na pôvodnom mieste, dokončenie sa predpokladá v roku 2019. Pôvodná zrubová ľudová architektúra sa v súčasnosti mení na rekreačné chaty a chalupy. Dnes je osada rekreačnou oblasťou, súčasť CHKO Kysuce ako celá obec. Žlto-značkovaný turistický chodník vedie na vrch Malý Javorník  v hlavnom hrebeni pohoria. V tejto časti sa nachádza aj lyžiarske stredisko SKI Ráztoka, ktoré ponúka všetko od umelého zasnežovania, nočných lyžovačiek až po odvoz lyžiarov autobusom zdarma.
Nyírvasvári
Nyírvasvári je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Nyírbátori.
Má rozlohu 2843 ha a žije tu 1979 obyvateľov (2007).
Zambia
Zambia, dlhý tvar Zambijská republika (1911 – 1963 Severná Rodézia), je vnútrozemský štát v južnej Afrike. Má rozlohu a jej hlavné mesto je Lusaka.
Dejiny
Keď začiatkom 19. storočia začali Zuluovia budovať svoju ríšu v južnej Afrike, odišlo mnoho bantuských kmeňov na sever. Roku 1840 si Barotskú ríšu podmanili Kololovia. Cudzej nadvlády sa obyvateľstvo zbavilo až v roku 1865.
Zem Barotsov preskúmal v roku 1851 až 1855 britský cestovateľ David Livingstone, v roku 1866 – 1871 precestoval severovýchod Zambie. Francúzsky protestantský misionár François Coil Lard tu založil v roku 1884 osadu. Roku 1887 odporučil kráľovi Levanikovi požiadať o britský protektorát. Súčasne agenti Britskej juhoafrickej spoločnosti pod vedením Cecila Rhodesa uzavreli zmluvy s jednotlivými náčelníkmi kmeňov. Nejednali menom britskej koruny, ako tvrdili, ale vláda im nechala voľnú ruku. V roku 1891 sa stala Barotská ríša britským protektorátom. Roku 1901 vytvorila Britská juhoafrická spoločnosť protektorát Severovýchodná Rodézia, ktorý sa roku 1911 spojil s Barotskou ríšou do Severnej Rodézie. Nový hospodársky rozmach začal po otvorení medených baní v roku 1925. Z iniciatívy Spojeného kráľovstva sa v roku 1953 spojila Severná a Južná Rodézia s Malawia vytvorili Federáciu Rodézie a Ňaska. V roku 1961 vypracovala londýnska ústavná konferencia ústavu, ktorá nadobudla platnosť v roku 1962. V tom istom roku zvolili prvú černošskú vládu. Roku 1963 vystúpila z federácie Severná Rodézia a za niekoľko mesiacov sa federácia rozpadla. V nových voľbách roku 1964 zvíťazil Kenneth Kaunda, ktorého Jednotná strana národnej nezávislosti už od roku 1960 žiadala samostatnosť. Severná Rodézia sa stala samostatnou ako republika Zambia. Kaunda, ktorý zvíťazil aj v prvých všeobecných voľbách roku 1968, zaviedol roku 1972 režim jednej politickej strany, aby z politického života vylúčil Pokrokovú stranu, založenú v roku 1971. Roku 1973 uzavrela Rodézia (Zimbabwe) hranice, aby zabránila prílivu bojovníkov za slobodu z Juhoafrickej republiky. V dôsledku hospodárskej krízy sa Zambia roku 1982 opäť začala zbližovať s Južnou Afrikou. Kaundova zahraničná politika sa vyznačovala úsilím o rovnovážne vzťahy medzi východom a západom. Koncom roku 1990 vstúpil do platnosti zákon o pluralite politických strán a roku 1991 sa po 23 rokoch vlády K. Kaunda uskutočnili prvé slobodné voľby prezidenta a parlamentné voľby. Zvíťazilo opozičné Hnutie za pluralitnú demokraciu a jeho vodca F. Chiluba bol zvolený za prezidenta.
Geografia a prírodné podmienky
right|thumb|200px|Mapa Zambie Hlavným mestom Zambie je Lusaka. Medzi významné mestá ďalej patria Kitwe, Kabwe alebo Livingstone. Zambia susedí s Demokratickou republikou Kongo, Angolou, Malawi, Zimbabwe, Mozambikom, Tanzániou a Namíbiou.
Väčšina územia štátu je tvorená ľahko zvlnenou náhornou plošinou vo výške okolo 9001 500 metrov nad morom, ktorá je na východe prelomená riftovým údolím rieky Luangwa. Najnižšie miesto krajiny leží na rieke Zambezi na hraniciach s Mozambikom, najvyššie miesto je v pohorí Manfinga Hills. Na území Zambie sú rozsiahle močiare – na severe (v okolí jazier Mweru a Bangweulu) a na západe (v okolí rieky Zambezi). Do územia Zambie zasahuje tiež niekoľko veľkých jazier, napríklad časť jazera Tanganika, alebo časť jazera Mweru. Z vodopádov stoja za zmienku vodopády Ngonye či známe Viktóriine vodopády. Rastlinný pokriv tvoria savany a riedke lesy.
Podnebie je tropické, striedajú sa tri hlavné ročné obdobia (obdobie dažďov od novembra do marca, chladné suché obdobie od mája do augusta a horúce suché obdobie v septembri a októbri). Priemerná teplota sa pohybuje od 16 °C v júli do 24 °C v októbri (obidva údaje merané v Lusake). Priemerné ročné zrážky sa pohybujú od na juhu do  na severe; najmenej zrážok, okolo, spadne na juhozápade pri hraniciach s Botswanou. Medzi typické zvieratá Zambie patrí slon africký, prasa bradavičnaté, lev, žirafa, hyena škvrnitá. Z voľne žijúcich rastlín tu rastú napríklad baobaby alebo opuncie. Nachádzajú sa tu svetovo významné ložiská medi, zinku, kobaltu a olova.
Obyvateľstvo
Heslo na štátnom znaku „One Zambia – One Nation“ čiže „Jedna Zambia – jeden národ“ má spojiť multikultúrnu zambijskú spoločnosť, pretože sa tu hovorí cez 70 jazykmi. Zambia má 9 582 418 obyvateľov. Najvýznamnejšími domorodými jazykmi sú bemba (2 milióny hovoriacich), nyanja (1 mil.), tonga (1 mil.). Úradným jazykom je však angličtina. Miešaním domorodých jazykov s angličtinou vznikajú nové jazyky, napríklad banícky jazyk Copperbeltu. Gramotnosť dosahuje 79 %. Pôrodnosť je tu 4,1 %, úmrtnosť 2,1 %, emigrácia dosahuje 0,016 % z celkového počtu obyvateľov; prirodzený prírastok tak činí 1,9 % obyvateľov za rok. Dojčenská úmrtnosť je v Zambii 8,9 % novorodencov, jednej žene sa za život priemerne narodí 5,4 detí a nádej na dožitie je 37,4 rokov (37,1 muži a 37,7 ženy). V Zambii je 98,7 % ľudí negroidnej rasy, 1,1 % europoidnej a 0,2 % ostatných rás. Z náboženstva prevažuje kresťanstvo, zastúpený je tiež islam a hinduizmus; asi 1 % obyvateľov sú animisti (animizmus). poznámka: data sú z roku 2002
Náboženstvo
Zambia je na základe svojej konštitúcie oficiálne "kresťanskou krajinou", ale uznáva náboženskú slobodu a chráni ľudské práva v oblasti náboženského sebaurčenia. Náboženská príslušnosť v Zambii je nasledovná: protestantské cirkvi 75,3 %, rímskokatolícka cirkev 20,2 %, tradičné náboženstvo 2,7 %, bez vyznania 1,8 %. Zatiaľ čo menej ako tri percentá populácie formálne stále vyznávajú tradičné náboženstvo, zambijské kresťanstvo je intenzívne synkretizované s lokálnymi tradičnými kultmi. Asi tri štvrtiny populácie sa hlásia k jednej z niekoľkých protestantských denominácií, vrátane anglikánstva, novoapoštolských cirkví, luteránstva, Jehovových svedkov, Cirkvi adventistov siedmeho dňa a Cirkvi Ježiša Krista Svätých posledných dní. Kresťanstvo sa do Zambie výraznejšie dostalo prostredníctvom misií v druhej polovici 19. storočia a jeho široká škála cirkví a hnutí odráža meniace sa vzorce misionárskej činnosti; napríklad katolicizmus prišiel z portugalského Mozambiku na východe, zatiaľ čo anglikánstvo odráža britské vplyvy z juhu. Po získaní nezávislosti v roku 1964 zaznamenala Zambia väčší príliv ďalších cirkevných misií z celého sveta, najmä Ameriky a Nemecka. Potom, čo sa v roku 1991 stal prezidentom Frederick Chiluba, letničný kresťan, sa letničné zbory značne rozšírili po celej krajine. V Zambii je zastúpené veľké množstvo menších kresťanských denominácií. Krajina má jednu z najväčších svetových komunít Adventistov siedmeho dňa, približne 1 z 18 Zambijcov. Stredoafrická luteránska cirkev má v krajine vyše 11 000 členov. Asi 12 % Zambijcov je členmi Novej apoštolskej cirkvi. Z tradičných náboženstiev je v Zambii prítomné napríklad tumbukské náboženstvo, náboženstvo Zulu aj tradičné juhoafrické liečiteľstvo.
Všeobecne
Zambia je typický rozvojový štát. Celkový Hrubý domáci produkt (prepočítaný podľa parity kúpnej sily) Zambie dosahoval v roku 2002 8,5 miliardy USD. V prepočte na 1 obyvateľa bol teda HDP (v parite kupnej sily) 870 USD za rok. Rast HDP za rok 2001 činil 3,9 %. V roku 2000 bola nezamestnanosť v Zambii 50 %. Rozdelenie HDP (v parite kupnej ceny) za rok 2000: Rozdelenie pracovných síl (3,4 miliónov ľudí) za rok 2000: V Zambii sa platí zambijskou kwachou (= 100 ngwee). Ročná inflácia v Zambii dosahuje 21,5 %. Zmenný kurz zambijskej kwachy voči americkému doláru v januári roku 2002 bol 1 USD = 3 848 ZMK.
Priemysel
Zambijský priemysel je založený predovšetkým na ťažbe a spracovaní nerastných surovín. Medzi hlavné nerastné suroviny Zambie patrí predovšetkým meď, ktorá sa ťaží v tzv. medenom páse (Copperbelt) pri hraniciach s Demokratickou republikou Kongo. Do tohoto medeného pásu je sústredený najväčší počet obyvateľov a miest. 23. septembra 2006 bola prezidentom potvrdená aj prítomnosť ropy, taktiež na severozápade krajiny. V ďalších rokoch by mal nasledovať geologický prieskum aj v ďalších častiach krajiny.
Rast priemyselnej produkcie v Zambii činí 5,1 % ročne. 99 % elektrickej energie je vyrobenej vo vodných elektrárňach, časť z nej je aj vyvážaná.
Poľnohospodárstvo
Poľnohospodárstvo v Zambii je extenzivného typu, na nízkom stupni modernizácie a z veľkej časti samozásobiteľské. Napriek tomu že je tu najvyšší počet vodných zdrojov v juhoafrickom regióne, niesu takmer vôbec využívané k zavlažovaniu – len pôdy je zavlažovaná (údaj za rok 1998). Zambia produkuje málo významné množstvo kukurice, dreva, cukrovej trstiny a tabaku. Živočíšna výroba je rovnako veľmi zaostalá – chová sa len nevýznamné množstvo hydiny.
Doprava
V Zambii je takmer ciest (väčšina prašných), cez  úzkorozchodnej  železničnej trate, cez  vodných ciest a  ropovodov. Na území Zambie je 111 letísk, z toho len 11 zo spevnenou dráhou. Jediné Zambijské letisko má dráhu dlhšiu ako a ďalšie 3 letiská majú dráhu dlhú medzi 2,5.
Jazdí sa vľavo, vozový park je relatívne zastaraný.
Vývoz
Zambia je najväčším svetovým exportérom medi (55 % zambijského vývozu), ďalej vyváža kobalt, tabak, bavlnu a elektrickú energiu. Vývoz smeruje prevažne do Veľkej Británie (25,2 %), Juhoafrickej republiky (24,5 %), Švajčiarska (9,4 %) a Malawi (7,5 %). Ročný objem vývozu v roku 2001 bol 876 mil. USD.
Dovoz
Zambia dováža hlavne stroje, automobily, ropné produkty, potraviny a oblečenie, a to prevažne z Juhoafrickej republiky (67,1 %), Veľkej Británie (9,8 %), Zimbabwe (7,5 %) a Spojených štátov amerických (5,9 %). V roku 2001 činil objem dovozu 12 miliárd USD.
Turizmus
right|thumb|250px|Satelitná mapa Zambie
Vodopády
Medzi Zambijské zaujímavosti patria známe Viktóriine vodopády na rieke Zambezi ležiace asi od mesta Livingstone na hraniciach so Zimbabwe. Vodopády sú 1 700 metrov dlhé a necelých 100 metrov hlboké. Vstupné zo Zambijskej strany je 20 USD pre cudzincov a 12 ZMW (= 1,20 EUR) pre miestnych obyvateľov (aktualizované: august 2017). Viktóriine vodopády pre európsky svet objavil 17. novembra 1855 David Livingstone, ktorý ich pomenoval na počesť vtedajšej britskej panovnice. V domorodom jazyku sa vodopády nazývajú Mosi-oa-tunya, t. j. Hromový dým.
Okrem Viktóriiných vodopádov sú významnými ešte vodopády Ngonye.
Príroda
V Zambii je cez desať národných parkov. Patrí k ním napríklad South Luangwa s jednou z najpočetnejších populácií slonov v Afrike. Ďalej sú v Zambii parky Kafue a Sioma Ngwez.
Príroda v Zambii je považovaná za jednu z najkrásnejších na svete vôbec – priamo v divokej prírode možno obdivovať levy, hrochy, byvoly, zebry a žirafy.
Do územia Zambie zasahuje tiež časť jazera Tanganika a niekoľko ďalších jazier.
Víza
Zambijské vízum je možné získať na ktoromkoľvek zastupiteľskom úrade Zambie či Veľkej Británie alebo priamo na ktoromkoľvek hraničnom priechode do Zambie. Poplatok za udelenie jednodňového víza je 20 USD, 50 dolárov za jednorazové a tranzitné vízum, 80 dolárov za vízum na dva a viac vstupov. Víza možno udeliť maximálne na 90 dní, cestovný pas musí byť platný aspoň 90 dní od dátumu vydania víza. K žiadosti o zambijské vízum treba vyplniť formulár a priložiť dve fotografie. Na získanie víza na hraničnom priechode do Zambie (napr. letisko) nepotrebujete vypĺňať žiaden formulár, ani mať fotografie. Stačí cestovný pas a peniaze. Na letisku v Lusake sa dá platiť aj kartou (Visa, MasterCard). O víza do Zambie sa dá požiadať aj elektronicky (tzv. e-Visa).
Problémy
Zambia je chudobná, typicky rozvojová krajina. Obrovským problémom je tu AIDS – v roku 1999 takmer 20 % obyvateľstva (asi 870 000) bolo nakazených vírusom HIV a počet úmrtí na chorobu AIDS v tomto roku presiahol 99 000 ľudí. Priemernou dĺžkou života 37,35 roka sa Zambia radí na 6. najnižšiu priečku na svete. Na druhej strane nie je v Zambii príliš rozvinutý obchod s drogami a tiež hospodárska kriminalita tu nehrá významnú úlohu. V súčasnej dobe nemá Zambia s ostatnými štátmi žiadne konflikty a tiež vnútroštátna bezpečnostná situácia je relatívne priaznivá. Darcovia rozvojovej pomoci hodnotia veľmi kladne hodnotia proinvestičnú hospodársku politiku vlády.
Administratívne členenie
Zambia sa člení na 9 provincií:
Pavuk
Pavuk je priezvisko, pozri Pavuk (priezvisko), napr.:
Pourlans
Pourlans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žiarsky potok (prítok Trnávky)
Žiarsky potok je krátky potok v Dolnom Zemplíne, v severozápadnej časti okresu Trebišov. Je to pravostranný prítok Trnávky, meria 2,6 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Bogota, na severozápadnom svahu Veľkého Žiaru (708,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 555 m n. m. Od prameňa sa postupne stáča na severovýchod, koryto vytvára dvojitú vlnovku a vteká do výbežku Východoslovenskej pahorkatiny, podcelku Podslanská pahorkatina. Tu sa stáča a pokračuje severojužným smerom. Bez pribratia prítokov ústi západoseverozápadne od obce Dargov, v blízkosti rekreačného strediska Biele Studničky, v nadmorskej výške približne 287 m n. m. do Trnávky.
Midwayské ostrovy
thumb|Midwayské ostrovy na satelitnej snímke [[National Aeronautics and Space Administration|NASA z roku 2008]]
Midwayské ostrovy alebo (staršie) Midway (/Midway Island/Midway Islands; hav. Pihemanu Kauihelani) sú atoly s rozlohou, nachádzajúce sa v severnom Tichom oceáne (blízko severozápadného konca Havajského súostrovia), približne na tretine cesty medzi Honolulu a Tokiom.
Je to súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie (unincorporated territory) a územie bez ustavujúceho aktu Kongresu (unorganized territory).
V súčasnosti je letisko na ostrovoch používané ako núdzové letisko pre dopravné lietadlá, ktoré lietajú cez Tichý oceán podľa pravidiel ETOPS.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dvorníky
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dvorníky v okrese Hlohovec.
New Orleans (budova)
náhľad|vpravo|New Orleans
New Orleans je mrakodrap v holandskom meste Rotterdam. Bol postavený v rokoch 2007 - 2010 a jeho architektom bol portugalský architekt Álvaro Siza Vieira. S výškou je najvyššou obytnou budovou v Holandsku a druhým najvyšším mrakodrapom v meste (po Maastoren). Vrchol antény sa nachádza nad úrovňou ulice. V budove sa nachádza 45 poschodí.
Les Ferres
Les Ferres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alopatia
Alopatia je liečebná metóda snažiaca sa v tele vyvolať obranný proces liekmi opačného účinku, pôsobiacimi proti prejavom choroby. Opakom alopatie je homeopatia. Názov alopatia ako prvý použil Samuel Hahnemann, zakladateľ homeopatie, pre označenie „klasickej” medicíny. Definícia pojmu je stále predmetom dohadov.
Ófehértó
Ófehértó je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v Baktalórántházskom okrese.
Má rozlohu 4317 ha a žije tu 2650 obyvateľov (2007).
Medveď baribal
Medveď baribal alebo medveď čierny alebo baribal je druh medveďa, ktorý má svoj prirodzený domov v Severnej Amerike.
Opis
Baribal dosahuje v dospelosti dĺžku tela 1,3 až 1,9 metra, chvost meria približne od 7 do 15 centimetrov, v kohútiku je vysoký 1 meter a jeho hmnotosť je od 55 do 300 kilogramov. Samce sú výrazne väčšie než samice. Srsť sa mení v závislosti od lokality výskytu. Na východe Severnej Ameriky je obvyklá čierna srsť, na západe škoricová alebo žltohnedá a na pacifickom pobreží sivomodrá. Tento druh má silné predné laby s krátkymi pazúrmi, ktorými preráža staré pne hľadajúc červy a larvy. Využíva ich aj pri lezení po stromoch, na ktorých oberá perami ovocie. Uši su v porovnaní s medveďom hnedým väčšie a vztýčenejšie a nemá na rozdiel od neho chrbtový hrb.
Výskyt
Žijú najmä v chladných severských lesoch a tundrách ale vyskytujú sa aj v močiaroch štátu Louisiana, v subtropických lesoch v okolí Floridy a Mexika.
Správanie
Baribal je typické lesné zviera. Na rozdiel od niektorých iných druhov medveďov vie znamenite šplhať. Okrem toho dokáže aj výborne plávať. Väčšinu svojho času strávi hľadaním potravy. Je to plaché zviera snažiace sa vyhýbať konfrontáciam s inými medveďmi či už samotnými baribalmi alebo väčším a silnejším grizlym. Niekedy sa dobýja do chát alebo vozidiel, kde hľadá potravu, ale stretnutiu s ľudmi sa usiluje vyhnúť. Jeho aktívny život prebieha predovšetkým v noci, na jeseň je ale aktívny aj cez deň, zháňa totiž potravu pre vytvorenie dostatočných zásob tuku pre zimný spánok.
Potrava
Hoci patrí medzi šelmy, okolo 95 % potravy baribala tvorí rastlinná strava. Jeho výživa sa mení v závislosti od ročných období z raslín sú to najmä korienky, výhonky, púčiky, bobuľovité ovocie a orechy. Často rozhrabáva svojimi labami staré a spráchnivené pne hľadajúc v nich hmyz a larvy. Súčasťou jeho potravy sú aj vtáčie mláďatá a vtáčie vajíčka, ktoré väčšinou hľadá vo vysokých korunách stromov. Do výšin stromov sa musí vydávať aj pre svoju veľmi obľúbenú pochúťku, ktorou je med divých včiel. Baribal ale nepohrdne ani včelami samotnými alebo ich larvami. V riekach potom loví ryby. Príležitostne loví aj cicavce, veľmi si obľúbil najmä urzony alebo jelene. Tiež loví kamzíky, ktoré naženie na okraj skaly, odkiaľ ich potom zhodí.
Hibernácia
Na začiatku zimy si baribal začína hľadať vhodné miesto, kde by ju prečkal. Najtypickejšími miestami pre neho bývajú brlohy v dutinách stromov, jaskyniach, pod vyvráteným stromom alebo diery, ktoré si sám vyhrabe. V tomto brlohu je niekedy schopný stráviť až šesť mesiacov. Prebúdza sa začiatkom mája.
Kostolec (okres Považská Bystrica)
Kostolec (pôvodný názov Kostelec) je obec na Slovensku v okrese Považská Bystrica.
Dejiny
Názov obce Kostelec vznikol alebo bol pravdepodobne odvodený od kostola, ktorý mal byť udajne v dávnych dobách postavený na kopci nad dedinou dodnes volaným Kostelná. Dedinu tvorilo niekoľko drevených domov, ktoré z času na čas zničil požiar. V súčasnosti sa zachovali len dve drevenice. K histórii obce patrí spomenúť, že na potoku Teplianka boli postavené tri mlyny, pričom prvý stál vyše pánskej záhrady, druhý na doline oproti drevenej škole patril Grinovi a tretí, ktorého majiteľom bol Štafen a neskôr Škríp, stál pod lesom.
Stopy osídlenia pochádzajú už zo staršej doby kamennej (22 000 pred Kr.) respektíve aj neskoršej doby kamennej (2000 pred Kr.)
Havajčina
Havajčina (‘Ōlelo Hawai'i) je jazyk polynézskych praobyvateľov Havajských ostrovov, na ktorých sú oficiálnym jazykom popri angličtine.
Patrí medzi austronézske jazyky a je príbuzný so samojčinou, maorijčinou, fidžijčinou a inými polynézskymi jazykmi. Vzdialene je príbuzný s niektorými juhoázijskými jazykmi a niektorými jazykmi Indického oceána.
Jazyk je ohrozený vyhynutím, dnes už ním hovorí len asi 1500 ľudí ako materinským jazykom, z toho polovica má vyše 70 rokov. Školami a vysielaním v havajčine sa úrady snažia jazyk oživiť.
Od havajčiny treba odlíšiť havajský pidžin.
Olcsva
Olcsva je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Vásárosnaményi.
Má rozlohu 996 ha a žije tu 695 obyvateľov (2007).
Soyaux (kantón)
Soyaux je francúzsky kantón v obvode Angoulême v departemente Charente v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 5 obcí.
Železničný viadukt v Smržovke
náhľad|Železničný viadukt v Smržovke v zime 2013/14 Železničný viadukt v Smržovke na trati Liberec – Tanvald bol stavaný v rokoch 1893 až 1894. Pri jeho stavbe bola použitá žula. Prvá oprava viaduktu bola vykonaná v roku 2008. Viadukt má celkom 9 oblúkov.
Serhij Kolubajiv
Serhij Kolubajiv (niekedy sa udáva aj ako  Ing. Sergej Kolubajiv, * 22. júl 1896, Nova Ušycia, Ruská ríša, dnes Ukrajina – † 8. marec 1973, Praha) bol český entomológ ukrajinského pôvodu. Vedecký pracovník – odborník na lesnícku entomológiu, člen České společnosti entomologické od roku 1944. Bol aj členom České zoologické společnosti a Čs. spol. pro vědy lesnícké veterinární a potrav. při ČSAV.
Životopis
Narodil sa v Novej Ušici na Ukrajine. Tu navštevoval i základnú školu. Potom v rokoch 1912 – 1918 pokračoval v štúdiu na strednej poľnohospodársko-priemyselnej škole v Kamenci Podolskom na Ukrajine. V rokoch 1918 – 1920 absolvoval štyri semestre Prírodovedeckej fakulty Kameneckej ukrajinskej univerzity. V rokoch 1921 – 1922 prestúpil na prírodovedecko-matematickú fakultu Varšavskej univerzity v Poľsku. Svoje vysokoškolské štúdium ukončil v rokoch 1922 až 1927 na území Česko-Slovenska. 1. apríla roku 1929 nastúpil ako volontér v Státním výzkumném ústavu pro ochranu lesů v Prahe. Tu od 1. júna roku 1930 pracoval ako pomocná vedecká sila. Pôsobil tu postupne v rôznom pracovnom zaradení – od odborného úradníka až po samostatného vedeckého pracovníka. Tu pôsobil až do svojho odchodu na dôchodok 1. októbra 1958.
Entomologické aktivity
Entomológii sa začal venovať v roku 1913, ešte počas stredoškolských štúdií. Neskôr s prestávkami pokračoval v štúdiu entomológie i počas svojich vysokoškolských štúdií až do roku 1927. Pôvodne sa spočiatku venoval blanokrídlovcom (Hymenoptera) a to prevažne čeľadi lumkovitých (Ichneumonidae) a lumčíkovitých (Braconidae). V tomto období spolupracoval s viacerými významnými česko-slovenskými odborníkmi na rad blanokrídlovcov. Od roku 1929 sa inžinier Kolubajiv začal zaoberať štúdiom hmyzu pre potreby činnosti lesníckeho ústavu. Zameral sa na ďalšie druhy hmyzu, predovšetkým na škodcov. Vlastnú zbierku hmyzu si nebudoval, ale všetok ním nazbieraný materiál bol uložený v centrálnej zbierke Výzkumného ústavu lesního hospodařství a myslivosti ve Zbraslavi – Strnadech. Jeho práce, ktoré publikoval mali význam i pre potreby slovenských entomológov, hlavne pre odborníkov na lesnícku entomológiu. Mnohé svoje práce publikoval sám, ale spolupracoval tiež aj s inými významnými entomológmi tohto obdobia, napr. s prof. Juliusom Komárkom, prof. A. Kalandrom, J. Kudlerom a pod. Svoje kratšie práce publikoval v mnohých lesníckych, entomologických, zoologických a poľnohospodárskych periodikách, ale i v zborníkoch vedeckých prác Výzkumného ústavu lesního hospodářství.
Infrastructure for Spatial Information in the European Community
Infrastructure for Spatial Information in the European Community (skr. INSPIRE) je iniciatívou Európskej komisie, ktorá si kladie za cieľ vytvoriť európsky legislatívny rámec potrebný na vybudovanie európskej infraštruktúry priestorových informácií.
Čo je to INSPIRE
Infraštruktúra priestorových informácií v ES (INSPIRE). Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007 o zriadení Infraštruktúry pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve.
Povinnosti vyplývajúce zo smernice
Smernica ukladá členským štátom povinnosti v oblasti priestorových dát a služieb na nich založených. Vo všeobecnej rovine určuje pravidlá pre tvorbu metadát (pozri ďalej), sieťové služby, zdieľanie dát a koordináciu. Sieťovými službami sa rozumejú služby, ktoré majú umožniť vyhľadávanie, prehliadanie, sťahovanie a transformáciu dát alebo spustenie ďalších služieb.
Oblasť dát, pre ktorú toto všetko platí sa bude postupne rozširovať. Podrobné pravidlá pre témy uvedené v prílohe I sa musia prijať najneskôr do 15. mája 2009, príloha II a III najneskôr do 15. mája 2012.
K základnému dokumentu sú postupne doplňované vykonávacej smernice, prvá z nich je Nariadenie Komisie ES č. 1205/2008 týkajúca sa metadát, teda toho, ako majú byť priestorové údaje spadajúce pod INSPIRE popísané. Metadáta podľa príloh I a II musia byť pripravené do 2 rokov od prijatia vykonávacích predpisov.
Implementačné pravidlá (IP)
IP sú praktickou realizáciou cieľov stanovených v smernici INSPIRE. V rámci implementácie už dostávame hmatateľné výsledky, tie sú tvorené podľa odporúčaní a technických noriem z implementačných pravidiel. Na tvorbe implementačných pravidiel sa podieľajú Coordination Team, Eurostat, Joint Research Centre, Drafting teams, a iné.
Poznáme dva druhy implementačných dokumentov: nariadenia (EN: Regulation), rozhodnutia komisií (EN: Commision Decision).
Dátové špecifikácie
Patria medzi najdôležitejšie dokumenty publikované odborníkmi zaoberajúcimi sa príslušnou témou (výrobné a priemyselné zariadenia, chránené územia a podobne). Pracovníci riešiaci rovnakú problematiku sú združovaný do pracovných skupín pomenovaných podľa tém.
Každá téma z prílohy ma vypracovanú dátovú špecifikáciu dostupnú na natívnej online lokalite (http://inspire.ec.europa.eu/index.cfm/pageid/2) venovanej smernici INSPIRE. Ďalšou možnosťou ako vyhľadať vhodnú dátovú špecifikáciu je národná obdoba geoportálu prevádzkovaného SAŽP (http://inspire.gov.sk ). Dátová špecifikácia sa v slovenských dokumentoch nazýva aj údajovou špecifikáciou (rôzne pomenovanie podľa kolektívu prekladateľov).
Národná legislatíva nadväzujúca na smernicu INSPIRE
Národná infraštruktúra priestorových informácií (NIPI) je označenie virtuálneho priestoru. Je vytvorený na základe pravidiel a noriem pre potreby spravovania priestorových dát na Slovensku. Vznik takej to iniciatívy bol obhajovaný už pred prijatím smernice INSPIRE. Rozvoj podporovala aj Slovenská agentúra životného prostredia (SAŽP) ako kľúčová inštitúcia pri transpozičnom a implementačnom procese. Pod jej záštitou v roku 2004 Ing. Tuchyňa vypracoval hodnotenie ešte len pripravovanej smernice. Jedným zo záverov, ktoré vyvodil bola potreba štúdie ekonomických dôsledkov. Vyčíslenie nákladov malo ukázať nielen objem potrebných financií, ale stanoviť kroky na zvýšenie návratnosti vynaložených prostriedkov. Druhým záverom je odporučenie vzniku Národnej infraštruktúry pre priestorové informácie. Podľa vyjadrení autora by NIPI mala už od začiatky štruktúrou podliehať INSPIRE štandardom.
Celý proces vzniku NIPI je zastrešený rovnomenným zákonom č.3/2010 Z.z. O národnej infraštruktúre priestorových informácií (NIPI) a doplňujúcimi vyhláškami a nariadeniami. Vstupom zákona do platnosti (1.2.2010) bola v našich podmienkach ukončená transpozičná fáza uplatnenia cieľov smernice INSPIRE. Pôvodný zákon bol k 12.11.2015 upravený a doplnený zákon č.362/2015 Z.z. (zmeny sú popísané nižšie).
Zákon vytvorený ako legislatívny podklad, definuje pojmy a činnosti používané pri implementácií priestorových údajov. NIPI popisuje ako infraštruktúru zloženú z priestorových údajov, metaúdajov, sieťových služieb a podobne. Podľa odporúčaní odbornej verejnosti je hlavným dôvodom legislatívneho spracovania problematiky smernica INSPIRE. Teda zákon legislatívne definuje pojmy týkajúce sa priestorových informácií.
Príklad definície sieťových služieb – nimi rozumieme vyhľadávacie, zobrazovacie, ukladacie a transformačné aplikácie. Tieto zabezpečujú fungovanie infraštruktúry nakladanie s metaúdajmi, celými informáciami, alebo len ich časťami.
Slovenská agentúra životného prostredia (SAŽP) je zákonne určená za tzv. kontaktnú osobu, zabezpečujúcu komunikáciu medzi Európskou komisiou a povinnými osobami. Zákon ďalej stanovuje povinné osoby pre jednotlivé témy z Annex I. až III.. Ich povinnosťou je dohliadať na implementačné procesy súvisiace so smernicou a im pridelenou témou. Chránené územia (EN: Protected Sites), je desiata z tém uvedených v prvej prílohe (Annex I.). Naposledy bola jej dátová špecifikácia upravovaná 17.4.2014. Povinnými osobami pre uvedenú tému sú Ministerstvo životného prostredia SR a Ministerstvo kultúry SR. Právnymi predpismi vzťahujúcimi sa k téme sú Zákon č. 543/2002 Z.z. o ochrane prírody a krajiny, zákon č.49/2002 Z.z. o ochrane pamiatkového fondu.
Zmeny, ktoré priniesol zákon č.362/2015 Z.z.
Zákon stanovuje povinnosť posielanie správ o stave metaúdajov, priestorových údajov a služieb pre zainteresované inštitúcie smerom k povinnej osobe. Všetky tieto správy budú prispievať ku funkčnosti Registra priestorových informácií. Register priestorových informácií je definovaný ako informačný systém verejnej správy, ktorý zabezpečuje jednotný prístup k zdrojom súborov priestorových údajov a služieb priestorových údajov, vrátane ich metaúdajov. Správcom registra je Ministerstvo životného prostredia. Zákon upravuje funkciu národného geoportálu, má zabezpečiť prístup na tematické geoportály. Podobne tak bola doplnená definícia Národnej vyhľadávacej služby, ktorá sprístupňuje obsah registra priestorových informácií pre informačné systémy verejnej správy. Tvorcovia zákona legislatívne zabezpečili možnosť tvorby samostatných geoportálov povinnými inštitúciami. V prípade finančnej náročnosti môže svoje metaúdaje a údaje sprístupňovať prostredníctvom národného geoportálu. Povinné osoby prijmú opatrenia na zdieľanie súborov priestorových údajov a služieb. Tieto opatrenia môžu byť prijaté vo forme dohody o spoločnom využívaní priestorových údajov a služieb medzi organizáciami. Ďalej zákon definuje ustanovenie platné od 1.5.2016. Podľa neho majú byť metaúdaje o súboroch priestorových údajov a službách vytvorené do 30.4.2016 sprístupnené Registru priestorových informácií. V prípade ak je ich správcom poverená osoba je lehota sprístupnenia 6 mesiacov od uvedenia Registra do prevádzky. Ak je správcom obec je lehota stanovená do dvoch rokov od uvedenia Registra priestorových informácií do prevádzky.
Zdroj
Podstatná časť je zmenená podľa záverečných prác vypracovaných na na akademických inštitúciách (Univerzita Komenského - Prírodovedecká fakulta, Slovenská technická univerzita - stavebná fakulta)
Llívia
thumb|Románsky kostol v Llívii
Llívia je španielska exkláva v južnom Francúzsku. Leží v Pyrenejách v regióne Cerdaña, východne od hraníc Andorry a len  severne od španielskych hraníc. Je administratívnou súčasťou Katalánska a provincie Girona. Vo Francúzsku je územie obklopené teritóriom oblasti Languedoc-Rousillon a departementu Pyrénées-Orientales. Na úzkom území medzi exklávou a španielskou hranicou ležia francúzske obce Uz a Bourg-Madame, najbližším španielskym mestom je Puigcerda.
Základné údaje: Súčasťou Llívie je aj rozsiahle územie severne od nej, ktoré získala do užívania od Francúzska, ako kompenzáciu za existujúci status enklávy v rámci francúzskeho teritória. Nachádza sa na západnom brehu jazera Lac de les Bouillouses a je využívané prevažne na poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo. Po vybudovaní francúzskeho hotela na tomto území (l'Hôtel Bones Hores) došlo k viacerým súdnym sporom medzi Francúzskom a Španielskom. Bolo dohodnuté, že hotel prejde do vlastníctva Llívie v roku 2030. Ďalšie územie na východnom brehu jazera stratila Llívia v prospech Francúzska súdnym rozhodnutím z roku 1831.
Fléac-sur-Seugne
Fléac-sur-Seugne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Llívia
V rímskom období stálo na území dnešnej Llívie iberské oppidum, ktoré ovládalo celý priľahlý región Cerdaña a bolo jeho hlavným centrom. Rimania ho nazývali „Julia Libica“. V stredoveku sa hlavným strediskom stal neďaleký Hix (dnešná francúzska obec Bourg-Madame), avšak na vrchu nad Llíviou bol vybudovaný hrad s obrannou funkciou (dodnes sa zachovali len ruiny), preto aj naďalej zostala strategicky významným sídlom. V neskoršom období sa najvýznamnejším centrom oblasti stalo mesto Puigcerda (dnes v Španielsku), ktoré spravovalo oblasť Cerdaña ako súčasť Španielskeho kráľovstva. V roku 1528 Llívia získala mestské práva od španielskeho kráľa. V roku 1659 bola podpísaná tzv. Pyrenejská dohoda medzi Španielskom a Francúzskom, ktorou bola ustanovená spoločná hranica, ktorá však rozdelila región Cerdaña na dve časti. Severná časť s 33 obcami pripadla francúzskej korune, ale Španielsko sa odmietlo vzdať Llívie z dôvodu mestských práv (v zmluve sa spomínajú len vidiecke obce).
Presná demarkácia hranice exklávy sa začala v roku 1868. V teréne bolo osadených približne 600 hraničných kameňov, pričom číslom 1 bol označený najstarší zachovaný hraničný kameň nazvaný Pedra Detra. Na llívijskej strane sú kamene označené písmenami LL, na francúzskej strany v závislosti od príslušnej obce, ktorej katastrálne územie susedí s Llíviou.
Fléac-sur-Seugne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pachoľa
Pachoľa je výrazný pyramídovitý hôľnato-skalnatý vrchol v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Od susedného Baníkova ho oddeľuje len Baníkovské sedlo. Je 6. najvyšším vrcholom Západných Tatier. Hrebeň sa na ňom stáča na sever.
Fléac-sur-Seugne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pachoľa
Lavínové žľaby
Pre svoj skalnatý profil zo strany Spálenej doliny do doliny nespadá žiaden lavínový žľab. Opačne to však je zo strany Hlbokej doliny a doliny Parichvost, kde je terén hôľnatý, takže môže do nich spadať viacero žľabov. Najväčší počet lavínových žľabov spadá do časti Plačlivé nad Vrecom.
Výhľady
Pre svoju výhodnú polohu Pachoľa poskytuje nádherné výhľady prakticky na všetky svetové strany – na Baníkov, Spálenú, Baranec, Osobitú aj Liptovskú kotlinu.
Bacolor (kráter)
Bacolor je kráter na Marse, ktorý sa nachádza na súradniciach 33° S a 241,4° Z. Má priemer a je pomenovaný po meste Bacolor na Filipínach.
Lomnička (okres Brno-venkov)
Lomnička je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 499 obyvateľov, z toho 251 mužov a 248 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 37,0 roka, ženy 38,5 roka).
SDRAM
right|thumb|SDRAM right|thumb|Jednostranný a obojstranný SDRAM modul PC133
Moduly SDRAM
Podľa rýchlosti:
Podľa CAS latencie:
Podľa napájania:
Podľa počtu strán:
Kia Slovakia
náhľad|278x278bod|[[Kia Sportage]] Kia Slovakia s. r. o. je výrobný závod kórejskej automobilovej spoločnosti Kia Corporation, ktorý sa nachádza pri Žiline v obci Teplička nad Váhom. Je to prvý a zatiaľ jediný závod tejto spoločnosti v Európe.
Spoločnosť bola založená 13. februára 2004. Základný kameň závodu bol položený v apríli 2004, samotná výstavba sa začala v októbri 2004, ukončená bola v decembri 2005. Skúšobná výroba bola spustená v lete 2006, sériová výroba v decembri 2006. Výrobná kapacita je teraz 350-tisíc automobilov ročne. Výška investície presiahla 2,3 miliárd eur. Rozloha závodu je. náhľad|279x279bod|Kia Slovakia 2022
Rekordné množstvo automobilov sa v závode podarilo vyrobiť v roku 2019, bolo to 344 tisíc vozidiel.
V máji 2021 sa obchodné meno spoločnosti Kia Motors Slovakia s. r. o. zmenilo na Kia Slovakia s. r. o. Cieľom je pomôcť značke Kia expandovať do nových oblastí obchodnej činnosti a urýchliť vývoj ekologických vozidiel novej generácie.
V roku 2021 bolo vyrobených 307 600 áut a viac ako 444 tisíc motorov. V roku 2021 bolo vyrobené aj 4. miliónte vozidlo. V roku 2022 to bolo 311 000 vozidiel a viac ako 460 tisíc motorov.
Kia Slovakia si dlhodobo a stabilne udržuje stabilnú zamestnanosť, ktorá k 31. decembru 2021 celkovo predstavovala 3 466 zamestnancov, pričom ich priemerný vek bol 39 rokov. Priemerná dĺžka odpracovaných rokov v Kia Slovakia dosiahla 12 rokov.
V súčasnosti (2022) sa tu vyrába model Sportage piatej generácie a model Ceed v štyroch variáciách : Ceed, Ceed SW, ProCeed a XCeed. Od roku 2019 sa tu vyrábal aj plug-in hybridná (PHEV) verzia modelov Ceed SW a  XCeed. Piata generácia modelu Sportage vo verzii PHEV sa vyrába od februára 2022.
V roku 2021 dosiahla spoločnosť Kia Slovakia tržby na úrovni 5,58 miliárd eur. Za rok 2021 odviedla Kia Slovakia na dani z príjmov do štátneho rozpočtu sumu presahujúcu 61 miliónov eur. <!-- V roku 2013 patrila spoločnosť Kia medzi troch najväčších platiteľov cla aj DPH. Výška dane odvedenej v roku 2013 bola 83,452 miliónov €, čo Kiu radilo na druhé miesto za Eustream, a.s. V roku 2014 na dani z príjmu odviedla 103,95 miliónov €. V roku 2015 zaplatila Kia daň z právnickej osoby viac ako 60 miliónov €. Podľa výročnej správy 2015:Zaplatená daň z príjmov 2015: -124 753, 2014:-121 027 a daň z príjmov 2015:-60 100 2014:-80 472. Podľa finstat daň z právnickej osoby 63328000. V roku 2015 tretí platiteľ za Eustream a SLSP -->  -->
Materská kórejská spoločnosť Kia Corporation je súčasťou Hyundai Motor Group.
Hadiarka
Hadiarka  (iné názvy: štíhlovka, koralovka , staršie užovka ; bohemizmus: korálovka; lat. Lampropeltis) je rod hadov z čeľade užovkovitých.
Hadiarky sú malej až strednej veľkosti, pochádzajú z Južnej a Strednej Ameriky. Sú to lesné a púštne hady, živia sa hlavne jaštericami, vtákmi, drobnými cicavcami a menšími hadmi. Koralovky sú vajcorodé. Niektoré druhy majú nápadné obrúčky - sfarbenie vo forme červených, čiernych a bielych kruhov, čím do určitej miery napodobňujú koralovce (Elapidae).
12. storočie
12. storočie je storočie, ktoré trvalo od roku 1101 do roku 1200.
1. tisícročie | 2. tisícročie | 3. tisícročie
10. storočie | 11. storočie | '''12. storočie''' | 13. storočie | 14. storočie | 15. storočie
0. roky | 10. roky | 20. roky | 30. roky | 40. roky
50. roky | 60. roky | 70. roky | 80. roky | 90. roky
Bacolor
Bacolor môže byť:
London Bridge (stanica metra)
London Bridge je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti Borough v obvode Southwark. Stanicu obsluhujú dve linky, od roku 1900 Northern Line a od roku 1999 aj Jubilee Line. Nachádza sa v tarifnej zóne 1. Stanica predstavuje prestupný bod medzi metrom a železničnou stanicou London Bridge.
História
Nástupištia Northern Line (pôvodne City & South London Railway) otvorili 25. februára 1900 na trase z Borough do Bank a Moorgate. Pôvodne mala trasa viesť na konečnú na King William Street obchádzajúc London Bridge. Ale výstavba novej stanice pri Bank of England v snahe zvýšiť kapacitu a umožniť ďalšie predlžovanie na sever vyžadovali nové umiestnenie tunelov, čo poskytlo príležitosť pre výstavbu stanice na London Bridge.
Pôvodný staničný vchod sa nachádzal na rohu ulíc London Bridge Street a Station Approach, neskôr bol však presťahovaný. Dnešné vchody sa nachádzajú na Borough High Street a Tooley Street. V 90. rokoch nástupištia Northern Line prestavali v snahe zvýšiť kapacitu prepravených cestujúcich pri otvorení predĺženej Jubilee Line.
Mihuľa potiská
Mihuľa potiská (Eudontomyzon danfordi) je druh mihule. Žije najmä vo východnej časti povodia Dunaja. Vyskytuje sa v podhorských úsekoch tokov. Na území Slovenska je kriticky ohrozená. Nie je parazitická.
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2016
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2016 boli v poradí 15. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Kišiňove, Moldavsku v dňoch od 28. júna3. júla 2016, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Arménska. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj 🇲🇨, ktoré už bolo aj vyžrebované do skupiny B. Moldavsko takéto podujatie organizovalo prvýkrát. Zápasy sa odohrali v aréne Futsal Arena FMF s kapacitou 1 400 divákov. Titul získalo 🇦🇲, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z 🇦🇩.
Drevo
Drevo je hromadné označenie pre kmene, konáre a korene stromov a krov bez povrchových pletív (a spravidla bez drene). Z botanického hľadiska to zodpovedá časti cievnych zväzkov (pevnému pletivu) rastlín, ktoré majú drevnatú stonku. Rastliny s drevnatými stonkami sú kry, korunné stromy alebo ihlanovité stromy. Taktiež drevnatie stržeň (stržeňbiologický stred stromu) buku.
Prírastky dreva za jedno ročné obdobie tvoria letokruhy.
Poloha dreva v stonke a časti dreva
Drevo vzniká z kambia (lyko je z felogénu). Ihličnaté dreviny majú jednoduchšiu štruktúru dreva ako listnaté, pretože listnaté sa vyvinuli z ihličnatých.
Zloženie
Rozlišujeme štyri úrovne poznania dreva:
Stržeň
Stržeň je biologický stred (nie vždy aj geometrický), pozostatok primárneho predlžovacieho rastu stromu. Priemer 2 –  na priečnom reze. Považujeme ho za chybu dreva. Tvary: kruhový (brest), trojhranný (buk), hviezdicový (dub), laločnatý (borovica), päťhranný (topoľ).
Stržňové škvrny
Sú dôsledkom poškodenia kambia (vrstva medzi lykom a drevom) larvami múch rodu Agromyza, ktoré tam kladú vajíčka. Potom, ako sa larva vyliahne a prehryzie von, sa táto rana zacelí a je v dreve rozoznateľná podľa tmavého sfarbenia.
Ročný kruh
Ročný kruh je vrstva dreva prirastená za jeden rok (vegetačné obdobie). Rok = vegetačné obdobie (rastie) + vegetačný pokoj (odpočíva).
Vegetačné obdobie
Menia sa podmienky ako vlhkosť pôdy a vzduchu, teplota, dĺžka a intenzita slnečného svitu. V závislosti na meniacich sa podmienkach sa mení aj kvantita a kvalita novovytvorených buniek.
U drevín rastúcich v miernom pásme sú rozoznateľné dve kvalitatívne rozdielne vrstvy: Prechod medzi jarným a letným drevom je ostrý, skokovitý a u listnatých drevín pozvoľný.
Živicové kanáliky
Anatomický útvar v dreve, v ktorom sa tvorí živica (letné drevo). Nachádzajú sa len v niektorých ihličnatých drevinách, napr. borovica, limba, smrek. Podľa umiestnenia sa delia na: Živica, ktorá ich vyplňuje, zvyšuje odolnosť dreva, výhrevnosť, znižuje nasiakavosť a sťažuje povrchovú úpravu. Podiel živice z objemu dreva: 0,2 % smrek (smrek a jedľa majú takmer rovnaké drevo, len jedľa nemá živicové kanáliky), 1 % borovica.
Cievy
Pozdĺžne usporiadané vodivé pletivá v dreve listnatých drevín (ihličnany nemajú cievy). Nachádzajú sa ako v kruhovito-pórovitých, tak aj v roztrúseno-pórovitých. Usporiadanie ciev na priečnom reze, je dôležité pre identifikáciu dreva.
Farba dreva
Závisí od:
Hustota, tvrdosť dreva
Je daná podielom bunkových stien v objemovej jednotke dreva a obsahom vody v dreve. Tvrdosť je úmerná hustote dreva.
Podľa druhu dreviny
Alternatívne možno listnaté drevo rozdeliť na: alebo
Podľa krokov výroby
Po spílení sa strom upravuje na :
Vlastnosti
Drevo je najstarší konštrukčný materiál človeka. Jeho vlastnosti závisia od druhových vlastností dreviny, stanovištných podmienok (výška, pôda, svetelné podmienky, veterné podmienky…), veku stromu/kra a miesta v kmeni.
Jalšovík (potok)
Jalšovík je vodný tok na Krupinskej planine, na území Hontu, v okrese Krupina. Je to ľavostranný prítok Krupinice a má dĺžku 15 km.
Drevo
Vlastnosti
Má rôzne farby podľa druhu stromu.
Zosychanie dreva
Schopnosti dreva zmenšovať pri vysychaní svoje rozmery hovoríme zosychanie. Zosychanie neprebieha v dreve po celú dobu vyparovania vody, ale len od okamihu kedy sa vyparí všetká voľná kapilárna voda a začne sa vyparovať voda hygroskopická (z bunkových stien) t. j. od okamihu, kedy vlhkosť dreva odpovedá bodu nasýtenia vlákien (20 – 30 %). Ako ukázali výskumné práce, jednotlivé prvky dreva sa pri zosychaní správajú rôznym spôsobom. Priemery ciev a parenchymatické bunky sa obyčajne zmenšujú v tangenciálnom smere a nepatrne sa zväčšujú v radiálnom smere. Drevné vlákna usychajú rovnako v terciálnom aj radiálnom smere. Dreňové lúče v smere šírky vysychajú viac než v pozdĺžnom smere. Preto nie je zosychanie dreva vo všetkých smeroch rovnaké. Najmenšie zosychanie pozorujeme v smere dĺžky vlákien a najväčšie v tangenciálnom smere.
Jalšovík (potok)
Prameň: v Krupinskej planine, v podcelku Závozská vrchovina, v lokalite Pod Žobrákom severne od obce Horné Mladonice v nadmorskej výške okolo 565 m n. m.
Smer toku: prevažne na juhozápad
Geomorfologické celky: Krupinská planina, podcelky Závozská vrchovina a Bzovícka pahorkatina
Prítoky: jediným významným prítokom je pravostranný Čekovský potok
Olcsvaapáti
Olcsvaapáti je obec v Maďarsku v Sabolčsko-satmársko-berežskej župe v obvode Fehérgyarmati.
Jalšovík (potok)
Ústie do Krupinice západne od obce Dolný Badín v nadmorskej výške 201,8 m n. m.
Olcsvaapáti
Má rozlohu 1100 ha a žije tu 316 obyvateľov (2007).
Les Mujouls
Les Mujouls je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jalšovík (potok)
Obce: Horné Mladonice, Dolné Mladonice, Horný Jalšovík a Dolný Jalšovík
Chrustenická šachta
náhľad|Vstupná štôlňa náhľad|Väčšina bane je dnes zatopená Železnorudný důl Chrustenice (Chrustenická šachta) je verejne prístupná expozícia železnorudnej bane Chrustenická šachta. Nachádza sa v obci Chrustenice v mieste, kde bola v prevádzke od roku 1861 do roku 1965 železnorudná baňa, ktorej hlavným železonosným minerálom bol siderit, menej hematit a chamosit, výnimočne však aj magnetit.