cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Česká literatúra v rokoch 1815 – 1918
1. generácia národných buditeľov
Stav sa pomaly začal meniť v roku 1830, kedy v Poľsku došlo k novembrovému povstaniu. 1. generácia národných buditeľov bezvýhradne podporovala Rusov, ale nastupujúca takzvaná '''2. generácia národných buditeľov''' podporila Poliakov. Tým sa začala roztržka medzi generáciami.
V tej dobe sa všetko české považovalo za krásne a dobré – ani zlé diela neboli kritizované len preto, že boli české.
Výrazným javom bol takzvaný historizmus, čo znamenalo, že slávna história je zárukou slávnej budúcnosti. To viedlo k veľkej obľúbenosti historických diel. Najväčší význam sa prisudzoval Karolovi IV. a husitstvu. V týchto etapách videli nielen historickú epochu, ale predovšetkým obdobie, v ktorej Česi vládli Nemcom, alebo s nimi úspešne bojovali. To sa premietlo aj do ich lingvistických názorov, preto v češtine zostávalo veľa archaizmov. Archaizmy mali češtine pomôcť nadviazať na slávnu minulosť, v skutočnosti však brzdili jej rozvoj. Ďalšou obľúbenou témou bolo ospevovanie krásy Čiech, českých dievčat, českej prírody.
Historizmus (alebo potreba mať vlastným jazykom písanú literatúru) viedol k vytvoreniu Rukopisu zelenohorského a Rukopisu kráľovodvorského. Tieto falzifikáty z rokov 1817 a 1818 dali českému obrodeniu nový impulz, bohužiaľ viedli aj k ďalšiemu falšovaniu starej literatúry, objavilo sa značné množstvo nových glos (predovšetkým v stredovekých rukopisoch).
Ich cieľom bolo dokázať, že pred českou stredovekou poéziou existovala slovanská básnická tvorba. Táto snaha bola ovplyvnená národným komplexom z okolitých národov, ktoré boli literárne činné pred nimi. Celkom isto nerozhoduje, kto s literatúrou začal, vtedajší buditelia to ale za dôležité považovali. Tieto falšované rukopisy tak uspokojili národnú túžbu po veľkej národnej poézii.
O pravosti rukopisov sa viedli spory od ich objavenia, ale až v 80. rokoch 19. storočia sa prišlo k záveru, že ide o falzifikáty, kedy ich nepravosť preukazoval Tomáš Garrigue Masaryk. Verejnosť fakty o nepravosti rukopisov nechcela dlhší čas prijať a Masaryk bol považovaný za nepriateľa Čechov. Ako autori týchto falzifikátov sú označovaní Václav Hanka a Josef Linda.
2. generácia národných buditeľov
Táto generácia sa začala postupne presadzovať po novembrovom povstaní v Poľsku (1830), kedy dala jasne najavo, že nebude súhlasiť so všetkým, čo im predchádzajúci program ponúka. Postupne sa začal presadzovať reálnejší vzťah k Rusku, došlo k prehodnoteniu programu predchádzajúcej generácie.
Spisovatelia tohto obdobia si uvedomili, že češtinu už netreba zachraňovať, ale pomaly rozvíjať ako normálny jazyk. Skončilo aj nekritické prijímanie všetkého českého a začal sa klásť dôraz nielen na jazyk, ale aj na kvalitu vlastného diela.
Spisovatelia presunuli svoj program z poľa kultúrneho na pole politické.
Český realizmus
Vzniká v 19. storočí ako reakcia na prudký rozvoj prírodných a technických vied. Vychádza zo životnej teórie filozofického smeru pozitivizmu, ktorý dokazuje, že skutočnosť je to, čo môžeme poznať svojimi zmyslami.
Slnko v sieti 2006
1. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 8. decembra 2006 v priestoroch Palace Cinemas bratislavského Auparku. Dvojhodinový záznam galavečera, ktorým sprevádzali herci Csongor Kassai a Richard Stanke, odvysielala týždeň po jeho uskutočnení Slovenská televízia. Do súťaže boli prihlásené filmové diela a tvorivé výkony z obdobia rokov 2004 až 2005.
Česká literatúra v rokoch 1815 – 1918
Český realizmus
Realistické umelecké diela obhajujú túto filozofiu a píšu len o tom, čo sa dá poznať zmyslami.
Slnko v sieti 2006
Najväčší počet nominácií získal film Martina Šulíka Slnečný štát (2005). Z celkových jedenásť zvíťazil v šiestich kategóriách, a to za Najlepší domáci film, Najlepšiu réžiu, Najlepší scenár, Najlepší strih, Najlepší zvuk a Najlepšiu hudbu. Druhým favoritom na ceremónii s deviatimi predbežnými nomináciami v šiestich kategóriách boli Jana Švankmajera Šialení (2005). Jeho snímka obdržala štyri ceny vrátane Najlepšej kamery, Najlepšieho výtvarného počinu ako aj obidve herecké kategórie. Filmy Príbehy obyčajného šialenstva (2005), O dve slabiky pozadu (2004) a My Zdes (2005), v tomto poradí nominované v šiestich, troch, respektíve dvoch kategóriách, obišli bez ceny. Ocenenia za Celoživotný prínos slovenskej kinematografii boli udelené filmovému kritikovi-teoretikovi židovského pôvodu Pavlu Brankovi a kameramanovi Stanislavovi Szomolányimu.
2330 Ontake
2330 Ontake je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil H. Kosai, K. Hurukawa 18. februára 1977.
Česká literatúra v rokoch 1815 – 1918
Český realizmus
Všetky spoločenské a svetové udalosti sa zdôrazňujú v literatúre. V dielach sú hodnotené spoločenské javy. Autori vytvárajú typy – postavy, ktoré majú spoločné vlastnosti s väčším počtom ľudí.
V Česku spisovatelia reagovali predovšetkým na Bachov absolutizmus a Slovanský zjazd v roku 1848. Zo svetových udalostí mala v českej literatúre najväčší ohlas parížska komúna.
Kritický realizmus tieto skutočnosti ešte hodnotí.
Neexistuje presné ohraničenie medzi romantizmom a realizmom.
Spisovatelia s regionálnym významom:
Dramatici:
Svetový realizmus
Anglicko: Francúzsko: Rusko:
Český romantizmus
Romantizmus je umelecký smer 1. polovice 19. storočia. Český romantizmus je v zásade zhodný so svetovým romantizmom, rieši podobné problémy, literatúra reaguje na svetovú literatúru s relatívne malým oneskorením. Jediný rozdiel medzi českým a svetovým romantizmom je, že do českého romantizmu sa prelínali ešte snahy národného obrodenia.
Veľkú úlohu v ňom hrá romantický hrdina, výnimočný človek, ktorý nie je schopný prispôsobiť sa svojmu prostrediu. Obracia sa do svojho vnútra a hľadá východisko v sebe. Sústreďuje sa na milostný vzťah a lásku, je schopný milovať len nešťastne. Hrdina miluje ideál krásy a lásky. Vzťah sa musí končiť tragicky.
Prostredie, v ktorom sa odohráva dej, je tiež výnimočné: tmavé noci, cintorín, tajomné zrúcaniny a hrady, rokliny, opustené miesta, atď.
Svetový romantizmus
Anglicko: Francúzsko: Rusko: Poľsko:
Český naturalizmus
Naturalizmus je umelecký smer z prelomu 19 a 20. storočia. V literatúre sa kládol dôraz na objektivitu, autor nemal brať ohľad na morálku a mal zobrazovať svet taký, aký je. Viedol k zobrazovaniu najnižších ľudských pudov a ľudí na okraji spoločnosti. dramatici:
Svetový naturalizmus
Francúzsko
Májovci
Táto skupina obdivovala český romantizmus, predovšetkým K. H. Máchu. Máchov Máj vydali ako 2. almanach (1858), úvodom bola Máchova podobizeň. K tejto pôvodne básnickej skupine sa prihlásili nielen básnici, ale aj spisovatelia. Dávali prednosť súčasnosti pred minulosťou.
Základ ich programu tvorili tieto body :
Sympatizanti:
Ruchovci
Táto literárna skupina, sa sústredila okolo almanachu Ruch, podľa ktorého boli nazvaní. Prvé číslo vyšlo na počesť Národného divadla. Rozmach skupiny sa datuje do 60. – 70. rokov 19. storočia, teda do obdobia prudkého rozvoja priemyslu, hospodárstva a kultúry (vznik národného divadla).
Zo začiatku mali asi 20 prispievateľov. Redaktorom bol Josef Václav Sládek, autormi Ladislav Quis a Svatopluk Čech.
Ich tvorba je veľmi odlišná od tvorby Májovcov. Ruchovci nemali finančné problémy, čo sa samozrejme prejavilo v ich tvorbe. Vracali sa k otázkam vlastenectva, znova sa objavila myšlienka slovanskej vzájomnosti. Snažili sa zachovať národný charakter literatúry. Spisovatelia hľadali námety v českých dejinách – vo väčšine prípadov nešlo o literatúru faktu, ale naopak sa dá povedať, že si na základe niektorých udalostí vymýšľali dejiny a upravovali ich do podoby, v akej by ich radi videli.
Básnici sa obracali k vidieku a české sedliactvo sa pre nich stalo prototypom českého národa. Napodobňovali ľudovú tvorbu, znovu sa objavili balady a vlastenecké verše.
Lumírovci
Do literatúry vstúpili v rovnakom čase ako ruchovci, ale boli ich protikladom. Združovali sa okolo časopisu Lumír, ktorý vznikol v roku 1851. Ich najväčšou snahou bolo povzniesť literatúru na európsku úroveň. Snažili sa otvoriť svetu – prekladali cudziu literatúru, predovšetkým románsku (Francúzsko, Taliansko).
Nezajímala ich minulosť, a ak sa zaoberali históriou ľudstva, tak len v kontexte s históriou národa. Filozofickým základom ich tvorby bola myšlienka, že ľudstvo sa neustále vyvíja k humanite.
Literárne veľa experimentovali, objavujú sa u nich neobvyklé verše – sonety, gazely. Ich diela patria k najčítanejším (z tých čias) a dá sa povedať, že aj kvalitatívne patria k najlepším z tohto obdobia. Ich dielo môže byť blízke aj modernému človeku, čo sa o predchádzajúcich skupinách nedá povedať.
Robotnícki básnici
Vznikli v rovnakom čase ako Lumírovci. Neboli to profesionálni básnici, alebo spisovatelia, ale robotníci, ktorí boli väčšinou buričmi. Ich poézia nemá žiadnu literárnu hodnotu a ani nie je nijako čitateľná.
Písali výhradne o robotníckych témach (štrajky, problémy v továrňach, a pod.), komunistická literatúra ich vyzdvihovala, pretože vyhovovali jej ponímaniu triedneho sveta. V ich dielach sa píše o útlaku. Ich cieľom bolo vytvorenie lepšieho sveta.
Podolský potok (prítok Horného Dudváhu)
Podolský potok je potok na Strednom Považí, v juhozápadnej časti okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Horného Dudváhu, meria 4 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení na styku Malých Karpát a Podunajskej pahorkatiny, v podcelku Trnavská pahorkatina, v časti Podmalokarpatská pahorkatina, na juhovýchodnom úpätí Veľkého Plešivca (483,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 270 m n. m.
Sojuz T-15
Posádka
(V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.)
Priebeh letu
Štart sa uskutočnil 13. marca 1986 o 12:33:09 zo štartovacieho komplexu 1 na kozmodróme Bajkonur. Kvôli úspore paliva bolo manévrovanie k stanici Mir predĺžené na dva dni (jednodňoví manévrovanie si vyžaduje približne 60 - 70 kg pohonných hmôt v automatickom režime, ale dvojdňové iba 14 - 20 kg). Keď sa stanica priblížila k lodi asi na 200 metrov, bolo zahájené ručné riadenie a 15. marca v čase 14.38 SEČ sa Sojuz spojil so spojovacím uzlom Miru. Po kontrole hermetickosti spoja prvá posádka vstúpila na stanicu necelý mesiac po jej vypustení.
Posádka najprv preverila systémy stanice a uviedla ich do chodu. Kozmonauti skúšali rôzne spôsoby riadenia letu komplexu a preverovali činnosť palubného výpočtového systému. Okrem iného tiež fotografovali Halleyovu kometu a skúšali dynamické vlastnosti orbitálneho komplexu v experimente REZONANS (taktiež pri korekcii dráhy). 23. marca bol vyskúšaný nový systém rádiového spojenia s riadiacim strediskom pomocou systému LUČ. V dňoch 21. marca až 20. apríla bola k Miru pripojená nákladná loď Progress 25, od 26. apríla do 22. júna ju vystriedala Progress 26. Po vyložení nákladu z Progress 26 sa posádka začala pripravovať na prelete k stanici Saľut 7. Dráha Saľutu bola v bezpilotnom režime upravená tak, aby bola len o málo vyššia ako v dráhe Miru a v čase zahájenia manévru zvierali polohy Miru a Saľutu so stredom Zeme uhol asi 30°, čo zodpovedá vzdialenosti približne 3500 km. Mir, keďže obiehal po nižšej dráhe, sa v súlade s tretím Keplerovým zákonom k stanici Saľut pomaly približoval a v závere manévru boli od seba stanice vzdialené len 200 km.
Loď sa od stanice oddelila 16. júla v čase 9:09 SEČ, po 70 dňoch. Vlastný zostup sa začal 205-sekundovým zážihom motoru a kabína s kozmonautmi hladko dosadla na Zem 16. júla 1986 v cieľovej oblasti 55 km severovýchodne od Arkalyku v Kazašskej SSR.
Maurice Béjart
Maurice Béjart (pôvodným menom Maurice-Jean Berger, * 1. január 1927, Marseille, Francúzsko – † 21. november 2007, Lausanne, Švajčiarsko) bol francúzsky choreograf.
Tancoval v Marseille, v Medzinárodnom balete v Londýne a vo Švédskom kráľovskom balete. Po choreografickom pôsobení vo Francúzsku a v Belgicku (kde založil slávny súbor Ballet XXe Siécle) sa presťahoval do Lausanne, kde od roku 1987 až do svojej smrti viedol Béjart Ballet Lausanne. Založil aj niekoľko baletných škôl.
Bol nositeľom rady ocenení, vrátane Ceny Nadácie mieru od pápeža Jána Pavla II. (1995) a štátnych vyznamenaní v Belgicku, Japonsku, Spojenom kráľovstve a ďalších.
Zoznam miest v Slovinsku
Tento článok obsahuje zoznam miest v Slovinsku podľa spočítania z roku 2020.
Bob Hope
Leslie Townes "Bob" Hope (* 29. máj 1903, Eltham, Spojené kráľovstvo – † 27. júl 2003, Toluca Lake, Kalifornia, USA) bol americký herec, komik a spevák britského pôvodu.
Životopis
Počas strednej školy vystriedal niekoľko povolaní. Bol amatérskym boxerom. Neskôr spolu so svojou priateľkou Mildred Rosequist začali vystupovať v estrádach. Po ukončení vzťahu s Mildred sa Bob presunul na Broadway, kde uspel v predstaveniach Roberta, Say When a Red, Hot and Blue.
Od mája 1937 mal vlastný rozhlasový program. Neskôr podpísal zmluvu so spoločnosťou NBC na program sponzorovaný spoločnosťou Pepsodent, a ktorý sa vysielal do roku 1956. Koncepcia jeho show bola jednoduchá – založená na pásme piesní, rozhovorov a vtipného monológu a stále prinášala známe osobnosti.
Bob Hope podporoval vojakov USA a až do neskorého veku pravidelne uvádzal programy pre vojakov v cudzine. Aj za tieto zásluhy bol ocenený mnohými vyznamenaniami. Mal možnosť stretnúť sa s mnohými prezidentmi USA.
V oblasti voľného času sa Hope venoval popularizácii golfu.
Reflexívna lyrika
Reflexívna lyrika je lyrika, ktorej vnútorná integrita sa zakladá na priebehu. V reflexívnej lyrike básnik uvažuje a zamýšľa sa nad tým, čo ho trápi, čo sa ho bezprostredne dotýka (citové problémy, spoločenské problémy...).
Cadéac
Cadéac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nová Role
Nová Role je mesto v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 4 092 obyvateľov, z toho 1 993 mužov a 2 099 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,3 roka (muži 40,7 roka, ženy 43,7 roka).
Gueux (Marne)
Gueux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magnet
thumb|Železné piliny v magnetickom poli Magnet je objekt, ktorý v priestore vo svojom okolí vytvára magnetické pole. Môže mať formu permanentného magnetu alebo elektromagnetu. Permanentné magnety nepotrebujú k vytváraniu magnetického poľa žiadnu vonkajšiu energiu. Vyskytujú sa prirodzene v niektorých nerastoch, ale dajú sa tiež vyrobiť. Elektromagnety potrebujú k vytvoreniu magnetického poľa elektrickú energiu.
Vlastnosti magnetov
Magnety sú priťahované alebo odpudzované inými materiálmi. Materiál, ktorý je silno priťahovaný k magnetu má vysokú permeabilitu. Železo a oceľ sú dva príklady materiálov s veľmi vysokou permeabilitou a sú veľmi silno priťahované magnetmi. Voda má tak nízku permeabilitu, že je magnetickým poľom ľahko odpudzovaná.
SI-je jednotkou magnetickej indukcie, ktorá je nesprávne považovaná za „intenzitu“ magnetického poľa, je tesla (značka T). Homogénne magnetické pole, majúce magnetickú indukciu 1 T pôsobí na každý meter priameho vodiča pretekaného elektrickým prúdom 1 ampér silou 1 newton. Jednotkou SI intenzity magnetického poľa je ampér na meter (A/m). Jednotkou SI magnetického toku je Weber (značka Wb). Magnetický tok je súčinom magnetickej indukcie a plochy, ktorou pole prechádza; 1 Wb = 1 T·m2. Je to veľmi vysoká hodnota magnetického toku.
História
Slovo magnet pochádza z gréckeho μαγνήτης λίθος (magnētēs lithos), čo znamená „magnéziový kameň“. Magnesia bola oblasť v Antickom Grécku, dnešná Manisa v Turecku, kde boli objavené zásoby magnetitu už v antike. Starodávni čínski navigátori boli medzi prvými zaznamenanými užívateľmi magnetických kompasov.
V mytológii arabských moreplavcov hrala významnú rolu povesť o magnetovej hore. V pätnástom storočí sa Arabi magnetovej hory báli natoľko, že vo svojich plavidlách nepoužívali žiadne železné predmety (teda ani klince).
Permanentné magnety
Hmota je zložená z častíc ako sú protóny, neutróny a elektróny a všetky majú základnú vlastnosť: kvantový mechanický spin. Spin dáva každej tejto častici určité magnetické pole. Preto by sa dalo očakávať, že všetka hmota bude magnetická, aj antihmota by mala mať magnetické vlastnosti. Napriek tomu to tak nie je.
V každom atóme a molekule je spin týchto častíc prísne usporiadaný podľa Pauliho vylučovacieho princípu. Tento princíp usporiadania spinu ale neplatí na veľkú vzdialenosť medzi atómami a molekulami. Bez tohto vzdialeného usporiadania tu nevzniká sieťové magnetické pole, pretože magnetický moment každej z častíc je vyrušený momentom ostatných častíc.
Permanentné magnety sú zvláštne v tom, že pri nich vzdialené usporiadanie existuje. Najvyšší stupeň usporiadania existuje v magnetických doménach. To sa dá prirovnať k mikroskopickým susedstvám, v ktorých je silné pôsobenie medzi časticami a výsledkom toho je vysoká úroveň usporiadanosti. Čím vyššia je usporiadanosť v doméne, tým silnejšie je výsledné pole.
Vzdialené usporiadanie (a výsledné silné magnetické pole) je hlavným znakom feromagnetických materiálov.
Elektrické vytvorenie magnetizmu
Elektróny hrajú hlavnú rolu vo vytváraní magnetického poľa. Vo vnútri atómu môžu elektróny existovať buď samostatne alebo v pároch na akomkoľvek orbite. Ak sú spárované, tak jednotlivé elektróny z tohto páru majú opačný spin – jeden horný, druhý dolný. Fakt, že spiny sú opačné znamená, že jeden druhého vyrušia. Ak sú všetky elektróny spárované, magnetické pole sa nevytvorí.
V niektorých atómoch sú nespárované elektróny. Všetky magnety majú nespárované elektróny, ale nie všetky atómy s nespárovanými elektrónmi sú feromagnetické. Aby bol materiál feromagnetický, musí obsahovať nespárované elektróny, ale tieto na sebe musia pôsobiť cez veľkú vzdialenosť tak, aby boli všetky orientované na rovnakú stranu. Špecifické postavenie elektrónov v atóme (a taktiež vzdialenosť medzi atómami) je to čo vytvára vzdialené usporiadanie. Elektróny majú nižšiu energiu pokiaľ sú rovnako orientované.
Elektromagnety
Elektromagnet vo svojej najjednoduchšej forme, je drôt zvinutý do jednej alebo viacerých slučiek. Takejto slučke sa hovorí solenoid. Keď slučkou prechádza elektrický prúd, vytvorí sa okolo nej magnetické pole. Orientácia tohto poľa sa dá určiť podľa pravidla pravej ruky. Sila poľa je ovplyvnená niekoľkými faktormi. Počet slučiek určuje rozsah pôsobenia, množstvo prúdu určuje množstvo aktivity a materiál v jadre určuje elektrický odpor. Čím viac slučiek a čím vyšší prúd, tím silnejšie magnetické pole vznikne.
Ak je slučka vo svojom strede dutá, bude generovať len veľmi slabé pole. Do stredu cievky možno vkladať rôzne feromagnetické alebo paramagnetické materiály, čo zosilní ich magnetické pole, napríklad železný klinec. Pre tento účel sa bežne používa mäkké železo. Pridanie takýchto vecí môže pole zosilniť stokrát až tisíckrát.
Na dlhé vzdialenosti sa magnetické polia riadia zákonom nepriameho štvorca. To znamená, že sila poľa je nepriamo úmerná štvorcu vzdialenosti od magnetu.
Ak je magnet v kontakte s rovným kovovým plátkom, sila potrebná na ich oddelenie musí byť tým väčšia, čím tesnejší je kontakt medzi oboma povrchmi. Čím rovnejšie povrchy, tým je medzi nimi väčší počet styčných bodov a tým je menší odpor medzi magnetickým okruhom a magnetickým poľom.
Elektromagnety sa používajú v mnohých prípadoch, od urýchľovača častíc cez žeriavy na šrotovisku až po stroje pre magnetickú rezonanciu. Existujú taktiež špeciálne procesy, ktoré vyžadujú viac než jednoduchý dvojpólový magnet, ako napríklad štvorpólový magnet, ktorý sa používa pre zaostrovanie lúčov častíc.
Ak slučkou elektromagnetu prechádza dostatok prúdu, magnetická sila medzi susediacimi slučkami cievky môže spôsobiť, že sa elektromagnet rozdrví vlastnou magnetickou silou.
Permanentné magnety a dvojpóly
Všetky magnety majú aspoň dva póly: čiže majú najmenej jeden severný a jeden južný pól. Póly nie sú párom vecí na alebo vo vnútri magnetu. Na začiatku článku je obrázok magnetu, póly na ňom vyzerajú ako dve špecifické oblasti, pretože najväčšia povrchová intenzita poľa sa objavuje na póloch magnetu, ale neznamená to, že ide o špecifické oblasti.
K pochopeniu pólov si možno predstaviť rad ľudí, ktorí sa všetci pozerajú rovnakým smerom a stoja v jednej rovine. Aj keď môžeme vymedziť oblasť, kde sa nachádzajú všetky čelá a kde všetky tylá, neexistuje jediný bod v ktorom by sa nachádzali všetky. Každý jediný človek má na jednej strane čelo a na druhej týl. Keď sa rad rozdelí na polovicu, každá polovica bude stále mať čelo a týl. Dokonca i keď rad rozdelíme na jednotlivé osoby, každá z nich bude mať svoje čelo a týl. Takto sa dá postupovať do nekonečna.
Rovnaké je to s magnetmi. Na magnete nie je miesto, kde by sa nachádzali všetky južné či severné póly. Keď sa magnet rozdelí na dva, tak obidva budú mať severný aj južný pól. Tieto dva menšie magnety sa dajú ďalej rozdeliť a každý diel bude mať zase oba póly. Vo väčšine prípadov sa stane, že keď budeme materiál rozdeľovať na stále menšie a menšie časti, časom sa dostaneme do bodu, kedy už budú jednotlivé čiastočky natoľko malé, že si nedokážu udržať magnetické pole. Napriek tomu sa ale nestanú oddelenými pólmi, len stratia schopnosť udržať si magnetické pole. Niektoré materiály ale môžeme rozdeliť až na molekulárnu úroveň a stále si zachovajú pole s južným a severným pólom. Existujú teórie o samostatných južných a severných póloch – magnetických monopóloch, ale taký monopól ešte nebol nikde nájdený.
Určenie severného pólu a zemské magnetické pole
Štandardné pomenovanie pólov magnetu je dôležité. Už v histórii termíny severný a južný ukazovali na uvedomenie si vzťahu medzi magnetmi a magnetickým poľom zeme. Voľne podopretý magnet sa časom vždy natočí od severu k juhu, pretože je priťahovaný k severnému a južnému zemskému pólu. Koniec magnetu, ktorý smeruje k zemskému geografickému severnému pólu, sa označuje ako severný pól magnetu, časť smerujúca k juhu zase ako južný pól magnetu.
Súčasný geografický severný pól je vlastne magnetickým juhom. Aby sa situácia ešte skomplikovala, zmagnetizované horniny na oceánskom dne ukazujú, že magnetické pole Zeme sa v minulosti otočilo, takže toto pomenovanie pólov bude v budúcnosti pravdepodobne zase naopak.
Našťastie použitím elektromagnetu a pravidla pravej ruky sa dá orientácia magnetického poľa magnetu určiť aj bez znalostí zemského geomagnetického poľa.
Dunboyne
Dunboyne (ír. Dún Búinne) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Meath. Žije tu 5 713 obyvateľov (2006). Je súčasťou dublinskej aglomerácie.
Miestna železničná stanica bola uzavretá v roku 1963, ale do roku 2010 sa plánuje otvorenie novej na železničnej trati Clonsilla - Navan. Mesto je spojené s centrom Dublinu autobusovými linkami č. 70, 70X, 70N a 270. V súčasnosti je jedným zo satelitných sídiel Dublinu a zaznamenáva rýchly nárast obyvateľstva.
Kvietizmus
Kvietizmus je učenie hlásajúce pasívny nazeravý vzťah k životu a zrieknutie sa aktívnej činnosti, ľahostajnosť k dobru i zlu, zmierenie sa s každým utrpením a bezpodmienečné podriadenie sa božej vôli.
Róbert Krajči
Róbert Krajči (*2. február 1981) je slovenský hokejový útočník. Hráva na pozícii ľavého krídla. Je odchovancom klubu MHK Dubnica nad Váhom.
Klubový hokej
Róbert Krajči začínal s hokejom v rodnej Dubnici nad Váhom. Za miestny hokejový klub HK Spartak Dubnica nad Váhom absolvoval premiéru v mužskom hokeji v sezóne 1998/99, keď nastúpil v Extralige skupiny „B“ na dve stretnutia. V nich si pripísal jednu asistenciu. Sezónu 1999/00 odohral v jej drese 1. hokejovú ligu SR. Ďalšiu sezónu začal v Dubnici nad Váhom, kde hrával okrem mužov ešte aj za juniorské mužstvo, ale dohral ju v klube MsHK Žilina, ktorá tiež pôsobila v 1. hokejovej lige SR. Aj v klube MsHK Žilina ešte nastupoval aj za juniorské mužstvo. Ročník 2001/02 už pôsobila MsHK Žilina v Extralige a Róbert Krajči bol stabilným členom jej kádra. V jej drese odohral ďalších sedem sezón. V sezóne 2005/06 získal so Žilinou v slovenskej Extralige titul. V nasledujúcej sezóne odohral väčšinu ročníka za MsHK Žilina, ale dohral ju v klube HC Mountfield České Budějovice v českej Extralige. Nový ročník opäť začal v Žiline, kde odohral väčšiu časť sezóny, ale aj koniec tejto sezóny odohral v českej Extralige. Tentoraz, ale v klube HC Slovan Ústečtí Lvi. Od nového ročníka sa stal opäť hráčom MsHK Žilina, kde odohral ďalšie dve sezóny. Za Žilinu, tak odohral 10 sezón v rade aj keď záver dvoch z nich dohral v českej Extralige. Pred sezónou 2010/11 podpísal zmluvu s poľským klubom Unia Oswiecim, kde hrával dve sezóny. V obidvoch sezónach získal s klubom bronzové medaily. Ročník 2012/13 odohral opäť v drese Žiliny. Po skončení ročníka zo Žiliny odišiel. Zmluvu podpísal s kazašským klubom Arystan Temirtau. Ročník 2014/15 začal v inom kazašskom klube Beybarys Atyrau. V priebehu sezóny však prestúpil do poľského klubu Ciarko PBS Bank KH Sanok, kde ale odohral len tri stretnutia. Následne sa vrátil do klubu MsHK Žilina. Za Žilinu odohral 14 zápasov v základnej časti a 5 v baráži o Extraligu proti klubu HC 07 Orin Detva, ktorú klub MsHK Žilina vyhrala 4:1 na zápasy. V úvode novej sezóny nastúpil v dvoch stretnutiach v drese klubu 1. hokejovej ligy SR, HC 07 Orin Detva a následne podpísal zmluvu s rumunským klubom CSM Dunarea Galati. S klubom získal rumunský titul. V klube pôsobí aj v sezóne 2016/17. V tej hráva klub okrem domácej rumunskej ligy aj medzinárodnú MOL ligu, kde pôsobí 7 klubov z Maďarska, 3 z Rumunska a 1 zo Srbska.
177 Irma
177 Irma je planétka s priemerom 75 km, ktorú objavil P. P. Henry 5. novembra 1877.
2331 Parvulesco
2331 Parvulesco je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil E. Delporte 12. marca 1936.
Windows Media Audio
Windows Media Audio (skrátene WMA) je komprimovaný zvukový formát vyvinutý firmou Microsoft. Pôvodne mal ako súčasť Windows Media nahradiť formáty MP3 a RealAudio, ktoré sú chránené patentom a Microsoft musí za ich použitie v systéme Windows platiť. WMA sa skladá zo štyroch odlišných kodekov:
Oficiálne je formát podporovaný iba pre kodér integrovaný v programe Windows Media Player. Je veľmi rýchly (napr. v porovnaní s formátom Vorbis), ale obsahuje minimum nastavení. Nie je možné nastaviť CBR ani ABR, iba VBR a to iba v niekoľkých pevných profiloch. Pre staršie verzie (8 a menej) existuje voľná implementácia (vytvorená pomocou reverzného inžinierstva) v rámci projektu FFmpeg.
K formátu WMA neexistuje otvorená špecifikácia, existuje iba jeden použiteľný kodér, ktorý je navyše spojený výhradne s platformou Windows. Tento formát je preto (okrem prehrávania) pre iné platformy nepoužiteľný. Prehrávače fungujúce pod systémom Windows s týmto formátom problémy nemajú, kodek majú priamo integrovaný v systéme (resp. vo Windows Media Player), prehrávače na ostatných platformách obvykle vyžadujú pluginy.
Je však relatívne dobre podporovaný v prenosných prehrávačoch hudby a DVD prehrávačoch.
Békešská župa (Maďarsko)
Békešká stolica je stolica na juhovýchode Maďarska. Jej župné mesto je Békešská Čaba, jej rozloha je a žije tu 392-tisíc obyvateľov.
Marcilly-le-Hayer (obec)
Marcilly-le-Hayer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obuchovský potok
Obuchovský potok je potok na Strednom Považí, v juhozápadnej časti okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to pravostranný prítok Horného Dudváhu, meria 5,3 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Čachtické Karpaty, v časti Plešivec, na východnom úpätí Drieňovice (454,3 m n. m.) a východne od osady Ošmek, v nadmorskej výške približne 260 m n. m.
Opis toku
Najprv tečie na východ, potom sa oblúkom stáča na juhojuhovýchod, pričom vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, do podcelku Trnavská pahorkatina, do jej časti Podmalokarpatská pahorkatina a preteká osadou Podolské kopanice. Následne priberá pravostranný prítok od osady Korytnianske kopanice, stáča sa juhovýchodným smerom a preteká osadou Obuchovci. Napokon vstupuje na Dolnovážsku nivu, do časti Dudvážska niva, oblúkom sa stáča najprv na východoseverovýchod, podteká cestu II. triedy č. 504 a preteká intravilánom obce Podolie. Južne od centra obce sa stáča a k ústiu pokračuje juhovýchodným smerom. Do Horného Dudváhu sa vlieva juhojuhovýchodne od obce v nadmorskej výške cca 170 m n. m.
Ashbourne
Ashbourne je názov niekoľkých sídiel:
Alexej Petrovič Jermolov
Alexej Petrovič Jermolov (rus. Алексeй Петрoвич Ермoлов; * 24. máj 1777, Moskva, Rusko – † 11. apríl 1861, Moskva) bol významný vojenský vojvodca Ruského impéria v prvej polovici 19. storočia.
Základné údaje
Pochádzal zo šľachtickej rodiny a študoval na univerzite v Moskve. Po štúdiách narukoval do armády a postupoval vo vojenských funkciách. Bol vynikajúcim vojenským vojvodcom a stratégom. Vedel sa veľmi obratne pohybovať aj vo vysokej politike. V roku 1799 bol zatknutý pre účasť na sprisahaní proti imperátorovi a poslaný na dva roky do vyhnanstva v meste Kostroma. Nový cár Alexander I. ho omilostil a Jermolov začal opäť kariéru v ruskej armáde.
Vojenská kariéra
Významne sa presadil v bojoch proti napoleonským vojskám na území Pruska a Rakúska, ale najmä počas Napoleonovho ťaženia v roku 1812 do Ruska (bitke pri Borodine a Berezine). V decembri 1812 sa stal náčelníkom generálneho štábu ruskej armády. Za boje proti napoleonským vojskám na území Pruska získal aj pruský Železný kríž.
Vojny na Kaukaze
Asi najväčšiu slávu získal počas vojen na Kaukaze. Od roku 1774 (po porážke Turecka v rusko-tureckej vojne a anexii Krymského chanátu Ruskom) Rusi postupovali na Kaukaze pozdĺž Čierneho a Kaspického mora. Postupne však začali prenikať na územie Gruzínska a Azerbajdžanu aj cez vysoké hory Kaukazu, kde si vybudovali vojenskú cestu a sieť pevností. V postupe stáli Rusom nepokojné severokaukazské kmene (Čečeni, Dagestanci, Čerkesi,...). Tieto kmene prijali v predchádzajúcich storočiach počas osmanskej a perzskej nadvlády islam a stali sa jeho fanatickými prívržencami.
V roku 1816 bol generál Jermolov vymenovaný za hlavného veliteľa a miestodržiteľa Kaukazu. Sídlil v gruzínskom meste Tbilisi. Jermolov bol prívržencom ruskej kolonizácie Kaukazu a patril k neúprosným nepriateľom Čečenov a iných moslimov na Kaukaze. Podarilo sa mu územie severného Kaukazu spacifikovať a upevniť moc Ruského impéria.
178 Belisana
178 Belisana je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil J. Palisa 6. novembra 1877.
Kvintakord
Kvintakord je súzvuk prímy, tercie a kvinty.
Kvintakord je základným akordom stupnice, je to súzvuk prvého (prímy), tretieho (tercie) a piateho (kvinty) tónu stupnice, akord zachováva predznamenania danej stupnice. V závislosti od intervalov medzi základným tónom a ostatnými notami kvintakordy poznáme durové, molové, zväčšené a zmenšené. Od kvintakordu možno tvoriť obraty prvý obrat sa nazýva sextakord (6) a druhý kvartsextakord (6/4).
Príklad: kvintakord, sextakord, kvartsextakord (c-e-g, e-g-c, g-c-e)
Ratoath
Ratoath (ír. Ráth Tó) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Meath. Žije tu 7 249 obyvateľov (2006).
Leží na rieke Broad Meadow Water, na križovatke ciest R125 a R155, severozápadne od Dublinu. Susednými mestami sú Ashbourne ( na východ), Dunboyne ( na juh), Dunshaughlin ( na západ), Duleek ( na sever) a Navan ( na severozápad).
Ratoath je v súčasnosti satelitným mestom Dublinu a zaznamenáva rapídny nárast obyvateľstva (v r. 1996 tu žilo 1 061 obyvateľov, kým v r. 2006 už 7 249 obyvateľov, t. j.. 583% nárast). Južne od mesta sa nachádza dostihová dráha Fairyhouse, kde sa pravidelne usporadúvajú dostihy Irish Grand National.
Duša (vodný tok)
Duša je umelo upravený vodný tok na východe Slovenska, pravostranný prítok Laborca, s ktorým tečie súbežne a do ktorého ústi na jeho dolnom toku. Od preložky Duše na strednom toku, západne od Michaloviec (preložka niekedy označovaná ako Duša I.), je tok označovaný ako Dolná Duša. Na dolnom toku bola vybudovaná ďalšia preložka označovaná ako Vrbnická preložka Duše. Vodný tok preteká územím regiónu Dolný Zemplín, cez okresy Michalovce a Trebišov, je tokom V. rádu. Dosahuje celkovú dĺžku, zaberá povodie s veľkosťou a priemerná lesnatosť povodia je cca 10 %.
Opis toku
Duša začína na katastrálnom území mesta Strážske, východne od jeho časti Pláne. Odtiaľ tečie prevažne na juh cez poľnohospodársku krajinu. Sprvu tečie súbežne so železničnou traťou č. 191 na pravom brehu a medzi obcami Pusté Čemerné a Voľa priberá prvé prítoky v podobe zavlažovacích kanálov. Následne preteká okrajom obce Nacina Ves, južne od nej podteká spomenutú železničnú trať, z pravej strany priberá Vybúchanec, pomedzi obce Petrovce nad Laborcom a Lesné, esovito sa ohýba a z tej istej strany priberá Suchý potok. Vzápätí sa zľava oddeľuje preložka Duša I., ktorá pokračuje na východ, križuje sa s korytom Stredného potoka a na území mesta Michalovce sa postupne stáča na severovýchod. Podteká železničnú trať č. 191 aj cestu I. triedy č. 18, preteká severným okrajom intravilánu mesta, pričom podteká kopec Hrádok na pravom brehu a zároveň oddeľuje mesto od mestskej časti Topoľany na ľavom brehu. SSZ od centra mesta napokon ústi do Laborca.
Hlavné koryto Duše pod preložkou Duša I. pokračuje na juh už pod názvom Dolná Duša, sprava priberá sústavu kanálov od obce Suché, viacnásobne sa vlní a zľava priberá Stredný potok. Ďalej podteká štátnu cestu č. 19, obteká obec Pozdišovce na pravom brehu, sprava priberá potok pretekajúci obcou a južne od obce ľavostranný Krásnovský kanál. Následne podteká železničnú trať č. 191, mení smer toku na juhojuhovýchod a z ľavej strany sa oddeľuje Vrbnická preložka Duše. Tá pokračuje napriameným korytom na východ, jej koryto najprv križuje kanál vznikajúci juhozápadne od obce Krásnovce, potom tečie severne od obce Vrbnica, kde zľava priberá kanál od obce Šamudovce a ďalej jej koryto križujú Budkovský a Sliepkovský kanál. Juhovýchodne od obce Lastomír sa vlieva do Laborca.
Hlavné koryto pod Vrbnickou preložkou obteká obce Vrbnica (západne od nej priberá kanál pritekajúci od obce Trhovište) a Žbince na ľavom brehu, prechodne sa stáča viac na juhovýchod a tečie pomedzi obce Hatalov na ľavom a Dúbravka na pravom brehu. Tu priberá sprava Dúbravský kanál, zľava kanál od obce Žbince a pri osade Komanica tiež ľavostranný Žbinský potok. Od Komanice tečie východným smerom k obci Budkovce, pričom zľava priberá Vlčí kanál, juhovýchodným smerom preteká intravilánom Budkoviec a pod obcou priberá zľava Sliepkovský kanál. Ďalej sa stáča severojužným smerom a na dolnom toku priberá viaceré kanály z katastrálnych území obcí Drahňov, Slavkovce a Zemplínske Kopčany. Potom sa stáča smerom na juhozápad, preteká v blízkosti chráneného územia Raškovský luh na ľavom brehu, tečie súbežne s cestou II. triedy č. 552 a sprava priberá Močiarny kanál. Napokon už mení smer toku na juh, podteká spomenutú cestu II. triedy a východne od obce Veľké Raškovce sa spája s vodami Laborca.
Obce
Duša postupne preteká katastrálnymi územiami týchto obcí:
Šindelák
Šindelák je potok na Strednom Považí, v južnej časti okresu Myjava. Je to pravostranný prítok Podkylavského potoka, meria 6,8 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Myjavskej pahorkatine na juhozápadnom svahu Rovienok (Lipovca; 498,7 m n. m.), v zalesnenom území v lokalite Dlhý vŕšok, v nadmorskej výške približne 432 m n. m. Najprv tečie severojužným smerom, opúšťa zalesnené územie, stáča sa juhovýchodným smerom a preteká osadou Podminárová. Ďalej priberá pravostranný prítok z osady Trvajová a tiež dlhší ľavostranný prítok (2,8 km) z oblasti Krajnianskej hory na východnom svahu Rovienok. Severojužným smerom následne preteká osadou Šindelovci, sprava priberá prítok (2,1 km) z východojuhovýchodného svahu Zadného vŕšku (475,5 m n. m.) a stáča sa viac-menej na východ. Nasleduje pravostranný prítok z osady Mosnákovci, potok sa stáča najprv na severoseverovýchod, pri osade Beňovci ďalej na východ, pričom zľava priberá prítok z lokality Bočina. Následne sa na krátkom úseku rozvetvuje na dve ramená, sprava priberá prítok od osady Jancovské, opätovne sa vetví na dve ramená, tečie popri osade Bendovci a stáča sa juhovýchodným smerom. Tečie ešte popri osadách Uhríkovci a Pagáčovci a pri osade Mosnovci, na území obce Podkylava, sa v nadmorskej výške cca 218 m n. m. vlieva do Podkylavského potoka.
Jonathan Demme
Robert Jonathan Demme (* 22. február 1944,Baldwin, New York, USA – † 26. apríl 2017, New York ) bol americký filmový producent, režisér, scenárista a herec. Známy je najmä réžiou filmu Mlčanie jahniat (1991), ktorý bol počas 64. udeľovania Academy Awards ocenený piatimi najvýznamnejšími soškami Oscara - v kategóriách Najlepší film, réžia, scenár, herec v hlavnej úlohe a herečka v hlavnej úlohe.
Životopis
Režíroval vyše 40 filmov, známe sú najmä snímky Stop Making Sense (1984), The Silence of the Lambs (1991) a Philadelphia (1993).
Saint-Maur-des-Fossés
Saint-Maur-des-Fossés je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France.
Má 75 700 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené 11,7 km.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Cadeilhan-Trachère
Cadeilhan-Trachère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Tirpáci
Tirpáci (po maďarsky tirpák, mn.č. tirpákok) bola a je slovenská komunita v Níreďháze a okolí. Prisťahovali sa sem v druhej polovici 18. storočia.
Cadeilhan-Trachère
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tirpáci
Gyula Simkó píše: "Z békešskej župy do Níreďházy presťahované obyvateľstvo, zmiešané so slovenským obyvateľstvom z ďalších žúp Uhorska sú Tirpáci."
Cadeilhan-Trachère
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tirpáci
Dejiny
Po povstaní vedenom Rákocim bola Níreďháza vyľudnená, a preto vtedajší majiteľ mesta gróf František Károlyi 16. mája 1753 pozval do mesta slovenských usadlíkov. Výsady zaručené v zachovanej listine: V rámci týchto výhod sa na vyčlenenom území usadilo 331 slovenských rodín. Usadili sa v Níreďháze na slovenskej ulici - Sarvašská - tak sa volá aj dnes. Tolerančný patent panovníka Jozefa II. im umožnil roku 1784 stavať veľký evanjelický kostol (1784-1786) na Lutherovom námestí; je to najstaršia umelecká pamiatka mesta. Kostol bol postavený podľa návrhov talianskeho architekta Giuseppeho Aprilisa. Posledné slovenské bohoslužby sa v ňom konali roku 1952.
Slovenská lyrika
Slovenská lyrika je súčasť slovenskej poézie; v slovenskej ľudovej poézii najfrekventovanejší literárny druh, prevláda v každom literárnom období. V epoche baroka ju reprezentovala duchovná pieseň a mravoučná báseň (J. Silván, H. Gavlovič), klasicizmus preberal žánrové formy klasickej poézie, ako selanka, óda, elégia a neskoršie sonet (J. Palkovič, B. Tablic, J. Hollý, J. Kollár).
Tirpáci
Dejiny
Na vyhradenom území vybudovali osadníci samoty - majere (po maďarsky bokor, mn.č. bokrok) v čom im pomáhal Ján Petríkovič. Vtedy vznikla sieť majerov obklopujúca mesto aj v súčasnosti:
Hans (Marne)
Hans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Tirpáci
Dejiny
Po druhej svetovej vojne sa presťahovalo 4506 Tirpákov dobrovoľne späť na Slovensko, prevažne do okresu Levice do okresného sídla a do nasledovných dedín: Hontianska Vrbica, Sikenica, Kalná nad Hronom, Lok, Starý Hrádok, Dolná Seč, Horná Seč a Jur nad Hronom.
Hans (Marne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2332 Kalm
2332 Kalm je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 4. apríla 1940.
Zoznam chránených území v okrese Banská Štiavnica
Toto je zoznam chránených území v okrese Banská Štiavnica aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Banská Štiavnica.
Bukovinský potok (prítok Chtelničky)
Bukovinský potok je potok na Strednom Považí, v západnej časti okresu Piešťany. Je to ľavostranný prítok Chtelničky, meria 2,7 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Malých Karpatoch, v geomorfologickom podcelku Brezovské Karpaty, južne od kóty 411,8 m v nadmorskej výške približne 335 m n. m.
Marnay-sur-Seine
Marnay-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 246 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvintilión
Kvintilión je:
Henrich V.
Henrich V. môže byť:
André Van Lysebeth
André Van Lysebeth (* 11. november 1919 – † 28. január 2004, Perpignan) je autor početných bestsellerov o joge. Bol žiakom Svámi Sivanandu.
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2015
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2015 boli v poradí 8. Majstrovstvá sveta v touch rugby, ktoré organizuje Medzinárodná federácia touch rugby (FIT). Konali sa v Coffs Harbour, v Novom Južnom Walese, v Austrálii od 29. apríla3. mája 2015, za účasti 16 mužských, 14 ženských a 22 zmiešaných tímov. Majstrovstiev sa zúčastnilo spolu 1 900 účastníkov z 97 tímov a 25 krajín. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Fidži a Malajzie, ženské družstvá Fidži, Filipín a USA a zmiešané družstvá Čile, Číny, Filipín, Hongkongu, Nemecka a Spojených arabských emirátov. Víťazom v vo všetkých troch kategóriách sa stala domáca Austrália, ktorá vo finále zvíťazila zakaždým nad Novým Zélandom. V mužskej kategórii vyhrala rekordným finálovým výsledkom.
FIT v decembri 2010 rozhodla, že sa organizátorom MS stane Austrália. Z piatich kandidátov: Austrália, Papua-Nová Guinea, Samoa, Singapur a Taliansko, postúpili do užšieho výberu Austrália a Singapur, v ktorom zvíťazila Austrália. Všetky zápasy sa odohrali v komplexe C.ex Coffs International Stadium a jeho dvanástich ihriskách. Hlavný štadión má kapacitu 936 miest na sedenie. Okrem mužov, žien a mixu sa tradične uskutočnili aj turnaje veteránov nad 30, 35, 40 a nad 50 rokov, žien nad 27 rokov a v mixe veteránov.
Účastníci
Umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIT.
Taftán
Taftán môže byť:
2333 Porthan
2333 Porthan je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 3. marca 1943.
179 Klytaemnestra
179 Klytaemnestra je planétka s priemerom 80 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 11. novembra 1877.
Deportácia
náhľad|vpravo|[[Vysídlenie Nemcov z Česko-Slovenska|Deportácia nemeckého obyvateľstva z československých Sudet po druhej svetovej vojne.]] Deportácia je násilné premiestnenie alebo vysťahovanie obyvateľstva zo svojich domovov, často do cudzieho prostredia a s obmedzením voľnosti pohybu. Deportácie mávajú často podobu trestu a osoby sú pri nich často presúvané do odľahlých oblastí, zaostalejších končín, trestaneckých kolónií, koncentračných táborov alebo podobne.
Medzi pojmami deportácia, repatriácia, vysídľovanie je často veľmi tenká línia, prípadne sa používajú rovnakom zmysle. Vysídľovaním, repatriáciami a deportáciami z etnických, rasových či náboženských dôvodov boli a sú postihnuté desiatky miliónov ľudí na celom svete. Obzvlášť to platí v národnostne rôznorodej Európe, kde neustále dochádzalo ku kolonizáciám a presídleniam menšinových častí obyvateľstva.
Na začiatku dvadsiateho storočia neexistoval snáď ani jeden európsky štát s homogénnym obyvateľstvom. Pohyby osôb rôznych národností sa dotýkali takmer každého štátu v ktorom žili národnostné menšiny. Samozrejme, že najväčší vplyv na odsuny, repatriácie či deportácie mali najmä vojnové udalosti a ich konečné výsledky. Obvykle išlo o politické rozhodnutia (ako napríklad nariadenie o vysídlení osôb nemeckej národnosti schválené v rámci dohody na Postupimskej konferencii 2. augusta 1945).
Vaganski vrh
Vaganski vrh je najvyšším vrchom Velebitu a s výškou zároveň štvrtý najvyšší vrch Chorvátska. Nachádza sa v severnej Dalmácii, v južnej časti pohoria, v blízkosti známych kaňonov Velika a Mala Paklenica. Na vrchole sa nachádza malá kamenná pyramída, kríž a vrcholová kniha.
Prístup
Najvhodnejším východzím mestom je pobrežný Stari Grad a výstup tak dosahuje prevýšenie takmer 1800 m. Náročná túra vedie zo Starigradu cez kaňon Malá Paklenica a horskú chatu Ivine vodice.
Loxodróma
thumb|right|Nákres loxodrómy Loxodróma je krivka na povrchu Zeme, ktorá pretína všetky poludníky pod rovnakým azimutom.
Pri navigácii podľa kompasu podľa pevného magnetického kurzu prebieha dráha práve po loxodróme. Výhodou takejto trasy je jednoduchá navigácia. So vzrastajúcou zemepisnou šírkou a dĺžkou trasy je však trasa po loxodróme dlhšia a zakrivenejšia, než priama trasa po veľkej kružnici (ortodróma).
Bazmán
Bazmán môže byť:
Klapy
Klapy sú prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.
Nachádza sa okolo rovnomenného vrchu v katastrálnom území obce Udiča v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Za prírodnú rezerváciu ju vyhlásili v roku 1993 na ploche, bez ochranného pásma. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Výrazná krajinná dominanta s členitým bralnatým hrebeňom, kde sú primárnymi anorganické hodnoty, a vegetačným krytom s teplomilnými druhmi. Výskyt vzácnych a chránených druhov fauny, pôvodný výskyt borovice lesnej v skalných biotopoch.''