cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brazílske džiu-džicu
História
BJJ sa dostalo do medzinárodného povedomia na začiatku 90-tych rokov, keď Royce Gracie, dnes považovaný za legendu tohoto športu, zvíťazil v prvom, druhom a štvrtom turnaji Ultimate Fighting Championship (UFC). Išlo o jednodňový pyramídový vyraďovací turnaj, kde víťaz zápasil tri alebo viackrát počas jedného večera. Royce mal často oveľa väčších a ťažších súperov, ktorí používali rôzne štýly ako box, shoot-fighting, džudo, taekwon-do a zápasenie. Vtedy sa BJJ stalo podstatnou zložkou výbavy mnohých ultimátnych bojovníkov a tiež upriamilo pozornosť na význam boja na zemi.
Štýl boja
V BJJ je mnoho techník, ako dostať súpera na zem. Keď je súper už na zemi, existujú pohyby a protipohyby, ako ho dostať do pozície, z ktorej sa dá aplikovať ukončovacia technika. Práve dosahovanie dominantnej pozície na zemi je to, čím sa BJJ vyznačuje. Používa sa pri tom tzv. guard (základná obranná pozícia) a prechádzanie cez guard do výhodných pozícií ako sú tzv. side control (zaľahnutie zboku), mount (vysadnutie na súpera) a back mount (kontrola súpera od chrbta). Mnohí tento systém pohybov a protipohybov prirovnávajú k šachu, kde jeden urobí ťah a druhý naň zareaguje protiťahom, predovšetkým ak súperia dvaja skúsení bojovníci. Ukončovacia technika je ekvivalentom matu.
Väčšina submission techník sa delí do dvoch skupín – páky a škrtenia. V páke ide o izolovanie súperovej ruky alebo nohy a aplikovanie váhy tela alebo páky na túto časť, čím sa daný kĺb dostáva za svoju prirodzenú dráhu pohybu. Tlak na kĺb sa postupne zvyšuje, až kým sa súper vzdá buď slovne alebo opakovaným zaklopaním dlaňou na žinenku či súpera. V škrtení ide o dusenie a zastavenie prísunu krvi do mozgu, čo vo vzácnych prípadoch môže viesť k chvíľkovej strate vedomia, ak sa súper nevzdá dosť skoro.
Tréning
Športové BJJ sa zameriava na submission techniky bez použitia úderov, pričom žiaci môžu cvičiť v plnej rýchlosti a nasadení, čo pripomína podmienky na skutočnej súťaži. Tréning sa zväčša delí na kondičnú prípravu, nácvik techník, kde sa súper nebráni, na zápasenie s obmedzeným počtom techník a plnohodnotné zápasenie, kde sa žiaci snažia jeden druhého donútiť vzdať sa všetkými povolenými technikami.
Milan Ohnisko
Dielo
Ohniskova poézia je zmesou naivistických techník a slovných hríčok ktoré vytváraju vysoko racionálne pointy, s neodekadentným smyslom pre tragično a donkichotstvo outsidera bojujúceho s ľahostajným, nepriatelským vonkajším svetom. Používa a kombinuje naivitu, humor, iróniu a absurditu.
Básnické sbierky
Hnojník
Hnojník môže byť:
Liederschiedt
Liederschiedt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Capayán (department)
Department Capayán leží na juhu provincie Catamarca na severozápade Argentíny a je jeden zo 16 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentmi Ambato a Pomán, na východe s departmentmi Fray Mamerto Esquiú, Valle Viejo, Ancasti a La Paz a na západe s provinciou La Rioja.
Hlavné mesto departmentu je Huillapima.
Predbežná dráha kométy
Predbežná dráha kométy je dráha kométy určená minimálne z prvých troch pozorovaní kométy pri jej návrate.
Jozef Holánik-Bakeľ
Jozef Holánik-Bakeľ (* 3. júl 1863, Dlhé Pole, Rakúske cisárstvo – † 7. august 1942, Dlhé Pole) bol slovenský drotár.
V roku 1907 si nechal v Poľsku patentovať náročnú pletaciu techniku.
Alsergrund
vľavo|50px vpravo|náhľad|Poloha
Alsergrund je deviaty viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 39 333 obyvateľov (1.1.2007).
Strana práce (1946)
Strana práce bola reformistická slovenská politická strana. Vznikla 20. januára 1946 na konferencii v Bratislave ako tretia politická strana na Slovensku.
Vznikla na podnet pravicových členov bývalej Československej sociálnodemokratickej strany robotníckej, ktorí nesúhlasili so zjednotením sociálnodemokratickej strany s KSS 17. septembra 1944. Podporu našli u Československej strany sociálnodemokratickej, proti čomu sa však postavila KSS. Bol prijatý kompromis, že vznikne nová strana s iným názvom, ktorá nebude súčasťou ČSSD. 20. januára 1946 sa konala v Bratislave konferencia, na ktorej sa ustanovila Strana práce. Predsedom sa stal Ivan Frlička, podpredsedom Alexander Bahurinský, čestným predsedom Dr. Ivan Dérer. 13. marca 1946 ju prijali do Národného frontu. Tlačovým orgánom strany bol denník Hlas práce, od 1. januára 1948 Nový hlas. Oslovovala najmä živnostníkov, remeselníkov a inteligenciu, nepodarilo sa jej osloviť robotníkov. Po neúspechu vo voľbách v roku 1946, keď získala len 3,11 % hlasov, sa začala orientovať na rozšírenie základne medzi roľníctvom. Neúspech vo voľbách bol pripisovaný názvu strany a 28. septembra 1946 sa premenovala na Sociálnu demokraciu na Slovensku. Okrem diskusie o názve strany sa viedli diskusie o tom, či strana bude ďalej pokračovať samostatne alebo sa vo vhodnej chvíli zlúči s ČSSD. Rozhodlo sa o tom na zjazde 17. – 19. októbra 1947 v Bratislave, ktorý rozhodol o zjednotení s ČSSD. K zlúčeniu došlo 14. novembra na XXI. zjazde ČSSD v Prahe. Ďalej pôsobila ako Československá strana sociálnodemokratická na Slovensku. Ivan Frlička sa stal zároveň prvým podpredsedom ČSSD. Počas politickej krízy na jeseň 1947 sa strane podarilo získať jedno kreslo v Zbore povereníkov. Povereníkom zdravotníctva sa stal Ján Bečko. Zatiaľ čo v Česku sa po Februári 1948 pripravovalo zlúčenie ČSSD s KSČ, na Slovensku podobný proces nebol možný, keďže sociálna demokracia sa tu zlúčila s KSS už roku 1944. Preto došlo k „dobrovoľnému“ rozpusteniu strany, o ktoré Ivan Frlička požiadal Národný front 14. marca 1948. Nový hlas zároveň vyzval svojich členov, aby vstúpili do Komunistickej strany Slovenska; časť členov tak aj urobila.
Kuiperovo lietajúce observatórium
náhľad|Kuiperovo lietajúce observatórium počas letu 7. januára 1980 Kuiperovo lietajúce observatórium alebo Lietajúce observatórium Gerarda P. Kuipera (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skratka KAO) bolo lietajúce observatórium Národného úradu pre letectvo a vesmír (National Aeronautics and Space Administration) na výskum v oblasti infračervenej astronómie umiestené v špeciálne zariadenom prúdovom dopravnom lietadle Lockheed C-141A Starlifter (sériové číslo 6110, registrová značka N714NA, volací znak NASA 714 ) s normálnou operačnou výškou 12 500 m. Hlavným výskumným zameraním KAO bol výskum planét a hlavným prístrojom 90 cm reflektor.
Grafenwörth
Grafenwörth je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Tulln.
Žije tu 3 004 obyvateľov (1. 1. 2010).
Komora ríšskej kultúry
Komora ríšskej kultúry (po nemecky Reichskulturkammer RKK) bola inštitúcia založená zákonom 22. septembra 1933 Ríšskym ministrom pre ľudovú osvetu a propagandu Josephom Goebbelsom a zároveň nástroj národnosocialistickej kultúrnej politiky na nivelizáciu všetkých oblastí kultúrneho života a na riadenie sociálnych a ekonomických potrieb ľudí činných v kultúre.
Predsedom bol Goebbels. Komora sa delila na 7 oddelení:
Definitívna dráha kométy
Definitívna dráha kométy je dráha kométy určená zo všetkých pozorovaní kométy počas daného návratu.
Aumale (Seine-Maritime)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Glanon
Glanon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Quartier de l’Arsenal
thumb|Place des Vosges na severe štvrte
Má rozlohu 48,7 ha a je vymedzená z juhu riekou Seinou, ulicami Rue Saint-Paul a Rue de Turenne na západe, Rue du Pas-de-la-Mule a Place des Vosges na severe a Boulevard Beaumarchais, Place de la Bastille a Boulevard Bourdon na východe.
Štvrť bola pomenovaná podľa bývalej zbrojnice, dnes sídla Bibliothèque de l'Arsenal.
Anija (obec)
Anija (po estónsky Anija (vald)) je obec patriaca do kraja Harjumaa.
Obec Anija má približne 6-tisíc obyvateľov, z ktorých viac ako polovica žije v meste Kehra a zvyšok v 31 dedinách:
Správnym centrom obce je (vidiecke) mesto Kehra.
Keplerovská dráha kométy
Keplerovská dráha kométy je idealizovaná dráha kométy v izolovanej sústave dvoch telies.
Krzysztof Wielicki
Krzysztof Jerzy Wielicki (* 5. január 1950, Szklarka Przygodzicka, Poľsko) je poľský horolezec, piaty človek na svete, ktorý stál na všetkých štrnástich osemtisícovkách.
Jeden z priekopníkov zimného lezenia v Himalájach, na Evereste (s L. Cichym), Kančendžonge a Lhoce bol v zime prvý. Everestské zimné prvenstvo im chceli uprieť, lebo na vrchole boli 17. februára 1980, dva dni po skončení oficiálnej zimnej sezóny, no napokon ho po zásluhe priznali. Aj väčšina ostatných výstupov bola progresívna - prvovýstupy, sóla, alpský štýl. Člen The Explorers Club.
Jean-Baptiste Colbert
Jean-Baptiste Colbert (* 29. august 1619, Reims – † 6. september 1683, Paríž) bol najbližší spolupracovník kráľa Ľudovíta XIV. - "kráľa Slnko". Bol tvorca hospodárskej politiky štátu, minister financií, priemyslu, obchodu a kolónií. Uviedol do francúzskeho života nový hospodársky systém - merkantilizmus.
Kvazag
Kvazag alebo kvázihviezdna galaxia, QSG je kvazar bez rádiového žiarenia. Objavil ho v roku 1965 A. R. Sandage na základe jeho kvázihviezdneho vzhľadu a celkového modrého žiarenia, zapríčineného silným prebytkom ultrafialového žiarenia, typickým pre kvazary. Priestorová hustota kvazagov je 50- až 100-násobne vyššia ako pri kvazaroch s rádiovým žiarením, teda sú oveľa početnejšou skupinou kvázihviezdnych objektov (QSO). Medzi kvazagy patrí napríklad CQ Comae s červeným posunom z = 0,165 a s fotografickou zdanlivou jasnosťou, meniacou sa v medziach 14,7 – 16,1 mag. (V našej staršej literatúre sa používa i anglický názov quasag.)
Liéhon
Liéhon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Armando Peraza
Armando Peraza (* 30. máj 1924, Havana, Kuba − † 14. apríl 2014 San Francisco, Kalifornia, USA) bol kubánsky perkusionista.
Život
Narodil sa v Havane na Kube; v detstve prišiel o rodičov (jeho otec zomrel, keď mal tri a matka o štyri roky neskôr) a vyrastal ako bezdomovec. Keď sa neskôr presťahoval do USA, nepoznal dátum svojho narodenia ani vek a tak si dátum narodenia kvôli úradom vymyslel. Počas päťdesiatych a šesťdesiatych rokov spolupracoval s klaviristom Georgom Shearingom a blízko takisto spolupracoval s vibrafonistom Calom Tjaderom. V roku 1977 sa stal členom skupiny Santana, s ktorou nahrával album už o niekoľko rokov skôr; zo skupiny odišiel v roku 1990. Počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patria Eric Clapton, Dizzy Gillespie, Dave Brubeck, Charlie Parker, Jaco Pastorius alebo Frank Zappa. Zomrel v roku 2014 na zápal pľúc.
Simmering
left|50px right|thumb|Poloha Simmering je jedenásty viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 82 906 obyvateľov (1.1.2007).
Gramatneusiedl
Gramatneusiedl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Bruck an der Leitha.
Japonská červená armáda
Japonská červená armáda (jap. Nihon Sekigun, skrat. JRA z angl. Japanese Red Army) bola japonská ultraľavicová militantná skupina založená Fusako Šigenobuovou v roku 1971 po rozštiepení pôvodnej japonskej Frakcie červenej armády (známej aj ako Japonská komunistická liga). Zatiaľ čo prvá skupina, ktorá vznikla týmto rozdelením, Spojená červená armáda (Rengo Sekigun), sa zaoberala aktivitami v domovskom Japonsku, Japonská červená armáda bola aktívna hlavne v zahraničí. Obzvlášť na Blízkom východe, kde si v Libanone jej členovia utvorili svoj hlavný štáb a udržovali úzke vzťahy s Ľudovým frontom pre oslobodenie Palestíny (PFLP).
Skupina mala podľa jej vlastných slov okolo 40 členov, medzi najznámejších patrila spomínaná Fusako Šigenobuová, Haruo Wako, Yu Kikumura či Kozo Okamoto. JRA si za cieľ kládla predovšetkým zvrhnutie japonskej vlády a monarchie a spolu s ostatnými zahraničnými odbojovými skupinami spustenie svetovej revolúcie.
Rušená dráha kométy
Rušená dráha kométy je dráha kométy v slnečnej sústave určená gravitačnými silami telies slnečnej sústavy a negravitačnými silami pôsobiacimi na kométu.
Japonská červená armáda
Prvou a najznámejšou akciou skupiny v zahraničí sa stal tzv. Masaker na letisku Lod v Izraeli, kde 30. mája 1972 traja jej členovia zabili paľbou z automatických zbraní 24 ľudí. Hoci to podľa vlastných slov síce urobili na podporu Ľudového frontu pre oslobodenie Palestíny, neurobili to však na jeho objednávku, ako sa často uvádza, ale z vlastnej iniciatívy. Užšia spolupráca s PFLP sa začala až po tomto útoku. Medzi ďalšie akcie JRA patrí niekoľko únosov lietadiel, viacero prepadnutí budov ambasád a komerčných spoločností, často spojené so zadržiavaním rukojemníkov, či bombové útoky. V ich poslednom útoku zo 14. apríla 1988 nechali vybuchnúť bombu v americkom dôstojníckom rekreačnom klube v talianskom Neapole, pričom zabili 5 ľudí.
Neskôr bolo viacero členov JRA vačšinou náhodne pozatýkaných v rôznych častiach sveta (napr. v Rumunsku, Peru, Thajsku či USA), niektorí sa ale stále ukrývajú pravdepodobne na Blízkom východe či v Severnej Kórei. V novembri 2000 bola v Osake zadržaná aj Šigenobuová, ktorá v apríli 2001 z väzenia vydala prehlásenie, v ktorom deklarovala rozpustenie Japonskej červenej armády. Krátko na to ju vláda USA vyčiarkla so zoznamu existujúcich teroristických skupín.
Favoriten
left|50px right|thumb|Poloha
Favoriten je desiaty viedenský obvod.
Nachádza sa na južnom okraji Viedne, na juh od Innere Stadt, Wiedenu and Margareten. Favoriten je veľmi husto zaľudnený obvod s množstvom obytných domov. Veľký podiel majú aj obyvatelia z arabských krajín. Sú tu však aj veľké parky a rekreačné zóny.
V tomto obvode s rozlohou žilo k 1. júnu 2022 celkom 212 255 obyvateľov.
Názov obvodu pochádza z mena loveckého kaštieľa Favorita, predchodcu barokového komplexu súkromnej internátnej školy Theresianum v 4. viedenskom okrese Wiedenu.
Administratívne členenie Estónska
Samosprávne celky sa ďalej delia na dva druhy:
Ako vidno, ako "mesto" sa označuje aj samosprávny celok (na úrovni obce), aj sídlo v rámci obce. V druhom prípade sa preto na rozlíšenie používa prívlastok "vidiecke".
Švédske národné hádzanárske mužstvo
thumb Švédske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Švédsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Chameleón (súhvezdie)
Hviezdy
Najjasnejšia hviezda súhvezdia, bezmenná alfa Chamaeleontis, patrí k najslabším alfám na oblohe. Dosahuje magnitúdu 4,06. Má spektrálny typ F5 a je od nás vzdialená iba 63,5 svetelného roka. Jej spektrum je naozaj nezvyčajné: má vysoké zastúpenia lítia aj dusíka, čo astronómovia nevedia vysvetliť – buď býva totiž (u mladých hviezd) vysoko zastúpené lítium, alebo (u starých) dusík.
Ďalšia optická dvojhviezda súhvezdia je delta Cha. Jej zložky s magnitúdami 4,45 a 5,46 sú od seba v triédri dobre rozlíšiteľné.Navyše sú farebne kontrastné. Delí ich od seba uhlová vzdialenosť 6′ – 7′.
Messapus
Messapus môže byť:
Finta (album)
Finta je šiesty štúdiový album, ktorý so skupinou Indigo nahral Peter Nagy. Album v roku 1990 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Chameleón (súhvezdie)
Hviezdy
Beta Chamaeleontis je horúca modrobiela hviezda. Teplota na jej povrchu dosahuje približne 13 000 K. Oproti nej je gama Cha veľmi chladným objektom, s teplotou „iba“ 3 500 K. Navyše je o 0,13 magnitúdy jasnejšia než beta.
Objekty
Hoci Chameleón leží mimo Mliečnej cesty, práve v ňom nájdeme najbližšiu hviezdotvornú oblasť k Zemi. Má označenie Chameleon 1. Jej najviditeľnejšou časťou je reflexná hmlovina IC 2631.
Planetárna hmlovina NGC 3195 zaberá na oblohe plôšku o veľkosti Jupitera. Ide o pomerne slabý objekt, v kategórii planetárnych hmlovín stredne jasný, ale nijaký jasnejší objekt sa už bližšie k južnému svetovému pólu nenachádza.
Z galaxií možno spomenúť najjasnejšiu NGC 2915. Má magnitúdu 12,6.
Poloha
Chameleón je jedno z malých a slabých južných súhvezdí nepozorovateľných z územia Slovenska. Jeho päť najjasnejších hviezd má približne rovnakú magnitúdu medzi 4,05 a 4,45. Tie tvoria úzky nepravidelný štvoruholník pretiahnutý v smere východ-západ. Alfa je na jeho západnom konci. Tvar súhvezdia sa dá ľahko nájsť za temnej noci, nie však v blízkosti presvetlených miest.
Hadonos
Hadonos môže byť:
Meidling
left|50px right|thumb|Poloha
Jurkovičova vila
Jurkovičova vila môže byť:
Meidling
Meidling je dvanásty viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 97 078 obyvateľov (1. 1. 2020).
Gomméville
Gomméville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle žien 2004
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle žien 2004 boli v poradí 5. Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle žien, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Nancy, vo Francúzsku od 4.10. júla 2004, za účasti 8 tímov. Titul získalo domáce 🇫🇷.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikačné podujatie na postup do kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2006. Do kvalifikácie postúpili 4 družstvá.
Konečné poradie
Pozn: Spojené kráľovstvo nahradilo v kvalifikácii nehrajúce 🇸🇮.
Hietzing
left|50px right|thumb|Poloha
Hietzing je trinásty viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 51 120 obyvateľov (1. 1. 2007).
Gresten
Gresten je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Scheibbs.
Žije tu 2 016 obyvateľov (1. 1. 2010).
Aix-en-Provence (obvod)
Aix-en-Provence je obvod v departemente Bouches-du-Rhône a regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 44 obcí.
Huillapima
Huillapima je malé mesto v provincii Catamarca na severozápade Argentíny. Je hlavným mestom departmentu Capayán. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 2 416 obyvateľov. Huillapima je vzdialené približne 35 km od hlavného mesta provincie Catamarca San Fernando del Valle de Catamarca a 1 600 km od hlavného mesta krajiny Buenos Aires.
Fénix (súhvezdie)
Je to súhvezdie južnej oblohy ležiace mimo Mliečnej cesty medzi Fomalhautom z Južnej ryby a Achernarom z Eridana. Zo severu ho ohraničuje Sochár. Dá sa povedať, že u nás vystupuje 1 stupeň nad obzor iba jeho severná časť Fénixa v jesenných mesiacoch. Tesne nad obzorom sa celé súhvezdie objavuje až v južných oblastiach Stredozemného mora. Obsahuje 40 hviezd zdanlivej jasnosti do 6m.
História
Je najväčšie z 12 súhvezdí, ktoré vznikli vďaka holandským astronómom Pieterovi Dirkszoonovi Keyserovi a Frederickovi de Houtmanovi. Napriek tomu, že ide o novodobé súhvezdie, pôvodne predstavoval ibisa alebo volavku. Ibisy aj volavky sa objavovali znenazdajky vždy po záplavách Nílu. Prilietali zo severu, no starovekí Egypťania sa domnievali, že sa rodia z vody sami samy od seba. Stali sa tak symbolmi nesmrteľnosti a základom mýtu o fénixovi, ktorý opakovane zhorel na popol, ale čoskoro opäť vstal a bol živý ako predtým. Takto žil fénix podľa legendy 500 rokov. Keď sa blížil jeho koniec, postavil si hniezdo zo škoricovníkovej kôry a v ňom sa zapálil. Tento cyklus smrti a znovuzrodenia sa pokladá okrem iného za alegóriu denného východu a západu Slnka.
Od Egypťanov prevzali mýtus o bájnom vtákovi Gréci a od nich Rimania. Bol nazývaný tiež slnečným alebo ohnivým vtákom. Arabi na jeho mieste videli čln, ktorý pristál na brehu rieky Eridanus. V stredoveku si zase v tomto súhvezdí predstavovali Orla.
Hviezdy
Najjasnejšia hviezda, alfa Phoenicis, sa volá Ankaa. V arabčine má druhé meno Nair al Zaurak, znamenajúce „“najjasnejšia v člne”“, čo súvisí s arabskou predstavou súhvezdia ako člnu. Jej jasnosť je 2,39 mag. a patrí do spektrálneho typu K0. Dosahuje povrchovú teplotu okolo 4 800 K. Už na pohľad je výrazne oranžová. Leží vo vzdialenosti 73 – 78 (starší odhad 93) svetelných rokov. Je to vizuálna aj spektroskopická dvojhviezda. Menšia zložka obehne väčšiu po eliptickej dráhe s veľkou polosou 2 AU za 3 849 dní.
Beta Phoenicis s magnitúdou 3,3 (podľa iného zdroja 4,0) má fyzického sprievodcu s jasnosťou 4,1 – 4,2. Podľa ďalšieho zdroja sú zložky rovnako jasné žlté obry. Ich uhlová vzdialenosť je malá, iba 1,3″ – 1,4″, takže ich dokážeme rozlíšiť ďalekohľadom s priemerom objektívu aspoň 10 cm.
Gama Phoenicis má tiež spektroskopického sprievodcu. Obehne ju raz za 193,8 dňa.
Zákrytovou premennou dvojhviezdou typu Algol je hviezda zéta A Phoenicis. Leží neďaleko hviezdy Achernar zo súhvezdia Eridanus. V perióde 1,67 dňa jej jasnosť kolíše od 3,9 do 4,4 magnitúd. Tieto zmeny sa dajú sledovať aj voľným okom. Obe zložky sú horúce hviezdy typu B. Okrem toho má optických sprievodcov; jedného vo vzdialenosti 6,4 sekúnd s jasnosťou 8 magnitúd – ten sa dá nájsť pomocou ďalekohľadu s priemerom objektívu aspoň 7 cm. Ďalšia hviezda, ktorá sa však nedá nájsť amatérskym ďalekohľadom, má magnitúdu 7 a nachádza sa v odstupe len 0,8″ od hlavnej zložky. náhľad|vľavo|Štvorica slabých galaxií vo Fénixovi: [[NGC 87, NGC 88, NGC 89 a NGC 92]] Éta Phoenicis s jasnosťou 4,5 mag. má vo vzdialenosti asi 19,8″ sprievodcu 11. magnitúdy. Vidieť sa dá ďalekohľadom s priemerom objektívu vyše 10 cm. Pre ďalekohľad s priemerom objektívu vyše 8 cm je dobre rozlíšiteľnou dvojhviezdou tiež théta Phe. Hlavná zložka má jasnosť 6 magnitúd a jej sprievodca v odstupe 13,2″ má jasnosť 10 magnitúd.
Objekty
Vo Fénixovi sa nenachádzajú nijaké jasnejšie hviezdokopy alebo hmloviny, ktoré by sa dali pozorovať menšími ďalekohľadmi. Obsahuje síce množstvo galaxií, no všetky sú veľmi slabé. Jasnosť najjasnejších z nich sa pohybuje okolo 12. magnitúdy.
Poloha
Stredoeurópania uvidia z Fénixa skutočne len málo. Alfa, beta aj gama Phe zostávajú trvale mimo ich dohľadu. Aj pre obyvateľov južnej Európy vystupujú najjasnejšie hviezdy súhvezdia len tesne nad obzor, a to v októbri až novembri. Trojuholník, ktorý vytvárajú hviezdy alfa, beta a gama, je pomerne výrazný.
Iné projekty
,
Metónov cyklus
Metónov cyklus alebo mesačný kruh je obdobie 19 rokov s 235 mesiacmi, navrhnuté na kalendárne počítanie v starom Grécku.
Jurkovič
Jurkovič je priezvisko, pozri Jurkovič (priezvisko), napr.:
Metónov cyklus
V 5. storočí pred Kr. grécky astronóm Metón dokázal, že na 19 r (6 940 d) pripadne 235 synodických mesiacov. Rozdelil ich na 110 mesiacov po 29 d a 125 mesiacov po 30 d; 12 alebo 13 mesiacov tvorilo 1 r, 19 r jeden cyklus. Poradové číslo roka v Metonovom cykle (1-19) sa nazýva zlaté číslo. (Názov spájajú niektorí autori s tým, že Metonov cyklus bol zaznamenaný v Minervinom chráme v Aténach zlatými písmenami na čiernom mramore, iní so zvykom mníchov zapisovať toto číslo do kalendára zlatými písmenami.)
Metonov cyklus mal dôležitú úlohu vo vývoji kalendára. Známy však bol už v 3. tisícročí pred Kr. v Číne pod názvom čong.
Gyula Dahlström
Gyula Eduard Dahlström , známy aj ako Július Dahlström = Julius Dahlström, (* 23. január 1834, Vranov nad Topľou – † 13. august 1907, Solivar) bol slovenský entomológ – lepidopterológ maďarského pôvodu, významný hlavne ako prieskumník fauny motýľov niektorých oblastí východného Slovenska, hlavne okolia Prešova.
Životopis
Narodil sa vo Vranove nad Topľou lekárnikovi Eduardovi Dahlströmovi a jeho manželke Juliane rod. Krajčinovej. Po skončení základnej školy sa vyučil za obchodníka a pôsobil ako pokladník a neskôr ako riaditeľ sporiteľne v Prešove. Tento entomológ je za Rakúsko-Uhorsko uvedený tiež v knihe Wilhelma Junka „Entomologen Adressbuch“ z roku 1905.
Počas svojho života sa zaoberal faunistikou a tiež výskumom niektorých druhov hmyzu. Pre entomológiu územia Slovenska majú význam hlavne jeho práce, ktoré publikoval prevažne v maďarskom časopise Rovartani lapok a ktoré pojednávajú o prieskume fauny motýľov východného Slovenska, hlavne okolia Prešova. Časť svojich prác publikoval i v Lipsku v časopise Insektenbörse. Zomrel na exkurzii v okolí Solivaru pri Prešove 13. augusta 1907.
Jeho zbierka hmyzu (hlavne palearktické druhy motýľov zo skupiny Macrolepidoptera) je uložená čiastočne v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti a druhá časť je uložená v Rákocziho múzeu v Košiciach.
Preddynastické obdobie (Egypt)
thumb|Keramika z preddynastického obdobia
Preddynastické obdobie je obdobie dejín Egypta zhruba medzi rokmi 5500 / 5300 a 3150 / 3000 pred Kr. Predchádzalo ranodynastickému obdobiu.
Podľa moderných dohadov sa ľudia objavovali v nílskom údolí už 200 000 rokov pred Kr. Títo prví Egypťania boli skupinami kočovných lovcov a zberačov, ktorý sa voľne pohyboval po území dnešnej Sahary, vtedy úrodnej krajine s bohatstvom zvere a rastlinstva. Dôkazy o osadách usadených poľnohospodárov máme až z obdobia okolo roku 6000 pred Kr. Táto kultúra nesie v sebe určité znaky, ktoré naznačujú, že mohlo ísť o priamych predkov starovekých Egypťanov.
Tradične sa za preddynastické obdobie egyptských dejín považuje práve doba od vzniku prvých neolitických osád (6000 pred Kr.) po zjednotenie Egypta faraónom Narmerom (okolo 3150 pred Kr.) a založenie prvej dynastie. Pomenovanie „preddynastická“ však už dnes nie je považované medzi egyptológmi za úplne správne, pretože, ako ukazujú najnovšie výskumy, k zjednoteniu Egypta viedol skôr dlhodobý, postupný proces a Narmerovo vojenské víťazstvo bol len jeho posledným štádiom. Z tohto dôvodu sa hovorí o protodynastickej dobe alebo tiež o 0. dynastii, ktorá predchádzala prvej dynastii. Protodynastické obdobie pokrýva obdobie približne od roku 3250 do 3150 pred Kr.
Preddynastické obdobie bolo rozdelené na niekoľko kultúrno-historických období nazvaných podľa nálezísk, z ktorých pochádzajú nálezy. Toto delenie je pre nedostatok archeologického materiálu nepresné a slúži skôr pre orientáciu archeológov ako pre exaktné rozdelenie obdobia, počas ktorého sa nezávisle od seba vyvíjalo v Egypte niekoľko kultúr.
Vývoj v preddynastickej dobe prebiehal podľa archeologických dokladov v Hornom a Dolnom Egypte nezávisle. Medzi oboma kultúrnymi okruhmi jestvovalo síce spojenie, ale len veľmi obmedzené, podobne ako spojenie medzi egyptským kultúrnym okruhom a civilizáciami Blízkeho východu.
Jednotlivé preddynastické obdobia v Dolnom Egypte sú:
Počiatky preddynastických kultúr v Hornom Egypte sú asi o 700 rokov mladšie ako v Merimdská kultúra, ale napriek počiatočnému náskoku prebieha vývoj na severe pomalšie a Horný Egypt čoskoro získava prevahu nad Dolným Egyptom. Kultúrne okruhy Horného Egyptu sú:
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2008
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2008 boli v poradí 11. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V čase vzniku niesli názov Majstrovstvá Európy C divízie v basketbale. Konali sa v Edinburghu, v Škótsku v dňoch od 17.22. júna 2008, za účasti 8 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne University of Edinburgh Pleasance Sports Centre s kapacitou 700 divákov. Titul obhájil 🇦🇿, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇲🇩.
Kaviareň Štefánka
thumb|Dom na ul. Palisády č. 59. Nárožie prízemia domu zaberá kaviareň Štefánka
Štefánka je názov jednej z najznámejších bratislavských kaviarní, preslávenej svojou históriou ako aj úrovňou poskytovaných služieb. S malou prestávkou sa od roku 1904 nachádza dodnes na prízemí domu na nároží ulice Palisády (č. 59) a Štefánikovej ulice.
Tradície pohostinstva v Bratislave
Prešporok od nepamäti patril k mestám s tradíciou v poskytovaní pohostinských služieb. Predurčovala ho k tomu najmä výhodná poloha; stretávali sa tu obchodné cesty a absorbovali sa tu kultúrne podnety a tradície východu a západu. Široká škála krčiem, vinární, viech a kaviarní dotvárala spoločenský kolorit mesta.
Penzing (Viedeň)
left|50px right|thumb|Poloha
Penzing je štrnásty viedenský obvod. Má rozlohu a žije tu 83 201 obyvateľov (1. 1. 2007).
Kaviareň Štefánka
Tradície pohostinstva v Bratislave
Z viacerých prešporských kaviarní (podľa údaja uverejneného v Pressburger Wegweiser napr. v roku 1895 fungovalo v Bratislave sedemnásť kaviarní. ) nezmazateľnú stopu v jej histórii zanechala predovšetkým kaviareň, ktorá vznikla na konci 19. storočia na mieste, kde sa ešte krátko predtým rozprestierali záhrady a vinohrady tiahnúce sa až na podhorie malokarpatských vrchov.
Kaviareň Mezey
Na križovatke ulíc Palisád (Pallisadenweg) a Hodžovho námestia (Kohlmarket, t.j. Uhoľný trh) začínala vtedajšia Štefániina ulica (Stephaniestrasse, Stefánia út). Na konci 19. storočia, v roku 1897, tu podľa projektu významného prešporského architekta a staviteľa Alexandra Feiglera postavili nájomný dvojposchodový dom. Majiteľkou novovzniknutej budovy bola Rosa Fleischmannová, ktorá prízemie domu prenajala kaviarnikovi Mezeyovi. Ten tu zriadil kaviareň s jednoduchým názvom Mezey. Podnik, ktorého poloha predurčovala jeho prosperitu, sa aj čoskoro stal veľmi obľúbeným a vyhľadávaným. Rastúca popularita kaviarne neušla pozornosti ani miestnym novinám. Pressburger Zeitung vo vydaní z 3. júla 1900 uverejnili pomerne krátku, no veľmi výstižnú správu:
Začiatky kaviarne Štefánia
V nájme pôvodného majiteľa však kaviareň slúžila iba do roku 1904. V tomto roku sa novým nájomníkom a majiteľom kaviarne stal Béla I. (Vojtech Adalbert) Hackenberger (1879 - 1957). Stal sa zakladateľom „kaviarnickej“ dynastie, ktorá svoj podnik prevádzkovala až do roku 1945.
thumb|Reklama kaviarne v dobových novinách
Kraj (Estónsko)
thumb|Súčasné členenie Estónska na kraje Kraj (po estónsky maakond) je najvyššia administratívna jednotka v Estónsku.
Kaviareň Štefánka
Začiatky kaviarne Štefánia
Podľa dobových svedectiev i podľa mienky súčasníkov Béla I. Hackenberger bol človek múdry, priateľský a veľmi pracovitý. Spokojnosť hostí bola preňho prvoradá a k tomu viedol i personál svojho malého kaviarenského impéria. Vdýchol svojmu podniku ducha najlepších tradícií pohostinnosti a kultivovanosti. Svojím zjavom, vždy perfektne upraveným zovňajškom a osobným šarmom dodával kaviarni punc solídnosti a obľúbenosti čím pozdvihol svoj podnik na popredné miesto v rebríčku prešporských pohostinských zariadení.
Kraj (Estónsko)
V Estónsku je 15 krajov:
Kaviareň Štefánka
Začiatky kaviarne Štefánia
Prvým krokom nového majiteľa bolo premenovanie kaviarne. Či prvotnou inšpiráciou bol názov ulice, alebo samotná osoba, po ktorej ulica niesla svoje meno nevedno. Zrejme padlo rozhodnutie kaviareň pomenovať po vdove po následníkovi rakúsko-uhorského trónu Rudolfovi Štefánii, v tom čase už Lónayovej. Osobne požiadal Štefániu o súhlas, aby mohla kaviareň niesť jej meno.
Kraj (Estónsko)
Existuje vždy alternatívne tvar názvu v tvare "...-maa" (uprednosňovaný jazykovedcami) a v tvare "... maakond" (uprednostňovaný v administratívnej praxi).
Kaviareň Štefánka
Začiatky kaviarne Štefánia
Novovzniknutá Café Štefánia (Stephania, Stefánia kávéház) sa už v začiatkoch svojho pôsobenia zaradila na popredné miesto v rebríčku bratislavských podnikov podobného zamerania. Na dlhé roky sa stala doslova kultovým miestom stretávania bratislavskej bohémy, umelcov, spisovateľov, lekárov, právnikov ale aj fabrikantov, úradníkov, flamendrov a študentov.
Kaviareň Štefánka mala svoj pravidelný denný režim. Otvárala o šiestej ráno a záverečná sa niekedy posunula až do neskorých nočných hodín. Okrem kávy, starostlivo vyberanej, ponúkali hosťom víno, čerstvé pečivo, ale aj hotové teplé a studené jedná, zákusky, zmrzlinu a nápoje.
Kaviareň fungovala nepretržite ďalšie roky a jej „geniu loci“ neuškodil ani zánik monarchie či vznik Československej republiky. Po roku 1918 už niesla zmenené meno - Štefánka.
Éra Bélu II. Hackenbergera
Nový impulz rozvoja podniku dal Bélov syn, Béla II. Hackenberger (1908 - 2000). V roku 1931 prevzal zabehaný a prosperujúci podnik od svojho otca. V roku 1935 v duchu vtedajších módnych a technických trendov pristúpil k jeho modernizácii. V prvom rade dal vymeniť staré a podľa neho nevhodné vybavenie kaviarne. Podľa návrhov istého mníchovského architekta ho vyrobila firma Müller, ktorá sídlila na dnešnej Obchodnej ulici. Na uvedené spomína Béla Hackenberger takto:
A vo svojich spomienkach pokračuje rozprávaním, ako bol na tieto náročné úlohy pripravený:
Osobitnou kapitolou života kaviarní bola hudba, ktorá sa v nich ponúkala. Jej úroveň závisela o.i. od primáša. Najznámejší primáši boli slávni a vyhľadávaní. Slávu Štefánky šírila najmä „dobrá cigánska hudba“. K jedným z najpopulárnejších primášov patril Monti Béla Farkaš, ktorý pôsobil aj v Štefánke. Výnimočnosť jeho umenia ocenil aj spisovateľ Tido J. Gašpar, častý hosť Štefánky, keď na jeho počesť zložil báseň:
Po najúspešnejších rokoch kaviarne - tridsiatych a štyridsiatych 20. storočia - sa nad prosperujúcim podnikom (no nielen nad ním) začali sťahovať chmáry. Po oslobodení Bratislavy, 4. apríla 1945, kaviareň skonfiškovali a uvalili na ňu nútenú správu. Celú rodinu zadržali a deportovali do zberného tábora v Petržalke, odkiaľ sa Béla Hackenberger zásluhou istého britského dôstojníka dostal do Viedne a zamestnal sa v tunajšom hoteli. Po uvoľnení napätia sa vrátil do Bratislavy.
Štefánka v súčasnosti
Napriek tomu, že kaviareň naďalej fungovala, jej čaro sa s odchodom pôvodných majiteľov vytratilo. V roku 1983 kaviareň prešla rekonštrukciou, ktorej výsledkom však boli nie práve citlivé zásahy do jej priestorov, či exteriéru (rekonštrukcii napr. padla za obeť krytá veranda pred vchodom).
V deväťdesiatych rokoch keď vychýrený podnik degradovali na čínsku reštauráciu sa zdalo, že sláva Štefánky je nenávratne preč. Našťastie sa jej ujala firma Stefania S.T., ktorá po roku 2004 začala s rozsiahlou rekonštrukciou. Jej cieľom bolo vrátiť kaviarni podobu akú mala na začiatku 20. storočia. Vzhľadom na to, že kaviareň sídli v nehnuteľnosti vyhlásenej za kultúrnu pamiatku, na priebeh rekonštrukcie museli dozerať pamiatkári. Interiér sa postupne zaplnil textilnými tapetami, historickými lustrami a drapériami. Do jej interiérov sa dostali originálne obrazy a staré historické fotografie. Po prechodnom období, v ktorom bola kaviareň určená iba pre uzavretú spoločnosť, v roku 2011 sa otvorila pre všetkých zákazníkov.
Najznámejší návštevníci Štefánky
Napriek tomu, že kaviareň Štefánka bola od čias svojho zrodu obľúbeným miestom stretávania sa ľudí rôzneho spoločenského postavenia, predsa jej najpočetnejšiu klientelu predstavovovali ľudia z umeleckých „kruhov“. Tí vnášali do kaviarne atmosféru bohémy, no aj neviazanosti a ozvláštňovali ju osobnostným čarom. Spisovatelia a básnici Pavol Horov, Ján Smrek, Jožo Nižnánsky, Emil Boleslav Lukáč, Štefan Žáry, Ľudo Ondrejov, Ľubomír Feldek, spisovateľ a novinár Emo Bohúň patrili k najprominentnejším hosťom.
Auppegard
Auppegard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aupark Tower (Bratislava)
right|thumb|Aupark Tower po dokončení v roku 2008 thumb|Pohľad z rozhľadne na [[Most SNP|Moste SNP]] Aupark Tower je výšková budova v Bratislave v mestskej časti Petržalka, ktorá je súčasťou nákupno-zábavného centra Aupark. Postavila ju spoločnosť HB Reavis Group. Jej výstavba sa začala v roku 2006, hrubá stavba bola dokončená začiatkom roku 2007 a úplne dokončená bola koncom roka 2007. Nachádzajú sa tu prenajímateľné kancelárske priestory.
Má výšku 96 metrov, stupňovitý tvar s viacerými ustúpenými časťami. Celkový počet podlaží je 22, existovali návrhy na zmenu projektu a výstavbu 15 podlaží, aby sa údajne čiastočne zachránila panoráma Bratislavy. Spoločnosť HB Reavis Group mala za kompromisné riešenie mať možnosť odkúpiť lukratívne pozemky na petržalskom nábreží Dunaj a medzi Starým mostom a Mostom Apollo za výhodnú cenu. Kompromisné riešenie sa nezrealizovalo, pretože bolo rozhodnuté, že dané riešenie by bolo pre mesto nevýhodné. Odporcovia výstavby tejto budovy argumentovali bezprostrednou blízkosťou Nového mosta a optickým znehodnotením lokality, ako aj panorámy mesta ako celku. Bratislavčania ju volajú “Budova vo výhľade”, pretože z pohľadu na Petržalku z ľavého brehu Dunaja znehodnocuje zásadne panorámu Petržalky a “zavadzia” priamo v pozadí mosta SNP. Z niektorých pohľadníc Bratislavy ju autori radšej “vymazali”.
Na prelome roka 2011 a 2012 sa majiteľom budovy stal realitný fond Heitman European Property Partners IV. Hodnota transakcie podľa zverejnených správ bola 85,6 milióna.
Kancelárie tu majú spoločnosti Telefónica Slovakia, ESET, Procter & Gamble, AT&T, Benestra, Renault Slovensko a iné.
Redukovaná jasnosť kométy
Redukovaná jasnosť kométy je jasnosť kométy redukovaná na jednotkovú vzdialenosť kométy od Slnka a Zeme.
Agregátor zliav
Agregátor zliav je systém, ktorý zhromažďuje zľavy produktov alebo služieb (ako sú pobyty, masáže, jazykové kurzy a podobne). Tento systém zľavy ukladá, kategorizuje a potom ich zobrazuje používateľom, ktorí ich hľadajú. Pre používateľa sú výhodné hlavne preto, že agregujú všetky ponuky z viacerých zľavových webov a portálov na jedno miesto.
Apt (obvod)
Apt je obvod v departemente Vaucluse a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 56 obcí.
Grancey-le-Château-Neuvelle
Grancey-le-Château-Neuvelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Poľské národné hádzanárske mužstvo
vpravo|náhľad|250 px|Reprezentácia po [[Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2007|Majstrovstvách sveta 2007 počas vyznamenania u prezidenta Poľska]] Poľské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Poľsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Grancey-le-Château-Neuvelle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Revolver & muzika
Revolver & muzika je ôsmy štúdiový album, ktorý so skupinou Indigo nahral Peter Nagy. Album vydalo hudobné vydavateľstvo Tommü records v roku 1993.
Zoznam skladieb
Autorom hudby a textov je Peter Nagy (pokiaľ nie je uvedené inak).
Eduard Antal
Eduard Antal (* 18. máj 1929, Vidiná – † 21. november 2011, Bratislava) bol slovenský maliar.
Životopis
V rokoch 1949 – 1953 študoval na Pedagogickej fakulte SU v Bratislave u profesora G. Mallého a ďalších pedagógov B. Hoffstädtera, E. Nevana, E. Lehotského. Po ukončení štúdia v roku 1953 nastúpil na miesto asistenta na Fakulte architektúry a pozemného staviteľstva SVŠT v Bratislave. V roku 1978 bol menovaný za docenta pre predmet kreslenie a v roku 1988 za profesora pre odbor výtvarné umenie maliarstvo. Od roku 1955 bol členom Zväzu slovenských výtvarných umelcov. V období 1966 – 1972 bol členom Skupiny 66. Je jedným zo spoluzakladateľov Klubu konkrétistov (1968 – 1972). Tvorí v oblasti komornej maľby, grafiky a výtvarného dotvárania architektúry.
Tvorba
Východiskom jeho tvorby je príroda, architektúra a životné prostredie súčasnej doby, ktoré ďalej osobito interpretuje cez prizmu geometrickej tvarovej štylizácie. Bol členom Slovenskej výtvarnej únie ako aj Umeleckej besedy slovenskej. Jeho tvorba je známa nielen doma, ale i v zahraničí. Východiskom jeho tvorby je príroda, architektúra a životné prostredie súčasnej doby, ktoré ďalej osobito interpretuje cez prizmu geometrickej tvarovej štylizácie. Bol členom Slovenskej výtvarnej únie ako aj Umeleckej besedy slovenskej. Jeho tvorba je známa nielen doma ale i v zahraničí. Uvažoval nad zákonmi prírody,nad silami pohybu ako je rotácia, gravitácia, vlnenie a hľadá ich plošné – resp. plastické vyjadrenie. Výrok Eduarda Antala z roku 1969: „Príroda-z nej sa učím,všetko je v nej odôvodnené, logické, v podstate jednoduché,má svoju zákonitosť. Snažím sa pochopiť, že som jej súčasťou, ona súčasťou vesmíru, toto všetko poznávať a v tom všetkom hľadať seba. Ako ona vo svojich premenách vytvára nové,pokúšam sa tiež hľadať,snívať,vytvárať. Cez všetky napätia hľadám pokoj, v stálej nespokojnosti vyrovnanosť.“ Autor vo svojich dielach pracoval s čistou, geometrickou alebo štruktúrovanou plochou a vyjadroval idey čistými výtvarnými prostriedkami. Obrazy nemajú príbeh, sú súčasťou nášho sveta a preto sa E. Antal snažil vyvarovať akéhokoľvek citového prejavu. Postupne sa zbavil i farebných akordov a sústredil sa iba na bielu farebnosť. Biela plocha na bielom podklade najviac vystihuje autorovu tvorbu. Z ostatných umeleckých druhov má Antalove maliarstvo najbližšie k architektúre, kde vyjadruje svoj silný vzťah ku geometrii a čistote.
Miestny štandard pokoja
Možno ho určiť zo strednej hodnoty zložiek rýchlostí hviezd v okolí Slnka v smere zvolených súradnicových osí (kinematická definícia LSR). Pohyb Slnka vzhľadom na LSR sa nazýva základný pohyb Slnka; najlepšie mu zodpovedá pohyb Slnka vzhľadom na súbor hviezd spektrálnych tried A, gK a dM.
Lindre-Basse
Lindre-Basse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Jasnosť kométy
Jasnosť kométy môže byť:
Lindre-Basse
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Auquemesnil
Auquemesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vedúca skamenelina
náhľad|[[Trilobity sú vedúcimi skamenelinami pre prvohory]] Vedúca skamenelina alebo vedúca fosília je skamenelina, ktorá je charakteristická pre určité horizonty usadenín. Pomocou ich nálezov je možné určiť relatívny geologický vek skúmaných vrstiev. Vedúce skameneliny v ideálnom prípade žili krátke obdobie ale na veľkom území a neboli závislé od fácie. Pre datovanie sú najvhodnejšie priamo za sebou nasledujúce skameneliny jedincov rýchlo sa meniaceho vývojového radu.
Auquemesnil
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tinkoff-Saxo
Tinkoff-Saxo bol ruský profesionálny cyklistický tím. Majiteľom tímu bol Rus Oleg Tiňkov. Lídrom stajne bol najprv španielsky jazdec Alberto Contador ale neskôr sa ním stal slovenský jazdec Peter Sagan. Sponzormi tímu boli ruská banka Tinkoff Bank a dánska investičná banka Saxo Bank. Minulý rok (2016) majiteľ tímu ohlásil, že tím viac už nebude fungovať.
2012
Alberto Contador sa vrátil z prestávky po zistenom dopingu a vyhral klasifikáciu na Vueltu 2012.
2013
Počas roka Oleg Tiňkov odkúpil tím od manažéra Bjarne Riis a tím premenoval na Tinkoff-Saxo
Turkménske národné futsalové družstvo mužov
Turkménske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Turkménsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Turkmenistanyn Futbol Federasiyasy (TFF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2005. Jeho najväčším úspechom 4. miesto na Halových ázijských hrách v roku 2009. V marci 2018 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 79. miesto.
Vrcholné podujatia
Turkménske družstvo sa 3-krát pokúšalo kvalifikovať na majstrovstvách sveta FIFA, ale ani raz sa mu to nepodarilo.
Majstrovstiev Ázie sa zúčastnilo, resp. sa kvalifikovalo na ne 6-krát, prvýkrát v roku 2005 vo Vietname. Práve na nich vyhralo polovicu zo svojich zápasov na turnaji, v základnej skupine skončilo za 🇹🇭 a 🇨🇳 a nepostúpilo do štvrťfinálovej skupiny. Na ďalších turnajoch skončilo vždy už v základnej skupine. V tom poslednom v roku 2012 v Spojených arabských emirátoch prehralo všetky 3 zápasy, postupne s 🇦🇪, Thajskom a 🇰🇬. Na ďalšie turnaje sa už nedokázalo kvalifikovať.
Družstvo sa 3-krát predstavilo aj na Ázijských halových hrách, na ktorých dosiahlo svoj najväčší úspech, keď na turnaji v roku 2009 postúpilo do semifinále. Zo základnej skupiny postúpilo do štvrťfinále, kde zdolalo 🇯🇴 až po predĺžení. V semifinále potom nestačilo na 🇮🇷 a v boji o bronz ani na 🇺🇿 a skončilo na 4. mieste. O 4 roky neskôr skončilo na hrách v základnej skupine a v roku 2017, kedy hry samo hostilo, do štvrťfinále, v ktorom prehralo s 🇦🇫.
Celková jasnosť kométy
Celková jasnosť kométy je jasnosť jadra a kómy kométy.
Bicek
Bicek je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v meste Šaľa. Slovenský ženský variant je Biceková, český Bicková.
Ranodynastické obdobie (Egypt)
Ranodynastické obdobie alebo archaické obdobie alebo archaická doba alebo obdobie cenejských (tinidských) dynastií alebo tinidská ríša je obdobie dejín Egypta zodpovedajúce 1. a 2. dynastii (teda asi 3150/3000 – 2700/2600 pred Kr.).
Niekedy medzi rokmi 3150 a 3100 pred Kr. sa podarilo jedinému vládcovi z Abydu zlomiť nezávislosť Dolného Egypta a zjednotiť Egypt od nílskej delty po prvý katarakt pri Asuáne. Podľa egyptského historika Manetóna bolo jeho meno Meni. Tento kráľ by mohol byť tou istou osobou ako Narmer z Narmerovej palety alebo vládca známy pre historikov ako Hor-Aha, nedostatok dokladov z tej doby a zmätenosť neskorších prameňov však znemožňujú presne určiť panovníkovu identitu. S istotou možno povedať len, že od zjednotenia prijali faraóni titul nebtej (Obe pani), ktorý sa vzťahuje na hornoegyptskú Nechbet a dolnoegyptskú Vadžet, ochranné bohyne dvoch zemí.
Podľa Herodota založil Meni na pomedzí Horného a Dolného Egypta nové mesto, Memfis, ktoré sa stalo hlavným mestom zjednoteného kráľovstva, hádam preto, aby vybudovaním nového sídla Meni posilnil svoju autoritu a z bližšieho Memfisu mohol účinnejšie zasahovať proti odporu v Dolnom Egypte. Ako sa zdá, za jeho života a za vlády jeho nástupcov nebola jednotnosť Egypta istou záležitosťou a faraóni mnohokrát museli potláčať snahy o odtrhnutie delty až do nástupu 3. dynastie. K ich politike voči Dolnému Egyptu patrilo prijímanie severských princezien za hlavné manželky a výstavba kráľovských hrobiek v Hornom aj Dolnom Egypte.