cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stingray
Stingray II
Hlavná zbraň je britský 105 mm kanón radu L7, inštalovaný v elektro-hydraulicky poháňanej zbraňovej veži. Kanón má ejektor, úsťovú brzdu a termoizolačný plášť hlavne. Zameriavač je duplicitný, pre strelca a veliteľa. Tank má digitálny systém riadenia paľby. K dispozícii je systém nočného videnia, termovízny systém a laserový diaľkomer. Kanón má stabilizáciu v oboch osiach. Doplnkové zbrane tvoria koaxiálny 7,62 mm guľomet so zásobou 2400 ks nábojov a 12,7 mm protilietadlový guľomet M2 Browning sa zásobou 1100 nábojov, lafetovaný na hornej časti veže. Na každej bočnej strane veže je štvorhlavňový granátomet.
Popis
Čelný pancier je šikmý a v jeho hornej časti sa nachádza prielez pre vodiča. Horná časť korby je vodorovná s miernym zvýšením v zadnej časti, kde je umiestnený motor. Bočné steny korby sú kolmé. Zadná časť korby je takisto kolmá a sú tu umiestnené výfuky motora. Veža sa nachádza zhruba uprostred trupu, jej čelo sa vertikálne zužuje a boky sú šikmé. Protilietadlový guľomet kalibru 12,7 mm je na pravej strane veže. Tank má na každej strane šesť pojazdných kolies, tri kladky, ktoré podopierajú pásy, jedno napínacie koleso umiestnené vpredu a jedno hnacie koleso, ktoré je vzadu.
The Flirts
The Flirts bola americká dievčenská skupina. Trojica bola založená a vedená americkým Hi-NRG zakladateľom Bobbym Orlandom. Pôvodne bola zložená z blondínky, brunetky a červenovlásky. Známa je vďaka hitom ako „Passion“, „Danger“, „Helpless“ či „Jukebox (Don’t Put Another Dime)“.
Koncept skupiny a úspech
Orlando dostal nápad vytvoriť The Flirts, pričom napísal a zložil skladby, hral na nástrojoch a produkoval skladby. V tom čase vyskúšal použiť tri dievčatá, ktoré by zosobňovali túto skupinu. Často tiež používal služby profesionálych štúdiových hudobníčok pre vokálne časti svojich skladieb. zostava skupiny The Flirts sa často menila, a s každým štúdiovým albumom sa objavil niekto nový. Medzi rokmi 1982 až 1992 vydala skupina šesť štúdiových albumov a množstvo singlov. Takisto sa zúčastnila niekoľkých medzinárodných turné, často v kluboch a prevažne so spevom na playback.
Ich debutový singel „Jukebox“ obadil 28. miesto v americkom rebríčku Hot Dance Club Play a v hudobnej stanici MTV mala v roku 1982 značnú hranosť. Druhý singel „Passion“ dosiahol lepšie 21. miesto v Hot Dance Club Play a s obrovským úspechom v Európe dosiahol 4. miesto v nemeckom rebríčku Media Control Charts a 22. miesto v holandskom rebríčku Dutch Top 40. šiesty singel „Helpless (You Took My Love)“ dosiahol 12. miesto v Hot Dance Club Play.
Členovia
Plus ďalšie štúdiové speváčky, ktoré spievali hlavné a sprievodné vokály v skladbách, ktoré boli vydané pod názvom The Flirts.
Saint-Donat-sur-l’Herbasse (obec)
Saint-Donat-sur-l’Herbasse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Theokosmos
Theokosmos (Theokosmos) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr. Theokosmos, grécky sochár z Megary, bol činný v druhej polovici 5. storočia pred Kr. Pausanias uvádza, že spolu so sochárskym majstrom Feidiom pracoval na chryselefantinovej soche Dia v Megare: „''Ak vkročíme za týmto chrámom do posvätného okrsku Dia, objaví sa pozoruhodný chrám zvaný Olympieion. Diova socha však nebola dokončená, pretože zasiahla vojna Peloponézanov proti Aténam, v ktorej Aténčania hubili po celý rok loďami i pozemným vojskom megarskú zem, takže nielenže poškodili štát, ale tiež v súkromí priviedli rodiny do najkrajnejšej núdze. Socha Dia má tvár zo slonovej kosti a zlata, ostatok je však z hliny a sadry. Hovoria, že sochu vytvoril domáci umelec Theokosmos, pomáhal mu však Feidias. Nad hlavou Dia sú Hóry a Moiry. Všetkým je zrejmé, že jediného Dia počúva Osud (Peprómené) a že tento boh opravuje podľa potreby počasie. Za chrámom ležia napoly opracované polená, tie chcel Theokosmos ozdobiť slonovou kosťou a zlatom a doplniť sochu Dia.''“ Práce na tejto soche boli podľa Pausaniovej správy prerušené na začiatku peloponézskej vojny, teda okolo roku 431 pred Kr. a neskôr boli už len provizórne dokončené. Hóry a Moiry zdobili zrejme Diovu korunu. Chrám zvaný Olympieion ležal na severozápadnom úpätí akropole zvanej Kária. Lokalitu chrámu určili po náleze zvyškov stien a nápisov.
Saint-Donat-sur-l’Herbasse (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Theokosmos
Po vojne Theokoskos v službách víťazných Sparťanov, spojencov Megary, zhotovil sochu Hermóna, veliteľa na Lysandrovej vojenskej lodi. Táto socha i so skupinou ďalších sôch tvorila súčasť pamätníka v Delfách, postaveného na počesť víťaznej bitky Sparťanov nad Aténami pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. Tento pamätník bol jeden z najväčších ( dlhý) a najbohatších na sochy (bolo ich až 38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a ich nápisov. V šľapajách Theokosma pokračoval jeho syn Kallikles, ktorý bol autorom niekoľkých sôch olympijských víťazov
Saint-Donat-sur-l’Herbasse (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Port-de-Piles
Port-de-Piles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polyeuktos
Polyeuktos môže byť:
Bohúňovo (vrch v Nízkych Tatrách)
Bohúňovo je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Štiavnica, približne juhovýchodne od Ružomberka. )
Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca Liptovská Štiavnica a Ludrová, severozápadne a západne Ružomberok a južným smerom Liptovská Lúžna. Vrcholom vedie hranica Národného parku Nízke Tatry, do ktorého patrí južná časť hrebeňa.
Opis
Bohúňovo je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie severozápadným smerom zo Sedla pod Malým Salatínom na Kohút. Západne sa nachádza Ostré, Brankov a Vyšný Brankov , južne Červená Magura , Magura  a Salatín , východne Úplazy , Malý Salatín  a Chopec  a severne Kriváň  a Príslop. Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy odvodňujú prítoky Ludrovčanky, voda z východných častí odteká jej prítokom Komorníckym potokom. Vrcholovou časťou vedie značený turistický chodník z Ludrovej a časť vrchu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.
Výhľady
Vrchol Bohúňova pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.
Saint-Ferréol-Trente-Pas
Saint-Ferréol-Trente-Pas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pouançay
Pouançay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
M3 Stuart
Vývoj
Po vypuknutí 2. svetovej vojny začala v USA rozsiahla modernizácia armády. Začiatkom roku 1940 bolo rozhodnuté o výrobe nového typu, ktorý by sa odvíjal od tanku M2. Mal mať novú vežu, zosilnený pancier a lepšie odpružený podvozok. Vývoj trval krátko, už v júli toho istého roku bol tento nový tank prijatý do služby pod označením M3.
Bojové použitie
Tank M3 sa začal sériovo vyrábať až v marci 1941 a k prvému bojovému nasadeniu došlo v novembri toho istého roku v britskej armáde, kam bol dodávaný v rámci programu "Lend-Lease" ("Pôžička a prenájom"). Vozidlo použité v bojoch o prístavné mesto Tobruk. Britskí vojaci však neboli z tohto tanku veľmi nadšení. Kritizovaný bol predovšetkým 37 mm kanón, ktorý sa proti nepriateľským cieľom javil ako príliš slabý. Na druhú stranu posádky chválili rýchlosť a spoľahlivosť, a vďaka tomu si tank v britskej armáde vyslúžil neoficiálne prezývku "Honey" ("Miláčik"). Od leta roku 1942, kedy dostávala britská armáda nové americké stredné tanky, boli Stuart postupne sťahované z popredných bojových línií a začali byť používané predovšetkým ako prieskumné vozidlá.
Saint-Gervais-sur-Roubion
Saint-Gervais-sur-Roubion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
M3 Stuart
Bojové použitie
Ďalším odberateľom tankov M3 bol v rámci programu Lend-Lease Sovietsky zväz. Ani predstavitelia Červenej armády neboli z tohto stroja nijako nadšení kvôli slabej výzbroji a pancierovaniu. U sovietskych tankistov nebol Stuart obľúbený kvôli benzínovému pohonu, ktorý bol viac náchylný k vznieteniu. V rokoch 19421943 bolo do ZSSR dodaných 1 665 tankov M3A1, ktoré tam slúžili do roku 1944.
Saint-Gervais-sur-Roubion
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
M3 Stuart
Bojové použitie
V bojoch v Taliansku a v západnej Európe stretol tanky M3 rovnaký osud, ako inde. Bola im prisúdené vedľajšie úlohy najmä pri prieskume, pretože bol na akýkoľvek nemecký tank slabý. Okrem USA, Británie a ZSSR mali počas vojny vo svojej výzbroji Stuarty tiež Francúzsko, Čína, krajiny Commonwealthu, používali ho partizánske jednotky v Juhoslávii. Po druhej svetovej vojne bolo množstvo tankov M3 Stuart predaných do rôznych krajín. V niektorých juhoamerických štátoch boli Stuart série M3 v službe ešte v 80. a 90. rokoch. Celkovo bolo od roku 1941 vyrobených 13 859 kusov stroja M3 a všetkých jeho variantov, čo z tejto série robí najpočetnejší ľahký tank druhej svetovej vojny.
Varianty tanku M3
náhľad|M3A1 Stuart v Belehradskom vojenskom múzeu.
Andrew Neil
Andrew Ferguson Neil (* 21. máj 1949, Paisley, Škótsko) je britský novinár, televízny moderátor, vydavateľ a mediálny konzultant.
Vyštudoval Paisleyské gymnázium (Paisley Grammar School) a Glasgowskú univerzitu (University of Glasgow), kde v roku 1971 promoval s magisterským titulom v politickej ekonómii a politológii. Pôsobil ako politický poradca ministra životného prostredia vo vláde Edwarda Heatha, špecializujúc sa na bytovú politiku. Pôsobil na vedúcich pozíciách vo viacerých britských médiách, okrem iných v časopise The Economist, novinách The Sunday Times, televíznej stanici Sky Television a vydavateľskej holdingovej spoločnosti Press Holdings. Patrí k popredným moderátorom politických relácií v Spojenom kráľovstve, akými sú Politics Live a The Andrew Neil Show na BBC.
Fyles z Halikarnasu
Fyles alebo Fylés (Fyles, iný prepis: Fylés) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. Sochár Fyles, syn Polygnóta z Halikarnasu, bol činný v 2. polovici 3. storočia pred Kr. Zo skulpturálnej tvorby tohto umelca (bronziara) sa nič nezachovalo, ale našlo sa až 23 jeho menom signovaných podstavcov zo sôch na ostrovoch Rodos (v mestách Rodos, Lindos a Kameiros), Délos a Astypalaia. Nápisy na podstavcoch sú na základe epigrafického a prosopografického skúmania datované do rokov 250 až 200 pred Kr. Podstavec objavený na ostrove Délos bol základňou sochy Agathostrata, veliteľa rodoského loďstva, ktorý okolo roku 258 pred Kr. zvíťazil v bitke pri Efeze nad vojenskou flotilou egyptského panovníka Ptolemaia II. Na podstavcoch nájdených na akropole rodoského mesta Lindos, podľa ich nápisov, stáli väčšinou sochy kňazov bohyne Atény Lindskej. Na jednom z nich sa pôvodne nachádzala dvojica sôch kňazov tejto bohyne, a to socha Eufrantida, syna Charidama, ktorá bola jeho dielom, a socha Kallikrata, syna Eufrantida, zhotovená rodoskými sochármi Telesónom a jeho otcom Mnasitimom.
Závodský potok
Závodský potok je potok v regióne Spiš, na území obcí Sulín a Mníšek nad Popradom v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Je ľavostranným prítokom Popradu, v povodí Dunajca; má dĺžku. Je vodným tokom V. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 3-01-03-90. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologická oblasť Východné Beskydy, geomorfologický celok Ľubovnianska vrchovina.
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne na severovýchodnom úbočí vrchu Soľovka s nadmorskou výškou  na území Závodia, časti obce Sulín v okrese Stará Ľubovňa, v geomorfologickom celku Ľubovnianska vrchovina.
Opis toku
Tečie severovýchodným smerom lesným extravilánom, v nadmorskej výške vteká na obecnú hranicu medzi obcou Sulín a obcou Mníšek nad Popradom, ktorú sleduje až do svojho ústia v rieke Poprad, v nadmorskej výške  priberá bezmenný pravostranný prítok, tesne pred ústím podteká cestu z časti obce Závodie v obci Sulín do vyľudnenej samoty Krendželovka a ďalej do obce Mníšek nad Popradom a v nadmorskej výške  ústi do Popradu ako jeho ľavostranný prítok. Poprad ďalej ústi do Dunajca, na území Poľska. Závodský potok má jeden bezmenný prítok.
Závodský potok pramení na území obce Sulín a väčšiu časť svojho toku sleduje obecnú hranicu v lesnom extraviláne medzi obcou Sulín a obcou Mníšek nad Popradom vrátane ústia v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Ľubovnianska vrchovina.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Závodský potok má pôvod v názve časti obce Závodie v obci Sulín v priestore ktorej pramení, a po západnej hranici ktorej preteká a ústi. Z toponyma Závodie rozšírením o formant -ský a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) Závodský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov časti obce Závodie, ako typický predstaviteľ predponovo-príponového toponyma, má pôvod v polohe pomenúvaného geografického objektu z hľadiska pomenúvateľa vo význame objekt ležiaci za potokom, za riekou, za vodným objektom. Motivácia pomenovania je aj v súčasnej slovenčine jasná.
Hydronymum Závodský potok bolo štandardizované v roku 1988.
Pravá tvár
Pravá tvár môže byť:
Saint-Jean-en-Royans (obec)
Saint-Jean-en-Royans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Úzkonosovce
Úzkonosovce (lat. Catarrhini; iné názvy pozri nižšie) sú veľký taxón (často infrarad) vyšších primátov (Anthropoidea). Patria sem všetky neamerické druhy vyšších primátov, obyčajne vrátane všetkých ľudí. Základná charakteristika úzkonosovcov je, že majú úzke nosové priehradky.
Názvy
Vedecké (latinské) názvy tohto taxónu sú: Catarrhini ; staršie: Catarhini, Catarrhina , Catarhina , Catarhinae , Simiae catarrhinae , Katarrhini , Katarhini , Katarrhina , Katarhina , Catarrhiniformes [alebo Katarrhiniformes] , Eopitheca , Heopitheci , Simiae.
McKenna a Bell 1997 tento taxón označujú ako nadčeľaď Cercopithecoidea (po slovensky mačiakoidovce /mačiakoidné ) v širšom zmysle.
Historicky (na začiatku 19. storočia) sa tento taxón občas označoval ako čeľaď Hominidae (po slovensky dnes hominidi/človekovité/hominidné alebo ľudia ); táto čeľaď je dnes definovaná oveľa užšie, čiže tvorí len malú časť úzkonosovcov.
Charakteristika
Hlavné telesné znaky úzkonosovcov sú: Úzkonosovce sú väčšinou všežravci. Sú aktívne počas dňa. Častý je zreteľný pohlavný dimorfizmus. Žijú v skupinách s rôznou úrovňou organizácie. Majú menštruačný cyklus. Rodia pravidelne jedno mladé.
Pozri aj charakteristiku vyšších primátov v článku vyššie primáty.
Rozsah taxónu
Základný rozsah taxónu úzkonosovce vidno napr. v nižšie uvedenom systéme.
Rozsah úzkonosovcov sa môže meniť pokiaľ ide o (ne)zahrnutie niektorých vývojovo primitívnych vyhynutých taxónov. Konkrétne môžu úzkonosovce v závislosti od autora (a doby písania textu) zahŕňať alebo nezahŕňať niektoré alebo viaceré z nasledujúcich taxónov: †eosimiasovité (Eosimiidae), †oligopitekovité (Oligopithecidae), †Proteopithecidae, †parapitekovité (Parapithecidae), †amfipitekovité (Amphipithecidae). Nadčeľaď †propliopitekoidovce (Propliopithecoidea) sa síce skoro vždy uvádza ako súčasť úzkonosovcov, ale napr. Benton 2014 ju uvádza ako sesterský taxón úzkonosovcov. Podrobnosti a zdroje pozri napr. v prehľade systémov uvedenom v článku vyššie primáty.
Vnútorná systematika
Vnútorný systém je v detailoch značne sporný (jednotliví autori viaceré taxóny umiestňujú na odlišných miestach v rámci systému vyšších primátov). Nasleduje ako príklad systém podľa Thurzo 1998 :
infrarad úzkonosovce (Catarrhini):
Ján Kuciak
Život
Narodil sa 17. mája 1990 v obci Štiavnik v okrese Bytča. Najprv začal študovať informatiku na STU avšak absolvoval žurnalistiku na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre, kde v štúdiu pokračoval ako doktorand v odbore masmediálnej komunikácie, pričom pôsobil najprv ako interný a potom ako externý pedagóg.
Novinársky pôsobil okrem iného v redakcii denníka Hospodárske noviny, neskôr v redakcii spravodajského webu Aktuality.sk, kde sa venoval investigatívnej žurnalistike. Zameriaval sa najmä na podozrenia z daňových podvodov, z ktorých niektoré boli spojené s vládnou politickou stranou SMER – sociálna demokracia (SMER-SD) vedenej predsedom vlády SR Robertom Ficom. V minulosti sa venoval aj obchodným spoločnostiam s nejasnou vlastníckou štruktúrou alebo podozreniam z podvodov pri čerpaní nenávratných finančných príspevkov z fondov Európskej únie.
Jeho posledný pripravovaný článok (publikovaný posmrtne 28. februára 2018) sa venoval talianskym podnikateľom (Carmine Cinnante, Antonino Vadala a i.), ktorí pôsobia na východnom Slovensku (Trebišov, Michalovce a okolie) ako zástupcovia štyroch rodín (Cinnanteovcov, Vadalovcov, Rodovcov a Catroppovcov) patriacich k zločineckej skupine ’Ndrangheta z Kalábrie v Taliansku, teda kalábrijskej vetve mafie. Kuciak poukázal na to, že Vadala mal prostredníctvom poslanca Národnej rady SR Viliama Jasaňa (SMER-SD) a hlavnej štátnej radkyne Márie Troškovej (asistentky predsedu vlády SR Roberta Fica) prepojenie na vedenie strany SMER-SD, Úrad vlády SR, Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR i na Bezpečnostnú radu SR. Denník Korzár Košice upozornil tiež na prepojenie Vadala s vedením mimoparlamentnej strany Šport do Košíc a na Východ, ktorej členovia kandidovali vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov v Košickom samosprávnom kraji (KSK) v roku 2017 a v zastupiteľstve KSK utvorili koalíciu s poslancami strany SMER-SD.
Úmrtie
25. februára 2018 o 22:30 SEČ objavila hliadka z Obvodného oddelenia Policajného zboru v Sládkovičove pri previerke rodinného domu vo Veľkej Mači č. 558 telá dvoch zavraždených osôb – J. Kuciaka so strelným poranením na hrudi a M. Kušnírovú so strelným poranením na hlave. Podľa vyjadrenia prezidenta Policajného zboru Tibora Gašpara bola táto dvojnásobná úkladná vražda vykonaná „pravdepodobne s motívom, ktorý súvisí s jeho novinárskou investigatívnou činnosťou“.
Dňa 13. januára 2020 sa v prípade začalo hlavné pojednávanie pred senátom Špecializovaného trestného súdu v Pezinku.
Pouant
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pouillé (Vienne)
Pouillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kyslá hornina
náhľad|Percentuálne zastúpenie SiO2 v hornine a vplyv na viskozitu magmy. Kyslá hornina alebo acidná hornina svetlá vyvretá hornina relatívne bohatšia na SiO2, väčšinou nad 63 hmot. % resp. 65 hmot. % SiO2. Termín sa zvyčajne používa v zmysle geochemického zloženia určitej horniny. Termín blízky označeniu felzický, ktorý vyjadruje mineralogické zloženia; alebo kremitý. Typický príklad kyslých hornín sú granit alebo jeho vulkanický ekvivalent ryolit. Kyslé horniny majú najmenej 10% voľného kremeňa. Vplyvom vyššieho zastúpenia SiO2, je magma kyslých hornín viskóznejšia ako pri intermediárnych a bázických horninách. Jedným z dôsledkov je potom fakt, že sopky produkujúce kyslé lávy sa vyznačujú ničivejšími erupciami.
Mestský park (Košice)
Mestský park je najväčší verejný park v Košiciach v mestskej časti Staré Mesto. Nachádza sa medzi ulicami Staničné námestie, Štefánikova ulica, Thurzova ulica, a Rumanova ulica.
Poloha
Na strane zo Śtefánikovej ulice sa nachádza Jakabov palác, pri ktorom vedie malebný most, zvaný Most Lásky. Zo strany Staničného námestia, ho obklopuje Železničná stanica Košice a autobusová stanica. V Mestskom parku sa nachádza fontána, jazierko, množstvo miest na sedenie a relax, venčovisko pre psov, ale aj Hudobný altánok a Letné kúpalisko Mestskej plavárne. Mestský park slúži predovšetkým na oddych no taktiež pre usporadúvanie kultúrnych podujatí alebo kulinárskych festivalov.
História
Park bol založený v 60. rokoch 19. storočia medzi Mlynským jarkom a Hornádom (dnes železničnou stanicou a centrom mesta).
Koncom 18. storočia sa tu nachádzali kúpele s prameňom minerálnej železitej vody, ktoré tu fungovali až do konca 19. storočia. Kúpele boli nahradené novými parnými a vaňovými kúpeľmi na Drevnom trhu.
V parku sa nachádza aj elegantný pavilón švajčiarskeho štýlu, ktorý bol postavený v roku 1857 pre cisársky pár Františka Jozefa a jeho manželku Alžbetu. V roku 1909 tu bola postavená budova Korčuliarskeho a tenisového pavilónu v secesnom slohu podľa projektu prešovského rodáka Júliusa Sandyho. Aktuálne v západnej časti parku prebieha výstavba nového hotela s názvom Parkhotel Villa Sandy*****, ktorý je pomenovaný práve po tomto architektovi.
V medzivojnovom období sa v parku nachádzala Nádražná reštaurácia, stredisko Slovenskej rady pre cudzinecký ruch s turistickou kanceláriou a ubytovaním. V roku 1937 tu vzniklo Mestské kúpalisko a v roku 1962 sa tu podľa plánov architekta Ladislava Greča bola postavená krytá plaváreň.
V 90. rokoch 20. storočia tu bolo zriadené jazierko s umelým potôčikom a obnovený hudobný altánok, ktorý bol postavený v roku 1885 podľa plánu mestského staviteľa Júliusa Poschla.
Posledná rekonštrukcia a revitalizácia v rámci projektu Európske hlavné mesto kultúry prebehla v roku 2013. Počas tejto rekonštrukcie parku tu pribudli nové lampy, workoutové ihrisko, lanovka, kamery, ihriská, informačné kiosky, vynovili aj historické jazierko pri kúpalisku, altánok, fontány, mostíky a ďalšie objekty. Po rekonštrukcii tu môžeme nájsť aj množstvo umeleckých diel od svetových umelcov ako Slovo od Dušana Zahoranského, Pavilion od amerického umelca Dana Grahama, ale taktiež aj staršie sochy, ktoré vznikli počas Medzinárodného sochárskeho sympózia v kove, ktoré usporiadali Východoslovenské železiarne Košice, v rokoch 1968 – 1971, zachovala sa napríklad socha z názvom Východ Slnka, ktorá je dielom japonského sochára Hiromi Akiyamu.
V rokoch 2012 až 2015 sa začala rekonštrukcia starej schátranej budovy bývalej košickej krytej plavárne, ktorú premenili na halu umenia Kunsthalle. Vznikol tak polyfunkčný priestor, ktorý je určený súčasnému umeniu, na organizovanie medzinárodných výstav a workshopov.
Klzisko
V rokoch 1907 sa v parku začala výstavba secesného korčuliarskeho a tenisového pavilónu. Projekt bol dokončený na jeseň 1909. Severne od paviónu bolo zriadené nové klzisko. Klzisko spočiatku spravoval Košický korčuliarsky a tenisový spolok. V roku 1911 miesto spravoval Mestský okrášľovací spolok a dnes sa na tomto mieste nachádza Parkhotel Villa Sandy. V decembri 2021 sa na takmer tom istom mieste vybudovalo klzisko na zanedbanej betónovej ploche. V lete bude táto plocha využívaná ako streetballové ihrisko a miesto na konanie rôzne podujatí. Investícia do projektu je vo výške 630-tisíc eur.
Pevnina detstva
Pevnina detstva je druhý štúdiový album slovenského speváka a skladateľa Deža Ursínyho z roku 1978.
Zoznam skladieb
Vinylové LP, strana „A“ Vinylové LP, strana "B"
Saint-Julien-en-Quint
Saint-Julien-en-Quint je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Subverzia
Subverzia (z latinského subvertere – „zvrhnutie“), podvratná činnosť alebo označované aj ako hybridné hrozby (pozri aj hybridná vojna), označuje proces, ktorým sú hodnoty a princípy existujúceho systému v rozpore alebo zvrátené v snahe transformovať zavedený spoločenský poriadok a jeho štruktúry moci, autority, hierarchie a sociálnych noriem. Subverziu možno opísať ako útok na verejnú morálku a „vôľa brániť sa zásahom je výsledkom kombinovanej politickej a sociálnej alebo triednej lojality, ktorá sa zvyčajne spája s národnými symbolmi. Po preniknutí a súbežne s násilným rozpadom politických a spoločenských inštitúcií štátu sa tieto tendencie môžu oddeliť a preniesť na politickú alebo ideologickú vec agresora.“ Subverzia sa používa ako nástroj na dosiahnutie politických cieľov, pretože vo všeobecnosti prináša menšie riziko, náklady a ťažkosti v porovnaní s otvoreným bojom. Okrem toho je to relatívne lacná forma vojny, ktorá si nevyžaduje veľké množstvo výcviku. Podvratník je niečo alebo niekto, kto má potenciál pre určitý stupeň podvratnosti. V tomto kontexte sa „podvratník“ niekedy nazýva „zradca“ vo vzťahu k vláde pri moci (a zvyčajne aj zo strany).
Subverzia je však často cieľom komikov, umelcov a ľudí v týchto kariérach. Byť podvratný môže v tomto prípade znamenať spochybňovanie a celkovo podkopávanie zabehnutého poriadku.
Pressac
Pressac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Subverzia
Slovo je prítomné vo všetkých jazykoch latinského pôvodu, pôvodne sa vzťahuje na také udalosti, ako je vojenská porážka mesta. Už v 14. storočí sa používal v anglickom jazyku s odkazom na zákony a v 15. storočí sa začal používať s ohľadom na ríšu. Termín prevzal od „poburovania“ ako názov pre nezákonnú vzburu, hoci konotácie týchto dvoch slov sú dosť odlišné; poburovanie naznačujúce otvorené útoky na inštitúcie, subverzia alebo podvracanie niečo oveľa tajnejšieho, ako je narúšanie základov viery v status quo alebo stavanie ľudí proti sebe.
Pressac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Subverzia
Definícia
Problém s definovaním pojmu subverzia je v tom, že neexistuje jediná definícia, ktorá by bola všeobecne akceptovaná. Charles Townshend opísal subverziu ako výraz „tak elastický, že prakticky nemá zmysel, a jeho použitie nie je o nič viac, než že vyjadruje rozšírený pocit zraniteľnosti moderných systémov voči všetkým druhom skrytých útokov“. Nasledujú niektoré z mnohých pokusov definovať tento pojem: "„Subverzia je podkopávanie alebo odtrhnutie od lojality významných politických a sociálnych skupín v rámci viktimizovaného štátu a ich prenos za ideálnych podmienok na symboly a inštitúcie agresora.“""„Podvracanie — Akcie určené na podkopanie vojenskej, ekonomickej, psychologickej alebo politickej sily alebo morálky vládnucej autority.“""„Podvratná činnosť – každý, kto poskytuje pomoc, útechu a morálnu podporu jednotlivcom, skupinám alebo organizáciám, ktoré obhajujú zvrhnutie úradujúcich vlád silou a násilím, je podvratný a zapája sa do podvratnej činnosti. Všetky úmyselné činy, ktorých zámerom je poškodiť najlepšie záujmy vlády a ktoré nespadajú do kategórie zrada, vzbura, sabotáž alebo špionáž, budú zaradené do kategórie podvratnej činnosti.“""„Podvratná politická akcia — Plánovaná séria aktivít navrhnutých na dosiahnutie politických cieľov ovplyvňovaním, ovládnutím alebo vytláčaním jednotlivcov alebo skupín, ktoré sú v takej pozícii, že môžu ovplyvniť rozhodnutia a kroky inej vlády.“""„Subverzia — Deštruktívna, agresívna činnosť zameraná na zničenie krajiny, národa alebo geografickej oblasti vášho nepriateľa... [demoralizáciou kultúrnych hodnôt a zmenou vnímania reality obyvateľstvom].“""Subverzia – Roger Trinquier definoval podvratnú činnosť ako pojem, ktorý by sa dal spojiť pod názvom moderná vojna, „ako vzájomne prepojené systémy akcií, politické, ekonomické, psychologické a vojenské, ktorých cieľom je zvrhnutie zavedenej autority v krajine“."
Pressac
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Subverzia
Koncepčné chápanie
Definovanie a pochopenie subverzie znamená identifikovať entity, štruktúry a veci, ktoré možno rozvrátiť. Okrem toho môže pomôcť identifikovanie praktík a nástrojov, ktoré nie sú podvratné. Inštitúcie a morálka sa dajú rozvrátiť, ale ideológia na druhej strane nie. Pád vlády alebo vytvorenie novej vlády v dôsledku vonkajšej vojny nie je rozvratom. Špionáž sa nepočíta ako podvracanie, pretože nejde o akciu, ktorá vedie priamo k zvrhnutiu vlády. Informácie získané zo špionáže možno použiť na plánovanie a vykonávanie podvratných aktivít.
Na pochopenie toho, čo sa považuje za podvratné, je potrebné pochopiť zámer tých, ktorí konajú. To robí definovanie a identifikáciu subverzie náročným procesom. Ako zdôrazňuje Laurence Beilenson: „Kritizovať vládu v snahe o jej reformu alebo zmenu jej politiky nie je rozvratom, aj keď takáto kritika môže prispieť k zvrhnutiu. Ale kritika, ktorej cieľom je pomôcť plánovanému zvrhnutiu, sa stáva podvratnou bez ohľadu na to, či je to správne alebo nesprávne.“
Typy
Vnútorná subverzia je činnosť, ktorú vykonávajú ľudia v krajine a možno ju použiť ako nástroj moci. Vo väčšine prípadov je použitie sily alebo hrozba silou posledným krokom vnútorného rozvratu.
Vonkajšia subverzia je činnosť vykonávaná inou krajinou v spolupráci s tými v rozvrátenej krajine a môže byť použitá ako štátnický nástroj. Zahraniční dobrovoľníci z inej krajiny nestačia na to, aby sa kvalifikovali na externú subverziu. Dôvodom je, že jednotlivci môžu legitímne zdieľať kauzu vnútorných podvratných disidentov a legitímne sa dobrovoľne prihlásili. Len keď vláda sama vybaví národ peniazmi, zbraňami, zásobami alebo inou pomocou disidentom, možno to nazvať vonkajšou subverziou.
Nástroje a postupy
Podvratné akcie možno vo všeobecnosti rozdeliť do troch vzájomne súvisiacich kategórií:
Infiltrácia a zakladanie predných skupín
Aby bola skupina úspešná pri rozvracaní vlády, skupina samotná a jej myšlienky musia byť vnímané ako prijateľná alternatíva k súčasnému stavu. Skupiny, ktoré pracujú na rozvrátení vlády, sa však v mnohých prípadoch riadia myšlienkami a presadzujú ciele, ktoré by na ich povrchu nezískali podporu obyvateľstva. Preto, „aby získali verejnú dôveryhodnosť, prilákali nových podporovateľov, generovali príjmy a získali ďalšie zdroje, skupiny musia vykonávať politické aktivity, ktoré sú úplne oddelené alebo sa javia ako oddelené od zjavne násilných aktivít týchto skupín. Niekedy sa to dosiahne infiltráciou politických strán, odborov, komunitných skupín a charitatívnych organizácií .“ Infiltrácia organizácií je dôležitým nástrojom, pretože tieto inštitúcie sú už v očiach ľudí vnímané ako legitímne a poskytujú platformu na vyjadrenie svojich myšlienok. Pri infiltrácii disident identifikuje potreby organizácie a potom tieto potreby spája s riešeniami, ktoré môže poskytnúť jeho ideológia. Bola to technika, ktorú používala Komunistická strana USA. Po kooptovaní organizácie môže disident prejsť k nadväzovaniu väzieb s inými skupinami. Okrem toho, okrem získania možnej legitimity pre svoje myšlienky môže infiltrácia týchto skupín „posilniť politických spojencov, napadnúť vládnu politiku a získať medzinárodnú podporu“. Ak je príliš ťažké infiltrovať niektoré organizácie, môže byť potrebné vytvoriť nové organizácie, ktoré sa zdajú byť nezávislé, ale v skutočnosti sú pod vedením podvratnej skupiny.
Infiltrácia štátnych organizácií môže poskytnúť podvratným skupinám príležitosť urobiť veľa vecí na dosiahnutie svojich cieľov. Infiltrácia bezpečnostných zložiek môže poskytnúť informácie o schopnostiach vlády a o tom, ako plánujú riešiť aktivity skupiny. Infiltrácia tiež poskytuje možnosť podsúvať nepravdivé informácie, viesť vládu k nesprávnemu prideľovaniu zdrojov, kradnúť finančné prostriedky, zbrane, vybavenie a iné zdroje a v konečnom dôsledku napomáha k oslabeniu a delegitimizácii vlády. Ciele infiltrácie nie sú obmedzené na vyššie uvedené skupiny a inštitúcie. Ekonomický priemysel a univerzity sa tiež stali cieľom infiltrácie. V prípade univerzít sú odbory slobodných umení náchylnejšie na subverziu ako tvrdé vedy.
Ruské a francúzske metódy
Dominique Poirier, bývalý zamestnanec a špecialista na komunikačné vojny vo francúzskej spravodajskej službe DGSE, opisuje rozsiahle podvracanie v knihe o praktikách a metódach tejto agentúry vydanej v roku 2019, napriek tomu zriedkavo používa podstatné meno „subverzia“. Pri prezentácii a rozsiahlom opise ruských a francúzskych metód subverzie a protisubverzie vysvetľuje, že najmä francúzska spravodajská komunita používa termín guerre de l'information alebo „informačná vojna“. Informačná vojna potom zahŕňa množstvo ďalších podstatných mien, niekedy ruského pôvodu, z ktorých každé označuje špecifickú akciu, ktorá môže v skutočnosti popisovať akciu podvracania alebo protipodvracania. K poslednému rozdielu vo vnímaní akcie podvracania ďalej hovorí, že informačná vojna vo francúzskej spravodajskej komunite je riadená aktívnymi opatreniami, ktoré DGSE ako vedúca spravodajská agentúra vo Francúzsku prijala ako „všetko- zahŕňajúcu“ doktrínu. Aktívne opatrenia vo Francúzsku by totiž regulovali nielen všetky spravodajské a kontrarozviedne aktivity, ale aj zahraničné veci a diplomaciu, domácu politiku a dokonca aj aktivity veľkých priemyselných a obchodných spoločností a skupín v tejto krajine, keďže obdobie, ktoré lokalizuje medzi rokom 1980 a 1982. Všetci títo by boli logicky povolaní podieľať sa na spoločnom a koherentnom úsilí v oblasti spravodajstva, kontrarozviedky, vplyvu a protivplyvu na francúzskej pôde, ako aj v zahraničí. V skutočnosti francúzska spravodajská komunita, a najmä DGSE, vždy používa podstatné mená „interferencia“ ( ingérence, vo francúzštine) a „counterinterference“ ( contre-ingérence ) na pomenovanie „subverzie“ a „protisubverzie“. DGSE a prinajmenšom jedna ďalšia spravodajská agentúra tejto krajiny sú obzvlášť aktívne v podvratných aktivitách v zahraničí, často v spoločnom úsilí s ruskou zahraničnou spravodajskou službou SVR RF so zameraním na Spojené štáty, uvádza Dominique Poirier na základe poznatkov z prvej ruky a skúsenosti z rokov 1980 až približne 2001. V poslednom uvedenom kontexte hlavné metódy subverzie, ktoré prezentuje ako „akcie vplyvu“ a ich očakávané výsledky sú nasledovné.
Väčšina francúzskych a ruských činov podvracania a domáceho vplyvu sa v skutočnosti riadi pojmom menšinového vplyvu, ako ho pôvodne definoval sociálny psychológ Serge Moscovici. Najmä DGSE však navrhuje všetky takéto akcie v súlade so základmi vedeckého prístupu podobného behaviorizmu, nazývaného „behaviorálna biológia“ (po francúzsky biologie comportementale ), ktorý pôvodne založil na začiatku 80. rokov francúzsky vojenský vedec Henri Laborit. Okrem toho, naratív alebo „formálne ciele“ akcie subverzie – ak existuje, keďže behaviorálna biológia sa zameriava na pôsobenie na nevedomie alebo id, nachádzajúce sa v mozgu plazov, ako ho definoval Paul D. MacLean – je definovaný v v súlade so základmi epistemológie, ďalší ruský import do francúzskej informačnej vojny a aktívnych opatrení.
Výraz „zvyšovanie povedomia“ „bol sovietsky import, ku ktorému došlo vo Francúzsku počas prípravnej fázy nepokojov a generálnych štrajkov v máji 1968. Stalo sa to v prvých mesiacoch posledného roku, najprv ako sofistikovaná technika agitprop, známa v sovietskej KGB pod názvom сенсибилизация (“siencibilizatz'iya”), inak používaná v inej oblasti epistemológie v Sovietskom zväze. Vo Francúzsku dostalo posledné ruské slovo definitívne prekladovú senzibilizáciu približne v marci 1968, keďže toto slovo, znejúce podobne, už v tejto krajine existovalo s inými význammi. Posledné uvedené fakty vysvetľujú, prečo je senzibilizácia / zvyšovanie povedomia vo svojom princípe rovnaký ako iná metóda menšinového vplyvu v agitačnom projekte.“ „Akcia zvyšovania povedomia v aktívnych opatreniach môže mať za cieľ ovplyvniť mienku verejnosti vo vlastnej krajine alebo v cudzej krajine alebo v oboch a jej cieľom je prinútiť masy ľudí, aby vnímali obavy, ktoré môžu byť pravdivé alebo umelo vytvorené, alebo falošné a nepodložené v skutočnosti, alebo ani úplne pravdivé a podložené, ani úplne falošné a nepodložené, ale „niekde medzi týmito dvoma pólmi“. Posledná hypotéza, ktorá sa často očakáva pri aktívnych opatreniach, je vysvetlená a riadená disciplínami fuzzy logiky a teórie chaosu a vo všeobecnosti je zameraná na vyvolanie pochybností, zmätku alebo zábran a následnej úzkosti, nespokojnosti alebo strachu v mysliach ľudí. ľudí.
Je pozoruhodné, že francúzski experti na domáci vplyv a podvracanie používajú hovorovo podstatné meno „námesačníci“ (vo francúzštine somnanbules ) na označenie „všetkých obyčajných ľudí tvoriacich masy“. Dôvod ospravedlňujúci výber tohto podstatného mena, v istom zmysle pejoratívneho, je ten, že drvivá väčšina „bežných ľudí“ nedokáže rozlíšiť medzi neutrálnymi, objektívnymi informáciami (správami) a propagandou, ktorá má ovplyvniť. Z pohľadu odborníkov sa celá populácia správa ako milióny námesačných ľudí, ktorí sú ochotní ľahostajne uveriť všetkému, čo médiá, autori a agenti vplyvu povedia a napíšu. Dôvod vysvetľujúci naivitu je ten, že ľudia majú tendenciu veriť, že v nominálnej hodnote je všetko formálne publikované a vysielané tým, že médiám, ako sú tlačené a audiovizuálne periodické publikácie, knihy a podobne, nesprávne pripisujú nejaké oficiálne a jednomyseľne schválené cnosti. Čím väčší je počet ľudí skutočne alebo zjavne zapojených do zverejnenia/vysielania faktu alebo omylu, tým pravdivejší sa zdá byť v chápaní más. Navyše, čím väčší je známy počet ľudí, ktorí sledovali, počúvali alebo čítali fakt alebo blud, tým väčšia je pravdepodobnosť, že „je to skutočne pravda“, stále v chápaní más. … Navyše vo Francúzsku majú špecialisti na vplyv a protivplyvy majú za úlohu zabrániť masám ľudí/ námesačníkov, aby sa „prebudili“ a pochopili, že sú vlastne takto natrvalo oklamaní a akými metódami a trikmi to robia, keďže aj ich vlastná krajina vymýšľa a šíri bludy. Inými slovami, o druhom vysvetlení, že učiť masy o metódach a technikách pod cudzím vplyvom by bolo nepochybne účinné a prospešné, no zároveň by im to odhalilo vplyv a propagandu, ktorú pre nich šije a šíri ich vlastná vláda. . . . V DGSE pravidlo hovorovo odkazujúce na túto konkrétnu definíciu námesačnosti hovorí: Ils dorment; ne les réveillez pas („Oni [masy] spia, nebuďte ich“). Pôvodom tohto konkrétneho použitia slova námesačník je Edgar Morin, francúzsky komunistický filozof, sociológ, spravodajský dôstojník a zakladateľ moderných metód a techník masového ovplyvňovania a manipulácie. Morin často hovoril: „Eveillés, ils dorment“ („Prebuď sa, oni spia“), citujúc svoj vlastný spôsob gréckeho filozofa Herakleita. Morin teda naznačil, že bežní ľudia, ktorí tvoria masy, sú príliš hlúpi na to, aby rozlišovali medzi pravdou, vplyvom, propagandou a dezinformáciami. Pre informáciu, presný a úplný anglický preklad vyššie uvedeného Morinovho citátu znie: „Všetci ľudia chodia v spánku a všetci veria v to, že snívajú: pretože všetko je také, ako sa všetkým zdá, a všetko plynie ako potok. .“
Ekonomika
Ekonomika môže byť nástrojom vnútornej aj vonkajšej podvratnej činnosti. Pre vonkajších podvratníkov môže jednoduché odrezanie úverov spôsobiť krajine vážne ekonomické problémy. Príkladom toho sú vzťahy Spojených štátov s Čile na začiatku 70. rokov. V snahe odvolať Salvadora Allendeho z úradu sa Spojené štáty pokúsili oslabiť čilskú ekonomiku. Čile dostávalo málo zahraničných investícií a strata úveru zabránila Čile nakupovať dôležité dovozy. Ekonomický tlak tohto druhu bráni fungovaniu ekonomiky a znižuje životnú úroveň krajiny. Ak je zníženie príliš veľké, ľudia môžu byť ochotní podporiť zmenu vo vedení vlády. Hlavným cieľom ekonomických tlakov je sťažiť krajine plnenie základných záväzkov voči občanom buď prerušením obchodu, alebo zbavením zdrojov.
Vnútorný podvratník môže tiež použiť ekonomiku na tlak na vládu prostredníctvom štrajku. Príkladom toho je štrajk čílskych kamionistov v 70. rokoch 20. storočia. Štrajk zabránil preprave základných potravín a prinútil takmer 50 % národného hospodárstva zastaviť výrobu. Aktivity tohto druhu vytvárajú ľudské, ekonomické a politické problémy, ktoré, ak sa nebudú riešiť, môžu ohroziť kompetencie vlády.
Agitácia a občianske nepokoje
Ako definoval Laurence Beilenson, agitácia je „podvratná propaganda prostredníctvom akcií, akými sú masové demonštrácie alebo politický štrajk, to znamená štrajk, ktorý nie je určený na prospech odborov alebo zamestnancov v bežnom zmysle slova, ale namiesto toho je určený proti vláde“. Okrem toho propagandu a agitáciu, aj keď sú legálnymi formami slobody prejavu, tlače a zhromažďovania, možno stále klasifikovať ako podvratnú činnosť. Tieto nástroje ďalej demonštrujú potrebu určiť zámer tých, ktorí konajú na identifikáciu podvratných aktivít.
Občianske nepokoje vytvárajú mnohé z problémov, ktoré robí povstalecká kampaň. V prvom rade ide o urážku vládnej moci, a ak vláda nedokáže potlačiť nepokoje, vedie to k erózii štátnej moci. Táto strata moci pramení z nedostatku dôvery ľudí vo vládu v udržiavanie zákona a poriadku. Na druhej strane sa ľudia začnú pýtať, či je potrebné nové vedenie alebo nie. Diskreditácia, odzbrojenie a demoralizácia vlády je cieľom týchto aktivít a príčinou straty moci vlády. Občianske nepokoje vyčerpávajú zdroje, keďže vláda je nútená míňať viac peňazí na dodatočnú políciu. Okrem toho môžu byť občianske nepokoje použité na vyvolanie reakcie vlády. V štyridsiatych rokoch minulého storočia, počas štrajkov proti Marshallovmu plánu, komunisti vo Francúzsku „zámerne vyprovokovali políciu a žandárstvo k činom represívneho násilia, aby výsledných ‚mučeníkov pre vec‘ využili na propagandistické účely“. Títo mučeníci a následná propaganda môžu byť užitočné pri obrátení politických a sociálnych skupín proti sebe. Menej násilné formy nepokojov, „ako je absencia pracovníkov, pasívny odpor, bojkoty a zámerné pokusy ochromiť vládne agentúry ‚preťažením systému‘ falošnými správami, môžu mať silné rušivé účinky, ekonomicky aj politicky.“
Ofenzívny teror
Ofenzívny teror možno definovať ako zabíjanie ľudí, ničenie majetku, únosy atď. Zvyčajne ide o menšiu časť rozvratu a „nepoužíva sa na použitie sily pri odovzdávaní štátnej moci, ale na podporu ľudu alebo vládcu“. Sila použitá týmto spôsobom je určená na posilnenie iných foriem alebo presviedčania okrem podpory ľudí alebo vodcov. Navyše, podobne ako občianske nepokoje a agitácia, vyvoláva otázku, či štát môže alebo nemôže zabezpečiť bezpečnosť pre obyvateľstvo. Teror poskytuje aj praktickú motiváciu fyzického odstraňovania politických oponentov. Atentát na vodcu organizácie môže otvoriť dvere nástupcovi, ktorý je priateľskejší k pozícii podvratníkov, prípadne niekomu, kto sa úspešne infiltroval do organizácie a v skutočnosti je jedným z podvratníkov.
Úplatkárstvo
Úplatkárstvo je jedným z najbežnejších nástrojov podvracania. Väčšina spoločností považuje úplatkárstvo za formu korupcie a používa sa ako podvratný nástroj, pretože „implikuje podkopávanie existujúcich pravidiel politického alebo morálneho správania“. Môže to byť aj jeden z menej spoľahlivých nástrojov. Podplatení úradníci sú užitoční len vtedy, ak konajú. Kroky, ktoré sa podnikli v určitom časovom období, však vyvolávajú u verejnosti podozrenie. Úradník musí byť schopný svoje činy starostlivo skrývať alebo vykonávať len kľúčové funkcie a činnosť. Z týchto dôvodov sú podplatení úradníci najefektívnejšie, keď sú požiadaní, aby okamžite zasiahli. V prípade vonkajšej subverzie sa úplatkárstvo zvyčajne používa skôr na ovplyvňovanie než na činy.
Rozvracanie kultúrnej hegemónie
Nedávni spisovatelia v postmoderných a postštrukturalistických tradíciách (vrátane najmä feministických spisovateľov) predpisovali veľmi širokú formu podvratu. Nie je to priamo parlamentná vláda, ktorá by mala byť z ich pohľadu rozvrátená, ale dominantné kultúrne sily, akými sú patriarchát, individualizmus a scientizmus. Toto rozšírenie cieľa subverzie vďačí za mnohé myšlienky Antonia Gramsciho, ktorý zdôraznil, že komunistická revolúcia si vyžaduje eróziu konkrétnej formy „ kultúrnej hegemónie “ v spoločnosti.
Využitie kultúry na dosiahnutie zmeny politického systému prostredníctvom integrácie politickej vojny a politickej akcie a zameranie sa na kultúrne nástroje a inštitúcie je ďalším nástrojom subverzie. Využitie umenia alebo všeobecnejšie kultúry je predovšetkým nástrojom pre vonkajších rozvracačov, keďže interní rozvratníci sú vo všeobecnosti občanmi krajiny a zdieľajú rovnakú kultúru. Ide o nástroj, ktorého implementácia trvá dlhšie a jeho účinky sa na rozdiel od teroristického útoku alebo občianskych nepokojov prejavia až časom. Preto by sme tento nástroj mohli klasifikovať ako prvok strategickej subverzie. Terčom kultúrnych podvratných aktivít sú tradične film, literatúra, populárna hudba, vzdelávacie inštitúcie, masmédiá, náboženské organizácie, charitatívne organizácie a iné formy umenia. Zamýšľaným výsledkom týchto aktivít je presvedčiť alebo kooptovať verejnosť, zdiskreditovať myšlienky nepriateľov a rozdeliť frakcie v nepriateľskom tábore.
Štát je poverený ochranou civilizačných hodnôt spoločnosti (sloboda, rovnosť, kamarátstvo, súcit, demokracia, vzdelanie, rodina, náboženstvo, právny štát, ľudské a občianske práva atď.), vrátane kultúrnych/estetických hodnoty, ktoré zvyšujú kvalitu života a zachovávajú jeho legitimitu.“ V situáciách, keď vláda nie je dobrým správcom pri ochrane týchto hodnôt, možno použiť nástroje ako literatúra, film, hudba ako pripomienku týchto hodnôt, ako aj fórum na protest a spochybňovanie legitimity vlády. Umenie a kultúra navyše umožňujú ľuďom spojiť sa na emocionálnej úrovni, čo by mohlo zmierniť negatívne vnímanie jedinca. Po odstránení stigmy môže byť cieľ vnímavejší na iné prenášané správy. Tento jednotlivec alebo skupina by sa už nepovažovali za úplne odlišné od nich. Ďalší príklad toho, ako môže byť kultúra podvratná, vidíme v Iráne. Západná kultúra, médiá, umenie atď. sú medzi mládežou v krajine obľúbené, no určité prvky sú zakázané alebo obmedzené. Ako pokračuje export západnej kultúry, vzniká konflikt medzi štátom a jeho občanmi. Vláda je potom vnímaná ako nereagujúca alebo mimo kontakt so svojimi ľuďmi.
Subverzia na Slovensku
Komisia Konšpirátori.sk (zložená zo žurnalistov, vedeckých pracovníkov, členov mimovládnych organizácii, zástupcov médií a vydavateľov) Hlavné správy, Armadny magazín, Hlavný denník a Infovojna v rokoch 2016 – 2020 radila medzi konšpiračné médiá.