cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kostol Narodenia Panny Márie (Horné Krškany)
Kostol Narodenia Panny Márie sa nachádza v nitrianskej mestskej časti Horné Krškany v okrese Nitra. Je zasvätený narodeniu Panny Márie. Je národnou kultúrnou pamiatkou. Pôvodný kostol bol postavený koncom 13. storočia. Kostol sa nachádza na svahovitom teréne cintorína. Pri kostole sa nachádza železničná trať NitraNové Zámky.
História
V priebehu 14. storočia bol interiér kostola vyzdobený nástennými maľbami, ktoré zachytávali podobu interiéru neznámeho kláštora a výjav Poslednej večere. V období reformácie slúžil protestantom. Neskôr bol opustený a chátral. Veľkou obnovou prešiel v 18. storočí kedy bola zbúraná pôvodná svätyňa a na jej mieste postavili novú loď. Kostol získal opačnú orientáciu so svätyňou na západnej strane. V roku 1788 sa kostol stal filiálkou farnosti Nitra-Dolné Krškany. V 19. storočí sa predĺžila loď východným smerom. Následne začal kostol opäť chátrať a na začiatku 20. storočia bol pre dezolátny stav zatvorený. V roku 1922 kostol vyhorel. Požiar spôsobil vlak. V roku 1938 bol kostol obnovený zásluhou notára Masaryka a starostu Ondreja Horňáka. V tom istom roku tu bola vybudovaná sakristia. Pri obnove kostola objavili stredoveké maľby s údajným vyobrazením zoborského kláštora a Poslednej večere, ktoré reštauroval akademický maliar Jelínek a v roku 2010 akademický maliar a reštaurátor Vladimír Úradníček. Prvotná hypotéza o vyobrazení zoborského kláštora sa však počas výskumu bohužiaľ nepotvrdila. V roku 1939 kostol slávnostne otvorili. Za farára Igora Hanka bol kostol obnovený v rokoch 20082011. Pri archeologickom výskume objavili niekoľko hrobov a spodnú časť kupy kamennej románskej krstiteľnice.
Súčasnosť
Kostol prechádza v súčasnosti veľkou obnovou. Rozšírila sa sakristia. Pribudol nový oltár, kazateľnica, organ a nové ozvučenie. Ďalej pribudla tabuľa, na ktorej sú vyvesené oznamy. Nedávno bolo dokončené nové schodisko. V roku 2021 získala miestna farnosť dotáciu na novú dlažbu v presbytériu kostola.
Lacajunte
Lacajunte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HK Sečovce
Od roku 2013 pôsobí v Sečovciach nový klubŠK Noxwel Sečovce, do ktorého prestúpili mladežnícke oddiely HK.
Úspechy
Najvyššia slovenská súťaž:
Slovenský pohár:
Európske súťaže
Liga majstrov EHF:
Pohár EHF:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2001
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2001 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v meste Maringá, v štáte Paraná, v Brazílii v dňoch od 4.8. júla 2001, za účasti 5 tímov. Družstvo Brazílie tvorili juniorskí hráči. Zápasy sa odohrali v aréne Ginásio do Clube Olímpico de Maringá. Svoj tretí titul získala 🇦🇷, ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácou 🇧🇷.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2002, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Zoznam častí seriálu NCIS: New Orleans
Toto je zoznam častí amerického seriálu NCIS: New Orleans. NCIS: New Orleans je druhý spin-off seriálu NCIS (postavy z NCIS: New Orleans sa objavili v dvoch častiach 11. série – 11x18 (New Orleans - časť 1) a 11x19 (New Orleans - časť 2). Ide o americký televizny seriál spojujúci prvky vojnovej drámy a krimi, ktorý mal svoju premiéru 23. septembra 2014 na americkej televíznej stanici CBS. Od 19. novembra 2015 sa vysiela aj na Slovensku na Markíze a Dajto.
Slovenská vlasť
Slovenská vlasť bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku po prvej svetovej vojne.
Týždenník vychádzal v Prahe a Bratislave každý piatok, neskôr každú nedeľu od 18. apríla 1919 do 23. decembra 1938. Uverejňoval aj romány na pokračovanie. Vydávalo ho Družstvo Slovenská vlasť, potom Vydavateľstvo Slovenská vlasť. Tlačili ho rôzne tlačiarne v Prahe a Bratislave (napr. K. Angermayer)
Friends (Scooter)
„Friends“ je singel nemeckej techno skupiny Scooter z ich debutového albumu ...and the Beat Goes On!. Videoklip k piesni bol natočený v Paríži. Coververzia skladby bola vytvorená v roku 2009 skupinou Klostertaler. V apríli 2011 bola nahraná nová verzia nazvaná „Friends Turbo“ a vydaná ako téma k filmu New Kids Turbo.
Kohorta (vojenská jednotka)
Kohorta (z latinského slova cohors, mn. č. cohortes) bola základná taktická jednotka Rímskej armády alebo tiež časť Rímskej légie po reformách Gaia Maria v roku 107 pred Kr. Kohorty sa označovali vexillom, ktoré pred kohortou niesol vexillarius.
Kohorty v légiách
Kohorta sa ďalej delila na 6 centúrií (centuria) 80 mužov, ktorým velil stotník (centurion) s pomocou nižších dôstojníkov. V rôznych časoch podľa aktuálnej reformy mohla mať centúria silu 60, 80 alebo 100 mužov. Je takmer isté, že služobne najstarší stotník zo šiestich velil celej kohorte. Podľa odslúženého času boli šiesti stotníci nazývaný hastatus posterior, hastatus prior, princeps posterior, princeps prior, pilus posterior a pilus prior (najstarší). To bol pozostatok z légií pred reformou, kedy sa najmladšie a najmenej skúsené jednotky nazývali hastati, potom principes, a najstarší a najskúsenejší triarii (pilus bol alternatívny názov slova triarius, jednotného čísla slova triarii).
Légia v tom čase mala okolo 5 400 mužov vrátane dôstojníkov, ženistov a často aj malej jednotky kavalérie (equites; 120 mužov a koní).
Typy kohort
Kohorta pomocných zborov (auxilií) mohla byť quingenaria (500 mužov) alebo milliaria (1 000 mužov).
Iné rímske kohorty
Niektoré polovojenské zbory v Ríme pozostávali z jednej alebo viac kohort, pričom nepatrili pod légie:
Slovenská krajina (noviny)
Slovenská krajina bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku v 30. rokoch 20. storočia.
Denník bol Orgánom Čs. strany soc., regionálneho charakteru. Vychádzal v Žiline denne okrem pondelka. Mal nedeľňajšiu literárnu prílohu Nedeľa a prílohu pre deti Nedeľa deťom.
Zodpovední redaktori boli Ján Grünwald a Bohumír Šimek. Majiteľom a vydavateľom bol Ján Grünwald, neskôr Vydavateľstvo Slovenskej krajiny. Denník sa tlačil v Žiline a v Košiciach.
Lacquy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Manifiesto de Montecristi
náhľad|Manifest z Monte Cristi
Manifiesto de Montecristi je oficiálny dokument Kubánskej revolučnej strany sformulovaný a podpísaný Josém Martím 25. marca 1895 v Monte Cristi. Druhým signatárom dokumentu bol kubánsky generál a vojenský veliteľ Máximo Gómez.
Hoci kubánska vojna za nezávislosť vypukla už vo februári 1895, Martí s Gómezom sa v tom čase ešte stále nachádzali v Dominikánskej republike. Manifest z marca preto vyzýval na pokračovanie v ozbrojených bojoch za získanie nezávislosti. Obaja sa do vojny zapojili až 11. apríla, kedy sa vylodili v Playitas.
Dokument celkovo reflektuje idey, dôvody a ciele vojny s dôrazom na to, že vojna nebola vedená proti španielskemu národu, ale proti koloniálnemu režimu, ktorý držal krajinu pod hospodárskou a vojenskou kontrolou. Ďalšími hlavnými prvkami, ktoré formovali postup vojny, boli:
Bellegarde (Loiret)
Bellegarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Bellegarde má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Lacrabe
Lacrabe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Slovenský hlas
Slovenský hlas bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku v období 2. svetovej vojny.
Slovenský hlas bol nezávislý, politický, kultúrny a hospodársky denník (neskôr len Nezávislý denník), ktorý vychádzal v Prahe, Bratislave, Košiciach, Žiline denne okrem pondelka. Mal prílohu Detský hlas a Rozhlas "Slovenského hlasu". Hoci v podnázve uvádzal, že ide o nezávislý denník, venoval sa politike, hospodárstvu- národnému hospodárstvu, kultúre, umeniu (literatúre), dejinám, starostlivosti o zdravie, problémom žien, verejnej správe. Mal aj rubriku Šachy.
Redaktor a vydavateľ
Denník sa tlačil v Kníhtlačiarni Knihospol v Žiline.
Periodicita
Denník vyšiel 1. januára 1938.
Eugenia
Eugenia môže byť:
Slovenský národ (týždenník)
Slovenský národ bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku v roku 1919 a 1920. Vychádzal v Trnave každý piatok.
Bol vydávaný aj ako Politický a spoločenský časopis, neskôr Nestranný politický a spoločenský týždenník.
Hlavným redaktorom bol Ferko Urbánek, ktorý bol zároveň aj zodpovedným redaktorom, nakladateľom a tlačiarom.
Slovenský národ (denník)
Slovenský národ bol denník, ktorý vychádzal v Bratislave v 20-tych rokoch 20. storočia.
Bol to Neodvislý časopis smeru Slovenskej ľudovej strany, neskôr Neodvislý autonomistický denník. Vychádzal v Bratislave denne okrem pondelka. Hlavným redaktorom a majiteľom bol Jur Koza Matejov. Zodpovedný redaktor bol Jozef Ferenčík a Augustín Načín. Denník sa tlačil v tlačiarni Karola Angermayera, neskôr ho tlačila Slovenská Grafia.
Vrchárka modrá
Vrchárka modrá alebo vrchopenica modrá  je druh spevavca z čeľade vrchárkovité (Prunellidae). Obýva najmä Európu a bola introdukovaná na Nový Zéland. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov vrchárka modrá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne poklesli.
Výskyt a stav na Slovensku
Vrchárka modrá na Slovensku hniezdi a pravidelne zimuje, bolo dokázané alebo pravdepodobné hniezdenie v 83,20 % a zimovanie v 33.10 % mapovacích kvadrátoch. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 300 000 - 500 000, zimujúcich jedincov 5 000 - 10 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Bellegarde (Gers)
Bellegarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Laglorieuse
Laglorieuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Bellegarde (Gers)
Poloha
Bellegarde má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Laglorieuse
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Silent Running (On Dangerous Ground)
„Silent Running (On Dangerous Ground)“ je skladba anglickej skupiny Mike + the Mechanics. Napísali ju Mike Rutherford a B. A. Robertson. Je prvou skladbou v poradí na ich rovnomennom debutovom albume z roku 1985. Skladba bola vydaná ako prvý singel skupiny, pričom dňa 8. marca 1986 obsadil 6. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a 1. miesto v rebríčku Mainstream Rock Tracks, kde sa udržal päť týždňov. V Spojenom kráľovstve obsadil 21. miesto. Hlavné vokály v skladbe naspieval Paul Carrack. Pôvodne mala skladba názov jednoducho len „Silent Running“, avšak potom, ako bola vybraná do filmu On Dangerous Ground, obdržala názov v dnešnej podobe.
Bellegarde (Gers)
Obyvateľstvo
Bellegarde má 168 obyvateľov (2009).
Silent Running (On Dangerous Ground)
Text
Podľa Rutherforda je skladba:
Laglorieuse
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Polaris (poviedka)
Polaris je poviedka amerického spisovateľa Howarda P. Lovecrafta, napísaná v roku 1918 a prvýkrát publikovaná o dva roky neskôr v decembrovom čísle amatérskeho časopisu The Philosopher. Je poviedkou, v ktorej sa prvýkrát objavujú Lovecraftove fiktívne „Pnakotické rukopisy“, jeden z tajomných zväzkov jeho mýtusu Cthulhu.
Inšpirácia
Kritik William Fulwiler píše, že "'Polaris' je jedným zo spisovateľových najautobiografickejších príbehov, odrážajúcich jeho pocity viny, frustrácie a neužitočnosti počas 1. svetovej vojny. Podobne ako rozprávač, HPL 'nebol zaradený medzi bojovníkov' pretože 'keď bol vystavený stresu a ťažkostiam, postihovali ho závrate a mdloby'".
Ako väčšina príbehov H. P. Lovecrafta, aj "Polaris" bol čiastočne inšpirovaný snom, čo dokazuje citát z jeho listu: "Pred niekoľkými dňami som mal zvláštny sen o zvláštnom meste - meste mnohých palácov a pozlátených kupolí, ležiacom v údolí uprostred sivých, hrôzostrašných hôr... Ako som povedal, bol som si vedomý toho mesta vizuálne. Bol som v ňom a okolo neho. Ale určite som nemal žiadnu telesnú formu."
Lovecraft si povšimol neobyčajnej podobnosti štýlu svojej poviedky so štýlom tvorby Lorda Dunsanyho, ktorého prácu ale vtedy nepoznal. Encyklopédia H. P. Lovecrafta sa domnieva, že obaja - Lovecraft aj Dunsany - boli ovplyvnení básnickou prózou Edgara Alana Poea.
Dej
Príbeh začína rozprávač popisom nočnej oblohy, ako ju vidí počas dlhých bezsenných nocí zo svojho okna smerujúceho na sever do močaristej krajiny. Sústreďuje sa najmä na Polárku (Polaris), ktorú popisuje ako „dívajúcu sa nadol zo stále rovnakého miesta na čiernej klenbe oblohy a desivo žmurkajúcu ako nepríčetné bdiace oko, ktoré sa snaží predať akési podivné posolstvo, avšak nehovorí nič viac iba to, že nejaké posolstvo malo byť predané“.
Potom popisuje oblačnú noc, kedy prvýkrát sníval o meste z mramoru ležiacom na planine medzi štítmi hôr, s Polárkou tesne nad obzorom. Popisuje ľudí cudzokrajného výzoru, vznešených, prechádzajúcich sa ulicami a hovoriacich jemu podivne známym jazykom, ktorý sa však žiadnemu zo súčasných nepodobal. Začal mesto vo svojich snoch vídať častejšie a vytvoril si s ním postupne zvláštny vzťah - začal o ňom rozmýšľať ako o reálnom: „Toto nie je sen. O čo skutočnejší je život v dome z tehál a kameňa na juh od zradného močiara a malého cintorína na úbočí nízkeho pahorku, kam nazerá každú noc Polárka mojim severným oknom?“
Jednej noci, snívajúc, pocítil, že prestal byť nehmotným pozorovateľom a získal hmotnú formu: nie ako cudzinec, ale ako obyvateľ mesta, známeho ako Olathoe, ležiaceho na planine Sarkia, medzi štítmi Noton a Kadiphonek. Mesto patrilo národu Lomar, ktorý bol práve sužovaný nájazdmi „skrčkov a žltých diablov“ známych ako Inuiti. Tí sa pred piatimi rokmi vynorili odkiaľsi zo západu a vďaka svojmu vojenskému umeniu obsadzovali jedno mesto za druhým - teraz mali otvorenú cestu na planinu a mesto a jeho bojovníci boli poslednou nádejou Lomarov. Národ Lomar tvorili vysokí, sivookí ľudia s vyspelou kultúrou, no bez vojenských skúseností. Ich predkovia pochádzali zo severu, z krajiny Zobna, ktorú museli pred mnohými generáciami pre postupujúce zaľadnenie opustiť. Pri ústupe na juh vyhladili ľudožrútsku rasu Gnophkeh.
Rozprávač je vo svojom stelesnení známy slabou telesnou konštitúciou, ale aj sčítanosťou (Pnakotické rukopisy, história národa Lomar) a dobrými očami, preto je vyslaný na vežu Thapnen ako pozorovateľ. Mal strážiť úzky priesmyk za horou Noton a dať v prípade útoku signál obrancom mesta. Na vrchole veže ho privítal bledý svit Polárky, ktorá sa snažila otráviť jeho myseľ a uspať ho veršovaným sľubom:
Rozprávač márne pátra po zmysle tohoto posolstva a rovnako márne bojuje s ospalosťou. Nesplní si svoju povinnosť a mesto Olathoe tak padne do rúk Inuitom. Po zobudení sa ocitá znovu v dome pri močiari, no je presvedčený, že tento svet je snom, z ktorého sa nedokáže vymaniť a varovať Mesto pred skazou. ''„Ale tie prízraky z mojich snov sa mi smejú. Tvrdia, že žiadna zem Lomar nie je, iba ak v mojich nočných vidinách. Že v kráľovstve, kde Polárka stojí na nebi vysoko a červený Aldebaran putuje nízko nad obzorom, nemôže byť celé tisícročia nič než večný ľad a sneh, a žiadni ľudia, okrem zavalitých, žltých bytostí sužovaných chladom, ktoré volajú Eskymákmi.“''
Vydania
Slovensky doteraz nevyšlo (marec 2012).
Turistická značkovaná trasa číslo 0843
Turistická značkovaná trasa číslo 0843 je červená trasa, ktorá spája po hrebeni Vysokých Javorníkov mesto Čadca a obec Makov. Je rozdelená na tri časti s celkovou dĺžkou 49,5 km.
Priebeh trasy
Prvá časť trasy (označená ako 0843a) začína pri železničnej stanici v Čadci spolu so zelenou trasou do Nesluše a pokračuje smerom na juh cez centrum mesta okolo kultúrneho domu do Rakovskej hornatiny. Obchádza údolie Rieky západne popri Horskom hoteli Husárik pod vrcholom Briavy a cez kopaničiarske osady mestskej časti Vojty a obce Zákopčie pokračuje až na Chotárny kopec, kde sa znova križuje s zelenou trasou od čadčianskej železničnej stanice. Na vrchole sa stáča na západ a pokračuje po nezalesnenom hrebeni pod vrchol Marťáckeho vrchu, odkiaľ vedie na vrchol k rozhľadni značená odbočka. V osade Petránky križuje Cestu Vila Galvánka a pokračuje cez Jakubovský vrch do Sedla pod Grapou, kde po 19,4 km končí.
V sedle pod Grapou nadväzuje druhá časť (0843b), ktorá vedie cez viaceré ďalšie kopaničiarske osady cez vrch Kamenité s rozhľadňou do sedla Semeteš, kde opúšťa Rakovskú hornatinu. Už v Javorníckej hornatine stále vedie na západ, križuje cestu I/10 v sedle Javorník (v osade Melocík) a pokračuje do Sedla nad Zápačou. Dĺžka tejto časti je 22 km.
Posledná časť (0843c) s dĺžkou 8,1 km postupne zostupuje z hrebeňa do makovskej miestnej časti Kopanice, kde na rázcestí Makov, chata končí a kde na ňu nadväzuje Kysucká magistrála do Turzovskej vrchoviny.
V úseku od rázcestia Pod Čerenkou po koniec trasy v Makove je súčasťou medzinárodnej diaľkovej turistickej trasy E3.
V hrebeňovom úseku od Horského hotela Husárik po Sedlo nad Zápačou vedie súbežne s turistickou trasou aj hlavná trasa Beskydsko-Javorníckej lyžiarskej bežeckej magistrály.
Lagrange (Landes)
Lagrange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Freya (bohyňa)
Freya je v severskej mytológii krásna bohyňa z rodu Vanov, rovnako ako jej brat Frey. Jej otec je Njörd. Freya je bohyňa plodnosti a úrody, lásky, krásy, vojny a čarodejníctva. Literárne zdroje ju spomínajú ako kňažku bohov, ktorá najlepšie ovláda mágiu Vanov. Spája sa aj s veštením a veštcami. Jej manželom bol Ódin, ktorý však odišiel na ďalekú cestu a Freya ho oplakávala slzami z červeného zlata. Oficiálnou Ódinovou manželkou je síce Frigg, ale Freya je jeho partnerkou. Spolu s Ódinom padne v boji, smrť ju čaká len o chvíľu skôr než Ódina.
Freya vlastní koč ťahaný mačkami (hranostajmi), nádherný náhrdelník Brisingamen, kanca Hildisvina so zlatými štetinami a sokolie rúcho. Má dcéru Hnóss, známu až nebezpečnou krásou. Pri svojich cestách si dávala rôzne mená, ako Mardöll, Hörn, Gefn alebo Sýr. Medzi jej rastliny patrí: prvosienka, imelo, ruža, mak, cipriš, sedmokráska, jahodník, myrta, ďatelina, myrhovník, styrač a santal červený.
Na žiadosť Frigg jej Ódin prenecháva všetkých bojovníkov, ktorí zomreli pri súboji o nejakú ženu. Okrem toho Freya dohliada na polovicu všetkých padlých bojovníkov. Tí odchádzajú do Fólkvangu, jej sídla v Ásgarde. Tam žijú v sieni zvanej Sessrúmnir.
Lahosse
Lahosse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2017 na Slovensku
Tento článok obsahuje výpis významných udalostí v roku 2017 na Slovensku.
Jurij Ivanovič Ščukin
Jurij Ivanovič Ščukin (* 26. jún 1979, Kislovodsk, Rusko) je súčasný kazašský profesionálny tenista ruského pôvodu.
Pavel Benedikt Stránský
PhDr. Pavel Benedikt Stránský (* 28. november 1978, Uherské Hradiště) je biskup Starokatolíckej cirkvi v Českej republike. Zároveň pôsobí ako farár Starokatolíckej farnosti v Zlíne.
Životopis
V roku 1997 maturoval na Arcibiskupskom gymnáziu v Kroměříži. Študoval na Cyrilometodskej teologickej fakulte a Pedagogickej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci. Po absolvovaní vojenskej služby nastúpil k Polícii Českej republiky kde pôsobil na rôznych postoch, vrátane na poste vyšetrovateľa násilných trestných činov. V rokoch 2015 až 2016 bol tlačovým hovorcom zlínskeho krajského policajného riaditeľstva. Do starokatolíckej cirkvi vstúpil v roku 1998 a v roku 1999 bol jedným zo zakladateľom farnosti v Zlíne. V roku 2001 bol vysvätený na diakona a v roku 2003 na kňaza. 8. apríla 2016 bol zvolený za biskupa Starokatolíckej cirkvi v ČR a 1. apríla 2017 bol v Bazilike sv. Markéty v Prahe utrechtským arcibiskupom Jorisom Vercammenom vysvätený na biskupa.
Bellegarde (Gard)
Bellegarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Bellegarde má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellegarde má 6228 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bournazel (Aveyron)
Bournazel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Bournazel má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kalentzi
Kalentzi (ℓKalentzi [vyslov: kalendzi]) je horská dedina v Grécku, v kraji Achája na Peloponéze. Od roku 2011 je súčasťou obce Erymanthos. Žije tu 657 obyvateľov (2001). Je predovšetkým známa tým, že odtiaľto pochádza politická dynastia Papandreu, z ktorej pochádza aj bývalý grécky premiér Jeorjos Papandreu (mladší) (20092011).
Bournazel (Aveyron)
Obyvateľstvo
Bournazel má 331 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kalentzi
Dejiny
Prvýkrát bola osídlená v 12. storočí, kedy sa tu usadili rodiny z okolitého územia a z tejto doby pochádza aj najstarší kostol. Meno Kalentzi pochádza od albánskej aristokratickej rodiny, ktorá tu istú dobu po páde Byzancie sídlila, avšak obyvatelia dediny vždy rozprávali po grécky. Počas tureckej nadvlády sa tu usadili Gréci z Epiru, Trikaly (rodina Kakodimeos) a z Konštantinopolu (rodina Ikonomu) a neskôr mnohé rodiny z okolitého peloponézskeho prostredia. Počas gréckej vojny za nezávislosť mnohí obyvatelia dediny finančne dopomáhali povstaniu.
Český hydrometeorologický ústav
thumb|Logo náhľad|Budova ČHMÚ v Prahe-Komořanoch náhľad|Pracovisko predpovednej a výstražnej služby ČHMÚ Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ) je organizácia zaoberajúca sa najmä predpoveďami počasia a poskytujúca výstražnú službu a ďalšie služby v oboroch meteorológie, klimatológie alebo hydrológie. Okrem iného varuje napríklad pred silným vetrom alebo pred povodňami (vydávaním stupňov povodňovej aktivity). Vykonáva tiež výskum a modelovanie atmosféry a klímy. Sídli na adrese Na Šabatce 17, Praha 4 Komořany.
História
Základ dnešného ústavu vznikol na rozhraní rokov 1919 a 1920, kedy bol založený Československý štátny ústav meteorologický v Prahe. Vládnym nariadením Československej republiky č. 96/1953 Zb. s účinnosťou od 1. januára 1954 došlo k zlúčeniu tohto ústavu s hydrológiou. Roku 1967 bol do ústavu začlenený tretí obor – ochrana čistoty ovzdušia, a to v reakcii na vzrastajúci význam ochrany životného prostredia.
Pobočky
ČHMÚ má v Česku celkom 7 regionálnych pobočiek v nasledujúcich mestách:
Lamothe (Landes)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laluque
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zipser
Zipser:
Larbey
Larbey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bojové lietadlo
thumb|[[Fairchild Republic A-10 Thunderbolt II|A-10C Národnej leteckej gardy štátu Arkansas odpaľuje taktickú riadenú strelu vzduch-zem AGM-65 Maverick.]]
Bojové lietadlo je „lietadlo určené na plnenie bojových úloh a priamu podporu vlastných pozemných síl v taktickej hĺbke zostavy protivníka“. Bojové letectvo je zamerané na likvidáciu malorozmerných pozemných a námorných pohybujúcich sa cieľov z malej výšky. Jeho hlavnou úlohou je priama podpora pozemných (a námorných) síl.
Koncept bojových lietadiel nemá a v minulosti ani nemal celkom jednoznačné vymedzenie voči iným typom vojenských lietadiel, predovšetkým ľahkým a stredným bombardovacím lietadlám a stíhacím bombardérom. Čoskoro po svojom vzniku boli medzi lietadlá pre priamu podporu zaradené aj bojové vrtuľníky.
Počiatky
Hoci prvé pokusy o podporu vzdušnú podporu pozemných vojsk sa uskutočnili už počas prvej svetovej vojny, kedy piloti hádzali na pechotu v zákopoch oceľové šípky, granáty a neskôr dokonca aj prvé bomby a ostreľovali pozemné ciele paľbou pušiek a neskôr aj guľometov. Počas vojny však bolo nasadenie lietadiel pre útoky na pozemné ciele z malých výšok pomerne nebezpečné pre ich slabé pancierovanie.
Počas medzivojnového obdobia viaceré krajiny rozvíjali koncept strmhlavého bombardovania, ktorý umožnil zasadzovať presné údery na takticky významné ciele. Táto taktika umožňovala jednoduchšie prekonanie protilietadlovej obrany a poskytovala aj veľmi dobrú presnosť zásahu cieľu bombami. Tento koncept bol spolu s efektívnou koordináciou s pozemným vojskom vďaka rozšíreniu vysielačiek rozvíjaný úspešne v nacistickom Nemecku (napr. Henschel Hs 123, Junkers Ju 87 Stuka).
V medzivojnovom období sa začal rozvíjať aj odlišný koncept opancierovaných bojových lietadiel ako bolo napr. Boeing GA-1. Zavedenie takého konceptu do menších a pohyblivejších lietadiel si však vyžadovalo existenciu dostatočne výkonných motorov, ktorých použitie v priebehu 30. rokov 20. storočia výrazne urýchlilo vývoj vojenského letectva.
Druhá svetová vojna
náhľad|Nemecké strmhlavé bombardéry [[Junkers Ju 87|Ju 87 Stuka nad Poľskom, september 1939.]]
Na začiatku druhej svetovej vojny vstúpila veľmi úspešne predovšetkým nemecká Luftwaffe, ktorá úspešne podporovala svoje pozemné jednotky, do veľkej miery vďaka dobrej koordinácii tankového vojska a priamej podpory taktickými bombardérmi. To umožňoval predovšetkým fakt leteckej prevahy, kedy nepriateľské stíhacie letectvo významne nenarúšalo činnosť nemeckých strmhlavých bombardérov, ktoré boli inak pomerne pomalé a nedostatočne pancierované.
Nacistické Nemecko na začiatku vojny úspešne používalo strmhlavé bombardéry Junkers Ju 87 Stuka. Išlo o dvojmiestne stroje (pilot, strelec) s kapotovaným podvozkom, na ktorom bola namontovaná siréna vydávajúca charakteristický kvílivý zvuk demoralizujúco pôsobiaci na nepriateľa. Stroje mali pomerne robustnú konštrukciu, ale neboli zvlášť silne pancierované. Nedisponovali ani veľkou palebnou silou, všetky bežné verzie mali iba dva dopredu strieľajúce 7,7 mm guľomety. Nedostatočná pasívna ochrana a malá rýchlosť strojov sa prejavila vo väčšej miere počas bitky o Britániu, kde neboli Nemci schopní Stukám poskytovať dostatočné stíhacie krytie. Na východnom fronte sa tieto stroje udržali vo veľkom množstve až do roku 1943, kedy aj tu začali Nemci strácať leteckú prevahu. Ako bojové lietadlá boli vo veľkom množstve používané aj stroje Henschel Hs 123 a Henschel Hs 129. Hs 129 bolo jednomiestne dvojmotorové silne pancierované a silne vyzbrojené bojové lietadlo. Nemci zároveň prikročili k použitiu v úlohe bojového lietadla aj množstvo stíhacích bombardérov, najmä Focke-Wulf Fw 190 verzie F. Nemecké jednotky počas druhej svetovej vojny vytvorili frázu Jabo – skratka pre Jagdbomber (v prekl. loviaci bombardér), v podstate išlo o stíhacie bombardéry.
thumb|left|[[Curtiss P-40 Warhawk|Curtiss P-40 Kittyhawk 450. perute RAAF vyzbrojený šiestimi 110-kilogramovými bombami, cca 1943.]]
V západoeurópskych krajinách bola v medzivojnovom období úloha priamej leteckej podpory pozemného vojska zanedbávaná a obmedzená najmä na taktický prieskum. S potrebou zastaviť nemeckú obrnenú techniku zo vzduchu, ešte než sa dostane k vlastným pozemným jednotkám, sa stretli síce aj Francúzsko a Spojené kráľovstvo na európskom bojisku v roku 1940. Ale ich vojská boli porazené skôr, ako mohli byť do bojov k týmto úlohám vo väčšej miere nasadené letecké jednotky. Útoky britských ľahkých bombardérov Fairey Battle, ktoré nemali dostatočnú obrannú výzbroj a boli bez stíhacieho krytia, Nemci zväčša úspešne odrazili.
V nasledujúcom období na európskom a severoafrickom bojisku britské a americké lietadlá pre podporu pozemných vojsk vznikali väčšinou preradením stíhacích lietadiel, ktoré už svojimi výkonmi nestačili na nepriateľa, k pozemným úlohám. Tento osud stretol, napr. lietadlá Curtiss P-40, ktoré sa široko využívali v Afrike alebo neskôr A-36, verzia P-51 Mustang, používaná USAAF k úlohám priamej podpory. Ku koncu vojny, keď už mali spojenci viacmenej vydobytú vzdušnou nadvládu, sa začali na podporu pozemných vojsk používať aj typické stíhačky ako Spitfire alebo Hurricane – jednoducho pod ne podvesili bomby alebo neriadené strely.
thumb|right|Útok sovietskych Il-2 počas [[Kurská bitka|bitky pri Kursku, 1. júl 1943.]]
Sovietske sily však na podporu pozemných vojsk používali skoro všetky dostupné lietadlá, aj pod stíhacie Polikarpovy, Jakovlevy a Lavočkiny sa podvesovali bomby a neriadené rakety, ktoré síce mali vysokú účinnosť na cieľ, ale podstatne zhoršovali letové vlastnosti stíhačiek.
Povojnové obdobie
Po skončení druhej svetovej vojny vývoj bojových lietadiel ako samostatného druhu letectva ustrnul. Jedným z hlavných faktorov bol nástup jadrových zbraní, ktoré spočiatku spôsobili na poli vojenskej taktiky a stratégie revolúciu. Bol to aj dôsledok veľkých technických zmien lietadiel, ako bol príchod lietadiel s prúdovým pohonom a zavádzanie neriadených a neskôr riadených striel vzduch-zem. Tieto kroky logicky viedli k predpokladu, že útoky na pozemné ciele konvenčnými bombami a paľbou palubných zbraní nahradia útoky riadenými raketami lietadlami, bez inej organickej výzbroje. S klasickým ostreľovaním pozemných cieľov guľometmi alebo kanónmi sa prestalo počítať. Stroje preto nemuseli byť ani silnejšie pancierované. Prispeli k tomu aj zmeny v oblasti protilietadlovej obrany (zavádzanie riadených striel zem-vzduch) a v neskoršom období aj príchod bojových vrtuľníkov.
Sovietsky zväz do polovice 50. rokov používal stále svoje spoľahlivé stroje z čias druhej svetovej vojny a spojenci pokračovali v tradícii preraďovania neefektívnych stíhačiek na útočné lietadlá, napr. Republic F-84 Thunderjet. Počas vojny v Kórei sa na Západe stále držala tradícia, na strane Severnej Kórey potom dochádzalo aj k využívaniu MiGov-15 pre účely na podporu pozemných vojsk.
V ZSSR potreba nových bojových, silne pancierovaných lietadiel taktiež ustala. Vojenskí plánovači dali prednosť ľahkým bombardérom a stíhacím bombardérom ako boli stroje Suchoj Su-7, neskôr Suchoj Su-17, Su-20 a Su-22 ako aj ľahšími MiG-23BN a MiG-27.
Spojené štáty sa v priebehu 60. a 70. rokov zaplietli do vojny vo Vietname, ktorá významnou mierou poukázala, že koncept rýchlych ľahkých bombardérov ako boli, napr. Republic F-105 Thunderchief, nie je postačujúci. Stroje utrpeli veľké straty od protilietadlovej paľby, hlavne flaku, aj zastaraných vietnamských MiGov-17. Ukázalo sa, že stroje schopné vydržať ťažké poškodenie sú stále potrebné. Pretrvávala aj snaha nájsť stroj schopný boja s tankmi nepriateľa. V priebehu vietnamskej vojny Američania rozvinuli koncept útočných vrtuľníkov, spočiatku upravených strojov Bell UH-1 Iroquois. Vznikli stroje AH-1 Cobra, ktoré podnietili vznik celkom nových konštrukcií. Vrtuľníky sa napokon stali hlavným nositeľom priamej leteckej podpory pozemných síl aj v ostatných letectvách.
Americké letectvo zároveň vyhlásilo konkurz na podzvukové bojové lietadlo využívajúce novo skonštruovaný kanón kalibru 30 mm. Tento konkurz vyhral A-10 Thunderbolt II, ktorého konštruktéri prišli s koncepciou ťažko pancierovaného lietadla, určené pre lety v nízkej výške a s využitím princípov redundancie a tienenia dôležitých systémov tými menej dôležitými.
thumb|right|[[Suchoj Su-25 ruských vzdušných síl v Sýrii, október 2015.]]
Sovieti následne na toto lietadlo a na novú generáciu západných tankov zareagovali taktiež podzvukovým lietadlom Suchoj Su-25, čo bol ekvivalent A-10 – ťažko pancierovaný stroj, vybavený kanónom kalibru 30 mm a 10 závesníkmi pod krídlom. Oproti A-10 je Su-25 rýchlejší, obratnejší, odolnejší a schopný lietať z nespevnených plôch, nemá však tak sofistikovanú avioniku.
Ako Su-25/39 tak A-10 sa pohybujú tesne nad terénom. Piloti A-10 podľa vlastných slov dokonca lietali nad cestami pod úrovňou vrcholkov stromov.
Bojové lietadlá sa dnes využívajú hlavne k podpore jednotiek proti povstalcom, a to predovšetkým v Čečensku, Afganistane, Sýrii a Iraku, kde majú značné úspechy.
Hydrobiológia
Hydrobiológia (z gréckeho hydros – voda, bios – život) je vedný odbor, zo skupiny vied o živej prírode, ktorý skúma živé organizmy vo vodnom prostredí. Na modernú hydrobiológiu sa väčšinou nazerá ako na súčasť ekológie, ale zahŕňa aj taxonómiu, morfológiu, fyziológiu a ďalšie.
Možno ju členiť na dva pododbory:
Druhý lateránsky koncil
náhľad|Bazilika sv. Jána v Lateráne
Druhý lateránsky koncil alebo druhý lateránsky snem bol koncil, ktorý sa konal v dňoch 4. až 30. apríla 1139 v Lateránskej bazilike v Ríme. Predsedal mu pápež Inocent II. Počet účastníkov sa odhaduje na minimálne 500. Súčasníci označili tento snem za concilium generale, pápež sám hovoril o plenarium concilium, a tak tento snem vošiel do histórie ako 10. ekumenický koncil, hoci bol na ňom prítomný len jeden zástupca z „Východu“, latinský antiochijský patriarcha Ralf z Domfrontu, a i ten ako latinský patriarcha v skutočnosti patril k západnej cirkvi.
Druhý koncil v Lateráne ukončil schizmu trvajúcu od roku 1130. Po tom, čo v roku 1138 zomrel protipápež Anaklét II. a jeho nástupca Viktor IV. na naliehanie Bernarda z Clairvaux odstúpil, boli prívrženci oboch týchto protipápežov znovu začlenení do cirkvi, no, napriek predchádzajúcim prísľubom, boli zbavení cirkevných úradov.
Koncil odsúdil učenie Arnolda z Brescie a exkomunikoval sicílskeho kráľa Rogera II., ktorý patril k podporovateľom protipápeža Anakléta II. a odmietal uznať Inocenta II. za legitímneho pápeža.
Podľa normanského kronikára Orderica Vitalisa (10751142) však nemali dekréty tohto koncilu prakticky nijaký väčší dosah.
Kánony
Koncil sformuloval 30 kánonov:
Bellegarde-du-Razès
Bellegarde-du-Razès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Bellegarde-du-Razès má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bellegarde-du-Razès má 217 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vajcík
Vajcík je priezvisko, pozri Vajcík (priezvisko), napr.:
Larrivière-Saint-Savin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tomeček
Tomeček je priezvisko, pozri Tomeček (priezvisko), napr.:
Koruhva
Koruhva je typ vexila, zvislá zástava, odvodená od vlajky, resp. zástavy. Je pevne spojená s priečnym rahnom, je dlhšia ako a vztyčuje sa na stožiar. Nie je však určená na vianie, používa sa na miestach, kde neveje vietor, napríklad na uzatvorených nádvoriach. Často sa používa ako stolová koruhva.
Hospodin
Hospodin alebo v pravosláví a u grékokatolíkov Hospod (zo staroslovienskeho gospodin/gospod = hospodár) je v slovenčine (a obdobne v iných slovanských jazykoch) náhrada mena JHVH (Jahve) v Starom zákone. Židia z úcty k Božiemu menu pri čítaní Tóry nahrádzali Božie meno JHVH výrazom adonai, čo znamená Pán. Keďže v Starom zákone sa slovo pán vyskytuje viac než tisíckrát v rôznych slovných spojeniach (pán domu, pán zeme, môj pán...), aby prekladatelia odlíšili slovo pán od Božieho mena JHVH, nahradili meno JHVH výrazom Hospodin.
Prvý raz ho v našej oblasti použili v českej Kralickej biblii. Cez ňu sa slovo dostalo do slovenských evanjelických prekladov. V tvare Hospod ho používa aj pravoslávna cirkev a gréckokatolícka cirkev. Slovenské rímskokatolícke preklady Biblie slovo Hospodin najprv používali, neskôr ho nahradili slovom Pán a novšie ho rímskokatolícka cirkev opäť akceptuje. Výraz bol použitý aj v novom slovenskom ekumenickom preklade Biblie z roku 2007.
Anthony Martial
Anthony Joran Martial (* 5. december 1995, Massy, Francúzsko) je francúzsky futbalový útočník v súčasnosti hrajúci za Manchester United. V roku 2015 vyhral cenu Golden Boy udeľovanú najlepšiemu hráčovi do 21 rokov v Európe.
Klubová kariéra
S profesionálnym futbalom začínal v Lyone odkiaľ v roku 2013 prestúpil za 6 miliónov € do konkurenčného AS Monaco. Svoj prvý ligový štart za nový klub si pripísal 24. novembra 2013 vo veku 17 rokov v zápase proti FC Nantes, keď v 63. minúte striedal Radamela Falcaa. Za dve sezóny v Monaku zaznamenal 49 štartov s bilanciou 11 gólov.
Prestupová čiastka, za ktorú v roku 2015 prestúpil do Manchestru United, sa vyšplhala na 36 miliónov £. Celkovo však prestup mohol dosiahnuť hodnotu až 57,6 miliónov £ v prípade naplnenia všetkých bonusov. Martial sa tak stal najdrahším tínedžerom v histórii a to už aj pred navýšením čiastky o bonusy. Pri svojom debute 12. septembra 2015 v zápase proti Liverpoolu, kedy v 65. minúte striedal Juana Matu, dokázal streliť gól a spečatil tak víťazstvo 3:1 nad odvekým rivalom. Za svoje výkony v septembri 2015 si zaslúžil cenu hráča mesiaca v Premier League.
Tomečková
Tomečková je ženský variant priezvisk Tomeček, Tomečko alebo Tomečka, napr.:
Bebe Neuwirthová
Beatrice "Bebe" Neuwirth (* 31. december 1958, Princeton, New Jersey, Spojené štáty) je americká herečka, speváčka a tanečníčka.
Detstvo a mladosť
Je dcérou matematika Leea Neuwirtha, ktorý prednášal na Princeton Univesity a jej matkou je maliarka a amatérska tanečnica Sydney Anne Neuwirth. Má staršieho brata Petra. V mladosti mala Neuwirthová problémy so zákonom, nakoľko bola krátko vo väzení za fajčenie marihuany.
Od piatich rokov navštevovala hodiny baletu. Jej snom bolo stať sa broadwayskou hudobnou tanečnicou. Po ukončení strednej školy navštevovala Juilliard School. Neskôr školu však dobrovoľne opustila.
Kariéra
V roku 1980 debutovala na Broadwayi. Neskôr sa objavila vo viacerých divadelných inscenáciách, z čoho v roku 1986 získala divadelné ocenenie Tony v muzikáli Sweet Charity, kde stvárnila hlavnú postavu. V roku 1996 si zahrala v muzikáli Chicago, ktorý jej priniesol doposiaľ najväčšiu divadelnú slávu. Jej herecký výkon bol ocenení viacerými divadelnými oceneniami. vľavo|náhľad|Neuwirthová na predávaní cien Tony Awards (2019). Objavila sa tiež vo štvrtej sérii televízneho seriálu Na zdravie, kde stvárnila psychiatričku Lilith Sternin. V desiatej a jedenástej sérii seriálu sa objavila v hlavnej úlohe. V seriáli sa jej postava vydala za psychiatra Frasera Cranea, ktorého stvárnil Kelsey Grammer. Neskôr účinkovala aj v televíznom seriáli Frasier, kde za svoj herecký výkon získala dve ocenenia Emmy Award.
V roku 1990 sa objavila po boku Andie MacDowell a Gérarda Depardieua, v romantickej komédii Zelená karta. V roku 1995 sa objavila v komédii Jumanji, po boku Robina Williamsa. V roku 1996 si zahrala v muzikáli Chicago, ktorý jej priniesol doposiaľ najväčšiu divadelnú slávu. Jej herecký výkon bol ocenení viacerými divadelnými oceneniami. Pripojila k hereckému obsadeniu ako Piper Laurie, Salma Hayek, Elijah Wood či Josh Hartnett vo filme Fakulta. V rovnakom roku sa objavila aj vo filme Celebrity.
V roku 2010 sa objavila v divadelnej inscenácii Rodina Addamsovcov, v divadle Broadway. V roku 2014 sa pripojila k natáčaniu televízneho seriálu Madam Secretary. Po štyroch sériách bez udania dôvodu seriál opustila. V roku 2021 sa objaví v televíznom seriáli Julia.
Súkromný život
V roku 1984 sa vydala za Paula Dormana. Ich manželstvo skončilo v roku 1991. V roku 2009 sa vydala za režiséra, producenta a spisovateľa Chrisa Calkinsa. Neuwirthová nemá žiadne deti a je židovka.
Podporovala a pracovala pre niekoľko neziskových charitatívnych organizácií. Je milovníčkou zvierat.
Vo svojom voľnom čase sa venuje hrnčiarstvu, ktorému sa najskôr venovala na strednej škole.
Latrille
Latrille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bellegarde-en-Diois
Poloha
Bellegarde-en-Diois má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Latrille
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bellegarde-en-Diois
Obyvateľstvo
Bellegarde-en-Diois má 77 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Laurède
Laurède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Iľanovský
Životopis
Narodil sa 21. apríla 1922 v Závažnej Porube. Po troch rokoch na meštianskej škole v Liptovskom Mikuláši sa vyučil za inštalatéra - kurenára. Toto povolanie vykonával až do svojho povolania do základnej vojenskej služby k 1. októbru 1942.
SNP
15. marca 1943 bol Iľanovský pridelený k rýchlej divízii slovenskej armády na východnom fronte. Prešiel však na stranu sovietskej armády a potom do vznikajúcich československých oddielov. Stal sa príslušníkom 2. československej samostatnej paradesantnej brigády. Absolvoval výsadkársky výcvik a výsadkárov aj školil. Neskôr pracoval s podvesnými systémami lietadiel. Pri oslobodzovaní Dukly pracoval ako zásobovač. 6. októbra 1944 pristál na Letisku Tri Duby na Sliači a na druhý deň sa pridal k druhej protitankovej batérii nadporučíka Ledníka. Pôsobil tiež v okolí Tisovca a Podbrezovej. Neskôr bol poverený spravodajskou činnosťou vo východných Nízkych Tatrách. Pri nej zháňal pre partizánov potraviny, šatstvo a zdravotnú starostvlivosť. Medzi najlepší moment svojho života radí prenesenie milióna korún od partizánov do dediny. Od polovice februára 1945 bojoval pri oslobodzovaní Liptovského Mikuláša.
Do hodnosti brigádny generál vo výslužbe bol menovaný v roku 2014.
Zomrel 14. septembra 2021 vo veku 99 rokov.
Ocenenia
Bol čestným občanom Liptovského Mikuláša.
Lauret (Landes)
Lauret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Landes, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Topless
Historický aj súčasný kontext odievania hore bez je veľmi široký, a neobmedzuje sa len na situácie, ktorých motívom je sexuálne vzrušenie. Väčšina západných kultúr chápe odhalené ženské prsia ako sexuálne vzrušujúci poznatok. V niektorých západných štátoch sa hnutie topfreedom usiluje o uznanie práva žien chodiť hore bez tam, kde je tak umožnené mužom.
Vexillum
náhľad|Rímske vexillum Vexillum alebo vexilum ( = zástava, vlajka) je vo vexilológii každý textilný identifikačný znak a tiež súhrnné pomenovanie pre vlajku, zástavu, koruhvu, štandardu a podobne (synonymum vexila v tomto ponímaní je slovo zástava - resp. zastarano prápor - v širšom zmysle ).
V minulosti to bol rímsky prápor štvorcového tvaru, ktorý označoval kohortu.
Opis rímskeho vexilla
Na vexille bola vyšitá skratka názvu kohorty (napríklad Cohors V Callaecorum Lucensium mala skratku COH V LUC), prípadne aj obrázok nejakého zvieraťa, ktoré bolo symbolom danej kohorty. Na žŕdke, cez ktorú bolo vexillum zhora prevlečené, sa mohli nachádzať pokované kožené pásy, podobne ako na opasku cingulum militiae. Vexillum bolo uviazané na dlhej kopiji hasta a niesol ho vexillarius.
Dyjsko-moravská niva
Dyjsko-moravská niva je geomorfologický podcelok Dolnomoravského úvalu.
Chránené územia
Južná časť podcelku je súčasťou CHKO Záhorie, z maloplošných chránených území tu leží:
Turizmus
Turisticky atraktívna je najmä severná časť v okolí Skalice, kde je tiež niekoľko značených chodníkov. Okrem mesta sú obľúbeným cieľom turistov najmä Baťov kanál a Kostol svätej Margity Antiochijskej. Práve okolie Kopčian bolo súčasťou veľkomoravskej aglomerácie Mikulčice-Valy.
Doprava
Územie križuje niekoľko významných ciest. V južnej časti vedie diaľnica D2 i železničná trať Bratislava – Břeclav, strednou časťou cesta I/51 a železničná trať Holíč – Hodonín a v severnej časti cesta II/426 a železničná trať Kúty – Sudoměřice.
Pomocný zbor rímskej armády
náhľad|350px|Vojaci pomocných zborov prechádzajú cez rieku na pontónovom moste počas [[Dácke vojny|dáckych vojen (101 – 106). Zobrazenie z Trajánovho stĺpu v Ríme.]] Pomocné zbory alebo auxílie (po latinsky auxilia) boli časťou rímskej armády, v ktorej boli organizovaní najmä nerímski obyvatelia najmä z pohraničných oblastí, ktorí takto chceli získať rímske občianstvo alebo pozemok v rímskej ríši počas obdobia principátu.
Výstroj
Výstroj jazdeckých a peších pomocných jednotiek sa líšila. Uniforma pechoty pomocných zborov sa skladala z tuniky, v severných provinciách aj krátkych gatí (Bracae), vojenského opasku (Cingulum militiae), krúžkového alebo šupinového brnenia (Lorica hamata alebo Lorica squamata), galskej prilby (Galea), sandálov (Caligae), meča (Gladius), dýky (Pugio), dlhej kopije (Hasta) a oválneho alebo okrúhleho štítu (Clipeus, Parma). Jazdci používali dlhší meč spata a odlišný typ prilby, ktorého lícnice zakrývali aj ústa.
Veliteľská štruktúra a typy jednotiek
* v pôvodných c.R. cohortes bol tribunus militum
** v Batavských a Tungriských cohortes milliariae bol praefectus
Alypos zo Sikyónu
Alypos bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr. Sochár Alypos pochádzal zo Sikyónu. Učil sa u sochárskeho majstra Naukyda z Argosu a činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. O sochárovi Alypovi a jeho dielach nám uvádza správy staroveký cestovateľ Pausanias, a to vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku.