cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Eternal Idol
Na albume pôvodne spieval Ray Gillen, ale počas nahrávania bol nahradený Martinom.
Obal od Augusta Rodina znázorňuje dve nahé postavy.
Anjel a čert
Anjel a čert je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy na tému dobra a zla, anjela a čerta. Seriál bol vyrobený v roku 1990.
Juan Balcells
Juan Balcells (* 20. jún 1975, Barcelona, Španielsko) je bývalý španielsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre.
Avionika
thumb|right|Radar a ostatná avionika v nose lietadla [[Cessna Citation I/SP]] Avionika (z francúzskeho avioniqe, avion – lietadlo, éqiper – vybavenie) zahŕňa všetky systémy na palube lietadla umožňujúce let na lietadle.
História
Už v počiatkoch letectva na začiatku 20 storočia zistili prví leteckí konštruktéri potrebu zisťovať letové údaje presnejšie ako im to umožňovali zmyslové orgány. Priekopníkmi v prístrojovom vybavení boli francúzski konštruktéri (Luis Blériot, Henri Farman, Gabriel Voisin). Lietadlo Blériot XI, na ktorom jeho konštruktér v roku 1909 preletel kanál La Manche, malo len ukazovateľ tlaku oleja v motore.
Prvé jednoduché vybavenie sa začalo objavovať na lietadlách počas prvej svetovej vojny. Išlo o bublinkovú vodováhu na zaistenie horizontálneho priameho letu, výškomer a jednoduchý magnetický kompas.
Zložitejšie prístrojové vybavenie na sledovanie barometrických tlakov, rýchlosti a smeru prúdenia vzduchu mali v tom čase len vzducholode.
Prvé avionické prístroje a systémy pre lietadlá začal vyvíjať a vyrábať Lawrence Sperry. Spolu so svojím mechanikom Emilom Cachinom v roku 1914 predviedli úspešne gyroskopický stabilizátor. V roku 1929 založil Lawrence Spery Gyroscope Company, ktorá vyrábala letecké horizonty na novom gyroskopickom princípe.
Súčasná elektronická avionika vznikla až po druhej svetovej vojne zavedením elektronických prístrojov do výzbroje lietadla. Išlo o prvé radary, radarové diaľkomery, rádiokompasy a zameriavače. Celá elektronika bola konštruovaná na elektrónkových prvkoch. Hlavným výpočtovým prvkom tejto elektroniky boli potenciometrické mosty s elektrónkovými zosilňovačmi.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1966
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1966 boli v poradí 11. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Utrechte, v Holandsku v dňoch od 20.28. augusta 1966, za účasti rekordných 17 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Írska a Turecka. Zápasy sa odohrali v Zwembad Den Hommel. Titul získal, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred a.
Avionika
História
Vynálezmi polovodičových spínacích prvkov tranzistorov a ich integráciou do viacprvkových obvodov začalo súčasné obdobie avioniky. Rozširovalo sa prístrojové a indikačné spektrum ako aj rozsah elektroniky na palube lietadiel. V roku 1970 spotrebovala letecká elektronika 90 % produkcie polovodičov. V tom čase sa vytvoril nový priemysel založený na potrebách letectva o zabezpečenie avionických systémov.
Nový rozmer dostali avionické systémy v 80. rokoch 20. storočia. Najmä vo vojenskom letectve začal byť plne uplatňovaný fenomén multitaskingových procesorov. Vznikali skupiny zariadení a prístrojov integrované do rozsiahlych systémov ktoré zabezpečovali viac a viac funkcií. Jedným z prvých lietadiel, ktorých let plne závisel od výpočtovej techniky bolo lietadlo F-16. V tomto lietadle bola prvýkrát sériovo nainštalovaná technológia elektroimpulzného riadenia lietadla Fly-by-wire.
V súčasnosti je rozpočet na vývoj palubnej elektroniky najväčším podielom na vývoji lietadla. Lietadlá F-15 Eagle, F-14 Tomcat, F-22 Raptor, Su-37 Flanker-F, Eurofighter Typhoon a iné majú 90 % podielu ceny za elektroniku. Lietadlo sa svojimi avionickými systémami stáva lietajúcim senzorom s automatickým riadením, kde vo väčšine situácií pilot zdanlivo zodpovedá za úlohu dohľadu a poistky pre krízové situácie.
Rozdelenie
Avionické systémy sú veľmi ťažko kategorizovatelné. Z hľadiska určenia jednotlivých systémov je možné ich rozdeliť na systémy umožňujúce:
Saint-Exupéry-les-Roches
Saint-Exupéry-les-Roches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
NGC 7101
NGC 7101 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 3. augusta 1864.
Saint-Exupéry-les-Roches
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 7101
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Saint-Exupéry-les-Roches
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Neverice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Neverice v okrese Zlaté Moravce.
Saint-Exupéry-les-Roches
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
John Kristian Dahl
John Kristian Dahl (* 27. marec 1981 v Kirkenes, Nórsko) je nórsky profesionálny bežec na lyžiach.
Pažického ulica (Bratislava)
Pažického ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto.
NGC 7102
NGC 7102 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 16. októbra 1863.
Pažického ulica (Bratislava)
Nachádza sa v tesnej blízkosti Slavína. Napája sa na Starú Vinársku, Ulica Na Slavíne je na ňu kolmá.
NGC 7102
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Sainte-Marie-d’Alvey
Sainte-Marie-d’Alvey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pavúkovce
Pavúkovce (Arachnoidea alebo Arachnida) sú trieda podkmeňa klepietkavce. Sú to primárne suchozemské živočíchy s telom pôvodne deleným na hlavohruď a bruško. Jednotlivé časti tela však môžu rôzne zrastať a u odvodených typov môže byť segmentácia tela úplne potlačená, ale u končatín ostáva vždy zachovaná. Hrudné končatiny už nie sú nikdy dvojvetvové, no hlavové prívesky (chelicery a pedipalpy) majú väčšinou odvodenú dvojvetvovú stavbu. Pedipalpy už nemajú charakter nôh – sú premenené na uchopovací (klieštiky), hmatový alebo kopulačný aparát. Bruškové končatiny úplne zanikajú, no u pavúkov ich modifikáciou vznikajú snovacie bradavky. Pavúkovce sú pôvodne mäsožravé živočíchy s častým extrasomatickým trávením. Stavba tela u rôznych pavúkovcov je dosť rozdielna. Trieda sa obyčajne delí na 8 radov. Počet popísaných druhov sa približuje číslu 80 000.
Systematika
trieda: pavúkovce (Arachnoidea/Arachnida)
Lev V.
Lev V. môže byť:
Qwiki
Qwiki je multimediálna internetová encyklopédia v anglickej verzii. Textový obsah, ktorý je súhrnom ľubovoľného článku (anglickej mutácie) wikipédie, je prezentovaný syntetickým hlasom a je doplnený animovanými grafmi, obrázkami a videami získanými z rôznych internetových zdrojov. Projekt sa pokúša o podanie zosúladeného audiovizuálneho pohľadu na hľadanú tému. Je podporovaná spoluzakladateľom Facebooka Eduardom Saverinom a spoluzakladateľom YouTube Jawedom Karimom. Spustená bola 24. januára 2011 v testovacom „alpha“ režime. Stránka ponúka aj jednoduché spôsoby zdieľania a dopĺňania obsahu.
Sarzeau
Sarzeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Fréjoux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Hranko
Martin Hranko (* 4. marec 1899, Žibritov – † 12. apríl 1940, Zvolen) bol slovenský prozaik, autor literatúry pre deti a mládež. Po gymnaziálnych štúdiách v Banskej Štiavnici študoval v r.1919 – 1923 filozofiu, históriu a zemepis na Filozofickej fakulte KU v Prahe, 1924 – 25 na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. V r.1923 – 24 pôsobil ako stredoškolský profesor vo Zvolene, 1924 – 25 v Bratislave, od r.1925 opäť vo Zvolene.
Tvorba
Literárne sa začal prejavovať od začiatku 20. rokov 20. storočia krátkymi beletristickými textami pre dospelých, v ktorých prevažne ironizoval dvojtvárnu morálku dobovej malomeštiackej spoločnosti (Bodliaky, 1929). S týmto zámerom vytvoril aj humoristicko-satiristický román Martahríbel (vychádzal na pokračovanie v denníku A-Zet v r. 1938 – 39).
V literatúre pre deti je zakladateľom autorskej animovanej rozprávky, prostredníctvom ktorej sprítomnil dieťaťu zložitý proces medziľudských a spoločenských vzťahov. Najpresvedčivejšie to urobil v próze Ježkovci, ktorá vychádzala najprv v 3. ročníku Slniečka (1929 – 30), knižne vyšla v matičnej edícii Dobré slovo (1930). Príbehová osnova rozprávky je založená na konfrontácii zákona ľudí a zákona zvierat, „kružín“, dvoch protikladných spoločenských hodnotových systémov. Výsledkov tejto konfrontácie je prvoplánové víťazstvo agresie a zloby, ktorú zosobňuje ľudský dravec, „tvor s puškou“, nad humánnejšou víziou sveta reprezentovanou spoločenstvom zvierat. Napriek tomu tragédia zákona kružín nie je prejavom rezignácie na život, ale je to faktor mobilizujúci k odvahe (medveď neprijíma pasívne smrť srnčaťa, ale stavia sa na odpor proti puške) a k zápasu proti zlu a násiliu. Tzv. pochmúrny fenomén (J. Kopál) nie je preto synonymum Hrankovho defetistického životného postoja. Je to prostriedok, ktorým autor paradoxne vyjadril svoj pozitívny vzťah k životu a jeho hodnotám.
Pochmúrnosť ako vonkajškové špecifikum autorovej tvorivej metódy je prítomná aj v dvojknihe Burko, Vrabčiak Ťulko (1931). Už dobová kritika však predpokladala, že tzv. pochmúrnosť, konkretizovaná na smutnom osude psa v službe surového človeka, nie je samoúčelná ani rezignujúca. Je to aktívny faktor, ktorý má v deťoch vytvoriť poznanie, „že osud Burka je totožný s osudom nejedného psa na dedine“ (V. Musilová). Oba texty však za úrovňou Ježkovcov zaostávajú. Ich významový plán nedisponuje originálnym posolstvom, kompozično-štylistická organizácia textu je zas statická a referenčná. Nie inak je to aj v súvislosti s ďalšou animovanou rozprávkou Rosnička (1935). Tentoraz Hranko chcel napísať „veselú detskú poviedočku“, v ktorej by na existenciálne problémy ľudského spoločenstva reagoval prostredníctvom satirickej hyperboly. V skutočnosti text neprojektoval ako satirickú alegóriu, ale ako antropomorfizované podobenstvo, pripomínajúce zvieracie príbehy Ľ. Podjavorinskej. Na rozdiel od Podjavorinskej chýba mu však presvedčivejšia humornosť a predovšetkým charakterová typovosť. V rozprávke zo života vtákov s názvom Kukučka (na pokračovanie vychádzala v Slniečku, 8. roč., 1934 – 35, knižne 1935) sa sústredil na prezentáciu prírodopisno-poznávacieho zreteľa, zdôraznením etického štatútu prírodného sveta, jeho inšpirujúcej možnosti pri humanizácii človeka sa však vyjadril aj k mravnej podstate ľudského spoločenstva. K animovanej rozprávke sa vrátil v texte Furko, Murko a iné rozprávky, ktorý je v jazykovej korekcii spisovateľa J. F. Kunika vyšiel posmrtne r. 1947. Nadviazal ním na svoj detský debut, no na rozdiel od jeho sujetovej viacvrstvovosti sústredil sa v pokračovaní len na ďalší osud mladých Ježkovcov, Furka a Murka. Upustil pritom od konfrontácie zákona ľudí a zákona kružín, zameral sa výlučne na evokovanie svetlých stránok detstva. Úsmevná atmosféra, ktorá prežiaruje rozprávku, nie je teda ani výsledkom zábavnej situačnej komiky, ale vyplýva z postihnutia detskej psychiky.
Umeleckú literatúru pre deti M. Hranko obohatil tou svojou tvorbou, v ktorej animovanú a biologickú rozprávku nasýtil apelatívnym posolstvom o slobode, túžbou po čistých ľudských vzťahoch. Takýmto chápaním beletristického textu pre deti prispel k diferencovanejšiemu prejavu medzivojnovej detskej literatúry, pričom zdôraznením detskej hravosti vo svojom poslednom texte prekonal tzv. pochmúrny fenomén svojho debutu, a tým vytvoril umelecký precedens pre vznik modernej animovanej rozprávky na báze princípu detského aspektu.
Lev VI.
Lev VI. môže byť:
Viatka
Viatka môže byť:
NGC 7103
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 7104
NGC 7104 je galaxia v súhvezdí Kozorožec, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Sauzon
Sauzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bolo raz jedno teliatko
Bolo raz jedno teliatko je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy malého zvedavého teliatka. Seriál bol vyrobený v rokoch 1991 až 1992. Nakreslil ho a režíroval Zdeněk Ostrčil. Narozprával národný umelec Karol Machata.
Mauricio Hadad
Mauricio Hadad (* 7. december 1971, Cali, Kolumbia) je bývalý kolumbijský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre.
Mark Spoon
Markus Löffel (* 27. november 1966, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko – † 11. január 2006, Berlín, Nemecko), známy ako Mark Spoon alebo Spacy Trancer, bol nemecký dídžej, hudobník a hudobný skladateľ. Jeho umelecké priezvisko bolo doslovným prekladom jeho vlastného löffel a spoon ktoré sú nemeckým a anglickým výrazom pre lyžičku. Na začiatku 90. rokov sa spolu s Rolf Ellmer - Jam El Marom spojili a vytvorili niekoľko hudobných projektov, vrátane Jam & Spoon, Tokyo Ghetto Pussy alebo Storm. V roku 1992 dostal Mark v Nemecku ocenenie DJ roka. Ďalej produkoval rôzne remixy iných hudobných interpretov vrátane Mobyho. Stal sa veľmi populárnym na známom podujatí v Berlíne pod názvom Love Parade.
Medzi ich najväčšie hity patrí klubová hymna „Stella“, rádiové skladby so speváčkou Plavkou ako „Right In The Night“, „Find Me“, „Angel (Ladadi O-Heyo)“, „Kaleidoscope Skies“, „Don't Call It Love“ či zo spevákom Reou Garveyom „Be.Angeled“.
11. januára 2006 bol Mark Spoon nájdený mŕtvy vo svojom berlínskom byte, príčinou smrti bol infarkt myokardu.
Chlorid olovnatý
Chlorid olovnatý (PbCl2) je anorganická zlúčenina, jeden z chloridov olova. Za bežných podmienok ide o bielu tuhú látku slabo rozpustnú vo vode. Chlorid olovnatý je jeden z najdôležitejších olovnatých reagencií. V prírode sa vyskytuje v podobe minerálu cotunnitu.
Štruktúra a vlastnosti
náhľad|vľavo|Kryštálová štruktúra cotunnitu, minerálna forma chloridu olovnatého V tuhom chloride olovnatom je každý ión olova koordinovaný s 9 chloridovými iónmi. Šesť z nich leží vo vrcholoch trojuholníkového hranolu a zostávajúce tri na bokoch tohto hranola. Chloridové ióny nemajú od centrálneho atómu olova rovnakú vzdialenosť, sedem ich leží vo vzdialenosti 280 – 309 pm a dva 370 pm ďaleko. Chlorid olovnatý tvorí biele ortorombické ihličky.
Molekuly pár chloridu olovnatého má zahnutú štruktúru s uhlom Cl-Pb-Cl o veľkosti 98° a dĺžka každej z väzieb Pb-Cl je 2,44 Å. Takýto chlorid olovnatý je súčasťou výfukových plynov zo zážihových motorov, ak sa ako antidetonačné aditívum do benzínu používa etylenchlorid-tetraetylolovo.
Rozpustnosť chloridu olovnatého je nízka (9,9 g/l pri 20 °C) a pre praktické účely sa považuje za nerozpustný. Jeho súčin rozpusnosti je 1,7•10−5. Je jedným z iba štyroch bežne nerozpustných chloridov, tými zvyšnými sú chlorid strieborný (AgCl), meďný (CuCl) a ortutný (HgCl).
Výskyt
Chlorid olovnatý sa v prírode vyskytuje vo forme minerálu cotunnitu. Ten je bezfarebný, biely, žltý alebo zelený s hustotou 5,3 – 5,8 g/cm³. Tvrdosť podľa Mohsa je 1,5 – 2. Kryštálová štruktúra je ortorombická dipyramidálna, bodová grupa je 2/m 2/m 2/m Každý atóm olova má koordinačné číslo 9. Zloženie je 74,50% olova a 25,50% chlóru. Cotunnit sa objavuje blízkosti sopiek: Vezuv (Taliansko), Tarapacá (Čile) a Tolbačik (Rusko).
Syntéza
Chlorid olovnatý koaguluje z roztoku po pridaní zdroja chloridového iónu (HCl, NaCl, KCl...) do vodného roztoku olovnaté zlúčeniny, napríklad dusičnanu olovnatého Pb (NO3)2.
Reakciou oxidu olovičitého s kyselinou chlorovodíkovou vzniká chlorid olovnatý, plynný chlór a voda:
Ak sa použije namiesto toho oxid olovnatý alebo hydroxid olovnatý, vzniká len chlorid olovnatý a voda (nie však už chlór):
Chlorid olovnatý možno získať aj pôsobením plynného chlóru na kovové olovo: Pb + Cl2 → PbCl2
Reakcia
Pridaním chloridového iónu do suspenzie chloridu olovnatého získame komplexné ióny. V týchto reakciách pridaný chlorid (alebo iné ligandy) štiepi chloridové mostíky, ktoré tvoria polymérny základ tuhého chloridu olovnatého.
Chlorid olovnatý reaguje s roztaveným dusitanom sodným (NaNO2) za vzniku oxidu olovnatého:
Chlorid olovnatý sa využíva pri syntéze chloridu olovičitého: chlór prebubláva cez nasýtený roztok chloridu olovnatého vo vodnom roztoku chloridu amónneho a tvorí hexachloroolovičitan amonný. Ten sa potom necháva reagovať so studenou koncentrovanou kyselinou sírovou za vzniku olejovitého chloridu olovčitého
Chlorid olovnatý je hlavným prekurzorom organokovových derivátov olova, napríklad plumbocénu. Používajú sa obvyklé alkylačné činidlá, napríklad Grignardovo činidlo alebo organolítne zlúčeniny:
Tieto reakcie produkujú deriváty, ktoré sú podobnejšie organokřemíkovým zlúčeninám, teda olovnatý ión má pri alkyláciu tendenciu k disproporcionacii.
Toxicita
Podobne ako u iných zlúčenín olova, môže expozícia chloridom olovnatým viesť k otrave olovom.
Pamätník Východoslovenského roľníckeho povstania
Pamätník roľníckej vzbury 1831 je národná kultúrna pamiatka postavená v katastrálnom území obce Haniska na kopci Furča, južne od krajského mesta Prešov na východných svahoch Šarišskej vrchoviny.
Opis
Pamätník tvorí monumentálne súsošie z pieskovca a je dielom akademického sochára Jozefa Pospíšila a architekta Č. Vořecha. Iniciatívu pri jeho postavení mali najmä členovia Jubilárneho výboru mladých Slovákov na východnom Slovensku. Reštaurovaný bol v roku 1958 a v rokoch 1968 až 1969.
Hlavným motívom pamätníka je bronzová socha víťazne kráčajúceho muža, umiestnená na vysokom valcovom pylóne. V podnoží je súsošie 7 povstalcov, symbolicky znázorňujúce profesijné stavy účastníkov povstania. Kam patrili najmä zemania, mešťania, želiari, podželiari, baníci, chudoba (mestská a dedinská) a zamestnanci štátu (richtári, učitelia, hajdúsi,...)
Celková výška pamätníka je. Postavy v súsoší sú až vysoké. Bronzová socha na pylóne je vysoká. V pravej ruke drží ratolesť dĺžky. Sochy v súsoší sú vytesané z pieskovca.
Prístupová cesta
Z obce Haniska je pamätník jasne viditeľný a prídeme k nemu po miestnej komunikácii mostom cez rieku Torysu smerom na západ. Na pravom brehu Torysy je aj parkovisko, pre osobné automobily. Premáva tam aj linka č. 42 prešovskej MHD. Z asfaltovej cestičky, ktorá vedie na Borkút, za kresťanským krížom vľavo, je turistická cestička a schody vedúce k pamätníku odkiaľ je veľmi pekný výhľad na obec Haniska, Slanské vrchy aj mesto Prešov.
Giorgio Chiellini
Giorgio Chiellini (* 14. august 1984, Pisa, Taliansko) je taliansky futbalista, ktorý je v súčasnosti hráčom klubu Juventus FC.
Slovinci
thumb|[[Jurij Vega, slovinský matematik, fyzik a delostrelecký dôstojník]]
Slovinci (po slovinsky Slovenci) sú južnoslovanský národ žijúci najmä v Slovinsku.
Jazyk
Slovinčina patrí k južnoslovanskej skupine slovanskej vetvy indoeurópskej rodiny. Používa sa latinka.
Náboženstvo
Sú prevažne rímskokatolíci. V období reformácie sa medzi nimi rozšírilo aj luteránstvo, ale v následnom období rekatolizácie sa väčšina Slovincov vrátila späť k rímskokatolíckej cirkvi.
Dejiny
Ich predkovia prišli na dnešné územia v 2. pol. 6. storočia. Ich pôvodné územie pokrývalo aj dnešné východné Rakúsko (až po Dunaj) a ďalšie alpské údolia (tzv. alpskí Slovania). Vo 8. storočí ich územie ovládli Bavori, neskoršie Franská ríša. Archeologickým prejavom Slovincov v 9.-10. storočí bola tzv. karantánska kultúra (köttlašská kultúra). Slovinci boli v priebehu dejín z veľkej časti germanizovaní, zostali len Slovinci v dnešnom Slovinsku a menšiny najmä v Rakúsku a Maďarsku.
Súvis so Slovákmi
Slovinci a Slováci:
Takaroa
Takaroa (iné názvy: Taka-roa, Takapua) je veľký atol v západnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Takapoto smerom na juhozápad tým istým smerom je aj Tahiti ale vzdialený.
Geografia atolu
Jeho lagúnu obklopuje pás nepravidelne roztrúsených väčších aj menších ostrovčekov po útesovom prstenci, ktorých vegetáciu tvoria väčšinou kokosové palmy a iné menšie tropické stromy alebo kry. Do lagúny vedie jediný splavný vstup na západe.
Sojuz 8
Sojuz 8 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 8 bol súčasťou spoločnej sovietskej kozmickej misie spolu s misiami Sojuz 6 a Sojuz 7, ktoré sa stretli na obežnej dráhe v rovnakom čase, a vyniesli sedem kozmonautov.
Takaroa
Geografia atolu
Z geologického hľadiska je to koralový atol na vrchole podmorskej sopky, ktorá je iba tesne pod hladinou. Tá má z oceánskeho dna na výšku a jej vek sa odhaduje na 55,5 až 58,2 mil. rokov.
Sojuz 8
Posádka pozostávala z veliteľa Vladimira Šatalova a palubného inžiniera Alexeja Jelisejeva, ktorých úlohou bolo spojiť sa s loďou Sojuz 7 a uskutočniť presun posádky, tak ako pri misiách Sojuz 4 a Sojuz 5. Úlohou misie Sojuz 6 bolo filmovať priebeh operácie.
Cieľ misie nebol uskutočnený z dôvodu poruchy vybavenia. Bolo to naposledy, čo sa sovietske zariadenie pre pristávanie na Mesiaci s posádkou testovalo na obežnej dráhe a zlyhanie, zdá sa, bolo jednou z príčin ukončenia programu. Volací znak kozmickej lode bol „Granit“.
Takaroa
História
Prvou písomnou zmienkou o návšteve atolu je od holandských cestovateľov Willema Schoutena a Jacoba Le Maireho z roku 1616. Atol pomenovali „Zonderground Eiland“. Po nich to bol 19. mája 1722 Jakob Roggeveen. Potom to bol 12. júna 1765 John Byron, ktorý mu dal polynézske meno „Tioka“, v apríli 1774 ho James Cook zmieňuje ako „Tiokea“, a 30. júna 1797 James Wilson. Francúz Jules Dumont d'Urville sa k atolu priblížil v septembri 1838 a nasledujúci rok to bol Američan Charles Wilkes so zápisom 8. septembra 1839.
Na Slavíne
Na Slavíne je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto.
Sojuz 8
Priebeh letu
Potom, čo druhé dve lode pristáli na Zemi, nadviazala posádka Sojuzu 8 vtedy experimentálne rádiové spojenie so sovietskou výskumnou loďou plávajúcou v Atlantiku prostredníctvom spojovacej družice Molnija.
Takaroa
História
V 19. storočí sa ostrov stal francúzskym územím, vtedy mal 75 obyvateľov.
Na Slavíne
Nachádza sa v tesnej blízkosti Slavína. Je kolmá na Pažického ulicu, napája sa na Havlíčkovu ulicu.
Sojuz 8
Priebeh letu
Návratový modul Sojuzu 8 úspešne pristál v kazašskej stepi po takmer piatich dňoch letu, 18. októbra 1969, 145 km severne od Karagandy.
Takaroa
História
V súčasnosti je komunitným centrom osada Teavaroa.
Ekonomika
Na atole žije takmer 900 obyvateľov a týmto sa zaraďuje k najobývanejším atolom Francúzskej Polynézie. Ekonomika ostrova je postavená zväčša na pestovaní čiernych „tahitských“ perál na miestnych perlových farmách. Menšou zložkou príjmu je turistika a príjmy z produkcie kopry či rybolovu.
V roku 1986 bolo postavené letisko s dlhou pristávacou dráhou.
Demografický vývoj obývania atolu:
Fauna a flóra
Na atole sa okrem typického morského vtáctva, jašteričiek, hmyzu a pavúkov nevyskytuje žiadny vzácnejší druh živočíchov. Pórovitý vápenec pôdy na nízkych atoloch južného Pacifiku neumožňuje udržanie dažďovej vody po dlhší čas. Tá mizne pomerne rýchlo a dáva šancu len pomerne odolnej a druhovo chudobnej vegetácii. Na Takapoto rastie krík Pemphis acidula (v polynézčine miki-miki), ktorý je pomerne tolerantný na soľ s veľmi ťažkým červenohnedým drevom a tvoriacim rozsiahly koreňový systém. Ďalšie často sa vyskytujúce rastliny sú Pandán a Pisonia grandis.
Kokosové palmy boli v prvej polovici 19. storočia ešte pomerne vzácne. Neskôr začala ich intenzívna výsadba na výrobu kopry. Z ostatných plodín, ktoré slúžia najmä na obživu obyvateľstva, sú to taro, jam, sladké zemiaky a banány.
Administratívne začlenenie
Geograficky patrí atol Ahe k subskupine ostrovov kráľa Georga spoločne s atolmi Manihi, Takapoto, Ahe a Tikei.
Maar
náhľad|Maary Gemündener, Weinfelder a Schalkenmehrener v Nemecku. Maar alebo explozívny kráter je sopečná forma kráteru s nízkym reliéfom, vytvorená pri freatomagmatickej erupcii zapríčinenej kontaktom spodných vôd s magmou. Okraj kráteru často obsahujú fragmenty vulkanitov pochádzajúcich z diatrémy pod maarom.
Veľký výskyt maarov je na Novom Zélande, ďalej v Nemecku v pohorí Eifel, na západe USA, ale vyskytujú sa aj v iných vulkanických regiónoch sveta. Na Slovensku sa nachádzajú neskoro-treťohorné maary v pohorí Cerová vrchovina, neďaleko Fiľakova.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Obyce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Obyce v okrese Zlaté Moravce.
Habovka
Habovka je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.
Poloha
Obec sa nachádza asi 15 km na sever od Liptovského Mikuláša a 15 km na severovýchod od Dolného Kubína. Je situovaná v Zubereckej brázde, podcelku Podtatranskej brázdy, v mieste styku Skorušinských vrchov a Západných Tatier. Obcou preteká Studený potok, do ktorého sa v obci vlieva Blatná. Obec má 1 359 obyvateľov.
Symboly obce
Znakom obce je smrek, nad ktorým je koruna. Pri pni smreku je z oboch strán po jednej hviezde.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci Chabówka je z roku 1593. Podľa kroniky habovskej farnosti názov obce pochádza od názvu poľskej obce Chabówky, z ktorej niekoľko obyvateľov prišlo do novozaloženej obce a ktorí ponechali meno svojej pôvodnej vlasti pre novú obec. Iné zdroje hovoria, že názov obce môže pochádzať aj zo slova chabovina, chabovka - chrastie, krovím pokrytý terén.
Od roku 1598 sa Habovka považuje za valaskú osadu, novozriadenú v lesoch. Hranice habovského chotára určuje listina župana Juraja Thurzu (1567-1619), vydaná 14. apríla 1616 vo Veľkej Bytči. Počas kuruckých vojen v 17. storočí Habovka spustla, po tom, čo ju úplne vypálili litovské vojská. Do vydania tereziánskeho urbára spravovali dedinu dediční šoltýsi pod menami: Habovský, Žiačik, Valel, Hruboš atď. Habovka bola v poddanskom pomere k hradnému panstvu Oravského zámku až do roku 1848, kedy došlo k zrušeniu poddanstva.
Obyvateľstvo
Prvé obyvateľstvo bolo pravdepodobne prisťahované z poľskej obce Chabówka. Osídlenie valaskými sedliakmi na neúrodnej skalnatej pôde vplývala na rozvoj obce a počet obyvateľov, keď v obci bolo v roku 1715 - asi 180 ľudí, v roku 1778 - 350 ľudí a ďalej 1828 - 793 ľudí, 1930 - 476, 1940 - 755.
Karin Olasová
Karin Olasová (* 31. marec 1976, Trenčín) je slovenská moderátorka a herečka a speváčka.
Absolvovala štátne šesťročné konzervatórium s pedagogickým minimom v Bratislave – odbor herectvo. Ešte počas štúdia účinkovala v divadelnej rozprávke Princezná zlatovláska v Divadle A. Bagara v Nitre. Hrala menšie úlohy v divadlách Astorka – Korzo 90´ a v Štúdiu S v Bratislave v predstaveniach Cyrano a Kupec Benátsky. V Prahe účinkovala v muzikáli Dracula. Na Novej scéne účinkovala v predstavení Ples v Hoteli Savoy a v Krysař. Neskôr si zahrala v muzikáli Pomáda a v muzikáloch Mníšky a Mníšky II Milionárky. Na Novej scéne hrá Oktáviu v muzikáli Kleopatra a taktiež v muzikáli Donaha. Vystupovala v Slovenskej televízii a v televízii Markíza - kabaret Dereš. V októbri 2004 vyhrala súťaž televízie Joj Dievča za milión. V TV Joj moderovala reláciu Zlomené srdcia, ktorá sa vysielala len tri mesiace.
Hladovka (okres Tvrdošín)
Hladovka (gor. Glodōvka) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín. Leží na severe Slovenska, cca 11 km na východ od mesta Trstená, na severných svahoch Skorušiny v nadmorskej výške 756 m. Jej chotár susedí s chotármi Suchej Hory, Vitanovej a s hranicou Poľska. Obec je súčasťou mikroregiónu "Tatry". V obci sú ešte stále živé goralské tradície, ktorých hlavným pokračovateľom je Detský folklórny súbor Goral, ktorý bol založený v roku 1957. Aj dnes, hlavne počas cirkevných sviatkov, je možné v nedeľu a vo farskom kostole vidieť krojované skupiny mladých ľudí a počuť vyhrávať goralskú muziku.
NGC 7105
NGC 7105 je galaxia v súhvezdí Kozorožec, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Alena Heribanová
PhDr. Alena Heribanová, rod. Repčíková (* 11. apríl 1955, Piešťany) je slovenská moderátorka a autorka. . Manželka spisovateľa Jozefa Heribana, s ktorým má dve dcéry, Tamaru a Barbaru. V Slovenskej televízii pracovala od roku 1979, kedy ukončila štúdium na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave kombináciu angličtina – slovenčina. Je držiteľkou prestížneho televízneho ocenenia – Žena obrazovky, ocenenia Slovenka roka v oblasti komunikácie a médií, víťazka ankiet Šarm a niekoľkokrát bola nominovaná na cenu Osobnosť televíznej obrazovky – OTO. Je zakladateľkou umeleckej agentúry Herial, s.r.o a bola predsedníčkou Občianskeho združenia Herial Ladies Club. Je spoluautorkou knihy Vždy s úsmevom, autorkou knihy Babinec s Alenou Heribanovou a editorkou publikácie TOP 37 žien Slovenska.
Život
Narodila sa v Piešťanoch ako prvé dieťa Ing. Vladimíra Repčíka a Márie Repčíkovej, rodenej Hetešovej. V roku 1960 sa rodina presťahovala do Košíc, kde sa narodil jej brat Vladimír. Počas štúdia na Gymnáziu Ľ. Štúra v Trenčíne tancovala vo folklórnom súbore Trenčan a moderovala množstvo kultúrnych podujatí doma aj v zahraničí. V roku 1979 ukončila na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor angličtina– slovenčina, kde získala v roku 1985 titul doktorka filozofie (PhDr.). Počas štúdia na univerzite precestovala s folklórnym súborom Technik takmer celú Európu.
Profesná kariéra
V roku 1979 po úspešnom konkurze nastúpila na pozíciu programovej hlásateľky Československej televízie. Počas svojej vyše tridsaťpäť ročnej televíznej kariéry moderovala stovky programov, veľkých zábavných relácií, koncertov klasickej a populárnej hudby, ženských magazínov a talk show. Veľmi úspešné boli cyklické relácie Metronom, Hra o Niké, Stoptime. Najväčší divácky záujem si získali jej autorské projekty: talkshow Siesta, Babinec (spolu so Soňou Müllerovou), cestopisný seriál Cestovná horúčka, Soireé z Mlynskej doliny, Anjeli strážni. V roku 2007 súťažila v televíznej šou TV Markíza Bailando a o štyri roky neskôr v tanečnej súťaži Let´s dance. Niekoľkokrát zastupovala Slovensko ako moderátorka v súťaži Eurovision Song Contest.
Anjeli strážni
Autorská talkshow Aleny Heribanovej je na obrazovke Slovenskej televízie desať rokov a doteraz bolo odvysielaných viac ako 500 relácií. Pozvanie do nej prijali najvýznamnejšie slovenské, české a svetové osobnosti: bývalí prezidenti (Václav Havel, Rudolf Schuster, Michal Kováč) operné hviezdy (José Cura, Ramon Vargas, Peter Dvorský, Edita Gruberová, Miroslav Dvorský, Ľubica Vargicová, Pavol Bršlík, Adriana Kučerová…) herci (Jeremy Irons, Omar Sharif, Franco Nero, Emília Vášáryová, Ladislav Chudík, Jiřina Bohdalová, Iva Janžurová, Zdeněk Svěrák, Božidara Turzonovová, Juraj Kukura, Martin Huba…), spisovateľky (Waris Dirie, Joy Fielding…), hudobníci (Ennio Morricone, Lisa Stansfield, Jaromír Nohavica, Marián Lapšanský, Peter Lipa, Dalibor Karvay…), vedci a pedagógovia (prof. Branislav Sitár, Ing. Miroslav Trnka, prof. Juraj Stern, prof. Pavel Traubner, prof. Juraj Pechan…), olympionici a paralympionici (Peter a Pavol Hochschornerovci, Michal Martikán, Ján Riapoš, Miroslav Šatan, Elena Kaliská, Danka Barteková, Alenka Kánová, Veronika Vadovičová…), ale aj mimoriadni ľudia s neobyčajnými osudmi.
Literárna tvorba
V roku 2000 vydala v spolupráci s Janou Benkovou autobiografický bestseller Alena Heribanová Vždy s úsmevom a o dva roky neskôr knihu Babinec s Alenou Heribanovou. V roku 2009 vydala a editovala publikáciu 37 TOP žien Slovenska.
Reklamné kampane
Niekoľko rokov bola tvárou kozmetiky Zepter, v roku 1999 prezentovala značku Jacobs Suchard Figaro v Kolumbii, Brazílii a Keni. V roku 2007 a 2008 bola tvárou najväčšej kliniky estetickej chirurgie na Slovensku Interklinik.
Charita
Od roku 1998 je tvárou kampane AVON - proti rakovine prsníka, kde niekoľkokrát moderovala celoslovenské pochody solidarity a iné spoločenské podujatia. Od roku 1999 bola členkou správnej rady Nadácie pre deti Slovenska. Je ambasadorkou medzinárodného projektu Bátor Tábor pre Slovensko. Každoročne podporuje v množstve programov aj ďalšie charitatívne projekty (Liga proti rakovine, Biela pastelka, program pre OZ Sklerozy multiplex…)
Zahraničné stáže a medzinárodné aktivity
V roku 1999 a 2000 absolvovala s tímom STV študijné pobyty v Londýne v BBC v rámci projektu Children in Need. V roku 2004 získala certifikát v štúdiu nemčiny na Goetheho inštitúte v Düsseldorfe. Účinkovala v mnohých medzinárodných programoch v Spojených štátoch amerických, Kanade, Číne, Kórei, Nemecku, Taliansku, Rakúsku, Belgicku, Rusku, kde moderovala koncerty a prezentácie pri rôznych príležitostiach na najvyššej spoločenskej úrovni (Olympijské a Paralympiské hry – kultúrne programy v Slovenskom dome, novoročné koncerty, televízne galaprogramy…) Niekoľko rokov spolupracovala s Nemecko – arabskou komorou v koprodukčných programoch (Káhira – Tenorové gala pod Pyramídami, 100 výročie Siemens…)
Christian Bale
Christian Charles Philip Bale (* 30. január 1974, Haverfordwest, Wales, Spojené kráľovstvo) je britský herec, rodák z Walesu.
V trinástich rokoch si zahral anglického chlapca oddeleného od svojich rodičov počas 2. svetovej vojny vo filme Stevena Spielberga Ríša slnka. Zahral si aj sériového vraha Patricka Batemana v Americkom psychu (2000), či Bruca Wayna/Batmana vo filmoch Christophera Nolana Batman začína (2005), Temný rytier (2008) a Návrat Temného rytiera (2012). Rok 2019 priniesol film Ford v Ferrari kde si zahral legendárneho pretekára Kena Milesa.
V roku 2010 hral Dickyho Eklunda v životopisnom filme Fighter. Práve za túto rolu získal v roku 2011 Oscara, Zlatý glóbus a mnoho iných ocenení za najlepšiu vedľajšiu úlohu.
Osobný život
29. januára 2000 si vzal Sibi Blazic, bývalú modelku a vizážistku. Spolu majú dcéru Emmeline, ktorá sa narodila 27. marca 2005 v Sante Monice v Kalifornii. Od roku 1992 býva Bale v Los Angeles.
Má tri staršie sestry: Erin – hudobníčka, Sharon – počítačová odborníčka a Louise – divadelná herečka a režisérka. Rovnako ako jeho zosnulý otec David Bale podporuje ekologické skupiny ako Greenpeace, či WWF.
Thomas Johansson
Thomas Johansson (* 24. marec 1975, Linköping) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Jeho najlepším výsledkom je víťazstvo na grandslamovom turnaji Australian Open v roku 2002. V tom istom roku dosiahol tiež najlepšie umiestnenie na rebríčku ATP - a to 7. miesto. V súčasnosti (december 2006) sa na tomto rebríčku pohybuje okolo sedemdesiateho miesta. Počas svojej kariéry Thomas Johansson vyhral 9 turnajov ATP v dvojhre.
Headless Cross
Headless Cross je štrnásty štúdiový album skupiny Black Sabbath. Je to druhý album na ktorom spieva Tony Martin. Na tomto albume bubnuje legendárny a tragicky zosnulý bubeník Cozy Powell.
Na Headless Cross sa skupina vracia k okultným textom o uctievaní Diabla a hudba má tiež temnejší nádych. Celkovo si zobralo za vzor najviac album Black Sabbath.
Album bolo označované za veľmi dobré. V Británii sa veľmi dobre predávalo a tiež turné po Európe sa vydarilo. Naopak v U.S.A. boli predaje nízke.
Na piesni „When Death Calls“ má gitarové sólo gitarista skupiny Queen Brian May.
Zoznam skladieb
Bonus „Cloak & Dagger“(iba obrázkový disk)
Saint-Geniez-ô-Merle
Saint-Geniez-ô-Merle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kauza Cervanová
Kauza Cervanová môže byť:
Petter Northug
Petter Northug (* 6. január 1986 v Levanger, Nórsko) je nórsky bežec na lyžiach. Je členom klubu Strindheim IL, ktorý sídli v Trondheime. Petter má dvoch súrodencov, bratov Even a Thomas.
Kač, kač, kač
Kač, kač, kač je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy profesora Sedmohláska a dvoch zhovorčivých káčerov. Seriál bol vyrobený v roku 1991. Nakreslil ho Michal Zeman a režíroval Josef Zeman.
Petter Northug
Petter Northug si svoje prvé víťazstvo pripísal v roku 2006 vo Falune v tímovom šprinte. Odvtedy na svoje konto pridal aj ďalšie tri víťazstvá.
Púpava lekárska
Púpava lekárska (latinské resp. vedecké názvy: Taraxacum officinale, Taraxacum officinale agg., skupina [alebo komplex] Taraxacum officinale; zastarano: Taraxacum vulgare, Leontodon taraxacum; ľudové názvy pozri nižšie) alebo sekcia Taraxacum (rodu púpava) (staršie [do roku 2011]: sekcia Ruderalia (rodu púpava), ešte staršie: sekcia Vulgaria (rodu púpava); lat. Taraxacum sect. Taraxacum, Taraxacum sect. Ruderalia, Taraxacum sect. Vulgaria) je rastlinný taxón z rodu púpava (Taraxacum) z podčeľade čakankovaté (Cichorioideae) z čeľade astrovité (zložnokveté). V závislosti od autora sa tento taxón konkrétne klasifikuje ako druh, súborný druh, skupina druhov, komplex druhov či sekcia. V niektorých tradičných systémoch patrí tento taxón nie do čeľade astrovité, ale do čeľade čakankovité (Cichoriaceae).
Taxonómia
V súčasnosti je stav taxonómie taký, ako je uvedené vyššie v úvode tohto článku. K tomu niekoľko dôležitých poznámok:
Ľudové názvy
Ľudové názvy púpavy lekárskej sú: ľví zubec, mlieč, pampeliška, púpavník, smotánka, púpava lúčna, pumpava, pumpelica, pumprlica, pampuliška, pampuška, pleška, žabí mlieč, žltý mlieč, májik, leví zubec, kašinec, lucerničky.
Charakteristika
Púpava je trvácna bylina s krátkym jednoduchým podzemkom, ktorý prechádza do mäsitého koreňa. Z podzemku vyrastá prízemná ružica listov. Čepele listov sú celistvookrajové, riedko zúbkaté, zbiehavé. Zo stredu ružice vyrastá holá, bezlistá, valcovitá, dutá stonka, vysoká 20 – 30 cm, ktorá nesie kvetný úbor zavinutý v množstve zelených lístočkov a zložený z mnohých svetložltých, jazykovitých kvetov. Plod je malá, elipsovitá nažka s chocholcom. Vo všetkých orgánoch rastliny sa nachádza mliečna šťava.
Kvitne od apríla do novembra na suchých miestach, na medziach, úhoroch, rumoviskách, pri okrajoch ciest, a pod. Možno zbierať všetky časti rastliny – koreň (pred rozkvitnutím rastliny – t. j. marec až apríl) samotný alebo s vňaťou, listy (máj až september) a kvety.
Celá rastlina je jedlá, je bez zápachu a má mierne horkastú chuť. Koreň má priaznivé účinky pri ochoreniach sleziny, celkovej slabosti, pri anémiách, pomáha na zlepšenie zloženia krvi, pri ateroskleróze a pri chronických kožných ochoreniach a problémoch (ekzém a i.).
Entwicklung
Séria Entwicklungs bola úplne nová séria tankov pre nemeckú armádu. Zahrňovala všetky druhy tankov, od ľahkých po superťažké. Mala nahradiť sériu používaných tankov (Panzerkamfwagen). Na rysovacích doskách vzniklo 6 typov.
E-5
E-5 bol 10-tonový ľahký prieskumný tank.
E-10
E-10 bol ľahký tank patriaci do hmotnostnej kategórie 10- 15 ton. Mal nahradiť Panzer 38(t) a dizajn bol na ňom založený. Panzer 38(t) bol československý tank, ktorý Nemci za 2. svetovej vojny používali. Taktiež sa plánovalo vyrobiť nový ľahký stíhač tankov, ktoré mali nahradiť Jagdpanzer 38(t) Hetzer.
E-25
E-25 bol stredný tank hmotnostnej kategórie 25-50 ton, vychádzal z konštrukcie Panzerkampfwagen III a IV, ktoré mal nahradiť. Plánovalo sa tiež vytvoriť stíhač tankov s konštrukciou E-25, čosi ako bol Waffenträger proti Panzerkampfwagen IV.
E-50 Standardpanzer
E-50 Standardpanzer bol štandardný stredný tank, ktorý mal nahradiť Panzerkampfwagen V Panther a Panzerkampfwagen VI Tiger, mal vážiť okolo 50 až 75 ton.
E-75 Standardpanzer
Ťažký tank, ktorý mal nahradiť tanky Panzer VI/B Konigstiger, Jagdtigre a do istej miery aj Panzer VI Tiger. Dizajn bol veľmi podobný E-50, ale ťažší, mal vážiť medzi 75 a 100 tonami.
E-100
E-100, „vrchol“ série Entwicklungs, 130- 140 tonový kolos, z celej série najmenej potrebný. Keď bola séria Entwicklungs predložená na posúdenie Adolfovi Hitlerovi, ten sa vo svojej posadnutosti megalomániou rozhodol dať zelenú iba superťažkémui E-100.
Vývoj začal počiatkom roku 1943 vo firme Adler, pod vedením konštruktéra dr. Jensche a už koncom roka začal stavba prototypu, ale pretože Waffenamt (zbrojný úrad) znižoval prioritu projektu, práce sa neuveriteľne spomalili. V roku 1945 bol jediný skoro kompletný prototyp ukoristený britskými vojskami, ktoré ho poslali do Británie na posudzovanie. Potom bol zošrotovaný.
Výzbroj
Hlavnú výzbroj tvoril kanón kalibru 150 mm KwK44 L/38 alebo 174 mm (najskôr by vznikali obe verzie), naľavo potom bol lafetovaný guľomet MG 42 kalibru 7,92 mm. Druhý guľomet bol umiestnený vpredu pri radistovi a musel byť dodatočne vysunovaný pri boji. Posádka mala mať k dispozícii vedľa svojich osobných zbraní, taktiež na svoju dobu skvelú útočnú pušku StG 44.
E-серия
Iridium (družica)
vpravo|náhľad|Družica Iridium Iridium je systém 66 aktívnych komunikačných družíc. Umožňuje celosvetové hlasové a dátové prenosy použitím satelitného telefónu. Sieť Iridium je unikátna, pretože pokrýva celú Zem, zahŕňajúc póly, oceány a vzdušné trate. Telefóny pracujú v pásme 1616,0 – 1626,5 MHz.
Satelity postupne vyniesli nosiče (rakety): McDonnell Douglas Delta II, Krunichev Proton, China Great Wall LM 2C/SD right|thumb|100px|Iridium telefón
Technické údaje siete
Iridium pozostáva z pozemnej a satelitnej infraštruktúry.
Pozemná terestriálna časť pozostáva z prístupových bodov a technického vybavenia, ktoré zabezpečuje prepojenie medzi inými pozemnými sieťami (celulárne a PSTN siete) a koncovými satelitnými bodmi.
Spoločnosť odvodila názov podľa chemického prvku Irídia; veľkosť súboru družíc projektovaných v počiatočných fázach projektu bola 77 - čo je rovnaké číslo ako protónové číslo Irídia. Družice sú často viditeľné na nočnej oblohe v podobe zábleskov družíc - fenomén typicky pozorovaný ako krátko trvajúce jasné záblesky svetla.
衛星電話
Kirov
Kirov (rus. Киров) môže byť:
Sainte-Marie-de-Cuines
Sainte-Marie-de-Cuines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ramadán
Ramadán (Arabsky: رمضان ) je deviatym mesiacom roka podľa islamského lunárneho kalendára. Podľa tradície v tomto mesiaci boli zjavené prorokovi Mohamedovi prvé verše Koránu – posvätnej knihy Islamu. Saúm – pôst počas ramadánu je jedným z piatich pilierov islamu. Moslim je povinný počas denných hodín zdržať sa akéhokoľvek jedenia, pitia, fajčenia alebo súlože. Pretože islamský lunárny kalendár je o 11 až 12 dní kratší oproti slnečnému roku, je Ramadán pohyblivý voči ročným obdobiam. Presný dátum jeho začiatku súvisí s prvým pozorovaním Mesiaca po nove v danej lokalite.
Presný dátum sa môže v rôznych krajinách odlišovať (asi o jeden deň).
NGC 7106
NGC 7106 je galaxia v súhvezdí Indián, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júla 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Ivan Ivanovič Dmitrijev
Ivan Ivanovič Dmitrijev (* 21. september 1760, Bogorodickoe, Ruské impérium — † 15. október 1837, Moskva, Ruské impérium) — ruský spisovateľ, sentimentalistický básnik. Člen Ruskej akadémie (1797).
Život a dielo
Ivan Ivanovič Dmitriev sa narodil 21. septembra 1760 na vidieckom statku svojho otca, Ivana Gavriloviča Dmitrieva, v Bogorodickom v Kazanskej (neskôr Simbirskej) gubernii. Vzdelanie nadobudol v penzióne v Simbirsku. Pugačovovo povstanie donútilo rodiny Dmitrieva presťahovať sa do Moskvy. Ivan Ivanovič debutoval v roku 1777 básňou Nápis k portrétu kniežaťa A. D. Kantemira (Надпись к портрету князя А. Д. Кантемира). Jeho inšpiráciou bola tvorba Lomonosova, Sumarokova. V 1783 sa zoznámil s Karamzinom. Pod jeho vplyvom sa Dmitrijev začal zaoberať francúzskou literatúrou. Neskôr sa spriatelil aj s Deržavinom. Začiatkom roku 1796 sa Dmitriev stal kapitánom. Smrť Kataríny II. ho však donútila odísť do Petrohradu, kde bol zatknutý po obvinení z prípravy atentátu na Pavla I. Po vyjasnení nedorozumenia ho panovník omilostil. Neskôr sa stal ministrom spravodlivosti. Písal protiklasicistické satiry, ossianovské balady, napr. Jermak (1794), žartovne ladené básnické poviedky Vyslúžilý strážmajster (1796) a bájky. Najväčšmi ho preslávili sentimentalistické cituplné milostné piesne a romance v štylizovanom ľudovom duchu.
Séglien
Séglien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Interbau
Interbau bola výstava, ktorá sa konala v roku 1957 v Nemecku ako protest proti znetvorovaniu historického Berlína. Svetoznámi architekti (Rohe, Aalto, Gropius či Corbusier) vytvorili celú štvrť budov ako protest proti Stalinovej aleji.
Likud
thumb|Logo strany Likud Likud ( Ha-Likud, dosl. Zjednotenie) je izraelská stredo-pravá politická strana. Vznikla roku 1973 zlúčením niekoľkých pravicových a liberálnych strán.
Hospodárstvo
Likud otvorene vyhlasuje podporu voľnej trhovej ekonomike, aj keď prakticky uplatňuje tzv. umiernenú ekonomickú politiku. Pod vedením ministra financií Benjamina Netanjahua strana legislatívne potláčala pokles DPH, bola proti znižovaniu odvodov fyzických a právnických osôb a bránila znižovaniu colných poplatkov. Zriadila zónu voľného obchodu hlavne s Európskou úniou a Spojenými štátmi a odstránila hlavné monopoly - Bezeq a morské prístavy. Dodatočne zorganizovala privatizáciu množstva spoločností vo vlastníctve štátu (napr. El Al, Bank Leumi).
Posledný minister financií za stranu Likud, terajší predseda strany Benjamin Netanjahu je vášnivým zástancom voľného obchodu. Tvrdí, že odborový zväz Histadrut má veľkú moc a právomoci, vďaka ktorým dokáže paralyzovať ekonomiku. Taktiež tvrdí, že hlavné príčiny nezamestnanosti v Izraeli sú lenivosť a prehnané sociálne dávky v nezamestnanosti. V tomto období možno pozorovať zmenu postoja strany zo stredo – pravej ekonomickej pozície na pomerne pravicovo – konzervatívne smerovanie.
Arabsko – palestínska otázka
Jicchak Šamir taktiež garantoval niektoré oprávnené nároky zo strany Palestínčanov ako dôsledok Madridskej konferencie, ktorá nasledovala po Vojne v Zálive v roku 1991. Odmietol však myšlienku samostatného Palestínskeho štátu, tak ako bol predkladaný zo strany arabských krajín. Kvôli tomuto rozhodnutiu bol obvinený zo zmarenia cieľa summitu.