cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aero A.11
Vznik
Typ Aero A.11 vznikol a vychádzal z lietadla Aero A.12, ktoré poháňal letecký motor Maybach Mb.IVa. V roku 1923 bol spoločnosťou Aero do draku lietadla A.12 pokusne inštalovaný licenčný motor BMW IV, označený Walter W-IV. Pre letové testy boli postavené tri prototypy (A.11.1 až A.11.3), ktoré sa od predchádzajúceho typu líšili len pohonnou jednotkou. Lamelové chladiče boli stále riešené ako postranné, vystupujúce po oboch stranách z motorových krytov.
Vývoj
Prototypy vznikli v roku 1924 a čs. ministerstvo národnej obrany o ne prejavilo okamžite záujem objednávkou 67 strojov. Počas výroby potom došlo ku zmenám, ktoré A.11 od svojho predchodcu A.12 odlišovali.
Po jednaní MNO s firmou Aero si vojenská správa vyžiadala konštrukčné úpravy, ktoré zhrnula svojim prípisom v apríli 1925. Požiadavky zahŕňali zosilnenie nosníkov horného krídla vrátane ochranných rúrok v krídle a zosilnenie kovania hlavných lán a protilán. Namiesto lamelových postranných chladičov bol montovaný čelný chladič. Motorové lôžko bolo taktiež zosilnené a bolo zmenené jeho uchytenie. Za motor bola pridaná izolačná protipožiarna prepážka z hliníkových plechov s azbestovou vložkou. Pozorovateľ obsluhoval pohyblivú dvojicu guľometov Lewis kalibru 7,7 mm na okruhu a pilot mechanicky synchronizovaný guľomet Vickers.
Krátko po začatí sériovej výroby vznikla verzia Aero Ab.11 s pohonnou jednotku Breitfeld Daněk BD Perun II. Od A.11 sa líšila žalúziami na chladiči a tvarom jeho hornej časti. Do zväčšeného baldachýnu bola umiestnená palivová nádrž, vyčnievajúca z profilu nosnej plochy. Niektoré série mali na ľavej strane krytu motora sacie hrdlo vzduchu do karburátoru. Lietadlá boli tiež vybavené bombovými závesníkmi. V rokoch 1925 – 1931 objednalo MNO celkom 84 kusov bombardérov Ab.11, z toho štyri boli vybavené pre nočné lety s označením Ab.11N.
V rokoch 1925 až 1927 dodala česko-slovenská spoločnosť Aero domácemu letectvu 25 lietadiel A.25, čo boli odľahčené cvičné „jedenástky“ bez výzbroje, s dvojitým riadením a motorom BMW IIIa s výkonom 136 kW.
V roku 1928 bola realizovaná výroba pätnástich strojov Ab.111 s motormi Perun IIa a štyridsiatich nočnej verzie A.11N. „Enko“ malo zosilnený podvozok a zväčšené rozpätie kolies, výfukové potrubie bolo predlžené až za miesto pozorovateľa kvôli oslneniu. Pod spodným krídlom bolo umiestnených šesť závesníkov pre 10 kg bomby. Z A.11N bola odvodená osemkusová séria A.21 pre nácvik nočného lietania s motorom Perun I s výkonom 147 kW.
Po príslušnom zosilnení motorového lôžka a trupu, prípadne nosného systému, boli do lietadla pokusne inštalované výkonnejšie motory. Bola verzia A.11C s výkonom jednotky Škoda L so zmenšeným rozpätím krídel, ktorá dosiahla rýchlosť 280 km/h. Ďalší prototyp A.11LD s motorom Lorraine-Dietrich 12Cc potom 240 km/h.
Z lietadla Ab.11.56 a Ab.11.57 bola vyvinutá plaváková verzia Aero A.29 pre vlečenie terčov na delostreleckej strelnici v Boke Kotorskej. Bolo vyrobených 9 kusov s upravenými chvostovými plochami. Päť z nich poháňali motory Perun II s výkonom 206 kW, zvyšné štyri Walter W-IV s rovnakým výkonom. V rokoch 1930 až 1931 boli prestavané na kolesový podvozok.
V roku 1929 bol do lietadla A.11.105 inštalovaný hviezdicový motor Walter Castor s výkonom 176 kW a po dlhých skúškach a celkovej modernizácii bolo v roku 1932 armáde odovzdaných osemnásť cvičných lietadiel s touto pohonnou jednotkou označených A.211. Ďalšia adaptácia na hviezdicový motor bola vykonaná už v roku 1927 úpravou Ab.11.17 pre pohonnú jednotku Jupiter. Z prototypu vznikol sériový Aero A.32 a následne AP.32 s modernizovaným podvozkom a Apb.32. Ich celková výroba dosiahla 110 kusov pre česko-slovenské letectvo.
Nasadenie
náhľad|Rekonštruované lietadlo Aero Ab.11.17 (L-BUCD) v Leteckom múzeu Kbely
V roku 1926 vykonal pplk. Skála s A.11 štrnásťhodinový diaľkový let s dĺžkou 2370 km. Trasa viedla z letiska Praha-Kbely cez Maďarsko nad letisko Novi Sad, kde zhodil tubu so srbským pozdravom čs. 1. leteckého pluku. Druhý letecký pozdrav zhodil v Bukurešti a následne sa vrátil do Kbel. V rovnakom roku podnikol škpt. Stanovský s mechanikom Šimkom na lietadle Ab.11.17 (značky L-BUCD) vytrvalostný let 32 štátmi v Európe, Afrike a Ázii s celkovou dĺžkou 15 070 km.
V roku 1928 bola vyrobená ďalšia štyridsaťkusová séria A.11 a armáda tak prevzala celkom 107 lietadiel, ktoré pôsobili vo všetkých troch leteckých plukoch. Spoľahlivo a bez technických problémov slúžili až do polovice tridsiatych rokov, keď boli nahradené Letovmi Š-328. Po vyradení z prvej línie boli zvyšné A.11 prestavané na školské Aš.11.
Okrem Česko-Slovenska používalo tieto stroje aj fínske letectvo – fínske stroje boli označované ako Aero A.11HS a boli poháňané silnejšími motormi Hispano-Suiza 8Fb s výkonom 300 k.
V lete 1926 armáda požičala dva stroje vrátane posádok a pozemného personálu na chemický postrek proti kalamite motýľa mníšky (Lymantria monacha). Na lietadlo bolo namontované rozprašovacie zariadenie a počas asi dvoch týždňov bolo ošetrených 370 hektárov lesa. Išlo o jeden z prvých pokusov leteckého chemického postreku v Európe.
Špecifikácie (A.11)
náhľad|Aero A.29 v [[Kotorská boka|Boke Kotorskej]]
Jozef Hollý (osvetový pracovník)
Jozef Hollý (pôv. Jozef Holý; * 18. marec 1864, Pavlova Ves† 20. február 1942, Ružomberok) bol slovenský osvetový pracovník a učiteľ.
Životopis
Narodil sa do roľníckej rodiny. Ľudovú školu navštevoval v Pavlovej Vsi, Trnovci a Liptovskom Mikuláši. Gymnázium študoval v rokoch 18771884 v Kežmarku a Prešove (učiteľský ústav).
Od roku 1884 pôsobil ako pomocný učiteľ v obci Veličná, 18841886 (a následne učiteľ) Jasenová, 18861895 Banská Štiavnica, od 1895 na evanjelickej škole v Ružomberku. Od roku 1927 na dôchodku.
Podporoval slovenské národné hnutie, pomáhal pri vydaní Slovenských listov (vydával Karol Salva), propagoval zborový spev a organizoval kultúrny život.
Veľká vlastenecká vojna (rozlišovacia stránka)
Veľká vlastenecká vojna môže byť:
Marica (rozlišovacia stránka)
Marica môže byť:
Hermogenes z Filadelfie
Hermogenes z lýdskej Filadelfie si pravdepodobne na 204. olympijských hrách v roku 37 vybojoval víťazstvo v neznámej disciplíne. Hermogenes je ako olympijský víťaz znázornený spolu s rímskym cisárom Caligulom na rímskych bronzových minciach z rokov 37 až 41 (doba panovania Caligulu) razených v maloázijskej Filadelfii. V Rímskej ríši bola razba mincí zo vzácnych kovov, t. j. zo zlata a striebra, výlučne v kompetencii panovníka, ale bronzové mince vydávali (razili) aj miestodržitelia jednotlivých rímskych provincií.
Spartokos
Spartokos (Spartokos) môže byť vládca Bosporskej ríše:
Shirley Knightová
Shirley Knight (* 5. júl 1936, Goessel, Kansas, USA – † 22. apríl 2020, San Marcos, Texas, USA) bola americká herečka a speváčka.
Životopis
Ranný život
Narodila sa a vyrastala v Kansase. V jedenástich rokoch sa začala venovať opernému spevu. V štrnástich rokoch napísala poviedku, ktorá vyšla v národných novnách. Svoju filmovú kariéru začala v roku 1959, kvôli ktorej odcestovala do New Yorku.
Kariéra
V roku 1961 hrala v dráme The Dark at the Top of the Stairs za ktorú bola nominovaná na Academy Awards v kategórií Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe. Nomináciu v rovnakej kategórií získala aj v roku 1963 za jej herecký výkon vo filme Sweet Bird of Youth.
Bujaleuf
Bujaleuf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Aviron
Aviron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Shirley Knightová
Životopis
V roku 1995 získala ocenenie Zlatý glóbus za jej herecký výkon vo filme Indictment: The McMartin Trial.
Abanovohrad
Abanovohrad (, 🇭🇺) bol komitát v Uhorsku, ktorého sídlom bol hrad Abaújvár, údajne postavený kráľom Samuelom Abom. V druhej polovici 13. storočia sa komitát začal rozpadať. Postupne sa z neho vyčlenili Abovský a Šarišský komitát a hradné panstvo Sárospatak, ktoré bolo pričlenené k Zemplínskemu komitátu.
Aviron
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bujaleuf
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abovsko-turnianska župa (Česko-Slovensko)
Abovsko-turnianska župa (iné názvy: Abauj-turňanská župa, Abaujská župa, skrátene Abov ) bola župa Československej republiky, ktorá vznikla v roku 1918 zo severnej časti uhorskej Abovsko-turnianskej župy. V rámci reformy verejnej správy bolo 21. septembra 1922 jej územie začlenené do Košickej župy.
Shirley Knightová
Životopis
Osobný život
Knightová sa vydala za amerického herca Genom Perssona v roku 1959. Ich manželstvo bolo rozvedené v roku 1969. Mali spolu jedno dieťa, herečku Kaitlin Hopkins.
Druhé manželstvo mala s anglickým spisovateľom Johnom Hopkinsom, a to od roku 1969 až jeho smrti v roku 1998. Spolu s Hopkinsom vychovali jej dcéru z prvého manželstva, ktorá neskôr používala aj Hopkinsonovo priezvisko.
Úmrtie
Zomrela dňa 22. apríla 2020 prirodzenou smrťou v dome svojej dcéry Kaitlin. V čase smrti mala 83 rokov.
Kozynci
Kozynci môže byť:
Tour Pleyel
Tour Pleyel je mrakodrap nachádzajúci sa v meste Saint-Denis (Seine-Saint-Denis) na predmestí Paríža.
Ak nerátame antény Tours Mercuriales v Bagnolet, je to najvyššia veža v Seine-Saint-Denis, ktorá vrcholí vo výške 129 m (143 metrov so značkou), pred vežou Tour La Villette (125 m).
V roku 2022 prebehne rekonštrukcia, ktorá prinesie luxusný hotel. Rekonštrukcia je súčasťou terciárneho rozvoja Plaine Saint-Denis pred organizáciou letných olympijských hier v roku 2024.
Bacquepuis
Bacquepuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Burgnac
Burgnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Olbiades
Olbiades alebo Olbiadés (Olbiadés) bol grécky maliar v 3. storočí pred Kr. Olbiades, maliar z Atén, tvoril v 1. polovici 3. stor. pred Kr. Zo starovekých autorov sa o jeho maľbe (nástennej) zmienil len Pausanias, ktorý uvádza, že sa nachádzala v priestoroch aténskeho buleutérionu (radnice): „...Olbiades potom (zobrazil) Kallippa, ktorý viedol Aténčanov k Termopylám, aby zabránili Galom vpadnúť do Grécka“
Galovia (Kelti) vpadli do Macedónie a Grécka v roku 279 pred Kr. a dostali sa až k Delfám.
Svetová curlingová federácia
300px|náhľad|Členské federácie WCF Medzinárodná curlingová federácia (skr. WCF – World Curling Federation) je medzinárodná športová organizácia združujúca 50 národných curlingových zväzov na celom svete. Vznikla v roku 1965 a sídli v Perthe, v Škótsku. Na jej čele v súčasnosti stojí Škótka Kate Caithness. WCF je riadnym členom MOV, ako aj SportAccord (Medzinárodná federácia športových asociácií).
Dejiny
WCF vznikla v roku 1965 ešte pod názvom International World Federation (ICF) a bola iniciovaná prvým národným curlingovým zväzom na svete, škótskym Royal Caledonian Curling Club. Zakladajúci členovia boli: Škótsko, Kanada, Nórsko, Švajčiarsko, Švédsko a USA. Svoje vrcholnéMajstrovstvá sveta odštartovali ešte v roku 1959, vtedy pod názvom Škótsky pohár. Juniorské majstrovstvá sveta organizuje WCF od roku 1975 a seniorské (veteránske) od 2002.
Najmladším, 49. členom WCF sa v apríli 2012 stalo Mongolsko.
Členské zväzy
Európa
Ázia
Amerika
Oceánia
1 Pridružení členovia
Rebríček WCF
WCF vydáva medzinárodný rebríček krajín mužov a žien na základe ich dosiahnutých výsledkov na olympijských hrách, majstrovstvá sveta či kontinentálnych majstrovstvách.
Podujatia
Národné tímy Iné
Vodné pólo na Panamerických hrách 1951
Vodné pólo na Panamerických hrách 1951 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1951. Konal sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 1.7. marca 1951, za účasti 5 mužských tímov. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Piscinas del Club Universitario de Buenos Aires, na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Titul získala domáca 🇦🇷, ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred 🇧🇷 a 🇺🇸.
Maasdamer
Maasdamer alebo maasdamský syr je druh holandského syra vyrábaného z kravského mlieka. Maasdamer sa zaraďuje do polotvrdých, syridlových a dozretých syrov. Má sladšiu a orechovejšiu chuť ako ementál, jemnú, žltú kôru a v priereze veľké diery. Je tiež vlhkejší a pružnejší. Obsahuje asi 45% tuku v sušine.
Syr sa začal vyrábať na začiatku 90. rokov 20. storočia ako alternatíva švajčiarskych syrov typu ementál.
Matej Buček
Matej Buček (* 23. január 1884, Liesek† 10. apríl 1937, Vráble) bol slovenský katolícky kňaz, náboženský spisovateľ a politik HSĽS v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Životopis
Absolvoval gymnázium v Trstenej. Tu bol študentom národne uvedomelého profesora a spisovateľa Jána Kovalika, s ktorým sa jeho cesty po rokoch stretli v politike. Po ukončení stredoškolských štúdií sa stal teológom ostrihomského arcibiskupstva. V roku 1907 bol vysvätený za kňaza. Jeho prvým kaplánskym pôsobiskom sa stala obec Nadošany (dnes Hontianske Trsťany), z ktorých prešiel v roku 1908 do Veľkých Kostolian. V roku 1910 sa stal administrátorom farnosti v Piešťanoch. V rokoch 1912 - 1921 pôsobil ako kňaz v obci Hrádok a následne v Hronskom Beňadiku. Jeho posledným kňazským pôsobiskom boli od roku 1929 Vráble. Počas svojho pôsobenia vo Vrábľoch sa zaslúžil o založenie spolkov Katolícky skaut, Orol a Mariánska družina. Z jeho podnetu sa upravil a vysadil park okolo kostola. Postaral sa aj o vymaľovanie interiéru chrámu, opravu sôch a rozšírenie cintorína.
Už v mladosti prejavoval svoje národné povedomie a aj napriek nepriaznivej situácii pred rokom 1918 verejne vystupoval po slovensky. Po vzniku Česko-Slovenska sa angažoval v Hlinkovej slovenskej ľudovej strane. V rokoch 1930 - 1936 bol aj členom predsedníctva strany. V prvých voľbách do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1928 bol volebným lídrom HSĽS a stal sa členom prvého zastupiteľstva. Zvolený bol aj v ďalších voľbách v roku 1935. Po týchto voľbách sa jeho poslaneckým kolegom stal jeho bývalý gymnaziálny profesor Ján Kovalik. V krajinskom zastupiteľstve patril k častým rečníkom a pravidelne vystupoval a vyvíjal snahu v prospech zaostalého zdravotníctva na slovenskom juhu. Zomrel náhle na následky srdcovej porážky 10. apríla 1937.
Veľkolepý pohreb sa konal 13. apríla 1937 vo Vrábľoch. Zosnulého pochovával rožňavský biskup Michal Bubnič. S príhovorom vystúpil aj Andrej Hlinka. O význame a obľube Mateja Bučka medzi obyvateľstvom svedčí aj fakt, že na jeho poslednú rozlúčku prišlo niekoľko tisíc ľudí, vrátane zástupcov  politického a cirkevného  života.
Peyrehorade
Peyrehorade môže byť:
Bacqueville
Bacqueville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bussière-Boffy
Bussière-Boffy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eponymum
Eponymum môže byť:
Pod Glavicou
Pod Glavicou je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou. Pri ulici sa nachádza OC Glavica.
Silent Generation
Silent Generation („Tichá generácia“, Generation V) je demografická kohorta, ktorá nasleduje po Generácii G.I.. Jedná o populáciu narodenú od polovice 20. do začiatku 40. rokov 20. storočia. Demograf Neil Howe v časopise Forbes určil ako Silent Generation tých, ktorí sa rodili medzi rokmi 1925–1941. Nezisková organizácia pre demografický výskum, výskum verejnej mienky a analýzy, Pew Research Center, ohraničuje ročníky tejto generácie medzi roky 1928 až 1945.
Aj keď je v tichej generácii viacero lídrov občianskych hnutí, svoj názov si získala preto, že je charakteristická svojim zameraním na pracovnú kariéru, ktorú uprednostňuje pred aktivizmom. Tichá je tiež preto, lebo vyrastala v dobách, kedy nebolo bezpečné navonok vyjadrovať svoj názor a postoje. Ľudia z tejto populácie vyrastali v okolnostiach, ktoré od svetovej hospodárskej krízy vyústili do druhej svetovej vojny, po povojnové obdobie, kedy sa na oboch stranách Železnej opony vyhraňovali postoje v érach povojnových vlád, či Mccarthizmu v Spojených štátoch.
Označenie „Silent Generation“, ktorý odvtedy prischol tejto generácii, použil časopis Time vo svojom čísle z 5. novembra 1951 v článku s názvom „The Younger Generation“. Uviedol v ňom, že táto generácia nemá veľké ambície, ale naučila sa ako čo najlepšie prežiť v tých najťažších situáciách. Pôvodne sa takto nazvali členovia generácie v USA a v Kanade, no čoskoro toto označenie platilo aj pre Západnú Európu, Austráliu a Južnú Ameriku. Táto generácia sa nevyznačuje príliš vysokou početnosťou. Príčinou boli finančné neistoty ich rodičov v 30. rokoch, a počiatok 40. (vojnových) rokov 20. storočia.
Podľa publikácie, The Lucky Few: Between the Greatest Generation and the Baby Boom, z roku 2008 túto generáciu profesor sociológie z univerzity na Floride, Elwood D. Carlson, označil ako „Zopár šťastlivcov“. Poukázal na to, že to bola prvá generácia v histórii, ktorá bola početne menšia ako tá pred ňou. Povedal, že táto generácia patrí medzi pár šťastlivcov, lebo napriek tomu, že sa rodili počas Veľkej hospodárskej krízy a Druhej svetovej vojny, v dospelosti sa dožili relatívne prosperujúcich podmienok v 50. a v začiatku 60. rokov 20. storočia. Bola u nich aj vyššia miera zamestnanosti, než to bolo u generácií pred nimi a u tých čo nasledovali po nich. Rovnako na tom boli zdravotne lepšie a mali aj skorší vek odchodu do dôchodku.
Známe osobnosti
Z tejto generácie pochádza viacero vodcov politických hnutí a umelcov (zo skupín sú to napríklad aj členovia The Beatles).
Šebo
Šebo (ženský tvar Šebová) je slovenské a české priezvisko. V roku 1995 sa na Slovensku najčastejšie vyskytovalo v obciach Podlužany, Levice a Bratislava (Petržalka).
Medzi jeho významných nositeľov patria:
Železničná stanica Hanušovce nad Topľou
Železničná stanica Hanušovce nad Topľou je železničná stanica v Hanušovciach nad Topľou. Leží na trati 193 Hronská Prešov – Humenné. Nie je elektrifikovaná.
Doprava
Na stanici sa nachádzajú 3 dopravné, 3 manipulačné a 1 ostatná koľaj. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.
Chimamanda Ngozi Adichie
Chimamanda Ngozi Adichie (* 15. september 1977, Enugu, Nigéria) je nigérijská spisovateľka, autorka románov, poviedok i literatúry faktu.
V roku 2008 získala MacArthur Genius Grant. The Times Literary Supplement ju opísal ako „najvýznamnejšiu“ zo „sprievodu oceňovaných mladých anglofónnych spisovateľov, ktorí priťahujú novú generáciu čitateľov k africkej literatúre. Jej najnovšia kniha, Drahá Ijeawele, alebo Feministický manifest v pätnástich návrhoch, vyšla v marci roku 2017.
Pazderna (prírodná pamiatka, okres Třebíč)
Pazderna je prírodná pamiatka ev. č. 956 neďaleko obce Přeckov v okrese Třebíč v nadmorskej výške 490500 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzenej mokrej lúky s výskytom vstavačovca májového (Dactylorhiza majalis).
Lydion
náhľad|Iónsky lydion, 2. polovica 6. stor. pred Kr., Gela (Sicília) Lydion (lydion) je typ starogréckej keramickej nádoby. Lydion, malá keramická guľatá (i v tvare disku) nádobka bez úch, na vyššej nôžke valcovitého alebo kónického tvaru, s vyšším širokým nalievacím hrdlom, slúžila na uchovávanie vonných (parfumovaných) olejov a mastí. Lydion bol obľúbený najmä vo východnej časti starovekého gréckeho sveta. Už názov tejto nádoby napovedá, že jej tvar má pôvod v Lýdii (bol najtypickejším príkladom miestnej keramiky), v krajine, ktorá v staroveku vyrábala parfumované oleje (masti) a ľanové tkaniny známe po celom stredomorskom svete. V Lýdii, ktorá mala úzku kultúrnu symbiózu so susednou Ióniou, sa lydion začal vyrábať na začiatku 6. storočia pred Kr. Jeho tvar má určité znaky frýgskeho vplyvu, ale nôžka je typicky lýdska. Keďže sa v ňom vyvážali vonné oleje a masti, stal sa čoskoro vyrábaným i v gréckom svete. Lydion bol všeobecne jednoducho zdobený, najčastejšie pruhovanými vzormi (telo nádoby nádoby zdobili často úzke hnedé pruhy a hrdlo a nôžku širšie tmavočerveno-hnedé). V Aténach sa lydion vyrábal zriedka, figurálne zdobený ešte zriedkavejšie.
Vendyčany
Vendyčany je sídlisko mestského typu (селище міського типу) na Ukrajine v Mohyliv-podiľskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 3867 obyvateľov.
Bailleul-la-Vallée
Bailleul-la-Vallée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tour La Villette
Tour La Villette je mrakodrap nachádzajúci sa v meste Aubervilliers na predmestí Paríža.
Veža je s výškou 125 m druhým najvyšším mrakodrapom v Seine-Saint-Denis za Tour Pleyel v Saint-Denis (129 m).
Má 663 parkovacích miest v suteréne na 2 podlažiach.
Bussière-Galant
Bussière-Galant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Praga V-8-H
Praga V-8-H bol česko-slovenský stredný tank firmy ČKD Praha, vyrobený iba v dvoch prototypoch. Tank je tiež známy pod plánovaným armádnym označením '''ST vz. 39'''.
Vývoj tanku
30. júna 1936 uzavreli firmy Škoda a ČKD dohodu o spoločnom vývoji pechotného tanku ŠP-IIb. Už krátko na to však obe spoločnosti začali pracovať na vývoji vlastných stredných tankov, založených na vyvíjanom ŠP-IIb.
Prototyp tanku firmy ČKD pod označením V-8-He bol vyvíjaný od októbra 1936. Hlavnými konštruktérmi boli ing. Alexander Surin a ing. Karel Exner. Tank sa vyznačoval radom pokrokových riešení, napr. planétovou prevodovkou, plynotesným pretlakovým interiérom, gyrokompasom atď. Prototyp bol dokončený v lete 1937 a potom bol podrobený továrenským jazdným-technickým skúškam. Počas piatich mesiacov najazdil cez 3 900 km.
Dňa 26. októbra 1937 padlo rozhodnutie Ministerstva národnej obrany (MNO) o nákupe novej výzbroje pre útvary útočnej vozby (čs. označenie pre tankové vojsko). 21. decembra 1937 bol prototyp (ešte bez výzbroje) odoslaný do Milovic na vykonanie prvej etapy armádnych skúšok. Tie prebiehali od 4. januára do 21. mája 1938, tank pri nich najazdil 4 555 km v rôzne náročnom teréne. Na vozidle sa vyskytli viaceré poruchy a prevádzkové závady, len málo z nich však bolo závažných. Spočiatku boli problémy predovšetkým s motorom, smerovými spojkami riadením a gumovými obručami pojazdových kolies. Vo februári a apríli 1938 prekonal prototyp v materskej továrni radu úprav. Potom už počas skúšok vozidlo vykazovalo vysokú prevádzkovú spoľahlivosť. Napriek tomu však vedenie testovacieho oddelenia Učilište útočnej vozby zavedenie tanku V-8-He do výzbroje nedoporučilo.
Kvôli naliehavej potrebe stredných tankov, a pretože konkurenčný tank Škoda Š-IIc bol stále vo fáze vývoja, bolo napriek tomu rozhodnuté o sériovej výrobe tanku V-8-He. Hlavný štáb česko-slovenskej armády vydal 20. apríla 1938 predbežnú objednávku na 300 stredných tankov V-8-H (konečné označenie). Výroba tankov mala byť rozdelená medzi firmy ČKD a Škoda, prvých 10 tankov mal dodať do 15. apríla 1939.
V máji 1938 vydal armádny skúšobný oddiel odporúčanie na rád (prevažne drobných) zmien konštrukcie, ktoré sa ČKD snažila rýchlo realizovať. Firmou Škoda dodaný tankový kanón bol v júni 1938 namontovaný a nastrelený. Po vyhlásení mobilizácie v septembri 1938 bola objednávka zvýšená na 400 kusov. Po Mníchovskej dohode však MNO od celej objednávky odstúpilo.
Skúšky prototypu boli dokončené 17. novembra 1938. Firme ČKD bolo vojenskou správou ponúknuté formálne zaradenie tanku do výzbroje pod označením Stredný tank vzor 39 (ST vz. 39), čo malo pomôcť pri exportných ponukách. Výmenou za to žiadala armáda 5% z predajnej ceny tanku.
Osudy tanku po okupácii
Po nemeckej okupácii bol prototyp tanku odoslaný ku štrnásťdenným skúškam do Eisenachu. Nemci potom 2. novembra 1939 objednali prototyp bez veže a výzbroje, ktorý dostal označenie V-8-HII (alebo V-8-Hz). Bol dokončený v polovici roka 1940 a odoslaný do skúšobného strediska v Kummersdorfe.
Pôvodný prototyp bol firmou ČKD ponúkaný ďalším zahraničným záujemcom. Počas mája 1939 zazrela tank rumunská vojenská delegácia. Na jeseň 1939 boli tanky V-8-H a konkurenčné Škoda T-21 (Š-IIc) podrobené porovnávacím skúškam v Rumunsku. V skúškach oba typy uspeli, rumunská strana dala prednosť objednávke typu T-21 (ktorá sa však nakoniec aj tak neuskutočnila). V roku 1941 bol V-8-H ponúkaný Talianom, ani tieto rokovania však neboli úspešné. V roku 1941 prejavila záujem o licenčnú výrobu švédska firma Scania-Vabis. V roku 1942 však švédska armáda objednala tank Strv m/42 u konkurenčnej spoločnosti Landsverk. Z predaja licencie potom zišlo.
Tank bol ponúkaný ďalším štátom, napr. Turecku alebo Číne, avšak bez úspechu. Prototyp zostal v továrni ČKD až do konca vojny. Krátko po jej skončení bol zošrotovaný. náhľad|Panzer III Ausf. E vo veliteľskej verzii
Porovnanie s tankom Panzer III
Tank V-8-H si viedol dobre v porovnaní s hlavným hypotetickým protivníkom, nemeckým strednom tankom PzKpfw III Ausf. E. Oba tanky mali približne rovnaké pancierovanie, nevýhodou V-8-H bola nitovaná konštrukcia. V-8-H bol oproti PzKpfw III ľahší a rýchlejší, s lepším pomerom výkon/hmotnosť. Mal tiež nižší merný tlak. Hlavnou prednosťou bol oveľa účinnejší kanón väčšieho kalibru (47 mm oproti 37 mm). Výhodou PzKpfw III bola efektívnejšia päťčlenná posádka.
Určenie tanku
Stredný tank pre podporu pechoty a boj s tankami protivníka.
Trup a podvozok
Kostra z oceľových uholníkov s nitovanými alebo zoskrutkovacími pancierovými plechmi (u prototypu plechy z mäkkej ocele) s hrúbkou 10-32 mm. Podvozok tvorený dvoma pojazdnými vozíkmi na každej strane, spojenými traverzou. Vozík mal štyri dvojité pojazdové kolieska a bol odpružený dvoma listovými perami. Vpredu sa nachádzalo odpružené nájazdové koliesko. Pás niesli štyri kladky. Vpredu sa nachádzalo dvojité napínacie koleso, vzadu bolo dvojité koleso hnacie. Merný tlak na pôdu bol 0,56 kg/cm².
V trupe sa nachádzalo stanovište vodiča (vpravo) a rádiotelegrafista (vľavo). Ten obsluhoval rádiotelegrafnú stanicu vz. 35 a ďalej krátky trupový guľomet. V trupe boli umiestnené dve nádrže na celkom 260 l benzínu. Vo veži bolo stanovište veliteľa a strelca, obaja mali vlastný kruhový poklop na strope veže. Ďalej sa na veži nachádzala veliteľská pozorovacia vežička s dvoma episkopmi.
Motor a prevodovka
Praga NR, zážihový, vodou chladený, vidlicový osemvalec. Zdvihový objem: 14 235 cm³ Karburátor: 2 × Solex TT Najvyšší výkon: 165 kW (225 k) pri 2 200 ot/min, podľa iných zdrojov 192,2 kW (260 k) Spotreba: 170 l/100 km cesty, 220 l/100 km terén Prevodovka: Praga-Wilson, planetová. 5 rýchlostí vpred a 5 vzad, rýchlosti od 3,5 do 45 km/h. Mechanické radenie s predvoľbou.
Výzbroj
Hlavnou zbraňou bol poloautomatický kanón Škoda A9 kalibru47 mm, neskôr nahradený vylepšeným typom A11 rovnakého kalibru. Kanón bol lafetovaný vo veži. Vpravo od neho sa nachádzal ťažký guľomet ZB vz. 37 kalibru 7,92 mm. Ďalší guľomet rovnakého typu bol umiestnený v trupe. Zásoba munície pre kanón bola 80 granátov, pre guľomety potom 3 000 nábojov.
Plánovanú dotáciu pre kanón (podľa požiadaviek čs. Armády) tvorilo 30% protitankových a 70% nárazových granátov.
Parametre kanónu Škoda A11:
Will Sampson
Will Sampson (mladší) (* 27. september 1933, Okmulgee, Oklahoma, USA† 3. jún 1987, Houston, Texas) bol americký herec a maliar, známy z filmu Prelet nad kukučím hniezdom.
Životopis
Jeho najznámejšou postava bola rola „Chief Bromdena“ vo filme Miloša Formana Prelet nad kukučím hniezdom. Zviditeľnil sa tiež postavou Taylora v druhej časti filmu Poltergeist. Venoval sa tiež maľovaniu. Jeho umelecké diela boli v múzeu Gilcrease a Philbrook Museum of Art. V roku 1983 založil a pôsobil v predstavenstve American Indian Registry for the Performing Arts.
Sampson trpel sklerodermiou, chronickým degeneratívnym ochorením, ktoré postihlo jeho srdce, pľúca a kožu. Počas tohto ochorenia jeho hmotnosť klesla zo 120 kg na 64 kg, čo mu spôsobilo problémy s podvýživou. Po transplantácii srdca a pľúc v Houstonskej nemocnici v Houstone, v Texase zomrel 3. júna 1987 na pooperačné zlyhanie obličiek. Je pochovaný na cintoríne Graves Creek v Hitchite v Oklahome. V meste kde sa narodil, je po ňom pomenovaná ulica - Will Sampson Road.
Bâlines
Bâlines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bussière-Poitevine
Bussière-Poitevine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Záhumenický kanál
Záhumenický kanál je umelý vodný tok nížinného typu, melioračný, odvodňovací kanál na Záhorí, v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, na území obce Gajary v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Je to ľavostranný prítok Zohorského kanála. Meria 4,4 km. Je tokom V. rádu.
Bussière-Poitevine
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Záhumenický kanál
Začiatok
Začína sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, v nadmorskej výške na južnom okraji poľa Pobočné a zároveň pri plote na severnom okraji súboru technologických budov a zariadení a. s. Nafta, v poľnohospodárskom extraviláne v katastrálnom území Gajary v okrese Malacky.
Bussière-Poitevine
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Záhumenický kanál
Opis toku
Od začiatku tečie západným smerom, preteká poľnohospodárskym extravilánom obce Gajary, mení smer na severozápadozápad, tečie popri južnom okraji intravilánu obce Gajary, v nadmorskej výške priberá ľavostranný kanálový prítok Hruškový kanál, prudko mení smer na juhojuhozápad, v nadmorskej výške  ústi na území obce Gajary ako ľavostranný prítok do Zohorského kanála, ktorý ďalej ústi do Maliny. Vodný tok Záhumenický kanál má jediný prítok Hruškový kanál.
Pôvod názvu
Hydronymum Záhumenický kanál má pôvod v charakteristickej polohe vodného toku, ktorý pretekal cez záhumenice obce Gajary s významom pole, záhrada za stodolou alebo medzi domom a stodolou, humno. Z apelatíva záhumenica bolo po rozšírení o formant -ský, -cký a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena Záhumenický kanál ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. . Názov vodného toku Záhumenický kanál bol štandardizovaný v roku 1979. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum Záhumenický kanál je jedinečným hydronymom (jún 2022).
Puerto
František Churý (* 26. marec 1992, Bratislava, Slovensko), známy najmä pod umeleckým menom Puerto, je slovenský raper a spevák, najpoprednejší predstaviteľ latino žánru na Slovensku ktorý na hudobnej scéne pôsobí od roku 2011.
Hudobná kariéra
Začiatky kariéry
Svoje prvé demo nahrávky zaznamenal vo svojej detskej izbe v roku 2008. Prvýkrát zavítal do profesionálneho nahrávacieho štúdia v roku 2009 aj so svojim vtedajším spolužiakom zo strednej školy, dnes úspešným pokrovým hráčom Andrejom Dessetom, na hudobnej scéne tiež známym pod umeleckým menom Andess. S Andessom vytvorili skupinu s názvom "Niečo Iné" a svoje prvé skladby nahrali u rapera Opak a v štúdiu Zion 5 v Petržalke.
Skupina "Niečo Iné"
Prvou skladbou bola "Láska ako plameň" kde sa už vtedy na spolupráci objavil slovenský spevák Adiss, s ktorým neskôr tvorili neoficiálne pôsobiace trio pod názvom Apachi. Neskôr, okolo roku 2011 sa zo štúdia Zion 5 presunuli a začali nahrávať skladby v nahrávacom štúdiu “Ars studio” v Ružinov e kde ako prvá vznikla skladba "Únik z reality" v ktorej sa na spolupráci objavil slovenský raper Delik zo skupiny Moja Reč. V roku 2012 nahrali ich prvý a dosiaľ jediný spoločný ucelený hudobný projekt s názvom "EP Nepočkám" ktorý vydali pod českým vydavateľstvom BlackWood records. Na album si prizvali hostí ako Kali, Šipo a Plexo, pričom o celkovú hudobnú produkciu sa postaral český hudobný producent Zdeněk Kamenický, známy tiež pod umeleckým menom Emeres. Skupina svoje pôsobenie nikdy oficiálne neukončila, Puerto aj Andess ešte do konca roku 2020 spoločne pôsobili v nahrávacom štúdiu Overground Art, ale mimo vzájomných spoluprác na svojich sólo projektoch žiadny spoločný album nevydali. Zaujímavosťou je, že ku ich jedinému albumu sa nikdy neuskutočnil žiaden koncert.
Sólová kariéra 2011 – 2017
Už popri nahrávaní skupinového albumu Puerto čoraz viac navštevoval nahrávacie štúdio sám kde tvoril sólové single a v roku 2011 nahral na YouTube svoje prvé sólové EP s názvom Vitaj v raji. V roku 2013 sa vrátil do štúdia Zion 5 a nahral album Kontrasty kde sa mimo iných na spolupráci objavili kubánsky producent Kiki Pro a raperi Maikel El Padrino a Yoanis Starr. V duchu latina Puerto pokračoval v roku 2014 skladbou "Letíme" ktorej hudbu takisto produkoval Kiki Pro. V tom istom roku vycestoval do Prahy, kde v štúdiu BlackWood Records nahral svoje ďalšie EP s názvom "Až do konca" ktoré tentoraz cele hudobne zastrešil český raper a producent Fosco Alma. O rok neskôr (2015) prišiel Puerto s kontroverznou skladbou Džúsy. V tom istom roku pracoval v nahrávacom štúdiu Beattuners na albume s názvom "Kolobeh" ktorý nie je nikde dostupný nakoľko sa jeho vydanie neuskutočnilo po vážnej autonehode po ktorej mal na dlhšiu dobu odmlku v hudobnej sfére. V roku 2017 Puerto odišiel za prácou do Holandska s víziou nahrať nový album za pomoci producenta Creative Beatz ktorý mu bol spolubývajúcim a kolegom zároveň. Nakoniec tu nahral 3 skladby a vrátil sa na Slovensko kde sa pripojil na Kaliho turné k albumu "Zlý príklad" po boku interpretov ako Majself či skupina Nerieš. Po turné sa znovu pridal k Andessovi a Adissovi ktorý medzičasom vybudovali značku a štúdio OvergroundArt kde s nimi spoločne pôsobil aj známy moderátor rádia Európy 2 Dušan Berky, známejší pod umeleckým menom Šorty. Neskôr sa ku nim pridala aj slovenská speváčka Dominika Mirgová. Po oficiálnom prijatí do vydavateľstva OvergroundArt, Puerto vydal album s názvom "Kompas" kde sa okrem vyššie spomenutých na spolupráci objavil aj slovenský spevák Mišo Biely.
Sólová kariéra 2018 – súčasnosť
V roku 2018 sa Puerto po vydaní svojho posledného repového albumu rozhodol vydať cestou latino žánru a potom čo sa spojil s prešov ským producentom známym pod umeleckým menom Sushiboy, začal vydávať skladby jednu za druhou, pričom takmer každá presiahla hranicu 100.000 zhliadnutí na YouTube.
Prvou z nich bola skladba “S tebou a sám” a hneď po nej cover ku skladbe od portorik ánskeho rapera Bad Bunny ho ku skladbe “Amorfoda” ktorú vo svojom podaní vydal von pod názvom “Pasé”.
Po úspešných skladbách ako "Señora" s Dominikou Mirgovou, "Nepijem" v spolupráci s Plexom alebo "Diky" s Robertom Burianom si ako jediný reprezentant latino žánru na Slovensku v roku 2019 vyslúžil prezývku "latinokrál". Tá ho na sociálnych sieťach sprevádza dodnes.
Rok 2019 zakončil coverom ku skladbe “Despues que te perdi” od portorikánskeho rapera JonZ ktorú si pretvoril na svoj obraz v slovenskom podaní s názvom "Ver Never". Do roku 2020 vykročil von so skladbami "Ohne" a "Von" v spolupráci s mladým slovenským raperom známym pod umeleckým menom Dawe White. V tom istom období začiatkom roka 2020 sa Puerto stal spoluzakladateľom a súčasťou produkčnej firmy Illuminate production pod ktorou vydal klipy ku hitom ako "Ani neviem", "Žiadne také" v ktorom sa objavila známa slovenská herečka Karin Haydu či "Iba som" kde svojimi vokálmi prispela známa slovenská speváčka Tina. V lete vydal videoklip ku skladbe "Superquad" ktorý v spolupráci s Veronikou Nízlovou kedysi pôsobiacou v skupine Twiins odprezentovali v televízii ako súčasť videoklipovej trilógie pod ktorú sa podpísal mladý úspešný kameraman a režisér Martin Miko. V Septembri 2020 Puerto vydal latino album TomYum v spolupráci s producentom známym pod menom SushiBoy. V súčasnosti ohlásil vydanie nového EP s názvom Expanzia ktoré má v tomto roku 2021 vychádzať pod značkou Illuminate production.
Porast
Porast môže byť:
Peter Dudák
Peter „Ďuďo“ Dudák (* 11. marec 1973, Bratislava – † 14. august 2019, Bratislava) bol slovenský spevák, skladateľ, hudobník, textár, hudobný producent a člen hudobnej skupiny Hex.
Vyštudoval Gymnázium Jura Hronca v Bratislave.
Od svojich šiestich rokov sa učil hrať na klavír a vyštudoval Vysokú školu múzických umení v Bratislave. Od roku 1989 pôsobil v hudobnej skupine Hex.
Dňa 14. augusta 2019 podľahol rakovine pankreasu.
Naira
Mince a bankovky
Súčasné mince v obehu majú hodnoty 50 kobo a 1 a 2 naira.
Bankovky nairy majú hodnoty 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500, 1000 naira.
Matej Paták
Matej Pátak  (* 8. jún 1990, Novoť) je slovenský volejbalista. Hráva na pozícii smečiar. Jeho telesné parametre sú 197 cm výška a 353 cm skok v útoku.
Klubové úspechy
Majstrovstvá Slovenska: Slovenský pohár: Challenge Pohár: Majstrovstvá Francúzska:
Chaillac-sur-Vienne
Chaillac-sur-Vienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Barc
Barc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Chaillac-sur-Vienne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Daniel Grant
Daniel Robert Grant (* 14. mája 1991) je kanadský volejbalista. Hráva na pozícii blokár.
Klubové úspechy
Canada West Mens Volleyball: U Sports Championship: Majstrovstvá Slovenska:
École des hautes études commerciales de Paris
École des hautes études commerciales de Paris (skr. HEC Paris) je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži, Jouy-en-Josase a Dohe. Bola založená v roku 1881.
Charakteristika
HEC je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB, čím sa Francúzsko popri Anglicku stáva krajinou s najvyšším počtom akreditovaných obchodných škôl. Škola má cca 45 000 absolventov v 150 krajinách sveta, reprezentujúcich vyše 200 národností. Významnými absolventmi sú François Hollande (24. prezident Francúzskej republiky) a Pascal Lamy (francúzsky politický poradca, obchodník, bývalý eurokomisár).
Študijné programy
HEC má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA a MEB, ktoré je podobné dennému štúdiu MBA. HEC udeľuje aj PhD titul.
Ročné poplatky za štúdium závisia od úrovne vzdelania a pohybujú sa od 20 000 do 40 000 eur za magisterský titul a môžu dosiahnuť až 80 000 eur za titul MBA.
Barneville-sur-Seine
Barneville-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Châlus (obec)
Châlus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Vladimír Jamnický
Ján Vladimír Jamnický (* 8. január 1878, Vavrišovo – † 23. november 1967, Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz a univerzitný profesor teológie.
Rodina
Jeho syn Ján Jamnický je známy slovenský režisér, herec, scenárista a divadelný pedagóg.
Životopis
Po ukončení gymnázia v Liptovskom Mikuláši študoval v rokoch 18961900 teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove. V roku 1900 získal po absolvovaní odbornej kňazskej skúšky kňazský diplom. Hodnosť Th Dr. získal na Teologickej fakulte v Paríži.
V máji roku 1903 ho zvolila cirkevná obec v Jasenovej za farára. Pobudol v Jasenovej do roku 1909, keď ho povolali za kňaza do Nemeckej Ľupče (v súčasnosti Partizánska Ľupča). V cirkevnom zbore v Jasenovej vyvíjal nielen duchovnú činnosť, ale venoval sa aj hospodárskemu pozdvihnutiu slovenských evanjelikov. Vynikal ako znamenitý liturg a kazateľ, hudobný teoretik i praktik. Od roku 1919 pôsobil ako profesor teológie na Teologickej vysokej škole ev. a. v. cirkvi na Slovensku v Bratislave. Fakulta bola v dôsledku štátoprávnych zmien v roku 1939 premenovaná na Slovenskú evanjelickú bohosloveckú fakultu v Bratislave. V rokoch 19331936 a 19421943 bol dekanom fakulty. Po zoštátnení bohosloveckých fakúlt bol 5. októbra 1950 na vtedajšej Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte štátnymi orgánmi vymenovaný nový učiteľský zbor. Podľa vládneho nariadenia č. 58 zo 14. 7. 1950 o bohosloveckých fakultách nedostal spolu s ďalšími štyrmi profesormi dekrét ani Ján Vladimír Jamnický. Autor viacerých vysokoškolských účebníc, množstva článkov a štúdií v cirkevných časopisoch. Jeden z prekladateľov Novej zmluvy.
Barquet
Barquet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Slncovky (tradičný taxón)
Minulosť
Slncovky boli v tradičných systémoch taxón (presnejšie spravidla trieda) patriaci do koreňonožcov (Rhizopoda) v širšom zmysle a v rámci nich prípadne presnejšie do nitkonožcov (Actinopoda). Tradičný taxón slncovky väčšinou zahŕňal prinajmenšom taxóny: ale u niektorých autorov zahŕňal aj niektoré ďalšie taxóny, a to najmä niektoré z nasledujúcich či všetky nasledujúce taxóny: Taxopodida (=Sticholonche), Rotosphaerida, Dimorphida, Ciliophryida a Pedinellales.
Chamboret
Chamboret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Slncovky (tradičný taxón)
Súčasnosť
V súčasných systémoch sú všetky vyššie uvedené taxóny uvádzané ako samostatné taxóny na rôznych miestach (fylogenetického) systému, čiže nie sú chápané ako vzájomne príbuzné; tradičný taxón slncovky teda podľa súčasného stavu poznania nie je monofyletický. Konkrétne sú najdôležitejšie z vyššie uvedených taxónov dnes zaradené takto:
Chamboret
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Slncovky (tradičný taxón)
Charakteristika
V. Franc uvádzal nasledujúcu charakteristiku slncoviek (Ide o tradičné chápanie slncoviek, ale v texte nie je upresnené, ktoré konkrétne taxóny z pohľadu autora do slncoviek patria či nepatria):
Chamboret
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Slncovky (tradičný taxón)
Charakteristika
Majú guľovité telo s koncentrickými axopódiami a filopódiami. Sú holé, niekedy s kremičitou schránkou alebo slizovým obalom. Rozmnožujú sa delením a pučaním, pohlavné rozmnožovanie nie je ešte dôkladne preskúmané, hoci boli zistené bičíkaté gaméty. U niektorých druhov splýva viac jedincov do tzv. materskej cysty, v nej zložitým delením vznikajú druhotné cysty a z nich izogaméty. Tie kopulujú a vzniká zygota, ktorá sa mení na nového jedinca. V sladkých vodách žijú napr. slncovka bublinatá (Actinosphaerium eichhorni) a slncovka obyčajná (Actinophrys sol), sú bez schránky. Zmienku si zaslúži aj Raphidiophrys elegans. Tvorí agregácie zo 4 až 32 jedincov, čo umožňuje uloviť väčšiu korisť – na panôžkach bola zistená látka príbuzná hypnotoxínu, a na povrchu bunky tráviace enzýmy (ide možno o „pokus o extracelulárne trávenie“ u prvokov).
Chamboret
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barville (Eure)
Barville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Champagnac-la-Rivière
Champagnac-la-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Vienne, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poltergeist II
Poltergeist II (angl. Poltergeist II: The Other Side) je americký mysteriózny horor z roku 1986 a druhým dielom z trilógie Poltergeist. Film režíroval Brian Gibson a scenár napísali Michael Grais a Mark Victor. Vo filme hrajú, JoBeth Williams, Heather O’Rourke, Zelda Rubinstein, Will Sampson, Julian Beck a iní.
Druhý diel znovu poukazuje na rodinu Freelingových, ktorá sa presťahovala k babičke Jess (Fitzgerald). Carol Anne (O’Rourke) sa v jeden deň stretne s neznámym mužom (Beck), ktorý ju veľmi vydesí. Odvtedy sa začnú v ich domácnosti diať neopísateľné veci. Na pomoc im príde indiánsky krotiteľ duchov (Sampson). Rodina následne bojuje proti nadprirodzeným silám. Na pomoc im príde aj médium Tangina Burrows (Rubinstein) ktorá hrala aj v prvej časti.
Film získal nomináciu na Oscara za vizuálne efekty.
Abbúd
Abbúd môže byť:
Rubná doba
Ťažiť sa v danej časti lesa nemusí jednorazovo, ale môže sa (napr. v tzv. staťových sústavách) ťažiť len postupne, napríklad sa každý rok cielene vyrúbe istá časť drevín danej časti lesa. Podstatné je, že po uplynutí rubnej doby nastane stav, že už boli jedenkrát vyrúbané úplne všetky dreviny danej časti lesa, t.j. tak dreviny, ktoré boli na začiatku okamihu, ku ktorému sa rubná doba udáva, staré (a teda spravidla už zrelé na výrub), ako aj dreviny, ktoré boli v tom istom okamihu ešte mladé.
Názvy
Súčasný názov tohto ukazovateľa je rubná doba. Nesprávne [bohemizmy] alebo staršie názvy sú: obmýtie  , obmýtna doba. Iné staršie názvy sú: rubný turnus, stínací turnus  , turnus , rubný obrat ,  stínací obrat   , stínací zvrat. Nesprávny starší názov je: porubná doba.