cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Návrat do budúcnosti
Dej
Keď sa Marty dostane k radnici, zisťuje, že Emmetovi sa podarilo zostrojiť hromozvod, ktorý presunie blesk z radnice rovno do stroja času. Marty sa snaží Emmetovi dať list, v ktorom ho varuje pred jeho smrťou v roku 1985, ale Emmet ho nahnevane roztrhá a hovorí, že je nebezpečné aby vedel niečo o svojej budúcnosti. Marty nasadne do auta a podarí sa mu dosiahnuť rýchlosť 88 míľ za hodinu v momente kedy do hromozvodu udrie blesk, a je úspešne prenesený spať do svojej prítomnosti.
Prichádza však príliž neskoro aby zachránil Emmeta, a vidí ako ho teroristi zastrelili. Avšak keď zakrátko ujdú z miesta činu, Emmet sa zdvihne zo zeme a ukazuje Martymu, že nakoniec zlepil dokopy jeho list, a potom čo si ho prečítal si v túto noc obliekol nepriesteľnú vestu. Emmet odvezie Martyho domov, a potom odchádza do roku 2015.
Keď sa Marty ráno zobudí, zisťuje, že celá jeho rodina sa zmenila. Jeho otec je sebaistý a úspešný spisovateľ, a jeho matka je zdravá a šťastná žena. Tiež zisťuje, že z Biffa sa stal Georgov poslušný podriadený. Keď sa neskôr Marty stretáva s Jennifer, zrazu sa vo vylepšenom aute objaví Emmet, ktorý trvá na tom, aby s ním išli do budúcnosti, lebo životy ich detí sú v ohrození. Všetci traja nasadnú do auta, a to odletieta preč.
Freychenet
Freychenet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 96 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Garlin (obec)
Garlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Střítež nad Ludinou
Střítež nad Ludinou je obec ležiaca v okrese Přerov. Ich katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Internet Relay Chat
thumb|right|Schéma siete IRC s klientmi (zelená), botmi (modrá) a bouncermi (oranžová) thumb|right|Screenshot programu Kvirc pod Linuxom
IRC bolo jednou z prvých možností komunikácie v reálnom čase cez internet. Vo svojej dobe spájala významnú časť internetových užívateľov. IRC tak čiastočne stojí pri zrode „internetového chatovania“.
IRC vytvoril Jarkko Oikarinen (nickname "WiZ") neskoro v auguste 1988 ako náhradu za program zvaný MUT (MultiUser Talk) na Fínskom BBS zvanom OuluBox. Oikarinen sa inšpiroval Bitnet Relay Chatom na Bitnet networku.
IRC získal význam, keď bol použitý na podanie správy o pokuse o prevrat v Sovietskom zväze v roku 1991 v priebehu utíchnutia masmédii. Neskôr bol použitý v podobnej situácii v Kuvajte počas Irackej invázie.
Technické informácie
IRC je otvorený protokol aplikačnej vrstvy, používa TCP a voliteľne môže používať TLS. IRC server sa môže pripojiť na iné IRC servery a tak môže rozšíriť IRC sieť. Používatelia pristupujú na IRC pripojením klienta na server. Existuje mnoho implementácií pre klienta, napríklad mIRC, HexChat (odvodený of XChat) a irssi, a servera, napríklad pôvodný IRCd. Väčšina IRC serverov nevyžaduje prihlásenie používateľov, ale používateľ si musí nastaviť prezývku (nickname) pred tým, ako sa pripojí na server.
IRC je protokol, ktorý používa čisto textový protokol, čo znamená, že je možné (hoci nepohodlné) používať IRC cez obyčajný klient pracujúci s prúdom bajtov, ako napríklad netcat alebo telnet. Protokol používal len jemne modifikovanú verziu ASCII a pôvodne neposkytoval žiadnu podporu pre texty zo znakmi mimo ASCII. Nakoniec sa začali používať dosť rozdielne a nekompatibilné kódovania znakov (ako napríklad ISO 8859-1 a UTF-8).
Biokovo
Poloha
Biokovský hlavný hrebeň je dlhý 25 km a začína na severozápade v sedle Dubci, ktoré ho spolu s riekou Cetina oddeľuje od pohoria Mosor. Na juhu začína v sedle Staza a na východe v sedle Kozica, kde nadväzuje pohorie Rilić (často priraďované k Biokovu). V centrálnej časti je iba 7 km široký, no stúpa do výšky cez Biokovo sa vyznačuje prudkými južnými a len pozvoľne sa zvažujúcimi severnými svahmi. Za priaznivých podmienok je z najvyšších polôh dovidieť k talianskemu vrchu Monte Gargano, vzdialenému 252 kilometrov.
Internet Relay Chat
Vývoj
Všetky klient-server IRC protokoly, ktoré sa používajú dnes sú odvodené z protokolu implementovaného v irc2.8 verzie IRC2serveru a dokumentované v RFC 1459. Odkedy bola publikovaná RFC 1459, boli implementované nové funkcie v irc2.10, ktoré viedli k publikovaniu opravených protokolových dokumentov; RFC 2810, RFC 2811, RFC 2812 a RFC 2813, avšak zmeny týchto protokolov neboli všeobecne prijaté medzi ostatné implementácie. IRC 2.10 je najviac používané na sieti IRCnet. IRC protokol bol rozšírený Microsoftom v roku 1998 jeho IRCX protokolom, ktorý rieši mnoho tradičných problémov, ktorým čelila celá generácia IRC sietí, spolu s niektorými funkciami, o ktorých si väčšina používateľov myslela, že „predbieha svoju dobu“. Hoci bolo publikovaných mnoho noriem IRC protokolov, neexistuje žiadna oficiálna norma, takže protokol ostáva dynamický. V skutočnosti žiaden klient a veľmi málo serverov sa striktne odvoláva na vyššie uvedené RFC.
Kým sú si protokoly klient-server aspoň funkčne podobné, protokoly server-server sa značne odlišujú (TS5, P10 a ND/CD sú osobitne značne používané a nekompatibilné serverové protokoly) a spôsobujú, že je veľmi komplikované prepojiť dve osobitné implementácie IRC servera. Existujú servery používané ako „mosty“, ktoré pomáhajú spojiť, napríklad, servery 2.10 so servermi TS5), ale tieto často sprevádzajú obmedzenia, ktoré časti každého protokolu majú byť použité a nie sú príliš používané v praxi.
V prvých formách IRC nemalo toľko vlastností, aké má dnes, napr. mená kanálov a operátori na kanáloch. Kanály boli očíslované -- napríklad kanál 4 a kanál 57 -- a téma kanála popisovala druh konverzácie, ktorá sa práve konala na kanále. Odtiaľ pochádza pamiatka, že pri pripojení sa na kanál 0 je klient prinútený, aby opustil všetky kanály, na ktorých práve je: „KANÁL 0“ je pôvodný príkaz pre opustenie aktuálneho kanála.
Prvá hlavná zmena v IRC verzie 2.5 bola pridanie pomenovaných kanálov -- „+kanály“, tieto boli neskôr vo verzii 2.7 vymenené za „#kanály“, numerické (číselné) kanály boli úplne odstránené a bol implementovaný ban (zákaz prístupu) na kanál. irc2.8 pridalo „&kanály“, ktoré existovali len na aktuálnom (lokálnom) serveri a nie na celkovej sieti IRC a „!kanály“, ktoré tieto boli teoreticky bezpečné proti útoku, kde mohol používateľ exploitnúť (zneužiť dieru v systéme) kanál pri netsplite, a je to základné vydanie, od ktorého sú odvodené skoro všetky implementácie.
Významné verzie založené na 2.8 obsahujú:
2.8.21+CS a 2.8/hybrid sa naďalej používa na EFnete s ircd-ratboxom (odnož z 2.8/hybrid), ktorý bol v roku 2004 najobľúbenejší.
Undernetový IRC server, ircu, je jeden z mála serverov, ktorý nebol odvodený z irc2.8, ktorý je založený na originálnom ircd; bol odvodený z kódu irc2.7.
Mnoho moderných IRC serverov bolo napísaných odznova, ako csircd (tiež z Comstud), ConferenceRoom, Microsoft Exchange Chat Service a IRCPlus/IRCXPro.
Kanály
Základný komunikačný prostriedok na nadviazanie IRC relácii je kanál. Všetky kanály na serveri je možné zobraziť príkazom /list.
Na kanály sa môžu používatelia pripojiť a potom posielať správy, ktoré sú potom prenášané k ostatným používateľom na tom istom kanáli. Kanály, ktoré sú dostupné po celej sieti IRC, majú prefix „#“, zatiaľ čo tie, čo sú na lokálnom serveri, môžu použiť „&“. Medzi ostatné (neštandardné) typy kanálov patria „+“ kanály-"bez módov", kanály bez operátorov a kanály „!“, forma timestamped (s časovou pečiatkou) kanálu na obyčajne non-timestamped (bez časovej pečiatky) sietiach.
Módy
Používatelia aj kanály môžu mať módy, ktoré predstavujú ich atribúty. Módy sú reprezentované jednopísmenovou skratkou, takže sa dajú jednoducho za sebou zreťaziť. Napríklad používateľský mód „i“ znamená neviditeľný (Nemôžete povedať, či daný neviditeľný používateľ je na kanáli, ak nie ste na tom istom kanáli). Pri móde záleží na tom, či je použitý pri kanáli alebo pri používateľovi.
Módy môžu mať tiež parametre, napríklad mód k, ktorý určuje kľúč ku kanálu.
Nastavovanie módov prebieha pomocou príkazu mode. Pre pridávanie resp. uberanie módu sa používajú symboly + resp. -.
Klienti
mIRC je vo všeobecnosti považovaný za najpopulárnejšieho IRC klienta pre Windows. S príchodom klientov ako napríklad Bersirc, KVIrc, Trillian, Miranda IM a X-Chat začína mať väčšiu konkurenciu. Veľa ľudí však stále používa mIRC hlavne kvôli existencii mnohých skriptov pre tohto klienta.
ircII je jedným z prvých Unixových irc klientov, ale jeho používateľská základňa sa zmenšila s príchodom klientov ako ircII-EPIC, BitchX, irssi, X-Chat, atď. V prostredí KDE existuje klient s názvom Konversation.
Najrozšírenejšie klienty pre Mac OS X sú Ircle a Colloguy.
Na OS X je možné spustiť väčšinu Unixových klientov. Nedávno vyšla špeciálna verzia X-Chatu pre OS X systémy Aqua.
ChatZilla je Mozilla Firefox IRC klient.
Opera má taktiež zabudovaného IRC klienta.
Breskul
Breskul je vrch v pohorí Čornohora v juhozápadnej časti Ukrajiny na hranici medzi Zakarpatskou a Ivanofrankivskou oblasťou. Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi vrcholmi Hoverla na severozápade a Požyževska  na juhovýchode. Severovýchodne svahy vrchu klesajú do údolia rieky Prut, juhozápadne do údolia potoka Hoverla.
Neville Godwin
Neville Godwin (* 31. január 1975) je bývalý juhoafrický profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre.
Internet Relay Chat
Klienti
Framework vytvorený na začlenenie IRC do rôznych aplikácií ako hry sa nazýva LibIRC, hoci je stále vo vývoji.
Boty
Existuje veľké množstvo automatizovaných klientov, nazývaných boty. Prvého bota napísal Greg Lindahl a fungoval ako multiplayerová verzia hry Wumpus, ale moderné boty sa využívajú najmä na prideľovanie operátorských privilégií (kontrolovanie kanála a rýchle reagovanie v prípade porušovania jeho pravidiel), na otravovanie používateľov (zaplavovaním používateľov rôznymi správami), na odpovedanie opakovaných otázok používateľov, na poskytovanie pomoci, keď nie sú prítomní operátori kanála alebo slúžia ako stále kontaktné body pre výmenu informácií (odkazovač, prenos súborov, atď.). V súčasnosti najpopulárnejšie boty sú Eggdrop a EnergyMech.
Moderné IRC služby sú implementované využitím botov. Boty sú dôležitou súčasťou správy kanálu. Využívajú sa na blokovanie používateľov, udržiavanie operátorov, udržiavanie témy kanálu atď.
Bouncery
Program, ktorý beží na serveri ako daemon a funguje ako perzistentný proxy server, sa nazýva bouncer. Jeho úloha je zabezpečiť spojenie na IRC server, tváriac sa ako spojovací článok medzi serverom a pripájajúcim sa klientom. Ak klient stratí sieťovú konektivitu, bouncer archivuje všetky správy pre neskoršie doručenie. Najpopulárnejšie bouncery sú muh, psyBNC, shroudBNC a ZNC. Muh je určený len pre jedného používateľa, zatiaľ čo psyBNC, shroudBNC a ZNC podporujú viac používateľov. shroudBNC a ZNC ponúka navyše správu používateľských účtov cez webové rozhranie.
1737 Severny
1737 Severny je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 13. októbra 1966.
Yrjö Väisälä
Yrjö Väisälä (* 6. september 1891, Kontiolahti, Fínsko - † 21. júl 1971, Rymättylä, Fínsko) bol fínsky astronóm a fyzik. Je známy predovšetkým vďaka veľkému počtu objavených asteroidov a vďaka svojej práci v optike. Zaoberal sa však aj geodéziou a optickou metrológiou. Bol tiež aktívnym podporovateľom esperanta.
Jeho bratia boli tiež známi vedci - Kalle Väisälä bol matematik a Vilho Väisälä meteorológ.
Karol Bund
Karol Bund (* 4. jún 1869, Banská Bystrica - † 16. máj 1931, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský lesný inžinier.
Jeho otec bol Emanuel Bund a matka Žofia Ingrubenová.
Životopis
Roku 1890 absolvoval štúdium na lesníckom odbore Baníckej a lesníckej akadémie v Banskej Štiavnici. Od 1891 pôsobil na riaditeľstve štátnych lesov v Banskej Bystrici, 18951899 na Ministerstve pôdohospodárstva v Budapešti, ministerský radca, tajomník Krajinského lesníckeho spolku, 18991923 redaktor Erdészeti Lapok, kde publikoval odborné články o zalesňovaní a o lesnom školstve. Vydal objemové tabuľky, publikácie o lesnom hospodárstve a o hospodárskej úprave lesov. Propagátor ochrany lesov, zaslúžil sa o štátny dozor nad všetkými lesmi.
Stříbrnice (okres Přerov)
Stříbrnice je obec ležiaca v okrese Přerov. Ich katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Jaroslav Walter
Jaroslav Walter (* 5. január 1939, Sobědraž – † 20. jún 2014, Bratislava) bol český hokejový útočník a hokejový tréner.
Bol trénerom slovenských hokejových klubov Slovan Bratislava a Dukla Trenčín, československej a českej hokejovej reprezentácie. Za významný prínos slovenskému ľadovému hokeju mu bol roku 2004, v rámci osláv 75. výročia organizovaného hokeja na Slovensku, udelený Zlatý odznak SZĽH.
Kiviovité
Kiviovité (Apterygidae) je čeľaď z radu pštrosotvaré, skupiny kazuáre, s jediným rodom kivi (Apteryx). V niektorých systémoch sa považujú za samostatný rad kiviotvaré/kivi (Apterygiformes).
Nelietavé kivi majú robustné telo pokryté mäkkým perím ktoré pripomína srsť, a dlhý, tenký zakrivený zobák. Kivi majú slabý zrak, ale sluch a čuch sú veľmi citlivé, takisto ako hmat, ktorého orgánom je koniec zobáka. Chvost nemajú. Na rozdiel od ostatných veľkých nelietavých vtákov majú kivi na každej nohe po štyri prsty. Tieto nočné vtáky sa vyskytujú iba na Novom Zélande.
Jednota mládeže
Jednota mládeže môže byť:
Slovácko
alt=Mapa Moravského Slovenska|náhľad|Mapa Slovácka. Oblasť Slovácko - na základe dialektu (Východomoravská nářeční skupina, Slovácká podskupina) Slovácko (iné, skôr staršie názvy [české aj slovenské]: Moravské Slovensko/moravské Slovensko, Moravské Slovácko/moravské  Slovácko ) je národopisná oblasť južnej Moravy juhovýchodne od Brna na hraniciach so Slovenskom. Jej obyvatelia sa nazývajú Slováci (ženský rod: Slováčka alebo Slovenka) alebo Moravskí Slováci.
Hranice
Prirodzené hranice Slovácka tvorí na severe a severozápade pohorie Ždánický les a Chřiby, na juhovýchode hrebeň Bielych Karpát na moravsko-slovenskej hranici a na juhu tok rieky Dyje. Obsahuje okres Hodonín a okres Uherské Hradiště, zasahuje do okresu Zlín a okresu Břeclav. Delí sa na národopisné podoblasti Luhačovické Zálesí, Moravské Kopanice, Horňácko, Dolňácko, Podluží a Hanácké Slovácko. K Slovácku je po novom priradená aj oblasť Podpálaví v okolí Mikulova, kde došlo po druhej svetovej vojne k odsunu pôvodného prevažne nemecky hovoriaceho obyvateľstva a miestnych chorvátskych usadlíkov.
Dejiny a vzťah k dnešným Slovákom
Dnešné Slovácko v 9. storočí pravdepodobne tvorilo politické jadro Veľkej Moravy. Potom jeho východná časť patrila do Uhorska, dnešná hranica vznikla až v 12. storočí. Ottův slovník naučný (začiatok 20. storočia) celé Slovácko ešte uvádza ako súčasť Slovenska (vtedy chápaného ako územie prevažne obývané Slovákmi). Aj Masarykův slovník naučný (1932) ešte uvádza moravských Slovákov explicitne ako súčasť Slovákov. Rovnako napr. českí vedci F. Trávníček (Dialektologická mapa moravská s prílohou Moravská nářečí 1926) a Vážný (1935 a detto v jeho texte v Slovenskom náučnom slovníku 1932) zaraďovali slovácke nárečia pod slovenské nárečia, nie pod české nárečia. Po druhej svetovej vojne sa už moravskí Slováci obyčajne uvádzajú ako súčasť českého národa.
Pokus o pripojenie Slovácka k Slovenskému štátu
Podrobnejšie informácie o žiadosti združenia Národopisná Morava sú uvedené v článku Veľké Slovensko.
Schéma podoblastí Slovácka
Členenie Slovácka prešlo za posledné storočie významným vývojom. Zmeny súviseli predovšetkým s rozvojom národopisných poznatkov. Rozdelenie na podoblasti je založené na odlišnostiach typu krajiny, bývalého spôsobu života, poľnohospodárstve, pôvodu obyvateľov, nárečí, ľudovej hudby, pôvodnej ľudovej architektúry a podobne. Významným prvkom sú kroje.
Dnes prevažuje nasledujúce členenie. Slovácko sa delí na 7 podoblastí vrátane Podpálaví. Podstatnú časť tvori Dolňácko, ktoré sa delí na 4 časti.
Nižné Ružbachy
Nižné Ružbachy sú obec na Slovensku v okrese Stará Ľubovňa.
Vodné toky
Cez obec preteká rieka Poprad, potok Rieka nazývaný aj Ružbašanka. Znamy je aj malý potôčik Rongľond.
Názov
Vývin názvu obce
Maďarsky: Alsózúgó
Nemecky: Unter Rauschenbach
Dejiny
Obec je prvýkrát písomne doložená roku 1286 v metácii dediny Hniezdne. Založená bola na nemeckom zákupnom práve. Od r. 1272 do roku 1279 bola majetkom podolínskeho šoltýsa Henrika, ktorý ho roku 1303 so šoltýskymi výsadami daroval svojej sestre Hildegunde. Nižné Ružbachy boli staršou slovenskou osadou, ktorá prebrala nemecké právo. Pravdepodobne koncom 13. stor. Nižné Ružbachy spustli alebo sa vyľudnili za nepokojov na hornom Spiši. Darované nemecké právo malo prispieť k ich znovuobnoveniu. O existencii osady sa dozvedáme aj z prvého variantu súdobého odpisu listiny Žigmunda z roku 1408, ktorý ju ako majetok hradného panstva Ľubovňa daroval Imrichovi z Perína. Od roku 1412 do roku 1772 bola v zálohu Poľska. Podľa úradného popisu kráľovských majetkov, ktorý nariadil poľský snem roku 1562-63, platila ročne 40,22 fl. daní. Od roku 1755 do 1. pol. 19. stor. tu pôsobila papiereň, ktorá vyrábala papier veľmi dobrej kvality. Z majstrov tejto papierne sú známi: Ján Matavovský, ktorý tu pracoval pravdepodobne od roku 1759 do roku 1802, Tomáš Neumann (od roku 1811) a okolo roku 1820 bol papierenským majstrom Tomáš Hoffman. Koncom 18. stor. bolo v obci plátennícke bielidlo. Roku 1828 mala obec 120 domov.
Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, chovom dobytka a spracovaním ľanu. V obci boli 2 mlyny. Po roku 1918 sa zamestnanie obyvateľstva nezmenilo. 24. júla 1932 bolo v obci založené Potravné druž­tvo, ktoré sa 30. novembra 1951 zlúčilo s Jednotou OSD.
Počas SNP v okolí obce operovali partizánske skupiny. Obec bola oslobodená 25. januára 1945. Vo voľbách 1946 zvíťazila DS, z 392 hlasov získala 381, KSS 7 a Strana slobody 1 hlas. JRD založené roku 1975 bolo pripojené k JRD Podolínec. Po roku 1945 bola v obci zavedená elektrická sieť (1946),verejné osvetlenie (1957), miestny rozhlas (1958), postavené nové rodinné domy, kultúrny dom (1952), budova MNV (1961), požiarna zbrojnica (1962), materská škola (1970), miestne komunikácie, chodníky, ovčia farma, čistička odpadových vôd (1992) a ďalšie stavby.
Uvedením železničnej trate Podolínec - Plaveč do prevádzky roku 1966 získala železničné spojenie.
Obyvateľstvo
Vývoj populácie:
Pomníky
Pomník E. Korponaya, postavený v roku 1956.
Školstvo
Pôvodne sa v tejto obci nachádzali dve školy. Teraz je jedna z nich už len pamiatkou pre tých, ktorí v nej prežili svoje detstvo ako študenti. Táto budova stále stojí, ale je prínosom už len pre skautov. Nachádza sa v nej knižnica, ping-pongáreň, lekárska ambulancia, volebná miestnosť. V druhej budove školy sa stále učí.
Občianska vybavenosť
V Nižných Ružbachoch bol otvorený dom kultúry Nižných Ružbách.
Doprava
Dedinka Nižné Ružbachy je križovatka ciest. Nachádza sa medzi Starou Ľubovňou, Podolíncom a Vyšnými Ružbachami. Preprava - cestná - železničná
Šport
hasičský šport, pin-pong, hokej, futbal, voleyball, handball, biliard, stolny futbal, splavovanie.... Každý rok sa tu konajú Ružbašské Jakuboviny, ktoré su známe hrou futbalu a kopaním jedenástok.
Free Bird
„Free Bird“ je jeden z najväčších hitov americkej rockovej skupiny Lynyrd Skynyrd, ktorý bol oficiálne vydaný v roku 1974.
V plnej štúdiovej verzii nahrávka začína gospelovo znejúcim organom, podmazom akoby voľných variácií hry na slide gitaru so spevom vo verziách pripomínajúcim pomalý song v štýle južanského rocku, v druhej časti pieseň graduje pritvrdeným parafrázovaním refrénu do hardrockového duelu dvojice sólových gitár, ktorý bol časopisom Guitar World ohodnotený ako tretie najlepšie gitarové sólo všetkých čias.
Rozhlasová stanica BBC Radio 2 vyhlásila skladbu „Free Bird“ za najlepšiu rockovú skladbu, ktorú podľa jej hodnotení predstihla iba pieseň „Stairway to Heaven“ od skupiny Led Zeppelin. Časopis Rolling Stone dal „Free Bird“ na 191. miesto medzi 500 najlepšími piesňami všetkých čias.
Wolffov prešmyk
Wolffov prešmyk je reakcia s prešmykom, ktorá tvorí z α-diazo-ketónu ketén. Táto reakcia bola prvýkrát publikovaná Ludwigom Wolffom v roku 1902.
Prešmyk je katalyzovaný svetlom, teplom, alebo prechodným kovom ako napríklad oxid strieborný. Pri tvorení karbénového intermediátu sa vylučuje dusík. Následný 1,2-prešmyk je kľúčovým krokom v Arndt-Eistertovej syntéze.
Reakcia nemusí nutne prebiehať dohodnutým mechanizmom. Karbénový intermediát sa v niektorých prípadoch nevytvorí. Štúdie mechanizmov sú zamerané na zistenie či je preskupenie spojené s uvoľnením dusíka. Prekvapivé bolo aj zistenie, že karbén sa vytvorí fotochemickou reakciou, ale aj v závislosti od tepelných podmienok.
Príkladom reálneho použitia Wolffovho prešmyku je electrochemický dej v ktorej katalyzátor oxid strieborný je redukovaný na elementárne striebro vo forme monodisperzných nanočastíc (priemer 2-4 nm) ktoré spúšťajú rozpad diazoketónu vytvorením radikálneho katiónu.
1738 Oosterhoff
1738 Oosterhoff je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil H. van Gent 16. septembra 1930.
Gabre
Gabre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
CodeIgniter
CodeIgniter (skratka CI) je open source framework založený na architektúre MVC - Model-view-controller a je určený pre vývoj dynamických webových aplikácií v PHP. Je vyvíjaný americkou spoločnosťou EllisLab spoločne s rozsiahlou komunitou. Prvá verejná verzia frameworku bola vydaná vo februári roku 2006. Posledná stabilná verzia je 3.1.8 z marca 2018 (apríl 2018). Aktuálne je pripravovaná verzia 4, ktorá je však ešte len vo fázy vývoja.
Gabre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
CodeIgniter
CodeIgniter je pod Apache/BSD licenciou.
Veľkým plusom pre CodeIgniter je to, že má veľmi rozsiahlu príručku, kde sú popísané všetky jeho funkcie, ktoré sú tiež vysvetlené na príkladoch, takže to pochopí aj úplný začiatočník v PHP.
Meliatsko-halstattský oceán
Meliatsko-halstattský oceán niekedy tiež označovaný ako Meliatsky oceán bol úzky bazén, tvorený oceánskym typom kôry, ktorý existoval medzi laurázijským kontinentálnym okrajom a blokom Tisy. Rifting oceánu začal v pelsóne, v strednom triase. Oceán existoval do strednej až mladšej jury, 175 - 150 Ma, zrejme do konca oxfordu), pravdepodobne fungoval ako zaoblúková panva. Bol subprovinciou Tethýdy, ktorá do karpatskej oblasti zasahovala z východu. Niektorí autori predpokladajú, že bol súčasťou oceánu Neotethys a nebol samostatným oceánskym bazénom . V období riftingu bol oceán široký až 600 km. Uzavretie oceánu, bolo jedným z prvých prejavov alpínskeho vrásnenia v oblasti Karpát a malo významný vplyv na ich ďalšie formovanie.
Názov Meliatsky oceán bol odvodený z pomenovania obce Meliata v rožňavskom okrese, kde boli objavené metamorfované permské až triasové horniny pôvodne zadelené do gemerika, ktoré v neskoršom období geológovia vyčlenili ako samostatnú jednotku meliatikum. Význam oblasti objavili a ako prví popísali vo viacerých prácach medzi rokmi 1973 a 1985 geológovia Heinz Kozur a Rudolf Mock, najprv v mezozoických jednotkách Vnútorných Západných Karpát a neskôr aj v juvavických príkrovoch Nördliche Kalkalpen.
Anton Buranovský
Anton Buranovský (* 8. september 1932, Richvald) je slovenský dirigent.
Životopis
Roku 1957 absolvoval štúdium dirigovania na VŠMU v Bratislave. Ťažisko jeho činnosti bolo v opere DJGT v Banskej Bystrici, kde v rokoch 1964-1975 pôsobil ako šéfdirigent a začas aj umelecký šéf opery a kde naštudoval aj rad náročných titulov. Pohostinsky dirigoval na viacerých českých operných scénach aj v zahraničí. V Prešove a v Banskej Bystrici usporadúval symfonické koncerty.
Mortain (obec)
Mortain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sláčikové kvarteto (dielo)
Sláčikové kvarteto je hudobné dielo určené pre rovnomenné hudobné teleso.
História
Vznik tohto diela tesne súvisel so vznikom sláčikového kvarteta ako hudobného telesa. O rozvoj hudobnej formy kvarteta sa najviac zaslúžil Joseph Haydn. Na začiatku komponoval kvartety pozostávajúce z piatich častí, no postupne vyvinul typickú štvorvetú štruktúru diela s typickými rysmi každej vety. V takejto podobe ju od neho prevzali aj ďalší skladatelia, Haydn je preto právom považovaný za otca sláčikového kvarteta. Sláčikové kvartety ako prležítostné diela komponoval v období klasicizmu i Mozart. Kvarteto si postupne získalo pozíciu plnohodnotného hudobného diela a ukážky skladateľovho umenia. Beethovenove neskoré kvartetá sú považované za jedny z najlepších diel klasickej hudby vôbec.
Sláčikové kvarteto si zachovalo popularitu i v období romantizmu a tak samozrejme vzniklo množstvo skladieb určených pre toto hudobné teleso. Medzi ich najvýznamnejších tvorcov patrili Schubert, Dvořák a ďalší. Zlomovým dielom bolo originálne Sláčikové kvarteto g-mol od Clauda Debussyho. Najvýznamnejším tvorcom sláčikových kvartetov v 20. storočí bol Béla Bartók. Priniesol tiež mnohé inovácie týkajúce sa nielen obsahu kvarteta, ale i techniky hráčov.
Štruktúra
Sláčikové kvarteto ako hudobné dielo má typicky štyri vety:
Menčul
Menčul je vrch v pohorí Čornohora v juhozápadnej časti Ukrajiny na hranici medzi Zakarpatskou a Ivanofrankivskou oblasťou. Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi vrcholmi Brebeneskul na severozápade a Dzembroňa  na juhovýchode. Juhozápadným smerom vybieha z hory rázsocha klesajúca cez niekoľko nižších vrcholov do údolia Bilej Tisy, opačným smerom vybieha rázsocha smerujúce k vrcholu Stepanec. Severné svahy vrchu spadajú do údolia potoka Kyzja, východne do údolia potoka Dzembroňa, južné do údolia potoka Balzatul a západne do údolia potoka Brebeneskul.
Pinxtonský porcelán
thumb|Pinxtonský porcelán - čajová kanvica Pinxtonský porcelán je označenie pre porcelán, vytvorený Johnom Cokeom a Williamom Billingsleym v Pinxtonu (dedine v anglickom grófstve Derbyshire).
História
V apríli 1806 si Coke vzal Susannu Wilmotovou a výrobu porcelánu udržiaval až do roku 1813 John Cutts, ktorý tu predtým pracoval ako dekoratér. Cokeov záujem prešiel od porcelánu k ťažbe uhlia v Pinxtonu, načo sa celá rodina presťahovala do domu Debdale Hall.
Dedičstvo
O pinxtonský porcelán sa zaujíma skupina ľudí vzniknutá roku 1996. Táto spoločnosť publikuje knihy a tiež organizuje expozície. Čajová kanvica na obrázku vyššie zobrazuje Brookhill Hall, ktorý bol domovom Johna Cokea. Toto dielo patrí do zbierky pinxtonského porcelánu v Derbskom múzeu.
Wolfgang Ketterle
Wolfgang Ketterle (* 21. október 1957, Heidelberg, Nemecko) je nemecký fyzik a profesor fyziky na Massachusettskom technologickom inštitúte (MIT).
V roku 2001 dostal spolu s Ericom Allinom Cornellom a Carlom Edwinom Wiemanom Nobelovu cenu za fyziku za experimentálny dôkaz existencie Boseho-Einsteinovho kondenzátu v zriedených plynoch alkalických atómov a za základný výskum kondenzátov. Je známy aj vďaka svojmu výskumu chladenia atómov na teploty blízke absolútnej nule.
Garos
Garos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hlinsko (okres Přerov)
Hlinsko je obec ležiaca v okrese Přerov. Ich katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Garos
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Literárna jednota
Literárna jednota môže byť:
Zoznam planétok 104251 – 104500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Kostol Navštívenia Panny Márie
Kostol Navštívenia Panny Márie môže byť:
Karol Burda
Karol Burda (*  Slovensko) je lekárnik.
Životopis
Lekárnik v Banskej Bystrici na Dolnej ulici, lekáreň známa pod menom Burdova lekáreň (po 1848), tiež Lekáreň sv. Kríža.
Ján Raphanides
Ján Raphanides (pôvodný zápis: Johannes Raphanides; 🇭🇺; * po 1630, Sedliacka Dubová, Rakúsko, dnes Slovensko† ?) bol protestantský náboženský spisovateľ a kazateľ.
Život
Narodil sa po roku 1630 v Sedliackej Dubovej v rodine kazateľa Juraja Raphanidesa. Od roku 1657 študoval na Universität Wittenberg (zapísaný 19. júna 1657 ), kde vydal tri práce – trakát o dokazovaní existencie duchov (Tracatio pneumatica quaestionis : An existentia spirituum, praecisa infallibili Sacrae Scripturae autoritate, e solo lumine Naturae, evidenter demonstrari possit?, 1659), dišputy o dobrých skutkoch (Disputatio theologica XIV. : De bonis operibus, quam annuente summi numinis favore, 1659) a o obrátení človeka k viere (Disputatio theologica de conversione hominis ab infidelitate ad fidem, 1660). Následne pôsobil ako kazateľ v Pastuchove. 4. apríla 1674 bol mimoriadnym súdom v Bratislave odsúdený na galeje a v máji 1676 v Bakare konvertoval na katolicizmus.
Leitha
Leitha môže byť:
Lev Matematik
Lev Matematik (iné mená: Leon Filozof, Leon Matematik ; * asi 790 – † po 869) bol byzantský filozof, vynálezca, logik; synovec alebo bratranec posledného patriarchu obdobia ikonoklazmu Jána VII. Bol rektorom carihradskej univerzity (Magnaurská škola) v Konštantínopole, učiteľ Konštantína Filozofa. Učil aristotelovskú logiku. Jeho jediným zachovaným dielom sú poznámky obsiahnuté v rukopise Platónových dialógov. Dnes je nazývaný ako "pravý renesančný človek" a „najšikovnejší človek v Byzancii v 9. storočí“.
Najlepší hráč Fortuna ligy 2014
Najlepší hráč Fortuna ligy 2014 bol 5. ročník ocenenia pre najlepšieho futbalistu, hrajúceho v najvyššej slovenskej súťaži. Vyhlásenie sa uskutočnilo 28. marca 2014 v Žiline. Ocenenie pre futbalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s oceneniami Cena Jána Popluhára, Cena Petra Dubovského, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší rozhodca, Cena fanúšikov a ceny pre Najlepšieho futsalistu. S počtom 96 bodov vyhral Viktor Pečovský z MŠK Žilina. Na druhom mieste skončil Ján Vlasko zo Spartaka Trnava a na treťom Juraj Piroska z FK Senica.
Výsledky
Celkovo bodovalo 20 hráčov.
Junkers Ju 52
Junkers Ju 52/3m (prezývané často Tante Ju - teta Ju) bolo 3-motorové dopravné lietadlo, ktoré vyrábala v rokoch 1932 – 1945 firma Junkers.
Vznik a vývoj
Na začiatku 30. rokov 20. storočia bolo jasné, že zvýšenie dopytu po nákladnej leteckej doprave nebude s vtedajšími typmi lietadiel možné uspokojiť. Preto bol Ing. Zindel požiadaný, aby sa ujal vývoja lietadla, poháňaného jedným motorom a ktoré by bolo schopné previezť náklad s hmotnosťou 2 tony na vzdialenosť 800 km. Nový projekt Ing. Zindel začal prepracovaním stroja Junkers W-33, z ktorého vytvoril nový Ju 52. Tak v roku 1930 z továrne firmy Junkers vyšlo nové jednomotorové, dolnokrídle lietadlo určené na prevoz pasažierov alebo tovaru s charakteristickým poťahom z vlnitého plechu. Tento stroj po prvýkrát vzlietol 13. októbra 1930 a bol poháňaný jedným motorom Junkers L.88 s výkonom 800 hp. Počas tohto letu niesol na palube náklad s hmotnosťou 2 tony a doletel s ním na vzdialenosť 1 500 km, čo boli vlastnosti, ktoré v tom čase nemohlo dosiahnuť žiadne iné lietadlo. Od samého začiatku mal tento stroj veľkú perspektívu. Takmer celý nasledujúci rok prebiehali skúšky a boli pokusne inštalované rôzne pohonné jednotky. V tom čase bol jeden kus exportovaný do Kanady a jeden do Švédska. Po zistení nedostatočných výkonov lietadla, poháňaného len jedným motorom bolo pristúpené k inštalácii ďalších dvoch pohonných jednotiek BMW 132A-3, ktoré boli v skutočnosti licenčne vyrábané Pratt & Whitney Hornet. Vývoj Ju 52/3m viedol šéfkonštruktér Ernst Zindel ako nástupcu úspešných dopravných lietadiel W 33 a W 34. Medzi jeho charakteristické črty patril aj poťah vlnitým plechom, ktorý Hugo Junkers použil už počas prvej svetovej vojny. Prvý Ju 52/3m bol dodaný firme Lloyd Aero Boliviano v roku 1932. Počas alpskej medzinárodnej leteckej show, ktorá sa konala 28. júna 1932 bol Ju 52/3m predstavený verejnosti po prvýkrát a zároveň získal prvé miesto v kategórii transportných lietadiel. Firma Junkers Flugzeug und Motorenwerke AG vyrábala Ju 52/3m v továrniach v Dessau, Ascherslebene, Bernsburgu, Halberstadte, Leopoldshalle, Lipsku-Mockau a v Breslavi. Neskôr, na konci roka 1938 bola výroba začatá aj v pražskej továrni Letov a po dobytí Francúzska aj v parížskej továrni Villacoublay. V Nemecku sa na jeho výrobe podieľala aj firma Weserflug a ATG. Do konca vojny ich vyrobili vyše 4 000 ks. Ďalšie boli vyrobené po vojne v Španielsku a Francúzsku. Spolu tak vzniklo 4 845 strojov tohoto typu.
Operačné nasadenie
thumb|right|250px|Junkers Ju 52 na Kréte, 1943.
Po svojom verejnom predstavení v lete 1932 získal Ju 52/3m v krátkom čase povesť pohodlného a bezpečného lietadla. V tom čase sa po prvýkrát objavila jeho prezývka "Tante Ju". Koncom roka 1932 boli prvé Ju 52 dodané Lufthanse, ktorá ich nasadila na najvyťaženejších linkách Berlín – Londýn a Berlín - Rím. Po tom čo sa u Lufthansy osvedčil, objednala ich táto spoločnosť viac než 230 ks. Preto Junkers Ju 52 tvoril v 30. rokoch 20. storočia základ leteckého parku Lufthansy. Onedlho toto lietadlo zakúpilo pre svoje letecké spoločnosti 25 krajín po celom svete. Používaný bol dokonca aj spoločnosťou British Airways a Swiss Air. Pred druhou svetovou vojnou tvoril letecký park Argentíny, Rakúska, Belgicka, Bolívie, Brazílie, Ekvádoru, Fínska, Grécka, Maďarska, Talianska, Peru, Poľska, Portugalska, Južnej Afriky, Španielska, Švajčiarska, Švédska a Turecka. V závislosti od konkrétneho zákazníka boli inštalované rôzne motory a výbavy interiéru. Spomedzi nich boli Ju 52 s motormi BMW 132A/E, Pratt & Whittney Hornet SleG, Pratt & Whittney Wasp S3H1-G, Piaggio PXR, Bristol Pegasus VI a Jumo 205C. Po tom, čo Hitler odstúpil od Versaillskej zmluvy, začala Luftwaffe hľadať vhodné lietadlo pre svoje letecké transportné jednotky a rozhodla sa pre Ju 52. Tak vznikla potreba prekonštruovania Ju 52 na vojenské účely. Prvou takto prekonštruovanou verziou bol Ju 52/3m Sa3, ktorý bol intenzívne používaný na osobnú prepravu, nákladnú dopravu a výcvik pilotov. V roku 1934 bola skonštruovaná prvá skutočná vojenská verzia Ju 52/3m g3e, osadená motormi BMW 132A. Zároveň tvoril Ju 52/3m aj jadro bombardovacích jednotiek dovtedy, dokiaľ neboli v roku 1936 dostupné nové stroje ako He-111, Ju-86 alebo Do-17. Civilná verzia Ju 52/3m sa od vojenskej odlišovala v inštalácii chvostového kolieska, zatiaľčo vojenská verzia mala na jeho mieste pristávaciu lyžu. Táto lyža však spôsobovala problémy pri pohybe na letiskách. Tento problém bol odstránený pri verzii Ju 52/3m g4e. Do roku 1939 bol Ju 52/3m g4e hlavným transportným lietadlom Luftwaffe a väčšina Ju 52/3m g3e bola prebudovaná na tento štandard.
Španielska občianska vojna
thumb|250px|Junkers Ju 52/3m s plavákmi, 1936.
Keď 18. júla 1936 vypukla Španielska občianska vojna, Nemecko začalo neskrývane podporovať tamojších fašistov a na ich podporu vyslali 20 lietadiel Ju 52 a 6 stíhačiek He-51. Skupina Ju 52 bola vedená hauptmannom von Morcau, ktorý velil 42 pilotom. Ich najdôležitejšou úlohou bolo prepravenie 8 899 vojakov, 44 ks poľných diel, 90 ks ťažkých guľometov a 137 ton munície z Maroka do Španielska v septembri 1936. V novembri 1936 bola sformované Légia Kondor, ktorá pozostávala z troch letiek vybavených lietadlami Ju 52/3m g3es. Légia Kondor pozostávala z dobrovoľníkov spomedzi personálu Luftwaffe, ktorí nosili uniformy španielskeho nacionalistického letectva. V rámci légie bol veľmi rýchlo nahradený bombardérmi Do-17E-1 a He-111B-1 a prebytočné Ju 52 boli darované nacionalistickému letectvu, kde získal prezývku "Pava" - "Moriak". Počas tejto vojny bol Ju 52/3m nasadený aj ako bombardér, avšak už v polovici roka 1937 bolo jasné, že na túto úlohu sa nehodí. Koncom 30. rokov 20. storočia boli totiž dostupné len horizontálne bombovnice, preto nemohli byť nainštalované na Ju 52/3m. Priamo v strede lietadla, pod batožinovým priestorom sa totiž nachádzala stredná časť krídla spolu s jeho uchytením a malý priestor medzi týmto uchytením neumožňoval dokonca ani inštaláciu malých 50 kg bômb. Navyše disponoval Ju 52 nízkou rýchlosťou a malou obratnosťou, čo z neho robilo ľahkú korisť pre nepriateľské stíhačky a protilietadlové delostrelectvo. Napriek tomu však vo frankistickom letectve slúžilo viacero Ju 52/3m g4e v jednotke Grupo de Bombardo Nocturno 2-G-22 až do 26. marca 1939, kedy podnikol svoju poslednú bombardovaciu misiu pri nálete na mesto Belmez.
Druhá svetová vojna
thumb|250px|left|Junkers Ju 52 na letisku Samedan, 2007.
Povojnové použitie
thumb|250px|Zrekonštruovaný Junkers Ju 52/3m v americkom múzeu, 2007.
Verzie
thumb|250px|Junkers Ju 52/3m MS s odmínovacím kruhom, 1942.
Technický popis
Junkers Ju 52/3m je trojmotorový samonosný dolnoplošník pre troj až štvorčlennú posádku a devätnásť cestujúcich. Kovová kostra krídla, pevných aj pohyblivých chvostových plôch a trupu, je potiahnutá typickým vlnitým duralovým plechom. Aj krycie plechy motorov sú duralové. Hviezdicové motory umiestnené v gondolách a prednej časti trupu poháňali kovové dvojlisté vrtule, bez meniteľného uhla nábehu. Podvozok bol pevný.
right|300px
Barry Cowan
Barry Cowan (* 25. august 1974) je bývalý britský profesionálny tenista.
1739 Meyermann
1739 Meyermann je planétka s priemerom 8 km, ktorú objavil K. Reinmuth 15. augusta 1939.
Zemplínsky Branč
Zemplínsky Branč (predtým Baranč ) je obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Symboly obce
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté 10. decembra 1997. Na erbe je motív podľa odtlačku pečatidla z 18. storočia.
Erb
V červenom štíte na striebornej nákove stojacej na zlatej pôde na striebornom pni sediaci strieborný zlatovlasý kováč v zlatých nohaviciach, veste a čiapke, ľavicou pridržiavajúci na nákove v strieborných kliešťach zovretý kus zlatého kovu, v zdvihnutej pravici držiaci zlatú rokoväť strieborného kladiva.
Vlajka
Vlajka má podobu siedmich pozdĺžnych pruhov červeného, žltého, červeného, bieleho, červeného, žltého, červeného v pomere 1:2:1:2:1:2:1. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Andrew Planche
Andrew Planche alebo André Planchè, rodený André Blanchet, (asi 1727-1809) bol klenotník, hrnčiar a divadelník. Bol synom francúzskych hugenotských utečencov. Žil v Derby, kde mal najmenej štyri deti (Paul, James, James Burrows - nemanželské dieťa - a William).
Zoznam európskych enkláv
Tento článok obsahuje zoznam európskych enkláv.
Andrew Planche
Životopis
André Blanchet sa narodil 11. marca 1727 alebo 1728 Márii Ann Fournierové a Paulovi Blanchetovi, ktorý bol vtedy obchodníkom s kávou. André bol pokrstený v Ryder Court's Chapel v Soho. 30. júna 1740 bol najatý ako učeň Edwardom Mountenayom, zlatníkom so sídlom na Foster Lane blízko Worshipful Company of Goldsmiths v Londýne. Využil možnosť zmeniť si meno z André Blanchet na Andrew Planche. 22. septembra 1747, na konci svojho sedemročného učňovstva, sa v Kostole sv. Pankráca oženil so Sarah Jonesovou.
Modelovanie a výrobu porcelánu sa naučil od svojho otca, ktorý pracoval v Meißenu. Možno existuje aj spojenie medzi Máriou Ann Fournierovou, Planchetovou matkou, a Louisom Fournierom, modelárom, ktorý pracoval vo Vincenneské a neskôr Chantillské porcelánke. Už vo svojich sedemnástich rokoch mladý Planche v Derby tvoril malé porcelánové výrobky. V roku 1749 pracoval pre Williama Littlera v Longton Hall. Planche môže byť stotožňovaný s Flanchetem, ktorý bol študentom Jean-Clauda Chambellana Duplessise a stal sa známym vďaka svojej práci v porcelánke Chelsea.
Detaily Planchetova života nie sú vždy zaznamenané, ale narodenie jeho synov v rokoch 1751, 1754 a dvoch v roku 1756 sú jasné fakty. Jeho prvý syn, ktorého mal so svojou ženou Sarah, bol pokrstený menom Paul. Druhý dostal meno James, ale zomrel už v decembri 1754, žil len dva mesiace. Paul i James boli pokrstení v derbském Kostole svätého Alchmunda. Roku 1756 boli zaregistrovaní ďalší dvaja synovia, čiže James, nemanželský potomok, ktorého mal Planche s Margaret Burroughdovou, a William, ktorého mal so svojou ženou.
Dohoda z 1. januára 1756 potvrdzuje Planchetovo spojenie spolu s Johnom Heathom a Williamom Duesburym v novej továrni na porcelán, založené na Nottingham Road, z ktorej sa neskôr stala Royal Crown Derby Porcelain Company. Tri spoločníci sa dohodli na „spolupráci ako v umeleckej výrobe anglického porcelánu, tak v nákupu a predaju všetkých druhov tovaru súvisiaceho s umením výroby porcelánu“.
Avšak na konci toho istého roku Planche opustil Derby a vrátil sa do Londýna, aby prijal svoju bývalú prácu klenotníka v strýcove spoločnosti Anthony Planche & Co vo Westminsteru. V roku 1764 si zmenil priezvisko na Floor, čím chcel začať novú kariéru ako komediant v divadelnej spoločnosti v Yorku. S touto spoločnosťou precestoval v lete Severnej Anglicko. Roku 1768 sa stal suflérom v Old Orchard Street Theatre v meste Bath, kde zostal celých 41 rokov. Zomrel v januári 1809 v Bath a bol pochovaný v Kostole sv. Jakuba tamtiež.
Rodina
Andrého brat Jacques bol hodinár vyškolený v Ženeve. Stal sa asistentom Benjamina Vulliamyho, ktorý využíval derbyjský porcelán do niektorých svojich hodín. Jacquesov syn James Planché sa stal dramatikom a od londýnskej College of Arms získal titul Somerset Herald.
Dielo
Výnimočná kvalita porcelánu vytvoreného vo francúzskom štýle bola základom pre rozvoj výroby derbyjského porcelánu. Aj keď je dnes prevedenie figurín so suchým okrajom pripisované Agostini Carlinimu, je Planchetův príspevok derbyjskému porcelánu významný.
Hrabůvka (okres Přerov)
Hrabůvka je obec ležiaca v okrese Přerov. Ich katastrálne územie má rozlohu a žije tu  obyvateľov ().
Tokamak
Tokamak je typ fúzneho reaktora. Slovo pochádza z ruského токамак, čo je skratka výrazu "тороидальная камера в магнитных катушках" //. Význam doslovného prekladu je toroidná komora v magnetických cievkach .
thumb|Magnetické polia v tokamak-u
Princíp
Cieľom je vytvoriť prstenec plazmy s teplotou mnoho miliónov stupňov, čím by sa naštartovala jadrová fúzia. Plazma je ionizovaná, preto sa dá udržovať v tvare prstenca za pomoci silných magnetických cievok. Ďalšie alebo tieto isté cievky sa súčasne dajú použiť na odoberanie vyrobenej energie.
Použitie
Perspektívne sa uvažuje o použití tokamaku ako bezpečnej jadrovej elektrárne. Problém je, že zatiaľ všetky postavené exempláre spotrebujú viac energie ako vyrobia.
Gajan (Ariège)
Gajan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 290 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morville (Manche)
Morville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hugo Burger
Životopis
Pôsobil v lekárni Lekárňa ku "Vykupiteľovi" (založená 1561) na Dolnej ulici v Banskej Bystrici.
Ronnie Walter Cunningham
Ronnie Walter „Walt“ Cunningham (* 16. marec 1932, Creston – † 3. január 2023, Houston ) bol americký astronaut, stíhací pilot, fyzik, podnikateľ a investor. V roku 1968 letel do vesmíru na palube kozmickej lode Apollo 7 vo funkcii pilota lunárneho modulu, ale lunárny modul nebol pri tomto lete použitý. Bol tretím civilistom (po Neilovi Armstrongovi a Elliotovi Seeovi) medzi astronautmi NASA.
Mladosť, vzdelanie a vojenská kariéra
Walter Cunningham sa narodil 16. marca 1932 v Crestone v americkom štáte Iowa. V roku 1950 absolvoval strednú školu Venice High School v Los Angeles v Kalifornii.
Po skončení strednej školy študoval na Santa Monica College, až kým v roku 1951 nenastúpil do amerického námorníctva a v roku 1952 začal letecký výcvik. V rokoch 1953 až 1956 slúžil ako stíhací pilot v Zbore námornej pechoty USA, pričom ako nočný stíhací pilot absolvoval 54 misií v Kórei. Keď Cunningham pôvodne odchádzal do Kórey, stále prebiehali rokovania o prímerí a dohoda o prímerí bola podpísaná tesne pred jeho príchodom. Od roku 1956 do roku 1975 bol v zálohe námornej pechoty a nakoniec odišiel do dôchodku v hodnosti plukovníka (colonel).
Používal prezývku Walt a oženil sa s Lo Ellou Irbyovou z Norwalku v Kalifornii a mal dve deti, Briana a Kimberley. Walt a Lo Ella sa nakoniec rozviedli.
Kariéra v NASA
thumb|left|170px|Walter Cunningham v deň štartu misie [[Apollo 7, 11. október 1968]]
V októbri 1963 sa Cunningham stal jedným z tretej skupiny astronautov vybraných NASA. Keďže ich bolo 14, nazývali sa The Fourteen. Dňa 29. septembra 1966 NASA zverejnila zloženie posádky misie Apollo 2 (AS-205), ktorá mala byť druhým pilotovaným letom kozmickej lode Apollo Block I na obežnej dráhe Zeme. Za veliaceho pilota bol určený Walter Schirra (prezývaný „Wally“), senior pilotom sa stal Donn Eisele a pilotom Walter Cunningham. Nakoniec sa už 15. novembra rozhodlo, že ďalší let Apolla Block I je nadbytočný a ruší sa. NASA o týchto skutočnostiach informovala verejnosť 22. decembra s tým, že Schirra, Eisele a Cunningham prešli do záložnej posádky Apolla 1 (AS-204). Všetky tieto plány nakoniec úplne zmenil 27. január 1967, kedy sa konala predletová skúška v rámci príprav na misiu Apollo 1 (AS-204), ktorej štart sa plánoval na 21. februára 1967. Astronauti Gus Grissom, Edward White a Roger Chaffee boli počas skúšky vo vnútri kabíny kozmickej lode Apollo Block I, ktorá sa nachádzala na vrchole nosnej rakety Saturn IB na štartovacom komplexe 34 na Cape Kennedy. V dôsledku chyby na kabeláži kabíny preskočila iskra, ktorá v atmosfére tvorenej čistým kyslíkom spôsobila požiar, pri ktorom všetci traja astronauti zahynuli. Program Apollo sa musel pozastaviť a prehodnotiť. Kozmická loď Apollo Block I tak do vesmíru nikdy neletela a namiesto toho sa rozhodlo, že sa prepracuje a zdokonalí verzia Block II, ktorá potom aj lietala okolo Zeme a k Mesiacu. Krátko po nehode Apolla 1 riaditeľ operácií letových posádok Deke Slayton požiadal Schirru, Eiseleho a Cunninghama, aby po obnovení programu uskutočnili prvý pilotovaný let kozmickej lode Apollo, čiže tentokrát už s verziou Block II.
thumb|Cunningham v interiéri veliteľského modulu počas letu Apollo 7, 20. október 1968