cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Horská republika
Zánik
Horská republika bola počas Ruskej občianskej vojny niekoľkokrát napadnutá bielogvardejcami generála Denikina, ktorý jej nezávislosť neuznával a stále jej územie považoval za súčasť Ruska. Boje s bielymi skončili v januári 1920, keď bol Denikin porazený jednotkami 11. červenej armády. Obyvatelia Kaukazu spočiatku vítali červenoarmejcov ako mierotvorcov, ale tí taktiež neuznali ich nezávislosť. V júni 1920 bola Horská republika okupovaná Červenou armádou a pripojená k sovietskemu Rusku. Predstavitelia tejto krajiny potom boli nútení emigrovať (S. Šámil potom v roku 1924 v Nemecku spoluzaložil a viedol "Výbor pre nezávislosť Kaukazu"). V januári 1921 bola boľševikmi zriadená Horská autonómna sovietska socialistická republika ako súčasť RSFSR.
Binárna sčítačka
Binárna sčítačka (iné názvy: dvojková sčítačka, (binárny) sumátor, sčítačka) je kombinačný logický obvod, realizujúci sčítanie čísel, reprezentovaných v dvojkovej číselnej sústave. Tvorí dôležitú súčasť aritmeticko-logickej jednotky (ALU) centrálneho procesora (CPU) počítača.
V prípade použitia dvojkového doplnkového kódovania záporných čísel sa dá sčítačka veľmi jednoducho rozšíriť na sčítačku-odčítačku.
Polovičná sčítačka
náhľad|Polovičná sčítačka z hradiel [[hradlo XOR|XOR a AND]] Polovičná sčítačka (iné názvy: neúplná sčítačka, polosumátor ; 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) realizuje sčítanie dvoch jednociferných binárnych čísel. Vstupom sú dva jednobitové sčítance (A, B). Výstupom je jednobitový súčet (S) a jednobitový príznak prenosu do vyššieho rádu (C, z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿).
Polovičná sčítačka odovzdáva ďalej príznak prenosu do ďalšieho rádu, sama však nedokáže spracovať prenos z predchádzajúceho rádu. Nestačí preto na realizáciu viacbitového sčítania.
Booleovský zápis:
Pravdivostná tabuľka polovičnej sčítačky:
Úplná sčítačka
Úplná sčítačka (iné názvy: plná sčítačka, úplný sumátor, plný sumátor; 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) realizuje sčítanie dvoch jednociferných binárnych čísel s pripočítaním prenosu z predchádzajúceho rádu. Vstupom sú tri jednobitové sčítance: A, B, Ci (Ci z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿). Výstupom je jednobitový súčet (S) a jednobitový príznak prenosu do vyššieho rádu (Co, z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿).
Úplnú sčítačku je možné zložiť z dvoch polovičných sčítačiek a hradla OR (pozri obr.). Hradlo OR je navyše možné bez vplyvu na funkčnosť nahradiť hradlom XOR, nakoľko kombinácia vstupov (1, 1), pri ktorej by sa ich výstup líšil nemôže v prípade sčítania nastať (buď nastane prenos iba v prvej polovičnej sčítačke, alebo iba v druhej). Na vytvorenie úplnej sčítačky tak stačia 2 typy hradiel, čo je praktické pri ich realizácii.
Úplné sčítačky je možné zreťaziť vedľa seba (výstup Co jednej sčítačky prepojiť so vstupom Ci ďalšej) a realizovať tak sčítanie viacbitových čísel (pozri nižšie).
Booleovský zápis:
Pravdivostná tabuľka úplnej sčítačky:
Paralelné sčítačky
Paralelná sčítačka je kombinačný obvod, realizujúci sčítanie viacbitových binárnych čísel.
Sčítačka s propagáciou prenosu
náhľad|4-bitová sčítačka s propagáciou prenosu. Doba ustálenia obvodu je 2 × 4 = 8 čiastkových hradlových oneskorení.
N-bitová sčítačka s propagáciou prenosu alebo sčítačka so sériovým prenosom (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skr. RCA) vznikne jednoduchým zreťazením N úplných 1-bitových sčítačiek, prepojením výstupu Co úplnej sčítačky n-tého bitu so vstupom Ci sčítačky (n+1). bitu (pozri obr.). Vstupom výslednej N-bitovej sčítačky sú potom dve N-bitové čísla (+ prípadný prenos z predchádzajúceho rádu), výstupom je ich súčet, široký N+1 bitov (N bitov + prenos). Názov je odvodený z princípu – príznak prenosu sa odovzdáva (propaguje) z jedného bitu do druhého.
Sčítačka s propagáciou prenosu je jednoduchá na návrh a realizáciu a teoreticky je rozšíriteľná na ľubovoľný počet bitov. Má však zásadnú nevýhodu: s rastúcou šírkou (a teda počtom zreťazených úplných sčítačiek) priamo úmerne narastá celkové oneskorenie (doba ustálenia) výsledného obvodu. Signál prenosu prechádza v každej úplnej sčítačke dvoma hradlami, takže korektný súčet sa na výstupe napr. 32-bitovej sčítačky s propagáciou prenosu objaví s oneskorením až 64 čiastkových hradlových oneskorení, čo by mohlo výrazne obmedzovať priepustnosť (maximálny možný počet sčítaní za jednotku času) sekvenčného zariadenia, využívajúceho takýto typ sčítačky. Toto obmedzenie viedlo k snahe navrhnúť N-bitové sčítačky s menším oneskorením.
Sčítačka s predikciou prenosu
náhľad|4-bitová sčítačka s predikciou prenosu
Sčítačka s predikciou prenosu (iné názvy: sčítačka s predvídaním prenosu, sčítačka so zrýchleným prenosom ; 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skr. CLA) je N-bitová binárna sčítačka, schopná vypočítať súčet v kratšom čase (v jednotkách hradlového oneskorenia) než sčítačka s propagáciou prenosu (RCA). Pri RCA musí každá čiastková 1-bitová sčítačka „čakať“ na korektný príznak prenosu od sčítačky predchádzajúceho bitu. Pri CLA sú (zjednodušene povedané) všetky prenosy medzi rádmi vypočítané súčasne – kombinačným obvodom, nazývaným jednotka predikcie prenosu (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, skr. LCU).
Nevýhody:
BCD sčítačky
náhľad|Bloková schéma 4-bitovej BCD sčítačky zloženej z dvoch binárnych sčítačiek a pomocnej logiky náhľad|Schéma 4-bitovej BCD sčítačky z konkrétnych TTL obvodov z rodiny 7400 Pre sčítavanie čísel reprezentovaných v BCD kódovaní, kde je každá desiatková cifra reprezentovaná samostatnou štvoricou bitov, je možné použiť obvod zložený z dvoch 4-bitových úplných binárnych sčítačiek a pomocnej logiky.
Prvá sčítačka binárne sčíta 4-bitové BCD sčítance, pričom pokiaľ je ich súčet ≤ 9, je už jej výstupom platná BCD reprezentácia výsledku. Ak je hodnota súčtu > 9, je k nemu potrebné (v modulo 16 aritmetike) pripočítať hodnotu 6 (a indikovať prenos do vyššieho rádu, Co), aby výsledok znova binárne reprezentoval príslušnú desiatkovú cifru súčtu. Toto pričítanie zabezpečuje druhá 4-bitová sčítačka, ktorá má ako jedného sčítanca výstup prvej sčítačky a ako druhého buď hodnotu 0 (00002) alebo hodnotu 6 (01102), pričom prepínanie týchto dvoch hodnôt zabezpečuje pomocná hradlová logika, dekódujúca výstupy prvej sčítačky.
Napr.:
Integrované obvody
Medzi bežné TTL/CMOS integrované obvody realizujúce binárne sčítačky patria:
Ekvivalenty uvedených obvodov aj ľubovoľné vlastné účelové obvody sčítačiek je dnes možné pohodlne používať aj vo forme komponentov pre programovateľné hradlové polia.
Vrtné jadro
thumb|right|200px|Vrtné jadrá. Vrtné jadro je teleso valcovitého tvaru, tvorené vzorkou horniny, získané z geologického vrtu. Získava sa vŕtaním „na jadro“ sústavou vrtných tyčí s karbidovou alebo častejšie diamantovou korunkou do rôznych hĺbok zemskej kôry. Priemer jadra sa zmenšuje s narastajúcou hĺbkou vrtu (napr. 0,0 m hĺbka: 117,0 - 95,5 - 76,0 - 58,0 mm: 850,0 m hĺbka). V súčasnosti je preferovaný systém vŕtania „Wire-line“, pri ktorom k získaniu jadra nie je potrebné celú sústavu oceľových tyčí vyťahovať, vytiahne sa len jadrovnica s jadrom. Geologické vrtné jadro by pre dostatočnú interpretáciu malo byť celistvé, neporušené, uložené do drevených alebo plastových debničiek s pozdĺžnymi priečinkami o celkovej dĺžke 3 m.
GIPF projekt
GIPF projekt je séria šiestich úspešných abstraktných doskových hier pre dvoch hráčov. Autorom všetkých hier projektu je Kris Burm. Celá séria je pomenovaná podľa prvej hry GIPF. Všetky hry sa odohrávajú na šesťuholníkovom hracom pláne.
James Robertson
thumb|Armádny tábor v [[Bitka pri Balaklave|bitke pri Balaklave počas Krymskej vojny, 1855. Foto James Robertson & Felice Beato.]] James Robertson (* 1813 - † 1888) bol britský fotograf, rytec klenotov a mincí, ktorý pracoval v oblasti Stredozemného mora, na Kryme a prípadne v Indii. Bol jedným z prvých vojnových fotografov.
Robertson sa začal zaujímať o fotografiu pravdepodobne v Osmanskej ríši r. 1840. V roku 1853 začal fotografovať s britským fotografom Felice Beatom a obaja vytvorili partnerstvo s názvom Robertson & Beato buď v tomto roku, alebo o rok neskôr, keď si Robertson otvoril fotografický ateliér v Beyoğlu v Konštantínopole. Robertson a Beato vzali so sebou Beatovho brata Antónia na fotografickú expedíciu na Maltu v roku 1854 alebo 1856 a do Grécka a Jeruzalema v roku 1857. Rad fotografií tejto spoločnosti vyrobených v roku 1850 sú podpísané Robertson, Beato and Co.. Pravdepodobne "and Co." odkazuje na Antónia.
V roku 1855 Robertson a Felice Beato odcestovali na Balaklavu na Kryme, kde pokračovali vo fotografovaní reportáže z Krymskej vojny po Rogerovi Fentonovi. Nasnímali tiež pád Sevastopoľu v septembri 1855.
Niektoré zdroje uvádzajú, že v roku 1857 obaja, Robertson aj Felice Beato odišli do Indie fotografovať indické povstanie, ale je viac pravdepodobné, že Beato odcestoval sám. V tomto čase Robertson robil fotografie v Palestíne, Sýrii, na Malte a v Káhire s jedným alebo oboma Beatovými bratmi. Roku 1860, potom čo Felice Beato odišiel do Číny, aby fotografoval Druhú ópiovou vojnu a António Beato odišiel do Egypta, Robertson sa nakrátko vrátil s Charlesom Shepherdom späť do Konštantínopolu. Firma Robertson & Beato bola rozpustená v roku 1867, potom, čo vyprodukovala rad vynikajúcich obrazov - včítane niekoľkých pozoruhodných panorám - Malty, Grécka, Turecka, Damasku, Jeruzalema, Egypta, Krymu a Indie.
Robertson sa pravdepodobne vzdal fotografie v roku 1860 a vrátil sa k práci rytca Imperial Ottoman Mint až do svojho odchodu do dôchodku v roku 1881. Zomrel v apríli 1888.
Česko Slovensko má talent
Česko Slovensko má talent je televízny projekt slovenskej TV JOJ a českej Prima TV. Projekt je česko-slovenskou verziou šou Got Talent. Vysiela sa od 29. augusta 2010. V roku 2016 sa vysielala jej šiesta séria.
Formát súťaže
Súťaž sa skladá z niekoľkých častí: náhľad|290x290pixelů|Porotcovia súťaže z roku 2021, z ľava do prava: [[Jakub Prachař, Diana Mórová, Marta Jandová,  Jaroslav Slávik.]]
Fierville-les-Mines
Fierville-les-Mines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3955
NGC 3955 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. decembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Regniowez
Regniowez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 392 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Berkeley (Kalifornia)
Berkeley je mesto na východnom pobreží Sanfranciského zálivu v severnej Kalifornii. Na juhu susedí s mestami Oakland, Emeryville na severe s Albany. Východ mesta tvorí hranicu s Contra Costa County, ktorá kopíruje smer pohoria Berkeley Hills.
V meste sídli Kalifornská univerzita, ktorá je najstaršia zo systému Kalifornských univerzít a národné výskumné stredisko Lawrence Berkeley National Laboratory. Mesto je známe ako jedno z politicky najliberálnejších v krajine, pričom podľa štúdie z roku 2005 bolo tretie. Mesto je známe ako centrum vzdelávania a výskumu, okrem toho sa tu nachádza viacero múzeí a konajú sa festivaly umenia.
Dejiny
Mesto je pomenované po írskom filozofovi Berkeleym. Prví potomkovia Európanov prišli do oblasti v roku 1776. Univerzita bola založená v roku 1868. Počas rokov 1960 a 1970 prekvitalo v meste hnutie Hippies. Študenti miestnej univerzity viedli národné protestné hnutie proti americkej angažovanosti vo vietnamskej vojne a pre mnohých sa mesto stalo symbolom nesúhlasu.
Veda a výskum
Berkley je významným miestom výskumu jadrovej fyziky, v urýchľovači častíc tu boli objavené prvé transurány a podľa mesta bol pomenovaný prvok berkélium.
Iné projekty
.
Mike Johnson (hokejista)
Mike Johnson (* 3. október 1974, Scarborough, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník.
Zoznam vládcov Albánska
Toto je zoznam vládcov vládnucich štátnym útvarom na území Albánska:
Králi/Kniežatá Albánska
Od roku 1961 si trón nárokoval Leka Zogu, syn Zoga I., Albánska republika však roku 1997 v referende odmietlo návrat k monarchii.
NGC 3956
NGC 3956 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Kris Burm
Kris Burm (* 1957 Antverpy, Belgicko) je belgický tvorca doskových hier. Medzi jeho najznámejšie hry patria hry GIPF projektu: GIPF, ZÈRTZ, DVONN, YINSH, PÜNCT a TZAAR. Všetky jeho hry sú abstraktné, s výnimkou hry Dicemaster.
Zoznam matematických článkov/G
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 84 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ga
Gabriel Andrew Dirac · Gabriel Corsan-Avendano · Gabriel Cramer · Gabriel Čeněk · Gabriel Čepčáni · Gabriel Lamé · Gabriel Semanišin · Galileiho transformácie · Galoisova teória · Gama funkcia · Gama rozdelenie · Gaspard Monge · Gaussov integrál · Gaussova krivka · Gaussova veta
ge
Geometria · Geometrická metóda · Geometrická postupnosť · Geometrické rozdelenie · Geometrický priemer · Georg Alexander Pick · Georg Ferdinand Cantor · Georg Friedrich Bernhard Riemann · Georg Nöbeling · Georg Rhaeticus · George Boole · George Dantzig · George Darwin · George David Birkhoff · George Pólya · George Szekeres · Georgi Schischkoff · Georgij Feodosievič Voronoj · Geórgios Pachymeres · Gerald Beresford Whitham · Gerd Faltings · Gerhard Gentzen · Gerhard Mercator · Germund Dahlquist · Gerolamo Cardano
gg
Ggplot2
gi
Gilbert Strang · Gimel · GIMPS · Giovanni Alfonso Borelli · Giovanni Battista Zupi · Giovanni Demisiani · GIPF · Girard Desargues · Giuseppe Colombo · Giuseppe Peano
go
Godfrey Harold Hardy · Goldbachova domnienka · Goniometria · Goniometrická funkcia · Googol · Googolplex · Googolplexplex · Goró Šimura
gö
Gödelova veta · Gödelova veta o neúplnosti
gr
Grace Chisholmová Youngová · Grad (uhol) · Gradient (matematika) · Graf (matematika) · Graf funkcie · Grafová postupnosť · Grahamovo číslo · Gramov-Schmidtov ortogonalizačný proces · Greenova-Taova veta · Greenove identity · Grigorij Alexandrovič Margulis · Grigorij Jakovlevič Pereľman · Gromovov-Wittenov invariant · Grupa (matematika) · Grupa transformácií · Grupoid
Čchun-čchiou
Čchun-čchiou (iné názvy: Jar a jeseň, Jari a jesene, Od jari do jesene) môže byť:
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2000
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2000 boli v poradí 44. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa v meste Wimmis, vo Švajčiarsku od 5.10. jún 2000, za účasti 8 tímov. Vo Švajčiarsku sa konali mužské ME po 9-krát, naposledy v roku 1969. Španielsko sa po 10-krát stalo víťazom turnaja, keď získalo zlato po 14 rokoch.
Filippo Pacini
náhľad|Tento mikroskopický preparát, ktorý vytvoril Pacini v roku [[1854, bol jednoznačne identifikovaný ako vzorka obsahujúca Vibrio cholerae]]
Filippo Pacini (* 25. máj 1812, Pistoia, Taliansko † 9. júl 1883, Florencia) bol taliansky anatóm posmrtne známy ako prvý človek, ktorý v roku 1854 izoloval pôvodcu cholery - Vibrio cholerae. Stalo sa tak o 30 rokov skôr, ako sa to podarilo Robertovi Kochovi, ktorý je dnes všeobecne chybne považovaný za jeho objaviteľa.
Životopis
Narodil sa v chudobnej rodine a získal náboženské vzdelanie v nádeji na biskupský titul, avšak roku 1830 dostal štipendium na zdravotnícku školu, kde študoval medicínu.
Počas niekoľkých rokov sa jeho práca stala známou v celej Európe. V rokoch 1840 - 1843 pôsobil ako asistent geológa a ornitológa Paolo Saviho v Pise a potom pracoval v Ústave anatómie človeka. V roku 1847 začal učiť na gymnáziu vo Florencii. Roku 1849 sa stal predsedom "Istituto di Studi Superiori" na univerzite vo Florencii, kde zostal až do konca svojej kariéry.
Publikoval niekoľko štúdií napríklad o sietnici ľudského oka, o elektrických orgánoch elektrických rýb, štruktúre kostí a mechanike dýchania.
Keď sa v rokoch 1845 - 1846 prehnala Florenciou pandémia cholery, začal sa ňou zaoberať a v roku 1854 ju popísal. Vzhľadom k prevládajúcej teórii o miasmatoch práca nebola uznávaná veľa rokov po jeho smrti.
Nikdy sa neoženil, väčšinu zárobkov minul na starostlivosť o svoje dve chorľavé sestry a 9. júla 1883 zomrel takmer bez peňazí vo Florencii. Roku 1935 boli jeho ostatky prenesené do kostola Santa Maria delle Grazie spolu s ostatkami dvoch ďalších významných anatómov.
Alois Alzheimer
Alois Alzheimer alebo Aloysius Alzheimer (* 14. jún 1864 – † 19. december 1915) bol nemecký psychiater a neuropatológ, spolupracovník Emila Kraepelina, ktorý prvý opísal symptómy ochorenia známeho ako Alzheimerova choroba.
Prvý raz pozoroval chorobu u pacientky v roku 1901 a po jej smrti uverejnil pitevný nález na jej mozgu v roku 1906.
Narodil sa v malom meste Marktbreit v Bavorsku, kde jeho otec slúžil ako notár. Alzheimer navštevoval univerzity v Aschaffenburgu, Tübingene, Berlíne a Würzburgu. Lekársky titul získal v roku 1887 na Würzburgskej univerzite. Nasledujúci rok strávil 5 mesiacov pri duševne chorej žene. Potom nastúpil ako lekár do „Mestského ústavu pre bláznov a epileptikov“ vo Frankfurte (Städtische Anstalt für Irre und Epileptiche). Dekanom ústavu bol Emil Sioli (1852-1922). Spoznal sa tu s ďalším neurológom Franzom Nisslom (1860-1919). Na väčšinu Alzheimerovej neskoršej práce na patológii mozgu sa použila Nisslova metóda strieborného farbenia histologických rezov.
Alzheimer bol spoluzakladateľ a vydavateľ nemeckého časopisu Zeitschrift für die gesamte Neurologie und Psychiatrie (Časopis všeobecnej neurológie a psychiatrie). Nikdy nenapísal knihu, ktorej by dal sám meno. Ochorel vo vlaku do Vroclavu, cestou na univerzitu, kde mu bol udelený titul profesora psychiatrie (1912). Najpravdepodobnejšie dostal streptokokovú infekciu, následne reumatickú horúčku a zlyhali mu obličky. Zomrel na zlyhanie srdca vo veku 51 vo Vroclave v Poľsku.
Bačkov (okres Trebišov)
Bačkov je obec na Slovensku v okrese Trebišov, približne 3,5 km severozápadne od mesta Sečovce.
Dejiny
Prvá písomná správa o Bačkove sa zachovala v listine kráľa Bela IV. z roku 1245 o predaji a ohraničení majetkov Albínova a Techne (Dvorianky). Dedina Bačkov existovala aspoň niekoľko desiatok rokov pred 1245. V 14. storočí obec pozostávala z dvoch sídlisk: Veľký a Malý Bačkov. Od roku 1321 obec vlastnili šľachtici z rodu Bokša, postavili si v nej kúriu a názov obce Bačkov používali v prídomku (počas 15.-17. storočia). Takto vznikla bačkovská vetva rodu Bokša, známa pod maďarským menom Bocskay – Bočkaiovci.
V druhej svetovej vojne bola dedina vypálená a spustošená ustupujúcimi nemeckými vojskami. Odohrala sa tu jedna z rozhodujúcich bitiek na Dargovskom fronte - Bitka na Lúke pri Žarnovčíku (1944). Nemecké vojská boli porazené a ustupovali ďalej na západ.
Symboly obce
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté 30. mája 2003. Na erbe je tradičný poľnohospodársky motív podľa odtlačku pečatidla z roku 1786.
Erb
V zelenom štíte vznášajúce sa strnisko s pravošikmými bočnými stranami, na ňom snop a obrátené cepy - všetko zlaté.
Vlajka
Vlajka má podobu troch pozdĺžnych pruhov zeleného, žltého a zeleného v pomere 1:3:4 Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Alçay-Alçabéhéty-Sunharette
Alçay-Alçabéhéty-Sunharette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Remaucourt (Ardennes)
Remaucourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Alçay-Alçabéhéty-Sunharette
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Remaucourt (Ardennes)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Georgi Schischkoff
Georgi Schischkoff ( * 5. jún 1912, Nova Zagora, Bulharsko – 27. apríl 1991, Wasserburg am Inn, Nemecko) bol nemecký filozof a matematik bulharského pôvodu.
Remaucourt (Ardennes)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 155 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Miroslav Bárdi
Miroslav Bárdi (* 25. február 1949, Veľké Teriakovce) je slovenský maliar. Jeho manželkou je hudobná historička Marianna Bárdiová.
Životopis
Do roku 1971 žil v Čerenčanoch v okrese Rimavská Sobota. Výtvarné vzdelanie získal u akad. maliara Štefana Bazovského a v rokoch 1967 - 1971 na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici (hlavní pedagógovia ak. mal. Štefan Prukner, ak. mal. Stanislav Balko, ak. sochár M.Palko, Klára Kubičková, ak. maliar Dušan Zapletal) a v r. 1983 získal akademický titul PaedDr.
V rokoch 1972 - 2005 pôsobil ako vysokoškolský pedagóg najmä v disciplínach maľba a kresba na Katedre výtvarnej výchovy na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela. Súčasne pracoval v odborných porotách výtvarných súťaží dospelých a všetkých stupňov škôl, viedol výtvarné štúdiá dospelých, venoval sa výtvarnému poradenstvu, uskutočňoval prednášky, besedy a koncepcie výstav na strednom Slovensku. V rokoch 1971 – 1997 žil s rodinou v Banskej Bystrici, od roku 1997 žijú v obci Malachov, kde má maliarsky ateliér. Od roku 2005 tvorí ako umelec v slobodnom povolaní. Je členom Združenia výtvarných umelcov stredného Slovenska a Asociácie slovenského umenia.
Jeho tvorba bola publikovaná v katalógoch k výstavám, v knihách, v tlači, v rozhlase a televízii.
AC polarografia
AC polarografia je polarografická metóda, slúžiaca na analýzu predovšetkým povrchovo aktívnych látok.
Ortuťová kvapková elektróda sa pri tejto metóde polarizuje pomaly rastúcim potenciálom, na ktorý sa superponuje striedavé elektrické napätie s malou amplitúdou. Jednosmerná zložka prúdu pretekajúceho elektródou je potlačená. AC polarogram má tvar hrotu (píku), ktorého maximálna hodnota je priamo úmerná koncentrácii.
Nevýhodou tejto metódy je vysoká hodnota kapacitného prúdu, ktorý je nutné filtrovať.
Makoto
Makoto Šimizu (* 1977, Tokio, Japonsko), viac známy ako Makoto, je japonský drum and bassový hudobník, DJ a herec. Okrem iných charakteristických čŕt Makotovej tvorby, patria aj vplyvy hudby 70. rokov, ako soul, funk, jazz fusion. Tie možno počuť v prevažnej väčšine jeho hudobnej tvorby.
Inšpirovaný albumom Logical Progression od LTJ Bukema a albumom Timeless od Goldieho, začal experimentovať so svojími vlastnými drum and bassovými kompozíciami. Tento jeho jedinečný štýl zaujal LTJ Bukema a jeho vydavateľstvo Good Looking Records, pričom neskôr sa objavil na niekoľkých mix CD LTJ Bukema. Prvý album Makota, Human Elements bol vydaný v roku 2003 a druhý Believe in My Soul v roku 2007. Jeho hudba sa tiež objavila v soundtrackoch videohier Gran Turismo 5 a Tourist Trophy.
Vila Tugendhat
Vila Tugendhat v Brne je ojedinelým dielom nemeckého architekta Ludwiga Miese van der Rohe, ktorý vypracoval v roku 1928, na žiadosť manželov Fritza a Grety Tugendhatových návrh stavby. Vila je označovaná za stavbu, ktorá určila nové miery moderného bývania a patrí k základným dielam svetovej modernej architektúry – funkcionalizmus. Známy je predovšetkým zasklený hlavný obytný priestor so zimnou záhradou. Dom bol vo svojej dobe prevratný z niekoľkých dôvodov:
Stavba je pokladaná za najvýznamnejšie Miesove predvojnové dielo. Autor je považovaný za otca modernej architektúry 20. storočia. Pred hrozbou nacizmu sa tvorca presťahoval do USA, kde od neho pochádza napríklad niekoľko významných budov v Chicagu. Vila Tugendhat sa pokladadá spoločne s nemeckým pavilónom v Barcelone z roku 1929 za najznámejšie príklady tvorby tohto nemeckého architekta.
História budovy
K prvým stretnutiam stavebníka s architektom v Berlíne a k návšteve pozemku došlo v roku 1928. Koncom tohto roka predložil architekt manželom prvý návrh, ktorý sa im veľmi páčil. Onedlho na to autor prezentoval druhý návrh, v ktorom boli hlavné priečelia značne pozmenené, ale dispozícia ostala bez väčších zmien. Je ťažké rozpoznať do akej miery sa na návrhu podieľali manželia Tugendhovi, vplyv toho, že autor súčasne navrhoval aj vystavnícky pavilón v Barcelone, alebo autorova snaha potlačiť podobnosť vily s Le Corbusierovým domom v Garches. V zachovanom návrhu z roku 1929 je hlavné poschodie s obývacou časťou zasklené pásom s 18 vysokými tabuľami skla a 2 metre predsunuté pred prízemné podlažie. V návrhu chýba terasa a schodisko do záhrady. Onedlho bolo k vile navrhnuté aj schodisko, ktoré prerušilo, dovtedy okolo celého suterénu prebiehajúce, pásové okno a boli zmenené aj okná na prízemí a poschodí. Sporné otázky museli byť vyriešené na jar 1929, pretože sa začali úpravy terénu a začali sa rysovať plány základov s rozpiskami pätiek. K zmenám dochádzalo aj počas stavebných prác, mnohé zmeny však neboli graficky spracované. Nešlo však o výrazné zmeny, len o drobné zásahy, ktoré prezentovali snahu architekta o dosiahnutie čo najdokonalejšieho výsledku. Začiatkom roku 1930 boli hotové viackrát zmenené návrhy nábytku a na jeseň bol dom aj kompletne zariadený a obývaný. Manželia Tugendhatovci obývali vilu iba do roku 1938, kedy boli ako židia nútení opustiť pod hrozbou nemeckej expanzie republiku. Ani samotná budova sa nevyhla nemeckým okupantom. Na jeseň roku 1939 ju zabavilo Gestapo a o tri roky neskôr bola dokonca zapísaná ako majetok Veľkonemeckej ríše. Napriek tomu sa vojnovému ničeniu nevyhla, v roku 1945 ju zabrala Červená armáda a vila slúžila na ubytovanie sovietskych vojakov, v jej prízemí bola koniareň. Našťastie technická štruktúra stavby zostala zachovaná. Od päťdesiatych rokov slúžila na rehabilitáciu detí.
Od začiatku 90. rokov do roku 1994 sa stavba používala na komerčné účely. Z rozhodnutia Rady mesta Brna bola vila odovzdaná do užívania Múzeu mesta Brna, ktoré ju od 1. júla uvedeného roku sprístupnilo ako pamätník modernej architektúry.
V roku 2002 bola vila Tugendhat zapísaná do listiny UNESCO.
Poloha
Miesto, na ktorom mala byť vila manželov Tugendhatových postavená, bolo predom určené parcelou, ktorú daroval neveste k zväzku jej otec. Išlo o tiahlý a svažitý pozemok v časti Černá Pole v Brne. Pozemok bol mierne zakrytý vysokým stromovým porastom a bol orientovaný od ulice V černích polích na juhozápadnú stranu, smerom k stredu mesta, hradu Špilberk a dómu sv. Petra. Ako sa neskôr ukázalo poloha domu bola faktorom, ktorý výrazne ovplyvnil zmýšľanie autora, Miesa van der Roheho, o podobe domu.
Vila
náhľad|Obývacia izba Dom je mierne ustúpený od ulice a má tri podlažia, z ktorých každé ma iný pôdorys a priečelie. V suteréne, ktorý je napoly zapustený v teréne, sú umiestnené miestnosti slúžiace na technické a hospodárske fungovanie stavby.Výnimku tvorí fotolaboratórium, ktoré sa tu taktiež nachádza. Vstup do tohto podlažia je možný dvoma vstupmi zo záhrady alebo jedným z interiéru z priestoru prípravovne jedál.
Do druhého podlažia sa vstupuje vretenovým schodiskom z vstupnej haly alebo z terasy v severozápadnej časti domu. Podlažie má tri hlavné časti. Prvú a najväčšiu časť tvorí hlavný obytný a spoločenský priestor, ktorý je náznakovo členený na ďalšie menšie priestory, ako napríklad priestor na prijatie návštevy, hudobná časť haly, pracovňa s knižnicou a archívom, posedenie s výhľadom na panorámu Brna a polkruhový jedálenský kút. K hale prilieha aj WC pre hostí a kabína na projekciu. Z pracovne je možný vstup do zimnej záhrady, ktorá sa nachádza vo východnej časti domu. Celý priestor bolo možné opticky rozčleniť na jednotlivé časti pomocou zamatových závesov, ktoré slúžili aj na izoláciu obytného priesotru od záhrady. Juhozápadná fasáda je celá zasklená, pričom dva sklenené panely je možné zasunúť pomocou elektromotora do suterénu. Obytná časť je pomocou terasy prepojený so záhradou. Každý kus nábytku v tomto priestore navrhoval architekt sám osobne alebo s pomocou L. Reichovej, Hemena Johna alebo Sergia Ruegenberga. Nachádzalo sa tu známe kreslo Barcelona, stolička Brno alebo Stolička MR 20. Svietidlá navrhol kodanský výrobca Luis Poulsen. Všetky elektroinštalácie sú vedené v podlahe. Táto časť je ako jediná vybavená klimatizáciou. Druhú časť tvorí priestor kuchyne s prípravňou jedál, výťahom na jedlo a komorami. Treťou časťou sú priestory pre služobný personál. Tieto priestory sú samostatne prístupné.
Tretie, vstupné podlažie, obsahuje polkruhovou stenou schodiska z mliečného skla zakrytý vstup. Vstupuje sa do haly, ktorá slúži na prijatie návštevy a ako komunikačné jadro. Na jadro je napojený vstup do chodby smerujúcej do detských izieb, izby vychovávateľky a do spoločnej kúpeľne s práčovňou. Na strane k záhrade sa z vstupného priestoru vstupuje do predsienky pánskej a dámskej izby, kúpeľne rodičov, do šatníka a cez ďalšiu predsienku na terasu. Terasa je prístupná z detských izieb aj z izieb rodičov. V severozápadnej časti sa nachádza oddelená garáž s bytom domovníka, ktorý je prístupný z konca balkóna v severozápadnej časti. Jednotlivé časti tohto podlažia sú prepojené plochou strechou v jednej úrovni.
V celej stavbe sa autor snažil poukázať na otvorenosť a prepojenosť jednotlivých priestorov. Nasvedčuje tomu aj použitý oceľový skelet, ktorý bol na tú dobu ojedinelý. Skelet neoddeľuje priestory, aj keď na niektorých miestach ich opticky vymedzuje. Prestor je vymedzovaní nenosnými prvkami, akými sú napríklad onyxová a ebenová priečka v obytnej časti. Myšlienka kontinuálneho priestoru však nie je sústredená len v tejto časti. Rovnako je uplatnená pri priestore prípravovne jedál a kuchyne aj pri izbách členov rodiny. V kuchyni je táto myšlienka vyjadrená použitím rovnakých obkladačiek od podlahy až po strop. V detských izbách sú použité posuvné dvere, ktorými je možné izby prepojiť. Otvorenosť priestorov smerom  hore postupne graduje. Myšlienka otvorenosti vrcholí na hornej terase plným kontaktom stavby s okolím a výhľadom na horizont.
Konštrukčné riešenie
Základnú konštrukciu tvorí oceľový skelet v module 4,9 x, ktorý je zo strany ulice, kvôli možnému zosunu pôdy, chránený betónovou stenou na spodnej strane širokou. Horizontálne členenie je riešené pomocou I-profilov, ktoré nesú keramické stropy. Na miestach kde je skelet viditeľný, sú profily v tvare kríža obalené chrómovaným krytom z bronzového plechu alebo náterom. Rámy sklenených tabulí, vnútorné zábradlie, rámy dverí, okien, podlahové rúrky a schodisko do suterénu sú vyhotovené z nehrdzavejúcej oceli. Podlahy sú z cementového poteru a travertínových dlaždíc, z ktorých je aj podlaha hornej a dolnej terase, v zimnej záhrade a vo vstupnom priestore vily. Z travertínu odlišnej štruktúry a farby je aj vnútorné a záhradné schodisko. Delenie hlavnej obytnej časti je riešené medovo žltou priesvitajúcou onyxovou stenou s bielou kresbou. Stena je dlhá a  hrubá. Oddelenie jedálenského kúta je zabezpečené 12-dielnou, viac ako polkrúhovou stenou z makassarského ebenu, z ktorého je aj knižnica v o východnej časti obytného priestoru. Na fasáde je použité mliečne a číre sklo. Tabule na juhozápadnej strane majú rozmer 3,17 x. Steny sú z tehál, v interiéri sú omietnuté bielou štukovou omietkou a z exteriéru obložené impregnovanými rašelinovými doskami a omietnuté vápennou omietkou.
Dostupnosť
Od 29. februára 2012 bola Vila Tugendhat po rozsiahlej rekonštrukcii znovu otvorená pre verejnosť. Konajú sa v nej rôzne akcie pre verejnosť, ako premietanie filmov, prednášky, dni hudby a iné.
Zaujímavosti
V interiéri vily sa natáčal americký film Hannibal: Zrodenie zla (2007).
V roku 2019 sa v priestoroch vily natáčal český film Skleněný pokoj.
V záhrade vily sa 26.8.1992 stretli Vladimír Mečiar a Václav Klaus, kde sa dohodli rozdeliť ČSFR na dva samostatné štáty.
Iné projekty
.
Dyjsko-svratecký úval
Dyjsko-svratecký úval je geomorfologický celok na južnej Morave v geomorfologickej oblasti Západných Vonkajších karpatských zníženín. Najvyšší vrchol tvorí Výhon, vysoký
Úval tvorí zníženina s plochým profilom, vyplnená treťohornými a štvrtohornými usadeninami, nivami a terasami riek Jevišovka, Jihlava a Dyje. Úvaly sa nachádzajú medzi Znojmom na Dyji a Brnom na Svratke, na východe ich ohraničuje Ždánický les a Mikulovská vrchovina, kde začína Dolnomoravský úval.
Ide o jedinú oblasť hniezdenia kriticky ohrozeného dropa veľkého (Otis tarda) v Česku.
Jukija Araširo
Jukija Araširo (* 22. september 1984, Išigaki, Okinawa, Japonsko) je japonský cestný cyklista, ktorý preteká pre francúzsky kontinentálny tím Team Europcar. V roku 2005 sa stal Araširo národným majstrom v časovke a cestnej cyklistike a takisto v rokoch 2007 a 2013 vyhral Národné majstrovstvá Japonska v cestnej cyklistike.
V roku 2009 bol vybraný svojím tímom na pretekanie v Tour de France. Ukončením Giro d'Italia 2010 sa Araširo stal prvým Japoncom, ktorý ukončil dve súťaže Grand tour. Svoje tretie pôsobenie na Tour de France v roku 2012 ukončil na celkovom 84. mieste, čím sa stal najvyššie umiestneným Japoncom všetkých čias. Takisto získal v 4. etape cenu za najaktívnejšieho jazdca.
Clannad
Clannad je írska hudobná skupina, ktorej tvorba je inšpirovaná keltskými motívmi. Hudobne sa radí k folk music a new age s prímesou rocku.
Založili ju v roku 1970 členovia rodiny Bhaonáinovcov (po anglicky Brennanovcov), do ktorej patrí aj známa Enya.
Skupina začínala ako folková kapela, využívala vo svojej tvorbe keltské motívy a ľudové nástroje. Enya s Clannadom spolupracovala na troch albumoch.
Dejiny robotiky
Roboty sa však po boku ľudí objavujú už v dávnoveku, samozrejme skôr ako želanie než ako skutočnosť. Nasledujúce informácie o robotoch sú len výberom z množstva zmienok o nich. Spočiatku ich treba brať s rezervou.
Tieto správy samozrejme nevzbudzujú veľkú dôveru. Napriek tomu existujú zariadenia, ktoré veľmi pravdepodobne existovali už v starovekom Egypte a Grécku, pričom ich možno označiť za roboty. Tieto civilizácie boli schopné vyrábať sochy zo zlata a boli natoľko zbehlé v mechanike, že do nich dokázali namontovať zariadenie umožňujúce týmto sochám robiť jednoduché pohyby. Keďže dokázali vykonávať jednoduché série úkonov, možno o nich tvrdiť, že boli robotmi.
Tak ako plynul čas, postupne ľudstvo získavalo čoraz väčšie vedomosti a realizácia robotov sa stávala stále reálnejšou. V 16. storočí, keď sa prudko začala rozvíjať mechanika, začali sa objavovať veľmi šikovne zostrojené mechanické zariadenia, medzi nimi aj roboty. Informácie, ktoré o nich máme, sú vcelku dôveryhodné, aj keď legendy samozrejme zveličujú.
Po roku 1800 ustúpili hračky skutočnému využitiu mechaniky v priemysle a tvorba robotov ustúpila tvorbe pracovných strojov.
V roku 1939 firma Westinghouse postavila pre svetovú výstavu v New Yorku mechanického človeka pod názvom Electro spolu so psom Sparkom. Pohon bol už elektrický a robot dokázal chodiť, tancovať a počítať do desať. Psík dokázal chodiť, sadnúť si a vrčať.
Skutočná moderná história robotov sa dá datovať až od roku 1959, keď bolo dokázané, že robot je možné používať v priemyselnej výrobe a prvýkrát bol komerčne predaný robot, ktorý vyrobila firma Planet corporation. Odvtedy sa vývoj robotov neustále zrýchľuje.
Flamanville (Manche)
Flamanville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Varadka
Varadka je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
August Wilhelm Schlegel
August Wilhelm Schlegel (* 8. september 1767, Hannover, Nemecko – † 12. máj 1845, Bonn) bol nemecký filozof, teoretik nemeckého romantizmu.
Varadka
Polohopis
Obec leží v Nízkych Beskydách, pod ich hlavným chrbátom.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1470, ale šoltýs tu založil sídlisko už v polovici 15. storočia. Bola majetkom feudálneho panstva Makovica. V roku 1600 sídlisko pozostávalo len z 3 poddanských domov a mlyna. V roku 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 16 až 8 poddanských domácností, v roku 1828 bolo v obci 60 domov a 471 obyvateľov, v roku 1900 mala 296 a v roku 1970 228 obyvateľov.
World Hockey Association
náhľad|Trofej za prvenstvo v play-off WHA: AVCO World Trophy World Hockey Association (skr. WHA; doslova Svetová hokejová asociácia) bola profesionálnou súťažou v ľadovom hokeji na území Kanady a USA. Súťaž bola založená skupinou podnikateľov s cieľom konkurovať zabehnutej a populárnej NHL. Začala sa hrať v roku 1972 a po siedmich rokoch po skončení sezóny 1978/79 kvôli finančným problémom zanikla.
V nasledujúcej sezóne 1979/80 boli štyria finančne solventní účastníci zaniknutej WHA (Edmonton Oilers, Hartford Whalers, Quebec Nordiques a Winnipeg Jets) prijatí do NHL.
Konštantnosť
Konštantnosť je stálosť, nemennosť, trvalosť.
Martin Barger
Martin Barger alebo Martin Bargár (* ?, Slovensko – † 1817) bol rezbár a sochár.
Životopis
Autor plastík prevažne z dreva. Učiteľ Vavrinca Dunajského. Pôsobil v Banskej Bystrici, kde v Kostole Nanebovzatia Panny Márie (tzv. farský) vyrezal barokové skrine v sakristii (80. roky 18. stor.).
Xbox
Xbox je všeobecný názov pre hernú konzolu od spoločnosti Microsoft. Konzola vznikla ako reakcia Microsoftu na PlayStation 2 od firmy Sony. Vyznačuje sa najmä hardwarovou a softwarovou variabilitou - napríklad je možné si do konzoly pridať vlastný pevný disk, využívať klávesnicu, myš a podobne). Neskoršie verzie konzoly mohli využívať špeciálnu priestorovú kameru Kinect so snímaním pohybu osôb či hráčov, čo sa využíva najmä v interaktívnych športových hrách alebo pri ovládaní samotnej konzoly gestami.
Xbox prvej generácie využíval upravený procesor Intel Pentium 3 Coppermine s frekvenciou 733 MHz a upravenú grafickú kartu GeForce "NV2A" vyvinutú v spolupráci spoločností NVIDIA a Microsoft. K čítaniu médií používa klasickú DVD mechaniku rôznych značiek. Na trhu sa objavilo niekoľko verzií (1.0-1.6b). K produktu je možné dokúpiť DVD-kit a špeciálny set pre výstup zvuku v digitálnej kvalite. Staršia verzia Xboxu sa volá Xbox 360. Medzi novšie konzoly patrí Xbox One, Xbox One S, Xbox One X. Najnovšia konzola je Xbox Series X
Abalone
Abalone je abstraktná dosková hra s jednoduchými pravidlami, určená pre pre dvoch, troch alebo štyroch hráčov, vytvorená v roku 1987.
Powiat augustowski
Powiat augustowski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Abalone
História
Abalone vytvorili v roku 1987 dvaja autori: Laurent Levi a Michel Lalet. Od roku 1997 sa hrá na turnaji Mind Sport Olympiad.
Remilly-Aillicourt
Remilly-Aillicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Powiat augustowski
Žije tu 58887 obyvateľov (30.6.2007).
Remilly-Aillicourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 816 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Cirocha
thumb|Prameň Cirochy pod Ruským sedlom thumb|Sútok Laborca a Cirochy Cirocha je rieka na severovýchode Slovenska, preteká územím okresov Snina a Humenné. Je to ľavostranný prítok Laborca, meria a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v Bukovských vrchoch pod Ruským sedlom v nadmorskej výške, v blízkosti slovensko-poľskej štátnej hranice.
Opis toku
Tečie najprv na juh, priberá menšie prítoky a vteká do Ruskej kotliny, kde priberá zľava Ruský potok a stáča sa na juhozápad. Sprava ďalej priberá Smolník a vteká do vodnej nádrže Starina. Už do vodnej nádrže sa vlievajú Stružnica zo severu a Hricov potok zo západu.
Pod priehradným múrom rieka tečie na juh po hranici medzi Bukovskými vrchmi (podcelok Nastaz) a Laboreckou vrchovinou. Zľava priberá Havrilovec a vstupuje do Beskydského predhoria. Ďalej tečie na juhozápad cez Stakčín, kde priberá zľava Trnovec a z pravej strany Chotinku, nasleduje Kuršina zľava a rieka sa stáča na západ.
Potom priberá ľavostrannú Bystrú, preteká územím mesta Snina, kde priberá Pčolinku sprava, potom tečie popri obci Belá nad Cirochou, kde priberá Barnov zľava, výraznejšie meandruje a smeruje viac-menej k juhozápadu. Následne priberá Zajacov potok a Trsťový potok sprava, preteká katastrálnymi územiami obcí Dlhé nad Cirochou a Modra nad Cirochou, zľava priberá Voniarsky potok a Dielnicu, sprava Zvoníkov potok. Pokračuje katastrálnym územím obce Kamenica nad Cirochou, pri Lackovciach priberá z ľavej strany Kamenicu, vytvára veľký oblúk medzi obcami Lackovce a Hažín nad Cirochou a tečie na západ. Východne od Humenného sa vlieva do Laborca v nadmorskej výške okolo
Povodie Cirochy podľa prítokov (v smere toku)
Cirocha (P - pravostranný prítok, Ľ - ľavostranný prítok)
Abalone
História
thumb|Štartovacia pozícia
Pravidlá
Hracia doska sa skladá zo 61 kruhových polí umiestnených do tvaru šesťhranu. Na každej strane šesťhranu sa nachádza 5 polí. Každý z hráčov má k dispozícii 14 kameňov v tvare gule, ktoré sa pred začatím hry umiestnia na štartovacie pozície.
Hráči sa striedajú v jednotlivých ťahoch, pričom začína čierny. V každom ťahu môže hráč presunúť jeden, dva alebo tri kamene o jednu pozíciu, pričom všetky kamene musí presunúť v tom istom smere. Presunúť 4 a viac kameňov nie je dovolené.
Salmonelová artritída
Salmonelová artritída je zápalové ochorenie kĺbu alebo kĺbov, spôsobené baktériou z rodu Salmonella. Môže mať 2 formy:
Abalone
Pravidlá
Súperove kamene je možné vytlačiť z hracej dosky, pretlačením cez okraj hracej dosky. Víťazom hry je ten hráč, ktorý prvý vytlačí z hracej dosky 6 súperových kameňov.
Stratégia
Hráčská komunita abalone zhrnula tieto základné zásady správnej stratégie:
NGC 3957
NGC 3957 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Baby Boy
„Baby Boy“ je skladba americkej R&B speváčky Beyoncé, na ktorej spolupracovala s jamajským dancehallovým spevákom Seanom Paulom. Skladbu produkoval Scott Storch pre debutový album Dangerously in Love. Skladba bola fyzicky vydaná dňa 7. októbra 2003 ako druhý singel z albumu cez Columbia Records.
Marianna Bárdiová
Marianna Bárdiová rodená Reiprichova (* 15. august 1951, Rimavská Sobota) je slovenská hudobná historička, múzejníčka a pedagogička.
Jej otec je František Reiprich, manžel Miroslav Bárdi.
Životopis
Absolvovala študijné a pracovné pobyty v Čechách a vo viacerých európskych krajinách. V r. 1974 – 2008 pôsobila v Literárnom a hudobnom múzeu v Banskej Bystrici (LHM), ako odborná pracovníčka pre hudbu, od r. 1977 ako vedúca odborných oddelení, ako riaditeľka (1980 - 1982 a 1990 - 2000) a od r. 2001 ako vedúca Literárneho a hudobného múzea a námestníčka riaditeľa ŠVK v Banskej Bystrici pre LHM. Externe učila dejiny hudby a hudobnú teóriu na Konzervatóriu J.L. Bellu (1993 - 1996 a 2008 - 2017) a na FHV UMB v Banskej Bystrici (1997/1998), v školskom roku 2006/2007 muzeológiu na katedre ekomuzeológie FPV UMB. Od 1. novembra 2011 do 28. februára 2014 bola vedeckou pracovníčkou Ústavu hudobnej vedy SAV. Odborne, metodicky a výkonne sa podieľala na budovaní zbierkového fondu LHM a profilovaní jeho odbornej činnosti. Pracuje a publikuje v oblasti regionálnej hudobnej historiografie, hudobnej dokumentácie, hudobnej bibliografie, hudobnej a múzejnej pedagogiky, metodiky a muzeológie. Zostavuje a rediguje odborné zborníky, pripravuje zvukové nosiče. Organizuje a koordinuje regionálne, celoštátne a medzinárodné odborné a vedecké semináre a konferencie. Zúčastňuje sa ako prednášajúca, organizátorka, moderátorka alebo dramaturgička rôznych odborných, vedeckých a umeleckých podujatí.
Tekvica obyčajná
Tekvica obyčajná (ľudovo: dyňa ; lat. Cucurbita pepo) je rastlina z čeľade tekvicovité (Cucurbitaceae).
Tekvica obyčajná (Cucurbita pepo) v užšom zmysle nezahŕňa divé tekvice, okrasné tekvice, patizóny a s patizónmi príbuzné americké taxóny - pozri nižšie Nesom 2011.
Výskyt a domestikácia
Tekvica obyčajná (v širšom zmysle) zahŕňa divé aj kultúrne taxóny. K vzniku kultúrnych taxónov z divých (teda k domestikácii) došlo asi v Mexiku (vznik poddruhu Cucurbita pepo subsp. pepo z poddruhu Cucurbita pepo subsp. fraterna) najneskôr okolo 8000 rokov pred Kr., a vo východnej Severnej Amerike (vznik poddruhu Cucurbita pepo subsp. ovifera z poddruhu Cucurbita pepo subsp. ozarkana) asi 3000 pred Kr. Z Ameriky sa tekvica obyčajná rozšírila do celého sveta. Na Slovensku sa pestuje po celom území okrem vysokohorských oblastí.
Charakteristika
Je to jednoročná bylina s týmito charakteristikami :
Význam
Ozdobné tekvice slúžia na dekoratívne účely. Pre ostatné kultúrne tekvice platí nasledovné: Dužina slúži ako ako potravina, väčšinou po kuchynskej úprave. Pri viacerých taxónoch sa plody zberajú a konzumujú už nezrelé. Dužina obsahuje cukry, tuk, bielkoviny, enzýmy, karotény, vitamin C, zinok, veľa draslíka a málo fosforu. Dužina pomáha pri chorobách srdca, obličiek a krvného obehu, podporuje trávenie a pravdepodobne má aj protinárodové účinky. Tekvicová šťava podporuje spánok. Jedlé sú aj listy a mladé stonky. Semená sú pochutina a droga. Obsahujú kukurbitol, kumarín, živice, horčinu kukurbitín, olej a bielkoviny. Používajú sa v urológii a proti črevným parazitom. Múčka zo semien sa dáva do múky alebo slúži na kozmetické účely. Semená olejnatých tekvíc sú bez osmenia a dajú sa preto jesť priamo. Plody aj rastliny slúžia aj ako krmivo pre dobytok.
Systematika
(Vysvetlivka: Znak „/“ oddeľuje synonymá.)
Zhrnutie najčastejších súčasných systémov
Tekvica obyčajná (Cucurbita pepo):
Zdroje:
Nesom 2011
Tekvica obyčajná v širšom zmysle (Cucurbita pepo sensu lato):
Zdroje:
Andres 1987
Tekvica obyčajná (Cucurbita pepo):
Zdroj:
NZS 1987
a) V ZSSR sa jedlá tekvica obyčajná (Cucurbita pepo) – t.j. tzv. (pravá) zeleninová tekvica – delí takto: Poznámka: Existuje aj podobné delenie, v ktorom je vždy namiesto “var.” výraz “forma”, napr. namiesto Cucurbita pepo var. vegetabilis je Cucurbita pepo forma vegetabilis
b) V Amerike (USA) sa jedlá tekvica obyčajná (Cucurbita pepo) delí na týchto 6 skupín odrôd:
Zdroj:
Filov 1982
Cucurbita pepo:
(*) Inde spolu označované ako Cucurbita pepo convar. microcarpina
Zdroj:
Filov 1959
Cucurbita pepo:
Zdroj: