cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zbraslavský kláštor
Architektúra
Najstaršie kláštory bielych bratov vychádzali z tradičnej dispozície benediktínskych opátstiev. V priamej opozícii oproti ich nádhere tu však bola snaha o prostotu priestoru určeného na modlitbu a prácu. Svätý Bernard bol presvedčený, že nádhera odvádza myšlienky od vnútorného prežitku, preto prvé rádové kostoly, stavané často na pôdoryse latinského kríža, dodnes ohromujú čistotou slohu a prítomnosťou prirodzeného svetla. Zmena nastala až s blížiacim sa 13. storočím, kedy sa do stavieb postupne začala vkrádať ozdobnosť dekoru hlavíc, svorníkov a tympanónov a tiež sa výraznejšie presadila požiadavka mocných zakladateľov, aby sa kláštory stali ich pohrebiskami. Zásluhou cisterciánskych stavebných hutí sa gotický sloh rozšíril do severnej a strednej Európy.
Konventný chrám Panny Márie na Zbraslavi síce zanikol, ale zo zachovanej kópie barokového plánu, ktorý zachytáva chrám zrejme v ideálnom stave po gotickej dostavbe, nájdenej v roku 1850 v kupole kostola v Horných Mokropsoch, si možno vytvoriť predstavu o jeho vzhľade, ktorá bola v 70. rokoch 20. storočia sčasti korigovaná archeologickým prieskumom, iniciovaným prestavbou inžinierskych sietí zbraslavského areálu.
Chrám bol postavený na obvyklom krížovom pôdoryse a bol druhým českým príkladom pravouhlého presbytéria podľa sídla generálnej kapituly v Citeaux.
Išlo o trojloďovú baziliku s pravouhlým sieňovým chórom, ktorého stredná časť bola na severe, východe a juhu obklopená ochodzou, do ktorej ústili polygonálne kaplnky zvonku vyzerajúce ako monolitický blok obvodového múra. Na juhu a severe bolo po troch kaplnkách, na východnej strane boli štyri kaplnky. Dve ramená transeptu tvorili spoločne s presbytériom rovnoramenný kríž, chór bol rozvinutý do monumentálneho pravouhlého katedrálneho záveru. V južnom priečelí lode bol portál s krabmi osadenou archivoltou a po stranách ho zdobili fiály. Nad portálom bolo osadené okno a fiály sa objavovali aj na rohových oporných pilieroch transeptu. Lomené okná baziliky sa striedali s opornými piliermi. Na západnom priečelí chrámu bol znova portál s vimperkom a fiálami. Rozsiahlu krížovú chodbu na severe doplňoval refektár s piatimi krížovými poľami. Nezachovaná budova konventu priliehala k severnej strane kostola a zo starších budov, ktoré v podstate určovali stavebnú podobu kláštorného areálu, bol prestavaný poschodový príbytok pre opáta a prelatúra. Informácie o vzhľade panovníkovho sídla pri pobyte v kláštore, tzv. komorného domu, nie sú známe. Z východu ku kostolu priliehal cintorín so stĺpom s večným svetlom zv. Columna mortuorum.
Súčasná podoba kláštora je výsledkom barokovej prestavby z prvej polovice 18. storočia. V severnom krídle je refektár s freskovou výzdobou F. X. Palka a na poschodí je Kráľovská sála so štukovou výzdobou T. a M. Soldattiovcov a s freskami V. V. Reinera. Zvyšky stredovekého muriva sa dochovali v západnom a severnom krídle bývalej prelatúry a vo farskom kostole sv. Jakuba Staršieho, ktorý bol barokizovaný v polovici 17. storočia. Gotická je tiež hranolová veža s portálom. Presbytérium chrámu a hrobka Václava II. je dnes na mieste, kde stojí socha sv. Václava. Budova zámku je bývalým konventom a zámocká veža je vstupom do prelatúry a do pôvodne loveckého dvorce Přemysla Otakara II.
Literatúra a výtvarné umenie
V kláštornom ústraní na Zbraslavi vzniklo niekoľko významných literárnych diel stredoveku. Až po skone štedrého donátora Václava II. začal Ota Zbraslavský so spisovaním latinskej Zbraslavskej kroniky popisujúcej obdobie posledných Přemyslovcov a prvých Luxemburgovcov na českom tróne. Po jeho smrti v diele pokračoval Petr Žitavský. Okrem popisu dejinných udalostí presahujúcich i hranice kráľovstva, je kronika tiež výkladom ideálov stredovekej sociálnej filozofie poskytujúcim návod ako vládnuť, a obhajujúcim princípy cisterciánskeho rádu.
Vzhľadom na pravdepodobnú snahu oboch autorov o kanonizáciu Václava II. je nutné brať opis jeho vlády a osoby so značnou rezervou a rovnako tak opis vlády jeho syna, u ktorého kronika zvýrazňuje skôr negatíva, aby o to viac vynikla výnimočná osobnosť jeho predchodcu na českom tróne.
Petr Žitavský bol tiež autorom nedochovanej Knihy zbraslavských tajemství, ktorá popisovala zázraky odohrávajúce sa v kláštore, a dvoch kníh kázaní. Spis Malogranatum, spísaný neznámym členom zbraslavského konventu, datovaný do polovice 14. storočia a píšuci vo forme dialógu o duchovnej ceste k náboženskému zdokonaleniu, sa dočkal mnohých opisov a bol rozšírený po celej Európe. Z umeleckých diel sa zachoval doskový obraz Zbraslavskej madony neznámej datáci, ktorého kópia je umiestnená na oltári južnej lode kostola sv. Jakuba a socha Madony z Rouchovan, dnes spoločne s originálom Zbraslavskej madony prístupná verejnosti v Anežskom kláštore.
Poznámky
<references group="pozn."/>
La Rabatelière
La Rabatelière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Merelbeke
Merelbeke je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Východné Flámsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 23 117 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Merelbeke pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Perirrhantérion
náhľad|Archaický perirrhantérion z [[Poseidón (boh)|Poseidónovej svätyne (kópia), 7. stor. pred Kr.]] Perirrhantérion perirrhantérion) bolo starogrécke umývadlo slúžiace na rituálnu očistu. náhľad|vľavo|Perirrhantérion z [[Apolónovho chrámu v Tébach zo 7. stor. pred Kr. (Obidve sošky spolu s podobnou treťou slúžili ako podpery pre perirrhantérion, tento typ pochádza z východu (Cyprus, Sýria)]] Perirrhantéria (περί'peri, okrúhly, ῥαίνειν'rhainein, striekať okolo ) boli vyvýšené okrúhle plytké umývadlá (nádoby) s vodou k rituálnej očiste, ktoré sa bežne nachádzali pri náboženských svätyniach (aj vo svätyniach ) alebo pred vstupom do posvätného okrsku (ľudia sa v nich mohli rituálne očistiť pred vstupom). Boli vyrobené väčšinou z kameňa, najmä z mramoru, zriedkavejšie z hliny. Ich podstavce mohli mať rôzne tvary, napr. stvárnené z troch či štyroch ľudských figúrok (najmä karyatíd), v tvare jednoramennom a inak.
Na aténskej Akropole bolo objavených až 50 perirrhatérionov i s venovacími nápismi. Ľudia zaťažení niektorými formami náboženskej poškvrny (miasma) nemohli vstúpiť do posvätných okrskov aj dlhšiu dobu, čo mohlo obmedziť ich účasť na politickom živote. V starovekom Grécku sa očistné obrady konali i v rámci príprav na konkrétne udalosti, ale nikdy nie ako reakciu na poškvrnu (napr. na aténske zhromaždenie - ekklésia). Súčasťou takýchto symbolických obradov mohlo byť pokropenie alebo omytie vodou, obetovanie zvieraťa alebo očistné dymenie.
Sidžo
Sidžo (🇰🇷, hanča 時調) je forma kórejskej krátkej lyrickej básne, ktorú tvorí strofa z troch veršov po 1416 slabikách, spolu najviac 45 slabík. Išlo o veľmi obľúbenú a rozšírenú básnickú formu, ktorá zažívala vrchol rozkvetu v 14.17. storočí.
La Réorthe
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Eartha Kitt
Eartha Kitt (* 17. január 1927, North, Južná Karolína, USA – † 25. december 2008, Weston, Connecticut, USA) bola americká speváčka, filmová, televízna a dabingová herečka, tanečnica, spisovateľka a aktivistka.
Detstvo a mladosť
Jej matka, Annie Mae Keith bola afrického pôvodu a svojho otca nikdy nepoznala. Vyrastala u svojej tety. Po smrti jej matky vyrastala s Mamie Kitt, s ktorou sa presťahovala do Harlemu v New Yorku.
Kariéra
Svoju kariéru započala v roku 1942 ako členka Katherine Dunham Company. V súbore zostala do roku 1948. Nahrala niekoľko piesní, ako napríklad "Let's Do It", "Champagne Taste", "C'est si bon"), "Just an Old Fashioned Girl", "Monotonous", "Je cherche un homme", "Love for Sale", "I'd Rather Be Burned as a Witch", "Kâtibim", "Mink, Schmink", "Under the Bridges of Paris" a iné. Bola veľmi obľúbená pre svoj špecifický hlas.
V roku 1953 naspievala svoj najznámejší hit, "Santa Baby". O rok neskôr si zahrala v muzikály New Faces of 1952. V roku 1966 stávrnila Catwoman, vo filme Batman. V 70. rokoch 20. storočia skúšala šťastie na Broadwayi. K hudbe sa vrátila okolo roku 1984, keď naspievala pieseň "Where Is My Man".
V roku 1992 stvárnila menšiu úlohu po boku herca Eddieho Murphyho vo filme Bumerang. Objavila sa tiež v muzikálnom predstavení Čarodejník zo zeme Oz, kde stvárnila zlú čarodejnicu zo Západu.
V roku 2000 prepožičala svoj hlas postave menom Yzma, v kreslenej rozprávke Vladárova nová tvár. Za svoju prácu získala ocenenie Annie. Spolupracovala aj na seriálovej verzii, za ktoré tiež získala ocenenia Daytime Emmy, v rokoch 2007 a 2008.
Súkromný život
Bola vydatá za Johna W. McDonalda, v rokoch 1960 až 1965. Spolu mali jedno dieťa, dcéru Kitt McDonald.
Počas celého života bola Eartha Kitt obyvateľkou Connecticutu. Neskôr sa na krátky čas presťahovala do New Yorku, konkrétne Pound Ridge ale po čase sa vrátila do Connecticutu, aby bola blízko svojej dcéry a jej rodiny.
Bola silnou aktivistkou a v roku 1966 založila nadáciu Kittsville Youth Foundation, ktorá sa zaoberala znevýhodnenou mládežou v oblasti Watts, v Los Angeles. Patrila tiež k obhajcom práv LGBT a bola členkou združenia žien.
Úmrtie
Príčinou jej úmrtia bola rakovina hrubého čreva, na ktorú zomrela 25. decembra 2008, vo svojom dome vo Westone, v štáte Connecticut.
La Taillée
La Taillée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Magtens Korridorer
Magtens Korridorer (doslovne Koridory Moci) je dánska rocková hudobná skupina založená v roku 1995 v Kodani. Hrá kombináciu rocku a poetického post-punku. Skupina pozostáva z Johana Olsena (vokály), Rasmusa Kerna (gitara, syntetizátor, samplery a iné klávesy), Niklasa Schneidermanna (gitara), Terkela Møhla (basgitara) a Andersa Ramhedea (bicie).
La Taillée
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Magtens Korridorer
História
V roku 1996 skupina vytvorila demo-CD obsahujúce pieseň „Hestevisen“, ktorú v roku 1997 predstavili vo veľmi populárnej relácii Tæskeholdet stanice Dánskeho rozhlasu P3 a preslávila ich v Dánsku. Zostavu vtedy tvoril Johan Olsen (spev), Jacob Ihlemann (gitara), Rasmus Kern (gitara), Peter Bregnsbo (bicie) a Henrik Dylmer (basgitara).
La Taillée
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magtens Korridorer
História
V roku 1998 skupina nahrala svoj debutový album Bagsiden af medaljen, ale albumu sa nepodarilo preraziť na trhu. Nasledujúcich sedem rokov nebolo o zostave počuť. V roku 2005 Magtens Korridorer pritiahli pozornosť programu Karrierekanonen na objavovanie nových hudobných talentov v Dánsku. Toho roku skupina vydala album Friværdi, ktorý bol úspešný komerčne aj kriticky. Bolo vydaných niekoľko singlov ako napríklad „Lorteparforhold“, „Picnic (på Kastellet)“, „Nordhavn Station“ a „Sara har...“.
Vieilley
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Magtens Korridorer
História
Frontman skupiny Johan Olsen má tiež titul Ph.D. v molekulárnej biológii a učí na Kodanskej univerzite.
Vieilley
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Magtens Korridorer
História
Magtens Korridorer otvárali Orange Stage na Roskilde Festivale v roku 2006.
Vieilley
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medaila za zásluhy o slovenskú diplomaciu
náhľad|Averz a reverz pánskej verzie medaily náhľad|Averz, stužka a rozeta dámskej verzie Medaila za zásluhy o slovenskú diplomaciu je najvyššie rezortné ocenenie Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky. Vyznamenanie udeľuje minister zahraničných vecí a je udeľované osobám za mimoriadne zásluhy o budovanie diplomacie Slovenskej republiky, významný prínos k napĺňaniu cieľov zahraničnej politiky Slovenskej republiky, rozvoj vzťahov so Slovenskou republikou alebo za šírenie dobrého mena Slovenskej republiky v zahraničí.
Opis vyznamenania
náhľad|Stuha Obojstranná medaila pozostáva z kovového modulu priemeru 40 mm razeného z mosadze, postriebreného a následne patinovaného. Centrálny motív averzu tvoria tri lipové listy položené na sieti. Na averze je kruhopis: DIPLOMACIA MIER PRIATEĽSTVO SPOLUPRÁCA. Centrálny motív reverzu tvorí motív podávajúcich sa rúk položený na sieti. Kruhopis reverzu tvorí pomenovanie a hlavné kritérium zásluhy, za akú sa udeľuje ocenenie: ZA ZÁSLUHY O SLOVENSKÚ DIPLOMACIU. Kovový modul je zavesený na svetlomodro-bielo-modro-červenej hodvábnej stuhe širokej 38 mm. Čestná medaila je zriadená v pánskej aj dámskej verzii, ktorú rozlišuje typ stuhy. K medaile patrí 38 mm široká stužka a rozeta s priemerom 12 mm.
Výtvarným autorom medaily je heraldik Marek Sobola spolu s diplomatom Ľubomírom Rehákom, ktorý je aj autorom idey vzniku vyznamenania. Realizácia vyznamenania vznikla v spolupráci s Mincovňou Kremnica, š.p.
Čchang-e 4
Čchang-e 4 (čínsky: 嫦娥 四号; pinyin: Cháng'é sìhào, anglicky: Chang'e 4) je čínska lunárna prieskumná misia, ktorá ako prvá mesačná sonda v histórii uskutočnila mäkké pristátie na odvrátenej strane Mesiaca. Štart prebehol 7. decembra 2018, k pristátiu došlo 3. januára 2019. Komunikačný prenosový satelit Čchüe-čchiao, nutný pre zabezpečenie retranslácie dát z odvrátenej strany Mesiaca na Zem, bol vypustený na obežnú dráhu v blízkosti libračného bodu sústavy Zem-Mesiac L2 ešte v máji 2018.
Misia nadväzuje na sondu Čchang-e 3, ktorá ako prvá čínska sonda mäkko pristála na Mesiaci. Kozmická sonda bola pôvodne postavená ako záloha pre Čchang-e 3 a po jej úspešnom pristátí bola k dispozícii. Konfigurácia Čchang-e 4 bola upravená tak, aby spĺňala nové vedecké ciele. Podobne ako jeho predchodcovia, sonda je pomenovaná po Čchang-e, bohyni Čínskeho Mesiaca.
Veľká časť dizajnu Čchang-e 4 vychádza z Čchang-e-3 a jeho roveru Jü-tchu. V skutočnosti bol Čchang-e 4 postavený ako záloha pre Čchang-e 3, ale bol prispôsobený špecifikám novej misie. Lander a rover štartovali šesť mesiacov po satelite Čchüe-čchiao, 7. decembra 2018, 18:23 UTC.
Celková pristávacia hmotnosť je 1200 kg.
Stacionárny pristávací modul - lander - je vybavený rádioizotopovým ohrievacím zdrojom (RTG) na vykurovanie svojich subsystémov počas dlhých lunárnych nocí a napájanie jeho prevádzky spolu s niekoľkými solárnymi panelmi počas plánovanej jednoročnej misie.
Po pristátí lander spustil rampu, po ktorej zišlo lunárne vozidlo, rover pomenovaný Jü-tchu-2, na mesačný povrch. Jü-tchu-2 meria 1,5 × 1,0 × 1,0 m a má hmotnosť 140 kg. Šesťkolesový rover bol vyrobený v Dongguan, provincia Guangdong. Je poháňaný solárnou energiou a všetky kolesá sú hnacie. Predpokladaný čas prevádzky sú tri mesiace.
Energia je zabezpečená dvoma solárnymi panelmi, ktoré umožňujú prevádzku roveru počas lunárnych dní, ako aj nabíjanie batérií. V noci sa chráni pred príliš chladným prostredím použitím niekoľkých rádioizotopových vykurovacích jednotiek (RHU) s plutóniom-238. RHU poskytujú len tepelnú energiu, nie elektrickú energiu.
Vedecké prístroje
Lander, Rover, Čchüe-čchiao a mikrosatelity nesú vedecké užitočné zaťaženie. Prenosový satelit zabezpečuje komunikáciu, zatiaľ čo Lander a Rover skúmajú geofyziku pristávacej zóny. Tieto užitočné zaťaženia čiastočne zabezpečujú medzinárodní partneri vo Švédsku, Nemecku, Holandsku a Saudskej Arábii.
Lander
Lander a rover nesú vedecké užitočné zaťaženie na štúdium geofyziky pristávacej zóny s veľmi obmedzenou schopnosťou chemickej analýzy.
Pristávací modul je vybavený nasledujúcimi prístrojmi:
Lander nesie kontajner s obsahom 3 kg semien a hmyzu, aby otestoval, či rastliny a hmyz môžu synergizovať a rásť spolu. Experiment zahŕňa semená zemiakov a Arábkovky Thalovej, ako aj vajíčka ovocných mušiek (Drosophila). Miniatúrna kamera sníma rast a zviditeľňuje ho. V roku 1982 posádka sovietskej vesmírnej stanice Saľut 7 odrodila niektoré druhy Arabidopsis, čím sa stala prvou rastlinou, ktorá kvitla vo vesmíre a produkovala semená. Majú životnosť 40 dní. Semiačka úspešne vyklíčili a išlo o prvý rast rastliny na povrchu Mesiaca.
Miesto pristátia
náhľad|Pohľad na miesto pristátia, ktoré urobil Lunárny prieskumný orbiter LRO, Chang'e 4 - Lander (vľavo) a Rover (vpravo) na povrchu Mesiaca (8. februára 2019). náhľad|Panoráma miesta pristátia
Miesto pristátia je kráter Von Kármán, ktorý sa nachádza v blízkosti južného pólu, v panve South Pole - Aitkien. Táto panva je najväčším impaktným kráterom na Mesiaci a dokonca najväčším známym v Slnečnej sústave. Má priemer približne 2 500 km a hĺbku až 12 km. Je tiež najstarším a mohol by tak obsahovať informácie o najhlbšej histórii sústavy Zem-Mesiac. Ide naozaj o veľmi atraktívny cieľ, jeden z najzaujímavejších, ktoré na Mesiaci existujú.
Theodore von Kármán bol doktorandom Qian Xuesena, zakladateľa čínskeho vesmírneho programu.
Pokiaľ ide o jeho zloženie, obsahuje asi 10 % hmotnostných oxidu železitého (FeO) a 4 až 5 častí na milión tória, ktoré sa použilo ako náhrada za urán ako jadrové palivo na niekoľkých tóriových reaktoroch.
Pristátie
Pristávací modul s vozidlom Jü-tchu-2 dosadol na povrch Mesiaca 3. januára 2019 o 02:26 UTC na súradniciach 45.457° južnej šírky a 177.588° východnej dĺžky. Stala sa prvou sondou, ktorá pristála na odvrátenej strane Mesiaca.
O 14:22 UTC po rampe z pristávacieho modulu na povrch Mesiaca zišiel aj rover Jü-tchu-2.
Miesto pristátia dostalo názov schválený Medzinárodnou astronomickou úniou (IAU) Statio Tianhe.
IC 2631
IC 2631 je reflexná hmlovina v južnom súhvezdí Chameleón, pozorovateľná je teda takmer výhradne z južnej pologule. Objavil ju americký astronóm DeLisle Stewart 22. mája v roku 1900. Hmlovina je súčasťou komplexu hviezdotvorných molekulárnych mrakov v súhvezdí Chameleón a nachádza sa uprostred severnej časti mraku s názvom Chameleon 1. Ide o jeden z našich najbližších regiónov hviezdotvorby, preto je cieľom výskumov zaoberajúcich sa protohviezdami a mladými hviezdami. Hmlovina sa nachádza vo vzdialenosti približne 500 svetelných rokov a osvetľuje ju hviezda HD 97300, ktorá patrí medzi najväčšie a najjasnejšie hviezdy v okolí. Je to hviezda typu Herbig Ae/Be, teda je ešte pred hlavnou postupnosťou.
Mitsubishi Pajero Sport
Mitsubishi Pajero Sport (dostupný tiež pod názvami Mitsubishi Montero/Shogun Sport, Mitsubishi Challenger, Mitsubishi Nativa a Mitsubishi G-Wagon) je SUV, ktoré od roku 1996 vyrába japonská automobilka Mitsubishi Motors. Dostupný je ako 4-dverové SUV.
Prvá generácia (1996 – 2008)
Výroba začala v Japonsku v roku 1996 a bol dostupný na väčšine exportných trhoch od roku 1997. Bol známy pod viacerými názvami, ako Challenger, Pajero Spport v Európe, Montero Sport v Severnej a Južnej Amerike, Nativa v niektorých častiach Strednej Ameriky a Stredného Východu, Shogun Sport v Spojenom kráľovstve a G-Wagon v Thajsku. Prvá generácia Pajera Sport bola postavená na podvozku Pajera druhej generácie. Podobne ako Pajero, má nezávislé predné pruženie s torznými tyčami a tuhú zadnú nápravu. Okrem mnohých faceliftov počas rokov, hlavnou zmenou bola výmena zadných listových pružín za vinuté pružiny koncom roku 2000. Ako rástla jeho popularita, bola v roku 2003 v Číne a v roku 2006 v Brazílii uvedená lokálna montáž pre zahraničné trhy. Predaj bol v Japonsku ukončený v roku 2003, v Severnej Amerike v roku 2004 (kde bol nahredený modelom Endeavor) a v strednej a západnej Európe v roku 2008. left|thumb|Mitsubishi Pajero Sport prvej generácie pred faceliftom
Druhá generácia (2008 – súčasnosť)
Druhá generácia Pajera Sport postavená na základe podvozku s rebrinovým rámom automobilu Mitsubishi L200 bola postupne uvedený na vybrané trhy (Rusko, juhovýchodná Ázia, Stredný východ, Latinská Amerika, Afrika a Oceánia) počas jesene 2008, potom ako bola predstavená na Moscow Auto Salon. Dostupné boli 2,5 alebo 3,2-litrové dieselové a 3,0 alebo 3,5-litrové V6 benzínové motory, kým v ponuke bola 5- alebo 7-sedadlová konfigurácia interiéru. Ako aj pick-up L200, v ktorom má základ, výroba nového Pajera Sport pre všetky trhy je situovaná v Thajsku. left|thumb|Mitsubishi Pajero Sport zozadu
Blšanský chlum
Blšanský chlum (tiež Blšanský vrch) je vysoký vrch v okrese Louny Úsťanského kraja. Leží asi 1 km západne od obce Blšany u Loun, vrcholom na katastrálnom území Blšany, juhozápadnou časťou na území obce Chlumčany.
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra je slovenská monografia filmovej historičky Petry Hanákovej, vydaná roku 2010 pod hlavičkou Slovenského filmového ústavu v edícií Orbis Pictus.
Blšanský chlum
Blšanský Chlum je tiež prírodná pamiatka ev. č. 5747 a územie európskeho významu ev. č. 2792 (CZ0423201).
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra
Recenzie
Český filmový kritik Jaromír Blažejovský vo svojej dvojrecenzii (recenzoval zároveň monografiu Ján Kadár od Václava Maceka) pre časopis Cinepur Hanákovej text opisuje ako „temperamentní, ´swingující´, sebareflexivní a relaxovaný“, nakoľko autorka využíva anglické filmové výrazy, čím je text príťažlivejší pre mladšieho čitateľa. Aplikuje tiež feministické teórie, komentuje vlastný vývoj písania o Bielikovi, jeho písomný prejav, reflektuje vzdialenosť  - generačnú, rodovú i vzdelanostnú, ktorá ju od Bielika delí.
Blšanský chlum
Popis vrchu
Je to neovulkanický uzol v tvare krátkeho asymetrického chrbátu v smere SSV-JZ, s príkrejšími a vyššími severnými a VJV svahmi (k údoliu Smolnického potoka), vypreparovaná výplň diatrémy tvorená subvulkanickou brekciou s prienikom limburgitu v skalnatej kužeľovitej vrcholovej časti. Pri úpätí na slieňovcoch a vápnitých ílovcoch vznikol miestami deluviálny sutinový plášť s drobnými zosuvmi, v JZ susedstve je nižší kupovitý uzol limburgitového kopca (Malý chlum 283 m). Vrch je takmer nezalesnený, je tu neveľká svetlá dúbrava a plochy bezlesia lesostepného rázu. Pri vrchole je opustený kameňolom odkrývajúci vejárovito orientované čadičové stĺpce. Na vrchole kopca je vyhliadka.
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra
Recenzie
Blažejovský monografii vytýka niektoré nesprávne, sporné či málo konkrétne tvrdenia; „například Slovenský štát je vžité, avšak nepřesné označení pro útvar, který se po většinu své existence jmenoval Slovenská republika.“[3] Dva Bielikom režírované filmy o Jánošíkovi vraj neboli distribuované s jednoročným odstupom a oba mali festivalovú premiéru v roku 1963. Šancu na Bielikovu inšpiráciu filmom Rím, otvorené mesto pri Vlčích dierach vidí Blažejovský ako malú; Rosselliniho film v Československu uvedený nebol. „Hanáková se zmíni o ´legendárním skandálu´ na festivalu v Benátkach 1936, ale když si dychtivý čtenář nalistuje příslušnou vysvětlivku, nedočte se víc, než že ´maďarské reakce jsou všeobecně známé. A kritike sa nevyhlo používanie adjektív typu „plickovské“, „bielikovské“
Blšanský chlum
Geomorfologické zaradenie
Geomorfologicky vrch patrí do celku Dolnooharská tabule, podcelku Hazmburská tabule, okrsku Lounská pahorkatina, podokrsku Cítolibská pahorkatina a časti Blšanské vrchy.
Popis chráneného územia
Hlavným dôvodom je ochrana druhu spriadača kostihojového. Sú tu xerotermné biotopy s výskytom osobitne chránených druhov rastlín (kozinec rakúsky, ľan rakúsky) a predovšetkým mnohých vzácnych a ohrozených druhov bezstavovcov, najmä motýľov (spriadač marinkový, modráčik kozincový, vretienka neskorá, ostrôžkár trnkový, ostrôžkár malý a mnohé ďalšie).
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra
Recenzie
„Text Petry Hanákové má proměnlivější puls; je senzitivní, místy udivený, jindy pobavený. Někdy jako by se autorka sama zalekla, co objevila, a raději rychle změní téma,“ charakterizuje ďalej Blažejovský. V záverečnom verdikte napokon píše: „Macekův Ján Kadár a Hanákové Paľo Bielik reprezentují úroveň, k níž dozrála dvacetiletá systematická dobře koordinovaná práce žáků a učitelů, přičemž polemické, osobní zaujetí zústavá."
"Autorka vo svojej monografii síce Bielika z niekdajšieho piedestálu zhadzuje, ale zároveň k jeho dielu pristupuje láskavo. Občas dokonca s prekvapujúcou úctou,“ opisuje prístup Hanákovej k Bielikovi filmový vedec Martin Ciel.
Interpretácie Bielikových filmov Ciel považuje za „korektné a dôsledne.“[5] A hoci Hanákovej monografiu označuje ako „štandardnú“ či „bez väčších inovácií“, na rozdiel od väčšiny monografii Ciela nenudí. Chváli autorkine písanie, prácu s archívmi i prejavenie vlastného názoru so schopnosťou argumentácie.
„Monografia o ´veľkom´ Paľovi Bielikovi, ktorá v mnohom redefinuje dobové názory na jeho tvorbu, vyvracia (ale nevytvára) mýty o ňom je elegantnou ukážkou nového subverzného pohľadu na dlho zakonzervovaný oficiálny obraz,“ uzatvára Ciel.
Peter Vojtek
Generálporučík Ing. Peter Vojtek (* 8. január 1958, Komárno, Česko-Slovensko) je slovenský generál a bývalý Náčelník Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Do prvej generálskej hodnosti „brigádny generál“ bol prezidentom Slovenskej republiky vymenovaný 1. januára 2007 ako zástupca veliteľa Vzdušných síl ozbrojených síl Slovenskej republiky. V apríli 2014 bolo zverejnené, že Vojtek vo funkcii končí. 6. mája 2014 ho vo funkcii vystriedal generálporučík Milan Maxim.
Život
Narodil sa 8. januára 1958 v Komárne. V roku 1982 absolvoval vysokoškolské štúdium na Vojenskej akadémii v Liptovskom Mikuláši. V rokoch 1997 – 1999 pokračoval na tej istej škole v postgraduálnom štúdiu a v rokoch 2002 – 2003 absolvoval ročné štúdium na Vojenskej akadémii generálneho štábu v nemeckom Hamburgu. Generálporučík Ing. Peter Vojtek žije v Pezinku. Je ženatý od roku 1983 s Eleonórou Vojtekovou a má dvoch synov Petra a Mariána.
Od júla 2021 je predsedom Klubu generálov Slovenskej republiky.
Náčelník Generálneho štábu
Do funkcie Náčelníka Generálneho štábu OS SR bol Peter Vojtek menovaný prezidentom SR Ivanom Gašparovičom 15. decembra 2011. Odovzdanie funkcie sa uskutočnilo 15. decembra 2011 v priestoroch Ministerstva obrany. Odovzdania sa uskutočnila Iveta Radičová, predsedníčka vlády a poverená ministerka obrany. Prvá cesta gen.mjr. Vojteka viedla 9.10. februára 2012 do Česka. V Prahe sa stretol so svojim českým kolegom Vlastimilom Picekom, ktorý „''podčiarkol, že spolupráca so Slovenskom je už tradične na veľmi vysokej úrovni. "Spoločne sme rozoberali otázky bilaterálnej spolupráce, ktorá sa profiluje najmä v oblastiach vzdelávania a výcviku, logistiky, vyzbrojovania, obranného plánovania a spolupráce v zahraničných operáciách,““ Slovenská republika sa tiež zaviazala poskytovať spojencom svoje špecializované zariadenia: Ústav špeciálneho zdravotníctva a výcviku Lešť, chemické cvičisko Zemianske Kostoľany, a Akadémia ozbrojených síl generála M. R. Štefánika v Liptovskom Mikuláši. Peter Vojtek sa stretol aj s ministrom obrany ČR, Alexandrom Vondrom s ktorým rokoval o spolupráci s Českom v rámci V4. „S českou stranou v poslednom období prebiehajú intenzívne rokovania aj v oblasti výcviku, vzdelávania, logistiky a ochrany vzdušného priestoru.''“ vyhlásil Vojtek. Počas pôsobenia vo funkcii bol prezidentom SR 7. mája 2012 povýšený do hodnosti generálporučík.
Koncom apríla 2014 bolo oznámené, že Vojtek vo funkcii končí. Dôvodom má byť zdravotný stav generála. Súvislosť s kauzou majora generálneho štábu podozrivého zo špionáže pre Rusov bola odmietnutá. Novým náčelníkom by sa mal stať Milan Maxim. Informácie o možnom odvolaní sa objavili už v januári 2014. Dôvodom mali byť nezhody s ministrom obrany Martinom Glváčom (Smer-SD), obaja však informácie popreli.
Podľa správy Ministerstva obrany„''Za najväčšie úspechy, ktoré sa podarilo dosiahnuť, považuje genpor. Vojtek predovšetkým schválenie Bielej knihy o obrane SR, návrh zákona o štátnej službe profesionálnych vojakov, ktorý je v súčasnosti v legislatívnom procese a nastavenie procesov investovania do výzbroje.''“ Vojtek by sa mal stať poradcom ministra Glváča pre vojenské záležitosti.
Do funkcie náčelníka Generálneho štábu bol 6. mája 2014 vymenovaný generálporučík Milan Maxim.
Cyklistika na Letných olympijských hrách 2016
Cyklistika na Letných olympijských hrách 2016 v Riu de Janeiro, ktorá zahŕňa osemnásť odvetví, sa konala od 6. augusta do 21. augusta 2016.
Viéthorey
Viéthorey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Tardière
La Tardière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vieux-Charmont
Vieux-Charmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hanuš
Hanuš môže byť:
Eye of the Tiger
„Eye of the Tiger“ je singel americkej rockovej skupiny Survivor, z ich tretieho albumu Eye of the Tiger. Ako singel bol vydaný 29. mája 1982, teda v rovnakom roku ako album. Skladba bola napísaná na žiadosť herca Sylvestta Stallona, ktorý nebol schopný získať povolenie pre skladbu „Another One Bites the Dust“ od skupiny Queen. Skladba bola ústrednou skladbou filmu Rocky III. Skladba je nezabudnuteľná predovšetkým pre svoj gitarový riff a hymnový refrén.
Eduardo Camaño
Životopis
Narodil sa vo federálnom hlavnom meste Buenos Aires. V politike začal byť činný na regionálnej úrovni za Justicialistickú stranu, následne v roku 1983 začal dva roky pôsobiť v rade partida Quilmes v provincii Buenos Aires. Následne začal pôsobiť ako poslanec v parlamente svojej domovskej provincie a už v roku 1987 sa stal intendantom partida Quilmes, čím sa dostal na čelo tejto časti provincie. Na tejto pozícii zotrval do roku 1991, kedy bol zvolený do federálnej poslaneckej snemovne a stal sa tak poslancom. Tu bol niekoľkokrát opätovne znovuzvolený v ďalších voľbách, až sa 10. decembra 2001 stal predsedom poslaneckej snemovne. Predsedom zotrval do roku 2005. Na konci roka 2001 však Argentínu naplno zasiahli dôsledky ekonomickej krízy, krajina sa dostala do veľkých ekonomických problémov. Tieto následne vyvolali masové celonárodné násilné protesty, po ktorých 21. decembra rezignoval prezident Fernando de la Rúa. Keďže krajina v tej dobe nemala viceprezidenta, ktorý rezignoval rok pred tým, právomoci prezidenta prevzal dočasný predseda senátu Ramón Puerta. Ten okamžite zvolal zasadnutie legislatívneho zhromaždenia, ktoré 23. decembra zvolilo za nového prezidenta Adolfa Rodrígueza Saá, ktorý mal zostať prezidentom až do volieb. Prezident Saá vyhlásil očakávaný štátny bankrot, no jeho ostatné opatrenia na riešenie krízy iba vystupňovali protesty a tak aj Saá o krátky čas odstúpil.
30. decembra sa tak právomocí prezidenta mal opätovne ujať dočasný predseda senátu Ramón Puerta, ktorý však v tento deň ohlásil svoju rezignáciu zo zdravotných dôvodov. Ďalším v poradí, ktorý podľa ústavy mal prevziať právomoci prezidenta bol predseda poslaneckej snemovne, ktorým bol práve Eduardo Camaño. Aj Camaño, podobne ako pred tým Puerta, okamžite zvolal legislatívne zhromaždenie, ktoré 2. januára 2002 zvolilo nového prezidenta, ktorým sa stal Eduardo Duhalde. Camaño tak následne pokračoval ďalej vo svojej funkcii predsedu poslaneckej snemovne. Po odchode z poslaneckej snemovne v roku 2005 pôsobil vo vedení niekoľkých štátnych spoločností a v roku 2009 sa stal členom provinčnej vlády svojej domovskej provincie.
Jiří Hanuš
Jiří Hanuš môže byť:
Jan Hanuš
Jan Hanuš môže byť:
Miroslav Hanuš
Miroslav Hanuš môže byť:
Václav Hanuš
Václav Hanuš môže byť:
Michal Kocák
'''PhDr. Michal Kocák CSc.''' (* 27. september 1934, Močarany) je slovenský literárny historik, editor, pedagóg a bývalý pracovník Matice slovenskej.
Životopis
Narodil sa v rodine roľníka. Gymnázium ukončil v Michalovciach 1945-1953. Vysokú školu pedagogickú študoval v Bratislave 1953 - 1957.
Ako stredoškolský profesor pôsobil v Novom Meste nad Váhom 1957-1960. V rokoch 1960-1963 bol odborným asistentom na Pedagogickom inštitúte v Martine. Od roku 1963 do roku 1997 pracoval v Matici slovenskej ako odborný a neskôr ako samostatný vedecký pracovník v Archíve literatúry a umenia. V roku 1968 na základe práce Jozef Škultéty a formovanie literárneho realizmu získal vedeckú hodnosť kandidáta vied a taktiež aj doktorát filozofie.
Vydra ázijská
Vydra ázijská alebo vydra malá (Aonyx cinerea) je najmenší predstaviteľ vydier z čeľade lasicovitých. Žije na území južnej, juhovýchodnej a východnej Ázie.
Vedecké synonymá
Okrem v súčasnosti platného vedeckého názvu Aonyx cinerea bola vydra ázijská v minulosti opísaná aj pod názvami Amblonyx cinerea (Illiger, 1815), Amblonyx cinereus (Illiger, 1815), Amblonyx horsfieldi, Amblonyx leptonyx a Paronyx cinerea.
Taxonómia
Do rodu Aonyx bola vydra ázijská zaradená po vykonaní DNA testov, ktoré prebehli v rokoch 1998 a 2003. Pri testoch sa zistilo, že vydra ázijská je blízko príbuzná africkým vydrám a to konkrétne vydre konžskej a vydre africkej, ktoré sú zaradené do spomínaného rodu. Keďže rod Aonyx bol opísaný skôr, ako rod Amblonyx, bola vydra ázijská preradená do tohto rodu.
Opis
Dĺžka lebky: 85 - 95 mm
Dĺžka srsti: až 5 - 6 cm
So svojimi rozmermi ide o najmenší druh vydry na svete.
Sú manuálne veľmi zručné a využívajú predné labky na hľadane potravy (kôrovcov a môkkýšov) medzi skalami, vo vegetácii, alebo v bahne. Plavacie blány sú zakrpatené. Pazúre sú krátke čo výrazne zvyšuje obratnosť končatín, ktorá je pre vydru ázijskú dôležitá pri zháňaní potravy.
Farba srsti je zvyčajne svetlohnedá až hnedá, niekedy aj sivohnedá pričom spodná časť tela je o niečo svetlejšia. Hrdlo, bočné časti krku a líca sú žltohnedé, niekedy až biele.
Hlas
Repertoár hlasových prejavov je široký. Patria sem rôzne pišťavé zvuky ako aj zvuky podobné mačaciemu mňakaniu. Celkovo bolo zaznamenaných až 12 rôznych vokalizácií.
Výskyt
Územie výskytu je síce veľké, ale zároveň veľmi fragmentované.
Vyskytuje sa teda v častiach Indie, na území južnej Číny, v Mjanmarsku, v Thajsku, vo Vietname, Laose a Kambodži, v pevninskej časti Malajzie, v Singapure, na Filipínach (Palawan), v Bangladéši, v Mjanmarsku, v Bruneji, v Bhutáne a v Nepále.
Z veľkých ostrovov juhovýchodnej Ázie sa vyskytuje na Jáve, Borneu, Sumatre a vo východnej Ázii na ostrovoch Chaj-nan  a Taiwan. Žijú však aj na menších indonézskych ostrovoch ako napríklad Bali, Lombok a Sumbawa v oblasti súostrovia Malé Sundy. Najvyššie počty tohto druhu sa vyskytujú v pevninskej časti Malajzie, v Thajsku a v Indii. Na Srí Lanke je jej štatút v súčasnosti neznámy.
Zliatina sodíka a draslíka
náhľad|Zliatina sodíka a draslíka v sklenej trubičke
Vydra ázijská
Biotop
Vydra ázijská sa vyznačuje vysokou schopnosťou adaptácie na životné prostredie, keďže sa vyskytuje od tropických pobrežných oblastí až po horské potoky.
Zliatina sodíka a draslíka
Zliatina sodíka a draslíka (častokrát označovaná aj ako NaK) je zliatina ktorá vzniká spoločným tavením sodíka a draslíka. Má eutektické vlastnosti a pri správnom pomere sodíka a draslíka môže byť dokonca kvapalná aj pri izbovej teplote. Táto zliatina je ešte viac reaktívna než samotný sodík či draslík, a pri vystavení atmosférickému vzduchu sa dokonca občas môže samovznietiť.
Vydra ázijská
Biotop
Na väčšej časti územia výskytu zdieľajú biotopy s inými druhmi vydier, pričom ide o vydru riečnu, vydru hladkosrstú a vydru srstnatonosú.
Spôsob života
Zo všetkých druhov vydier trávi najviac času na súši, kde trávia viac času než vo vode.
Zliatina sodíka a draslíka
Vlastnosti a bezpečnosť
Pri kontakte so vzduchom sa na povrchu vytvára vrstva oxidov a superoxidov sodíka a draslíka, pričom najnebezpečnejší z nich je superoxid draselný, ktorý sa môže vznietiť. Okrem toho prudko reaguje s vodou, ale aj organickými látkami.
Vydra ázijská
Spôsob života
Preferujú plytké vody s dostatkom potravy a s nie veľmi hustou vegetáciou.
Zliatina sodíka a draslíka
Vlastnosti a bezpečnosť
Zliatina NaK má taktiež vysoké povrchové napätie a preto sa pri rozliatí, podobne ako ortuť, spája do guľôčok.
Merná tepelná kapacita tejto zliatiny je 982 J/kg⋅K. Pre lepšiu predstavu, táto hodnota predstavuje zhruba 1/4 mernej tepelnej kapacity vody.
Ako chladiace médium
Ako chladivo sa využíva najmä v experimentálnych rýchlych atómových reaktoroch. Tieto reaktory využívajú vysoko energetické neutróny, a preto v nich voda, ktorá je neutrónový moderátor (spomaľuje vysokoenergetické rýchle neutróny), nie je vhodným chladivom.
Okrem toho sa využívala aj ako chladivo termoelektrických generátorov BES-5, ktorými boli napájané sovietske radarové družice US-A. Problémom je, že pri niektorých z týchto družíc, ako napríklad Kosmos 1867 a Kosmos 1818, toto chladivo uniklo, pričom pri nízkych teplotách vesmíru zamrzlo, čím vznikli niekoľko centimetrové guľôčky. Pri takomto uniknutom chladive teda ide o tzv. kozmický odpad, ktorý predstavuje hrozbu zrážky pre družice, ktoré sa nachádzajú na obežnej dráhe.
Ako chladivo táto zliatina našla využitie dokonca aj v oblasti počítačových komponentov, ako chladič procesoru Danamics LMX Superleggera, kde NaK obieha vo vnútri chladiča čím odvádza teplo od procesoru.
V organickej chémii
Tak ako aj samotný sodík a draslík má aj ich zliatina redukčné vlastnosti, a preto sa v organickej chémii využíva ako redukčné činidlo.
Príprava
Existuje viacero spôsobov ktorým sa dá táto zliatina pripraviť.
Jedným z nich je príprava zo sodíka a draslíka, ktoré sa vložia do nádoby, do ktorej je privádzaný vzácny plyn, tá sa potom nahreje tak aby sa oba kovy roztavili, po vychladení sa vzniknutá zliatina buď zaleje uhľovodíkom alebo sa s ňou pracuje pod ochranou atmosférou vzácneho plynu.
Ďalším z nich je destilácia roztaveného sodíka s roztaveným chloridom draselným, pričom časť sodíka reaguje s chloridom draselným za vzniku draslíka a chloridu sodného a časť sa spolu s draslíkom oddestiluje a vytvorí s ním zliatinu. Táto metóda sa výužíva aj pri priemyselnej výrobe tejto zliatiny.
Vydra ázijská
Spôsob života
Žije v rodinných skupinách, sústredených okolo dominantného alfa páru. Tieto skupiny čítajú niekedy aj viac ako 20 členov. Obvyklý počet členov v skupine je však do 10 pričom sa jedná o množiaci sa pár a ich potomkov.
Sú veľmi sociálne a hravé.
Úkryty si hĺbia v bahnitých brehoch. V blízkosti brlohu si hĺbia spoločnú toaletu, ktorú využíva celá skupina.
Občas v závislosti od dostupnosti potravy lokálne migrujú.
Rozmnožovanie
K ovulácii dochádza každých 28 dní pričom samotná ovulácia trvá 3 dni. Pária sa v ktoromkoľvek ročnom období. Gravidita trvá približne 60 dní. Počet narodených jedincov sa môže pohybovať od jedného až do šiestich jedincov, obvykle však mávajú 1 - 2 mláďatá.
Samice rodia obvykle dvakrát za rok.
Potrava
Hlavnou zložkou potravy vydry ázijskej sú predovšetkým kôrovce a mäkkýše,  ktoré tvoria až 87 % ich stravy. V ďaleko menšej miere konzumujú aj ryby, obojživelníky a vodné vtáctvo.
Ohrozenie a ochrana
Podľa klasifikácie IUCN patrí k zraniteľným taxónom.
Populácia sa považuje za klesajúcu. Počet dospelých jedincov obývajúcich planétu nie je známy, predpokladá sa však, že ide o menej než 2500 kusov.
Ohrozenie predstavuje predovšetkým strata životného prostredia v dôsledku odlesňovania, pri ktorom zanikajú malé horské riečky a potoky a taktiež poľnohospodárstvo a to predovšetkým rozširovanie čajovníkových a kávovníkových plantáźí. Ohrozené sú však aj v dôsledku znečistenia vôd na území výskytu a v neposlednom rade likvidáciou zo strany človeka, keďže v mnohých častiach výskytu ju a vodohospodári považujú za škodnú. V menšej miere predstavujú ohrozenie aj pytliaci, ktorí lovia vydry ázijské pre srsť, ale aj pre vnútorné orgány, ktoré sa používajú v tradičnej ázijskej medicíne.
Interakcie s človekom
Vytrhávajú rastliny na ryžových poliach, čo vedie ku konfliktom s pestovateľmi ryže.
Poddruhy
V rámci druhu sa rozoznávajú tri poddruhy.
Ide o:
Villars-lès-Blamont
Villars-lès-Blamont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Tranche-sur-Mer
La Tranche-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
La Verrie
La Verrie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fabión
náhľad|Fabiónová rímsa z druhej polovice [[18. storočie|18. storočia (Praha, Košíře)]] náhľad|Fabíón na rímse interiéru evanjelického kostola v [[Komárno|Komárne]]
Fabión alebo fabiónová rímsa  je zaoblený alebo vyžľabený či rôzne profilovaný prechod medzi stenou a stropom miestnosti s oblým profilom (respektíve v tvare štvrťkruhu). Hmota fabiónu je tvorená omietkou, vnútorná výstuž je z trstiny alebo dreva. Ak je zaoblenie fabiónu odstupňované hovoríme o fabiónovej rímse.
Villars-Saint-Georges
Villars-Saint-Georges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Lairoux
Lairoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Villars-Saint-Georges
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lairoux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Villars-Saint-Georges
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lairoux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Villars-Saint-Georges
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam základných škôl v Košiciach
Toto je zoznam základných škôl, ktoré sa nachádzajú na území mesta Košice. V Košiciach sa nachádza 57 základných škôl, z ktorých je 12 súkromných, 5 umeleckých a 2 cirkevné.
Synoptické evanjelium
Synoptické evanjelium je pomenovanie jedného z prvých troch evanjelií, teda: evanjelium podľa Matúša, Marka a Lukáša, pretože podávajú v podstate ten istý priebeh života a učenia Ježiša Krista. Zaviedol ho nemecký teológ Johann Jakob Griesbach v roku 1776.
Evanjelium podľa Jána sa od synoptických odlišuje štylom a čiastočne aj obsahom.
Vzájomná podobnosť a literárna závislosť je predmetom skúmania biblistiky - tzv. synoptická otázka.
Michal Orság
náhľad|Erb rodiny Orságovci z Gutu Michal Orság z Gutu (o mene pozri nižšie) (* ?†? 1484 ) bol uhorský šľachtic, palatín a kráľovský pokladník.
Meno
Podoby jeho mena sú           :
Rodičia a deti
Jeho otcom bol Gašpar Orság. Michal mal 2 dcéry a 4 synov (z ktorých jeden sa tiež volal Michal).
Pôvod rodu
Meno Orság (Országh) je priezvisko, ktoré nosili príslušníci jednej vetvy rodu nazývaného "z Gutu" (de Guth, maď. Gúthy), a to vetvy začínajúcej sa práve Michalom Orságom (výraz "z Gutu" zostal v tejto vetve už len prídomkom mena Oszág). Gut(h) označuje sídlo/územie v Sabolčskej župe (v dnešnej Ukrajine). Országh doslova znamená "krajina" a podľa legendy toto meno dostal Michal od kráľa Žigmunda v dôsledku toho, že tento výraz Michal vyslovil počas ich prvého vzájomného rozhovoru, ktorý sa uskutočnil ešte počas Michalovho detstva.
Rod "de Guth" pochádzal z (resp. bol vetvou) rodu Gutkeled (Guth-Keled), o ktorého pôvode uvádza Viedenská obrázková kronika: ''„Potom za vlády kráľa Petra, imigrovali Kelad a Gut, traja bratia švábskeho pôvodu. Narodili sa na hrade v Stofe.“ (Sed postea, tempore Petri regis Kelad et Gut intrant tres frateres ex gente Svevorum procreati. De castello Stof sunt nativi.'')
Život
V roku 1433 bol Michal hlavným komorníkom a sprevádzal kráľa Žigmunda do Ríma, kde bol tento korunovaný za cisára Svätej rímskej ríše nemeckého národa.
Michal zastával funkciu palatína v rokoch 14581484 a dvakrát funkciu kráľovského pokladníka: prvýkrát v rokoch 1436-1437/1438 (t.j. prevažne za vlády kráľa Žigmunda Luxemburského) a druhýkrát v rokoch 1440-1453 (t.j. do prevzatia vlády Ladislavom Pohrobkom).
V občianskej vojne, ktorá nasledovala po smrti kráľa Žigmunda na konci roku 1437, bojoval Michal spolu s Jánom Huňadym za tzv. národnú (čiže protihabsburskú) stranu. V roku 1445 sa Michal Orság z Gutu stal jedným zo siedmich hlavných kapitánov, ktorí boli zvolení za správcov Uhorska, kým sa už korunovaný ale ešte maloletý Ladislav Pohrobok neujme trónu. Sedem hlavných kapitánov si v roku 1446 zvolilo za svojho vodcu ("gubernátora krajiny") Jána Huňadyho, ktorý bol po úspešných bojoch proti Turkom národným hrdinom. V roku 1447 boli siedmi hlavní kapitáni zrušení. Ladislav Pohrobok nastúpil na trón v roku 1453.
Čachtice a Častkovce
V roku 1466 sa Michal Orság z Gutu stal majiteľom čachtického hradu a aj opevnenej kúrie v Častkovciach, z ktorej po niekoľkých prestavbách vznikol dnešný kaštiel v Častkovciach. Hrad sa stal sídlom rodiny Orságovcov a zostal v ich vlastníctve, až kým v roku 1597 rodina nevymrela. Zrúcanina hradu dnes priťahuje veľa turistov pre jeho neskoršie spojenie s neslávne známou grófkou Bátoriovou.
Landeronde
Landeronde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Orech čierny pri Mudroňove
Orech čierny pri Mudroňove je stopäťdesiatročný orech čierny, ktorý sa nachádza na okraji lesného porastu pri poľnej ceste od obce Mudroňovo. Je chránený podľa Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Nitre, 2/1996 z hľadiska vedeckého, ekologického, krajinárskeho a estetického.
Landeronde
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Macúch
Macúch môže byť:
Villars-sous-Dampjoux
Villars-sous-Dampjoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Landevieille
Landevieille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.