cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vincent van Gogh
Začiatky
V apríli 1876 sa vrátil do Anglicka, kde zobral neplatenú prácu ako suplujúci učiteľ v malej internátnej škole v Ramsgate. Keď sa majiteľ presťahoval do Isleworth v Middlesex, Van Gogh išiel s ním. Táto dohoda nevyšla a Van Gogh odišiel. Jeho rodičia sa zatiaľ presťahovali do Ettenu, v roku 1876 sa vrátil domov na Vianoce na šesť mesiacov začal pracovať v kníhkupectve v Dordrechte. V práci bol nešťastný a trávil čas čmáraním alebo prekladaním častí Biblie do angličtiny, francúzštiny a nemčiny. Ponoril sa do náboženstva a stával sa čoraz viac zbožnejším a rehoľným. Podľa jeho spolubývajúceho, Paulus van Görlitz, Van Gogh jedol šetrne a vyhýbal sa mäsu.
Aby podporil jeho nábožné presvedčenie a jeho túžbu stať sa kňazom, v roku 1877 ho jeho rodina poslala do Amsterdamu žiť s jeho ujom Johannesom Strickerom, rešpektovaným bohoslovcom. Pripravil sa na vstupnú skúšku z teológie na Amsterdamskú univerzitu, ale neprešiel a v júli 1878 odišiel z domu svojho uja. Pustil sa do trojmesačného kurzu v protestantskej misijnej škole v Lakene, blízko Bruselu, ale tiež neprešiel.
V januári 1879 prijal prácu ako misionár v Petit-Wasmes, ťažobnej oblasti s uhlím, Borinage, v Belgicku. Aby ukázal podporu jeho ochudobnenému zhromaždeniu, vzdal sa svojho pohodlného ubytovania v pekárni pre bezdomovca a presťahoval sa do malej chaty, kde spal na slame. Jeho úbohé podmienky na život sa nepáčili cirkevným úradom, ktoré ho odmietli za "podkopávanie dôstojnosti kňazstva". Potom odkráčal 75 kilometrov do Bruselu, vrátil sa na chvíľu do Couesmes v Borinage, ale nakoniec podľahol nátlaku od jeho rodičov, aby sa vrátil do Ettenu. Zostal tam do roku 1880, čo spôsobilo obavy a frustráciu pre jeho rodičov. Jeho otec bol obzvlášť frustrovaný a odporučil, aby jeho syn bol poslaný do blázinca v Geele.
Van Gogh sa vrátil do Couesmes v auguste 1880, kde sa ubytoval s baníkom až do októbra. Začal sa zaujímať o ľudí a scény okolo neho a zaznamenal ich v kresbách po tom, čo mu Theo odporučil, aby sa začal zaoberať umením. Neskôr toho roku cestoval do Bruselu, aby nasledoval Theovo odporučenie študovať s holandským umelcom Willemom Roelofsom, ktorý ho presvedčil, napriek jeho odporu k formálnym umeleckým školám, aby navštevoval Académie Royale des Beaux-Arts. Zapísal sa tam v novembri 1880 a študoval anatómiu a bežné pravidlá modelovania a perspektívy.
Etten, Drenthe a Haag
náhľad|vpravo|Cornelia Kee Vos-Stickerova s jej synom Janom (cca 1879-80) Van Gogh sa vrátil do Ettenu v apríli 1881 na predĺžený pobyt s rodičmi. Pokračoval s kreslením, často používal jeho susedov ako objekty na kreslenie. V auguste 1881 prišla na návštevu jeho nedávno ovdovená sesternica, Cornelia "Kee" Vos-Strickerová, dcéra jeho matkinej staršej sestry Willeminy a Johanessa Strickera. Bol nadšený a chodil s ňou na dlhé prechádzky. Kee bola od neho o sedem rokov staršia a mala osemročného syna. Van Gogh všetkých prekvapil tým, že jej vyhlásil, že je do nej zamilovaný a požiadal ju o ruku. Ona odmietla. Potom ako sa Kee vrátila do Amsterdamu, Van Gogh išiel do Haagu skúsiť predať maľby a stretnúť sa s jeho bratrancom Antonom Mauveom. Mauve bol ten úspešný maliar, ktorým Van Gogh túžil byť. Mauve ho pozval, aby sa vrátil o pár mesiacov a strávil čas medzi tým pracovaním s uhlíkmi a pastelmi. Van Gogh išiel naspäť do Ettenu a nasledoval túto radu.
V novembri 1881 Van Gogh napísal list Johanessovi Strickerovi a bratovi Theovi ho opísal ako útok na Stickera. Pár dní potom odišiel do Amsterdamu. Kee sa s ním nestretla a jej rodičia napísali, že jeho "vytrvalosť je nechutná". Zo zúfalstva si dal svoju ruku do ohňa v lampe, so slovami „Dovoľte mi ju vidieť na tak dlho ako dokážem držať svoju ruku v ohni.“ Túto udalosť si veľmi dobre nepamätal, ale neskôr usúdil, že jeho ujo oheň uhasil. Otec Kee zdôraznil, že by sa mal brať ohľad na jej odmietnutie a že svadba nebude, hlavne kvôli Van Goghovej neschopnosti uživiť sa.
Mauve si zobral Van Gogha pod svoje krídlo ako študenta a predstavil ho vodovým farbám, s ktorými pracoval nasledujúci mesiac predtým, ako sa vrátil domov na Vianoce. Pohádal sa s otcom, lebo odmietal navštevovať kostol a odišiel do Haagu. V januári 1882 mu Mauve predstavil olejové farby a požičal peniaze na zriadenie štúdia. V priebehu mesiaca sa Van Gogh a Mauve pohádali, pravdepodobne o životaschopnosti kresby sadrových odliatkov. Van Gogh si mohol dovoliť najať iba ľudí z ulice ako modelov, čo bola praktika, ktorú Mauve neschvaľoval. V júni trpel kvapavkou a zostal tri týždne v nemocnici. Čoskoro potom prvýkrát maľoval olejovými farbami, ktoré si kúpili za peniaze požičané od Thea. Toto médium sa mu páčilo. Bol prekvapený, aké dobré boli výsledky.
Do marca 1882 sa Mauve stal chladným voči Van Goghovi a prestal mu odpisovať na listy. Dozvedel sa o Van Goghovej domácej dohode s alkoholičkou a prostitútkou Clasinou Mariou "Sien" Hoornikovou a s jej mladou dcérou. Van Gogh stretol Sien koncom januára 1882, keď mala päťročnú dcéru a bola tehotná. Predtým porodila dve deti, ktoré zomreli, ale Van Gogh o tom nevedel. 2. júla porodila chlapca a dala mu meno Willem. Keď sa Van Goghogov otec dozvedel o detailoch ich vzťahu, vyvíjal tlak na Van Gogha, aby opustil Sien a jej dve deti. Vincent mu najskôr vzdoroval a rozmýšľal nad presťahovaním rodiny mimo mesta, ale neskôr v roku 1883 od Sien a jej dvoch detí odišiel.
Chudoba mohla dotlačiť Sien naspäť k prostitúcii, domov sa stal menej šťastným a Van Gogh odišiel, lebo rodinný život bol nezlučiteľný s jeho umeleckým vývojom. Sien dala svoju dcéru svojej matke a malého Willema svojmu bratovi. Willem si pamätal návštevu Rotterdamu, keď mal asi 12 rokov, keď sa jeho strýko snažil presvedčiť Sien, aby sa zaňho vydala kvôli legitimácii dieťaťa. Veril tomu, že jeho otcom bol Van Gogh, ale čas jeho narodenia to robí nepravdepodobným. Sien sa utopila v rieke Šelda v roku 1904.
V septembri 1883 sa Van Gogh presťahoval do Drenthe v severnom Holandsku. V decembri, poháňaný samotou, šiel žiť so svojimi rodičmi, potom do Nuenenu.
Nuenen a Antverpy (1883-1886)
V Nuenene sa Van Gogh sústredil na maľovanie a kreslenie. Pracoval von a veľmi rýchlo, dokončil náčrty a maľby tkáčov a ich chalúp. Van Gogh dokončil aj De pastorie in Nuenen, ktoré bolo ukradnuté zo Singer Laren v marci 2020. Od augusta 1884 sa k pridala k jeho vpádom na miesta, kde to nemali dovolené, Margot Begemann, susedova dcéra o desať rokov od neho staršia. Ona sa zaľúbila a on jej lásku opätoval, aj keď menej nadšene. Chceli sa zobrať, ale ani jedna z rodín nesúhlasila. Margot bola rozrušená a predávkovala sa strychnínom, ale prežila potom, ako ju Van Gogh rýchlo dopravil do nemocnice nablízku. V marci 1885 jeho otec zomrel po infarkte.
V roku 1885 prejavil záujem o jeho tvorbu obchodník z Paríža. Theo sa spýtal Vincenta, či mal nejaké maľby pripravené na výstavu. V máji Van Gogh odpovedal s jeho prvým významným dielom De Aardappeleters a sériou "štúdiá charakteru sedliakov", ktoré boli vyvrcholenie viacero rokov práce. Keď sa sťažoval, že Theo sa nesnažil dostatočne predávať jeho maľby v Paríži, jeho brat mu odpovedal s tým, že boli príliš tmavé a nedržali sa svetlej farebnej škály impresionizmu. V auguste bola jeho práca prvýkrát verejne vystavená vo výklade obchodu obchodníka v Haagu. Jedna z jeho sedliackych modeliek otehotnela v septembri 1885. Van Gogh bol obvinený z vnucovania sa jej a dedinský kňaz zakázal farníkom, aby mu stáli ako modely.
V ten november sa presťahoval do Antverp a prenajal si izbu nad obchodom obchodníka s farbami. Žil v chudobe a jedol biedne, preferoval míňanie peňazí, ktoré mu poslal Theo na materiály potrebné na maľovanie a modelov. Chlieb, káva a tabak sa stali jeho základnou potravou. Vo februári 1886 napísal Theovi, že si dokáže spomenúť iba na šesť teplých jedál, ktoré zjedol od predchádzajúceho mája. Jeho zuby sa stali uvoľnenými a bolestivými. V Antverpách sa zapísal na štúdium teórie farieb a trávil čas v múzeách - konkrétne študovaním diel Petra Paula Rubena - a rozšíril svoju farebnú platu o karmínovú červeň, kobaltovú modrú a smaragdovo zelenú. Van Gogh si kúpil japonské ukijo_e drevoryty v prístavnej štvrti, neskôr zahrnul prvky ich štýlu do pozadí niektorých svojich malieb. Zase sa začal opíjať a bol hospitalizovaný medzi februárom a marcom 1886, keď bol pravdepodobne liečený aj na syfilis.
Van Gogh údajne trpel psychickou poruchou a preto je známy najmä tým, že si sám urezal kus ľavého ucha. Podľa inej teórie mu kus ucha usekol šabľou pri hádke maliar Paul Gauguin (jeho veľký vzor) a len pred políciou tvrdili, že si ho odrezal sám.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Vrbno nad Lesy
Vrbno nad Lesy je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 179 obyvateľov, z toho 95 mužov a 84 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 40,6 roka, ženy 43,9 roka).
Michal III. (Bulharsko)
Michael Šišman stál na začiatku zrodu novej dynastie Šišmanovcov, ktorej vznik sa datuje začiatkom roku Michaelovej vlády. Jej úlohou bolo udržať silu Bulharska až do zániku druhého bulharského cárstva. Michael Šišman bojoval v mnohých bitkách. Poznal aj víťazstvá aj prehry. Jeho prvé bitky proti Byzantskej ríši v oblasti Trácka sú zrkadlom veľkej sily jej armády.
O pár rokov neskôr, keď znova hrozila bitka s Byzantíncami, už sám nevedel rady, a tak poprosil Tatárov – svojho starého spojenca, – aby mu pomohli v boji. Nečakané vpády zo strany Bulharov v Trácku a v Adrianopole vyčerpávali Byzantskú ríšu, ktorá bola nejednotná, pretože v krajine bolo veľa vnútorných rozporov a bitiek.
V roku 1324 cár Michael Šišman podpísal s Byzantíncami mierovú zmluvu, pretože nebol si schopný udržať v bitkách získané oblasti. Zmluva bola potvrdená svadbou cára so sestrou mladého panovníka Andronika – Teodorou – vdovou po cárovi Todorovi Svetoslavovi. Týmto spôsobom si cár zabezpečil mier z juhu. Nová dynastia bola taktiež slávnostne uznaná za platnú.
V druhej polovici 20. rokov 14. storočia bol cár zapletený do bitky o Konštantínopol. Jeho túžba získať ho do svojich rúk sa však neskončila dobre. Po neúspešnom vojenskom pochode v Trácku prosil Andronika znova o mier. Tento mier bol teraz pre Bulharsko veľmi potrebný, pretože čoraz viac na krajinu doliehali Srbi.
Tí ovládali už veľkú časť Macedónska a ich kráľ Stefan Dačanski sa pripravoval na bitku proti Bulharom. Bitka sa uskutočnila pri meste Velbădž (dnes Kiustendil) na západe krajiny. Nasledovali dramatické momenty s dôležitými následkami pre Bulharsko. Koncom júla roku 1330 po bitke proti Srbom sa oba tábory dohodli na prímerí. Srbská armáda však prímerie porušila a vydala sa na boj proti prekvapenej bulharskej armáde. Bulhari nemali šťastie, pretože spojenci z Byzantskej ríše neprišli. Srbský kráľ bojoval kruto. Chcel totiž pomstiť vyhnanie svojej sestry Anny Nedy – prvej manželky bulharského cára, ktorú Michail Šišman vyhostil z krajiny. Cár bojoval smelo a umrel v boji.
Dyslexia
Dyslexia je biologicky podmienená porucha, ktorá sa prejavuje neschopnosťou čítať, alebo veľmi ťažkopádnym čítaním. Trpí ňou hlavne mladšia vrstva populácie. Dyslexia je špecifická porucha prejavujúca sa neschopnosťou naučiť sa čítať, napriek tomu, že sa dieťaťu dostáva bežného výučbového vedenia, má primeranú inteligenciu a sociokultúrnu príležitosť. Zelinková (1994) spomína okrem vyššie uvedených faktov aj podmienku, že dieťa nemá zrakový či sluchový postih. Dyslexia je vážnou biologicky podmienenou poruchou učenia a je najrozšírenejším postihnutím v európskych krajinách (okolo 412% žiakov ZŠ).
Či dieťa trpí dyslexiou s určitosťou to môže potvrdiť len odborníkšpeciálny pedagóg a to buď v centre špeciálno-pedagogického poradenstva alebo v centre pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie.
Príznaky, ktoré sú signálom, že dieťa trpí dyslexiou:
Tenké črevo
framed|right|Schéma tráviacej rúry človeka. 1. [[pažerák, 2. žalúdok, 3. dvanástnik, 4. lačník následne bedrovník, 5. slepé črevo, 6. červovitý prívesok, 7. hrubé črevo, 8. konečník, 9. análny otvor ]] náhľad|Časti tenkého čreva
Tenké črevo (lat. intestinum tenue) je trubicovitý orgán cicavcov spájajúci žalúdok a hrubé črevo. Skladá sa z troch častí:
Tenké črevo človeka
Tenké črevo je časťou tráviacej rúry s priemerom 3 –, ktorá nadväzuje na žalúdok. Dĺžka tenkého čreva je 3 –  u človeka. Má tri úseky: dvanástnik (duodénum), lačník (jejúnum) a bedrovník (ileum).
Dvanástnik je prvý úsek podkovovitého tvaru, z väčšej časti uložený za nástennou pobrušnicou, 20 – dlhý (cca 12 palcov, od čoho je odvodený názov). Má priemer 3,5 –. Jeho priebeh je rozdelený do štyroch častí: pars superior, ktorá od pyloru začína rozšírením (ampula, bulbus duodeni), pars descendens, dlhá 7 –, pars horizontalis (inferior), a pars ascendens, dlhá 3 – . Medzi pars superior a descendens je ohyb nazývaný flexura duodeni superior, ohyb, ktorým prechádza pars descendens do pars horizontalis sa označuje flexura duodeni inferior. Dvanástnik sa končí ohybom nazývaným flexura duodenojejunális, kde prechádza do jejúna. Flexura je fixovaná snopcom väziva a hladkej svaloviny k bránici, ktorý sa označuje  ako musculus suspenzorius duodeni (Treitzi). Jejúnum a ileum sú ďalšie dva úseky tenkého čreva, ktoré do seba plynule prechádzajú bez určitej hranice. Spoločným znakom oboch týchto častí je pripojenie závesom – mezentériom. Jejúnum je o niečo širšie (priemer cca ) než ileum (priemer cca ). Vyústenie distálneho konca ilea do začiatku hrubého čreva sa označuje ako ostium ileocecale. Sliznica tenkého čreva je bledoružová, vo väčšine tenkého čreva sú viditeľné na slizničnom povrchu priečne riasy – plicae circuláres, vysoké 6 – . Sú vytvorené v duodéne a v jejúne, od polovice dĺžky tenkého čreva postupne ubúdajú, potom sú len naznačené a v distálnych úsekoch ílea už nie sú. Sliznica celého tenkého čreva je posiata drobnými štíhlymi prstovitými výbežkami, črevnými klkmi (villi intestinales) Sú vysoké 0,3 –. Podmieňujú zamatový vzhľad sliznice. V pars descendens duodeni je na zadnom vnútornom obvode zreteľné vyvýšenie, nepravidelná riasa sliznice (plica longitudinalis duodeni), na ktorej sú dve vyvýšené papily: papilla duodeni major (Vateri), vo vzdialenosti cca od pyloru, kde vyúsťuje ductus choledochus a ductus pancreaticus, papilla duodeni minor je asi  kraniálnejšie nad papilla duodeni major, na nej ústi ductus pancreaticus accessorius. V papile duodeni major je dutina – ampula hepatopancreatica – kde sa spája žlčový a pankreatický vývod pred spoločným vyústením na papilu. V ileu oproti úponu mezentéria sa vyskytujú belavé pláty, podmienené zhlukmi lymfatických uzlíkov (agmina Peyeri). Mikroskopicky je stena tenkého čreva tvorená štyrmi vrstvami: sliznicou, pod slizničným väzivom (submukózou), svalovinou a serózou. V celej dĺžke tenkého čreva je sliznica a submukóza „naskladaná“ do cirkulárnych rias (plicae circuláres). V podstate ide (spolu s klkmi a kryptami) o architektonické modifikácie, ktorých zmyslom je zväčšenie absorpčnej plochy.
2. Submukóza je tvorená pomerne denzným spojivovým tkanivom, krvnými cievami, lymfatickými cievami, submukóznym plexom nervov a gangliových buniek (plexus submucosus Meissneri) a príležitostnými lobulmi tukového tkaniva. Okrem toho obsahuje aj časti väčších lymfoidných agregátov GALT-u. V dvanástniku submukóza obsahuje hlien secernujúce Brunnerove žliazky. 3. Svalovina tenkého čreva (muscularis propria) je tvorená vnútornou cirkulárnou vrstvou a vonkajšou longitudinálnou vrstvou hladkých svalových buniek. Medzi oboma vrstvami sú šikmé spojky. V skutočnosti sú tieto vrstvy usporiadané špirálovite, pričom vnútorná cirkulárna vrstva vytvára kompaktnú špirálu a vonkajšia longitudinálna vrstva je viac elongovaný helix. Medzi dvomi hlavnými vrstvami svalových buniek sú malé cievy, lymfatické cievy, nervy a gangliové bunky autonómneho nervového systému (plexus myentericus Auerbachi).
4. Seróza (adventícia) je vonkajší plášť tenkého čreva obaľujúci vonkajšiu vrstvu svaloviny. Pozostáva z riedko usporiadaných fibroblastov a kolagénu vložených v matrixe s variabilným množstvom adipocytov. Obsahuje veľké krvné cievy, lymfatické cievy a nervy. Je pokrytá jednovrstvovým plochým epitelom – mezotelom.
Funkcia tenkého čreva
Tenké črevo je orgán, ktorý slúži najmä na digesciu (trávenie) a absorpciu (vstrebávanie). Zároveň je však aj imunologickým kontaktným orgánom, ktorý je predominantne vystavený antigénom vonkajšieho prostredia (gut-associated lymphoid tissue = GALT), a preto je tenké črevo nesmierne dôležité pri vývoji a udržaní imunologickej homeostázy tela. Navyše, tenké črevo slúži aj ako endokrinný orgán. Hlavnou funkciou tenkého čreva je pasáž a absorpcia výživných látok prijatých potravou, extrakcia vody, natrávenie zvyškov jedál a pasáž zvyškov s cieľom kontrolovaného výdaja.
Normálna štruktúra tenkého čreva je udržiavaná vplyvom komplexných vzájomne reagujúcich regulačných mechanizmov. Črevnú motorickú a senzorickú funkciu zabezpečujú hladké svaly, intersticiálne bunky Cajalove a neuróny (enterický nervový systém). (Pozri aj kapitolu Anatómia tenkého čreva). Z „funkčného pohľadu“ je tenké črevo zložené iba z dvoch vrstiev, a to zo sliznice a svaloviny, ktoré sú oddelené submukózou. Výstelku pod vrstvou svalov tvorí seróza. Tieto vrstvy môžu ovplyvňovať aj hlavné funkcie orgánu, ktorými sú:
Trávenie a vstrebávanie
Potrava je absorbovaná z čreva so značnou efektivitou. Menej ako 5 % cukrov, tukov a bielkovín prijatých vo forme potravy sa dostane nestrávených do stolice. Nestráviteľná vláknina je liberalizovaná až v hrubom čreve pomocou baktérii. To platí u dospelých. Menej funkčný je tráviaci trakt u novorodencov a detí, kde je odpad nestrávených živín 10 – 15 %. Vo vyššom veku ostáva trávenie vysoko výkonné, ak nie je ovplyvnené chorobou. Pravdepodobne najdôležitejšia funkcia gastrointestinálneho traktu je transformovanie energie z orálne prijatej potravy do absorbovateľného a tým aj „využiteľného paliva“, ktoré je upotrebiteľné pri metabolizme tela.
Trávenie (digescia) znamená rozloženie (hydrolýzu) jednotlivých živín tráviacimi enzýmami (tvorenými v slinných žľazách, žalúdku, pankrease a tenkom čreve). Cerebrálna fáza trávenia je spustená vôňou, chuťou, hltaním a postupom potravy, tým začína tráviaci proces. Vylučovanie slín a žalúdková sekrécia sú mediované cez autonómny nervový systém, kým pankreatobiliárna sekrécia cez nervus vágus. Ďalšie stimuly vzniknú z prítomnosti nutrientov v ústach a hornom gastrointestinálnom trakte, významne potenciujú sekréciu cez humorálny aj lokálny neurálny mechanizmus. Dobre prežúvaná a so slinami zmiešaná potrava iniciuje trávenie škrobu slinnou amylázou. Gastrická frakcia lipázy je aktivovaná žalúdkovou kyselinou a pre trávenie tukov (najmä triglyceridov) je optimálne pH 4,5 – 6,0. Žalúdková kyselina aktivuje pepsinogén na pepsín, ktorý začína v žalúdku trávenie bielkovín. Katalytická aktivita pepsínu ustáva pri pH nad 4, takže trávenie bielkovín pepsínom je obmedzené na priestor žalúdka, pretože v tenkom čreve je pH vyššie a pepsín je tam po vstupe tráveniny inaktivovaný.
Pre normálne vstrebávanie (rezorpciu) sú potrebné:
Vstrebávanie pozostáva minimálne z 3 fáz:
Tenké črevo je hlavným miestom vstrebávania vody a elektrolytov. Cukry sa vstrebávajú iba ako monosacharidy (zložitejšie cukry sú predtým rozložené enzýmami slín, pankreasu a buniek tenkého čreva). V dospelosti sa vstrebáva len minimálne množstvo bielkovín. Väčšina je rozložená na aminokyseliny a malé peptidy žalúdočnými a pankreatickými enzýmami. Neutrálne tuky (triacylglyceroly) sú hlavnou zložkou tukov a vstrebávajú sa v tenkom čreve v 3 fázach. Až dve tretiny tukov z potravy sa absorbuje v horných dvoch tretinách jejúna. Množstvo vstrebaného tuku závisí aj na ostatných zložkách potravy. Vláknina toto množstvo znižuje. Cholesterol sa vstrebáva pasívne v tenkom čreve. Žlčové kyseliny po vylúčení žlčou cez žlčovody do duodéna a rezorpcii v ileu vstupujú do enterohepatálneho obehu. Vitamíny rozpustné vo vode (vitamín C, acidum folicum, B12, thiamín, riboflavín, kyselina pantoténová, biotín, pyridoxín, niacín), sa aktívne vstrebávajú v hornej a strednej časti tenkého čreva a vitamíny rozpustné v tukoch (A, D, E, K, K1,K2; (K1 = fytomenandion, K2 = manaquinones)), sa pasívne vychytajú v tenkom čreve.
Cerebrálna fáza trávenia iniciuje tráviaci proces. Slinenie a sekrečná odpoveď žalúdka sú sprostredkované autonómnym nervovým systémom, kým pankreatickú a biliárnu sekréciu riadi nervus vágus. Ďalšie stimuly súvisia s prítomnosťou potravy v ústach a hornom tráviacom trakte, mohutne ovplyvňujú sekréciu ako humorálnymi tak lokálnymi nervovými mechanizmami. Cholecystokinín (CCK), gastrín releasing peptide (GRP) a apolipoproteín A-IV (apo A-IV) sú dohromady považované za prenášačov správ o nasýtení do CNS. Podanie CCK a ďalších mediátorov spôsobuje príjem menšieho množstva a menších porcií jedla, kým blokovanie CCK opätovne porcie a množstvo jedla zvyšuje. Iná skupina mediátorov známych ako anorektické peptidy, kde zaradzujeme peptid thyrosin- thyrosin (PYY), pankreatický peptid (PP), glucagon- like peptide (GLP- 1) a oxyntomodulín, znižuje chuť do jedla sprostredkovaním pocitu nasýtenosti a to ako na zvieracích, tak aj na ľudských modeloch.
Sekrécia
Pod pojmom intestinálna sekrécia sa rozumie pasáž vody a elektrolytov z plazmy a tkanív do črevného lúmen. Za normálnych okolností črevo absorbuje 7 – 9 litrov tekutín denne. Normálny sekrečný výdaj je však v skutočnosti malý, a úplne „zatienený“ výrazne vyššou absorpciou. Pre uvedené je preto zrejmé, že denný sekrečný výdaj je pomerne ťažké exaktne merať. Predpokladá sa, že sa pohybuje okolo 1 litra. Pri patologických stavoch sa samozrejme tento výdaj môže extrémne zvýšiť (opísaný je výdaj až do 40 litrov tekutiny denne). Sekrečná činnosť tenkého čreva súvisí aj so vstrebávaním. Sliznica tenkého čreva vylučuje črevnú šťavu (succus entericus), ktorá obsahuje sekrečné produkty črevných epitélii, vodu, anorganické látky, enzýmy, bielkoviny a odlúpané enterocyty. V porovnaní so žalúdkom a hrubým črevom je tesné spojenie medzi epiteliálnymi bunkami tenkého čreva relatívne permeabilné. Preto črevná sliznica nemôže udržať osmotický gradient a pri hypertonicite prítomnej intraluminálne, voda prechádza rýchlo z plazmy do črevného lúmen (sekrécia vplyvom osmotického gradientu). Hypertonické roztoky v lúmen tým vedú k sekrécii vody. Funkcie absorpcie a sekrécie sú anatomicky oddelené v tenkom čreve. Absorpcia sa deje hlavne cez klky tenkého čreva, kým sekrécia je prítomná v slizničných kryptách. Cyklické nukleotidázy (cyklická AMP a cyklická GMP), ako aj kalcium, sú intracelulárne mediátory črevnej sekrécie stimulujúce sekréciu v kryptách a inhibujúce vychytávanie NaCl cez vilózne bunky. Spätné vychytávanie („re-uptake“) secernovanej tekutiny je uvedeným mechanizmom inhibované, pričom oba mechanizmy fungujú synergisticky zvyšovaním sekrécie.
Róbert Remiáš
Róbert Remiáš (* 22. máj 1970, Bratislava – † 29. apríl 1996, Bratislava) bol slovenský policajt, neskôr podnikateľ. Jeho smrť je spájaná s účasťou SIS na zavlečení Michala Kováča mladšieho, o čom svedčil jeho blízky priateľ Oskar Fegyveres. Túto kauzu z obdobia vlády Vladimíra Mečiara v rokoch 19941998 znemožňovali vyšetriť Mečiarove amnestie.
Život
Narodil sa 22. mája 1970 v Bratislave ako Róbert Michalík. Keď mal 3 roky, jeho rodičia sa rozviedli. Róbert žil s matkou. Mal 9 rokov, keď sa jeho matka druhýkrát vydala a v roku 1988 si zmenil na vlastnú žiadosť priezvisko Remiáš po nevlastnom otcovi.
Absolvoval strednú školu pohraničnej stráže v Holešove. Počas štúdia sa stal blízkym priateľom Oskara Fegyveresa. Neskôr obaja spolu slúžili v útvare pohraničnej stráže v Devínskej Novej Vsi pri Bratislave. Ako 20-ročný sa oženil. Následne začal spoločne s Fegyveresom pracovať na kriminálnej polícii a zároveň študovať právo na policajnej akadémii. Oskar Fegyveres odišiel od polície k SIS. Onedlho na to odišiel od polície i Remiáš, ktorý následne začal podnikať.
thumb|right|Miesto úmrtia Róberta Remiáša
Fegyveres bol korunným svedkom v kauze zavlečenia Michala Kováča mladšieho do cudziny. Vo svojej výpovedi pred vyšetrovateľom uviedol, že na únose sa podieľala SIS. Následne však z obavy o svoj život s Remiášovou pomocou utiekol do zahraničia, pričom s ním zostal v kontakte. Remiáš bol následne sledovaný a podľa viacerých svedectiev vyjadroval tiež strach o svoj život.
Vražda
Zahynul 29. apríla 1996 okolo 22:15 po výbuchu automobilu značky BMW, na križovatke ulíc Karloveská, Botanická a Devínska cesta, na následky šoku, nadmerného pôsobenia účinkov ohňa a vysokej teploty. Vyšetrovanie preukázalo, že príčinou výbuchu automobilu na kombinovaný benzínový aj plynový pohon bolo asi 150 až 200 g výbušniny.
Bol pochovaný 13. júla 1996. Jeho vražda ostala dodnes nevyšetrená a páchatelia nepotrestaní.
Reakcie
Vladimír Mečiar o vražde Róberta Remiáša: „Skutok sa nestal. To znamená, žiadne ovplyvňovanie, objednávanie vraždy nebolo. Rozhodol o tom ten, kto je oprávnený rozhodnúť. Ostatní ste gágaji, táraji a pre mňa prďúsi,“
V súvislosti s vraždou bol od decembra 2002 stíhaný aj vtedajší riaditeľ SIS Ivan Lexa, ktorého v roku 2006 súd zbavil obvinenia. Ďalší obvinení mali podľa svedka Karola Szatmáryho konať na príkaz mafiánskeho bosa Miroslava Sýkoru. Obvinený Imrich Oláh, bol pravdepodobne zavraždený niekoľko mesiacov potom. Tretí obvinený Jozef Roháč, v súčasnosti vyšetrovaný pre podozrenie z ďalších vrážd, bol zadržaný v Česku a neskôr prevezený do Maďarska. Roháčovi v máji 2017 súd v Maďarsku za iné mafiánske vraždy vymeral doživotný trest. Bratislavská krajská prokuratúra zastavila trestné stíhanie Imricha Oláha a Jozefa Roháča za vraždu Róberta Remiáša dňa 18. septembra 2006. Obvinenia zrušil špeciálny prokurátor Dušan Kováčik pre nedostatok dôkazov.
Bývalý známy Remiáša a zároveň bývalý agent SIS Peter Tóth tvrdí, že svedok Szatmáry je nedôveryhodný a že vyšetrovateľ Július Šáray išiel nesprávnym smerom, keď obvinil Ivana Lexu (SIS), pretože tak zbytočne spájal Remiášovu smrť so skutkom zavlečenia a to vo čase, keď už boli platné Mečiarove amnestie. Szatmáryho v roku 2006 našli utopeného vo Váhu, pričom sa nepreukázalo cudzie zavinenie.
V Kováčikovom uznesení nie je žiadna zmienka o tom, že by bol Remiáš zapletený do obchodovania s drogami či ďalších nelegálnych aktivít, ktoré spomínal vo svojom vystúpení Mečiar. Prekvapivo však o tom v rámci vyšetrovania vypovedal Peter Tóth.
Na mieste výbuchu postavil výtvarník Fero Guldan symbolický kríž. Na výročie Remiášovej smrti (29. apríla) sa pri ňom schádzajú ľudia, aby si uctili jeho pamiatku.
Vražda Róberta Remiáša je spracovaná v knihe Petra Tótha Krycie meno Bežec a je námetom knihy Dominika Dána Popol všetkých zarovná z roku 2005 a čiastočne aj filmu Únos režisérky Mariany Čengel Solčanskej.
2735 Ellen
2735 Ellen je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil S. J. Bus, T. Lauer 13. septembra 1977.
Luvijčina
Luvijčina je vymretý chetitsko-luvijský jazyk používaný na juhozápade Malej Ázie v 15. – 7. storočí pred Kr. Do 13. storočia pred Kr. používala klinové písmo, neskôr písala vlastnými hieroglyfmi. Posledné stopy luvijčiny pochádzajú zo sýrsko-palestínskej oblasti.
555 Norma
555 Norma je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil M. F. Wolf 14. januára 1905.
Trachykarp
Trachykarp (lat. Trachycarpus) je rod arekovitých, ktorý obsahuje 9 druhov pochádzajúcich z Ázie, medzi Himalájami a východnou Čínou.
Heineken Open 1984
Heineken Open 1984 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 9. januára 1984 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Američan Danny Saltz, ktorý vo finále porazil krajana Chipa Hoopera. Bol to jeho  titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričan Brian Levine a Američan John Van Nostrand, ktorí vo finále porazili austálsko-americký pár Brad Drewett, Chip Hooper. Pre Van Nostranda to bol jediný titul, ktorý získal na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Danny Saltz vs. 🇺🇸 Chip Hooper 4-6 6-3 6-4 6-4
Štvorhra mužov
🇿🇦 Brian Levine / 🇺🇸 John Van Nostrand vs. 🇦🇺 Brad Drewett / 🇺🇸 Chip Hooper 7-5 6-2
Lýdčina
Lýdčina je vymretý chetitsko-luvijský jazyk používaný v 1. tisícročí pred Kr. na západe Malej Ázie.
Európsky mechanizmus pre stabilitu
Európsky mechanizmus pre stabilitu (neoficiálne preklady: Európsky stabilizačný mechanizmus, Európsky mechanizmus stability; neformálne: euroval 2, trvalý/permanentný euroval, trvalý/permanentný európsky záchranný mechanizmus, trvalý/permanentný záchranný mechanizmus eurozóny; slov. skratka EMS; angl. European Stability Mechanism, skr. ESM) je stály krízový mechanizmus na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku, ktorý sa má aktivovať v nevyhnutných prípadoch od roku 2013. Bol založený zmluvou podpísanou členskými štátmi eurozóny 11. júla 2011, ktorá by mala byť ratifikovaná do konca roka 2012. EMS nahradí súčasný Európsky nástroj finančnej stability a európsky finančný stabilizačný mechanizmus, teda tzv. euroval 1.
Vroutek
Vroutek je mesto v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 900 obyvateľov, z toho 965 mužov a 935 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,5 roka (muži 40,5 roka, ženy 42,6 roka).
Clermont-sur-Lauquet
Clermont-sur-Lauquet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
556 Phyllis
556 Phyllis je planétka s priemerom 39 km, ktorú objavil P. Gotz 8. januára 1905.
EDHEC Business School
náhľad|Logo EDHEC Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži, Londýne, Lille, Nice a Singapure. Bola založená v roku 1906.
Charakteristika
EDHEC je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 30 000 absolventov v 130 krajinách sveta, reprezentujúcich vyše 140 národností. Významnými absolventmi sú Delphine Arnault (Deputy CEO Louis Vuitton) a Jean-Jacques Goldman (spevák).
Študijné programy
EDHEC má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Gobal MBA. EDHEC udeľuje aj PhD titul.
Saint-Ouen-Domprot
Saint-Ouen-Domprot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nasalis
Nasalis, po slovensky kahau, je rod z čeľade mačiakovité. Jeho jediným zástupcom je druh kahau nosatý.
Niektorí autori do tohto rodu zaraďujú aj to, čo sa inde klasifikuje ako rod Simias (čiže druh kahau mentavejský); nasledujúci text článku je len o druhu kahau nosatý.
Opis
Kahau nosatý je primát žijúci prevažne na stromoch. Je typický značným pohlavným dimorfizmom. Samec býva veľký až 75 cm, samica len 60 cm, samec váži až 24 kg, zatiaľ čo samica len 10 kg. Chvost samcov meria okolo 66 cm, u samíc len 56 cm. Hlavným rozlišovacím znakom je vzhľad ich nosov - zatiaľ čo samec má previsnutý nos tvaru uhorky, dlhý až 10 cm, samica má nos krátky, otočený hore. Na chrbte má srsť tehlovo červenú, končatiny má šedivé, spodok tela a chvost krémový, tvár máva sfarbenú do červena. Je nápadný svojím vystúpeným bruchom.
Potravinové nároky
Celý svoj život trávi na mangrovníkoch, kde listy, púčiky, semená a plody určitých mangrovníkov sú jeho hlavnou potravou. Sú to v podstate vegetariánske opice a majú tomu aj prispôsobený žalúdok, dokážu stráviť rastlinnú celulózu.V žalúdku majú špecializované baktérie, ktoré potravu fermentujú a umožňujú tak jej trávenie. Preto môže kahau žrať výhonky a listy stromov, ktoré sú pre ostatné herbivory nepožívateľné.
Rozkladnou činnosťou tráviacich baktérií dochádza k tvorbe plynu, ktorý kahauovi pred výstupom z tela plní pružné brucho. Aby zmenšil množstvo vznikajúcich plynov, konzumuje väčšinou iba vybrané nezrelé nesladké plody a určité listy. Jeho strava je kaloricky nevýdatná, spotrebuje jej veľké množstvo. Je to prísny potravinový špecialista, ktorý nemôže žiť v oblasti s iným druhom potravy. Jeho potravinové zameranie spôsobilo, že kahau si s ostatnými primátmi nekonkuruje.
Ján Kováč
Ján Kováč môže byť:
Ctibor Kovač
Ctibor Kovač (* 31. máj 1919, Banská Bystrica – † 30. august 1992, Bratislava) bol slovenský režisér, scenárista a dramaturg.
Životopis
Študoval na SVŠT v Bratislave. Roku 1940 zatknutý a väznený v Bratislave, Zvolene a Banskej Bystrici. Po začiatku SNP redaktor a hlásateľ Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. V rokoch 1945-1955 režisér Čs. rozhl. v Bratislave, od 1955 dramaturg a režisér Štúdia krátkych filmov v Bratislave, v 80. rokoch jeho riaditeľ. V dokumentárnej tvorbe sa venoval prevažne aktuálnej publicistike. Autor niekoľkých audiovizuálnych programov pre múzeum pamätníka SNP v Banskej Bystrici a pre Bratislavský hrad, režisér hraného stredometrážneho Šahina (1967) a dlhometrážneho filmu Nie (1978) podľa scenára P. Bielika.
Sabalos
Sabalos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
557 Violetta
557 Violetta je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil M. F. Wolf 26. januára 1905.
Spojená škola sv. Jozefa
'''Spojená škola sv. Jozefa v Novom Meste nad Váhom''' zlučuje tri organizačné zložky:
Zriaďovateľom školy je Kongregácia školských sestier de Notre Dame.
História školy
Škola nadväzuje na tradíciu kresťanského školstva. V rokoch 1927 až 1950 existovala v Novom Meste nad Váhom Škola sv. Jozefa, ktorej zriaďovateľom bola Kongregácia Školských sestier de Notre Dame. Základnú školu sa vďaka úsiliu rodičov a Kongregácie podarilo znovu obnoviť v roku 1991. V roku 1995 vzniklo aj Gymnázium sv. Jozefa - najskôr 8-ročné, neskôr aj 4-ročné.
Kňažia (Dolný Kubín)
náhľad|vpravo|Mestská časť Kňažia
Kňažia je mestská časť Dolného Kubína.
Polohopis
Mestská časť sa nachádza v severovýchodnej časti mesta, západne od časti Mokraď. Katastrálne územie je situované na pravom brehu rieky Orava, pod vrchom Žiar. Touto časťou prechádza Európska cesta 75.
Dejiny
Založenie obce sa datuje už do 13. storočia. V roku 1345 sa v písomných záznamoch o obci objavuje s názvom Knesy. V roku 1420 tú istú obec evidujú pod názvom Knese, kedy už patrila k poddanským obciam Oravského panstva.
V privilégiu Mateja Korvína z roku 1474 obec poznajú pod názvom Knyesy. Okrem iného sa v ňom spomína, že Matej Korvín potvrdil práva a privilégia kňažanským valachom, čo v praxi znamenalo oslobodenie od platenia daní.
Daniel Kováč
Daniel Kováč (* 17. október 1903, Púchov – † 29. august 1974, Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz.
Vršovice (okres Louny)
Vršovice sú obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 263 obyvateľov, z toho 127 mužov a 136 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,2 roka (muži 44,2 roka, ženy 44,2 roka).
Lionel Richie
Lionel Brockman Richie, Jr. (* 20. jún 1949, Tuskegee, Alabama, USA) je americký spevák, skladateľ, herec a hudobný producent. Od roku 1968 bol členom funkovej a soulovej skupiny Commodores a v roku 1982 naštartoval svoju veľmi úspešnú sólovú kariéru. Spoločne s Michaelom Jacksonom skomponoval pieseň „We Are the World“, ktorú nahrala superskupina USA for Africa, v rámci pomoci hladujúcim v Afrike. Richie predal cez 100 miliónov nahrávok, čím sa stal jedným z najpredávanejších hudobných umelcov všetkých čias. Je päťnásobným víťazom Ceny Grammy. V roku 2016 obdržal od Songwriters Hall of Fame najvyššiu poctu, cenu Johnnyho Mercera.
Tepuy
Tepuy alebo tepui je označenie pre stolové hory, ktoré sa nachádzajú v Guyanskej vysočine, hlavne vo Venezuele.
Tepuy tvoria najčastejšie izolované stolové hory, ktoré nevytvárajú samostatné hrebene. Vystupujú strmo nad tropický prales a často vyčnievajú z hmly a oblakov. Vyvolávajú tak praveký obraz, ktorý pravdepodobne inšpiroval A. C. Doylea v jeho knihe Stratený svet.
Aj vďaka tomu sa na nich uchovali, mnohé endemické rastlinné a živočíšne druhy. Najznámejšími stolovými horami sú Autana, Auyán Tepui a Mount Roraima (najznámejšia nachádzajúca sa na hranici Venezuely, Brazílie a Guyany), nachádza sa na nich i nachádza sa na nej aj najvyšší vodopád na svete Angelov vodopád. Tvoria ich najčastejšie rozsiahle súvrstvia prekambrických kremencov, ktoré sú síce odolnejšie erózii ako okolité horniny, ale postupne sú rozrezávané vodnými tokmi.
Vojnová hmla
Vojnová hmla je termín opisujúci situáciu, kedy jedna alebo obidve bojujúce strany majú len malý alebo nulový prehľad o rozmiestnení a konaní nepriateľa a svoje vlastné dôležité rozhodnutia vykonávajú na základe odhadov nepriateľskej činnosti, založených spravidla na nepodložených čiastočných správach, intuícii a psychologickom cítení.
Vojnová hmla môže byť veľkou nevýhodou tak na taktickej, ako aj na strategickej úrovni.
Ak tápu vo vojnovej hmle obe strany, je dôležité, ktorá z nich ju pretrhne ako prvá, lebo jej to poskytne veľkú výhodu. Dôležitú rolu v pretrhávaní a rozháňaní vojnovej hmly hrajú špionáž, hliadky a prieskum. Naopak prehĺbiť ju na strane protivníka majú klamné manévre, skryté presuny a opatrenia proti úniku informácií.
Známe príklady
Klasickým príkladom je bitka pri Zente, kde výpoveď zajatca umožnila Eugenovi Savojskému zaskočiť turecké vojská pri prechode Tisy (treba ale dodať, že mu veľmi pomohol fakt, že sultán presvedčený o správnosti vlastných odhadov Eugenovho postupu a o tom, že je ešte ďaleko, nepovažoval za nutné rozostaviť patričné hliadky a vyslať prieskumníkov). Vojnová hmla zastierajúca oči admirála Naguma a jeho štábu bola jednou z hlavných príčin drvivého víťazstva Spojencov v bitke o Midway. Vojnová hmla zapríčinená skutočnou hmlou viedla k porážke rusko-rakúskych vojsk v bitke pri Slavkove. Napoleon mal zo svojej pozorovateľne na nepriateľské vojská dobrý výhľad a oblasť, v ktorej sa nachádzali jeho vlastné jednotky, bola skrytá v hmle. Mohol tak prevádzať skryté presuny, ktoré jeho protivníci zaznamenali, až keď bolo neskoro. Hrubá chyba admirála Lütjensa, ktorý v kritickej chvíli odoslal rádiovú depešu svojmu veleniu, pretože sa mylne domnieval, že nepriateľ aj tak vie, kde sa nachádza, pretrhla závoj vojnovej hmly na očiach britských prenasledovateľov a viedla k dolapeniu Bismarcka.
Comigne
Comigne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 257 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Motulko
Ján Motulko (* 12. január 1920, Malá Lodina – † 7. september 2013, Bratislava) bol slovenský kresťanský intelektuál, básnik (literárnou kritikou priraďovaný ku slovenskej katolíckej moderne), prozaik, prekladateľ, redaktor, žurnalista a umelecký fotograf.
Život
Ján Motulko sa narodil 12. januára 1920 v Malej Lodine. Vyrastal v rodine železničného robotníka, navštevoval ľudovú obecnú školu vo Veľkej Lodine. Po ukončení ľudovej školy začal študovať na Košickom gymnáziu, no neskôr prestúpil na gymnázium do Prešova, kde úspešne v roku 1939 zmaturoval. V rokoch 1939 až 1942 študoval filozofiu a slovenčinu na FF UK v Bratislave, štúdium nestihol dokončiť, pretože bol odvelený na východný, neskôr taliansky front. Po skončení vojny sa stal redaktorom Spolku sv. Vojtecha v Trnave. Následne sa presťahoval do Bratislavy, kde v rokoch 1959 až 1987 bol redaktorom Katolíckych novín, 7. septembra 2013 zomiera.
Lykijčina
Lykijčina alebo lýkijčina je vymretý chetitsko-luvijský jazyk používaný od 5. storočia pred Kr. do prelomu letopočtu na juhozápade Malej Ázie. Písal sa upraveným západogréckym písmom a vymrel krátko pred prelomom letopočtu.
Software602
Software602 a.s. je tradičný český dodávateľ programov pre počítače a ďalšie zariadenia. Pôvodne sa špecializovala na kancelársky softvér, v posledných rokoch sa špecializuje na riešenia pre prácu s elektronickými dokumentmi s právnym účinkom a najmä na ich dlhodobú archiváciu.
História
Spoločnosť Software602 s.r.o. bola založená 1. 1. 1991 autormi textového editora Text602. Číslovka v názve je odvodená od 602. základne organizácie Zväzarmu, na ktorej pôde bol spomínaný textový editor vyvinutý.
Textový editor T602 rýchlo získal dominantné postavenie na českom trhu. Software602 uvádza na trh ďalšie produkty (M602, Calc602), získava rad ocenení a zakladá pobočku na Slovensku. Jeden zo zakladateľov Richard Kaucký je v roku 1995 vyhlásený osobnosťou českej informatiky.
V roku 1994 bolo prijaté strategické rozhodnutie zamerať sa na vývoj software. Preto boli niektoré aktivity utlmené alebo vyčlenené do dcérskych firiem. Dcérsku firmu Editel, ktorá sa venovala medzipodnikové komunikáciu v štandarde EDI, získala od Software602 spoločnosť Deloitte.
Po nástupe Microsoft Office spoločnosť Software602 odolávala dlhšie než iní dodávatelia textových editorov (napr. WordPerfect), však nakoniec aj ona postupne opustila oblasť kancelárskeho software, a neskôr aj softvér pre domácnosti a malé firmy vôbec. Firma sa ešte skúšala na trh kancelárskych programov (602PC Suite, 602Office, iOffice) a ďalšieho software (602XML, 602SQL) niekoľkokrát vrátiť, ale vždy tieto snahy nakoniec opustila.
Od roku 2004 sa Software602 zameriava na interaktívne formuláre a elektronické dokumenty s právnym účinkom, najmä vo formáte PDF/A. V roku 2007 sa tieto chytré formuláre stávajú technologickým základom vznikajúcej siete Czech POINT. V roku 2009 bola firma jedným z kľúčových technologických dodávateľov informačného systému dátových schránok (vrátane vývoja transakčného jadra systému) a získala rad zákazníkov z komerčného sektora.
Dnes dodáva väčšinou riešenia na mieru pre väčšie a stredné organizácie. Tieto riešenia využívajú vlastných produktov.
V roku 2010 sprevádzkovala portál SecuStamp, kde prevádzkuje služby dlhodobej kontrolovateľnosti autenticity dôležitých elektronických dokumentov. Táto popredná európska služba prepojená so 150 akreditovanými certifikačnými autoritami bola v roku 2011 vyhlásená IT projektom roka.
Spoločnosť sa začala tiež intenzívne zaoberať vývojom nástrojov pre prácu s elektronickými dokumentmi v mobilných zariadeniach s rôznymi operačnými systémami.
558 Carmen
558 Carmen je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil Max Wolf 9. februára 1905.
Hôtel d'Aligre
thumb|Hôtel d'Aligre Hôtel d'Aligre je dom, ktorý sa nachádza v Paríži. Je tiež známy pod menom Hôtel de Beauharnais.
Stojí na č. 15 rue de l’Université a č. 17-19 rue de Verneuil v 7. obvode. Bol postavený po roku 1681. Niekoľkokrát zmenil majiteľa až ho kúpil Claude de Beauharnais a kompletne obnovil interiér.
Saint-Quentin-le-Verger
Saint-Quentin-le-Verger je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sabarros
Sabarros je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drin
Priebeh toku
Vzniká spojením svojch dvoch zdrojníc Bieleho a Čierneho Drinu v meste Kukës. Čierny Drin odteká z Ohridského jazera v Severnom Macedónsku. Biely Drin pramení v Kosove. Tečie prevažne v horách. Na strednom toku preteká skrz južné výbežky Severoalbánskych Alp v tiesňave dlhej 50 km a hlbokej 1 000 m. Na dolnom toku, v prímorskej nížine pri mesta Shkodër, sa rozdeľuje na dve ramená. Južné rameno sa vlieva do Drinského zálivu Jadranského mora pri meste Lezhë. Severné hlavné rameno ústi zľava do rieky Bojana, ktorá odteká zo Skadarského jazera. Niektoré pramene naopak uvádzajú že Bojana ústi do tohto severného ramena Drinu.
Australian Open 1997
Australian Open 1997 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 13. januára do 26. januára 1997 v austrálskom Melbourne. Víťazmi dvojhier sa stali Martina Hingisová a Pete Sampras.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Pete Sampras vs. 🇪🇸 Carlos Moyá 6-2, 6-3, 6-3
Dvojhra žien
🇨🇭 Martina Hingisová vs. 🇫🇷 Mary Pierceová  6-2, 6-2
Štvorhra mužov
🇦🇺 Todd Woodbridge / 🇦🇺 Mark Woodforde vs. 🇨🇦 Sébastien Lareau / 🇺🇸 Alex O'Brien 4-6, 7-5, 7-5, 6-3
Štvorhra žien
🇨🇭 Martina Hingisová / 🇧🇾 Nataša Zverevová vs. 🇺🇸 Lindsay Davenportová / 🇺🇸 Lisa Raymondová 6-2, 6-2
Atoms for Peace
Atoms For Peace je experimentálna rocková/elektronická superskupina. Vznikla v roku 2009 v kalifornskom meste Los Angeles a tvoria ju spevák Radiohead, Thom Yorke (spev, gitara, klavír), basgitarista Red Hot Chili Peppers, Flea, dlhoročný producent skupiny Radiohead, Nigel Godrich (klávesy, syntetizátory, gitary), Joey Waronker zo skupín Beck a R.E.M. (bicie) a brazílsky inštrumentalista Mauro Refosco z Forro in the Dark (perkusie). Debutový album s názvom Amok sprístupnili na internete 18. februára 2013 a oficiálne vyšiel 25. februára 2013.
História
Prvé verejné vystúpenie odohrali 2. októbra 2009 v losangelskom Echoplexe. Odzneli tam všetky skladby zo sólového albumu Thoma Yorka, The Eraser, niekoľko nových piesní a "Paperbag Writer" z repertoáru skupiny Radiohead. Nasledovali dve vystúpenia v Orpheum Theatre 4. a 5. októbra.
V apríli 2010 sa vydali na dvojtýždňové turné po veľkých amerických mestách. Odohrali celkovo 8 koncertov a ako predskokan im poslúžil Flying Lotus. Nasledovalo vystúpenie na festivale Coachella.
5. apríla 2010 predviedli v Roseland Ballroom skladbu, ktorá je podľa slov Thoma Yorka ich "prvou oficiálnou spoločnou piesňou". "Judge, Jury and Executioner" po prvýkrát odznela 2. októbra 2009 počas prvého vystúpenie v Los Angeles.
Atoms for Peace sa predstavili aj na ďalšom festivale, Fuji Rock 2010. Išlo zároveň o prvé vystúpenie mimo územia Spojených štátov. V rozhovore z 21. septembra 2011 Thom prezradil, že s Fleam dokončujú spoločný album. Zmienil sa o ňom aj Flea a potvrdila sa účasť Nigela Godricha v pozícii producenta. 6. septembra 2012 vydali Atoms for Peace na iTunes singel "Default" a predstavili oficiálnu webstránku. Album Amok vydali 25. februára 2013 vo vydavateľstve XL Recordings.
Vo februári 2013 usporiadatelia festivalov Pohoda a Melt! oznámili, že Atoms for Peace budú hlavnými hviezdami na oboch z nich. V tom istom mesiaci skupina zverejnila video k piesni "Ingenue" z debutového albumu Amok. Thom Yorke v klipe tancuje s tanečnicou Fukiko Takase.