cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matej Bel
Vo vedeckej práci presadzoval moderné metódy — kolektívnu prácu, postup podľa stanoveného plánu, štúdium prameňov a archívov a kritický postoj k faktom. V tomto ohľade už prekonal aj osvietencov.
Mená
Slovenské meno sa uvádza aj ako Matej Bel z Očovej alebo Matej Bel Funtík. V súčasnej maďarčine je nazývaný ako Bél Mátyás, v nemčine Matthias Bel, v latinčine Matthias Belius.
Jeho prímenie bolo Funtík. Jeho pseudonymá boli Bujdosó Magyarfi, Meliboeus, Mit Beter, Milovník Bedlivý, Manželúv Bedlivý Ctitel, Milovník Božích Prikázaní a Milovník Božího slova. Po smrti ho nazývali Magnum decus Hungariae (doslova Veľká ozdoba Uhorska).
Rodičia
O pôvode Belovho otca, ktorý sa volal Matej Bel-Funtík, zdroje (pravdepodobne jednotne) uvádzajú, že bol Slovák (pozri aj vyššie), povolaním roľník a zároveň mäsiar (pozri aj nižšie).
O jej etnickom pôvode pozri aj citáty vyššie. Tibenský o jej pôvode píše: ''Matka Alžbeta, rod. Česneková, mala podľa hypotéz maďarskej historiografie, ktoré sa neopierajú o konkrétny doklad, maďarský pôvod ; o niekoľko strán ďalej uvádza: O matke M. Bela z jeho vlastného údaju vieme, že sa volala Alžbeta, rodená Cesneková (Czesnek). Jej pôvod sa však nikde neuvádza. Nepochádzala však z Očovej, lebo tam sa takéto meno nevyskytovalo. Podľa skomoleného odpisu jej priezviska neskoršími autormi vo forme Czeszneky sa potom usudzovalo, že by mohla byť Maďarkou zemianskeho pôvodu. Pre takéto názory niet však v prameňoch nijakej opory. Skôr sa zdá, že bola poddanskou dcérou a pochádzala pravdepodobne z Novohradu, pretože odtiaľ slovenskí žiaci s priezviskom Cesnak študovali ešte aj v prvej polovici 18. storočia na gymnáziu v Štítniku. Aj keď vieme, že prežila smrť svojho manžela, dátum jej úmrtia sa dosiaľ nepodarilo zistiť. Inde sa uvádza, že vo vlastnom životopise Bel uviedol matku v podobe Elisabetha Czesznek''. Tento text tvrdí, že pochádzala z Vesprému.
Národné povedomia, postoje, označenie ako Uhor
Encyklopédia Slovenska uvádza, že ''bol uhorský patriot, vlastenec v dobovom poňatí, no zároveň aj uvedomelý Slovák a Slovan. V Notitiách i v ostatných dielach vyzdvihol kladné vlastnosti slovenského ľudu, najmä pracovitosť a podnikavosť, obhajoval starobylosť slovanského národa v dobovom poňatí, jeho veľkosť a rozšírenosť v Európe, ako aj autochtónnosť Slovákov v Uhorsku. V úvode Doležalovej Grammatica slavo-bohemica zhrnul názory starších i súčasných historikov, ako aj svoje, na minulosť Slovanov a Slovákov, na slovanský jazyk a jeho nárečia, vyzdvihoval češtinu-bibličtinu, ktorú používali Slováci.''
Peter Cabadaj píše, že sa ''ako uhorský vlastenec nestotožňoval úplne s dobovým patriotizmom uhorskej šľachty. [a]…venoval veľké úsilie vzájomnému porozumeniu a zblíženiu národov Uhorska. Jeho rodina bola nemecká, synovia sa stali nemeckými vzdelancami, ako farár nemeckej cirkvi sa zameral na dejiny a súveký stav Nemcov v Uhorsku. Za vládnuci národ považoval Bel Maďarov, resp. maďarskú šľachtu; v prospech maďarskej kultúry vykonal najviac v oblasti histórie, jazyka a kultúry...Slovenské povedomie prejavil vo viacerých svojich dielach: V Notíciách vyzdvihol populačnú silu, pracovitosť a podnikavosť slovenského ľudu, pri opise národnostných bojov v mestách očividne podporoval Slovákov proti nemeckému patriciátu, vyzdvihol schopnosť slovenských vzdelancov plebejského pôvodu (…), bránil autochtónnosť a rovnoprávnosť Slovákov v Uhorsku. V úvode k... Gramatica Slavo-bohemica vysoko ocenil češtinu-bibličtinu…Nemalú pozornosť, najmä v Notítiách, venoval aj histórii a dobovému stavu Rusínov-Ukrajincov.''
Bel o sebe vyhlásil: „lingua Slavus, natione Hungarus, eruditione Germanus.“, t.j. jazykom Slovák (Slovan), národom Uhor (Maďar) a vzdelaním Nemec (Germán).
Tento nemecký text uvádza: ''Bel bol Uhor, t.j. príslušník Uhorského kráľovstva. Nebol však renegátom alebo kozmopolitom.'' Ako Uhor je Bel označený aj v slovenskom preklade dvoch (latinských?) dobových listov z Nemecka. Ako „uhorského“ vedca Bela označuje napr. tento text.
Matej Bel má heslo v Encyklopédii archeológie z roku 1986, v ktorom je uvedené aj toto hodnotenie: ''Pre jeho presvedčenie o starobylosti a autochtónnosti slovenského ľudu sa na jeho dielo často obracala pozornosť slovenských národovcov v 18. a 19. storočí.'' (koniec citátu)
Hodnotenie v literatúre
Ako Slováka ho označujú napr.:
Jeho slovenský pôvod spomínajú napr.:
Ako dieťa Slováka a Maďarky ho označuje napr.:
Rôzne indiferentné postoje zaujímajú napr.:
O označovaní Bela ako Uhor/uhorský pozri nižšie.
Životopis
Bel bol žiakom rôznych súkromných škôl v Lučenci, potom v Kalinove a Dolnej Strehovej. Rodičia podporovali Mateja v štúdiách. Tak sa v roku 1695 dostal na banskobystrické gymnázium, potom na gymnázium do Bratislavy, ďalej do Vesprému a do Pápy. V roku 1704 sa vrátil do Banskej Bystrice, kde zmaturoval.
Vďaka týmto cestám mladý Matej spoznal rôzne kúty Uhorska, ich zemepis, faunu a flóru. Na cestách spoznával ľudí, ich zvyky a obyčaje.
Po maturite išiel študovať filozofiu a teológiu na Univerzitu v Halle. Bol mimoriadne snaživým študentom, čo postrehli aj jeho učitelia. Svedomite a zodpovedne sa pripravoval na skúšky. Nechcel sklamať otca. Bol ďaleko od domova a vedel si vážiť vynaložené úsilie rodičov, ktorí mu dôverovali a jeho štúdium finančne podporovali. Už počas štúdia sa prejavili jeho všestranné záujmy: popri teológii ho zaujala filozofia, medicína, prírodné vedy, jazyky a nové pedagogické smery. Štúdium v Halle ukončil v roku 1707. Vracal sa domov šťastný, plný elánu, aby nadobudnuté poznatky mohol odovzdávať ďalším generáciám.
Mladý Matej pobudol doma iba krátko. V roku 1708 sa stal prorektorom a v roku 1710 rektorom Evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici. V Banskej Bystrici vyučoval orientálne jazyky a bol aj evanjelickým kazateľom. Od roku 1714 bol rektorom lýcea v Bratislave, ktoré práve pod jeho vedením patrilo k najnavštevovanejším školám v Uhorsku. Pôsobil tu v duchu tzv. pedagogického realizmu (vyplývajúceho z pietizmu), ktorý spoznal v Nemecku: zmodernizoval latinsko-humanistickú školu, zaviedol vyučovanie domáceho jazyka a tzv. reálnych predmetov (napr. fyzika, botanika, ručné práce a najmä geografia). Zásady pietizmu uplatňoval najmä v organizácii školstva, didaktike a metodike. Od roku 1719 bol farárom nemeckej evanjelickej cirkvi v Bratislave.
Roku 1735 pripravil koncept na založenie Uhorskej učenej spoločnosti v Bratislave, ktorej členovia mali mesačne vypracovať štúdiu a bratislavskí sa mali aj mesačne schádzať. Mali tiež vydávať časopis Observationes Posonienses (Bratislavské pozorovania). Uskutočnila sa prípravná schôdza spoločnosti, ale projekt potom zanikol kvôli jezuitom, (ktorých Bel charakterizoval slovami: „(spoločnosť) bola prerušená a zničená tými, ktorí si o sebe myslia, že sú jedinými vedcami“)
Midžur
Od 90. rokov 20. storočia sa vrch stal obľúbenou turistickou atrakciou v oboch krajinách. Predtým bol vrch súčasťou štátnej hranice a vstup do tohto územia bol zakázaný, preto je v jeho okolí dobre zachovaná príroda. Prístup z bulharskej strany je z obcí Čuprene a Gorni Lom v oblasti Vidin.
Matej Bel
Životopis
Od roku 1748 bol Matej Bel na dôchodku. Zomrel nečakane na mŕtvicu po návrate do Bratislavy z rakúskych kúpeľov Altenburg, kde sa liečil.
Filozofia a postoje
V časoch Belových štúdií v Halle prevládal protischolastický duch, ktorý sa prelínal s raným osvietenstvom a pietizmom (protestantizmus zdôrazňujúci citovú a morálnu stránku náboženstva). Na ružomberskej synode v roku 1709 bol pietizmus, najmä zásluhou Daniela Krmana, odsúdený a zakázaný, no Bel zostal trvalým, aj keď umierneným prívržencom tohto náboženského prúdu. Jeho zásluhou sa stala Bratislava akýmsi uhorským centrom pietizmu.
Skryto bol zaujatý proti Habsburgovcom. Nečudo, že verejne podporoval Františka II. Rákociho, ktorý dával protestantom možnosti náboženských slobôd. Ako prívrženca Františka II. Rákociho Mateja Bela v roku 1709 v Banskej Bystrici generál Heister odsúdil za buričstvo na trest smrti. Napokon ho omilostili.
V roku 1720 bol Bel v očiach neprajníkov obvinený kvôli jeho študijným cestám. Vyčítali mu, že skúma ekonomické využitie jednotlivých lokalít pre špionáž cudzích mocností. Obvinenia odmietol a ubránil sa. Viedenský cisársky dvor uznal vedeckú činnosť Mateja Bela a samotný cisár Karol VI. financoval vydávanie jeho vlastivedných prác. Aj vysoká katolícka cirkevná hierarchia mnohonárodného Uhorska vydávanie historických prameňov podporovala. Matej Bel bol vyznamenaný zlatou medailou, na ktorej bol portrét pápeža Klementa XII.
Vplyvy
Za vedecké zásluhy dostal veľa pôct od učených spoločností doma aj za hranicami, ktoré ho zvolili za svojho člena (Olomouc – Societas incognitorum, Petrohrad, Jena – Societas latina (Latinská spoločnosť), Berlínska akadémia vied, Londýn – Kráľovská spoločnosť).
Slavonice
Slavonice sú mesto v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 556 obyvateľov, z toho 1 278 mužov a 1 278 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,7 roka (muži 39,5 roka, ženy 41,9 roka).
Matej Bel
Vplyvy
Jeho meno nesie Univerzita Mateja Bela v Banskej Bystrici, Základná škola s materskou školou Mateja Bela Funtíka v Očovej a Encyclopaedia Beliana.
Slavonice
Dejiny
Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1260. Pôvodná strážna osada, založená asi v 12. storočí na stredovekej krajinskej ceste spájajúcej Prahu s Viedňou, patrila do majetku pánov z Hradca (zlatá päťlistá ruža v modrom poli). V 14. storočí sa osada vďaka veľkolepej výstavbe premenila na mesto. Súčasťou boli dve námestia (dnes Náměstí Míru a Horní náměstí), ktoré boli obklopené stredovekými meštianskymi domami. Celá výstavba bola koncipovaná na veľmi úzkych pozemkoch, takže majitelia svoje domy a priľahlé hospodárstva smerovali hlavným vchodom na námestie a hospodárske budovy na zadné trakty svojich domov. Počas 16. storočia sa významná časť obyvateľstva mesta priklonila k luteránskej reformácii. Reformačná sgrafitová výzdoba celej rady meštianskych domov vtedajšieho luteránskeho obyvateľstva významne spoluutvára unikátnu atmosféru mesta Slavonice.
Matej Bel
Vplyvy
Pri príležitosti 300. výročia jeho narodenia zaradili jeho meno do kalendára UNESCO na rok 1984. V jeho rodisku je pomník od J.Kulicha. Ján Kupecký vytvoril známy Belov portrét, ktorého originál sa nezachoval (len kópia). Bel je hrdinom divadelnej hry Jána Soloviča Zvon bez veže a knihy Jozefa Fraňa Múdry Matej.
Slavonice
Dejiny
thumb|vľavo|Stará pošta, pôvodne preprahová stanica poštovej cesty z Viedne do Jihlavy Počas tridsaťročnej vojny mesto vyplienili švédske vojská. V rokochu 1680-1681 postihol slavonických obyvateľov mor, ktorý si vyžiadal veľmi veľa životov. Z týchto veľkých útrap a vojen sa mesto spamätalo až na prelome 17. a 18. storočia. Dňa 27. marca 1750 vzbĺkol v meste veľký požiar, ktorý zničil veľkú časť oboch námestí a 44 domov spolu s mestskou vežou. Úpadok mesta, ktorý po týchto udalostiach nasledoval ešte prehĺbilo preloženie poštovej cesty z Viedne do Jihlavy cez Znojmo v roku 1760. Dom č. 62 bol v tejto dobe preprahacou stanicou na tejto ceste.
Matej Bel
Vplyvy
V roku 2001 bola na jeho počesť pomenovaná planétka (22644) Matejbel.
Slavonice
Dejiny
7. septembra 1902 bola vybudovaná a uvedená do prevádzky železničná trať medzi Slavonicami a Telčom a aj budova železničnej stanice vo Slavoniciach. O rok neskôr, v roku 1903 došlo k prepojeniu Slavonic s rakúskym Waidhofen an der Thaya a ďalej potom so stanicou Schwarzenau na cisárskej železnici z Viedne do Českých Budějovíc.
Matej Bel
Vplyvy
V roku 2014 vyrobila RTVS 40 minútový dokumentárny film MATEJ BEL nakrúcaný v Rakúsku, Maďarsku a na Slovensku. Autorom scenára je Miloslav Gdovin, réžia filmu Fedor Bartko.
Slavonice
Dejiny
Po rozpade rakúsko-uhorskej monarchie v roku 1918 a vzniku Československej republiky reagovalo mesto s prevažne nemeckým obyvateľstvom pripojením k provincii Deutsch Südmähren so sídlom v Znojme. Do mesta bola preto v polovici roku 1918 povolaná čs. armáda, aby podrobila mesto moci nového československého štátu. V tej dobe rozpad monarchie ale znamenal veľké problémy pre miestne textilné továrne, ktoré stratili tradičné trhy v bývalej monarchii a táto situácia sa ešte zhoršila vypuknutím celosvetovej hospodárskej krízy na prelome 20. a 30. rokov minulého storočia. Elektrifikácia mesta bola dokončená pripojením na sieť ZME Brno v roku 1929. Pozdĺž štátnej hranice bola v rokoch 1936 až 1938 vybudovaná sústava pohraničných pevností, ktoré sa zachovali dodnes a sú zásluhou nadšencov udržiavané v dobrom technickom stave a prístupné verejnosti. Niektoré z týchto pevností sú priamo v intraviláne mesta. Po Mníchovskej dohode bolo mesto v októbri 1938 postúpené Nemecku a stalo sa súčasťou Nemeckej ríše. Slavonice sa však nestali súčasťou Župy Sudety na západných hraniciach krajiny, ale boli pričlenené do ríšskej župy Dolné Podunajsko (Niederdonau) susedného Rakúska. Hranice medzi Československom a Nemeckou ríšou boli posunuté o 10 km na sever od Slavonic, so všetkými dôsledkami, ktoré rozpínavosť nemeckého nacizmu v tej dobe priniesla. České obyvateľstvo, až na malé výnimky, bolo odsunuté do vnútrozemia.
Matej Bel
Tvorba
Je autorom asi 50 diel, štúdií a článkov v latinčine, nemčine, maďarčine a v biblickej češtine. Zaoberal sa históriou, geografiou, národopisom, uhorskou literatúrou a kultúrou, jazykovedou, ekonomikou a prírodnými vedami. Jeho dielo je zaujímavé tým, že sa často špeciálne zaoberá spôsobom života a vlastností Slovákov a s istým obdivom hovorí o prirodzenom nadaní a pracovitosti Slovákov.
Dopisoval si s mnohými významnými zahraničnými učencami. Vedecké práce publikoval najmä v zahraničí. Očami európskeho encyklopedistu pozeral na rozvoj vedy, školstva, filozofiu, jazykovedu a národopis Uhorska.
Bel skladal aj duchovné piesne a písal poéziu.
Slavonice
Dejiny
31. augusta 1961 boli Slavonice vyhlásené mestskou pamiatkovou rezerváciou.
Vývoj mesta od roku 1945
V období rokov 1945 - 1989 bol v meste vybudovaný vodovod, kanalizácia, čistička odpadových vôd, centrálna kotolňa, budova novej základnej školy pre 650 žiakov so školskou jedálňou a dvomi telocvičňami (1978), kultúrny dom (1979), materská škola pre 120 detí (1983), nová hasičská zbrojnica, autobusová stanica, nový futbalový štadión, kolkáreň, postavené panelové sídlisko so 126 mestskými a družstevnými bytmi a pripravená nová obytná zóna pre stavbu nových individuálnych a radových rodinných domov. V tejto oblasti (ulica generála Svobodu a Lebedevová), prevažne miestni občania postavili 77 nových rodinných domov. Značnou mierou v tejto dobe prispeli k zvýšeniu počtu bytových jednotiek v meste miestne podniky, ktoré postavili bytové domy s celkovou kapacitou vyše 50 bytových jednotiek. Na konci 50. rokov 20. storočia sa začali tiež pravidelné a riadne opravy historického stredu mesta, najmä fasád domov na oboch slavonických námestiach, ktoré v tej dobe boli vo veľkej väčšine vo vlastníctve štátu. Na konci tohto obdobia bola tiež začatá výstavba zdravotného strediska a lekárne.
Po roku 1989 boli postavené ešte štyri mestské panelové domy s 56 bytovými jednotkami. Individuálna bytová výstavba sa výrazne nerozvíjala z dôvodu nedostatku stavebných parciel, ale aj z dôvodov ekonomických. Mesto pokračovalo v budovaní nových stavieb občianskej vybavenosti, ako správna budova na futbalovom štadióne a dom s opatrovateľskou službou, bola dostavaná budova zdravotného strediska a lekárne. Na štadióne bolo vybudované viacúčelové ihrisko s umelým povrchom. Miestny závod na spracovanie dreva postavil ekologickú spaľovňu drevného odpadu, ktorý sa pred tým vyvážal takmer bez úžitku na skládku. Spaľovňa teraz vyrába elektrickú energiu a teplo pre vlastnú potrebu podniku. Každoročne štát aj obec investujú značné finančné prostriedky na opravu a regeneráciu pamiatok. Do mesta bol v roku 1999 privedený zemný plyn. Boli vykonané rekonštrukcie povrchov oboch slavonických námestí, v posledných rokoch sa tiež podarilo opraviť časť miestnych komunikácií. Je postupne opravované a sprístupnené verejnosti mestské podzemie. V roku 2012 bola dokončená rekonštrukcia čističky odpadových vôd v hodnote takmer 90 miliónov korún.
Václav Bedřich
Václav Bedřich (* 28. august 1918, Příbram – † 7. marec 2009, Praha) bol český výtvarník, animátor a režisér.
Životopis
Počas 2. svetovej vojny nemohol študovať, a tak pracoval vo filmových ateliéroch AFIT a stal sa popredným animátorom. Neskôr prešiel do štúdia Bratři v triku a animoval pre Jiřího Trnku. Zameral sa na tvorbu pre deti a v 60. rokoch 20. storočia stál na počiatku histórie Večerníčka. Režíroval prvú večerníčkovú sériu (O televizním strašidýlku) a režíroval aj známu znelku, ktorá je dnes najstaršou stále používanou televíznou zvučkou vôbec.
Natočil celkom 358 animovaných filmov, z ktorých niektoré dnes už patria medzi klasiku tvorby pre deti, napr. Maxipes Fík, O makové panence alebo Bob a Bobek. Do sveta animovaného filmu priviedol mnoho popredných výtvarníkov ako Miroslav Štěpánek, Adolf Born, Cyril Bouda, Vladimír Renčín, Vladimír Jiránek a i.
Finalita
Finalita je smerovanie k cieľu a prispôsobovanie prostriedkov k jeho dosiahnutiu. Aristoteles delí finalitu na tri oblasti:
Fibrotizujúca mediastinitída
Fibrotizujúca mediastinitída alebo sklerotizujúca mediastinitída alebo mediastinálna fibróza je vzácne nezhubné ochorenie medzipľúcia (mediastína), pri ktorom dochádza z k zmnoženiu tuhého fibrotického tkaniva v tejto oblasti. Postihuje prevažne ľudí mladšieho veku a prejavuje sa tzv. syndrómom hornej dutej žily, príznakmi zúženia priedušnice alebo pažeráka.
Príčina (etiológia a patogenéza)
Vznik ochorenia sa dáva do súvislosti s infekciou mikroorganizmom Histoplasma capsulatum. Toto spojenie však viacerí považujú za nejednoznačné a u väčšiny pacientov sa nepodarilo jednoznačne histoplazmu vo vzorkách tkaniva dokázať. Najpravdepodobnejšia sa v súčasnosti ukazuje hypotéza, že mediastinitída vzniká ako následok abnormálnej imunologickej odpovede na tento mikroorganizmus a nie jeho priamou prítomnosťou v mediastíne. Táto reakcia sa však vyskytuje len u veľmi malej časti pacientov s genetickou predispozíciou.
Ďalším predmetom diskusie je súvislosť medzi fibrotizujúcou mediastinitídou a mediastinálnym granulómom. Ukazuje sa, že s najväčšou pravdepodobnosťou ide o dve rozličné choroby, bez úzkeho vzájomného vzťahu.
Následky
Typickým následkom fibrotizujúcej mediastinitídy je syndróm hornej dutej žily, menej často príznaky zo zúženia pažeráka (problémy s prehĺtaním) alebo zo zúženia priedušnice (stridor).
Rádiologická diagnostika
Rtg snímka hrudníka je obyčajne normálna. Ak je na nej patologický nález, najčastejšie ide o nešpecifické rozšírenie tieňa mediastína, vzácnejšie o ložiskový tieň v oblasti pľúcneho hilu. Príčinou rozšírenia mediastína sú najčastejšie rozšírené žilové kolaterály pri syndróme hornej dutej žily.
Postihnutie mediastína môže byť ložiskové alebo difúzne. Ložiskové postihnutie sa v CT a MR obraze javí ako ohraničená skalcifikovaná masa v paratracheálnej, subkarinálnej alebo hilovej oblasti. Difúzne postihnutie sa zobrazuje ako solídny mäkkotkanivový infiltrát bez kalcifikátov, ktorý zasahuje do viacerých oblastí mediastína. Tento infiltrát potom zužuje alebo uzatvára hornú dutú žilu, po podaní kontrastnej látky sa zobrazia početné venózne kolaterály a ložiskové sýtenie heparu ako jeden z rádiologických prejavov syndrómu hornej dutej žily (zvýšený prietok portálnym systémom s venóznou stázou).
Muži bez žien
Muži bez žien je kniha poviedok Ernesta Hemingwaya. Prvýkrát vyšla v roku 1927.
Muži bez žien sú jedným z hlavných míľnikov Hemingwayovej tvorby. Fiesta ho preslávila ako výnimočného románopiscu, ale tieto poviedky potvrdzujú, že aj na niekoľkých stranách dokáže stvárniť plnohodnotný a pravdivý príbeh s výnimočne oživenými detailami. Hrdinami týchto príbehov sú tvrdí chlapi - matadori, boxeri, ťažkí pijani, gangstri, zabijaci. Tieto ich povahy sú v kontraste so ženskou krehkosťou, ktorú aj takíto muži dokážu odhaliť.
Znak Náhorného Karabachu
náhľad|Znak Náhorného Karabachu Na znaku Náhorného Karabachu je vyobrazený červený orol s bielou hlavou so vznášajúcou sa korunou nad hlavou. Na dolnej časti znaku je vinič. Nad orlicou je vychádzajúce slnko symbolizujúce úsvit nového štátu. V orlovi je erb ktorý má na vrchu modro-bielu panorámu hôr (Kaukaz ktorý obklopuje krajinu) a na dolnej časti je zvislá vlajka Náhorného Karabachu. Uprostred erbu sú dve zlaté sochy (pomníky padlým ktorí šli bojovať za Arménsko). Okolo celého znaku je zlatá stuha ktorá má na začiatku a konci obilniny. Na zlatej stuhe je nápis „Lernayin Karabach Arzach Hanrapetutiun“ t.j. Sláva Náhornej Karabašskej republiky.
Zoznam informatických článkov/CH
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 17 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cha
Charles Antony Richard Hoare · Charles Bachman · Charles Thacker · Chaser (počítačová hra) · Chat
che
Chello
chi
Chipset
chm
Chmatákov Online
cho
Chomského hierarchia
chr
Chromatické číslo · Chromatický index · Chrome OS · Chromebook · Chromebox · Chromecast · Chromium · Chromium OS
Nissan 100NX
Nissan 100NX je športový automobil, ktorý v rokoch 1991 až 1996 vyrábala japonská automobilka Nissan Motors. Nissan 100NX mal v podstate platformu B13 z Nissanu Sentra alebo Sunny, ale s rozdielnou karosériou. Nissan 100NX bol voľným nasledovníkom automobilov Nissan Pulsar NX/Nissan EXA, ktorý sa predával v rokoch 1987 až 1990 a tiež nahradil Nissan Sentra hatchback. Navrhnutý bol pôvodne v Kalifornii.
Bezočkovité
Bezočkovité (Ferussaciidae) sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je šidlovitá, malá (asi 5 mm), obústie je jednoduché ostré, mäkkýš je bez očí. Prvý závit je normálny, alebo tvorí max. 1/2 veľkosti ulity. Slimáky majú takmer vždy dva páry tykadiel.
V teplých oblastiach žije pomerne lokálne bezočka ihlovitá (Cecilioides acicula). Tento malý slepý mäkkýš vedie polosubteránny spôsob života (krtince, nory, zemné dutiny a pod.).
Finalizmus
Finalizmus je náuka prisudzujúca finalite významnú úlohu vo výklade sveta a trvajúca buď na uskutočnení finálnych príčin, alebo na význame finality v živých bytostiach (vitalizmus), alebo na to, že tendecia predchádza mechanickému konaniu (voluntarizmus).
Ambient house
Ambient house je hudobný žáner, ktorý vznikol koncom 80. rokov ako subžáner housu, pričom kombinuje prvky acid housu a ambientnej hudby. Skladby žánru ambient house sú typické beatovými vzorkami four-to-the-floor, syntetizátormi a vokálnymi samplami včlenenými do štýlu klasifikovaného ako atmosférický ("atmosférický štýl").
Ilia Alexejevič Tkačenko
Ilia Alexejevič Tkačenko, (* 26. december 1986, Perm, ZSSR, dnes Rusko) je ruský krasokorčuliar vystupujúci v kategórii „tanečné páry“. S partnerkou Jekaterinou Riazanovovou sú viacnásobní medailisti na súťažiach série „Grand Prix“ a viacnásobní medailisti na Majstrovstvách Ruska. Vo februári 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU jedenástym najlepším krasokorčuliarskym tanečným párom sveta.
Osobný život
Rád cestuje, chodí na koncerty, muzikály a pozerá nezávislé filmy.
Kariéra
Tkačenko začal s krasokorčuľovaním vo veku 4 roky. V rodnom meste Perm korčuľoval spočiatku ako sólový krasokorčuliar v skupine trénera Andreja Kisluchina. Po rozpade tejto žiackej skupiny prešiel do kategórie tanečné páry. Vo veku 13 rokov po súhlase rodiny odišiel s babičkou do Moskvy, kde si prenajali byt a začal trénovať na štadióne „Sokoľniki“.
V rokoch 2002 2006 súťažil s Anastasiou Gorškovovou. Ich trénerom bol jej otec, Alexej Gorškov. Spoločne získali na Majstrovstvách juniorov v krasokorčuľovaní 2005 bronzovú medailu. V nasledujúcej sezóne však pozíciu neobhájili a na Majstrovstvách juniorov v krasokorčuľovaní 2006 skončili na 7. mieste. Následne Gorškovová oznámila ukončenie krasokorčuliarskej kariéry.
Koncom leta 2006 Tkačenko vytvoril pár s Marijou Moňkovou, trénovaný Gorškovom. Dvojica mala výborné vyhliadky a pred sebou sľubnú kariéru. Dvakrát sa stali striebornými majstrami Ruska (2007, 2008), na juniorských majstrovstvách sveta v roku 2007 skončili na 5. mieste, v nasledujúcom roku na 4. mieste. V decembri 2007 vyhrali finále juniorskej „Grand Prix“. Pred začiatkom sezóny 2008/2009 sa však pár náhle rozpadol, keďže partnerka už nedokázala zvládať tlak vysokých nárokov a množstva náročných tréningov. Tkačenko v roku 2008 chvíľu trénoval s Američankou Isabellou Tobiasovou. Nikdy však spolu nevystúpili v súťaži.
Sezóna 2009/2010
Na jar 2009 Tkačenko prejavil po spoločných skúšobných tréningoch záujem korčuľovať s Jekaterinou Riazanovovou. Toto rozhodnutie sa však nestretlo s pozitívnou odozvou Ruskej korčuliarskej federácie. Dvojicu začal trénovať Gorškov v športovo centre „Odincovo“, neďaleko Moskvy.
Lev Ivanovič Jašin
Bol známy najmä svojimi vynikajúcimi zásahmi a rýchlymi reflexmi. Organizáciou IFFHS bol zvolený za najlepšieho brankára 20. storočia. V roku 1963 získal ako prvý brankár v histórii Zlatú loptu pre najlepšieho futbalistu Európy.
Ilia Alexejevič Tkačenko
Sezóna 2009/2010
Tkačenko a Riazanovová začali spoločne súťažiť na medzinárodných podujatiach sezóny 2009/2010. Na „Nebelhorn Trophy 2009“ skončili na 4. mieste a na „Cup of Russia 2009“ na šiestom mieste. Na Majstrovstvách Ruska 2010 obsadili štvrtú priečku.
Sezóna 2010/2011
Na začiatku sezóny 2010/2011 sa Tkačenko s Riazanovovou rozhodli zrušiť plánovaný voľný tanec a pripraviť si úplne nový. Boli prihlásení na dve súťaže série „Grand Prix“ - „Skate America 2010“ (skončili na 5. mieste) a „Trophée Eric Bompard 2010“. Na „Trophée Eric Bompard“ vyhrali svoju prvú medailu zo súťaží Grand Prix - striebro. Následne na Majstrovstvách Ruska 2011 získala dvojica striebornú medailu a tým svoju prvú miestenku na Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní.
V januári 2011 na Majstrovstvách Európy v krátkom programe skončili piaty a vylepšili si svoje osobné maximum na 60,91 bodov. Celkovo napokon skončili na 6. mieste. Keďže Rusko malo na základe výsledkov z predchádzajúcich majstrovstiev sveta možnosť vyslať na Majstrovstvá sveta 2011 iba dva tanečné páry a pred Tkačenkom a Riazanovovou skončili dva ruské tanečné páry (Bobrovová / Soloviov a Iľjinychová / Kacalapov), nemohli sa zúčastniť na svetovom šampionáte a zostala im iba pozícia náhradníkov.
Sezóna 2011/2012
vľavo|thumb|230px|Tkačenko s [[Jekaterina Vladimirovna Riazanovová|Riazanovovou s trénerom Alexejom Gorškovom (vpravo) a choreografom Sergejom Petuchovom (vľavo) v roku 2011]] V sezóne 2011/2012 štartovali opäť na dvoch súťažiach série „Grand Prix“, a to na „Skate Canada International 2011“ a „Cup of Russia 2011“. Pre túto sezónu si v spolupráci s choreografom Sergejom Petuchovom pripravili voľný tanec, o ktorom Riazanovová povedala: „''je to príbeh o mladej žene, ktorá spomína na svojho milého, ktorý už nežije. Ona je tak hlboko ponorená do spomienok na šťastné časy, že jej sny sa zdajú aspoň na malú chvíľu realitou.''“ Dvojica musela odstúpiť zo súťaže „Nebelhorn Trophy 2011“, pretože Tkačenko nemal hotový cestovný pas a ďalšie cestovné doklady. Dňa 13. decembra 2011 Riazanovová utrpela otras mozgu a zlomeninu nosa po tom, čo jej nechtiac počas korčuľovania Tkačenko vrazil lakťom do hlavy. Zranenie si vyžiadalo hospitalizáciu partnerky, ktorá ale na reverz nemocnicu 20. decembra opustila. Na Majstrovstvách Ruska 2012 26. decembra 2011 vyhrali bronzovú medailu. Nasledovali Majstrovstvá Európy 2012, na ktorých skončili piaty, ale získali malú bronzovú medailu za 3. miesto v krátkom programe. Na Majstrovstvách sveta v krasokorčuľovaní 2012 skončili na 9. mieste.
V apríli 2012, Tkačenko povedal, že strávia nejaký čas prípravou na nasledujúcu sezónu v skupine trénerov Mariny Zujevovej a Igora Špiľbanda v USA, ale trénerská dvojica sa rozišla a Tkačenko s Riazanovovou sa rozhodli ďalej trénovať so Špiľbandom v meste Novi, štát Michigan. Počas sústredenia v Bulharsku Tkačenko stratil rovnováhu pri nácviku zdvíhaných figúr na podlahe v korčuliach a svojej partnerke šliapol na ruku. Bola potrebná operácia ruky, ktorá dopadla dobre. Na návrh Tatiany Tarasovovej, sa rozhodli zrušiť novú voľnú jazdu na hudbu od Pink Floyd - Hey You a urobil novú voľnú jazdu k valčíku z filmov Godfather (Krstný otec).
Sezóna 2012/2013
Sezónu 2012/2013 Tkačenko a Riazanovová začali veľmi úspešne. Vyhrali bronz na súťažiach „Skate Canada International 2012“ aj „Trophée Eric Bompard 2012“. Rovnako bronzoví skončili aj na Majstrovstvách Ruska 2013. Na Majstrovstvách Európy 2013 sa im medaila neušla a skončili na štvrtom mieste. Vylepšili si však svoje osobné rekordy v počte dosiahnutých bodov v krátkom programe (64,52), voľnej jazde (93,25), ako aj v celkovom počte bodov (157,77).
S Riazanovovou
vpravo|náhľad|220px|Tkačenko s [[Jekaterina Vladimirovna Riazanovová|Riazanovovou v roku 2009, „Cup of Russia“]]
Pedagogické filozofovanie 20. storočia
'''Pedagogické filozofovanie 20. storočia''' sa vyvíjalo od pôvodnej kontroverzie scientistickej a antiscientistickej tendencie vo filozofickom uvažovaní o výchovnej realite, ktorá sa rozvinula pred prvou svetovou vojnou, cez medzivojnovú komplementáciu týchto tendencií k ich fuzionovaniu, synkréze, integrácii alebo synkrisis.
Staré Město pod Landštejnem
Staré Město pod Landštejnem je mestečko v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 507 obyvateľov, z toho 258 mužov a 249 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,2 roka, ženy 43,1 roka).
História
Pôvodná osada vznikla v 12. storočí, v 14. storočí sa rozrástla na trhovú ves, spadajúcu pod Landštejn, v 15. storočí bola povýšená na mestečko. V období priemyselnej revolúcie sa mestečku míľovými krokmi vyhla železnice i všetok priemysel, význam začína postupne upadať. Kým roku 1840 malo 1036 obyvateľov, roku 1939 už len 531. Negatívny vplyv mal aj odsun nemeckého obyvateľstva po druhej svetovej vojne, ktoré tu tou dobou tvorilo asi polovicu obyvateľstva.
Svetový luteránsky zväz
náhľad|Logo náhľad|[[Luteránstvo|Luteránstvo vo svete]] Svetový luteránsky zväz (SLZ) je celosvetová spoločnosť 145 cirkví naväzujúcich na učenie Martina Luthera, ktorá reprezentuje viac sko 72 miliónov kresťanov v 98 krajinách. SLZ vznikol roku 1947 v Lunde zmenou Svetového luteránskeho dohovoru (V jazyku|eng|The Lutheran World Convention) na federáciu evanjelických cirkví. Valné zhromaždenie prijalo Ústavu SLZ.
História
Ako reakcia na utrpenie a utečenectvo spôsobené I. svetovú vojnu sa vytvoril Svetový luteránsky dohovor, s potrebou riešiť tieto problémy. Mal zasadania v rokoch 1923, 1929, a 1935. Efektivita však bola obmedzená, čo bolo spôsobené aj tým, že nemal schválenú ústavu.
Roku 1947 na zhromaždení zvolanom do Švédska do mesta Lund, sa SLD vyvinil a reorganizoval na SLZ a bola prijatá jeho ústava. Toto slobodné zoskupenie cirkví na princípe federácie, nemohlo diktovat alebo zasahovať do autonómie jednotlivých členských cirkví. V prvých rokoch sa podielalo najmä pri pomoci utečencom a ostatným trpiacim vojnou.
Aktivity SLZ zahŕňajú misijnú činnosť, sociálnu starostlivost a vzdelávanie. Cez teologické štúdie a diskusie podporuje luteránske priateľstvo, súdržnosť a ekumenické aktivity. Od svojich začiatkoch sa snaží o široké zapajanie žien do činnosti SLZ a aj riadenia jeho výkonných výborov. A tiež aj mládeže.
V roku 2010 v Štuttgarte valné zhromaždenie zvolilo do Riadiaceho grémia viac ako 50% viceprezidentov ženského pohlavia.
Hlavné hodnoty ktorými sa riadi činnosť SLZ sú:
Valné zhromaždenia, ich témy a zvolení prezidenti
Valné zhromaždenie je navyšším orgánom SLZ. Zvoláva ho prezident v období od 6 do 7 rokov. Účastnia sa ho zástupcovia všetkých členských cirkví. Účastníci valného zhromaždenia rozhodujú o smerovaní SLZ pre nasledujúce obdobie, vymieňajú si skúsenosti s problémami cirkví a ich riešeniami, spolupracujú a oslavujú kultúrnu diverzitu.
Prezident
Prezident predsedá Valnému zhromaždeniu, Rade a Riadiacemu grémiu. On alebo ona dohliada na život a prácu SLZ v spolupráci s generálnym tajomníkom. Valné zhromaždenie ho volí na 7 ročné služobné obdobie.
Rada
Riadi SLZ medzi valnými zhromaždeniami. Členovia rady sú volení valným zhromaždením. Rada volí Generálneho tajomníka a riadi jeho prácu. Schádza sa raz do roka.
Rada je tvorená: Funkčné obdobie členov končí ukončením nasledujúceho valného zhromaždenia
Riadiace grémium
Grémium sa skladá z: Pri členoch je okrem geografickej príslušnosti brané v úvahu aj vyvážené zastúpenie mužov a žien.
Grémium vymenúva programových a riadiacich pracovníkov s výnimkou Predsedov výborov, ktorí sú menovaní Radou. Pôsobí ako správna rada SLZ a výbor zamestnancov.
Členovia SLZ podľa regióv a krajín
{| width="100%"
Noyelles-lès-Humières
Noyelles-lès-Humières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Infračervená fotografia
Ak sa tieto filtre použijú spolu s filmom alebo senzormi citlivými na infračervené svetlo, možno dosiahnuť veľmi zaujímavé efekty; nepravá farba alebo čiernobiele obrazy so snovým alebo niekedy strašidelným výzorom známym ako "Woodov efekt".
Noyelles-lès-Vermelles
Noyelles-lès-Vermelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam astronomických článkov/CH
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 39 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ch
CH Cygni – CH hviezda
cha
Chafe (kráter) – Chaldene (mesiac) – Chameleón (súhvezdie) – Chandra – Chandrasekharova medza – Chaotická rotácia – Chapais (kráter) – Charakteristická energia C3 – Charitum Montes – Charles Augustus Young – Charles Camichel – Charles Eugène Delaunay – Charles Greeley Abbot – Charles Hitchcock Adams – Charles Messier – Charles Thomas Kowal
chá
Cháron (mesiac)
che
CHEOPS (družica)
chi
CHIPSat – Chiron (hypotetický mesiac)
chí
Chí Cygni – Chí Orionidy – Chí1 Draconis – Chí1 Orionis
cho
Chondrit
chr
Christiaan Huygens – Christian Heinrich Friedrich Peters – Christian Leopold von Buch – Christian Mayer – Christopher Clavius – Chromosféra – Chronograf – Chronologická tabuľka kozmologických teórií – Chronologický prehľad dejín astronómie – Chronológia vesmíru – Chronometer
chv
Chvost kométy
Hviezdoslavova trieda
Hviezdoslavova trieda je osou nitrianskeho sídliska Klokočina. Patrí medzi najväčšie ulice v meste Nitra.
Vybavenie a doprava
Na tejto ulici sa nachádzajú obchodné domy (Kaufland, Billa, Lidl), poliklinika, športové ihriská a takisto kostol. Bola vybudovaná ako 6-prúdová cesta, z ktorej sú na jazdu určené 4 prúdy, a na parkovanie a pre potreby MHD 2 prúdy na opačných krajoch. Ústia do nej ulice Braneckého, Pražská, Pavla Straussa, Mikovíniho, Dolnočermánska, Čajkovského, Baničova, Kmeťova, Šúdolská, Jarocká a Edisonova. Po celej dĺžke sa nachádza celkovo 5 svetelných križovatiek a 8 zastávok MHD (Poliklinika Klokočina, Mikovíniho, Čajkovského a Rázc. Kmeťova (iba v jednom smere)). Premáva po nej celkovo 10 liniek. V roku 2010 na nej bolo vykonané frézovanie vozovky a v roku 2011 rekonštrukcia vozovky (asfaltovanie a obnova kanálových príklopov).
Transformátor
thumb|Prierez trojfázovým transformátorom používaným v energetike (hore je nádrž chladiaceho [[oleja)]] thumb|Schematická značka transformátora
Transformátor je možné použiť na zmenu veľkosti striedavého elektrického napätia nahor alebo nadol bez zmeny frekvencie. Okrem tejto funkcie zabezpečuje transformátor aj galvanické oddelenie dvoch elektrických obvodov, čo sa využíva pri konštrukcii elektronických obvodov, alebo pre bezpečnosť pred zásahom elektrickým prúdom.
Princíp a konštrukcia
thumb|right|400px|Princíp jednofázového jadrového transformátora thumb|250px|Obvod s ideálnym transformátorom. Transformačná rovnica pre pomer napätí, prúdov a počtov závitov. thumb|right|Rôzne typy nízkonapäťových transformátorov, používaných napr. v napájacích zdrojoch spotrebnej elektroniky. Vpravo hore transformátor s toroidným jadrom, ostatné so skladanými jadrami EI. thumb|Transformátor používaný v zdroji vysokého napätia pre klasické [[CRT|obrazovky]] thumb|Trojfázový transformátor chladený olejom. thumb|Trojfázový transformátor chladený olejom.
Transformátor sa skladá z dvoch (prípadne viacerých) cievok (nazývaných vinutie) umiestnených tak, aby bola medzi nimi čo najväčšia vzájomná magnetická väzba. Kvôli zvýšeniu magnetickej väzby sa takmer vždy používa feromagnetické jadro, a často sú cievky navinuté jedna na druhej na spoločnej kostričke (vtedy sa podľa potreby rieši aj ich vzájomná elektrická izolácia dodatočnou izolačnou vrstvou). Transformátory pripájané na elektrickú rozvodnú sieť majú kvôli bezpečnosti vinutia ešte dodatočne prekryté ďalšou izolačnou vrstvou, prípadne sú zaliate do vhodnej zalievacej hmoty.
Cievka, ktorá je pripojená na zdroj napätia je nazývaná primárne vinutie, ostatné cievky sú nazývané sekundárne vinutie (vinutia). Vinutia majú niekedy vyvedené aj niektoré nekoncové body, ktoré sa nazývajú odbočky.
Analogicky k cievkam, napätie na primárnom/sekundárnom vinutí sa nazýva primárne/sekundárne napätie. Ak primárne napätie je väčšie ako sekundárne, hovorí sa o transformácii nadol, inak o transformácii nahor; pomer medzi primárnym a sekundárnym napätím sa nazýva transformačný pomer - tento závisí najmä od pomeru počtu závitov jednotlivých vinutí.
Chladenie
Vinutie transformátora sa zahrieva prechodom elektrického prúdu (pasívny odpor), vírivými magnetickými prúdmi sa zahrieva aj jadro transformátora. Výkonné transformátory sa preto musia chladiť. Chladenie môže byť priame, kedy chladiace médium cirkuluje okolo cievky transformátora, alebo nepriame, keď je cievka od média oddelená. Obeh chladiva môže byť prirodzený, alebo nútený.
Micky Finn
Micky Finn (* 3. december 1966, Východný Londýn, Anglicko), vlastným menom Michael Hearn, je britský drum and bassový DJ a hudobný producent.
Transformátor
Impregnácia
Transformátor sa impregnuje buď ako celok, alebo jeho jednotlivé časti - cievka a jadro. Dôvodom impregnácie je:
Washington
Washington môže byť:
Transformátor
Impregnácia
Transformátory sa napúšťajú olejom, voskami, niekedy tiež syntetickými farbami, špeciálnou zalievacou hmotou resp. sa ako celok zalievajú do plastu.
Autotransformátor
thumb|Obvod s autotransformátorom thumb|Toroidný regulačný autotransformátor s otočným bežcom Ide vlastne len o jedinú cievku s odbočkou. Autotransformátor nezabezpečuje galvanické (a tým ani bezpečnostné) oddelenie! Autotransformátory sa využívajú napr. v regulovaných zdrojoch striedavého napätia, v zapaľovacích cievkach automobilov, ako transformátory trakčného napätia v elektrických lokomotívach, pretože majú pri rovnakom prenášanom výkone nižšiu hmotnosť ako transformátory s oddelenými vinutiami.
Micky Finn
Micky Finn je zakladateľom vydavateľstva Urban Takeover Records a jedným z priekopníkov oldschool jungle a rave. Počas svojej kariéry spolupracoval s DJom Aphrodite.
Washington
Pozri aj
Lokality:
Transformátor
Merací transformátor
Transformátor s viacerými odbočkami zo sekundárneho vinutia, medzi ktorými sa prepína, aby sa získalo rôzne výstupné napätie. Často býva konštruovaný na toroidnom jadre, sekundárne vinutie má potom jednu stranu odizolovanú a pohybuje sa po ňom bežec, plynulo prepínajúci „odbočky“ vinutia po jednom závite. Regulačný transformátor sa často konštruuje ako autotransformátor. Regulačné autotransformátory sa často využívajú v laboratórnych zdrojoch regulovaného napätia.
Oddeľovací (izolačný) transformátor
Izolačný transformátor je sieťový transformátor s transformačným pomerom 1:1. Používa sa na:
Micky Finn
Medzi jeho známe skladby patria „Bad Ass“, „Jungle Brother“ alebo „Stop“ (v spolupráci s Erb N Dub). V súčasnosti sa venuje svojmu vydavateľstvu Finn People.
Washington
Pozri aj
Školy:
Transformátor
Vysokofrekvenčný transformátor
Signálový transformátor slúži na prenos vysokofrekvenčného (vf) signálu. Využíva sa napr. vo vstupných obvodoch rozhlasových a TV prijímačov na oddelenie a impedančné prispôsobenie jednotlivých zosilňovacích stupňov. Vinutia vf transformátora zvyčajne tvorí len niekoľko závitov navinutých na feritovom jadierku. Primárne aj sekundárne vinutie zvyčajne tvorí indukčnosť rezonančného obvodu LC naladeného na stred prenášaného pásma.
Washington
Pozri aj
Iné:
Finančníctvo
Finančníctvo sú financie, finančná sústava, finančná politika, finančné hospodárstvo, finančná správa a finančná veda.
Drevený dychový nástroj
Drevené dychové nástroje sú dychové hudobné nástroje, ktorých tón vzniká nárazom vzduchu na hranu otvoru alebo rozkmitaním plátku, a ktorých výška tónu je určovaná rezonančnou frekvenciou vzduchového stĺpca. Pôvodne sa vyrábali z dreva, avšak niektoré moderné drevené nástroje ako je napr. saxofón a priečna flauta sú vyrobené z iných materiálov.
Druhy drevených nástrojov
Medzi drevené dychové nástroje zaraďujeme tieto dychové nástroje:
COP Nitra
COP Nitra (Centrum olympijskej prípravy Nitra) je volejbalový klub z Nitry hrajúci najvyššiu slovenskú volejbalovú súťaž, Extraligu žien.
História
Volejbalový oddiel bol založený v roku 1995. Bol zriadený pod záštitou Ministerstva školstva SR pri osemročnom športovom gymnáziu v Nitre. V predchádzajúcich ročníkoch klub štartoval pod názvom VO ŠG Nitra.
Najväčšie úspechy klubu
Extraliga žien:
Sense8
Sense8 (slovná hračka so slovom "sensate", čítaj "senseit") je americký sci-fi seriál od Lany a Lilly Wachowských a J. Michaela Straczynskeho. Seriál je dostupný na streamingovej službe Netflix. Prvá séria bola vydaná 5. júna 2015. Od 6. januára 2016 je Netflix dostupný aj na Slovensku. 23. decembra 2016 bol vydaný vianočný špeciál, zvyšok druhej série 5. mája 2017. 1. júna 2017 Netflix oznámil, že seriál nebude pokračovať, no vďaka silnej spätnej väzbe od fanúšikov potvrdila Lana Wachowski, že seriál bude ukončený 2-hodinovým špeciálom, ktorý mal premiéru 8. júna 2018.
Dej
Sense8 rozpráva príbeh ôsmich ľudí: Will, Riley, Capheus, Sun, Lito, Kala, Wolfgang a Nomi, každý z rôznej kultúry a časti sveta. Ako si žijú svoj bežný život, zrazu má každý z nich to isté zjavenie – uvidia brutálnu smrť ženy, ktorá sa volá Angelica a zisťujú, že sú "senseiti" – všetci sú navzájom mentálne a emocionálne prepojení a majú schopnosť spolu komunikovať, cítiť a používať navzájom znalosti, zručnosti a jazyk. Zatiaľ čo sa snažia prísť na to, ako to funguje a prečo majú takéto spojenie, dostanú pomoc od ďalšieho "senseita" (Jonas), ktorý sa ich snaží ochrániť pred "senseitom" Whispers, ktorý sa k nim chce dostať tým, že sa "nabúra" do ich spoločného spojenia.
Postavy
8 hlavných postáv, ktoré sa volajú senseiti, majú v seriáli dátum narodenia (8. august) a rovnaký vek.
Produkcia
Keďže dej seriálu sa odohráva zároveň v rôznych kútoch sveta, prvá séria sa nakrúcala v deviatich mestách: Chicago, San Francisco, Londýn, Berlín, Soul, Reykjavík, Mexico City, Nairobi a Bombaj.
Režiséri bol určení pre konkrétne lokality, namiesto konkrétnych epizód. Wachowskí mali na starosti nakrúcanie v Chicagu, San Franciscu, Londýne a na Islande. James McTeigue, ktorý v minulosti spolupracoval so sestrami na filmoch V ako Vendeta a Ninja Assassin, bol režisérom v Mexico City, Bombaji a čiastočne aj v Reykjavíku. Nemecký režisér Tom Tykwer, ktorý s Wachowskými zrežíroval Atlas mrakov, režíroval scény v Berlíne a Nairobi. Dan Glass, špecialista na vizuálne efekty filmu Matrix Reloaded mal svoj režisérsky debut v Soule.
Hlavný kameraman John Toll, ktorý s Wachowskými spolupracoval na Atlase mrakov a Jupiter na vzostupe, nakrútil seriál vo formáte 4K na kamery Sony CineAlta PMW-F55.
8. augusta 2015 Netflix potvrdil produkciu druhej série. Prvé scény druhej série sa začali nakrúcať 30. decembra 2015, pričom hlavné nakrúcanie začalo v marci 2016 a trvalo do 19. septembra 2016.
Ujgurčina
Ujgurčina (v arabskom písme ئۇيغۇرچە, ئۇيغۇر تىلى, latinke Uyghurche, Uyghur tili, v cyrilike Уйғурчә, Уйғур тили) alebo presnejšie novoujgurčina je jazyk Ujgurov. Je to turkický jazyk turkotatárskej vetvy blízko príbuzný s turečtinou a uzbečtinou. Ujgursky hovorí 8 – 10 miliónov ľudí. Väčšina u nich žije v Ujgurskej autonómnej oblasti Sin-ťiang (Východný Turkestan) na severozápade Číny. Významné ujgursky hovoriace menšiny žijú v susednom Kazachstane, Kirgizsku a Uzbekistane. Malé komunity Ujgurov žijú tiež na Taiwane, v USA, Nemecku a Turecku.
Sense8
Produkcia
Po nezhodách s Lanou Wachowski, Aml Ameen sa rozhodol seriál opustiť. Jeho postavu od vianočného špeciálu hrá Toby Onwumere. Kvôli zmene pohlavia sa Lilly Wachowski rozhodla dočasne prerušiť spoluprácu na scenároch a réžii.
Ujgurčina
Nárečia
Ujgurčina sa delí na tieto nárečia: centrálna ujgurčina, hotan (hetian), lop (luobu) a akto türkmen.
Písmo
Ujgurské písmo bolo vytvorené na základe persko-arabského písma úpravami, ktoré odpovedajú fonetickým zvláštnostiam ujgurčiny. V krajinách bývalého Sovietskeho zväzu sa používa cyrilika. Na internete sa často používa latinka.
Vývoj ujgurského písma
Ujgurská abeceda vo svojich dejinách sa písala rôznymi spôsobmi:
Ujgurská abeceda v cyrilike má 2 extra písmena (dvojhlásky).
Furmanská ulica
Furmanská ulica je ulica:
Zoznam informatických článkov/G
ga
Gabe Newell · Gabriel Semanišin · Gajim · Game & Watch · Game Boy · Game Boy Advance · Game Boy Advance SP · Game Boy Color · Game Boy Light · Game Maker Language · Gamepad · Gamut
gd
GDDR3 · GDDR4 · GDDR5
ge
Geany · Gears of War (séria) · Gedit · Generátor náhodných čísiel · Genetický algoritmus · Gentoo · Geocentrická súradnicová sústava · Geografický súradnicový systém GIS · Geography Markup Language · Geoinformatika
gi
Gibibajt · Gigabajt · Gigabit za sekundu · Gigahertz · GIMP · GIMPS · Git (softvér)