cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mohelenská hadcová step
Flóra
Na rôznych častiach územia sa nachádzajú aj rôzne druhy rastlín. Na prudkých svahoch skalnej stepi s južnou orientáciou sa na jar vytvára súvislý žltý povlak kručinky chlpatej (Genista pilosa) a nátržníka piesočného (Potentilla arenaria) a neskôr tu vykvitá poniklec obyčajný (Pulsatilla vulgaris). V lete tu potom prevažuje porast cesnaku žltého (Allium flavum) a zlatovláska obyčajného (Linosyris vulgaris). Veľkú časť jari a leta tu kvitnú predovšetkým kavyle a kostravy.
Na ďalšej časti, pastvinnej stepi, bolo objavené najviac nanizmu, ktorý sa na skalnej stepi prakticky nenachádza. Z rastlín tu prevláda porast kostráv a ostríc.
Jednou z najznámejších charakteristík je nanizmus rastlín (zakrpatené formy). Tento jav je predovšetkým spojený s malým množstvom živín v pôde, klimatickými podmienkami ako suchý vzduch a veľké množstvo svetla. Vďaka týmto predpokladom dosahujú niektoré rastliny len 1/10 až 1/20 svojho bežného vzrastu. Nanizmus nie je však dedičný, semená sú plnohodnotné a pri zasadení do úrodných pôd vyrastú rastliny s ich bežnou veľkosťou. Najväčší počet zakrpatených foriem tu objavil prof. Rudolf Dvořák, a to cez 300. Jedným z nanizmov je mak vlčí (Papaver rhoeas), ktorý bežne dorastá do výšky 25-90 cm, ale na stepi sú maky nevetvené, s priľahlými a úzkymi (2-3 mm) lístkami nepresahujúcimi dĺžku 1 cm. Iným príkladom môže byť bodliak ovisnutý (Carduus nutans), túžobník obyčajný (Filipendula vulgaris) a klinček pontederov (Dianthus pontederae). náhľad|[[Timotejka tuhá (Phleum phleoides)]] Ďalší význam má výskyt tzv. serpentinofytov, rastlín viazaných na hadcové podložie. Ide o slezinník klinovolistý (Asplenium cuneifolium) a predovšetkým podmrvku hadcovú (Notholaena marantae). Mohelenská step je pre túto drobnú papradinku najsevernejšie doložené miesto výskytu. Najbližšie sa nachádza o niekoľko sto kilometrov ďalej v Rakúsku.
Na stepi ju prvýkrát v roku 1858 našiel botanik Carl Roemer (1818-1891). Vtedy si jej prítomnosť vyložil ako relikt z obdobia treťohôr. Podľa nových názorov botanikov sa tu podmrvka hadcová objavila až neskôr v niektorej dobe medziľadovej.
Hadomor rakúsky (Scorzonera austriaca) majúci tu jedno z posledných nálezísk, rastie na vápencových skalách a slnečných miestach. Patrí medzi chránené druhy (C3).
Fauna
vľavo|náhľad|[[Syseľ pasienkový patrí v súčasnosti medzi kriticky ohrozené cicavce]] Zo zvieracej ríše je pestro zastúpený hmyz. Z ohrozených druhov hmyzu nachádzajúcich sa na stepi menujme napr. modlivku (Mantis religiosa), askalafa škvrnitokrídleho (Libelloides macaronius) a vidlochvosta feniklového (Papilio machaon).
Jedným z dôvodov zaradenia stepi medzi tzv. Európske významné lokality bol výskyt motýľa spriadača kostihojového (Callimorpha quadripunctaria), ktorý je chránený v rámci sústavy Natura 2000. Primárne sa nachádza v teplých oblastiach a jeho húsenice sa v jarnom období živia listami žihľavy a hluchaviek. Dospelé jedince možno vidieť na konci leta. Nachádza sa tu mnoho ďalších druhov motýľov, bolo ich tu zistených niekoľko sto. K najvýznamnejším patrí zelenáčik nevädzovcový (Jordanita chloros), vretienka neskorá (Zygaena laeta) a ďalšie druhy vretienok, piadiviek, môr a iných drobných motýľov.
Na Mohelenskej stepi bolo nájdených 91 zo 107 stredozemných foriem mravcov; v 21. storočí bohužiaľ počet klesol na 64, avšak aj tak to robí viac ako polovicu všetkých druhov na území Česka. Výskyt Bothriomyrmex corsicus mohelensis a Strongylognathus bulgaricus, ktoré patria medzi najvýznamnejšie druhy mravcov pre step, nebol už cez 20 rokov potvrdený. Zaujímavá je tiež fauna chrobákov, najmä výskyt bystrušiek Cymindis axillaris, Cymindis humeralis a Platyderus rufus. Na boroviciach sa vyvíja krasoň osemškvrnný (Buprestis octoguttata) a po zemi behá fuzáč piesočný (Dorcadion pedestre). Z ďalších zástupcov teplomilného hmyzu sa tu vyskytuje sedlovka bronzová (Ephippigera ephippiger), žihadlovka žltá Scolia hirta či veľmi vzácny mravkolev Dystoleon tetragrammicus.
Nanizmus, ktorý by sa dal čakať iba u rastlín, sa tu prejavuje aj u hmyzu. Patria sem zástupcovia denných motýľov, teplomilných koníkov (Acridoidea) a hmyzie spoločenstvá na kavyľoch a kručinkách.
Z pavúčej ríše bolo objavených 285 foriem zo 410 známych a môžeme menovať vzácne teplomilné bežníky Ozyptila kotulai a Xysticus marmoratus.
Teplá mikroklíma robí z Mohelenskej stepi výborné útočisko pre plazy. K tým vzácnejším patrí jašterica zelená (Lacerta viridis) a užovka fŕkaná (Natrix tessellata). Kuriozitou, ktorá tu bola videná iba raz, bola dvojmetrová užovka stromová (Elaphe longissima). Z vtákov sa tu bežne dajú pozorovať sokol myšiar (Falco tinnuncullus) alebo myšiak hôrny (Buteo buteo). Vyskytuje sa tu tiež výr skalný (Bubo bubo) a zástupcovia niektorých teplomilnejších druhov vtákov: krutohlav hnedý (Jynx torquilla), penica jarabá (Sylvia nisoria) a stehlík konôpka (Acanthis cannabina). Veľmi významný je výskyt populácie sysľa pasienkového (v roku 2007 zhruba päťdesiat jedincov).
Ochrana
náhľad|Výhľad na JE Dukovany V dnešnej dobe ovplyvňujú vegetáciu nádrže Mohelno a Dalešice. Ich vybudovaním (1970-1978) došlo k zmene vodného režimu rieky a krovinný porast, ktorý bol prirodzene redukovaný činnosťou tečúcej vody, teraz tvorí súvislý pás a spôsobuje zarastanie koryta. Územie skalnatej a pastvinnej stepi je oproti tomu ovplyvnené ťažbou dreva a pastvou dobytka. Po zastavení pastvy v 50. rokoch 20. storočia začala step zarastať borovicou a zastúpenie drevinami rapídne vzrástlo (zo 16% v roku 1950 na 64% v roku 1984). Po čiastočných regulačných zásahoch (redukcia drevín, odstránenie agátu, znovuobnovy pastvy) sa step postupne vracala do pôvodnej podoby. Všetky dnešné zásahy vychádzajú z plánu starostlivosti o NPR. Skalná step je ponechaná prirodzenému, ale monitorovanému vývoju a vo zvyšných oblastiach budú vykonávať ďalšie bioregulačné kroky - kompletné odstránenie agátu, zmenšenie porastu borovice. Naďalej by mala pokračovať pastva dobytka.
Na jeseň roku 2010 a na jar 2011 prebehlo na stepi upratovanie spočívajúce predovšetkým v zbere odpadkov, ktoré boli podľa možností ďalej vytriedené. O všetko sa staralo občianske združenie Pozemkový spolek Koniklec, ktorý sa tiež stará o ďalšie lokality.
Kantharos zo Sikyónu
Kantharos bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. Kantharos, syn Alexida zo Sikyónu, bol žiakom sochárskeho majstra Eutychida. Činný bol približne v polovici 3. stor. pred Kr. Bol evidentne významný sochár, ale zachovali sa len záznamy o dvoch jeho dielach a signatúra z podstavca sochy.
Rímsky spisovateľ Plínius sa vo svojom spise O prírode o ňom ako o umelcovi zmieňuje pochvalne, ale o jeho dielach nám správu nezanechal. Jedine grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že počas návštevy Olympie videl dve jeho sochárske diela. Boli to sochy olympijských víťazov v zápasení dorastencov, a to socha Kratina z achájskej Aigeiry, víťaza na 127. hrách a Eliďana Alexinika, víťaza na 128. hrách. V boióckych Tébach bol však objavený i mramorový podstavec, nezachovanej sochy istého mladého chlapca Thoinia (venovanej od jeho rodičov, Aristoteleia a Pouthogity), ktorý bol signovaný Kantharom.
Karl von Terzaghi
Karl von Terzaghi (* 2. október 1883, Praha - † 25. október 1963, Winchester) bol česko-rakúsko-americký stavebný inžinier, geológ, zakladateľ pôdnej mechaniky.
Narodil sa v Prahe, v Thunovskej ulici (č.p. 20), kde má dnes pamätnú dosku. Vyštudoval mechaniku na Technickej univerzite v Grazi, absolvoval roku 1904. Roku 1911 získal doktorát. Za prvej svetovej vojny najprv slúžil u letectva rakúskej armády, ale v roku 1916 mu bolo umožnené ísť učiť na Imperiálnu technickú školu do Istanbulu (Turecko bolo vtedy vojnovým spojencom Rakúsko-Uhorska). Roku 1918 prešiel na Robert College, ktorá tiež sídlila v Istanbule, ale išlo o americkú inštitúciu. Na nej učil do roku 1925. V istanbulskej etape urobil svoje kľúčové výskumy zemného tlaku a stability svahov. Závery zhrnul v prelomovej práci Erdbaumechanik (Úvod do mechaniky zemín) z roku 1925. Tá mu zaistila známosť. V roku 1925 odišiel do Spojených štátov, kde nastúpil na Massachusetts Institute of Technology (MIT). V Amerike tiež pomáhal s výpočtami stability podložia pre mnoho stavieb. V roku 1929 prijal vedenie novozaloženej katedry pôdnej mechaniky na Viedenskej univerzite. Do USA sa nadobro vrátil roku 1938. Stal sa profesorom stavebného inžinierstva na Harvardovej univerzite. Tento post zastával v rokoch 19461956, kedy odišiel do dôchodku. Potom sa ešte ako konzultant podieľal na výstavbe Asuánskej priehrady v Egypte.
Dunakanyar
Dunakanyar (-maď.; nem. Donauknie; slovenský názov nie je ustálený, v literatúre sa vyskytujú [skôr opisné] označenia: ohyb Dunaja (pri Vacove), horný ohyb Dunaja , Dunajský ohyb a najmä staršie aj koleno Dunaja či dunajské koleno a najčastejšie sa nimi myslí význam nižšie označený číslom 2) môže byť:
Ohyb Dunaja, koleno Dunaja či dunajské koleno môže byť aj označenie iných ohybov toku Dunaja, najmä veľkého ohybu v Srbsku, pozri napr. ohyb Dunaja (Srbsko)
Nikelmetalhydridový akumulátor
Nikelmetalhydridový akumulátor (iné názvy: niklovo-metalhydridový akumulátor, nikel-metalhydridový akumulátor, niklometalhydridový akumulátor, NiMH akumulátor, skrátene NiMH, hovorovo je namiesto slova akumulátor slovo batéria) je akumulátor (nabíjateľný galvanický článok), ktorý má kladnú elektródu z hydroxidu nikelnatého a zápornú elektródu z kovového hydridu (nesprávne: metalhydridu).
V súčasnosti je to jeden z najčastejšie používaných akumulátorov elektrickej energie. V porovnaní s podobným nikel-kadmiovým akumulátorom má približne dvojnásobnú kapacitu. Hlavnými dôvodmi jeho veľkého rozšírenia je jeho značne veľká kapacita a schopnosť dodávať pomerne veľký prúd spolu s prijateľnou cenou. Určité omedzenie predstavuje jeho napätie 1,2 V, ktoré je nižšie než napätie bežných batérií na jedno použitie s 1,5 V, ktoré môže v rade prípadov nahradiť, ale nie vždy. Nemá pamäťový efekt, v mraze má oveľa menšiu kapacitu.
Luc-en-Diois (obec)
Luc-en-Diois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedlový les a údolí Rokytné
Jedlový les a údolí Rokytné (pôvodne V jedlí) je prírodná rezervácia ev. č. 1418 neďaleko obce Příštpo v okrese Třebíč v nadmorskej výške 395 - 446 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú lesy so spoločenstvami hercynských dubohrabín, sutinových lesov, lesných okrajov, čistín a lesných lemov s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov; typy biotopov (dubohrabiny asociácie Galio-Carpinetum a extenzívne kosené lúky nížin až podhorí) a druhy, pre ktoré bolo iným právnym predpisom vyhlásené územie európskeho významu Jedlový les a údolie Rokytné a ktoré sa nachádzajú na území prírodnej rezervácie
Elektrón (rozlišovacia stránka)
Elektrón môže byť:
Nelstar Entertainment
Nelstar Entertainment, Inc. (iné názvy: Nelstar Music, Nelstar) je kanadské nezávislé vydavateľstvo ktoré založila Nelly Furtado v roku 2009. Vydavateľstvo bolo založené v spolupráci s Last Gang Records a Eleven Seven Music. Nelly Furtado cez toto štúdio vydala v roku 2009 album Mi Plan a 31. marca 2017 je naplánované vydanie druhého albumu The Ride.
Coulombiers (Vienne)
Coulombiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šabla
Šabla môže byť:
Lus-la-Croix-Haute
Lus-la-Croix-Haute je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Metagenes
Metagenes alebo Metagenés môže byť:
Santo Domingo (provincia)
Obce a obecné obvody
Od 20. júna 2006 je provincia rozdelená na nasledujúce obce (municipios) a obecné obvody (distrito municipal – D. M.) v rámci nich:
Nasleduje zoraditeľná tabuľka obcí a mestských častí s počtom obyvateľov podľa sčítania v roku 2012. Mestské obyvateľstvo je obyvateľstvo žijúce v sídlach (cabeceras, doslovne hlavy) obcí alebo mestských častí. Vidiecke obyvateľstvo je obyvateľstvo žijúce v okresoch (secciones, doslovne sekcie) a štvrtiach (parajes, doslovne miesta) mimo nich.
Čatorňa
Čatorňa môže byť:
František Obžera
František Obžera (* 20. október 1949, Bratislava) je slovenský spisovateľ, dramatik, scenárista, režisér, dabér a herec.
Oscar Cullmann
Oscar Cullmann (* 25. február 1902, Štrasburg† 16. január 1999, Chamonix) bol francúzsky evanjelický teológ, exegéta a profesor.
Život
Oscar Cullmann vyštudoval klasickú filológiu a evanjelickú teológiu na Štrasburskej univerzite.
V rokoch 1938 až 1972 vyučoval na Bazilejskej univerzite ranokresťanské dejiny a Nový zákon, v rokoch 1968 až 1972 bol dokonca rektorom tejto univerzity.
Od roku 1948 bol postupne hosťujúcim profesorom na parížskych univerzitách Ecole des Hautes Etudes, Faculté des Lettres (Sorbonna), Faculté libre de Théologe protestante.
Od roku 1972 bol síce formálne v penzii, no zakrátko odišiel na študijný pobyt do jeruzalemského Tantur Ecumenical Institute.
V roku 1979 sa stal komandérom Radu čestnej légie Francúzskej republiky.
Cullmanovou prioritnou oblasťou záujmu bola novozákonná exegéza, raná cirkev a problematika vykúpenia (soteriológia). Veľkú pozornosť venoval ekuméne, neúnavne vyzdvihoval hlavne spoločné princípy, na ktorých stoja kresťanské denominácie.
Osobitne sa snažil o dialóg s katolíckou cirkvou, ktorá mu nakoniec tento záujem aj opätovala. Osobne sa stretol s tromi pápežmi – Piom XII., Jánom XXIII. a Pavlom VI. Je potrebné zdôrazniť, že to bolo v dobe, v ktorej ešte neboli bežné takéto oficiálne kontakty medzi konfesiami na najvyššej úrovni.
S pápežom Pavlom VI. ho neskôr spájalo aj osobné priateľstvo. Švajčiarsky teológ Karl Barth sa raz vyjadril, že:"Na pomníku pána Cullmanna bude napísané: 'Priateľ troch pápežov.'" Oscar Cullmann bol aktívnym členom Svetovej rady cirkví. Na osobné pozvanie Pápežskej rady pre napomáhanie jednoty kresťanov a jej prezidenta, kardinála Augustína Beu, sa Cullmann mohol zúčastniť ako pozorovateľ aj Druhého vatikánskeho koncilu.
Ku Cullmannovým žiakom patria medzi inými aj Rudolf Bohren, Lukas Vischer, Felix Christ alebo Antonio Ambrosiano.
Jan Bočan
náhľad|Jan Bočan bol tiež spoluautorom novej budovy československého veľvyslanectva v [[Londýne, ktorý v roku 1971 získal Ocenenie Kráľovského inštitútu britských architektov (RIBA); budova je teraz slovenským veľvyslanectvom. ]]
Jan Bočan (* 17. október 1937, Český Brod – † 7. december 2010, Praha) bol český architekt a univerzitný pedagóg.
Životopis
V roku 1962 absolvoval Fakultu architektúry ČVUT v Prahe, kam sa v roku 1990 vrátil ako vedúci svojho ateliéru. 2. mája 2006 bol prezidentom republiky vymenovaný za profesora.
Okrem iného je spoluautorom novej budovy pražskej hlavnej stanice zo 70. rokov, pražského hotela InterContinental, pražského sídliska Velká Ohrada alebo niekoľkých budov zastupiteľstiev (napr. veľvyslanectiev v Londýne, Brazílii a Tbilisi).
Krily
Krily (Euphausiacea) sú rad malých kôrovcov.
Jan Bočan
Životopis
Zoznam významných realizácií:
Krily
Etymológia
Názov pochádza z nórskeho slova „krill“ pre malé rybky alebo poter.
Jan Bočan
Životopis
V roku 1971 bola jemu a tímu spoluautorov udelená Cena za najlepšiu realizáciu roka v Londýne od Únie britských architektov RIBA. Realizácia ambasády v Tbilisi bola v roku 2005 ocenená Zväzom architektov a Ministerstvom výstavby Gruzínska. V roku 2009 mu bola českou Obcí architektů udelená Grand Prix architektů za celoživotné dielo.
Krily
Výskyt a význam
Žijú vo všetkých oceánoch.
Patria medzi kritické prvky v ekonomike svetových oceánov a je súčasťou začiatku potravinového reťazca. Väčšina druhov krilov má veľkú vertikálnu migráciu a poskytuje tak krmivo pre dravcov blízko povrchu v noci a v hlbších vodách počas dňa. Tým, že sa kŕmia pri hladine a výkaly vylučujú hlboko v oceáne, napomáhajú sekvestrácii uhlíka. Pri póloch sa pri nezapadajúcom slnku držia stále pri povrchu a kŕmia sa fytoplanktónom naspodu ľadovcov. Sú hlavnou zložkou potravy kosticovcov, ľudia ich lovia ako potravu pre akváriá a akvakultúry, ako návnadu pre športové rybárstvo, farmaceutický priemysel aj gastronómiu.
Odhaduje sa, že iba z antarktického druhu kril antarktický (Euphausia superba) živočíchy spotrebujú 250 miliónov ton (z celkového počtu 379 miliónov ton ).
Opis
Ich veľkosť je rôzna od 1 do 14 cm. Sú rozšírené celosvetovo s veľkým rozptylom. Zoskupujú sa však do veľkých a hustých rojov na hraničných ekosystémoch ako pobrežia, fjordy, hranice ľadovcov a morských prúdov a iné.
Ich telo sa skladá z dvoch hlavných častí. Hlavohruď (cephalothorax) obsahuje oči, dve antény, orgány, žiabre a tráviaci systém. Pod hlavou majú ústroje, ktoré slúžia na filtrovanie a chytanie potravy (hlavne fytoplanktón a menej zooplanktón). Bruško tvorí svalstvo, chvost a šesť alebo osem párov nožičiek. Na konci tela je malá plutvička, telsón. Exoskelet je priehľadný a vnútorné orgány sú viditeľné. Krily majú na svojom tele aj fotofór, orgán, ktorý vytvára luminescenciu. Majú ich na boku niekoľko a svietia modrou farbou. Pomáhajú krilom v hĺbke držať sa pri sebe. Obsahuje aj červený pigment, ktorý je rozoznateľný v truse vtákov a veľrýb, ktoré ho požierajú.
Taxonómia
Rad krily sa delí na dve čeľade  :
Vojtech Löffler
Vojtech Löffler (* 16. apríl 1906, Košice – † 11. február 1990, Košice) bol slovenský sochár.
Životopis
Narodil sa v Košiciach. Jeho otec Mihály Löffler (18761954) bol dôstojníkom, účtovným strážmajstrom armády Rakúsko-uhorskej monarchie. Matka Augusztina Krucsay (18791966) pochádzala zo starej šarišskej zemianskej rodiny. Od roku 1912 do roku 1916 bol žiakom na košickej základnej škole. Od 1916 žiakom školy pre kadetov Marosvásárhelyi, ktorú neukončil. Od 1918 do 1920 bol žiakom Štátnej reálnej školy. Následne sa do roku 1923 učil za zubného technika. Od roku 1927 sa začal venovať sohárskej tvorbe. V rokoch 19281931 externe vyštudoval a zmaturoval na Česko-Slovenskom štátnom maďarskom reálnom gymnáziu v Rimavskej Sobote. V 1931 sa taktiež ako zápasník KAC Košice zúčastnil na medzinárodných súťažiach zápasníkov v Miskolci, Košiciach a Užhorode. V rokoch 19321933 začal súkromne študovať sochárstvo v Budapešti u Tibora Vilta a Ferenca Medgyessyho. V 1936 v Prahe urobil praktickú skúšku pre zubných technikov a taktiež sa prvý krát oboznámil s výtvarnými princípmi kamenosochárstva.
V roku 1937 mal jeho prvú výstavu umiestnenú vo Východoslovenskom múzeu. Následne v roku 1938 získal prvú cenu v súťaži na pamätnú tabuľu Františka II. Rákóciho v Košiciach. Koncom druhej svetovej vojny bol odvlečený Sovietskou armádou do Sovietskeho zväzu. Do augusta 1947 pracoval v 7-člennej sochárskej skupine v zajateckom tábore. V roku 1947 po návrate naspäť do Košíc, sa oficiálne zapojil do výtvarného života na východnom Slovensku a zároveň definitívne ukončil činnosť dentistu. Dňa 9. decembra toho istého roku, sa oženil s Emíliou Petrovou.
V rokoch 1956 až 1965 precestoval za účelom študijných ciest viaceré krajiny, ako napríklad: Poľsko, Maďarsko, ZSSR, Grécko, Egypt, Libanon, ale aj USA a Kanadu. Dňa 8. apríla 1988 sa oženil s Klárou Schönherzovou. Dňa 11. februára 1990 zomrel. Je pochovaný na Verejnom cintoríne v Košiciach.
Vyznamenania a ocenenia
V 1967 získal Cenu mesta Košice. 1978 mu bol udelený titul Zaslúžilý umelec. 1981 mu za jeho celoživotné dielo bola udelená cena Ministerstva kultúry SSR. 1986 bol vyznamenaný Radom práce. 1987 mu bolo udelené vyznamenanie „A Magyar Népköztársaság Csillagrendje“ (Rad hviezdy MĽR).
Diela (výber)
Výber diel, realizovaných v exteriéri aj interiéri:
Múzeum
Múzeum bolo zriadené a otvorené mestskou časťou Košice – Staré Mesto dňa 17. decembra 1993. Svoju expozíciu venoval nebohý Vojtech so svojou manželkou mestu. Dňa 8. februára 2002 bolo rozšírené o bývalú obytnú časť objektu v ktorom sa nachádza. Časť múzea bola zrekonštruovaná v roku 2014.
Františkánska korunka
náhľad|[[Ruženec (retiazka)|Ruženec pre modlitbu františkánskej korunky]] Františkánska korunka alebo sedemradostný ruženec je rímskokatolícka modlitba, ktorá sa modlí na ruženci.
Pôvod tejto modlitby podľa legendy siaha do obdobia okolo roku 1420.
Táto korunka pozostáva zo 7 desiatkov a obsahuje tieto tajomstvá: zvestovanie, navštívenie Alžbety, narodenie Pána, návšteva mudrcov, nájdenie v chráme, zmŕtvychvstanie, nanebovzatie a korunovanie Panny Márie.
Uhliská (prítok Bratkovčíka)
Uhliská sú potok na Orave, na území mesta Trstená a v marginálnom rozsahu i na území obce Liesek v okrese Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Bratkovčíka. Meria 2,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v geomorfologickom celku Oravská kotlina, v nadmorskej výške vo vzdialenosti 3 km na sever od vrchu Kuhajdová s, na území obce Liesek v jej poľnohospodárskom extraviláne 200 m od hranice medzi obcou Liesek a mestom Trstená, severovýchodovýchodne od intravilánu mesta Trstená v okrese Tvrdošín.
Opis toku
Od prameňa tečie západným smerom a po krátkom 200 m úseku územím obce Liesek preteká v cez hranicu medzi obcou Liesek a mestom Trstená na územie mesta Trstená, preteká zmiešaným poľnohospodárskym a z menšej časti aj lesným extravilánom územím mesta Trstená západným smerom, stáča sa na juhozápadozápad a tento smer si zachováva až do svojho ústia, svojim pravým brehom obteká vrch a les s názvom Uhlisko a pole s názvom Uhliská, v poľnohospodárskom extraviláne mesta Trstená v nadmorskej výške  ústi ako ľavostranný prítok do Bratkovčíka, ktorý ďalej ústi do Oravice. Potok Uhliská nemá prítoky.
Malataverne
Malataverne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coulonges (Vienne)
Coulonges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monika Paššová
Monika Paššová (* 20. marec 1969, Bratislava) je bývalá detská herečka a dabérka, ktorá účinkovala v slovenských hraných filmoch 70. a 80. rokov 20. storočia. V relácii animovaných filmov pre deti Filmárik a Filmuška na prelome 70. a 80. rokov nahovorila Filmušku a Filmárika nahovoril Richard Stanke.
Malissard
Malissard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coussay
Coussay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov je od roku 2001 oficiálny názov sčítania obyvateľstva na Slovensku.
Názov
Na Slovensku sa prvé sčítania označovali ako konskripcie alebo súpisy ľudu (pôvodne z ), neskôr sa oficiálne sčítania obyvateľstva do roku 1950 označovali ako Sčítanie ľudu (pôvodne z ), od roku 1961 bol názov Sčítanie ľudu, domov a bytov a od roku 2001 „Sčítanie obyvateľov, domov a bytov“. V Česku sa aj dnes ešte sčítanie oficiálne volá Sčítání lidu, domů a bytů.
Dejiny
Na území dnešného Slovenska sa prvé čiastočné sčítanie uskutočnilo v roku 1715 a prvé sčítanie všetkých obyvateľov sa uskutočnilo v rokoch 17841787 v Uhorsku za vlády Jozefa II. Moderné sčítania začali až od roku 1869, kedy sa konalo prvé moderné sčítanie ľudu, od ktorého sa ďalšie sčítania ľudu uskutočňovali podľa zásad, ktoré stanovili medzinárodné štatistické kongresy v desaťročných intervaloch.
Prvé sčítanie samostatného Slovenska sa konalo v roku 2001, ktoré zabezpečil v plnom rozsahu Štatistický úrad Slovenskej republiky, ktorý všetky ďalšie sčítania od toho roku vykonáva. Na Slovensku sa sčítavanie koná každých 10 rokov. V sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2011 si po prvý raz v histórii mohli obyvatelia vybrať, či sčítacie formuláre vyplnia v listinnej podobe alebo v elektronickej forme.
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2021 je prvé elektronické sčítanie obyvateľstva na Slovensku. Obyvatelia sa môžu sčítať sami prostredníctvom webovej stránky scitanie.sk alebo cez mobilnú aplikáciu SODB 2021. Sčítanie obyvateľov samovyplnením formulára prebieha od 15. februára do 31. marca 2021. Asistované sčítanie bude od apríla do konca októbra 2021. Sčítanie domov a bytov prebehlo od 1. júna 2020 do 15. februára 2021.
Dunakanyar (severne od Budapešti)
Dunakanyar (-maď.; slovenský názov nie je ustálený - pozri v článku Dunakanyar) je voľné označenie úseku Dunaja od Ostrihomu po Szentendre alebo až po severný okraj Budapešti, teda toho úseku Dunaja v Maďarsku (resp. na malom úseku aj na Slovensku), kde sa Dunaj veľkým oblúkom prudko stáča na juh. V širšom zmysle, ako rekreačný región, Dunakanyar zahŕňa aj široké okolie tohto úseku Dunaja, čiže celé územie ohraničené slovensko-maďarskými hranicami na severe, obcami Mogyorósbánya, Leányvár a Pilišská Čaba (všetko vrátane) na juhozápade, obcami Solymár, Budakalász a Fót (všetko vrátane) na juhu a obcami Vácrátót, Kosd, Alsópetény, Pusztaberki a Drégelypalánk (všetko vrátane) na východe.
Dunakanyar je oblasť dôležitá z turistického hľadiska. Okrem zaujímavého priebehu toku Dunaja sú známymi pozoruhodnosťami - pokiaľ ide o územie bezprostredne pri Dunaji - napríklad sídla Ostrihom, Vyšehrad, Vacov či Szentendre. Okrem toho sa tu nachádza národný park Duna–Ipoly Nemzeti Park.
Začiatočná časť Dunakanyaru (v užšom zmysle) sa nazýva aj Vyšehradská brána (=Dunakanyar v najužšom zmysle; maď. aj Visegrádi-Dunakanyar) - podrobnosti o tejto časti pozri v článku Vyšehradská brána.
Monika Lewczuk
Monika Lewczuk (* 10. jún 1988, Łomża, Poľsko) je poľská popová speváčka, držiteľka titulov I. vicemiss na súťaži krásy Miss Polski 2009, I. vicemiss na Miss Globe International 2009 a Miss Supranational 2011.
V roku 2016 pod vydavateľstvom Universal Music Polska vydala svoj debutový štúdiový album s názvom #1. Na konci roka 2016 bola pozvaná k spolupráci s Álvarom Solerom, s ktorým spievala v piesni Libre.
Život
Narodila sa 10. júna 1988 v Łomżi. Vo veku 7 rokov sa presťahovala so svojou rodinou do Płocku, kde absolvovala základnú školu č. 4, gymnázium č. 2 a strednú školu Vladislava II. Potom začala študovať administratívu na Varšavskej technickej univerzite. Absolvovala aj hudobnú školu.
Huntovci-Poznanovci
Huntovci-Poznanovci alebo Hunt-Poznanovci (základný tvar: Hunt-Poznan; ) bol uhorský šľachtický rod (resp. najmä neskôr dva rody zlúčené do jedného). Niektoré staršie výskumy predpokladali švábsky pôvod rodov, avšak najnovšie výskumy poukazujú minimálne u Poznanovcov na slovanský pôvod. U Huntovcov je etnický pôvod dodnes diskutabilný. Majetky Poznanovcov pôvodne ležali pri rieke Nitra, majetky Huntovcov pri rieke Ipeľ. Neskôr rod získal ďalšie majetky a vplyv vďaka mocenskému a sobášnemu spojeniu s rodom Arpádovcov.
Monika Lewczuk
Život
Svoju kariéru začala v modelingu. V roku 2009 sa stala Miss Mazowsza, a vo finále Miss Polski 2009 získala titul 1. vicemiss. V rovnakom roku aj získala titul 1. vicemiss na súťaži krásy Miss Globe International v Albánsku. O dva roky neskôr reprezentovala Poľsko v medzinárodnej súťaži krásy Miss Supranational 2011, ktorú vyhrala. V roku 2013 začala pod pseudonymom Monikah publikovať svoje prvé vlastné piesne na internete. Medzitým pracovala ako modelka v Miláne.
V roku 2014 sa zúčastnila programu The Voice of Poland, kde sa kvalifikovala do tímu Marka Piekarczyka. Po skončení programu spolupracovala s Universal Music Poľska. V tom istom roku bola sudcom v medzinárodnej súťaži krásy Miss Supranational 2014.
Huntovci-Poznanovci
Dejiny rodu
Uhorskí kronikári pôvod rodov kládli do nemeckého Švábska. Šimon z Kézy Hunta a Poznana považoval za bratov, počas svojej cesty do Svätej zeme zostali v Gejzovom Uhorskom veľkokniežatstve. Kronikár Ján z Turca ich zase spomína slovami:
Dnešná historiografia už vie, že Hunt a Poznan určite neboli bratmi a s najväčšou pravdepodobnosťou ani nemeckého pôvodu. Poznan totiž nie je odvodené od nem. „Patzmann“, ako sa predtým mylne interpretovalo, ale pôvod má v slovanskom jazyku, význam mena je teda „poznaný“. Meno Hunt sa v listinách nachádza v podobe Cuntius, a podľa prof. Jána Lukačku mohla byť dôvodom častých problémov nedostatočné dotiahnutie slučky na písmene „G“. Pôvodný tvar mohol byť „Guntius“. Slovanský pôvod tohto mena možno odvodzovať podľa písmena „G“, ktorý sa zamenil za „H“ až v období 12. storočia. Význam mena Hunt/Hont nemá nič spoločné s nem. slovom „hund“ (pes), ako mylne uvádzali niektorí kronikári.
Monika Lewczuk
Život
V júli 2015 bol uvedený jej debutový singel „#Tam tam“, ktorý speváčka napísala v spolupráci so Sarsou (text) a Rafałom Malickim (hudba). Pieseň sa umiestnila na 33. mieste v oficiálnom rebríčku AirPlay. 1. septembra vydala svoj minialbum #Być tam. V novembri mal premiéru druhý singel speváčky „Zabiorę cię stąd“, ktorý vytvorila spoločne s Jackom Szymkiewiczom (text) a Rafałom Malickom (hudba). V rebríčku AirPlay pieseň obsadila 11. miesto.
17. júna 2016 vydala svoj debutový štúdiový album s názvom #1. Ďalšími autormi piesní na albume boli: Rafał Malicki, Sarsa, Jacek Szymkiewicz, Jakub Birecki a Dominika Barabas. V súvislosti s vydaním albumu sa uskutočnila premiéra tretieho singlu „Ty i ja“. Pieseň sa umiestnila na 3. mieste v rebríčku AirPlay. V lete Monika Lewczuk bola nominovaná na cenu Eska Music Awards 2016 v kategórii Najlepší rozhlasový debut.
Huntovci-Poznanovci
Dejiny rodu
Hunt a Poznan boli staré rody, ktorých korene s najväčšou pravdepodobnosťou siahali až do čias Veľkej Moravy. Svedčí o tom aj rozsah majetkov, ktorými disponovali už koncom 10. storočia a fakt, že nepatrili k staromaďarskej kočovníckej aristokracii. Huntovci vlastnili majetky v oblasti Hontu, Malohontu a Novohradu, majetky Poznanovcov sa rozkladali prevažne v okolí Nitry a v Ponitrí.
V 10. storočí sa Poznanovci stali svetskými patrónmi benediktínskeho kláštora pod Zoborom. Potomkovia Hunta mali v 11.12. storočí rozsiahle majetky v Hontianskej stolici, potomkovia Poznana veľké majetky v údolí rieky Nitry. Rod Poznanovcov pravdepodobne vymrel po meči a asi v 2. polovici 12. storočia sa obidva rody spojili manželským zväzkom. Lampert II. z rodu Hunt-Poznan, dostal za manželku sestru uhorského kráľa Ladislava I. Blízke rodinné spriaznenie s kráľovskou dynastiou, a bohaté veno kráľovskej manželky, mu nepochybne zabezpečilo rýchly kariérny rast. Lampert bol takisto zakladateľom kláštora v Bzovíku a v roku 1124 sa zúčastnil ťaženia uhorského kráľa Štefana II. na Dalmáciu. Lampert II. i jeho syn Mikuláš zomreli v bitke počas občianskej vojny.
K Huntovcom-Poznanovcom preukázateľne patril i župan Tomáš, ktorý bol nitrianskym županom v prvej štvrtine 13. storočia. Tomáš sa vyznamenal vojenskou službou kráľovi Imrichovi, keď viedol vojenské oddiely v Bulharsku, ale aj vo Svätej nemeckej ríši, kde so svojimi oddielmi, a oddielmi Sikulov, podporoval Přemysla Otakara I. v bojoch proti nemeckému cisárovi. Spojený rod sa v 1. polovici 13. storočia rozdelil na tri vetvy, z ktorých sa postupom času vyčlenilo ešte viacero ďalších šľachtických rodov (medzi nimi napr. Forgáčovci, Baťánovci, Pázmáňovci).
Okolo roku 1201 zastával Martin z rodu Hunt-Poznan úrad župana a pôsobil ako dalmátsko-chorvátsky bán. V rokoch 1202 a medzi rokmi 12121213 bol bánom Slavónska a v rokoch 1224 a 1234 krajinským sudcom. Založil opátstvo premonštrátov Ipolyság (dnes Šahy na Slovensku). Ďalší členovia rodu Ondrej a Tomáš, synovia Ivanka, dali kráľovi Belovi IV. na konci bitky s Tatármi pri úteku pri rieke Slaná svojho koňa aby kráľ mohol ujsť z bojiska v roku 1241.
Známi príslušníci rodu
Medzi najvýznamnejších členov rodu patrili:
Huntovci
Coussay-les-Bois
Coussay-les-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Manthes
Manthes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Josef Ressel
Josef Ludvík František Ressel (* 29. jún 1793, Chrudim† 9. október 1857, Ľubľana ) bol česko-rakúsky lesník, spisovateľ a vynálezca, ktorý sa preslávil predovšetkým vynálezom lodnej skrutky.
Životopis
náhľad|Pomník Josefa Ressela pred budovou Technickej univerzity vo [[Viedeň|Viedni]] Pochádzal z česko-nemeckej rodiny. Jeho otec Anton Herrmann Ressel bol český Nemec, matka Mária Anna Konvičková bola Češka. Do školy chodil v Chrudimi a v roku 1806 odišiel vyštudovať gymnázium do hornorakúskeho Linzu. Po úspešnom zakončení štúdia bol v roku 1809 prijatý na delostreleckú školu v Českých Budějoviciach, ale pre telesnú slabosť sa z neho dôstojník nestal. Potom mal študovať medicínu, ale nakoniec získal štipendium na lesníckej akadémii v Mariabrunne pri Viedni. Po absolvovaní pracoval pre rakúsky štát ako lesník na území dnešného Chorvátska a Slovinska, kde sa zaslúžil o zalesnenie krasovej oblasti. K jeho najvýznamnejším lesníckym dielam patria Dejiny prímorských lesov.
V Kostanjevici na rieke Krka prvýkrát testoval svoj vynález lodnej skrutky. V roku 1821 bol preložený do Terstu, kde sa stal lesmajstrom a úspešne pokračoval v testoch. V roku 1827 získal patent a v roku 1829 dosiahol s upraveným parníkom v terstskom prístave rýchlosť šiestich uzlov. Potom sa parný stroj pokazil a polícia po nehode ďalšie pokusy zakázala. Ressel zomrel bez toho, aby za svoj vynález získal akékoľvek uznanie. Až v roku 1866 mu vynález lodnej skrutky oficiálne priznala americká akadémia vied vo Washingtone.
Okrem lodnej skrutky vynašiel tiež skrutkový lis na výrobu vína a oleja, guľôčkové ložisko bez mazania, zariadenie pre parné vylúhovanie farbív a trieslovín, pneumatickú potrubnú dopravu a buzolu.
Zomrel na maláriu v roku 1857, na služobnej ceste do Ľubľane, kde je tiež pochovaný.
K odkazu Josefa Ressela sa hlásia nielen Česi, ale najmä Rakúšania a tiež Slovinci. Pomník Josefa Ressela bol umiestnený už v roku 1863 pred budovu Technickej Univerzity vo Viedni, v parku, ktorý dnes nesie Resselovo meno. V roku 1924 bol odhalený Resselov pomník v jeho rodnom meste, kde sa nachádza pred budovou okresného múzea. Autorom sochy je Ladislav Šaloun. Resselovo meno nesie tiež gymnázium v jeho rodnej Chrudimi. Resselova busta, ktorej autorom je Antonín Popp (1901), bola umiestnená aj v Pantheone Národného múzea v Prahe. Portrét Josefa Ressela a loď poháňaná jeho vynálezom sú hlavným námetom bankovky 500 rakúskych šilingov vydanej v roku 1956.
Jeho osud je zachytený v knihe Zdeňka Pluhařa Bronzová spirála z roku 1953. Knihu zdramatizoval v rovnomennom trojdielnom televíznom filme režisér Jiří Sequens, v hlavnej úlohe s Viktorom Preissom.
Heger
Heger (iné zápisy: Héger, Hégér, historicky aj Heeger ; prechýlene Hegerová, Hégerová, Hégérová) je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku a v Česku. Priezvisko Heeger sa vyskytuje aj napr. v Spojených štátoch.
Podľa údajov z roku 1995 žilo na Slovensku 175 nositeľov tvaru Heger(ová), 166 nositeľov Héger(ová) a 19 nositeľov tvaru Hégér(ová). Najviac Hegerovcov žilo v Bratislave (minimálne 46), pričom výskyt priezviska Hégér(ová) sa viazal takmer výlučne na etnicky prevažne maďarskú obec Pribeta v okrese Komárno. Priezvisko Héger(ová) malo spomedzi miest a obcí najpočetnejšie zastúpenie v Košiciach (aspoň 28 nositeľov).
Eucheiros (sochár)
Eucheiros (Eucheiros) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. Eucheiros, grécky sochár z Korintu, bol činný okolo roku 550 pred Kr. Nie sú známe žiadne jeho sochy. Pausanias uvádza, že Eucheiros sa učil u Sparťanov Syadra a Charta a neskôr on sám bol sochárskym majstrom Klearcha z Rhégia, ktorý bol zase učiteľom svojho rodáka Pythagora. Spájať ho s postavou rovnomenného sochára, ktorý podľa rímskeho spisovateľa Plínia patril spolu s Dioposom a Eugrammom k prvým sochárom v Itálii tvoriacim sochárske plastiky nemá bezpečný základ.
Július Heeger
Július Heeger (* 11. august 1851, Liptovský Svätý Mikuláš† 6. február 1914, Budapešť) bol uhorský dopravný inžinier.
Narodil sa v rodine Jána Heegera a jeho manželky Jozefíny, rod. Tenglerovej. Ako inžinier rakúskych štátnych železníc pôsobil na stavbe trate TemešvárOrșova v dnešnom Rumunsku. Po zoštátnení rakúskych železníc pracoval ako hlavný inžinier, následne ako vedúci obchodného oddelenia uhorských železníc v Segedíne a neskôr ako vedúci výstavby. V roku 1888 zaviedol signalizačné zariadenie na železničných priechodoch.
Banana Pi
náhľad|Banana Pi M1 náhľad|Banana Pi M1+ náhľad|Banana Pi M2+ náhľad|Banana Pi M3 náhľad|Banana Pi v plastovej krabičke
Banana Pi je jednodoskový mini počítač, ktorý vyrába čínska spoločnosť Sinovoip, veľmi podobný populárnemu Raspberry Pi alebo Orange Pi a predchodca nového modelu Banana Pro od spoločnosti Lemaker s podporou WiFi. Vychádza z veľmi podobnej architektúry, avšak ponúka oveľa väčší výkon. Základom počítača je dvojjadrový procesor ARM Cortex-A7 s integrovaným GPU jadrom Mali400MP2. Doska obsahuje integrovanú operačnú pamäť 1 GB DDR3. Doska neobsahuje žiadnu internú pamäť pre operačný systém alebo ukladanie súborov, ponúka však možnosť pripojenia SD karty alebo SATA rozhranie pre pripojenie pevného disku. K pripojeniu zobrazovacej jednotky slúži konektor HDMI alebo kompozitný RCA. Zvukový výstup je možné napojiť cez 3,5 mm jack alebo HDMI. Na doske sa nachádza tiež integrovaný mikrofón. Oproti Raspberry Pi má Banana Pi priamo napojený ethernet adaptér 10/100/1000 s konektorom RJ45. Základná doska obsahuje dva konektory USB 2.0 vrátane jedného konektora USB OTG a jedného konektora USB micro slúžiaceho pre napájanie.
Celý počítač sa rozmery 90 mm x 60 mm a rozložením konektorov veľmi podobá Raspberry Pi a je kompatibilný s väčšinou podporovaného príslušenstva určeného práve k Raspberry Pi. Nájdeme tu i sadu 26 programovateľných pinov pre pripojenie rozširujúcich modulov a konektor na pripojenie LCD dotykového panela. Súčasťou dosky sú i tri tlačidlá - zapnutie, reset a bootovanie. Doska obsahuje IR prijímač pre diaľkové ovládanie.
Základná doska počítača Banana Pi je napájaná pomocou napájacieho adaptéra 5V s odporúčaným výstupným prúdom 2A.
Hardware
Rozmery dosky: šírka 60 mm, dĺžka 92 mm, rozloženie konektorov na doske je kompatibilné s doskou Raspberry Pi model B. Váha dosky bez pripojených periférií je len 48 gramov.
Porovnanie Banana Pi vs. Rasbperry Pi
Porovnanie kľúčových parametrov Banana Pi proti Raspberry Pi:
História
Projekt Banana Pi vznikol na začiatku roku 2013 ako reakcia na vznikajúcu komunitu Raspberry Pi s odozvou na dopytovaný väčší výkon a s lepšie riešeným pripojením k počítačovej sieti prostredníctvom ethernetu s podporou rýchlosti 10/100/1000. Nevýhodou ethernetového rozhrania Raspberry Pi bol fakt, že toto rozhranie bolo pripojené interne ako ďalšia USB periféria, čo zvyšovalo nároky na ďalšie systémové prostriedky.
V decembri roku 2013 začalo prvé veľké testovanie prvých prototypov tejto dosky.
V apríli 2014 sa spustil oficiálne predaj dosiek Banana Pi.
V júni 2014 bol uvoľnený zdrojový kernel komunitou Banana Pi na GitHub.
V apríli 2015 bola vydaná nová stabilná verzia linuxového operačného systému Bananian OS 15.04, ktorá opravovala veľa chýb pôvodná verzia od hlavného uvedenia Banana Pi / Pro / R1. Jedná sa o predné operačný systém odladený pre tento typ počítača s plnou podporou integrácie SATA portu v jadre.
Banana Pi - model BP-A20 M1
Základná verzia - Dvojjadrový ARM Cortex-A7 1GHz, Mali400MP2, 1GB DDR3, 1x Gigabit LAN, 2x USB 2.0., HDMI ...
Banana Pi - model BP-A20 M1 + (plus)
Rozšírená a vylepšená verzia - Dvojjadrový ARM Cortex-A7 1GHz, Mali400MP2, 1GB DDR3, 1x Gigabit LAN, WiFi, 2x USB 2.0., HDMI ...
Hoci partnerský výrobca Lemaker prišiel so svojou verziou Banana Pro oveľa skôr, Banana Pi M1+ (plus) nestačil držať tempo a jeho oneskorené vydanie sa podpísalo na celkovo nízkom dopyte.
Banana Pi - model BP-A20 M2
Štvorjadrový ARM Cortex-A7 1GHz Quad Core, PowerVR SGX544MP2, 1GB DDR3, 1x Gigabit LAN, 1x WiFi, 4x USB, HDMI ...
Tento model disponuje štvorjadrovým procesorom ARM Cortex-A7 s čipsetom PowerVR SGX544MP2. Oproti prvému modelu má už slot na Micro SDHC karty (odpadá použitie redukcie alebo veľké SD karty). Novinkou je aj podpora integrovaného bezdrôtového adaptéra WiFi B / G / N. V rámci tohto rozšírenia naopak tento model postráda konektor SATA.
Banana Pi - model BP-A20 M2 + (Plus)
Štvorjadrový ARM Cortex-A7 1GHz Quad Core, Mali400MP2, 1GB DDR3, 1x Gigabit LAN, 1x WiFi, 2x USB, HDMI ...
Tento model disponuje štvorjadrovým procesorom ARM Cortex-A7 s čipsetom PowerVR Mali400MP2. Oproti prvému modelu má už slot na Micro SDHC karty (odpadá použitie redukcie alebo veľké SD karty). Novinkou je aj podpora integrovaného bezdrôtového adaptéra WiFi B / G / N. V rámci tohto rozšírenia naopak tento model postráda konektor SATA.
Banana Pi - model BPI-A83T M3
Osemjadrový ARM Cortex-A7, PowerVR SGX544MP1, 2GB DDR3, 1x Gigabit LAN, 1x WiFi, 1x BT, 2x USB, HDMI ...
Ide o najnovší model, ktorý v prvom rade rieši podstatné nedostatky predchádzajúcich revízií. Zásadnou zmenou je využitie priameho napájacieho konektora, ktorý sa nahradil za už predtým používaný MicroUSB konektor, ktorý nebol navrhnutý na dodávanie tak veľkého napájacieho prúdu. V tejto súvislosti možno kúpiť modely ako s novým konektorom, tak s konektorom MicroUSB.
Veľkou prednosťou je využitie nového osmejadrového procesora ARM Cortex-A7 s novým čipsetovým radom PowerVR SGX544MP1. Navýšenie sa dočkala aj integrovaná operačná pamäť RAM, ktorá sa zdvojnásobila na 2GB typu DDR3, opäť zdieľanú v rámci GPU. Model Banana Pi M3 ďalej zahŕňa plnú podporu bezdrôtového adaptéra WiFi so štandardom B / G / N (150Mbit / s) a novo integrovaným bezdrôtovým modulom Bluetooth v4.0.
Na internetových obchodoch sa dá zakúpiť začiatkom roku 2016.
Banana Pi open source router - model BPI-R1
Platforma pre open-source router. Obsahuje dvojjadrový ARM Cortex-A7 1GHz, Mali400MP2, 1GB DDR3, 5x Gigabit LAN, WiFi B / G / N 2T2R MIMO 300Mbit / s, 1x USB, HDMI, SATA
Nasledovník pôvodného Banana Pi - projekt určený pre vytvorenie multifunkčného počítača v kombinácii s gigabitovým wifi routerom. V súčasnej dobe je možné využiť oficiálny operačný systém Bananian alebo upravený operačný systém DDWRT, ktorý je určený predovšetkým pre sieťové zariadenia.
Banana Pi IO rozširujúca karta
K Banana Pi je možné pripojiť väčšinu rozširujúcich modulov, senzorov alebo doplnkového hardvéru kompatibilných s Raspberry Pi. Jedným z doplnkového príslušenstva je rozširujúca karta s IO výstupmi pre pripojenie ďalších 32 GPIO pinov.
Operačný systém
Banana Pi podporuje tak ako Raspberry Pi nasledujúce operačné systémy:
Operačný systém sa "vypaľuje" (rozbaľuje) na SD kartu pomocou programu Win32DiskImager z operačného systému Windows alebo pomocou programu usb-imagewriter z operačného systému Linux. Odporúča sa použiť SD karta s kapacitou väčšou ako 4GB. Ideálne je použiť kartu s pamäťou 8GB alebo 16GB.
Ako u každého zariadenia, kde sa ako hlavné záznamové médium využíva SD karta, je nutné brať do úvahy jej životnosť. SD karty sú chúlostivé na veľké množstvo prepisu záznamových buniek, preto sa odporúča využívať väčšie kapacity so softvérovou funkciou náhodného zápisu. Životnosť SD karty možno predĺžiť aj vypnutím pravidelných záznamov - logov alebo vypnutím swapu. V niektorých prípadoch možno využiť fyzické zablokovanie zápisu na SD kartu (malý prepínač na karte).
Výber vhodného napájania
Všetky modely Banana Pi / Pro sú napájané cez Micro USB konektor. Výrobca odporúča využiť napájací zdroj, ktorý pri výstupnom napätí 5V dodáva stabilne prúd viac ako 1 ampér. V tomto okamihu sa môžete dostať do ťažkostí, pretože niektoré USB nabíjačky nie sú schopné dodať dostatočný prúd, navyše v prípade, že chcete pripojiť externý disk. Ďalším problémom býva príliš veľká dĺžka kábla a veľmi tenké vodiče, cez ktoré taký prúd nepretečie. Ak máte problémy s funkčnosťou tohto počítača, odporúča sa najprv skontrolovať napájaciu sústavu.
Využitie
Vzhľadom na stále sa rozrastajúcu komunitu užívateľov Banana Pi vznikajú na internete nové zaujímavé návody, kde môžete vychádzať tak z návodov určených pre Raspberry Pi (vzhľadom ku kompatibilite), tak práve aj z nových návodov na stavbu napríklad výkonného dátového úložiska s nízkou spotrebou (využitie SATA konektoru). Jedným z príkladov môže byť projekt Bananas.
Zaujímavým projektom môže byť napríklad aj zostavenie výkonného klastra, ktorý už môže konkurovať silnejším počítačovým zostavám pri zachovaní nízkej spotreby s vysokým výkonom.
Rozširujúci SATA Multiplier
S ohľadom na využitie integrovaného SATA portu je možné vývojové dosky Banana Pi rozšíriť o ďalšie konektory SATA za pomoci tzv. "SATA Multiplier". Táto múdra doska umožňuje rozšíriť zbernicu SATA o ďalších 5 konektorov, tým pádom je možné pripojiť až 5 ďalších zariadení so SATA rozhraním.
Odskúšaným modulom s natívnou podporou pre Banana Pi je doska s označením JMB 321 Sata Multiplier, ktorý nesie názov po svojom čipsete JMB 321.
Tento modul podporuje pripojenie zariadenia kompatibilného s rozhraním SATA I. a SATA II., O celkovej dátovej priepustnosti 1,5Gbit / s až 3,0Gbit / s.
Modul JMB 321 sa pripája k Banana Pi klasickým prepojovacím SATA káblom a napája sa externým zdrojom s napájacím napätím 5V.