cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saharská arabská demokratická republika
Hnutie Polisario tak reagovalo na marocko-mauritánsku okupáciu územia. Tá začala po podpise madridskej zmluvy 14. novembra 1975 medzi Španielskom, Marokom a Mauritániou. Španielsko sa v nej vzdalo správy nad územím a v rozpore s medzinárodným právom poverilo Mauritániu a Maroko dočasnou správou počas sťahovania španielskych jednotiek z územia. Potom malo dôjsť k usporiadaniu referenda o budúcnosti územia v súlade s právom na sebaurčenie a dekolonizáciu. Maroko a Mauritánia ale vnímali túto správu ako povolenie k okupácii územia a referendum nehodlali pripustiť. Marocký kráľ Hassan II. následne 16. novembra 1975 vyhlásil takzvaný Zelený pochod. Tvorilo ho asi 350-tisíc marockých roľníkov sprevádzaných marockou armádou. Polisario kládlo marockým a mauritánskym jednotkám odpor a 27. februára 1976 vyhlásilo Saharskú arabskú demokratickú republiku. V ozbrojenom konflikte Polisaria s Marokom a Mauritániou (v roku 1979 uzavrela s Polisariom mier) zahynulo asi 15- až 20-tisíc ľudí.
Od prímeria v roku 1991 je územie SADR de facto obmedzené na juhovýchodné pohraničie celkového územia bývalej Španielskej Sahary (asi 20% územia), ostatné územie bývalej Španielskej Sahary reálne patrí Maroku. SADR územie neobsadené Marokom nazýva Slobodné pásmo. Maroko Západnú Saharu zvykne označovať ako Južné provincie. Na území sa nachádza misia OSN MINURSO.
História
Po evakuácii Španielov v dôsledku marockého zeleného pochodu Španielsko, Maroko a Mauretánia podpísali Madridské dohody 14. novembra 1975, šesť dní pred smrťou Francisca Franca. Maroko a Mauritánia odpovedali anektovaním územia Západnej Sahary. Dňa 26. februára 1976 Španielsko informovalo Organizáciu Spojených národov (OSN), že k tomuto dátumu ukončilo svoju prítomnosť v Západnej Sahare a vzdalo sa svojich povinností, v dôsledku čoho región stratil akúkoľvek riadiacu moc. Ani Maroko, ani Mauritánia nezískali medzinárodné uznanie a nasledovala vojna so snahou o nezávislosť.Front Polisario. OSN považuje Front Polisario za legitímneho zástupcu saharského ľudu a tvrdí, že ľud Západnej Sahary má právo na „ sebaurčenie a nezávislosť“.
Vytvorenie Saharskej arabskej demokratickej republiky bolo vyhlásené 27. februára 1976, keď Polisario vyhlásilo potrebu nového subjektu, ktorý by zaplnil to, čo považovali za politickú prázdnotu, ktorú zanechali odchádzajúci španielski kolonizátori. Zatiaľ čo nárokovaným hlavným mestom je bývalé hlavné mesto Západnej Sahary El-Aaiún (ktoré sa nachádza na území kontrolovanom Marokom), vyhlásenie sa uskutočnilo v dočasnom hlavnom meste exilovej vlády Bir Lehlou, ktoré zostalo na území kontrolovanom Polisariom. prímerie z roku 1991. Dňa 27. februára 2008 bol dočasný kapitál formálne presunutý do Tifariti .Každodenná práca sa však vykonáva v saharských utečeneckých táboroch v provincii Tindouf v Alžírsku, kde žije väčšina saharskej exilovej komunity.
Kříženecké mokřady
Kříženecké mokřady je prírodná rezervácia ev. č. 12800 neďaleko obce Hartmanice v okrese Klatovy. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Predmetom ochrany je zachovanie prirodzeného charakteru horskej jelšiny, podmáčané smrečiny. Ochrana rastlinných spoločenstiev na bezlesnej časti, samovoľne sa vyvíjajúce bylinné a drevinné spoločenstvá.
Břevnov
right|thumb|Břevnov Břevnov je mestská štvrť a katastrálne územie Prahy, ktoré takmer celé patrí k mestskej časti Praha 6, ale nepatrnou časťou zasahuje aj do mestskej časti Praha 5. V rokoch 1907–1921 to bolo mesto.
Na území Břevnova pramení potok Brusnice. V súčasnosti je v Břevnove evidovaných 148 ulíc. 47,2 % obyvateľov je mužov, 52,8 % žien. 89,5 % obyvateľov je starších ako 15 rokov.
Dejiny
Prvá zmienka o Břevnove pochádza už z 10. storočia. Najvýznamnejšou historickou budovou a centrom vzdelanosti je Břevnovský kláštor. Na mesto bol Břevnov povýšený 27. apríla 1907 Františkom Jozefom I., no už v roku 1921, sa stal súčasťou hlavného mesta.
Slovný druh
Slovný druh je trieda slov vymedzená kritériami syntaktickými, tvaroslovnými a sémantickými, t. j. súbor slov majúcich rovnaké využitie v stavbe vety, rovnaké gramatické kategórie a rovnaký všeobecný význam.
Slovné druhy sa podľa toho, či je možné ich skloňovať alebo časovať, delia na ohybné a neohybné. Okrem toho sa delia na plnovýznamové a neplnovýznamové.
V slovenčine existuje desať slovných druhov:
Prvých 5 slovných druhov je ohybných, posledných 5 je neohybných.
Prvých 6 slovných druhov je plnovýznamových a posledné štyri sú neplnovýznamové.
Nilandú
Nilandú môže byť ostrov:
Prituľany
Prituľany je obec na Slovensku v okrese Humenné. Obec bola v novembri 1944 vypálená nacistami za pomoc poskytnutú partizánom. Zhoreli všetky domy aj s hospodárskymi budovami..
Svetová kvalifikácia v basketbale žien na LOH 2012
Svetová kvalifikácia v basketbale žien na LOH 2012 bola svetová kvalifikácia v basketbale žien na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konala sa v Ankare, v Turecku od 25. júna1. júla 2012, za účasti 12 tímov. Súťažilo sa o 5 miesteniek na olympijský turnaj. Jediným dejiskom podujatia bola Ankara Arena.
Ikona
thumb|Ikona presv. Bohorodičky nazývaná Feodorovskaja zo 17. storočia Ikona je sakrálny obraz, najčastejšie namaľovaný (písaný) na dreve, pôvodom z byzantskej kultúry. Vyobrazuje postavy svätých, scény z ich života a biblické motívy. Ikona je charakteristická pre pravoslávne a gréckokatolícke kresťanské chrámy – cerkvi. V chrámoch viac ikon spojených do jednej steny s presne určenou kompozíciou tvorí ikonostas, ktorý oddeľuje svätyňu od chrámovej lode. Známym ikonopiscom – tvorcom ikon – bol napríklad Andrej Rubľov.
Svetová kvalifikácia v basketbale žien na LOH 2012
Kvalifikovaní častníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2011.
Ikona
Ikony zobrazujú výjavy zo Starého a Nového zákona a zo života svätých (po rusky: житийные иконы) - ich rámy sú širšie. Medzi ústredné postavy, ktoré sú na ikonách stvárňované, patrí Ježiš Kristus, Matka Božia, sv. Juraj, sv. Gabriel a sv. Mikuláš. Je to to vlastne maľba na dreve so špecifickou maliarskou technikou. Charakter ikony vychádza z tradičnej byzantskej estetiky – zobrazuje protiklad dobro-zlo, svet nadzemský-svet pozemský a pod. Smeruje k symbolickému stvárneniu sveta (umenie ikony = umenie symbolov). V skutočnosti sa ikony nemaľujú ale píšu, presne tak ako sa písalo sväté písmo, pretože ikony predstavujú Sväté písmo v obrazoch.
Technológia maľby
thumb|right|Ikona [[Kristus Pantokrator|Krista Pantokratora (Vševládcu) zo Sinaja, 6. storočie.]] thumb|left|Ikona Vladimírskej Bohorodičky, 12. storočie (výrez). Podložkou na tvorbu ikony bolo drevo - drevená doska. Okraje dosky tvorili rám (po rusky: поля иконы). Na drevo sa nalepilo špeciálne jemne tkané plátno (po rusky поволока) a naň sa naniesol kriedový podklad, aby plocha bola rovná a hladká. Pri vzácnych ikonách sa ako podklad používal alabaster.
Tempera
Na maľovanie sa používali prírodné pigmenty, ktoré sa miešali s vaječnou hmotou ako spojivom - tzv. vaječná tempera. Ako pozadie sa pri vzácnejších ikonách používalo plátkové zlato, ktoré sa lepilo cesnakom. Pri jednoduchších ikonách sa používali žlté farby. Hotová ikona sa pretrela lakom (po rusky: олифа). Lak po stáročiach stmavol, no v 20. storočí vedci prišli na to, ako ho odstrániť a obnoviť pôvodný vzhľad.
Na ikonách obdobia Andreja Rubľova (1360 – 1430) sa používali prírodné pigmenty. Až majster Dionýz začal vo svojich ikonách používať aj modrú farbu.
Enkaustika
Postup maľovania ikony pomocou enkaustiky sa od prvého variantu líšil druhom a technikou nanášania farieb. Podklad bol rovnaký, tu sa však maľovalo pigmentmi rozmiešanými vo včelom vosku. Po nanesení farieb (nanášali sa vedľa seba) sa po doske prechádzalo horúcim plechom, aby sa farby zjemnili.
Sainte-Hélène (Lozère)
Sainte-Hélène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Ikona
Kryt
Kvôli ochrane sa po nanesení laku na ikonu dával kryt (po rusky оклад) – na vzácnych ikonách často strieborný a zdobený drahokamami, na jednoduchších z medeného plechu. Kryli sa len "neviditeľné" časti ikony, čo po stáročiach spôsobilo zošúchanie farieb a poškodenie ikony v oblasti tváre a rúk. Tento spôsob úpravy ikon využívali najmä v byzantskom období.
Sainte-Hélène (Lozère)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ikona
História
thumb|left|Ikona svätého Juraja z chrámu v Kolomenskom v Moskve. Ukážka dekadencie ruského ikonopisectva v období po reformách Petra I.
Sainte-Hélène (Lozère)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ikona
Situácia vo východnej Európe začiatkom 10. storočia
V roku 988 prišlo na územie Kyjevskej Rusi za vlády Vladimíra I. (980 – 1015), prvého kyjevského kniežaťa, kresťanstvo. Vznikali prvé sakrálne stavby – napr. Desiatkový chrám (po rusky: Десетычный собор), z ktorého sa dnes zachovali len ruiny. Tento chrám, ako bolo v minulosti zvykom, bol postavený nad ostatkami sv. Klimenta – tretieho rímskeho pápeža. Jedinými pamiatkami z tohto obdobia sú fresky z polovice 11. storočia, ktoré sa zachovali v Chráme sv. Sofie. Architektonickou pamiatkou sa stal Chrám sv. Sofie v Novgorode, ktorí stavali byzantskí architekti.
Sainte-Hélène (Lozère)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ikona
Situácia vo východnej Európe začiatkom 10. storočia
thumb|Ikona presvätej Bohorodičky nazývaná Tichvinskaja s okladom (krytom).
Prvé ikony začala produkovať kyjevská ikonografická škola (po rusky: Киевская иконописная школа). Okrem tejto školy existovala ešte novgorodská (po rusky: Новгородская иконописная школа) a tverská ikonografická škola (po rusky: тверьская иконописная школа).
Keď na ruské územie vnikli Tatári, novým centrom sa stal Nižný Novgorod, pretože toto mesto bolo vzdialené od drancovania na juhu. S prenesením centra mesta nastal rozmach novgorodskej ikonografickej školy. Taktiež sa začala vzmáhať aj tverská ikonografická škola a pskovské ikony.
Po rozdelení cirkvi na východnú a západnú v roku 1054 sa centrom východnej cirkvi stala Moskva. Vznikla moskovská ikonografická škola, ktorej najvýznamnejšími predstaviteľmi boli majster Dionýz a Sergej Radonežský. Svoje vrcholné obdobie prežívala počas 14. a 15. storočia.
Externé odkazy
Dielňa archanjela Rafaela - Zaujímavosti
Magúdú (Fáfu)
Magúdú je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 663 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 134,44 km.
Mike Markkula
Armas Clifford „Mike“ Markkula Jr. (* 11. február 1942) je americký podnikateľ, ktorý bol anjelský investor a druhý CEO spoločnosti Apple Computer, Inc.. Poskytol spoločnosti potrebný začiatočný kapitál a manažérsku podporu. So Steveom Jobsom a Steveom Wozniakom sa zoznámil, keď hľadali financie pre výrobu osobného počítača Apple II. Vďaka tomuto financovaniu Apple získalo partnera a a stalo sa firmou.
Životopis
Markkula zarobil milióny na akciách, ktoré kúpil ako marketingový manažér spoločnosti Fairchild Semiconductor a Intel. Odišiel vo veku 32 rokov.
„Dôchodok“ opustil potom, ako spoznal Steva Jobsa. Odporučili mu ho Regis McKenna a Don Valentine, investori, ktorí nemali záujem financovať Apple. Markkula ho navštívil a Jobs ho presvedčil o trhovom potenciáli počítača Apple II. V roku 1977 Markkula priniesol do firmy svoje skúsenosti z biznisu, 250 000 $ (80 000$ ako investíciu do firmy a 170 000$ ako pôžičku) a stal sa tretinovým vlastníkom a zamestnancom číslo 3. Taktiež priviedol do firmy jej prvého prezidenta, Michaela Scotta, ktorého nahradil v rokoch 1981 až 1983. Markkula bol riaditeľom od 1985 do roku 1997, kedy sa po návrate Jobsa do Apple sformovalo nové vedenie. Wozniak, ktorý vlastnoručne vytvoril prvé dva počítače Apple, pripisuje úspechy Applu viac Markkulovi ako sebe.
Po odchode z Apple Markkula pokračoval vo financovaní ďalších firiem: Echelon Corporation, ACM Aviation, San Jose Jet Center a Rana Creek Habitat Restoration. Založil nadáciu Markkula Center for Applied Ethics v Santa Clara University, kde je v súčasnosti riaditeľom.
Kostol Svätého Ducha
Kostol Svätého Ducha alebo Kostol Ducha Svätého je názov veľkého počtu kostolov, napríklad:
Virovitická župa
Virovitická župa resp. Virovitická stolica resp. Virovitický komitát (iný názov: Virovitica; po latinsky: Comitatus Verovitiensis, po chorvátsky: Virovitička županija, po maďarsky: Verőce vármegye, po nemecky: Komitat Wirowititz) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží vo východnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Osijek (maď. Eszék).
Dotyčnicový štvoruholník
náhľad|Všeobecný (nesúmerný) dotyčnicový štvoruholník Dotyčnicový štvoruholník je štvoruholník, ktorému môžeme vpísať kružnicu. Jeho strany sú dotyčnicami vpísanej kružnice.
Vlastnosti
Štvoruholník je dotyčnicový, práve vtedy, keď má rovnaké súčty dĺžok protiľahlých strán, Ak zavedieme polovičný obvod; potom pre obsah dotyčnicového štvoruholníka platí Kde \rho je polomer vpísanej kružnice.
Porúbka (okres Humenné)
Poloha
Obec Porúbka je najjužnejšou obcou okresu Humenné. Obec leží 11 km na JJV od okresného mesta. Nachádza sa vo Vihorlatských vrchoch na potoku Ptava, v nadmorskej výške  Východne od obce prechádza hranica vojenského obvodu Valaškovce. Susedné obce sú: Oreské na západe, Trnava pri Laborci na juhozápade, Chlmec na severozápade, Ptičie na severovýchode a Vinné na juhu. Približne 9 km Vinianske jazero, cca 11 km Kyjovský prales, cca 15 km Zemplínska šírava a cca 20 km najvyšší vrchol pohoria Vihorlat.
Juvinas
Juvinas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Juvinas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Juvinas má 165 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Wschowa
Wschowa je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat wschowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 14 458 obyvateľov (30.6.2007).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pača
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pača v okrese Rožňava.
Bubeneč
thumb|[[Kostol sv. Gotharda v Bubenči]]
Bubeneč (německy Bubentsch, predtým česky Přední Ovenec) je mestská štvrť Prahy a katastrálne územie na ľavom brehu Vltavy. Do katastra Bubenča patrí celý Císařský ostrov, park Královská obora (Stromovka) a areál Pražského výstaviska. Väčšina Bubenča (52%) je súčasťou obvodu a mestskej časti Praha 7, avšak väčšina zastavanej plochy patrí do obvodu a mestskej časti Praha 6. Súčasťou Prahy 6 je časť Vítězného náměstí s blokovou zástavbo typickou pre začiatok 20. storočia a vilová štvrť, v ktorej sídli množstvo ambasád. Súčasťou Prahy 7 je celý park Stromovka (vrátane pražského výstaviska, Tipsport Areny), futbalový štadión Sparty a zástavba južne od Buštěhradskej dráhy na Letnej, ktorej dominuje budova pražskej Akadémie výtvarných umení. V rokoch 1904–1921 bol Bubeneč samostatným mestom, v roku 1922 bol pripojený k Prahe.
Jérôme Lejeune
Služobník Boží Jérôme Jean Louis Marie Lejeune (* 26. jún 1926, Montrouge, Francúzsko – † 3. apríl 1994, Paríž) bol francúzsky genetik, pediater a jeden z najvýznamnejších vodcov medzinárodného protipotratového hnutia v druhej polovici 20. storočia. Bol členom Pápežskej akadémie vied a prvý prezident Pontifikálnej akadémie pre život.
Jo považovaný za jedného zo zakladateľov modernej genetiky človeka a lekárskej genetiky. V roku 1958 objavil príčinu Downovho syndrómu - trizómiu 21. chromozómu a ako prvý lekár tak preukázal spojitosť medzi genetickou poruchou a mentálnou retardáciou. V roku 1963 ako prvý lekár diagnostikoval a popísal syndróm Cri du chat (známy tiež ako Lejeunov syndróm), zapríčinený deléciou časti 5. chromozómu.
Bol osobným priateľom pápeža Jána Pavla II. Zomrel v roku 1994 na rakovinu. V katolíckej cirkvi prebieha proces jeho blahorečenia.
Bandidú
Bandidú je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 799 (jún 2006), dĺžka ostrova 575 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 147,97 km.
Svantovítova skála
Svantovítova skála je prírodná pamiatka ev. č. 2043 neďaleko obce Malá Bystřice v okrese Vsetín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je význačný a esteticky pôsobivý skalný odkryv pieskovca s výškou až 12 m, ktorý vznikol vypreparovaním z okolitých hornín pri selektívnom zvetrávaní.
Hotel Kyjev
náhľad|Pohľad na výškovú budovu hotela z Hollého ulice náhľad|Hotel Kyjev, streetartová fasáda v roku 2019
Hotel Kyjev je hotel v bratislavskom Starom Meste. Nachádza sa na Rajskej ulici pri Kamennom námestí, v bezprostrednej blízkosti obchodného domu Tesco. Dostavaný bol v roku 1973, otvorený v nasledujúcom roku.
Bývalý Hotel Kyjev sa v začiatku svojho fungovania zaradil medzi najvyhľadávanejšie ubytovacie zariadenia v Bratislave, pretože v hlavnom meste neexistovala seriózna konkurencia.
Hotel sa nachádza vo výškovej budove s výškou 65 metrov, ktorá patrí medzi najvyššie v Starom Meste.
Po revolúcii hotelu chýbali peniaze na to, aby sa udržal v konkurenčnom boji s ostatnými ubytovacími zariadeniami na trhu a postupne chátral. Nutné peniaze na skvalitnenie ubytovania neprichádzali ani od väčšinového akcionára Švajčiara Antala Racka, ktorý vlastnil 93-tisíc akcií za spolu 282 miliónov slovenských korún (9 360 685,12 eur).
Hotel zmenil majiteľa naposledy v roku 2004, kedy ho do správy dostala spoločnosť SK Centre Bratislava, za ktorou stál britský developer LORDSHIP.
Začiatkom roka 2007 sa plánovala asanácia budovy hotela a na rovnakom pozemku bola naplánovaná nová výstavba, s ktorou počíta projekt Centre Plaza. Asanácia vykonaná nebola, hotel aj koncom roka 2007 slúžil svojmu účelu.
LORDSHIP priestor bývalého Hotela prevádzkoval do 31.10.2011.
Súčasný stav
Hotel momentálne neslúži svojmu pôvodnému  účelu. Jeho prevádzkovanie bolo neudržateľné a vyžaduje si nemalé investície. S minimom investícii sa obnovil niekdajší Luna bar v podzemí hotela.
Investor, britský developer LORDSHIP, sa už viackrát v minulosti snažil zmeniť výzor nie len hotela Kyjev, ale aj Kamenného námestia spolu s vlastníkom obchodného domu, Tesco. Naposledy ohlásil obnovenie aktivít pri snahe zrekonštruovať bývalý Hotel Kyjev v decembri 2017.
Prieskum o podobe Kamenného námestia a jeho okolia
Podľa prieskumu spoločnosti GfK Slovakia je so súčasnou podobou Kamenného námestia a bývalého hotela nespokojných takmer 70 percent obyvateľov Starého Mesta a 65 percent obyvateľov iných častí Bratislavy.
Prieskum sa uskutočnil v marci 2012 na vzorke 1000 obyvateľov Bratislavy, z čoho 500 respondentov boli obyvatelia Starého Mesta a 500 obyvatelia ostatných častí Bratislavy. Väčšina obyvateľov Starého mesta (95 percent) a obyvateľov ostatných častí Bratislavy (96 percent) očakáva, že magistrát hlavného mesta a miestny úrad mestskej časti Staré Mesto bude viac aktívny a bude iniciovať snahu o revitalizáciu celého územia tzv. Kamenného námestia.
V najhoršom stave je Kamenné námestie, ktoré podľa respondentov potrebuje súrne investície na revitalizáciu. Tejto lokalite v historickej časti mesta podľa Bratislavčanov a širokej verejnosti najviac chýba zeleň a miesta na zastavenie a oddych. Ďalej im prekážajú špinavé budovy a komunikácie v zlom technickom stave a veľa bezdomovcov.
Snahy o vyhlásenie za národnú kultúrnu pamiatku
Od zverejnenia plánov britského investora na revitalizáciu hotela a okolitého priestoru sa objavovali hlasy časti verejnosti, ktoré sú proti zásahom do nefunkčného hotela. S nimi sú spojené snahy o vyhlásenie komplexu za národnú kultúrnu pamiatku. S tým však nesúhlasí nie len investor, nespokojná verejnosť ale ani pamiatkári. „Pamiatkový úrad nespochybňuje význam, ktorý komplex obchodného domu a hotela v kontexte modernej povojnovej architektúry predstavuje, zároveň však zastáva názor, že pre jeho vyhlásenie za národnú kultúrnu pamiatku v súčasnosti nie sú naplnené základné kritériá,“ konštatoval v roku 2013 Peter Škulavík, ktorý bol v tej dobe vedúci Odboru štátneho informačného systému Pamiatkového úradu SR.
Wismes
Wismes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rohožník
Rohožník môže byť:
Sýkorka belasá
Sýkorka belasá (lat. Cyanistes caeruleus alebo Parus caeruleus) patrí do čeľade sýkorkovitých (Paridae). Hniezdi v západnej palearktíde. Spolu so sýkorkou veľkou patrí medzi najrozšírenejšie sýkorky na Slovensku. Hniezdenie bolo dokázané alebo pravdepodobné v 96,70 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sýkorka belasá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia stúpa následkom zväčšovania areálu rozšírenia. Populácia v Európe v rokoch 19802013 mierne stúpla.
Horní Poříčí (okres Strakonice)
Horní Poříčí je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 307 obyvateľov, z toho 148 mužov a 159 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,9 roka).
Sýkorka belasá
Opis
Sýkorka belasá meria 11 –  a váži 10 – 12 g. Samec má belasý vrch hlavy, modrý pásik cez oko a okolo hrdla. Medzi belasým vrchom hlavy a modrým pásikom cez oko je biely pás, líca sú tiež biele. Od modrého pása okolo krku vybieha čiernomodrý klin ku spodku zobáka. Chrbát je žltozelený s nádychom do modra a smerom ku chvostu s nádychom do žlta. Na krídle majú žltobiely priečny pás. Brucho a hruď sú svetložlté. Letky a chvostové perá sú tmavohnedé so sivým nádychom, okraje letiek majú svietivo belasý nádych. Samica je podobná, len menej žiarivo belasá. Mláďatá majú hnedozelený vrchy hlavy, celkovo sú so žltým nádychom. Zobák a nohy sú tmavosivé.
Výskyt a stav na Slovensku
Sýkorka belasá je rozšírená na celom území Slovenska od nížin do. Nesťahuje sa, v nižších polochách (do ) sú dospelé vtáky celý rok v hniezdnom teritóriu, vo vyšších polohách robia menšie potulky za potravou.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 700 000 – 1 400 000, zimujúcich jedincov 1 500 000 – 3 000 000. Veľkosť populácie i územie, na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20 %. Ekosozologický status v roku 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC – menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Sýkorka belasá obľubuje listnaté lesy od lužných lesov po horské bukové lesy 1200 –. V lužných lesoch riek Dunaj a Morava dosahuje maximálnu hustotu 7 párov/10 ha, v horských zmiešaných lesoch len 2,3 páru/10 ha.
Hniezdenie
Sýkorka belasá hniezdi v dutinách stromov 2-krát do roka. Do hniezda z machu znáša samička 10 - 12 bielych vajíčok s červenohnedými škvrnami, na ktorých sedí sama 13 - 15 dní. Výchova na hniezde trvá 17 - 18 dní.
Potrava
Živí sa hmyzom, bobuľami a semenami.
Ochrana
Sýkorka belasá je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 300 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).
Tento druh môže mať každoročné výkyvy ovplyvnené užívnosťou biotopu, úspešnosťou hniezdenia, úmrtnosťou v zime a tiež aj vplyvom sýkorky veľkej. Na Slovensku nie je ohrozená. V mestách a obciach, kde je málo bútľavých stromov, je možné zvýšiť jej populácie vyvesovaním vhodných búdok. Dôležitým faktorom v ochrane všetkých lesných druhov vtákov sú správne spôsoby obhospodarovania lesov, nerúbať v hniezdnej dobe a nie veľkoplošným holorubným spôsobom.
Hlas
Spieva zvučne popevok "psitsi-sirrrrrrr". Ozýva sa aj drsným hlasom "tjerr err err err" (viď aj video v galérii), prerušovaným "tji-di-di-di" alebo "ptsi-tsi-di-di-di", "cici-cää" a jemno "psii".
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovo
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovo v okrese Rožňava.
Larry Smith (hudobník)
„Legs“ Larry Smith (* 18. január 1944, Oxford, Anglicko) je britský bubeník. Je dlhoročným členom skupiny Bonzo Dog Doo-Dah Band. Spolupracoval s Ericom Claptonom, Eltonom Johnom (Honky Chateau), Georgeom Harrisonom (Extra Texture, Gone Troppo) alebo s Johnom Caleom (The Academy in Peril).
Azan
Azan alebo Azán je v gréckej mytológii syn lykosúrskeho kráľa Arkada a nymfy Eraty. (podľa iných verzii Leaneiry, alebo Meganeiry )
Azan syn Arkada mal troch súrodencov, sestru Hyperippu a bratov Afeida a Elata, ktorí sa stali spolu s ním po rozdelení Arkádie kráľmi. Oženil sa s Hypolitou, dcérou Dexamena a mal s ňou syna Kleitora. Keď Azan zomrel, na jeho počesť sa konali v Lykosúrii prvé pohrebné hry v histórii. Súťažili v atletike a v konských pretekoch a tieto hry sa na jeho počesť konali aj v neskorších časoch.
Żary
Żary (dolnoluž. Žarow) je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat żarski v rovnomennej gmine.
Žije tu 38 932 obyvateľov (30. 6. 2007).
Stredný východ
náhľad|Stredný východ podľa novších definícií Stredný východ (angl. Middle East/Mideast, nem. Mittlerer Osten, fr. Moyen-Orient) je geografický termín používaný v dvoch základných významoch: jednak staršie ako územie medzi Blízkym východom a Ďalekým východom (t.j. najmä Irán a Afganistan) a jednak novšie ako úplné alebo približné synonymum termínu Blízky východ. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Záhrebská župa (Uhorsko)
Záhrebská župa resp. Záhrebská stolica resp. Záhrebský komitát (iný názov: Záhreb; po latinsky: Comitatus Zagrabiensis, po chorvátsky: Zagrebačka županija, po maďarsky: Zágráb vármegye, po nemecky: Komitat Agram) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti toto územie leží v severnom Chorvátsku. Hlavným mestom bol Záhreb.
Stredný východ
Starší význam
Starší (a dodnes niekedy ešte najmä v stredoeurópskych textoch používaný) význam je územie medzi Blízkym východom a Ďalekým východom, t.j. definície znejú nasledovne:
Novší význam
Novší význam je úplné alebo približné synonymum Blízkeho východu, t.j. definície znejú nasledovne:
Treba poznamenať, že v archeológii, histórii staroveku a podobne sa však termín Stredný východ v tomto význame vôbec nepoužíva a namiesto toho sa hovorí napr. o Prednom či Blízkom východe.
Vláda USA v rámci príprav na samit G8 v roku 2004 predstavila pojem Greater Middle East (Veľký Stredný východ) či Broader Middle East/Wider Middle East (Širší Stredný východ), definovaný v vládou USA v roku 2004 ako arabské štáty (t.j. severoafrické pobrežné štáty od Mauritánie po Egypt, Sudán, Džibutsko, Somálsko, Komory, Arabský polostrov, arabské ázijské pobrežné štáty Stredozemného mora, Irak) + Izrael, Turecko, Irán, Afganistan a Pakistan. Definícia ale celkovo nie je ustálená, podľa niektorých názorov by pojem mohol zahŕňať aj Strednú Áziu a (Za)Kaukaz(ko) alebo naopak by nemal zahŕňať Turecko a Pakistan. . Veľký/Široký Stredný východ nie je však z obsahového hľadiska úplne novým konceptom -  definícia Veľkého/Širokého Stredného východu totiž viac-menej zodpovedá niektorým (aj vyššie uvedeným) širším definíciám Stredného východu (t.j. aj bez toho, aby pred slovom Stredný boli atribúty typu Veľký či Široký) a takisto viac-menej zodpovedá niektorým definíciám Blízkeho východu (napr. od FAO alebo Library of Congress – pozri v článku Blízky východ).
Arab
Arab môže byť:
Vlado Gregor
Vlado Gregor (* 1. jún 1958) je slovenský filozof, predstaviteľ kresťanskej filozofie, ktorý hľadá záchytné body, na ktorých sa stanú svornými, alebo sa aspoň zhodnú, ľudia rozličných názorov a pováh….
Uverejňuje prevažne v českých a slovenských kresťanských periodikách, ale aj v humoristickom časopise Kocúrkovo. Žije v Bratislave. Má manželku a jedného syna (Peter Gregor).
Metastáza
Metastáza je dcérske ložisko zhubného nádoru, ktoré sa oddelilo od svojho materského nádoru a krvnou, lymfatickou alebo kontaktnou cestou sa dostalo na iné miesto organizmu, kde pokračuje v ďalšom raste. Metastázy sa tvoria pomocou diapedézy
Vladislav II. (Valašsko)
Toto využil Vlad III. Tepeş a vtrhol do Vlašského kniežatstva s 300 tisúcovou armádou Osmanskej ríše a obsadil jeho trón. Nie je dodnes známe prečo vládol iba jeden týždeň.
Gemendú
Gemendú je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 500 (odhad), dĺžka ostrova 300 m, šírka 200 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 161,21 km.
Kovačská bažantnice
Kovačská bažantnice je prírodná rezervácia ev. č. 191 neďaleko obce Kovač v okrese Jičín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Predmet ochrany
Dôvodom ochrany je zachovanie ekosystému starého lužného porastu s bohatou hájovou kvetenou a starými dubmi vzniknutého na dne v minulosti vypustených rybníkov. Základným cieľom je zachovanie, ochrana a podpora prirodzenej druhovej, vekovej, horizontálnej a vertikálnej štruktúry porastu zodpovedajúceho stanovišťu a ponechanie prevažnej časti porastu samovoľnému vývoju na dožitie. Ide o založenú bažantnicu na mieste zrušených rybníkov. Tomu zodpovedá aj charakter porastu. Hlavné poschodie tvoria solitérne duby - založené vo veľkom spone. Ostatné dreviny spravidla nalétly, kríkové poschodie bolo v čase fungovania bažantnice podporené výsadbou introdukovaného imelovníka.
Hrádze bývalých rybníkov sú doteraz viditeľné. Pri päte hrádze sa miestami vytvárajú mokrade s mokraďovou jelšinou.
Gén
Gén je úsek (sekvencia) DNA alebo RNA, ktorá kóduje informáciu na tvorbu nejakého produktu. V užšom zmysle gén kóduje tvorbu jednej bielkoviny. Existuje množstvo rôznych definícií génu, často upravených na potreby jednotlivých vedných disciplín. Gén je základná funkčná jednotka dedičnosti.
Gén, ktorý kóduje proteín, je zložený z tripletov – kodónov, kde každý triplet predstavuje informáciu o zaradení jednej aminokyseliny. Zároveň musí gén obsahovať aj sekvencie umožňujúce jeho reguláciu. Patria sem sekvencie označujúce miesto začiatku a konca transkripcie génu. Tieto kodóny nekódujú aminokyseliny, ale poskytujú informácie, bez ktorých by nebol možný úspešný priebeh proteosyntézy. Úseky kodónov bez funkčných regulačných sekvencií sa nazývajú pseudogény.
Gén v širšom zmysle
Génom možno nazvať hocijaký úsek DNA, ktorý je prepisovateľný do podoby RNA, ktorá následne plní v bunke nejakú funkciu. Tou funkciou nemusí byť len syntéza bielkovín. Niektoré druhy RNA dokážu vykonávať funkciu už samé osebe, hoci predtým neraz ešte musia podstúpiť úpravy. Takáto RNA sa nazýva funkčná RNA a matrica na jej vyvorenie je gén v širšom zmysle.
Expresia génu
Gén chápaný v zmysle úseku DNA môže mať všetky sekvencie funkčné a predsa sa nemusí prejavovať. V organizmoch nedochádza k prejavom všetkých génov súčasne. U mnohobunkových organizmov dochádza v rôznych orgánoch k prejavom rôznych génov, hoci všetky bunky majú takmer identickú DNA a všetky teda nesú rovnaké gény. Prejavovanie génu sa nazýva expresia génu. Je ovplyvňovaná rozličnými faktormi. Expresia génu sa môže v závislosti od okolností alebo od štádia ontogenézy zapínať a vypínať.
Zbąszynek
Zbąszynek je mesto v Poľsku v Lubuskom vojvodstve v okrese Powiat świebodziński v rovnomennej gmine.
Žije tu 5 038 obyvateľov (30.6.2007).
Zetor
thumb|Areál spoločnosti Zetor Tractors a. s. v [[Brno-Líšeň|Brne]]
Zetor je ochranná známka ako aj skrátený názov (oficiálne od 1. januára 2007 Zetor Tractors a. s.) moravského výrobcu traktorov, so sídlom v Brne. Od 29. júna 2002 je jediným akcionárom slovenský HTC Holding, a. s. Podnik vyrába traktory značky Zetor.
História
Prvé budovy Zetoru vznikli v období druhej svetovej vojny tak povediac „na zelenej lúke“. V tom čase sa továreň nazývala „Flugmotorenwerke Ostmark GmbH Wien, Zweigwerk“, a vyrábala letecké motory pre potreby nacistického Nemecka. Po vojne bol podnik súčasťou Zbrojovky Brno. Názov Zetor, ktorý vytvoril R.Sapák a ktorým v tom čase začal podnik označovať svoje traktory, vznikol spojením Zet (hláskované písmeno „Z“ z názvu Zbrojovky) a koncovky -or zo slova traktor. Od augusta 1946 bola značka Zetor zaregistrovaná ako ochranná známka.
Traktory značky Zetor sa krátko po svojom vzniku stali pojmom nielen v Československu, ale aj v zahraničí. V najúspešnejšom období továreň vyrábala ročne okolo 30 tisíc kusov, pričom až 80% produkcie smerovalo na zahraničné trhy. Podnik mal svoje továrne aj v Indii, Ghane a Iraku.
Po roku 1989 sa ani tomuto výrobcovi nevyhla kríza spojená so zmenou režimu, rozvratom hospodárstva a stratou zahraničných trhov a spoločnosti hrozil zánik. Záchranu mala zabezpečiť štátna Konslidační banka Praha, ktorá stratovú spoločnosť kúpila v roku 1994. Následne takmer polovicu akcií nadobudla spoločnosť Motokov International a tento bol neskôr v rámci vládneho programu revitalizácie prevedený na dcérsku spoločnosť Konsolidačnej banky RA Traktor.
Od 29. júna 2002 je jediným akcionárom slovenský HTC Holding, a. s.
Prvé traktory
thumb|[[Traktor Zetor 25a]] Prvý prototyp traktora dokončila továreň 14. novembra 1945 a už 15. marca 1946 boli prvé tri vyrobené kusy slávnostne odovzdané zákazníkom. Sériová výroba traktorov (model Zetor 25) začala 17. septembra 1946. Do roku 1947 ich bolo vyrobených asi 3 400 kusov. V roku 1948 bol schválený menší model Zetor 15, ktorý sa vyrábal do roku 1949. Zetory 25A a 25K sa vyrábali do roku 1961 a bolo ich vyrobených 158 570 kusov, z ktorých bolo 97 000 určených na export. V priebehu roku 1949 bol predstavený prototyp Zetor 30, ktorému bola v Prahe na výstave udelená zlatá medaila, ale sériovej výroby sa nedočkal pretože bolo potrebné vyvinúť silnejší stroj, a tak sa neskôr stal základom pre Zetor 35 ktorý mal štvorvalcový motor s výkonom 42 koní a bol vyrábaný od roku 1955 až do roku 1960 a v modernizovanom prevedení ako Zetor 50 Super až do roku 1968.
Vyrábané typy:
Unifikovaný rad UR I.
thumb|Traktor Zetor 7245 Skratka UR znamená unifikovaný rad. V roku 1957 sa začalo pracovať na typoch 2011, 3011 a 4011 s dvoj, troj, a štvorvalcovými motormi. Na týchto strojoch sa prejavila vysoká miera unifikácie dielov jednotlivých strojov. Sortiment UR I. bol doplnený o rôzne modifikácie ako Zetor 2023 určený pre vinice, Zetor 3045 a 4045 s prednou poháňanou nápravou, typy s koncovkou 45, Z 3016 a 4016 v polopásovom prevedení a 3017 pre horské oblasti. Výroba prebiehala od roku 1960 do roku 1967.
Prvá modernizácia UR I. prebehla v rokoch 1968 – 1969 a výsledkom boli typy 2511, 3511, 4511 a 5611. V roku 1972 bola zahájená druhá modernizácia UR I.a vznikli typy Z 4712, 5711, 6711. Model 4712 sa mal pôvodne volať 4711, ale toto označenie bolo patentované v NDR. Tretia modernizácia v rokoch 1977 – 1978 priniesla typy 4911, 5911, 6911, tieto typy sa vyrábali aj v prevedení s pohonom prednej nápravy, polopásové, kĺbové alebo úzke pre vinice. Štvrtá modernizácia v rokoch 1980 – 1981 priniesla typy 5011, 6011, 6045, 7011, 7045. Tieto typy sa od predchádzajúcich líšili hlavne novým moderným designom, interiérom kabíny a zlepšením hygienických podmienok.
V poradí piata modernizácia prebehla v rokoch 1984 a priniesla typy 5211, 5245, 6211, 6245, 7211 a 7245 a v roku 1986 prebehla šiesta modernizácia v ktorej boli vyvinuté typy 7711, 7745 a 7745 turbo s max. rýchlosťou /h oproti /h z predošlých radov. V roku 1990 boli tieto typy doplnené o vinohradnícke modely 5213 a 5243.
Traktory tejto rady sa vyznačovali vysokou unifikáciu výrobných dielov a komponentov. Boli vybavené 2, 3 a 4 valcovými motormi s výkonmi od 16,5 do 32,5 kW. Prevodovka obsahovala 5 dopredných a jednu spätnú rýchlosť. Traktor bol vybavený vývodovým hriadeľom pre pohon náradia a modernou regulačnou hydraulikou Zetormatic pre reguláciu zadného trojbodového závesu pre prípojné zariadenia.
Od rady UR 1 sa používajú familiárne označenia Super a Major.
Vyrábané typy ZETOR 4011 (32,5 kW)
Unifikovaný rad UR II.
Na tejto rade sa začalo pracovať v 60. rokoch a signalizovala stroje s vyššími výkonmi 80 – 160 Hp. V roku 1962 vzniklo vývojové stredisko Zetor a Ursus. Od roku 1968 boli postupne vyrábané traktory 8011, 8045, 10011, 10045, 12011, 12045, 16045 Crystal. Tieto typy boli potom modernizované a označené 8111, 8145, 10111, 10145, 12111, 12145, 16145. V 80. rokoch bola výroba prevedená na Slovensko kde v ZŤS MARTIN túto radu dvakrát modernizovali a to ako 8211 – 16245 a potom ako 8311 – 18345
Unifikovaný rad UR III.
thumb|Zetor Forterra Na tejto rade sa začalo pracovať v r. 1972 ale sériovej výroby sa dočkala až v r. 1992. Tvorili ju typy 7520, 7540, 8520, 8540, 9520, 9540, 10540 s výkonom 82 – 103 koní. V r. 1998 bola zahájená výroba modernizovaných traktorov Forterra s ozn. 8621, 8641, 9621, 9641, 10641 a 11641. Od roku 2002 boli postupne modernizované na modely 8641, 9641, 10641 a 11441 a od r. 2006 bola do r. 2007 vyrábaná Forterra 11741 so šesťvalcovým motorom a od r. 2007 Forterra 11741_4C s štvorvalcovým motorom.
V roku 1992 na výrobu UR I. nadväzuje aj rad UR III. s týmito typmi: 3320, 3340, 4320, 4340, 5320, 5340, 6320, 6340 prezentovanými ako Model 92 a v roku 1994 bol tento rad rozšírený ešte o model 7320 turbo a 7340 turbo.
Jednotný ľahký rad traktorov JRL
Výroba radu JRL (jednotný rad – ľahký) bola začatá v roku 2004 modelom Proxima s číselným označením 6421, 6441, 7421, 7441, 8441 – 61-82HP a pre rok 2007 bola pripravená inovácia Proxima Plus s typmi 8541, 9541, 10541 – 82 – 101Hp.
Zetor Maxterra
Predstavuje návrat do výkonnostnej kategórie 130 až 170 HP. Postavený je prototyp vlastnej konštrukcie, ktorý bol predstavený v roku 2009 na veľtrhu Agritechnica v Hannoveru.
Popis modelov rady UR 2 1969 – 1980
Traktory UR 2 boli vyvíjané a následne vyrábané v spolupráci s poľským výrobcom Ursus. Traktory boli vybavené 4 a 6 valcovými motormi. Prevodovku mala 4 stupne s dvojstupňovou redukciou a bola doplnená násobičom točivého momentu s radením prevodov pod záťažou. Traktory boli vybavené kabínou uloženou na gumených pružinách, pneumaticky odpruženým sedadlom a vykurovaním s ventiláciou. Ďalej boli vybavené hydraulikou so zdvíhacou silou do 4 ton. Traktory boli postupne modernizované v 6 hlavných modernizačných krokoch a to až do roku 1996, pričom vzniklo mnoho rôznych typov napr. vyhotovenie Horal alebo vinohradnícke typy.
Vyrábané typy
Vyroba UR o2 bola presunutá na Slovensko od roku 1978 do ZTS Martin kde prebiehal aj vývoj ďalších modifikácii 1 ZTS a 2 ZTS 8111,8145,10111,10145, 12111, 12145, 16145, 8211,8245,10211,10245,12211,12245,16245 a modely 16245 Super
Vyvinula sa aj nová unifikovaná rada ZTS UR4 ZTS 10345, 14345,16345,ZTS 18345 o výkone 183 k. Výroba trvala do roku 1999.
Popis modelov rady UR 3 1990 – 2004
Tieto traktory mali úplne novú koncepciu prevodovky aj podvozku. Motory boli prepĺňané štvorvalcové. Prevodovka mala 4 stupne s dvojstupňovou redukciou s dvoj alebo štvorstupňovým násobičom točivého momentu. Na zvláštne prianie bola montovaná elektronicky riadená hydraulika od firmy Bosch. Traktory mali úplne novú bezpečnostnú kabínu a kapotáž a moderné vybavenie interiéru.
Popis modelov rady JRL 2004-
Traktory sú vybavené 4 valcovými prepĺňanými motormi ktoré spĺňajú emisný stupeň EURO3. Synchronizovaná prevodovka s násobičom obsahuje 20+4 prevodových stupňov s reverzáciou 12+12 a redukciou 20+4. Bezpečnostná kabína sa skladá zo sférických tónovaných skiel a je vybavená moderným interiérom. Kapotáž obsahuje halogénové svetlomety.
Zetor Proxima Plus
Model Proxima plus má 16+16 prevodových stupňov s dvojstupňovým násobičom. Pohon vývodového hriadeľa je spínaný mokrou lamelovou spojkou.
Zetor Proxima Power
Proxima power má trojstupňový násobič radenia pod záťažou – 24+24 prevodových stupňov. Pohon vývodového hriadeľa je realizovaný štvorlamelovou mokrou spojkou ovládanou proporcionálnym ventilom.
Zetor Forterra
Forterra má trojstupňový násobič radenia pod záťažou a synchronizovanú reverzačnú prevodovku 24+18 prevodových stupňov. Zadný trojbodový záves obsahuje elektronickú reguláciu EHR od firmy Bosch. Pohon vývodového hriadeľa je realizovaný štvorlamelovou mokrou spojkou ovládanou proporcionálnym ventilom.
La Rochette (Ardèche)
La Rochette je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
La Rochette má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
La Rochette má 59 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ľudová pieseň
Ľudová pieseň je pieseň, ktorá sa odovzdáva z generácie na generáciu. Nepoznáme jej autora. Vznikala od začiatku ľudstva. Spievali sa pri slávnostiach alebo pri práci... Je bohatstvom každého národa.
Galileo Galilei
thumb|220px
Je mu pripisované autorstvo výroku Eppur si muove! A predsa sa točí! (Zem sa krúti okolo svojej osi).
Štúdium
Narodil sa v Pise (Taliansko). V kláštornej škole študoval medicínu, do ktorej ho otec nútil, pretože chcel, aby žil lepšie ako on. Zaujímala ho matematika a aj napriek otcovmu presvedčeniu, že bude mať krajší život ako on ak bude lekár, začal študovať aj matematiku. V poslednom roku opustil štúdium medicíny a začal sa naplno venovať matematike, astronómii a fyzike. Štúdium napokon dokončil ako samouk.
12. novembra 1589 ho prijali do prednášateľského zboru univerzity v Pise. Medzi učiteľmi nebol veľmi obľúbený. 26. septembra 1598 prestúpil do Padovy. Tu na jeho prednášky, najčastejšie o geometrii, chodilo okolo 2 000 poslucháčov. Galileo objavil rozpory Aristotelovej fyziky. Súhlasil s Kopernikovým učením, ale vtedy si ešte netrúfal verejne vystúpiť na jeho obranu. Až v roku 1597 poslal list Keplerovi, v ktorom sa priznáva k svojmu kopernikovskému zmýšľaniu. Kepler to pochopil tak, že nemá kde vydávať svoje diela, navrhol mu Nemecko a ponuku, aby spolu robili pozorovania. Galileo na list od Keplera odpovedal až po 12 rokoch, pretože sa bál cirkvi.
Rok 1606 bol pre Galilea významný – predĺžili mu pôsobenie na univerzite v Padove a dal po prvýkrát uverejniť svoju prácu o „geometrickom a vojenskom kružidle“, ktoré sa stalo dôležitým prístrojom pre inžinierov. Skonštruoval ho už okolo roku 1597. Pri návšteve Benátok sa dozvedel, že niekto vynašiel prístroj, ktorý zväčšuje vzdialené predmety, takže sa dajú pozorovať. Dozvedel sa však o ňom iba, že je to „rúrka s dvoma šošovkami“. Nevie sa, kto a kedy ho vynašiel.
Roku 1606 Galilei skonštruoval ďalekohľad a na vrchu zvonice sv. Marka v Benátkach ho v noci zo 6. na 7. januára ukázal skupine benátskych patricijov jeho vlastnosti a použitie. Galileiho ďalekohľad približoval trikrát a plošne zväčšoval deväťkrát. Neskôr sa mu podarilo zostrojiť oveľa účinnejší ďalekohľad, ktorý zväčšoval viac než šesťdesiatkrát. Tento ďalekohľad daroval britskej vláde, ktorá ho využívala hlavne na skoré spozorovanie nepriateľa. Po tomto vynáleze bol menovaný doživotne za profesora na Univerzite v Padove, kde pôsobil a výrazne mu zvýšili plat.
Ďalekohľad
náhľad| Galileove náčrty [[Saturna. Galileo pôvodne považoval prstence za veľké mesiace.]] Galilei zameral svoj ďalekohľad na hviezdnu oblohu, a tak odhalil ľudstvu viac právd z nebeskej mechaniky než celé stáročia predtým. Dovtedy sa všetky teórie o vesmíre opierali len o pozorovanie voľným okom a o všeobecné filozofické úvahy. Galilei pomocou ďalekohľadu ukázal majestátnosť sveta, ktorý nás obklopuje.
V roku 1609 zostrojil ďalekohľad s objektívom priemeru 37 mm a s ohniskovou vzdialenosťou 980 mm. Okulár sa nezachoval, ale podľa zachovaných náčrtov mal mať priemer 22 mm a ohniskovú vzdialenosť 50 mm. Takýto ďalekohľad by mu poskytol 19,6-násobné zväčšenie, ale rozlišovaciu schopnosť najviac 3,2". Napriek vhodnej pozícii Saturna (v roku 1610 podobnej ako bude v roku 2022) tento ďalekohľad ešte nedovolil Galileovi zreteľne rozoznať prstence, ktoré považoval za veľké mesiace.
Prvý rozoznal hviezdy na Mliečnej ceste, ktorá sa javila voľnému oku len ako bledý pás. Pri pozorovaní ďalekohľadom sa ukázalo, že je to nesmierne množstvo hviezd. Začiatkom roku 1610 objavil štyri Jupiterove mesiace. Svoje prvé astronomické objavy uverejnil roku 1610 po latinsky v spise Hviezdny posol (Sidereus nuntius), lebo latinčinu v tých časoch používali ako oficiálny jazyk vo vede. Neskoršie hlavné diela písal po taliansky. Publikácia vzbudila veľký obdiv medzi vtedajšími učencami, ale súčasne bola aj príčinou útokov zo strany jeho neprajníkov. Zhotovil preto väčší počet menších ďalekohľadov, ktoré poslal významným osobnostiam, aby sa sami presvedčili o pravdivosti jeho pozorovaní.
Astronómia
Roku 1610 Galilei prijal ponuku vládcu Toskánskej republiky Cosima II. z rodu Mediciovcov a bol menovaný „prvým matematikom a filozofom vojvodcu toskánskeho“ vo Florencii.
Pozoroval slnečné škvrny. Z pohybu slnečných škvŕn usúdil, že Slnko sa otáča okolo vlastnej osi. Objavil fázy Venuše, ktoré svedčili, že Venuša obieha približne po kruhovej dráhe okolo Slnka a že rovnako ako Zem a Mesiac nevydáva vlastné svetlo, ale iba odráža svetlo slnečné. Prvý pozoroval na Saturne záhadné výstupky.
Galilei nielenže objavoval nové a neznáme javy, ale ich aj využíval pre praktické ciele, napríklad pre námornú navigáciu. Jeho astronomické pozorovania boli veľmi užitočné pri zostavovaní tabuliek pre námornú plavbu.
Keď roku 1611 podnikol cestu do Ríma, aby tam ukázal niektorým vedcom a kardinálom svoje objavy na oblohe, získal si tam mnoho priateľov a priaznivcov. Aj z radov jezuitov sa k nemu hlásili matematici, ako napr. Clavius. Galilei sa rozhodol vydať na cestu do Ríma a vzdať poctu novej hlave kresťanstva s tajnou nádejou, že dosiahne nejakú úľavu vo veci protikopernikových uznesení. V apríli v roku 1624 pricestoval do Ríma, kde ho pápež prívetivo prijal. Mal s ním a s vplyvnými kardinálmi viac porád. Keď však odchádzal z Ríma, musel si priznať, že ciele, ktoré sledoval, nedosiahol.
Mechanika
Znovu sa zahĺbil do svojich štúdií a pokusov. Skúmal napríklad zákony pohybu kvapalín a pokračoval v prácach týkajúcich sa morských prílivov a odlivov. Usiloval sa vysvetliť tento jav otáčavým pohybom Zeme.
Roku 1632 Galilei vydal svoj slávny spis Dialóg o dvoch najväčších svetových sústavách. Vo forme rozhovoru vystupujú tu tri osoby: Salviati, kopernikovec, ktorý s ohľaduplným pokojom zdoláva silou myšlienkových pochodov protivníka; Simplicius, učenec školy Aristotelovej v rozhovore podlieha toľkokrát, koľkokrát vyvoláva diskusiu. Tretia osoba, Sagredo, je veselý účastník a svedok rozhovoru, ktorý má radosť z osvojenia si niektorých nových názorov.
Toto dielo, okrem svojho veľkého významu v histórii astronómie, zohralo dôležitú úlohu aj v mechanike. V Dialógu Galilei rozvinul myšlienky kinematiky, s ktorými sa zaoberal ešte v Padove. Definoval pojem rýchlosti a zrýchlenia. Pri hľadaní zákonov voľného pádu sa opieral o zákon zotrvačnosti, ktorý neskôr formuloval Isaac Newton. Rozoberá problém skladania pohybov a prvý formuluje myšlienku relatívnosti pohybov. Postrehol napríklad, že guľa, ktorú vypustí rýchlo pohybujúci sa jazdec, podrží si rýchlosť jazdca a súčasne padá k zemi. Pri štúdiu pohybu telies na plávajúcej lodi a na lodi, ktorá pokojne kotví, prišiel Galilei k záveru, že mechanické deje prebiehajú úplne rovnako v nehybnej sústave a v sústave pohybujúcej sa rovnomerne priamočiaro.