cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uzda z Turca a Hosti
História rodu Záthureckých
Rod pochádzal z obce Záturčie v Turci. Skôr než sa toto územie stalo obcou, patrila Uzdovi ako prvému majiteľovi, ktorého potomkovia boli majitelia nepretržite z pokolenia na pokolenie. Už v prvých listinách rodu sa hovorí, že tam bývali od nepamäti. Zátureckovci boli najstaršia zemianska rodina v Turci, ktorá si dochovala najstaršie rodové listiny z 13. storočia. Roku 1245 dostal jobagión Uzda a jeho synovia ku svojmu dedičnému územiu v Turci nové územia na pravom brehu rieky Turiec (za Turcom – od lokácie novej zeme si odvodili aj prídomok – šľachtické priezvisko). O desať rokov neskôr im kráľ potvrdil práva na tie pozemky. Územie rodu sa dedením delilo na menšie časti a v nasledujúcich storočiach prebiehali tažké majetkové spory medzi jednotlivými vetvami rodu. V rokoch 1598 a 1601 dostali Zátureckovci ako starodávni zemania potvrdenie slobôd a armálesu (erbová listina). Rod bol z prvých známych privilegovaných rodín a jeho členovia zastávali tie najvyššie úrady v Turci ako súčasti Zvolenskej stolice. V roku 1339 sa Turiec oddelil od Zvolenského komitátu a vznikla samostatná Turčianska stolica s vlastným županom. Neskoršie boli v Turci župania z vyššej neturčianskej šľachty až do 16. storočia. V roku 1535 prišli bohatší a vplyvnejší šľachtici Révaiovci (Révayovci) a tí zastávali úrad hlavného turčianskeho župana dedične.
Z listiny z roku 1245
Belo IV. z Božej milosti Kráľ Uhorska, Dalmácie, Chorvátska, Rámy, Srbska, Galície, Ladomírska, Kumárska.... Preto chceme dospieť k potešeniu všetkých prítomných a kedysi raz ich potomkov, z ktorých náš verný Uzda z Turca zúčastnený v službe rybárstva sám z vlastnej vôle cez mnohé časy nám verne slúžil... A aby nášmu vernému Uzdovi za jeho minulé záväzné služby videli sme ako odplatu uspokojenie, pre budúce služby môžeme darovať sviežu zem, nazývanú ako Wendeg (Hosti) popri jeho dedičnej zemi jestvujúcej povyše, blízko rieky Turiec,... jemu a im, dedičom jeho dedičov, nasledovníkom, postúpili sme, odovzdávame plným právom... Na dôkaz ponechávame túto listinu potvrdenú našou tajnou dvojitou pečaťou. Dané roku milosti tisícého dvojstého štyridsiateho piateho. Štvrtého Augusta.
Z listiny z roku 1255
Belo, z Božej milosti kráľ Uhorska, Dalmácie, Chorvátska, Ramy, Srbska, Haliče, Ladomírska a Kumánska všetkým, čo nazrú do tejto listiny spásu v Spasiteľovi všetkých. Úrad kráľovskej vznešenosti sa má usilovať tak usporiadať postavenie svojich poddaných, aby každý mohol, podľa istého počtu a stavu svojej slobody (postavenia) vykonávať svoje povinnosti bez obťažnosti. Preto, keď synovia jobagiónov v Turci prekročili potrebný a zvyčajný počet, videlo sa nám z hľadiska vlády (potrebným) znížiť ich prílišný počet, ponechajúc potrebný stav štyridsať osôb z týchto synov jobagiónov pre celý Turiec, a to tak, že vždy šiesti z nich sú povinní dať do nášho vojska jedného obrnenca. Osobitne sa medzi nich počítajú štyria synovia Uzdu, a to Mečk, Strmeň, Martin a Drahomil, ktorí príduc k nám ponížene od nás žiadali, aby sme im dobrotivo ráčili dať zem, kde oddávna sídlili. My teda, naklonení ich oprávneným prosbám a zohľadňujúc ich služby, ktoré nám preukázali a môžu preukázať v budúcnosti, dali sme im a ich potomkom žiadanú zem do trvalej držby. A ako nám oznámil náš verný komes Cypov, ktorého sme poslali na preskúmanie veľkosti tej zeme, stačí na osem popluží a z východnej strany susedí riekou Bystrica až po vtok tejto rieky do rieky Turiec s dedinou Vrútky a odtiaľ ide hore po rieke Turiec a tu hraničí s dedinou Modly a tu končia hranice a spoluhraničiaci tejto zeme. Aby táto naša donácia nadobudla silu ustavičnej stálosti, vydali sme túto dosvedčovaniu listinu, potvrdenú silou našej dvojitej pečate. Dané magistrom Smaragdom, zvoleným (prepoštom) Stoličnobeleh­radského kostola, naším milovaným a verným podkancelárom nášho dvora, roku Pána tisíceho dvestého päťdesiateho piateho, 13. deň pred kalendami septembra, kraľovania nášho (roku)dvadsiateho.
Z listiny z roku 1598
My Rudolf II. Cisár Rimanov, a Kráľ Nemecka, Uhorska, Čiech, Dalmácie, Chorvátska, Slovinska, Rámy, Srbska, Galície, Ladomírska, Kumárska, Arciknieža Austrie, Markíz Moravy, Knieža Burgundu, Štajerska, Korutánska, Karnie, Luxemburgu, Sliezka, Würtenbergu, Tecie, Švábska, Gróf Habsburgu, Tirolu, Pfirstu, Kyburgu a Goricie atď. nariaďujem uchovať v pamäti prítomnými zaznamenané... Teda znak a svedectvo našej im práve preukázanej milosti a láskavosti, ako aj slobody pravého a nepochybného šľachtictva je práve táto Arma (erb) ich šľachtictva: Štít zjavne vojenský a honosný, cez stred čiarou rozdelený na dve časti, ktorého dolnú časť, kopček obsadzuje, z ktorého krajných dolín jednotlivý ker ruže a vyvýšene z prostriedku kopca vyrastá, ale v hornej časti štítu polovičný medveď vyskakuje a kráľovskú korunu drží a ďalej vedľa neho mesiac a hviezda sa ukazujú. Na vojenskej otvorenej prilbe priliehajúcej k štítu s predošlým vo všetkom zhodný medveď a nohou držiaci vkusne ozdobený ker troch ruží.... Jánovi Zátureckému a jeho dedičom a potomkom oboch pohlaví vcelku milostivo uvádzame ako odovzdané a udelené.... Vyslovujeme, a z istotnej našej vedomosti a slobodnou ponechávame, aby sami v nasledujúcich, vždy budúcich časoch, túto Armu, pri tých istých právach, poprednostiach, výhodách, slobodách a nedotknuteľnostiach, zo zvyklostí používali a tešili sa im, a kiež by sa tešili, a všade v bojoch, bitkách, turnajoch, osobných súbojoch, pri vojenských šľachtických cvičeniach, nie ináč na pečatiach, erboch, zástavách, domoch a hrobkách. Na pamiatku a večné potvrdenie ktorej veci prítomnú našu listinu opatrujeme našou privesenou tajnou pečaťou, ktorú ako Kráľ Uhorska užívame. Dané rukou nášho verného nám milého biskupa a kancelára nášho dvora na našom Pražškom Kráľovskom Dvore dvanásteho dňa mesiaca Marca Roku Pána Tisíceho Päťstého Deväťdesiateho ôsmeho, nášho Rímskeho Panovania dvadsiateho tretieho.
Malostranská beseda
náhľad|Malostranská beseda (prvá vľavo) Malostranská beseda respektíve bývalá Malostranská radnica je neskoro renesančná budova v Prahe 1, ktorá sa nachádza na Malostranskom námestí č. 21 v centre Malej Strany. Bývalá radničná budova dnes slúži už po mnoho rokov ako spoločenský klub a koncertná sála. Ide o jedno z kultúrnych centier Malej Strany, ktoré sa nachádza, okrem iného, ​​tiež na hlavnej turistickej trase prechádzajúcej starou Prahou od Prašnej brány cez Staromestské námestie cez Karlov most na Malú Stranu a odtiaľ potom ďalej na Pražský hrad.
Rekonštrukcia 2006 – 2009
náhľad|Pohľad na Malostranskú besedu v priebehu rekonštrukcie V rokoch 2006 až 2009 prešla bývalá radničná budova rozsiahlou rekonštrukciou. Podľa pôvodných plánov mala rekonštrukcia začať už v roku 2004 a byť dokončená koncom roka 2005, ale pri prieskumoch vyšlo postupne najavo, že dom je v oveľa horšom stave, ako sa pôvodne predpokladalo a celá rekonštrukcia nakoniec zabrala viac ako tri roky. Vo veľmi zlom stave bol napríklad jedinečný renesančný krov, ktorý sa nakoniec podarilo reštaurátorom za použitia dobových tesárskych techník zachrániť. Veľmi významným zásahom do vzhľadu bola obnova veží, ktoré sa na Malostranskej besede nachádzali od 17. storočia do roku 1828, kedy boli, pravdepodobne kvôli nestabilite, odstránené. Opätovnému umiestneniu veží predchádzala dlhá verejná aj odborná diskusia o zmysluplnosti a správnosti takéhoto zásahu do vzhľadu Malostranského námestia. Problematické bolo aj samotné technické riešenie osadenia veží, pretože pôvodná budova z 15. storočia nebola konštruovaná tak, aby veže uniesla a až v 17. storočí bol inštalovaný drevený systém, ktorý roznášal hmotnosť veží do celej konštrukcie budovy. Tento systém bol pri poslednej rekonštrukcii odstránený a nahradený systémom oceľovým.
Palhers
Palhers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Szczuczyn
Szczuczyn je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat grajewski v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 576 obyvateľov (30.6.2007).
Placebo
Placebo môže byť
Peritoneálna dialýza
Peritoneálna dialýza je druh dialýzy. Presnejšie ide o takú dialýzu, pri ktorej sa ako polopriepustná membrána používa pobrušnica a cievy jej stien. Výhoda peritoneálnej dialýzy je, že pacient nemusí navštevovať nemocnicu a môže si výmenu dialyzačnej tekutiny vykonať sám.
Druhy
Rozlišuje sa     :
Tingry
Tingry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eruption (skladba)
„Eruption“ je gitarová inštrumentálna skladba skupiny Van Halen, ktorá bola vydaná v roku 1978 na ich eponymnom albume. Autorom a interpretom gitarového partu je Eddie Van Halen. Jeho gitarové sólo v tejto skladbe je považované za jedno z najvýznamnejších v hudobnej histórii, objavuje sa vo viacerých zoznamoch výberov gitarových sól vrátane aktuálneho rebríčka časopisu Guitar World.
Po krátkom intre zahranom na bicích nástrojoch od Eddieho brata Alexa Van Halena a so sprievodom na basovú gitaru od Michaela Anthonyho nasleduje gitarové sólo, ktoré je paľbou hudobných stupníc, zmenou škál a výbuchov gitarových akordov, využitím tremola (tzv. dive bomb).
Vrcholovou fázou sóla je vytvorenie rýchleho arpeggia využitím techniky ťukania prstami oboch rúk po strunách na hmatníku elektrickej gitary (tzv. tapping). Charakteristický zvuk nahrávky je dosiahnutý využitím filtrácie signálu zvuku zo snímačov Gibson cez fázer v zosilovači Marshall, Univox echo boxom na páskový Echoplex (efekt ozveny) a spätnej väzby vytvorenej v štúdiovom mixážnom pulte. Sólo začína tónom As, po ktorej sa otočí celá škála niekedy ťažko definovateľných sekcií hudobných stupníc končiacim tónom E, po ktorom nasleduje coververzia skladby „You Really Got Me“ od skupiny The Kinks.
Skladba „Eruption“, respektíve dielko, ktoré by mohlo mať tento názov existovalo na koncertných vystúpeniach skupiny už od roku 1976. Táto verzia bola nahraná aj na prvom albume skupiny ale bez tappingu. Napriek tomu, že efekt tappingu poznali gitaristi aj predtým ako vznikla táto skladba (medzi prvými bol Steve Hackett zo skupiny Genesis, ale využíval ho v prvej polovici 70. rokov aj Frank Zappa, Brian May, či Ace Fehley zo skupiny KISS), „Eruption“ spopularizoval využívanie tohto spôsobu hry na elektrickú gitaru rockových hudobníkov v nasledujúcich rokoch. V niektorom z interview sa Eddie Van Halen vyjadril, že túto techniku prevzal po tom, ako videl v roku 1971 týmto spôsobom hrať na koncerte Led Zeppelin Jimmyho Pagea svoje gitarové sólo v skladbe „Heartbreaker“, ale Van Halenove poznámky o zdrojoch z ktorých zobral inšpiráciu pre tapping sa postupne v rôznych rozhovoroch menili.
Za akustickú verziu „Eruption“ je považované inštrumentálne sólo hrané na nylonových strunách akustickej gitary v skladbe „Spanish Fly“, ktorá vyšla na albume Van Halen II v roku 1979.
V marci 2005 časopis časopis Q dal skladbu „Eruption“ na 29.miesto jeho zoznamu 100 najlepších gitarových skladieb.
DNS
DNS môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bajany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bajany v okrese Michalovce.
Úhlavský luh
Úhlavský luh je prírodná rezervácia ev. č. 2242 neďaleko obce Hamry v okrese Klatovy. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Predmetom ochrany sú prirodzené ekosystémy v nive rieky Úhlavy, dynamicky sa vyvíjajúce bylinné a drevinné spoločenstvá.
Tykocin
Tykocin je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat białostocki v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 896 obyvateľov (30.6.2007).
Mchedruli
Mchedruli (მხედრული) alebo vojenské gruzínske písmo je abeceda gruzínskeho jazyka, ktorú využívajú aj iné juhokaukazské jazyky, ako (megrelčina, svančina či lazčina). V gruzínskej abecede sa využíva fonemická ortografia - každé jedno písmeno zodpovedá jednej hláske (ako napríklad aj v slovenčine, ale s výnimkami). Súčasná gruzínska abeceda pozostáva z 41 znakov, z ktorých sa 8 už nepoužíva a niektoré sa používajú len v megrelčine alebo lazčine.
Poradie písmen mchedruli je podľa gréckej abecedy. Ku každému znaku je priradená jeho číselná hodnota, keďže Gruzínci nemajú vlastné výrazy pre čísla.
Dejiny
Mchedruli pôvodne vznikla ako sekulárne, nenáboženské písmo, na rozdiel od Ašomtavuri a Nuška-kucuri, dvoch historických gruzínskych abecied. Ako Ašomtavuri a Nuška-kucuri, nerozlišuje veľké a malé písmená. Zaujímavé je, že tieto tri abecedy sa tvarmi písmen od seba veľmi odlišujú, ale mená hlások sú rovnaké.
Ukážka
Ukážka priamej transliterácie z gruzínskej abecedy do latinky:
ქართული ენა - kartuli ena (gruzínčina)
თბილისი - 'Tbilisi'
საქართველო - Sakartvelo (Gruzínsko)
Posljednji Stipančići
Posljednji Stipančići je historický román, ktorý napísal Vjenceslav Novak. Prvé vydanie vyšlo v roku 1899 v chorvátskom jazyku.
Postavy
Hlavnými postavami sú členovia rodiny Stipančić
Orfizmus
Orfizmus bol náboženský smer a kult v starovekom Grécku. Vznikol asi v 8. storočie pred Kr., rozšíril sa v 7. a 6. storočí. Ovplyvnil učenie pytagorejcov. Nadväzoval na kult boha Dionýza, bol pomenovaný podľa mýtického pevca Orfea. Orfizmus predpokladá, že na rozdiel od strastiplného života pozemského je záhrobný život blažený.
Posljednji Stipančići
Postavy
Vedľajšími postavami sú:
Orfizmus
Orfizmus sa formoval ako svetonázor relatívne uzavretých vnútrozemských societ spájajúcich svoju existenciu s démonom, ktorý, ako verili, ich oduševňoval vcelku i jednotlivo. Táto božská nesmrteľná sila je niečo nadindividuálne a všetko zjednocuje, čo sociálno-psychologicky zodpovedá už istej emancipácii individuálneho vedomia, ale tým aj uznaniu jeho závislosti od božskej sily, ktorú v jednotlivcovi reprezentuje nesmrteľná duša. V týchto predstavách nám chýba prítomnosť a výkon osudu (homérsky mýtus).
Posljednji Stipančići
Charakteristika
Dej sa odohráva v meste Senj. Román ukazuje prepad šlachtickej rodiny zo Senju v prvom desaťročí 19. storočia, v ktorom autor Vjenceslav Novak opisuje rodinu Stipančić, zvlášť posledné dve generácie. Román je analýza sociálnych, morálnych a psychologických komponentov vtedajšej chorvátskej spoločnosti.
Bogy
Poloha
Bogy má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bogy má 344 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Flight 666 (soundtrack)
Flight 666 je originálny soundtrack k DVD, ktorý nahrala britská heavy metalová skupina Iron Maiden na turné Somewhere Back in Time World Tour k albumu Somewhere Back in Time. Vyšiel 22. mája 2009 v Spojenom kráľovstve a 9. júna 2009 v USA.
Zoznam skladieb
{| border=0 cellspacing=5 cellpadding=5 |
Wasilków
Wasilków je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat białostocki v rovnomennej gmine.
Žije tu 9 132 obyvateľov (30.6.2007).
Nadácia Slovenského olympijského výboru
Nadácia Slovenského olympijského výboru je nezisková organizácia založená Slovenským olympijským výborom dňa 27. 12. 2007. Na ministerstve vnútra bola zaregistrovaná 27. decembra 2007 (dátum vzniku). Nadácia sídli na Kukučínovej ulici 26 v Bratislave.
Ciele nadácie
Podpora rozvoja vrcholového športu, športu mládeže a športu pre všetkých. Podpora a vydávanie tlačovín zameraných na propagáciu olympizmu, zdravého spôsobu života, na realizáciu a ochranu ľudských práv, na ochranu a tvorbu životného prostredia. Podpora regionálnych športových aktivít a regionálnej spolupráce, výpomoc sociálne slabým športovcom, olympionikom a odkázaným skupinám obyvateľstva, podieľanie sa na humanitárnej činnosti.
Gurama drobnošupinatá
Gurama drobnošupinatá alebo ňuchavec drobnošupinatý (Trichogaster microlepis) je druh ryby z čeľade Osphronemidae.
Wysokie Mazowieckie
Wysokie Mazowieckie je mesto v Poľsku v Podleskom vojvodstve v okrese Powiat wysokomazowiecki v rovnomennej gmine.
Žije tu 9 275 obyvateľov (30. 6. 2007).
Placebo (skupina)
Dejiny
Skupina Placebo vznikla v dobe, keď mali Angličania celkom iné hudobné problémy ako zaoberať sa trojicou nováčikov, snažiacich sa odkrojiť si pre seba aspoň časť koláča zvaného popularita. Práve zúrila doba všemožných súbojov medzi Oasis, Blur a takisto Suede a na nejaké to spoznávanie prichádzajúcich nových tvárí akosi nezostával čas. Napriek tomu sa tejto neprehliadnuteľnej trojici podarilo vydobyť si už v tej dobe svoje miesto na výslní, na ktorom zostali doteraz.
1994 – 1997: Prvé kroky
Začiatky skupiny sa datujú do roku 1994, keď sa spevák skupiny Brian Molko stretol s jeho bývalým spolužiakom švédskym gitaristom a basgitaristom Stefanom Olsdalom na stanici londýnskeho metra v South Kensington. Neskôr sa stretli na koncerte v jednom z mnohých londýnskych klubov a rozhodli sa spolu založiť vlastnú skupinu. Na post bubeníka obsadila Angličana Stevena Hewitta, ktorý s nimi nahral prvé demá, ale plnoprávnym členom kapely sa stal až oveľa neskôr.
Peripatetizmus
Peripatetici (z gr. PERIPATEIN = chodiť okolo) = peripatetická škola žiaci a prívrženci Aristotela nazvaní takto podľa toho, že sa prechádzali popri stĺporadiach či stromoradiach (peripatos) Aristotelovho gymnasionu Lykeion. Medzi peripatetikmi sa pestoval záujem o prírodné vedy. Peripatetická škola jestvovala okolo 1000 rokov (do r. 529 n. l.) a bola najväčším strediskom antickej vedy.
Placebo (skupina)
1994 – 1997: Prvé kroky
Ich prvý singel Bruise Pristine vychádza v nezávislom vydavateľstve Fierca Panda v limitovanom náklade 1000 kusov, čo z neho v súčasnosti robí zberateľskú raritu. Skupina okamžite začína na vlastné náklady koncertovať v londýnskych kluboch. Za bicími však sedí Stefanov spolužiak Robert Schultzberg, pretože Hewitt bol v tej dobe na turné so svojou skupinou.
Peripatetizmus
Najznámejší peripatetici: Theofrastos z Eresu, Eudemos z Rodu, Aristoxenos, Dikaiarchos, Straton, Andronikos z Rodu, Alexander z Afrodízie.
Placebo (skupina)
1994 – 1997: Prvé kroky
Päťdesiatjeden týždňov od ich debutového koncertu podpisujú nahrávaciu zmluvu na album so spoločnosťou Hut Recrodings a ďalšie dva mesiace strávia nahrávaním piesní v Dubline a Londýne. Do vydania albumu sa na trhu objavia ešte ďalšie dva single – Come Home a  36 Degrees.
17. júla 1996 vychádza ich prvý eponymný album a je to naozaj veľmi vydarený debut. Produkcie sa ujal Brian Wood, ktorý mal už za sebou spoluprácu s Liz Phair, či kapelami Jesus Lizard a Veruca Salt. Spoločnými silami sa im podarilo dosiahnuť dosť pestrofarebný zvuk, čo bolo prioritou nahrávania. Občas je možné začuť analógové syntetizátory, alebo taktiež zvuky hračkárskych nástrojov.
V septembri roku 1996 vychádza ďalší singel s názvom Teenage Angst, ktorí svojimi hitovými ambíciami začína napĺňať predzvesť vychádzajúcej hviezdy. V čase prvých zábleskov popularity majú už Placebo za sebou niekoľko zaujímavých koncertných vystúpení. V roku 1995 absolvovali napríklad niekoľko koncertov s kapelami Ash, Whale a Bush. Oveľa významnejšie je však koncertovanie so živou hudobnou legendou Davidom Bowiem na jeho cestách po Európe. Ten sa stal ich veľkým priaznivcom a aj neskôr ich prizval na hosťovanie na jeho poslednom turné.
Ešte v septembri roku 1996 opúšťa pre pretrvávajúce nezhody skupinu bubeník Robert a na jeho miesto okamžite nastupuje už spomínaný Steve Hewitt a skupina vyráža na štvormesačné turné po trinástich krajinách.
Ako posledný singel z ich prvého albumu vychádza (opäť) pieseň Bruise Pristine v reedícii na Hut Records/Elevator Music.
1998 – 1999: Without You I’m Nothing
Pieseň Pure Morning vzchádza 3. augusta 1998 ako prvý singel z pripravovaného druhého albumu. Brian objasňuje význam skladby takto: „Pieseň je o takých chvíľach, keď začína deň, vychádza slnko a všetci sú pripravený stráviť ďalších pár hodín v práci. Ty si však na dne a cítiš sa psychicky narušený celým okolitým svetom. Jediné, čo v tej chvíli potrebuješ, je aby bol niekto pri tebe, objal ťa a pomohol ti znova zaspať.“
Ku skladbe bol natočený aj veľmi pôsobivý klip, kde Brian stojí na rímse vysokej budovy a rozhoduje sa, či má skočiť, alebo nie. Nakoniec skočí, ale jeho let sa zastaví a on ostane stáť na stene domu, rovnobežne so zemou. Singel zopakoval umiestnenie na 4. mieste v britskom singlovom rebríčku a prenikol aj do playlistov amerických rádií.
Ešte pred vydaním očakávaného druhého albumu sa na pultoch objaví ďalší singel s názvom You Don´t Care About Us, vydaný koncom septembra roku 1998.
Druhý album uzrel svetlo sveta 12. októbra 1998 a nesie názov Without You I’m Nothing. Album produkoval Steve Osbourne (okrem Pure Morning – produkcia: Phil Vinall). Album bol prijatý veľmi dobre a aj z kruhov kritikov vychádzali pozitívne ohlasy. Brian sa k nemu vyjadruje takto: ''„Na novej platni sme sa chceli dostať trocha dopredu a nesnažiť sa kopírovať náš starší album. To by bolo veľmi jednoduché a v konečnom dôsledku by ma to asi dosť nudilo. Veď prečo by sme vlastne mali využiť iba časť našich tvorivých schopností a neposunúť sa niekam ďalej? To by bolo dosť hlúpe, nie?“'' Všetky texty sú opäť z pera Briana Molko, ale hudba vznikala kolektívnou prácou celej trojice.
O ich úspechu svedčí aj fakt, že boli pozvaní na niekoľko koncertov megalomanského Popmart turné írskych U2 ako predkapela. Rovnakej úlohy sa zhostili aj na koncertoch Davida Bowieho.
V januári 1999 vychádza ich ďalší singel Every You Every Me, známy predovšetkým z filmu Veľmi nebezpečné známosti. Neskôr vystúpili v New Yorku, v Madison Square Garden, pri príležitosti Bowieho päťdesiatych narodenín.
Po Every You Every Me nasledujú ešte dva single – Without You I’m Nothing, ktorý bol nahratý spolu s Davidom Bowiem. Posledným singlom z albumu je skladba Burger Queen Français, ide vlastne o poslednú skladbu z ich druhého albumu, len vokály boli prespievané do francúzštiny. Singel bol vydaný v limitovanom množstve pre francúzsky a belgický trh.
2000 – 2001: Black Market Music
V lete 2000 sa po skoro ročnom odpočinku a nahrávaní nového albumu objavuje na pultoch hudobných predajní nový singel – Taste In Men, silne inšpirovaný zvukom americkej industriálnej kapely Nine Inch Nails.
Ešte pred vydaním ich tretieho albumu v septembri vydávajú ďalší singel Slave To The Wage. Molko o ňom hovorí: ''„Táto pieseň je o individualite, o bytí samým sebou, o viere vo vlastné sny a v to, že ich môžeme dosiahnuť. Odmena potom bude oveľa väčšia ako keď bude robiť to, čo vám prikážu rodičia. Nájdi si dobrú prácu, ožeň sa, maj 2,4 detí, 1,2 zlatej rybky, 3,6 auta. Pre mnoho ľudí je to synonymom osobného úspechu, ale mnoho ľudí dosiahnu určitý bod v svojom živote a pýtaju sa: „To je ono? Toto som chcel?““ ''
Ďalším singlom sa stáva skladba Special K. K skladbe je natočený aj futuristický videoklip, v ktorom sa zmenšený Brian vydáva do útrob ľudského tela. Britské hudobné stanice a rádia odmietajú pieseň hrať, pretože jej názov je totožný so slangovým označením drogy ketamín. Skupina vydáva singel ako EP, čím ho vlastne diskvalifikovala z možného umiestnenia v singlových rebríčkoch.
Britské média pokračujú v rozoberaní sexuálnej orientácie trojice (Molko je bisexuál, Olsdal homosexuál a Hewitt je heterosexuál.) a ich divokého životného štýlu, ktorý sa odzrkadlil v textoch niektorých piesní.
Kapela sa rozhodla ignorovať britský trh a ako posledný singel vydáva pieseň Black-Eyed. Singel je však dostupný iba v kontinentálnej európe a v Británii je považovaný za zberateľksý kus. V októbri 2001 skupina ukončila turné dvoma vypredanými večermi v londýnskej Brixton Academy. Potom sa skupina odobrala na zaslúžený odpočinok po niekoľkých rokoch neustáleho koncertovania.
Prestávku medzi tretím a štvrtým albumom si členovia vyplnili rôzne, Brian Molko trávil čas DJovaním v rôznych európskych kluboch. Okrem ineho poskytol vokály skupine Alpinestars pre ich singel Carbon Kid a hosťoval na albume Postions francúzskeho projektu Trash Palace. Naspieval pesničky The Metric System a duet s talianskou herečkou Asiou Argento „Je t’aime… moi non plus“.
2003 – 2005: Sleeping with Ghosts.
Koncom januára 2003 sa v rádiách a v televízii začal objavovať nový, v poradí už dvanásty singel skupiny – The Bitter End, ktorý sľuboval návrat k rockovému zvuku debutu. Ale nový album Sleeping with Ghosts mal diamtetrálne odlišný zvuk. Produkoval ho Jim Abbiss, známy najmä svojou spoluprácou s interpretmi pôsobiacimi v oblasti elektronickej hudby (napr. Björk, UNKLE, Sneaker Pimps a iní). Elektronika a niektoré experimenty však sklamali niektorých skalných fanúšikov, najmä tých, ktorí očakávali návrat ku gitarovejšiemu, surovejšiemu zvuku prvých platní.
Album sa vo Veľkej Británii predával dobre, ale väčší úspech zaznamenal na kontinente. Vo Francúzsku sa opäť vyšplhal na prvú priečku a v rebríčku zotrval takmer rok. Skupina vydala ďalšie tri single – This Picture, Special Needs a English Summer Rain.
Skupina absolovala svoje prvé koncertné vystúpenia v Mexiku, kde sa stali doslova najžiadanejšou skupinou od čias Beatles.
V októbri 2003 skupina natočila jeden z koncertov svojho vypredaného francúzskeho turné v parížskom Palais Omnisports de Bercy-Paris a na jar 2004 ho vydala na DVD pod názvom Soulmates Never Die: Live in Paris. DVD zaznamenalo veľký úspech a stalo sa vôbec najpredávanejším DVD nosičom vydavateľstva Virgin Records.
Nasledoval posledný singel, a to pieseň Protect Me From What I Want prespievaná vo francúzskom jazyku pod názvom Protège-moi. Skupina zverila natáčanie videoklipu škandalóznemu francúzskemu režisérovi – Gaspardovi Noému. Videoklip s pornografickým obsahom zkázali všetky francúzske televízie a nakoniec vyšiel v limitovanom množstve na nosičoch DVD s francúzskym hudobným časopisom Les Inrockuptibles.
Na jeseň 2004 skupina sa rozhodla obzrieť za desiatimi rokmi svojej kariéry a rozhodla sa vydať kolekciu všetkých svojich singlov na CD a DVD. 30. novembra 2004 vychádza Once More With Feeling: Singles 1995 – 2004. Kompilácia obsahuje všetkých 17 singlov skupiny a dve nové skladby – Twenty Years a I Do. Limitovaná edícia na dvoch CD diskoch obsahovala ďalších 10 obľúbených remixov kapely.
Na podporu predaja kompilácia skupina odohrala niekoľko koncertov, posledný z nich sa odohral vo vypredanej londýnskej Webley Aréne. Na koncerte spolu s kapelou vystúpil aj spevák legendárnej skupiny The Cure – Robert Smith.
Na jar 2005 skupina absolovala krátke turné po krajinách Južnej Ameriky. 2. júla 2005 Placebo vystúpili na koncerte Live 8 vo Versailles pri Paríži.
2006: Meds.
Album Meds vyšiel vo väčšine krajín 13. marca 2006, o 3 dni skôr vyšiel v Austrálii a na Novom Zélande. Nelegálne kópie sa dali stiahnuť na internete ešte pred oficiálnym vydaním, od 17. januára 2006. Prvým singlom z albumu sa na Britských ostrovoch stal "Because I Want You", vydaný 6. marca 2006. Prvým singlom v ostatných krajinách sa stal "Song to Say Goodbye", vydaný v ten istý deň. Druhým singlom z Meds bol "Infra-Red", vydaný 19. júna 2006. Tretím a posledným singlom sa stal "Meds". "Meds" sa v máji 2006 v USA dostal medzi 50 najhranejších pesničiek žánru alternatívny rock.
Album bol znova vydaný pod Virgin Records v USA v januári 2007 a obsahoval 3 extra pesničky ("Lazarus", "UNEEDMEMORETHANINEEDU" a "Running Up That Hill"), neobsahoval však pesničku "In the Cold Light of Morning" z pôvodného albumu.
2009: Battle for the Sun.
V januári 2009 Placebo potvrdili, že dokončili prácu na svojom doteraz poslednom albume a plánujú ho vydať v júni 2009. Tento album bol prvý na ktorom hral na bicích nový bubenník Steve Forrest. Album bol vydaný 8. júna 2009. Tento album obsahuje ich úspešné single ako " Battle for the Sun" alebo "For What it´s Worth"
Súčasní členovia
V roku 2009 je zloženie kapely nasledovné:
Pri živých vystúpeniach kapele vypomáhajú dvaja hudobníci:
Diskografia
Poznámka: Číslo v hranatej zátvorke udáva najvyššie umiestnenie v britskom rebríčku albumov/singlov.
Preteky mieru 1989
Preteky mieru 1989 boli cyklistické preteky, ktoré sa konali od 8. mája do 19. mája 1989. Štart bol vo Varšave a cieľ v Prahe. Preteky mali 12 etáp.
Tollent
Tollent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Úd (hudobný nástroj)
náhľad|Úd Úd ( úd, mn. č. a’wád ) je tradičný arabský strunový nástroj s hlbokou hruškovitou ozvučnou skriňou, krátkym krkom a bezpražcovým hmatníkom. Hlava je od krku charakteristicky odychýlená o 4590°. Úd je priamym predchodcom európskej lutny, ktorá sa odlišuje prítomnosťou pražcov na hmatníku.
Názov
V závislosti od systému transkripcie arabčiny, názov nástroja sa môže uvádzať aj ako ud, ʻud, oud, zriedkavo tiež út. Vo verzii s určitým členom al-úd alebo elaúd. V iných krajinách, kde sa nástroj používa, je to turecky ud alebo ut, grécky (úti), arménsky ուդ (ud, ut). V perzštine sa používa názov barbat, v somálčine kaban.
S expanziou umajjovského kalifátu v Andalúzii sa v 8. storočí úd dostal do Európy. Z formy názvu s určitým členom (al-úd) vznikol španielsky názov pre lutnu laúd, francúzsky luth, nemecký Laute, taliansky liuto, holandský luit či anglický lute.
Ladenie
Úd má najčastejšie 12 strún, ktoré sú zoskupené po dve do šiestich párov (6×2). Alternatívne môže mať 5×2 alebo 7×2 strún. Existujú rôzne spôsoby ladenia:
Paulhac-en-Margeride
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
DocBook
DocBook je značkovací jazyk pôvodne určený na tvorbu technickej dokumentácie, ale možno ho použiť aj na tvorbu iných dokumentov. Udržiava ho a štandardizuje technická komisia DocBook v rámci OASIS.
DocBook má verzie SGML a XML. Pôvodne vzniklo ako aplikácia SGML, ale neskôr sa pridala aj ekvivalentná aplikácia XML, ktorá sa dnes už používa častejšie. (Aplikácia XML vznikla zároveň s verziou 4 aplikácie SGML, má rovnaké číslovanie verzií.)
V minulosti využívala DocBook najmä komunita open source. Príkladom použitia je Linux Documentation Project, referencie API GNOME a GTK+, a dokumentácia jadra Linuxu. V posledných rokoch sa však rozšíril a čoraz viac organizácií používa DocBook na dokumentovanie všetkého svojho softvéru. Na základe DocBook XML vzniklo aj niekoľko komerčných dokumentačných nástrojov.
Norman Walsh a vývojový tím DocBook Open Repository udržiavajú množinu štýlov DSSSL a XSL na generovanie výstupov vo formátoch HTML, FO/PDF, RTF, manuálových stránok a HTML Help. Walsh je aj hlavným autorom knihy DocBook: The Definitive Guide, oficiálnej dokumentácie jazyka DocBook. Táto kniha je dostupná pod licenciou GNU FDL a v tlačenej podobe.
V skratke o čo ide
Zjednodušene povedané (ako bude vidieť na nasledujúcom príklade), pri písaní dokumentu sa pisateľ vôbec nestará, ba dokonca ani nemôže, ako bude výsledný dokument typograficky vyzerať. Pri písaní ho zaujíma iba logická stavba dokumentu. Výsledný formát sa získava pri transformácii, pri ktorej sa podľa určenej formy prekladajú štruktúry z DocBook-u do výsledného formátu (napr.: PDF, manual page, HTML, TeX, ...).
Príklad
<book id="kniha1"> <title>Jednoduchá kniha</title> <chapter id="kapitola1"> <title>Kapitola 1</title> <para>Čaute všetci!</para> <para> Čo takto ešte jeden odsek? Ako bude asi odsadený? Netrápime sa, to bude riešiť procesor  rieši preklad xml DocBook dokumentu do iných formátov, ako PDF a podobne. </para> V predchadzajucom odseku je slovo procesor "otagované" pre odloženie do slovníku a zároveň je k nemu pridelená i poznámka pod čiarou. Klasický preklad na PDF ho štandardne označí indexom a vysvetľujúci text vloží pod čiaru. </chapter> </book>
Borée
Borée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Borée má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mária Anna Španielska (1606 – 1646)
Mária Anna Španielska (* 18. august 1606 – † 13. máj 1646) bola španielska infantka, najmladšia dcéra španielskeho kráľa Filipa III. a jeho manželky Margaréty Habsburskej. Ako manželka panovníka Ferdinanda III. sa stala rímskonemeckou cisárovnou a českou a uhorskou kráľovnou.
Život
Mária Anna bola mladšou sestrou španielskeho, portugalského, neapolského a sicílskeho kráľa Filipa IV. a sestrou kráľovny Anny Habsburskej, manželky francúzskeho a navarrského kráľa Ľudovíta XIII.
Na začiatku roku 1620 uvažoval anglický kráľ Jakub I. o tom, že by sa Mária Anna mohla stať manželkou jeho syna a dediča trónu, budúceho anglického a škótskeho kráľa Karola I. Princ Karol navštívil Madrid, kde sa stretol aj so svojou možnou budúcou manželkou Máriou Annou. Rokovania o sobáši však stroskotali na otázke vierovyznania; Mária Anna sa nechcela vydať za protestanta a Karol tiež odmietol konvertovať na katolícku vieru.
Nakoniec bola Mária Anna v roku 1626 zasnúbená so svojím prvostupňovým bratrancom, budúcim kráľom Ferdinandom III. Do Rakúska cestovala cez Taliansko a cesta bola veľmi nebezpečná a dlhá (trvala 14 mesiacov), pretože Európa sa v tom období zmietala v tridsaťročnej vojne a mnohé mestá boli poznačené morovými epidémiami. Svadba sa konala v roku 1631 a oslavy trvali vo Viedni celý mesiac.
Mária Anna bola počas svojho života aj politicky aktívna; počas manželovej neprítomnosti pôsobila ako jeho zástupkyňa a regentka. V roku 1637 ju v Regensburgu korunovali za nemeckú kráľovnú a o rok neskôr, 14. februára 1638, bola v Dóme sv. Martina korunovaná aj za uhorskú kráľovnú.
Smrť
Počas tridsaťročnej vojny sa kráľovná rodina musela urýchlene presťahovať do Linzu, kde Mária Anna zomrela vo vysokom štádiu tehotenstva, pravdepodobne na následky otravy. Dieťa, dcéra Mária, po pôrode cisárskym rezom ešte chvíľku žila, no krátko na to zomrela. Sú pochované v spoločnej rakve v kapucínskej krypte vo Viedni.
Potomkovia
Mária Anna mala spolu s manželom 6 detí:
Libor Hudáček
Libor Hudáček (* 7. september 1990, Levoča) je slovenský hokejový útočník. Jeho starší brat Július je hokejový brankár.
Klubový hokej
Pred sezónou 2015/2016 podpísal dvojročnú zmluvu so švédskym klubom Örebro HK. 12. februára 2018 rozviazal zmluvu s týmto klubom a dohodol sa na spolupráci s Färjestadom do konca aktuálnej sezóny. Nasledujúce dve sezóny pôsobil v Česku, kde hrával za Bílí Tygři Liberec. S klubom sa stal vice-majstrom Česka a najproduktívnejším zahraničným hráčom v sezóne 2019/2020. Následne podpísal zmluvu s účastníkom KHL Neftechimik Nižnekamsk. Potom, čo klub nepostúpil do vyraďovacej časti, dostal Hudáček možnosť hrať vo švajčiarsku za HC Lausanne, avšak v štvrtom zápase si zlomil nohu. Začiatok ďalšej sezóny mu v Nižnekamsku nevyšiel, po jedenástich zápasoch tu ukončil svoje pôsobenie. Následne podpísal zmluvu so švajčiarskym klubom HC Lugano, kde aj napriek produktívnemu debutu už po dvoch mesiacoch skončil a stal sa hráčom klubu KHL CHK Dynama-Minsk.
1. augusta 2022 podpísal zmluvu s českým klubom HC Oceláři Třinec.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral zápasy do 18 a do 20 rokov. Bol členom strieborného tímu na MS 2012.
Garapan
Garapan je najväčšie sídlo, hlavné mesto a centrum turistického ruchu na ostrove Saipan, ktorý je súčasťou amerického pridruženého štátu Severné Mariány v súostroví Mariány v západnej časti Tichého oceánu.
Má rozlohu zhruba 2,40 km² a žije tu 5 525 obyvateľov (odhad 2020).
História
História mesta sa začína španielskym koloniálnym obdobím, keď  boli ľudia Chamorro (miestne obyvateľstvo), dočastne ubytovaní na mieste dnešneho Garapanu, pred ich násilným presunom na Guam. Nútený presun ľudí Chamorros na Guam bol ukončený v roku 1749 a ostrov Saipan bol označený ako neobývaný.
Názov osady Garapan je odvodený od refaluwaschského (karolínskeho) mena Arabwal (Gharabwan), pomenované podľa viniča so srdcovitými listami, ktorý na tamojšej pláži našla skupina zo Satawalu, ktorá sa sem prišla usadiť okolo roku 1815.
Dedinu si vybralo Japonské impérium, v roku 1920 keď získalo mandát na južné moria od Spoločnosti národov, ako hlavné mesto Mariánskych ostrovov.
Za vlády Nanyo Kohatsu Kabushiki Kaisha sa mesto rýchlo rozvinulo. Vznikla škola, nemocnica, súdna budova, banka, mieste noviny, kino a mnohé iné verejné budovy.
V polovici 30. rokov 20. storočia mal Garapan približne 14 000 obyvateľov, väčšinou Japoncov a etnických Kórejčanov, Taiwancov a Okinawanov, a bol prezývaný „Tokio južných morí“. Táto prosperita, však trvala iba do roku 1944, keď bol Garapan v bitke pri Saipane úplne zničený. stred|náhľad|228x228bod|Garapan počas japonskej éry Tí, ktorí bitku prežili, boli po kapitulácii Japonska násilne repatriovaní na japonské ostrovy a ruiny Garapanu zostali neobývané až do konca 60. a 70. rokov 20. storočia, kedy bola oblasť prestavaná na veľké rezortné hotely a byty určené pre turistický rozvoj.
Niektoré z mála zostávajúcich štruktúr z japonského obdobia, ako napríklad nemocnica Nan'yo-cho Saipan, sú zachované v národnom registri historických miest. V súčasnosti je obec, ako aj Severné Mariány súčasťou zámorských území Spojených štátov amerických, vďaka čomu sú skutočne dôležité v každej sfére.
Solar and Heliospheric Observatory
Solar and Heliospheric Observatory (slnečné a heliosférické observatórium alebo SOHO) je kozmická sonda vypustená 2. decembra 1995 určená na štúdium Slnka, ktorá začala svoju činnosť v máji 1996. Je to spoločný projekt Európskej vesmírnej agentúry (ESA) a NASA. Pôvodne bola plánovaná ako dvojročná misia, ale pracuje už vyše 19 rokov. Okrem vedeckej misie je SOHO hlavným zdrojom dát o Slnku na predpoveď vesmírneho počasia.
Konštrukcia sondy
Sondu postavila britská spoločnosť Matra Marconi Space v spolupráci s firmami v 14 európskych krajinách, prevádzkovateľom je Európska vesmírna agentúra. Telo sondy má rozmery 4,3 × 2,7 ×, rozstup roztiahnutých slnečných panelov je. Pri štarte sonda vážila, hmotnosť na obežnej dráhe je.
SOHO je trojosovo stabilizovaná sonda, ktorá sa skladá z dvoch základných častí:
Prístrojové vybavenie
Na sonde je umiestnených dvanásť sád prístrojov:
Obežná dráha
SOHO obieha okolo Slnka po kruhovej dráhe. Nachádza sa v bode, kde slnečná gravitácia spolu so zemskou dovoľujú sonde mať zhodnú obežnú periódu okolo Slnka ako má Zem (libračný bod L1). Libračný bod L1 leží 1,5 milióna kilometrov od Zeme smerom k Slnku.
Aj keď sa uvádza, že sonda SOHO je umiestnená v bode L1, nie je toto tvrdenie presné. Umiestnenie sondy priamo do bodu L1 by prinieslo niektoré nevýhody. Rádiový signál by bol pri komunikácií so Zemou rušený interferenciami zo Slnka a obežná dráha by nebola stabilná. Sonda sa teda pohybuje v rovine kolmej na spojnicu Slnko – Zem, ktorá prechádza bodom L1. Obieha bod L1 po eliptickej dráhe so stredom v L1, libračný bod obehne raz za šesť mesiacov. Tým je zabezpečená kvalitná komunikácia so Zemou po celý rok.
Komunikácia so Zemou
Pri bežnej činnosti pri prenose fotografií a ďalších dát komunikuje sonda so sieťou NASA Deep Space Network rýchlosťou 200 kbit/s. Dáta zo sondy slúžia na určenie predpovedí slnečných erupcií, ktoré by mohli ovplyvniť činnosť elektrických rozvodov a satelitov a umožňujú tak chrániť prístroje pred poškodením.
Veľký Choč
Veľký Choč je najvyšší vrch v Chočských vrchoch na Slovensku. Z vrcholu Veľkého Choča je kruhový výhľad.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti Chočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Choč. Samotný vrchol leží v katastri obce Vyšný Kubín, no popod vrchol vedie hranica okresov Dolný Kubín a Ružomberok. Pod vrchol tak zasahujú aj katastrálne územia obcí Valaská Dubová, Jasenová a Lúčky.
Solar and Heliospheric Observatory
Komunikácia so Zemou
V roku 2003 ESA oznámila poruchu na krokovom motore vysokoziskovej antény, ktorého činnosť je nevyhnutná pre správne zameranie antény na Zem a zabezpečenie prenosu dát vysokou rýchlosťou. Kvôli tejto poruche sa predpokladali výpadky v prenose dát zo sondy trvajúce dva až tri týždne každé tri mesiace. Technikom sa podarilo problém vyriešiť využitím nízkoziskovej všesmerovej antény, na ktorú sa pri výpadku prepína prenos dát. Zároveň sa k ochrane pred stratou dát využíva ukladanie do pamäťového zariadenia na sonde ( – SSR).
Priebeh misie
thumb|Štart sondy SOHO pomocou rakety Atlas IIAS
Štart, dosiahnutie obežnej dráhy
Observatórium SOHO odštartovalo do vesmíru 2. decembra 1995 o 8:08 UTC z Cape Canaveral Air Force Station pomocou nosnej rakety Atlas IIAS. Po dosiahnutí obežnej dráhy bola sonda navedená do oblasti libračného bodu L1 približne 1,5 milióna km od Zeme smerom k Slnku. V apríli 1996 bola zahájená základná dvojročná misia sondy.
Veľký Choč
Charakteristika
Jeho jedinečná podoba a poloha medzi hlavnými slovenskými pohoriami zaujala mnohých literátov, ktorí sa vo svojich básnických či prozaických dielach inšpirovali práve týmto jedinečným prírodným úkazom. Naši poprední maliari a fotografi zvečnili krásu prírody Choča zo všetkých strán a ročných období. Choč má množstvo fanúšikov aj medzi pospolitými turistami, ktorí sa opakovane vracajú pokochať sa prírodou, ktorá nikdy nie je rovnaká. Choč bol v minulosti a stále je predmetom štúdia botanikov, zoológov, geológov, ale aj jaskyniarov a ekológov. Historici historizujú o jeho úlohe pri osídľovaní tohto kraja, etnológovia zbierajú povesti, folkloristi zachraňujú zvyšky ľudovej umeleckej tvorby obyvateľov dedín spod Choča.
Solar and Heliospheric Observatory
Strata spojenia so sondou
Dňa 24. júna 1998 vykonávali technici sa sondou rutinné manévre a kalibráciu gyroskopov. Operácie prebiehali do 23:16 UTC, keď naraz sonda stratila zameranie na Slnko. Počítač, ktorý sondu riadi sa prepol do bezpečnostného módu ( – ESR), pri ktorom sa snažil dostať SOHO do správnej polohy. Technikom sa podarilo nasmerovať sondu na Slnko, ale 25. júna o 02:35 UTC sonda prešla do bezpečnostného módu znovu. Po pokusoch pozemného strediska získať nad sondou kontrolu sa sonda o 04:38 UTC úplne odmlčala a kontakt so sondou SOHO bol stratený. Slnečné observatórium sa dostalo do nekontrolovanej rotácie, solárne panely neboli schopné dodávať elektrickú energiu pre napájanie prístrojov.
Tím expertov ESA bol okamžite odoslaný do Spojených štátov, aby sa pokúsil priamo z riadiaceho strediska letu získať opäť kontrolu nad sondou, tá sa však neozývala. 23. júla sa technici rádioteleskopom observatória Arecibo a anténami siete Deep Space Network (DSN) pokúsili zistiť polohu sondy pomocou radaru. Sonda SOHO bola nájdená v blízkosti predpokladanej pozície. Prístroje, ktoré zvyčajne smerujú smerom k Slnku, boli natočené na bok a sonda rotovala rýchlosťou 1 otáčka za minútu. 3. augusta prijali antény siete DSN monitorovací rádiový signál zo sondy, prvýkrát od 25. júna. Riadiace stredisko sa pokúsilo odoslať do palubného počítača sondy sekvenciu príkazov. Po niekoľkých dňoch nabíjania palubných batérií sa podarilo 8. augusta stiahnuť telemetrické dáta o stave sondy.
Veľký Choč
Charakteristika
Masív patrí do rozsiahlej národnej prírodnej rezervácie Choč, ktorej súčasťou sú susedné vrcholy Predný Choč, Malý Choč, Stredný Choč a Zadný Choč.
Solar and Heliospheric Observatory
Strata spojenia so sondou
Riadiaci tím začal riešiť, ako najlepšie využiť veľmi obmedzené množstvo elektrickej energie. Keďže zmrzlo palivo (hydrazín) v nádržiach, 12. augusta sa začalo jeho rozmrazovanie. Potom bolo rozmrazené palivové potrubie a motory. Pomocou nich bola 16. septembra sonda preorientovaná do správnej polohy s čelnou časťou proti Slnku. Po týždni ďalších opráv a úprave obežnej dráhy prešla sonda 24. septembra 1998 o 19:52 UTC do normálneho operačného režimu. Nasledovalo oživovanie a testy jednotlivých prístrojov, ktoré začalo oživením prístroja SUMER 5. októbra a bolo ukončené 24. októbra 1998 zariadením CELIAS.
Veľký Choč
Výhľady
Veľký Choč je obľúbeným cieľom turistov, poskytujúci ďaleké výhľady. Vďaka značnej nadmorskej výške a polohe poskytuje výhľad na okolité pohoria, no nezriedka dovidieť až do Poľska a na Moravu. Mimo chočských vrcholov je veľmi dobre vidieť blízku Malú Fatru, Oravskú Maguru, Oravské Beskydy, Západné Tatry, Nízke Tatry a severnú časť Veľkej Fatry.
Prístup
Veľký Choč je prístupný po štyroch chodníkoch:
Najkrajší výstup je z Lúčok alebo Vyšného Kubína, pri ktorých sa turistom naskytajú krásne výhľady.
Solar and Heliospheric Observatory
Objavy komét
Predpokladá sa, že väčšina z objavených kometárnych jadier sú fragmenty z pôvodnej veľkej kométy, ktorá sa dostala príliš blízko k Slnku a slapové sily ju roztrhali. Tieto fragmenty patria do Kreutzovej rodiny komét.
Germáni
[[Súbor:Germanic tribes (750BC-1AD).png|thumb|Expanzia Germánov medzi rokmi 750 pred Kr. a 100
]] Germáni sú príslušníci indoeurópskej skupiny kmeňov sídliacich v severnej, západnej a strednej Európe. Spomedzi týchto kmeňov sa sformovali dnešní Angličania, Flámi, Holanďania, Nemci, Islanďania, Faerčania, Nóri, Dáni a Švédi. Výrazom Germáni, ktorý pochádza z keltčiny sa označujú jazykovo príbuzné staroveké kmene doložené od železnej doby (od 6. storočia pred Kr.) na severe strednej Európy a v Škandinávii.
V dobe rímskych výbojov (1. storočie pred Kr.) sa zaoberali chovom dobytka, poľnohospodárstvom a lovom.
Do polovice 1. storočia pred Kr. sa postupne presunuli na rieku Vislu, horný tok Labe, Dunaja a Rýna. Tu narazili na Keltov a na hranice Rímskej ríše.
Počas sťahovania národov vytvárali na území Západorímskej ríše od 5. storočia barbarské štáty, z ktorých najvýznamnejším sa stala Franská ríša.
Jana Preissová
Jana Preissová, rodená Jana Drchalová, (* 7. február 1948, Plzeň) je česká herečka.
Životopis
Narodila sa v Plzni. Roku 1970 vyštudovala herectvo na pražskej DAMU. Potom pôsobila 20 rokov v Divadle Na zábradlí v Prahe (1970-1990), kde si zahrala napr. Mášu v Troch sestrách, alebo Elviru v Donovi Juanovi. V roku 1990 sa stala členkou činohry Národného divadla v Prahe. Objavila sa v hrách Komédia omylov ako Emilia, Mária Stuartová ako Mária Stuartová, Eldorado ako Gréta, či Cymbeline ako kráľovná. Vyučovala niekoľko rokov na pražskom konzervatóriu, kde medzi jej žiakov patrili napríklad Kateřina Winterová, alebo Zuzana Vejvodová.
Venuje sa tiež dabingu, (v rokoch 1995 a 1998 jej boli udelené Ceny Františka Filipovského), vystupuje v televíznych inscenáciách a filmoch.