cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lockheed F-104 Starfighter
Vznik a vývoj
Firma Lockheed začala s vývojom stroja, ktorý by dosahoval maximálnu rýchlosť 2 Machy a dostup 15 000 m v roku 1952. V marci 1953 si letectvo objednalo dva prototypy. Jednalo sa o stroj veľmi aerodynamického tvaru, ktorý súčasníci prirovnávali k strele s krátkymi krídlami a chvostovými plochami tvaru T. Prvý stroj, XF-104, vzlietol 4. marca 1954, no stroje s motormi Wright J65-W-6 nedokázali prekonať hranicu 2 Machy. Neskôr boli nahradené výkonnejšími General Electric J79-GE-3 s maximálnym ťahom 64,68 kN. Stroj YF-104A v roku 1955 dosiahol viacero svetových rekordov: výškový rekord 27 830 m (7. mája 1955) a rýchlostný rekord 2 259,341 km/h (16. mája 1955). V tej dobe to bolo po prvýkrát, čo oba rekordy držal jeden a ten istý typ stroja. Prvé dodávky strojov F-104A sa začali v roku 1955. Na koncoch malých krídel nových lietadiel mohli byť umiestnené riadené strely AIM-9 Sidewinder alebo prídavné nádrže, ktoré však nešlo počas letu odhodiť. Onedlho po zavedení verzie A došlo k odstráneniu nesených kanónov M61 Vulcan, čo sa neskôr ukázalo ako chyba. Následne sa začali vyrábať aj dvojmiestne F-104B. Existovala i prieskumná verzia RF-104A.
Pre taktické účely vrátane podpory pozemných vojsk bola vyvinutá verzia C (jednomiestna) a D (dvojmiestna). Stroje verzie D sa exportovali do Japonska a Kanady. Verzia F-104F bola cvičná, navrhnutá pre západonemeckú Luftwaffe, ktorá následne zakúpila jednomiestne stroje verzie G. Táto verzia bola exportovaná aj do Japonska a neskôr sa vyrábali licenčne v konzorciu Nemecka, Talianska, Belgicka a Holandska. Verzia G, ktorá bola takto vyrábaná, sa vyznačovala oproti predošlým verziám hlavne pevnejším drakom, ktorý bol predtým dôvodom častých nehôd strojov. Boli inštalované vztlakové klapky s ovievaním a sklopná nábežná hrana krídla. Stroje mali motor General Electric J79-GE-11A a niesli opäť kanón M61 Vulcan.
Poslednou verziou bola F-104S vyrábaná v taliansku firmou Fiat, posledné stroje tejto verzie po modernizácii slúžili v talianskom letectve až do roku 2004.
Používatelia
thumb|Používatelia lietadiel F-104 Starfighter
Vojenskí
thumb|F-104G Starfighter v službách [[Belgické vzdušné sily|belgických vzdušných síl, 1983]] thumb|F-104J [[Japonské vzdušné sily sebaobrany|Japonských vzdušných síl sebaobrany]] thumb|[[Canadair CF-104 Starfighter|CF-104 Starfighter Kanadského kráľovského letectva počas letu, 1964]] thumb|Letový záber lietadiel F-104G Starfighter [[Luftwaffe (Bundeswehr)|Luftwaffe, 1965]]
Belgicko Čínska republika Dánsko Grécko Holandsko Japonsko Jordánsko Kanada Nemecko Nórsko Pakistan Spojené štáty 22px|border Španielsko Taliansko Turecko
Civilní
Spojené štáty
Exponáty na území Slovenska
thumb|[[Aeritalia F-104S Starfighter|F-104S-ASA/M Starfighter talianskych vzdušných síl vystavený v Múzeu letectva Košice]]
Jeden Aeritalia F-104S-ASA/M Starfighter talianskeho letectva je vystavený v Múzeu letectva Košice (pobočke Slovenského technického múzea v Košiciach). Slúžil v 5. stíhacom krídle Giuseppe Cenni so základňou v meste Cervia. Vyradený zo služby v talianskych vzdušných silách a následne darovaný Múzeu letectva v Košiciach v roku 2004.
Technický popis
F-104G je jednomiestny jednomotorový viacúčelový stredoplošník s nezvyčajne krátkym lichobežníkovým krídlom a chvostovými plochami v tvare T.
Krídlo s dvoma nosníkmi vytvára ako celok tuhú torznú skriňu, ktorá je prichytená k trupu v piatich bodoch. Krídlo s negatívnym vzopätím -10° má hrúbku nadzvukového profilu 3,36% štíhlosť 2,45. Poťah hornej a spodnej časti tvorí jeden panel s hrúbkou 6,3 mm pri koreni a 3,2 mm na špičke krídla. Na prednej hrane krídla sú v pianovom závese elektricky ovládané klapky s celkovou plochou 1,50 m². V neutrálnej polohe sú sklopené -2°, pri vzlete a zátačkách -15°, na pristátie sa vyklápajú na -30°. Elektricky ovládané vztlakové klapky na odtokovej hrane s plochou 2,11 m² sa sklápajú pri vzlete na -15°, pri pristátí na -45°. Hneď ako presiahne uhol vyklopenia -15°, sú klapky ovievané vzduchom od kompresoru cez 55 otvorov. Krídelká s plochou 0,85 m² sa ovládajú servoriadením systému Bertea. Krídlo má šípovitosť 18° 6′ v 25% hĺbky.
Trup je celokovová škrupina, ktorá obsahuje v zadnej časti hydraulicky ovládané brzdiace štíty s plochou 0,77 m². Kýl v spodnej časti trupu má plochu 0,55 m².
Pristávacie zariadenie tvorí dopredu zatiahnuteľný predný podvozok (u lietadiel TF-104G sa predný podvozok zaťahuje dozadu) s kolesom s rozmermi 457 × 140 mm a hlavný podvozok s kolesami s rozmermi 660 × 203 mm. Pneumatiky Goodrich Typ VIII hlavného podvozku sa plnia tlakom 1,62 kPa (12,16 kg/km²), hydraulické diskové brzdy Bendix doplňuje protišmykové zariadenie Goodyear. Hlavný podvozok sa zaťahuje dovnútra trupu dopredu. Tlmiče H. M. Loud sú patentom Dowty. Rozchod je 2,71 m a rázvor 4,59 m.
Motorová skupina: Turbokompresorový motor J79-GE-11A je vybavený 17-stupňovým axiálnym kompresorom a 3-stupňovou axiálnou turbínou. Desať plameňcov spaľovacej komory uzatvára kruhový plášť. Komora prídavného spaľovania je zakončená výstupnou tryskou s plynule meniteľným prierezom. Suchá hmotnosť motora je 1 619 kg pri dĺžke 5 283 mm a max. priemere 973 mm. Palivový systém je pretlakový, pozostáva zo skupiny piatich trupových nádrží s celkovým obsahom 3 392 litrov a pri diaľkových preletoch ešte z nádrže s obsahom 462 litrov, ktorá sa upevňuje na miesto vymontovaného kanónu a jeho príslušenstva. Na konce krídel sa zavesujú prídavné nádrže po 645 litrov, zatiaľ čo dve prídavné nádrže pod krídlami pojmú po 740 litrov paliva JP-4 alebo JP-5. Olejová inštalácia pracuje s 15 litrami oleja.
Systémy: Zariadenie Airesearch udržuje vo vetranej a vykurovanej kabíne v závislosti od výšky letu pretlak 0,046 kPa. Dva nezávislé hydraulické systémy pracujú tlakom 27,99 kPa. Systém číslo 1 ovláda jednu polovicu stabilizátora, smerovku, krídelká cez tlakový valec servoriadenie a silové prvky autopilota. Systém číslo dva ovláda druhú polovicu stabilizátora, smerovku, krídelká, podvozok, brzdy, brzdiace štíty, riadenie kolesa predného podvozku a hydraulický motor generátora jednosmerného prúdu. Pri vysadení motora J79-GE-11A sa z boku trupu vysúva náporová turbína poháňajúca núdzové hydraulické čerpadlo a núdzovo aj elektrický generátor so 4,5 kVA na 115/200 V. Elektrická sieť je napájaná dvoma generátormi na striedavý prúd po 20 kVA na 115/200 V a jedným generátorom na striedavý prúd s 2,5 kVA na 115/200 V.
Výzbroj tvorí šesťhlavňový rotačný kanón M61 Vulcan kalibru 20 mm so zásobou 725 nábojov. Na univerzálnom trupovom závesníku a dvoch podkrídlových závesníkoch môže byť zavesená rôznorodá výzbroj do celkovej hmotnosti 1 813 kg. Dve riadené strely AIM-9 Sidewinder na koncoch krídel a dve ďalšie strely Sidewinder na špeciálnych závesníkoch pod trupom zvyšujú celkovú hmotnosť výzbroje na 2 203 kg. Bombardovacia výzbroj môže byť skombinovaná z trinástich druhov bômb od hmotnosti 99,7 kg do hmotnosti 907 kg a z ďalších druhov výzbroje ako kontajnerov LAU-3 a LAU-10 s neriadenými raketami kalibru 70 mm, mín MLU-10B, kontajnerov s elektronickou a inou špeciálnou výzbrojou. Medzi raketovú výzbroj patria aj riadené protizemné a protilodné raketové strely AGM-12 Bullpup, Nord A.S.20, Nord A.S.30 a Kormoran.
Technické údaje
vpravo|400px
Výkony
thumb|right|Kokpit lietadla F-104
Vysokotaviaci kov
Vysokotaviaci kov je kov s vysokou teplotou tavenia. Počas tavenia je potrebná jeho ochrana pred účinkami atmosféry.
Zoznam vysokotaviacich kovov
Kovy s najvyššími teplotami tavenia sú zoradené v tabuľke.
Využitie
Tieto materiály sa uplatňujú v oblastiach s náročnými podmienkami ako sú napríklad: raketový priemysel, letecký priemysel, chemický priemysel alebo atómová energetika. Zároveň sú základnými komponentmi pre: žiaruvzdorné zliatiny, žiarupevné zliatiny alebo spekané karbidy.
Vít Hejný
Vít Hejný (* 6. jún 1904, Litovel – † 26. máj 1977, Martin) bol slovenský pedagóg a matematik českého pôvodu.
Bol manželom slovenskej herečky Nadi Hejnej a otcom matematika a didaktika matematiky Milana Hejného.
Narodil sa 6. júna 1904 na Morave v Litovli. Pochádzal z rodiny nižšieho úradníka bernej správy Jozefa Hejného a Marie, rodenej Hofmannovej. Jeho súrodencami bol o rok starší brat Ladislavom a o rok mladšia sestra Marie. Keď mal dva roky, rodina si osvojila chudobné dieťa z ulice (Vlastu). Po absolvovaní reálneho gymnázia v Litovli (zmaturoval 18. júna 1923) pôsobil ako pomocný učiteľ v Národnej škole v Bouzove. Potom študoval Vysokú školu obchodnú v Prahe. Po dvoch akademických rokoch prerušil štúdium bankovníctva a v októbri 1926 nastúpil na základnú vojenskú prezenčnú službu do školy záložných dôstojníkov pechoty v Olomouci. Po návrate z vojenskej služby vykonal 14. júna 1928 prvú všeobecnú štátnu skúšku.
Od roku 1929 začal pôsobiť ako profesor obchodnej akadémie v Martine. Bol jedným z popredných budovateľov tejto školy založenej už v roku 1885. Okrem pedagogickej práce na škole sa intenzívne venoval aj mimoškolskej činnosti – organizovaniu kultúrneho života v Martine. 14. júla 1930 sa oženil s Naďou Pietorovou. Po vzniku Slovenského štátu 14. marca 1939 sa na Slovensku organizovali aj protičeské kampane. Hejný bol potom aj za za svoje protifašistické postoje preložený v roku 1942 z Martina na Obchodnú akadémiu do Nitry, kde musel dochádzať.
Zúčastnil sa ako dôstojník v druhej paradesantnej brigáde Slovenského národného povstania. Za účasť v SNP bol prepustený zo (štátnej) služby a v neprítomnosti odsúdený na smrť. Do oslobodenia Martina 11. apríla 1945 sa skrýval. Jeho brat Ladislav zomrel v koncentračnom tábore v Mauthausene v roku 1942. Je držiteľom rádu Slovenského národného povstania II. triedy.
V roku 1945 odišiel (aj s rodinou) pracovať do Prahy na Ministerstvo školstva a osvety. V roku 1948 v súvislosti s reorganizáciou Ministerstva bol preložený na Obchodnú akadémiu v Prahe I, no na vlastnú žiadosť mu bolo umožnené vrátiť sa na Obchodnú akadémiu do Martina, kde pôsobil až do smrti. Okrem sústavnej pedagogickej práce sa venoval prednáškovej činnosti pre pedagógov a rodičov, prednáša psychológiu a psychologické problémy vyučovania matematiky, o ktoré bol mimoriadny záujem aj v Bratislave, v Nitre a v Košiciach. Jeho prednášky, pri ktorých využíval svoje dlhoročné pedagogické skúsenosti a bohaté vedomosti z oblasti psychológie, mali neopísateľnú atmosféru medzi prednášajúcim a poslucháčmi, o ktorých samozrejme nemal núdzu. Zorganizoval množstvo zaujímavých seminárov, na ktorých sa študovali psychologické problémy vyučovania matematiky. Tieto semináre viedol v Bratislave i v Košiciach.
Zomrel 26. mája 1977 v Martine.
Azerbajdžan
Azerbajdžan, dlhý tvar Azerbajdžanská republika, je kaukazský štát, kedysi zväzová republika ZSSR. Na severe susedí s Gruzínskom (322 km) a Ruskom (284 km), na juhu s Iránom (611 km), na západe s Arménskom (787 km) a enklávou Nachičevan s Tureckom (9 km).
Prírodné podmienky
Obmýva ho Kaspické more. Zo severu je ohraničený pásmami Kaukazu (najvyšší vrch Bazardüzü - 4 466 m n. m.). , na juhovýchode krajiny sa dvíhajú pásma Malého Kaukazu a Arménskej vysočiny. Stred krajiny vypĺňa Kursko-arakská nížina, rozdelená riekami Kura a Araks. Prevažná časť krajiny má suché subtropické podnebie. Pohoria majú vlhkejšie avšak tiež subtropické podnebie. Najvýznamnejším nerastným bohatstvom krajiny sú ložiská ropy a plynu na Apšeronskom polostrove. Význam majú aj železné rudy a alunity (zdroje hliníka).
Hospodárstvo
left|thumb|Baku Je to krajina bohatá na nerastné suroviny - mangán, železo, meď. Počas sovietskej éry vzrástol aj význam ťažby alunitu, minerálu bohatého na hliník, pretože Sovietsky zväz nemal dostatok bauxitu. Významný závod spracúvajúci alunit sa nachádza v azerbajdžanskom meste Zaglik. Už od staroveku sú využívané ložiská ropy v okolí Baku, neskôr boli objavené ďalšie ložiská ropy i v Kaspickom mori. Na úpätiach pohorí a v dolinách riek sa pestujú rôzne poľnohospodárske plodiny, najmä bavlník, obilniny, ryža, ovocie, čaj a tabak. Porasty pohorí vytvárajú zas vhodné podmienky na chov hovädzieho dobytka, kôz a oviec. Ekonomické problémy krajiny sa od rozpadu ZSSR pomaly prehlbovali. K prepadu im ešte dopomohol konflikt so susedným Arménskom. Celkovo sa však Azerbajdžanská vláda začala zaoberať ekonomickými problémami len v posledných rokoch, kedy začala s ekonomickými reformami. Baku malo tiež problém s dodávkami svojej ropy na západné trhy. Prehlbujú sa obchodné styky s Tureckom, naopak upadajú vzťahy s bývalými republikami ZSSR. Celá ekonomika je výrazne závislá od ceny ropy. V krajine žije veľké množstvo obyvateľstva pod hranicou chudoby (skoro 70%).
Ekológia
Jedným z hlavných problémov štátu sú značné ekologické škody spôsobené znečistením v priemyselných oblastiach. Priemyselné oblasti sú ekologicky veľmi znečistené a predstavujú veľký problém tejto krajiny.
Náboženstvo
islam       - 97,4 % kresťanstvo       - 1,1 % bez       - 1,0 % iné       - 0,5 %
NGC 337
NGC 337 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. septembra 1785.
Mélykút
Mélykút je mesto v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Jánoshalmianskom okrese.
Bill Behrens
Bill Behrens (* 26. jún 1970, Pasadena, Kalifornia, USA) je bývalý americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP vo štvorhre.
Mélykút
Má rozlohu 12 346 ha a žije tu obyvateľov .
NGC 337
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Kulpin
Kulpin môže byť:
Graciosa (sopka)
Graciosa je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na juhozápadnom konci rovnomenného ostrova, patriaceho Azorám. Sopka je ukončená kalderou s rozmermi 0,9 × 1,6 km, ktorá bola zdrojom zdokumentovaných erupcií.
Kunčina Ves
Kunčina Ves je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 54 obyvateľov, z toho 27 mužov a 27 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 42,5 roka, ženy 41,8 roka).
Pandokos (Trója)
Pandokos (Pandokos) je v gréckej mytológii trójsky bojovník bojujúci v trójskej vojne.
Básnik Homér v jedenástom speve Iliady poeticky opisuje posledné chvíle ich života: „''Vtom ale pribehol Aias a štít mal podobný veži, a vedľa neho zastal - Trójania sa rozpŕchli na všetky strany. Odysea Achájec Menelaos potom odvádzal z davu za ruku, až sa s koňmi už priblížil vozataj kráľov. Aias sa k Trójanom prihnal a usmrtil Priamovho ľavobočka Dorykla kopijou a po ňom Pandoka prebodol, zasiahol Lysandra tiež a Pyrasa s Pylartom po nich. Ako sa rozvodnená rieka z horských vrcholov na pláň valí a Diov príval ju ženie, veľa potom vyschnutých dubov a množstvo smrekových kmeňov unáša so sebou a mnoho aj náplav do mora vrhá, takto sa vtedy rútil tou pláňou Achájec Aias stíhajúc Trójanov"''
Tanavelle
Tanavelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 6003
NGC 6003 je galaxia v súhvezdí Had, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. júna 1879.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Trhový mechanizmus
Trhový mechanizmus je sústava prvkov existujúcich na trhu, ktoré sa vzájomne ovplyvňujú, čím vytvárajú určitý poriadok. Je to forma organizácie, pri ktorej sa dostávajú do kontaktov výrobcovia a spotrebitelia.
Trhový mechanizmus má tri funkcie (sú to zároveň procesy,ktoré trhový mechanizmus tvoria):
Femina Vise
Úspechy
Belgická najvyššia súťaž:
Víťaz Belgického pohára:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohár EHF:
Vyzývací pohár:
Mestský pohár EHF:
NGC 524
NGC 524 je šošovková galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. septembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,4.
Rokycany
Rokycany môžu byť:
NGC 6004
NGC 6004 je galaxia v súhvezdí Had, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 14. júna 1879.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Nedokonalosti trhu
Nedokonalosti trhu alebo trhové nedostatky sú zdroje nedokonalosti trhu, čiže skutočnosti, že trhový mechanizmus nefunguje bezchybne. Používajú sa ako argument pre štátne a iné zásahy.
Sükösd
Sükösd je veľká obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v okrese Baja.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Hydrodynamika
Hydrodynamika je časť mechaniky tekutín, ktorá sa zaoberá pohybom nestlačiteľných kvapalín a ich pôsobením na tuhé telesá pri vzájomnom pohybe.
Joseph Michael Straczynski
Joseph Michael Straczynski (* 17. júl 1954, Patterson, New Jersey, USA), prezývaný JMS, je americký producent, novinár a scenárista. Píše a produkuje televízne série (najnovšie Jeremiah), knihy, krátke príbehy, komixy a rozhlasové drámy. Je tiež autorom divadelnej hry, žurnalistom a autorom zväzku scenárov.
Vyštudoval Štátnu univerzitu v San Diegu s titulom bakalára z psychológie a sociológie. Na univerzite často prispieval do študentských novín, dokonca tak často, že ho označovali ako „Daily Joe“. Straczynski momentálne býva v Los Angeles s manželkou, Kathryn M. Drennanovou.
Medzi jeho najznámejšie diela patrí sci-fi seriál Babylon 5 (a jeho spin-off seriál Crusade), ku ktorému napísal väčšinu scenárov. Aj preto dostal prezývku „Veľký tvorca“. Podielal sa aj na Usenete a ďalších skorých počítačových sieťach, s fanúšikmi komunikuje cez rôzne online fóra (vrátane GEnie, CompuServe a America Online).
V rokoch 2015 až 2017 sa vyšiel seriál Sense8, na ktorom spolupracoval spolu so sestrami Wachowskými.
Wankelov motor
thumb|Rotačný piest Wankelovho motora thumb|animácia Wankelovho cyklu
Wankelov motor je spaľovací motor s vnútorným spaľovaním s rotujúcim piestom. Pracuje na princípe rozpínania plynov a bol vyvinutý pod vedením nemeckého inžiniera Felixa Wankela.
História
V 50. rokoch 20. storočia vyvinul tím konštruktérov pod vedením Wankela rotačný motor NSU, ktorý bol predstavený v roku 1954. O tri roky neskôr bol predstavený funkčný prototyp.
Princíp
Pôvodne Wankel uvažoval o rotácii piestu i valca okolo pevných osí otáčania odlišnou rýchlosťou, čo by prinieslo symetriu rotujúcich častí a ich dobré vyváženie. Toto riešenie však prinášalo problémy s rotujúcim valcom a tak bolo uprednostnené riešenie s použitím rotujúceho piesta, ktorého stred vykonáva ďalší rotačný pohyb. Vyváženie sa tu dosiahne konštrukciou motora s dvojicou piestov.
Využitie
Po predstavení Wankelovho motora verejnosti zakúpilo množstvo spoločností licenciu na jeho výrobu. Motor spočiatku splnil všetky očakávania: bol podstatne menší a ľahší než motory rovnakého výkonu, mal menej rotujúcich častí a tak sa dal takmer dokonale vyvážiť. Medzi nedostatky, s ktorými sa museli popasovať konštruktéri, bol problém s tesniacim krúžkom piesta (eliminovaný použitím keramického tesnenia) a s ním spojená vyššia spotreba oleja, alebo sťažené chladenie spaľovacej časti motora. Problematická bola i úprava spaľovacieho priestoru a tým aj kompresného pomeru.
Napriek konštrukčným nedostatkom sa stal v 60. rokoch 20. storočia vážnou konkurenciou klasickým piestovým motorom. Pokojný chod a malé celkové rozmery prevážili vyššiu spotrebu paliva a oleja, spôsobenú nekompaktným spaľovacím priestorom so zvýšenými tepelnými stratami. Zlom nastal počas ropnej krízy v 70. rokoch, kedy sa nárastom cien ropy výrazne zdražila prevádzka automobilov. Postupne sa začali sprísňovať aj ekologické normy, s ktorých plnením bol pri Wankelovom motore problém pre vyššiu spotrebu oleja. V súčasnosti sa tak konštrukcii rotačného motora venuje len automobilka Mazda, ktorá ho donedávna používala v športovom modeli Mazda RX-8.
Dizajn
Stredový hnací hriadeľ, nazývaný „excentrický hriadeľ“ alebo „E-hriadeľ“, prechádza stredom rotora podopretým pevnými ložiskami. Rotory jazdia na excentroch (analogicky s kľukovými čapmi v piestových motoroch), ktoré sú integrálne s excentrickým hriadeľom (analogicky s kľukovým hriadeľom). Oba rotory sa otáčajú okolo výstredníkov a vytvárajú orbitálne otáčky okolo výstredného hriadeľa. Tesnenie na vrcholoch tesnenia rotora proti obvodu krytu, ktoré ho rozdeľuje na tri pohyblivé spaľovacie komory. Otáčanie každého rotora okolo jeho vlastnej osi je spôsobené a riadené dvojicou synchronizačných prevodov Pevné ozubené koleso namontované na jednej strane krytu rotora zaberá s prstencovým ozubeným kolesom pripevneným k rotoru a zaisťuje, aby sa rotor hýbal presne o jednu tretinu otáčky pri každom otočení excentrického hriadeľa. Výkon motora sa neprenáša cez synchronizačný prevod. Rotor sa pohybuje vo svojom rotačnom pohybe vedenom ozubenými kolesami a excentrickým hriadeľom, pričom nie je vedený vonkajšou komorou; rotor sa nesmie trieť o vonkajšie puzdro motora. Sila tlaku expandovaného plynu na rotor vyvíja tlak do stredu excentrickej časti výstupného hriadeľa.
Najjednoduchší spôsob, ako vizualizovať činnosť motora v animácii, je nepozerať sa na samotný rotor, ale na dutinu vytvorenú medzi ním a krytom. Wankelov motor je vlastne systém s postupnou dutinou s premenným objemom. Všetky tri dutiny na puzdro teda opakujú rovnaký cyklus. Body A a B na rotore a E-hriadeli sa otáčajú rôznymi rýchlosťami - bod B krúži trikrát tak často ako bod A, takže jedna celá obežná dráha rotora sa rovná trom otáčkam E-hriadeľa.
Pri rotácii rotora rotujúceho rotora sa každá strana rotora približuje k stene krytu a potom od neho, čím sa spaľovacia komora stláča a rozširuje ako zdvihy piestu v piestovom motore. Výkonový vektor spaľovacieho stupňa prechádza stredom ofsetového laloku.
Zatiaľ čo štvortaktný piestový motor dokončí jeden spaľovací zdvih na valec pre každé dve otáčky kľukového hriadeľa (to znamená polovičný silový zdvih na jednu otáčku kľukového hriadeľa na valec), každá spaľovacia komora vo Wankelovi generuje jeden spaľovací zdvih na jednu otáčku hnacieho hriadeľa, tj. jeden silový zdvih na obežnú rotáciu rotora a tri silové zdvihy na jednu rotáciu rotora. To znamená, že sila výkon motora Wankel je všeobecne vyšší ako u štvortaktného piestového motora podobné posunutie motora v podobnom stave melodie; a vyššia ako u štvortaktného piestového motora podobných fyzických rozmerov a hmotnosti.
Wankelove motory sú všeobecne schopné dosiahnuť oveľa vyššie otáčky motora ako piestové motory s podobným výkonom. Je to čiastočne spôsobené jemnosťou krúživého pohybu a skutočnosťou, že otáčky „motora“ sú na výstupnom hriadeli, čo je trikrát rýchlejšie ako v prípade oscilujúcich častí. Excentrické hriadele nemajú kontúry kľukového hriadeľa súvisiace so stresom. Maximálne otáčky rotačného motora sú obmedzené zaťažením zubov synchronizačného prevodu. Prevodové stupne z kalenej ocele sa používajú pre predĺženú prevádzku nad 7000 alebo 8000 ot./min. Motory Mazda Wankel v automobilových závodoch sú prevádzkované nad 10 000 ot./min. V lietadlách sa používajú konzervatívne, až do 6500 alebo 7500 otáčok za minútu, ale keďže tlak plynu sa podieľa na účinnosti tesnenia, môže motor s Wankelovým motorom pri vysokých otáčkach za podmienok bez zaťaženia motor zničiť.
Národné agentúry, ktoré zdaňujú automobily podľa posunovacích a regulačných orgánov v automobilových závodoch, rôzne považujú Wankelov motor za ekvivalent štvortaktného piestového motora s až dvojnásobným zdvihom oproti jednej komore na rotor, hoci na každý rotor existujú tri laloky (pretože rotor dokončuje iba jednu tretinu otáčania na jednu otáčku výstupného hriadeľa, takže na jednu prácu na výstupnú otáčku dôjde iba k jednému silovému zdvihu, ďalšie dva laloky súčasne vysúvajú vyhorený náboj a prijímajú nový, skôr než prispievajú výkon tejto revolúcie). Niektoré závodné série úplne zakázali Wankel spolu so všetkými ostatnými alternatívami k tradičnému štvortaktnému dizajnu s piestovými piestami.
Vojenská taktika
Vojenská taktika (resp. bojová taktika) je najnižšia zložka vojenského umenia (vedľa vojenskej stratégie a vojenského operačného umenia). Pri vojenskej taktike sa študujú základy boja a jeho zákonitosti, stanovujú sa spôsoby využitia bojových prostriedkov na útok a obranu, skúmajú sa sily a prostriedky nepriateľa a jeho spôsoby vedenia boja, vypracovávajú sa optimálne spôsoby organizácie a vedenia boja v rôznych podmienkach danej situácie. V užšom zmysle môže byť vojenská taktika aj konkrétna metóda použitá v bitke.
Úvod
Primárnym cieľom taktiky je zničenie nepriateľa v boji. Úlohou taktiky je optimálne využitie síl, ktoré má veliteľ k dispozícii, ich optimálne rozmiestnenie a optimálne načasovanie, kedy sú nasadené.
Základom je napadnutie slabých alebo čo najslabších miest nepriateľa, prípadne v pre neho najnevhodnejšom čase.
Založená je na koordinácii vlastných jednotiek a presnom načasovaní útokov. Hojne sa proti nepriateľovi využíva terén, prípadne počasie a aj moment prekvapenia.
Oklamanie protivníka je tiež veľmi užitočné – napr. užitočné môže byť nalákať ho do pasce.
Za excelentnú taktiku sa považuje, keď niekto využije prevahu protivníka proti nemu samému.
V priebehu času prechádzala taktika dlhým obdobím stagnácie či prudkého vývoja v závislosti od technického vývoja zbraní a filozofického pohľadu na vojnu.
Najlepšia analógia k taktike je poker, lebo:
Šach sa k taktike dá prirovnať horšie, to skôr k stratégii.
Open 13 1994
Open 13 1994 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 31. januára do 7. februára 1994  v hale na tvrdom povrchu v francúzskom Marseille. Titul v dvojhre získal Švajčiar Marc Rosset, ktorý vo finále porazil Francúza Boetscha. Bol to jeho ôsmy titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Holanďan Jan Siemerink a Čech Daniel Vacek, ktorí vo finále porazili česko-ruský pár Martin Damm, Jevgenij Kafeľnikov. Pre Siemerinka to bol tretí a pre Vaceka piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇨🇭 Marc Rosset vs. 🇫🇷 Arnaud Boetsch 7-6(6) 7-6(4)
Štvorhra mužov
🇳🇱 Jan Siemerink / 🇨🇿 Daniel Vacek vs. 🇨🇿 Martin Damm / 🇷🇺 Jevgenij Kafeľnikov 6-7 6-4 6-1
Vojenská taktika
Taktika ako podmnožina
Taktika sa volí pre konkrétnu vopred zvolenú oblasť boja, konkrétnu situáciu a konkrétne bojisko. Nezaoberá sa výberom vhodného bojiska či konkrétnej situácie. To je úloha operatiky. To znamená, že taktik si musí poradiť s už danou situáciou, ktorú mu určili iní a vyťažiť z nej čo najviac. Taktik sa nezaoberá cieľmi mimo oblasť pôsobenia pozemných vojsk, diplomacie a ekonomiky. To sa zaraďuje do oblasti stratégie.
Taktika sa zaoberá bezprostrednými operáciami, stratégia operácie plánuje dopredu. Ale to neznamená, že sa navzájom neovplyvňujú.
Lepší taktik vyhrá bitku, lepší stratég vyhrá vojnu…
…ale na veľa taktických porážkach sa môže zosypať aj tá najlepšia stratégia.
Iniciatíva
Vo väčšine životných situácií je výhodnejšie urobiť prvý ťah, udrieť prvý, prísť prvý, dobehnúť prvý atď. Vo vojne je veľmi výhodné mať prvý výstrel – ak nie je nepriateľ pripravený, tak už tento výstrel neopätuje.
Hovorí sa že vojnová strana A má iniciatívu keď:
Pri vojenskej jednotke alebo aj armáde rozhoduje, či väčšina vojakov alebo zbraní tento prvý výstrel alebo prvý úder môže uskutočniť. Ak tak môže byť, tak hovoríme, že má taktickú iniciatívu. Nepriateľ, ktorý taktickú iniciatívu nemá, má zhoršené podmienky, aj keď má palebnú prevahu.
Taktická iniciatíva teda dokáže veľmi dobre vyvážiť prevahu v zbraniach a technike, ale aj naopak, lepšou technikou je možné vyvážiť väčšiu iniciatívu protivníka.
Iniciatívu možno získať:
Faktor náhody
Aj najlepšie prepočítaná taktika môže zlyhať na náhode. Tá sa nedá úplne vylúčiť, ale sa dá aspoň zmenšiť. Pre tých, ktorí radi idú na istotu, je dobré používať štatistiku a teóriu pravdepodobnosti. Celé sa to nazýva kontrolované riziko.
Náhoda má veľa definícii, v taktike sa dá ale definovať:
Faktor náhody sa dá vyjadriť aj číselne. A to ako pomer kombinácií množiny B a kombinácií z množiny A:
Je tu ale ešte malý problém pre plánovačov: množina B nikdy nemusí byť úplná.
Kuničky
Kuničky sú obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 278 obyvateľov, z toho 136 mužov a 142 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 40,4 roka, ženy 41,8 roka).
Vojenská taktika
Faktor náhody
Takže veľa bitiek bolo nakoniec vyhratých so šťastím, len sa to inak opísalo.
ale:
Generáli, čo majú smolu, sa často učia a zlepšujú rýchlejšie ako generáli, ktorí majú šťastie. Ich metódy bývajú prepracovanejšie. Všeobecne platí, že na porážkach sa učí rýchlejšie ako na víťazstvách.
Generáli, čo majú šťastie, vedia ale neskôr riskovať do krajnosti, „až kým sa ucho neodtrhne“.
Príkladom faktoru náhody je napr. počasie, ale najmä neznalosť situácie protivníka, tzv. vojnová hmla.
Faktor adaptácie
Dobrá taktika sa dá „recyklovať“, teda použiť viackrát. Ale aj ten najhlúpejší protivník sa skôr či neskôr prispôsobí a táto taktika je proti nemu už nepoužiteľná. To znamená, že protivník sa adaptoval.
Ale skúsený protivník sa vie adaptovať dokonca tak, že jeho nepriateľ proti nemu už nevymyslí nič, čo by ho prekvapilo.
V dlhodobej vojne treba adaptáciu do plánovania zakalkulovať, inak zažijeme nepríjemné prekvapenia.
Vojnová hmla
Toto sú oblasti na vojenskej mape, o ktorých nemáme nijaké informácie o nepriatelovi. Nemôžeme povedať kde v tejto oblasti nepriateľ je ani či tam vôbec je. Dobré je tam vyslať prieskum.
Voľba taktiky
Iná taktika sa používa proti nepriateľovi, ktorý o nás nevie nič a my o ňom všetko a iná proti nepriateľovi, s ktorým máme preteky v zbrojení. Vtedy sú sily vyrovnané a o výsledku rozhodujú najmenšie maličkosti.
Maličkosti vojny nevyhrávajú, ale prehrali už hromadu vojen.
Tento súbor faktov sa nazýva taktická situácia. A tie sú:
Situácií však môže byť viac, väčšinou sa ani nedajú popísať a preto veľa vecí závisí od osobnosti veliteľa a jeho vojakov. A aj kreativita a schopnosť neísť vyšlapanými chodníčkami sa cení.
A neslobodno zabúdať na neprestajný prieskum. Inak môže riziko strašne narásť a zmeniť sa na nezodpovedný hazard. Inteligentný protivník totiž pozoruje správanie zvyky súpera a dokáže situáciu nakamuflovať.
Zhromažďovanie faktov
To je jej silná stránka ale aj zároveň jej slabina: fakty sa dajú nepriateľom kamuflovať – fakty sa totiž získavajú len na základe projekcie skutočnosti.
Prakticky sa tieto fakty získavajú prieskumom alebo špionážou.
Využitie chýb protivníka
Každý robí chyby. Otázka je, koľko chýb si môže veliteľ v danej taktickej situácii dovoliť. Pokiaľ ich vlastný veliteľ pozná, tak nie je o čom. Problém je ich len zistiť.
Typy chýb:
Vojnové hry
Taktika nie je stavarina. Zakaždým sa začína odznovu. Preto je dobré si zľahka odsimulovať to, ako to na bojisku bude vyzerať, aké ťahy môže proti našim použiť nepriateľ a aké varianty máme my. Celkom dobrá metóda ale jej hlavná slabina je taká ako pri všetkých simuláciách: presnosť modelu. Ak si to odsimulujeme s nepresným modelom (veľkým generálom sa to stalo), tak nám už nik nepomôže.
Presnosť modelu závisí od:
Na vypočítanie podmodelov máme obyčajne viac času (pokiaľ nemá nepriateľ nejaké nové záhadné zbrane) ako na zistenie informácií o nepriateľovi.
Vývoj zbraní
Používa sa pomerne málo lebo nová zbraň sa obyčajne nevymyslí a nevyrobí za deň. Ale niekedy aj narýchlo vyrobené a improvizované zbrane prispôsobené situácii vedia vyhrať aj beznádejnú bitku. Dôvod je popísaný v kapitole (vojnové hry)
Úvod
Úlohou psychológie v taktike je:
Znalosť psychológie nepriateľa je užitočná, lebo sa vie odhadnúť ako nepriateľ zareaguje pri nedostatku faktov a možno ho tak ľahšie vodiť za nos.
Vojnová lesť
Predkladanie falošných faktov nepriateľovi sa nazýva vojnová lesť. Výsledok vojnovej lsti je skoro okamžitý v porovnaní s manipuláciou.
Vojnové umenie je založené na klamaní – Sun-c’
Manipulácia
Príklady:
Vlastnosti
Schopnosť taktizovať závisí silno od osobnosti. Patrí k jobom, ktoré extrémne rýchlo podliehajú vývoju. Požadované resp. užitočné duševné vlastnosti sú preto:
Aspoň vlastnosti č.1 a č.2 plus dve ďalšie vlastnosti by mal mať ako tak schopný veliteľ.
Dobré vojenské vzdelanie vie tieto schopnosti zmnohonásobiť. Aj skúsenosti sú nevyhnutné. S nulovými skúsenosťami sú tieto schopnosti nanič. Len niekto ich potrebuje menej a niekto viac.
Známkovanie
Vo vojne sú vždy dvaja, takže tieto stupne sú ako relatívne k súperovi.
Existujú aj medzistupne, napr. profesionálni idioti.
Tímovosť
Ako už bolo spomenuté v odseku o psychológii, inak sa správajú jednotlivci a inak skupina (hoci aj tých istých) jednotlivcov.
Veliteľ by mal mať okolo seba tím, ktorý dopĺňa jeho chýbajúce vlastnosti a ktorý sa stará o veci, ktoré by sám nezvládal a ktoré by ho odvádzali od jeho primárnej úlohy – veliť.
Tím nie je stádo
Úvod
Moderné je len vyhrávať
Starovek
Vznikla už v staroveku. Výbornú taktiku predviedli Gréci v grécko perzských vojnách (bitka pri Maratóne).
Za prvý príklad taktickej geniality možno ukázať Bitka pri Leuktre, kde slabo vycvičení Tébania pod velením Epameinondása porazili a zničili lepšie vycvičenú armádu Sparty, ktorá mala ešte aj početnú prevahu.
Do absolútneho perfekcionizmu bola vybrúsená Rimanmi. Sú názory, že boli v taktike vlastne len jednookí medzi slepými, ale vďaka ich perfektnej organizácii, výzbroji a vyváženosti typov jednotiek vedeli previesť aj najkomplikovanejšie taktické manévre. V tej dobe bola komunikácia obmedzená – zosúladenie a koordinácia jednotiek pri väčších armádach bola možná často len cez načasovanie a to sa uľahčovalo presne známou rýchlosťou jednotiek.
Na svoje hranice ale narazili u Parthov a germánov. Títo im boli rozhodne jediní rovnocenní protivníci. Skutočnú vojenskú genialitu predviedol tiež nepriateľ Rímanov Hannibal v bitke pri Kannách. Táto bitka sa dodnes učí na každej vojenskej škole.
V Číne to bol Sun-c’, veľký učiteľ taktiky, ktorého kniha sa číta dodnes.
Vývoj zbraní bol asi taký, že vnuk mohol ísť bojovať v brnení a mečom dedka. Vystrúhal si ešte trošku dlhšiu kopiju ako mal nepriateľ a hneď bola prevaha vo výzbroji. Najväčším skokom bol hádam prechod od bronzu na železo.
Stredovek
So zánikom rímskej ríše nastal stredoveku zhruba od roku 600 v európe pomalý úpadok taktiky (o operačnom vedení vojny radšej pomlčať). Lepšie na tom boli východné krajiny (napr. Byzantská ríša, Čína atď.).
Okolo roku 1000 bývala európska taktika ešte celkom dobrá (bitka pri Hastingse, byzantské vojny atď.). Dokonca sa taktika ešte učila aspoň na šľachtických dvoroch. Napríklad v novgorodskom kniežatstve bolo nevyhnutné vyučovať taktiku spolu s logistikou, lebo kniežatstvo bolo veľké. Hovorí sa, že posledný veľký európsky taktik bol byzantský generál Georgios Maniakes. S jeho smrťou to išlo s európskou taktikou dolu vodou.
S nástupom superťažkých rytierov od 12. stor. nastupovala hrubá sila: jednoducho vraziť do pešiakov a podupať ich. Rytieri boli prosto tak silní, že proti nim mohli bojovať len iní rytieri. Alebo sa bitka rozpadla na súboje jednotlivých rytierov. Naplno sa to ukázalo pri tatárskom vpáde. Mongolské armády boli tak takticky absolútne nadradené, že len náhoda zachránila Európu od úplného dobytia tatármi. Najúspešnejšia mongolská taktika sa volala mangudai a bola krvavo predvedená v bitke na rieke Slanej.
Niektorí sa domnievajú, že to bolo pre celkovú degeneráciu európskej šľachty ale problém mohol byť ešte zložitejší. Napríklad veľa šľachticov nevedelo čítať a písať (alebo sa im nechcelo nič čítať).
Čoraz viac porážok rytierov od obyčajných pešiakov len vďaka taktike (hlavne 14. storočie), pozri. bitka pri Bannockburne, bitka pri Kreščaku, v boji proti Turkom (bitka pri Belehrade), porážka od Švajčiarov (bitka pri Morgartene) atď., donútilo aj tých najzadubenejších šľachticov uznať, že taktika je dobrá. V 2.polovici 14.storočia sa začala pomaly rozvíjať výuka teórie taktiky (a niekedy aj stratégie), samozrejme len na kráľovských a šľachtických dvoroch. Každý mladý šľachtic už musel mať aspoň základné znalosti teórie taktiky.
V 15. stor. za husitov nastal v taktike výrazný prelom. Tu bývali husitskou taktikou rytieri porážaní do radu k čomu výrazne prispeli aj rané strelné zbrane.
Celkovo sa ale v stredoveku ešte stále nedalo hovoriť o nejakej dobrej taktickej škole ale len o svetlých momentoch v histórii taktiky.
Novovek
Teoretická taktika existovala hlavne vo forme poučiek. Veľmi dobrú knihu o taktike napísal vtedy Niccolò Machiavelli a volala sa Knieža. Inšpiroval sa v nej hlavne v tej dobe už skoro zabudnutou rímskou taktikou. Spojiť teóriu s praxou bolo ale ťažké a aj málokto sa o to pokúšal.
S pruským kráľom Fridrichom II. prišla aj teória taktiky. Fridrich vyhral kombináciou teórie a vynachádzavosti skvelé víťazstvá (ale dosť bitiek aj prehral). Založil tradíciu teórie taktiky ako vedy. Niektoré oblasti taktiky a operatiky (napr. logistika, manévre) prerobil na vedu. Dvadsať rokov po ňom už bola taktika normálne vyučovaný predmet na školách pre šľachticov.
Lenže potom prišli pomerne pokojné časy a taktika akosi ustrnula. Z vojenských škôl vychádzali len bifloši čo vedeli všetko odrecitovať. Tí potom aj vyučovali a takto vznikol začarovaný kruh. A študovať mohli väčšinou len šľachtici. V Anglicku napr. sa vojenské hodnosti zase kupovali – ani to nebola najlepšia metóda ako vytvárať dobrých generálov. Spomedzi ostatných národov koncom 18. storočia vynikal ruský vojvodca Alexandr Suvorov.
Vznikla tak nová elita revolučných generálov (Lazare Hoche, Kléber, Marmont, Davout a hlavne Napoleon Bonaparte).
Nové skúsenosti z bojov spracoval teoreticky ako prvý Lazare Carnot.
Nástupom Napoleona Bonaparte vznikla nová doba pre taktiku. Nezrodila sa ale z víťazstiev ale (nie úplne) paradoxne z jednej obrovskej porážky. Napoleon totiž už ako cisár porazil a dobyl za pár týždňov Prusko (bitka pri Jene a Auerstedte), ktoré sa len pred pár mesiacmi považovalo za neporaziteľné. Toto bol pre pruských generálov ťažký šok. Väčšinu to úplne zlomilo ale v Königsbergu sa vytvorila skupina mladých junkerov na čele s Karl von Clausewitzom. Ten si nakoniec zobral ponaučenie a začal písať svoju knihu z ktorej sa neskôr stala biblia taktiky. Porážka Napoleona v Rusku mu dodala ďalších pár sto stránok do knižky. Prusko sa začalo stávať veľmocou v taktike.
V Prusku sa skúsenosti z tejto vojny do detailu spracovali a pruská taktická škola sa začala brúsiť do dokonalosti.
Priemysel začal profitovať zo zbraní ako nikdy predtým a to mu dalo financie na ďalší výskum a vývoj. To prinieslo nové materiály a technológie a to zas ešte lepšie zbrane. Zbrane za začali vylepšovať lavínovito – čím boli dokonalejšie, tým rýchlejšie sa vyvíjali. Potom ako firma Pratt & Whitney vyvinula vymeniteľné súčiastky, prestali byť zbrane jednotlivými umeleckými dielami a dali sa vyrábať masovo. Vznikli obrovské industrializované armády.
Aj bojové lode sa extrémne vylepšili. Objavili sa bojové pancierové lode, a keďže každý európsky národ chcel byť najsilnejší, vznikli preteky v zbrojení. Námorná taktika sa začala zdokonaľovať.
Kolonializmus, ktorý v tom čase už existoval, nabral nové obrátky a pár maličkých európskych národov (hlavne Anglicko) ovládlo väčšinu sveta, medzi nimi národy o tisícky rokov staršie a s dlhšou vojenskou tradíciou.
Úvod
Moderná doba v taktike sa začala zhruba 1. svetovou vojnou ale skorej to boli preteky v zbrojení 80. rokoch 19. storočia. Za čiaru by sa dal označiť vznik nenápadnej ale extrémne účinnej taktickej metódy a to vojnových hier. Miesto počítačov boli celé oddelenia, ktoré sa hrali figúrkami a maketkami a skúšali všetky možné varianty útokov a protiťahov nepriateľa. Taktika už bola plne zmatematizovaná aj s integrálmi aj s diferenciálnymi rovnicami a hlavne so štatistikou.
Prvá svetová vojna
V prvej svetovej vojne sa stretli dovtedy absolútne najväčšie armády. Tu sa už tvrdo uvažovalo štatisticky. Jednotlivci nehrali nijakú rolu. Napr. sa vypočítali koeficienty opevnenia a vojakov a vyšlo že na dobytie kilometra treba 10 000 vojakov. Keďže sa front skoro nehýbal, bol na takéto výpočty čas a tlačili sa dokonca tabuľky. Zaviedol sa nepopulárny koeficient životnosti.
V delostrelectve to s taktickou štatistikou zašlo tak ďaleko, že u diel sa eliminovala presnosť, pretože sa neostreľovali konkrétne ciele, ale plošné ciele. Rozptyl sa stal žiadanou vlastnosťou. V delostrelectve sa už uvažovalo tvrdo matematicky.
Z podobných výpočtov vznikli dokonca aj tanky. Nie ale ako zbraň pre zvýšenie mobility – v tom boli často horšie ako klusajúci (a väčšinou aj kráčajúci) pešiaci ale len mali iný (väčšinou väčší) koeficient životnosti a iný koeficient paľby.
Ale taktika je kreatívna oblasť. Mení sa rýchlejšie ako móda a v marci 1918 uskutočnili Nemci po dosť nematematických analýzach poslednú protiofenzívu ktorú nazvali spojenci „čierne dni“. Tu bola použitá taktika presakovania a dokázala že neexistuje univerzálna obranná taktika. Síce bola táto ofenzíva nakoniec odrazená, ale ukázala vo vojenskej teórii spojencov masívne diery. Spojenci sa z nej poučili ale málo.
Príklady
Niektoré z taktického hľadiska klasické bitky:
NGC 525
NGC 525 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 25. septembra 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Tiszaalpár
Tiszaalpár je veľká obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v okrese Tiszakécske.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
NGC 6005
NGC 6005 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Pravítko, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 8. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Rosey (Haute-Saône)
Rosey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Balkánske ťaženie
Balkánske ťaženie je súhrnný názov pre boje na Balkáne počas druhej svetovej vojny. Člení sa na niekoľko fáz. Boje začali talianskou inváziou do Grécka 28. októbra 1940. V prvých mesiacoch roku 1941 sa talianska ofenzíva zastavila a grécky protiútok postúpil do Albánska. Nemecko sa snažilo pomocou Talianska rozmiestnením vojsk v Rumunsku a Bulharsku a útokom na Grécko z východu. Briti medzitým pristáli s vojakmi a lietadlami, aby podporili grécku obranu. Štátny prevrat v Juhoslávii 27. marca spôsobil, že Adolf Hitler nariadil dobytie tejto krajiny.
Nemecká a talianska invázia do Juhoslávie začala 6. apríla, súčasne s novou bitkou o Grécko sa 11. apríla pripojilo k invázii Maďarsko. Do 17. apríla podpísala Juhoslávia prímerie a do 30. apríla bolo celé pevninské Grécko pod nemeckou alebo talianskou kontrolou. Dňa 20. mája Nemecko letecky napadlo Krétu a do 1. júna sa vzdali na ostrove všetky zostávajúce grécke a britské sily. Aj napriek tomu, že sa Bulharsko nezúčastnilo aprílových útokov, krátko nato okupovalo po zbytok vojny na Balkáne časti Juhoslávie a Grécka.
Taliansko-grécka vojna
Prvá bola čisto Taliansko-grécka vojna (28. októbra 1940 – 6. apríla 1941), keď Taliansko napadlo Grécko, to utrpelo porážku a bolo vytlačené aj z časti Albánska.
Obsadenie Juhoslávie
náhľad|Mapa rozdelenia okupovanej Juhoslávie Invázia do Juhoslávie bola zahájená 6. apríla 1941 a skončila bezpodmienečnou kapituláciou Juhoslovanskej kráľovskej armády 17. apríla. Okupované územie Juhoslovanského kráľovstva bolo rozdelené na Nezávislý štát Chorvátsko ovládaný ustašovskými fašistami, bábkový srbský štát pod nemeckou okupáciou a taliansky protektorát v Čiernej Hore. Niektoré územia pripojili Nemecko, Taliansko, Maďarsko a Bulharsko priamo ku svojmu územiu.
Invázia do Grécka
Obsadenie Grécka vyvrcholilo nemeckou inváziou na Krétu, najväčšou výsadkovou operáciou v dejinách nemeckej armády.
Dôsledky
1. júna 1941 bolo celé územie Albánska, Juhoslávie a Grécka pod kontrolou Osy. Grécké územie bolo okupované Talianskom, Nemeckom a Bulharskom. Nemci tak získali voľný prístup do Stredomoria. Spojenecké velenie desila možnosť nemeckej invázie do britského Egypta.
Odboj
Partizánsky odboj v Albánsku, Juhoslávii a Grécku viazal po celú dobu vojny značné sily Nemecka a jeho spojencov a to vrátane elitných jednotiek (napr. Gebirgsjäger), ktoré sa namiesto nasadenia na fronte zúčastňovali protipartizánskych operácií. Po kapitulácii Talianska (8. septembra 1943), nastal prerod partizánskych síl, hlavne juhoslovanských Titových jednotiek, v regulérnej armáde a jej následný štandardný boj proti nemeckým a bulharským jednotkám.
Koniec vojny
Záverečná fáza začala v roku 1944, keď sa do akcií zapojili britské sily v Grécku a Červená armáda v Juhoslávii a Bulharsku. Albánsko a Grécko Nemci vypratali v roku 1944. Juhoslávia bola úplne oslobodená až v roku 1945. V Albánsku a Juhoslávii sa moci chopili bývalí komunistickí partizáni. V Grécku sa rozhorela občianska vojna medzi komunistami a prozápadne orientovanými monarchistami, ktorá skončila v roku 1949 víťazstvom monarchistov.
Teissières-de-Cornet
Teissières-de-Cornet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nicky Romero
Nicky Romero, vlastným menom Nick Rotteveel (* 6. január 1989, Amerongen, Holandsko) je holandský housový DJ a hudobný producent. Počas svojej kariéry spolupracoval s interpretmi ako Tiësto, Fedde Le Grand, Sander van Doorn, David Guetta, Calvin Harris, Armand Van Helden, Avicii a Hardwell.
Mladosť
Romero sa narodil a vyrastal v Holandsku. Na jeden rok sa presťahoval do Kingstonu v Kanade, neskôr sa však vrátil do Holandska aby pokračoval v štúdiu.