cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Program Artemis
Artemis II
Po dokončení všetkých testov na vysokej obežnej dráhe Zeme začne samotný let k Mesiacu. Pretože druhý stupeň rakety už touto dobou bude mimo hry, o nasmerovanie na správnu trajektóriu sa postará servisný modul lode Orion. Loď poletí po trajektórii voľného návratu, čo znamená, že po oblete Mesiaca využije gravitáciu Zeme pre návrat a nebude tak potrebný zážih motorov. Let k Mesiacu potrvá štyri dni. Akonáhle Orion obletí Mesiac, bude pokračovať zase späť smerom k Zemi, pričom let potrvá opäť približne štyri dni. Počas spiatočného letu bude celý jeden deň vyhradený pre osobné voľno astronautov. Tí sa budú môcť mentálne pripraviť na návrat na Zem a pomocou videohovoru sa spojiť s rodinami.
Jeden deň pred návratom potom prebehnú testy ovládania lode, tlakovanie na úrovne návratu, a tiež bude nutné upevniť všetky voľne umiestnené predmety. V deň návratu sa posádka opäť prezlečie do natlakovaných skafandrov a pripúta sa na svojich miestach. Následne dôjde k odpojeniu servisného modulu lode. Potom už začne samotný vstup do atmosféry.
Loď Orion by mala vstúpiť do zemskej atmosféry ešte o niečo rýchlejšie ako pri misii Artemis I. Samotný prelet atmosférou zníži rýchlosť zo /h na /h. Následne sa otvoria padáky, ktoré Orion spomalia až na /h. V poslednej fáze dopadne loď na hladinu Tichého oceánu, kde už by mali čakať záchranné lode.
Artemis III
Ostrý let posádky s pristátím na Mesiaci sa uskutoční v rámci misie Artemis III, ktorá je predbežne naplánovaná na december 2025. V štvorčlennej posádke bude aj jedna žena, ktorá sa stane prvou ženou v histórii, čo vstúpi na povrch Mesiaca. Misia bude trvať približne tridsať dní, pričom týždeň z toho strávi časť posádky priamo na Mesiaci.
Posádka opäť odštartuje z Kennedyho vesmírneho strediska na palube lode Orion, ktorú na obežnú dráhu Zeme vynesie raketa SLS. Postup bude do značnej miery podobný ako u predchádzajúcej misii. Zmena nastane vo chvíli, keď loď Orion dorazí na obežnú dráhu Mesiaca. Tu totiž bude musieť dôjsť k prestupu, keďže loď Orion na Mesiaci priamo pristáť nedokáže. Pre prestup z Orionu má NASA pripravené dva varianty.
Prvá možnosť počíta s tým, že na obežnej dráhe bude pripravený samostatný lunárny modul, ktorý tam bude dopravený súkromnou spoločnosťou v rámci programu HLS - Human Landing System. Orion sa teda na obežnej dráhe spojí s modulom HLS, do ktorého prestúpia dvaja z členovia posádky a vydajú sa na Mesiac. Druhá možnosť predpokladá, že obežnej dráhe Mesiaca vznikne vesmírna stanica Gateway, ktorá bude okrem iného slúžiť práve na prestup posádok. Na obežnú dráhu Mesiaca má byť v základnej forme umiestnená už koncom roku 2024.
Či už teda prestup na obežnej dráhe Mesiaca prebehne akokoľvek, dvaja členovia na palube lunárneho modulu HLS zamieria na Mesiac. Pristanú v oblasti mesačného južného pólu, ktorý je zaujímavý najmä vďaka prítomnosti vody v ľadovej forme. Presné miesto pristátia však zatiaľ nebolo vybrané. Vhodné zóny vyberá medzinárodný tím, ktorý okrem súčasných poznatkov počíta aj so zhodnotením dát zo sond vyslaných v najbližších rokoch v rámci programu Commercial Lunar Payload Services. Vhodné miesto na pristátie musí byť dostatočne osvetlené slnečným svitom. To je dôležité jednak kvôli tomu, že ide o jediný zdroj elektrickej energie, ale aj pre zabezpečenie maximálne teplotne stabilného prostredia. Zároveň však musia byť v blízkosti aj permanentne zatienené regióny, v ktorých má prebiehať výskum. Povrch zvoleného miesta musí byť kvôli pristátiu pomerne rovný a nesmú na ňom byť žiadne balvany ani preliačiny. Astronauti majú v tomto mieste stráviť šesť a pol dňa a po celú dobu musí byť zabezpečená komunikácia so Zemou ako aj zdroj elektriny.
Lunárny modul HLS na povrch Mesiaca dopraví okrem dvoch astronautov aj sto kilogramov vybavenia vrátane vedeckých prístrojov. Na spiatočnej ceste ponesie modul okrem astronautov aj asi 35 kg odobratého materiálu. Vedeckým zameraním misie Artemis III totiž bude hlavne geológia.
Výstupy na mesačný povrch sú naplánované na 1., 2., 4. a 5. deň. Tretí bude slúžiť na odpočinok posádky, vykonávanie vedeckých činností na palube modulu a zrejme aj na mediálne výstupy. Zostávajúci čas do 6,5-denného limitu spotrebujú procedúry po pristátí i pred vzletom, ako je úprava tlaku v kabíne alebo obliekanie skafandrov.
Vzdialenosť, na ktorú sa bude posádka vzďaľovať od lunárneho modulu, bude závisieť od toho, či bude musieť chodiť pešo. V programe Artemis sa totiž počíta s dvojicou dopravných prostriedkov. Prvým je Lunar Terrain Vehicle - LTV, čo by mala byť jednoduchá otvorená buggyna. Druhým je Habitable Mobility Platform - HMP, čo by mohol byť uzavretý pretlakovaný dopravný prostriedok pre dlhšie expedície.
Po uplynutí necelého týždňa posádka na Mesiaci zbalí všetky vzorky a časť vybavenia. Vybavenie, ktoré na Mesiaci zostane pre ďalšie misie, bude potrebné zabezpečiť v dostatočnej vzdialenosti od modulu. Akonáhle bude všetko pripravené, posádka na palube HLS odštartuje späť na obežnú dráhu Mesiaca. Tam sa opäť spojí s Orionom, resp. prípadne sa stanicou Gateway. Potom sa so zvyškom posádky vydajú na trojdňový návrat k Zemi. Pristátie bude zrejme opäť obdobné ako u misie Artemis II.
Artemis IV
Štart misie Artemis IV je k júnu 2023 naplánovaný na september 2028.
Ranobyzantské termálne kúpele (Nesebar)
Ranobyzantské termálne kúpele v Nesebare sú ruiny termálnych kúpeľov zo 6. storočia nachádzajúce sa v historickej časti mesta Nesebar v juhovýchodnom Bulharsku. Stavby májú priznaný štatút kultúrnej pamiatky a sú súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Charakteristika
Areál kúpeľov sa nachádza v centrálnej časti Starého Nesebaru v bezprostrednej blízkosti chrámu svätej Paraskevy.
Preskúmané sú v súčasnosti zhruba dve tretiny plochy, ktorú kúpele zaberali - jedná sa o celkovo päť kúpeľných miestností, centrálnu sálu a koridor. Zvyšnú časť areálu žiaľ nie je možné preskúmať, keďže tieto zvyšky sa nachádzajú pod neskôr vybudovanými ulicami a budovami.
Steny boli postavené zo striedajúcich sa radov kamenných blokov s radami tehál a na niektorých miestach sa zachovali až do výšky troch metrov. Najimpozantnejšia zo zachovalých častí je centrálna sála, kde sa nachádzajú aj zvyšky štyroch masívnych mramorových stĺpov s korintskými hlavicami, ktoré v minulosti podopierali strechu, alebo kupolu budovy. Dlážka bola pokrytá mramorom.
Kúpele boli napájané vodou cez vodovod, ktorý do budovy viedol v jej západnej časti a bol súčasťou vodovodného systému vybudovanom v 5. - 6. storočí, ktorý rozvádzal vodu po celom území mesta.
Dejiny
Termálne kúpele v Nesebare boli vybudované v 6. storočí počas panovania byzantského cára Justiniána I.. Svoj účel plnili približne do konca 8. storočia. Počas svojho fungovania boli podrobené niekoľkým opravám.
Začiatkom 9. storočia boli kúpele prestavané a celý areál sa zmenil na komplex obytných a úžitkových budov. V centrálnej sále boli v tomto období vybudované vápenné pece a ako materiál sa do nich používal mramor z dlážky a stien, kde bol použitý ako obklad.
Montmahoux
Montmahoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dichen Lachmanová
Dichen Lachman (* 22. február 1982, Káthmandu, Nepál) je austrálska herečka nepálskeho pôvodu. Známa je zo seriálu Dollhouse, kde stvárnila postavu Sierry.
Životopis
Lachmanová sa narodila v Káthmandu, kde žila do svojich ôsmych rokov. Koncom roku 1990 sa so svojou rodinou presťahovala do austrálskeho mesta Adelaide. Jej matka má nepálsko-tibetský pôvod a jej otec má nemecký pôvod. Lachmanová sa presťahovala do Los Angeles krátko potom, čo v roku 2007 skončila s austrálskou televíznou drámou Neighbors.
Kariéra
Lachmanová, prvý krát natočila v Austrálii reklamu na Wanadoo, ktorá sa vysielala v Spojenom kráľovstve. V roku 2005 sa pripojila k hereckému obsadeniu drámy Neighbors ako Katya Kinski.
Hosťovala v epizóde seriálu NCIS: Los Angeles ako poisťovací agent.
Mala jednu z menších vedľajších úloh v seriály Agenti S.H.I.E.L.D. Od roku 2018 hrá v seriály Altered Carbon.
V roku 2020 si zahrala v menšej úlohe po boku Alicie Silverstone v komédií Bad Therapy a v roku 2021 sa objaví pri hereckom obsadení ako Laura Dernová, Chris Pratt či Bryce Dallas Howard v dobrodružnom filme Jurassic World 3.
Osobný život
Od januára 2015 je vydatá za poľsko-amerického herca Maximiliána Osinského a v máji toho roku, sa im narodila dcéra.
Malaucène (obec)
Malaucène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Montperreux
Montperreux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lourmarin
Lourmarin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Felicità
Felicità môže byť:
Lykovec muránsky
Lykovec muránsky (Daphne arbuscula) je treťohorný relikt a endemit. Vyskytuje sa len na území Muránskej planiny a prežil v nezmenenej podobe od treťohôr, cez všetky doby ľadové. Je to 10 až 30 cm vysoký vždyzelený kríček, rastúci najmä na ťažko dostupných vápencových skalných zrázoch, v nadmorskej výške od 590 do 1330 m n. m. Optimálne podmienky má na južne exponovaných otvorených alebo málo zatienených svahoch, často ho však nájdeme aj na severných svahoch, spolu v približne 35 lokalitách Muránskej planiny. Populácie majú veľkosť od 10 do 500 jedincov.
Lykovec muránsky je symbolom Národného parku Muránska planina. Je chránený zákonom a zapísaný v Červenom zozname rastlín Slovenska ako ohrozený druh. Jej spoločenská hodnota je 230 EUR.
Kvitnutie
Kvitne od apríla až do júna, tmavoružovými (občas bielymi) prenikavo voňavými kvetmi. Listy má čiarkovité až obrátene kopijovité, na okrajoch podvinuté, na vrcholoch tupé, kožovité. Jeho plody sú nenápadné kôstkovice, kryté suchými zvyškami kalicha. Tie však vytvára len zriedka.
Olah (priezvisko)
Olah je priezvisko odvodené od maďarského priezviska Oláh s významom Rumun.
Na Slovensku je najčastejšie v Plaveckom Štvrtku (okres Malacky), Michalovciach, Zemplínskom Hradišti (okres Trebišov), Trebišove a v Trnave. V Česku je najviac rozšírené v mestách Teplice, Kadaň, Praha a Brno.
Známi nositelia
Pozri v článku Olah.
Mazan
Mazan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montrond-le-Château
Montrond-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malemort-du-Comtat
Malemort-du-Comtat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oláh (priezvisko)
Oláh je maďarské priezvisko s významom Rumun.
Festival Hodokvas
náhľad|Hodokvas Pezinok 2003 náhľad|Festival Hodokvas - Piešťany 2006 náhľad|Live painting Hodokvas 2004 - Erik Šille Hodokvas bol multimediálny letný festival, ktorý sa konal v rokoch 2000 až 2008. Festival sa realizoval v rôznych mestách Brno, Modra, Pezinok a Piešťany. Festival sa snažil ako jeden z prvých na Slovensku prepojiť rôzne žánre umenia ako hudba, vizuálne umenie, divadlo a literatúra.
Oláh (priezvisko)
Na Slovensku je veľmi časté, je rozšírené najmä medzi obyvateľmi rómskeho pôvodu. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v Lučenci, potom vo Fiľakove, Detve, Veľkom Krtíši, Seliciach (okres Šaľa), Hodejove (okres Rimavská Sobota), Rimavskej Sobote, Zvolene, Čakanovciach a Ružinej (obe okres Lučenec). Časté je aj v Česku, najviac v mestách Teplice, Praha, Sokolov, Kadaň a Karlove Vary.
Známi nositelia
Pozri v článku Oláh.
Festival Hodokvas
História
Zakladateľmi festivalu boli výtvarníci Milan Prekop a Igor Derevenec, ktorí usporiadali komorný výtvarno-hudobný festival v Kultúrnom centre Lužánky v Brne. Po úspešnom ročníku na Morave sa festival presunul na Slovensko, kde sa na organizácii podieľali Jozef „Dodo“ Tarkay a Michal Taliga. Unikátnosťou festivalu bolo, že sa prvý krát v histórii open air podujatí v roku 2003 podaril zrealizovať na zelenej lúke v Pezinku, kde prišlo 8.000 platiacich návštevníkov. Vzhľadom na vysokú návštevnosť sa festival musel presunúť na Piešťanské letisko, na ktorom zaznamenal v roku 2007 návštevnosť vyše 20 000 ľudí.
Slovenské skupiny
Malevil, Para, Hex, Puding pani Elvisovej, Karpatské chrbáty, Chiki liki tu-a, Last days of the Jesus, Názov stavby, Noise cut, B3, Veneer, Zóna A, Davová psychóza, Konflikt, Slobodná európa, Kontrafakt, Vec, Polemic, Vrbovský víťazi, Horkýže slíže, Ska pra šupina, Captain slide, Tornádo Lue, Le Payaco, CHVM, Mango Molas, Vidiek, Kosa z nosa, Neurópa, Hudba z marsu, Oči Jasajú, Save the cookie, Karpatskí pastieri, Feelme, Tina, Lady Kazzo, Čistý chov, A.M.O., H16, Rytmus, Zverina...
České skupiny
Tata boys, Buty, Vltava, Laura a jeji tygři, Čechomor, Monkey business, Mojmír Papalescu a The Nihilists, Ohm Square, Khoiba, Visací zámek, Vypsaná fixa, Sunshine, Mňága a Žďorp, Support lesbiens, Zlomenej waz, Hypnotix, Khoiba, Čankyšou, Pragounion
Zahraničné skupiny
Persiana Jones (i), Paprika korps (pl), Mitch and Mitch (pl), Die toten Hosen (d), Rachid Taha (f), Senor Coconut (d), The Dhol Foundation (gb), Zion Train (gb), The Selecter, Dr Ring Ding, Zdob si zdub, Exploited (gb), Babylon circus (f), Masfel (h), Korai orom (h), Marky Ramone and band, Nomensno (can), Ot Vinta, Korn, Placebo, Apollo 440, Machine head, Goldie (g), New model army, Static X, The Locos (e), Madsox (a), Anthony B, Howling Bells, Sex Pistols (gb), Presidents of the U.S.A., The Adicts (gb), I am X (gb), Jaga Jazzist, Macka B, Sofa surfers, Living colour, Iggy and the Stooges (usa), The Beatnuts, Bauchklang (a), Anthony Pappa, Cypress Hill (usa), Paradise lost, Skindred...
Montussaint
Montussaint je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maubec (Vaucluse)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Florida (Uruguaj)
Florida je mesto v Uruguaji. Leží v centrálnej časti krajiny. Mesto je sídlom departmentu Florida. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 33 639 obyvateľov. Je tak pätnástym najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Mesto je vzdialené približne 100 km severne od hlavného mesta Montevideo. Východnú a južnú hranicu mesta tvorí malá rieka Santa Lucía Chico.
Mesto Florida bolo založené v roku 1809. 25. augusta 1825 tu bola vyhlásená nezávislosť Banda Oriental (teda Uruguaja) na Španielsku. Štatút mesta získala Florida v roku 1894.
Kafisias (sochár)
Kafisias bol starogrécky sochár. Sochár Kafisias, možno vnuk Kafisia, archonta v boiótskej Tanagre, bol činný pravdepodobne na konci 3. storočia pred Kr. (uvádza sa aj začiatok 2. stor. pred Kr. ). Známe sú jeho dva autorské podpisy (signatúry pod nápismi) na podstavcoch zo sôch objavených Boiótii: Podľa prvého nápisu bol autorom sochy Forystasa, syna Triaxa, víťaza súťaže hlásateľov na hrách zasvätených Diovi (na olympiáde). Socha z podstavca sa už dávno stratila, ale jeho nápis, objavený anglickým archeológom W. M. Leakeom v januári 1806, ktorý je zabudovaný v stene kostola Ayios Thomas juhovýchodne od Tanagry, je ešte stále viditeľný.
Druhý nápis s jeho signatúrou na podstavci, ktorý bol kedysi zrejme základňou sochy mýtického hudobníka a básnika Thamyrida, nájdený v archeologickej lokalite starovekého mesta Thespiai, pripomína ex voto (obetný dar), ktorý bol Filetairom, synom Eumena, venovaný Múzam. Tento Filetairos bol zrejme synovec Filetaira (nebolo to s istotou preukázané ), prvého vládcu Pergamonu, ktorý poskytol veľké pozemkové granty helikónskym Múzam. Thespijčania potom na oplátku založili na jeho počesť významné kultové združenie. Na podstavci v Thespiách sa našiel aj epigram od gréckeho básnika Onesta, ktorý rozpráva o nešťastí Thamyrida, ktorý sa odvážil konkurovať Múzam. Grécky cestovateľ Pausanias navštívil v Boiótii helikónsky háj (na úpätí vrchu Helikón), zasvätený Múzam a videl sochu Thamyrida: „''Do týchto miest umiestnili aj podoby všetkých tých básnikov, ktorí sa nejako preslávili v hudbe. Tak je tu Thamyris, už slepý a naťahuje sa po spadnutej lýre. ''“ Nie je však známe, či bola práve táto socha Kafisiasovým dielom.“
Morre
Morre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaroslav Kmeť
Ing. Jaroslav Kmeť  (* 12. august 1971, Humenné) je slovenský manažér, odborník v oblasti informačných technológií a súčasný štátny tajomník Ministerstva dopravy a výstavby Slovenskej republiky.
Pracovná kariéra
Jaroslav Kmeť v roku 1994 absolvoval inžinierske štúdium na Agronomickej fakulte Slovenskej poľnohospodárskej univerzity (SPU) v Nitre. V rámci profesionálneho pôsobenia zastával viaceré manažérske posty - pracoval napríklad ako manažér pre public sector a healthcare  v spoločnosti Hewlett-Packard pre región strednej a východnej Európy, Ruska a bývalých krajín ZSSR. Bol regionálnym riaditeľom a konateľom spoločnosti Computer Sciences Corporation pre Slovensko, Česko, Poľsko, Maďarsko a Rumunsko. Ako generálny riaditeľ tiež viedol Oracle Slovensko. Má skúsenosti v oblasti krízového riadenia, transformácie spoločnosti, obchodu a marketingu. V roku 2018 prijal ponuku ísť pracovať do štátnej správy ako generálny riaditeľ sekcie IT verejnej správy na Úrade podpredsedu vlády SR pre investície a informatizáciu (súčasné Ministerstve investícií, regionálneho rozvoja a informatizácie Slovenskej republiky). Druhého apríla 2020 vláda Slovenskej republiky na návrh ministra Andreja Doležala vymenovala Jaroslava Kmeťa za štátneho tajomníka Ministerstva dopravy a výstavby Slovenskej republiky. Na ministerstve sa venuje cestnej a železničnej doprave, elektronickým a poštovým službám.
Nathaniel Philip Rothschild
náhľad|Erb rodiny Rothschildovcov Nathaniel Philip Victor James (Nat) Rothschild (* 12. júl 1971, Londýn, Spojené kráľovstvo) je medzinárodný finančník a najmladšie dieťa lorda Jacoba Rothschilda, 4. baróna Rothschildovcov a Sereny Mary Dunnovej. Vyštudoval na Colet Court, Eton College a Wadham College, Oxfordskej univerzite, kde študoval históriu.
Jaroslav Kmeť
Nádej pre kone a ľudí
V roku 2014 založil Jaroslav Kmeť spolu s manželkou Lenkou Kmeťovou občianske združenie Nádej pre kone a ľudí s cieľom zvýšiť povedomie o nedostatočnej legislatívnej ochrane koní a pomôcť tak týraným, zanedbaným a zneužívaným koňom. V januári 2021 tento azyl pre kone, ktorí manželia prevádzkujú na svojej súkromnej farme, poskytoval útočisko trinástim koňom a jednému poníkovi. Lenka Kmeťová, ktorá momentálne občianske združenie Nádej pre kone a ľudí vedie sa aktívne podieľa na boji za práva zvierat, v priebehu rokov sa jej podarilo zachrániť a následne umiestniť do dobrých podmienok desiatky koní aj iných zvierat.
Osobný život
Jaroslav Kmeť má po otcovi Jaroslavovi Kmeťovi staršom rusínske korene a po mame Márii Kmeťovej, ktorá bola narodená v roku 1949, bulharské korene. Má dvoch súrodencov, sestru Eriku a brata Vladimíra. V roku 1997 si vzal za manželku Lenku Kmeťovú, s ktorou založil neziskovú organizáciu Nádej pre kone a ľudí. Jaroslav Kmeť je vegetarián a amatérsky bežec.
Nathaniel Philip Rothschild
Má veľké spektrum medzinárodných obchodných záujmov. Je predsedom JNR Limited, investičnej a poradenskej spoločnosti zaoberajúcej sa primárne rozvíjajúcimi trhmi v sektore s kovmi, ťažbou a zdrojmi. Bol spolupredsedom Bumi plc, skupiny zaoberajúcej sa prírodnými zdrojmi, ktorú pomohol vytvoriť a je na zozname London Stock Exchange. Bol tiež spolupredsedom hedgového fondu Atticus Capital od roku 1996 do roku 2009. Je bývalý predseda Vivarte, Paneurópskeho maloobchodu a Kookai odevnej značky.
V marci 2000 sa stal zástupcom riaditeľa (po anglicky alternate director) RIT Capital Partners a v roku 2004 nevýkonným riaditeľom (po anglicky non-executive director) do roku 2010 kedy sa začal sústrediť na iné aktivity.
Ménerbes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Durazno
Durazno je mesto v Uruguaji. Leží v centrálnej časti krajiny. Mesto je sídlom departmentu Durazno. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 34 368 obyvateľov. Je tak štrnástym najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Mesto je vzdialené približne 183 km severne od hlavného mesta Montevideo. Mesto sa nachádza na južnom brehu rieky Yí. Nachádza sa na úplnom juhu svojho departmentu pri hraniciach s departmentmi Flores a Florida.
Mesto Durazno bolo založené v roku 1821 pod názvom Villa San Pedro de Durazno. Oblasť pôvodne obývali indiáni. S rozširovaním chovu hovädzieho dobytka do miesta začali prichádzať noví osadníci z rôznych častí súčasnej Argentíny. Mesto bolo založené ako útočisko pre bojovníkov za nezávislosť na Španielsku. Po získaní nezávislosti Uruguaja došlo k rozvoju mesta. V roku 1906 získalo Durazno štatút mesta. V súčasnosti je ekonomika mesta zameraná na spracovanie mäsa, či výrobu múky.
Anson Thornton
Anson Thornton (* 28. jún 2003, Oshawa, Ontário, Kanada) je jamajský hokejový brankár pôvodom z Kanady, ktorý hrá v tíme Barrie Colts v lige OHL. V NHL má zmluvu s klubom Arizona Coyotes. Jamajku reprezentoval na turnaji Latam Cup v sezóne 2019-20, na ktorom obsadila prvé miesto.
Narodil sa v Oshawe kanadskej matke a jamajskému otcovi, ale vyrastal v Toronte. Do roku 2020 chytával za rôzne mužstvá z tohto mesta, až v sezóne 2019-20 sa mal presunúť do tímu Sarnia Sting hrajúcom v OHL. Z dôvodu pandémie však v danom ročníku neodchytal jediný súťažný zápas. Anson Thornton nikdy neprešiel draftom.
Napriek tomu si ho v lete 2021 pozvala Arizona Coyotes do kempu pre nováčikov na skúšku. Na vedenie klubu zapôsobil, na turnaji nováčikov sa postavil do bránky v zápasoch proti Vegas Golden Knights a Anaheim Ducks. Thornton podpísal s mužstvom vstupný kontrakt na tri sezóny a v septembri 2021 sa pripojil aj do predsezónneho kempu tímu.
V prípravnom zápase proti Los Angeles Kings už čelil hráčom so skúsenosťami z NHL. Príležitosť dostal v tretej tretine, keď v bránkovisku vystriedal Josefa Kořenářa. Pochytal všetkých 17 striel a pomohol tímu udržať vedenie 2-1.
Mérindol
Mérindol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morteau (obec)
Morteau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tour France
Tour France je výšková budova nachádzajúca sa na predmestí Paríža Puteaux v štvrti La Défense.
Nachádza sa na brehu rieky Seina v Paríži a je po Tour Défense 2000 najvyšším bytovým domom v Île-de-France.
Slávny obyvateľ
Pri jeho stavbe nechal spevák Gilbert Bécaud umiestniť svoj klavír pomocou žeriavu na najvyššie poschodie ešte predtým, ako bola postavená strecha.
Christopher C. Kraft Jr.
Život
Narodil sa vo Phoebus v štáte Virgínia. Meno Christopher Columbus dostal po otcovi, ktorý sa narodil v predvečer 400. výročia objavenia Ameriky Krištofom Kolumbom. Absolvoval Virginia Tech v Blacksburgu, kde v roku 1944 získal titul bakalár vied (Bachelor of Science) v leteckom inžinierstve. Potom nastúpil do Národného poradného výboru pre letectvo (National Advisory Committee for Aeronautics, NACA), čo bol predchodca NASA. Viac ako desať rokov pracoval v leteckom výskume, než bol v roku 1958 požiadaný, aby sa pripojil ku Space Task Group. Space Task Group bol malý tím, ktorý dostal za úlohu vyslať prvého Američana do vesmíru. Kraft bol pridelený do letového úseku a stal sa tak prvým letovým riaditeľom NASA. Počas jeho pôsobenia na tejto pozícii sa uskutočnilo niekoľko prelomových misií – prvý americký pilotovaný kozmický let, prvý pilotovaný orbitálny let, a prvý výstup do otvoreného vesmíru. Pod Kraftovým dohľadom vstúpila na scénu aj nová generácia letových riaditeľov, ktorí sa neskôr stali legendami, napríklad Glynn Lunney a Gene Kranz.
Po misiách Gemini VII a Gemini VI-A, ktoré sa uskutočnili v decembri 1965, Kraft odstúpil z pozície letového riaditeľa, aby sa mohol viacej sústrediť na program Apollo. Mal však pocit, že nie je v centre diania a so začiatkom programu Apollo očakával, že naďalej bude pôsobiť ako letový riaditeľ. Po tragickom požiari Apolla 1 na štartovacej rampe v januári 1967, počas ktorého zahynuli traja astronauti, Kraft neochotne priznal, že jeho manažérske povinnosti mu bránia v ďalšom pôsobení na pozícii letového riaditeľa, a tak túto funkciu definitívne opustil a sústredil sa na riadenie a plánovanie misií. V januári 1970 bol menovaný za zástupcu riaditeľa Strediska pilotovaných letov (dnešné Johnsonovo vesmírne stredisko) a 14. januára 1972 sa nakoniec stal jeho riaditeľom, čím nasledoval svojho mentora Roberta R. Gilrutha. Na tejto pozícii pôsobil až do roku 1982, kedy odišiel do dôchodku. Počas dôchodku poskytoval konzultačné služby viacerým spoločnostiam, vrátane IBM a Rockwell International, a vydal autobiografiu nazvanú Letový: Môj život v riadiacom stredisku (Flight: My Life in Mission Control).
Kostol Narodenia Najsvätejšej Panny Márie (Harklowa)
Kostol Narodenia Najsvätejšej Panny Márie je budova dreveného kostola z prelomu 15. a 16. storočia, nachádzajúca sa v dedine Harklowa v malopoľskom vojvodstve v Poľsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika
Kostol Narodenia Najsvätejšej Panny Márie sa nachádza na hlavnej ulici v centre dediny Harklowa.
Presbytérium je štvoruholníkového pôdorysu, rovnako ako pomerne široká loď. Kostolná veža má štvorcový pôdorys a stĺpovú konštrukciu. Jej steny sú šikmé a na vrchole je veža pokrytá prečnievajúcou tzv. prilbovitou ihlanovitou strechou. Na južnej strane kostola sa nachádza predsieň a na severnej strane je kaplnka. Kaplnka je zakončená kupolou s lampášom. Strecha kostola je strmá a sedlovitá a pokrýva loď aj presbytérium. Na vrchole hrebeňa strechy sa nachádza malá vežička so zvonom a lampášom.
Areál kostola je ohradený múrom s bránami ktoré sú zakončené sférickou prilbovitou strechou pokrytou šindlami.
Dejiny
Kostol bol postavený na samom konci 14. storočia na mieste, kde už predtým stával iný kostol. Na prelome 16. a 17. storočia bola na západnej strane kostola pristavaná veža zvonice. V priebehu 18. storočia bola na južnej strane pristavaná predsieň  a v druhej polovici 19. storočia v roku 1866 bola na severnej strane pristavaná kaplnka. V roku 1877 prebehla rekonštrukcia kostola v rámci ktorej kostol získal dnešné okná a na streche bola pristavaná neogotická vežička. Pri ďalšej reštaurácii, ktorá prebiehala v roku 1931 boli odkryté pôvodné gotické stropné maľby. Pri tejto rekonštrukcii boli reštaurované predovšetkým tzv. soboty (kostolné arkády).
Mirabeau (Vaucluse)
Mirabeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Františkánska rodina
náhľad|Výtlačky časopisu Františkánska rodina Františkánska rodina je komunitný časopis so zameraním na kresťanov, ktorým je blízka františkánska duchovnosť.
Tento časopis so štvrťročnou periodicitou obsahuje príhovory, zamyslenia, rozhovory i knižné recenzie. Na svojich stránkach zachytáva udalosti a mapuje život svetských františkánov. Časopis vydáva Františkánsky svetský rád na Slovensku. Vychádza nielen v tlačenom, ale aj v elektronickom vydaní.
Mouthe (obec)
Mouthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
IPhone 13
left|100px iPhone 13 a 13 Mini sú smartfóny, ktoré boli navrhnuté, vyvinuté a sú predávané spoločnosťou Apple. V súčasnosti sú jednými z modelov pätnástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcov modelov iPhone 12 a 12 mini. Modely boli oznámené spolu s drahšími modelmi iPhone 13 Pro a Pro Max 14. septembra 2021 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku, výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky na iPhone 13 sa začali 17. septembra 2021 a telefón bol vo väčšine krajín k dispozícii 24. septembra 2021. Predobjednávky na iPhone 12 Mini sa začali 6. novembra 2020 a telefón bol k dispozícii od 13. novembra 2020.
Charakteristika
iPhone 13 má ploché šasi podobné s predchádzajúcimi modelmi Apple iPhone. Telefóny však disponujú niektorými rozdielmi, akými sú napríklad zadné kamery, ktoré sú väčšie a usporiadané diagonálne. Snímač Face ID v hornej časti obrazovky je teraz o 20 % menší v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi iPhone 12. Kryty z iPhone 12 taktiež nie sú kompatibilné s krytmi na iPhone 13.
iPhone 13 a 13 Mini sú dostupné v piatich farbách: Midnight (tmavosivá), Starlight (biela), Product Red (červená), zelená, modrá a ružová.
iPhone 13 a iPhone 13 Mini využívajú čip A15 Bionic navrhnutý spoločnosťou Apple. Sú vybavené 6-jadrovým CPU, 4-jadrovým GPU a 16-jadrovým systémom Neural Engine, zatiaľ čo iPhone 13 Pro a 13 Pro Max majú až 5-jadrový GPU.
Displeje
iPhone 13 má 6,1-palcový (15 cm) displej s technológiou Super Retina XDR OLED s rozlíšením 2532 × 1170 pixelov a hustotou pixelov približne 460 PPI s obnovovacou frekvenciou 60 Hz. iPhone 13 Mini má 5,4-palcový (14 cm) displej s rovnakou technológiou s rozlíšením 2340 × 1080 pixelov a hustotou pixelov približne 476 PPI.
Méthamis
Méthamis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Statistics Explained
Statistics Explained je online encyklopédia Eurostatu, ktorá prezentuje a vysvetľuje štatistické pojmy a dáta EÚ. Vznikla v roku 2009 a je písaná vo formáte veľmi podobnom wikipédii. Zahŕňa aj obsah viacerých tradičných štatistických papierových kníh (napr. kompletný text knihy "European Business – facts and figures").
Zoznam ciest I. triedy v Česku
Zoznam ciest I. triedy v Česku obsahuje prehľad všetkých komunikácií v Česku, ktoré sú kategorizované ako cesty I. triedy.
Medzinárodné cesty v Česku
Českom prechádzajú po cestách I. triedy alebo diaľniciach či rýchlostných cestách tieto medzinárodné cesty:
Walter Funk
Mladosť a štúdium
Narodil sa 18. augusta 1890 v Trakehnene (dnešná Sosnovka) vo Východnom Prusku. Vyrastal v rodine majetného obchodníka. Jeho matka Sofia a otec Walter boli vo výchove prísni. Walter Funk bol študijne nadaný mladík s výborným logickým uvažovaním a výnimočnými zručnosťami v matematike. V roku 1908 študoval na univerzitách v Lipsku a Berlíne viacero odborov, medzi nimi napr. hospodárstvo, právo, literatúru a hudbu. Štúdium ukončil v roku 1912.
Prvá svetová vojna
náhľad|Walter Funk v redakcii Počas prvej svetovej vojny sa Funk rozhodol dobrovoľne pridať k pechote. Bojoval avšak krátko, čoskoro bol vážne zranený a v roku 1916 z armády odišiel. K zraneniu prispeli jeho vrodené vady.
Vylepšovanie hospodárstva v Tretej ríši
náhľad|Walter Funk (vpravo) s Franzom Haylerom Po prevzatí moci nacistami v roku 1933 mu nacistická priazeň zabezpečila vysoké štátnické miesta. Bol dosadený na Goebbelsove Ministerstvo Propagandy, kde bol sekretárom a stal sa tlačovým tajomníkom Adolfa Hitlera. Kvôli jeho málo priebojnej povahe začali práce na jeho postoch stagnovať. Nadobúdal sklony k alkoholizmu a upadal do pozadia. Čoskoro nastal rast nemeckého hospodárstva, za ktorý zodpovedal predovšetkým Hjalmar Schacht. Funk spolu so svojími problémami upadol takmer do zabudnutia. Štát začal masívne investovať do zbrojného priemyslu. V roku 1934 s nacistami vydal cez 2,6 miliárd ríšskych mariek pre potreby zbrojenia, pričom do civilného sektoru smerovala približne miliarda. NSDAP urýchlene konfiškovala podniky, väčšina vlastníkov avšak podnik mala aj naďalej, pričom podliehali prísnym kontrolám. Ekonomické elity Tretej ríše konštatovali, že pompézne zbrojenie môže krajinu doviesť do veľkej recesie, preto navzájom vyhotovili program Exportnej vyrovnávacej pokladne, ďalej vyhotovil Hjalmar Schacht zmenkový systém Me-Fo (Metallurgische Forschungsgesellschaft), čo v preklade znamená Metalurgická výskumná spoločnosť). Hjalmar Schacht vedel, že takéto zmenky len odkladajú vysokú infláciu.
Hitlerov štvorročný plán a odchod Schachta
9. septembra 1936 Hitler vyhlásil svoje idei o tom, že je potrebné urýchlene mobilizovať a zbrojiť tak, aby bol Wehrmacht pripravený do ostrej vojny. Schact konštatoval, že sa na tejto tragédii podieľať nebude a preto odišiel. 5. februára 1938 sa Funk stal ministrom hospodárstva, zároveň 19. januára 1939 odbržal Walter Funk od Herrmanna Göringa miesto prezidenta Ríšskej Banky. V jeho postaveniach mu bol avšak plne podriadený.
Druhá svetová vojna
náhľad|227x227pixelů|Walter Funk počas Norimberských procesov náhľad|Walter Funk (prvý zľava v druhej rade) pred väznicou|265x265bod V roku 1939 opakovane zasielal Hitlerovi dopisy, v ktorých vyjadroval neskutočný obdiv a vieru v jeho osobnosť, ospevoval dobytie Poľska. V druhej polovici roku 1939 usiloval o ladenie hospodárskeho rastu a zadlženia. Zanedlho bola väčšina Funkových návrhov bez akútnejších váhaní akceptovaná. Jednalo sa napríklad o tarifikáciu miezd a kontrolu cien. Počas vojny prijal zákony o konfiškácii majetku väzňov v koncentračných táboroch v prospech štátu, pre nemecké vojnové úsilie odporúčal to, aby do fabrík nastupovali ľudia z okupovaných oblastí (Juhoslávia, Československo). Tieto kroky mali udržať vojnovú továrenskú mašinériu. Tempo výroby v nemeckých zbrojovkách bolo neočakávane veľké, aj tak sa avšak zakrátko zvyšovali dane, týmito krokmi štát získal cez 190 miliárd mariek. Kvantitatívnym uvoľňovaním, ktoré spôsobilo hyperinfláciu, získalo Nemecko avšak ďalších 850 miliárd mariek. Pred operáciou Barbarossa plánoval ako využije Tretia Ríša ruské stepi a pripravoval tlačenie tzv. okupačných rubľov. Vyhlásenie totálnej vojny avšak definitívne zničilo nemeckú ekonomiku. V roku 1944 odišiel Funk do pozadia nemeckej politickej sféry. Dôvodmi boli jeho pasivita a nečinnosť. V júni 1945 ho v Porýni zatkli spojenci.
Norimberský proces a smrť
Počas Norimberských procesov sa opakovane odvolával na fakt, že len poslušne počúval Hitlera a Alberta Speera. Usvedčili ho avšak mechy plné zlatých prsteňov a iných predmetov v jeho trezoroch. 1. októbra 1946 bol odsúdený za zločiny proti mieru a ľudskosti na doživotný trest vo väznici Spandau. 16. mája 1957 bol prepustený zo Spandau. Dôvodom bolo jeho chabé zdravie. V roku 1958 obdržal pokutu 10 900 mariek za perzekúciu židov. Zomrel 31. mája 1960 v Düsseldorfe.
Krásnohorský
Krásnohorský je priezvisko, pozri Krásnohorský (priezvisko), napr.:
Kunhuta Uhorská
Život
náhľad|vľavo|Kráľovná Kunhuta v [[Zbraslavská kronika|Zbraslavskej kronike]] Kunhuta sa narodila do rodiny Anny, dcéry kráľa Bela IV. a Rastislava Michajloviča Haličského z rodu Rurikovcov, neskoršieho bána v Mačve okolo rokov 1245/1246. O Kunhutinom detstve sa mnoho nevie, vyrastala na uhorskom kráľovskom dvore v Budíne. V mladom veku, snáď niekedy okolo 15. až 20. roku života bola vydatá za českého kráľa Přemysla Otakara II. Sobáš mal stvrdiť mier medzi Uhorskom a Českým kráľovstvom, ktoré krátko pred tým bojovali o babenberské dedičstvo (t.j. rakúske krajiny). Kunhuta bola pre Otakara až druhou voľbou, pretože ako prvú možnosť zvažoval Belovu dcéru Margitu, ktorá však vstúpila do kláštora. Svadba medzi kráľom Přemyslom Otakarom a Kunhutou sa konala 25. októbra 1261 v Prešporku. Pretože bol Přemysl predtým ženatý s Margarétou Babenberskou, ktorú zapudil, bol potrebný pápežský dišpenz, ktorý bol dodaný dodatočne. Na Vianoce 25. decembra 1261 sa v Prahe následne konala kráľovská korunovácia Kunhuty i jej manžela Přemysla Otakara II.
Pravdepodobne v januári 1265 sa kráľovskému páru narodila prvá dcéra Kunhuta, a v roku 1269 Anežka. V roku 1271 Kunhuta Přemyslovi porodila prvého legitímneho dediča, neskoršieho kráľa Václava II. Podľa Zbraslavskej kroniky mal mať pár až troch synov, avšak dvaja z nich mali zomrieť v detstve, uvažuje sa i o tretej dcére. Spolu s Přemyslom Otakarom II. Kunhuta prežívala rast sily Českého kráľovstva a k svojmu titulu manželky českého kráľa, rakúskeho a štajerského vojvodu tak pribudol i titul manželky korutánskeho vojvodu. Přemyslove ambície však narazili na nového nepriateľa, ktorý povstal v podobe Rudolfa Habsburského, ktorý Přemysla v bitke viackrát porazil. Osudnou sa Přemyslovi stala Bitka na Moravskom poli v roku 1278, kde zahynul.
Z Opavy Kunhuta kontaktovala cisára Rudolfa Habsburského, ktorý vzal Kunhutu pod ochranu a začal jednať s Otom V. o jeho odchode z Čiech. Brandeburské vojská sa z Čiech stiahli, ale spolu s nimi bol do Brandeburska prevezený aj kráľ Václav II. České stavy neskôr stál kráľov návrat do Prahy nemalé úsilie a financie. Niekedy v tomto období sa do Kunhutiných služieb dostal český šľachtic Záviš z Falkenštejna z rodu Vítkovcov, ktorý sa v roku 1281 spomína už ako Kunhutin hradný gróf (purkgróf). Nie je zrejmé, kedy medzi kráľovnou a Závišom vznikol milenecký vzťah, no už v roku 1281 sa im narodil syn Ján prezývaný aj Ješek, čo negatívne vnímala česká verejnosť. Ješek sa neskôr stal rytierom Rádu nemeckých rytierov a následne dokonca komtúrom rádu pre Čechy a Moravu. Podľa niektorých názorov sa už v tomto období Kunhutinho života pár aj tajne zobral. Zlé jazyky kráľovnú obviňovali zo vzťahu z Falkenštejnom už za vlády Přemysla Otakara II., čo je však málo pravdepodobné. V roku 1281 sa z uhorského zajatia vrátil nemanželský syn Přemysla Otakara II. Mikuláš I. Opavský, ktorý s Kunhutou prišiel do konfliktu a v roku 1283 sa preto kráľovná presťahovala do Prahy, kam sa krátko pred tým v tom istom roku z brandeburského zajatia vrátil aj jej syn Václav II. Syn matku prijal na kráľovskom dvore a Záviš z Falkenštejna sa stal Václavovým poradcom. V roku 1285 sa Václav II. oženil s Gutou Habsburskou a osláv v Chebe sa zúčastnila aj kráľovná. Rudolf Habsburský však svoju dcéru do Čiech nepustil, pre "neusporiadané vzťahy v rodine českého kráľa". V máji 1285 (podľa iných zdrojov už v roku 1284) sa konala verejná svadba Záviša a Kunhuty, no už o pár mesiacov na to, 9. septembra 1285 Kunhuta zomrela. Hoci sa objavili rôzne názory na príčinu Kunhutinej smrti, pravdepodobne šlo o tuberkulózu. Pochovaná bola v Kláštore svätej Anežky Českej.
Théo van Rysselberghe
Théo van Rysselberghe (* 23. november 1862, Gent, Belgicko† 14. december 1926, Saint-Clair, Francúzsko) bol významný belgický maliar a grafik. Popri maľbách sa zaoberal aj rytinami Je považovaný za jedného z hlavných predstaviteľov pointilizmu, odvetvia impresionizmu.
Život a dielo
vľavo|náhľad|Akt v sede, 1905 Sprvu študoval umenie na Akadémii umení v Gente, pričom svoje práce prvýkrát predstavil verejnosti už v roku 1881 na bruselskom Salóne, ktorej sa zúčastnili aj francúzski impresionisti, ktorí boli práve v Belgicku veľmi populárni a mnohí umelci sa zaoberali spôsobom, akým používajú farby. Medzi nich patril aj Rysselberghe.
Jeho skoršia tvorba, ktorú možno zaradiť do neo-impresionizmu, je ovplyvnená práve riaditeľom gentskej akadémie Jean-François Portaelsom a následnými návštevami Maroka a Španielska, kde zaznamenal mnohé krajinné výjavy. Vyznačuje sa uvoľnenými ťahmi štetca, teplými farbami a exotickými výjavmi. Tieto obrazy predstavil v roku 1883 v salóne L'Essor v Bruseli a u kritikov zožal veľký úspech.
Inšpirovaný impresionistami v roku 1883 zakladá v Bruseli avantgardnú skupinu intelektuálov Les XX (Les Vingts), ktorá vystupovala proti akademizmu a tradičným naučeným postupom. Medzi jej členov a prívržencov patrili okrem iných aj Paul Signac, Auguste Rodin či John Singer Sargent.
V roku 1886 sa počas návštevy Francúzska stretáva s Georgeom Seuratom, otcom pointilizmu, a začína sa zaujímať o techniky, ktoré využíva. Prvý čisto pointilistický obraz namaľoval Rysselberghe v roku 1888, jednalo sa o portrét manželky sochára Paula Duboisa, neskôr takisto člena Les XX. V roku 1889 sa oženil s Marie Monnom, ktorá sa stala hlavnou múzou jeho nasledujúcich pointilistických aktov. Na ich svadobnej ceste sa Rysselberghe zoznámil s Vincentom van Goghom, ktorého následne pozval aj na ďalšiu výstavu umelcov z Les XX. Na tejto výstave predal Vincent van Gogh svoj jediný obraz – Vigne Rouge in Montmajour. Po smrti Georgea Seurata sa jeho tvorba odklonila od pointilizmu.
Rysselberghe zomrel 14. decembra 1926 v Saint-Clair v južnom Francúzsku, kde je pochovaný pri svojom dobrom priateľovi, maliarovi Henri- Edmond Crossovi.
Rákoš (hrad)
Rákoš (iné názvy: Kövi, Kovi-Kameňany ; historické názvy: Rákos, Rakoswar, Kövi (Kuy, Kwi, Kewy) ) je zrúcanina hradu, ktorá sa nachádza severne od obce Rákoš (lokalita Zámčok /Zámček ) v okrese Revúca (býv. Gemerská župa). Dispozíciou ide o gotický hrad.
Dejiny
Hrad pochádza z poslednej tretiny 13. storočia. Výstavbu hradu realizoval Detrik z rodu Ákošovcov, ktorý nadväzoval na politiku Bela IV., ktorý po mongolskom vpáde do Uhorska podporoval výstavbu hradov. Hrad sa v písomných prameňoch objavuje po prvý raz v roku 1318. V listine z roku 1367 sa však spomína len miesto hradu, pravdepodobne bol dlhšie nevyužívaný. V poslednej tretine 14. storočia došlo k jeho obnoveniu, majiteľmi boli Bubekovci. V roku 1470 bol daný ako záloha Zápoľskovcom, v druhej tretine 16. storočia ho získali Bubekovci späť. V dokumentoch z rokov 1558 a 1567 sa hrad spomína ako opustený, viac obnovený nebol.
Zachované mená kastelánov: 1461 Tomáš zo Skerešova, 1523 Ján z Tornale.
K hradnému panstvu patrili obce: Sirk, Rákoš, Turčok, Nandraž, Kameňany, Držkovce, Licince, Leváre.
Opis hradu
Hrad dômyselne využíval prírodnú dispozíciu, keď skalné lavice tvorili obranný prvok alebo priamo steny objektov hradu. Lichobežníkový palác tvoril najvyššie miesto hradu. Na jeho severnej strane bola priekopa. Na južnú stranu paláca nadväzovalo nádvorie. Vstup do hradu bol z východnej strany. Hrad nemal studňu (kvôli skalnému podložiu), ako zdroj vody slúžila do sklady vytesaná cisterna.
Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2017
Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2017 bol v poradí 30. turnaj majstrovstiev Európy vo volejbale žien, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v dňoch od 22. septembra do 1. októbra 2017 v troch mestách v Azerbajdžane a Gruzínsku: Baku, Gəncə a Tbilisi, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo domáceho Gruzínska. Svoj druhý titul získalo 🇷🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇳🇱.
O organizátoroch turnaja sa rozhodlo na kongrese CEV v októbri 2014. Po piatykrát sa ME žien organizovali v dvoch hostiteľských štátoch, naposledy to bolo v roku 2015 v Holandsku a Belgicku. Finálové zápasy sa uskutočnili v Baku.
Nasadenie do výkonnostných košov
Žrebovanie do skupín, ktoré prebehlo 24. novembra 2016, sa uskutočnilo podľa nasledovných výkonnostných košov: Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v európskom rebríčku CEV k augustu 2017.
Zoznam nemocníc v Košiciach
Toto je zoznam nemocníc a zdravotníckych zariadení v Košiciach.
Modène
Modène je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouthier-Haute-Pierre
Mouthier-Haute-Pierre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Psychiatrická liečebňa Samuela Bluma v Plešivci
K roku 2017 tvoril lôžkový fond psychiatrickej liečebne 200 lôžok a zdravotno-sociálneho oddelenia 40 lôžok. V zariadení v príslušnom roku pracovalo 12 lekárov, štyria psychológovia, 53 sestier, jeden liečebný pedagóg, tri fyzioterapeutky, 38 sanitárov a zdravotníckych asistentov a celkovo 55 zamestnancov hospodársko-technického úseku.
Felicità (skladba)
Felicità (výslovnosť: [felitʃiˈta]; ) je hitová pieseň taliansko-amerického dua Al Bano & Romina Power, vydaná v roku 1982. Pieseň zožala medzinárodný komerčný úspech a zostáva pravdepodobne ich najznámejšou piesňou.
Informácie
Duo sa so skladbou zúčastnilo na hudobnom festivale v Sanreme v roku 1982 a skončilo ako druhé. Pieseň sa objavila v albume Felicità z roku 1982. Záverečná skladba z albumu Arrivederci a Bahia bola vydaná ako strana B. Pre vydanie v Španielsku boli obidve piesne znova nahraté v španielčine a singel dostal iný titulný obrázok.
Felicità sa stretla s veľkým komerčným úspechom, keď sa počas marca až júna 1982 dostala na prvé miesto talianskeho singlového rebríčka a nakoniec sa na medzinárodnej úrovni predalo milión kópií.
Kuriozita
Inštrumentálna verzia piesne Felicità v swingovej verzii znie v pozadí v kriminálnom seriáli Derrick v 150. epizóde (Nočný telefonát, 1987) v 39. minúte.