cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rádiológia tváre a krku
Základné rozdelenie a použitie jednotlivých metód
Z hľadiska anatómie a vhodnosti použitia jednotlivých metód je vhodné rozdeliť oblasť tváre a krku na dve veľké oblasti, kde hranicu tvorí jazylka (. Tá rozdeľuje tvár a krk na tzv. suprahyoidnú (nad jazylkou) a infrahyoidnú oblasť (pod jazylkou).
Pre suprahyoidnú oblasť vrátane tváre je najvhodnejšou metódou MRI - dôvodom sú menšie artefakty z amalgámových zubných výplní ako pri CT, menšia náchylnosť na pohybové artefakty a lepšia tkanivová rozlišovacia schopnosť magnetickej rezonancie.
Euryté (manželka Porthaóna)
Euryté alebo Euryta (Euryté) je v gréckej mytológii dcéra Hippodamanta, syna riečneho boha Achelóa.
Rádiológia tváre a krku
Základné rozdelenie a použitie jednotlivých metód
Pre infrahyoidnú oblasť je vhodnejšou vyšetrovacou metódou CT - dôvodom je vyšší výskyt pohybových artefaktov v tejto oblasti (kašeľ, prehĺtanie, dýchanie, pohyb hlasiviek), ktoré nedegradujú výsledný CT obraz tak, ako je to pri MRI.
Euryté (manželka Porthaóna)
Podľa antického autora Apollodora z Atén sa Euryté vydala za Agénorovho syna Porthaóna, kráľa Pleuróny a Kalydónu v Aitólii. Manželom sa narodili synovia, Oineus, Agrios, Alkathoos, Melas, Leukópeus a dcéra Steropé, ktorá s riečnym bohom Achelóom, splodila Sirény.
Rádiológia tváre a krku
Základné rozdelenie a použitie jednotlivých metód
USG je možno použiť s úspechom na povrchové štruktúry v oboch oblastiach; metóda však patrí do rúk skúseného rádiológa a výsledky sú ťažšie reprodukovateľné. Na druhej strane je lacná a dostupná, využíva sa najmä ako skríningové vyšetrenie a v rámci sledovania už známych zmien najmä v oblasti štítnej žľazy, lymfatických uzlín a veľkých slinných žliaz.
Indikácie
K najčastejším príčinám vyšetrenia hlavy a krku patrí pátranie po dôvodoch obvykle dlhodobejších ťažkostí pacienta z predpokladanej poruchy tu sa nachádzajúcich anatomických štruktúr (najvhodnejšou metódou voľby je v tomto prípade CT vyšetrenie od spodiny lebky až po kľúčne kosti), pátranie po a stanovenie štádia nádorového ochorenia, pátranie po abscese alebo flegmóne.
Platnosť
Platnosť alebo právna platnosť alebo právoplatnosť alebo validita môže byť:
Platnosť alebo validita je v sociológii, psychológii a pedagogike: vlastnosť výskumnej metódy, že jej postup a predmet zodpovedá účelu, na ktorý bola metóda použitá, pozri validita (empirický výskum)
Platnosť môže byť:
Mitochondria
[[Súbor:Mitochondrie.svg|250px|thumb|Štruktúra mitochondrie:
3. Kristy
4. Matrix (základná hmota)]] Animal Cell.svg:'''
1. Jadierko
2. Jadro
3. Ribozóm (malé bodky)
4. Vezikula
5. Drsné endoplazmatické retikulum
6. Golgiho aparát
7. Cytoskelet
8. Hladké endoplazmatické retikulum
9. Mitochondria
10. Vakuola
12. Lyzozóm
13. Centrozóm spolu s centriolami
14. Cytoplazmatická membrána ]]
Mitochondria alebo chondriozóm je organela, ktorá je obalená dvojitou membránou, ktorá má vlastnú genetickú sústavu (tzv. semiautonómna organela), a ktorá sa vo veľkom množstve (stovky až tisíce) vyskytuje v cytoplazme eukaryotických buniek. Slúži prevažne na získavanie energie tzv. bunkovým dýchaním (aeróbnou oxidáciou). Mitochondrie sa však podieľajú aj na ďalších procesoch, ako je bunková diferenciácia, bunková smrť a kontrola bunkového cyklu a rastu. Na druhej strane poruchy ich funkcie môžu mať za následok rôzne mitochondriálne choroby.
V prokaryotických bunkách sa mitochondrie nenachádzajú a enzýmy potrebné na získavanie energie sa v nich nachádzajú v plazmatickej membráne alebo jej záhyboch. Vo veľa baktériách ich funkciu vykonávajú mezozómy, ktorých funkcia nie je celkom objasnená.
Zo živočíšnych somatických (telových) eukaryotických buniek chýbajú iba u extrémne špecializovaných parazitov, napr. Henneguya, Haemosporidia a Microspora. U Pelomyxozoa ich funkciu vykonávajú symbiotické baktérie.
Zloženie
Na povrchu sú mitochondrie obalené dvojitou membránou. Vonkajší list tejto membrány je hladký, vnútorný list vbieha vo forme úzkych záhybov do mitochondrie a vytvára priehradky – kristy. Niekedy tieto priehradky nadobúdajú tvar rúrok – tubulárny typ mitochondrií. Kristy zväčšujú vnútorný povrch mitochondrií. Ich počet je priamo úmerný metabolickej aktivite mitochondrie i bunky ako takej. Bunky s vysokou metabolickou aktivitou majú mitochondrie s vyšším počtom kríst, ako bunky s nižšou metabolickou aktivitou. Rovnaký vzťah platí aj pre počet mitochondrií v bunke. Priestor medzi kristami vypĺňa základná hmota – matrix. V nej prebieha Krebsov cyklus, preto sú tu lokalizované všetky potrebné enzýmy. Na kristách dochádza k uvoľňovaniu elektrónov a vzniku H+. Takto získaná energia sa postupne uskladňuje do ATP.
Bunkové dýchanie a syntéza ATP
náhľad|vľavo|upright=1.5|Schéma mitochondrie so znázorneným [[Krebsov cyklus|Krebsovym cyklom, dýchacím reťazcom a ATP syntázou. Vznik acetylkoenzýmu A nie je zahrnutý]] V mitochondriách prebieha prevažná časť bunkového dýchania (výnimku tvorí hlavne glykolýza, ktorá prebieha v cytosole). Tento sled reakcií predstavuje rozklad rôznych organických látok, pričom sa získava energia potrebná pre syntézu adenozíntrifosfátu (ATP). Východiskovou látkou sú hlavne pyruvát a mastné kyseliny. Obe látky v mitochondriálnej matrix prechádzajú reakciami, pri ktorých vzniká acetylkoenzým A (pyruvát prechádza dekarboxyláciou, mastné kyseliny beta-oxidáciou). Acetylkoenzým A následne vstupuje do Krebsovho cyklu, čo je séria reakcií, ktoré umožňujú redukciu koenzýmov NAD+ na NADH a FAD na FADH2. Elektróny z týchto koenzýmov postupujú do dýchacieho reťazca, ktorý je umiestnený na vnútornej membráne mitochondrie. Dýchací reťazec prenáša do mezimembránového priestoru vodíkové katióny (H+, čím vzniká v priestore medzi membránami kyslé pH. Toto pH má sklony sa vyrovnávať, a tak prechádza otvorom v enzýme ATP syntáza späť dovnútra bunky. Priechodom H+ však tento enzým vytvára ATP, ktorý je výsledným produktom všetkých reakcií.
Ďalšie funkcie
Napriek tomu, že mitochondria je známa prevažne ako energetická jednotka bunky, zistilo sa, že má i ďalšie dôležité funkcie. S bunkovým dýchaním súvisí skutočnosť, mitochondrie sú schopné v hnedom tukovom tkanive produkovať teplo. Mechanizmus je elegantný: namiesto toho, aby vodíkové katióny prechádzali ATP syntázou, prechádzajú protónovým kanálom termogenínom (UCP1), ktorý je práve zodpovedný za vznik tepelnej energie.
Matrix mitochondrie môže fungovať aj ako zásobáreň vápnika (podobne ako endoplazmatické retikulum), čím udržuje vnútornú homeostázu bunky. Dovnútra sa dostávajú ióny vápnika špeciálnym prenášačom, ktorý je poháňaný membránovým potenciálom, pri masívnom uvoľňovaní vápníku von sa môže týmto spôsobom navodiť v bunke určitá odpoveď (produkcia hormónov, neurotransmiterov, a pod.). Navyše sa v mitochondrii nachádza veľa proteínov spúšťajúcich apoptózu, programovanú smrť bunky. Prebiehajú v nich aj niektoré časti syntézy hemu a steroidov.
Vznik
Mitochondrie vznikajú len delením už existujúcich mitochondrií. Majú vlastnú DNA a mitochondriálne ribozómy, čo im umožňuje syntézu potrebných enzýmov. Preto sa o nich hovorí, ako o semiautonómnych organelách.
Evolučný pôvod
náhľad|Mitochondrie [[cicavce|cicavcov pod elektrónovým mikroskopom]] V súčasnosti sa všeobecne akceptuje, že mitochondrie predstavujú potomkov endosymbiotickej baktérie, ktorá sa v procese vzniku eukaryotickej bunky určitým spôsobom transformovala na semiautonómnu organelu. Predpokládá sa, že touto baktériou, ktorá vstúpila do primitívnej eukaryotickej bunky, bol zástupca alfaproteobakterií z príbuzenského okruhu rodu Rickettsia. Tieto názory však odborná verejnosť pomerne dlho odmietala ako „nehodiace sa do slušnej prírodovedeckej spoločnosti“. Prvé predstavy o takomto pôvode sa však paradoxne začali objavovať už na konci 19. storočia, kedy ešte nebol ani ustanovený termín mitochondria (napr. Richard Altmann, 1890). Známymi zástupcami tejto tzv. endosymbiotickej teórie bol na začiatku 20. storočia Konstantin Merežkovskij, a v druhej polovici 20. storočia Lynn Margulisová.
Presný scenár „endosymbiotickej udalosti“, teda procesu, pri ktorom sa baktéria zmenila na mitochondriu, je stále relatívne zahalený tajomstvom. Podľa tzv. molekulárnych hodín (metóda založená na pozorovaní mutácií v DNA) sa zdá, že k tomu došlo približne pred 2 miliardami rokov, čiže zrejme nie veľmi dávno po vzniku samotnej eukaryotickej bunky. Dnes sa už považuje za dokázané, že všetky známe eukaryotické organizmy buď mitochondriu majú, alebo aspoň mali za predka eukaryonta, ktorý mitochondriu mal. Preto sa dnes ustupuje od termínu Archezoa, ktorý označoval skupiny eukaryotov, ktorí vznikli ešte pred „endosymbiotickou udalosťou“: žiadne také neboli objavené. Takmer isté je aj to, že mitochondria vznikla v histórii len jedenkrát, a všetky súčasné mitochondrie sú potomkami tejto udalosti (tzv. monofyletický pôvod).
Konkrétny scenár vzniku poskytujú napríklad vodíkové hypotézy, ktoré sú v podstate všetky založené na predpoklade, že hostiteľskou bunkou bola anaeróbna, vodík metabolizujúca autotrofná archebaktéria, ktorá istým spôsobom pohltila symbiotickú baktériu schopnú v rámci svojej respirácie produkovať vodík. Tieto baktérie následne prešli evolúciou a zmenili sa na mitochondrie. Bez ohľadu na pôvod po endosymbiotickej udalosti muselo celkom určite dôjsť k čiastočnej redukcii genómu symbiotickej baktérie a pravdepodobne aj k tzv. horizontálnemu transferu, čiže prechodu časti génov z mitochondrie do jadra.
Redukcia mitochondrií
Hoci všetky v súčasnosti známe eukaryotické organizmy pochádzajú zo spoločného predka ktorý mitochondriu mal, u mnohých eukaryotov boli namiesto mitochondrií popísané len akési redukované organely neschopné oxidatívnej fosforylácie, ako sú hydrogenozómy a mitozómy. Tieto organely sú často schopné syntézy ATP bez prítomnosti kyslíka, a hodia sa teda do anaeróbneho prostredia. Hydrogenozómy a mitozómy boli popísané hlavne (nie však výhradne) v taxónoch Excavata a Amoebozoa. Známe sú napríklad Entamoeba histolytica, Giardia intestinalis, rôzne mikrosporídie (Microsporidia) a chytrídiomycety (Chytridiomycota), prípadne rôzne anaeróbne nálevníky (Ciliophora). U niektorých eukaryotov však doteraz neboli popísané ani mitochondrie, ani žiadne iné organely tohto typu.
Châtel-sur-Moselle (kantón)
Châtel-sur-Moselle je francúzsky kantón v obvode Épinal v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Skladá sa z 23 obcí.
Manuál
Manuál môže byť:
NGC 5130
NGC 5130 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
3951 Zichichi
3951 Zichichi je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Osservatorio San Vittore 13. februára 1986.
Právomoc
Právomoc je súhrn oprávnení a povinností, ktoré zákon priznáva danému poverenému orgánu na výkon jeho činnosti.
Budova UNESCO v Paríži
Budova UNESCO v Paríži bola postavená v rokoch 19551958. Stavba je víťazným návrhom učiteľa Bauhausu a architekta Marcela Breuera, architekta Bernarda Zehrfussa a inžiniera Pier Luigi Nerviho v súťaži vypísanej roku 1952. Jednotlivé návrhy hodnotila porota zvučných mien ako Walter Gropius, Lucio Costa, Le Corbusier, Sven Markelius a Ernesto Rogers.
Poloha
Realizácia budovy je navrhnutá v urbanistickom kontexte tak, že symetricky uzatvára zo severu polkruhové námestie Fontenoy. Dopomohla k tomu aj obľúbená forma M. Breuera v tvare písmena Y. Ďalšie strany Y sú natočené k uliciam, na juhu je to ulica de Suffren a na juhovýchode ulica de Segur. Na ulicami takto vymedzenom priestore sa nachádza administratívna budova, ktorá je prepojená s budovou konferenčnej sály, japonské záhrady a vedľajšie budovy s kanceláriami.
Madré
Madré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Prieliv svätého Juraja
thumb|right|Reliéfna mapa Írskeho mora s prielivom sv. Juraja
Prieliv svätého Juraja (-slovenský normovaný názov; angl. St George's Channel, waleš. Sianel San Siôr, ír. Muir Bhreatan) je prieliv v Atlantickom oceáne. Spája Keltské more s Írskym morom. Oddeľuje Írsko na západe a Wales na východe. Najužší je na spojnici mysov St. David's Head vo Walese a Carnsore Point v Írsku.
Na pobreží prielivu leží niekoľko významných prístavov; na írskej strane Rosslare Harbour, Wexford, na waleskej strane Milford Haven, Pembroke a Fishguard.
Darney
Darney môže byť:
Toxoplazma obyčajná
Toxoplazma obyčajná (Toxoplasma gondii) je vnútrobunkový parazit, ktorý infikuje väčšinu cicavcov na svete. Jeho konečným hostiteľom sú mačky, ako medzihostiteľ mu môžu slúžiť iné stavovce a vtáky. Objavený bol v hlodavcovi zvanom „Gondi“ (lat. Ctenodactylus gundi).
História
Tento organizmus objavili v roku 1908 Nicolle a Manceaux v pečeni a slezine severoafrického hlodavca „Gondi“. Na základe jeho mesiačikovitej formy ho pomenovali Toxoplasma (z gréčtiny Toxon = oblúk). V roku 1923 bolo potvrdené podozrenie, že tento organizmus môže byť pôvodcom choroby, ktorú nazvali toxoplazmóza. V roku 1948 vyvinuli Sabin a Feldmann serologický test na základe protilátok, ktorý nazvali Dye-Test. Vďaka tomuto testu sa prišlo na to, že toxoplazma obyčajná je rozšírená po celom svete a že sa veľmi často nachádza v tele človeka.
Pohlavný cyklus
Pohlavný cyklus prebieha v intestinálnom epiteli (črevách) hostiteľa (mačky) a vedie k vylučovaniu oocýst výkalmi. Oocysty potom sporulujú počas 3 – 4 dní a vznikajú infekčné sporocysty, ktoré sú v hostinnom prostredí (vlhká zem, piesok) schopné prežiť až 1 rok. Po požití sporocysty sekundárnym hostiteľom dochádza k uvoľneniu sporozoidov, ktoré sa šíria krvou, lymfou a aktívnou inváziou buniek.
Nepohlavný cyklus
Nepohlavný cyklus prebieha v orgánoch medzihostiteľa (zviera, človek). Sporocysty napádajú bunky s jadrom. Tu dôjde k jej rozmnoženiu rozdelením na dve dcérske bunky, ktoré sa od materskej bunky oddelia a materská bunka zaniká. Tento proces sa opakuje tak dlho, pokým sa bunka hostiteľa nenaplní a nepraskne. Tým sa do krvného obehu dostanú tzv. tachyzoidy. Tento proces sa opakuje každých 6 hodín. Po uvoľnení obranných látok hostiteľa sa tento proces spomaľuje. Tvoria sa tkanivové cysty, ktoré sa v latentnej forme nachádzajú vo svaloch, ale aj mozgu či sietnici oka.
Formy
Toxoplazma môže existovať v troch rôznych formách: sporozoid, tachyzoid a bradyzoid. Jednotlivé formy sa líšia výskytom v jednotlivých fázach vývoja a infekčnosťou prenosu na ďalšieho hostiteľa.
Sporozoidy
Sporozoidy vznikajú ako produkt pohlavného rozmnožovania v čreve mačky. Priamo po oplodnení vzniká zygota, z ktorej sa formujú dve sporocysty. Postupnou sporuláciou vznikajú v každej sporocyste štyri sporozoidy a celý útvar sa nazýva oocysta. Tie sú vylučované nevysporulované v mačacom truse. K vylučovaniu oocýst dochádza po niekoľkých dňoch od nákazy. Začiatok vylučovania a jeho dĺžka závisí od životnej formy parazita, ktorým sa mačka infikuje. Po požití oocysty hostiteľom dochádza pôsobením žalúdočných štiav k uvoľneniu sporozoidov. Tie prenikajú do tkaniva hostiteľa a menia sa na tachyzoidy.
Tachyzoidy
Tachyzoidy sa množia veľmi rýchlo v akomkoľvek tkanive medzihostiteľa. Rozmnožovanie tachyzoidov prebieha nepohlavnou cestou.
Bradyzoidy
Bradyzoidy sú na rozdiel od tachyzoidov pomaly sa množiacim štádiom vnútri tkanivových cýst. Tvorba tkanivových cýst je pravdepodobne reakciou parazita na imunitnú odpoveď hostiteľa. Tkaninové cysty sú schopné prebývať v hostiteľovi po celý jeho život. V niektorých prípadoch, napr. po imunosupresii alebo u pacientov s AIDS, môže dôjsť k opätovnej premene bradyzoidov na tachyzoidy.
3952 Russellmark
3952 Russellmark je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil Bulgarian National Observatory 14. marca 1986.
Pavol Styk
Pavol Styk (* 28. marec 1886, Banská Bystrica-Majer - † 30. december 1966, Banská Bystrica-Majer) bol evanjelický kňaz, pedagóg, protifašistický bojovník, verejný činiteľ.
Jeho otec Ondrej Styk, matka Júlia rod. Valjačiková.
Životopis
Roku 1909 absolvoval evanjelickú bohosloveckú fakultu v Bratislave. Sprvu pôsobil ako evanjelický kňaz, od roku 1919 riaditeľ evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici, profesor a katechéta gymnázia A. Sládkoviča v Banskej Bystrici a vo Zvolene. Roku 1935-1939 predseda a zakladateľ odbočky Zväzu priateľov ZSSR v Banskej Bystrici, po roku 1939 predčasne penzionovaný pre politickú nespoľahlivosť. Aktívny účastník protifaštistického odboja a príprav SNP, Člen RNV v Banskej Bystrici, od novembra 1944 do februára 1945 väznený. Po oslobodení riaditeľ Gymnázia A. Sládkoviča a predseda ONV v Banskej Bystrici, 1946-1954 pracovník Povereníctva SNR pre školstvo a osvetu, 1954-1955 predseda MNV v Banskej Bystrici-Majeri, 1955-1956 pracovník Krajského ústavu pre ďalšie vzdelávanie učiteľov v Banskej Bystrici. Napísal niekoľko kníh hlavne s náboženskou tematikou a vianočnú divadelnú hru pre deti a mládež.
Klavírny koncert
Klavírny koncert je dielo z oblasti klasickej hudby určené pre klavír a orchester (väčšinou symfonický, zriedka sláčikový alebo komorný).
Pôsobnosť
Pôsobnosť je pôsobenie, činnosť; oblasť, v ktorej sa vykonáva činnosť, kompetencia.
Klavírny koncert
Ide o jeden z najvýznamnejších druhov hudobných diel. Skladatelia preto klavírnym koncertom vždy venovali veľkú pozornosť, a takmer každý z nich po sebe zanechal aspoň jedno takéto dielo. Koncepca klavírneho koncertu môže byť rôzna. Niektorí skladatelia sa sústredili na klavírny part a orchester má v ich dielach len doplkovú úlohu (Chopinove koncerty), iní komponovali koncert v symfonickom duchu a a klavírny part začlenili do veľkého hudobného celku (Brahmsove koncerty). Dielo má zvyčajne tradičnú stavbu koncertu, to znamená tri vety odlišujúce sa tempom a charakterom.
Ostwald
Ostwald je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Am I Wrong
„Am I Wrong“ je skladba nórskej dvojice Nico & Vinz. Bola vydaná vo forme digital download v Nórsku dňa 12. apríla 2013. Ako interpret je uvádzané ich predošlé zoskupenie Envy. Skladba sa stala hitom predovšetkým v Škandinávii. Neskoršie vydanie z januára 2014 sa už zhodovalo so zmenou ich názvu na Nico & Vinz.
Pandémia
Pandémia (gr. πανδημία zo slov pan, pantos = všetko, demos = národ, ľud) je rozsiahla epidémia, ktorá sa rozširuje na geograficky rozsiahlom území, dokonca medzi kontinentmi a celosvetovo. Aj pri pandémii sa môžu vyskytnúť ojedinelé oblasti, ktoré nie sú postihnuté: osamelé ostrovy, hlboké horské údolia, pralesy a iné. Naopak pôvodne nepostihnuté oblasti sa vďaka leteckej doprave nakazia. Je to dnes najväčšie nebezpečenstvo šírenia pandémii. Dokázalo sa to aj v roku 2003 v súvislosti so SARS. Kým pre Áziu to bol bežný problém, bolo zaznamenaných veľa prípadov v Kanade.
V novembri 2004 riaditeľ pre západné regióny zo Svetovej zdravotníckej organizácie povedal, že chrípková pandémia je neodvratná a žiadal rázne kroky na boj proti vírusom.
Svetlianska cerina
Svetlianska cerina je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Cerová vrchovina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Hrachovo v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1976 na rozlohe 15,3000 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu zvyškov porastu duba cerového s výskytom vzácnej krakle belasej a iného dutinového vtáctva a drobného živočíšstva na vedecko-výskumné a kultúrno-náučné ciele.
Pěčín
Pěčín je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 528 obyvateľov, z toho 262 mužov a 266 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,6 roka (muži 38,7 roka, ženy 38,6 roka).
NGC 5131
NGC 5131 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 24. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Pavol Hammel
Pavol Hammel (* 7. december 1948, Bratislava) je slovenský spevák, skladateľ, gitarista a hudobný producent.
Pochádza z hudobníckej rodiny. V útlom veku ho k hudbe priviedol otec, huslista v Slovenskom národnom divadle. V mladosti študoval hru na husle. Ako člen orchestra Železničiarskeho umeleckého súboru hrával pod vedením dirigenta na vystúpeniach ľudové, klasické a moderné tanečné piesne.
Ako šestnásťročný začal hrať na gitare, ktorá sa stala jeho hudobným nástrojom. V roku 1963 založil skupinu Prúdy. Prvú pieseň v skupine Prúdy s názvom „Spievam si pieseň“ zložil v roku 1965. O dva roky neskôr začína s Prúdmi hrať Marián Varga. Dvornými textármi kapely vtedy boli Kamil Peteraj a Boris Filan, s ktorými Pavol Hammel spolupracuje dodnes. Od roku 1972 nahral Hammel s Mariánom Vargom päť samostatných albumov.
V roku 1994 založil promotérsku agentúru Rock Pop Bratislava, v roku 1999 ďalšiu s názvom Rock Production Bratislava, v ktorej pracuje dodnes. Pôsobil aj v slovenskom hudobnom vydavateľstve Opus.
Pavol Hammel v roku 1976 absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Žije v Bratislave-Devíne. Je druhýkrát ženatý, má dve dcéry: Veroniku (Kiku) a Lindu (Lindee), ktoré sa tiež zaoberajú hudbou (This Is Kevin, či ako DJ). Pavol Hammel sa amatérsky venuje výtvarnému umeniu – maľbe a sochárstvu a má na svojom konte viacero úspešných výstavných akcií.
Dňa 28. júla 1976 Pavol Hammel unikol pred takmer istou smrťou, keď po spoločensky prebdenej noci v Prahe zaspal a zmeškal dopoludňajší let do Bratislavy. Ocitol sa tak na listine pasažierov leteckej tragédie na bratislavských Zlatých pieskoch, ktorá si vyžiadala 76 obetí, a nechtiac spôsobil šok a chvíle úzkosti svojim najbližším. O niekoľko hodín nato, nič netušiaci, priletel do Bratislavy nasledujúcim lietadlom.
Napriek tomu, že Pavol Hammel figuruje v registračných protokoloch Štátnej bezpečnosti ako dôverník, označovaný príslušnou nomenklatúrou ako „D“, nebol jej vedomým spolupracovníkom.
LP
So skupinou Prúdy
Ostatné štúdiové albumy
Exportné:
Soundtracky:
Koncertné:
Kompilačné:
SP
Ak je uvedená iba jedna skladba, druhá strana singla patrí inému interpretovi.
Skladby pre iných interpretov
(**) Druhá strana singla patrí inému interpretovi
(***) Spoluautorstvo
(****) Anglické verzie vydaných skladieb
Ocenenia
(*) Zároveň víťazná skladba kategórie Medzinárodná spevácka súťaž
Dolphin
Dolphin môže byť:
1. liga hádzanárov 2012/13
1. liga hádzanárov v sezóne 2012/13 bol 20. ročník 1. ligy hádzanárov, druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom hádzanej. Počet družstiev sa oproti minulej sezóne znížil o 3 účastníkov. Tímy Bojníc a Sečoviec sa do súťaže neprihlásili a žiadny tím nevyužil právo na postup z 2. ligy. Víťazom sa stalo družstvo ŠKP Bratislava "B"-Pezinok, ktoré vďaka lepším vzájomným zápasom s Považskou Bystricou "B" v nadstavbovej časti vyhralo skupinu o 1. až 4. miesto. Keďže prvé 2 družstvá sú B tímami extraligových družstiev, právo posúpiť do extraligy má tretí Martin.
Základná časť
Zdroj: SZH
3953 Perth
3953 Perth je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 6. novembra 1986.
Beňadovo
Erb obce
V striebornom štíte z troch nízkych zelených kopčekov vyrastá zelený smrek so zlatým kmeňom, po bokoch ktorého vyrastajú zelené rastliny Benediktu lekárskeho s červeným kvetom.
Vlajka obce
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách červenej (2/8),bielej (2/8), zelenej (2/8) a žltej (2/8).Vlajka má pomery strán 2:3 a ukončená je tromi cípmi.
Elena Suchovská
Elena Suchovská (* 14. január 1926, Banská Bystrica) je slovenská redaktorka.
Životopis
V roku 1942-1945 pracovníčka Filmovej spoločnosti Nástup, 1945-1950 Povereníctva SNR pre stavebníctvo, 1950-1963 tajomníčka SÚV ČSM, neskôr redaktorka mládežníckych novín a časopisov, v roku 1972-1984 vedúca tajomníčka ÚV Slovenského zväzu novinárov. Publikovala články a štúdie z problematiky mládežníckeho hnutia. Poslankyňa SNR. Nositeľka vyznamenaní.
Maisoncelles-du-Maine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Americký kokeršpaniel
Americký kokeršpaniel je psie plemeno. Tento mocný, atletický pes si vyžaduje veľa cvičenia, ako aj pravidelné ošetrovanie.
Francúzske južné a antarktické územie
right|thumb|Poloha
Americký kokeršpaniel
História
Anglický kokeršpaniel sa dostal do Ameriky v 80. rokoch 19. storočia. Čoskoro z neho vyšľachtili celkom nové plemeno, ktoré vyhovovalo nárokom amerických športových poľovníkov. Už v 30. rokoch 20. storočia sa oba typy kokeršpanielov od seba výrazne odlišovali a v 40. rokoch ich vyhlásili za dve odlišné plemená. Americký kokeršpaniel sa dnes považuje za viac výstavného a viac spoločenského psa ako kokeršpaniel anglický. Chov ammerického kokeršpaniela zaznamenal rozvoj najmä v 60. rokoch 20. storočia a ani dnes nepatrí k málo rozšíreným plemenám.
Francúzske južné a antarktické územie
Francúzske južné a antarktické územia (po francúzsky Terres australes et antarctiques françaises, skr. TAAF) sú územie Francúzska, ktoré má postavenie zvláštneho územia uvedeného v ústave Francúzska.
Donedávna to bolo zámorské územie (TOM) Francúzska, ale keďže táto kategória bola zrušená, ale postavenie tohto územia nebolo de facto zmenené, majú TAAF (ako jediné francúzske územie) de facto stále ešte postavenie „zámorského územia Francúzska“.
Americký kokeršpaniel
Povaha
Americký kokeršpaniel sa svojou odvahou, vitalitou a pracovitosťou uplatňuje ako poľovný pes, aj ako rodinný miláčik.
Francúzske južné a antarktické územie
Vytvorené bolo roku 1955. Bolo spravované z Paríža. Od roku 2004 je spravované zo Saint Pierre na ostrove Réunion, bez toho, aby bolo považované za súčasť Réunionu.
Pozostáva zo 5 administratívnych okresov:
Francúzske južné a antarktické územia nie sú osídlené, s výnimkou výskumných základní (najznámejšia je Dumont d’Urville na Adelinom pobreží).
NGC 5132
NGC 5132 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 8. apríla 1866.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Andrei Pavel
Andrei Pavel (* 27. január 1974, Konstanca, Rumunsko) je bývalý rumunský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre.
Darney (kantón)
Darney je francúzsky kantón v obvode Épinal v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Skladá sa z 21 obcí.
Bestseller
Bestseller (doslova „najlepšie predajné“) je umelecké dielo (kniha, film), ktoré sa najviac predáva, a o ktoré je mimoriadny záujem.
Príklady
Svetové:
České:
Slovenské:
Lucius Cincius Alimentus
Lucius Cincius Alimentus bol rímsky senátor a historik. Patril k tzv. analistickej historiografickej škole.
Pochádzal z plebejského rodu a v roku 210 pred Kr. zastával úrad prétora. V Druhej púnskej vojne velil dvom légiam na Sicílii a údajne padol do zajatia, v ktorom sa osobne stretol s Hannibalom. Podobne ako jeho predchodca Quintus Fabius Pictor, spísal aj Cincius Alimentus grécky analistickú dielo, v ktorom sa zaoberá dejinami Ríma od jeho založenia po Druhú púnsku vojnu. Polybios aj Dionysios z Halikarnasu ho hodnotia ako nestranného historika. Až na niekoľko fragmentov sa Alimentova história nezachovala a vieme o nej len od Dionysia z Halikarnasu, ktorý z nej čerpal.
3954 Mendelssohn
3954 Mendelssohn je planétka s priemerom 13 km, ktorú objavil F. Borngen 24. apríla 1987.
Ťahan
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tomášovce, Sútor v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1997 a naposledy novelizované v roku 2012 na rozlohe 309,1059 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Podbřezí
Podbřezí je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 534 obyvateľov, z toho 274 mužov a 260 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 37,2 roka, ženy 39,5 roka).
Olebečný sval
Olebečné svaly (musculi epicranii) sú časť svalov hlavy, ktorá tesne prilieha k lebke a všetky sa začínajú na šľachovinovej prilbici (galea aponeurotica).
Pod kožou hlavy medzi čelovou a záhlavnou kosťou je rozprestretá šľachovinová prilbica, ktorá je pevne spojená s kožou hlavy, ale nie s kosťami lebky, takže umožňuje posun kože hlavy.
Vzadu sa na šľachovinovú prilbicu pripája záhlavný sval (musculus occipitalis), ktorý sa začína na linea nuchalis supraterminalis.
Tieto svaly sa považujú za dvojbruškový záhlavnočelový sval (musculus occipitofrontalis), kde čelový sval tvorí predné bruško (venter frontalis) a záhlavný sval potom záhlavné bruško (venter occipitalis). Pri stiahnutí záhlavného svalu je šľachovinová prilbica spolu s kožou hlavy sťahovaná dozadu, pri kontrakcii čelového svalu potom dopredu. Pri fixovanej šľachovinovej prilbici dvíha čelový sval obočie a rozširuje očnú štrbinu. K tejto skupine patrí aj niekoľko nekonštantných svalov. Čelový sval sa podieľa na mimickom výraze prekvapenia, hrôzy, zmätku, bezradnosti a zrakovej koncentrácii.
Ottersthal
Ottersthal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Ivičič
Martin Ivičič (* 17. február 1976) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej
Jeho kariéra je spätá predovšetkým s extraligovým klubom HK 36 Skalica, kde odohral 11 sezón – prvú v 1. SHL, ďalšie v extralige. V ročníku 2007/08 bol najproduktívnejším obrancom súťaže. 8. januára 2009 sa s ním vedenie dohodlo na rozviazaní kontraktu. Ivičič následne prestúpil do poľského klubu Podhale Nowy Targ. V poľskej lige pôsobil aj ďalšie tri roky, pričom v sezóne 2009/10 získal majstrovský titul.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 5 zápasov, neskóroval
(štatistické údaje v článku sú z 1. júna 2014)
Andrea Vadkerti
Andrea Vadkerti (* 26. jún 1974, Nové Zámky) je slovenská televízna moderátorka a biznis koučka.
Profesionálna kariéra
Stala sa vyhľadávanou moderátorkou konferencií, diskusných fór a politických summitov. Po odsťahovaní do zahraničia sa začala Vadkerti naplno venovať profesionálnemu kaučingu a konzultantskej činnosti. Jej doménou sa stal neurobehaviorálny kaučing a tréning tímovej kolaborácie. V súčasnosti medzi jej klientov patria najmä lídri rýchlo rastúcich sektorov IT a technológií, manažéri transformujúci celospoločenské dianie a vrcholoví reprezentanti Slovenskej republiky. Od roku 2016 je Andrea Vadkerti akreditovanou transformačnou kaučkou a členkou Medzinárodnej konfederácie kaučov ICF v Singapure.
Andrea Vadkerti je mamou troch detí a žije v Singapure.
Štúdium
Vyštudovala európske medzinárodné právo a finančný manažment na Univerzite Komenského v Bratislave.
Absolvovala pracovné stáže vo Spojenom kráľovstve, kde pracovala pre Rádio Trent FM v Nottinghame a vo Washingtone USA si v TV VOA ukončila trojmesačnú stáž pre spravodajských moderátorov. V rokoch 20002002 absolvovala pracovné pobyty v producentskom centre zábavných programov NBC v New Yorku, USA a prípravnú stáž pred spustením dennej talkshow v maďarskej tv stanici RTL klub.
Paul Cézanne
Paul Cézanne (* 19. január 1839, Aix-en-Provence, Francúzsko – † 22. október 1906, tamtiež) bol francúzsky maliar a kresliar reprezentujúci prechod medzi impresionizmom konca 19. storočia a kubizmom zo začiatku 20. storočia. Bol jednou z najvýznamnejších postáv francúzskeho maliarstva, ktorú dnes radíme do obdobia postimpresionizmu.
Pôvod a vzdelanie
Narodil sa na juhu Francúzska ako najstarší z troch detí v zámožnej a vzdelanej rodine. Základná škola a škola Sv. Jozefa boli pre Cézanna prvým stretnutím s občianskym svetom, ktorého stredobodom bol jeho otec, úspešný bankár. Od roku 1852 študoval na gymnáziu, a na internáte College Bourbon sa stretol s Émilom Zolom, s ktorým sa neskôr dlhé roky priatelil. Stretol sa tam aj s Jeanom Baptistom Baillom a Louisom Marguerym. Nerozluční – ako sa im vtedy hovorilo – spolu trávili všetok svoj voľný čas.
V roku 1857 sa Cézanne zapísal do Bezplatnej školy kresby mesta Aix. Spoznal tu mnohých umelcov. Zmaturoval až na druhý pokus, a hoci ho zaujímala hudba, literatúra a maliarstvo, po maturite sa na otcovu žiadosť zapísal na nenávidené právo, ktoré študoval v rokoch 1859 – 1861, no neprestal študovať aj na Škole kreslenia. Jeho otec ho vykúpil z povinnej vojenskej služby. Jeho nádeje, že raz bude maliarom, pozdvihlo aj ocenenie olejomaľby, ktoré získal na Škole kreslenia.
Cesta do Paríža
V roku 1860 za pomoci matky a sestry Márie si vynútil od otca povolenie na štúdium umení v Paríži. Keď jeho otec zistil, že nemá nadanie na to, aby sa uplatnil ako bankár, v apríli roku 1861 mu dovolil odísť do Paríža. Tu sa stretol s Pissarrom a ďalšími impresionistami. Bol to práve Pissarro, kto ovplyvnil Cézannove maľby; taktiež často maľovali spoločne.
Cézanne začal chodiť na kurzy kreslenia, ale napriek tomu ho neprijali na „Akadémiu výtvarných umení“ (École des Beauxarts), a tak sa ešte v septembri toho istého roku vrátil domov do Aix. Od roku 1862 žil Cézanne už len pre maliarstvo, a to v Paríži. Kúpil si ateliér v Paríži a udržiaval kontakty so Sisleym, Renoirom a Monetom. Na „Akadémii výtvarných umení“ ho opätovne odmietli.
S majstrami ako Pissaro, Edouard Manet a James Abbott McNeill Whistler sa zúčastnil na stretnutiach „Salóna odmietaných“ Salon des Refusés. Jeho okolie nebolo spokojné s jeho prácami, tak ako ani on sám. Jeho maľby boli prvý raz vystavené v roku 1863 v Salóne. V roku 1864 prvý raz maľoval v Estaque; oficiálny Salón však odmietol jeho obrazy.
Rodina
Do roku 1869 žil striedavo v Paríži a v Aix. Navštevoval Louvre, pravidelne sa stretával so Zolom, čítal Stendhala a v roku 1869 v devätnásťročnej kníhviazačke Hortense Fiquet, ktorá pracuje ako jeho modelka, našiel osobné šťastie a budúcu manželku. Cézanne v roku 1870 odišiel s Hortense do L´Estaque. Po návrate do Aix sa mu 4. januára 1872 narodil nemanželský syn Paul. S Hortense a s Paulom, ktorých existenciu tajil pred svojou rodinou, sa presťahoval do Auvers-sur-Oise. Lekár Paul Gachet sa stal jeho poradcom a priateľom. V rokoch 1872 – 1874 v Auvers pracoval spolu s Pissarrom.
V roku 1874 sa zúčastnil prvej výstavy impresionistov a v roku 1877 vystavil opäť na tretej výstave svojich 16 obrazov po tom, čo sa len rok predtým odmietol zúčastniť na druhej výstave impresionistov. Jeho diela sa stretli s nepochopením a stali sa terčom kritiky a posmechu. Cézanne sa čoraz viac dištancoval od svojich niekdajších druhov a aj pre Emila Zolu bol iba „stratená existencia“. Stále viac sa sťahoval do seba a odišiel späť do rodného Aix.
Paul Cézanne bol čoraz viac osamelý. V roku 1895 istý obchodník s obrazmi, pán Vollard, organizoval jeho prvú samostatnú výstavu, nakoľko vytušil novú vychádzajúcu hviezdu na nebi maliarstva. Cézanne žil ďalej len pre svoje umenie, vzdialený od rodiny. V roku 1897 umrela aj jeho matka.
Záver života
Cézanne si kúpil ateliér v Aix a žil v ňom len so svojou slúžkou, pretože izoláciu považoval za prostriedok, ktorý mu umožňuje efektívne pracovať. Od roku 1900 takmer neopúšťal Aix. V tomto období začal byť Cézanne konečne známy. 15. októbra 1906 maľoval Cézanne v plenéri. Náhle však upadol do bezvedomia a niekoľko dlhých hodín ležal na prudkom daždi. Keď ho našli, jeho stav bol veľmi vážny, a o osem dní neskôr, 23. októbra 1906, zomrel vo veku 67 rokov na zápal pľúc. V roku 1907 zožali jeho diela prvé úspechy.
Tvorba
Vo svojej tvorbe sa zameriaval najmä na maľovanie krajiniek, portrétov a zátiší. Hlavný dôraz kládol na celkovú štruktúru obrazu. Nezobrazoval prírodu verne, ale cez hru tieňov a svetla. Krajinu zjednodušoval do geometrických tvarov a vybavoval ju neočakávanými tieňmi, preto by sme Cézanna mohli považovať aj za kubistu.
Najviac sa mu páčila práca na zátišiach, pretože má nad nimi svoju vládu. Krajiny sú tiež statické, no akoby boli krajinami ľadových krýh šmýkajúcimi sa smerom k sebe alebo od seba, sú nespoľahlivé, príliš ovplyvniteľné svetlom a tieňmi, zatiaľ čo zátišia čakajú nepohnute dovtedy, kým na plátne nevyčaruje dokonalý obraz. Tváre sú meravé, bez výrazu a akéhokoľvek náznaku mimiky. Zmena výrazu môže nastať iba smerom k ďalšiemu meravému výrazu. V tomto prípade ide o výrazy hľadania. Tváre vzbudzujú i dojem nutnej zmeny. Z toho potom vyplýva nespoľahlivosť tvárí a nespoľahlivosť krajiniek a je vyjadrená presne tým, čo sme tu už spomenuli: výraz masky, meniace sa kulisy, maska krajiniek, kulisy tvárí – všetky sa dajú nasadiť aj odložiť.
Medzi jeho najznámejšie diela patrí „Zátišie s jablkami a pomarančmi“ (okolo 1899), „Kúpajúce sa ženy“ (1889 – 1906), ale aj „Žena s kávovarom“, „Zátišie s Amorom“, „Hráči kariet“, „Moderná Olympia“, „Obesencov dom“, či „Mládenec v červenej veste“. 10. mája 1999 bol jeden zo Cézannových obrazov predaný za 60 500 000 amerických dolárov, čo je doteraz 4. najvyššia cena zaplatená za maľbu.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Armstrong
Armstrong môže byť:
3955 Bruckner
3955 Bruckner je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil F. Borngen 9. septembra 1988.
Injekcia
Injekcia môže byť:
Platonizmus
Platonizmus alebo platónovstvo je učenie Platóna a jeho ďalší vývoj, utváranie, obmeny a renesancie od staršej akadémie cez novoplatonizmus, stredoveký platonizmus, platónsku akadémiu vo Florencii až po cambridgeskú školu platonizmu.
Ján Tomčáni (bridžista)
Ján Tomčáni (* 3. február 1982, Bratislava) je slovenský bridžista, reprezentant Slovenska.
Platonizmus
V širšom zmysle: „každý obrat späť k Platónovmu objektívnemu idealizmu a jeho kontempelatívnemu charakteru“. V tomto význame je to synonymum pre objektívny idealizmus.
Ján Tomčáni (bridžista)
Viackrát reprezentoval Slovensko aj na majstrovstvách sveta v Magic: The Gathering. V posledných rokoch preferuje poker, hlavne Omaha poker.
Platonizmus
Všeobecne: každé hypostazovanie pojmu.
Český filológ František Novotný sa o dejinách platonizmu vyjadril: „…pro dějiny platonismu není důležité jednom to, co Platón vskutku byl a co vyslovil, nýbrž také jak byl kdy přijímán, vykládán a čím kdy pôsobil; přitom měla fikce někdy větší význam než objektivní pravda. Projevy osobního platonismu jsou znatelné body v dejinách lidskéjo myšlení, podle nichž lze určovat hlavní linii toho, čemu sa říká vývoj platonismu.“ (…)
Jest i platonismus kolektivní; jsou to myšlenkové obsahy vycházajíci přímo nebo nepřímo od Platóna, prostupující obecné myšlení a projevování bez známky osobitosti, namnoze i bez zachování pravého významu a pôvodu. I ten náleží do dějin platonismu, ale stopovat jeho cesty a projevy je ovšem velmi nesnadné a někdy i nemožné.
… vypracovat dějiny platonismu by bylo v jistém smyslu zpracovat celé dějiny filosofie, ale ani to by ještě nebyly dějiny platonismu, jež probíhají ještě v mnoha jiných oblastech, nežli je filosofie. Pravé dějiny platonismu by mohly vzniknout teprve po prozkoumání dějin veškeré lidské vzdělanosti s pozorností zaměřenou na všechno, co jakýmkoli způsobem souvisí s Platónem.
Pravopis
Pravopis alebo ortografia je súbor znakov a pravidiel na zapisovanie jazykových prejavov písmenami (malými a veľkými) a interpunkčnými (rozdeľovacími) znamienkami.
NEAR Shoemaker
NEAR Shoemaker (Near Earth Asteroid Rendezvous) bola kozmická sonda NASA, ktorá skúmala planétku 433 Eros a stala sa jeho umelou družicou. Bola to prvá sonda vypustená v rámci programu Discovery. Zároveň to bola prvá sonda, ktorá pristála na povrchu planétky. Asteroid Eros sa tak stal po Mesiaci, Marse a Venuši štvrtým vesmírnym telesom, na ktorom pristála kozmická sonda a vykonala merania.
Popis sondy
NEAR bola sonda úplne stabilizovaná v troch osiach. Energiu získavala prostredníctvom štyroch solárnych panelov s rozmermi 1,8 × 1,2 m, ktoré v pásme planétok dodávali výkon 400 W a dobíjali akumulátor. Na záznamy údajov slúžili dve polovodičové veľkokapacitné pamäte 0,67 Gbit a 1,1 Gbit. Na spojenie so Zemou sa používala parabolická anténa s priemerom 1,5 metra. Na korekcie dráhy bola sonda NEAR vybavená motorom na kvapalné pohonné hmoty a jej stabilizáciu zaisťovali štyri gyroskopy. Vzletová hmotnosť sondy dosahovala 805 kg.
right|thumb|Umelcova predstava o sonde NEAR Shoemaker v blízkosti planétky [[433 Eros|Eros]]
Priebeh misie
O realizácii projektu sondy NEAR rozhodli predstavitelia NASA už v roku 1993. Sonda odštartovala pod menom NEAR 17. februára 1996 s nosnou raketou Delta II zo základne Cape Canaveral. 18. februára 1997 sa vzdialila od Slnka na 327 miliónov kilometrov. Bola to najväčšia vzdialenosť, akú kedy aktívna sonda vybavená solárnymi panelmi vo svojej dobe dosiahla, až kým ju neprekonala sonda Juno vyslaná k Jupiteru.
27. júna 1997 NEAR preletela vo vzdialenosti 1 212 km od planétky 253 Mathilde rýchlosťou 9,93 km/s. Počas najväčšieho priblíženia v priebehu 25 minút spravila sonda 144 snímok s vysokým rozlíšením. Z týchto snímok sa zistilo o Mathilde množstvo údajov: jej rozmery, hustota, veľkosť najväčšieho krátera a podobne.
23. januára 1998 prebehol v blízkosti Zeme gravitačný manéver. Sonda NEAR sa prelietala okolo Zeme vo vzdialenosti 539,12 km geocentrickou rýchlosťou 12,74 km/s. Prelet okolo Zeme bol využitý aj na kalibráciu magnetometra MAG, palubnej kamery MSI a röntgenového a gama spektrometra XGRS.
Prvé snímky planétky Eros začala sonda posielať už počas približovania k planétke, keď bola od nej ešte 4 milióny kilometrov ďaleko. Sonda a planétka sa vzájomne približovali rýchlosťou takmer kilometer za sekundu. Z prvých snímok sa podarila určiť rotačná doba Erosu na 5,3 hodiny. thumb|vpravo|Planétka 433 Eros, ktorá sa stala cieľom sondy NEAR Shoemaker 20. decembra 1998 bolo zahájené brzdenie v blízkosti asteroidu Eros. Tento prvý pokus navedenia sondy na obežnú dráhu však nevyšiel. V dôsledku prekročenia naprogramového limitu bočnej zložky ťahu palubný počítač ukončil manéver a previedol sondu do bezpečnostného módu. Sonda navyše nemala nijaký kontakt s riadiacim strediskom. Spojenie sa podarilo nadviazať za jeden a pol dňa, ale namiesto navedenia sondy na obežnú dráhu už bol možný len prelet s najväčším priblížením k planétke vo vzdialenosti 3 827 kilometrov. Do tohoto okamihu sonda zhotovila viac než 1100 snímok, najlepšie s rozlíšením 500 metrov.
Druhý pokus o navedenie sondy na orbitu planétky prebehol až vo februári 2000. Predchádzal tomu korekčný manéver sondy, pričom jej heliocentrická rýchlosť vzrástla na 19 km/s, a vzájomná rýchlosť sondy a planétky na 80 m/s. Zážih raketových motorov sondy trval dve minúty. 14. februára 2000 bola sonda NEAR úspešne navedená na obežnú dráhu okolo planétky Eros. Stalo sa tak po dvoch stretávacích manévroch, ktoré prebehli úplne bez problémov. Už niekoľko hodín po navedení na obežnú dráhu začalo snímkovanie povrchu. Snímkovanie asteroidu a ďalšie vedecké merania z rôzne vysokých obežných dráh pokračovali celý nasledujúci rok.
14. marca 2000 bola sonda premenovaná na NEAR Shoemaker. Stalo sa tak na počesť významného amerického astronóma a planetárneho geológa Eugena Shoemakera, ktorý v roku 1997 tragicky zahynul pri autonehode.
Po splnení všetkých úloh a vyčerpaní takmer všetkých pohonných hmôt bolo rozhodnuté zakončiť misiu pôvodne neplánovaným pristátím na planétke Eros. Pristátie nastalo 12. februára 2001. O 15:31 svetového času začalo postupné znižovanie dráhy. Dráha klesala na 7,5 kilometra, potom na 5 km a na 3 kilometre. Vo výške 1 250 metrov o 19:50 bol zahájený brzdiaci manéver a o deväť minút fáza záverečného brzdenia prostredníctvom raketového motora, ktorý bol tesne pred kontaktom s povrchom vypnutý. Sonda dopadla na povrch rýchlosťou 1,5 až 1,8 m/s na súradniciach 35° j.š., 81° v.d., čo bolo asi 200 metrov od pôvodne plánovaného miesta pristátia. Kontakt nastal o 20:01:52 svetového času. V priebehu zostupu pracovala kamera. Celkove získala 69 záberov, posledné z výšky okolo 120 metrov s rozlíšením až 1 cm. Aj po pristátí bolo so sondou zachované slabé spojenie, kvôli nevhodnému uhlu kamier však neposlala žiadne snímky povrchu. Spojenie so sondou bolo prerušené na konci februára 2001. Odvtedy sonda NEAR Shoemaker nečinne leží na boku opretá o solárne panely na okraji rozsiahlej preliačeniny Himeros, na rozhraní dvoch geologicky rozdielnych oblastí. Sieť staníc Deep Space Network sa v decembri roku 2002 ešte raz pokúsila sondu kontaktovať, no neúspešne.
NGC 5133
NGC 5133 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. apríla 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Potštejn
Potštejn je obec v Česku v okrese Rychnov nad Kněžnou v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 920 obyvateľov, z toho 457 mužov a 463 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,0 roka (muži 41,9 roka, ženy 44,0 roka).
Post factum
Post factum (lat.) je po čine, dodatočne.
Proces (román)
Proces je román Franza Kafku, ktorý vznikol v rokoch 1914 a 1915. Franz Kafka má vo svojich dielach naturalizmus, prevláda tam i existencializmus. Slovo Proces má v Kafkovom svete trochu iný obraz ako v normálnom. Hlavnou postavou je pán K.
Charakteristika pána K.
Je to akoby samotný autor. Absolútne znechutený spoločnosťou. Úprimný a čestný chodí do práce. Má jednotvárny život. Z domu do práce a z práce domov. Sem tam sa ide nejako zabaviť. Jeho život sa zmení na jeho 30. narodeniny. Nikto by nechcel taký darček, aký dostane Jozef K. Jozef však nemá minulosť. Nevieme o ňom, z akej vrstvy pochádza. Nevieme o jeho rodičoch.
Dej
Na tridsiate narodeniny zaklope niekto na dvere. Pán K. dostane návštevu, o akej sa mu ani nesnívalo. Do jeho izby vstúpi niekoľko pánov. Oznámia mu, že je zatknutý. Pán K. je z toho znechutený. Dôvod zatknutia sa nedozvie, nevie čo spáchal a aké obvinenie voči nemu súd vzniesol. Vyšetrujú ho na slobode a súdny proces sa koná na tajomných miestach ( povaly starých činžiakov ). Celý čas blúdi ako mátoha. Nevie sa zmieriť so skutočnosťou. Jozef K. si nepripúšťa, že je voči nemu vedený proces, keďže si je istý svojou nevinou. Neskôr sa snaží preniknúť do systému súdu, ktorý ho vyčerpáva a ohrozuje jeho postavenie v banke. Nedarí sa mu nadviazať kontakt s ľuďmi. Pomaly sa cíti vinný už len tým, že existuje. Kniha sa končí 31. narodeninami Jozefa K.. Dvaja muži ho odvedú do kameňolomu a popravia bez toho, aby mu oznámili rozsudok.
Le Thillot
Le Thillot môže byť:
Marcillé-la-Ville
Marcillé-la-Ville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
3956 Caspar
3956 Caspar je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil P. Jensen 3. novembra 1988.
Marcillé-la-Ville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5134
NGC 5134 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Saint Pierre a Miquelon
náhľad|Poloha ostrovov thumb|Mapa (po anglicky) thumb|Neoficialna vlajka súostrovia Saint Pierre and Miquelon