cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 6109
NGC 6109 je galaxia v súhvezdí Severná koruna, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 7. júla 1880.
Zambezia
Zambezia môže byť:
NGC 6109
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Mátraverebély
Mátraverebély je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Bátonyterenye. Má rozlohu 1 840 ha a žije tu 2 068 obyvateľov (2011). Je to známe pútnické miesto.
NGC 664
NGC 664 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. septembra 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Nikolaj Nikolajevič Semionov
Nikolaj Nikolajevič Semionov (* 15. apríl 1896, Saratov† 25. september 1986, Moskva) bol ruský fyzik a chemik. V roku 1956 sa stal nositeľom Nobelovej ceny za chémiu za prácu o mechanizme chemických transformácií.
NGC 6110
NGC 6110 je galaxia v súhvezdí Severná koruna, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 10. júla 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Nikolaj Nikolajevič Semionov
Život
V roku 1920 sa vrátil do Petrohradu a mal na starosť laboratórium elektronových fenoménov na Petrohradskom fyzikálno-technickom inštitúte, ktorého bol aj riaditeľom. V roku 1921 sa oženil s lingvistkou Mariou Boreiše-Livoreskou (študentkou u Žirmunského), ktorá však o dva roky neskôr zomrela. V roku 1923 si vzal Mariinu neter Natáliu Nikolajevnu Burtsevovou, s ktorou mal syna Nikolaja a dcéru Ľudmilu.
Počas tohoto ťažkého obdobia spoločne s Piotrom Kapicom objavili spôsob, ako merať magnetické pole u atómového jadra (1922). Neskôr tento experimentálny postup vylepšil Otto Stern a Walther Gerlach a je známy ako Stern-Gerlachov experiment.
V roku 1925 študoval spolu s Jakovom Frenkelom kinetiku kondenzácie a adsorpcie vodných par. V roku 1927 študoval ionizáciu v plynoch a vydal významné dielo „Chémia elektrónov“. V roku 1928 spoločne s Vladimirom Fockom vytvorili teóriu tepelného prierazu dielektrika.
Prednášal na Petrohradskom Polytechnickom inštitúte, ktorého profesorom bol menovaný v roku 1928. V roku 1931 založil Inštitút chemickej fyziky pri Akadémii vied ZSSR (ktorý bol v roku 1943 presunutý do Černologovky) a stal sa jeho prvým riaditeľom. V roku 1932 sa stal členom Akadémie vied Sovietskeho zväzu.
Významné práce
Jeho výnimočná práca na mechanizme chemických transformácií zahrnuje dôkladnú analýzu aplikácie teórie reťazenia rozmanitých reakcií (19341954) a ešte významnejšie, procesy spaľovania. Vytvoril teóriu degenerovaného rozkladu, ktorá viedla k lepšiemu pochopeniu úkazov spojených s periodickým prerušením oxidačného procesu.
O svojej práci napísal dve dôležité knihy. Цепные реакции (Reťazové reakcie) bola zverejnená v roku 1934, anglické vydanie vyšlo o rok neskôr. To bola prvá kniha v Sovietskom zväzu, ktorá rozvíjala detailne teóriu nerozvetvených a rozvetvených chemických reťazových reakcií. О некоторых проблемах химической кинетики и реакционной способности (O niektorých problémoch chemickej kinetiky a reaktivity) – prvé vydanie bolo v roku 1954, zrevidované v roku 1958; bola vydaná v Anglicku, USA, Nemecku aj v Číne.
Ocenenie
V svojich 36 rokoch (v roku 1932) sa stal členom Akadémie vied ZSSR. V roku 1956 bola jeho práca ocenená Nobelovou cenou za chémiu, spoločne s Cyrilom Normanom Hinshelwoodom). Stal sa tiež dvakrát hrdinom socialistickej práce (1966, 1976), bola mu udelená dvakrát Stalinova cena (1941, 1949), v roku 1976 Leninova cena, bol členom zahraničných akadémií vied, napr. v roku 1963 sa stal zahraničným členom Národnej akadémie vied Spojených štátov amerických a bol nositeľom mnohých ďalších cien.
Gaius (právnik)
Gaius alebo tiež Caius bol možno rímsky právnik. Z jeho celého mena sa možno dochovalo iba praenomen. Z tohto dôvodu je ťažké o tomto vynikajúcom právnikovi konštatovať čokoľvek s určitosťou. Na základe toho, že Gaius sa vyjadroval k legislatíve prijatej v rozmedzí asi rokov 110 až 179, možno sa domnievať, že žil v tomto období. Ďalšie údaje pochádzajúce z jeho diela naznačujú, že jeho kariéra spadá do obdobia panovania cisárov Hadriána, Antonina Pia, Marca Aurelia a Commoda, teda do rokov asi 130 – 180.
Život
O existencii právnika Gaia sa nedochovali žiadne zmienky v rímskej literatúre. Z toho niektorí odborníci vyvodzujú, že Gaius žil a pôsobil v niektorom provinčnom meste, pravdepodobne v Grécku. Podľa iných mohol Gaius pochádzať z Itálie, ale v gréckych provinciách aspoň pôsobil. Niektorí ho stotožňujú s právnikom Sextom Pomponiom píšucim pod pseudonymom. V 5. storočí bolo jeho hlavné dielo – Institutiones (Základy) – pričlenené cisárom Theodosiom II. medzi práce najvýznamnejších rímskych právnikov. Mnohé úryvky z Institutiones sa objavujú aj v neskoršom zákonníku Justiniánovom (Codex Iustinianus) a v Institutes pochádzajúcich tiež z dôb cisára Justiniána I., ktoré sú považované za základný študijný text rímskeho práva.
Z dochovaných Gaiových diel sa zdá, že tento právnik patril k sabinskej škole práva.
Popri Institutiones napísal Gaius ešte pojednania o edicta magistratuum (edikty úradníkov) a o Lex Papia Poppaea (Zákon Papia Poppeu) a komentár k Lex duodecim tabularum (Zákon dvanástich tabúľ). Posledné dielo je významné ako prameň informácii o najstaršom rímskom práve.
Institutiones
Gaiovo najvýznamnejšie dielo sa skladá zo štyroch kníh:
Gaiovo dielo bolo považované za stratené až do roku 1816, kedy ho objavil filológ B. G. Niebuhr na palimpsestoch obsahujúcich diela svätého Hieronyma v kapitulnej knižnici vo Verone. V dnešnej dobe je veľká väčšina textu z palimpsestu známa a je tak jediným klasickým dielom z oblasti rímskeho práva, ktoré sa dochovalo takmer celé. V nedávnej dobe sa k obnoveným Institutiones pridali dve sady papyrových zlomkov nájdených v posledných desaťročiach.
Campeche
Campeche môže byť:
Zambézia
Zambézia (hist. aj Zambezia) môže byť :
Neslovice
Neslovice je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 905 obyvateľov, z toho 457 mužov a 448 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 37,0 roka, ženy 41,7 roka).
NGC 780
NGC 780 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Éraville
Éraville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Nové Akvitánsko.
Open GDF Suez 2009
Open GDF Suez 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 9. do 15. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu vo francúzskom Paríži. Francúzka Amélie Mauresmová, ktorá vo finále porazila Rusku Dementievovú. Bol to jej 25. titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Zimbabwčanka Cara Blacková a Američanka Liezel Huberová, ktoré vo finále porazili česko-americký pár Květa Peschkeová, Lisa Raymondová. Pre Blackovú to bol 47. a pre Huberovú 35. titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Éraville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Open GDF Suez 2009
Dvojhra žien
🇫🇷 Amélie Mauresmová vs. 🇷🇺 Jelena Dementievová 7-6(7) 2-6 6-4
Éraville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Open GDF Suez 2009
Štvorhra žien
🇿🇼 Cara Blacková / 🇺🇸 Liezel Huberová vs. 🇨🇿 Květa Peschkeová / 🇺🇸 Lisa Raymondová 6-4 3-6 10-4
Národné farby Austrálie
Národné farby Austrálie sú zelená a zlatá. Oficiálne boli vyhlásené 19. apríla 1984 sirom Ninianom Stephenom, vtedajším generálnym guvernérom Austrálie, na popud predsedu vlády Bobom Hawkom. Presný odtieň je špecifikovaný číslami Pantone Matching System 348C (zelená) a 116C (zlatá).
Zelená a zlatá sú tradičné farby austrálskych národných športových družstiev a takmer každé súčasné družstvo Austrálie ich nosieva (hoci sa farebné odtiene a proporcie farieb rôznia medzi tímami či postupne menia).
Je široko prijímaný domnienka, že tieto farby boli vybraté preto, že sú dominantnými farbami rastlinného symbolu Austrálie - rastliny Acacia pycnantha (v Austrálii známa aj ako Golden Wattle).
Zoznam imunosupresívnych látok
L04A Imunosupresívne látky
Oravská župa (Uhorsko)
Charakteristika
Oravská župa susedila s rakúskou provinciou Halič (nazývaná aj Galícia) v súčasnom Poľsku a Ukrajine a Liptovskou, Trenčianskou a Turčianskou župou. Územie Oravy je situované na sever od Západných Tatier pozdĺž rieky Orava. Rozloha Oravskej župy v roku 1910 bola 2 018 km².
Centrum
Administratívnym centrom stolice bol Oravský zámok. Neskôr sa centrom stala Veličná a po jej vypálení litovským vojskom roku 1683 Dolný Kubín.
Kalifornský polostrov
náhľad|Satelitná snímka polostrova Kalifornský polostrov alebo zriedkavo Dolná Kalifornia je dlhý polostrov v severnom Mexiku. Je najdlhším a najizolovanejším polostrovom na Zemi.
Oravská župa (Uhorsko)
Rody vládnucich županov
Post hlavného župana zastávali od roku 1556 Turzovci, ktorí ho od roku 1606 zastávali dedične. Po vymretí Turzovcov po meči, sa oravské panstvo stalo spoluvlastníctvom (komposesorátom) jeho siedmich dcér a ich potomstva. Oravský komposesorát spravovali volení direktori, ktorí do roku 1713 zastávali aj post hlavného župana stolice. Väčšia časť územia stolice bola súčasťou oravského komposesorátu, no zemianske obce do neho nepatrili a teda ich nemožno stotožňovať, rovnako tak oravské panstvo nebolo totožné s oravským komposesorátom (hoci tvorilo jeho prevažujúcu časť).
Kalifornský polostrov
V Tichom oceáne vytvára Kalifornský záliv. Je dlhý asi, rozlohe je asi. Ležia na ňom mexické štáty Baja California a Baja California Sur. Na pobreží sú nížiny, v strede polostrova pásmo vrchov (Sierra de Juárez, Sierra San Pedro Mártir, Sierra de la Giganta). Podnebie je horúce, suché, miestami púšte (púšť Vizcaino).
Oravská župa (Uhorsko)
Rody vládnucich županov
Od roku 1713 funkcia hlavného župana nebola dedičná.
Najlepší hráč Corgoň ligy 2012
Najlepší hráč Corgoň ligy 2012 bol 3. ročník ocenenia pre najlepšieho futbalistu, hrajúceho v najvyššej slovenskej súťaži - Corgoň lige (pomenovanie 2003-2014). Vyhlásenie sa uskutočnilo 4. februára 2013 v trnavskom Dome kultúry. Ocenenie pre najlepších futbalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s Cenou Jána Popluhára, Cena Petra Dubovského, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší rozhodca, Najlepší asistent rozhodcu a Cena fanúšikov. S počtom 66 bodov vyhral 29-ročný stredopoliar Viktor Pečovský, pôsobiaci v klube MŠK Žilina. Na druhom mieste skončil David Depetris z klubu AS Trenčín so 40 bodmi a na treťom Miroslav Karhan z FC Spartak Trnava s 25 bodmi.
Oravská župa (Uhorsko)
Dejiny
Roku 1672 v stolici vypuklo za účasti väčšiny obyvateľstva sedliacke povstanie pod vedením Gašpara Piku.
Viktóriine vodopády
Šírka vodopádu je 1 800 m. Voda padá dole z útesu vysokého 120 m do úzkeho (130 m) a hlbokého (140 m) kaňonu v čadiči. Ich africké meno Mosu-oa-tun-ya znamená "dym, ktorý hrmí". Rozkladajú sa na rozhraní púšte Kalahari a východoafrickej vysočiny. Prietoky v priebehu roku silne kolísajú. Priemerný prietok je 1 400 m³/s.
Oravská župa (Uhorsko)
Dejiny
V rokoch 1786 – 1790 bola spojená s Liptovskou stolicou (reformy Jozefa II.).
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa Orava stala súčasťou Česko-Slovenska. Severnú časť Oravy (prevažná časť vtedajšieho slúžnovského okresu Trstená, s najväčšou obcou Jablonka) si však nárokovalo Poľsko, ktoré ju aj vojensky obsadilo. Toto územie sa roku 1920 stalo súčasťou Poľska.
Viktóriine vodopády
Vodopády boli objavené v roku 1855 škótskym cestovateľom Davidom Livingstonom a pomenované podľa britskej kráľovnej Viktórie.
Dominikánska republika
Dominikánska republika je štát vo východnej časti ostrova Hispaniola, východne od Haiti. Jeho rozloha je. Hlavné mesto Dominikánskej republiky je Santo Domingo. Dominikánska republika má 9 183 984 obyvateľov. Pobrežie má dĺžku, z ktorých pripadá na biele pieskové pláže. Je to druhé najväčšie mesto v Karibiku.
Oravská župa (Uhorsko)
Dejiny
Počas 2. svetovej vojny slovenská armáda spolu s Nemeckom napadla Poľsko a Slovensko znova obsadilo poľskú Oravu. Predvojnová hranica medzi ČSR a Poľskom bola 20. mája 1945 obnovená.
V súčasnosti je územie súčasťou Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva (Małopolskie Województwo).
Dominikánska republika
Povrch je členitý, tvorený vysočinami, úrodnými údoliami a tropickými pralesmi. Centrálne Kordillery sú najvyššie pohorie ostrova, ktoré sa tiahnú od Haiti na juh, popri hlavnom meste Santo Domingo. Súčasťou je aj Pico Duarte, najvyšší vrch v Dominikánskej republike s nadmorskou výškou (počas zimných období býva jeho vrchol zasnežený). Súbežne s Centrálnymi Kordillermi prebieha ja pohorie „Septentrional Mountains“, ktoré rozdeľuje atlantické pobrežie od údolia Cibao, ktoré je významné ťažbou zlata. Najmenšie pohorie je pohorie Cordillera Oriental vo východnej časti republiky, okrem neho sa v Dominikánskej republike nachádzajú aj dve ďalšie pohoria Sierra de Bahoruco a Nieba Sierra na juhozápade. Tieto pohoria čiastočne obklopujú slané jazero Lake Enriquillo, ktoré je zároveň aj najnižším bodom v krajine ( pod hladinou mora). Juhovýchodná časť republiky je pokrytá nížinami, typickými výskytom kaktusov a riedkym zaľudnením. Vegetácia je veľmi rôznorodá. Tak ako na ostatných ostrovoch Karibiku sa tu nenachádzajú žiadne veľké divé zvieratá, jedovaté hady a pavúky.
Oravská župa (Uhorsko)
Dejiny
náhľad|Poloha Oravy na Slovensku náhľad|[[Oravský hrad]]
Názov
Orava je prvotné historické meno rieky a kraja, ležiaceho v povodí tejto rieky. Názov Arva – súdiac z jeho znenia – vzťahoval sa pôvodne na rieku. Myslí sa, že slovo Arva je galského pôvodu. Keltské (starogalské) slovo arvos, arva znamená bystrý tok, bystrú vodu; vlastnosť horských riek a potokov. Keltské (starogalské) kmene Kotínov, zlomky Bójov a Ruténov žili v blízkosti Oravy a v južnej Orave v čase okolo začiatku nášho letopočtu i potom v celom období sťahovania národov. Názov Orava by sa mohol vykladať aj z germánskeho pomenovania limby: Arve, Arva. Orava mohla byť vtedy bohatá na limby. Názov Arva, či už je keltského alebo germánskeho pôvodu, prevzali germánske kmene, ktoré sa tu osadili; od nich prešiel na staroslovenské obyvateľstvo, ktoré ho kontinuitou osídlenia prenieslo do doby historickej.
Názov Orava vo forme Arva sa v historických listinách po prvý raz vyskytuje r. 1267, po druhý raz v skomolenej forme Aryva r. 1291. Spomína sa tu majetok Arva s hradom, ktorý sa tam nachádza, a synovia Andreja, oravského župana „de Aryva“ (Aryna). Slovenská forma Orava prichodí po prvý raz r. 1314. Vtedy sa spomína pustý les v Oravii, r. 1326 Arawa, r. 1334 fara Aravia, r. 1390 zámok Orawa a potom už častejšie v tejto forme.
Národnosti
Orava bola osídlená spočiatku Slovanmi/Slovákmi z dolných stolíc (Liptov – Jasenová, Turiec – Istebné, Zvolen ale i Spiš – Trstená (spišskí Nemci). Neskôr počas valašskej kolonizácie sa na severe Oravy vytvorilo svojrázne etnikum – Gorali, ktorí tvorili väčšinu v 24 obciach. Slováci však tvorili na Orave väčšinu a aj Gorali sami seba väčšinou považovali za Slovákov.
Administratívne členenie
Územie Oravy sa delilo na dva slúžnovské okresy :
Roku 1777 sa stolica rozdelila na štyri slúžnovské okresy :
Toto členenie pretrvalo až do rozpadu monarchie roku 1918. Na území Oravskej župy sa nenachádzalo ani jedno slobodné kráľovské mesto (neskôr municipiálne) či mesto so zriadeným magistrátom.
Poľská Orava
Územie poľskej Oravy, rovnako ako ďalšie severné časti dnešného Slovenska, tvorili v období 11. – 12. storočia pohraničné pásmo Uhorska, tzv. confinium. Najneskôr od 13. storočia až do roku 1918 však bola táto časť Oravskej župy integrálnou súčasťou Uhorska. V roku 1918 však Poľsko vyslovilo na územie okresov Trstená a Námestovo svoje nároky a obsadilo ich. Sučasťou poľskej Oravy je 12 obcí (mesto Jablonka a okolie, 389 km², 16 133 obyv. v roku 1918). Väčšia časť okresu Trstená sa napokon 28. júla 1920 stala súčasťou Poľska. Bolo to týchto dvanásť oravských dedín: Sŕnie, Podvlk, Harkabúz, Vyšná a Nižná Zubrica, Oravka, Bukovina-Podsklé, Pekelník, Jablonka, Chyžné, Vyšná a Nižná Lipnica, Hladovka, Suchá Hora.
Dominikánska republika
Obyvateľstvo
Dominikánska republika má 7 988 766 obyvateľov (júl 1998), z toho 2 000 000 žijú v hlavnom meste Santo Domingo.. Na 1 000 narodení pripadá 44 úmrtí. 73 % obyvateľstva tvoria mulati, 16 % belosi a 11 % černosi. Vyše 90 % sa hlási k rímskokatolíckej a evanjelickej cirkvi a asi 2 % vyznávajú špiritizmus.
Jazyk
Oficiálny jazyk je španielčina, ktorú sem prinesli kolonizátori. V súčasnosti je vďaka rozvinutému turizmu rozšírená aj angličtina a však len v turistických centrách a veľkých mestách. Miestny dialekt je založený na španielskych a afrických jazykoch a nazýva sa Dominikánska Španielčina.
Dejiny
Pôvodne bol ostrov Hispaniola osídlený Tainmi - priateľskými indiánmi. V roku 1492 sa na ostrove vylodil Krištof Kolumbus. Taini predpokladali, že ide o nadprirodzených ľudí a preto sa správali veľmi dôverčivo a priateľsky a poskytovali Španielom, všetko čo žiadali. Tí z ostrova spravili svoju kolóniu, pôvodné obyvateľstvo takmer vyhubili a postupne ho nahradili černošskými otrokmi.
V roku 1697 pripadla západná časť ostrova Francúzsku a v roku 1795 aj východná časť. V roku 1808 španielsky hovoriaci kreoli vyhnali Francúzov zo svojej časti ostrova, v roku 1821 sa Haiťanom v povstaní proti Španielom opäť podarilo ovládnuť územie Dominikánskej republiky, v roku 1844 však bola vyhlásená nezávislosť. V rokoch 1861 – 1865 bola krajina opäť pod španielskou nadvládou, po opätovnom získaní nezávislosti trpela krízami z neustále sa meniacej politickej situácie a postupne sa dostávala pod moc USA. Z tohto pohľadu bola veľmi významná aj pôžička 20 miliónov dolárov od USA, ktoré si tak zabezpečili kontrolu nad colnou politikou a v rokoch 1917 – 1940 aj nad štátnymi financiami. V roku 1930 sa vlády ujal diktátor Rafael Leonidas Trujillo Molina a vládol až do roku 1961. Vo voľbách bol zvolený Juan Bosch, ten bol však v roku 1963 zosadený a vystriedaný Reidom Caprale, ktorý bol zosadený v roku 1965. V slobodných voľbách v roku 1966 sa k moci dostal Joaquin Balaguer, ktorý bol opätovne zvolený aj v ďalších 3 voľbách a vládol až do roku 1978. V tomto roku sa prezidentom stal Antonio Guzmán. V roku 1982 bol zvolený Salvador Jorge Blanco. V roku 1990 sa moci opäť ujal Balaquer.
Politika
Dominikánska republika je nezávislá, demokratická republika s mocou rozdelenou medzi nezávislú výkonnú, legislatívnu a súdnu zložku. Legislatíva Dominikánskej republiky je založená na legislatíve Francúzska.
Prezident menuje kabinet, schvaľuje zákony vydané legislatívou a je vrchným veliteľom ozbrojených síl. Prezident a viceprezident sú volení priamou voľbou na štvorročné obdobie. Legislatívnu moc reprezentuje dvojkomorový Národný kongres – Senát (30 členov, za každú provinciu 1 a jeden za okres hlavného mesta) a Komora zástupcov (145 členov). Prezidentské voľby sa konajú v rokoch deliteľných štyrmi, parlamentné a komunálne voľby sa konajú v párnych rokoch nedeliteľných štyrmi.
Administratívne členenie
pozri: Provincia (Dominikánska republika)
Ekonomika
náhľad|vpravo Dominikánska republika je primárne zameraná na poľnohospodárstvo, priemysel a veľká časť príjmov je závislá na turizme. Najrozšírenejšie poľnohospodárske plodiny sú cukrová trstina, káva, kakao, tabak, bavlna, ryža, banány, zemiaky, kukurica a mliečne produkty. V súčasnosti väčšina obyvateľov pracuje v službách(najmä turizmus) a poľnohospodárstve. Dominikánska republika vyváža najmä textil, zlato, striebro, nikel, cigary, tabak, kakao, cukor, čerstvé aj spracované ovocie a zeleninu, kvety a tropické rastliny. Hlavné dovážané tovary sú ropa, automobily a iné vozidlá, drevo, farmaceutické výrobky, potraviny. Po období ekonomického chaosu a stagnácie počas osemdesiatych a deväťdesiatych rokov, kedy miera inflácie dosiahla 100%, nastúpila Dominikánska republika éru zvyšovania ekonomického rastu.
Mena
Dominikánske peso (RD$) je národnou menou krajiny, aj keď sa akceptuje aj americký dolár, hlavne v obchodoch pre turistov a hoteloch. Na začiatku sa hodnota pesa vyrovnala doláru, v roku 1993 bol dolár asi 14 peso, v roku 1998 už asi 16.00, v 2002 20, ale v roku 2003 už takmer 55 a 2004 37, v roku 2005 to bolo 29,90 peso za dolár. Jedno peso = 100 centavos. Papierové bankovky sa vydávajú v nominálnych hodnotách 5P, 10P, 20P, 50P, 100P, 500P, 1000P a 2000P. Mince majú hodnoty 5P a 1P. V hoteloch a niektorých obchodoch je možné platiť v dolároch, aj keď to nie je legálna mena.
Turizmus
náhľad|vpravo Je najvýznamnejším odvetvím v Dominikánskej republike. Mestá, horské a pobrežné hotelové komplexy ponúkajú množstvo možností ubytovania. V spojení s bohatou kultúrou, možnosťou športovania, a bielymi plážami lemovanými palmami, to prináša Dominikánskej republike dobrú pozíciu medzi ostatnými turistickými destináciami. Turizmus sa vo veľkej miere sústreďuje na pobreží na severe, východe, juhovýchode a juhozápade. Najnavštevovanejšie letoviská sú Puerto Plata, Punta Cana, Sosúa, Cabarete, Costa Verde, Cofresí, Costambar.
Školstvo
V Dominikánskej republike funguje systém verejného a súkromného vzdelávania, zahrňujúci 2 000 000 detí. Škôlky sú v krajine len súkromné, ale základné, stredné a vysoké školy sú aj verejné aj súkromné. Verejná vysoká škola Universidad Autónoma de Santo Domingo bola založená v roku 1538. 17 % obyvateľstva je negramotných.´
Infraštruktúra
náhľad|vpravo Dominikánska republika má dobre rozvinuté pozemné komunikácie, medzi hlavné dopravné ťahy patrí diaľnica Santo Domingo – Santiago (spája sever a juh) a diaľnica Santo Domingo – San Cristobal (západ a juh). Vo výstavbe sú komunikácie spájajúce hlavné mesto a juh krajiny. V krajine sa nachádza niekoľko medzinárodných letísk: Santo Domingo, Puerto Plata, La Romana, Punta Cana, Santiago, Barahona a Samana.
NGC 6111
NGC 6111 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 31. mája 1887.
Ostrov (okres Piešťany)
Ostrov je obec na Slovensku asi 6 km severozápadne od mesta Piešťany. Chotárom preteká Dudváh.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1113, kde sa spomína pod názvom Stro. V roku 1974 bola k Ostrovu pripojená obec Malé Orvište, prvý raz spomenutá v r. 1113 ako Rivvis. V rokoch 1980 – 1991 bolo súčasťou Ostrova Veľké Orvište a v rokoch 1980 – 1993 aj Bašovce.
V obci je rímskokatolícky barokový kostol sv. Imricha z roku 1804 a kaplnka Sedembolestnej Panny Márie z roku 1810.
Sila
Sila je vektorová fyzikálna veličina, ktorá vyjadruje mieru vzájomného pôsobenia telies alebo polí. Obyčajne sa označuje písmenom F z angl. force. Jej základnou jednotkou v sústave SI je newton so skratkou N. Sila sa meria silomerom.
Newtonov zákon sily
Newtonov zákon sily hovorí: Sila pôsobiaca na hmotný bod je úmerná súčinu jeho hmotnosti a zrýchlenia, ktoré mu udeľuje.
Z Newtonovho zákona zotrvačnosti vyplýva, že len pôsobenie iných telies môže zmeniť pohybový stav telesa pohybujúceho sa určitou rýchlosťou vzhľadom na inerciálnu vzťažnú sústavu. Toto pôsobenie telies môžeme vyjadriť práve pomocou Newtonovho zákona sily. Ak nejaké teleso bude spôsobovať zrýchlenie iného telesa, povieme, že naň pôsobí silou. Smer tejto sily budeme stotožňovať so smerom vyvolaného zrýchlenia a bod telesa, v ktorom sa silové účinky bezprostredne uplatňujú, nazveme pôsobiskom sily.
Kde \vec{F} je pôsobiaca sila, \vec{a} je vyvolané zrýchlenie a m je hmotnosť hmotného bodu. Často využívame jednotlivé zložky tohto vektorového zápisu. Pod zložkami sa myslí to, že napríklad x-ová zložka sily veľkosti F_x vyvoláva zrýchlenie v smere osi x dané vzťahom F_x=ma_x.
Newtonov zákon sily, ako neskôr odvodíme, sa dá zovšeobecniť aj pre sústavy hmotných bodov a telies. Vo vzťahu potom bude vystupovať celková sila pôsobica na sústavu, celková hmotnosť sústavy a zrýchlenie ťažiska sústavy.
O niečo komplikovanejším tvarom Newtonovho zákona je
kde delíme \Delta p zmenu hybnosti telesa časovým intervalom \Delta t, za ktorý táto zmena nastala. Dôležitosť tohto zápisu spočíva v tom, že platí i v prípade relativistických rýchlostí (tzn. rýchlostí porovnateľných s rýchlosťou svetla) kedy sa prejavuje relativistická hmotnosť telesa a tiež vtedy, keď sa hmotnosť telesa mení (čo je dôležité napríklad pri raketovom pohone). Ak je však hmotnosť konštantná, pomocou vzťahu p=mv pre hybnosť telesa môžeme zapísať zmenu hybnosti ako. Dosadením tohto do vzťahu pre silu dostávame za pomoci prvý uvedený tvar Newtonovho zákona F=ma. To znamená, že tento tvar Newtonovho zákona je správny pre rýchlosti omnoho menšie ako rýchlosť svetla – v opačnom prípade musíme použiť druhý spomínaný zápis sily pomocou zmeny hybnosti. Podobne pri výpočte pohonu rakiet musíme brať do úvahy druhý uvedený tvar.
Skladanie síl
Skladanie síl je postup, ktorým sa z jednotlivých síl pôsobiacich na teleso určí výsledná sila (výslednica). Účinok všetkých síl je potom rovnaký ako účinok výslednice.
Skladanie síl pôsobiacich v jednom bode
Newtonov zákon sily ani v tvare nehovorí, že sa sila pôsobiaca na hmotný bod rovná súčinu jeho hmotnosti a zrýchlenia, ktorým sa pohyb hmotného bodu za pôsobenia sily vyznačuje, ale že sa rovná súčinu hmotnosti hmotného bodu a zrýchlenia, ktoré mu sila udeľuje. Ak teda chceme, aby symbol \vec{a} značil zrýchlenie za pôsobenia sily, musíme písať Newtonov vzťah v tvare
kde a_0 je zrýchlenie bez pôsobenia sily \vec{F}, ktoré sa nerovná nule napríklad preto, že na hmotný bod pôsobia aj iné sily, alebo preto, že pohyb bodu vzťahujeme na neinerciálnu vzťažnú sústavu.
Tento vzťah môžeme písať aj ako:
Z toho vidíme, že ak na bod bude pôsobiť viacero síl, bude jeho výsledné zrýchlenie:
Čo v kombinácii s predošlou rovnicou vedie k dôležitému výsledku:
Teda, výslednica síl pôsobiacich na hmotný bod sa rovná ich súčtu (vektorovému).
Sily pôsobiace na sústavu hmotných bodov
Majme n hmotných bodov s hmotnosťami. Nech bod i pôsobí na bod j silou a bod j zo zákona akcie a reakcie na bod i silou. Nech okrem vnútorných síl účinkuju na jednotlivé hmotné body aj vonkajšie sily, na bod i sila \vec{F_i}. Na bod i teda pôsobí sila, pričom , a udeľuje mu zrýchlenie \vec{a_i}, pre ktoré platí rovnica:
Sčítaním týchto rovníc, napísaných pre každý hmotný bod dostaneme rovnicu:
Kde \vec{F} je súčet všetkých vonkajších síl. Ak napíšeme zrýchlenie \vec{a_i} ako deriváciu rýchlosti podľa času, dostaneme:
NGC 977
NGC 977 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. novembra 1785.
Sila
Sily pôsobiace na sústavu hmotných bodov
Podľa tejto rovnice, ak na sústavu nepôsobia žiadne vonkajšie sily, jej celková hybnosť sa nemení. Takúto sústavu nazývame Izolovaná sústava a fakt, že celková hybnosť izolovanej sústavy sa v čase nemení, sa nazýva zákon zachovania hybnosti.
NGC 977
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Sila
Sily pôsobiace na sústavu hmotných bodov
Taktiež vieme, že:
kde M je celková hmotnosť sústavy a a_t je zrýchlenie ťažiska. Bližšie vysvetlenie nájdete v článku o ťažisku. Dosadením potom dostávame:
To znamená, že za účinku vonkajších síl sa ťažisko sústavy hmotných bodov pohybuje tak, ako keby bola všetka hmota sústredená v ťažisku a všetky sily účinkovali v ťažisku. Ak je súčet vonkajších síl rovný nule, ťažisko sústavy je v pokoji alebo rovnomernom priamočiarom pohybe.
Skladanie síl pôsobiacich na tuhé teleso
Pre bližšie pochopenie nasledujúcich pasáži sa odporúča znalosť vlastností momentu sily.
Sily sú vektorové veličiny – záleži na ich veľkosti aj smere. Pri skladaní síl pôsobiacich na tuhé teleso, môže záležať i na miestach, kde sily na teleso pôsobia (na pôsobiskách), pretože z rôznych pôsobísk môžu vznikať rôzne otáčavé účinky síl na teleso. Výslednica síl teda bude taká sila, ktorá bude spĺňať nasledujúce dve vlastnosti:
Skladanie síl ležiacich na jednej priamke
Ak posunieme pôsobisko sily po jej vektorovej priamke a nezmeníme jej veľkosť, nezmení sa ani moment, ktorý spôsobuje. Rovnako sa nezmení ani posuvný účinok na teleso, teda sa nezmení pohybový účinok sily na teleso vôbec. To vedie k dôležitému poznatku, že ľubovoľnú silu môžeme nahradiť inou silou ležiacou na tej istej vektorovej priamke s rovnakou veľkosťou a smerom. Sily, ktoré majú spoločnú vektorovú priamku potom môžeme na základe tohto poznatku skladať jednoducho rovnako, ako keby pôsobili v jednom bode.
thumb|right|350px|Skladanie a rozkladanie síl
Skladanie rôznobežných síl
Na základe predošlého poznatku môžeme sily presunúť po ich vektorových priamkach do spoločného pôsobiska, kde ich zložíme do výslednice.
Skladanie rovnobežných síl pôsobiacich v rôznych miestach tuhého telesa
Skladajme dve sily pôsobiace na teleso. Výslednica týchto síl musí mať vzhľadom na ľubovoľný bod rovnaký moment ako súčet momentov oboch síl. Zvoľme bod, vzhľadom na ktorý budeme počítať momenty ľubovoľne. Pôsobiská síl majú potom polohové vektory. Vzhľadom na zvolený bod je ich celkový moment rovný:
Keďže sú však sily rovnobežné, platí tiež: Potom môžeme písať:
Vidíme, že moment týchto dvoch síl je rovnaký, ako moment sily, ktorá by bola súčtom týchto dvoch síl a pôsobila by na spojnici pôsobísk týchto dvoch síl rozdelujúc túto spojnicu v pomere veľkostí príslušných síl. Tiež vidíme, že takáto sila by mala rovnaký posuvný účinok na teleso, ako jej zložky. To znamená, že takáto sila spĺňa všetky podmienky potrebné na to, aby sme ju mohli nazvať výslednicou.
Pôsobisko výslednice leží medzi pôsobiskom síl a  vo vzdialenosti d_2 \, od sily : kde d \, je vzdialenosť síl F_1 \, a F_2 \,
Ak by sme v predošlom prípade chceli skladať dve rovnobežné sily, ktoré sú opačne orientované, nepodarilo by sa nám to. Ich pôsobisko by muselo byť v nekonečne. Dve rovnobežné, opačne orientované sily teda nie je možné skladať do jednej výslednice a takéto dve sily nazývame dvojicou síl.
Taktiež mimobežné sily nie je možné zložiť do jednej výslednice. Ich pohybový účinok na teleso sa nedá popísať jednou silou.
Rozklad síl
Rozklad síl je postup, ktorým sa sila rozkladá na jednotlivé zložky, ktorých zložením možno určiť pôvodnú silu.
Ak sú známe smery, v ktorých majú zložky pôsobiť, potom tieto smery tvoria smery strán rovnobežníka síl, ktorého uhlopriečkou je pôvodná sila. Velkosti strán vzniknutého rovnobežníka predstavujú veľkosti zložiek.
Ak sú známe veľkosť a smer prvej zložky, potom druhú zložku predstavuje vektor spojujúci koncové body vektorov prvej zložky a pôvodnej sily (v uvedenom poradí).
Rovnováha síl
Zaujímavý je aj prípad, kedy sú všetky sily na teleso pôsobiace v rovnováhe. Vtedy je teleso v pokoji alebo sa pohybuje konštantnou rýchlosťou. Teleso je v rovnováhe vtedy, keď súčet všetkých síl aj súčet všetkých momentov sú rovné nulovému vektoru. Teda:
Toto tvrdenie je v rozpore s tým, ako sa na pohyb telies pozerali grécki filozofi. Podľa nich sa telesá pohybovali iba kým na ne pôsobila sila. Vidíme, že v skutočnosti telesá zrýchľujú iba vtedy, keď na ne pôsobí sila. Ak žiadna sila nepôsobí, rýchlosť telesa sa nemení.
Pokiaľ na teleso pôsobia v jednom bode dve sily, nastane rovnováha v prípade, že sily sú rovnako veľké opačného smeru.
Pre pohyb telesa, pri ktorom sú sily v rovnováhe, platí 1. Newtnov pohybový zákon.
Teleso, pri ktorom sú sily v rovnováhe a ktoré sa nepohybuje (je v pokoji), musí byť v niektorej z rovnovážnych polôh.
Jednotky sily v iných sústavách jednotek
1 librová sila (lbt) = 4,448 22 N
Kontaktné sily a polia
Niekedy sa používa delenie pôsobiacich síl na tzv. kontaktné a na silové pôsobenie rôznych fyzikálnych polí. Medzi tie prvé patria sily, ktoré sa prejavujú pri priamom dotyku telies – sem teda patrí ťahanie za povraz, reakcia podložky a podobne. Pôsobenie polí sa zaobíde bez priameho dotyku, ide teda o pôsobenie "na diaľku". Sem patrí napríklad gravitačné pôsobenie Slnka na Zem, odpudzovanie nábojov s rovnakým znamienkom i vychyľovanie vodiča s prúdom magnetickým poľom.
V skutočnosti sú však aj kontaktné sily poľového charakteru. Napríklad reakcia podložky brániaca predmetom prepadnúť sa do stredu Zeme je dôsledkom vnútornej štruktúry látok, ktorá je daná najmä elektrickými silami pôsobiacimi medzi atómami. Teda jednotlivé atómy tvoriace dosku stola tvoria stabilnú štruktúru, ktorá medzi seba "nepustí" cudzie atómy telesa položeného na stole.
Základné sily v prírode
Všetky deje okolo nás sú dané štyrmi základnými silami:
Mnohé ďalšie sily (trecia sila, magnetická sila, sila pružnosti, odporová sila), ktoré bežne pozorujeme okolo seba sú založené na týchto štyroch základných interakciách.
Zdanlivé (fiktívne) sily
Niektoré sily, ktoré pozorujeme nepatria medzi vyššie vymenované základné interakcie, ale sú jednoduchým dôsledkom toho, že naše pozorovanie je prevádzané v tzv. neinerciálnej vzťažnej sústave (tou je každá sústava, ktorá sa nepohybuje rovnomerným pohybom). Medzi tieto zdanlivé sily patria zotrvačná sila, odstredivá sila a Coriolisova sila.
Newtonov zákon a budúcnosť
Ak poznáme nielen okamžitú veľkosť sily pôsobiacej na teleso, ale celé silové pole – tzn. aká sila by pôsobila na teleso v ľubovoľnom bode priestoru ak by sa tam toto teleso nachádzalo, Newtonov zákon získava nové možnosti. Ak doň totiž dosadíme okrem spomínaného silového poľa aj to, že zrýchlenie telesa \vec{a} je druhou deriváciou jeho polohy podľa času, dostaneme sústavu troch diferenciálnych rovníc druhého rádu v tvare
Auxy (Saône-et-Loire)
Auxy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Sila
Newtonov zákon a budúcnosť
Dvoma bodkami sme tu označili spomínané druhé derivácie podľa času. Ak k týmto rovniciam pridáme ešte aj dve tzv. začiatočné podmienky (napríklad polohu a rýchlosť telesa v čase t=0), po vyriešení úlohy dokážeme predpovedať polohu telesa v ľubovoľnom budúcom čase. A tiež – jeho polohu v ľubovoľnom minulom čase.
Auxy (Saône-et-Loire)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Edvard Munch
Edvard Munch (* 12. december 1863, Løten, Nórsko – † 23. január 1944, Ekely) bol nórsky expresionistický maliar. Jeho intenzívne, evokatívne spracovanie úzkosti silne ovplyvnilo nemecký expresionizmus dvadsiateho storočia.
Mihálygerge
Mihálygerge je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Salgótarján.
Auxy (Saône-et-Loire)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mihálygerge
Má rozlohu 1 106 ha a žije tu obyvateľov.
Edvard Munch
Životopis
Narodil sa v Løten a vyrastal v Christianii (terajšie Oslo). Po smrti matky, ktorá zomrela na tuberkulózu, ho vychovával len otec, ktorý zomrel v roku 1889. Otec malému Edvardovi a jeho súrodencom často spomínal peklo a strašil ich rozprávaním, že ak zhrešia budú odsúdení do pekla bez cesty späť. Munch vyrastal v atmosfére poznačenej smrťou, počas jeho detstva zomrela jeho matka, brat aj jeho obľúbená sestra Sophie, ďalšia sestra bola mentálne chorá a sám Munch bol chorľavý. Z jeho štyroch súrodencov sa len jeden oženil, no svadbu prežil len o pár mesiacov, krátko po nej zomrel. Tieto okolnosti nám môžu priblížiť a vysvetliť pochmúrnosť a pesimizmus Munchovej tvorby.
Ako sa vyjadril samotný autor, „Choroba, šialenstvo a smrť boli anjelmi, ktorí obklopovali moju kolísku a nasledovali ma po celý život.“ Množstvo moderných zdrojov prezentuje jeho chorobu ako maniodepresívnu psychózu.
V roku 1879 sa zapísal na štúdium inžinierstva, no časté choroby ho prinútili prerušiť štúdium. V 1880, opustil školu a stal sa maliarom, študoval Royal School of Art and Design v Kristianii.
Odcestoval do Paríža, vďaka čomu získal množstvo inšpirácií od francúzskych maliarov — bol ovplyvnený impresionizmom, neskôr postimpresionizmom a dizajnom secesie. Kým štýlovo je ovplyvnený postimpresionizmom, obsahovo jeho dielo preukazuje prvky symbolizmu, zobrazujúc stav mysle na rozdiel od reality.
Počas svojej kariéry často menil celkový štýl maľby, v 1880 kreslil pod vplyvom naturalizmu, diela ako Portrét Hansa Jægera, a čiastočne aj pod vplyvom impresionizmu - Rue Lafayette. V 1892, Munch sformuloval svoj charakteristický a originálny koncept syntetizmu, príkladom je dielo Melanchólia, v ktorom farby predstavujú symbolický element, alebo slávny Výkrik.
V roku 1890 si obľúbil mdlý priestor v obrazoch a používal ho často na predné figúry. Vybral si pózy na prezentovanie stavu mysle a psychologických podmienok (Popol), figúry prepožičiavajú obrazu monumentálnu, statickú kvalitu. Munchove figúry vyzerajú ako keby hrali svoje role na divadelnom javisku, (Smrť v izbe chorého), niečo ako pantomíma fixovaných postojov, ktoré zobrazujú emócie. Pretože dáva svojim stvárneným charakterom len psychologickú dimenziu ako v diele Výkrik, Munchovi muži a ženy nevyzerajú realisticky.
V roku 1892 ho Únia berlínskych umelcov pozvala na výstavu do Berlína. Jeho maľby vyvolali škandál a kontroverzné reakcie na seba nenechali dlho čakať. Výstava bola po týždni uzavretá. V Berlíne sa stal členom úzkeho kruhu umelcov s Henrikom Ibsenom (ktorému navrhol niekoľko setov pre jeho hry) a Augustom Strindbergom.
Na jeseň v roku 1908 jeho úzkosť nabrala akútne rozmery a musel sa liečiť na klinike Dr. Daniela Jacobsena. Terapia zmenila jeho osobnosť a po návrate do Nórska prejavoval väčší záujem o prírodné objekty a jeho tvorba je pestrejšia, čo sa týka farieb a menej pesimistická.
V tridsiatych a štyridsiatych rokoch označil jeho diela nemecký nacistický režim ako „degenerované umenie“ a jeho práce boli odstránené z nemeckých galérií. Tento krok hlboko poznačil antifašisticky založeného Muncha, ktorý Nemecko považoval za svoj druhý domov.
Zomrel v Ekely, neďaleko Oslo, 23. januára, 1944, asi mesiac po svojich 80. narodeninách. Zanechal po sebe okolo tisíc obrazov, 15 400 obrázkov, 4 500 kresieb, šesť plastík, diela ktoré venoval mestu Oslo, ktoré vybudovalo Munchovo múzeum v Tøyen na jeho počesť. Múzeum vystavuje najväčšiu kolekciu jeho diel.
Munch sa nachádza na nórskej 1000 korunovej bankovke, spolu s jeho dielom Melanchólia.
Dielo
Výkrik (1893; pôvodne nazvaný Zúfalstvo), Munchov najznámejší obraz, je považovaný za symbol - ikonu existenčnej úzkosti. Podobne ako u mnoho iných jeho prác, namaľoval viacero verzií. Výkrik je dielom zo série Vlys života, v ktorej Munch skúmal témy ako život, láska, strach, smrť a melanchólia. Plátno bolo 22. augusta 2004 ukradnuté z Munchovho múzea v Oslo, vrátené bolo v roku 2006 s drobnými poškodeniami.
Témy Vlysu života sa počas jeho tvorby stále vracajú, v dielach ako Choré dieťa (1886, portrét jeho chorej sestry Sophie), Vampír (1893–94), Popol (1894), alebo Most. Neskoršie diela ukazujú nejasné figúry s bezvýrazovou tvarou, niekedy dokonca bez tváre s hroziacimi tvarmi stromov alebo domov. Munch zobrazoval ženy ako krehké, útle nevinné trpiteľky, alebo ako zlovestné život požierajúce stvorenia. Analytici jeho života to považujú za odraz jeho sexuálnych túžob.
Erik Christensen
Erik Christensen (* 17. december 1983, Edmonton, Alberta, Kanada) je kanadský hokejista hrajúci v ruskej KHL za klub HC Lev Praha.
Klubový hokej
V roku 2002 ho draftoval v druhom kole z celkového 69. miesta klub NHL – Pittsburgh Penguins. V zámorí obliekal dresy klubov Kamloops Blazers, Brandon Wheat Kings (juniorská WHL) a Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL). V NHL debutoval v sezóne 2005/2006 a v 33 stretnutiach získal 13 kanadských bodov (6 gólov, 7 asistencií). V Nasledujúcej sezóne bol vymenený do Atlanty, ale aj napriek kvalitným výkonom u Trashers dlho nezostal, počas ročníka 2008/2009 bol trejdovaný do Anaheimu. V jeho drese odohral 34 zápasov a získal 11 bodov. Sezónu 2009/2010 odohral v New Yorku, kde nadviazal na svoje výkony v úvode kariéry v Pittsburghu. V 137 stretnutiach v drese Rangers získal 58 bodov a strávil tu necelé tri ročníky. Záver sezóny 2011/2012 strávil v tíme Minnesoty, kam prišiel pomôcť s bojom o play-off. Pred sezónou 2012/2013 podpísal zmluvu s nováčikom ruskej KHL, tímom HC Lev Praha.
NGC 6112
NGC 6112 je galaxia v súhvezdí Severná koruna, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 7. júla 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Paulhaguet (kantón)
Paulhaguet je francúzsky kantón v obvode Brioude v departemente Haute-Loire v regióne Auvergne. Tvorí ho 19 obcí.
Archias
Archias alebo Archiás (Archias, Archiás) môže byť:
Mohora
Mohora je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Balassagyarmat.
Má rozlohu 1595 ha a žije tu 989 obyvateľov (2007).
NGC 868
NGC 868 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Svätá Helena (zámorské územie)
Svätá Helena, dlhý tvar Svätá Helena, Ascension a Tristan da Cunha (staršie: Svätá Helena a závislé územia), je zámorské územie Spojeného kráľovstva pozostávajúce z týchto ostrovov v Atlantickom oceáne:
Správnym mestom územia je Jamestown, nachádzajúci sa na ostrove Svätá Helena. Počet obyvateľov: vyše 6 000, rozloha:, úradný jazyk: angličtina.
Ascension má svoje letisko, zatiaľ čo hlavný ostrov Saint Helena s hlavným mestom Jamestown letisko zatiaľ nemá. Na ostrov Ascension sa dá dostať bud lietadlom z letiska Norton Brize v Anglicku cca za 50 tis. spiatočná letenka. Druhou možnosťou je použitie výletnej lode RMS Saint Helena, ktorá vyráža z Portlandu z Anglicka, zastavuje na Kanárskych ostrovoch, Ascensione a Saint Helene a smeruje až do Kapského Mesta v Juhoafrickej repubike.
Square du Vert-Galant
thumb|Square du Vert-Galant Square du Vert-Galant je square v Paríži v 1. obvode na západnom cípe ostrova Cité a od zvyšku ostrova ho oddeľuje Pont Neuf. Námestie leží sedem metrov pod úrovňou ostrova Cité a kedysi bolo samostatným ostrovom.
Dejiny
Priestor vznikol pri stavbe Pont Neuf spojením menších ostrovov Île aux Juifs (kde bol upálený posledný veľmajster templárov) a Îlot de la Gourdaine. Námestie bolo pomenované po kráľovi Henrichovi IV., ktorému sa hovorilo Vert galant (záletník), pretože i napriek svojmu veku mal veľa mileniek. Dominantou námestia je práve jazdecká socha Henricha IV. Je tu aj pamätná tabuľa pripomínajúca, že tu boli 18. marca 1314 upálení na hranici Jacques de Molay a Geoffroy de Charnay. Na námestí sa nachádza aj Wallaceova fontána. Pred vznikom námestia tu boli okolo roku 1765 zriadené kúpele. V roku 2007 námestie získalo označenie ekologická zelená plocha (espace vert écologique).
Aiakos
náhľad|Aiakos a Telamón
Aiakos (starogr. Αἴακος – Aiakos, ) je v gréckej mytológii syn najvyššieho boha Dia a nymfy Aiginy, dcéry riečneho boha.
Narodil sa na ostrove Oinóné (neskôr nazvaný Aigina), v dospelosti sa tam stal kráľom a vládol múdro, s láskou k pravde a spravodlivosti. Preto aj sami bohovia si ho volili často ako sudcu vo svojich sporoch.
Semeno
Semeno môže byť:
Aiakos
Život mu však strpčovala Diova manželka Héra – zo žiarlivosti voči jeho matke Aigine ho nenávidela a pôsobila mu ťažkosti. V čase najväčšieho rozkvetu jeho kráľovstva zoslala na krajinu hnilobnú hmlu, z ktorej sa zrodilo veľa jedovatých hadov. Tí otrávili pramene a potoky a všetci obyvatelia ostrova zahynuli.
Nešťastný Aiakos poprosil preto Dia o pomoc, požiadal ho aby osídlil jeho krajinu ľudom, ktorý by bol usilovný ako mravce. Zeus jeho žiadosti vyhovel. Zoslal mu sen, v ktorom Aiakos videl dub pokrytý množstvom mravcov, keď stromom zatriasol, mravce sa premenili na ľudí. Keď sa prebudil, videl ich živých a keďže po grécky sa mravce volajú myrméx nazval ich Mirmidonmi.
Po svojej smrti sa Aiakos pre svoju lásku k spravodlivosti stal v Hádovej ríši spolu s Diovými synmi Minóom a Rhadamanthyom sudcom zomrelých.
Aiakos sa preslávil aj svojím potomstvom – syn Telamón sa stal kráľom na Salamíne a otcom hrdinov Aianta a Teukra a druhý syn Péleus sa stal fthijskym kráľom a otcom najväčšieho hrdinu v trójskej vojne – Achillea.
NGC 6113
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Zoznam protizápalových a protireumatických látok
M01A Nesteroidné protizápalové a protireumatické látky M01B Protizápalové a protireumatické látky v kombinácii M01C Špecifické antireumatiká
Nesvačilka
Nesvačilka je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 313 obyvateľov, z toho 158 mužov a 155 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,9 roka).
Jean Racine
Jean Racine (* 22. december 1639, La Ferté-Milon, Francúzske kráľovstvo – † 21. apríl 1699, Paríž) bol francúzsky dramatik a básnik. Spolu s Moliérom a Pierrom Corneillom tvorí "veľkú trojku" francúzskej klasickej drámy 17. storočia.
Historická tabuľka La Ligy
Historická tabuľka La Ligy je celkový prehľad všetkých odohraných zápasov, počtu bodov a strelených gólov všetkých tímov, ktoré kedy hrali najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, La Ligu, od jej založenia v roku 1929.
Jean Racine
Životopis
Jean Racine, celým menom Jean-Baptiste Racine pochádzal zo stredostavovskej rodiny. Jeho otec bol pisárom v soľnom mlyne, matka zomrela krátko po jeho narodení. Otec zomrel, keď mal Jean tri alebo štyri roky. Vychovávali ho tety spolu s babičkou.
Historická tabuľka La Ligy
Externé odkazy
La Liga
Jean Racine
Životopis
Jeho prvými prácami boli sonety a básne, roku 1660 napísal prvú oficiálnu báseň La Nymphe de la Seine (Nymfa zo Seiny). Napísal tiež dve tragédie, ale obidve boli divadelnými spoločnosťami odmietnuté, a dnes sú stratené. Sklamaný sa opäť pokúsil roku 1661 vrátiť k cirkvi do Uzés neďaleko Avignonu, kde bol jeho strýko generálnym vikárom. Ale falošným právnym jednaním miesto stratil, tak sa roku 1663 opäť vrátil do Paríža - k literatúre.