cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glenn Gould
Život
Koncertovanie sa však Gouldovi začalo čoskoro znechucovať. Predvádzanie sa jedného človeka pred mnohými poslucháčmi považoval za umelecky nedôstojné a nehodiace sa pre hudbu. Svoj posledný verejný koncert Gould 10. apríla 1964 v kalifornskom Los Angeles. Na programe boli Beethovenova Sonáta pre klavír č. 30, výber z Bachových posledných diel, nedokončené Umenie fúgy (BWV 1080) a napokon Sonáta pre klavír č. 3 op. 92 č. 4 Ernsta Kreneka. Gould sa až do konca svojho života vyhýbal verejnému vystupovaniu a sústredil sa na nahrávanie a písanie. Nahral veľké množstvo záznamov pre spoločnosť CBS, zvukové aj filmové nahrávky pre CBC a tri dokumentárne rozhlasové pásma pre rovnaké spoločnosti. Veľmi sa zaujímal o nahrávací proces a mal vlastné štúdio, v ktorom skúmal metódu zliepania nahrávky z útržkov nespočetných verzií (tzv. „takes“). Vynikal aj v literárnej činnosti: jeho eseje o hudba patria k tomu najlepšiemu, čo bolo o hudbe kedy napísané.
Glenn Gould zomrel v Toronte roku 1982 na následky silnej mozgovej mŕtvice. Je pochovaný na torontskom cintoríne Mount Pleasant Cemetery.
Repertoár a technika
Gould sa vo svojich nahrávkach sústredil na barokovú hudbu, viedenskú klasiku a súčasnú klasickú hudbu. Nahral takmer kompletné dielo J.S.Bacha pre klavír, väčšinu Beethovenových a všetky Mozartove klavírne sonáty, kompletné dielo pre klavír od Schönberga, Weberna a Albana Berga, rovnako ako všetky sonáty pre klavír a pre dychové nástroje s klavírnym doprovodom od Paula Hindemitha.
Bol známy svojou živou hudobnou predstavivosťou. Gould vraj nikdy nezahral skladbu tým istým spôsobom viackrát. Jeho hra sa vyznačovala jasnosťou a artikulovanosťou, a to hlavne v kontrapunktových pasážach. Tento spôsob hry sa obzvlášť dobre hodil k barokovej hudbe. Gould žil v dobe, keď sa mnohí interpreti snažili zdôrazňovať v Bachových skladbách ich mohutnosť a veľkoleposť; tento prístup pochádzal ešte z 19. storočia. Gouldove interpretácie preto museli na mnohých poslucháčov pôsobiť osviežujúco a objavne. Jeho spôsob hry zrejme silne ovplyvnil ďalších bachovských interpretov, ktorými boli napr. András Schiff a Angela Hewittová.
Gould mal vynikajúcu techniku, ktorá mu umožnila hra veľmi rýchlym tempom a pritom zachovať oddelenosť a jasnosť každého jedného tónu. Súčasťou tejto techniky bol sed veľmi nízko nad nástrojom, ktorý mu umožňoval lepšiu kontrolu nad klaviatúrou. Obzvlášť vhodná bola táto poloha pre kontrapunkt. Naopak nevhodná je táto poloha podľa Charlesa Rosena pre hru technicky náročných skladieb obdobia hudobného romantizmu z 19. storočia. Gould, ktorý sa spoly zo žartu označoval za „posledného puritána“, všeobecne nemal klavírne skladby z tohto obdobia v obľube, pretože mal pocit, že je v nich príliš zanedbaný štruktúrny element hudby. Dokonca aj to malé množstvo romantických klavírnych skladieb, ktoré hral, sa vyznačuje nezvyklým kontrapunktom.
Jeho spôsob hry však nebol všeobecne prijímaný. Hodnotenie jeho interpretácií poslucháčmi oscilovalo medzi zdôrazňovaním ich skvelej kreatívnosti a odmietavými poukazmi na ich excentrickosť. Jeho zreteľná, čembalo imitujúca technika, tak vhodná pre skladby z obdobia baroka, sa ukázala ako nevhodná napr. pre Mozartove klavírne sonáty: Gouldovu „röntgenovú“ interpretáciu väčšina kritikov odmietla.
Interpretácie a nahrávky
Hlavnú časť Gouldovho repertoáru tvorili Bachove klavírne skladby a vďaka interpretáciám týchto skladieb sa aj preslávil.
Medzi dochované Gouldove nahrávky romantických skladieb patrí Brahmsových 10 intermezz a 4 balady, 5 Piesní bez slov Felixa Mendelssohna Bartholdyho, Sonáta pre klavír č. 3 h-mol Frédérica Chopina (ktorého hudbu spolu so Schumannovou inak odmietal), Sonáty pre klavír Alexandra Skriabina a skladby pre klavír, piesne a melodráma Enoch Arden Richarda Straussa. Legendárny je takisto záznam Brahmsovho 1. koncertu pre klavír pod taktovkou Leonarda Bernsteina. Zachovala sa aj Gouldova nahrávka Lisztovho klavírneho prepisu Beethovenovej 5. a 6. symfónie (Lisztove diela Gould tiež silne odmietal).
Výstrednosti
Gould bol známy mnohými svojimi výstrednosťami. Počas hry si vždy hmkal a pospevoval, čo je v rozličnej miere počuť na väčšine jeho nahrávok (v závislosti od zvukového technika). On sám prehlasoval, že tieto zvuky vydáva podvedome a v závislosti na miere neschopnosti klavíra vyjadriť hudbu tak, ako to on zamýšľa.
Bol tiež známy svojimi zvláštnymi pohybmi tela pri hraní. Koncertovať bol ochotný iba na starej nízkej stoličke, ktorú vyrobil jeho otec. Hral na nej dokonca aj keď už bolo jej sedadlo úplne zodraté. Táto stolička sa dnes nachádza spolu s Gouldovým obľúbeným klavírom Steinway CD 318 v National Arts Centre v Ottawe (od roku 1982 boli tieto artefakty vo vlastníctve knižnice Library and Archives Canada, ktorá ich v roku 2011 darovala NAC). Jedinou spoločnosťou, ktorá má právo vyrábať rovnaké stoličky, je taliansky výrobca Cazzaro SpA. Gould závislosť na starej stoličke vysvetľoval svojou zvláštnou technikou hrania, kvôli ktorej musel sedieť veľmi nízko nad zemou (asi 35 centimetrov). Vyhlásil, že ak by sa mu pred koncertom stratila, musel by odpíliť nohy na nejakej inej.
Gould mal veľký strach z prechladnutia, preto aj na teplých miestach nosil veľmi hrubé oblečenie, dokonca rukavice. Zdôvodňoval to nutnosťou vytvoriť si optimálne podmienky pre hranie. Pred každým koncertom si tiež úzkostlivo vyberal košeľu, v ktorej sa mu hrá najpohodlnejšie.
Trpel nechuťou k spoločenskému životu, mal averziu k dotykom a podávaniu rúk. Ku koncu života obmedzil svoje spoločenské styky a komunikoval hlavne telefonicky a prostredníctvom listov. Pri návšteve historickej Steinway Hall v New Yorku v roku 1959 ho vtedajší hlavný technik výroby klavírov William Hupfer privítal priateľským potľapkaním po chrbte. Goulda to šokovalo, sťažoval sa na bolesť, únavu a stratu koordinácie; dokonca sa zaujímal o možnosť podniknúť právne kroky voči firme Steinway & Sons, ak by sa ukázalo, že „zranenia“ mu ostanú natrvalo.
Každý deň medzi druhou a treťou v noci navštívil Gould nonstop reštauráciu Fran's neďaleko svojho torontského bytu a objednal si praženicu.
Perros-Guirec (kantón)
Perros-Guirec je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
Bystruška Zawadského
Bystruška Zawadského (Carabus zawadzkii) je nelietavý druh chrobáka z rodu bystrušky (Carabus).
Žije vo Východnej Európe (na území Slovenska je to – Vihorlat, Slanské vrchy, Východné Karpaty a Malá Fatra).
NGC 1860
NGC 1860 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. decembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Galvács
Má rozlohu 1504 ha a žije tu 102 obyvateľov (2007).
Eugen Kumičić
Eugen Kumičić (niekedy ako Evgenij, * 11. január 1850, Brseč, Chorvátsko - † 13. máj 1904, Záhreb) bol chorvátsky spisovateľ a politik. Písal aj pod pseudonymom Jenio Sisolski.
Vyštudoval gymnázium v Rijeke, študoval medicínu v Prahe, históriu, filozofiu a geografiu vo Viedni. Učil na stredných školách v Splite, Zadare a Záhrebe.
V roku 1884 bol zvolený do chorvátskeho parlamentu, kde vystupoval proti maďarskej politike.
Vo svojej literatúre uplatňoval naturalistické postupy, opisoval každodenný život istrijských rybárov či námorníkov, ale aj mestský život, kde je naturalizmus najviac príznačný. Bol však ovplyvnený aj Augustom Šenoaom a používal aj veľa romantických postupov. Ku koncu svojej literárnej kariéry tvoril aj historické romány, voľne založené na dôležitých postavách chorvátskych dejín.
Bort-les-Orgues
Bort-les-Orgues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krížna
Krížna môže byť:
Plancoët (kantón)
Plancoët je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
NGC 1861
NGC 1861 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 12. novembra 1836.
Bandrélé
Bandrélé môže byť:
Moklobemid
náhľad Moklobemid je liečivo používané v liečbe depresie a sociálnej fóbie. Lieky s účinnou látku sú MOCLOBENID TORREX 300 mg x 30tab, AURORIX 150 mg, alebo 300 mg x 30tab. a APO-MOCLOB 150 mg x 100 tbl alebo 300 mg x 100 tbl.
Mechanizmus účinku
Meklobemid je selektívny, reverzibilný inhibítor izoenzýmu monoaminooxidázy A (IMAO A). Tento izoenzým je zodpovedný za rozklad noradrenalínu (NOR) a serotonínu (SER). Zvýšená hladina NOR a SER pozitívne ovplyvňuje náladu pacienta.
Dávkovanie
Zvyčajne sa užíva 300 – 600 mg denne, rozdelených do dvoch dávok. Prvý týždeň terapie sa užíva max 300 mg, potom sa podľa potreby môže dávka zvýšiť. Liek môže ovplyvňovať pozornosť, najmä na začiatku treba dávať pozor na individuálne reakcie. Pri liečbe nie je vhodné konzumovať alkoholické nápoje. Tablety sa užívajú po jedle, aby sa zabránilo možnému zvýšeniu krvného tlaku, ku ktorému dochádza kvôli interakcii s tyramínom z potravy.
Staršie liečivá tejto skupiny antidepresív (iproniazid, tranylcypromin, fenelzin), ktoré sa už nepoužívajú, spôsobujú veľa nežiaducich účinkov až hypertenznú krízu. Na rozdiel od meklobemidu majú neselektívny účinok a preto sa nesmú kombinovať so stravou obsahujúcou tyramín (čokoláda, syry, fazuľa, banány, alkoholické nápoje). Dôvodom je, že tieto liečivá inhibujú aj izoenzým MAO typu B, ktorý je zodpovedný za rozklad dopamínu (DOP) a tyramínu z potravy.
Legionárska ulica
Legionárska ulica je ulica:
Plélan-le-Petit (kantón)
Plélan-le-Petit je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
Jarrier
Jarrier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
La Grée-Saint-Laurent
La Grée-Saint-Laurent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Garadna
Garadna je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Encsskom okrese.
Má rozlohu 974 ha a žije tu 483 obyvateľov (2007).
NGC 1862
NGC 1862 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Châtillon (Hauts-de-Seine)
Châtillon je mesto v juhozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsko v departemente Hauts-de-Seine a región Île-de-France. Má 31 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bardoňovo
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Bardoňovo v okrese Nové Zámky.
Bitka pri Adrianopole
Bitka pri Adrianopole môže byť:
Gelej
Gelej je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Mezőcsátskom okrese.
Sojuz TM-23
Sojuz TM-23 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-23 vyštartoval 21. februára 1996 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Išlo o 23. expedíciu k Miru.
Výtlak
thumb Výtlak je v mechanike kvapalín údaj charakterizujúci hmotnosť tekutiny vytlačenej telesom, ktoré bolo do nej ponorené.
Teleso, ktoré je celkom ponorené do tekutiny, vytlačí vždy množstvo tekutiny rovnajúce sa jej objemu. Podľa Archimedovho zákona je ponorené teleso nadľahčované silou, ktorá má rovnakú veľkosť ako tiaž vytlačenej kvapaliny.
Výtlak ako ukazovateľ hmotnosti plavidiel
Výtlak sa často používa ako meradlo veľkosti lodí. Výtlak lodi je definovaný ako hmotnosť loďou vytlačenej vody, keď normálne pláva po hladine. Týmto spôsobom sa udáva predovšetkým veľkosť vojnových lodí, pre osobné a nákladné lode sa používa skôr tonáž.
Námestie Štefana Moysesa
Pomenované je podľa slovenského cirkevného hodnostára a podpredsedu Matice slovenskej Štefana Moyzesa (Moysesa).
V roku 1937 sa námestie volalo Horné.
Bitka pri Custoze
Bitka pri Custoze je názov dvoch bitiek v ktorých sa stretlo Rakúske cisárstvo so štátmi usilujúcimi o zjednotenie Talianska:
Pléneuf-Val-André (kantón)
Pléneuf-Val-André je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho päť obcí.
NGC 7000
NGC 7000 je emisná hmlovina v súhvezdí Labuť, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. októbra 1786. Je známa aj pod názvom Severná Amerika, pretože svojím tvarom veľmi pripomína tento kontinent.
Severná Amerika zaberá na oblohe rozlohu šestnástich splnov Mesiaca. Dodnes nevieme, ktorá hviezda ionizuje plyn v hmlovinách a núti ho žiariť červene. Pravdepodobne je to hviezda Deneb alebo 2MASS J20555125+4352246. Vizuálne je dosť nejasná, ale je obľúbeným objektom astrofotografov. V jej blízkosti je hmlovina IC 5067-70 Pelikán. Obe hmloviny opticky oddeľuje tmavý prachový pruh (LDN 935). V skutočnosti sú obidve hmloviny súčasťou jednej oblasti H II a tmavá hmlovina (LDN 935) je pred nimi.
Bristol Britannia
Bristol Britannia bolo britské dopravné turbovrtuľové lietadlo z 50. rokov 20. storočia. Počiatky jeho vývoja siahajú do konca 40. rokov, kedy bola požadovaná konštrukcia lietadla pre prepravu 32–48 pasažierov. Prvý prototyp vzlietol 16. augusta 1952, lietadlo pilotoval A. J. "Bill" Pegg. Lietadlo bolo postupne upravované, vznikali ďalšie modifikácie a v roku 1956 vznikla verzia 300 (Series 300). Prvý komerčný let však stroj absolvoval až v roku 1957. Celkom bolo vyrobených 85 kusov všetkých verzií.
História
thumb|left|Predná časť druhého prototypu lietadla Bristol Britannia (G-ALRX) thumb|right|Bristol Britannia 102 (G-ANBA) spoločnosti BOAC, december 1959 thumb|left|Bristol Britannia 100 (G-ALBO) vo farbách spoločnosti [[British Overseas Airways Corporation|BOAC vo Farnborough, september 1953]] thumb|right|Bristol Britannia patriaca [[Royal Air Force v Bristole, 1964]] thumb|right|Kokpit lietadla Bristol Britannia
Dňa 22. decembra sa do letových skúšok zapojil druhý prototyp G-ALRX (prvý medzitým už mal nalietaných vyše 200 letových hodín). Boli na ňom už zapracované všetky zmeny, ktoré boli testované na G-ALBO (úpravy v ovládaní výškovky, zmena profilu vonkajšej časti krídla, inštalácia iných koncových oblúkov, nové motorové gondoly či montáž motorov Proteus 705). Tiež už vcelku zodpovedal budúcemu sériovému prevedeniu, bolo inštalované pretlakovanie trupu a klimatizácia, kabína cestujúcich bola vybavená 90 sedadlami. Ale už pri 24. skúšobnom lete, 4. februára 1954, došlo k poruche reduktoru pravého vnútorného motora. Nasledovalo pretočenie odľahčeného motora, deštrukcia turbíny a požiar. Pegg s lietadlom vykonal núdzové pristátie na brucho v rozbahnenom ústí rieky Severn, pritom bol požiar motora uhasený. Stroj pritom utrpel pomerne malé škody, ale než sa ho podarilo vyslobodiť bol pri prílive sčasti zaplavený slanou morskou vodou, ktorá konštrukciu draku narušila do tej miery, že musel byť ako neopraviteľný odpísaný. Naďalej už nelietajúci stroj neskôr vo Filtone slúžil ako učebná pomôcka pri zoznamovaní a výcviku nových posádok Britannií. Potom bol aj prvý prototyp ďalej upravený na úroveň odpísaného G-ALRX a ďalej na ňom pokračovali letové skúšky (aj skúšky prevádzky za vyšších teplôt, v tropickom klimatickom pásme). Prvá sériová Britannia (Series 102, G-ANBA, výr. číslo 12 902) bola zalietavaná od 5. septembra 1954, ale prototyp aj naďalej slúžil na rôzne testy, okrem iného na ňom bolo skúšané nové odmrazovanie vstupných kanálov k motorom, neskôr tiež bol použitý ako lietajúca skúšobňa – firma Bristol vyvíjala nové, výkonnejšie motory Orion, ktoré mali poháňať neskoršie verzie stroja (ty sa nakoniec neuskutočnili, iba v Kanade boli vyrábané stroje vyvinuté na základe typu Britannia, na ktorý Kanaďania zakúpili licenciu; išlo o vojenské stroje Canadair CL-28 Argus, poháňané piestovými motormi Wright R-3350, a Canadair CL-44, vyrábané ako nákladné CL-44D a dopravné CL-44J, tie ale poháňali turbovrtuľové motory Rolls-Royce Tyne). Práve pri letových skúškach Orionu poslúžil prvý prototyp, ktorý ho dostal na miesto ľavého vonkajšieho motora Proteus (na vývoj nakoniec nenadviazala sériová výroba, nešlo pritom ani tak o problémy technického alebo ekonomického charakteru, ale vyslovene politického; firma Bristol pritom mala s uplatnením mena Orion vyslovene smolu, prvýkrát bolo použité v polovici 40. rokov pre práve vyvíjaný dvojhviezdicový zážihový osemnásťvalcový motor, s očakávaným výkonom na úrovni 4000 hp, teda 2982 kW, ale kvôli očakávanej konkurencii lopatkových motorov bol vývoj zastavený ešte pred dokončením prototypu tohto motora). Lietadlo definitívne dolietalo v decembri 1960 (to už malo na svojom konte vyše 1800 letových hodín), kedy bol vyčiarknutý z registra – dňa 30. decembra 1960 preletel z Filtonu na stanicu RAF St. Athan (v tej dobe mal vnútorné motory Proteus 705, pravý vonkajší Proteus 755 a ako ľavý vonkajší bol namontovaný prototyp motora Bristol Orion), kde bol s evidenčným číslom 7708M používaný ako nelietajúca učebná pomôcka pri výcviku pozemného personálu. V lete 1968 bol zošrotovaný.
Služba u ČSA
Súčasťou dohody medzi ČSA a Cubanou bolo aj vykonávanie väčších prehliadok Britannií na Kube. V prípade, že sa prehliadka pretiahla, poskytovala kubánska strana pre linku Havana – Praha svoje lietadlo. To viedlo k tomu, že posádky ČSA v skutočnosti lietali s tromi Britanniami, pravidelne dvoma zaregistrovanými v československom registri a občas s treťou registrovanou na Kube. Okrem pravidelnej linky do Havany uskutočnili Britannie od ČSA aj niekoľko zvláštnych letov do Mexika.
Britannia 102
thumb|right|Bristol Britannia 102 (G-ANBO) spoločnosti Britannia Airways na [[Manchester Airport|letisku v Manchesteri, august 1965]]
Britannia 312
thumb|right|Bristol Britannia 312 spoločnosti BOAC pristáva na letisku v Manchesteri, december 1959
Bitka pri Poitiers
Bitka pri Poitiers môže byť:
Plérin (kantón)
Plérin je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvoria ho tri obce.
Branceilles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ms. Dynamite
Ms. Dynamite, vlastným menom Niomi Arleen MacLean-Daley (* 26. apríl 1981, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská hiphopová a R&B speváčka, rapperka, textárka a producentka. Je držiteľkou ceny Mercury Prize, dvoch cien BRIT Award a troch cien MOBO Award.
Plestin-les-Grèves (kantón)
Plestin-les-Grèves je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
La Roche-Bernard
La Roche-Bernard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Námestie SNP
Námestie SNP je námestie v týchto mestách a obciach:
NGC 1864
NGC 1864 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Ladianka
Ladianka je potok v dolnom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Sekčova a má dĺžku 13,5 km.
Prameň: v Beskydskom predhorí na južnom svahu vrchu Haľagoš (642,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 580 m n. m.
Smer toku: od prameňa najprv na juhojuhovýchod, pri osade Podhrabina sa stáča na juh a od obce Lipníky pokračuje na západ
Geomorfologické celky: Beskydské predhorie, podcelok Záhradnianska brázda
Prítoky: sprava z obce Čelovce, Trstianka (282,1 m n. m.), Dlhý potok, zľava Pušovský potok, prítok z oblasti Dlhých holdov, z oblasti Kráľovčíka, Okružniansky potok, Trnkovský potok (264,8 m n. m.) a Kapušiansky potok
Ústie: do Sekčova pri obci Kapušany v nadmorskej výške okolo 260 m n. m.
Obce: Proč, Pušovce (okrajom), Podhrabina, Lipníky, Nemcovce (okrajom), Lada (okrajom) a Kapušany (okrajom)
Buzău
Buzău môže byť:
Sojuz TM-24
Sojuz TM-24 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-24 vyštartoval 17. augusta 1996 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Na palube kozmickej lode bola aj Claudie André-Deshaysová, prvá Francúzska vo vesmíre. Išlo o 24. expedíciu k Miru.
Gesztely
Gesztely je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Miškoveckom okrese.
Má rozlohu 2882 ha a žije tu 2850 obyvateľov (2007).
NGC 1863
NGC 1863 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. decembra 1834.
Brignac-la-Plaine
Brignac-la-Plaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Nové Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plœuc-sur-Lié (kantón)
Plœuc-sur-Lié je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho šesť obcí.
Carybdea marsupialis
Je to malá medúza hranatého tvaru so štyrmi chápadlami v rohoch. Aktívna je v noci. Jej popŕhlenie je mierne. Obýva tropické vody po celom svete. Jej výskyt v Stredozemnom mori je zriedkavý ale v roku 2008 sa premnožila pri španielskom pobreží. Spôsobila niekoľko tisíc popŕhlení.
Wilmer Allison
Wilmer Lawson Allison Jr. (* 8. december 1904, San Antonio, Texas, USA – † 20. apríl 1977, Austin) bol americký tenista.
V roku 1963 bol zapísaný do Medzinárodnej tenisovej siene slávy.
USA reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 44 zápasov, z toho 28 v dvojhre (18 výhier, 10 prehier) a 16 v štvorhre (14 výhier, 2 prehry).
V druhej svetovej vojne slúžil v americkom letectve.
Gibárt
Gibárt je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Göncskom okrese.
Má rozlohu 533 ha a žije tu 383 obyvateľov (2007).
NGC 1865
NGC 1865 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Občianska vojna v Sudáne
V Sudáne prebehli od vyhlásenia nezávislosti 2 dlhotrvajúce občianske vojny a nezávisle od nich sa odohráva konflikt v Darfúre. Zatiaľ, čo občianske vojny sú okrem iného hlavne nábožensko-etnickým sporom medzi južnými (africkými) a severnými (arabskými) kmeňmi, konflikt v Darfúre prebieha medzi moslimami, jedni majú však arabský, druhí africký pôvod. Oba spory majú ale jedno spoločné - snahu nearabských obyvateľov o proporčnú účasť na vládnutí.
Prvá občianska vojna
Prvá občianska vojna začala pol roka pred vyhlásením nezávislosti Sudánu, keď sa členovia britských rovníkových zborov spolu s miestnou políciou vzbúrili vo viacerých mestách v južných provinciách. Napriek tomu, že boli tvrdo potlačení, tí, čo prežili sa spojili z juhosudánskymi študentmi a postupne prerástli do hnutia za odtrhnutie juhu a je známe pod menom Gerilová armáda Anyanya. V šesťdesiatych rokoch sa hnutie šírilo vo všetkých južných provinciách, ale stroskotalo na etnických nezhodách. Centrálna vláda však nedokázala získať vo vojne prevahu, pretože v 50-tych a 60-tych rokoch trpela nestabilitou a frakcionalizáciou: V roku 1959 sa skončilo krátke obdobie parlamentnej demokracie vojenským prevratom generála Ibrahima Abbúda. A aj keď v polovici šesťdesiatych rokov sa učinili pokusy o návrat demokratického zriadenia, v roku 1969 sa udial ďalší prevrat vedený plukovníkom Dža’farom Muhammadom an-Nimajrím. Tento zrušil všetky styky s komunistickými režimami a obrátil sa k západu – nutnou podmienkou tohoto obratu bolo zabezpečiť mier v krajine, a preto sa rozhodol ukončiť občiansku vojnu. Do veľkej miery mu pomohlo, že na juhu sa pod vedením niekdajšieho armádneho dôstojníka Josepha Lagu vytvorilo Juhosudánske osloboditeľské hnutie – SSLM. Bola to prvá organizácia, ktorá sa mohla zasadzovať a vyjednávať v mene celého južného Sudánu. Tým získal Nimajrí partnera pre vyjednávanie mieru. V roku 1972 podpísal s Josephom Lagu Dohodu z Addis Abeby, ktorá dávala juhu veľkú mieru autonómie, čím nastalo zhruba 10 rokov trvajúce obdobie prímeria.
Druhá občianska vojna
Problémy nastali až po objavení ložísk ropy a po začatí plánu pripojenia týchto oblastí k severu. Na dôvažok vrcholila práve začiatkom osemdesiatych rokov kampaň Nimajrího, ktorá mala transformovať Sudán v moslimsko - arabský štát. V roku 1983 preto Nimajrí rozdelil juh na tri regióny a zaviedol celoplošne islamské právo šaríja. Aby zaistil jeho zavádzanie, vyhlásil v apríli 1983 v Sudáne núdzový stav. Porušovanie ľudských práv a osobných slobôd, ako aj používanie krutých trestov pre nemoslimských obyvateľov severu viedlo k obnoveniu občianskej vojny. V tom istom roku vznikla na čele s Johnom Garangom SPLA. Hnutie chcelo dosiahnuť zostavenie demokratickej ústavy, ktorá by odstránila marginalizáciu juhozápadných kmeňov a zrušenie islamského práva. Začatie rozhovorov medzi juhom a severom bolo umožnené až povstaním v roku 1985, ktoré zosadilo Nimajrího a voľbami v roku 1986, v ktorých bola zvolená demokratická vláda na čele zo Sadikom al-Mahdim. V nasledujúcom období vláda začala so SPLA rokovať o mierovej zmluve. Rokovania boli vládou brzdené, čo viedlo armádu k tomu, aby premiérovi začiatkom roku 1989 dala ultimátum. Pretože si chcel udržať moc, dohodol sa so SPLA a naplánoval na koniec roka konferenciu, kde sa dohodne nová ústava. Armáda však už na to nedbala a nahradili civilnú vládu 15 vojenskými dôstojníkmi. Generál Hassan al-Bašir sa stal prezidentom, premiérom aj náčelníkom ozbrojených síl. Právo šaríja sa začalo uplatňovať ešte dôslednejšie, boli zrušené politické strany a autonómia juhu sa stratila v nedohľadne. V roku 1991 sa udiali dve významné udalosti. SPLA stratila podporu z Etiópie a od SPLA sa odtrhli dve frakcie. Preto deväťdesiate roky boli poznamenané nejednotnosťou južných rebelských skupín. Ďalším problémom bolo, že vláda nebola ochotná definitívne vyriešiť vzťah medzi náboženstvom a štátom a dať juhu autonómiu. Oficiálne mierové rokovania medzi vládou a SPLA začali až v roku 2002. Už začiatkom roku 2004 sa črtala dohoda, rokovania sa ale ešte o rok pretiahli. Konečnú dohodu podpísali SPLA a jedna frakcia SLA (rebelantské hnutie v Darfúre). Výsledok rokovaní sa však nepáčil rebelom v ostatných okrajových častiach Sudánu (napríklad v Darfúre alebo etniku Beža na východe) a je považovaný za jednu z príčin najnovšej občianskej vojny, ktorá prebieha v Darfúre.
Konflikt v Darfúre
Súčasný konflikt v Darfúre sa začal na začiatku roku 2003, keď sa sformovali dve rebelantské skupiny – SLA a JEM a zaútočili na vládne vojenské objekty. Ich útok bol však len odpoveďou na mnoho rokov trvajúcu vládnu kampaň proti Sudáncom, ktorí majú africký pôvod. Vláda pripúšťa, že po útoku rebelov zmobilizovala tzv. „sebaobranné milície“, ale dištancuje sa od arabských kočovných milíc Džandžavídu. Podľa utečencov z Darfúru sa to však má inak – po tom, ako vládne lietadlá vykonajú nálety nad určitou oblasťou, vtrhnú sem Džandžavíd na koňoch a ťavách, zabíjajúc mužov, znásilňujúc ženy a berúc všetko, čo sa im dostane pod ruky. Konflikt v oblasti prebieha už takmer 4 roky a vyzerá to tak, že napriek pobúreniu medzinárodného spoločenstva, apelom hláv štátov a výzvam OSN si sudánsky prezident Hassan al-Bašir robí, čo sa mu zachce. Svojhlavosť tohto vodcu sa prejavuje napríklad v ignorovaní rezolúcie OSN z roku 2005, ktorá zaviedla nad Darfúrom bezletovú zónu. Ďalej mu OSN začiatkom roku 2006 ponúkla, že do oblasti pošle okolo 22 000 jednotiek s „modrými prilbami“, ale prezident argumentoval tým, že je to proti bezpečnosti Sudánu a bol maximálne ochotný pripustiť 7 000 vojakov Africkej únie. Jeho odmietnutie vojsk OSN bolo príčinou toho, že darfúrski rebeli porušili v októbri prímerie so sudánskou vládou, ktoré trvalo od mája 2006, a napadli tábor sudánskej armády. Vyslanec OSN Jan Pronk zmienil túto porážku na svojom blogu, čo predstavovalo pre al-Bašira skvelú zámienku na jeho vyhostenie z krajiny. A zároveň tým naznačil, že mu je svet ukradnutý. V súčasnosti je najväčším problémom to, že darfúrsky konflikt moslimov tmavej pleti proti arabským moslimom sa prelieva do okolitých krajín a to najmä do Stredoafrickej republiky a Čadu. V nich sú totiž slabí prezidenti s ešte slabšími vojskami a tiež tam existuje etnické rozdelenie populácie na moslimov verzus kresťanov a animistov. „Chartúm pomáha povstalcom v Čade na oplátku za to, že N’Djamena podporuje rebelov v súdánskom Dárfúre.“
Šebastovka
Šebastovka je potok v dolnom Šariši, vo východnej časti okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Sekčova a meria 13,6 km.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Šimonka, na severnom svahu vrchu Tri chotáre (1 025,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 980 m n. m. Od prameňa tečie najprv na juhozápad cez Okusovú dolinu, potom sa stáča na západ, tečie popod ruiny hradu Šebeš na pravom brehu a vstupuje do Košickej kotliny. Zľava priberá Šebastovík, stáča sa na juhozápad a preteká obcami Podhradík a Vyšná Šebastová a opätovne sa stáča viac na západ. Vteká na územie mesta Prešov, tečie severnou časťou mesta cez miestne časti Nižná Šebastová a Šarišské Lúky a pri osade Kúty sa v nadmorskej výške 247,5 m n. m. vlieva do Sekčova.
Jarsy
Jarsy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Caldwell
Caldwell môže byť:
Caldwell County
Caldwell County je okres USA:
Horná ulica
Horná ulica je ulica:
Veronikina šatka
thumb|Obraz Hansa Memlinga, ktorý namaľoval sv. Veroniku a jej šatku Veronikina šatka alebo aj Veronikin závoj, Veronikin ručník je rímskokatolícka relikvia, ktorá nesie obraz tváre Ježiša Krista. Podľa legendy a šiesteho zastavenia Krížovej cesty podala Svätá Veronika Ježišovi šatku, ktorou sa utrel a tak otlačil svoju tvár na túto pamiatku. Podľa cirkvi je to spoločne s Turínskym plátnom najvzácnejšia relikvia rímskokatolíckej cirkvi. Existuje však mnoho podobizní, no za pravú sa pokladá Šatka z Manopella.
Legenda
V evanjeliach nenachádzame žiadnu zmienku o príbehu Veroniky a jej šatky. Tento príbeh je stáročia len tradovaný, no fakt, že podľa anglickej Katolíckej encyklopédie pochádza meno Veronika z latinských slov „Vera“ (pravá) a „Icon“ (podoba), čo v gréčtine znamená aj „obraz“, nám ukazuje, že sa nejedná o nejaký výmysel.
Podobizne
thumb|120px|Šatka z Manopella
Šatka z Manopella
V roku (1506?) doniesol do talianskeho mestečka Manopello neznámy pútnik šatku, ktorú miestni kapucíni uložili do relikviára. Šatka s rozmermi 17,5x24 cm je dodnes vystavená a pravdepodobne je to pravá Veronikina šatka, pretože okrem toho, že si ju prišiel pozrieť Benedikt XVI., táto šatka je akoby ikonou všetkých východných obrazov a podobizní Ježiša Krista.
Svätá tvár sv. Silvestra
Táto Kristová tvár sa nachádza v Matildskej kaplnke vo Vatikáne. Jeho počiatky siahajú do 16. storočia, kedy sa tento obraz spomína.
Svätá tvár z Viedne
Táto ikona je kópia Svätej tváre sv. Silvestra, pretože v jej pravom hornom rohu je podpis P. Strozziho, ktorý ako tajomník pápeža Pavla V. vytvoril v roku 1617 6 kópií a táto je jedna z nich.
Krajinská ulica
Krajinská ulica je ulica:
Veronikina šatka
Vatikánska Veronika v Bazilike sv. Petra
Veronikina šatka uchovávaná v kaplnke sv. Veroniky v období 8. storočia je spomínaná v pápežskej kronike z roku 753, kedy pápež Štefan II. niesol v slávnostnej procesii Kristovu tvár nenamaľovanú ľudskou rukou. Táto relikvia sa nazývala aj „prvá ikona“, „plátno z Kamuliana“ alebo „medailón z Edessy“. Okolo roku 1208 pápež Inocent III. vystavil šatku verejnosti a do Vatikánu začali prichádzať mnohí kresťania, aby si uctili túto relikviu. Aj roku 1300 pri príležitosti jubilejného roku si Veronikinu šatku prišli uctiť mnohí pútnici, no šatka záhadne zmizla. Iný zdroj však tvrdí, že šatka zmizla až pri rímskom vyplienení v roku 1527, keď španielske vojská vtrhli do Ríma a aj samotný pápež bol evakuovaný do Anjelského hradu. Tieto vojská vpadli aj do Vatikánu. Vatikán nikdy nepotvrdil, že ktorá šatka je tá „pravá“, no s najväčšou pravdepodobnosťou sa nachádza v mestečku Manopello, pretože je akoby vzorom priam všetkých východných ikon Ježiša Krista.
Plouagat (kantón)
Plouagat je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho sedem obcí.
La Trinité-Porhoët
La Trinité-Porhoët je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987 boli v poradí 18. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Štrasburgu, vo Francúzsku v dňoch od 16.23. augusta 1987, za účasti 19 mužských a 7 ženských tímov. Vodnopólový turnaj, ktorý bol súčasťou európskych majstrovstiev v plaveckých športoch, sa prvýkrát organizoval v mužskej aj v ženskej kategórii súčasne. Mužský turnaj bol rozdelený troch výkonnostných skupín. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1931, v Paríži. Tituly obhájili vodnopólisti a vodnopólistky 🇳🇱.
Calhoun County
Calhoun County je okres v USA:
NGC 1866
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,7.
Girincs
Girincs je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Tiszaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 1 120 ha a žije tu 831 obyvateľov (2007).
Plouaret (kantón)
Plouaret je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho deväť obcí.
Feronikel
Feronikel je ferozliatina obsahujúca nikel a zvyčajne aj nízke podiely uhlíka a síry. Za feronikel sa môžu považovať aj niektoré typy austenitickej zliatiny známe ako liaty nikel s obsahom až do 36 % niklu, 6 % chrómu, 6 % kremíka a viac ako 2 % uhlíka.
Zdroje
colný sadzobník SR
Feroalumínium
Feroalumínium je ferozliatina obsahujúca 12 až 30 % hliníka. Niektoré druhy feroalumínia sa používajú priamo na odlievanie špeciálnych dielov z dôvodu ich vysokej odolnosti proti korózii pri vysokých teplotách a pre ich magnetické a tepelné vlastnosti.
Sojuz TM-26
Sojuz TM-26 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-26 vyštartoval 5. augusta 1997 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Hlavnou úlohou letu bolo dopraviť na stanicu dvoch špeciálne trénovaných kozmonautov k oprave časti stanice. Išlo o 26. expedíciu k Miru.
Crossmaglen
Crossmaglen (z írčiny: Crois Mhic Lionnáin, význam Mac Lionnáinov kríž) je dedina na juhu grófstva Armagh v Severnom Írsku. V sčítaní ľudu v roku 2011 mala 1592 obyvateľov, čo z nej robí najväčšiu dedinu v južnom Armaghu. V centre dediny je veľký pozemok, na ktorom stojí základňa Polície Severného Írska, kde bola v minulosti vojenská rozhľadňa (miestnymi obyvateľmi nazývaná "look-out post").
Názov námestia v meste pripomína pamiatku kardinála Tomása Ó Fiaicha miestneho muža, ktorý sa stal hlavou rímskokatolíckej cirkvi v Írsku a ktorý zomrel v roku 1990.
Ferosilikoalumínium
Ferosilikoalumínium je ferozliatina obsahujúca kremík, hliník a niektoré ďalšie prvky v rôznom zložení. Obvyklé zloženie býva:
Brivezac
Brivezac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Canton
Canton môže byť:
Brivezac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1867
NGC 1867 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. januára 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Malyja Čučavičy
Malyja Čučavičy (🇧🇪; 🇷🇺) je osada v Lunineckom okrese Brestskej oblasti Bieloruska, na juhovýchod od obce Vialikija Čučavičy.
Ploubalay (kantón)
Ploubalay je francúzsky kantón v departemente Côtes-d’Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho osem obcí.
Golop
Golop je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Szerencsskom okrese.
Má rozlohu 943 ha a žije tu 617 obyvateľov (2007).
MHK Martin (ženy)
MHK Martin je slovenský ženský klub ľadového hokeja, založený v roku 1991, od roku 1993 pravidelný účastník prvej ligy žien na Slovensku. Ziskom desiatich titulov majstra SR zo sedemnástich možných je doteraz najlepším klubom v histórii ligovej súťaže žien na Slovensku. Druhý najvyšší počet titulov (po dva) získali HK Spartak Dubnica, HC Kimex VTJ Topoľčany a HC OSY Spišská Nová Ves.
Súčasťou klubu je aj rezervné B družstvo s názvom MHK Martin - ženy so sídlom v Turčianskych Tepliciach, ktoré je takisto účastníkom prvej ligy. Hrávajú v ňom predovšetkým hráčky, pre ktoré sa neušlo miesto v zostave prvého A družstva a pre mnohé z nich je to príprava na účinkovanie v prvom družstve. 22. januára 2011 nastúpila v ligovom zápase v drese MHK Martin - ženy proti ŽHK Iskra Banská Bystrica aj mladučká útočníčka Martina Fedorová, ktorá mala v deň zápasu iba 10 rokov a 77 dní, čo bolo v médiach označené ako svetový unikát.
Úspešná premiéra v EWHL
V sezóne 2010/11 okrem účasti v slovenskej lige sa MHK Martin prvýkrát v histórii prihlásil do nadnárodnej súťaže EWHL, kde si zabezpečil postup do záverečného Final Four v rakúskom Amstettene. V záverečných troch stretnutiach základnej časti sa rozhodne, či MHK Martin postúpi z tretieho alebo zo štvrtého miesta.
Referencie
<References />
Zadná Bašta
Zadná Bašta (správne Zadná bašta) patrí k najvýraznejším masívom v Hrebeni bášt, oddeľujúcom Mlynickú dolinu od Mengusovskej. Až 500 metrová východná stena je členená piliermi a z diaľky vidno charakteristické biele výlomy v jej strede. Je horolezecky najzaujímavejšou stenou Hrebeňa bášt.
Topografia
Má tri vrcholy - severný, prostredný a najvyšší južný. Oddelené sú Zadnou a Prednou baštovou štrbinou. Od Malej capej veže ju delí Vyšné Baštové sedlo, od Zlatinskej veže zasa Diablovo sedlo. Západnými zrázmi spadá do Mlynickej doliny, tie sú podstatne prístupnejšie (I – II), než 300 – 500 metrová východná stena nad Mengusovskou dolinou.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
right|thumb|290px|Krajiny ktoré sa zúčastnili Majstrovstvá sveta vo futbale 1938, boli tretie majstrovstvá sveta vo futbale. Finálový turnaj sa odohral vo Francúzsku, a to od 4. júna do 19. júna. FIFA vybrala Francúzsko ako hostiteľa záverečného turnaja v auguste 1936. Turnaja sa zúčastnilo 15 mužstiev a zisk titulu obhájilo Taliansko, keď vo finále zdolalo Maďarsko 4 : 2.
8. obvod (Paríž)
8. obvod alebo Obvod Elyzejského paláca  je jeden z 20 obvodov Paríža a nachádza sa na ľavom brehu rieky Seina. Pri hraniciach s 2. a 9. obvodom sa nachádza jedno z obchodných centier Paríža, umiestnené okolo Parížskej opery. Podľa sčítania z roku 1999 tu bolo viac zamestnaní zameraných na obchod než v ktoromkoľvek inom obvode. V obvode je veľa zaujímavých miest, ako napríklad Elyzejské polia (Champs-Élysées), Elyzejský palác (Élysée), Víťazný oblúk a Námestie svornosti.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Kvalifikácia
FIFA rozhodla o organizátorovi záverečného turnaja majstrovstiev sveta počas letnej olympiády v roku 1936. Turnaj sa rozhodla udeliť Francúzsku, čo spôsobilo pobúrenie v Južnej Amerike, krajiny ktoré verili, že miesto šampionátu by sa malo striedať medzi týmito dvomi kontinentmi. Namiesto toho to bol druhý turnaj v rade ktorý usporiadala Európa. Následkom toho ani Uruguaj, ani Argentína na protest nevstúpili do kvalifikácie.
8. obvod (Paríž)
Geografia
Rozloha tohto obvodu je.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Kvalifikácia
Španielsko bola prvá krajina, ktorá sa nezúčastnila majstrovstiev sveta kvôli občianskej vojne.
Na týchto majstrovstvách sveta bolo po prvýkrát zaznamenané že hostiteľ (Francúzsko), ako aj obhajca titulu (Taliansko) sa kvalifikovali automaticky. Obhajcovia titulu sa kvalifikovali automaticky na záverečný turnaj od týchto majstrovstiev sveta, až do majstrovstiev sveta roku 2006, keď toto pravidlo bolo zrušené.
8. obvod (Paríž)
Demografia
Najvyšší počet obyvateľov bol v 8. obvode v roku 1891, kedy mal 107 485 obyvateľov. Odvtedy sa v obvode začal široko rozrastať obchod a zmenšil sa priestor francúzskej rezidencie. V roku 1999 bývalo v obvode iba 39 314 obyvateľov a bolo ponúkaných 171 444 pracovných miest.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Kvalifikácia
16 národov sa malo zúčastniť záverečného turnaja, ale Rakúsko bolo stiahnuté potom, čo bolo pripojené k Nemecku, a tak sa bojov o titul zúčastnilo len 15 tímov.
Sus
Sus je rod diviakovitých, pozri Sus (rod)
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Štadióny
V týchto mestách sa hrali zápasy:
Sus
SUS môže byť:
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Prvé kolo
Opakované zápasy:
8. obvod (Paríž)
Štvrte
Každý z 20 parížskych obvodov je rozdelený na štyri štvrte (quartiers). Zoznam štvrtí 8. obvodu:
Majstrovstvá sveta vo futbale 1938
Štvrťfinále
opakovaný zápas:
8. obvod (Paríž)
Štvrte
Podľa oficiálneho číslovania parížskych mestských štvrtí majú tieto štvrte čísla 29 – 32.
Ferosilikomangánalumínium
Ferosilikomangánalumínium je ferozliatina obvykle obsahujúca 20 % kremíka, 35 % mangánu a 10 až 12 % hliníka.
All Eyez on Me
All Eyez on Me je štvrtý štúdiový album amerického rappera Tupaca Shakura, ktorý bol vydaný dňa 13. februára 1996 cez Death Row Records.
Album je všeobecne označovaný ako jeden z vrcholných albumov rapu 90. rokov. Allmusic poznamenal, že "napriek niektorým nesporným obsahom, je to jeho najlepšia nahrávka". Album bol len po dvoch mesiacoch od vydania 5x platinovo certifikovaný, pričom neskôr v roku 1998 bol 9x platinovo certifikovaný. Z albumu boli vydané hitové single „How Do U Want It“ a „California Love“, ktoré dosiahli 1. miesto v rebríčku Billboard Hot 100. Album sa stal druhým Tupacovým albumom, ktorý dosiahol 1. miesto v rebríčkoch Billboard 200 a Top R&B/Hip-Hop Albums. Počas prvého týždňa sa predalo viac ako 566 000 kópií a do roku 2011 sa v USA celkovo predalo 5 887 630 kópií albumu.
Album vyhral v roku 1997 cenu American Music Award v kategórii Soul Train R&B/Soul or Rap Album of the Year. Shakur takisto vyhral cenu American Music Award v kategórii Favorite Rap/Hip-Hop Artist. Album je označovaný ako jeden z najlepších hip-hopových/rapových albumov 90. rokov.
Carlos Moyà
Carlos Moyà Llompart (* 27. august 1976, Palma de Mallorca) je bývalý španielsky profesionálny tenista.
Počas svojej kariéry Moyá vyhral 20 turnajov ATP. Jeho najväčším úspechom je víťazstvo na French Open v roku 1998, kedy porazil svojho krajana Alexa Corretju a taktiež účasť vo finále Australian Open v roku 1997, kedy však hladko podľahol americkej legende Petovi Samprasovi. V marci 1999 sa mu podarilo na štrnásť dní obsadiť miesto svetovej jednotky v rebríčku ATP.
Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline
Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline (oficiálne zaregistrovaná Ministerstvom vnútra SR ako: Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline so sídlom v Žiline; iný názov: prvá Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline ) bola entomologická učená spoločnosť, založená 28. februára 1941 (oficiálne vznikla 12. marca 1941) v Žiline v Slovenskej republike a pôsobila približne do polovice októbra 1945, teda fungovala aj krátko po faktickom zániku Slovenskej republiky a obnovení Československej republiky.
Situácia pred vznikom
Rozvoj entomológie v 19. a začiatkom 20. storočia postupne vyústil v potrebu spolupráce medzi jednotlivými záujemcami o túto problematiku. Hmyzom sa zaoberali nielen profesionálni entomológovia, ale i mnohí amatérski záujemcovia, ktorí postrádajú formálne prírodovedné vzdelanie. Mnohí z nich nevedeli určiť jednotlivé druhy hmyzu, ktoré sa im podarilo odchytiť, príp. ktoré im poslali priatelia a spolupracovníci z iných oblastí ich štátu či iných štátov sveta. Každý záujemca o entomológiu nemal možnosť vlastniť literatúru, ktorá bola o tejto problematike postupne stále viac dostupná, lež veľmi drahá, keďže vyžadovala veľkú „presnosť detailu“ (ilustrácií hmyzu) a vydávala sa zvyčajne v malých nákladoch. Všetky tieto skutočnosti viedli k tomu, že sa títo jednotlivci začali stretávať a nadväzovať vzájomnú spoluprácu. Spočiatku sa stretávali nezáväzne, neskôr sa začali organizovať v rámci iných, prevažne prírodovedne zameraných učených spoločností, ale postupne rástla potreba vytvorenia inštitúcií, ktoré by boli úzko zamerané iba na výskum hmyzu.
Vznik spoločnosti
Úsilie o založenie entomologickej spoločnosti priamo na Slovensku začalo začiatkom roku 1941, kedy 28. februára 1941 bola z podnetu viacerých nadšencov založená prvá Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline. Oficiálne vznikla 12. marca 1941.
Pod vznik tejto spoločnosti sa podpísalo viacero nadšencov, najmä Jozef Staněk, Anton Emil Smutný, Ján Zelný, Jozef Veselý, Karol Oboňa, Ján Martin Novacký, Rudolf Veliký, Ján Hollý, Ondrej Žucha, Rudolf Gireth, Vojtech Biringer, Milan Šimák a i.
Členovia
Najvýznamnejším z členov bol Jozef Staněk, ktorý bol od začiatku predsedom tejto spoločnosti a túto funkciu vykonával až do ukončenia jej pôsobnosti. Povolaním bol holič, ale pôsobil ako amatérsky lepidopterológ a hlavný organizátor spolkového života žilinských entomológov.
Podpredsedom spoločnosti bol Jozef Veselý, entomológ z Liptovského Sv. Mikuláša, ktorý sa zaoberal hlavne zberom motýľov, ale i chrobákov. Pôsobil v Liptovskom Sv. Mikuláši a neskôr v Košiciach.
Diplomovaný technik Ján Zelný bol jeden z najmladších zakladateľov spoločnosti (v čase jej vzniku mal 21 rokov). Zaoberal sa amatérsky lepidopterológiou a to hlavne druhmi z rodov Pieris a Parnassius. Počas svojho života sa vypracoval na jedného z najlepších slovenských odborníkov v otázke problematiky výskumu jasoňov (Parnassinae) a ich poddruhovej príslušnosti na území Slovenska.
O členoch tejto spoločnosti existujú iba strohé informácie, zachované v zápisniciach spoločnosti, pričom niektoré zo zápisníc chýbajú. Spoločnosť dala základy systematickému vývoju štúdia hmyzu na Slovensku. Z jej členskej základne sa vyprofilovali významní slovenskí amatérski (Ján Zelný, Vasilij Petrovský, Jozef Staněk, Anton Emil Smutný), ale i profesionálni entomológovia (Ladislav Korbel, Ján Gulička a i.).
Zoznam členov
Členmi spoločnosti (vrátane sporných členov) boli:
Stanovy
12. marca 1941 boli na mimoriadnom valnom zhromaždení spoločnosti, konanom v budove Prvej rímskokatolíckej ľudovej školy v Žiline, prijaté stanovy tejto inštitúcie. Pôsobnosť spoločnosti bola na celom území Slovenska, pričom sídlo mala v Žiline. Rokovacou rečou bola slovenčina a čeština. Úlohou spoločnosti bolo pestovať štúdium hmyzu rôznymi formami, ako napr. prednáškami, vedeckými vychádzkami, určovaním a výmenou hmyzu, vydávaním časopisu, zriadením literatúry, pomôcok, pomocných útvarov a zbierok hmyzu, ako i podporou vedeckých entomologických prác. Spoločnosť mohla podľa svojich stanov zriaďovať i odbočky mimo svoje hlavné sídlo, ale počas jej existencia sa tak nestalo.