cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rick and Morty
Hra
Adult Swim Games vydali začiatkom roka 2016 hru s názvom Pocket Mortys, ktorá je koncipovaná na štýl chytania pokémonov, no úlohou je chytať divokých Mortyov a bojovať s nimi proti rôznym mimozemšťanom, Rickom a Jerrym. Hra je dostupná zadarmo na iOS a Android.
Hodnotenie
Seriál je na väčšine portálov vysoko hodnotený. Portál Rotten Tomatoes ohodnotil seriál na 100% a Metacritic ohodnotil prvú sériu na 85%. Na ČSFD má seriál 92% a v rebríčku nejlepších seriálov je umiestnený na 10. mieste (stav k októbru 2016).
Bukovina (Poľana)
Bukovina je vrch v pohorí Poľana. Leží nad obcou Poniky, približne severne od Detvy. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a v katastrálnom území obcí Poniky a Hrochoť. Najbližšími sídlami sú severne situované Strelníky a južne ležiaca osada Kyslinky, patriaca k obci Hrochoť.
Opis
Bukovina je výškovo výrazný a masívny vrch v hrebeni kaldery bývalého stratovulkánu. Vrch je pokrytý nesúvislým lesom, no v južnej a východnej časti vrcholu vystupuje mohutné bralo. Severným smerom susedí vrch Minca, východne Ľubietovská Bukovina a Brusniansky grúň , južne Drábovka  a západne vrch Žiarec. Oblasť patrí do povodia Hrona; severné a západné svahy masívu odvodňuje rieka Zolná, južné svahy prítoky Hučavy. Severne od vrcholu stojí chata Horalka, okolo ktorej vedie značený chodník z Ponickej Huty na rázcestie Krížne. Na samotný vrchol Bukoviny značená trasa nevedie.
Výhľady
Vrcholová časť Bukoviny je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý tak umožňuje obmedzený výhľad. Okolité vrchy a hrebeň Poľany je veľmi dobre viditeľný z bralnatej, južne situovanej časti pod vrcholom. Zo severozápadnej, čiastočne odlesnenej časti sú pozorovateľné Štiavnické vrchy, Kremnické a Starohorské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry. Severným smerom sú ponad nízkotatranský hrebeň pozorovateľné aj končiare Vysokých Tatier.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a dostať sa naň dá lesom, odbočením z značky. Pod vrchol Bukoviny vedú:
Le Belov-van ’t Hoffov vzťah
náhľad|Štyri asymetrické uhlíkové atómy v glukóze (štyri väzby uhlík-kyslík zvýraznené červenou farbou) Le Belov-van ’t Hoffov vzťah  hovorí, že počet stereoizomérov organických zlúčenín, ktoré neobsahujú rovinu symetrie, je 2n, kde n je počet asymetrických uhlíkových atómov. Túto hypotézu oznámili Joseph Achille Le Bel a Jacobus Henricus van ’t Hoff zároveň v roku 1874 a popisovala všetky vtedy známe molekulárne asymetrie.
U aldohexóz sú napríklad štyri uhlíkové atómy asymetrické, takže podľa Le Belovho-van ’t Hoffovho vzťahu má takáto zlúčenina 24 = 16 stereoizomérov. Takto skutočne i je: tieto zlúčeniny predstavujú dva enantioméry ôsmych rôznych diastereomérov (alóza, altróza, galaktóza, glukóza, gulóza, idóza, manóza a talóza).
Lussault-sur-Loire
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ananké (osud)
Ananké (gr.) znamená nevyhnutnosť, osud. Pojem ananké je základný pojem  Platónovej filozofie novoplatonizmu.
Skalka (vrch v Štiavnických vrchoch; 882 m n. m.)
Skalka je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Banský Studenec, približne východne od centra Banskej Štiavnice.
Poloha
Masív sa nachádza vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skalka. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a v katastrálnom území obce Banský Studenec. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiaci Banský Studenec a západne situovaná Banská Belá a Banská Štiavnica. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.
Opis
Skalka dominuje východnej časti pohoria, pričom je súčasťou hrebeňa, vedúceho od Banskej Štiavnice východným smerom a pokračujúcim na sever k vrchu Strela. Západným smerom susedí Anderloch, južným Diely a Buzalkov vrch , východným smerom leží vrch Fiľakovo  a Holý vrch  a severným Tri kamene  a Strela. Oblasť patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádzajú zo severných, západných i južných svahov prítoky Jasenice a z východných prítoky Bystrého potoka. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Hustý porast vrchu neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Vtáčnik, Kremnické vrchy, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.
Prístup
Na vrchol nevedie žiadny značený chodník, no sedlom na západnom úbočí vedie zeleno značený chodník z Banského Studenca do sedla Volárska.
David Moyes
David William Moyes (* 25. apríl 1963, Glasgow) je bývalý škótsky futbalista a futbalový tréner. Medzi jeho predchádzajúce trénerské tímy patrí Preston North End, Everton, Manchester United a Real Sociedad. Moyes bol v rokoch 2003, 2005 a 2009 zvolený trénerom roka anglickej Premier League. V súčanosti pôsobí ako tréner West Ham United. S klubom v sezóne 2022/2023 vyhral Európsku konferenčnú ligu.
Klubová kariéra
Moyes odohral cez 540 ligových stretnutí vo svojej hráčskej kariére, ktorú odštartoval v škótskom Celticu, s ktorým získal v sezóne 1981/82 ligový titul. Potom hral za anglické kluby Cambridge United, Bristol City a Shrewsbury Town, následne sa vrátil na tri roky do Škótska, kde hrával v drese Dunfermline Athletic a Hamilton Academical, než sa presunul do Prestonu North End, kde v roku 1998 ukončil aktívnu hráčsku kariéru. Stal sa asistentom trénera v Prestone, a ešte v roku 1998 sa ujal funkcie hlavného trénera klubu. Moyes doviedol Preston k titulu v Division Two v sezóne 1999/00 a do finále play-off Division One v nasledujúcej sezóne.
Trénerská kariéra
Moyes vystriedal Waltera Smitha na lavičke Evertonu v marci 2002. V sezóne 2004/05 doviedol klub k štvrtému miestu v lige, čo bolo najlepšie umiestnenie od roku 1988, ak postupu do predkola Ligy majstrov UEFA. V nasledujúcej sezóne sa Everton zúčastnil najprestížnejšej pohárovej súťaže UEFA od roku 1971. Moyes doviedol Everton do finále FA Cupu 2008/09. Everton sa pod Moyesom stabilne umiestňoval medzi piatym a ôsmym miestom v lige a v čase jeho odchodu, bol najdlhšie slúžiacim trénerom v lige za Sirom Alexom Fergusonom a Arsènom Wengerom, keď na lavičke Evertonu strávil 11 rokov a 3 mesiace.
V júni 2013 nahradil Fergusona na pozícii manažéra Manchestru United, z funkcie bol po 10 mesiacoch prepustený, keď sa Červení diabli trápili až na siedmom mieste v lige. Moyes bol následne menovaný manažérom španielskeho Realu Sociedad v novembri 2014, ale bol znovu po necelom roku prepustený. V júli 2016 nahradil Sama Allardyce na lavičke Sunderlandu, ale na konci sezóny 2016/17 rezignoval na svoj post potom, čo klub zostúpil do EFL Championship.
Moyes bol menovaný manažérom West Hamu v novembri 2017 a doviedol klub zo zostupových priečok až na 13. miesto, ale odišiel na konci sezóny, keď mu nebola predĺžená zmluva. V decembri 2019 sa druhýkrát stal manažérom West Ham United, a to po vyhodení Manuela Pellegriniho.
V sezóne 2020/21 doviedol Moyes West Ham k rekordnému celkovému počtu bodov v Premier League, so 65 bodmi skončil londýnsky celok na konečnom šiestom mieste a kvalifikoval sa do Európskej ligy UEFA 2021/22.
V sezóne 2021/2022 sa s klubom umiestnil na siedmom mieste a získal miesto v kvalifikácií do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/2023
V sezóne 2022/2023 sa po dvoch dobrých sezónach Moyes s klubom v lige umiestil len na 14. mieste ale dosiahol úspech na európskej úrovni keď vyhrali Európskú konferenčnú ligu UEFA 2022/2023
Manchester United
West Ham United
Luynes (Indre-et-Loire)
Luynes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Parasite (Volbeat)
„Parasite“ je skladba dánskej hudobnej skupiny Volbeat z ich siedmeho štúdiového albumu Rewind, Replay, Rebound. Prvýkrát skladbu predviedli naživo 15. marca 2018 v Santiagu v Čile. Ako singel bola vydaná 10. mája 2019.
Španielske národné futbalové mužstvo do 21 rokov
Španielske národné futbalové mužstvo do 21 rokov je národné futbalové mužstvo, ktoré sa zúčastňuje medzinárodných futbalových súťaží ako Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov, ktoré sa konajú každé dva roky.
Parasite (Volbeat)
Hudobné video
Hudobné video, ktoré bolo vydané súbežne so singlom, bolo režírované Shanom Danom Horanom a trvá len 40 sekúnd.
Španielske národné futbalové mužstvo do 21 rokov
Tím je určený výhradne pre futbalistov, ktorí majú na začiatku dvojročného ťaženia majstrovstiev Európy do 21 rokov aspoň 21 rokov, čo znamená, že hráč môže reprezentovať národný tím až do 23. roku života.
Španielsko je spolu s Talianskom najúspešnejším tímom Majstrovstiev Európy vo futbale hráčov do 21 rokov keď túto súťaž ovládli päťkrát v rokoch 1986, 1998, 2011, 2013 a 2019.
Externé odkazy
https://rfef.es/es
Stredoeurópska liga vo volejbale žien 2011/12
Stredoeurópska liga vo volejbale žien v sezóne 2011/12 bol 7. ročník stredoeurópskej ligy vo volejbale žien, ktorú organizuje MEVZA. Titul mal obhajovať VK Prostějov, ktorý sa ale do tejto sezóny neprihlásil. Po druhýkrát v súťaži zvíťazili hráčky slovinského Nova KBM Branik Maribor.
Alen Panov
náhľad| Alen Panov Alen Panov (14. február 1978, Berehove, Zakarpatská oblasť) – diplomat, právnik, verejný činiteľ. Profesor a vedúci Katedry medzinárodnej politiky Fakulty medzinárodných ekonomických vzťahov Užhorodskej národnej univerzit.
Stredoeurópska liga vo volejbale žien 2011/12
Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej sa stretli družstvá raz doma a raz vonku, nasledovalo Final four pre štyri najlepšie umiestnené tímy. Final four sa hralo vo Schwechate.
Tabuľka
Zdroj: mevza.volleynet.at
Alen Panov
Narodil sa 14. februára 1978 v Berehove na Ukrajine a získal titul kandidáta historických vied a doktora filozofie od Užhorodskej národnej univerzity. . Začal svoju kariéru ako učiteľ a lektor na univerzite.
Vršatské predhorie
Vršatské predhorie je geomorfologická časť podcelku Vršatské bradlá v pohorí Biele Karpaty. Rozprestiera sa v severovýchodnej časti pohoria, juhozápadne od Púchova.
Alen Panov
Od roku 1999 bol stálym národným predstaviteľom (vedúcim misie) v Karpatskom euroregióne – prvej medzinárodnej regionálnej organizácii v postsocialistických krajinách východnej Európy, združujúcej 23 regiónov z Maďarska, Poľska, Rumunska, Slovenska, Ukrajina. V roku 2002 sa stal zástupcom primátora Užhorodu. Od roku 2006 bol ukrajinským konzulom v Maďarsku so sídlom v Nyíregyháze. Počas svojej diplomatickej misie vyhral proces o obmedzení možností miestneho pohraničného styku pre občanov Ukrajiny na maďarskom súde. To bol prvý precedens v konzulárnej praxi Ukrajiny a EÚ, ktorý neskôr potvrdil aj Európsky súdny dvor.
Vršatské predhorie
Polohopis
Územie sa nachádza v severnej polovici pohoria Biele Karpaty a zaberá východnú a juhovýchodnú časť podcelku Vršatské bradlá. Má podlhovastý tvar severovýchodno-juhozápadnej orientácie a leží tu okrajovo mesto Púchov a obce Streženice, Lednické Rovne (časť Medné), Dolná Breznica, Tuchyňa a Pruské. Vršatské predhorie susedí na severozápade s geomorfologickými časťami Bielych Karpát, konkrétne na severe sú to Hladké vrchy (podcelok Kobylináč), na západe nasleduje Podvršatská brázda a Vysoké Vršatce, patriace do Vršatských bradiel. Južným a juhovýchodným smerom sa nachádza Považské podolie s podcelkom Bielokarpatské podhorie a Ilavská kotlina. Na okraji Púchova vedie údolím Bielej vody hranica s Javorníkmi a ich časťami Púchovská vrchovina a Javornícka brázda.
Prevažná časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a juhovýchodným smerom do rieky Váh smerujú aj všetky potoky z tejto oblasti. Najvýznamnejšie sú od juhu Podhradský potok, Tovarský potok a Lednica. Sídla na území Vršatského predhoria sú všetky prístupné cestami III. triedy, odbočujúcich z cesty II/507 (Púchov – Nemšová), severovýchodným okrajom vedie cesta I/49 z Púchova na Moravu. Údolím z Púchova vedie i dôležitá železničná trať.
Chránené územia
Táto časť pohoria leží mimo chránených území, malá časť na juhozápadnom okraji však je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Z osobitne chránených území na juhozápadnom okraji leží prírodná pamiatka Babiná a Skalice.
Turizmus
Východná časť Vršatských bradiel je turisticky menej navštevovanou oblasťou, výnimku tvorí okrajová juhozápadná bradlová časť. Touto časťou Bielych Karpát vedie zeleno značený chodník z Pruského do sedla Chotuč a z Lednických Rovní do obce Lednica. Z mesta Púchov vedie modro značený chodník cez Lednicu a Červený Kameň do Vršatského Podhradia.
Jenské sklo
náhľad|Jenské sklo Jenské sklo je tepelne a chemicky odolné borosilikátové sklo, ktoré vyvinul Otto Schott v roku 1887. V súčasnosti sa pod značkou Jenaer Glas distribuuje tovar pre domácnosť na základe licencie spoločnosti Zwiesel Kristallglas AG. Pod značkou Trendglas Jena pokračuje vo výrobe originálnych foriem a strojov firma Csonka és Fiai GmbH v Maďarsku.
História
"Ohňovzdorné" sklo bolo distribuované v Jene od roku 1920 pod značkou JENAer GLAS. Používa sa v priemysle aj domácich spotrebičoch.
Hlavní tvorcovia, ktorí od roku 1920 tieto produkty navrhovali Gerhard Marcks, Wilhelm Wagenfeld, Heinrich Löffelhardt, Bruno Maudera, Ilse Decho a Hans Merz. K úspechu významne prispela reklamná kampaň, ktorú inicioval umelec László Moholy-Nagy v 30. rokoch. V NDR bolo jenské sklo vyhľadávaným výrobkom určeným na vývoz a zdrojom cenných devízových príjmov.
Csonka és Fiai GmbH je od roku 1996 partner spoločnosti SCHOTT Jenaer Glas GmbH pri výrobe tepelne odolných výrobkov zo skla. Po tom, čo Schott prestal s výrobou úžitkového skla, Csonka založil s bývalým vedúcim oddelenia skla do domácnosti sklárne Trendglas Jena GmbH a vedie od roku 2005 pod značkou Trendglas Jena výrobu tepelne odolného skla v pôvodných formách a strojovom zariadení. Spoločnosť sa tak stala jedným z najväčších výrobcov tepelne odolných sklenených výrobkov v Európe.
Luzé
Luzé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ange Postecoglou
Angelos „Ange“ Postecoglou (* 27. august 1965, Atény, Grécke kráľovstvo) je bývalý austrálsky futbalový obranca a v súčasnosti futbalový tréner gréckeho pôvodu.
Viedol národný tím Austrálie na Majstrovstvách sveta 2014 v Brazílii, kde jeho zverenci skončili bez zisku jediného bodu na poslednom štvrtom mieste v skupine B.
Na začiatku roka 2015 doviedol Austráliu k triumfu na domácich Majstrovstvách Ázie po výhre 2:1 vo finále nad Južnou Kóreou. Bol to historicky prvý titul Austrálie na ázijskom šampionáte.
Životopis
Postecoglou sa narodil v Nea Filadelfeia, na predmestí Atén v Grécku. Po tom, čo jeho otec Dimitris („Jim“) prišiel o podnikanie po gréckom vojenskom prevrate v roku 1967 Postecoglou len ako päť ročný emigroval loďou do Austrálie. Vyrastal v Melbourne.
Celtic Glasgow
Postecoglou sa 10. júna 2021 stal trénerom škótskeho klubu Celtic Glasgow. Podpísal 12-mesačnú zmluvu, čím sa stal prvým austrálskym manažérom, ktorý trénoval veľký klub v Európe. Celtic, ktorý práve prehral svoj ligový titul proti Rangers prvýkrát za desaťročie, náhle zmeškal angažovanie anglického manažéra Eddieho Howea. Vymenovanie Postecoglou bolo zosmiešňované fanúšikmi Celticu a moderátorom Talksportu Alanom Brazilom, ktorý sa vo svojej šou o rok neskôr ospravedlnil, keď Postecoglou vyhral s klubom ligový titul.
Postecoglou sa stal prvým Austrálčanom, ktorý vyhral ligový titul v Európe. Vo svojej prvej sezóne sa päťkrát stal ligovým manažérom mesiaca, od októbra 2021 a od januára do apríla 2022, pričom vyhral cenu PFA Scotland Manager of the Year a SFWA Manager of the Year.
V sezóne 2022/23 Celtic vyhral pod vedením Postecoglou druhý ligový titul v rade. 26. februára 2023 Angelos vyhral svoj druhý škótsky ligový pohár v rade po tom, čo vo finále porazili Rangers 2:1.
Celtic ukončil sezónu s rekordným ôsmym domácim „treble“ po tom, čo vyhral Škótsky pohár v Hampden Parku proti Inverness Caledonian. Víťazstvo v Škótskom pohári bol posledný zápas Angeho na lavičke Celticu.
Tottenham Hotspur
6. júna 2023 bol Postecoglou vymenovaný za trénera Tottenhamu Hotspur a s klubom podpísal zmluvu na štyri roky. Jeho vymenovanie znamenalo, že sa stal prvým Austrálčanom a Grékom, ktorému sa podarilo trénovať klub v Premier League.
Pevnosť Európa
vpravo|náhľad|Polostrov Cotentin (Polostrov Cherbourg) v Normandii Pevnosť Európa (🇩🇪) bol výraz používaný vo vojenskej propagande oboma stranami počas druhej svetovej vojny, ktorý sa vzťahoval na oblasti kontinentálnej Európy obsadenej Nacistickým Nemeckom.
Použitie počas vojny
náhľad|Mapa [[Operácia Overlord|vylodenia v Normandii počas Dňa D. Severozápadné pobrežie Francúzska.]] V Britskej frazeológii bola pevnosť Európa vojenská pocta udeľovaná pre Royal Air Force a Spojeneckým letkám počas vojny za operácie proti cieľom v Nemecku, Taliansku a iných častiach nemeckom okupovanej Európy v období medzi pádom Francúzska a inváziou v Normandii.
Súčasne bol termín Festung Europa používaný Nacistickou propagandou, a to na označenie plánov Hitlera a Wehrmachtu na spevnenie celej okupovanej Európy, aby sa zabránilo invázii z Britských ostrovov. Tieto opatrenia zahŕňali výstavbu Atlantickej steny spolu s reorganizáciou Luftwaffe na protivzdušnú obranu. Tento význam termínu pevnosť Európa bol následne prijatý novinármi a historikmi v iných jazykoch na opis vojenského úsilia mocností Osi pri bránení kontinentu pred Spojencami.
Potvrdzovanie dôsledku
Potvrdzovanie dôsledku je formálna logická chyba, ku ktorej dochádza pri zdôvodňovaní nasledujúcim spôsobom: Takto použitý argument je nesprávny. Záver môže byť chybný aj keď tvrdenia 1. a 2. sú pravdivé. O P sa netvrdilo, že je jedinou postačujúcou podmienkou pre Q, iné faktory môžu tiež spôsobovať Q (a teda P nemusí byť pravdivé). Názov potvrdzovanie dôsledku je odvodený z premisy Q, ktorá akože potvrdzuje predpoklad podmienkovej premisy.
Príklady
Pozorovanie O môže byť v skutočnosti spôsobované aj inými fenoménmi ako tými predkladanými teóriou O. Rôzne teórie môžu predkladať rôzne vysvetlenia daného pozorovania. To, že nejaká teória dokáže opísať pozorovanie, ešte nemusí znamenať, že pozorovanie javu predpokladaného teóriou dokazuje správnosť danej teórie. Demonštrovaním tejto logickej chyby je napríklad: V skutočnosti sa môžem cítiť najedený aj vďaka mnohým iným dôvodom: mohol som zjesť mnoho čohosi iného, vypil som veľa tekutiny, som pod vplyvom psychotrópnych látok, ...
Agi Jankuláková
Agi Jankuláková je slovenská spisovateľka žijúca v Košiciach.
== Tvorba ==
The Right Stuff (kniha)
The Right Stuff je kniha, ktorú napísal americký novinár a spisovateľ Tom Wolfe v roku 1979.
Roku 1980 kniha získala ocenenie National Book Award. V roku 1983 bola aj sfilmovaná. V roku 2022 bol vydaný prvý slovenský preklad s názvom Správna posádka.
Parasite
Parasite alebo Parasites môže byť:
Archimedova veta
Archimedova veta môže byť:
Veľká dolina (prítok Čierneho Hrona)
Veľká dolina je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 7,5 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Potok pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na južnom svahu Havašky (892,6 m n. m.), v nadmorskej výške približne 870 m n. m.
Opis toku
V pramennej oblasti tečie smerom na severovýchod, sprava priberá krátky prítok prameniaci západne od kóty 971 m, prechodne sa stáča na sever a na severovýchodnom svahu Havašky sa prudko stáča na východ, pričom preteká rovnomennou dolinou. Z pravej strany ďalej priberá prítok prameniaci severovýchodne od kóty 971 m, stáča sa na severovýchod a zľava postupne priberá viaceré prítoky: z južného svahu Zemanovej (866 m n. m.), z východného svahu Zemanovej, prítok z južného svahu Poľany (946,8 m n. m.), dva prítoky z juhovýchodného svahu Poľany a tiež prítok z východného svahu Poľany. Na dolnom toku vteká do intravilánu obce Čierny Balog, preteká miestnou časťou Medveďov, kde najprv zľava priberá krátky prítok vznikajúci východne od vrchu Poľana. Následne sa na krátkom úseku stáča východným smerom, sprava priberá Jandľovský potok, oblúkom sa stáča na sever a tečie miestnou časťou Krám, kde sa v nadmorskej výške cca 530 m n. m. vlieva do Čierneho Hrona.
Luzillé
Luzillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Archimedov princíp
Archimedov princíp môže byť:
Luzillé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bohas-Meyriat-Rignat
Bohas-Meyriat-Rignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Bohas-Meyriat-Rignat má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bohas-Meyriat-Rignat má 804 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Geografia Rumunska
Tento článok popisuje geografické pomery v Rumunsku.
Poloha a rozloha
náhľad|300 px|Poloha krajiny v Európe Rumunsko je prímorský štát, nachádzajúci sa v juhovýchodnej Európe na Balkánskom polostrove na severnej a východnej pologuli. Na východe má prístup k Čiernemu moru a na juhu k rieke Dunaj. Uhlovú vzdialenosť medzi najvýchodnejším a najzápadnejším bodom 9° 35' urazí Slnko pri svojej zdanlivej púti okolo Zeme za približne 39 minút.
Krajné body
Poznámka: Poloha bodov i vzdialenosti vykazujú nepresnosť použitých máp.
Rozloha
Rozloha Rumunska predstavuje 238 391 km², čo krajinu radí na 12. miesto v Európe a 80. miesto vo svete. Rozlohou podobné sú vo svete Ghana (238 533 km²), v rámci Európy potom Spojené kráľovstvo (242 900 km²) alebo Bielorusko (207 600 km²). Z celkovej rozlohy tvorila v roku 1993 poľnohospodárska pôda 65 % (z toho orná pôda 41 %, trvalé pasienky 21 % a 3 % pokrývali trvalé plodiny), lesná pôda 29 % a iná pôda 6 %. Zavlažované boli pozemky s rozlohou 30 016 km², z toho bolo v roku 2005 v prevádzke cca. 15 000 km².
Štátne hranice
Rumunsko má spoločné hranice s 5 štátmi: na severovýchode s Moldavskom, na východe a severe s Ukrajinou, na severozápade s Maďarskom, na juhozápade so Srbskom a na juhu s Bulharskom. Celková dĺžka pozemných hraníc je, pričom značnú časť tvoria prírodné hranice v podobe riek (Dunaj, Prut a Mureš), v malej miere i horských hrebeňov (Karpaty).
náhľad|450 px|Topografická mapa Rumunska
Trojmedzných bodov je 5:
Povrch
náhľad|Reliéf Rumunska Priemerná nadmorská výška krajiny je 330 m. V pohorí Munții Făgăraș sa nachádza najvyšší vrch Rumunska – Moldoveanu.
Charakteristickým znakom povrchu Rumunska je jeho veľká rozmanitosť:
[[Obrázok:Mapcarpat2.png|thumb|
]] Územie Rumunska pomerne rovnomerne pokrývajú horské oblasti a nížiny (cca po 1/3), zvyšok pokrýva mierne zvlnené pásmo pahorkatín a vrchovín. Z horstiev v krajine dominuje stredná a južná časť Karpatského oblúka, ktorý sa tiahne v dĺžke cca od ukrajinskej po srbskú hranicu.
Karpaty sa tu členia na:
Západnej časti krajiny dominujú Apusenské vrchy s najvyšším vrchom Cucurbăta Mare, ležiace mimo Karpát. Medzi týmito horstvami sa nachádza rozsiahla Transilvánska kotlina (25 000 km²), do západnej časti krajiny zasahuje z Maďarska a Srbska Veľká dunajská kotlina. Vo východnej časti zasahuje málo členitá Moldavská nížina (Câmpia Moldovei) a v juhovýchodnom Rumunsku dominuje Rumunská nížina, ktorá tvorí severnú časť rozsiahlej Dolnodunajskej nížiny.
Pohoria
V Rumunsku sa nachádza 95 pohorí, pričom najvyššie vrcholy 4 z nich presahujú Zoznam uvádza 10 najvyšších.
Geológia
náhľad|Geologická mapa Rumunsko, patriace do alpínskej orogenézy, má najmä na území Karpát zložitú geologickú štruktúru. V oblasti Vrancea, kde sa stretávajú tektonické zlomy, sa vyskytujú časté zemetrasenia. Pokým Transilvánska plošina je vyzdvihnutá zo západných a dunajských plání, Moldavská nížina na východe je poklesnutým územím, poznačeným hydrografickou eróziou. Neozoické fluviálne sedimenty pokrývajú kotliny, náhorné plošiny a planiny, ktoré boli erodované post-ľadovcovou taveninou. Hojné sú sedimenty spraší, najstaršie horniny z paleozoickej herogenézy sa vyskytujú v pohorí Măcin.
Vo Východných Karpatoch sa nachádzajú dôležité ložiská rúd, vrátane zlata a striebra, hnedého uhlia a zemného plynu. Celá oblasť je známa hojným výskytom minerálnych prameňov.
Podnebie
Rumunsko má mierne kontinentálne prechodné podnebie, typické pre strednú Európu a striedajú sa tu štyri ročné obdobia. Oblasť mierneho klimatického pásma leží v prechodnej oblasti medzi vlhším oceánskym a suchým kontinentálnym podnebím. Atlantický oceán a Stredozemné more predstavujú klimatické faktory, zohrávajúce veľkú úlohu prostredníctvom cirkulácie oceánskych vzdušných prúdov, ktoré sú výsledkom vplyvu islandských a stredomorských cylkónov. Klímu v krajine zásadným spôsobom ovplyvňuje najmä nadmorská výška, východnú časť v menšom rozsahu aj blízke Čierne more. Transilvánska kotlina, Karpaty a západné nížiny tak majú miernejšie podnebie s teplými letami a studenými zimami, kontinentálne prejavy sú výraznejšie východne od Karpatského oblúka, v prímorskej časti sú tieto vplyvy miernejšie. Zima trvá zvyčajne od decembra do marca (teploty nezriedka klesajú pod -20°C), nasleduje krátka jar a rýchly prechod do leta, ktoré s teplotami nad 30°C trvá väčšinou do konca augusta. Nasleduje chladnejšia jeseň, trvajúca do novembra, kedy prichádzajú výdatnejšie zrážky. Prvé mrazy sa objavujú v októbri, kedy sa vo vyšších polohách často vyskytuje sneženie, chladné počasie a riziko mrazov končí v apríli.
Priemerná teplota v Bukurešti dosahuje v januári -7°C, v júli je to približne 25°C, extrémne hodnoty absolútnej teploty v rámci Rumunska dosiahli -38,5°C (25. januára 1942 v Brašove) a +44,5°C (10. augusta 1951 v Braile). Priemerné ročné teploty dosahujú v severných regiónoch 8,5 – 9°C, na juhu je to až 11°C. Letný priemer sa pohybuje medzi 22 – 24°C, v zimnom období je to -3 – -5°C. Tropických dní s teplotou nad 30°C býva v južnej časti Rumunska viac ako 40, letných dní, kedy teplota dosiahne 25°C, je spravidla až 90.
Rôznorodé sú i zrážky, ktorých úhrny sa pohybujú od 400 mm v najsuchších oblastiach Rumunskej nížiny (Dobrogea v delte Dunaja), po 600 mm v nížinách na západe, kde sa viac prejavuje vplyv Atlantiku. Celoštátny priemer dosahuje 637 mm, v horských oblastiach množstvo zrážok stúpa a nezriedka presahuje 1200 mm za rok. Priemerný počet daždivých dní (s úhrnom zrážok aspoň 1 mm) je od 100 v nížinatej južnej časti, po 200 v hornatých oblastiach Karpát. Najmä v horských oblastiach sa v lete vyskytujú početné búrky, naopak, v nížinách sa čoraz častejšie vyskytujú extrémne horúčavy, sprevádzané veľkým suchom. V neskorej jeseni sa vyskytujú daždivejše periódy, zimy však (s výnimkou horských oblastí) nebývajú bohaté na sneh a snehová pokrývka sa niekoľkokrát za zimu roztopí. Globálne zmeny počasia spôsobujú výrazné teplotné výkyvy (najmä redukcia mrazivých epizód) a výskyt teplotných extrémov.
Rastlinstvo
Územie Rumunska tvoria z 1/3 nížiny, pahorkatiny, vrchoviny a náhorné plošiny zaberajú 36 % rozlohy a horské oblasti zvyšných 31 %. Horské oblasti pokrývajú prevažne zmiešané lesy, dolný tok Dunaja tvorí močaristá a bažinatá pôda. Krajina má najmä v južnej polovici a v nížinách na západe veľmi úrodné černozeme, močaristé okolie Dunaja bolo najmä v minulosti vo veľkom odvodňované a vysušované. Poľnohospodársky intenzívne využívaná úrodná Rumunská nížina používa pri pestovaní plodín závlahy a dôležitú úlohu pri pestovaní obilnín, ovocia a vinohradníctve majú podkarpatské oblasti kotlín. Delta Dunaja je okrem rybolovu využívaná na pestovanie trstiny, ktorá slúži na výrobu celulózy.
V najvyšších polohách je zastúpená kosodrevina, pod nimi prevláda buk, smrek, borovica a jedľa. V stredných polohách prevláda dub, hrab, javor a jaseň a v nížinách je to jelša, topoľ a v delte Dunaja močiarna vegetácia. Flóra Rumunska pozostáva z týchto fytogeografických prvkov:
Živočíšstvo
Vzhľadom na zemepisnú polohu v miernom pásme a rozmanitosť prírodných podmienok je na území Rumunska bohatá a pestrá fauna. Zastúpenie vysokohorského, horského i nížinného pásma s podunajskými mokraďami vytvára širokú paletu biotopov.
Suchozemské živočíšstvo využíva tieto stupne:
Vo všetkých stupňoch je zastúpená široká paleta hmyzu.
Špecifickou časťou je „vodná fauna“, ktorá obýva:
Ochrana prírody
Približne 5,18 % územia Rumunska (12 360 km²) má štatút ochrany, z čoho takmer polovicu (2,43 % plochy Rumunska) tvorí Delta Dunaja.
Národné parky
V Rumunsku sa nachádza 14 národných parkov, ktoré zaberajú rozlohu 8 960 km² (3,8 % z celkovej rozlohy Rumunska).
Prírodné parky
Prírodných parkov je 16 a zaberajú 7 700 km² (3,2 % celkovej rozlohy).
Rieky
Rumunsko má približne morského pobrežia (pobrežná čiara má ) a jeho dĺžka sa mení pribúdaním naplavenín v oblasti delty Dunaja. Druhá najdlhšia a najmohutnejšia rieka Európy, Dunaj preteká územím krajiny v dĺžke, z čoho prevažnú časť tvorí prirodzenú hranicu so Srbskom , Bulharskom , Moldavskom a Ukrajinou.
Prakticky všetky rieky v Rumunsku patria do úmoria Čierneho mora a okrem niekoľkých krátkych tokov na pobreží, odvádzajú vodu riekou Dunaj. Severom územia preteká rieka Tisa, najdlhší ľavostranný prítok Dunaja, do ktorej smerujú všetky rieky zo severozápadnej časti Rumunska. Najvýznamnejšími prítokmi Tisy sú Someș, Biely Kriš a Mureš. Krajný severovýchod a východ odvodňuje rieka Prut, ktorá je z veľkej časti pohraničným tokom. Centrálnu a južnú časť Rumunska odvodňujú prítoky Dunaja, z najvýznamnejších sú to Timiș, Jiu, Olt, Argeș, Ialomița a Siret.
Jazerá
Vodné plochy sú zastúpené od prímorských lagún na pobreží Čierneho mora v dunajskej delte, cez nížinné jazerá až po vysokohorské plesá ľadovcového pôvodu v Karpatoch. Najvyššie položeným z mnohých plies je Mioarelor v Munții Făgăraș, ležiace vo výške, naopak, takmer na úrovní morskej hladiny je lagúna Techirghiol.
Minerálne pramene
Krajina je bohatá na minerálne vody, využívané na pitie i liečebné účely. Najznámejšie sú pramene Govora, Căciulata, Călimăneşti, Biborţeni, Zizin, Bodoc, Vâlcele, Covasna, Borsec, Sângeorz, Vatra Dornei, Băile Slănic a Lipova.
Cestovný ruch
V roku 2018 absolvovali turisti v Rumunsku 15,7 milióna prenocovaní, z čoho 2,2 miliónov návštevníkov bolo zo zahraničia. Príjem z cestovného ruchu bol v tomto roku vo výške 5,21 mld. eur, čím sa krajina zaradila na 32. miesto na svete a predbehla tak Slovensko, aj susedné Bulharsko. V rámci regiónu príjmami z turizmu mierne zaostáva za Gréckom a Českom.
Krajina disponuje veľkým potenciálom a dobre rozvinutou turistickou infraštruktúrou. Známe sú prímorské letoviská (Mamaia, Mangalia či Neptun), veľkým lákadlom sa však stávajú horské oblasti a obnovované historické pamiatky, ako aj delta Dunaja. Najnavštevovanejšie sú mestá Bukurešť, Brašov, Sibiu, Kluž, Temešvár, Jasy a Konstanca.
Doprava
Rumunsko, ležiace na rozhraní Balkánu a Strednej Európy, malo už počas éry Rímskej ríše veľký dopravný význam. Dunaj tvoril severnú hranicu (Limes Romanus) ríše a oddeľoval susednú barbarskú Dáciu. Veľtokom viedla zároveň dôležitá obchodná cesta, po ktorej sa prepravovali zásoby. Už v tých dobách tvorili tiesňavy riek Jiu, Olt a Dunaj strategicky významné prechody cez Karpaty. Tieto koridory patria i dnes medzi najvyťaženejšie a vedú nimi cestné, železničné i vodné trasy. Na čiernomorskom pobreží bol už v tom čase prístav Konstanca, ktorý je v súčasnosti druhý najväčší námorný prístav regiónu. Dôležité prístavy postupne vznikli i na riekach Dunaj, Olt či Mureš, no v menšej miere boli využívané aj ďalšie z vodnatejších riek.
V krajine je 45 letísk, z ktorých dominuje medzinárodné letisko pri Bukurešti (Aeroportul Internațional Henri Coandă București). V roku 2018 odbavilo cca 123 tisíc letov a takmer 14 mil. cestujúcich. Významné sú tiež medzinárodné letiská v Kluži (2,7 mil. cestujúcich v roku 2017), Temešvári (1,6 mil. cestujúcich) a Jasy (1,15 mil. cestujúcich). Vnútroštátna letecká doprava je využívaná v menšej miere.
Nezastupiteľnú úlohu v krajine zohráva železničná doprava, využívaná na prepravu materiálu, tovaru a osôb. Rumunská sieť železníc je s dĺžkou 22 298 km štvrtou najväčšou v Európe. Z celkovej dĺžky je približne 8 585 km elektrifikovaných. Napriek postupnej obnove sú rumunské železnice stále jedným z najviac zastaraných železničných systémov na svete. Nezastupiteľnú úlohu v rámci hlavného mesta zohráva Bukureštské metro, ktoré svojimi 4 linkami (dve ďalšie sa budujú) obsluhuje značnú časť prepravy osôb. Vo väčších mestách má dôležitú úlohu električková doprava, ktorá je prevádzkovaná v mestách Arad, Botoșani, Brăila, Brašov, Bukurešť, Kluž, Craiova, Galac, Jasy, Konstanca, Oradea, Ploješť, Reșița, Sibiu a Temešvár.
Územnosprávne rozdelenie
Rumunsko je územno-správne rozdelené na 8 (rozvojových) regiónov (skupín žúp) [nie sú to ozajstné administratívne jednotky], ktoré sa členia na 41 žúp ("judeţe") a municípium Bukurešť. V krajine je 320 miest a municípií a 2 861 obcí, pozostávajúcich z 12 487 dedín.
Zdroje
V článku boli použité čiastkové informácie aj z týchto zdrojov:
Maillé (Indre-et-Loire)
Maillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Certines
Certines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Certines má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Certines má 1444 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Manthelan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1971
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1971 boli štvrté juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Majstrami Európy sa po tretíkrát stali hokejisti Sovietskeho zväzu.
Skupina A
Turnaj Skupiny A sa hral od 27. decembra 1970 do 3. januára 1971 v Prešove v Česko-Slovensku.
Konečné poradie
Nórsko malo zostúpiť do Skupiny „B“ ME 1972, ale nezostúpilo, lebo Rumunsko ako víťaz skupiny „B“ ME 1971 sa vzdalo možnosti hrať Skupinu „A“.
Skupina B
Turnaj Skupiny B sa hral od 28. decembra 1970 do 3. januára 1971 v Bukurešti v Rumunsku.
Konečné poradie
Rumunsko mohlo postúpiť do Skupiny „A“ ME 1972, ale vzdalo sa tejto možnosti.
Jandľovský potok
Jandľovský potok je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Veľkej doliny, meria 3,5 km a je tokom V. rádu. Niekedy sa označuje ako Jandľovka.
Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Ludkovho vrchu /893,6 m n. m.), v nadmorskej výške cca 820 m n. m.
Opis toku
Na hornom toku tečie smerom na severovýchod, následne sa ohýba prechodne na sever a vzápätí opäť na severovýchod, pričom preteká cez osadu Dolina na strednom toku. Na dolnom toku mení smer toku na sever, vteká do intravilánu obce Čierny Balog, preteká okrajom jej miestnej časti Krám, kde sa juhozápadne od jej stredu vlieva v nadmorskej výške približne 544 m n. m. do Veľkej doliny. Nepriberá žiadne významné prítoky.
1. vodnopólová liga žien 2021/22
1. vodnopólová liga žien v sezóne 2021/22 bol 30. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje od roku 2017 Slovenská plavecká federácia (SPF), predtým Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili iba 3 slovenské družstvá, ku ktorým sa pripojili aj 3 družstvá z Rakúska. Titul obhájilo družstvo ŠK Olympia Košice.
Systém súťaže
Hrala sa iba dlhodobá časť, a to turnajovým spôsobom. Turnajov bolo 6, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja, pričom vždy aspoň jedno z družstiev na každom z turnajov pauzovalo.
Mlynická dolina (národná prírodná rezervácia)
Mlynická dolina je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Predmetom ochrany sú: ''Mimoriadne vzácne územie v Tatrách s typickou vertikálnou stupňovitosťou typov krajiny. Vzácne rastliny kyslých i mylonitových podkladov, výskyt vŕby švajčiarskej. Najvyššie siahajúca horná hranica lesa v Tatranskom národnom parku (na Patrii). Glaciálny reliéf, vodopád Skok. ''
Hulhumalé
Hulhumalé alebo Hulhulemalé je obývaný umelo vytvorený ostrov na atole Káfu na Maldivách. Administratívne patrí k mestu Male.
Budova Národnej banky Slovenska v Banskej Bystrici
náhľad|Priečelie budovy v roku 2019 Budova Národnej banky v Banskej Bystrici je objekt, ktorý navrhol architekt Ladislav Skřivánek.
Hulhumalé
Ostrov bol vytvorený kvôli nedostatku voľnej pôdy na ostrove Malé. Oficiálne bol otvorený v roku 2004. V roku 2006 mal 2 866 obyvateľov.
Budova Národnej banky Slovenska v Banskej Bystrici
Budova sa nachádza na Národnej ulici č. 10. Bola postavená v rokoch 1930 až 1932 v novorenesančom štýle. Jej pôdorys je v tvare L, má jedno podzemné a tri nadzemné podlažia. Od roku 1989 patrí medzi národné kultúrne pamiatky.
Vstup s dvoma pilastrami sa nachádza v oblej časti objektu, nad ktorým sú dve plastiky ženských postáv. Vysoká atika je zakončená cimburím. V čase dokončenia išlo o ojedinelé dielo pripomínajúce talianske renesančné stavby.
Bandos
náhľad|Ostrov Bandos
Bandos je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách. Jeho rozloha je 178 900 m². Nachádza sa 7 km od hlavného mesta Maldív Malé.
Na ostrove sa nachádza letovisko, zamerané najmä na mladomanželov.
Klokoč perovitý
Klokoč perovitý je opadavý ker alebo nižší strom a je to jediný európsky zástupca  čeľade klokočovité (Staphyleaceae). Prirodzeným areálom jeho rozšírenia je stredná a juhovýchodná Európa až po Kaukaz. Roztrúsene rastie na humóznych lesných pôdach na kamenistom podklade, najmä na vápenci, od nížin do podhorského stupňa.
Opis
Klokoč perovitý je vzpriamený opadavý ker alebo strom vysoký do 5 m, ktorý má zelenú alebo svetlosivú, pozdĺžne pásikavú kôru. Konáriky sú za mladá chlpaté, zelené, neskoršie lysé, hnedé a lesklé. Púčiky sú protistojné a vajcovité.
Dlhostopkaté nepárno perovité listy sú zložené z 5 až 7 sediacich vajcovitých lístkov, ktoré sú na konci končisté, jemne pílkovité, dlhé 5 až 10 cm a na rube na žilnatine páperisté.
Kvety sa vyvíjajú v 5 až 12 cm dlhých previsnutých metlinách, postupne visiacich na dlhých stopkách. Kvety sú obojpohlavné, pravidelné a päťpočetné. Voľné žltobiele lupienky sú podlhovasté, dlhé 6 až 10 mm. Kališné zuby sú vajcovité a belavé.
Plodom je guľatá mechúrikatá žltozelená tobolka s niekoľkými veľkými veľmi tvrdými semenami. Tobolky sú blanovité, s priemerom 3 až 4 cm. Semená bývajú 2 až 4, sú guľaté, žltohnedé a lesklé, s priemerom do 10 mm.
Rozšírenie
Klokoč perovitý je jediným pôvodným zástupcom čeľade klokočovité v strednej Európe. Vzhľadom na súčasný rozsah rozšírenia je tento druh najpočetnejší v Bulharsku, Rumunsku, Moldavsku, Maďarsku, Rakúsku a Chorvátsku. Smerom na západ sa jeho areál rozširuje do Talianska, Švajčiarska, východného Francúzska a Belgicka. Severnú hranicu tvoria izolované lokality v južných častiach Nemecka, Česka (väčšinou na Morave), Slovenska, západnej Ukrajiny a južného Poľska. Tento druh sa vyskytuje aj v Arménsku, Gruzínsku, Azerbajdžane a Rusku (Krasnodarský kraj), ako aj v ojedinelých enklávach v Turecku. Na Slovensku sa vyskytuje od Malých Karpát po Dreveník na Spiši a v Slovenskom krase.
Ekológia
Vývojovo sú klokoče pravdepodobne mladé rastliny, pretože fosílne sú známe až z konca miocénu a pliocénu.
Význam a využitie
V dôsledku jeho mnohorakého využitia a okrasnej hodnoty boli kríky klokoča často vykopávané z prírodných lokalít a vysádzané v blízkosti ľudských sídiel ako aj na hrobkách bojovníkov. V súčasnosti sa mnohé jeho lokality stále nachádzajú na alebo v blízkosti bývalých sídiel a hradísk.
Klokoč perovitý je aj v súčasnosti vhodný do všetkých druhov záhrad a jeho drevo sa cení v rezbárstve.
Art film
Art film je zvyčajne seriózny, nezávislý film mieriaci viac na špecializované obecenstvo než na masového diváka. Art film je „vážnou umeleckou prácou, často experimentálnou a nie tvorený pre masovú obľubu“, tieto filmy sú „vytvárané primárne z estetických dôvodov a nie pre komerčný zisk“ a obsahujú „nekonvenčný a vysoko symbolický obsah“.
Filmoví vedci a kritici zvyčajne definujú art film ako nesúci „formálne kvality, ktoré ho odlišujú od mainstreamového hollywoodskeho filmu“, ktoré môžu zahŕňať - medzi mnohými inými prvkami - zmysel pre spoločenský realizmus, zdôraznenie autorského vyjadrenia režiséra, zameranie sa na myšlienky, sny, motivácie postáv ako protiklad k vykresľovaniu priamočiareho, jasného príbehu. Filmový vedec David Bordwell opisuje artovú kinematografiu ako „filmový žáner s vlastnými zreteľnými konvenciami“.
Producenti artového filmu zvyčajne prezentujú artovú kinematografiu v špeciálnych kinách (na Slovensku v klasických „kamenných“ kinách alebo klubových kinách, na rozdiel od multiplexov) a na filmových festivaloch. Termín art film je viac rozšírený v anglo-amerických krajinách ako vo zvyšku sveta, kde je tento termín viac prepojený s autorským filmom alebo národnou kinematografiou (príkl. nemecká národná kinematografia).
Pretože sú artové filmy cielené na užšie špecializované publikum, len výnimočne získajú finančné krytie, ktoré by zabezpečovalo veľké produkčné náklady, drahé špeciálne efekty a populárnych hercov, alebo veľkú propagačnú kampaň, ako to býva zvyčajne pri mainstreamových komerčných filmoch. Artoví režiséri si vynahradzujú tieto obmedzenia vytváraním odlišného typu filmu, ktorý zvyčajne využíva menej známych hercov (aj amatérskych) a skromnejšie podmienky na tvorbu filmov zameriavajúcich sa na novátorské nápady a preskúmavanie nových naratívnych techník alebo tvorivých konvencií.
K akceptácií a pochopeniu takýchto filmov je u diváka vyžadovaný istý stupeň znalosti a poznania. Jeden artový film z polovice 90. rokov bol nazvaný „široko intelektuálny zážitok“, ktorý si človek užije „vďaka tomu, ako dobre pozná filmové umenie“. To ostro kontrastuje s mainstreamovými trhákmi, ktoré sú zamerané viac na eskapizmus a čistú zábavu. Čo sa týka propagácie, artové filmy sa spoliehajú na publicitu vychádzajúcu z recenzií filmových kritikov, diskusií, ktoré tvoria blogeri, komentátori, umeleckí fejtonisti a na slovnú propagáciu divákov medzi nimi samotnými. Keďže artové filmy majú zvyčajne nízke náklady, alebo sú podporované štátnymi dotáciami, nepotrebujú zaujať široké publikum na vykrytie svojich nákladov.
Terminológia
Termín art film pochádza z anglického art, ktorý vychádza z latinského ars. Obe slová označujú umenie. Okrem termínu art film sa používa aj artový film, alebo umelecký film.
Príklady
V ranom období sa termín art film nepoužíval, no aj napriek tomu vznikali filmy zdôrazňujúce svoju estetiku a prinášajúce nové postupy vo vizuálnom a rozprávačskom stvárnení. Utrpenie panny Orleánskej (1928) Carla Theodora Dryera, tvorba Luisa Buñuela Andalúzsky pes (1929) a Zlatý vek (1930), či Ejzenštejnov Krížnik Potemkin (1925) a Občan Kane (1941) od Orsona Wellesa. Od 50. rokov zapadal do art filmu napríklad Ingmar Bergman, Federico Fellini, François Truffaut či Andrzej Wajda a mnohí ďalší. Medzi súčasných artových režisérov môžeme zaradiť režisérov ako Lars von Trier (Melanchólia, 2011), Nicolas Winding Refn (Drive, 2011), Terrence Malick (Strom života, 2011) alebo Jim Jarmusch (Paterson, 2016). V slovenskej kinematografii do art filmu patrí napríklad Juraj Jakubisko (Vtáčkovia, siroty a blázni, 1969), Elo Havetta (Slávnosť v botanickej záhrade, 1969), Peter Solan (Dialóg 20/40/60, 1968), či zo súčasnejšej tvorby Martin Šulík (Všetko čo mám rád, 1992) alebo Ivan Ostrochovský (Koza, 2015) a Iveta Grófová (Piata loď, 2017).
Ars film
Ars film je termín, ktorý označuje dokumentárny film o umení alebo umelecký dokument. Označenie vzniklo na festivale dokumentárnych filmov Ars film Kroměříž, ktorý sa konal v rokoch 1965 až 1977. Termín je zaužívaný na území bývalého Česko-Slovenska. Pomenovanie pochádza z latinského slova ars, v preklade znamenajúce umenie. Je dokumentárnou alternatívou k art filmu, ktorý zahŕňa len hranú tvorbu.
Príklady:
Art Film Fest
Art Film Fest je festival artového a arsového filmu na Slovensku. Art Film Fest sa každoročne odohráva v Košiciach (predtým v Trenčíne a Trenčianskych Tepliciach), kde v miestnych kinách prezentuje populárne aj menej známe diela miestnej a svetovej kinematografie. Festival sprevádzajú autogramiády, diskusie, koncerty a workshopy. Každoročne sem zavítajú tisícky divákov – milovníci filmu, laická verejnosť, študenti, umelci, filmoví profesionáli a samozrejme známe osobnosti filmového sveta.
Basketbal na Ázijských hrách 2018
Basketbal na Ázijských hrách 2018 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2018. Konal sa v Jakarte, v Indonézii v dňoch od 14. augusta do 1. septembra 2018, za účasti 13 mužských a 10 ženských tímov. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 18. vydanie. Zápasy sa odohrali v 2 arénach: Istora Gelora Bung Karno s kapacitou 7 900 a Hall Basket Gelora Bung Karno s kapacitou 2 400 divákov.
V mužskej kategórii získala titul 🇨🇳, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇮🇷. U žien zvíťazila rovnako 🇨🇳, keď vo finále vyhrala nad obhajcom prvenstva z 🇰🇷.
Účastníci
Poznnámky:
Poznámky:
Marçay (Indre-et-Loire)
Marçay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.