cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karol Kmeťko
Po rozpade Rakúsko-Uhorska a vzniku ČSR bolo treba urýchlene riešiť otázku biskupov na Slovensku. Nitriansky biskup Viliam Baťán (Batthyány) a banskobystrický biskup Wolfgang Radnai boli vypovedaní z územia ČSR. Rožňavský biskup Ľudovít Balás zomrel v Rožňave 18. septembra 1920. Vláda uvažovala aj o vypovedaní košického biskupa Augustína Fischera-Colbrieho. Väčšia časť ostrihomskej arcidiecézy sa stala súčasťou ČSR a arcibiskup Ján Černoch (Csernoch) zostal v Ostrihome, ktoré sa stalo súčasťou Maďarska.
V tejto situácii pápež Benedikt XV. v tajnom konzistóriu 13. novembra 1920 vymenoval prvých troch slovenských biskupov – Mariána Blahu pre Banskobystrické biskupstvo, Karola Kmeťka pre Nitrianske biskupstvo a Jána Vojtaššáka pre Spišské biskupstvo. Všetkých troch vysvätil 13. februára 1921 v Nitre pápežský nuncius v Prahe Clemente Micara, hlavnými spolusvätiteľmi boli neskorší pražský arcibiskup Karel Kasper a pražský pomocný biskup Anton Podlaha.
11. mája 1944 ho pápež Pius XII. menoval za arcibiskupa ad personam.
Dôležitosť vymenovania K. Kmeťka za arcibiskupa tkvela v tom, že na Slovensku sa ešte pred 2. svetovou vojnou vyzdvihla všeobecne uznávaná cirkevná autorita, o ktorú sa mohli katolíci oprieť po zmene politického režimu. Určitou nevýhodou bol jeho vysoký vek a horší zdravotný stav. Jeho autoritu nemohli spochybňovať ani odporcovia HSĽS, od ktorej sa Kmeťko odpútal ešte v medzivojnovom období. Veľa zavážil aj jeho postoj proti rasovému zákonodarstvu a neľudskostiam páchaným v spojitosti s riešením „židovskej otázky“ na Slovensku.
Ujímal sa prenasledovaných a väznených. V záujme týchto vykonal niekoľko sto intervencií, pričom nikdy nehľadel na ich náboženskú príslušnosť, ani na ich árijský alebo neárijský pôvod. Koncom septembra 1944 osobne vyhľadal veliteľa nemeckého Gestapa, aby zamedzil prenasledovanie obetí nacizmu, čo bolo pre neho nie malým uponížením.
Peugeot 307
thumb|Zadná časť 307 5-dver thumb|307 sedan thumb|Peugeot 307 (2005–2007)
307 bol k dispozícii, v závislosti na modeli, s rôznymi motormi. Vlajková loď triedy 307 je 307 Cabriolet-Coupé s označením CC s elektrohydraulickou sklápateľnou strechou. V máji 2005 dostala 307 facelift s pozmenenou prednou časťou a nové zadné svetlá. V septembri 2007 bol nahradený model 307 nástupcom Peugeot 308, kombi / SW a CC prišli o niekoľko mesiacov neskôr. Na niektorých trhoch (Čína, Južná Amerika), je 307 v ponuke doteraz.
Karosérie
307 bola ponúkaná v šiestich rôznych karosárskych úpravách:
Motorizácia
Zážihové Vznetové
Červené "i" na HDi nápise dávalo vedieť o silnejšej verzii dieselového motora v 307
307 SW/Break (2002–2008)
thumb|left|Peugeot 307 SW (2002–2005) thumb|Zadná časť 307 SW Peugeot 307 break/SW je vybavená odnímateľnými zadnými sedadlami v druhej a tretej rade. V sedem miestnej verzii je tretia rada sedadiel určená predovšetkým pre deti. 307 SW je na rozdiel od 307 Break vybavená ešte aj panaromatickou sklenenou strechou ktorá sa dá zvnútra zatieniť elektrickou roletou. Oproti ostatným verziám 307 je SW a break vybavená strešnými lyžinami.
307 CC (2003–2008)
thumb|left|Peugeot 307 CC (2005–2008) thumb|Zadná časť 307 CC 307 CC sa objavil v polovici roku 2003 ako štvormiestne Coupé-Cabriolet s dvojdielnou elektro-hydraulickou sklápateľnou strechou hardtop, ktorá bola vyvinutá firmou Magna Car Top Systems. Vozidlá s podobne riešenou strechou boli Peugeot 206 CC (strecha od Heuliez), 207 CC (Edscha) alebo Renault Mégane CC (Karmann). 307 CC je nižšia a dlhšia ako verzia sedan a predné okno má viac pretiahnuté dozadu. Na zadné veko kufra môže byť namontovaný batožinový nosič s nosnosťou.
Motorizácia
Peugeot 307 CC bol vybavený tromi rôznymi benzínovými motormi a od septembra 2005 aj 2,0 HDi dieselovým motorom. Benzínové verzie boli dodávané s 5-rýchlostnou prevodovkou a pre 136 koňové verzie bola v ponuke 4-stupňová automatická prevodovka so systémom Tiptronic. Dieselové verzie boli na rozdiel od benzínových vybavené 6-stupňovou prevodovkou. Motory a prevodovky pochádzajú z rady peuget 407. Pre všetky verzie CC bol dostupný Tempomat a parkovací asistent.
Stiahnutie na opravu
V auguste 2007 musel Peugeot v strednej a severnej Európe stiahnuť na opravu približne 240 000 vozidiel typu 307 s rokom výroby 2003 až 2005 vzhľadom na technické problémy brzdového systému ABS a ESP.
Eugen Šváb
Eugen Šváb (* 1934, Gelnica ) je slovenský spevák, hudobný skladateľ a producent. Známy je aj pod prezývkou Šaci.
Montzéville
Montzéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Skúšobníctvo
Skúšobníctvo je skúšanie rýdzosti drahých kovov. Skúšobníctvo bolo rozvinuté už v 23. storočí pred Kr. v Egypte.
Skúšobníctvo v dnešnom ponímaní je tiež systém legislatívno-právnych a technických predpisov, technických prostriedkov, personálu a súboru činností, ktorých cieľom je pre určené výrobky zabezpečiť posudzovanie zhody s požiadavkami technických predpisov a ostatné súvisiace činnosti.
Región (Dánsko)
Región je v Dánsku najvyššia jednotku územnosprávneho členenia.
Celkovo päť dánskych regiónov zodpovedá úrovni NUTS 2. Vznikli 1. januára 2007 na základe správnej reformy a nahradili dovtedajších 13 amter. Zároveň došlo ku zlúčeniu malých obcí (kommuner) do väčších celkov, čím sa ich počet znížil z 271 na 98. Najvýznamnejšími právomocami nových regiónov je oblasť zdravotníctva.
Pamätné euromince roku 2012
Dvojeurové pamätné mince resp. eurové mince s nominálom 2 eurá, sú špeciálne euromince razené a emitované národnými (centrálnymi) bankami členov eurozóny od roku 2004 ako legálne a obehové platidlo všetkých členských štátov. Tieto mince obyčajne oslavujú výročie historickej udalosti alebo upozorňujú na práve prebiehajúcu udalosť. V roku 2012 bolo emitovaných 30 pamätných euromincí (vrátane 17 verzií spoločnej emisie).
Pre množstvo, vzhľad a spôsob emitovania pamätných euromincí platia presne stanovené pravidlá a obmedzenia.
Referencie
€
Cesta III. triedy 2139 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 2139' (III/2139, staré číslo III/065047'') je cesta III. triedy na Slovensku, v okrese Martin. Jej celková dĺžka je 3,100 km a spája obec Blatnica s cestou I. triedy 65.
Priebeh
Cesta začína v Blatnici, na križovatke s cestou III/2132 a končí križovatkou s cestou I/65. Na jej trase sa nachádzajú dve zákruty v obci Blatnica a zvyšok trasy je rovný, bez zákrut a výškových rozdielov.
Alexandra Daddariová
Alexandra Anna Daddariová (* 16. marec 1986, New York, Spojené štáty) je americká filmová a televízna herečka, známa predovšetkým úlohou Annabeth z filmovej série Percy Jackson: Zlodej blesku a Percy Jackson: More oblúd.
Chons
V staršom období bol považovaný Chons za faraónovho vyživovateľa, ktorý zabíja kráľových nepriateľov a ich útroby používa pre faraóna, teda je akousi faraónovou placentou. Na Chonsa v tomto krvilačnom aspekte sa obracajú Texty pyramíd nazývajúc ho tým, ktorý žije zo sŕdc. Kvôli tejto asociácii bol Chons spájaný aj so skutočnou placentou, bol považovaný za zbožštenú placentu kráľa a boha pôrodu.
Mesačný boh postupne nahradil boha vojny Menthua ako syna Mut v tébskej oblasti, pravdepodobne preto, že posvätná nádrž v chráme bohyne mala tvar polmesiaca. Chonsa sa ujal boh Amon, ktorý s vzostupom Téb získal na dôležitosti medzi bohmi a získal za manželku Mut. Pretože obe božstvá boli považované za mierumilovné, stratil Menthu svoj agresívny aspekt.
V umení bol Chons zobrazovaný ako dieťa s hlavou jastraba korunované kosákom mesiaca, ktorý prekrýva plný disk mesiaca. Jeho hlava bola vyholená, s výnimkou vrkoča, ktorý zvykli nosiť deti v Egypte, čo podčiarkovalo jeho úlohu božského dieťaťa. Zriedkavo bol mesačný boh zobrazovaný ako mladík držiaci kráľovský mlat s náhrdelníkom menat. Chons bol niekedy spodobovaný na chrbte husi, barana alebo dvoch krokodílov. Jeho posvätným zvieraťom však bol pavián, ktorého Egypťania považovali za tvora spojeného s mesiacom.
Chons v modernej kultúre
Chons figuruje aj v modernej literatúre. V svojej najznámejšej roli je ochranným božstvom superhrdinu Mesačného rytiera zo série komiksov Marvel.
NGC 5768
NGC 5768 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Juraj Šimalčík
Juraj Šimalčík (* 13. november 1895, Slanica na Orave – † 4. február 1961, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, náboženský publicista, filozof, teológ a vysokoškolský pedagóg.
Jeho otec Karol Šimalčík, matka Alžbeta rod. Gogoľaková.
Životopis
Navštevoval ľudovú školu v Slanici, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 19141918 teológiu na univerzite v Budapešti, 1919 vysvätený za kňaza, 1923 ThDr., Profesor filozofie a teológie, prefekt seminára v Banskej Bystrici (19241935), pápežský komorník (1933), prosynodálny sudca (1934) a duchovný správca väznice v Banskej Bystrice. Profesor na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave, člen Slovenskej učenej spoločnosti a Katolíckej akadémie. V dogmatike venoval osobitnú pozornosť učeniu o cirkvi a o milosti, zaoberal sa aj mariológiou. Autor monografockých prác, štúdií a článkov v zborníkoch, ročenkách a periodikách Bansko-bystrické noviny, Katolícke noviny, Slov. denník, denník Smer a iné.
Hilda Múdra
Hilda Múdra, rodená Hildegard Klimpel (* 1. január 1926, Viedeň – † 22. november 2021, Bratislava) bola slovenská trénerka krasokorčuľovania rakúskeho pôvodu. V roku 1947 sa vydala za Jozefa Múdreho, odvtedy žila v Bratislave. Pätnásť rokov bol jej zverencom najúspešnejší slovenský krasokorčuliar, olympijský víťaz Ondrej Nepela. Viedla aj Miroslava Šošku, Jozefa Sabovčíka, Mariana Filca, Agnesu Búřilovú a iných.
Na jej počesť boli pomenované medzinárodné majstrovstvá špeciálnych olympiád v krasokorčuľovaní s názvom Pohár Hildy Múdrej. V roku 2000 prevzala od prezidenta Rudolfa Schustera cenu za Ondreja Nepelu pre najlepšieho slovenského športovca 20. storočia.
Ríšsky snem (Rímsko-nemecká ríša)
Ríšsky snem (po latinsky Dieta Imperii alebo Comitium Imperiale; po nemecky Reichstag) bol snem alebo všeobecné zhromaždenie tzv. ríšskych stavov Rímsko-nemeckej ríše. Vznikol zo skorších neformálnych a nepravidelných zhromaždení, ktoré sa nazývali Hoftage.
Šikanovanie
Šikanovanie (iné názvy: šikanácia, šikanéria, šikana) je „spôsob správania, ktorý umožňuje (väčšinou v bezprostrednej komununikácii), fyzickým a psychickým týraním druhých získať nad nimi pocit prevahy, moci, určitej výhody“. Pre šikanovanie je typický nepomer síl medzi páchateľom a obeťou a častá pasivita a bezmocnosť obete. Šikanované sú spravidla osoby slabšie, menej informované či akokoľvek odlišné.
Prostriedkom šikanovania môže byť násilie, ponižovanie, urážky, posmievanie, ale aj niečo menej nápadné ako napríklad ignorovanie, schválnosti alebo preťažovanie prácou. Pravidelné šikanovanie je nebezpečný sociálno-patologický jav, pri ktorom je obmedzovaná osobná sloboda rozhodovania, je ponižovaná ľudská dôstojnosť a česť.
Niekedy býva ako „šikanovanie“ označované aj byrokratické obťažovanie a obmedzovanie.
Typy šikany
Podľa toho, v akej sociálnej skupine sa šikana deje, sa používajú tiež nasledujúce termíny:
Základné príčiny a motívy
Šikanovanie má viacero príčin. Niektoré sú zrejmé na prvý pohľad, iné objavíme len vtedy, keď pôjdeme do hĺbky problému. Ako uvádza Pavel Říčan (1998), môže to byť: tlak kolektívu, ktorý núti chlapca alebo mladého muža, aby sa správal tak, ako sa od muža očakáva, teda aby bol mužne tvrdý, a nie zmäkčilý, aby sa nebál úderu a aby ho v prípade potreby tiež vedel dať. Tlak na málo mužného jedinca má ešte hlbší motív, ktorý najlepšie odhaľuje C. G. Jungova psychológia. Podľa neho každý muž má v sebe mužskú aj ženskú psychiku, čo znamená, že mu nechýbajú ženské vlohy k nehe, citlivosti, závislosti, podriaďovaniu sa a pod. Spoločnosť očakáva, že túto svoju stránku poprie a bude mužne tvrdý, rázny, bojovný. Žena, resp. dievča je tlačená opačným smerom. Ide o vzdanie sa polovice samého seba a veľké ochudobnenie. „To, čo musím v sebe potlačiť, potláčam mimo seba tým, že trápim toho, kto to stelesňuje. Tým sám sebe dokazujem, že nie som ako on! Dokazujem tak svoju mužnosť druhým i sám sebe.“
Ďalším z motívov je túžba po moci, prianie ovládnuť druhého človeka. Tento motív je silný z určitého dôvodu, že keď ľudí ovládneme, dostaneme čo chceme, uspokojí to naše potreby, splní naše želania. Je to ale zložitejšie. Môže ísť aj o čisto mocenský motív, keď sa človek cíti dobre v prípade, že môže niekoho ovládať. Ďalším je motív krutosti. Ide o ľudí, ktorým pôsobí potešenie, že môžu druhému ubližovať, keď ho vidia trpieť. Psychoanalytici zistili, že niečo takéto sa nachádza vo väčšine ľudí a nie je ťažké to v nás prebudiť. Pri šikanovaní zohráva významnú úlohu aj zvedavosť. Niektorých ľudí zaujíma, ako sa bude druhý človek správať v bolesti, strachu, ponížení. Človek je v takejto situácii úplne obnažený a je možné odhaliť všetky jeho tajomstvá, pričom tie by sa z morálneho hľadiska mali rešpektovať. Spolu s metódou zvedavosti súvisí aj nuda a túžba po silnejších a vzrušujúcejších zážitkoch. Niektorých agresorov vedie k šikanovaniu jednoducho túžba zabávať sa a zažiť nejaké vzrušenie.
Aktéri šikanovania
Existujú dôkazy o tom, že sklon šikanovať je niečo dlhodobé, má určité trvanie a stabilitu v čase. Nezáleží na tom, že dieťa zmení prostredie, prestúpi na inú školu, ak raz začne so šikanovaním iných, často v tom pokračuje aj v inom prostredí. Aktéri šikanovania sú zvyčajne telesne zdatní a silní jedinci, hlavne pokiaľ ide o chlapcov. Nie je to ale pravidlo, inteligencia niekedy môže fyzickú silu vyvážiť, keď je spojená s krutosťou. Neznamená to, že všetci fyzickí zdatní jedinci sú agresívni a šikanujú iných, veľká väčšina z nich nie je agresívna. Šikanovania sa dopúšťajú najmä deti s nesprávnou a nevhodnou rodinnou výchovou, ktorá ovplyvnila ich vývoj. Je málo takých agresorov, ktorí by si svojim správaním kompenzovali svoje vlastné problémy a skryté bolesti. Briti Stephenson a Smith hovoria o zvláštnom type „úzkostlivého agresora“. P. Říčan (1998) uvádza, že výskumy opakovane ukázali, že agresor má v priemere o niečo horší prospech ako ostatné deti, ale nebýva to príčinou jeho agresívneho správania. Dievčatá a chlapci, ktorí šikanujú sú obvykle sebaistí a neúzkostliví. Pre takéto deti je radosťou, že môžu niekomu druhému ublížiť. Nájdeme u nich túžbu dominovať, ovládať druhých, bezohľadne sa presadzovať. Vidia agresiu proti sebe, aj keď tam nie je. Zvláštny typ je donášač agresora, nie je iniciatívny pri napadnutí obete, ale pripojí sa z konformity, obáva sa, že by sa inak sám mohol stať obeťou.
Nedávny výskum rodinných vzťahov v rodinách detí, ktoré šikanovali vo veku 12 rokov, zistil, že najsilnejšia je súvislosť medzi správaním otca a účasťou na šikanovaní (Říčan, 1998). Otcovia agresorov obidvoch pohlaví tohto výskumu boli nepriateľskí, chladní, obmedzovali autonómiu dieťaťa. Nebolo možné zistiť, aké boli rodinné vzťahy v ich ranom detstve, keď sa predpokladá rozhodujúci vplyv materinskej výchovy.
Podľa starších škandinávskych výskumov sa odhadovalo, že nezáleží na tom, z akej sociálnej skupiny agresori pochádzajú. V posledných rokoch sa však ukazuje, že v USA a Veľkej Británii, kde sú rozdiely medzi bohatými a chudobnými ľuďmi oveľa väčšie, záleží na sociálnej vrstve. Nižší socio-ekonomický status a šikanovanie spolu v určitej miere súvisia.
Podľa rozšíreného, aj keď nepotvrdeného názoru medzi pedagógmi, veľa šikanujúcich detí pochádza z novej podnikateľskej „elity“. Takéto deti majú bohatých, úspešných rodičov, ktorí sa naplno venujú svojej práci a na deti im neostáva čas, preto sú rozmaznávané peňažnými hodnotami.
Obete šikanovania
Pavel Říčan uvádza veľmi dôležité zistenie, že obeťou šikanovania sa môže stať praktický ktokoľvek. Obeťami šikanovania sú zvyčajne deti s nejakou poruchou, handicapom. Toto ohrozenie, rovnako aj u agresorov, býva dlhodobou záležitosťou. Ďalšou ohrozenou skupinou sú vyspelejšie deti, také, ktoré majú nejakú prednosť, alebo dobrý vzťah k učiteľom. Môže ísť o dieťa, ktoré prestúpi na novú školu, kde už existuje zohraný kolektív žiakov.
Obete bývajú často fyzicky slabšie, nevedia sa ubrániť agresorovi, radšej potichu dlhé mesiace a roky trpia. Obete netrpia nedostatkom rodičovskej lásky, práve naopak, často neboli vedené k samostatnosti a nevedia sa presadiť. Agresori si ako jednu zo zámienok k šikanovaniu berú vzhľad obete. Každý človek má svoj osobitý vzhľad, navzájom sa líšime a aktéri šikanovania to používajú ako zdôvodnenie svojich útokov. Šikanovanie sa môže týkať aj detí, ktorého rodičia nie sú ekonomicky dobre zabezpečení, dieťa nechodí oblečené podľa „módy“, nemá dostatok peňazí na veci. Motiváciou šikanovania môže byť aj rasová odlišnosť ľudí.
Obete sú zvyčajné plaché, citlivé, tiché, osamelé, majú nízke sebavedomie, sú utiahnuté do seba, výrazne sa neprejavujú, nemajú priateľov.
Rodičia a šikanovanie
U detí páchajúcich násilie je často narušené rodinné prostredie, pričom veľmi dôležitým činiteľom je vzťah medzi dieťaťom a matkou, neskôr otcom a ďalšími členmi rodiny. Výskumy v tejto oblasti potvrdzujú, že z rodinných faktorov hrajú rolu pri násilí hlavne tieto:
Mýty o šikanovaní
O šikanovaní koluje veľa mýtov, napríklad tieto:
Šikanovanie v škole
thumb|Šikanovanie v škole Verejnosť sa o násilí na školách dozvedá z médií, ktoré však opisujú len tie najbrutálnejšie prípady. K šikanovaniu dochádza na každej škole. Jeden z výskumov v Česku ukázal, že na druhom stupni základných škôl je šikanovaných 41% žiakov. Šikanovanie sa vyskytuje aj na stredných a vysokých školách.
Stanislav Bendl vo svojej knihe Prevence a řešení šikany ve škole menuje nasledovné riešenia:
Šikana v armáde
Obeťami vojenského šikanovania sú outsideri (nováčikovia, fyzicky menej výkonní a pod.), od ktorých sa očakáva podriadenie služobne starším či zdatnejším. Šikana u vojakov základnej vojenskej služby má často charakter rituálu prijímaného obeťami ako nutné zlo. Obete si sú vedomé toho, že za určitý čas získajú rovnakú pozíciu a rovnakú moc ako sučasní šikanujúci a sami sa stanú „mazákmi“, teda služobne staršími vojakmi. Noví mazáci majú potom aj „právo“ na "odreagovanie" predchádzajúceho príkoria, avšak nie na jeho pôvodcoch, ale na nových outsideroch. Sociálnym učením sa tento zvyk prenáša na stále ďalšie ročníky. Málokto je ochotný prerušiť túto reťaz. So šikanovaním sa v roku 1996 podľa prieskumu stretlo 96 % vojakov českej armády. Šikana počas základnej vojenskej služby (ZVS) sa skladala z nepreberného množstva praktík ako napríklad Sahara, Bufet, Jukebox, Gagarin, Kocky, Semafór, Lístie, Mapa, Vlak, Kraken, bratislavský hrad, a i. Všeobecná (povinná) základná vojenská služba existovala od čias prvej republiky do roku 2004 v Česku a v do 1. januára 2006 v Ozbrojených silách Slovenskej republiky. Týmto dňom sa vojaci stali plne profesionalizovanými a šikanovanie bolo zakázané.
Systém „mazákov“ (tj služobne starších) a „bažantov“ (tj nováčikov) nie je špecifikom iba armády. Stretávame sa s ním aj v iných tzv. uzavretých inštitúciách, akými sú napríklad internát, výchovný ústav, nápravno-liečebné zariadenie a väznice.
Lymfocyt
Lymfocyty sú druh bielych krviniek, presnejšie agranulocytov.
Sú po neutrofilných granulocytoch najrozšírenejším typom bielych krviniek. Vyskytujú sa hlavne v miazge (lymfe) a vo všetkých orgánoch miazgovej sústavy. Majú veľké jadro, ktoré vypĺňa takmer celú bunku. Majú dobre vyvinutú schopnosť pohybu a fagocytózy. Lymfocyty sú jediné bunky schopné špecificky rozpoznávať antigén! Preto sú základom špecifickej (získanej) imunity.
Lymfocyty v krvi pochádzajú z kostnej drene (tzv. lymfocyty B) a z detskej žľazy - týmusu (tzv. lymfocyty T). B-lymfocyty vyvolávajú protilátkovú obranu. Vytvárajú protilátky bielkovinového charakteru imunoglobulíny. T-lymfocyty vykonávajú bunkovú obranu. Rozoznávajú cudzie bunky a produkciou cytotoxických látok ich ničia.
Iné projekty
白血球
Lørenskog IK
Lørenskog IK je profesionálny nórsky hokejový tím, sídliaci v meste Lørenskog, ktorý pôsobí v najvyššej nórskej súťaži – GET-ligaen. Bol založený v roku 1963.
Synderesis
Synderesis (gr.) je podľa Tomáša Akvinského: poznanie najvšeobecnejších mravne-praktickych princípov. Toto vedenie prináleží praktickému rozumu (ratio practica) prirodzene, má teda, podobne ako mravný zákon u Kanta, apriórny charakter.
Duda
Duda je priezvisko, pozri Duda (priezvisko), napr.:
Kopanička
Kopanička je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 3,1 km a je tokom V. rádu.
Nevyhnutná externá súvislosť
Nevyhnutná externá súvislosť je prvok poslednej z troch hlavných skupín parametrov, ktoré možno študovať na štruktúre nejakej entity. Nevyhnutné externé súvislosti zahrnujú podmienky existencie skúmanej entity, názory na ňu, literatúru o nej a iné okolnosti, dôležité pre jej pochopenie.
Korma
náhľad|Korma záchranného člnu Korma je zadná časť trupu lode. Predná časť sa volá prova. Na korme sa nachádza aj kormidlo.
Pôvodne bola korma vyvýšeným pilotným miestom lode, ktoré chránilo pred vlnami. Neskôr sa stala priestorom pre kapitána a posádku. V 17. a 18. storočí boli tieto priestory honosne vyzdobené s veľkým počtom okien. Na začiatku 19. storočia boli kormy zaoblené, ale s vynálezom vrtule a parného stroja sa korma stala miestom pre stoje a vybavenia. Pri moderných výletných lodiach sa na korme nachádzajú priestory, ktoré ponúkajú nerušený výhľad na more, napr. reštaurácie.
NGC 5769
NGC 5769 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 27. apríla 1881.
Nevyhnutná externá súvislosť
Pri výskume nevyhnutných externých súvislostí štruktúry nejakej entity sa zameriavame na sledovanie jej väzieb s okolím alebo prostredím, v ktorom existuje.
NGC 5769
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Hlohovec (okres Břeclav)
Hlohovec je obec v Česku, ktorá leží neďaleko Valtíc. V písomných prameňoch je po prvýkrát spomenutá až v roku 1414, vznikla ale už v 13. storočí ako kolonizačná dedina založená pasovským biskupstvom. Od tohto je aj odvodený jej nemecký názov Bischofswarth, čiže biskupská stráž, lebo jej katastrom viedla pôvodná moravsko-rakúska hranica.
Kopanička
Opis toku
Od prameňa tečie najprv smerom na juh, potom prechodne na juhovýchod a vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina. Tu tečie severojužným smerom cez intravilán obce Krásna Ves súbežne s korytom Bebravy na ľavom brehu. Pod obcou tečie rovinatým územím v lokalite Laziny, napokon sa stáča na východ a severne od obce Timoradza sa v nadmorskej výške cca 240 m n. m. vlieva do Bebravy. Nepriberá žiadne prítoky.
Dervan
Dervan (* cca 600 – † po 632) bolo knieža Lužických Srbov v 7. storočí; prvý vládca severozápadných Slovanov známy podľa mena.
Spomína ho Fredegarova kronika. Podľa Fredegara žil východne od saskej rieky Sály a bol dlhý čas podriadený Frankom. Potom ako Samo v roku 631 porazil kráľa Dagoberta I. v bitke pri Wogastisburgu, sa Dervan v roku 631 alebo 632 stal Samovým vazalom. V nasledujúcich rokoch podnikol pre Sama viacero bitiek proti Frankom.
Zmienka o Dervanovi je prvý písomný doklad o prítomnosti Slovanov na sever od Krušných hôr.
Spotrebná daň z minerálneho oleja
Spotrebná daň z minerálneho oleja je druh spotrebnej dane na Slovensku. Je upravená v ''Zákone č. 98/2004 o spotrebnej dani z minerálneho oleja''.
Predmet dane
Predmetom dane sú minerálne oleje vyrobené na území Slovenska, dodané na územie Slovenska z iného členského štátu alebo dovezené na územie Slovenska z územia tretieho štátu.
Správa dane
Správu dane vykonáva colný úrad, pričom jeho miestna príslušnosť sa riadi, ak ide o právnickú osobu, jej sídlom a ak ide o fyzickú osobu, jej trvalým pobytom.
26. máj
Narodenia
upright|thumb|[[Lenny Kravitz (* 1964)]] upright|thumb|[[Helena Bonhamová Carterová (* 1966)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[František Palacký († 1876)]] thumb|upright|[[Sydney Pollack († 2008)]]
Colombe-lès-Vesoul
Colombe-lès-Vesoul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moranville
Moranville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Biela krvinka
Biele krvinky alebo leukocyty sú krvné telieska, ktoré tvoria najdôležitejšiu časť imunocytov, buniek tvoriacich bunkovú zložku imunitného systému. Obsahujú jadro, nemajú však stály tvar. Všetky majú schopnosť amébovito sa pohybovať. Na rozdiel od červených krviniek sú bezfarebné a ich množstvo v krvi je podstatne nižšie. Vyskytujú sa predovšetkým v krvi, kostnej dreni, v lymfatických orgánoch, na povrchu slizníc, ale aj v iných tkanivách. V jednom litri krvi človeka je ich priemerný počet medzi 3.8 až 10 miliardami.
Všetky druhy leukocytov pochádzajú z pluripotentných kmeňových buniek, ktorých malé množstvo je po celý život udržované v kostnej dreni. Pod vplyvom rôznych faktorov sa kmeňová bunka diferencuje na rôzne druhy leukocytov, ktoré je možné na základe vývojovej rady rozdeliť na bunky myeloidnej línie (vznikajúce z myeloidného prekurzoru) a bunky lymfoidnej línie (tzv. lymfocyt, vznikajúce z lymfoidného progenitoru). Zatiaľ čo všetky bunky myeloidnej línie tvoria základ nešpecifickej časti imunitného systému, lymfocyty tvoria (okrem NK buniek) časť špecifickú. Väčšina buniek myeloidnej línie je schopná fagocytózy a niektoré z nich fungujú ako tzv. antigén prezentujúce bunky (APC, z angl. antigen presenting cells). Z myeloidnej línie pochádzajú aj erytrocyty (červené krvinky) a trombocyty (krvné doštičky), ktoré však nepatria medzi leukocyty. Lymfocyty sú zodpovedné za špecifickú imunitnú odpoveď, namierenú proti konkrétnemu antigénu.
Na základe funkcie a morfológie sa leukocyty rozdeľujú do viacerých skupín: granulocyty, monocyty a lymfocyty. Medzi granulocyty patria neutrofily, eozinofily, bazofily a mastocyty. Ostatné bunky patria medzi tzv. agranulocyty. Monocyty sa ďalej diferencujú na makrofágy a dendritové bunky.
Granulocyty
Spoločným znakom tejto skupiny buniek je polymorfonuklearita, čiže rôznorodosť v tvare jadra, ktoré je typicky rozdelené na tri laloky. Ich imunitná reakcia je sprostredkovaná procesom tzv. degranulácie, pri ktorej je obsah granúl vyliaty do priestoru medzi granulocytom a cieľovou bunkou.
Neutrofily
Neutrofily tvoria 60 – 70 % zo všetkých bielych krviniek v krvi zdravého dospelého človeka. Väčšina z nich sa fyziologicky nachádza v krvi a do tkanív putujú až po prijatí signálu o prebiehajúcej infekcii. Reagujú predovšetkým na extracelulárne baktérie. Ich doba života je pomerne krátka (6 – 8 hodín).
Bazofily
Bazofily na rozdiel od ostatných granulocytov nemajú schopnosť fagocytovať ostatné bunky. Dlho boli považované za v krvi cirkulujúcu formu mastocytov, ukázalo sa však, že ide o terminálne diferencované bunky. Svojou receptorovou výbavou, obsahom granúl, spôsobmi stimulácie a funkciami sú si však s nimi podobné. Hrajú dôležitú rolu pri vzniku anafylaktického šoku.
Mastocyty
Hlavnou úlohou mastocytov je produkcia a sekrécia fyziologicky účinných látok. Po diferenciácii putujú z kostnej drene krvou do tkanív a podľa miesta výskytu sa rozdeľujú na spojivové a sližničné. Sú to jedny z prvých buniek aktivovaných pri zápale a rolu hrajú v obrane proti infekciám spôsobeným parazitmi. Spoločne s bazofilmi môžu byť zodpovedné za vznik anafylaktického šoku a ich funkcia úzko súvisí so vznikom alergií.
Monocyty
Tieto bunky tvoria 5-10 % všetkých leukocytov v krvi a ide o hlavné fagocytujúce bunky imunitného systému. Ich úloha spočíva v dopĺňaní počtu makrofágov a dendritových buniek. Sú to najväčšie leukocyty. Sú schopné rýchleho transportu na miesto zápalu a rýchlej diferenciácie na makrofágy alebo dendritové bunky.
Makrofágy
Makrofágy sú tkanivovou formou monocytov. Na rozdiel od neutrofilov exprimujú na svojom povrchu MHC glykoproteíny druhej triedy (MHC gp II) a môžu tak plniť úlohu antigén prezentujúcich buniek. Makrofágy fagocytujú predovšetkým pozostatky buniek po apoptóze a iné odpadné častice. Pri zápale navyše fagocytujú aj extracelulárne a intracelulárne baktérie.
Dendritové bunky
Dendritové bunky sú najschopnejšie antigén prezentujúce bunky. Nezrelé sa nachádzajú na miestach styku organizmu s okolitým prostredím, hlavne na koži a slizniciach dýchacieho a gastrointestinálneho traktu, v menšom množstve sa však nachádzajú vo všetkých orgánoch. Dendritové bunky pohlcujú vlastné poškodené bunky a putujú do lymfatických uzlín. Na svojich MHC gp II vystavujú naštiepené peptidické fragmenty z pohltených buniek a prezentujú ich T-lymfocytom, čím tvoria základné prepojenie medzi nešpecifickou a špecifickou imunitou.
Lymfocyty
Lymfocyty sú s výnimkou NK buniek súčasťou špecifickej imunity. Ide o morfologicky podobné bunky s rôznymi funkciami.
T-lymfocyty
T-lymfocyty tvoria dôležité spojenie medzi nešpecifickou a špecifickou imunitou. Tvoria sa v kostnej dreni, v týmuse následne prebieha ich prísna selekcia. V sekundárnych lymfatických orgánoch môžu byť následne aktivované po naviazaní ich T-bunkového receptoru na MHC gp II antigén prezentujúcich buniek. Týmto spôsobom aktivované T-lymfocyty môžu byť diferencované na pomocné T-lymfocyty (Th-lymfocyty), ktoré pomáhajú aktivovať B-lymfocyty alebo na cytotoxické T-lymfocyty (Tc lymfocyty), ktoré priamo zabíjajú cieľové bunky. Ďalšou možnosťou je vznik tzv. supresorových T-lymfocytov, ktoré tlmia účinky imunitného systému.
B-lymfocyty
B-lymfocyty potrebujú pre svoju aktiváciu vo väčšine prípadov pomocné T-lymfocyty. Ich rola spočíva v produkcii protilátok.
NK bunky
NK bunky zabíjajú predovšetkým vírusom infikované a nádorové bunky, ktoré sa dokážu skrývať pred Tc-lymfocytmi znížením expresie povrchových MHC gp I.
Moravské Budějovice
Moravské Budějovice sú mesto v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 7 602 obyvateľov, z toho 3 741 mužov a 3 861 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,1 roka (muži 40,0 roka, ženy 44,2 roka).
Cirkev bratská v Slovenskej republike
náhľad|Cirkev bratská (v %) v obciach Slovenskej republiky, podľa sčítania v roku 2021. Cirkev bratská (CB) je štátom uznávaná cirkev, ktorá patrí k malým protestantským cirkvám vyznávačského (evanjelikálneho) typu, ktorá vznikla r. 1882 na území Čiech v Rakúsko-Uhorsku. Na územie Slovenska sa dostala začiatkom 20. storočia, keď sa sformovali prvé zbory v Prešove (1923) a v Bratislave (1926). Počas Prvej Slovenskej republiky bola zakázaná, v čase vlády komunizmu bola pod prísnym dohľadom.
V súčasnosti pôsobí na Slovensku samostatne, rovnako ako pôsobí v Česku. Pri sčítaní v roku 2021 sa k nej prihlásilo na Slovensku 3 440 veriacich. Je členom Ekumenickej rady cirkví na Slovensku.
Obce s najväčším percentuálnym počtom veriacich
zdroj: Štatistický úrad Slovenskej republiky, Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2021
Obce s najväčším počtom veriacich
zdroj: Štatistický úrad Slovenskej republiky, Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2021
Organizácia
Základným spoločenstvom Cirkvi bratskej je zbor. Na Slovensku pôsobí v súčasnosti 22 zborov. Zbory sa riadia spoločnou Ústavou, Vyznaním a Vnútro-cirkevným poriadkom a okrem toho uzneseniami cirkevnej konferencie. Činnosť zborov koordinuje a reprezentuje Rada Cirkvi bratskej. Cirkev bratská je zriaďovateľom základných škôl Narnia v Bratislave, Banskej Bystrici, Pezinku a Trnave a Bilingválneho gymnázia C. S. Lewisa v Bratislave.
Celocirkevnú pôsobnosť má spevokol Eben-Ezer.
Predstavitelia
Súčasným predsedom Rady CB je Ing. Štefan Evin, tajomníkom je ThDr. Ing. Ján Henžel, PhD. Medzi jej známejších členov patrí tiež Štefan Markuš, Daniel Pastirčák a Štefan Hríb.
Monocyt
thumb|Monocyt v [[elektrónový mikroskop|elektrónovom mikroskope]]
Monocyty sú druh bielych krviniek, presnejšie agranulocytov.
Sú najväčšími spomedzi bielych krviniek, ale ich jadro je pomerne malé, oválne. V tkanivách môžu žiť niekoľko mesiacov (možno aj rokov). Ich konečnú diferenciáciu ovplyvňujú miestne faktory a tak existujú vo viacerých špecializovaných podobách a funkciách. Napriek tejto špecializácii prejavujú niektoré spoločné funkcie: fagocytóza, schopnosť produkovať biologicky aktívne látky a prezentovať antigén. Prezentácia antigénu spočíva v tom, že makrofág fagocytuje cudzorodú látku, čiastočne ju strávi a zložky antigénnej povahy exponuje na svojom povrchu, kde ich „ponúkne“ lymfocytom, ktoré si ho zapamätajú. Pre fagocytózu sú vybavené početnými receptormi, pomocou ktorých rozoznávajú častice určené na pohltenie a likvidáciu.
Provincia 13 spišských miest
Provincia 13 spišských miest bol samosprávny celok spišských miest v rokoch 14121778.
Vznikol z miest spišského zálohu a tvorili ho: Spišská Nová Ves, Spišské Vlachy, Spišské Podhradie, Poprad, Veľká, Spišská Sobota, Stráže pod Tatrami, Matejovce, Spišská Belá, Vrbov, Ľubica, Ruskinovce a Tvarožná.
Poľskí králi mestám potvrdili všetky privilégia uhorských panovníkov a ponechali pôvodnú, hoci značne oklieštenú samosprávu. V roku 1769 zálohované mestá obsadilo uhorské vojsko a v roku 1772 boli opäť včlenené do Uhorska (formálne 18. 9. 1773). Provincia ako samostatný celok trvala ešte niekoľko rokov, do júna 1778, keď boli k pôvodnej trinástke pričlenené mestá Stará Ľubovňa, Podolínec a Hniezdne a utvorená Provincia 16 spišských miest.
Orient Express
thumb|Historický plagát Orient Expressu thumb|Trasa vlaku Orient Express alebo Orient-Express (poslovenčene staršie aj Orient expres, Orient Expres, Orient-Expres) je označenie legendárneho vlaku, ktorý od roku 1883 spájal západnú Európu a Balkán. Železničné spojenie niekoľkokrát menilo trasu i konečné stanice a do 2. svetovej vojny išlo o luxusné vlaky, spájajúce Paríž a Konštantínopol. Posledným pozostatkom slávnej éry bolo spojenie Štrasburg – Viedeň, ktoré premávalo do decembra 2009.
Dejiny
Slávny Orient Express vyšiel prvýkrát z parížskej stanice Gare de l'Est 5. októbra 1883 a vlak hotelového typu s vozňami výhradne 1. triedy končil v rumunskom meste Giurgiu. Cestujúci do Konštantínopola museli prestúpiť na trajekt cez Dunaj a ďalej pokračovať obyčajným vlakom do Varny, odkiaľ premávali lode až do cieľového orientálneho mesta. Zmena nastala v roku 1888, kedy sa zmenila trasa cez Budapešť, Belehrad a Sofiu až na rozostavanú stanicu Müşir-Ahmet-Paşa-Station v Konštantínopole. Na západe pribudli trasy z Londýna cez Calais a z Ostende do Paríža a trasu dlhú 3 186 km bolo možné prejsť za 69 a pol hodiny.
Zmenu trasy si vyžiadala aj prvá svetová vojna, kedy od 15. januára 1916 do jesene 1918 premával „Balkánsky vlak“ medzi Berlínom a Konštantínopolom. Po ukončení vojny dočasne premával tzv. „train de luxe militaire“, určený výhradne pre politikov a vojenských hodnostárov, ktorý od 15. apríla 1919 nahradil „Simplon-Orient-Express“. Jeho trasa obchádzala Nemecko a viedla cez Švajčiarsko, Miláno, Terst a Záhreb. Civilný charakter nadobudol Orient Express až od roku 1921, kedy začal premávať po Bukurešť a neskôr opäť až po Konštantínopol, v roku 1930 premenovaný na Istanbul.
Súpravy mali po druhej svetovej vojne podobu rýchlika a od 1. apríla 1946 spojil Orient Express Paríž a Istanbul cez Stuttgart, Mníchov a Viedeň. Po vzniku železnej opony bola v roku 1961 trať skrátená po Viedeň, no od roku 1964 opäť predlžovaná po Budapešť a neskôr po Bukurešť.
Simplon-Orient-Express premával na trasách z Ostende, Nice a Štokholmu do Istanbulu a po 19. máji 1977, keď vyšiel posledný vlak z Paríža, premávali len vlaky medzi Madridom a Varšavou. Za železnou oponou premával „Balt-Orient-Expres“ spájajúci Berlín, Prahu, Budapešť a Bukurešť.
V 80. rokoch 20. storočia sa z Orient Expressu stal obyčajný nočný vlak, jazdiaci medzi Budapešťou a Parížom, ktorý o desaťročie neskôr končil opäť vo Viedni.
Novodobý Orient-Express
Od roku 2002 spájal vlak pod označením „EuroNight 262/263 Orient-Express“ opäť Paríž a Viedeň. Po sprevádzkovaní trate TGV medzi Parížom a Štrasburgom v júli 2007 bola trať Orient-Expressu o túto časť skrátená. Od 14. decembra 2008 premával vlak do Frankfurtu nad Mohanom, no už o rok, 13. decembra 2009 prevádzka Orient-Expressu definitívne zanikla.
Lillehammer IK
Lillehammer IK je profesionálny nórsky hokejový tím, sídliaci v meste Lillehammer, ktorý pôsobí v najvyššej nórskej súťaži – GET-ligaen. Bol založený v roku 1957.
Jozefína Obšitníková
Jozefína Obšitníková (* 16. jún 1952, Prakovce) je bývalá poslankyňa Federálneho zhromaždenia a Národnej rady Slovenskej republiky, bývalá politička HZDS.
Kariéra
Pôvodne pôsobila ako stredoškolská učiteľka. Vo voľbách v roku 1992 bola zvolená za poslankyňu Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za HZDS (kandidovala vo Východoslovenskom volebnom kraji, prekrúžkovala sa z posledného miesta kandidátky). Vo federálnom parlamente bola členkou sociálneho výboru. 25. novembra 1992 zahlasovala za ústavný zákon o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky.
V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidovala za koalíciu HZDS-RSS vo Východoslovenskom volebnom kraji, získala 6 929 preferenčných hlasov (HZDS-RSS v tomto kraji získalo 14 mandátov a Jozefína Obšitníková bola až 24., takže poslankyňou sa hneď nestala). Poslankyňou sa stala trochu neskôr, 22. decembra 1994 ako náhradníčka za Jozefa Zlochu, ktorý sa stal ministrom životného prostredia (pôvodne mal za J. Zlochu nastúpiť Ivan Ľupták, no pre spory s Jánom Ľuptákom do NR SR nezasadol). V parlamente pôsobila vo výbore pre životné prostredie a ochranu prírody.
Do NR SR kandidovala aj v parlamentných voľbách v roku 1998 a 2002, no na nezvoliteľných miestach. Bola zakladateľkou nadácie Pro Futura, ktorá sa snaží pomáhať ľuďom so sociálnymi problémami na východnom Slovensku.
Izabela Makaiová
Doc. MUDr. Izabela Makaiová, CSc. je slovenská lekárka. Vypracovala viacero diagnostických metód nukleárnej medicíny a uviedla ich do rutinného využívania. Zameriava sa najmä na nukleárnu onkológiu. V súčasnosti pôsobí v Onkologickom ústave sv. Alžbety na Heydukovej ulici v Bratislave ako prednostka Kliniky nukleárnej medicíny Lekárskej fakulty Univerzity Komenského.
Jozefína Obšitníková
Kariéra
V roku 1998 jej bol udelený Rad Andreja Hlinku II. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.
NGC 5770
NGC 5770 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 29. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Morgemoulin
Morgemoulin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Adam Ledwoń
Adam Ledwoń (* 15. január 1974, Olesno, Poľsko – † 11. jún 2008, Klagenfurt am Wörthersee, Rakúsko ) bol poľský futbalový reprezentant.
Smrť
Bol rozvedený a jeho manželka sa vrátila v októbri 2007 do Poľska. Zomrel 11. júna 2008 po tom, čo sa obesil vo svojom dome. Počas EURO 2008 bol spolukomentátorom televízie Polsat, ešte aj počas zápasu 8. júna 2008 medzi Nemeckom a Poľskom. Na príčine sú možno aj rodinné problémy. Údajne deň pred svojou smrťou povedal svojmu priateľovi: „Mariola odišla, idem sa obesiť.“ Tieto slová nik nebral vážne. Vyšetrovanie smrti sprevádzajú záhadné okolnosti. Vchodové dvere do domu boli odomknuté a Ledwońovo auto stálo pred jeho domom plné zakúpených potravín. Jeho smrť oznámil polícií spoluhráč Patrick Wolf po tom čo zisťoval čo je s Ledwońom, keď sa neozýval a neprišiel ani na tréning.
Colombotte
Colombotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5771
NGC 5771 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Frisk Asker Ishockey
Frisk Asker Ishockey je profesionálny nórsky hokejový tím, sídliaci v meste Asker, ktorý pôsobí v najvyššej nórskej súťaži – GET-ligaen. Bol založený v roku 1922.
Myslibořice
Myslibořice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 711 obyvateľov, z toho 335 mužov a 376 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,5 roka (muži 38,7 roka, ženy 45,8 roka).
Melimoyu
Melimoyu je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Čile, asi 40 km severozápadne od mesta Puerto Puyuhuapi. Sopka je tvorená prevažne andezitmi a bazaltami, dominantnou vulkanickou formou je 8 km široká kaldera, v súčasnosti trvalo zaľadnená. Posledná aktivita sa odhaduje na 2. storočie nášho letopočtu ± 75 rokov, čo dokladá datovanie najmladších vrstiev tefry.
Dursleyovci
Dursleyovci sú fiktívna muklovská rodina z diela spisovateľky Joanne Rowlingovej o čarodejníckom učňovi Harrym Potterovi.
Bývajú v radovej výstavbe v Malých Neradostniciach na Privátnej ceste č. 4. Je to veľmi pedantná rodina, všetko v dome musí byť vyleštené. Neznášajú neporiadok, hlavne keď v 4. dieli prišli Weasleyovci a rozbili im polovičku obývačky, keď sa sem pokúšali dostať pomocou hop-šup práškovej siete (Dursleyovci mali elektrický kozub).
Keď zabili Harryho rodičov, Albus Dumbledore napísal Petunii list, v ktorom ju žiada ako sestru Lily Potterovej, aby sa postarala o jej syna a keď vyrastie, aby mu vysvetlila, že je čarodejník. Dursleyovci sa však dohodli, že z Harryho spravia normálneho chlapca a povedali mu, že jeho rodičia zomreli pri autonehode.
Vernon Dursley
Vernon Dursley je riaditeľom spoločnosti Vrtamex, ktorá vyrába vŕtačky. Jeho kancelária bola na 9. poschodí, kde vždy sedel chrbtom k oknu. Keby sedel čelom, nemohol by sa sústrediť na prácu. Náladu si zlepšoval tým, že niekomu vynadal. Každé ráno čítal ranné noviny Daily Mail. V 2. dieli mu Harry prekazil celoživotnú šancu, obchod s Masonovcami. Keď dostal nové firemné auto, tak vyšla celá rodina a veľmi hlasno ho obdivovali, aby si toho všimli susedia.
Charakteristika: Vernon je veľký, tučný muž takmer bez krku a s obrovskými fúzmi. Keď sa nazúril, tak mu tvár zpurpurovela, fúzy sa mu zježili a začala mu pulzovať žila na spánku. Vtedy sa k nemu neradno priblížiť.
Petunia Dursleyová
Petunia Dursleyová - Evansová je žena v domácnosti, po večeroch v nočnej košeli upratuje kuchyňu, aby sa leskla. Petunia je staršia sestra Lily Potterovej. Keď dostala list na Rokfort, chcela ísť tiež a tak odpísala Dumbledorovi, či by ju neprijali. Pamätala si, ako Lily premieňala šálky na myši a ako hovorila o dementoroch, že strážia nejaké čarodejnícke väzenie Azkaban.
Provincia 11 spišských miest
Provincia 11 spišských miest bol samosprávny celok spišských miest v rokoch 14121465.
Dursleyovci
Petunia Dursleyová
Charakteristika: Petunia je kostnatej postavy s konskými zubami a dvakrát dlhým krkom ako je bežné. Svoju predispozíciu používa vo voľnom čase na špehovanie nudných, zákony dodržiavajúcich susedov. Jej vlasy sú blonďavé.
Marge Dursleyová
Marge Dursleyová je Venonovou sestrou. Býva na vidieku v dome s veľkou záhradou, kde chová buldogy. V jej neprítomnosti sa o ne stará plukovník Fubster. Na Dudleyho 5. narodeniny švihala Harryho paličkou po holeniach, aby ho neporazil, keď sa hrali na sochy. O pár rokov neskôr, keď prišla na Vianoce, doniesla Dudleymu robota riadeného počítačom a Harrymu škatuľku psích keksov. Rok predtým, ako išiel Dudley na Smeltinskú súkromnú školu Harry pristupil jej obľúbenému psovi Rozparovačovi chvost a ten ho naháňal až na strom. Marge ho nechcela až do polnoci odvolať. Rok na to dovolenkovala na ostrove Wright, odkiaľ poslala Vernonovi pohľadnicu. Keď Dudley išiel do 3. ročníka, prišla Marge na týždeň, na Harryho nešťastie. Keď začala ohovárať jeho rodičov, tak sa neovládol a nafúkol ju. Zakročili vymazávači z ministerstva a nič si nepamätá.
Provincia 11 spišských miest
Vznikol v dôsledku spišského zálohu a rozpadu Provincie 24 spišských miest na spolok 11 spišských miest. Do provincie patrili Spišský Štvrtok, Iliašovce, Žakovce, Hrabušice, Kurimany, Mlynica, Veľký Slavkov, Odorín, Harichovce, Bystrany a Vlkovce.
Dursleyovci
Marge Dursleyová
Charakteristika: Marge sa podobá na Vernona, je mohutná, tučná, má brunátnu tvár a dokonca fúzy. Z obľubou kritizuje ako je Harry neupravený a nepodarený.
Provincia 11 spišských miest
Ich samosprávne postavenie bolo také, aké mali v Provincii 24 spišských miest, volili si vlastného grófa i ostatné správne inštitúcie a mali vlastný erb a pečať.
Dursleyovci
Dudley Dursley
Dudley Dursley je bratranec Harryho Pottera. Celá rodina Dursleyovcov sa točí okolo malého "Duduška", ako ho volá mama. Keď bol malý chytal ho záchvat zúrivosti a všade na vôkol rozhadzoval jedlo. Vtedy ho volali "Náš malý nezbedník". Na desiate narodeniny dostal 38 darčekov a na jedenáste 39, preto mal dve izby - jednu používal ako sklad, neskôr sa stala Harryho izbou, a druhú ako spálňu. Jeho kamaráti sú Piers Polkiss, Dennis Malcolm a Gordon. Boli v Dudlyho parte a prezývali ho "Veľký Dud", či "Veľký D".
Dudley od svojich 11 rokov navštevuje Smeltinskú súkromnú školu. Smeltinskú rovnošatu tvorilo hnedé sako, oranžové krátke nohavice, nízky slamený klobúčik a hrčovitá palica, ktorá slúžila na to, aby sa žiaci za chrbtom učiteľa mohli mlátiť. Keď mal Dudley zlé známky, Vernon vyhlásil, že on by teda rozhodne nechcel, aby bol jeho syn nejaký zženštený bifľoš a na to, že ich syn je agresívny povedala Petunia: Náš synček je plný energie, nikdy by však neublížil ani muche. No keď im školská lekárka povedala, že ich syn je obézny, na to už nemali slov, a tak sa Dudleymu nastolila diéta.
Charakteristika: Dudley je veľmi obézny. Keď bol malý vyzeral ako veľká ružová plážová lopta v dojčenských čepčekoch. Už dosiahol rozmery a hmotnosť kosatky dravej, zabral dlhšiu stranu kuchynského stola. A tak sa Dudley začal venovať boxu. Dosiahol majstrovský titul. Dudley má ťarbavú kolísavú chôdzu a husté plavé ulízané vlasy pricapené k tučnej hlave. Je agresívnej povahy.
Izidor Mautner
Isidor Mautner bol druhý z deviatich detí textilného podnikateľa Isaaca Mautnera a jeho manželky Julie rodenej Rosenfeld (18231907). V roku 1867 nastúpil do textilnej spoločnosti svojho otca založenej v roku 1848. Po tom, čo v tom istom roku vo Viedni založil obchod s tovarom "Isaac Mautner & Co.", sa Isidor v roku 1873 presťahoval do Viedne, aby zachránil firmu po páde viedenského akciového trhu. Po úspešnej konsolidácii sa stal 1. januára 1874 akcionárom v spoločnosti "Isaac Mautner & Sohn".