cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ondřej Brzobohatý
Profesijná kariéra
Na základnej umeleckej škole sa učil hre na husle, neskôr absolvoval Konzervatórium Jaroslava Ježka v odbore skladba, klavír a dirigovanie.
Hral v hudobnej skupine Bůhví, autorsky sa podieľal napr. na albumoch Sámera Issu. V Horáčkovom lyrikáli Kudykam mal na starosť hudobné aranže a dramaturgiu piesní. Hral právnika Marka Stránského v seriáli Ulica a učiteľa Adama Kábrta v seriáli Gympl s (r)učením omezeným. Moderoval tiež Slávika 2012. V súčasnej dobe sa venuje príprave svojho sólového albumu. Môžeme ho vidieť v Divadle Radka Brzobohatého v hrách Vyhazovači a Tančírna. K obom hrám mal tiež na starosti hudbu a výber piesní.
Bruguières
Bruguières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haravilliers
Haravilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1989
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1989 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 25 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest na finálový turnaj. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Sovietskeho zväzu. Tá prebiehala od 3. septembra 1987 do 1. decembra 1988.
Priamy postup
Počet družstiev sa oproti predchádzajúcim turnajom ME znížil o 4 družstvá. Priamo nepostúpilo žiadne družstvo, organizátor sa určil až po kvalifikácii.
Haute-Isle
Haute-Isle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lake Louise Ski Resort
thumb|Zjazdovka v lyžiarskom stredisku Lake Louise Ski Resort Lake Louise Ski Resort je lyžiarske stredisko v západnej Kanade, ktoré sa nachádza v národnom parku Banff neďaleko Lake Louise v provincii Alberta. Je jedným z troch hlavných lyžiarskych stredísk v národnom parku Banff. Stredisko sa nachádza na južných svahoch pohoria Slate Range v nadmorskej výške okolo
V stredisku sa začalo lyžovať v 20. rokoch 20. storočia, prvý vlek bol postavený v roku 1954. V súčasnosti sa v stredisku nachádza 145 zjazdoviek, z toho 17 ľahkých, 25 stredne ťažkých, 54 ťažkých a 43 veľmi ťažkých a 9 vlekov a lanoviek. Najvyšší bod strediska má
Lyžiarske stredisko je jednou z častých zastávok svetového pohára v alpskom lyžovaní Medzinárodnej lyžiarskej federácie a jediným strediskom v Kanade, kde sa táto súťaž koná. Toto podujatie označuje Alpine Canada, kanadský národný orgán pre preteky v alpskom lyžovaní, za „najvýznamnejšie kanadské preteky v alpskom lyžovaní“, ktoré priťahujú vysoko postavených zjazdových lyžiarov z celého sveta. Preteky sa začali konať v stredisku v sezóne 1979/1980 a od sezóny 1992/1993 až po sezónu 2019/2020 sa tu konali každý rok. Kvôli pandémii ochorenia COVID-19 bol pretek naplánovaný na rok 2020 zrušený a nekonal sa. Svoje prvé víťazstvo v pretekoch svetového pohára tu dosiahla najúspešnejšia americká lyžiarka Lindsey Vonnová.
Dolmeny v Antequere
Tieto monumenty, postavené v období neolitu a doby bronzovej z veľkých kamenných blokov, sú tvorené vnútornou komorou so strechou z veľkých kamenných prekladov či formou falošnej kupoly. Stavby slúžili ako pohrebisko a sú jedným z najvýznamnejších stavebných diel európskeho praveku a príkladov megalitickej architektúry.
V roku 2016 boli spoločne s prírodnými pamiatkami, vápencovou skalou Peña de los Enamorados a krasovým pohorím Torcal de Antequera, zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
3. multiplex
3. multiplex alebo Verejnoprávny multiplex je multiplex na Slovensku, ktorý slúži na vysielanie verejnoprávnych televíznych programov pomocou DVB-T.
Parametre
V tomto multiplexe sa používa kódovanie videa H.264, kódovanie zvuku MPEG a funguje tu aj služba EPG. V tomto multiplexe po konci Trojky SD sa presunula z 1. multiplexu Dvojka HD do tohto multiplexu a na pozícii Trojky bol na krátky čas po definitívnom ukončení vysielania (Trojka totiž prestala vysielať prvý krát 28. Februára z dôvodu mimoriadnej situácie na Ukrajine, kde na jej pozícii vysielala RTVS 24 až do 9. Júna, kedy začala znova vysielať na novej pozícii, a tak vysielala aj 24-ka, aj Trojka) oznam o ukončení vysielania. Multiplex pokrýva takmer celé územie Slovenska a jeho vysielanie šíri 39 vysielačov a 25 dokrývačov.
Programy
Obsahuje nasledujúce televízne programy Rozhlasu a televízie Slovenska :
Buzet-sur-Tarn
Buzet-sur-Tarn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Encyklopedia katolicka
Encyklopedia katolicka je poľská odborná encyklopédia zameraná na témy spojené primárne s Katolíckou cirkvou, ale na témy aj iných kresťanských cirkví, najmä pravoslávia a protestantizmu. Obsahuje tiež heslá o nekresťanských náboženstvách a spoločenstvách. Jej vydavateľom bolo v rokoch 19732014 Towarzystwo Naukowe KUL so sídlom v Lubline. V prvom vydaní vyšlo 20 zväzkov.
Obsah
Dôraz sa v encyklopédii kladie na teologické a náboženské otázky. Široko sú zastúpené aj filozofické a humanistické otázky, najmä literatúra a umenie, ktoré sú prezentované z najmä hľadiska kresťanského kultúrneho rozmeru. Významnú úlohu zohrávajú aj heslá v oblasti spoločenských vied, prezentované v zmysle sociálneho učenia Katolíckej cirkvi a v podobnom duchu je široko zastúpená aj ekonomika.
Včasnoslovanské obdobie
náhľad|Ranoslovanská nádoba kultúry tzv. [[Kultúra s keramikou pražského typu|pražského typu datovaná do obdobia 550700, Pražské múzeum]]
Periodizácia
Pre Čechy, Moravu a Slovensko podľa:
Dejinný vývoj
Raná história Slovanov je nejasná, pretože okrem archeologických nálezov existuje len málo písomných prameňov, ktoré by sa Slovanom venovali. Už v prvom storočí rímske pramene spomínajú kmene Venetov (Venedov, Vinidov,..), ktoré bývajú stotožňované so Slovanmi. Historický prameň, ktorý môže odkazovať na Slovanov pochádza aj z roku 448, ide o správu rétora Priska východorímskemu cisárovi Theodosiovi II. o národe, ktorý ho pohostil medovinou, a ďalšie správy poskytuje historik Jordanes a Prokopios. Označenia týchto, zrejme slovanských národov v dielach sú (Sklavíni, lat. Sclaveni, gr. Σκλαβηνοί (Sklábénoi), alebo Anti). náhľad|Podunajsko a migrácia slovanských kmeňov podľa J. Steinhübela (in: Ottov historický atlas Slovensko, str. 48) vľavo|náhľad|Bulharské a slovanské kmene v 6.7. storočí (podľa bulharského atlasu "Атлас по история на България за средните училища", "Картография", Sofia, 1990) Po tom, čo ostrogótsky kráľ Thiudimer v zime 470 porazil Svébov usídlených na území dnešného Slovenska sa Svébi na čele s Hunimundom odobrali na západ, kde neskôr založili menšie panstvo na Pyrenejskom polostrove. Ostrogóti a ani ich susedia Gepidi však prázdne vákuum po germánskych Svéboch nezaujali a na ich územie od konca 5. storočia začali prenikať slovanské kmene.
Postupne nešlo o prenikanie usporiadané a šlo o menšie skupiny, no postupne migrácia zosilnela. Podľa niektorých názorov územie Slovenska osídlil jeden vojenský kmeň, existuje teória, ktorá hovorí o viacerých kmeňoch, ktorých mená sa však nezachovali. Kmeňová teória sa ako hypotéza vyskytovala v českých dejinách, kde sa v historických kronikách zachovali mená miestnych kmeňov.
Na území dnešného Slovenska sa Slovania stretli so zvyškami staršieho obyvateľstva. Jednak šlo o zvyšky germánskej populácie, no na vyššie položených miestach doznieval tiež ľud púchovskej kultúry. Moc južných germánskych ríš na Slovensko v tomto období zasahovala len čiastočne (napr. Ostrogóti a neskôr Longobardi na Záhorí, poprípade podľa novších nálezov aj na južnom Považí ).
Slovania na novom území osídľovali oblasti rovín a horských kotlín. Z kultúrneho hľadiska je pre nich charakteristický žiarový pohrebný rítus a keramika pražského typu, vytváraná od konca 5. do 7. storočia. Spočiatku šlo o nezdobenú, neskôr jednoducho vlnovkami zdobenú keramiku. Pamiatkami širšej pražskej kultúry sú sídliská so zemnicami a kamennými pecami, ako i žiarové pohrebiská. Sídliská kultúry sa nachádzali napr. v Nitre, Šuranoch, bratislavskej Dúbravke, Matúškove, Čakajovciach a i. Extenzívny spôsob hospodárenia si vyžadoval skôr riedke osídlenie, pestovali sa obilniny, strukoviny i technické plodiny (konope, ľan). Slovania sa venovali aj chovu hovädzieho dobytka, oviec a kôz, postupne sa rozvíjala remeselná výroba. Obyvateľstvo sa združovalo sa do rodových a následne aj susedských občín. Osady pozostávali zvyčajne len z niekoľkých obydlí, často šlo len osamoty. V rodinách prevládala monogamia a prvotné slovanské usporiadanie bolo patriarchálne. Úloha rodu a kmeňa však postupne upadala a už v 6. storočí možno tušiť prvé politické zjednocovanie obyvateľstva.
Prokopios Cézarejský vo svojej šiestej knihe diela O vojne gótskej (De bello Gotico) spomína, že v roku 512 zo stredného Podunajska na sever odišiel národ Herulov a počas svojej cesty prechádzal cez slovanské a neobývané krajiny. Správa tak dáva predpoklad, že Slovania ešte územie dnešného Slovenska neovládali úplne. Ďalej Prokopios Slovanov spomína pri zmienkach o boji o longobardský trón, keď sa k Slovanom utiahol Hilgidis, syn pretendenta longobardského trónu Risiulfa. Hilgidis následne s pomocou Slovanov a Gepidov bojoval proti Longobardom. Po uzavretí prímeria mal opäť ujsť k Slovanom.
Prokopios vo svojom diele popisuje Slovanov nasledovne:
Slovania podobne ako iné barbarské národy neboli mierumilovní a už v roku 548 zošli do svojich sídiel a spolu s Germánmi rabovali bohaté byzantské územia od Benátok až po prístav Drač. Podobný nájazd slovanské kmene zopakovali aj o tri roky neskôr, keď jedna vlna Slovanov plienila byzantské územie až po Egejské more a druhá na popud ostrogótskeho kráľa Totilu tiahla na Solún.
Byzantskí autori Prokopios i Pseudo-Mauríkios vo svojich dielach zanechali aj popis boja Slovanov. Slovania mali bojovať ako pešiaci a ako zbrane používali oštepy, či kopije, niektorí aj podlhovasté štíty, ochrannú zbroj príliš nenosili. K bežnej výbave patrili luky a otrávené šípy. Podľa správ nebojovali v usporiadaných oddieloch a dobre bojovali v nepriehľadnej krajine. V druhej polovici 6. storočia sa k zbraniam pridali aj meče.
Slovania a Avari spolu následne viackrát plienili byzantské územie (602, 610, 619, 623, 626) a bojovali aj proti talianskym Longobardom (603), či bavorskému vojvodovi Tassilovi I., ktorý v roku 595 zaútočil na korutánskych Slovanov (zrejme Dudlebov). Avarské obdobia malo na Slovanov aj kultúrny dopad. Pod vplyvom Avarov sa napríklad vyvíjala slovanská kultúra a keramika nadobúdala okrasnejšiu farebnú podobu. Postavenie niektorých, najmä západných Slovanov bolo voči Avarom však podriadené, a zlé vzťahy medzi zoskupeniami vyústili do protiavarského povstania v roku 623. Časť Slovanov spojených pod Samovou vládou získala od Avarov samostatnosť, ktorá im však vydržala len do jeho smrti niekedy v roku 658, keď sa opätovne obnovila moc Avarov, alebo sa dostali pod vplyv západného fransko-bavorského sveta. V tomto období dochádza k bližšiemu zbližovaniu Avarov a Slovanov, čo dokazujú spoločné pohrebiská a rozvoj umeleckých predmetov. (ďalej pozri: Samova ríša, Avarský kaganát, Karantánia a predveľkomoravské obdobie).
Kaniakova skala
Kaniakova skala alebo aj Koniakova skala je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Horná Mariková a Papradno. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí situovaná osada Podjavorník, miestna časť Papradna a západne ležiaca Ráztoka, patriaca obci Horná Mariková. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Kaniakova skala je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Malého Javorníka juhovýchodným smerom na Orgoňovu Kýčeru. Severozápadným susedom je sedlom oddelený Oblaz, Adamkov a Malý Javorník, severne leží Stratenec , východne Žilín , južným smerom vrch Hladná  a Orgoňova Kýčera a západne Galkov. Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy sú pramennou oblasťou Gacoveckého potoka, ktorý je prítokom Marikovského potoka, voda z východných svahov odteká do Papradnianky. Vrcholom vedie značený chodník z Považskej Bystrice na Malý Javorník.
Výhľady
Hrebeň i vrcholovú časť pokrýva lesný porast, ktorý výrazne limituje rozhľad. Obmedzený výhľad je možný z lokalít s nižšou vegetáciou, odkiaľ možno pozorovať okolité vrchy Javorníkov a Bielych Karpát, pri vhodných podmienkach aj Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysucké Beskydy a Moravsko-sliezske Beskydy.
Kajman
Kajman môže byť:
Súkromná stredná odborná škola polytechnická DSA Trnava
Súkromná stredná odborná škola polytechnická DSA Trnava je súčasťou siete škôl zriaďovanej slovenskou vzdelávacou spoločnosťou Deutsch-Slowakische Akademien od roku 2016, kedy došlo k zmene zriaďovateľa z VÚC na spoločnosť DSA. Spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien patrí do portfólia nemeckej firmy Europäische Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft (EBG), ktorá v Nemecku prevádzkuje 36 škôl a vzdelávacích centier. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov. náhľad|Študenti SSOŠ Polytechnickej DSA v Trnave počas praktického vyučovania v odbore Operátor drevárskej a nábytkárskej výroby Od prebratia školy sa nový zriaďovateľ zameral na zavádzanie systému duálneho vzdelávania do vyučovacieho procesu, ktoré pozostáva z teoretickej výučby v škole a z praktickej časti výučby priamo v priemyselných podnikoch. Za týmto účelom získala spoločnosť DSA pre školu niekoľko priemyselných firiem priamo v regióne. Najdôležitejšie odbory, ktoré boli od prebratia posilňované sú strojárske odbory (napr. obrábanie), ale aj odbory ako logistika za účelom prípravy kvalifikovaných ľudí pre logistické centrá priamo v regióne.
História školy
História SSOŠ Polytechnickej DSA v Trnave sa začína písať v roku 1957. Vtedajšia Dielňa pre opravu vozidiel Československých dráh založila vlastné učilište so zameraním na učňovský odbor v profesii mechanik koľajových vozidiel. Za šesť desaťročí svojej existencie si škola prešla mnohými zmenami. Prvé roky existencie školy prebiehali na rôznych miestach v rámci Trnavy. Súčasnú budovu na Koniarekovej ulici, získala škola v sedemdesiatych rokoch vďaka výstavbe Železničných opravovní a strojární (ŽOS). Prvýkrát v budove, v ktorej škola dodnes sídli, začalo školské vyučovanie 01. septembra 1973. náhľad|Študenti SSOŠ Polytechnickej DSA v Trnave počas praktického vyučovania Podobnými zmenami si škola prešla aj pri svojich zriaďovateľoch. Pri svojom založení patrila pod Federálne ministerstvo dopravy, neskôr pod republikové. Od roku 2002 sa zriaďovateľom školy stal Trnavský samosprávny kraj. Od roku 2008 škola zmenila názov na Stredná odborná škola polytechnická. V roku 2016 odsúhlasili poslanci TTSK zmenu zriaďovateľa školy, a tak zriaďovateľská kompetencia prešla na spoločnosť DSA.
Študijné odbory a uplatniteľnosť absolventov
SSOŠ Polytechnická DSA v Trnave poskytuje vzdelávanie tak v maturitných ako aj v učebných odboroch. Študijné odbory boli od zmeny zriaďovateľa optimalizované a silne orientované na potreby trhu práce. Študenti sú pripravovaní na úspešný nástup do zamestnania, čo potvrdzuje aj úspešnosť absolventov školy pri prechode do zamestnania (90 % študentov, nastupuje do zamestnania bezprostredne po absolvovaní školy). Zvyšok pokračuje v štúdiu na univerzitách. Možnosti absolventov po ukončení štúdia sú pomerne veľké. Každý absolvent má v rukách remeslo, ktoré dáva absolventom možnosti zamestnať sa, otvoriť si vlastnú živnosť, resp. pokračovať v štúdiu na vysokej škole. Medzi študentami SSOŠ Polytechnickej DSA je ľahké nájsť aj dievčatá, ktoré nechýbajú v žiadnej z tried. náhľad|Praktické vyučovanie - odbor Dizajn - priemyselný dizajn Škola má v ponuke nadstavbové ako aj externé štúdium, ktoré slúži predovšetkým pre vzdelávanie zamestnancov priemyselných podnikov (spolupráca školy s viacerými priemyselnými spoločnosťami v regióne, predovšetkým so ŽOS).
VÍZIA 2023 - Robotické výučbové centrá
Súkromná stredná odborná škola DSA v Trnave plánuje v spolupráci s dvoma rakúskymi strednými odbornými školami dva na seba nadväzujúce medzinárodné projekty. Štart týchto projektov je plánovaný v priebehu roku 2019 a trvanie na ich realizáciu je 5 rokov. Celkové investície dosahujú objem 3. miliónov EUR. Organizačné konzorcium je tvorené tak slovenskými ako aj rakúskymi strednými odbornými školami, Trnavským samosprávnym krajom ako aj zástupcami firiem v Trnavskom regióne.
Prvým bude cezhraničný projekt v programe Interreg AT-SK, zameraný na spoluprácu stredných odborných škôl a zamestnávateľov v regiónoch Trnava, Bratislava, Dolné Rakúsko a Burgenland. Projekt bude reagovať na požiadavky trhu práce, na ktorom chýba dostatočný počet odborníkov s odborným technickým vzdelaním a bude sa snažiť zvýšiť atraktivitu odborného vzdelávania medzi mládežou. Na naplnenie tohto cieľa budú v priestoroch SSOŠ DSA Trnava postavené 4 tréningové centrá s robotickým  vybavením, kde budú pilotne odskúšané vzdelávacie programy na zlepšenie technických zručností a technického myslenia študentov stredných škôl. V rámci projektu sa počíta s tým, že tréningové centrá budú využívať študenti partnerských rakúskych stredných škôl, ale takisto žiaci všetkých základných škôl v trnavskom regióne.
Druhý projekt bude svojím obsahom nasledovať na prvý projekt tým, že tieto nové tréningové centrá budú použité na vyškolenie učiteľov odborných škôl technického zamerania, aby vzdelávali študentov v podmienkach Priemyslu 4.0 pre potreby zamestnávateľov v trnavskom regióne. Pôjde predovšetkým o prepojenie technických zručností a prípravu na rýchlo sa meniace podmienky na pracovnom trhu v súvislosti s postupujúcou digitalizáciou a robotizáciou. V rámci tohto projektu vzniknú n SSOŠ DSA v Trnave aj dva nové špecializované odbory.
Turistické značkované trasy vo Vysokých Tatrách
Toto je zoznam značkovaných turistických trás vo Vysokých Tatrách.
<div style="background-color: #FE000040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 0932
Turistická značkovaná trasa číslo 0932 (skr. TZT 0932) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Rázcestí pod Temnými smrečinami a končí na Nižnom Temnosmrečinskom plese. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
Marcel Nemec
Marcel Nemec (* 8. jún 1971, Kremnica) je slovenský herec, hudobník a zabávač. Je spoluzakladateľom satiricko-umeleckého súboru Jána Kopytu. V roku 2003 napísal knihu HomoŠapiens, ktorá je jedinečná v tom, že sa v nej prvýkrát na Slovensku mediálne známy človek, ktorý pôsobí v šoubiznise, otvorene priznáva k homosexualite.
Turistické značkované trasy vo Vysokých Tatrách
<div style="background-color: #FE000040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 0933
Turistická značkovaná trasa číslo 0933 (skr. TZT 0933) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na rázcestí nad Žabím potokom a končí na štíte Rysy. Trasa prechádza okolo Veľkého a Malého Žabieho plesa, Chatou pod Rysmi a Sedlom Váha. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
Marcel Nemec
Životopis
Narodil sa 8. júna 1971 v Kremnici. Vyštudoval herectvo na Štátnom konzervatóriu v Bratislave. Počas jeho štúdia založil spolu so spolužiakmi satiricko-umelecký súbor Jána Kopytu, s ktorým hrávali autorské predstavenia a kabarety. Po štúdiu sa zamestnal v reklamnej agentúre, kde neskôr zastával pozíciu riaditeľa obchodu a marketingu futbalovej Sparty Praha.
V súčasnosti pracuje pre svoje občianske združenie Moonlight camp, ktoré sa venuje zážitkovému vzdelávaniu detí a mládeže. Je jedným zo zakladateľov OZ Tatry máme radi, ktoré v lete organizuje zážitkový tábor v slovenských horách. Účinkoval v TV reklamách, televíznych seriáloch, filme, v divadle Aréna a v Mestskom divadle Žilina. Na Novej scéne hral v muzikáli Fontána pre Zuzanu. V súčasnosti hrá v divadle La Komika.
Turistické značkované trasy vo Vysokých Tatrách
<div style="background-color: #FE000040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 0934
Turistická značkovaná trasa číslo 0934 (skr. TZT 0934) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Vyšnom Kôprovskom sedle a končí na Kôprovskom štíte. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
<div style="background-color: #FE000040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 0935
Turistická značkovaná trasa číslo 0935 (skr. TZT 0935) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Chate pod Soliskom a končí na Prednom Solisku. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
<div style="background-color: #00990040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 5805
Turistická značkovaná trasa číslo 5805 (skr. TZT 5805) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na rázcestí Trigan a končí na Popradskom plese. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8854
Turistická značkovaná trasa číslo 8854 (skr. TZT 8854) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Rázcestí na Popradskej poľane a končí na Popradskom plese. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8855
Turistická značkovaná trasa číslo 8855 (skr. TZT 8855) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína v Štôle a končí na Batizovskom plese. Prístup pre verejnosť je čiastočne možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8856
Turistická značkovaná trasa číslo 8856 (skr. TZT 8856) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Rázcestí na Velickom moste a končí na Rázcestí Pod Suchým vrchom. Prístup pre verejnosť je čiastočne možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8857
Turistická značkovaná trasa číslo 8857 (skr. TZT 8857) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Poľskom hrebeni a končí na Východnej Vysokej. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8858
Turistická značkovaná trasa číslo 8858 (skr. TZT 8858) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína v Starom Smokovci a končí na Velickej poľane. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8859
Turistická značkovaná trasa číslo 8859 (skr. TZT 8859) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína v Tatranskej Lesnej a končí na Vodopádoch Studeného potoka. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8860
Turistická značkovaná trasa číslo 8860 (skr. TZT 8860) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Téryho chate a končí na Zbojníckej chate. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8861
Turistická značkovaná trasa číslo 8861 (skr. TZT 8861) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Bielej vode a končí na Jahňacom štíte. Prístup pre verejnosť je možný celoročne. V úseku Chata pri Zelenom plese – Jahňací štít, len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8862
Turistická značkovaná trasa číslo 8862 (skr. TZT 8862) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína v Tatranskej Kotline a končí pri Belianskej jaskyni. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
<div style="background-color: #FFCC0040; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Turistická značkovaná trasa číslo 8863
Turistická značkovaná trasa číslo 8863 (skr. TZT 8863) je turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Rázcestí pri hoteli Grand a končí na Rázcestí pri tenise. Prístup pre verejnosť je možný celoročne.
Hnedé NTZT
=== <div style="background-color: #59382540; border:1px solid #000000; width: 98%; padding: 5px; text-align: left"> Neoficiálna turistická značkovaná trasa „Chata pod Rysmi, WC“ ===
Neoficiálna turistická značkovaná trasa „Chata pod Rysmi, WC“ je neoficiálna turistická trasa vo Vysokých Tatrách. Začína na Chate pod Rysmi a končí pri najvyššie položenom suchom WC na Slovensku pri Chate pod Rysmi. Prístup pre verejnosť je možný len v letnom období od 16. júna do 31. októbra.
Branislav Šimončík
Branislav Šimončík (* 3. jún 1977, Bratislava) je slovenský fotograf, žijúci medzi Bratislavou, Lisabonom a New Yorkom.
Svoju kariéru fotografa začal ako dokumentárny fotograf. Za svoju sériu fotografii kubánskych boxerov z Guantánana získal Fuji Press Photo Prize, avšak veľmi skoro presedlal na módnu a portrétovú fotografiu.
Jeho módne editoriály a umelecké projekty sa objavujú v magazínoch po celom svete. Začínal v lifestylovom magazíne EMMA, kde fotí od 2006 dodnes, od roku 2008 spolupracuje s ELLE Czech a VOGUE Portugal, GQ Portugal, kde pôsobí na poste director of photography. Jeho projekty a módne editoriály sú publikované v magazínoch L'Officiel Spain, VOGUE Mexico, ELLE Vietnam, ELLE Croatia, ELLE Belgium, Harper’s Bazaar, Marie Claire, Blue Paper magazine, Encens magazine atď. Šimončíkov fotoaparát zachytil topmodelky ako Carmen Kass, Winnie Harlow, Alessandra Ambrosio , Barbara Palvin , Karolína Kurková , Andreja Pejic , Izabel Goulart, Eva Herzigova , Kinga Rajzak, Bianca Brandolini atď, ale i mnohých hercov, napr. Luke Evans, Jeremy Renner atď.
Šimončíkova tvorba je často angažovaná, svojou prácou zaostruje na rôzne spoločenské problematiky. Spolu so Sofiou Lucas, José Santanom a Janom Králičkom stál za projektom A Step for Equality (Um Passo Pela Igualdade), ktorý vyústil do knihy s rovnomenným názvom a vernisážou, ktorá zaznamenala v Portugalsku, kde Šimončík žije, mimoriadnu odozvu. Výstava jeho fotografií sa konala v Berardo Collection Museum v Lisabone. Od mája 2017 je ambasádorom NIKONu.
Je ženatý so spisovateľkou Tamarou Šimončíkovou Heribanovou s ktorou majú dcéru Emíliu.
Bukovské rybníčky
Bukovské rybníčky je prírodná pamiatka ev. č. 715, lokalita Třešť v okrese Jihlava. Lokalitu spravuje AOPK ČR.
Hédouville (Val-d’Oise)
Hédouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suchý vrch (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Suchý vrch je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Dedinky, približne severne od Dobšinej.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, na hranici okresov Spišská Nová Ves a Rožňava a zasahuje na katastrálne územie obce Smižany a Stratená. Najbližšími sídlami sú južne situované Dedinky a juhovýchodne ležiace Mlynky, juhozápadne sa nachádza Stratená, severne Hrabušice a východne Novoveská Huta, Hnilec a Hnilčík. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis
Suchý vrch leží v severozápadnej časti planiny Geravy, v centre Slovenského raja. Severovýchodné svahy klesajú do údolia Bieleho potoka, ktorý odvádza vodu z tejto oblasti do Hornádu, západné svahy klesajú do rokliny Malé Zajfy, ktorou odteká voda Vráblovským potokom do Hnilca. Severným smerom sa nachádza Bykárka, východným Zadný Turník , Červená skala , Holý kameň , Hýľ , Haniskova a Veľká Knola , južným Kráľova hoľa , Dobšinský kopec  a Gačovská skala  a západným Marčeková , Havrania skala  a Cigánka. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu a blízkych Volovských vrchov, nezriedka však aj Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou a Stolické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no západne prechádza červeno značený chodník z lokality Geravy na rázc. Glac.
Herblay
Herblay je francúzske mesto, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Cabanac-Cazaux
Cabanac-Cazaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hérouville
Hérouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miroslav Zikmund
Ing. Miroslav Zikmund, Dr. h. c. (14. február 1919, Plzeň1. december 2021) bol český cestovateľ, spisovateľ, fotograf, dokumentárny režisér a kameraman.
Životopis
Narodil sa do rodiny strojvodcu Antonína Zikmunda a jeho manželky Magdaleny, rodenej Voráčkovej, v dome č. 31 na Úhlavskej ulici v Plzni, kde žili do roku 1927. Jeho starý otec Josef Zikmund bol mäsiar a krčmár vo Volduchách na Rokycansku. Svoju prvú dlhšiu cestu podnikol v asi šestnástich rokoch s mladším bratom Josefom a kamarátom Václavom na Podkarpatskú Rus, ktorá bola v období prvej republiky súčasťou Československa.
Po maturite v roku 1938 začal študovať Vysokú obchodnú školu, ale pretože na začiatku druhej svetovej vojny nemeckí okupanti uzavreli české vysoké školy, mohol ju ukončiť až v roku 1946. Na škole študoval s Jiřím Hanzelkom, ktorý bol jeho partnerom na cestách i spoluautorom jeho kníh.
V rokoch 19471950 podnikol spolu s Jiřím Hanzelkom cestu do Afriky a Južnej Ameriky. Celú výpravu absolvovali autom Tatra 87 a rozhlas z nej odvysielal vyše 700 reportáží. Urobili veľké množstvo fotografií a natočili množstvo filmového materiálu, ktorého dokumentárna cena je značná. Afrika bola vtedy pod nadvládou európskych koloniálnych mocností. O komunistickom puči v Československu vo februári 1948 sa dozvedeli v Belgickom Kongu, kde miestna tlač venovala udalostiam v strednej Európe len malú pozornosť. V líbyjskej Syrte mala po sabotáži ich tatrovka haváriu, v Egypte prenocovali na vrchole Cheopsovej pyramídy, v Tanganike vystúpili na vrchol Kilimandžára, v konskom pralese sa stretli s Pygmejmi. Z Kapského mesta sa preplavili loďou do Buenos Aires, v Riu de Janeiru na pláži Copacabana sa Zikmund takmer utopil pri kúpaní v mori, v Ekvádore, kde uvažovali o emigrácii z Československa, sa stretli s lovcami lebiek.
Podľa Zikmunda bol svet v dobe ich cesty do Afriky a Južnej Ameriky bezpečnejší. Počas africkej cesty navštívili napríklad Talianskom ovládané Somálsko, ktoré je v 21. storočí zrúteným štátom nebezpečným pre cudzincov. Najnebezpečnejšiu situáciu v Afrike zažili Zikmund a Hanzelka v Habeši, kde ich prepadli lupiči.
V roku 1953 sa oženil s opernou speváčkou a sólistkou Národního divadla Evou Maškovou s ktorou má syna Miroslava.
Druhú cestu podnikli už so sprievodom v dvoch upravených nákladných autách Tatra 805 v rokoch 19591964. Pri tejto výprave prešli Áziu a Oceániu a nazhromaždili veľké množstvo dokumentárneho materiálu. Pri druhej ceste navštívili napríklad Turecko, Sýriu, Pakistan, Indiu, Cejlón, Barmu, Kambodžu, Indonéziu, Japonsko či Irak. Zikmund neskôr uviedol: „V málokteré zemi jsme se cítili tak dobře a tak bezpečně jako v Iráku.“ Počas cesty po indonézskych ostrovoch sa dostali až na Západnú Novú Guineu, ktorú Indonézia získala krátko predtým od Holandska a neskôr anektovala. Pri plavbe zo Sumatry do Japonska zažil Zikmund rovníkový „Neptúnov krst“. Precestovali veľkú časť Sovietskeho zväzu, od Tiksi na severe Jakutska až po Pamír v Tadžikistane. Nemohli navštíviť Čínu, pretože v 60. rokoch za vlády Mao Ce-tunga vypukla medzi Čínou a sovietskym blokom roztržka.
V roku 1968 sa postavil na stranu tzv. „reformných komunistov“ a preto od roku 1969 nemohol ďalej publikovať a účastniť sa verejného života.
Po roku 1989 začal znovu cestovať do zahraničia. V roku 1991 vycestoval do Japonska, v roku 1992 do Austrálie a v roku 1994 na Nový Zéland. V roku 1996 sa zúčastnil s dokumentaristom Milanom Maryškom expedície „Sibiř – peklo, nebo ráj“, z ktorej vznikol rovnomenný štvordielny dokumentárny cyklus. V roku 2000 podnikol cestu na Srí Lanku a Maledivy a tiež do USA.
V roku 1993 dostali Zikmund a Hanzelka za celoživotné dielo Cenu E. E. Kischa. V roku 1999 prevzali z rúk českého prezidenta Václava Havla ''Medaili Za zásluhy II. stupně''.
Zikmund dlhú dobu žil v Zlíne a v roku 2014 mu Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně udelila čestný doktorát. V tom istom roku mu 28. októbra český prezident Miloš Zeman udelil Řád Tomáše Garrigua Masaryka I. triedy. Zomrel 1. decembra 2021.
Dielo
Celé dielo napísal spoločne s J. Hanzelkom (obaja autori si rovným dielom delili všetky honoráre) a týka sa výhradne ich ciest. Cestám je venovaná aj stála expozícia v Muzeu jihovýchodní Moravy v zlínskom zámku S inženýry Hanzelkou a Zikmundem pěti světadíly, otvorená 30. novembra 1996. V roku 2013 bola expozícia presťahovaná do bývalého areálu Baťových závodov (Svitu) a novo inštalovaná v budove 14/15 Baťovho inštitútu. thumb|Počas 3,5 roka Zikmund a Hanzelka v Tatre 87 prešli 44 krajín Európy, Afriky a Južnej Ameriky
Literatúra
Ďalej sú autormi veľkého množstva časopisových a novinových článkov, prednášok, atď.
Film
Okrem týchto celovečerných filmov natočili 147 dokumentárnych, krátkometrážnych alebo televíznych filmov.
Cabanac-Séguenville
Cabanac-Séguenville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
John Krasinski
John Burke Krasinski (* 20. október 1979, Newton, Massachusetts, USA) je americký herec, režisér a scenárista. Objavil sa napr. vo filmoch Svadba a iné pohromy, Je to komplikované, Všade dobre, prečo byť doma?, prepožičal svoj hlas postave Lancelota v animovanom filme Shrek Tretí, ale najväčšiu popularitu si získal úlohou Jima Halperta v seriáli The Office.
Osobný život
Pred nástupom na vysokú školu rok vyučoval angličtinu na Kostarike. Potom pokračoval v štúdiu na Brownovej univerzite, kde študoval divadelné uměnie. Školu absolvoval v roku 2001.
V novembri 2008 začal chodiť s britskou herečkou Emily Bluntovou, s ktorou sa v auguste nasledujúceho roku zasnúbil a v júni 2010 oženil.
Kariéra
Po absolvovaní Brownovej univerzity sa presťahoval do New Yorku, aby sa venoval herectvu. Objavil sa v niekoľkých reklamách a televíznych reláciach, pracoval aj ako čašník. Objavil sa v divadelnej hre What the Eunuch Saw, ktorú napísal a režíroval jeho bývalý spolužiak. V roku 2000 pôsobil ako pomocný dramaturg v Late Night with Conan O'Brien.
Pred kamerou sa poprvýkrát objavil v roku 2000 v malej úlohe vo filme State and Main. Nasledovali ďalšie malé úlohy v seriáloch a vo filmoch, ale veľkú popularitu si získal rolou Jima Halperta v seriálu The Office, v ktorom začal účinkovať v roku 2005. V roku 2010 jednu epizódu tohoto seriálu aj sám zrežíroval.
Objavil sa aj v hlavných alebo vedľajších úlohách v niekoľkých romantických komédiach. V roku 2007 hral vo filme Svadba a iné pohromy s Mandy Moorovou a Robinom Williamsom, o rok neskôr vo filme Tvrdé palice s Georgom Clooneym a Renee Zellwegerovou. V roku 2009 sa objavil po boku Meryl Streepovej, Aleca Baldwina a Steva Martina vo filme Je to komplikované.
V roku 2012 si zahral vo filme Nobody Walks, ktorý mal premiéru na Filmovom festivale Sundance. V roku 2015 sa stal výkonným producentom televízneho programu Súboj playbackov. O rok neskôr program získal nomináciu na Cenu Emmy. V roku 2015 si zahral po boku Emmy Stone vo filme Aloha. Film získal negatívny ohlas. V roku 2016 si zahral vo vojnovom filme 13 hodín: Tajný vojaci z Bengházi a v dramatickom filme The Hollars.
V roku 2018 zrežíroval a scénár napísal k hororovému filmu Tiché miesto, v ktorom si aj zahral spolu so svojou manželkou Emily Bluntovou. Film získal veľa dobrých ohlasov a zarobil cez 325 miliónov dolárov. V tom istom roku získal hlavnú úlohu v seriáli Jack Ryan.
Štefan Martinovič
Mgr. art. Štefan Martinovič (* 25. augusta 1982, Zlaté Moravce) je slovenský herec, dabér a komik.
Životopis
Narodil sa v Zlatých Moravciach.
Odmalička sa venoval herectvu v ochotníckom súbore Petra Kereša. Študoval na Súkromnom konzervatóriu Dezidera Kardoša v Topoľčanoch po ktorom začal študovať herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Keď mal 12 rokov, prvýkrát si zahral v poľskom seriáli Jest jak jest v troch epizódach. Neskôr si v roku 2006 zahral v študentskom filme Ábelov čierny pes, ktorý režírovala Mariana Čengel Solčanská. V súčasnosti pôsobí ako herec v divadle La Komika, účinkuje vo viacerých filmoch a seriáloch a vo voľnom čase sa venuje dabérstvu a sociálnych sieťam.
Palestínske národné futbalové mužstvo
Palestínske národné futbalové mužstvo reprezentuje Palestínu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1928. Palestína sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte si zahrala dvakrát a to v roku 2015 a 2019. V oboch prípadoch skončili už v skupine.
Róbert Ondrejcsák
Vzdelanie a analytická kariéra
Ondrejcsák pochádza z Rimavskej Soboty. Vyštudoval politológiu, históriu a filozofiu. V roku 2001 pracoval v Slovenskom centre strategických štúdií. Od roku 2002 bol analytikom oddelenia NATO Ministerstva obrany SR. V rokoch 2003 a 2004 bol poradca podpredsedu Národnej rady SR pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku. V rokoch 2004 až 2005 bol riaditeľom Inštitútu bezpečnostných a obranných štúdií Ministerstva obrany SR. Funkciu zástupcu veľvyslanca Slovenska v Maďarsku vykonával v rokoch 2005 až 2007. V rokoch 2007 až 2010 bol riaditeľom Centra pre európske a severoatlantické vzťahy. Túto fuknciu vykonával opäť v rokoch 2012 až 2016. V roku 2016 viedol Inštitút strategických politík.
Martin Hengel
Martin Hengel (* 14. december 1926, Reutlingen, Nemecko - † 2. júl 2009, Tübingen) bol nemecký protestantský teológ.
Róbert Ondrejcsák
Vzdelanie a analytická kariéra
Doktorandské štúdium na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici v odbore Medzinárodné vzťahy absolvoval v roku 2009. Je autorom niekoľkých publikácií vydaných Centre for European and North Atlantic Affairs.
Martin Hengel
Životopis
Hengel študoval v rokoch 1947 až 1951 protestantskú teológiu na Eberhard Karls Universität v Tübingene a Ruprecht-Karls-Universität v Heidelbergu.
Róbert Ondrejcsák
Politické pôsobenie (20122020)
Ondrejcsák bol štátnym tajomníkom Ministerstva obrany SR prvýkrát počas vlády Ivety Radičovej v období 2010 až 2012. Prvýkrát bol štátnym tajomníkom ako nepolitický nominant. Po odvolaní Ľubomíra Galka v novembri 2011 bol poverený vedením rezortu obrany. Odvolaný bol k 21. marcu 2012.
Nie je členom strany MOST – HÍD, ale pomohol vypracovať jej program a vízie.
Martin Hengel
Životopis
V roku 1968 sa stal profesorom teológie na Friedrich-Alexander-Universität v Erlangene.
Róbert Ondrejcsák
Politické pôsobenie (20122020)
Vo funkcii štátneho tajomníka bol opäť od 15. septembra 2016 v tretej vláde Roberta Fica a vo vláde Petra Pellegriniho. Ondrejcsák v septembri 2017 kritizoval ministra Petra Gajdoša (SNS) za odďaľovanie výmeny stíhačiek MiG 29. Vo februári 2018 kritizoval ministra za nepovolenie zahraničného školenia v Nemecku pre Ondrejcsákového podriadeného. Na otázku, či neoľutoval prijatie funkcie odpovedal: ''„Mení sa to každým dňom. Stalo sa niekoľkokrát, že som rozmýšľal, či ostať. V konečnom dôsledku však vždy zvíťazí postoj, že kým človek vidí priestor na realizáciu kľúčových myšlienok, dovtedy sa to oplatí. Navyše si myslím, že sa nachádzame na historickej križovatke, keď treba brániť či presadzovať euroatlantické ukotvenie Slovenska, tak nechcem zutekať z boja.“''
Martin Hengel
Životopis
Od roku 1972 až do svojej emeritácie v roku 1992 bol profesorom Nového zákona a antického židovstva na Eberhard Karls Universität v Tübingene a zároveň riaditeľom Inštitútu pre štúdium antického židovstva a helenistických náboženských dejín (Institut für antikes Judentum und hellenistische Religionsgeschichte).
Róbert Ondrejcsák
Politické pôsobenie (20122020)
V máji 2018 strana SNS žiadala od svojho koaličného partnera odvolanie Ondrejcsáka z funkcie. Podpredseda SNS Anton Hrnko o Ondrejcsákovi napísal „Pravdou je, že nemá elementárne znalosti.“ Ondrejcsáka vyzval, aby zverejnil „priame aj nepriame príjmy za prednášky a publikačnú činnosť od zbrojárskych lobistov“. Ondrejcsák v minulosti kritizoval SNS, že ako štátny tajomník nemá dostatočné informácie o nákupoch v rezorte.
Diplomatické pôsobenie (od 2020)
V októbri 2020 minister zahraničných vecí Ivan Korčok oznámil, že Róbert Ondrejcsák sa stane novým veľvyslancom Slovenska v Spojenom kráľovstve. 19. novembra 2020 mu prezidentka Zuzana Čaputová odovzdala poverovacie listiny. Funkciu prebral v januári 2021.
Martin Hengel
Životopis
Viaceré významné univerzity mu ako prejav uznania udelili čestné doktoráty, za všetky možno spomenúť napríklad Uppsala universitet, Université de Strasbourg, University of St Andrews, Durham University, University of Cambridge alebo University of Dublin. Od roku 1978 bol členom Heidelberskej akadémie vied (Heidelberger Akademie der Wissenschaften).
Teológia
Hengel bol odborníkom na judaizmus novozákonného obdobia, zvlášť sa venoval vplyvu helenizmu na vtedajšie palestínske židovstvo. Vo svojich štúdiách preukázal, že židovstvo a helenizmus sa v konečnom dôsledku ovplyvnili navzájom a komplexným spôsobom. Korigoval tak niektoré tézy Nábožensko-dejinnej školy, ako aj tvrdenia Rudolfa Bultmanna.
Ako uznávaný vedec si Martin Hengel neskôr dovolil vysloviť aj určitú kritiku niektorých tendencií v súčasnom výskume novozákonných textov. Skepticky vnímal predovšetkým neprimerane veľkú a výhradnú koncentráciu na rozsahom relatívne malý Nový zákon ako taký:"„(Hyper)špecializácia na 680-stranovú zbierku spisov nám neprospieva, pretože sa iba naďalej vytvárajú labyrinty najrôznejších hypotéz, v ktorých sa je už len ťažko vyznať.“"Hengel bol zástancom názoru, že nadpisy evanjelií sú pôvodné a skutočne odkazujú na mená ich autorov (Marka, Matúša, Lukáša a Jána). Hypotéza o akomsi dodatočnom priradení autorských mien je neudržateľná a podľa všetkého aj nehistorická. Ak totiž nie sú názvy autentické, tak je potom len ťažko možné vysvetliť úplnú zhodu v používaní práve týchto názvov v najstarších rukopisoch.
Hengel spochybňoval aj existenciu tzv. zbierky lógií Q. Ba dokonca, neváhal tvrdiť, že hypotéza akéhosi „prameňa lógií Q sa stala moderným, pseudovedeckým mýtom“. Čo sa týka otázky vzniku synoptických evanjelií, Hengel predpokladal, že Matúš pri zostavovaní svojho evanjelia prihliadal k Lukášovmu textu. Avšak, „len čisto literárny model vzájomnej závislosti textov synoptických evanjelií“ nedokáže „uspokojivo zodpovedať synoptickú otázku“. Hengel odmietal aj rozšírenú tézu, že existoval akýsi predveľkonočný, „nemesiášsky“ Ježiš. Kriticky sa pozeral aj na prílišné preceňovanie apokryfného Tomášovho evanjelia.
Hengel zastával neskoršie datovanie vzniku evanjelií, Markovo evanjelium vzniklo podľa neho medzi rokmi 69 – 70, evanjelium podľa Lukáša medzi rokmi 75 až 80, Matúš svoje evanjelium napísal medzi rokmi 90 až 100 a napokon Ján v rokoch 100 až 105 po Kr.