cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viacúčelové rozšírenie internetovej pošty
Viacúčelové rozšírenie internetovej pošty (angl. multipurpose internet mail extension), skr. MIME, je internetový štandard, ktorý rozširuje základný formát emailu o podporu:
MIME ako štandard sa používa aj na opis obsahu súborov. Teda slúži na opis možných obsahových typov (content types) vo všeobecnosti, nielen v oblasti elektronickej pošty. Používa sa ako súčasť komunikačných protokolov, napr. HTTP služby WWW. Pretože HTTP vyžaduje prenos dát vo formátovaní podobnom emailu.
MIME štandardizujú RFC 2045, RFC 2046, RFC 2047, RFC 4288, RFC 4289, RFC 2049.
Východiská a úvod
Základný (a stále používaný) prenosový protokol pre email SMTP, podporuje len prenos ASCII znakov. Neznáme znaky by protokol SMTP nepreniesol korektne. Stručne, ASCII znaková sada (128 znakov) pokrýva hlavne znaky angličtiny. Teda nedokáže zakódovať znaky s diakritikou, či znaky iných národných abecied uložených v Unicode sade (cez 100 000 znakov).
Základný formát emailu je daný RFC 822, aktualizovaný v RFC 2822. Email sa skladá z hlavičiek a tela emailu, ktoré sú zapísané v ASCII. Stručne, hlavičky je možné popísať ako servisné informácie potrebné na doručenie tela emailu. Štandardy definujú kľúčové (vyhradené) slová, ktoré sa používajú v hlavičkách. Typicky sú to minimálne hlavičky. Kompletnú hlavičku, ktorá obsahuje kľúčové slovo a hodnotu (konkrétna adresa) môže SMTP server jednoznačne interpretovať a doručiť.
Práve MIME definuje mechanizmus ako vyriešiť problém prenosu znakov, ktoré nie sú v ASCII. Pred prenosom zakóduje všetky tieto znaky z inej znakovej sady do ASCII a po prijatí spätne dekóduje do uvedenej, pôvodnej znakovej sady. Mená, predmet, samotný text i prílohy emailu teda možno posielať bezproblémovo s diakritikou. Kódovanie a dekódovanie z MIME vykonáva MUA (Mail User Agent). Je to buď podprogram bežiaci na emailovom serveri, alebo emailový klient v používateľskom počítači.
MIME ďalej zavádza nové hlavičky, ktoré umožňujú presne špecifikovať obsah (content-type) alebo kódovanie prenosu (transfer encoding). MUA je tak možné informovať dopredu o type prílohy a on môže následne zobraziť ikonu alebo rôzne ponuky aj bez analýzy obsahu týchto príloh. Prenosové kódovania môže interpretovať SMTP server. MIME poskytuje možnosti na vlastné rozšírenie. To znamená, že štandard umožňuje použiť aj iné, nové content-type a nové vlastnosti MIME objektov. Všetky MUA ich už ale nemusia správne interpretovať. Cieľom takéhoto rozšírenia emailu o MIME bolo nijak nepozmeniť štandardy pre pôvodný formát emailu. Preto by mal byť aj email formátovaný pomocou MIME naďalej prenositeľný SMTP a čiastočne zobrazený v MUA, ktoré MIME nepodporuje.
Cenzúra (kontrola informácií)
Cenzúra (z lat. censura = cenzorský úrad) je kontrola a obmedzovanie šírenia názorov a informácií šírených hovoreným slovom, médiami alebo inými formami vyjadrovania vonkajšou silou.
Historické súvislosti a meniace sa podmienky pôsobenia cenzúry
Slovo cenzúra je latinského pôvodu a je spojené s funkciou censora, úradníka, ktorého úlohou bolo sčítanie obyvateľstva a dozor nad morálkou, neskôr sa s ním stretáme v cirkevnom práve, kde pôvodne znamená kontrolu písaných diel.
S cenzúrou ako s bežne používaným prostriedkom sa stretávame až po vzniku kníhtlače, cca. po r. 1450, už Alexander VI. krátko po svojom nástupe v roku 1492 na pápežskú stolicu vydáva prvé cenzúrne pokyny, v r. 1521 boli zakázané Lutherove knihy, v r. 1564 vznikol pápežský index. Cenzúra sa však i v jej začiatkoch využívala formou štátnej cenzúry a vytvárali sa svetské zoznamy zakázaných kníh. Systémové používanie cenzúry vyplýva z predpokladu, že vplyv mediálnej informácie je významnejší, ako vplyv bezprostrednej komunikácie.
V reakcii na rozvoj a prebudenie cenzúry sa formuje v 18. storočí boj o slobodu slova, ktorý až 19. storočí slávi prvé a často prechodné víťazstvá.
Aj obdobie Habsburskej monarchie je späté s otvorenou cenzúrou. Nástrojom tejto cenzúry bolo napr. systémové sledovanie autorov, tlačiarov, vydavateľov a kníhkupcov, ich postih formou pokút či uväznenia v prípade neželanej činnosti. Obmedzovanie slobody slova sa uskutočňovalo aj metódami kontroly vydávania koncesií, povolení spojených s novinárskou a tlačiarenskou činnosťou, či núteným vynechávaním či preformulovávaním nevhodných pasáží z morálneho či politického hľadiska, alebo vynucovaním autocenzúry. Knihy a učebnice boli cenzurované v duchu morálky katolíckej cirkvi, či štátneho záujmu.
Moderné technológie so sebou priniesli ďalšie rozšírenie metód cenzúry, umožnili zásahy nielen do tlačeného, ale aj obrazového spravodajstva, cenzúra umožnila účinne zasahovať i do rádiového a televízneho vysielania.
Internet a cenzúra
Vývoj médií však pôsobí aj opačným smerom: zužuje možnosti pôsobenia cenzúry v niektorých novovzniknutých médiách.
Internet je médium, ktoré možno len ťažko kontrolovať klasickými metódami cenzúry. Snaha filtrovať informácie i na tomto poli vedie k opäť nachádzaniu nových metód cenzúry. Príkladom je čínsky štátny projekt automatického digitálneho systému verejného dozorovania vo vlastníctve Ministerstva verejnej bezpečnosti Čínskej ľudovej republiky „Jin Dun“ („Zlatý štít“), ktorý je za hranicami známy aj ako „Veľký čínsky ohnivý múr (firewall)“. Za bezproblémový chod projektu (v cene 800 miliónov dolárov), ktorý bol spustený v apríli roku 2005 ako najvyspelejší a najdynamickejší systém cenzúry internetu na svete, zodpovedá viac ako 50 000 zamestnancov.
Organizácia Reportéri bez hraníc (Reporters Without Borders) vytvára každoročne zoznam krajín, ktoré svojich obyvateľov obmedzujú v slobode na internete a ohrozujú ich v prípade slobodného vyjadrovania názorov. V roku 2007 vytypovala tento zoznam: Egypt, Severná Kórea, Saudská Arábia, Čína, Kuba, Sýria, Irán, Bielorusko, Mjanmarsko, Tunisko, Turkménsko, Uzbekistan a Vietnam.
Snahy o ovládnutie internetového prostredia formou cenzúry sa však prejavujú aj v krajinách, ktoré sú považované za demokratické (USA, Európa). Napr. americký úrad Department of Justice (DOJ) sa zasadzuje o vytvorenie systému dvojstupňového internetu s odôvodnením, že systém umožní poskytovateľom pripojenia možnosť účtovať viac za rýchlejšie alebo prioritné pripojenie do internetu a tým napomôže ďalšiemu rozvoju internetových služieb. Tento systém však umožňuje zamedziť prístup vybraným užívateľom k vybraným dátam, teda cenzurovanie internetu a preto návrh vyvoláva mnohé kritiky (vrátane sira Tima Berners-Leeho, zakladateľa World Wide Webu).
Znepokojenie v USA vyvolal tiež návrh zákona, ktorý rozširuje definíciu „politickej lobby“ aj na blogerov, píšucich na politické témy, ktorí majú viac ako 500 čitateľov denne. Členovia takejto "lobby" by mali pod hrozbou trestného stíhania povinnosť (rovnako ako v komunistickej Číne) zodpovedať sa Kongresu a podávať štvrťročné správy o svojej činnosti (ich spis by mal byť založený v archívoch Kongresu), čo by viedlo okrem iného v mnohých prípadoch k autocenzúre a obavám z vyjadrenia svojich názorov.
V reakcii na návrh vznikla webová stránka http://www.grassrootsfreedom.com (grassroots = verejná politika). Upozorňuje, že podobné aktivity sú v rozpore s ústavným právom občanov bez obmedzení vyjadrovať svoj názor a že navrhovaný zákon by obmedzoval priamy vplyv občanov, ktorí sa v malom venujú politike a nepostihoval by veľké a už i tak mocné korporácie.
Štátna cenzúra
Štátna cenzúra je štátne skúmanie a kontrola informácií, a to najmä uverejňovaných v masmédiách, ale aj napríklad štátna kontrola poštových zásielok napr. počas vojny, so zreteľom na štátne, menej často na spoločenské a mravné záujmy.
Rozlišuje sa cenzúra predbežná (pred zverejnením) a následná (po zverejnení).
V totalitných režimoch patrí cenzúra k základným mocenským nástrojom. Bolo tomu tak aj v socialistickom Česko-Slovensku, kde hoci oficiálne cenzúra zanikla v roku 1968, bola po pár mesiacoch fakticky obnovená a kontrola tlače pretrvala až do roku 1989. Existovali špecializované inštitúcie pre cenzúru: Hlavná správa tlačového dohľadu, Úrad pre tlač a informácie atď.
Cenzúra tu bola ale aj za prvej ČSR, keď boli zakazované napríklad komunistické spisy a piesne. Štát za prvej republiky cenzuroval obsah vydávaných denníkov a zakazoval publikáciu informácií, článkov podrobujúcich kritike niektoré policejné akcie (napríklad četnícke zásahy proti robotníkom) a záujmové oblasti politiky štátu.
Vlak slobody
Vlak slobody je ľudové označenie vlaku Česko-Slovenských štátnych dráh č. 3717 z Chebu do Aše, ktorý 11. septembra 1951 namiesto zastavenia na železničnej stanici Aš rýchlo prešiel až do nemeckého mesta Selb. Ide o jeden z najznámejších masových útekov na Západ, ale väčšina zo 110 cestujúcich sa za hranice dostala úplne nečakane, 77 z nich sa potom vrátilo do Česko-Slovenska (väčšinou išlo o žiakov gymnázia v Chebe a pacientov z Františkových Lázní). Úspešná akcia niekoľkých odporcov režimu vyvolala celosvetový ohlas a viedla komunistické úrady k tomu, že začali budovať nepriechodnú železnú oponu. Došlo tiež k vytrhaniu koľají na mnohých nevyužívaných hraničných priechodoch, aby sa zabránilo podobnému incidentu.
Priebeh akcie
Rýchlik z Bratislavy do Chebu odchádzal z Prahy 11. septembra 1951 o 9:55. Po príchode do Chebu bola zadná časť vlaku odpojená a zo služobného a troch osobných vozňov bola zostavená súprava osobného vlaku 3717 do Aše. Na túto súpravu nabehla lokomotíva 365.011 obsadená rušňovodičom Jaroslavom Konvalinkom a kuričom Kolabzom, ktorá už mala v ten deň za sebou výkon na vlakoch do Františkových Lázní, Tršnice a späť do Chebu. Ešte pred týmito vlakmi rušňovodič Konvalinka stroj otočil, aby pri jazde do Aše bola lokomotíva otočená kotlom dopredu (z dôvodu vyvinutia väčšej rýchlosti, ako pri jazde tendrom napred, ako bolo pri jazde do Aše obvyklé). Po tom, čo vlak 3717 vyšiel o 14:12 z Chebu, zastavil v stanici Františkovy Lázně (kde nastúpili ďalší aktívni účastníci akcie vrátane rodín hlavných organizátorov Karla Truxu, ktorý išiel vo vlaku už z Chebu, a Dr. Jaroslava Šveca) a došiel do stanice (dnes zastávky) Hazlov (posledná stanica pred mestom Aš), kde pristúpil ašský zubný lekár -Mudr. Švec. Práve v Hazlove od neho dostal rušňovodič Konvalinka znamenie, že výhybka na ašskej stanici je postavená smerom do Nemecka. Toto sa dialo len niekedy, pri prejazde vlakov s uhlím a drevom z ČSR do Západného Nemecka (SRN). Tam tiež uzavrel strojvodca (pod zámienkou poruchy vlakových bŕzd) potrubie na ovládanie bŕzd vlaku a skontroloval, či sú brzdy na všetkých vozňoch povolené. Pred treťou hodinou vlak vyšiel smerom do Aše. V Hazlove tiež nastúpil na lokomotívu chebský výpravca Truxa, idúci predtým s rodinou v aute, aby pomohol zneškodniť rušňovodičovi kuriča Kolabzu, ktorý o pripravovanom únose nemal ani potuchy. Ešte pred mestom Aš vlak na chvíľu medzi stanicami Hazlov a Aš zastavil (pre údajne stále zabrzdené niektoré vozne), pričom rušňovodič s Truxom ešte uzavreli zvyšné kohúty brzdového potrubia, aby vo vlaku nefungovala ani záchranná brzda. Po tejto poslednej zastávke na území Česka vlak zrýchlil natoľko, že preletel stanicou v Aši rýchlosťou asi /hod. Prerazil drevenú hraničnú závoru a zastavil o 15:04 h približne 300 metrov za hranicou na nemeckom území pri strážnom domčeku č. 30 pri dedine Wildenau, kde už bol vlak (po predchádzajúcom telefonickom ohlásení Truxom) očakávaný dvomi po slovensky hovoriacimi mužmi spolu s americkými vojakmi a nemeckou finančnou strážou. Tesne pred vjazdom do stanice Aš Truxa s pištoľou v ruke „odstavil“ kuriča Kolabzu. Pri prejazde stanicou Aš vysokou rýchlosťou sa vo vozňoch niekoľko príslušníkov ŠtB, Zboru národnej bezpečnosti (ZNB), vlakvedúci a sprievodcovia snažili dostať k ručným brzdám, ktoré však strážili ozbrojení spolupáchatelia únosu rozmiestnení vo všetkých vozňoch. Asi hodinu po zastavení na nemeckom území dostal vlak povolenie od prednostu v Selbe na to, aby došiel do stanice Selb-Plösberg, kde jeho cesta skončila.
Vyšetrovanie a súdy
Vyšetrovanie ŠtB o pozadí „vlaku slobody“, či „teroristického únosu vlaku“ trvalo od jesene roku 1951 až do začiatku roku 1954. Krajský súd v Karlových Varoch ako aj ďalšie súdy postupne vynášali obvinenia a rozsudky. Hlavní strojcovia boli označení za agentov cudzích spravodajských služieb – Karel Truxa, Jaroslav Švec, Jaroslav Konvalinka a František Šilhart st., ktorí podľa súdu vykonávali špionážnu činnosť pre západných imperialistov na celom česko-slovenskom území. V neprítomnosti boli odsúdení na trest doživotného odňatia slobody. Ostatní obžalovaní boli odsúdení na tresty odňatia slobody v trvaní spolu viac ako 570 rokov.
Ex Works
Podľa Incoterms 2000 sa vykladá takto:
Predávajúci splní svoju povinnosť, keď odovzdá tovar kupujúcemu vo svojich skladovacích priestoroch. Riziko prechádza na kupujúceho po prevzatí tovaru.
1163 Saga
1163 Saga je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavil K. Reinmuth 20. januára 1930.
Free Carrier
Free Carrier (FCA), po slovensky vyplatené dopravcovi, je častá obchodná doložka.
Zoznam planétok 84251 – 84500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Rakovec (prítok Štítnika)
Rakovec je potok v Gemeri, v západnej časti okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Štítnika, má dĺžku 3,1 km a je tokom V. rádu.
Preteká Revúckou vrchovinou, podcelkom Hrádok, pramení na juhozápadnom svahu Hriadok v nadmorskej výške cca  Tečie severojužným smerom, pri areáli poľnohospodárskeho družstva priberá sprava prítok prameniaci juhovýchodne od kóty 644,6 m a zľava prítok z juhozápadného svahu Vysokej hory. Následne sa stáča juhovýchodným smerom, preteká obcou Rochovce a priamo v obci ústi v nadmorskej výške približne do Štítnika.
Radvanovce
Radvanovce sú obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Zaujímavosti
V katastri obce sa nachádza chránený areál Radvanovské skalky v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Dacia 1325
Dacia 1325 (alebo Dacia Liberta) bol hatchback, ktorý vyrábala rumunská automobilka Dacia medzi rokmi 1991 a 1996. Vozidlo nahradilo v roku Daciu 1320, ktorá pochádza z Dacie 1310 druhej generácie. Dacia 1325 pochádzala z tretej generácie (z roku 1989). V roku 1993 bola modernizovaná (rovnako ako 1310) a v tejto podobe sa vyrábala až do roku 1996, kedy skončila výroba.
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2003
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2003 boli v poradí 22. majstrovstvá Ázie v bejzbale mužov, ktoré organizuje Ázijská bejzbalová federácia (BFA). Konali sa v Sappore, v Japonsku v dňoch od 31. októbra7. novembra 2003, za účasti 7 tímov. Tímy boli prvýkrát rozdelené do 2 výkonnostných divízií. Nováčikom turnaja bolo družstvo Pakistanu. Japonsko bolo organizátorom ázijského šampionátu piatykrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1959, 1967, 1987 a 1995. Zápasy sa hrali na novovybudovanom krytom štadióne Sapporo Dome. Domáce 🇯🇵 získalo svoj trinásty titul, keď sa v skupine umiestnilo pred a 🇰🇷. Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2004, ktoré hostili Atény. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Free Alongside Ship
Free Alongside Ship (FAS), po slovensky vyplatené k boku lode je častá obchodná doložka.
Bečice (okres Tábor)
Bečice (okres Tábor) je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 78 obyvateľov, z toho 47 mužov a 31 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,2 roka (muži 42,9 roka, ženy 48,6 roka).
Gignat
Gignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NASCAR
thumb|right|250px|Daytona 500 v roku 2004 NASCAR (National Association for Stock Car Auto Racing) je motoristický šport v USA, v ktorom štartujú pretekárske špeciály. Oficiálne sa jazdí od roku 1948. Tri najväčšie pretekárske série schválené do NASCAR sú Monster Energy Cup, Xfinity Series a Gander RV & Outdoors Truck Series. Celkovo sa pod patronáciou NASCAR usporadúva okolo 1 500 pretekov na viac než 100 tratiach v 39 štátoch USA, Kanady a Mexika. Exhibične sa pretekalo v roku 1988 v Austrálii a medzi rokmi 1996 - 1998 v Japonsku. Vozy z 1. ligy NASCAR Sprint Cup majú výkon 850 konských síl a vážia približne 1 500 kg.
Iné projekty
.
Free On Board
Free On Board (FOB), po slovensky vyplatené na loď, je častá obchodná doložka.
Podľa Incoterms 2000 sa vykladá takto: Predávajúci umiestni tovar na palubu lode v dohodnutom prístave. Kupujúci však vyberie loď a platí prepravné. Riziko prechádza na kupujúceho v prístave nakládky po naložení na loď (keď tovar prejde cez zábradlie lode). Dnes je možné už len v niektorých prístavoch zabezpečiť doslovne túto doložku (v moderných prístavoch ju nemožno uplatniť). Odporúča sa radšej dohodnúť doložku FCA.
Vagnas
Vagnas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Vagnas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Vagnas má 521 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Krzanowice
Krzanowice je mesto v Poľsku v Sliezskom vojvodstve v okrese Powiat raciborski v rovnomennej gmine.
1164 Kobolda
1164 Kobolda je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil K. Reinmuth 19. marca 1930.
Ladislav Ťažký
Ladislav Ťažký (* 19. september 1924, Čierny Balog† 20. január 2011, Bratislava) bol slovenský prozaik, publicista, dramatik a scenárista.
Životopis
Narodil sa v slovenskej rodine lesného robotníka. Vzdelanie získaval v Čiernom Balogu a v roku 1940 získal odborné vzdelanie vo Vojenskom zemepisnom ústave ako kartograf. V rokoch 1938 – 1940 pracoval ako lesný robotník, neskôr na stavbe cesty Brezno – Čierny Balog – Detva. R. 1940 – 1945 žiak Vojenského zemepisného ústavu, vojak mapár.
Počas druhej svetovej vojny zaujal jednoznačný vlastenecký a protifašistický postoj. V roku 1943 bol odvelený na východný front ako mapár. Z tohto prostredia pochádza aj významná časť jeho tvorby. R. 1944 bol Nemcami zajatý a internovaný v Rumunsku. Z internačného tábora ušiel a opätovne bol chytený v Maďarsku, väznený v Sátoraljaújhely a v Košiciach a prevezený do zajateckého tábora XVII. A. Kaisersteinbruch v Burgenlande v Rakúsku.
Po vojne pracoval krátko ako technický kreslič v Košiciach, v rokoch 1946 – 1948 bol sociálnym referentom na ONV v Brezne. V rokoch 1948 – 1952 študoval na Vysokej škole politických a hospodárskych vied v Prahe a v rokoch 1952 – 1958 pracovník na oddelení kultúry ÚV KSS v Bratislave. V rokoch 1959 – 1962 vedecký ašpirant Inštitútu spoločenských vied pri ÚV KSČ v Prahe (CSc.). Istý čas sa venoval vlastnej tvorbe, v rokoch 1967 – 1968 pracoval v redakcii denníka Smena.
Za román Amenmária, samí dobrí vojaci a novelistický triptych Dunajské hroby, Divý Adam a Hriešnica žaluje tmu dostal v roku 1968 štátnu cenu. Za verejne prezentované postoje, v ktorých ostro odsúdil vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Československa v roku 1968 a následne odmietal čistky vo verejnom živote, bol v roku 1970 vylúčený z KSS a zo Zväzu slovenských spisovateľov a od roku 1970 mal zákaz publikovať. Neskôr bol pridelený pracovať v Ústredí ľudovej umeleckej výroby (ÚĽUV).
Od roku 1979 pracoval v rôznych podnikoch a za pomoci Slovenského literárneho fondu (SLF) sa venoval aj tvorbe. Počas normalizačného obdobia bol pod policajným dohľadom, napriek tomu sa stretával aj s predstaviteľom obrodného procesu z roku 1968 Alexandrom Dubčekom.
Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky v roku 1993, mu bola ponúknutá kandidatúra na prezidenta SR, čo však odmietol. Od roku 1990 bol čestný predseda Spolku slovenských spisovateľov, člen Predsedníctva Matice slovenskej a predseda Prezídia Matice slovenskej. Funkciu predsedu neprijal, hoci bol do nej už zvolený. Bol aj externý poradca prezidenta Slovenskej republiky.
Až do smrti žil v Bratislave a bol literárne a publicisticky činný. Angažoval sa v organizácii Korene a Slovakia plus ako podpredseda. V roku 2004 mu Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre udelila čestný doktorát Dr.h.c. a prezident Slovenskej republiky mu prepožičal Rad Ľudovíta Štúra. Pochovaný je na cintoríne v obci Veľký Klíž, časť Klížske Hradište, okres Partizánske.
Argolis
Argolis  (po starogrécky) alebo Argolida (po novogrécky) môže byť:
Zdenka Laciková
Zdenka Laciková, rodená Pešlová (* 1969, Topoľčany) je slovenská poetka.
Život
Narodila sa v roku 1969 v Topoľčanoch. Detstvo prežila v Prašiciach a na Duchonke. Študovala na Strednej knihovníckej škole a Strednej pedagogickej škole v Bratislave. Pracuje ako učiteľka v materskej škole. Autorka žije na Záhorí v obci Kopčany.
Tvorba
Zdenka Laciková, rod.Pešlová, pochádza z Prašíc. Prvý raz (ako Pešlová) publikovala svoju tvorbu v časopise Kamarát v roku 1983. Absolvovala strednú knihovnícku školu a strednú pedagogickú školu v Bratislave.
Pred vydaním debutu Vínopády (roku 2000) publikovala v Sme, Novom slove, Dotykoch a Gama magazíne. Jej básne a zamyslenia boli recitované v Slovenskom rozhlase a rádiu Twist, VTV. Úspešná bola v autorských súťažiach Literárne Šurany, Literárne Topoľčany, Literárna Senica a Literárny Zvolen, je laureátkou Chalupkovho Brezna, víťazkou Mělnického Pegasa a viacnásobnou víťazkou o Tachovskou renetu v Česku.
Za svoju literárnu tvorbu získala cenu Ministerstva školstva SR, cenu Mikuláša Kováča udelenú Literárnym a hudobným múzeom pri ŠVK v Banskej Bystrici, v Česku cenu Jana Masaryka udelenú nadáciou Janua v Prahe.
Autorka je členka Spolku slovenských spisovateľov a Klubu autorov a priateľov literatúry na Záhorí.
Vretenica gabonská
Vretenica gabonská (Bitis gabonica) je had z čeľade vretenicovité. Je to jeden z najväčších jedovatých hadov na svete. Meria viac ako 2 m a váži vyše 8 kg. Vyskytuje sa v pralesoch rovníkovej Afriky. Ako prvý ju popísal André Marie Constant Duméril v roku 1854.
Tento had sa vyznačuje efektnou kresbou z ružových, sivých, hnedých a čiernych trojuholníkov, vďaka ktorej ju v popadanom lístí nie je vidieť. Má jedové zuby dlhé viac ako 5 cm, ktoré obsahujú veľmi silný hemotoxín, takže vyše 90 % uhryznutí končí smrťou. Na človeka však spravidla neútočí, pohybuje sa pomaly a väčšinu dňa prespí. Má extrémne pomalý metabolizmus, takže vydrží až rok a pol bez potravy.
Poddruh Bitis gabonica rhinoceros je pomenovaný podľa nápadných výrastkov na hlave, ktoré pripomínajú nosorožca.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2001
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2001 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 2001 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 33 európskych štátov, ktoré súťažili o 10 miest na záverečný turnaj v štyroch predkvalifikačných a piatich kvalifikačných skupinách. Systém kvalifikácie sa oproti predchádzajúcim mierne pozmenil, keďže okrem organizátorskej krajiny postúpil priamo iba víťaz ME 1999, ďalej sa zvýšil počet skupín a znížil počet účastníkov v jednotlivých skupinách hlavnej kvalifikácie a hralo sa už systémom doma a vonku. Nováčikom kvalifikácie bolo Macedónsko. Kvalifikácia prebiehala od 19. mája 1999 do 29. novembra 2000.
Priamy postup
Priamo postúpili hostiteľská krajina a víťaz ME 1999:
Predkvalifikácia
🇧🇬 Stará Zagora
🇬🇷 Tripolis
🇳🇱 Almere
🇹🇷 Samsun
La Cornuaille
La Cornuaille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kandaules
„Kandaules“ bol náboženský titul tohto panovníka, ktorý pravdepodobne znamená, že kráľ bol chránencom boha Lýdie Sandóna. V preklade z gréčtiny Kandaules znamená niečo ako „škrtič psov“.
O jeho vládnutí a činnosti z čias jeho života neexistujú nijaké historicky doložené správy. Vie sa, že v tomto období bola Lýdia súčasťou Frýgie, kde vládol kráľ Midas. Lýdia ale mohla byť jej vazalským štátom na čele s kráľom Kandaulom.
Jeho príbeh je známy v niekoľkých verziách. Ako posledného kráľa dynastie Heraklovcov ho uvádza Herodotos. Píše, že jeho otcom bol lýdsky kráľ Meles a nasledovníkom jeho vrah Gyges.
Podľa Herodota bol Gyges osobným strážcom kráľa Kandaula a mal s ním dôverný vzťah. Jedného dňa začal Kandaules pred Gygom chváliť cnosti svojej ženy, že vraj je zo všetkých najkrajšia. Gyges ako vždy s tým súhlasil, kráľ však namietal, že sa len opakuje a nech sa o tom presvedčí. Keďže jej skutočnú krásu skrývajú šaty, Kandaules ho nakoniec prinútil, aby sa na ňu tajne pozrel, keď bude v spálni nahá. Gyges sa ukryl v spálni a pozoroval ju. Kráľovná však na to prišla a považovala to za zneuctenie. Na druhý deň za ním prišla s návrhom, aby sa to v budúcnosti viac neopakovalo, že buď zomrie sám, alebo kráľ. Keď prosby nepomohli, rozhodol sa Gyges zabiť kráľa. S kráľovnou sa ukryli v spálni na rovnakom mieste a Gyges v spánku zabil Kandaula dýkou, ktorú mu sama podala, na jej želanie sa s ňou oženil a stal sa kráľom Lýdie.
Meno Kandaula sa dnes spája so sexuálnou úchylkou zvanou kandaulizmus.
Nárazník (loď)
náhľad|Lodný nárazník
Nárazník alebo odrazník (angl. a nem. fender) je súčasť výbavy lodí, slúži ako zariadenia na tlmenie nárazov, aby sa kotviace lode v prístave nepoškodzovali o mólo alebo vzájomne o seba.
Lodné nárazníky sa v minulosti vyrábali pletením z konopných alebo jutových lán. Používali sa rôzne pletené vzory a niektoré je možné vidieť ešte aj dnes u historických lodí. Lode sú vybavené spravidla mobilnými chrániacimi nárazníkmi, ktoré sú umiestnené medzi loďou a prístaviskom. Doky a ostatné objekty ku ktorým lode majú plavebný prístup, napríklad riečne vstupy alebo piliere mostov, môžu mať trvale umiestnené nárazníky, aby sa zabránilo poškodeniu lodí. Často sa na takých miestach používajú staré pneumatiky. Nárazníky sa v súčasnosti vyrábajú zo syntetických vlákien, gumy alebo plastu. Sú plnené vzduchom alebo penou. Nárazníky sú rozmanitých tvarov, jednotlivé tvary sa používajú podľa veľkostí lodí.
1165 Imprinetta
1165 Imprinetta je planétka s priemerom 54 km, ktorú objavil H. van Gent 24. apríla 1930.
FK Šachtar (Doneck)
FK Šachtar Doneck je ukrajinský futbalový klub so sídlom v meste Doneck. Domáce zápasy hráva na štadióne Arena Lviv s kapacitou 34 915 miest (kvôli problémom na východe Ukrajiny hrajú 600míľ od svojho mesta). Klub vznikol v roku 1936. Šachtar spolu s klubom FK Dynamo Kyjev patrí medzi najpopulárnejšie futbalové kluby na Ukrajine. Od roku 2014 klub v dôsledku vojny na východnej Ukrajine pôsobí v meste Ľvov.
Běleč (okres Tábor)
Běleč je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 180 obyvateľov, z toho 91 mužov a 89 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 43,0 roka, ženy 41,1 roka).
Safe and Sound
„Safe and Sound“ je skladba americkej indie rockovej skupiny Capital Cities. Skladba bola vydaná dňa v podobe digital download v USA vo februári 2011, pričom v Nemecku bola vydaná dňa 5. apríla 2013. Bola vydaná z ich debutového albumu In a Tidal Wave of Mystery.
Okres Příbram
Okres Příbram je okres v Stredočeskom kraji. Jeho sídlom je mesto Příbram. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 110 014 a hustota zaľudnenia je 65 obyvateľov na. V okrese Příbram je 120 obcí, z toho 7 miest a 1 mestečko ako aj jeden vojenský obvod.
William Parsons Rosse
William Parsons Rosse (* 17. jún 1800 – † 31. október 1867) bol anglický astronóm.
Softbal na Juhoamerických hrách 2010
Softbal na Juhoamerických hrách 2010 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2010. Konal sa v meste Medellín, v Kolumbii od 21.25. marec 2010, za účasti 4 ženských tímov. Softbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1994, riadi ho Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA) a toto bolo jeho 3. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Diamante de Sóftbol Oswaldo Osorio Rodríguez. Titul získala 🇻🇪 po finálovej výhre nad domácou 🇨🇴.
William Parsons Rosse
Stal sa tretím lordom Rossom po tom, ako zomrel jeho otec v roku 1841. Predtým bol jeho titul Lord Oxmantown.
V 40-tych rokoch 19. storočia zostrojil svoj „Leviathan of Parsonstown“, 72-palcový (183 cm) teleskop v meste Birr, ktoré bolo potom známe ako Parsonstown v grófstve Offaly. Ďalekohľad, ktorý sa stal na mnoho desaťročí najväčším na svete. Rosse bol nútený vynájsť množstvo techník použitých na konštrukciu svojho teleskopu, pretože jeho veľkosť bola v tej dobe bezkonkurenčná a tiež preto, lebo vtedajší konštruktéri teleskopov si svoje patenty chránili alebo nedokázali publikovať svoje metódy. Jeho ďalekohľad bol považovaný za veľký technický a architektonický pokrok.
Gimeaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Renault Estafette
náhľad|Renault Estafette
Renault Estafette je úžitkový voz vyrábaný francúzskou automobilkou Renault. Má pohon predných kolies. Motor je chladený vodou. Renault Estafette bol prvýkrát predstavený v roku 1959. Výroba skončila v júli 1980.
R2130, R2131
Vyrábal sa od mája 1959 do mája 1962. Objem valcov je 845 cm³, výkon 24 kW. Váži 600 kg.
R2132, R2133, R2134, R2135
Vyrábal sa od januára 1962. Objem valcov je 1108 cm³, výkon je 34 kW. Váži 800 kg. Výroba bola ukončená v novembri 1968.
R2136, R2137
Vyrábal sa od apríla 1968 do júna 1980. Objem valcov je 1289 cm³. Verzia R2136 váži 800 kg, verzia R2137 váži 1000 kg.
Krzepice
Krzepice je mesto v Poľsku v Sliezskom vojvodstve v okrese Powiat kłobucki v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 511 obyvateľov (30.6.2007).
Valgorge (obec)
Valgorge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Valgorge má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Valgorge má 470 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Alma Mahlerová
Alma Mahler-Gropius-Werfelová (* 31. august 1879, Viedeň, Rakúsko – † 11. december 1964, New York, USA), rodená Alma Schindlerová, bola rakúska autorka memoárovej literatúry. Je známa ako „múza“ mnohých popredných umelcov prvej polovice 20. storočia, napríklad hudobného skladateľa Gustava Mahlera, maliara Oskara Kokoschku, či spisovateľa Franza Werfela.
Životopis
Narodila sa v rodine v tom čase známeho a obľúbeného maliara krajín Emila Jakoba Schindlera a jeho ženy Anny von Bergen. Medzi priateľov manželov Schindlerovcov patrili ďalšie významné osobnosti viedenskej kultúry, ako napríklad maliar Gustav Klimt, ktorý s Almou prežil krátku romancu. Medzi ďalších ctiteľov Almy Schindlerovej patrili riaditeľ Burgtheatru Max Burckhard či hudobný skladateľ Alexander Zemlinsky.
Ešte počas Mahlerovho života začal Almin vášnivý pomer s architektom a čelným predstaviteľom štýlu Bauhaus Walterom Gropiom. Po Mahlerovej smrti sa za neho v roku 1915 vydala. O rok neskôr sa im narodila dcéra Manon (1916 - 1935).
Avšak už v roku 1912 zahorela Alma láskou k poprednému expresionistického maliarovi, spisovateľovi a buričovi Oskarovi Kokoschkovi, ktorý oboch zachytil spolu v milostnom objatí na obraze Die Windsbraut (po slovensky Nevesta vetra). Ich vzťah však netrval dlho a Alma sa vrátila ku Gropiovi. Vzťah s Gropiom a s Kokoschkom definitívne skončil, keď Alma spoznala nemeckého spisovateľa Franza Werfela, ktorému porodila v roku 1918 syna Martina, ktorý však onedlho zomrel.
Napísala niekoľko spomienkových kníh, jej autobiografia Mein Leben (Môj život) vyšla v roku 1960.
Nebeské kráľovstvo
Nebeské kráľovstvo (Kráľovstvo nebeské) al. Nebeská ríša (po gr. basileia tôn ouranôn) alebo Božie kráľovstvo (po gr. basileia tou theou) je významný pojem židovského a kresťanského náboženstva.
Pojem treba predovšetkým chápať ako „vládu nebies (Boha)“ a nie ako „kráľovstvo v nebi“.
U židov je to večná ríša spravodlivosti (na konci sveta), ktorá vznikne formou rozsiahleho božieho súdu a viditeľného prevzatia vlády Jahvem. Pôvodne je v Starom zákone pojem myslený ako protiklad cudzej nadvlády (Babylončania, Peržania, Rimania) v Izraeli, ako aj „zabudnutia na“ Boha v Izraeli. Spomenutý Boží súd potrestá narušiteľov Zákona a pohanov, „spravodliví“ však získajú prístup do Nebeského kráľovstva. Ján Krstiteľ ešte používal tento koncept Nebeského kráľovstva.
V Novom zákone a kresťanstve je to naopak stav aktuálny (nie budúci) – nová skutočnosť (vláda Božia) charakterizovaná Božím prísľubom spasenia ľudstva, ktorá začala príchodom Ježiša na svet a ktorá bude dokonaná posledným súdom. Inými slovami ide o stav konečného vykúpenia ľudstva, pretože zmŕtvychvstaním Krista – zosobnenia vlády Božej - sú veriaci „automaticky“ vykúpení.
V rímskokatolíckej teológii pojem môže označovať aj cirkev. Protestanti však veria, že cirkev je len nástroj, ktorým sa Nebeské kráľovstvo prejavuje, a že teda nie je jeho synonymom.
Władysław Reymont
Władysław Stanisław Reymont (rod. Stanisław Władysław Rejment; * 7. máj 1868, Radomsko, Poľsko – † 5. december 1925, Varšava, Poľsko) bol poľský spisovateľ prozaik a románopisec, jeden z hlavných predstaviteľov realizmu s prvkami naturalizmu v próze Młodej Polski - Mladého Poľska. Malú časť jeho odkazu tvoria básne. Je nositeľom Nobelovej ceny za literatúru z roku 1924 za štvorzväzkový "roľnícky epos" Chłopi. Je to jeden z najvýraznejších a najvýznamnejších spisovateľov v dejinách poľskej literatúry.
Životopis
Reymont sa narodil v rodine organistu. Jeho otec Jozef Rejment, sčítaný človek, mal hudobné vzdelanie, pôsobil ako organista v tušínskej farnosti a viedol farské matriky a korešpondenciu farára s ruskými úradmi. Jeho matka Antonina (rodená Kupczyńska) mala rozprávačský talent. Pochádzala z chudobnej krakovskej šľachty; v zrelom veku túto skutočnosť spisovateľ často zdôrazňoval.
Jeho rodičia chceli, aby sa stal organistom. Odmietal chodiť do školy, často menil povolania a bydliská a veľa cestoval po Poľsku a Európe. Absolvoval nedeľnú školu vo Varšave. V rokoch 1880 až 1884 sa vyučil krajčírskemu remeslu vo Varšave, potom sa stal majstrom. V rokoch 1884 až 1888 pôsobil ako herec v kočovných divadelných skupinách, v rokoch 1888 až 1893 sa vďaka otcovej záštite zamestnal ako nižší úradník na Varšavsko-vídeňskej železnici, pracoval okrem iného v Rogowe a Lipciach. V roku 1890 zomrela spisovateľova matka. Ako spisovateľ sa živil od roku 1894, keď sa presťahoval do Varšavy, ale prvé básne napísal už v roku 1882.
Dňa 13. júla 1900 Reymont utrpel zranenie pri vlakovom nešťastí. S dvoma zlomenými rebrami ho previezli do nemocnice, ale v lekárskej správe sa uvádza, že spisovateľ má 12 zlomených rebier a ďalšie poranenia tela a nie je známe, či bude ešte schopný duševnej práce. Nemocničnú správu sfalšoval Dr. Jan Roch Raum. Vysoké odškodné 38 500 rubľov mu pomohlo získať finančnú nezávislosť.
15. júla 1902 sa v Krakove oženil s Auréliou Szabłowskou, rodenou Schatzschnejderovou. Svadba sa konala v karmelitánskom kostole v Piaseku. V tom istom roku zomrel jeho brat Franciszek.
Władysław Reymont bol svedkom udalostí revolúcie v roku 1905. Svoje postrehy z generálneho štrajku a demonštrácií vo Varšave, ktoré nasledovali po vyhlásení Ústavného manifestu cárom Mikulášom II., opísal v texte Kartki z notatnika (Zápisky z notesa) v č. 45 časopisu Tygodnik Ilustrowany. Zbierka jeho spomienok z tohto obdobia s názvom Z ústavných dní. Poznámky, bola neskôr v roku 1956 znovu vydaná v treťom zväzku Dzie wybrane pod názvom Nowele.
Pred rokom 1914 bol členom tajnej organizácie Národná liga. V reakcii na vyhlásenie vrchného veliteľa ruskej armády, veľkokniežaťa Nikolaja Nikolajeviča Romanova zo 14. augusta 1914, podpísal ďakovný telegram, v ktorom okrem iného vyhlásil, že krv synov Poľska, preliata spolu s krvou synov Ruska v boji proti spoločnému nepriateľovi, sa stane najväčšou zárukou nového života v mieri a priateľstve medzi oboma slovanskými národmi. náhľad|Reymontov dom v Lipcach Reymontowskich. V roku 1920 kúpil usadlosť v Kołaczkówe.
Dňa 13. novembra 1924 bola Reymontovi udelená Nobelova cena, ale pre zlý zdravotný stav si ju nestihol prevziať. 1. mája 1925 vstúpil do Poľskej ľudovej strany - "Piast". 16. mája 1925 mu bol udelený titul čestného člena Spolku poľských novinárov vo Ľvove. Do konca života bol členom kapituly Rádu Polonia Restituta.
Zomrel 5. decembra 1925 vo svojom byte na ulici Górnośląska 16 vo Varšave. Dňa 6. decembra bolo jeho telo slávnostne prenesené z Górnośląskej ulice do Katedrály svätého Jána, kde bola jeho rakva vystavená pre verejnosť[19]. Dňa 9. decembra ho pochovali v aleji vyznamenaných na starom cintoríne Powązki a jeho srdce bolo vložené do stĺpa kostola Svätého kríža.
Sejm Poľskej republiky vyhlásil rok 2000 za Rok Reymonta.
Dielo
Pielgrzymka do Jasnej Góry (1895, Púť na Jasnú horu), autorov prvý román napísaný na základe jeho poznatkov o Čenstochovej, akýsi náprotivok Zolovho románu Lurdy.
Komediantka (1896), je román o živote kočovnej divadelnej umelkyne, v ktorom sa mladá, slobodomyseľná hrdinka márne snaží vymaniť z malomestského rodinného prostredia.
Fermenty (1897, Svitanie), román, voľné pokračovanie Komediantky.
Spotkanie (1897, Stretnutie), zbierka poviedok, bezútešný obraz sociálnej periférie.
Lili (1897), novela z divadelného prostredia, ktoré autor veľmi dobre poznal. Rozpráva o láske medzi mladou a pôvabnou herečkou a bohatým statkárom, o vzťahu, v ktorom sa dievča v obave z pokojného života na vidieckom dvore vzdá pravej lásky a vyhliadky na manželský život.
Tomek Baran (1897), dedinská rozprávka.
Sprawiedliwie (1899, Spravodlivosť), román, ktorý rozpráva o tragédii mladého dedinčana, uväzneného panskou svojvôľou, ktorý z ľútosti nad svojou rodinou utečie z väzenia a matka ho do poslednej chvíle bráni proti dedinčanmi, zámerne poštavnými vrchnosťou v mene panskej spravodlivosti.
Ziemia obiecana (1899, Zasľúbená zem), román, dramatický obraz priemyselnej Lodže, sveta bankárov a továrenských robotníkov, v ktorom ľudské city a skutočné morálne hodnoty ničí kapitalistická konkurencia, vlčia morálka a honba za ziskom. Príbeh je vyrozprávaný naturalisticky v duchu Émila Zolu, sústreďuje sa na kapitalistických hrdinov bez väčšej pozornosti k robotníkom a autor zobrazuje, ako investovaný poľský, nemecký a židovský kapitál prináša na jednej strane obrovské zisky a život v palácoch a na druhej strane vedie k zotročeniu vidieckeho ľudu, ktorý sa do Lodže ženie za zárobkom. Spolu s kapitalizmom Reymont odsudzuje celú mestskú civilizáciu a zdroj zdravých národných síl vidí v roľníctve, ktoré si však neidealizuje.
Przed świtem (1902, Pred úsvitom), zbierka poviedok.
Z pamiętnika (1903, Z denníka), zbierka poviedok. náhľad|Władysław Stanisław Reymont, fotografia z knihy Sedliaci Chłopi (1904 - 1909, Sedliaci), autorovo vrcholné dielo, štvorzväzková románová kronika, ktorá Reymontovi priniesla svetovú slávu. Jednotlivé časti sa nazývajú Jeseň (1904), Zima (1904), Jar (1906) a Leto (1909). Autor vo svojej knihe vytvoril mnohotvárny, pestrý a dramatický obraz poľskej dediny s jej majetkovými, generačnými a triednymi spormi. Život dedinčanov je neoddeliteľne spätý s okolitou krajinou a je rámcovaný ročnými obdobiami, pravidelne sa opakujúcimi prácami na poli a v domácnosti, rituálmi, zvykmi a obyčajmi. Prvá polovica románu je nabitá dynamickým dejom, druhá je statickejšia, prešpikovaná alegorickými prvkami, symbolikou, dekadentnou sexualitou a solidárnym poňatím života na vidieku (dedina sa dočasne zjednocuje v odpore proti šľachte a nemeckým kolonistom a tiež v snahe založiť poľskú školu. Funkčné používanie nárečia prispieva k bohatosti, rozmanitosti a dynamike rozprávania. Dej románu sa odohráva v malej a chudobnej dedinke Lipka a hlavnou osou príbehu je rodina bohatého sedliaka Borynu. Na protest rodiny sa ožení s mladou Jagnou, milenkou svojho ženatého syna Anteka. Milostný vzťah medzi mladými ľuďmi však neustal a Boryna vyhnala Jagnu so synom a rodinou z domu. Keď hájnik smrteľne zraní Borynu v boji o sedliacky les, Antek hájnika zabije. Po prepustení z väzenia Antek prežíva duchovnú obrodu a oddane sa venuje vzdelávaniu svojej rodnej krajiny. Román Sedliaci čerpá z fascinácie roľníckou energiou, prirodzenosťou a jednoduchosťou života, ktorá je charakteristická pre mnohé diela zo začiatku 20. storočia.
Burza (1907, Búrka), zbierka poviedok.
František Němec (herec)
Po maturite na gymnáziu študoval na pražskej DAMU (1960 až 1964), po jej absolutóriu pôsobil až do roku 1982 v Mestských divadlách pražských, od augusta roku 1982 je členom činohry Národného divadla v Prahe. Je tiež úspešným televíznym a filmovým hercom, medzi jeho dnes už legendárne herecké úlohy patrí rola Luboša v televíznych filmoch Ako vytrhnúť veľrybe stoličku a Ako dostať otecka do polepšovne, kde si zahral s Janou Preissovou a Tomášom Holým či rola plukovníka Žitného v seriáli 30 prípadov majora Zemana. Venuje sa tiež dabingu; medzi postavy, ktoré daboval, patrí napríklad Sir Humphrey Appleby zo seriálu Jistě, pane ministře a Jistě, pane premiére.
Władysław Reymont
Dielo
Wampir (1911, Vampír), román, v ktorom Reymont spracoval svoje skúsenosti s vtedy módnym spiritualizmom.
František Němec (herec)
Od roku 1982 pôsobí ako pedagóg na pražskej DAMU. V roku 1998 dostal českú divadelnú cenu Thálie. V roku 1989 mu bol udelený titul zaslúžilý umelec.
Władysław Reymont
Dielo
Na krawędzi (1907, Na hrane), zbierka poviedok.
W ziemi chełmskiej (1911, V zemi chelmenskej), zbierka reportáží.
Rok 1794 (1913 - 1918), historická románová trilógia, ktorá opisuje udalosti okolo Kościuszkovho povstania a zároveň nás zoznamuje s revolučným Parížom za Robespierrovej vlády.
Za frontem (1919, Za frontom), zbierka poviedok.
Bunt (1924, Vzbura), fantasy román, antiutópia.
Henry Lee Giclas
Henry Lee Giclas (* 9. december 1910, Flagstaff, Arizona – † 2. apríl 2007, tamže) bol americký astronóm. Pracoval v Lowell Observatory a na zisťovanie planétok používal „blink comparator“. Pre prácu v observatóriu najal Roberta Burnhama. Objavil množstvo komét, vrátane periodickej kométy 84P/Giclas.
Medzi jeho objavy možno zarátať aj niekoľko planétok, vrátane 2201 Oljato zo skupiny Apollo a 2061 Anza zo skupiny Amor. Niektorí astronómovia považujú planétku Oljato za rodiča meteorického roja Orionidy. Planétka 1741 Giclas, objavená 26. januára 1960 v rámci Indiana Asteroid Program, nesie jeho meno.
Einsteinov vzťah
right|thumb|Rovnica vo Walk of Ideas v roku 2006 v Nemecku thumb|E = mc² na taipeiskom mrakodrape [[Taipei 101 pri príležitosti Svetového roku fyziky 2005]]
Einsteinov vzťah je zákon vyjadrujúci vzťah medzi energiou E\,\! a hmotnosťou m\,\! telesa:
kde c je rýchlosť svetla. Einsteinov vzťah má základný význam v modernej fyzike a astrofyzike; dokazuje, že hmotnosť telesa je mierou obsahu jeho energie.
Rovnica E = mc² opísaná Albertom Einsteinom v špeciálnej teórii relativity patrí medzi najslávnejšie rovnice všetkých dôb; poznajú ju aj ľudia, ktorí sa inak o vedu nezaujímajú. Táto rovnica sa stala akýmsi „maskotom vedy“, používa sa ako príklad „zložitej vedy“, čo pravdaže jej zložitosť preceňuje.
Rovnica popisuje vzťah medzi energiou a hmotnosťou:
Podľa tejto rovnice je celkové množstvo energie, ktorú možno z telesa získať, rovné hmotnosti telesa vynásobené druhou mocninou rýchlosťou svetla. V praxi však možno hmotu na energiu prevádzať obvykle len s výrazne nižšou účinnosťou, preto množstvo získanej energie nikdy nedosahuje tejto úrovne. Pri bežných spôsoboch získavania energie (napr. v jadrových elektrárňach) sa totiž na energiu nepremení všetka hmota, časť (obvykle drvivá väčšina) pôvodnej hmoty zostáva ako „odpad“. Príkladom teoreticky úplnej premeny je reakcia hmoty s antihmotou.
Množstvo energie v jednom kilograme (ľubovolnej) hmoty je teda
Odvodenie
Vyjdeme zo vzťahu pre kinetickú energiu Ek:
Uvažujeme o pôsobení sily rovnobežne s dráhou telesa, možno vynechať vektory:
druhý člen možno upraviť podľa vzťahu pre relativistickú hmotnosť:
Urobíme diferenciál tejto rovnice,
a dosadíme do pôvodnej rovnice:
Na ľavej strane je kinetická energie, m_0 c^2 je pokojová energia (chemická, jadrová, potenciálna).
je teda celková energia telesa.
NHL 2009/2010
Sezóna NHL 2009/2010 bola v poradí 92. sezóna Národnej hokejovej ligy. Riadna sezóna začala 1. októbra 2009 a skončila 11. apríla 2010. Od 15. februára do 28. februára bola sezóna prerušená kvôli Zimným olympijským hrám. Kvôli Olympijskej prestávke sa nehral All-Star zápas. Stanleyho pohár získalo Chicago Blackhawks, ktorý vo finále zdolal Philadelphiu Flyers 4:2 na zápasy.
Začiatok sezóny
2. a 3. októbra 2009 sa odohrali štyri zápasy v Európe. Vo Fínsku dvojzápas Florida Panthers a Chicago Blackhawks (4:3pp; 0:4) a vo Švédsku dvojzápas St. Louis Blues a Detroit Red Wings (4:3; 5:3).
Platový strop
Pred sezónou sa zvýšila hodnota platového stropu o 100 000 USD. Platový strop hráčov je tak v tejto sezóne na úrovni 56,8 milióna USD pre každy tím.
La Daguenière
La Daguenière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1166 Sakuntala
1166 Sakuntala je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil P. Parchomenko 27. júna 1930.
Woodstock
Woodstock môže byť:
Carsten Ball
Carsten Ball (* 20. jún 1987, Newport Beach, Kalifornia, USA) je súčasný austrálsky profesionálny tenista.
Údolí Vošmendy
Údolie Vošmendy je prírodná rezervácia ev. č. 1929 severovýchodne od obce Bozkov v okrese Semily. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je krasové územie s jaskyňami, ponormi a vývermi podzemných vôd, s krasovými prepadmi, paleontologickými nálezmi (drobné cicavce z mladšieho holocénu), lúčne a lesné spoločenstvá.