cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Senica
V okrese Senica sa nachádza 143 kultúrnych pamiatok. Toto je zoznam článkov so zoznamami jednotlivých kultúrnych pamiatok podľa obcí.
Quincy-Landzécourt
Quincy-Landzécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smršť
Smršť môže byť:
Austrália (svetadiel)
Austrália (z = neznáma južná zem) je najmenší svetadiel, medzi Tichým oceánom a Indickým oceánom. Ráta sa k nemu pevnina, obvykle s Tasmániou, prípadne aj Novú Guineu (spravidla považovaná za časť Oceánie). Niekedy zahŕňa aj Oceániu (vrátane Nového Zélandu), potom ale správne hovoríme o Austrálii a Oceánii.
K osídleniu austrálskej pevniny černošským obyvateľstvom (Aborigéni) došlo asi pred 10 000 rokmi. V podstate až do 20. storočia žili jednotlivé kmene pôvodného obyvateľstva na úrovni prvobytnej spoločnosti. K styku s Európanmi došlo v 2. polovici 18. storočia. Austrália sa stala kolóniou Britského impéria, kam boli deportovaní prevažne trestanci z materskej krajiny. Kolonizáciou boli domorodci zatlačovaní do púštnych oblastí vnútrozemia, najmä po roku 1851, keď bolo v Austrálii objavené zlato.
Slovenské národné ragbyové družstvo mužov
250px|náhľad|Dres slovenského tímu Slovenské národné ragbyové družstvo mužov reprezentuje Slovensko v medzinárodných ragbyových súťažiach a podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej ragbyovej únie (SRU). Vo svojej krátkej histórii zatiaľ nedosiahlo žiadny úspech.
Súpiska družstva
''Aktuálna k 12. júnu 2021 a turnaju vo Veľkých Popoviciach.''
Ha-Šomer
náhľad|upright=1.4|Členovia ha-Šomeru na fotografii z roku 1909 Ha-Šomer (: השומר, doslova "Strážca") bola židovská sionistická obranná organizácia založená roku 1909 vo vtedajšej tureckej Palestíne.
Založenie ha-Šomeru 1909
Predchodcom ha-Šomeru bola organizácia Bar Giora založená v Jaffe 29. septembra 1907. Jej členovia sa usadili v osade Sedžera (dnes Ilanija) v Dolnej Galilei, kde získavali výcvik a postupne zahrňovali pod svoju ochranu i okolité židovské dediny.
Na jar 1909 sa predák Bar Giory, Israel Šochat, rozhodol zriadiť polovojenskú organizáciu, ktorá by mala oveľa širší záber a ktorá by fungovala so súhlasom tureckých úradov. Nová organizácia ha-Šomer bola založená 12. apríla 1909 v židovskej osade Kfar Tavor. Cieľom ha-Šomeru bolo poskytovať ochranu židovským dedinám, najmä proti útokom Arabov (v tom čase skôr lúpežne než politicky motivovaným). Zhodou okolností v deň založenia ha-Šomeru zaútočili arabskí beduíni na neďalekú dedinu Sedžera. Ochrannú úlohu plnili členovia ha-Šomeru za pravidelný poplatok vyberaný od osadníkov.
Šírenie vplyvu ha-Šomeru
Roku 1910 organizácia prvý raz prekročila hranice regiónu Dolná Galilea a začala poskytovať ochranu poľnohospodárskej kolónii Chadera. O rok neskôr sa aktivity tohto združenia rozšírili aj do okolia dnešného Tel Avivu, kde chránilo osady Rechovot a Kfar Saba. Poskytovali aj ochranu novo zakladaným dedinám v Jezraelskom údolí.
Ha-Šomeru velil Israel Šochat. Ten roku 1912 zaslal sionistickému vedeniu prvé komplexné plán obrany jišuvu. Išlo o reakciu na vlnu arabských útokov na početné židovské dediny. Členovia ha-Šomeru sa inšpirovali arabským odevom. Boli vyzbrojení puškami. Ďalšími výraznými predákmi ha-Šomeru boli Alexander Zaid či Mendel Portugali. Na založení organizácie sa podieľal aj Jicchak Ben Cvi - neskorší izraelský prezident. Medzi radovými členmi vynikali Židia pôvodom z Dagestanu, ktorí boli už zo svojich pôvodných domovov zvyknutí na potrebu brániť svoje poľnohospodárske usadlosti. V ha-Šomer od začiatku existovala rovnoprávnosť medzi mužmi a ženami.
V roku 1913 ha-Šomer zahájil okrem paramilitárnych i osídľovacie aktivity a jeho členovia založili osadu Tel Adaš (dnes Tel Adašim) neďaleko dnešnej Afuly v Emek Jizreel. Toho roku ale v organizácii prebiehali ideologické spory. Bola vnímaná ako združenie napojené na ľavicové a socialistické prúdy v jišuvu (Poalej Cion). To nevyhovovalo židovským farmárom zo súkromne hospodáriacich dedín. Ha-Šomer tak bol vypudený z Chadery a v októbri 1913 založila mládež židovských farmárov zo Zichron Jaakov konkurenčnú obrannú organizáciu - Gidonim.
ha-Šomer za vojny
Po prepuknutí prvej svetovej vojny sa vedenie ha-Šomeru snažilo kvôli obavám z tureckých represií demonštrovať svoju lojalitu a Israel Šochat spolu s aktivistami Poalej Cion vrátane Davida Ben Guriona presadil vznik židovskej jednotky, ktorá by bojovala vo vojne na tureckej strane. Israela Šochata spolu s manželkou napriek tomu počas vojny vykázali do exilu v Turecku.
V októbri 1916 založili členovia ha-Šomeru okolo Israela Giladiho osadu Kfar Bar Giora (neskôr Kfar Giladi) v Hornej Galilei, blízko dnešných libanonských hraníc. V rokoch 1919-1920 tu prebiehali ťažké boje medzi židovskými osadníkmi a Arabmi (najmä okolo ďalšej osady založenej tu ha-Šomerom - Tel Chaj). Ha-Šomeru v tomto regióne v tom čase velil Josef Trumpeldor, ktorý tu aj padol.
Zánik ha-Šomeru a založenie Hagany
Po vojne v súvislosti so vznikom britského mandátu v Palestíne, ktorý oficiálne vyhlásil vznik židovského národného domova v Palestíne, bolo nutné prehĺbiť vojenské a obranné štruktúry tunajšieho židovského obyvateľstva. Túto rolu ha-Šomer plniť nemohol, pretože jeho členstvo nikdy nepresiahlo 100 ľudí. V dôsledku toho bolo rozhodnuté nahradiť dobrovoľnícky ha-Šomer celoštátnou vojenskou organizáciou Hagana. 18. mája 1920 sa preto vedenie ha-Šomeru rozhodlo rozpustiť svoj spolok a vplynúť do novo zriaďovanej Hagany.
Volen Siderov
Volen Nikolov Siderov (🇧🇬; * 19. apríl 1956, Jambol) je bulharský nacionalistický politik, predseda politickej strany Útok (. Je známy pre svoje tvrdé postoje k bulharským minoritám a to hlavne k Rómom a Turkom.
V roku 2006 sa zúčastnil bulharských prezidentských volieb, postúpil z druhého miesta do druhého kola, ale bol porazený socialistom Georgiom Părvanovom.
Demangevelle
Demangevelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Raival
Raival je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slavičky
Slavičky sú obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 254 obyvateľov, z toho 133 mužov a 121 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 40,6 roka, ženy 41,1 roka).
Austrália (štát)
náhľad|Mapa Austrálie
Austrália (z lat. terra australis = južná zem), dlhý tvar Austrálsky zväz (-normovaný preklad; iný preklad: Austrálske spoločenstvo ; ), je štát na južnej pologuli v Austrálii a Oceánii. Rozlohou je Austrália šiesta najväčšia krajina na svete a zároveň je aj jediná krajina, ktorá sa rozkladá na celom kontinente. Austrálsky zväz zahŕňa aj niekoľko menších ostrovov, z ktorých najväčším je južne ležiaca Tasmánia. Austrália je federáciou (je zložená zo šiestich štátov a niekoľkých teritórií). Formou vlády je konštitučná monarchia.
Geografia
Morskými susedmi Austrálie sú Indonézia, Východný Timor a Papua-Nová Guinea na severe, Vanuatu, Šalamúnove ostrovy a francúzske závislé územie Nová Kaledónia na severovýchode a Nový Zéland na juhovýchode. Najkratšia vzdialenosť medzi pevninou Papuy-Novej Guiney a Austráliou je približne 150 kilometrov. Austrálsky ostrov Boigu sa však nachádza len 5 kilometrov od pevniny Papuy-Novej Guiney, čo viedlo k zložitej dohode o hranici, aby mohli byť vodné trasy využívané obyvateľmi oboch krajín. Je tam subtropické, tropické a mierne podnebie.
Najdlhším a najvyšším pohorím Austrálie sú Veľké predelové vrchy, ktoré sa tiahnu pozdĺž východného pobrežia štátu. Najvyšším vrchom Austrálie je Kościuszkov vrch, ktorý leží v Snežných vrchoch (podcelok Austrálskych Álp a Veľkých predelových vrchov) na juhovýchode štátu.
Štáty a teritóriá
Austrália sa skladá zo šiestich federálnych štátov a dvoch teritórií. Štátmi Austrálskeho zväzu sú:
Najdôležitejšími teritóriami sú Severné teritórium (hlavné mesto Darwin) a Teritórium austrálskeho hlavného mesta (hlavné mesto Canberra). Hlavné mesto Canberra vzniklo na základe federálnej dohody ako kompromis medzi dvoma najväčšími austrálskymi mestami – Sydney a Melbourne.
Všetky štáty majú vlastné dvojkomorové parlamenty, okrem Queenslandu a oboch spomenutých teritórií, ktoré majú jednokomorový parlament. Medzi právomoci štátnych parlamentov patrí výber daní a legislatíva v rôznych oblastiach, do ich pôsobnosti patrí tiež napr. súdnictvo a regulácia vzdelávania.
Austrália má tiež niekoľko zámorských území:
Dejiny
Austrália bola nepretržite obývaná už približne pred 50-tisíc rokmi. Pôvodnými obyvateľmi Austrálie sú domorodí obyvatelia (aborigéni) a ostrovania z Torreskej úžiny. Východná Austrália bola zámorským územím Veľkej Británie od roku 1770 a oficiálne vyhlásenou britskou kolóniou 26. januára 1788. Postupne, vďaka nárastu počtu obyvateľstva a preskúmaniu stále rozsiahlejších území, bolo vytvorených šesť kráľovských kolónií. 1. januára 1901 sa kolónie dohodli na vytvorení federácie a bol vytvorený Austrálsky zväz. Austrálsky zväz je od počiatkov stabilným demokratickým štátom a súčasťou (britského) Spoločenstva národov.
Politika
Prijatím ústavy Austrálskeho zväzu (Commonwealth of Australia) sa 1. januára 1901 vtedajšie britské kolónie na piatom svetadiele (Nový Južný Wales, Victoria, Queensland, Južná Austrália, Západná Austrália, Tasmánia) spojili do federácie. Hlavou štátu je aj naďalej britský monarcha (v súčasnosti kráľ Karol III.), ktorú v krajine zastupuje generálny guvernér (v súčasnosti Peter Cosgrove).
Zákonodarstvo je v rukách parlamentu, zloženého z dvoch komôr – senátu a snemovne reprezentantov. Volebné obdobie snemovne reprezentantov je trojročné, senátu šesťročné s tým, že sa každý tretí rok obmeňuje polovica poslancov. V čele vlády stojí ministerský predseda volený parlamentom a menovaný generálnym guvernérom.
V decembri 2020 Austrália zmenili svoju štátnu hymnu, Advance Australia Fair. Miesto „young and free“ budú o Austrálii spievať ako o „one and free“. Predchádzajúci text ignoroval pôvodných obyvateľov Austrálie. Zmenu navrhla premiérka štátu New South Wales, Gladys Berejiklian.
Javorka
Javorka môže byť:
Sojuz TMA-16
Sojuz TMA-16 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-16 vyštartoval 30. septembra 2009 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil dvoch členov Expedície 21. Na palube Sojuzu TMA-16 sa nachádzal aj vesmírny turista Guy Laliberté. Sojuz TMA-16 zostal u ISS ako záchranná loď až do marca 2010, kedy sa s ním vrátili späť na Zem Maxim Surajev a Jeffrey Williams.
Iba štart
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Priebeh letu
Sojuz TMA-16 hladko odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 30. septembra 2009 o 7:14:42 UT. Spojenie s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) po štandardnom dvojdennom lete sa uskutočnilo 2. októbra 2009. Po prvýkrát tak boli k ISS pripojené tri Sojuzy.
Zoznam najvyšších stavieb na Slovensku
Toto je zoznam najvyšších stavieb na Slovensku. Zoznam obsahuje všetky stavby, ktoré sú klasifikované do dvoch hlavných typov – budovy (B) a inžinierske stavby (IS).
Zoznam nie je úplný.
Agrokruh
Agrokruh je systém určený na aplikovanie princípov trvalej udržateľnosti v pestovaní a distribúcii zeleniny, technická súčasť ktorého je zariadenie na obrábanie pôdy v riadku v tvare špirály. Autor systému, vynálezca a konštruktér zariadenia je ekologický pestovateľ zeleniny Ing. Ján Šlinský.
Úvod
Koncepčne Agrokruh vychádza z mechanizmov súhrne označovaných pojmom agromost. Agromosty prinášajú zásadnú zmenu v racionalizácii práce v zeleninárstve:
Agrokruh je modifikácia agromosta. V celej miere zachováva výhody uplatnenia tejto techniky, ale jeho konštrukcia je jednoduchá.
Výrazné zjednodušenie konštrukcie sa dosahuje zmenou tvaru obrábanej parcely a organizácie porastu. Agrokruh obrába parcely kruhového pôdorysu, na ktorých vytvára riadok skrútený do tvaru špirály, ktorá vzniká kinematickým spojením kruhového pohybu mostového ramena okolo osi v strede parcely s lineárnym pohybom závesu náradia po dĺžke mostového ramena.
Konštrukcia Agrokruhu
Agrokruh tvoria tieto konštrukčné celky:
Rameno mosta tvorí rúrková priehradová zváraná konštrukcia trojuholníkového prierezu. Dĺžka ramena mosta je z pohľadu optimálneho pomeru nákladov na konštrukciu a veľkosti obrábanej plochy 18 m, priemer obrábanej parcely 36 m a plocha 1072 m².
Pojazdové ústrojenstvo tvorí jednoosovým podvozok uložený na vonkajšom konci ramena mosta. Pohon podvozka zabezpečuje elektromotor s príkonom 0.75 kW cez variátor obrátok, ktorý umožňuje plynulé regulovanie rýchlosti pohybu ramena mosta.
Záves náradia je v podstate vozík, ktorý sa pohybuje po spodnej časti ramena mosta za pomoci valcových nábojov odvaľujúcich sa po jeho spodných pozdĺžnikoch. Stredná časť je napevno uložený podstavec v strede parcely, na ktorom je pripevnená os, okolo ktorej sa rameno mosta krúti. Uloženie ramena mosta je na kužeľových ložiskách. Na osi je uložený rozvádzač závlahovej vody, krúžkový elektricky zberač a pevné reťazové koleso pohonu závesu náradia. Pohonná jednotka (energetický zdroj) môže byť riešená mechanicky alebo živou silou.
Opis činnosti
Pohybom ramena mosta sa valčeková reťaz odvaľuje po pevne uloženom reťazovom kolese a ťahá záves náradia. Ten sa pri jednej obrátke ramena mosta, okolo osi v strede parcely posunie na vzdialenosť, ktorá sa rovná obvodu použitého reťazového kolesa, pevne uloženého na osi v strede parcely. Výslednica týchto pohybov je riadok v tvare špirály s maximálne presným rozstupom jej jednotlivých vrstiev.
Presbytérium
Presbytérium alebo staršie presbytár alebo zriedkavo kňazište (z latinského presbyterium) môže byť:
Presbytérium môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1999
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1999 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 1999, ktoré sa uskutočnili v Taliansku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 17. decembra 1997 do 12. júna 1999. Zúčastnilo sa jej 26 národných tímov, ktoré boli rozdelené do dvoch výkonnostných kategórií. Z A kategórie postúpilo z dvoch kvalifikačných skupín 8 družstiev na záverečný turnaj. Z B kategórie postúpili traja víťazi skupín a najlepšie družstvo z druhých miest do A kategórie nasledujúcej kvalifikácie. Nováčikom kvalifikácie bolo iba družstvo Macedónska.
Priamy postup
Počet družstiev sa na ME 1999 znížil z 12 na 8. Priamo na ME nepostúpilo žiadne družstvo. Dokonca aj družstvo hostiteľskej krajiny súťažilo v kvalifikácii.
B kategória
Pozn: Dva zápasy Macedónska (vonku v Grécku a doma s Fínskom) boli kontumované v prospech súperov. Zápasy sa neuskutočnili, pretože CEV pozastavila činnosť Macedónskej národnej federácie z dôvodu neplnenia si pohľadávok voči CEV.
Zoznam plesiosaurov
Toto je zoznam plesiosaurov.
Abstraktná algebra
Abstraktná algebra je oblasť matematiky, ktorá študuje algebrické štruktúry ako sú grupy, okruhy, polia, moduly, vektorový priestor a algebry. Väčšina autorov v súčasnosti jednoducho píše algebra namiesto abstraktná algebra.
Termín abstraktná algebra sa dnes vzťahuje na štúdium všetkých algebrických štruktúr na rozdiel od elementárnej algebry zvyčajne vyučovanej v školách, ktorá učí správne pravidlá pre manipulačné vzorce a algebrické výrazy obsahujúce reálne a komplexné čísla a neznáme. Elementárnu algebra možno považovať za neformálny úvod do štruktúr známych ako reálne pole a komutatívna algebra.
Súčasná matematika a matematická fyzika intenzívne používajú abstraktnú algebru; napríklad teoretická fyzika čerpá z Lieových algebier. Oblasti ako algebrická teória čísel, algebrická topológia a algebrická geometria aplikujú algebrické metódy do iných oblastí matematiky. Teória reprezentácií, zjednodušene povedané, berie 'abstrakt' von z 'abstraktnej algebry', študujúc konkrétnu stránku danej štruktúry; pozrite modelová teória.
Dve matematické oblasti študujúce vlastnosti algebrických štruktúr chápaných ako celok sú univerzálna algebra a teória kategórií. Algebrické štruktúry spolu s asociovanými homomorfizmami tvoria kategórie. Teória kategórií je silný formalizmus na štúdium a porovnávanie rôznych algebrických štruktúr.
Dejiny a príklady
Veľa základných algebrických štruktúr vzniklo najprv neformálne v iných oblastiach matematiky. Axiómy a primitívne operácie boli navrhnuté neskôr, čím sa štruktúra stala časťou abstraktnej algebry. Týmto spôsobom má abstraktná algebra veľa plodných spojení so všetkými ostatnými oblasťami matematiky.
Formálne definície určitých algebrických štruktúr začali vznikať v 19. storočí. Abstraktná algebra vznikla začiatkom 20. storočia pod názvom moderná algebra. Jej štúdium bolo súčasťou snahy o vyššiu intelektuálnu prísnosť v matematike. Zo začiatku predpoklady v klasickej algebre, od ktorých celá matematika (a hlavné časti prírodných vied) závisia, mali podobu axiomatických systémov. Preto oblasti ako teória grúp a teória okruhov zaujali miesto v čistej matematike.
Príklady algebrických štruktúr s jedinou binárnou operáciou sú:
Príklad
Abstraktná algebra podporuje štúdium vlastností a štruktúr, ktoré sa jasne odlišujú od matematických konceptov vo všeobecnosti. Napríklad uvažujme rôzne operácie skladanie funkcií - zloženej funkcie f(g(x)), a maticové násobenie AB. Tieto 2 operácie majú fakticky rovnakú štruktúru. Na dôkaz uvažujte násobenie dvoch štvorcových matíc AB jedným stĺpcovým vektorom x. To definuje funkciu ekvivalentnú k skladaniu Ay s Bx: Ay = A(Bx) = (AB)x. Funkcie pod skladaním a matice pod násobením sú príklady monoidov. Množina S a binárna operácia z S označená zreťazením tvoria monoid, ak operácia asociuje, (ab)c = a(bc), a ak tu existuje e z S, že platí ae = ea = a.
Referencie (po anglicky)
Monografia zadarmo online:
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Skalica
thumb|Okres Skalica
V okrese Skalica sa nachádza 122 kultúrnych pamiatok. Toto je zoznam článkov so zoznamami jednotlivých kultúrnych pamiatok podľa obcí.
Žiješ len dvakrát
Žiješ len dvakrát (v origináli You Only Live Twice) je v poradí piaty film o Jamesovi Bondovi z roku 1967. Scenár napísal na základe dvanásteho románu spisovateľa Iana Fleminga (1964) Roald Dahl. Je to prvá bondovka, pri ktorej sa autor scenára výrazne odpútal od Flemingovej predlohy a vytvoril (pri zachovaní niektorých jej kulís) celkom nový príbeh.
Zaujímavosti
Piaty film o Bondovi sa len ľahko inšpiroval knihou Iana Fleminga a je v tomto ohľade prvý v sérii. Okrem japonského prostredia a niektorých postáv ide o dosť rozdielne príbehy. Oproti iným filmom z tejto série, ktoré sa veľmi často odohrávajú v Anglicku, Rusku alebo USA, je takmer celý film zasadený do Japonska. Zobrazené je v nevídanej miere aj Bondovo priateľstvo s Tanakou (agent Felix Leiter je napríklad vždy len Bondov pomocník).
Pre obsadenie role Blofelda sa uvažovalo aj o Janovi Werichovi.
Dej
Z obežnej dráhy zmizla americká družica, čo narušuje vzťahy medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom. Na obzore sa rysuje III. svetová vojna. Stopy k spadnutej družici a organizácii SPECTRE vedú do Japonska. Tu Bond stretáva svoj japonský náprotivok, agentku Suzuki, ktorej pomoc v tajomnej krajine potrebuje.
Osoby a obsadenie
náhľad|Little Nellie, jedna z Bondových technických „vecičiek“
Krimi Noviny
Krimi Noviny sú spravodajská relácia televízie JOJ vysielaná každý deň o 19.00. Redaktori z Bratislavy a regionálnych centier v Banskej Bystrici, Žiline, Nitre, Prešove, Košiciach, Ružomberku, a v ďalších mestách Slovenska prinášajú divákom na obrazovky každý deň zmes informácií, zloženú zo správ z kriminálneho prostredia, záchranných akcií, cvičení, ale aj právnu, či zdravotnú poradňu.
Generali Ladies Linz
Generali Ladies Linz je ženský tenisový turnaj, ktorý patrí do WTA Tour a koná sa v Linzi v Rakúsku. Turnaj vznikol v roku 1987, a je zaradený na WTA Tour ako turnaj Tier II.
Predošlými víťazkami turnaja boli aj bývalé svetové jednotky Amélie Mauresmová, Justine Heninová a Marija Šarapovová
Rambluzin-et-Benoite-Vaux
Rambluzin-et-Benoite-Vaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Denèvre
Denèvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Herculaneum
náhľad|Herculaneum Herculaneum alebo Herkulaneum je antické mesto ležiace pod Vezuvom.
Pri erupcii v roku 79, keď sa Vezuv po dlhej dobe prebudil, bolo toto mesto zaliate bahnom, ktoré pochovalo takúto katastrofu neočakávajúce obyvateľstvo mesta. Nešťastie mesto postihlo pravdepodobne o deň neskôr ako Pompeje (25.8.) a bolo iného druhu ako tomu bolo v Pompejach: Herculaneum zasiahol lahár (bahnotok).
Ľudia z Herculanea sa tiež snažili pred bahnotokom utiecť. Nemálo ich kostier sa našlo na pobreží (môžeme sa domnievať, že sa nestihli dostať na lode, lebo lodí tu bolo primálo).
Herculaneum zostáva tak trochu v „tieni Pompejí“, možno práve preto, že odkrytá bola omnoho menšia časť mesta, nakoľko v lokalite je zástavba súčasného mesta a diaľnica.
Toto mesto je charakteristické trochu inou architektúrou, ako bola v Pompejach. Domy sú vyššie, poschodové, zdobené krásnou mozaikovou výzdobou.
Cheltenham
Cheltenham (či Cheltenham Spa) je veľké kúpeľné mesto v anglickom grófstve Gloucestershire. Podľa sčítania ľudu v roku 2001 tu žilo 112 300 obyvateľov.
Motto Cheltenhamu znie: Salubritas et Eruditio (Zdravie a vzdelanie).
Leží na okraji pohoria Cotswolds a má povesť úctyhodného a bohatého mesta. Kúpeľným mestom je už od roku 1716, kedy tu boli objavené minerálne pramene. Je známe svojou architektúrou z obdobia regentstva (1811 – 1820).
Mestom preteká riečka Chelt, ktorá má sklony k pravidelným záplavam.
Slavíkovice
Slavíkovice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 224 obyvateľov, z toho 119 mužov a 105 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 40,1 roka, ženy 44,9 roka).
Myjava (rieka)
Myjava je rieka na západnom Slovensku, na Kopaniciach a Záhorí, preteká územím okresov Myjava a Senica. Je to ľavostranný prítok Moravy s dĺžkou, priemerným prietokom v ústí /s a plochou povodia. Je vodným tokom III. rádu a medzi Myjavou a Jablonicou je vodný tok osobitne chránenou prírodnou pamiatkou Rieka Myjava.
Prameň
Pramení v Bielych Karpatoch pod Šibeničným vrchom na území Moravy, v nadmorskej výške cca, juhovýchodne od juhomoravskej obce Nová Lhota, nad katastrom obcí Stará Myjava a Stará Turá.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv na juh, prekračuje moravsko-slovenskú hranicu a priberá len kratšie prítoky. Napája vodnú nádrž Stará Myjava a vteká do Myjavskej pahorkatiny. Preteká obcou Stará Myjava, vytvára dvojitý oblúk s vodnou nádržou Brestovec a priberá Brestovský potok sprava. Následne tečie cez Myjavu a stáča sa na západ, sprava priberá Svacenický jarok, preteká Turou Lúkou, priberá opäť sprava Smíchov, meandruje a stáča sa na juh. Ďalej preteká katastrálnym územím obce Podbranč, ďalej obce Prietrž, kde zľava priberá Debernícky potok a južnejšie Dankácky potok a potok tečúci obcou Osuské. Pri tejto obci sa stáča na juhozápad a na kratšom úseku tečie Chvojnickou pahorkatinou, priberá zľava Brezovský potok a vteká do katastrálneho územia obce Jablonica a zároveň do Borskej nížiny. Zľava priberá Hodonský potok a stáča sa na severozápad, tečie súbežne s Myjavskou Rudavou, na katastrálnom území Senica priberá sprava najvýznamnejší prítok Teplicu a koryto sa stáča na západ. Ďalej priberá zľava Myjavskú Rudavu, pri obci Šajdíkove Humence sa najprv oddeľuje sprava koryto Starej Myjavy a následne Myjava zľava priberá Hrušovský potok , ďalej priberá ľavostranný Kalaštovský potok a pri Šaštíne sa sprava opätovne pripája Stará Myjava. Vzápätí preteká Šaštínom, zľava priberá Šaštínsky potok, pri Strážoch nad Myjavou sa sprava oddeľuje Čárska Kopánka, následne pri Kuklove križuje koryto Myjavy a prechádza na ľavý breh. Myjava potom podteká železničnú trať Bratislava – Břeclav, následne aj diaľnicu D2, priberá sprava Čársky potok a podteká štátnu cestu I/2 neďaleko obce Kúty. Koryto rieky potom križuje kanál Kúty-Brodské zo severu a Malolevársky kanál z juhu. Napokon vteká do oblasti lužných lesov a v katastrálnom území obce Sekule ústi v nadmorskej výške cca do Moravy. Približne od mesta Senice až k ústiu vytvára rieka Myjava širokú nivu.
Povodie Myjavy podľa prítokov (v smere toku)
Myjava (P – pravostranné prítoky, Ľ – ľavostranné prítoky)
Laurus (Škurla)
Metropolita Laurus (narodený ako Vasiľ Škurla, Василий Михайлович Шкурла; * 1. január 1928, Ladomirová, Slovensko – † 16. marec 2008, Jordanville, USA) bol biskup Ruskej pravoslávnej cirkvi v zahraničí, metropolita Východnej Ameriky a New Yorku.
Život
Narodil sa ako Vasiľ Škurla 1. januára 1928 v obci Ladomirová vo vtedajšom Česko-Slovensku rodičom Michalovi a Elene. Rodina bola silne pravoslávne veriaca. Bol rusínskej národnosti.
Vo veku päť rokov, začal pomáhať v službe pri oltáre v miestnom chráme v Ladomirovej, ktorý bol farským pre miestne pravoslávne obyvateľstvo. Vo veku osem rokov (iné pramene udávajú vek 11 rokov) nadviazal kontakt s predstaveným monastiera archimantritom Serafimom a vstúpil do noviciátu. V roku 1939, mu otec dal povolenie aby sa úplne zapojil do kláštorného života. V monastieri zostal aj počas 2. svetovej vojny, do príchodu Červenej armády.
Po príchode armády mnísi evakuovali monastier najprv do Bratislavy a potom do Nemecka a Švajčiarska. V Ženeve vo veku šestnásť rokov Vasiľ sa stal novicom. V roku 1946 mnísi vrátane Vasiľa, emigrovali do USA a pripojili sa k monastieru Svätej Trojice v Jordanville.
V Jordanville Vasiľ nastúpil do prvého ročníku seminára stále ako novic. V marci 1948 spolu s ďalšími dvomi novicmi sa stal mníchom, prijal rehoľné meno Laurus. V 1949 prijal diakonské svätenie. V roku 1954 bol vysvätený na kňaza. V roku 1959 bol zvolený za igumena (predstaveného kláštora). V roku 1966 bol zvolený za archimandritu.
V roku 1967 archimandrita Laurus bol zvolený za biskupa a vysvätený. Následne sa stal tajomníkom biskupskej synody.
Laurus uskutočnil veľa pútí po svätých miestach pravoslávia napr. v Svätej zemi a na hore Athos. V roku 1981 sa stal arcibiskupom.
V októbri 2001 po penzionovaní metropolitu Vitalija bol Laurus zvolený synodou biskupov za metropolitu Východnej Ameriky a New Yorku a metropolitu Ruskej pravoslávnej cirkvi v zahraničí.
Od 6. mája do 14. mája 2006 predsedal štvrtému zasadaniu diaspóry na ktorom bolo odsúhlasené zmierenie a normalizácia vzťahov s moskovským patriarchátom. Dňa 17. mája 2007 metropolita Laurus spolu s mnohými duchovnými Ruskej pravoslávnej cirkvi v zahraničí podpísal „Акт о каноническом общении“ v Moskve a spoločne s moskovským patriarchom odslúžili svätú liturgiu v Chráme Krista Spasiteľa.
Metropolita Laurus zomrel v monastieri Svätej Trojice v Jordanville 16. marca 2008, presne na sviatok ortodoxie. Pohreb sa uskutočnil 21. marca za účasti mnohých predstaviteľov pravoslávnej cirkvi na cintoríne monastiera Svätej Trojice.
Elliptic Curve Digital Signature Algorithm
Elliptic Curve Digital Signature Algorithm (ECDSA) je variant podpisovej schémy DSA (Digital Signature Algorithm) s dodatkom na základe ECC. Je navrhnutý tak, aby bol existenčne nefalšovatelný.
Nastavenie systému
Zadefinujeme si subjekty:
V skutočnosti platí, že hneď po podpísaní správy M každý subjekt V s kópiou U verejného kľúča môže overiť daný podpis S.
Predpokladajme, že Alice (U) chce poslať podpísanú správu Bobovi (V).
Podpisová operácia
Na vytvorenie podpisu S z M použije Alica (U) Signture Generation Algorithm:
Overovacia operácia
Ak Bob nemá dôveru v kľúč Q, musí si ho potvrdiť:
Následne pre overenie podpisu S sa použije Signature Verification Algorithm:
Pozri aj
Podrobnejší opis a význam jednotlivých parametrov a ich generovanie pozri v článku Kryptografia na báze eliptických kriviek.
13. máj
Narodenia
thumb|upright|[[Pavel Dvořák (* 1937)]] thumb|upright|[[Stevie Wonder (* 1950)]] thumb|upright|[[Robert Pattinson (* 1986)]] thumb|upright|[[Marianne Vosová (* 1987)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Gary Cooper († 1961)]]
El Puerto de Santa María
El Puerto de Santa María je španielske mesto v Andalúzii.
Dejiny
Podľa Homérovej Odysei mesto založil Menestheus, utečenec z trójskej vojny, ktorý sa usídlil v ústí rieky Guadalete a založil mesto nazvané Menesthéov prístav.
thumb|left|100px|Juan de la Cosa, mapa
V roku 711, po arabskej invázii zo severnej Afriky, bolo mesto premenované na Alcante (Alcanatif) = Prístav soli. Meno bolo odvodené zo starého priemyslu na výrobu soli ktorý tu prevádzkovali Feničania a Rimania.
V roku 1260 mesto dobyl Alfons X. Kastílsky a premenoval ho na Santa María del Puerto. Vo svojich Spevoch k Panne Márii ďakuje za zázračné uzdravenie svojich nôh v tamojšom kostole.
V meste je vďaka jeho bohatej histórii mnoho múzeí a pomníkov; takisto je iba kúsok cesty od Cádizu.
Lahár
thumb|right|350px|Lahárový prúd na úbočí sopky [[Saint Helens z erupcie v marci 1982.]] Lahár (termín pochádza z Indonézie), občas nazývaný krátko lahar, a niekedy trochu nesprávne aj bahnotok (tento termín je trochu širší) je sprievodný jav pri niektorých sopečných erupciách. Lahár je vytvorený zo zmesi sopečného popola a vody.
Príčiny vzniku lahárov sú nasledovné:
Laháry sú veľmi nebezpečný fenomén (možno nebezpečnejší ako tečúca láva) pre ich veľkú mobilitu (niekoľko desiatok metrov/s). Jedna z najstarších katastrof sa odohrala v roku 79 pri erupcii sopky Vezuv, keď bolo lahárom zasiahnuté mesto Herculaneum. Posledná veľká katastrofa sa odohrala v 1985 v Kolumbii, keď bolo mesto Armero pochované pod 8 m hrubou vrstvou laháru, ktorý prešiel vzdialenosť vyše 40 km od eruptujúcej sopky Nevado del Ruiz.
Niektoré sídla, nachádzajúce sa v blízkosti sopiek s pravdepodobným výskytom lahárov (napr. Rainier v USA alebo Ruapehu na Novom Zélande) majú vypracovaný systém včasnej výstrahy pred blížiacim sa lahárom.
Kométa Mrkos
Kométa Mrkos alebo C/1957 P1 bola neperiodická kométa, ktorú objavil Antonín Mrkos 2. augusta 1957.
Vlára
Vlára je rieka na strednom Považí, v okrese Trenčín. Je to pravostranný prítok Váhu s dĺžkou (na Slovensku iba ), povodím  a priemerným prietokom /s (v ústí). Je tokom III. rádu. Priemerná lesnatosť povodia dosahuje 40%.
Opis toku
Pramení v Česku pod vrchom Klášťov vo Vizovickej vrchovine. Tečie na juh cez Luhačovickú vrchovinu, po pribratí Říky sprava sa stáča na juhovýchod, priberá zľava Brumovku pri Bylniciach a cez Vlársky priesmyk v Bielych Karpatoch vteká na územie Slovenska. Zároveň priberá ľavostrannú Vlárku, ktorá je hraničným tokom. Rozrezáva Biele Karpaty úzkou dolinou na podcelok Kobylináč na ľavom brehu a podcelok Súčanská vrchovina na pravom brehu. Priberá viaceré prítoky, najvýznamnejším je potok Čakanov z pravej strany. Potom vteká do intravilánu obce Horné Srnie, tečie cez Bielokarpatské podhorie a južne od obce vstupuje do Považského podolia. Tu už tečie na juh medzi Nemšovou a Ľuborčou a do Váhu ústi približne juhozápadne od mesta Nemšová. Pre Vláru je typické riečne pirátstvo. Rieka sa pri svojej erozívnej činnosti zarezala hlboko do masívu Bielych Karpát, celkom ho preťala a svoje pramenisko posunula až na druhú stranu tohoto masívu, do susednej Vizovickej vrchoviny. Pirátsky sa zmocnila časti povodia rieky Morava.
Povodie Vláry podľa prítokov (v smere toku)
Vlára (P – pravostranný prítok, Ľ – ľavostranný prítok)
Rambucourt
Rambucourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krčméry (priezvisko)
Krčméry je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku. Najčastejšie je v Bratislave a v Dolnom Kubíne.
Známi nositelia
Pozri v článku Krčméry.
Smrk (okres Třebíč)
Smrk je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 266 obyvateľov, z toho 141 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 38,2 roka, ženy 44,8 roka).
Nultý stupeň
Nultý stupeň je sémantický stupeň, označovaný znakmi prvého sémantického stupňa. Jeho prvky samé nie sú teda znakmi. Nultý stupeň je stupeň objektov, ktoré tvoria poslednú vrstvu hierarchie sémantických stupňov.
Pojem nultého stupňa je relatívny, pretože pre sémantický stupeň n-tého rádu možno znaky n-1 rádu považovať za objekty (teda nie za znaky).
Tropické monzúnové podnebie
thumb|Monzúnové podnebie (suchšia [[Savana|savanová verzia)]] thumb|Tropické monzúnové podnebie (vlhkejšia verzia, umožňujúca rast súvislých [[Monzúnové lesy|monzúnových lesov)]]
Tropické monzúnové podnebie sa vyskytuje v blízkosti rovníka a má 2 ročné obdobia, obdobie monzúnu a obdobie sucha. Pretože oblasti s týmto podnebím obvykle nie sú priamo na rovníku, tak sa v rôznych častiach roka môžu výraznejšie meniť aj teploty, tomu napomáhajú aj rozdiely v množstve mrakov nad miestom. Obdobie sucha nastáva skôr v zime alebo na jar a monzúny zvyčajne v lete.
Teploty
Teploty v období dažďov a v období sucha sú rozdielne. V období dažďov je teplotný rozdiel medzi dňom a nocou menší a teploty, predovšetkým horúčavy cez deň sú miernejšie. V období sucha (ak nastane na jar) však môžu maximálne denné teploty byť až o 10 °C vyššie ako v období dažďov. Naopak obdobie sucha v zime znamená výrazné ochladenie a v extrémnych prípadoch môžu teploty klesať aj k bodu mrazu. Ak je obdobie sucha na jar, sú najvyššie denné teploty často nad 40 °C, pokiaľ nastane v zime, najnižšie ranné teploty môžu klesať aj do rozmedzí 0 °C - 10 °C a tie denné sú okolo 30 °C. Počas monzúnu sú najvyššie denné teploty okolo 30 °C.
Échavanne
Échavanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1957
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1957 boli v poradí 1. majstrovstvá sveta v hádzanej žien (so 7 hráčmi), ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v dvoch juhoslovanských mestách: Belehrad a Virovitica, v dňoch od 13.20. júla 1957, za účasti 9 tímov. Oproti predchádzajúcim majstrovstvám sveta s 11 hráčmi (tzv. handbale) v roku 1956 debutovali na tomto turnaji družstvá Dánska, Poľska a Švédska. Finálové zápasy sa odohrali na štadióne Stadion Tašmajdan s kapacitou 10 000 divákov. Titul získalo, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇭🇺. Bronzová skončila domáca.
Ruské
Ruské bola obec na Slovensku v okrese Snina.
Oltár
Oltár (,, v kresťanstve ) je miesto, na ktorom sa v náboženstve prináša dar ako obeť, zvyčajne bohu či božstvu.
Ruské
Obec patrila k regónu Zemplín. Prvá písmoná zmienka je z roku 1567, patrila k humenskému panstvu. Obyvatelia pracovali v lesoch a chovali dobytok. Počas rokov 1939-1944 bola obec pripojená k Maďarsku.
Oltár
Oltár v staroveku a stredoveku
Veľkosti starovekých oltárov bolo neskôr dosahovaných veľmi zriedka napr. oltár rozmerov 198x23m v Syrakusách. Oltáre stavali obvykle na otvorených miestach, často boli určené k zápalným obetám. Známy je oltár z Pergamu z 2. Storočia p.n.l. ozdbený reliefom o celkových rozmeroch 36x34m, ktorý je teraz uložený v Berlínskom Pergamonmuseu.
Etruskovia a Rimania budovali oltáre pre svoje osobné božstvá. Týchto oltárov sa zachovalo mnoho tisíc. Boli často ozdobené nápismi. Na nich sa prinášala buď zápalná obeta (napr. kadidlo), alebo sa na neho pokladal dar (napr. víno).
Ruské
Dnes je katastrálne územie Ruské súčasťou obce Stakčín.
Oltár
Oltár v Kresťanstve
Nový zákon používa slovo oltár pre vyjadrenie Ježišovej obety na kríži. Pretože v kresťanstve neexistuje iná obeť ako obeť jediného kňaza, Ježiša Krista, nie sú oltáre kresťanmi vnímané rovnako ako v ostatných náboženstvách. Pre oltár kresťania v latinčine nepoužívali bežného slovo ara, ale zaviedli nový názov Altare (vyvýšené miesto). Oltár sa v katolicizme používa ako miesto, na ktorom sa prinášajú dary chleba a vína pri slávení Eucharistie.
Ruské
V roku 1980 bola vysídlená kvôli výstavbe Starinskej priehrady. Prvá zmienka je z roku 1567. Pôvodne patrila humenskému panstvu, neskôr viacerým rodinám. Z obce sa zachoval obecný cintorín, kaplnka na mieste zbúraného kostola z r. 1789, vojenský cintorín z prvej svetovej vojny a tri domy. V strede obce pod cintorínom je prícestný kríž z roku 1955. Z konca bývalej obce do Ruského sedla vedie zachovalá kamenná cesta z r. 1861 tzv. Porta Rusica. Pod Ruským sedlom sa nachádza Pamätník Osloboditeľom.
V katastrálnom území bývalej obce sa nachádza Národná prírodná rezervácia Pľaša, súčasť Národného parku Poloniny.
Oltár
Oltár v Kresťanstve
V cirkvách s vlastnou liturgickou tradíciou prevláda užívanie kamenného oltára, je však možné sa stretnúť aj s oltármi z iného materiálu a zvyčajne nie je ním možné hýbať. Mnohé katolícke a pravoslávne oltáre v sebe nesú pozostatky svätých; tento zvyk pochádza z prvých kresťanských storočí, kedy kresťania mohli sláviť Eucharistiu na hroboch mučeníkov.
Úradný jazyk
Úradný jazyk je jazyk stanovený zákonom pre komunikáciu medzi a s úradmi, vrátane školstva, na určitom území (v štáte, závislom území, regióne). Pojem nie je obsahovo zhodný s pojmom štátny jazyk, ale vo väčšine štátov sa úradný jazyk chápe ako identický so štátnym jazykom.
V prvom rade je to jazyk ústavy, preto krajiny bez kodifikovanej ústavy nemajú oficiálny jazyk. Vo väčšine prípadov je úradný jazyk aj hlavný národný a najpoužívanejší jazyk štátu. Zákony niektorých štátov alebo štátnych celkov vyžadujú, aby boli vládne dokumenty prekladané aj do iných jazykov.
Približne polovica štátov sveta má oficiálny jazyk. Niektoré majú iba jeden oficiálny jazyk, ako napríklad Albánsko, Francúzsko alebo Litva, napriek tomu, že v týchto štátoch sa používajú aj iné pôvodné jazyky. Niektoré majú viac oficiálnych jazykov, napríklad: Afganistan, Bielorusko, Belgicko, Bolívia, Kanada, Eritrea, Fínsko, India, Pakistan, Paraguaj, Južná Afrika a Švajčiarsko.
V niektorých štátoch, ako napríklad Taliansko, Palau, Filipíny, Rusko a Španielsko, je len jediný štátny oficiálny jazyk, ale menšinové jazyky sa používajú ako úradné v určitých regiónoch. Na druhej strane, niektoré štáty, ako napríklad Švédsko, Tuvalu, Spojené kráľovstvo a Spojené štáty, nemajú oficiálny jazyk. Namiesto toho sa v mnohých prípadoch (zákony, vládne nariadenia a pod.) používa de facto hlavný jazyk. Úradný jazyk niekedy nie je jazykom, ktorý sa používa pri výučbe.
Oficiálne jazyky niektorých bývalých kolónií, hlavne francúzština a angličtina, nie sú ani národnými ani najpoužívanejšími jazykmi. Opačným príkladom je írčina, ktorá je aj národným aj prvým oficiálnym jazykom Írska, no napriek tomu ju používa menej ako tretina Írov. Angličtina, ktorá je najčastejším oficiálnym jazykom, je podľa článku 8 Ústavy Írska označená ako 'druhý oficiálny' jazyk Írska.
V niektorých štátoch a ich častiach je otázka oficiálneho jazyka vážnym politickým problémom.
Štetl
Štetl bol typ mesta s vysokým percentom židovského osídlenia, ktorý sa vyskytoval najmä v Strednej a Východnej Európe v období pred druhou svetovou vojnou. Pre štetl bolo charakteristické uzavreté sociálne prostredie s vysokou mierou chudoby, používanie jazyka jidiš a vyznávanie chasidského judaizmu. Zvyšky tohoto typu osídlenia možno dnes ešte nájsť v židovských štvrtiach veľkých miest v Spojených štátoch amerických.
Pôvod slova
Slovo štetl (plurál: štetlech) pochádza z jazyka jidiš, s významom "mestečko" (שטעטל) a vzniklo pravdepodobne z nemeckého slova "Städtle".
Väčšie mestá typu štetl, ako napríklad Ľvov, alebo Černovice sa nazývali aj štot (שטאָט), z nemeckého slova Stadt - mesto, pre menšie dediny existoval výraz dorf (דאָרף) - nemecky dedina.
Rozšírenie
Osídlenia typu štetl sa nachádzali na územiach dnešného Bieloruska, Litvy, južného Lotyšska, Moldavska, Poľska, Rumunska a Ukrajiny. Medzi menšie mestá typu štetl s počtom obyvateľov medzi 1 000 až 20 000 patrili napríklad: Belz, Białystok, Bratslav, Čenstochová, Černobyľ, Hrodna, Pinsk alebo Tarnów. Väčšie mestá, ktoré bolo možné označiť ako štot boli napríklad Budapešť, Černovice, Kyjev, Krakov, Ľvov, Minsk, Odesa, Praha, Riga, Varšava, Viedeň, Vilnius, Vroclav.
Opis
Štetl pozostával prinajmenšom z cintorína, modlitebného domu a mikve. Väčší štetl mohol mať jednu, alebo aj viac synagóg. Srdcom štetlu bolo trhovisko, obklopené domami bohatších obyvateľov. Ulice štetlu boli nespevnené, v zimnom období plné bahna. Domy boli často veľmi chudobné a špinavé. Židia tu tvorili majoritu obyvateľstva, nešlo však o židovské geto, ľudia tu žili dobrovoľne. Išlo o špecifické, vo veľkej miere mentálne uzavreté osídlenie aškenáziovských Židov, uprostred nežidovského obyvateľstva.
Dejiny
Vznik východného židovstva ako aj štetlového osídlenia v strednej a východnej Európe má korene v stredovekom prenasledovaní Židov v Nemecku a okolitých krajinách. Tamojší Židia utekali pred diskrimináciou a pogromami a útočisko nachádzali v Poľsku, kde sa ocitli pod ochranou tunajších panovníkov. V roku 1264 vydalo veľkopoľské knieža Boleslav V. Hanblivý Kališský status, ktorý sa stal základom ďalších ochranných nariadení v prospech Židov a umožňoval im slobodné podnikanie. Toto nariadenie vychádzalo z privilégia cisára Friedricha II. z roku 1236, ktorým boli Židia vyhlásení za služobníkov kniežacej komory. Kráľ Kazimír III. Veľký potvrdil predošlé ochranné dekréty v prospech Židov a rozšíril ich pôsobnosť z územia Veľkopoľska na celé územie, ktorému vládol. Podobné privilégiá platili na území Litvy, ktorá bola od roku 1386 prepojená s Poľskom personálnou úniou. Židia sa postupne dočkali zrovnoprávnenia s ostatným obyvateľstvom minimálne v hospodárskej oblasti.
Židia boli pre poľských panovníkov dôležití, preto ich prisťahovalectvo pokračovalo a v 14. a 15. storočí existovali židovské štvrte v mestách Ľvov, Sandomierz pri Krakove a mnohých ďalších. V Poľsku sa však Židia tiež nevyhli útokom a prenasledovaniu, častokrát zo strany katolíckej cirkvi, ale aj konkurentov z podnikateľského a obchodného prostredia. V apríli 1648 počas kozáckeho povstania Bohdana Chmelnického, ktoré zasiahlo územia dnešného Bieloruska, Litvy, Poľska a Ukrajiny, bolo zmasakrovaných 100 000 - 120 000 Židov. Vraždenie prudko zasiahlo spoločenstvá východných Židov, ktoré sa museli nanovo organizovať a spolu s politickými zmenami v Poľsku sa menil aj spôsob života miestnych Židov. Do dovtedy prekvitajúcej komunity vstúpila neistota a strach z budúcnosti. Ľudia hľadali útechu v náboženstve, rozšírilo sa učenie kabaly. Medzi židovským obyvateľstvom sa šírili zvesti, že nadišiel deň spásy, čo mal potvrdzovať aj samozvaný mesiáš Šabtaj Cvi, ktorého učenie sa v tej dobe rozšírilo po Európe a Blízkom Východe. Na toto učenie nadviazal poľský židovský náboženský vodca Jakob Frank, ktorý sám seba označoval za reinkarnáciu Šabtaja Cviho. Frankovo učenie, odporujúce talmudským tradíciám našlo stúpencov v Poľsku a aj iných oblastiach. Spomínané mesiášske hnutia a ich popularita odrážali krízu, v ktorej sa v tom období židovstvo nachádzalo. Vytvoril sa priestor pre židovské zmýšľanie, do ktorého prenikalo veľa kabalistických a mesianistických myšlienok. V Poľsku sa rozvinul nový druh chasidizmu - hnutie zbožných, ktorého prívrženci sa vzbúrili proti rabínskej oligarchii. Chasidizmus mal medzi obyvateľstvom veľký ohlas, pretože zdôrazňoval svetskosť v protiklade s dovtedy požadovanou askézou a nutným pokáním. V 18. storočí sa za podmienok náboženského hľadania a očakávania príchodu Mesiáša vytvoril typ východného Žida, pre ktorého bol typický charakteristický odev, dodržiavanie náboženských zákonov, zvykov, rituálov a používanie jazyka jidiš. Spojenie spomenutých typov židovských jednotlivcov do komunít vytvorilo základ pre vytvorenie a rozšírenie osídlení typu štetl v strednej a východnej Európe.
Súčasnosť
Začiatok 20. storočia zaznamenal postupný úpadok štetlovej kultúry, avšak následkom holokaustu a 2. svetovej vojny zanikli v pôvodnej podobe všetky osídlenia typu štetl v strednej a východnej Európe. Židovské obyvateľstvo vo východnej Európe bolo takmer kompletne vyvraždené. Pokračovanie štetlovej kultúry môžeme dodnes nájsť napríklad v Spojených štátoch amerických, kam smerovala veľká židovská emigračná vlna už na prelome 19. a 20. storočia. Židia zo Strednej a Východnej Európy sa usadili napríklad v New Yorku, na dolnom Manhattane, v mestskej štvrti Lower East Side, ktorá po židovskom osídlení pripomínala európske domovy emigrantov a jeho pozostatky sú zachované dodnes.
Štetl v umení
S vykreslením spôsobu života v štetli sa môžeme stretnúť v umení. Napríklad židovský spisovateľ Šolom Alejchem umiestnil dej svojho románu "Mliekár Tovje" (v orig. Tevje der milchiker, na Slovensku známy z českého vydania Tovje vdává dcery, SNKLHU, Praha 1958) do fiktívneho ukrajinského štetlu Anatevka. Podľa tohto románu vznikol na Broadwayi v roku 1964 muzikál Fidlikant na streche, ktorý prvýkrát v roku 1968, s veľkým úspechom “ uvádzalo bratislavské divadlo Nová scéna s Jozefom Kronerom v hlavnej úlohe mliekara Tovjeho. V roku 1971 bola natočená filmová adaptácia muzikálu Fidlikant na streche (Fiddler on the Roof), ktorá získala tri ceny Oskar “
S tematikou života v štetli sa stretneme aj v diele rakúskeho spisovateľa Josepha Rotha, ktorý v románe Hiob (1930) popisuje život ortodoxného učiteľa tóry Mendela Singera vo fiktívnom ruskom štetli Zuchnow.
Webstránky
Virtuálny štetl: sztetl.org.pl (anglicky)
Presbyter
Presbyter (po grécky πρεσβύτερος presbyteros starší) môže znamenať:
Kométa Pojmanski
Kométa Pojmański alebo C/2006 A1 je neperiodická kométa, ktorú objavil Grzegorz Pojmański 2. januára 2006.