cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Európsky kickbox
Kickbox sa často zamieňa s Thajským boxom (Muay Thai). Tieto dva športy sú podobné, ale v thajskom boxe sú povolené kopy pod pás, údery kolenami a lakťom.
História
right|thumb|Full Contact Holandský kickboxer Jan Plas sa naučil v Japonsku kickbox od samotného Kenjiho Kurosakiho a po návrate do Holandska založil s niekoľkými vyznávačmi Muay Thai v roku 1978 Mejiro Gym. V tom istom založil roku NKBB (Holandskú Asociácu Kickboxu), prvú kickboxovú organizáciu v Holandsku. Tento šport potom expandoval do USA hlavne vďaka popularite a úspechu Keva Kelseyho v 70. rokoch.
Pravidlá
Európsky štýl kickboxu vznikol ako kombinácia Muay Thai a Japonského kickboxu a ich pravidiel. Delí sa do troch odlišných disciplín. Existuje ešte špeciálna forma kickboxu tzv. low-kick, ktorý je takmer totožný s full-contact iba s tým rozdielom, že sú povolené kopy na súperove stehná.
Saint-Nicodème
Saint-Nicodème je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pencak Silat
náhľad|Pencak Silat náhľad|Pencak Silat Pencak Silat (ľudovo pen-chuck see-lut) je bojové umenie rozšírené hlavne na Filipínách, v Indonézii a v Malajzii. Je súčasťou školskej výuky a používajú ho miestne policajne zložky. Pre Pencak Silat je typické precízne nacvičovanie technik v pomalom tempe. Až po ich zvládnutí sa prechádza k vykonávaniu technik v rýchlosti. Tradičný Pencak Silat sa vyznačuje elegantnými pohybmi, rýchlymi zmenami vysokého a nízkeho postoja a estetický zahajovacími fázami boja.
Pencak Silat je obecný termín, ktorý úplne naznačuje na celé umenie založené pôvodnom z juhovýchodej Ázie (Indonézia, Malajzia, Singapur, Južné Filipíny). Filozofia koreňov Pencak Silat v Juhovýchodnej Ázii zahrňuje aspekty sebaobrany, sociálnej a duchovnej etiky, umenia a športu. Ďalšie bojové umenia (Kun Tao, Pukulan) prispeli k aktuálným celosvetovým formám praxe. Vedľa jeho rodných kultúr v Ázii juhovýchodu, Penca Silat zvlášť začal rozrastať v USA, Holandsku a iné európske krajiny po 2 svetovej vojne. V juhovýchodnej Ázii a iných častiach sveta existuje organizácia Persilat, ktorá sídli v Jakarte, Indonézií, a hoci organizuje veľa národných a celosvetových turnajov v Pencak Silat nie je uznávaná všetkými školami bojových umení.
St. Ulrich am Pillersee
St. Ulrich am Pillersee je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Kitzbühel.
Žije tu 1562 obyvateľov (1. 1. 2010).
Montreuil-Nord
Montreuil-Nord je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba severná časť mesta Montreuil.
Saint-Nicolas-du-Pélem
Saint-Nicolas-du-Pélem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gällivare
Gällivare je lokalita a sídlo okresu v provincii Norrbotten, s počtom obyvateľov 8449 (2010). Mesto bolo založené v 17. storočí. Spolu so susednými mestami Malmberget a Koskullskulle vytvára mesto nadregionálne centrum s počtom obyvateľov približne 15000. Gällivare sa nachádza na konci železničnej trate Inlandsbanan, približne 100 kilometrov na sever od severného polárneho kruhu, v najdôležitejšej oblasti ťažby železnej rudy vo Švédsku. Pri Gällivare sa nachádza lyžiarske stredisko Dundret, ktoré je vybavené šiestimi vlekmi, konferenčným centrom, hotelom a ďalšími desiatimi upravovanými svahmi. Zimná sezóna tu trvá od konca októbra do začiatku mája. Mesto bolo v roku 2008 hostiteľom VIVA World Cup.
Smikrinas z Tarentu
Smikrinas alebo Mikrinas (Smikrinas, Mikrinas) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 352 pred Kr.
Smikrinas z Tarasu (Taras bol starší názov pre mesto Tarent ) si na 107. olympijských hrách v roku 352 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda. Olympijské víťazstvo Smikrina zaznamenal historik Diodoros, aby tak datoval rok bojov vo vojne medzi Tébami a Fókidou. V roku 352 pred Kr. prebiehala tzv. tretia „svätá vojna“ (356 – 346 pred Kr.), po ktorej sa otvoril vstup Macedónie do Grécka. Záznam o olympijskom víťazstve Mikrina je uvedený aj v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Montreuil-Ouest
Montreuil-Ouest je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba západná časť mesta Montreuil.
St. Veit in Defereggen
St. Veit in Defereggen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Lienz.
Žije tu obyvateľov.
Pod Sýkořskou myslivnou
Predmetom ochrany je zachovanie zvyškov rozľahlejších prirodzených listnatých lesných biocenóz na kontakte 3. a 4. vegetačného stupňa v geomorfologicky pozoruhodnom reliéfe. Ide o biocentrum regionálneho významu uprostred monokultúrnych lesných porastov.
Polycotylidae
Polycotylidae (staršie Trinacromeriidae alebo Dolichorhynchopidae) je vyhynutá čeľaď dlhokrkých plesiosaurov z obdobia kriedy. Je to sesterská čeľaď k skupine Elasmosauridae.
Val-de-la-Haye
Val-de-la-Haye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Čajak
Ján Čajak (pseudonymy Aliquis, Ján Drienčanský, Michal Kopanický, Nihil, Pozorovateľ, Starý Hodžov volič, Strýčko Ján a i.) (* 19. december 1863, Liptovský Ján – † 29. máj 1944, Petrovec, Juhoslávia) bol slovenský spisovateľ a prekladateľ.
Životopis
Narodil sa v rodine štúrovského básnika a evanjelického farára Janka Čajaka a Adely Čajakovej, rodenej Medveckej (sestra Terézie Vansovej), no už ako štvorročnému mu predčasne zomrel otec (na tuberkulózu) a jeho matka sa vydala druhý raz za Pavla Dobšinského. Jeho synom bol Ján Čajak (prozaik, novinár a redaktor). Základné vzdelanie dostal doma, neskôr študoval na gymnáziu v Martine, no keď ho zatvorili, pokračoval vo vzdelávaní na maďarskom gymnáziu v Rimavskej Sobote a nemeckom gymnáziu v Kežmarku. Neskôr študoval aj v Lučenci, Banskej Štiavnici, Bratislave, odkiaľ bol vylúčený pre svoje politické názory. Učiteľské skúšky napokon zložil v roku 1889 v Kláštore pod Znievom.
Pracoval v advokátskej kancelárii Petra Jamnického v Pezinku, učil v Liptovskej Kokave, Rajci a v Kráľovej Lehote. V roku 1893 sa natrvalo presťahoval na Dolnú zem do Báčky, neskôr slovenskej obci Selenče a v roku 1899 sa usadil v Petrovci. Tu stál vyše 40 rokov v centre kultúrnych a politických snáh dolnozemských Slovákov. Zaslúžil sa tiež o založenie slovenského gymnázia v Petrovci a v roku 1924 odišiel do dôchodku. Ďalej však pôsobil ako predseda literárneho a národopisného odboru Matice slovenskej v Juhoslávii a aj v pokročilej starobe sledoval politický a kultúrny vývoj na Slovensku.
Tvorba
Začiatky jeho literárnej tvorby siahajú do obdobia jeho presťahovania do Petrovca v roku 1899 a tvorbou sa radí do druhej vlny realistických spisovateľov; jeho tvorba bola silne ovplyvnená Svetozárom Hurbanom Vajanským. V Juhoslávii začal prispievať do mnohých periodík (Národnie noviny, Slovenské pohľady, Dennica, Slovenský týždenník, Národný hlásnik) a stal sa stálym spolupracovníkom pražského mesačníka Naše Slovensko. Založil slovenský politický týždenník Národná jednota, neskôr tiež kultúrny a literárny mesačník Náš život. Jeho prvá prozaická práca vyšla v roku 1903 v Národných novinách. Vo svojich dielach čerpal zo spomienok na Slovensko, najmä na Liptov a Gemer, upozorňuje v nich na problémy, no zároveň tiež predkladá riešenia. Písal tiež anekdotické príbehy a charakterové obrázky. Okrem písania beletrie sa zameriaval i na publicistiku, ľudovýchovnú prácu a preklady (Guy de Maupassant, Alexander Sergejevič Puškin a i.).
Stams
Stams je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Imst.
Žije tu 1 312 obyvateľov (1.1.2010).
Neuilly-Plaisance (kantón)
Neuilly-Plaisance je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Neuilly-Plaisance.
Saint-Péver
Saint-Péver je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kotník (vrch)
Kotník staršie Kolník je vrch v Levočských vrchoch. Nachádza sa medzi obcami Nižné Ružbachy a Kolačkov na katastrálnom území obce Hniezdne v okrese Stará Ľubovňa a je rozpoznateľný podľa vysielača na vrchole.
Charakteristika
Vrch sa nachádza na severnom okraji pohoria, v blízkosti miest Stará Ľubovňa a Podolínec. Má tvar horského chrbta, tiahnúceho sa v smere SV–JZ nad údolím rieky Poprad. Poloha mimo bývalého VVP Javorina umožňovala prístup z okolitých obcí a existenciu turistických chodníkov.
Vysielač Kotník
Na vrchole Kotníka sa nachádza 73 metrov vysoká telekomunikačná veža. Oceľová konštrukcia bola postavená v roku 1983 a šíri signál televízie i rozhlasu v oblasti Popradskej kotliny, Horného Spiša a Zamaguria. Nadväzuje na vysielače Kráľova hoľa a Stebnícka Magura.
=== FM vysielače ===
Najbližšie vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:
Syagrius
thumb|right Syagrius († 486/87) bol posledný samostatný rímsky vládca na území Západorímskej ríše. Vládol v časti Galie a používal titul “Rímsky kráľ” (Romanorum rex) alebo “Rímsky patricius” (Romanorum patricius).
Jeho otcom bol vojenský veliteľ Galie (magister militum per Gallias) Aegidius. V čase oslabenia moci západorímskych cisárov chránil územia Galie severne od rieky Loiry až po rieku Somnu. Ale ostro vystupoval proti de facto západorímskemu vládcovi, ktorým bol Germán Ricimer, čím tu vytvoril skoro samostatnú vládu. Jeho sídelným mestom bolo mesto Soissons. Nadviazal dobré vzťahy s kráľom sálskych Frankov Childerichom I.
Po otcovej smrti (pravdepodobne 464 alebo 465 po Kr.) nastúpil jeho syn Syagrius. Naďalej využíval dobré vzťahy s Childerichom a pri dn. meste Bourges porazil Gótov a na jeho území prežívala rímska kultúra. Rímsky spisovateľ Gregorius píše, že Syagrius porazil Sasov. Pravdivosť tohto príbehu však určiť nevieme. V roku 486 zaútočil proti jeho kráľovstvu franský kráľ Chlodovik I., porazil ho pri meste Soissons a krátko potom bol Syagrius popravený. Jeho vojenské oddiely začlenil Chlodovik do svojho vojska.
Syagriovo kráľovstvo bolo posledným nezávislým a samostatným rímskym územím v období rozkladu Západorímskej ríše.
Literatúra
Text je spracovaný na základe hesla z de:Wikipedia.org
Neuilly-sur-Marne (kantón)
Neuilly-sur-Marne je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Neuilly-sur-Marne.
Stans (Tirolsko)
Stans je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Majstrovstvá sveta v tchoukballe 2015
Účastníci
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k júnu 2015.
Val-de-Saâne
Val-de-Saâne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Surgy
Surgy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Pôtan
Saint-Pôtan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za fyziku
Toto je zoznam nositeľov Wolfovej ceny za fyziku :
Sojuz 2
Misia bola námetom pre umeleckú „rekonštrukciu“ Fontcuberta, ktorá opisovala loď pilotovanú Ivanom Istočnikovom spolu so psom „Kloka“. Kozmonaut a pes zomreli počas misie a boli následne vymazaní z histórie sovietskej kozmonautiky, aby sa zabránilo negatívnej publicite.
Meno „Sojuz 2“ sa tiež objavilo v iných kontextoch, a) druhý let lode typu Sojuz k ISS b) ako návrh novej verzie nosnej rakety Sojuz, neskôr premenovaná na Sojuz/ST.
Stanz bei Landeck
Stanz bei Landeck je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Landeck.
Žije tu 603 obyvateľov (1.1.2010).
Noisy-le-Sec (kantón)
Noisy-le-Sec je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Noisy-le-Sec.
Stanzach
Žije tu obyvateľov.
Majstrovstvá Európy v touch rugby 2004
Majstrovstvá Európy v touch rugby 2004 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy v touch rugby, ktoré organizuje Európska federácia touch rugby (EFT). Konali sa na ostrove Jersey v dňoch od 10.11. júla 2004, za účasti 6 mužských, 6 ženských a 6 zmiešaných tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Nemecka a Guernsey. Neoficiálne sa ich zúčastnili aj družstvá Austrálie, Južnej Afriky a Nového Zélandu. Okrem seniorských turnajov sa organizoval aj turnaj veteránov. Zápasy sa odohrali v areáli klubu Jersey Rugby Football Club. Titul v mužskej i ženskej kategórii obhájilo Anglicko, v mixe získalo titul tretíkrát v rade domáce Jersey.
Iva Hercíková
Iva Hercíková, rodená Vodňanská, sa narodila v Pardubiciach a po maturite na gymnáziu v Liberci roku 1954 vyštudovala dramaturgiu a divadelnú vedu na pražskej DAMU (štúdium skončila v roku 1958).
V roku 1986 emigrovala s druhým manželom Jiřím Pickom najprv do Nemecka a roku 1987 pokračovali do USA. Najprv sa usadili na Floride a potom na desať rokov na Manhattane v New Yorku. Českého občianstva sa ale Hercíková nikdy nevzdala.
Po Nežnej revolúcii roku 1989 žila niekoľko mesiacov v Prahe, ale definitívne sa do Česka vrátila až v roku 2000, kde žila striedavo v Prahe a v Harrachove.
Hernia
Hernia alebo prietrž môže byť v medicíne:
Taconnay
Taconnay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Onomatopoja
Onomatopoja alebo zvukomaľba môže byť:
Hippokrates z Tesálie
Hippokrates alebo Hippokratés (Hippokrates, iný prepis: Hippokratés) bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch na žrebcoch v roku 256 pred Kr..
Hippokrates z Tesálie bol prvý olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch na žrebcoch zavedených na 131. olympijských hrách v roku 256 pred Kr. Hippokratovo olympijské víťazstvo uvádza staroveký historik Eusebios z Kaisareie vo svojom zozname olympijských víťazov, ktorý zostavil z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Steeg
Steeg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Reutte.
Žije tu obyvateľov.
R Hydrae
R Hydrae je premenná hviezda typu Mira v súhvezdí Hydra. Jej jasnosť bežne varíruje medzi magnitúdami 5 až 9. Vo vzdialenosti 21,6″ má sprievodcu s magnitúdou 12,5
Pantin-Ouest
Pantin-Ouest je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba západná časť mesta Pantin.
Steinach am Brenner
Steinach am Brenner je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Žije tu 3646 obyvateľov (1.1.2020).
Valliquerville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Quay-Perros
Saint-Quay-Perros je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sandhurst
Sandhurst je mesto v anglickom grófstve Berkshire, 60 km západne od Londýna. Žije tu asi 22 000 obyvateľov.
Mesto leží na rieke Blackwater River, vo veľkom cvičnom priestore britskej armády. Sídli tu známa vojenská akadémia.
Sandhurst je spojený s diaľničnými sieťami prostredníctvom diaľnic M3 a M4.
Zoznam prezidentov Spojených štátov
Toto je zoznam prezidentov USA. Zoznam je od vyhlásenia nezávislosti v roku 1776 po súčasnosť. Prvý americký prezident bol zvolený až v roku 1789.
Daniela Trandžíková
Daniela Trandžíková (rodným menom Nováková) (* 26. október 1956, Trenčín – † 26. október 2014 ) bola slovenská hádzanárka hrajúca na poste pivota, mnohonásobná reprezentantka Česko-Slovenska.
Klubová hádzaná
Odchovankyňa Odevy Hlohovec hrala neskôr aj za Štart Trenčín a ZVL Prešov. V drese ZVL Prešov bola majsterkou Česko-Slovenska 1986, 1987 a 1989 a semifinalistkou Európskeho pohára majstrov 1986/87.
Reprezentácia
V česko-slovenskej reprezentácii štartovala na niekoľkých majstrovstvách sveta, kde jej najväčším úspechom je strieborná medaila z roku 1986 v Holandsku. Zúčastnila sa Letných olympijských hier 1980 a 1988. Reprezentovala Česko-Slovensko v 311 stretnutiach a dala v nich 657 gólov.
Individuálne ocenenia
Je trojnásobná najlepšia hádzanárka Česko-Slovenska v rokoch 1980, 1981 a 1988 a víťazka ankety o najlepšiu hádzanárku Slovenska 1979 a 1980. Bola ocenená v ankete slovenské hádzanárky 20. storočia a uvedená do Siene slávy slovenskej hádzanej. V rokoch 1986 a 1988 sa stala najúspešnejšou športovkyňou Prešovského okresu.
Bezprostredne po svojich 58. narodeninách podľahla zákernej chorobe.
Les Pavillons-sous-Bois (kantón)
Les Pavillons-sous-Bois je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Les Pavillons-sous-Bois.
Letucha indomalajská
Letucha indomalajská alebo letucha väčšia (Galeopterus variegatus alebo Cynocephalus variegatus) je zvláštny nočný cicavec z čeľade letuchovitých.
Latinské názvy
Galeopterus variegatus, Cynocephalus variegatus, Galeopithecus natunae, Galeopithecus tellonis, Galeopithecus variegatus, Galeopterus abbotti, Galeopterus lautensis.
Opis
Letucha indomalajská má štíhle telo dosahujúce dĺžky približne 40 cm, z toho chvost tvorí často viac než polovicu. Hmotnosť je v rozmedzí 0,9 – 2 kg. Hlava je malá, má malé zaguľatené uši a tupý ňufák a veľké guľaté oči. V dolnej čeľusti majú zvláštne hrebienkovité rezáky. Jemná srsť má hnedo-šedú farbu so svetlejšími škvrnami na chrbte. Nápadná je takisto osrstená blana tiahnúca sa od krku cez končatiny až k chvostu slúžiaca ako padák umožňujúci letuche kĺzavý let medzi stromami až na vzdialenosť presahujúcu 100 m. Prsty sú opatrené ostrými pazúrikmi, vďaka ktorým sa udržia na kmeňoch a vetvách stromov.
Areál rozšírenia
Štáty juhovýchodnej Ázie, vrátane Sundských ostrovov.
Potrava
Letucha indomalajská je bylinožravá - žerie ovocie, mladé výhonky rastlín, púčiky i niektoré kvety.
Rozmnožovanie
Letucha rodí veľmi malé a nevyvinuté mláďatá po 60 dňoch gravidity, podobne ako u vačkovcov. Prvých 6 mesiacov života mláďatá žijú na matkinom bruchu. Tá ich prenáša a chráni v akomsi vaku, ktorý vytvorí stočením chvostu a lietacej blany. Mláďatá rastú veľmi pomaly, až v dvoch alebo troch rokoch dorastú do plnej veľkosti.
Saint-Quay-Portrieux
Saint-Quay-Portrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
1310
Udalosti
Začal vládnuť Ján Luxemburský.
Zoznam planétok 2751 – 3000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Saint-Quay-Portrieux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Talon (Nièvre)
Talon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Saint-Quay-Portrieux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Talon (Nièvre)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2010
Kvalifikácie na Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2010, ktorú organizuje Európska futbalová únia (UEFA), sa zúčastnilo 38 európskych štátov, ktoré bojovali o 11 miest na záverečný turnaj v 4 skupinách predkvalifikácie a 7 skupinách kvalifikácie. Prebiehala od 19. februára do 22. marca 2009. Nováčikmi kvalifikácie boli 🇲🇪, 🇪🇪 a 🇮🇪.
Priamy postup
Priamo postúpila iba hostiteľská krajina:
Skupina A
🇮🇪 Dublin, National Basketball Arena
Skupina B
🇧🇬 Varna, Palace of Culture and Sports
Skupina C
🇲🇹 Paola, Corradino Sports Facilities Paola
Skupina 1
🇷🇴 Tirgu Mures, CS CITY'US Tirgu-Mures
Skupina 2
🇪🇸 Badajoz, Pabellón Polideportivo de la Comunidad
Skupina 3
🇨🇿 Ostrava, Sportovní hala SAREZA
Skupina 4
🇱🇹 Kaunas, S.Darius & S.Girenas Sport Center
Skupina 5
🇧🇪 Antverpy, Lotto Arena
Skupina 6
🇵🇹 Viana Castelo, Monserrate Hall
Skupina 7
🇫🇷 Levallois-Perret, Marcel Cerdan
Valmont (Seine-Maritime)
Valmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Let asfaltového holuba
Let asfaltového holuba je slovenský film.
Psychologický film o človeku, ktorého živelný talent a chlapčenské sny o filmovej práci sa rozplynú nad ostrím mäsiarskeho stola.
Steinberg am Rofan
Steinberg am Rofan je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Žije tu obyvateľov.
Magurica
Magurica (miestne aj Magurič) je vrch v južnej časti Laboreckej vrchoviny, priamo nad mestom Snina. Výhodnú lokalitu využíva vysielač, stojaci na vrchole.
Charakteristika
Vrch sa nachádza na južnom okraji pohoria, nad údolím Cirochy, v blízkosti mesta Snina a obce Stakčín. Vrch je zalesnený a ponúka len obmedzené výhľady na mesto a okolie.
Vysielač Magurica
Na vrchole Magurice sa nachádza 98 metrov vysoká oceľová konštrukcia, postavená v roku 1988. Vysielač šíri signál televízie i rozhlasu pre oblasť severovýchodného Slovenska a nadväzuje na vysielače Dubník, Stebnícka Magura a Trebišov.
=== FM vysielače ===
=== Vysielače DVB-T ===
Najbližšie vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:
Tomáš Hrubý
Životopis
Tomáš Hrubý sa narodil vo Vrchlabí v Česku. Cyklistike sa venoval od svojich 13 rokov. Počas svojej kariéry prešiel viacerými tímami. Posledným bol AC Sparta Praha cycling, kde v roku 2011 ukončil kariéru vrcholového športovca. V súčasnosti sa venuje podnikaniu (je spoluzakladateľom medzinárodnej firmy) a okrem toho aj webovému dizajnu.
Prehľad tímov
Medzi jeho bývalých kolegov z AC Sparta Praha cycling možno zaradiť také mená českej cyklistiky ako: Tomáš Okrouhlický, Rostislav Krotký, Jiří Nesveda, ale aj slovenský vrcholový cyklista Roman Broniš.
Strass im Zillertal
Strass im Zillertal je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Schwaz.
Žije tu obyvateľov.
Le Raincy (kantón)
Le Raincy je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.
Božena Slančíková-Timrava
Životopis
Narodila sa v rodine evanjelického farára Pavla Slančíka, ktorý bol spoluzakladateľom Matice slovenskej. Mala desať súrodencov (jej brat Bohuslav, evanjelický farár, bol jej dvojčaťom), z ktorých 6 sa dožilo dospelého veku, a viacerí z nich boli neskôr literárne činní. Vzdelanie získala najprv v rodisku, potom ju učil otec, v Banskej Bystrici ukončila 4. triedu meštianskej školy. Nevydala sa, a preto mala celý život existenčné problémy. Hoci sa neustále snažila oslobodiť od rodiny, jej pokusy nájsť si prácu neboli veľmi úspešné. Chvíľu bola spoločníčkou vdovy v Dolnom Kubíne (1900), neskôr sa stala v Martine opatrovateľkou zbierok Slovenského národného múzea (1903), no vydržala tam tiež len krátko. V roku 1909 sa presťahovala do Ábelovej k bratovi na faru. Pokúsila sa ešte stať poštárkou, no nevyšlo jej to rovnako ako snaha E. Maróthy-Šoltésovej uviesť ju ako profesionálnu spisovateľku. Napokon sa stala opatrovateľkou v materskej škole, až sa v roku 1945 odsťahovala k príbuzným do Lučenca. Podľa záznamu v matrike zomrela dňa 27. novembera 1951 v Lučenci u Aladára Petrivaldského (učiteľ, správca ev. a. v. ľudovej škole v Ábelovej. Bol obecným kronikárom a zanechal aj poznámky z etnografie Ábelovej).
Tvorba
Hoci žila v ústraní od centier spoločenského a kultúrneho diania, jej literárne a kultúrne obzory rozširovala tak rodina, ako aj stretnutia s K. Banšelom, národovkyňou E. Goldpergerovou a O. Petianovou (matkou Štefana Krčméryho). Začínala vydávaním rukopisného časopisu Ratolesť, ktorý vydávala so sestrou Irenou. Zachovalo sa len 1 číslo – kde prispela poviedkou Na vrchoch. Medzi jej prvé diela patria satirické verše, no neskôr sa venovala najmä novelám a poviedkam, sporadicky i divadelným hrám. Vo svojich dielach podávala dokonalý popis ľudí a ich mentality, vlastností i zmýšľania, kritizovala súdobé politické a národnostné problémy a nijako sa nerozpakovala kritizovať i v tej dobe hlavné myšlienkové prúdy či praktiky bežného dedinského života. Príbehy zasadzovala zväčša do dedinského alebo malomestského prostredia svojho rodného kraja a mnohé z nich sú založené na jej vlastných skúsenostiach a príbehoch z jej života. Do roku 1896 uverejňovala svoje diela len v periodikách, neskôr vydávala samostatné knižné diela. Hoci sa v jej dielach často vyskytoval ako hlavný motív láska, nikdy sa k nej nestavala sentimentálne, ale skôr poukazovala na vypočítavosť, čím sa odlišovala od predošlej slovenskej prózy.
Kaplnka Panny Márie Ružencovej
Kaplnka Panny Márie Ružencovej môže byť kaplnka
...
Pierrefitte-sur-Seine (kantón)
Pierrefitte-sur-Seine je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.
Tamnay-en-Bazois
Tamnay-en-Bazois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Romainville (kantón)
Romainville je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Romainville.
Maia (hviezda)
Maia alebo 20 Tauri je štvrtá najjasnejšia hviezda v otvorenej hviezdokope Plejády (M45) v súhvezdí Býk.
Má zdanlivú hviezdnu veľkosť +3,87 magnitúdy a patrí do spektrálnej klasifikácie B8III. Od Zeme je vzdialená približne 360 svetelných rokov.
U Maii nastávajú, rovnako ako u ostatných hviezd Plejád, príležitostne zákryty Mesiacom.
Pomenovaná je po mytologickej Maie, dcére Titana Atlanta. S Diom splodila božského posla Herma.
Anna Bretónska
Anna Bretónska (, ; * 25. január 1477, Nantes, Francúzsko – † 9. január 1514, Blois) bola bretónska vládnuca vojvodkyňa, ktorá sa dvakrát po sebe stala aj francúzskou kráľovnou. Narodila sa v Nantes, v Bretónsku. Po otcovej smrti sa stala suverénnou vojvodkyňou Bretónska, grófkou z Nantes, Montfortu a Richmontu a vikomtesou z Limoges. Vo svojom čase bola najbohatšou ženou v Európe.
Detstvo
Anna bola jediné dieťa Františka II., bretónskeho vojvodu, a Margaréty z Foix, navarrskej princeznej, ktoré prežilo detstvo (jej mladšia sestra Isabeau zomrela ako dvojročná v roku 1490). Jej starými rodičmi z matkinej strany boli Gaston IV. z Foix a Eleonóra Navarrská.
Výchova a vzdelanie
Bola vychovávaná ako dedička vojvodstva. Dostala dobré vzdelanie, jej učiteľmi boli Françoise de Dinan, Lady z Lavalu a Chateaubriantu a básnik Jean Meschinot. Kvôli vojne o dedičstvo bolo v Bretónsku povolené, aby ženy dedili trón, ale len v prípade, ak neexistuje mužský dedič. V čase, keď sa Anna narodila, bol jej otec posledný muž z bretónskej dynastie, a tak ju v roku 1486 otec uznal za dedičku Bretónskeho panstva. Ale naďalej ostala otázka jej svadby. František II. nechcel, aby Bretónsko pripadlo Francúzsku, a preto sa snažil nájsť pre dcéru manžela, s ktorým by bolo možné odolať francúzskej sile.
Zasnúbenie
Bretónsko bolo ako zem veľmi cenné a Anna nemala nedostatok nápadníkov. Oficiálne bola ako nevesta v roku 1483 sľúbená Eduardovi, waleskému princovi, synovi anglického kráľa Eduarda IV. No princ Eduard čoskoro po otcovej smrti a nástupe jeho brata, Richarda III., za záhadných okolností zmizol a bol prehlásený za mŕtveho. Ďalší, ktorí sa uchádzali o jej ruku, boli Maximilián I. Habsburský (vdovec po Márii Burgundskej), Alain d'Albret, Jean de Châlons (oranžský princ) a dokonca ženatý Ľudovít XII., orleánsky vojvoda.
V roku 1488 bola však armáda Anninho otca porazená v bitke pri Saint-Aubin-du-Cormier, ktorá ukončila Bláznivú vojnu (Guerre folle) medzi Bretónskom a Francúzskom. Mierová dohoda bola podpísaná pri meste Sablé-sur-Sarthe. Vojvoda František II. bol nútený prijať v rámci tejto zmluvy ustanovenie, že jeho dcéra sa nesmie vydať bez súhlasu francúzskeho kráľa. František II. zomrel krátko po podpísaní dohody, 9. septembra 1488, na následky zranení spôsobených pádom z koňa. Anna sa tak stala vojvodkyňou a Bretónsko sa dostalo do krízy, ktorá viedla k poslednej francúzsko-bretónskej vojne.
Bretónska vojvodkyňa
Prvé, čo musela Anna spraviť, bolo nájsť si manžela, ktorý bol orientovaný proti Francúzsku a dostatočne silného, aby si Bretónsko zachovalo nezávislosť. Za najvhodnejšieho kandidáta bol považovaný Maximilián I. Habsburský. Anna vďaka manželstvu s Maximiliánom, ktoré sa konalo 19. decembra 1490 v zastúpení v Rennes, získala titul rímskonemeckej kráľovnej. Uskutočnenie tohto manželstva však malo vážne následky – Francúzsko to považovalo za veľkú provokáciu – nielenže Anna na sobáš nemala povolenie od francúzskeho kráľa, čo podľa podpísanej mierovej zmluvy bolo jej povinnosťou, ale tiež bretónsku vládu dala do rúk francúzskemu nepriateľovi. Ukázalo sa však, že manželstvo nebolo dobre načasované – Habsburgovci boli príliš zaneprázdnení dianím v Uhorsku, aby mohli sústrediť svoju pozornosť aj na Bretónsko, a v Španielsku práve prebiehali boje v Granade. Hoci obe kráľovstvá poslali malý počet vojakov na doplnenie vojvodkyninej armády, v žiadnom prípade si neželali otvorenú vojnu s Francúzskom. Jar 1491 priniesla francúzskemu generálovi La Trémoille a kráľovi Karolovi VIII. nové úspechy – začali obliehať Rennes.
Svadba s francúzskym kráľom
Maximiliánovi sa nepodarilo pri obliehaní mesta Anne pomôcť a Rennes padol a Anna sa v meste zasnúbila s Karolom. Potom, sprevádzaná svojou armádou (niektoré historické záznamy tvrdia, že so svadbou súhlasila ochotne), prišla na zámok Langeais, kde sa za Karola vydala. Rakúsko začalo však protestovať a tvrdilo, že manželstvo je nezákonné, pretože nevesta s ním nesúhlasila a navyše už bola vydatá za Maximiliána. Navyše Karol bol už tiež zasnúbený s Margarétou Habsburskou, Maximiliánovou dcérou. Anna však aj tak oslávila svoje druhé manželstvo s Karolom 6. decembra 1491 na zámku Langeais.
Toto manželstvo bolo následne 15. februára 1492 schválené aj pápežom Innocentom VIII. Manželské zmluvy ustanovili, že ten z manželov, ktorý prežije druhého, dostane Bretónsko. Zmluva tiež ustanovovala, že ak Karol zomrie bez mužského potomka, Anna sa vydá za jeho nástupcu, a tak zabezpečí francúzskemu kráľovi druhú šancu získať Bretónsko.
Varengeville-sur-Mer
Varengeville-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Anna Bretónska
Francúzska kráľovná
right|náhľad|Anna ako francúzska kráľovná Annine manželstvo začalo zle – s kráľom žili často oddelene. Anna bola pomazaná a korunovaná za francúzsku kráľovnú 8. februára 1492 v kostole sv. Denisa. Manžel jej zakázal používať titul bretónska vojvodkyňa, čo viedlo k vzniku nezhôd a hádok medzi nimi. V období, keď jej manžel bojoval vo vojnách v Taliansku, zastupovala ho jeho sestra Anna de Beaujeu. Anna, ktorá bola tehotná po väčšinu manželstva, žila prevažne v kráľovských zámkoch Amboise, Loches a Plessis, alebo v mestách Lyon, Grenoble a Moulins, kým bol kráľ v Taliansku. Keď Karol VIII. dobyl Sicíliu a Jeruzalem, stala sa kráľovnou Sicílie a Jeruzalema.
Varengeville-sur-Mer
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Anna Bretónska
Francúzska kráľovná
Z manželstva vzišli štyri deti, z ktorých žiadne neprežilo rané detstvo. Prvé dieťa, Charles-Orland (* 11. október 1492 – † 16. december 1495), žilo najdlhšie – až tri roky. Bolo to zdravé a inteligentné dieťa, miláčik svojich rodičov, ktorí utrpeli veľký šok, keď zomrel náhle na osýpky. Ďalším dieťaťom bol Charles, ktorý však žil asi len jeden mesiac. Ich tretie a štvrté dieťa, François a Anne, tiež zomreli krátko po narodení. Tieto tragédie spôsobili Anne veľkú bolesť.
Varengeville-sur-Mer
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Strassen (Tirolsko)
Strassen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Lienz.
Anna Bretónska
Dočasný návrat do Bretónska
Kým sa tak stalo, Anna sa v októbri 1498 vrátila do Bretónska. Opäť vymenovala verného Filipa de Montauban na post bretónskeho kancelára, vymenovala oranžského princa ako bretónskeho generálporučíka, zhromaždila stavy v Bretónsku a nariadila výrobu mincí s jej menom. Chopila sa príležitosti a vydala sa na cestu po krajine, navštívila veľa miest, ktoré ako dieťa nikdy nevidela. Jej príchody do miest boli veľkolepé a poddaní obdivovali jej prepych.
Tretie manželstvo a titul francúzskej kráľovnej
Ako vojvodkyňa vášnivo obhajovala nezávislosť svojho vojvodstva. V roku 1501 dohodla sobáš svojej dcéry, Klaudie, s Karolom Luxemburským kvôli posilneniu Francúzsko – Španielskeho spojenectva a zabezpečenie francúzskeho úspechu v talianskych vojnách. No Ľudovít manželstvo vypovedal, keď bolo pravdepodobné, že Anna neporodí mužského dediča. Namiesto toho dohodol Ľudovít manželstvo medzi Klaudiou a dedičom francúzskeho trónu, Františkom z Angouleme. Anna, rozhodnutá udržať nezávislosť Bretónska, do svojej smrti odmietala schváliť toto manželstvo a naďalej sa snažila získať pre Klaudiu za manžela Karola. Tiež sa snažila, aby vojvodstvo potom zdedila jej ďalšia dcéra Renée. Klaudia sa nakoniec za Františka vydala rok po Anninej smrti.
Smrť
right|náhľad|Relikviár s Anniným srdcom Anne sa nepodarilo prežiť zimu 1513 – 1514, kedy zomrela po záchvate spôsobeného obličkovými kameňmi na zámku v Blois. Pochovaná je na cintoríne sv. Denisa. Jej pohreb bol výnimočne dlhý – trval 40 dní a podnietil tak všetky budúce kráľovské pohreby až do 18. storočia. Zádušnú omšu pravdepodobne zložil známy skladateľ Johannes Prioris.
Strassen (Tirolsko)
Žije tu obyvateľov.
Anna Bretónska
Smrť
Podľa jej poslednej vôli malo byť jej srdce umiestnené do vznešeného zlatého relikviáru, ktorý mal byť prenesený do Nantes. 19. marca 1514 bolo uložené do podzemia v mníšskom kláštore do hrobky vybudovanej Anninými rodičmi a neskôr bolo prenesené do Katedrály sv. Pierra. Relikviár s Anniným srdcom má oválny tvar a je vyrobený zo zlata. Vyrobil ho anonymný zlatník na dvore v Blois. V roku 1792 na základe Národného konventu bol relikviár exhumovaný, vyprázdnený a zadržaný ako súčasť zbierky drahých kovov patriacich cirkvi a poslaný do Nantes na vystavenie. Od roku 1896 je tento relikviár vystavený v múzeu Dobrée.
Vlastnosti a charakteristika
Anna bola veľmi inteligentná žena, ktorá strávila veľkú časť v administratíve Bretónska. Jej súčasníci ju opisovali ako vzdelanú, hrdú a so vznešenými spôsobmi. Chránila Bretónsku autonómiu a nezávislosť od francúzskej koruny, na čo vynakladala úsilie po celý život, hoci už krátko po jej smrti sa stalo súčasťou Francúzska.
Anna tiež milovala umenie a hudbu. Na kráľovskom dvore zaviedla dvorné dámy.
Anna bola oddaná matka a so svojimi deťmi trávila toľko času, koľko len bolo možné. Pre svojho syna, Karola Orlanda, zaobstarala modlitebnú knihu, ktorá sa používala pri jeho výučbe modlitieb a správneho správanie sa ako budúceho francúzskeho kráľa. Nanešťastie Karol Orland zomrel v roku 1495 a žiadny ďalší jej syn nežil dlhšie ako niekoľko týždňov.
V čase manželstva s Karolom VIII., teda keď mala 14 rokov, Annu opísali ako mladé, ružovolíce dievča. Počas manželstva s Ľudovítom, vo veku 22 rokov, keď mala za sebou sedem tehotenstiev, no žiadne žijúce dieťa, bola veľmi bledá a vyčerpaná. Za celý svoj život bola tehotná štrnásťkrát, pričom sedem detí sa narodilo už mŕtvych a zo zvyšných siedmich len dve dcéry prežili detstvo.
Prvé manželstvo
Annino prvé manželstvo s Maximiliánom I. Habsburským, ktoré sa uskutočnilo 19. decembra 1490, sa konalo v zastúpení. Nasledujúci rok bolo však pápežom anulované, pretože sobáš sa nikdy neuskutočnil osobne, ale konal sa len v zastúpení, a teda sa nedá považovať za skutočné manželstvo.
Druhé manželstvo
upright|náhľad|Annin prvý syn – Charles Orland, francúzsky dauphin Jej druhým manželom bol Karolom VIII., francúzsky kráľ, ktorého si vzala na zámku Langeais 6. decembra 1491. Bola s ním tehotná sedemkrát:
Saint-Rieul
Saint-Rieul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rosny-sous-Bois (kantón)
Rosny-sous-Bois je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba mesto Rosny-sous-Bois.
Saint-Samson-sur-Rance
Saint-Samson-sur-Rance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
.303 British
náhľad|Náboj .303 British
Saint-Samson-sur-Rance
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
.303 British
Vznik
V roku 1888 bola do výzbroje britskej armády zavedená puška Lee Metford a vo februári 1889 pre ňu prijatý náboj, dnes označovaný ako .303 British. Pôvodne bol laborovaný čiernym prachom, mal valcovú strelu s oblou špičkou, oloveným jadrom a plášťom z mediniklu. Strela o hmotnosti 13,76 g mala počiatočnú rýchlosť 560 m/s.
Saint-Samson-sur-Rance
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
.303 British
Mk II
Laborovaný bezdymným prachom - korditom. Plnenie korditom používané od roku 1892.
Mk VII provedení C
Prijatý do výzbroje v roku 1910. Plnený korditom, strela špicatého ogiválnáho tvaru s oloveným jadrom bola v špičke odľahčená a vyplnená hliníkom, papierovinou alebo bakelitom. Plášť strely prevedený z mediniklu, tombaku alebo pomedenej oceli. Hmotnosť strely bola 11,13 g a dosahovala úsťovej rýchlosti 680 m/s.
Mk VII prevedenie Z
Laborovaný nitrocelulózovým prachom. Strela s oloveným jadrom a tombakovým pláštom. Náboj bol určený pre guľomety.
B Mk VII (zápalná strela Buckingham)
Obsahuje zápalnú slož v špičke strely pred olovonym jadrom. Náboj označený modrou špičkou strely a modrou špárou okolo zápalky.
P.S.A. Mk I (výbušná zápalná strela Pameroy Mk I)
Plochá špička strely opatrená rozbuškou na báze nitroglycerínu. Obal je z mediniklu.
P.P.S.A. Mk II (výbušná zápalná strela Pameroy Mk II)
Podobné zloženie, ako P.S.A. Mk I, len špička je oblá.
Saab JAS 39 Gripen
Saab JAS 39 Gripen (z angl. Griffin, v preklade Okrídlený lev) je jednomotorové viacúčelové stíhacie lietadlo vyvinuté a vyrábané švédskou firmou Saab. Bolo vyvinuté ako náhrada za stroje Saab 35 Draken a Saab 37 Viggen slúžiace vo švédskych vzdušných silách (SAF, resp. Flygvapnet). Skratka JAS znamená Jakt, Attack och Spaning, t. j. stíhací, bojový a prieskumný.
Vznik a vývoj
V roku 1979 začalo švédske ministerstvo obrany hľadať nové viacúčelové lietadlo, schopné stíhacích, bojových a prieskumných misií, ktoré by mohlo nahradiť zastarané Saab 35 Draken a Saab 37 Viggen. Vývoj bol zadaný spoločnosti Saab, pričom bola vykonaná porovnávacia štúdia amerických lietadiel F-16 Fighting Falcon, F/A-18 Hornet a Northrop F-20 Tigershark. Z niekoľkých pripravených návrhov bol ako najvhodnejší vybratý Projekt 2105, neskôr premenovaný na Projekt 2108 a Projekt 2110, ktorý predstavoval ľahký jednomotorový jednomiestny inherentne nestabilný strednoplošník vybavený technológiou fly-by-wire. Ako motor bol zvolený Volvo-Flygmotor RM12, ktorý bol licenčnou verziou General Electric F404-400. Prvý koncept bol hotový v roku 1981. V roku 1984 začalo testovanie podsystémov a neletuschopný model bol dokončený v roku 1986. Rolovacie skúšky začali pri príležitosti 50. výročia spoločnosti Saab 26. apríla 1987 a prvý prototyp vzlietol 9. decembra 1988. Pri ďalších testoch sa prejavili problémy s letovou stabilitou a systémom fly-by-wire, ktoré 2. februára 1989 vyústili v nehodu pri pristátí na letisku v Linköpingu. Problémy boli dôvodom pre rozsiahle softvérové ​​úpravy, testované na lietadle Lockheed NT-33A, po ktorých ukončení vzlietol 4. mája 1990 druhý z celkových 5 vyrobených prototypov Gripenu. Ďalšie oneskorenie vývoja spôsobila 8. augusta 1993 nehoda na leteckom dni v Štokholme.
thumb|right|Saab JAS 39NG Gripen
Do výzbroje švédskeho letectva bol prvý Gripen zaradený v roku 1993, prvý let dvojsedadlovej verzie sa uskutočnil 29. apríla 1996.
Dňa 23. apríla 2008 bol predstavený nový dvojsedadlový stroj označovaný ako Gripen NG (Next Generation), prvý let vykonal 27. mája 2008. Táto verzia sa líši silnejším motorom General Electric F414G, ktorý je zdokonalením pohonnej jednotky používanej v F/A-18E/F Super Hornet. Jeho ťah stúpol na 98 kN, čo umožňuje lietadlu s podvesenou výzbrojou udržiavať cestovnú rýchlosť 1,1 Mach bez použitia prídavného spaľovania. Pri skúšobnom lete dňa 21. januára 2009 dosiahlo lietadlo rýchlosť 1,2 Mach bez prídavného spaľovania. V porovnaní s verziou JAS 39D vzrástla maximálna vzletová hmotnosť o na. Zmenená konštrukcia podvozku umožnila zväčšenie zásob paliva o 40%, operačný dolet lietadla tak vzrástol na s podvesenou výzbrojou a prídavnými nádržami, vrátane 30 minút prevádzky motora na zemi.
Na základe dopytu Indie a Brazílie vytvoril Saab štúdiu námornej verzie Gripenu pre použitie na lietadlových lodiach.
Dňa 18. mája 2016 bola verejnosti predstavená nová verzia "Gripen E", ktorá technologicky vychádza z prototypu Gripen NG. Na účely testovania boli vyrobené tri prototypy. Prvý (palubné číslo 39-8) mal byť určený hlavne na otestovanie draku a riadiacich systémov, druhý (39-9) na vyladenie taktických systémov a tretí (39-10) na skúšky už takmer dokončeného predsériového stroja.
Slávnostné predstavenie prvého prototypu sa konalo 18. mája 2016 v závode Saabu v Linköpingu. Jeho prvý let sa uskutočnil 15. júna 2017 a trval 40 minút. Lietadlo vykonalo niekoľko základných úkonov, vrátane zasunutia a vysunutia podvozku. Po štyroch mesiacoch letových skúšok a 20 hodinách strávených vo vzduchu prebehlo otestovanie tohto stroja aj po prekonaní zvukovej bariéry. V júni 2018 nasledovali letové skúšky s externými pylónmi a v októbri tohto istého roku sa uskutočnil aj prvý skúšobný odpal protilietadlovej rakety s infračerveným navádzaním IRIS-T. Dňa 26. novembra 2018 sa vzniesol do vzduchu druhý prototyp (39-9), ktorý sa od prvého skúšobného lietadla líši tým, že je vybavený novými vylepšenými počítačmi. Letové skúšky tretieho prototypu (39-10) sa začali 10. júna 2019. Sériová výroba bola spustená v januári 2019.
Zaradenie do operačnej služby vo švédskych vzdušných silách je plánované na rok 2021.
Drak
thumb|right|Silueta lietadla s krídlom delta a vodorovnými riadiacimi plochami thumb|right|Technik vizuálne kontroluje motor RM12 thumb|right|Pilot v otvorenom kokpite Gripenu
Drak lietadla je vyrobený s približne 30% podielom kompozitných materiálov. Vodorovné riadiace plochy, časti plášťa trupu, krídel, zvislej chvostovej plochy a vztlakových klapiek sú z uhlíkových vlákien. Kryt radaru je zo sklených vlákien, trup z hliníkových zliatin, zavesenie krídel zo zliatiny titánu.
Hlavné podvozkové nohy majú jednoduché kolesá, sú ukotvené po stranách trupu a zaťahujú sa do trupových podvozkových šácht smerom vpred s otáčkou okolo osi. Predná podvozková noha má zdvojené koleso a zaťahuje sa smerom vzad.
Od verzie C a D je Gripen vybavený vysúvateľným nadstavcom pre tankovanie paliva za letu, umiestneným na ľavej strane trupu.
Motor
Verzie JAS 39A/B používajú motor Volvo Aero RM12 s prídavným spaľovaním, ktorý je zlepšenou konštrukciou motora General Electric F404, vyrábaného v licencii. Pre JAS 39C/D bola použitá ďalej vyvinutá verzia Volvo Aero RM12UP.
RM12 sa od F404 líši vyšším ťahom 54 kN oproti 48,9 kN bez prídavného spaľovania a 80,5 kN oproti 78,7 kN s prídavným spaľovaním. Ďalšími rozdielmi sú lepšia odolnosť pri nasatí cudzích predmetov a vyššia spoľahlivosť, takže motor spĺňa bezpečnostné kritéria pre použitie v jednomotorových lietadlách.
Avionika
V lietadle je inštalovaný pulzný dopplerovský radar PS-05/A pracujúci v pásme frekvencií 8 – 10 GHz s vyžarovaným výkonom 1 kW s možnosťou detegovať ciele do vzdialenosti. Radar je schopný automatického sledovania niekoľkých cieľov v hornej i dolnej polosfére, na zemi, na vode i vo vzduchu a za všetkých poveternostných podmienok. Môže navádzať zároveň 4 rakety vzduch-vzduch na 4 rôzne ciele.
Kokpit
Kokpit je vybavený tromi farebnými multifunkčnými displejmi s veľkosťou 15,7 × a jedným Head-up displejom, na ktorých sú podľa filozofie „Don’t need, don’t show” zobrazované momentálne potrebné informácie. Údaje, ktoré v daný okamih nie sú dôležité, sú skryté a pilot nimi nie je zaťažovaný. Displeje sú vybavené automatickou reguláciou jasu v závislosti na svetelných podmienkach. Pilot lietadlo riadi pomocou centrálne umiestnené riadiacej páky a plynovej páky na ľavej strane. Umiestnenie ovládacích prvkov dôležitých systémov na týchto riadiacich pákach zodpovedá charakteristike Hands-On-Throttle-And-Stick (HOTAS).
thumb|right|Gripen pri vzlete v zasnežených podmienkach