cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dubova colonorum
Dubova Colonorum je projekt záchrany kostola sv. Kozmu a Damiána (Sedliacka Dubová) z 13. storočia pri obci Sedliacka Dubová na Orave. Je bratským táborom tábora Katarínka a Bzovík. Projekt je organizovaný pod záštitou Združenia kresťanských spoločenstiev mládeže, pravidelne od roku 1998. Do roku 2013 sa tu v 35-tich družinách vystriedalo viac ako 471 rôznych ľudí z celého Slovenska, aj zo zahraničia.
Cieľ projektu
Cieľom projektu je rozvoj vzájomných vzťahov účastníkov, vzťahu k histórii a prírode a celkové formovanie ich osobnosti netradičnou formou: tábor je časovo orientovaný do histórie, so snahou vo všetkom zachovať stredoveký štýl. Väčšina účastníkov má len malé skúsenosti alebo predpoklady na prácu, ktorá sa tu vykonáva. Je inšpirovaný františkánskou spiritualitou, ale tábora sa zúčastnilo aj mnoho nekresťanov.
Druhým ale nemenej podstatným cieľom je záchrana ruín kultúrnej pamiatky a ich zakonzervovanie, vyčistenie celého areálu, ale i historický prieskum. Projekt si nekladie za cieľ areál kompletne zrekonštruovať, ale zachovať jeho súčasný vzhľad a atmosféru zrúcanín.
Podľa vyjadrení organizátorov projekt prispieva i k zmysluplnému a užitočnému tráveniu voľného času mladých ľudí počas prázdnin v tábore s dobrým programom. Rozvíjajú sa tu ich vzájomné vzťahy, vzťah k histórii a prírode i celkové formovanie ich osobnosti.
Klára z Assisi
Klára z Assisi, pôvodným menom Chiara Offreduccio (* 16. júl 1194, Assisi, Taliansko – † 11. august 1253, Assisi) bola zakladateľka františkánskej ženskej rehole klarisiek a svätica.
V roku 1255 ju pápež Alexander IV. vyhlásil za svätú. V roku 1958 ju pápež Pius XII. vyhlásil za patrónku televízie.
Chartres-Sud-Est
Chartres-Sud-Est je francúzsky kantón v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho sedem obcí.
Zoznam piesní Zory Kolínskej
Toto je zoznam piesní speváčky herečky a podnikateľky Zory Kolínskej.
Zoznam
poz. - pieseň - (autor textu piesne / autor textu piesne)
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
(s.t.) - slovenský text
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Košecké Podhradie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Košecké Podhradie v okrese Ilava.
Biu
Biu je vulkanické pole, pozostávajúce z bazaltových lávových prúdov, troskových kuželov a dobre zachovaných kráterov, nachádzajúcich sa v severovýchodnej Nigérii. Pole sa nachádza v predĺžení kamerunskej vulkanickej línie od sopky Kamerun až po vulkanické pole Oku. Pole Biu je charakteristické častým výskytom peridotitových xenolitov. Vek poslednej erupcie nie je známy.
Kefalos (mytológia)
náhľad|Éós (lat. Aurora) a Kefalos, autor:[[Pierre-Narcisse Guérin (1774–1833)]] Kefalos (starogr. Κέφαλος – Kefalos, ) je v gréckej mytológii syn boha Herma (alebo Déióna) a jeho milenky Hersy, dcéry aténskeho kráľa Kekropa.
Kefalos bol pohľadný muž a vzal si za manželku Prokris, dcéru aténskeho kráľa Erechthea. Milovali sa, manželstvo bolo šťastné, ale dlho nevydržalo. Do krásneho Kefala sa zamilovala bohyňa ranných zôr Éós a uniesla ho vraj až na samý koniec sveta. Napriek všetkým zvodom a sľubom Kefalos stále spomínal na svoju ženu, bohyňu odmietal a prosil ju, aby ho prepustila. Tá mu skutočne nakoniec dala slobodu. Zároveň ale Kefala naviedla, aby si vyskúšal, či aj vernosť jeho ženy je taká pevná ako jeho. Bola to však jej pomsta, lebo poznala povahu žien. Potom bohyňa Éós zmenila jeho podobu a on sa ako cudzinec vrátil do rodnej krajiny. Spočiatku Prokris všetky jeho návrhy odmietala a odmietla ho aj potom, keď jej povedal, že jej manžel už zomrel, odpovedala mu že mu zostane aj tak verná až do smrti. Potom však keď vytiahol drahé šperky, neodolala a bola by sa mu už oddala. Ale v tej chvíli Éós vrátila Kefalovi jeho pôvodnú podobu a Prokris keď videla, že chcela podviesť vlastného milovaného manžela, zahanbila sa a utiekla do hôr.
Prokris sa v horách pripojila k družine bohyne lovu Artemis. Dostala od nej vzácne dary: kopije, ktoré nikdy neminuli svoj cieľ a navyše sa vždy vrátili do rúk lovca, ktorý ich hodil. Od Artemidy dostala tiež poľovného psa menom Lailaps, ktorému žiadna zver neunikla. Tieto dva vzácne dary dala Prokris neskôr Kefalovi, keď sa opäť uzmierili. Ich nové šťastie ale zase nevydržalo dlho.
Prokride nejaký pastier doniesol správu, že Kefalos v lese volá na akúsi Nefelu. Nepochopila, že Nefelé je meno bohyne oblakov a Kefalos ju volal preto, aby sa na oblohe objavil aspoň obláčik a v jeho tieni si mohol trochu odpočinúť. Žiarlivá Prokris sa preto hneď ráno vybrala do lesa a z úkrytu sledovala manžela a keď naozaj počula volanie na Nefelu, ticho zavzlykala. Kefalos v domnení, že je v kríku zviera, vrhol tam svoju kopiju. Kúzelná kopija svoj cieľ neminula a Prokris smrteľne zranila. V posledných chvíľach života Kefalos svojej láske všetko vysvetlil a ona zomrela v jeho náručí s úsmevom na perách.
Ako každý kto zabil, musel potom Kefalos odísť z rodného mesta. Uchýlil sa do Téb, kde oslobodil mesto od divokej teuméskej líšky, ktorej musel byť každý mesiac obetovaný malý chlapec. Neskôr vytiahol do vojny s kráľom Amfitryónom a keď zvíťazili, dostal od neho ostrov na západnom pobreží Peloponézu, ktorý pomenoval po sebe Kefalonia. náhľad|200px|Éós unáša Kefala, červenofigúrový [[lekythos, cca. 470-460 pred Kr.]]
Christoffer Wilhelm Eckersberg
Christoffer Wilhelm Eckersberg (* 2. január 1783, Blåkrog, Dánsko – † 22. júl 1853, Kodaň) bol jeden z najvýznamnejších dánskych maliarov 19. storočia, predstaviteľ zlatého veku dánskeho obrazu. Je označovaný aj ako duchovný otec dánskeho maliarstva.
Narodil sa v Blåkrog vo vojvodstve Schleswig (teraz južná časť Jutska v Dánsku), Henrikovi Vilhelmovi Eckersbergovi, maliarovi a tesárovi, a Ingeborg Nielsdatterovej. Najskôr sa učil u maliarskeho majstra Jes Jessena v Apenrade a Jána Jacoba Jessena vo Flensburgu. V roku 1800 dostal výučný list a v roku 1803 ho prijali na Kráľovskú dánsku umeleckú akadémiu (Det Kongelige Danske Kunstakademi) v Kodani.
V rokoch 18111812 bol žiakom neoklasicistického maliara Jacquesa-Louisa Davida v Paríži.
Od roku 1818 pôsobil ako profesor na Kodanskej umeleckej akadémii, a v rokoch 18271829 ako jej riaditeľ.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Bever
Bever je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 2 133 obyvateľov (2010).
Mariánsky stĺp (Olomouc)
náhľad|Mariánsky stĺp - celkový pohľad náhľad|Socha Panny Márie na vrchole Mariánskeho stĺpa
Mariánsky stĺp v Olomouci je barokový morový stĺp na Dolnom námestí v Olomouci.
Dejiny
Stĺp postavil v rokoch 1715 - 1723 Václav Render ako výraz vďačnosti olomouckých mešťanov za skončenie moru, ktorý bol na Morave v rokoch 1714 až 1716. Na sochárskej výzdobe pracovali Jan Sturmer (socha Panny Márie Immaculaty, socha svätého Františka Xaverského a socha svätého Karola Boromejského) a Tobiáš Schütz (ostatné sochy okrem neskôr vymenenej sochy svätého Šebestiána).
Od roku 1995 je spoločne so Stĺpom Najsvätejšej Trojice a so súborom barokových fontán zaradený medzi národné kultúrne pamiatky.
Popis
Na vrchole stĺpu je socha Panny Márie Immaculaty. V spodnej časti stĺpu je 8 sôch svätcov: patrónka mesta Olomouc a ochrancovia proti moru. Dolný rad sôch:
Horný rad sôch:
Protesty na Námestí Tchien-an-men
thumb|Protesty na [[Tchien-an-men kuang-čchang|Námestí Tchien-an-men, 2. jún 1989]] thumb|170px|Protestujúci študent [[Pchu Č’-čchiang, 10. máj 1989. Čínske slová napísané na papieri hovoria: „Chceme slobodu prejavu, zhromažďovania, podporiť World Economic Herald a tých spravodlivých novinárov.“]]
Protesty na Námestí Tchien-an-men boli protesty obyvateľov na Námestí Nebeského pokoja/mieru v čínskom hlavnom meste Peking medzi 15. aprílom a 4. júnom 1989, ktoré násilne potlačila armáda.
Demonštrujúci požadovali demokratizáciu spoločnosti, rovnako ako sa tomu dialo v rovnakej dobe vo východnej Európe. Protesty ukončila armáda; podľa čínskej vlády tu bolo zabitých 200 až 300 civilistov; 7 000 – 10 000 ich potom malo byť zranených. Podľa vyjadrenia študentskej organizácie a Čínskeho Červeného kríža zomrelo 2 000 – 3 000 ľudí.
Medzi niektorými historikmi je udalosť označovaná ako Pekinský masaker. Protestujúci na námestí pochádzali z najrôznejších sociálnych vrstiev (intelektuáli, robotníci atď.). Potlačené povstanie obsahovalo mnoho socialistických elementov, demonštranti napríklad spievali Internacionálu. Niektorí z nich, ako napr. Wang Chuej, ďalej aktívne rozvíjajú kritiku vlády zľava v tzv. Čínskej Novej ľavici.
Dňa 20. mája vyhlásila čínska vláda stanné právo a v noci 3. júna a v ranných hodinách 4. júna začala armáda konať. Na Námestie Nebeského pokoja boli vyslané tanky a ozbrojená pechota, aby protesty ukončili. Oficiálne údaje o počtoch obetí pri potláčaní povstania sa rôznia, rozchádzajú sa od 23 osôb (podľa Komunistickej strany Číny), 400 – 800 (podľa americkej CIA) až po 2 600 osôb (podľa Čínskeho Červeného kríža). Po zásahu bola z krajiny vyhostená zahraničná tlač a domáca tlač bola pod starostlivou kontrolou a cenzúrou, takže o ich krvavom potlačení sa čínsky ľud dozvedal len veľmi ťažko.
Svetový politický a kultúrny ohlas
thumb|Pomník obetiam v [[poľskom Vroclave]]
Európske štáty na masaker zareagovali vyhlásením embarga na vývoz zbraní do Číny. Pôvodný úplný zákaz však postupne nahradila regulácie vývozu; je možné exportovať len určité druhy zbraní a každý jednotlivý obchod podlieha schváleniu vlády príslušnej krajiny. Napríklad česká vláda v roku 2008 udelila súhlas s predajom súčiastok pre lietadlá L-39 v cene 190 tisíc eur; najvyššieho rozsahu v tom roku dosiahol vývoz z Francúzska (227 miliónov eur).
Zábery z demonštrácií boli použité v klipe k piesni Power to the People od Johna Lennona. Dňa 12. júna 2007 bola vo Washingtone, D. C. predstavená bronzová socha napodobňujúca sochu Bohyne demokracie, ktorá sa objavila na záznamoch z revolty krátko pred potlačením.
Evanjelikálne hnutie
Evanjelikálne hnutie alebo Hnutie evanjelikálnych (prebudeneckých) cirkví predstavuje prúd neoprotestantských kresťanských cirkví, vychádzajúcich z metodizmu.
Evanjelikalizmus označuje konzervatívnu vetvu protestantizmu, ktorá sa vyznačuje dôrazom na fakt, že Biblia je pre nich jediným zdrojom viery a Božieho zjavenia; okrem toho je pre evanjelikálov veľmi podstatný dôraz na evanjelizáciu, pokánie, a duchovné znovuzrodenie človeka. Evanjelikálne hnutie má silnú pozíciu najmä v anglicky hovoriacich krajinách (v USA sa k nemu hlási asi štvrtina obyvateľov ) a všeobecne je vo svete na vzostupe).
Dejiny hnutia
Dejiny evanjelikálnych cirkví majú korene v reformácii, ktorá sa v rámci vtedajšieho kresťanstva uskutočnila v 16. storočí. Táto reforma sa prejavila v rôznych smeroch. Aj keď Martin Luther ostáva centrálnou postavou tohto obdobia, iní reformátori rozvíjali alebo sa stavali proti odchýlkam kresťanstva tej doby. Stúpenci evanjelikálnych cirkví v základných bodoch súhlasia s Lutherovým učením, ale nepovažujú sa za jeho nasledovateľov. Za svoju základnú referenciu považujú Bibliu a najmä evanjeliá. Evanjelikálne cirkvi dávajú dôraz na vnútorný prerod človeka prostredníctvom prijatia kresťanskej viery prejavujúci sa kvalitatívne novým prístupom k životu, ako aj na intenzívnu misijnú činnosť s týmto spojenú. Tiež považujú osobnú skúsenosť a osobný vzťah s Bohom, ktorý vedie človeka v každodenných situáciách, za základné meradlo pravdy a správnosti konania. Pre niektoré z nich je charakteristický tiež Biblicizmus, čiže doslovný výklad a aplikácia veršov z Biblie.
Evanjelikálne hnutie nepredstavuje jednotný prúd s určitou hierarchiou ako je to v prípade tradičných cirkví. Je veľmi teologicky a organizačne rôznorodé. Zahŕňa zároveň cirkvi a pastorov veľmi otvorených z hľadiska teologického a ekumenického, ale aj cirkvi veľmi uzatvorené. Rozmanitosť sa prejavuje aj v organizácii: existujú cirkvi tzv. episkopálne (uznávajú autoritu jednej osoby), presbyteriánske (autorita rady starších) a kongregacionálne (autorita združenia volených zástupcov).
K evanjelikálnej tradícii sa hlásia najmä cirkvi vychádzajúce z tradície metodizmu, baptizmu a pietizmu (ale aj iné). Evanjelikálne hnutie je tiež viac či menej prepojené s Pentekostálnym a charizmatickým hnutím.
Terminologické problémy
Definícia a preklad termínu „evanjelikálny“ sa javí v dnešnej dobe sporná. Zatiaľ čo v minulosti bol termín “Evangelical” (angl.; nem. “Evangelikal”, fr. „Evangéliques“) v slovenčine synonymom slova “Evanjelický“, dnes sa pod toto hnutie zahŕňajú všetky cirkvi na vyššie spomenutých náboženských základoch, čo tradičnému luteránskemu protestantizmu nezodpovedá.
V slovenskom kontexte nemožno termín „evanjelikálne hnutie“ miešať s „Evanjelickou cirkvou ausburgského vyznania“, ktorá je predstaviteľkou luteránskej reformácie. V Česku sa používa termín „evangelikální hnutí“ a „Evangelická církev ausburgského vyznání“.
Kým v USA sa pojem "evangelical" chápe ako synonymum "protestant", slovenskí evanjelici (luteráni) pociťujú potrebu sa vyčleniť a urobiť rozdiel medzi evanjelikmi a evanjelikálmi. Súvisí to s malou spoluprácou medzi protestantskými cirkvami na Slovensku ako aj iným cirkevným kontextom. Na Slovensku je evanjelikov niekoľkonásobne viac (370 000 členov) ako všetkých členov evanjelikálnych cirkví dokopy (približne 20 000). V USA je len baptistov niečo vyše 20 percent populácie a luteráni sú po metodistoch až treťou najväčšou protestantskou skupinou; nepotrebujú sa preto zvlášť vyčleňovať. Naopak slovo baptista je v USA synonymom akejsi pobožnosti či dobrého kázania („to bola priam baptistická kázeň“ a pod.). Medzi evanjelikálne cirkvi na Slovensku sa zaraďuje Bratská jednota baptistov, Evanjelická cirkev metodistická, Cirkev bratská, Apoštolská cirkev (tiež ju zaraďujeme medzi letničné hnutie). Tieto štyri cirkvi vytvorili aj Združenie evanjelikálnych cirkví v SR a majú aj svoju katedru na Univerzite Mateja Bala v Banskej Bystrici. V slovenskom kontexte medzi evanjelikálne cirkvi možno zarátať aj Cirkev adventistov siedmeho dňa a cirkev s názvom Kresťanské zbory.
V posledných troch desaťročiach boli evanjelikálne cirkvi vzhľadom na počet členov na vzostupe.
V slovenských textoch sa často stáva, že anglický výraz "evangelical" sa mylne prekladá ako "evanjelický". V slovenskom kontexte chápania výrazu slova "evanjelický" (podľa slovníkovej definície slovo označujúce príslušnosť ku kresťanskej cirkvi vychádzajúcej z učenia M. Luthera) však v angličtine existuje významovo korešpondujúce slovo "lutheran". V anglickom kontexte významu slova "evangelical" ide o všeobecnejší pojem, ktorý najčastejšie môže mať súvis s:
Z tohoto pohľadu je vhodné slovo "evangelical" prekladať ako "evanjelikálny", čo je aj dlhoročnou praxou v samotných protestantských denomináciách.
Kontroverznosť
Najvážnejším problémom evanjelikálneho hnutia je jeho roztrieštenosť a názorová nejednota. To sa prejavuje v rastúcom počte nových cirkví a samostatných spoločenstiev. Tieto neraz vznikajú odlúčením sa od pôvodných cirkví, pričom nezaujatým pozorovateľom sa teologické a bohoslužobné rozdiely vidia minimálne. Dobrým príkladom je situácia v USA, kde je v rámci jednej obce niekoľko evanjelikálnych zborov založených na rovnakom vierovyznaní (metodisti, baptisti).
Spolu s evanjelikálnymi hnutiami sa v USA spája aj pojem televanjelista (z angl. televangelist), čo značí kazateľa pracujúceho cez masmédiá. Niektorí z týchto kazateľov spôsobili škandály a finančné podvody. Niektorí z nich sú však všeobecne uznávaní a rešpektovaní za svoje celoživotné dielo, ako napríklad Billy Graham.
Arenthon
Arenthon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bettange
Bettange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radničná ulica
Radničná ulica je ulica:
Chartres-Sud-Ouest
Chartres-Sud-Ouest je francúzsky kantón v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 11 obcí.
Chicagska škola (ekonómia)
Chicagska škola (často nesprávne: chicagská škola) môže byť:
Ekonómovia z bodov a a c veľmi často spĺňajú definíciu z bodu b.
Ďalšie charakteristiky
Definícia uvedená pod bodom b nie je v literatúre ustálená, rôzni autori uvádzajú okrem vyššie uvedených dvoch základných charakteristík často ešte ďalšie charakteristiky, napr.:
Vývoj chicagskej školy vo význame a
Chicagska škola nevznikla súčasne s University of Chicago - chicagská škola vznikla v 30. (príp. 50. rokoch) 20. storočia, univerzita vznikla už v roku 1892.
Chicagska škola sa vyvíjala v 3 etapách:
Za zakladateľov školy sú považovaní Frank Knight (1895 – 1972) a Jacob Viner (1892 - 1970). Knight bol ovplyvnený rakúskou školou, najmä Carlom Mengerom. Žiakmi F. Knighta bol o.i. Milton Friedman a George Stigler. Jediné, čo spájalo Knighta a Vinera, bolo uznávanie neoklasickej teórie cien a odpor k inováciám 30. rokov, t.j. k New Dealu, Keynesovi a teórii monopolistickej konkurencie. Inak mali značne rozličné názory aj predmety záujmu. Ďalšími významnými predstaviteľmi tohto obdobia bol Henry Simons, Henry Schultz a Paul Douglas.
V období bezvládia boli (z rôznych dôvodov) postupne kompletne nahradení dovtedajší učitelia, školu viedol o.i. Oskar Lange (socialista, neskorší minister vlády v Poľsku). Známym sa v tomto období stal napr. Theodore Schultz.
Skutočný rozvoj chicagskej školy nastal až v 50. rokoch. V 50. rokoch sa vedúcimi osobnosťami stali Milton Friedman a George Stigler. Neskôr významnú úlohu zohral napr. Robert Lucas. Istý čas na škole strávil aj Friedrich Hayek. Od 50. rokov už možno hovoriť o jasnej škole myslenia v tom zmysle, že viacero osôb jasne zdieľalo súbor podobných názorov. V 60. rokoch sa začal ekonomický imperializmus chicagskej školy - významnú úlohu pritom zohrali James Buchanan, Richard Posner, Gary Becker, Ronald Coase či Robert Fogel. V podnikovej ekonomike boli významní Merton Miller, Eugene Fama a Harry Markowitz.
Z chicagskej školy vychádza aj niekoľko latinskoamerických ekonomických mysliteľov, medzi ktorých patrí aj z nich najvýznamnejšia skupina nazývaná „chicagski chlapci“.
V 50. rokoch škola nepatrila do mainstreamovej ekonómie, lebo bola považovaná za príliš liberálnu. Spolu s celkovým politicko-ekonomickým posunom americkej spoločnosti doprava v 70. rokoch sa však stala škola (prinajmenšom do začiatku 21. storočia) súčasťou mainstreamovej ekonómie. Počnúc Nobelovou cenou (presnejšie „Cena Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela“) udelenou M. Friedmanovi v roku 1976, začali členovia školy zrazu dostávať Nobelove ceny (konkrétne Theodore Schultz, George Stigler, Merton Miller, Ronald Coase, Gary Becker a Robert Fogel a z osôb so školou voľnejšie spätých Robert Lucas, James Buchanan, Friedrich Hayek, Herbert Simon, Harry Markowitz a Myron Scholes).
Bettborn (Moselle)
Bettborn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Svätý Tomáš (sopka)
Svätý Tomáš (port. Pico de São Tomé) je názov neaktívnej štítovej sopky, nachádzajúcej sa na ostrove rovnakého mena v Guinejskom zálive, asi 300 km západne od pobrežia Gabonu. Sopka sa týči do výšky 2 024 m nad hladinu mora, ale celková výška od základne na dne Atlantiku je viac ako 5 000 m.
Bettborn (Moselle)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svätý Tomáš (sopka)
Sopka je tvorená bazaltovými, fonolitickými a trachytickými lávami, ktoré sa vylievali z kráterov viac ako milión rokov. Najmladšie parazitné krátery sa nachádzajú na juhovýchodnej strane ostrova.
New York Rangers
New York Rangers je hokejový klub NHL sídliaci na Manhattane v New Yorku, v slávnej Madison Square Garden.
New York Rangers hrá v Metropolitnej divízii Východnej konferencie. Je víťazom Stanley Cupu v rokoch 1928, 1933, 1940 a 1994.
Najlepší strelci
Zoznam streleckých lídrov tímu v histórií. Aktualizované každú sezónu
Rajčianska ulica
Rajčianska ulica je ulica:
Tunel Rojkov
Tunel Rojkov bol plánovaný slovenský diaľničný tunel na diaľnici D1. Mal sa nachádzať na úseku medzi Turanmi a Hubovou. Tunel bol súčasťou dlho preferovaného tzv. údolného variatnu vedenia diaľnice popri Váhu. Diaľnica D1 sa v podobe prípravných prác pre PPP-projekt dokonca v tomto úseku oficiálne počas roka 2010 stavala, šlo však len o výrub drevín a zhrnutie ornice. Prípravné práce boli zaplatené zo štátneho rozpočtu v čase kedy vrcholili pochybnosti o vedení trasy diaľnice. Rozostavaniu úseku následne zabránili výhrady Európskej komisie voči vedeniu diaľnice naprieč chráneným územím. Samotný tunel viedol nebezpečne blízko mimoriadne vzácneho Rojkovského rašeliniska a podľa expertov mal mať naň mimoriadne nepriaznivý drenážny účinok. Európska komisia síce napokon v roku 2012 akceptovala rozsiahly Návrh kompenzačných opatrení, vypracovaný prof. Rothom, avšak začiatkom roka 2013 došlo k masívnemu zosuvu v priestore Šútovského kameňolomu v mieste, kadiaľ mala viesť Estakáda Rieka. Následný geologický prieskum potvrdil extrémne hlboké šmykové plochy zosuvu, čím sa stalo vyprojektované vedenie diaľnice prakticky nerealizovateľné. Národná diaľničná spoločnosť dala následne vypracovať štúdiu realizovateľnosti na tento úsek, ktorý opäť preferoval povrchový, ale modifikovaný variant, ktorý predstavoval odklon od pôvodnej trasy smerom na juh v mieste vyústenia západného portálu tohto tunela (kvôli zníženiu vplyvu tunela na Rojkovské rašelinisko), ako aj odklon trasy od Šútovského kameňolomu tunelom Malá Fatra. Takáto zmena trasovania však vôbec neriešila rozsiahle zosuvy na severnej strane masívu Kopy a negatívom tiež bolo nutné zníženie návrhovej rýchlosti tohto tunela, práve v dôsledku odklonu trasy od Rojkovského rašeliniska. Následne v lete 2015 bol predstavený ďalší modifikovaný povrchový variant, ktorý plánovanú trasu diaľnice "zdvihol" - trasa sa v mieste západného portálu odklonila ešte viac na juh, čím sa tunel skrátil o 400 m, zlepšili sa smerové parametre trasy a v tuneli sa opäť mohlo rátať s rýchlosťou 100 km/h, no to všetko bolo iba za cenu takmer 5% stúpania a dlhej a vysokej estakády pozdĺž masívu Kopy.
Dudlebovia (Panónia)
Dudlebovia boli slovanský kmeň vo včasnom stredoveku v Panónii - v dnešnom Korutánsku (východne od Grazu), východnom Slovinsku, chorvátskom Medzimurí a juhozápadnom Maďarsku (zhruba po Balaton).
Ich pôvod nie je jasný (pozri aj Dudlebovia). Napr. podľa J. Steinhübela:
Daniel Krman
Daniel Krman ml. (* 28. august 1663, Omšenie – † 23. september 1740, Bratislava ) bol slovenský barokový spisovateľ, prekladateľ, vydavateľ, evanjelický kňaz a superintendent.
Životopis
Bol synom evanjelického farára a náboženského spisovateľa Daniela Krmana staršieho (16241687). Jeho matka Anna Masníková bola dcérou kňaza Daniela Masníka a sestrou Tobiáša Masníka. Krman od roku 1669 študoval v Sobotišti, Ilave, Diviackej Novej Vsi, Drietome, Trenčíne, neskôr na vyšších školách vo Vratislavi (16781680 a 16811682), Lipsku (1682) a Wittenbergu (16821683). Po ukončení štúdia pracoval ako rektor v Ilave (1684) a Mošovciach (16841687), pôsobil ako farár na Turej Lúke (16871690), v Myjave (16901704, potom 17111729), v Žiline (17041708) a v Bardejove (17091710). Od roku 1706 bol superintendentom Liptovskej, Trenčianskej, Oravskej, Nitrianskej a Bratislavskej stolice. Krman bol dvakrát ženatý – prvou manželkou bola Katarína Klaudiová (?1719), druhou Alžbetá Sivá, vdova po banskobystrickom senátorovi Jánovi Benediktim. Z manželstiev mal sedem vlastných detí.
Po začatí povstania Františka II. Rákociho ho najprv prijal s istým odstupom, ale neskôr toto protihabsburské stavovské povstanie podporoval. V roku 1708 ho Ružomberská synoda evanjelickej cirkvi vyslala ako posla k švédskemu kráľovi Karolovi XII., ktorého mal požiadať o finančnú pomoc pre prešovské evanjelické kolégium a tiež o politickú podporu uhorských protestantov. Krman začal svoju cestu v máji 1708, cestoval cez územie Poľsko-litovského kráľovstva a Východného Pruska na územie terajšej Ukrajiny, kde Karol XII. práve viedol vojnu s ruským cárom Petrom I. Švédskeho kráľa Krman zastihol krátko pred bitkou pri Poltave, ktorej bol očitým svedkom. Porážka švédskych vojsk a následný útek Karola XII. na územie Osmanskej ríše znemožnili poskytnutie pomoci uhorským protestantom. Krman sa cez územie dnešného Moldavska a Sedmohradska vrátil späť do Uhorska v septembri roku 1709. Počas putovania si viedol podrobný cestovný denník, ktorý bol v 20. storočí publikovaný v komentovanom latinsko-slovenskom vydaní. Do denníka si okrem záznamu osobných zážitkov a dôležitých politických udalostí zapisoval aj svoje postrehy, týkajúce sa geografických, hospodárskych a sociálnych pomerov v krajinách, ktorými prechádzal. Všímal si dosť detailne hlavne cudzie etniká (Židov, Poliakov, Ukrajincov a Rusov, Tatárov), o ktorých zanechal v denníku cenné etnografické záznamy. Denník obsahuje aj pozoruhodné portréty dobových osobností, najmä Karola XII. Celkovo sa Krmanov cestovný denník zaraďuje k najlepším cestopisným prózam v slovenskej literatúre.
Po návrate z cesty za Karolom XII. ostal na území ovládanom povstaleckým vojskom uhorských stavov, ktoré viedol František II. Rákoci. Zdržiaval sa v Bardejove, Mukačeve, Szerencsi a Sárospataku. V čase uzavretia Satmárskeho mieru sa zdržiaval na poľskom území (v lokalitách Jarosław, Dubieck, Dynów a Dukła). Po uzavretí mieru a amnestii pre účastníkov povstania žil na panstve grófa Vavrinca Zaia v Podlužanoch. Napokon sa vrátil späť k rodine na Myjavu. Rodina bola počas jeho neprítomnosti perzekuovaná, manželka strávila istý čas vo väzení, majetok, vrátane Krmanovej bohatej knižnice, bol rozkradnutý. Krman sa aktívne zapájal do náboženského, politického a občianskeho života v Uhorsku. Jeho aktivity boli tŕňom v oku jezuitom, panovníkovi (ktorý v roku 1716 nariadil jeho zatknutie) a katolíckemu vyššiemu duchovenstvu, ktoré ho v roku 1721 obvinilo z urážky katolíckej cirkvi, panovníka a celého habsburského rodu. Tieto obvinenia sa mu aj za pomoci niektorých vplyvných uhorských protestantských šľachticov podarilo odvrátiť. V roku 1729 ale panovník Karol III. opäť vydal rozkaz na jeho zatknutie a v dlhotrvajúcom súdnom procese bol napokon Krman dňa 20. 5. 1731 odsúdený na doživotné väzenie na Bratislavskom hrade. Napriek faktu, že vo veci jeho prepustenia internovali viaceré významné osobnosti (napríklad aj pruský a švédsky kráľ), Krman ostal vo väzení, v ktorom aj zomrel.
Dielo
Krman patril k najplodnejším autorom barokovej literatúry. Svojou tvorbou sa snažil povzbudiť slovenských evanjelikov počas stavovského povstania Františka II. Rákociho. Svoje diela písal latinsky a česky, pričom považoval češtinu za jazyk, ktorý by mal byť i slovenským spisovným jazykom. Písal príležitostné latinské básne, kázne, polemiky, memoárovú a cestopisnú literatúru.
Bierbeek
Bierbeek je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 9.467 obyvateľov (2010).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Bierbeek pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Majstrovstvá Spoločenstva národov vo vodnom póle
Majstrovstvá Spoločenstva národov vo vodnom póle sú medzinárodné podujatie národných družstiev vo vodnom póle krajín Spoločenstva národov, ktoré organizuje Federácia Hier Spoločenstva národov (CGF). Konajú sa v súvislosti s Hrami Spoločenstva národov, hoci nie sú v oficiálnom programe hier. Organizujú sa so 4-ročnou periodicitou, vždy pred organizáciou Hier Spoločenstva národov.
Prvé majstrovstvá sa uskutočnili v roku 2002, v mužskej aj ženskej kategórii zároveň. V roku 2010 (samotné Hry spoločenstva národov sa konali v indickom Dillí) sa turnaj neuskutočnil. Na prvých dvoch turnajoch dominovali družstvá Austrálie, na treťom turnaji zvíťazili obe reprezentácie Anglicka.
Bratislavský mier (1805)
náhľad|Pamätná tabuľa v Primaciálnom paláci
Bratislavský mier bola zmluva, ktorá bola podpísaná po bitke pri Slavkove v Bratislave 26. decembra 1805 v Primaciálnom paláci medzi Francúzskym a Rakúskym cisárstvom. Mier ukončil tretiu koaličnú vojnu, ktorá bola súčasťou napoleonských vojen.
Rakúsko sa vzdalo v prospech Francúzska alebo jeho spojencov svojich území:
Ďalej súhlasilo, že bavorské a württemberské kurfirstvo budú povýšené na kráľovstvá a bádenské markgrófstvo na veľkokniežatstvo. Okrem toho musel cisár František I. uznať Napoleona za cisára a vopred dať súhlas na vznik spolku, ktorý sa neskôr nazýval Rýnsky spolok.
Francúzsko sa vzdalo Soľnohradského arcibiskupstva (od roku 1803 kurfirstvo) a Berchtesgadenu.
Tento mier nepriamo spôsobil zánik Svätej rímskej ríše, lebo ním funkcia rímsko-nemeckého cisára fakticky stratila význam.
Väčšina územných presunov podľa Bratislavského mieru bola zrušená v rámci viedenského kongresu 1815, no Salzbursko zostalo dodnes súčasťou Rakúska.
Duchonka
Duchonka môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ladce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ladce v okrese Ilava.
Regionálne okresy Britskej Kolumbie
Kanadská provincia Britská Kolumbia je rozdelená do 27 regionálnych okresov a jedného regiónu (Stikine). Podobne ako okresy - "counties" v niektorých štátoch v USA, regionálne okresy slúžia ako samosprávne celky v oblastiach, ktoré nie sú začlenené do samosprávnych územných celkov. Vo vidieckych oblastiach a mestách zaisťujú regionálne okresy služby, medzi ktoré patrí územné plánovanie, bytová inšpekcia, ochrana pred požiarmi, spracovanie tuhého odpadu a správa záchranárskych a pohotovostných zložiek. thumb|300px|Britská Kolumbia, čísla označujú polohu jednotlivých regionálnych okresov
Argonay
Argonay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rad červenej zástavy
Rad červenej zástavy bolo vyznamenanie, ktoré vzniklo 16. septembra 1918 počas Občianskej vojny. Neskôr ho sovietska vláda ustanovila za rad v celom Sovietskom zväze 1. augusta 1924. Počas Ruskej občianskej vojny existovali viaceré podobné rady, ktoré udeľovali vlády niektorých sovietskych republík.
Pred zavedením Radu Lenina bol Rad červenej zástavy najvyšším (a prakticky jediným) vojenským vyznamenaním ZSSR. Bol udeľovaný za významné hrdinské činy pri priamom ohrození života, niekedy preto tiež nazývaný Rad bojovej červenej zástavy.
Prvým vyznamenaným týmto radom bol neskorší maršal Vasilij Bľucher. Počas druhej svetovej vojny bol udelený 238 000-krát. Najviackrát vyznamenaný bol maršal letectva a bojový pilot I. I. Pstygo.
Vzhľad
Rad červenej zástavy pozostával z bieleho glazovaného odznaku so zlatým vyobrazením kosáku a kladiva, ktorý bol obklopený dvoma klasmi na červenej hviezde, všetko na pozadí skríženého kladiva, pluhu, fakle a červenej zástavy nesúcej motto „Proletári sveta, spojte sa!“. Celý odznak bol ešte obklopený dvoma klasmi pšenice, dole s nápisom „ZSSR“. Stuha radu je červená, v strede so širokým bielym pásom a dvoma úzkymi bielymi pásmi na okrajoch.
Bettelainville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Songs for the Deaf
Songs for the deaf je album skupiny Queens Of The Stone Age z roku 2002. Album je zaujímavý aj tým, že na bicie hrá Dave Grohl.
Châteauneuf-en-Thymerais (kantón)
Châteauneuf-en-Thymerais je francúzsky kantón v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Tvorí ho 14 obcí.
Tetra krivopruhá
Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (severovýchod Peru).
Hnačka
Hnačka je riedka až vodnatá stolica, vyprázdňovaná v značnom objeme častejšie ako trikrát denne, alebo častý a naliehavý pocit potreby s nasledovným vyprázdnením riedkeho obsahu, často bez pocitu úľavy. Nie je to samostatné ochorenie, ale je prejavom ochorení tráviaceho systému, prípadne môže byť sprievodným príznakom ochorení, ktoré nepostihujú len tráviaci trakt. Hnačka patrí medzi obranné mechanizmy organizmu. Telo sa ňou zbavuje škodlivého obsahu čreva, ktorý vyvolal zápal sliznice. V prípade intenzívnej a dlhotrvajúcej hnačky však hrozí dehydratácia, rozvrat vnútorného prostredia organizmu a prípadne aj smrť. Ohrozené sú najmä deti, starí a chorí ľudia.
Osmotické hnačky
Do čreva sa dostáva približne 10 litrov vody denne (z potravy a tráviacich štiav), z ktorej sa väčšina vstrebáva. Osmotická hnačka vzniká, ak je v čreve nadbytok osmoticky aktívnych látok, ktoré v čreve prítomnú vodu viažu a druhotne spôsobujú vylučovanie ďalšej vody a minerálov do čreva. Je typické, že ustávajú po vyprázdnení obsahu čriev, teda pri hladovaní. Vznikajú pri chýbaní enzýmov disacharidáz a účinkom preháňadiel - osmotických laxatív, napríklad nevstrebateľného disacharidu laktulózy alebo solí hořčíka. Iným mechanizmom je výrazné zmenšenie absorpčného povrchu čreva po chirurgickom výkone - po resekcii čreva alebo črevnom bypasse. V tomto prípade nie je ponechaný úsek čreva schopný vstrebať potrebné množstvo vody a nedostatočne zahustený črevný obsah opúšťa tráviaci trakt ako riedka, hnačkovitá stolica.
Sekrečné hnačky
Sú spôsobené toxínmi, pôsobiacimi na črevnú sliznicu, ktoré vyvolávajú aktívne vylučovanie veľkého množstva vody a iónov. Množstvo vylúčenej tekutiny môže spôsobiť dehydratáciu organizmu až smrť, hlavne u malých detí. Takýto enterotoxín produkuje pôvodca cholery Vibrio cholerae, niektoré stafylokoky,  enterotoxikogénne typy E. coli  (častý pôvodca tzv. cestovateľských hnačiek), Bacillus cereus, Clostridium  perfringens A. Enterotoxin Clostridium difficile pôsobí iným mechanizmom - priamo poškodzuje črevnú sliznicu. Druhou, zriedkavejšou skupinou chorôb so sekrečnými hnačkami sú tzv. neuroendokrinné nádory tráviaceho traktu, vyznačujúce sa neprimeraným vylučovaním hormonálne aktívnych látok, napríklad serotonínu alebo vazoaktívneho intestinálneho polypeptidu (VIP). Hnačky sekrečného typu vyvolávajú tiež kontaktné laxatíva na báze sennosidov a fenolftaleínu.
Zápalové - exsudatívne hnačky
Sú zapríčinené štrukturálnym poškodením sliznice čreva, prípadne celej črevnej steny, čoho dôsledkom je porušenie spätného vstrebávania vody alebo jej zvýšené vylučovanie do čreva. Stolica často obsahuje krv a hnis. Pravidelne sa na nich podieľa sekrečná zložka. Môžu byť infekčné, spôsobené baktériami, vírusmi a parazitmi, nešpecifického pôvodu a fyzikálnymi vplyvmi.
Infekčné hnačky, spôsobené mikroorganizmami a ich toxínmi
Medzi hnačky, spôsobené mikroorganizmami, treba zaradiť aj hnačky, spôsobené narušením obvyklého mikrobiálneho osídlenia čreva antibiotickou liečbou, následkom ktorej môže byť bežná črevná mikrobiálna flóra prerastená patogénnymi organizmami.
Alergické hnačky
Vznikajú následkom alergického zápalu čreva po kontakte s alergénom, ktorým môže byž zložka potravy, parazit alebo aj liek.
Motorické hnačky
Sú spôsobené urýchlením prechodu potravy, resp. jej zvyškov tráviacim traktom.
Hnačky, vyvolané liekmi a jedmi
Hnačka môže byť nežiadúcim účinkom viacerých liekov. Často ho spôsobuje liečba antibiotikami, ktoré okrem toho, že potláčajú rast patogénnych mikroorganizmov, narušujú aj normálne mikrobiálne osídlenie čreva, čo vedie k poruchám trávenia. Hnačky sú časté u pacientov, živených preparátmi pre enterálnu výživu. Z ostatných liekov sú to niektoré cytostatiká, ale aj také bežné lieky, ako niektoré antihypertenzíva antidiabetiká, hypolipidemiká alebo psychofarmaká. Hnačkou sa prejavuje otrava niektorými hubami, jedovatými rastlinami (náprstník, jesienka, ricín), ťažkými kovmi (ortuť, olovo), ale aj alkoholom.
Nepravé hnačky
Niekedy dochádza u starých, dlhodobo imobilných pacientov s poruchou vyprázdňovania stolice k vytvoreniu tzv. fekalómu (fekálnej zátky) z nahromadenej tuhej stolice v konečníku. Nad ňou sa hromadiaci črevný obsah skvapalnie a v malých množstvách zátku obteká a odchádza konečníkom, čo vyvoláva dojem chronickej hnačky. Sú tiež pacienti s psychickými poruchami, ktorí hnačku predsierajú alebo si ju sami vyvolávajú preháňadlami.
Príznaky a diagnostika
Hnačky môžu byť akútne, trvajúce niekoľko dní, najviac týždňov, alebo chronické, v trvaní mesiacov až rokov. Podľa ich závažnosti,  priebehu a epidemiologických súvislostí sa určuje rozsah využitia možností diagnostiky.
Akútne hnačky
Bývajú najčastejšie infekčné. Sú často intenzívne, sprevádzané bolesťami brucha, niekedy zvracaním, často so zvýšenou teplotou. Pomerne časté sú krátke hnačky, spôsobené zle stráviteľnou alebo nevhodne upravenou stravou, prípadne alergickou reakciou na niektorú zložku potravy. Zriedkavejšie sú hnačky, spôsobené požitými chemikáliami a toxínmi (napríklad aj väčším množstvom alkoholu). Nie sú zriedkavé hnačky, spôsobené liekmi, najmä nevhodne užitými preháňadlami. Akútne hnačky často skončia skôr, než sú vykonané podrobnejšie vyšetrenia, bez liečby alebo po minimálnych liečebných opatreniach. Len v niektorých prípadoch je žiadúce mikrobiologické vyšetrenie stolice z epidemiologických dôvodov, najmä pri súčasnom výskyte hnačiek u väčšieho počtu pacientov, alebo k určeniu príčiny hnačky, ktorá neustupuje po základných liečebných opatreniach. Špecifické sú tzv. hnačky cestovateľov, ktoré sa objavujú počas vycestovania do cudzích krajín, hlavne tropických a subtropických s nižšími hygienickými štandardmi alebo po návrate z nich. Sú infekčného pôvodu, prenášajú sa väčšinou kontaminovanou vodou a spravidla trvajú menej, ako týždeň.
Chronické hnačky
Ako chronické hnačky sa označujú tie, ktoré trvajú viac, ako niekoľko týždňov (2-4). Väčšinou nebývajú sprevádzané horúčkami, ich intenzita býva nižšia a pacienta bezprostredne neohrozujú dehydratáciou. V dôsledku poruchy vstrebávania živín dochádza k poruchám výživy, takže pacienti postupne chudnú, prípadne sa u nich objavujú príznaky deficitu dôležitých látok - málokrvnosť, celková slabosť, poruchy vnútorného prostredia.
Chronické hnačky bývajú spôsobené tiež neinfekčnými zápalmi ochoreniami čreva, zvlášť hrubého - kolitídami, napríklad ulceróznou kolitídou alebo Crohnovou chorobou. Prvým krokom v diagnostike všetkých uvedených ochorení je vyšetrenie stolice, pričom veľa napovie aj jej vzhľad - farba, konzistencia, prítomnosť krvi a hlienu. Podrobnejšie informácie s detekciou nestrávených zvyškov potravy, prípadne mikroskopických množstiev krvi poskytne mikroskopické a biochemické vyšetrenie stolice.
Zásadným prínosom v diagnostike ochorení čreva sú endoskopické vyšetrenia. Bežne sa robí vyšetrenie hrubého čreva - kolonoskopické, ktorým sa dá diagnostikovať väčšina jeho bežných ochorení. Okrem posúdenia vzhľadu sliznice, ktorý je pre niektoré zápalové ochorenia charakteristický, je možné pod kontrolou zraku odobrať vzorky tkaniva na histologické vyšetrenie.
Ďalšou skupinou ochorení, spôsobujúcich chronické hnačky, sú poruchy vstrebávania určitých živín - malabsorpčné syndrómy. Môžu byť dôsledkom ochorenia samotného čreva, ale aj poruchami iných orgánov tráviaceho traktu. Z ochorení čreva spôsobuje malabsorpciu autoimúnne ochorenie s neznášanlivosťou lepku - céliakia. Diagnostikujú sa na základe nálezu špecifických protilátok, prípadne endoskopického vyšetrenia. K poruche vstrebávania tukov dochádza pri poruche vylučovania žlče a pri chorobách slinivky brušnej - pankreasu. V diagnostike ochorení žlčových ciest a slinivky brušnej je spravidla potrebné vyšetrenie ultrasonografické, vyšetrenie počítačovou tomografiou (CT), niekedy nukleárnou magnetickou rezonanciou (MRI), prípadne špecializované endoskopické vyšetrenia, napríklad endoskopická retrogádna cholangiopankreatikografia (ERCP).
Niekedy je možné stanoviť príčinu a závažnosť hnačiek až celkovým vyšetrením pacienta, a to v prípadoch, kedy je hnačka jedným z príznakov iného závažného ochorenia. Súčasťou je základné, prípadne aj rozšírené laboratórne vyšetrenie krvi, ktoré poskytne dôležité informácie o zápalovej aktivite v organizme a postihnutí iných orgánov, čo vedie k diagnóze základného ochorenia. Týmto môže byť napríklad zvýšená činnosť štítnej žľazy - hyperthyreóza, poškodenie nervov - neuropatia pri cukrovke (diabetes mellitus), ischémia - nedokrvenie čreva následkom cievnych ochorení, napríklad aterosklerózy. Úporné hnačky spôsobujú aj pomerne vzácne neuroendokrinné nádory, napríklad karcinoid, gastrinóm, vipóm.
Následky a komplikácie hnačky
Hoci je hnačka niekedy označovaná za mechanizmus, ktorým sa organizmus zbavuje škodlivého obsahu tráviaceho traktu, máva nepriaznivé následky, ktoré môžu byť v krajnom prípade aj smrteľné. Prevažne ide o nadmerné straty tekutín, ktoré sa buď nestihnú vstrebať pri rýchlom prechode tráveniny črevom, alebo o tekutiny, vylučované do čreva zapálenou alebo ináč poškodenou črevnou sliznicou. Straty tekutín a nasledovné odvodnenie organizmu je obzvlášť závažné u malých detí a starých, polymorbídnych pacientov, u ktorých môže spôsobiť aj úmrtie. So stratami tekutín súvisia aj nadmerné straty minerálov, vedúce prípadne až k poruche vnútorného prostredia organizmu. Dlhšie trvajúce a chronické hnačky spôsobujú podvýživu, čo je následkom nedostatočného vstrebávania živín, a tiež deficity vitamínov, prípadne stopových prvkov. K následkom hnačky sa pridružujú aj následky prípadného základného ochorenia, ktoré hnačky vyvolalo.
Niektoré mikróby môžu preniknúť do krvného obehu a spôsobiť sepsu, iné spôsobujú perforáciu (prederavenie ) čreva, prípadne poškodenie orgánov.
Hnačka môže spôsobiť poruchu vstrebávania niektorých liekov (napríklad kontraceptív - možnosť nežiadúceho tehotenstva) alebo nežiadúco zmeniť ich účinky (antihypertenzíva - nadmerný pokles krvného tlaku pri dehydratácii, diuretiká - nadmerná dehydratácia).
Prevencia
Preventívnymi opatreniami je možné predchádzať infekčným hnačkám. Zásadný význam pri obmedzovaní ich výskytu majú plošné opatrenia, zakotvené v zákonoch a predpisoch. Na Slovensku za ne zodpovedá Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky a Štátna veterinárna a potravinová správa Slovenskej republiky. Za určitých okolností hromadný výskyt hnačkových ochorení podlieha povinnému hláseniu, po ktorom môže nasledovať zásah Regionálneho úradu verejného zdravotníctva. Dôležité, a  v rizikových krajinách nevyhnutné je dodržiavanie osobnej hygieny a vyhýbanie sa rizikovým pokrmom a vode.
Liečba
Liečbu hnačiek rozdeľujeme na kauzálnu, zameranú na príčinu hnačiek a symptomatickú, zameranú na zmiernenie príznakov, teda zníženie počtu stolíc, náhradu stratených tekutín a tíšenie bolestí. Osobitnou súčasťou liečby každej hnačky je dieta s vylúčením potravín, ktoré môžu hnačku vyvolávať alebo zhoršovať a obsahujúca látky, ktoré dôsledky hnačky zmierňujú - hlavne tekutiny, minerály a ľahko stráviteľné zdroje energie.
Diéta
Pri akútnej hnačke je užitočné zistiť, čo chorý v posledných hodinách, prípadne dňoch zjedol. Často padne oprávnené podozrenie na tekutiny a potraviny podozrivého pôvodu, nevhodne skladované (v teplom prostredí), alebo požité v nadmernom množstve alebo kombinácii. Ďalšej konzumácii takýchto potravín treba zabrániť.
V prvom rade je potrebná rehydratácia, ku ktorej väčšinou postačí podávanie vhodných tekutín ústami (perorálne). Jestvuje mnoho odporúčaní, odlišujúcich sa v detailoch. Za vhodné sa považuje čierny čaj, nesýtené minerálne vody, iontové nápoje, prípadne vývary. Ideálne by mal rehydratačný roztok obsahovať glukózu, sodík, draslík, chloridy, bikarbonát sodný, zinok. Dostupné sú rôzne koncentráty pre prípravu rehydratačného, tzv. ORS roztoku s obsahom minerálov a glukózy. V núdzi je možné pripraviť rehydratačný roztok rozpustením približne 4 kávových lyžičiek cukru a jednej kávovej lyžičky soli v litri vody. Pri stredne závažnej dehydratácii je potrebné podať 50 - 100 ml tekutín na kilogram váhy v priebehu niekoľkých hodín, u malých detí platia vyššie objemy. Aby pacient podané tekutiny nevyzvracal, treba ich podávať postupne, niekedy pomaly, po lyžičkách. Nie sú vhodné džúsy, energetické nápoje alebo kola, pretože majú príliš vysokú osmolalitu.
Okrem tekutín sú pre chorého aj živiny. Pre kojencov je vhodné materské mlieko alebo pokračovanie vo výžive rovnakým mliečnym preparátom. Podľa veku dieťaťa je vhodné podávanie mrkvového alebo ryžového odvaru, nemastná polievka, postupne ryžová a zemiaková kaša, piškóty, odležané pečivo, banány, strúhané jablká alebo prípravky pre detskú výživu, neskôr varené biele mäso. Nevhodné sú akékoľvek mastné, korenené, spočiatku aj mliečne jedlá a vajcia, ďalej čerstvé ovocie a zelenina. Podľa týchto zásad sa riadi aj dietna výživa dospelých. Pri chronických hnačkách je dôležité zachovať aspoň potrebný príjem živín, vitamínov a stopových prvkov, aby sa predišlo malnutrícii, k čomu býva potrebná konzultácia s lekárom, prípadne aj špecialistom. Pri zložení stravy sa prihliada k tolerancii či intolerancii jednotlivých pokrmov a prípadnému základnému ochoreniu. V najťažších prípadoch je možné použiť prípravky nutrične definovanej stravy. So zriedkavými výnimkami je stravovanie ústami vhodnejšie, ako parenterálna (infúzne podávaná) výživa, na rozdiel od infúzneho podávania tekutín pri akútnych hnačkách, ktorým je možné rýchlo doplniť veľké objemy stratených tekutín a minerálov, podľa potreby aj cielene, na základe biochemických vyšetrení krvi, v prípadoch, kedy nie je z rôznyvh dôvodov (poruchy vedomia, zvracanie) možné podať dostatok tekutín ústami.
Symptomatická liečba
Cieľom symptomatickej liečby je zmiernenie hnačiek, čo má význam pre zníženie strát tekutín. Nie je však žiadúce hnačky úplne zastaviť, pretože stolicou sú vylučované aj patogénne mikróby, toxíny a iný nežiadúci črevný obsah. K symptomatickej liečbe sa používajú nasledujúce lieky:
Adsorbencia sú inertné látky, schopné viazať na svoj povrch toxíny aj niektoré mikroorganizmy. Účinkujú rýchlo, nevstrebávajú sa a nie sú toxické, nevýhodou je možnosť nežiadúcej adsorpcie iných liekov. Do tejto skupiny patrí:
Probiotiká sú kultúry črevných mikroorganizmov, podávané s cieľom upraviť zloženie črevnej mikrobiálnej flóry. Trh ponúka množstvo preparátov, z nich len niektoré sú schválené ako lieky -  obsahujúce dostatočné množstvo mikroorganizmov (napr. Hylak). Ich účinok sa neprejavuje bezprostredne po podaní a ojedinele môžu spôsobiť sepsu, napríklad v prípade imunodeficitu.