cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Foo Fighters
Začiatky
Vznik a fungovanie skupine je späté s hudobníkom Daveom Grohlom. Grohl, ktorý v minulosti hrával vo washingtonskej hardcore punkovej scéne bol členom skupiny Nirvana. V roku 1994 po rozpade skupiny sa rozhodol vydať svojou vlastnou cestou (ešte v roku 1992 vydal album Pocketwatch). V októbri 1994 nahral dvanásť skladieb, s výnimkou jednej všetky sám. Pôvodná demo nahrávka vzbudila pozornosť u hudobných vydavateľov a dvanásť skladieb tvorilo základ prvého albumu, ktorý niesol názov Foo Fighters. Toto pomenovanie vybral Grohl ako označenie pre neidentifikované letecké objekty počas druhej svetovej vojny. Po vydaní albumu sa vydal na koncertné turné a pripojil k projektu ďalších hudobníkov.
Očakávalo sa, že členom skupiny sa stane aj Krist Novoselic z Nirvany, no Grohl nakoniec vybral iných členov. Po rozpade seattlskej emo skupiny Sunny Day Real Estate sa členmi Foo Fighters stali bývalý basgitarista skupiny Nate Mendel a bývalý bubeník William Goldsmith. Ďalším členom bol gitarista Pat Smear, ktorý pred príchodom do skupiny pôsobil v skupinách The Germs a Nirvana.
Ich debutové vystúpenie sa konalo vo februári 1995. Grohl odmietal veľké rozhovory a veľké turné skupiny. Na jar 1995 hrávali ako predkapela Mikeovi Wattovi. V júni 1995 vydali prvý singel, ktorým bola skladba „This Is A Call“ a ďalší mesiac vyšiel spomínaný debutový album. Ďalšími singlami sa stali skladby „I'll Stick Around“, „For All The Cows“ a „Big Me“. Nasledujúce obdobie strávila skupina na turné a tiež prvýkrát vystupovali na festivale v Readingu.
Antidepresívum
náhľad|Antidepresívum Prozac náhľad|Inhibítor spätného vychytávania sérotonínu a noradrenalínu, Venlafaxine
Antidepresívum je liek alebo liečivo, ktoré zlepšuje chorobnú depresiu alebo dystýmiu (miernejšia depresia). Do tejto indikačnej skupiny patrí viacero skupín liečiv, najmä IMAO (inhibítory monoaminooxidázy), tricyklické antidepresíva (využívané v psychiatrickej praxi od ich objavu šťastnou náhodou v 50. rokoch minulého storočia), novšie SSRI (Inhibítory spätného vychytávania sérotonínu) a viaceré novšie formy vyvinuté farmaceutickými firmami. Antidepresívne lieky patria k najviac predpisovaným liekom psychiatrami a všeobecnými lekármi, a ich efektivita a vedľajšie účinky sú predmetom mnohých štúdií, a predháňajúcich sa vyhlásení. Viacero antidepresívnych rastlinných drog, najmä ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum) sú tiež študované a užívané.
Antidepresíva sa obyčajne nepovažujú za stimulanciá. Zvyčajne sa užívajú niekoľko týždňov, mesiacov aj rokov a majú oneskorený nástup terapeutického účinku. Liečivá užívané pre rýchly euforizujúci účinok vo všeobecnosti nie sú pokladané za antidepresíva. Napriek svojmu menu sú antidepresíva podávané aj pri viacerých iných indikáciách, vrátane chorobného nepokoja, cyklotýmie, porúch príjmu potravy a chronickej bolesti. Niektoré sú zneužívané ako "zlepšovače nálady". Naopak iné skupiny liekov, ako antipsychotiká v malých dávkach a benzodiazepíny sú tiež často využívané na zvládnutie depresie. Preto je niekedy termín antidepresívny používaný pre terapiu (napr. psychoterapia, elektrošoková terapia) alebo proces (napr. narušenie spánku, zvýšenie osvetlenia, pravidelné cvičenie), o ktorom vieme, že zlepšuje chorobnú depresiu. Skúsenosť ukazuje, že placebo zvykne mať výrazný antidepresívny účinok a preto potvrdenie antidepresívneho účinku antidepresív vyžaduje dôkaz výrazne vyššieho účinku ako má placebo.
História
náhľad|Prírodné antidepresívum, [[Ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum)]] Ópium a ľubovník bodkovaný ako neurotoniká boli dlho užívané na zlepšenie depresie (spolu s mnohými ďalšími liekmi a metódami), ale až iproniazid bola prva syntetická chemická zlúčenina všeobecne akceptovaná ako antidepresívum. U zlúčeniny od ktorej je iproniazid odvodený, izoniazidu, bola nezávisle objavená antidepresívna aktivita v USA Maxom Lurielom a vo Francúzsku Jean-Francois Buissonom, potom, čo sa dostal do širokého užívania v liečbe tuberkulózy. U iproniazidu bol pozorovaný silnejší psychostimulačný účinok a bolo zistené, že inhibuje enzým monoaminooxidázu. Nathan Kline a jeho kolegovia urobili prvú klinickú skúšku, aby ukázali výrazný účinok iproniazidu na depresiu u psychiatrických pacientov. Kline sa obrátil na Roche so svojím "psychic energiser" (duševná vzpruha) a prvý inhibítor monoaminooxidázy bol uvedený pod obchodným názvom Marsilid. Predaj v nasledujúcich rokoch prudko rástol a objavili sa ďalšie lieky tejto skupiny od viacerých farmaceutických firiem. Ich užívanie bolo obmedzené vedľajšími účinkami ako sú hypertenzné krízy spojené s užitím amínov v potrave a akútna hepatálna nekróza.
Fakt, že aj niektoré tricyklické zlúčeniny majú výrazný antidepresívny účinok bol pozorovaný začiatkom 50. rokov Rolandom Kuhnom vo švajčiarskej psychiatrickej nemocnici. V tom čase boli zavádzané antihistaminiká na liečbu šokových stavov a neskôr v psychatrii ako neuroleptiká. Aj keď pri skúškach v roku 1955 bol u rezerpínu potvrdený výrazne vyšší účinok proti depresii ako u placeba, boli neuroleptiká vyvíjané pre užitie ako antipsychotiká. Pri pokuse zlepšiť efektivitu jedného z nich, chlórpromazínu, v spojení s farmaceutickou firmou Geigy, Kuhn zistil, že zlúčenina "G 22355" (vyrobená a patentovaná v USA r. 1951 Häflingerom a Schindlerom) má priaznivé účinky u pacientov s depresiou s mentálnou a motorickou retardáciou. Svoj objav "tymoleptika" (doslovne "získanie kontroly nad emóciami", na rozdiel od neuroleptík, "získanie kontroly nad nervami") zverejnil a v rokoch 1955 – 6 sa postupne uchytilo na trhu prvé tricyklické antidepresívum imipramín, čoskoro nasledované jeho variantmi.
Ešte v 50. rokoch sa začali tieto lieky predávať s obmedzením na predpis. Odhadovalo sa, že takou depresiou, pre ktorú sú vhodné tieto prípravky, trpí maximálne 50 až 100 ľudí na milión – farmaceutické firmy sa preto do ich vývoja s nadšením nehrnuli. Predaj bol aj počas 60. rokov slabý v porovnaní s tzv. veľkými trankvilizérmi (neuroleptiká/antipsychotiká) a malými trankvilizérmi (benzodiazepínmi), ktoré boli predávané pre iné účely. Pojem antidepresívum bol údajne prvýkrát použitý Lurieom a až do 60. rokov nebol bežne užívaný. Imipramín sa užíval ďalej a do praxe boli zavedené viaceré jeho variácie. Oblasť MAO inhibítorov stagnovala až do objavu "reverzibilných" foriem, ktoré pôsobili len na MAO-A izoenzým, čím predchádzali niektorým vedľajším účinkom.
Väčšina farmaceutov si v 60. rokoch myslela, že mechanizmus účinku tricyklických zlúčenín je inhibícia spätného vychytávania noradrenalínu, postupne však pribúdali pozorovania, že tento účinok je spojený s budiacimi a motoriku stimulujúcimi účinkami a zároveň niektoré antidepresíva ovplyvňovali sérotonínové systémy. Výskumníci sa pustili do hľadania racionálneho návrhu lieku s cieľom izolovať od antihistaminík odvodené zlúčeniny, ktoré by selektívne pôsobili na tieto systémy. Prvá takáto zlúčenina patentovaná v roku 1971 bol zimelidin, prvý klinicky zavedený bol však indalpin. Fluoxetín, ktorý sa po roku 1988 stal prvým trhákom medzi SSRI (Selektívny inhibítor spätného vychytávania sérotonínu), bol vyvinutý v laboratóriách Eli Lilly začiatkom 70. rokov Bryanom Molloyom, Rayom Fullerom, Davidom Wongom a inými.
Aj keď počas 19. a 20. storočia postupne upadal celosvetový záujem o ľubovník bodkovaný, v Nemecku naopak postupne stúpal a nakoniec bol jeho extrakt povolený, balený a lekármi predpisovaný. Menšie skúšky účinnosti boli urobené v 70. a 80. rokoch a záujem stúpol v 90. rokoch po zverejnení metaanalýzy týchto skúšok. Vo väčšine krajín však ľubovník ostal v predaji bez receptu a pokračoval výskum jeho účinkov na nervový systém a jeho účinných zložiek, najmä hyperforínu.
Dezinformácia
Dezinformácia (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je nepravdiá informácia zámerne šírená s cieľom oklamať, zavádzať ľudí, ktorej slovenský ekvivalent je: úmyselne falošná informácia. Nemali by sa zamieňať s nesprávnou informáciou (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿), ktorá je nesprávna neúmyselne. Dezinformácie môžu byť súčasťou širšieho procesu informačného ovplyvňovania, ktorý sa označuje pojmom informačné operácie, ktoré môžu byť súčasťou vyhláseného aj nevyhláseného vojnového konfliktu a to aj v podobe tzv. hybridnej vojny. Systematické využívanie informačných operácií, nátlak, kybernetické útoky, hrozba použitia vojenskej sily a ďalšie aktivity cudzích spravodajských služieb sa spoločne stávajú hybridnou hrozbou.
Pôvod pojmu
Pojem, ktorému sa pripisuje pôvod z ruského dezinformatsiya, ktorý je spájaný s bývalou tajnou službou bývalého Sovietskeho zväzu – KGB. Používal sa na falšovanie a iné techniky zdiskreditovania vlády, osôb alebo politiky. Zrejme odvodené od názvu jedného oddelenia propagandy KGB. Sovietski plánovači v 50. rokoch definovali dezinformáciu ako „šírenie (v tlači, rozhlase atď.) nepravdivých správ, ktorých cieľom bolo zavádzať verejnú mienku.“
Antidepresívum
Dôležití predstavitelia
náhľad|Štruktúrny vzorec SSRI escitalopramu vo forme voľnej bázy
Dezinformácia
Pôvod pojmu
Slovo dezinformácia pochádza z latinskej predpony dis- a informácia, čo znamená „zvrátenie alebo odstránenie informácie“. V anglickom kontexte sa toto zriedkavo používané slovo v tomto význame objavilo v tlači už v roku 1887.
Antidepresívum
Dôležití predstavitelia
Výber z predávanejších na Slovensku dostupných antidepresív a registrovaných liekov s ich obsahom (údaje z 1. 7. 2015):
Dezinformácia
Definície
Pojem dezinformácia zatiaľ nebol na Slovensku kodifikovaný. Väčšinou sa preberajú definície uvádzané v odborných publikáciách či oficiálnych európskych dokumentoch, ktoré sú si podobné a vystihujú podstatu dezinformácie.
Antidepresívum
Mechanizmus účinku
Predpokladá sa, že terapeutické účinky antidepresív sú spojené s ich účinkom na neurotransmitery, konkrétne inhibíciu spätného vychytávania sérotonínu a noradrenalínu monoamínovými transportnými proteínmi. Selektívne inhibítory spätného vychytávania sérotonínu (SSRI) špecificky bránia vychytávaniu sérotonínu a tým zvyšujú jeho účinok v synapsiách mozgu, kým staršie inhibítory monoaminooxidázy (IMAO) blokovali rozklad neurotransmiterov enzýmom, ktorý je za ich rozklad normálne zodpovedný. Tricyklické antidepresíva blokujú spätné vychytávanie rôznych neurotransmiterov, vrátane sérotonínu, noradrenalínu a dopamínu. Aj keď sú tieto látky účinné v liečbe depresie, ostávajú pri tejto teórii nezodpovedané otázky. Napríklad, koncentrácie liekov dosiahnú terapeutické hladiny za niekoľko dní a účinkujú na aktivitu neurotransmiterov okamžite. Cielené zmeny v nálade však niekedy nastúpia až po štyroch a viac týždňoch. Jedno vysvetlenie je, že účinok je založený na "down-regulácii" neurotransmiterových receptorov (adaptácia, pri ktorej sa zníži citlivosť a/alebo početnosť receptorov), zjavnom následku nadmernej aktivácie, čo je proces, ktorý bežne trvá niekoľko týždňov. Ďalšia teória založená na nedávno zverejnenom výskume Národným inštitútom zdravia (NIH) v USA, predpokladá, že účinky by mohli byť spôsobené podporovaním neurogenézy v hipokampe. Nedávny výskum ukazuje možnosť, že antidepresíva pôsobia na transkripčné faktory zvané "clock genes" (hodinkové gény), ktoré sú spájané aj s účinkom zneužívaných drog a možno aj obezitou.
Stratégia liečby
Pri zisťovaní účinnosti musí liek dosiahnuť aspoň u 50 % dobrovoľníkov reakciu, pričom za reakciu sa pokladá aspoň 50 % zníženie prejavov depresie, nie však nutne remisia, čo znamená praktické odstránenie symptómov. Viacero iných stratégií liečby však môže poskytnúť lepšie výsledky.
Dezinformácia
Definície
Informáciu je možné rozdeliť na užitočnú (aditívnu) a redundantnú. Užitočná informácia akceleruje/urýchľuje zmenu. Redundantná informácia ju obmedzuje. Ak je príjem redundantnej informácie v potrebnom čase neprerušovaný a opakovaný, stáva sa z nej dezinformácia, vrcholiaca negatívnou zmenou. To je nesporne jedna z najpresnejších definícií “opakovanej lži” ako historicky najosvedčenejšej metódy i praktiky informačnej manipulácie.
Antidepresívum
Zmena lieku
Séria nezaslepených štúdií urobená Miachaelom Thasom z Pittsburghskej univerzity ukázala, že u viac ako polovice pacientov, u ktorých zlyhá liečba niektorým antidepresívom, má úspech s iným liekom z tej istej skupiny.
V roku 2002 dvojito zaslepená štúdia od rovnakého autora zistila zlepšenie u na liečbu neodpovedajúcich pacientov ktorí zo SSRI prešli na TCA (tricyklické antidepresívum), alebo z TCA na SSRI.
Dezinformácia
Zámer dezinformácie
Cielená dezinformácia je bežná najmä v nekalom súperení politických strán a v spravodajských hrách medzi znepriatelenými štátmi alebo civilizačnými systémami, v utajovaných formách ju veľmi často sprevádza porušovanie zákonov i základných ľudských práv. Dezinformácia, ktorá je zacielená na individuálneho príjemcu predstavuje prvok vojenského a politického súperenia. Médiá, a teda masová komunikácia vyvolali rozvoj propagandistickej dezinformácie so zámerom vzbudzovať tlak na politické, náboženské, vojenské a hospodárske elity.
Účelom dezinformácie je oklamať protivníka a doviesť ho k dezinformátorom plánovanej orientácii v tematike. Často apeluje na oponentovo národné, vlastenecké či kultúrne cítenie alebo náboženské presvedčenie. Moderná dezinformačná kampaň cielená na verejnosť začína obvykle publikovaním "škandálneho" materiálu v niektorom menej známom médiu a ak je úspešná, dochádza ku kumulovaniu a preberaniu materiálu ďalšími médiami.
Antidepresívum
Augmentácia a kombinovanie
Pre čiastočnú úspešnosť odporúča Americká psychiatrická spoločnosť augmentáciu antidepresív inými liečivami. Tieto zahŕňajú lítium, substitúciu tyroidálnych hormónov, atypické antipsychotiká, dopamínergiká a i. V USA je povolený liek Symbyax, kombinácia olanzapínu a fluoxetínu pre liečbu bipolárnej depresie a je skúšaný pre iné indikácie depresie. Vo všeobecnosti však nie sú dostupné žiadne väčšie štúdie, ktoré by dokazovali ďalšie možné účinné augmentujúce kombinácie.
Dezinformácia
Zámer dezinformácie
V širšom poňatí sa medzi dezinformačné zaraďujú aj hospodárske alebo kultúrne aktivity, napr. reklama. V niektorých prípadoch má použitie pojmu odkázať na väčšinou spravodajskú dysfunkciu média.
Dezinformácia ako nástroj
Dezinformácia predstavovala vyhľadávaný nástroj domácej a zahraničnej politiky vo všetkých režimoch. V komunistickom Česko-Slovensku pracovali mnohí dezinformátori pod novinárskym krytím.
Antidepresívum
Augmentácia a kombinovanie
Kombinačná stratégia predstavuje užívanie dvoch a viacerých antidepresív z rôznych skupín na zasiahnutie viacerých neurotransmiterov a snaha týmto spôsobom dosiahnuť lepšie výsledky. Aj táto možnosť je málo preštudovanou oblasťou liečby antidepresívami.
Kombinovanie s psychoterapiou
V roku 2000 sa pri jednej štúdii zistilo, že pacienti užívajúci nefazadon spolu s krátkodobou formou psychoterapie menom Kognitívno-behaviorálno-analytický systém psychoterapie (CBASP) mali významne lepšie výsledky (85 % zlepšení, 42 % vyliečených) ako tí, ktorým bol podaný len nefazadon (55 % zlepšení, 22 % vyliečených). Iné štúdie tiež ukázali výhody kombinovania psychoterapie a farmakoterapie. Napríklad pri štúdii "Combining psychotherapy and antidepressants in the treatment of depression" autori vyhodnocovali vzorku vyše 80 pacientov liečených liekmi a psychoterapiou. V porovnaní so skupinou len na liekoch zistili, že pacienti pokladali kombinovanú terapiu za akceptovateľnejšiu, mali výrazne menšiu tendenciu prerušiť liečbu a nakoniec výrazne častejšie boli vyliečení.
Dezinformácia
Dezinformácia ako nástroj
Hlavné typy tvorby dezinformácie podľa spravodajských materiálov:
Za hlavné techniky dezinformácie sú považované:
Antidepresívum
Kombinovanie s psychoterapiou
Štúdia vykonaná T. J. Petersonom ukázala, že veľkou výhodou tejto kombinácie je lepšia prevencia relapsu (návratu príznakov).
Ďalšia štúdia našla porovnateľné výhody u kombinovanej liečby posttraumatickej stresovej choroby.
Predchádzanie relapsu
V roku 2003 metaanalýza 31 placebom kontrolovaných štúdií antidepresív zistila, že pokračovanie v užívaní antidepresív znížilo riziko relapsu (návratu symptómov depresie) o 70 %.
Dezinformácia
Dezinformácia ako nástroj
Podmienky úspešnosti dezinformácie:
Dezinformačné kampane
Dezinformačné kampane sprevádzali obidve svetové vojny. Jednou z najznámejších bola dezinformácia, že chorobu AIDS vyvinuli vedci v USA pre vojenské účely, ktorá sa šírila v 80-tych rokoch 20. storočia.
Antidepresívum
Predchádzanie relapsu
Americká psychiatrická asociácia odporúča štyri až päť mesiacov pokračovania liečby antidepresívom po ústupe symptómov. Pre pacientov s minulými depresívnymi poruchami odporúča Britská asociácia pre psychofarmakológiu (British Association for Psychofarmacology) vo svojich Usmerneniach založených na dôkazoch (Evidence Based Guidelines, 2000) pokračovať s užvaním antidepresív aspoň šesť mesiacov, ale vhodné je pokračovať aj päť rokov alebo neobmedzene.
Návyk a závislosť
Ak je zrazu prerušené užívanie SSRI, môže vyvolať ako fyzické, tak i psychické abstinenčné príznaky, známe ako Syndróm z vysadenia SSRI (Tamam & Ozpoyraz, 2002). Keď sa dospeje k rozhodnutiu prestať brať antidepresívum, bežným postupom je odvyknúť si od nich pomalým znižovaním dávky počas týždňov až mesiacov, toto však abstinenčné symptómy len zmenší, neodstráni ich. Vo väčšine prípadov syndróm z prerušenia trvá jeden až štyri týždne, sú však pacienti (najmä ak užívali antidepresívum dlhšiu dobu alebo vo vyšších dávkach), ktorí zažívajú nežiaduce účinky ako oslabenie koncentrácie, zlá krátkodobá pamäť, nepokoj a sexuálne poruchy a to mesiace, ba dokonca roky po vysadení.
Dezinformácia
Dezinformačné kampane
Medzi známe domáce dezinformačné kampane patrí akciu Neptún, nález falošných dokumentov kompromitujúcich vedúcich činiteľov SRN na dne jazera, ktorú riadil agent ŠtB Ladislav Bittman. V Čierneho jazere, opradenom legendami, v lete roku 1964,televízny štáb senzačne objavil štyri debny. Debny boli neskôr vyzdvihnuté z jazera a za účasti kamier prevezené do Prahy. Na tlačovej konferencii potom minister vnútra Štrougal oznámil, že obsahom nájdených debien sú dokumenty, ktoré obsahujú písomné dôkazy o tom, že Západné Nemecko a Rakúsko je prešpikované prisluhovačmi nacistického režimu.
Antidepresívum
Nežiaduce účinky
Antidepresíva často spôsobujú nežiaduce vedľajšie účinky a neschopnosť tieto zniesť je často dôvod na prerušenie inak účinnej farmakoterapie.
Dezinformácia
Dezinformačné kampane
Dezinformačnej aktivite tajných služieb bol vystavený domáci aj zahraničný odboj. Dezinformačné kampane významne podporili rozhodovanie o okupácii Česko-Slovenska v roku 1938 aj v roku 1968. Dezinformácia o mŕtvom študentovi sprevádzala aj česko-slovenský prevrat v roku 1989.
Antidepresívum
Nežiaduce účinky SSRI
Nevoľnosť, hnačka, bolesti hlavy. U SSRI sú tiež bežné sexuálne vedľajšie účinky, ako strata libida, neúspech v dosiahnutí orgazmu a poruchy erekcie. Ďalší znepokojujúci vedľajší účinok spájaný s užívaním SSRI je sérotonergný syndróm.
Nežiaduce účinky tricyklických antidepresív (TCA)
Bežné vedľajšie účinky sú sucho v ústach, rozmazané videnie, malátnosť, točenie hlavy, triašky, sexuálne problémy, kožné vyrážky a priberanie na hmotnosti alebo naopak chudnutie.
Dezinformácia
Dezinformačné kampane
V súčasnosti hlavným zdrojom dezinformácií aj na Slovensku je internet. Dezinformačné (weby) alebo konšpiračné médiá sa zameriavajú na šírenie dezinformácií. Ich cieľom je šíriť konšpiračné teórie, hoaxy, neoverené alebo zmanipulované informácie. Ich tematika je väčšinou zameraná v súčasnosti najmä na :
Antidepresívum
Všeobecné nežiaduce účinky
Aj keď novšie liečivá môžu mať menej vedľajších účinkov, pacienti niekedy hlásia vážne vedľajšie účinky pri ich vynechaní, najmä u paroxetínu a venlafaxínu. Navyše časť pacientov neodpovedá na tieto antidepresíva. Ďalšou výhodou niektorých novších antidepresív je, že dokážu dosiahnuť účinok niekedy už za päť dní, kým normálne treba štyri až šesť týždňov na zlepšenie nálady. Niektoré štúdie však ukazujú, že môžu ešte častejšie spôsobovať sexuálne poruchy. V súčasnosti sú však už testované lieky s lepšími vlastnosťami vo vzťahu k sexuálnym poruchami a inými kľúčovými nežiaducimi účinkami.
Inhibítory monoaminooxidázy môžu spôsobiť potenciálne smrteľnú hypertenznú reakciu ak sú brané s potravinami s vysokým obsahom tyramínu ako zretý syr, údené mäso alebo extrakty z húb. Tiež boli pozorované smrteľné reakcie na voľnopredajné i predpisované lieky. Pacient, ktorý užíva IMAO by mal byť pozorne sledovaný predpisujúcim lekárom a ten by mal byť vždy informovaný o predpisovaných i voľnopredajných liekoch, ktoré pacient berie. Takíto pacienti by mali informovať aj zdravotníkov na pohotovosti a pri svojich dokladoch by mali mať správu, že vlastník je užívateľom IMAO liekov. Niektorí lekári dokonca navrhujú nosenie náramku na upozornenie. Aj keď tieto reakcie sú značne dramatické, keď k nim dôjde, celkový počet úmrtí z týchto dôvodov je porovnateľný s užívaním voľnopredajných liekov.
Antidepresíva by by mali byť užívané s opatrnosťou, zvyčajne v spojení so stabilizátormi nálady pri liečbe cyklotýmie, pretože môžu spustiť symptómy mánie. Popri pacientoch s cyklotýmiou bolo spustenie mánie užitím antidepresív pozorované aj u malej časti pacientov s depresiou. SSRI sú antidepresíva najčastejšie spájané s vedľajšími účinkami.
Užívanie antidepresív by malo byť monitorované psychiatrom, ale v krajinách ako Nový Zéland, Spojené kráľovstvo a USA, všeobecní lekári môžu predpísať antidepresíva bez konzultácie psychiatra. Bolo pozorované, že najnebezpečnejší čas z hľadiska samovrážd u pacientov s depresiou je práve po začatí užívania antidepresív, pretože tieto môžu spôsobiť vedľajšie účinky ako sú prejavy depresie, psychomotorická retardácia a chýbanie motivácie, predtým ako sa nálada začne zlepšovať. Aj keď sa to môže zdať paradoxné, štúdie ukazujú, že suicidálne tendencie sú pomerne bežné v počiatočnej fáze antidepresívnej terapie a môžu byť ešte častejšie u mladých, ako sú prepubertálni a pubertálni pacienti. Je preto dôležité aby príbuzní sledovali správanie mladého pacienta, najmä v prvých ôsmich týždňoch liečby, a všímali si možné prejavy suicidálneho správania. Pred tým ako boli vydané varovné označenia (systém podobný značeniu tabaku na Slovensku) americkou FDA a inými podobnými organizáciami v iných krajinách, vedľajšie účinky a varovania rodín boli zvyčajne ignorované alebo zjemňované výrobcami i lekármi. Toto mohlo spôsobiť v niektorých prípadoch smrť, i keď priame dôkazy toho nie je ľahké získať. Zvýšenie incidencie samovrážd v niektorých štúdiách viedlo k zvýšenej pozornosti pri užívaní týchto liekov. Ľudia pod 24 rokov užívajúci antidepresíva sú varovaní, že užívanie antidepresív môže zvýšiť riziko suicidných myšlienok a správania. V USA federálni zdravotní predstavitelia zverejnili zmeny označení na antidepresívnych prípravkov aby varovali ľudí pred hroziacim nebezpečenstvom.
Nežiaduce účinky na sexuálne funkcie
Sexuálne poruchy sú veľmi bežným vedľajším účinkom, najmä u SSRI. Aj keď sú zvyčajne vratné, môžu tieto prejavy v niektorých prípadoch trvať mesiace i roky po vysadení lieku. Bupropión, duálny inhibítor spätného vychytávania (noradrenalín a dopamín), v mnohých prípadoch spôsobuje mierne zvýšenie libida pre zvýšenú dopamínovú aktivitu. Tento účinok sa pozoroval aj pri inhibítoroch spätného vychytávania dopamínu, stimulanciách CNS a dopamínových agonistoch a je spôsobený zvýšením hladiny testosterónu (v dôsledku inhibície tvorby prolaktínu) a zvýšenej tvorby oxidu dusnatého. Apomorfín, nefazodon a nitroglycerín v niektorých prípadoch prípadoch odstránili časť sexuálnej dysfunkcie prostredníctvom zvýšenej tvorby oxidu dusnatého. U IMAO sú nežiaduce účinky v tejto oblasti zriedkavejšie, konkrétne u moklobemidu je to 1,9 %. Bolo pozorované zlepšenie porúch sexuálnych funkcií spôsobených IMAO podávaním Betanecholu prostredníctvom jeho cholínergických vlastností (Gross 1982).
Aby lekár mohol zvoliť adekvátnu liečbu, mal by mu pacient poskytnúť informácie potrebné na odlíšenie poklesu libida (malá alebo žiadna chuť na sex), zníženia sexuálnej funkcie (impotencia, vaginálna suchosť) a anorgazmie, pretože tieto majú rozličné príčiny a vyžadujú si inú terapiu.
Nežiaduce účinky na REM spánok
Zistilo sa, že skoro všetky bežné antidepresíva potláčajú REM spánok čo viedlo dokonca k hypotéze, že ich klinická účinnosť je z veľkej časti odvodená od potláčania REM spánku. Všetky tri hlavné skupiny antidepresív, IMAO, triciklické antidepresíva (TCA) a SSRI, výrazne potláčajú REM spánok. IMAO prakticky úplne odstraňujú REM spánok, kým TCA a SSRI ho redukujú krátkodobo na 40 – 85 % a dlhodobo na 30 – 50 %. Paradoxne bežný vedľajší účinok väčšiny antidepresív je zvýšenie výskytu živých snov a nočné mory sú bežným dôsledkov vysadenia IMAO liekov.
Opiáty
Ópium bolo známe ako antidepresívum od dávnych dôb. Rôzne opiáty boli bežne užívané ako antidepresíva až do polovice 50. rokov, kedy stratili priazeň lekárskej komunity pre svoju návykovosť, vznik tolerancie a jeho vedľajšie účinky. Dnes je užívanie opiátov v liečbe depresie v lekárskej sfére tabu kvôli ich spájaní so zneužívaním drog, preto výskum v tomto poli postupuje veľmi pomaly.
Malá klinická skúška realizovaná 1995 na Harvard Medical School ukázala, že väčšina na liečbu rezistentných unipolárnych nepsychotických pacientov s vážnou depresiou by mohla byť úspešne liečená opioidným liečivom Buprenorfín, ktorý je čiastočný μ (mí) agonista a silný κ (kapa) antagonista. Presný mechanizmus jeho účinku pri depresii nie je známy, ale kapa antagonisti sú samostatný typ antidepresív. Po zverejnení tejto práce sa užívanie buprenorfínu pri depresii v klinických podmienkach zvýšilo. Chýbanie rozsiahlejších klinických skúšok je naďalej brzdiacim faktorom v rozširovaní užívania opioidov v liečbe depresie. Aj keď bolo potvrdené, že opioidy dokážu značne zlepšiť prejavy depresie u veľkej časti pacientov, znovuprijatie tohoto faktu bolo v USA vážne brzdené vládnymi snahami zakázať narkotiká a (pred buprenorfínom) chýbaním alternatív s nízkym rizikom tolerancie a závislosti. Buprenorfín je vo všeobecnosti preferovaný ako opiát prvej línie v liečbe depresie, pretože riešenie nárastu tolerancie u iných opiátov býva komplikované.
Kyselina gama-hydroxymaslová
Kyselina gama-hydroxymaslová (GHB) bola v niektorých prípadoch užitá ako antidepresívum. Francúzsky biológ Claude Rifat začal výskum antidepresívneho potenciálu GHB. Rifat si všimol, že GHB netlmí emócie ako bežné antidepresíva, ale namiesto toho posilnila pozitívne emócie a potlačila depresiu. Nanešťastie bola GHB (v USA) zakázaná pre spôsobovanie narkolepsie.
Kontroverzia
Viacero štúdií vyvolalo pochybnosti o účinnosti antidepresív. Výsledky týchto štúdií hovoria, že účinok antidepresív je v porovnaní s placebom zanedbateľný. Zverejnený článok bol však prudko kritizovaný nezávislými výskumníkmi. Jeden z dôvodov na kritiku bolo, že sa skúšky zameriavali skoro výlučne na SSRI a kritici vyhlasujú, že to nie je najlepší článok, ale len najznámejší. Navyše bol demonštrovaný silnejší účinok u iných antidepresív a preto sú názory, že tento článok "hádže všetky antidepresíva do jedného vreca", kým jeho záber by mal byť obmedzený len na sérotonínovú hypotézu depresie.
Prostredníctvom amerického zákona o voľnosti informácií (Freedom of information act) získali dvaja psychológovia dáta z 47 štúdií využitých FDA pre povolenie šiestich antidepresív predpisovaných najviac v rokoch 1987 – 99. Vo všeobecnosti účinkovali tieto antidepresíva o 18 % lepšie ako placebo, čo je štatisticky významný rozdiel, ale "bezvýznamný pre ľudí v klinickej praxi", ako povedal Irving Kirsch, psychológ z University of Connecticut. On a spoluautor Thomas Moore zverejnili svoje nálezy pod názvom "Prevention and Treatment" (prevencia a liečba), v elektronickom časopise Americkej psychologickej spoločnosti (American psychological association). Kirsch tvrdí, že vyše polovica štúdií zistila, že pacienti na antidepresívach nemali o nič väčšie zlepšenie ako pacienti na placebe. "Mali o tom povedať americkej verejnosti. Tie lieky sú propagované ako oveľa lepšie ako skutočne sú." Hovorí, že existencia štúdii, ktoré nepotvrdili účinnosť bola označená na balení len u Celexa, jednom z nedávno FDA povolenom lieku. Ostatné, zahrnuté v tomto vyhodnotení boli Prozac, Paxil, Zoloft, Effexor a Serzone.
Boli zverejnené aj ďalšie články o výhodách atypických antidepresív v porovnaní s typickými. Tieto sa objavili práve včas vzhľadom na potrebu pre medicínu založenú na dôkazoch, ako aj posúdenie nákladov pre zdravotnú starostlivosť.
Alternatívna medicína
Alternatívna liečba depresie využívajúca napríklad liečivú rastlinu Ľubovník bodkovaný a derivát aminokyseliny S-adenozylmetionín, získava za posledné roky na popularite. Klinické skúšky ukazujú, že účinok akupunktúry môže byť porovnateľný s amitriptylínom; navyše bolo zistené, že akupunktúra je efektívnejšia u depresívnych pacientov so zníženou sekréciou 3-metyl-4-hydroxyfenylglykolu (hlavný metabolit centrálneho neurotransmiteru noradrenalínu), kým amitryptilín je efektívnejší u pacientov s inhibíciou pri dexametazónovom inhibičnom teste. U akupunktúry bolo tiež zistené, že vedie telo k produkcii väčšieho množstva endorfínov. Klinické skúšky ukázali, že S-adenozylmetionín môže byť rovnako účinný ako bežná antidepresívna farmakoterapia, s oveľa menším počtom vedľajších účinkov. Väčšina štúdií prišla k záveru, že ľubovník je zvyčajne rovnako účinný proti depresii ako iné moderné lieky, opäť s menším počtom vedľajších účinkov a je v Európe bežne predpisovaný. Nedávna štúdia však ukázala, že pri vážnych depresiách nie je ľubovník signifikantne účinnejší ako placebo. Potravinové doplnky s tryptofánom, aj keď boli vo viacerých krajinách deregistrované kvôli nečistotám, ktoré spôsobovali krvné ochorenia, boli tiež použité ako prírodné antidepresíva. Potravinové doplnky s 5-HTP, zlúčeninou, ktorú telo využíva na tvorbu sérotonínu ukazujú v testoch sľubné výsledky, ale vyžadujú viac experimentálnych dát.
Vývoj
Antagonisti NMDA (N-metyl-asparágová kyselina) ako ketamín a dextrometorfan vzbudili veľa záujmu na tomoto poli, pretože sa zdá, že dokážu zvrátiť toleranciu na opiáty a dokážu dosiahnuť rýchle a výrazné účinky. Problémom však ostávajú ich psychoaktívne účinky.
Memantin, NMDA antagonista so strednou afinitou bol použitý na zabránenie vzniku tolerancie a v potláčaní tolerancie na opiáty. Proglumid je používaný na rýchle redukovanie tolerancie pred zavedením takejto udržiavacej stratégie. Samostatne nefunguje dlhodobo a vzniká tolerancia na jeho vlastné účinky.
Opiorphin je nedávno objavená látka, ktorá zvyšuje efektívnosť endorfínov, čo znamená, že jej účinky sú podobné opioidným agonistom bez závislosti a abstinenčných príznakov. Aj keď sa ukázalo, že je veľmi účinný proti bolesti, zatiaľ sa dá len hádať, aký je jeho potenciál v liečbe depresie.
Zemetrasenie a cunami v Tóhoku
thumb|Letecký pohľad na [[Sendai 12. marca 2011]] náhľad|Epicentrum zemetrasenia a následné dotrasy thumb|Počítačový model šírenia výšky cunami v Pacifiku
Zemetrasenie (a cunami) v Tóhoku, označované aj ako zemetrasenie (a cunami) v Sendai (jap. aj 2011年東北地方太平洋沖地震 – zemetrasenie na tichomorskom pobreží regiónu Tóhoku alebo 東日本大震災 – veľké zemetrasenie vo východnom Japonsku) bolo zemetrasenie, ktoré postihlo severovýchodné pobrežie japonského ostrova Honšú 11. marca 2011. Dosahovalo hodnotu 9,0 momentového magnituda. Následné cunami dosahovali výšku 10 m. Hypocentrum sa nachádzalo v oceáne východne od polostrova Ošika, východne od oblasti Tóhoku v hĺbke 24,4 km.
Zemetrasenie nastalo 11. marca o 05:46 UTC (14:46 miestneho času) asi 130 kilometrov východne od mesta Sendai na ostrove Honšú a trvalo asi 6 minút. Podľa vyjadrení miestnych médií postihlo zemetrasenie 6 prefektúr a išlo o najsilnejšie zemetrasenie doteraz zaznamenané v Japonsku a celosvetovo 4. najsilnejšie zaznamenané zemetrasenie vôbec.
Zemetrasenie bolo dôsledkom podsúvania pacifickej platne pod eurázijskú a severoamerickú. Asi minútu pred zemetrasením boli varovnou sieťou zaznamenané predtrasy, ktoré umožnili informovať Japonskú meteorologickú agentúru a spustiť poplašný systém, ktorý zachránil veľké množstvo ľudí.
Následky
Analýzy zemetrasenia pri Tōhoku ukazujú, že sa jednalo o dosiaľ najsilnejšie zemetrasenie, ktoré postihlo Japonské ostrovy a zároveň 4. najsilnejšie, ktoré bolo dodnes na Zemi zaznamenané. Zemetrasenie malo za následok posun ostrova Honšu o 2,4 m na východ malo za následok posun zemskej osi o 10 cm. Svetová banka odhadla škody na 122 až 235 miliárd amerických dolárov. Japonská vláda odhadla škody na 309 miliárd dolárov, čo robí zo zemetrasenia najničivejšiu prírodnú katastrofu v novodobých dejinách.
Josef Masopust
Životopis
Narodil sa v dedine Střimice pri Moste ako najstaršie zo šiestich detí v rodine baníka. Kvôli ťažbe hnedého uhlia obec zanikla.
Futbalista
Prvú ligu začal hrať na futbalovom štadióne Na drožďárně v Tepliciach. Potom prestúpil do klubu Dukly Praha, za ktorý hral takmer celú svoju kariéru a v ktorého drese, vedľa reprezentačného, tiež získaval futbalovú slávu.
Česko-Slovensko reprezentoval prvýkrát v roku 1954. Mal veľký podiel na treťom mieste Česko-slovenských futbalistov na majstrovstvách Európy 1960 vo Francúzsku a najmä na striebornom umiestnení na majstrovstvách sveta 1962 v Čile. O pol roka neskôr získal Zlatú loptu, ktorá je každoročne určená pre najlepšieho futbalistu Európy. V rokoch 1963 – 1965 hral za vybrané mužstvá sveta a Európy, v tíme Európy vo funkcii kapitána. Záver hráčskej kariéry strávil v rokoch 1968 – 1970 v Belgicku. Na vrcholovej úrovni hral do svoji tridsiatich deviatich rokov.
Z mnohých zápasov, ktoré odohral, mu najviac v pamäti utkvel zápas Dukla Praha – FC Santos v roku 1959 v Mexiko City a Česko-Slovensko – Brazília vo finále majstrovstiev sveta v roku 1962 v Santiagu. V stretnutí v Mexiku vyhrala Dukla Praha nad vtedy asi najlepším svetovým futbalovým klubom sveta z Brazílie 4:3. Vstrelil dva góly, bol najlepším hráčom zápasu a podal lepší výkon než najväčšia hviezda Santosu Pelé. Druhým vrcholom bolo finále majstrovstiev sveta 1962 v ktorom vstrelil Brazílii jediný a vedúci gól Československa, ktoré prehralo 1:3.
V 63 reprezentačných zápasoch (1954 – 1966) dal Masopust 10 gólov. Svoju hráčsku kariéru prežil v tímoch Teplic (54 zápasov v rokoch 1950 – 1951) a najmä v ATK, neskôr premenovaný na Dukla Praha (350 zápasov v období 1952 – 1968). V československej lige zaznamenal 386 zápasov a 79 gólov. V marci 2004 ho Pelé zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov sveta.
Tréner
Po roku 1968 sa stal hrajúcim trénerom belgického tímu Crossing. V roku 1978 priviedol k titulu ligového majstra Brno, v rokoch 1984 – 1988 bol trénerom reprezentácie Česko-Slovenska. V rokoch 1988 až 1991 pôsobil aj v Indonézii ako tréner reprezentačného mužstva juniorov (hráčov do 21 rokov). Radu rokov vykonával funkciu predsedu Nadácie futbalových internacionálov.
Rogan
Rogan Čierny je hrdina z trilógie Černokňažník.
Začiatok
Začínal ako žoldnier v armáde Karola Veľkého ktorá bojovala proti Avarom. Chcel sa tak pomstiť Avarom, ktorí mu vyvraždili rodinu a uniesli syna.
Po zničení ich ríše sa vrátil do Nitrianskeho kniežatstva, kde stretol čarodejnicu Mirenu. Tam sa dozvedel, že blízko sa pravdepodobne nachádza dlho hľadaná posledná pevnosť avarov, z ktorej avari podnikali nájazdy na okolité obce. Ale bola schovaná čarami a tak ju nevedeli nájsť.
Spolu s Mirenou vyhľadali pomoc miestneho hradiska a po zmanipulovaní veštby získali vojenskú pomoc. Rogan ale ešte pred bitkou vnikol do pevnosti. Tam ho ale zajal Jugur, prevtelený do jeho malého syna.
Rogan bol Avarmi ukrižovaný. Ale vyslobodil ho hmlovec, upír ktorý sa vedel meniť na hmlu. Jugur to ale vycítil, vrátil sa aj s bojovníkmi a bez problémov premohol hmlovca. Rogan ale spadol počas tohto boja do priepasti a zabil sa. V záhrobí sa od Moreny, bohyne smrti dozvedel, že jeho mŕtva žena sa ocitla v inom záhrobnom svete, a to u avarského boha smrti Kelgara. Ale Černoboh ho vrátil na svet a dal mu za úlohu nájsť meč Krutomor a aktivovať ho. Za sprievodcu mu dal mocného vládcu vlkov Goryvlada.
Znovu sa so svojimi priateľmi prebojoval do Jugurovej pevnosti. Strhla sa bitka v ktorej padli skoro všetci Avari. Mali ale veľké straty a Jugur bol okrem toho veľmi mocný a premohol aj ich čarodeja a pozabíjal skoro všetkých slovanských bojovníkov. Aj Goryvlad sa ukázal byť slabší ako Jugur.
Nakoniec sa ale Roganovi podarilo v sebe aktivovať černokňažnícke sily, ktoré zdedil a Jugura poslal ku Kelgarovi. Tam ho prenasledoval a zabil ho aj tam a slobodil všetky duše ktoré Kelgar veznil.
Radhostov meč
Rogan s Mirenou a Goryvladom putuje ďalej na západ do zeme Přemyslovcov, aby našiel meč Krutomor a následne bojoval proti Belbohovi. Ale najprv sa zastaví zemi Lučanov kniežaťa Vlastislava, ktorý tiež slúži Černobohovi. Vlastislav ja ale krutý vládca čo utláča ľud a ešte robí vyvražďovacie nájazdy k susedom, hlavne k Čechom, ktorým vládne Neklan, pomerne šikovný vládca v mierových časoch, ale vo vojne zbabelý a nerozhodný, ktorý mlčky toleruje Vlastislavove výčiny vo vlastnej zemi.
Aj keď stretnutie Rogana s Vlastislavom bolo spočiatku priateľské, začal Rogan Vlastislava neznášať, hlavne potom čo ho tento chcel prinútiť vstúpiť do jeho vojska. Proti tomu bol aj sám Černoboh, ale ani on nevedel presvedčiť tvrdohlavého Vlastislava a okrem toho sa Černoboh ani nechcel zrieknuť krvavých obetí ktoré mu Vlastislav každý večer obetoval. Pomohol ale Roganovi a Mirene utiecť z Vlastislavoveho hradu.
Keď to Vlastislav zistil tak sa rozzúril a poslal za nimi elitnú jednotku ktorú viedol osobne premenený na vlkodlaka. Ignoroval aj to že Goryvlad bol jeho vládca a napadol ho. Bol ale Goryvladom porazený a jeho jednotka zdecimovaná. Ale neumrel, len spadol do ľadovej rieky, kde ho nasledujúceho rána našla hliadka jeho vojska.
Roganovci zatiaľ doputovali do čarodejného lesa, kde im trpaslík prezradil, kde sa skrýva Krutomor. Na poslednú chvílu ich ale prepadlo Vlatislavove komando. Odrazili ho, ale trpaslíkovi zhorel dom.
Potom sa vybrali s trpaslíkom ku Krutomoru. Najprv ale Rogan zviedol tuhý boj s démonom Krutanom, ktorého kedysi Radhost premohol zaklial do meča Krutomora.
Potom sa Rogan vybral k Přemyslovcom ku kniežaťu Neklanovi. Cestou bola ale Mirena napadnutá a ťažko zranená belbohovým démonom. Preto ju Rogan zaniesol k Libušiným kňažkám.
Gibonovité
Gibonovité (staršie aj: gibony ; menej formálne: malí ľudoopi, malé ľudoopy , malé ľudoopice ; lat. Hylobatidae) je čeľaď z nadčeľade hominoidovce (Hominoidea). Zahŕňa druhy s dlhými prednými končatinami a zakrpateným chvostom, ktoré žijú v Zadnej Indii a na Sundských ostrovoch.
Všetky recentné druhy z čeľade (alebo alternatívne: všetky okrem siamanga) sa po slovensky volajú gibon (staršie aj: gibbon) - podrobnosti pozri nižšie v kapitole Gibon.
Prehľad
Táto kapitola Prehľad je len stručné zhrnutie problematiky systematiky gibonovitých. Podrobnosti a zdroje k textu, ktorý je v nej uvedený, pozri v nasledujúcich kapitolách.
Existujú dve vymedzenia čeľade gibonovité (Hylobatidae): V posledných rokoch sa už v literatúre vyskytujú takmer len gibonovité v užšom zmysle.
Dnes sa gibonovité v užšom zmysle väčšinou delia na 4-5 (resp. najnovšie 6-7) rodov, z ktorých len jeden sa volá Hylobates. Viacerí paleoantropológovia a staršie texty však postupujú inak - takmer celý obsah čeľade gibonovité v užšom zmysle (t.j. spomínaných 4-5 rodov) zaraďujú do jediného rodu gibon (Hylobates), prípadne do iba dvoch rodov – gibon (Hylobates) a siamang (Symphalangus, staršie: Siamanga).
Nasleduje skrátená verzia systematiky gibonovitých v užšom zmysle (Podrobnejšia systematika je uvedená v nasledujúcich kapitolách, najmä v kapitole s nadpisom Súčasná vnútorná systematika): Gibonovité (Hylobatidae) [v užšom zmysle]:
V niektorých tradičných systémoch existuje podčeľaď gibonorodé (staršie: gibonobližné, gibony; lat. Hylobatinae), ktorá mala najčastejšie takéto zaradenia a vymedzenia:
Obrnený transportér
Obrnené transportéry sa časom stali jednou zo základných súčastí výzbroje moderných armád. Medzi dnes používané typy patria M113 (USA), FV431 (Spojené kráľovstvo), VAB (Francúzsko), vozidlá série BTR (Sovietsky zväz/Rusko), Boxer (Holandsko/Nemecko), TATRAPAN (Slovensko) a i.
Gibonovité
Prehľad
Zriedkavo sa vyskytujú systémy, v ktorých je to, čo je inde uvádzané ako gibononovité v užšom zmysle, uvedené ako tribus Hylobatini s jediným subtribusom Hylobatina. V iných starších systémoch zas existuje nadčeľaď Hylobatoidea zahŕňajúca len čeľaď gibonovité a v ďalších starých systémoch je zas namiesto dnešných gibonovitých skupina Tylopyga.
Gerhard Ebeling
Gerhard Ebeling (* 6. júl 1912, Berlín, Nemecké cisárstvo† 30. september 2001, Zürich, Švajčiarsko) bol nemecký protestantský teológ a – spolu s Ernstom Fuchsom (1903 – 1983) – jeden z hlavných predstaviteľov tzv. novej hermeneutiky v 20. storočí.
Gibonovité
Gibon
Slovo gibon (staršie aj: gibbon ) je slovenský názov rodu Hylobates v textoch, v ktorých rod Hylobates zahŕňa prakticky celé gibonovité v užšom zmysle (vyššie je označený ako Hylobates v tradičnom zmysle), alebo v textoch, v ktorých zahŕňa celé gibonovité v užšom zmysle okrem druhu Symphalangus syndactylus; v prvom prípade sa teda všetky druhy recentných gibonovitých volajú po slovensky gibon, kým v druhom prípade sa Symphalangus syndactylus volá po slovensky siamang (zrastoprstý) a iba všetky ostatné druhy gibonovitých sa volajú gibon. Keďže v súčasnosti na rozdiel od minulosti už prevládajú systémy, v ktorých sa gibonovité delia na viacero menších rodov (podrobnosti pozri nižšie) a slovenské názvoslovie nebolo tejto zmene prispôsobené, je z pohľadu dnes prevládajúcich systémov slovo gibon slovenské rodové meno buď všetkých rodov z čeľade gibonovité alebo všetkých rodov tejto čeľade okrem rodu Symphalangus.
Obrnený transportér
História
thumb|left|Britský obrnený transportér Mark IX Počas prvej svetovej vojny bola do bojov nasadená nová kategória vojenských vozidiel – tanky. Krátko po prvom bojovom nasadení ich začali vojaci využívať na prepravu po bojisku. No táto taktika bola neprimerane riskantná, keďže vojaci na korbách tankov boli ľahko zraniteľní (aj tak sa ale možno s prepravou pechoty na korbách tankoch stretnúť aj v neskorších i súčasných konfliktoch). Preto sa začalo s vývojom obrnených vozidiel, ktoré by slúžili na prepravu vojakov na bojisku. Ako prvý vznikol upravený britský tank Mark V ale za prvý obrnený transportér sa považuje Mark IX vyvinutý v roku 1918.
V časoch druhej svetovej vojny sa používali v roli obrnených transportérov polopásové vozidlá ako americký M3 či nemecký SdKfz 251. Ďalší pokrok predstavoval britský Universal Carrier vyrábaný do roku 1960. Síce počas 2. svetovej vojny nedošlo k zavedeniu do výzbroje žiadneho špecializovaného obrneného transportéra, no skúsenosti s novým spôsobom vedenia boja jednoznačne dokázali nutnosť vývoja takýchto vozidiel. náhľad|vpravo|M113A1 v Izraelských službách. Stroje tohto typu sú relatívne blízke vozidlám BVP. Podobne ako pri BVP, aj pri OT siahajú počiatky vývoja ku kanadským vozidlám Kangaroo. Šlo o samohybné húfnice M7 Priest z ktorých boli odstránené húfnice a uvoľnený priestor bol prispôsobený na prepravu osôb. Spojené štáty neskôr vyvinuli typ M113, ktorý sa dostal do povedomia verejnosti počas vojny vo Vietname. Najväčším nedostatkom sa ukázala byť absencia ochrany strelca, čo sa naplno prejavilo počas bitky o Pa Bac. Následne vznikli improvizvané nadstavby, ktoré mali čo najlepšie chrániť strelca pred paľbou ľahkých zbraní a šrapnelmi. Modernizované M113 slúžia dodnes v armádach po celom svete ako lacnejšia alternatíva bojových vozidiel pechoty, ktorým majú relatívne blízko. V Sovietskom zväze (neskôr Rusku) vznikla séria vozidiel BTR: BTR-40, BTR-152, BTR-60, BTR-70, BTR-80, BTR-90, ktorých vývoj pokračuje aj na začiatku 21. storočia.
Gibonovité
Gibon
Okrem toho slovo gibon môže znamenať akéhokoľvek príslušníka čeľade Hylobatidae či podčeľade Hylobatinae, keďže táto sa niekedy staršie označovala ako gibony.
Gerhard Ebeling
Životopis
Ebeling študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Berlíne, Marburgu (pod vedením Rudolfa Bultmanna a Wilhelma Maurera) a Zürichu (pod vedením Emila Brunnera). Výrazne ho ovplyvnilo aj stretnutie s Dietrichom Bonhoefferom (1906 – 1945) v postgraduálnom seminári Vyznávajúcej cirkvi (Bekennende Kirche) vo Finkenwalde.
Obrnený transportér
Dizajn
thumb|left|Kolesový OT slovenskej výroby TATRAPAN Väčšina obrnených transportérov má dieselovú pohonnú jednotku, často prevzatú z civilných nákladných vozidiel alebo autobusov (americký OT M113 má motor od firmy General Motors ktorý sa používa aj v autobusoch).
Gerhard Ebeling
Životopis
V roku 1938 obhájil na univerzite v Zürichu pod vedením Fritza Blankeho (1900 – 1967) dizertačnú prácu tému Evangelische Evangelienauslegung (Luteránsky výklad evanjelií) a získal akademický titul Dr. theol.
Obrnený transportér
Dizajn
Rozšírenou vlastnosťou medzi obrnených transportérov je schopnosť plavby. Vozidlá s pásovým podvozkom sú vo vode poháňané pohybom pásov, zatiaľ čo vozidlá s kolesami majú vodné trysky. Prekonanie vodných plôch vyžaduje vhodné vstupné aj výstupné body, pričom rýchlosť plavby sa pohybuje v rozmedzí 3 – /h.
Gibonovité
Gibon
Slovo „gibbon“ ako prvý použil Buffon v roku 1766 (často sa chybne uvádza 1768) vo francúzskom texte, odtiaľ sa prakticky okamžite dostalo do iných západoeurópskych jazykov  a v 19. storočí aj do slovenčiny.
Obrnený transportér
Dizajn
Pancierovanie obrnených transportérov pozostáva z ocele alebo hliníka. Jeho úlohou je ochrana posádky pred ľahkými paľnými zbraňami a šrapnelmi. Na rozdiel od BVP obrnené transportéry neposkytujú adekvátnu ochranu voči protitankovým zbraniam. Niektoré modely poskytujú ochranu aj proti účinkov zbraniam hromadného ničenia.
Gibonovité
Malé ľudoopy
Menej formálne označenie malé ľudoopy (resp. slovenské jazykové varianty: malí ľudoopi, malé ľudoopice; angl. lesser apes) sa vzťahuje buď len na recentné druhy z Hylobatidae v užšom zmysle (teda v starších systémoch rod Hylobates, v novších systémoch rody Hoolock, Nomascus, Hylobates a Symphalangus) alebo sa vzťahuje na celú čeľaď Hylobatidae v ľubovoľnom (t.j. aj v širšom) zmysle.
Gerhard Ebeling
Životopis
V máji 1939 sa v Zürichu oženil s Kometou rod. Richner. Ich dcérou je švajčiarska spisovateľka Charitas Jenny-Ebeling.
Gibonovité
Súčasnosť a nedávna minulosť
Dnes sa čeľaď gibonovité (Hylobatidae) zaraďuje ako čeľaď z nadčeľade hominoidovce (Hominoidea) z taxónu (infraradu a pod.) úzkonosovce (Catarrhini) z taxónu vyššie primáty (Anthropoidea), pričom medzi Hominoidea a Catarrhini niektorí autori vsúvajú ešte taxón (veľkočeľaď) Hominidea (pozor na zámenu s čeľaďou Hominidae).
V minulosti sa čeľaď Hylobatidae zaraďovala:
Alternatívne sa ten istý taxón zaraďoval ako podčeľaď gibonorodé (starší slovenský názov: gibonobližné ; lat. Hylobatinae) patriaca do   :