cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puerto Madero
Revitalizácia Puerto Madero
Po roku 2000 sa začalo v tejto mestskej časti s výstavbou výškových budov ako napríklad Alvear Tower, Torres Renoir, Torres El Faro, Château Puerto Madero Residence, Torres Mulieris a mnohých ďalších. Avšak niektoré výškové budovy tu boli vybudované už skôr ako napríklad Torre Le Parc a Hotel Hilton Buenos Aires.
Émile Bernard
Émile Bernard (* 28. apríl 1868, Lille, Francúzsko† 16. apríl 1941, Paríž) bol francúzsky maliar, predstaviteľ postimpresionizmu. Priatelil sa s umelcami ako Vincent van Gogh, Paul Gaugin, Eugène Boch a (neskôr) Paul Cèzanne. Bol aj teoretikom umenia a spisovateľom.
Sekretár
Sekretár  (žen. rod sekretárka ) alebo tajomník  (žen. rod tajomníčka ) môže byť:
Sekretár môže byť aj druh (pôvodne barokového) menšieho nábytku v podobe skrine so zásuvkami a priehradkami a s vyklápacím písacím pultom (ktorý spravidla vo vyklopenom stave zakrýva hornú časť skrine), pozri sekretár (nábytok)
Cloisonizmus
náhľad|[[Paul Gauguin, Žltý Kristus (Le Christ jaune), 1889, olej na plátne,Albright-Knox Art Gallery, Buffalo, USA]]
Cloisonizmus je umelecký štýl, ktorý pomenoval kritik Edouard Dujardin podľa „priehradkovej“ techniky (cloisonné) smaltovania, ktorú používal Emile Bernard. Vznikol v období začiatkov postimpresionizmu, ako ukážkové dielo sa považuje napríklad obraz Žltý Kristus od revolučného maliara Paula Gauguina.
Valle Latina
Valle Latina je historický región v Taliansku, ktorý sa rozlieha od južnej časti Ríma až po Cassino, patriaci pod južnú časť antického Roman Latium. Najdôležitejšie mesta tejto oblasti sú Frosinone, Cassino, Sora, Anagni, Alatri.
Agentúra pre riadenie dlhu a likvidity
náhľad|Sídlo na Radlinského v Bratislave
Agentúra pre riadenie dlhu a likvidity (skr. ARDAL) je orgán štátnej správy Slovenskej republiky zabezpečujúcim riadenie štátneho dlhu a likvidity a rozpočtová organizácia. Agentúru zastupuje a riadi riaditeľ, ktorého vymenúva a odvoláva minister financií.
História
Agentúra pre riadenie dlhu a likvidity (ďalej „Agentúra“, „ARDAL“) vznikla ako súčasť reformy riadenia verejných financií. Cieľom bolo vytvoriť moderný systém riadenia štátneho dlhu a likvidity vychádzajúci z najlepšej medzinárodnej praxe krajín Európskej únie. Reforma tejto oblasti riadenia verejných financií začala v roku 2002. V rámci tejto reformy bol zriadený systém štátnej pokladnice, ktorý tvorí Ministerstvo financií SR, Štátna pokladnica, DataCentrum a Agentúra.
Agentúra bola zriadená podľa ustanovenia § 14 zákona č. 291/2002 Z.z. o Štátnej pokladnici a o zmene a doplnení niektorých zákonov v platnom znení ku dňu 1. februára 2003 ako rozpočtová organizácia zapojená na štátny rozpočet prostredníctvom rozpočtovej kapitoly Ministerstva financií SR. Agentúra je zároveň oprávnená na vykonávanie činností ako obchodník s cennými papiermi v zmysle zákona č. 566/2001 Z.z. o cenných papieroch a investičných službách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
Pôsobnosť Agentúry
Hlavnou úlohou ARDAL v rámci systému štátnej pokladnice je zabezpečovanie činností súvisiacich s riadením štátneho dlhu, riadením likvidity Štátnej pokladnice, riadením finančných rizík a vykonávanie finančných operácií na finančnom trhu. V rámci uvedených činností ide najmä o:
Agentúra vykonáva v mene Ministerstva financií SR v súlade s platnou legislatívou nasledujúce činnosti:
Stratégia riadenia štátneho dlhu
Stratégia riadenia štátneho dlhu je základný strategický dokument definujúci rámce riadenia štátneho dlhu. Určuje základné pravidlá správy štátneho dlhu na štvorročné obdobie. Návrh stratégie pripravuje Ministerstvo financií SR v spolupráci s Agentúrou. Tento návrh je následne schvaľovaný Vládou SR. Hlavné ciele stratégie riadenia štátneho dlhu:
Riaditeľ Agentúry
Agentúru zastupuje a riadi riaditeľ, ktorého vymenováva minister financií SR. Súčasným riaditeľom ARDAL je od roku 2003 Daniel Bytčánek.
Sídlo Agentúry
Adresa: Radlinského 32, 813 19 Bratislava
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2017
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 2017 bol v poradí 28. turnaj majstrovstiev Ázie v bejzbale mužov, ktoré organizuje Ázijská bejzbalová federácia (BFA). Konal sa v Novom Tchaj-peji, na Taiwane v dňoch od 2.8. októbra 2017, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Srí Lanky. Družstvo Číny sa kvôli organizačným problémom na turnaji nepredstavilo a z turnaja sa už po jeho vyžrebovaní odhlásilo. Taiwan bol organizátorom ázijského šampionátu ôsmykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1962, 1969, 1997, 2001, 2007, 2012 a naposledy v roku 2015. Svoj osemnásty titul získalo 🇯🇵, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim.
Najlepšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta do 23 rokov 2018.
Juraj Ontko
Juraj Ontko (* 12. december 1964, Liptovský Mikuláš) je bývalý česko-slovenský a slovenský vodnoslalomár, ktorý súťažil v disciplínach C1 a C2. V disciplíne C2 súťažil spolu s Ladislavom Čánim. Bol pretekár klubu KTK Dukla Liptovský Mikuláš. Bol členom česko-slovenského a neskôr slovenského reprezentačného družstva.
Je držiteľom 5 medailí z MS vo vodnom slalome, z toho 1 zlatej, a 1 zlatej medaily z majstrovstiev Európy v kategórii hliadok. V individuálnych disciplínach medailový úspech nedosiahol. V roku 1992 za zúčastnil Letných olympijských hier v Barcelone, kde obsadil 8. miesto. Okrem toho je víťazom majstrovstiev Slovenska v ročníkoch 1993 a 1995.
Ako tréner bol v roku 2008 členom japonského olympijského tímu na Letných olympijských hrách v Pekingu. Od roku 2012 je trénerom Eleny Kaliskej, úspešnej slovenskej kajakárky.
Výsledky
Juraj Ontko súťažil v kategórii C2, spolu s Ladislavom Čánim.
Radia Perlmanová
Radia Joy Perlmanová (* 1. január 1951, Portsmouth, Virgínia, USA) je americká vývojárka softvéru a sieťová inžinierka. Je známa svojim vynálezom protokolu spanning-tree (STP), ktorý je základom pre prechodnosť sieťových mostov. Okrem toho značne prispela k mnohým ďalším oblastiam ako sú napr. návrhy sietí a ich štandardizovanie. Významným konkrétnym príkladom z tejto oblasti sú tzv. „link-state protocols“. V súčasnom období spolupracuje so spoločnosťou Dell EMC.
Perlman je židovského pôvodu.
Prvotný výskum
Ako študentka prvého stupňa na MIT využila tzv. projekt UROP (Undergraduate Research Opportunity), ktorý bol súčasťou jej študijného plánu, v rámci LOGO laboratória v MIT. Pod dohľadom Seymoura Paperta vyvinula verziu edukačného robotického jazyka LOGO, nazývaného aj TORTIS (Toddlers Own Recursive Interpreter System). Počas výskumu, ktorý sa uskutočnil v rokoch 1974 až 1976 sa snažili deti vo veku od 3 rokov programovať edukačného robota v jazyku LOGO, ktorý niesol meno Turtle (korytnačka). Radia je tiež označovaná ako priekopníčka v rámci vzdelávania detí v oblasti programovania.
Perlmanová získala bakalársky titul a „Master“ titul v oblasti matematiky a doktorandský titul v oblasti počítačovej vedy na MIT v roku 1988. Jej doktorandská práca na MIT bola venovaná problému smerovania v sieti pri prítomnosti fatálnych sieťových chýb. Okrem toho získala čestný doktorát Kráľovskej technickej univerzity v Štokholme (KTH). Jej doktorandská práca v MIT sa zaoberala problematikou smerovania v prípade vážnych sieťových chýb a tvorí základ pre väčšinu prác v tejto oblasti.
Ďalšie pôsobenie
Radia Perlmanová publikuje vedecké články, je autorkou knihy a redaktorkou Radia Perlman Series in Computer Networking and Security. Jedným z jej prvých významných zamestnávateľov bola spoločnosť Intel, kde pracovala od roku 2010 a zameriavala sa na oblasť sieťovej architektúry a bezpečnosti. Mimo toho je zároveň vynálezcom viac ako 38 patentov pre spoločnosť Sun Microsystems. Celkovo si však na svoj účet pripísala vyše 100 vynálezov pre viaceré spoločnosti, ktoré nachádzajú svoje použitie v globálnej sieťovej praxi a vytvárajú celkový koncepčný rámec primárne pre oblasť sieťovej bezpečnosti a efektívnej priechodnosti navrhnutých sietí.
Hniezdna dutina
Hniezdna dutina je dutina vytesaná do živého či odumretého stojaceho stromu (a jeho konárov) ďatľom alebo prirodzeným spôsobom vzniknutá bútľavina. Slúži na hniezdenie, teda aby do nej zniesli vajíčka a vychovali mláďatá ďatle a po nich mnohé ďalšie druhy živočíchov.
Ďatľovité vytvárajú hniezdne dutiny s okrúhlym vchodom, krátkym tunelom a za ním klesá samotná hniezdna bútľavina hruškovitého tvaru. Podľa druhu sú rôzne veľké vletové otvory i samotné vnútorné priestory. Podľa veľkosti ďatľa sú rôznej veľkosti.
Napríklad sovy ako pôtik kapcavý, kuvičok vrabčí, sova obyčajná a do veľkých prirodzených dutín sova dlhochvostá, myšiarka ušatá. Tiež holub plúžik, dudok chochlatý, kavka tmavá, sokol myšiar. Zo spevavcov sýkorkovité, brhlík obyčajný, muchárik bielokrký, vrabec poľný aj škorec obyčajný.
Býva využívaná nielen na hniezdenie, rozmnožovanie ale aj na nocovanie či denný úkryt a na uskladnenie koristi.
Juraj Minčík
Juraj Minčík (* 27. marec 1977, Spišská Stará Ves) je bývalý slovenský vodnoslalomár, ktorý súťažil v disciplíne C1. Je odchovanec klubu Športový klub kanoistiky Pieniny Červený Kláštor, neskôr bol pretekár klubu KK Slávia UK Bratislava a stal sa tiež členom slovenského reprezentačného družstva.
Zúčastnil sa dvoch olympijských hier, na ktorých získal 1 bronzovú medailuv roku 2000 v Sydney. Je držiteľom 3 medailí z majstrovstiev sveta, z toho 2 zlatých, všetky v kategórii hliadok. Na majstrovstvách Európy získal 8 medailí, z toho 5 zlatých v kategórii hliadok. Zúčastnil sa tiež 14-tich ročníkov svetového pohára, na ktorých skončil dvakrát strieborný, pričom na troch pretekoch zvíťazil a na ďalších 12-tich získal pódiové umiestnenia. Okrem toho je víťazom majstrovstiev Slovenska v ročníku 2001.
Po skončení športovej kariéry v roku 2009 sa stal trénerom. Trénoval Ladislava a Petra Škantárovcov, ako aj Mateja Beňuša. V ankete Kanoista roka bol v rokoch 2010, 2014 a 2015 vyhlásený za Trénera roka. Od roku 2016 je riaditeľom Športového centra polície.
PGC 1000714
PGC 1000714 je prstencová galaxia v súhvezdí Pohár. PGC 1000714 je jednou z veľmi zriedkavých skupín galaxií nazývaných galaxie typu Hoag, pomenovaná podľa prototypu Hoagovho objektu. Odhaduje sa, že zhruba 0,1% všetkých galaxií je tohto typu.
PGC 1000714 je nezvyčajná, pretože ide o galaxiu typu Hoag s dvoma takmer okrúhlymi prstencami, ale s rôznymi charakteristikami. Je prezývaná Burcinina galaxia, po Burçin Mutluovej-Pakdilovej, vedúcej fotometrickej štúdie tejto galaxie.
Štruktúra
Štruktúra a fotometria PGC 1000714 bola študovaná s významnými detailmi v roku 2017. Jadro galaxie sa zdá byť podobné eliptickej galaxii a je takmer dokonale okrúhle, nie je sploštené na disk. Na rozdiel od niektorých prstencových galaxií centrálne jadro nevykazuje žiadne známky štruktúry, ktorá spája vonkajší prstenec s centrom galaxie. Je podobná Hoagovmu objektu a bolo nájdených niekoľko ďalších galaxií, ktoré majú dokonale zaoblené centrum.
Vonkajšia galaxia je pomerne jasná a obsahuje veľa jasných hviezd, ktoré naznačujú tvorbu hviezd. Po ďalšej kontrole galaxie sa však zistilo, že vo vnútri vonkajšieho prstenca je tiež slabý, difúzny, červený vnútorný prstenec bližšie k jadru. Vonkajší prstenec sa zdá byť pomerne mladý, vo veku okolo 0,13 miliardy rokov, zatiaľ čo vnútorný prstenec je oveľa starší, vo veku 5,5 miliardy rokov. To spôsobuje, že galaxia je ešte viac neobvyklá, a možno ju robí jedinečnou.
Podrobnosti o formovaní objektov typu Hoag sú stále do značnej miery neznáme. Bolo navrhnuté, že takmer dokonalé jadro Hoagovho objektu vzniklo z akejkoľvek „nestability štruktúry“, kde sa centrálna štruktúra rozpadá na rotorové jadro. Môže to byť spôsobené aj inou galaxiou. V prípade PGC 1000714, pretože jeho dva prstence majú výrazne odlišný vek, môže morfológia galaxie pochádzať z anomálnej kolízie s inou galaxiou, avšak na vyvodenie záverov je potrebných viac údajov.
Pixel 2
náhľad|Pixel 2 a Pixel 2 XL
Google Pixel 2 a Pixel 2 XL je rad smartfónov od spoločnosti Google, ktoré boli predstavené 4. októbra 2017.
Oba používajú čipset Qualcomm Snapdragon 835 so 4 GB RAM s úložiskom 64 a 128 GB.
Pixel 2 používa 5" AMOLED displej s rozlíšením 1920x1080 so 441 ppi, zatiaľ čo Pixel 2 XL má 6" P-OLED displej s rozlíšením 2880x1440 s 538 ppi.
Oba majú fotoaparát s rozlíšením 12,2 MP schopný nahrávať video 4K pri 30 fps, 1080p video pri 120 fps a 720p video pri 240 fps. Fotoaparát dosiahol 98 bodov v teste DxOMark, čo je zatiaľ najlepší výsledok v tomto teste vôbec.
Ako operačný systém je použitý Android 8.0 Oreo.
Výrobu menšieho modelu zabezpečuje spoločnosť HTC, zatiaľ čo výrobu modelu XL spoločnosť LG Electronics.
Thore Skredegaard
Thore Skredegaard (* 22. september 1909, Våle, Nórsko – † 8. máj 2002, Oslo, Nórsko) bol nórsky športový strelec. Zúčastnil sa Letných olympijských hier 1948 v Londýne, kde sa umiestnil na 5. mieste v streľbe z malokalibrovej pušky na 50 m z ľahu.
Na Majstrovstvách sveta 1949 v Buenos Aires sa umiestnil na 2. mieste v streľbe z malokalibrovej pušky na 40 m z kľaku a na Majstrovstvách sveta 1947 v Štokholme na 3. mieste v streľbe z malokalibrovej pušky na 50 a 100 m z ľahu.
Staré Mesto (Ružomberok)
náhľad|Mestský úrad Staré Mesto je jedna z mestských častí mesta Ružomberok. V časti sa nachádza aj mestský úrad Ružomberok, Pošta Ružomberok 1, Poštová banka, Prima banka, Raiffeisen banka a socha Andreja Hlinku. Nachádza sa na pravom brehu rieky Revúca a na pravom brehu rieky Váh. Pri časti sa nachádza obchod Billa. Susedí so sídliskom Roveň. Ulice v časti sú: Mostová, Podhora, Námestie Andreja Hlinku a Riadok. Počet obyvateľov je cca 1 000. Nachádza sa tu aj OC Tesco Supermarket, Billa, ČSOB banka, VÚB Banka, Tatra banka, Mini Pizza, Papa's. Za časťou sa nachádza hlavná cesta I/18 smer Žilina a Liptovský Mikuláš. Nachádza sa tu aj reštauračný vozeň na počiatku Korýtka. V tejto mestskej časti sa nachádza najstaršia ulica v meste Ružomberok – Podhora.
Dinelo
Kariéra
V roku 2016 vydal Dinelo prvý vokálový singel "This Could Be True", pri ktorom spolupracoval so spevákom PRYVT RYN z Los Angeles. Na začiatku leta 2017 sa opäť spojili a vydali ďalší singel "Never Be Young". Nasledovalo uverejnenie videoklipu cez hudobný portál VEVO.
V polovici leta 2017 spolu s producentom Dlugoshom a spevákom Osseyom Jamesom vydal ďalšiu pieseň "Circles", v spolupráci s vydavateľstvom Arcadia Records. Koncom roka 2017 vydáva pieseň s názvom "With You", tentokrát v spolupráci s Joellom.
V roku 2018 začal pracovať na novej skladbe, kde si prizval americkú speváčku menom Mayila. Pod názvom "I Dare You" sa objavila v éteri rádia Europa 2. O 2 týždne nato vydáva Dinelo ďalšiu letnú skladbu "Leave Me Now". Tentokrát si prizval na spoluprácu slovenskú speváčku Veroniku Strapkovú. Skladba sa zaradila medzi najhranejšie slovenske skladby podľa hudobnej federácie IFPI.
Ján Mudroň
Ján Mudroň (* 12. január 1866 Martin –  † 19. alebo 29. marca 1926 Martin) bol slovenský a česko-slovenský politik a medzivojnový poslanec Národného zhromaždenia za Slovenskú ľudovú stranu (od roku 1925 Hlinkova slovenská ľudová stran a advokáta).
Životopis
Narodil sa v rodine Pavla Jána Mudroňa (politik, právnik, vodca národného hnutia, zakladajúci člen a tajomník Matice slovenskej, herec, spoluzakladateľ Slovenského spevokolu) a jeho manželky Anny rodenej Kašovicovej. Študoval na českom gymnáziu v Přerove, kde vyučoval profesor Čulík, Slovák pôsobiaci v Přerove pre slovenských študentov. Spolu s Čulíkom odišiel na evanjelické lýceum do Prešporku a maturitu získal na gymnáziu v Debrecíne. Právo študoval na univerzitách v Budapešti a Kluži. V roku 1894 zložil advokátske skúšky. Pracoval ako advokát na rôznych miestach (Trnava, Turčiansky Svätý Martin). Bol aktívny v slovenskom národnom hnutí, bol členom slovenskej národnej strany. Pre svoje názory bol trestne stíhaný. V roku 1903 bol uväznený vo Vacove. Obhajoval Slovákov v politických procesoch.
V parlamentných voľbách v roku 1920 získal senátne kreslo v Národnom zhromaždení. Bol zvolený na spoločnej kandidátke slovenskej ľudovej strany a národnej Československej ľudovej strany. V roku 1921 však slovenskí poslanci vystúpili zo spoločného poslaneckého klubu a fungovali ako samostatná politická formácia. V senáte pôsobil do roku 1925. Pôsobil ako advokát v Turčianskom Svätom Martine.
Zomrel v marci roku 1926, po dlhšej ťažkej chorobe. Niektoré zdroje uvádzajú, že zomrel 19. marca, ale dobové noviny priniesli správy o smrti až 30. marca a v jednom dobovom nekrológu sa výslovne uvádza, že zomrel v pondelok 31. marca.
Kvalifikácia žien na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018
Kvalifikácia žien na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018 bola kontinentálna kvalifikácia vo vodnom póle žien na Majstrovstvá Európy 2018, ktorú organizuje Európska plavecká liga (LEN). Zúčastnilo sa jej 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest na záverečný turnaj v jednej skupine 1. kola kvalifikácie a v následnom play-off. Kvalifikácia prebiehala od 4. októbra 2017 do 3. marca 2018.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 2016:
Play-off
Do play-off sa zapojilo 6 družstiev, ktoré obsadili na ME 2016 7. až 12. miesto.
Jaroslav Kubečka
Politická kariéra
Po spoločensko - politických udalostiach v roku 1989 na niekoľko rokov vstúpil do politiky. V januári 1990 sa stal vo vláde premiéra Milana Čiča námestníkom ministra priemyslu (ministrom priemyslu bol Ján Ducký). Po parlamentných voľbách v roku 1990 a po vymenovaní I. vlády premiéra Vladimíra Mečiara sa v auguste 1990 stal námestníkom ministra hospodárstva SR a v tejto funkcii zotrval až do júna 1992, teda aj počas vlády premiéra Jána Čarnogurského (ministrom hospodárstva bol počas oboch vlád Jozef Belcák). V roku 1992 Jaroslava Kubečku nominovalo HZDS do federálnej vlády ČSFR, kde zastával post ministra hospodárstva a zároveň (do 29. októbra 1992) bol aj poverený riadením ministerstva pre strategické plánovanie. Rezort hospodárstva viedol od 2. júla do 31. decembra 1992, teda do zániku ČSFR.
Po vzniku samostatného Slovenska v roku 1993 zasadol do slovenskej vlády. 19. marca 1993 bol vymenovaný za ministra hospodárstva vo vláde premiéra Vladimíra Mečiara. Na tomto poste zotrval do 10. novembra 1993, kedy bol nahradený Jánom Duckým. Po odchode z ministerstva dlhé roky pôsobil v Asociácii textilného priemyslu SR.
Monserrat
Monserrat môže byť:
Semafor (seriál)
Semafor je slovenský komediálny televízny seriál TV JOJ, ktorý sa vysielal od 13. marca 2018 do 24. apríla 2018. Seriál pripravovala produkčná spoločnosť Piknik Pictures, tvorcovia seriálu Naši. Ide o adaptáciu izraelského sitkomu Ramzor z roku 2008 vysielaného v televízii Channel 2. Od 22. marca 2021 vyťahuje JOJ osem premiérových epizód, ktoré v roku 2018 neuviedla.
Juraj Ďurčanský
Juraj Ďurčanský (lat.-maď. prídomok „Gyurcsánszky de Gyurcsina“; * 16. apríl 1873, Rajec† 1. máj 1937, Levice) bol slovenský a československý katolícky politik a medzivojnový senátor Národného zhromaždenia ČSR za Slovenskú ľudovú stranu (od roku 1925 oficiálny názov Hlinkova slovenská ľudová strana).
Biografia
Pochádzal zo zemianskeho rodu Ďurčanskovcov z Rajca, pôvodne z Ďurčinej. Narodil sa ako jediné dieťa v rodine Gašpara Ďurčanského a jeho manželky Anny rodenej Židekovej. Ako 22-ročný sa oženil s Máriou Kľačanskou, s ktorou prežil celý život. Narodili sa im 4 deti. Najznámejším potomkom bol syn Ferdinand Ďurčanský, ktorý sa stal významným politikom. Juraj Ďurčanský po skončení ľudovej školy zostal pracovať na rodinnom statku v Rajci. Už od mladosti prejavoval svoje katolícke a národné cítenie. V 18 rokoch sa stáva členom Spolku Sv. Vojtecha a pomáha pri šírení jeho literatúry. Už ako 25-ročný sa stal členom obecného zastupiteľstva a školskej stolice. Neskôr zastával funkciu predsedu Katolíckej jednoty v Rajci. Pracoval aj v miestnom potravnom a úverovom družstve. Po vzniku Českoslovenka patril k zakladateľom Slovenskej ľudovej strany.
V prvých parlamentných voľbách v roku 1920 bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia v VIII. volebnom kraji. Slovenská ľudová strana v týchto voľbách kandidovala spoločne s Českou stranou lidovou. V senáte zasadal v kultúrnom a národohospodárskom výbore. V priebehu volebného obdobia poslanci a senátori Slovenskej ľudovej strany (vrátane Juraja Ďurčanského) vystúpili zo spoločných klubov a vytvorili si vlastné. V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 1925 je opäť zvolený do hornej komory parlamentu za ľudovú stranu, ktorá sa už nazývala HSĽS.
V roku 1929 po viacerých konfliktoch s miestnymi politickými oponentmi opustil svoj rajecký statok a usadil sa v juhoslovenskej obci Sazdice, kde odkúpil menší statok od grófa Wilczeka.
Do tretice svoj mandát obhájil aj v parlamentných voľbách v roku 1929. Tentokrát však kandidoval v XI. (národnostne zmiešanom) volebnom kraji, keďže už žil na slovenskom juhu. V III. volebnom období zasadal v brannom, imunitnom a národohospodárskom výbore senátu.
V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 1935 sa rozhodoval už nekandidovať, aby uvoľnil miesto pre mladšiu generáciu. Vo voľbách do okresných zastupiteľstiev v roku 1935 bol zvolený do levického okresného výboru.
Juraj Ďurčanský bol okrem dlhoročného pôsobenia v senáte aj podpredsedom Melioračného zväzu pre Slovensko, členom Národohospodárskej župy zvolenskej a podpredsedom Kresťanského roľníckeho združenia (ľudácka odborová organizácia združujúca roľníkov). Pre svoje katolícke postoje a činnosť v prospech roľníctva a robotníctva ho pápež Pius XI. poctil záslužným krížom Pro Ecclesia et Pontifice. Zomrel v levickej nemocnici 1. mája 1937 na následky ťažkého zápalu pľúc vo veku 64 rokov. Pochovaný bol na cintoríne v Sazdiciach.
Kip Thorne
Kip Stephen Thorne (* 1. jún 1940, Logan, Utah, USA) je americký teoretický fyzik, známy svojimi príspevkami v oblasti gravitačnej fyziky a astrofyziky a pedagogickou prácou. Thorne bol dlhoročný priateľ a kolega Stephena Hawkinga, Carla Sagana a Richarda Feynmana, je to profesor v odbore teoretickej fyziky na Caltechu (Kalifornský technologický inštitút) do roku 2009. Je jedným z najvýznamnejších svetových expertov na astrofyzikálny význam Einsteinovej všeobecnej teórie relativity.
Pôsobí aj ako vedecký konzultant, najznámejšia je jeho spolupráca na filme režiséra Christophera Nolana Interstellar.
Životopis
Narodil sa v Logane v Utahu ako syn profesorov Utah State University, pôdneho chemika D. Wynne Thornea a ekonómky Alison C. Thorneovej. Vyrastal v akademickom prostredí, dvaja z jeho štyroch súrodencov sú tiež profesori. Ako sedemročný sa po návšteve prednášky o slnečnej sústave začal zaujímať o vedu. Potom začal spolu s matkou pracovať na výpočtoch na základe ktorých by mohol vytvoriť vlastný model slnečnej sústavy.
V roku 1962 získal inžiniersky titul na California Institute of Technology, v roku 1965 na Princeton University obhájil dizertačnú prácu s názvom Geometrodynamika valcových systémov, ktorú písal pod vedením relativistu Johna Wheelera.
Jeho postup v akademickom živote bol rýchly, stal sa jedným z najmladších profesorov v dejinách California Institute of Technology. V roku 1967 sa vrátil na Caltech ako asistent a v roku 1970 sa stal profesorom v odbore teoretickej fyziky, v roku 1981 kenanovským profesorom a od roku 1991 bol feynmanovským profesorom.
Pôsobil ako učiteľ a odborný konzultant prác mnohých predných teoretikovi, ktorí teraz pracujú na pozorovacích, experimentálnych alebo astrofyzikálnych aspektoch všeobecnej relativity. Pod jeho vedením získalo na Caltechu doktorský titul asi 50 fyzikov.
Je známy svojou schopnosťou sprostredkovať nadšenie a význam objavov v oblasti gravitácie a astrofyziky, a to ako profesionálnemu tak aj laickému publiku. V roku 1999 vyslovil niektoré špekulácie o tom, aké odpovede poskytne 21. storočie na otázky: Jeho prezentácie o čiernych dierach, gravitačnej radiácii, relativite, cestovaní časom a červiej diere boli v USA súčasťou show v televízii PBS a v Spojenom kráľovstve na BBC.
Je spoluzakladateľom projektu LIGO, ktorý má za ciel detegovať gravitačné vlny.
11. februára 2016 tím štyroch vedcov reprezentujúcich LIGO Scientific Collaboration na tlačovej konferencii oznámil prvé priame pozorovanie gravitačných vĺn v septembri 2015,  ktoré potvrdilo platnosť Einsteinovej všeobecnej teórie relativity.
Za toto pozorovanie dostal spolu s Rainerom Weissom a Ronaldom Dreverom, ako ako spoluzakladateľ projektu LIGO, niekoľko ocenení, najmä Fundamental Physics Prize, Gruberovu cenu za kozmológiu a Kavliho cenu za astrofyziku. V roku 2017 dostal spolu s Rainerom Weissom a Barrym Barishom Nobelovu cenu.
Osobný život
V roku 1960 sa oženil s Lindou Jean Petersonovou, narodila sa im dcéra Kares Anne a syn, architekt, Bret Carter. V roku 1970 sa rozviedli. V roku 1984 sa oženil s Carolee Joyce Winsteinovou, profesorkou biokineziológie a fyzickej terapie na University of South California.
Ľudovít Medvecký
Ľudovít Medvecký alebo Ludevít Medvecký (* 28. júl 1878, Zvolen – † 26. marec 1954, Modrý Kameň) bol slovenský národohospodár a česko-slovenský politik, medzivojnový poslanec Národného zhromaždenia za Slovenskú národnú a roľnícku stranu, respektíve za Republikánsku stranu poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárnikmi), s ktorou Slovenská národná a roľnícka strana neskôr počas volebného obdobia splynula.
Životopis
Narodil sa v rodine Dr. Samuela Medveckého a jeho manželky Márie, rodenej Matúškovej. Pred rokom 1918 sa podieľal na ekonomickom a bankovom podnikaní na území dnešného Slovenska. V rokoch 1912 – 1913 bol spoluzakladateľom Ústredného družstva pre hospodárstvo a obchod v Budapešti, kde pôsobil ako člen predstavenstva pre Zvolenskú župu. V rokoch 1919 – 1921 pôsobil ako predseda predstavenstva Ústredného družstva v Bratislave. Bol spoluzakladateľom Zvolenskej ľudovej banky, v ktorej v rokoch 1904 – 1912 zastával post člena predstavenstva. V roku 1912 založil Roľnícku banku v Hliník u. V rokoch 1909 – 1913 bol členom správnej rady Ústrednej banky v Budapešti. Pred rokom 1918 bol členom Muzeálnej slovenskej spoločnosti.
Politické pôsobenie
V rokoch 1918 – 1920 bol členom Revolučného národného zhromaždenia pre slovenský klub (slovenskí členovia Revolučného národného zhromaždenia sa ešte nedelili do straníckych frakcií). Do parlamentu zasadol hneď na jeho prvej schôdzi. Je uvádzaný advokát. V parlamentných voľbách v roku 1920 získal kreslo za Slovenskú národnú a roľnícku stranu v Národnom zhromaždení. Podľa údajov za rok 1920 bol povolaním vládny úradník v Bratislave. Slovenská národná a roľnícka strana sa v roku 1922 zlúčila do Republikánskej strany poľnohospodárskeho a roľníckeho ľud u.
Po roku 1919 zastával vedúce pozície v Bankovom výbore na ministerstve financií, kde mal obhajovať záujmy Slovenska v oblasti menovej a úverovej oblasti. Rozhodoval o personálnom obsadení úradníkov. Od roku 1926 zasadal v bankovej rade Československej Národnej banky.
Majstrovstvá Európy v netballe 2017
Majstrovstvá Európy v netballe 2017 bol v poradí 20. turnaj majstrovstiev Európy v netballe žien, ktoré organizuje Európska netballová federácia (Netball Europe). Konal sa v dňoch od 5.8. októbra 2017 v Cardiffe, vo Walese, za účasti 5 tímov. Okrem 4 európskych účastníkov bol prizvaný aj jeden oceánskyFidži. Wales bol organizátorom európskeho šampionátu siedmykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1998, 2002, 2004, 2006, 2010 a 2014, zakaždým v Cardiffe. Zápasy sa odohrali v aréne Sport Wales National Centre. Tretíkrát v rade získalo titul 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, ktoré zvíťazilo vo všetkých zápasoch. V poradí druhé získalo iba svoju druhú striebornú medailu.
European Challenge (rozvojový turnaj ME), ktorý sa obyčajne koná spolu s ME a v rovnakom dejisku, sa tento rok organizoval už skôr, v škótskom meste Aberdeen spolu s turnajom ME do 21 rokov.
Účastníci
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k septembru 2017.
European Challenge
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k septembru 2017.
Lúky 5
náhľad|Poloha náhľad|Beňadická a Vígľašská ulica náhľad|Vyšehradská ulica
Lúky 5 (staršie: Lúky V) sú lokalita miestnej časti Lúky v Petržalke.
Poloha
Lúky 5 sa nachádzajú v južnej časti sídliska a sú ohraničené takto:
Občianska vybavenosť
Sídlisko nedisponuje silnou občianskou vybavenosťou ako napríklad susedné Lúky 7. V budove bývalej MŠ na Vyšehradskej ulici 2 sa nachádza predajňa motoriek a skútrov MENTOR ride a fly s.r.o. Na Vígľašskej ulici 3 sa nachádza Dom kultúry Lúky.
Dušan Ovčarík
Je držiteľom 2 medailí z majstrovstiev Európy, z toho 1 zlatej, oboch v kategórii hliadok. Dve medaily získal aj na juniorských vrcholných podujatiach. Zúčastnil sa šiestich ročníkov svetového pohára, na ktorých skončil najlepšie na 13. mieste. Na akademických majstrovstvách sveta v roku 2000 konaných v Liptovskom Mikuláši získal striebornú medailu, keď skončil druhý za Jurajom Minčíkom.
Rozvojový pohár FINA vo vodnom póle 2017
Finále
V zápase bolo udelených 7 červených kariet zúčastneným hráčom (2 na maltskej a 5 na iránskej strane). Následne sa hráči i funkcionári oboch tímov mimo bazéna zapojili do hromadnej ústnej roztržky, na čo rozhodcovia za stavu pre Maltu a 33 sekúnd pred koncom zrušili zápas. Komisia FINA rozhodla o vylúčení oboch tímov z turnaja podľa príslušných vodnopólových pravidiel FINA. Nižšie umiestnené tímy tak postúpili na vyššie pozície.
Ján Dřímal
Život
Od roku 1971 až do odchodu na zaslúžilý odpočinok pracoval v Ústave experimentálnej farmakológie a toxikológie SAV. V rokoch 1974 – 1978 zastával funkciu zástupcu riaditeľa. V rokoch 1956 – 1962 absolvoval štúdium medicíny v odbore všeobecné lekárstvo na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Po ukončení štúdia nastúpil na Chemický ústav ČSAV v Bratislave na Oddelenie farmakobiodynamiky. Postgraduálne štúdium absolvoval v rokoch 1964 – 1969 v Prahe, sčasti v klinickom výskume, vo Výskumnom ústave pre ochorenia krvného obehu, kde skúmal účinky emocionálneho stresu na celkovú a koronárnu hemodynamiku, a sčasti v základnom výskume, vo Farmakologickom ústave ČSAV.
Po získaní vedeckej hodnosti CSc. absolvoval v rokoch 1969 – 1970 študijný pobyt na Department of Pharmacology, University of Pennsylvania, School of Medicine vo Philadelphii. V roku 1991 obhájil na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe vedeckú hodnosť DrSc. a stal sa vedúcim vedeckým pracovníkom ústavu a vedúcim Oddelenia kardiovaskulárnej farmakológie.
Najvýznamnejšie výsledky dosiahol Dr. Dřímal v oblasti štúdia kardiovaskulárnych účinkov beta-adrenolytík, blokátorov kalciovéhu vstupu, zápalových cytokínov, chemoatraktantov a patologických mediátorov v srdci. Intenzívne sa tiež venoval predklinickému štúdiu nových látok, napr. metipranololu. Významné výsledky dosiahol aj v štúdiu beta-adrenergických receptorov, uvoľňovania mitogénnych peptidov v srdci, antagonistov hyperproliferatívnych peptidov, ako aj v štúdiu expresie a uvoľňovania proinflamatórnych cytokínov na zvieracích modeloch poškodenia srdca.
Dr. Dřímal viedol a vychoval 6 vedeckých pracovníkov, publikoval vyše 250 vedeckých článkov a jeho práce boli citované viac ako 300-krát. Pôsobil niekoľko volebných období vo Vedeckom kolégiu pre lekárske vedy, z toho dve funkčné obdobia ako tajomník. Počas svojho pobytu v USA získal Cenu Pfizer University of Pennsylvania. SAV ho ocenila Medailou za podporu vedy a ako člena riešiteľského kolektívu trikrát Cenou SAV. Získal tiež Cenu Slovenskej lekárskej spoločnosti za najlepšiu publikáciu roka.
Lúky 4
náhľad|Poloha náhľad|Lietavská ulica náhľad|Jantárová cesta
Lúky 4 (staršie: Lúky IV) sú lokalita v miestnej časti Lúky v Bratislave-Petržalke.
História
Sídlisko Lúky 4 vzniklo v prvej polovici osemdesiatych rokov v rokoch 1980-1982 pri výstavbe panelového sídliska.
Školstvo
V roku 1981 bola na Buďonného ulici, dnešná Beňadická 38 otvorená budova ZŠ, ku ktorej bola neskôr dostavaná prístavba. V roku 2004 škola zanikla, kvôli racionalizácii siete petržalských škôl a v súčasnej dobe sa tam nachádza cirkevná ZŠ Narnia. Na Beňadickej ulici sa taktiež nachádza cirkevné konzervatórium v budove po bývalej MŠ. Na Lietavskej ulici sa nachádza materská škola.
Vybavenosť
Nachádza sa tu lekáreň, Slovenská sporiteľňa a herňa.
Lúky 3
náhľad|Poloha
Lúky 3 (staršie: Lúky III) sú lokalita v miestnej časti Lúky v Bratislave-Petržalke.
Ulice
náhľad|Paneláky na Znievskej ulici náhľad|Základná škola na Budatínskej 61 patrí k najkrajším petržalským základným školám
Vznikli v prvej polovici osemdesiatych rokov, neskôr boli premenované:
Vybavenosť
Na Budatínskej ulici 61 je od roku 1983 základná škola Budatínska. Na Znievskej ulici bola v minulosti materská škola, v súčasnosti chátra, na Znievskej 2 je v budove po bývalej MŠ Znievska 2 súkromná ZŠ pre intelektovo nadaných žiakov. Na Lúkach 3 sa nachádza zopár firiem a reštaurácií.
Lúky 2
náhľad|Poloha náhľad|Šintavská ulica
Lúky 2 (staršie: Lúky II) sú lokalita v Lúkach v mestskej časti Bratislava-Petržalka.
Poloha
Ohraničenie :
Ulice
Ulice vznikli v prvej polovici osemdesiatych rokov pri výstavbe sídliska.
Školstvo
náhľad|V súčasnosti stredná škola na Strečnianskej 20 V osemdesiatych rokoch vyrástla na Strečnianskej 20 základná škola, zanikla roku 2003. Na Strečnianskej 2 sa nachádza materská škola a v budove po bývalej MŠ Šintavská sa nachádzajú kancelárie.
Občianske vybavenie
Sídlisko Lúky 2 je veľmi dobre vybavené občiansky. Nachádza sa tam zdravotné stredisko, kostol, BILLA, bankomaty.
St. John’s
St. John’s alebo Saint John’s môže byť
IC 167
IC 167 je špirálová galaxia s priečkou v súhvezdí Baran, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan v roku 1891.
Lúky 6
náhľad|Poloha náhľad|Budova bývalej petržalskej horárne - Starhradská náhľad|Tematínska ulica.
Lúky 6 (staršie: Lúky VI) sú lokalita miestnej časti Lúky v Petržalke, čo je mestská časť Bratislavy.
Poloha
Lúky 6 sa nachádzajú medzi Kutlíkovou ulicou, Jantárovou cestou a Veľkým Draždiakom a zahŕňajú aj okolie Tematínskej a Strahradskej ulice. Na rozdiel od ostatných lokalít (sektorov) sídliska Lúky sa teda nachádzajú na oboch brehoch Chorvátskeho ramena, aj na pravej strane. Juhovýchodne od Lúk 6 sa nachádza Veľký Draždiak.
História a ulice
Sídlisko vzniklo v rokoch 19781980 pri výstavbe sídliska. V roku 1991 boli ulice nasledovne premenované:
Školstvo a občianska vybavenosť
Na Topoľčianskej a Tematínskej ulici v minulosti vznikli dve materské školy, v súčasnosti však svojmu pôvodnému účelu neslúži ani jedna. V budove MŠ Topoľčianska sa nachádza ZUŠ Jána Albrechta a MŠ Tematínska v súčasnosti chátra.
Lúky 6 sú dobre vybavené, keďže Kutlíkova ulica spolu s Pajštúnskou ulicou tvoria jednu z hlavných Petržalských cestných komunikácií.
Na Topoľčianskej sa nachádza Slovenská sporiteľňa.
Štátny tajomník
Štátny tajomník  (v niektorých kontextoch aj štátny sekretár) môže byť      :
Lúky 7
náhľad|Poloha náhľad|"Terasový" panelák na Jasovskej ulici
Poloha
Západnú hranicu tvorí lúka medzi Jantárovou cestou a Jasovskou ulicou, severnú hranicu tvorí Chorvátske rameno, južnú hranicu tvorí Panónska cesta a východnú hranicu tvorí východný okraj Krasnohorskej ulice a západný okraj Humenského námestia.
Dejiny a ulice
Lúky 7 boli vystavané v rokoch 1984-1986 pri výstavbe veľkého panelového sídliska.
Ani jedna ulica Lúk 7 sa nevyhla premenovaniu v roku 1991:
Občianska vybavenosť
Na Betliarskej ulici sa nachádza Lidl a lekáreň. Na Lúkach 7 sa nachádzajú reštaurácie, na Jasovskej ulici sa nachádza pošta.
Tesne za hranicami Lúk 7 sa nachádza Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda na Antolskej ulici a jazero Veľký Draždiak.
Oko za oko
Oko za oko môže byť:
Open access
Open Access alebo otvorený prístup  je model uverejňovania výsledkov vedeckého výskumu, ktorý zaisťuje okamžitý a bezplatný prístup k výsledkom vedy a výskumu na Internete (v podstate bezplatný online prístup ), pričom nie je obmedzený väčšinou zložitých licenčných politík a obmedzení autorských práv. Open access sa môže uplatňovať na všetky formy vedeckých výstupov vrátane recenzovaných a nerecenzovaných článkov vo vedeckých časopisoch, konferenčných príspevkov a abstraktov, záverečných prác, kapitol v knihách, monografií, atď. Napriek tomu, že články nie sú nevyhnutne vytvárané zadarmo, sú však poskytované zadarmo a platené služby nie sú bariérou šírenia poznatkov.
Základom hnutia propagujúceho open access je tzv. BBB iniciatíva. Názov pochádza zo začiatočných písmen miest Budapešť (2002), Bethesda (2003) a Berlín (2003), kde vedecká komunita vyjadrila dôvody, princípy a stratégiu rozvoja voľne dostupných vedeckých publikácií a potrebu urýchlených krokov k jej zavedeniu do praxe.
Cieľom hnutia za voľný prístup k vedeckým publikáciám je racionálne využitie internetu k efektívnej a rýchlej výmene vedeckých poznatkov bezplatne pre čitateľov, čím má byť alternatívou k dovtedajším spôsobom publikovania vo vede. Hlavným dôvodom, resp. potrebou takéhoto riešenia, je zmena v spôsoboch publikovania vo vede, ku ktorej došlo po príchode internetu. Ten jednak výrazne zlacnil a urýchlil publikovanie vedeckých prác, mal však zároveň za následok zmenu stratégií veľkých vydavateľstiev, ktoré sa začali ponúkať jednotlivé vedecké práce za výrazne vyššiu cenu ako tomu bolo v prípade papierových publikácií (zatiaľ čo priemerná cena online pdf verzie článku sa v súčasnosti pohybuje rádovo v desiatkách eur/dolárov, nezriedka 30 – 40 zodpovedá približne cene, za ktorú sa v minulosti predávali celé čísla časopisov pozostávajúce z viacerých, často desiatok článkov). Hnutie za otvorený prístup je motivované problémami sociálnej nerovnosti spôsobujúci obmedzenie prístupu k akademickému výskumu a zvýhodňujúcemu veľké a bohaté inštitúcie s finančnými prostriedkami, ktoré si môžu dovoliť zakúpenie prístupu k mnohým časopisom, ako aj ekonomickými výzvami a vnímaním neudržateľnosti tradičného konceptu vedeckého publikovania.
Definície
Termín open access sa po prvý krát objavil začiatkom 2000. rokov. Prvým oficiálnym medzinárodným stretnutím, kde boli riešené aspekty voľného prístupu k vedeckým publikáciám bolo Budapest Open Access Initiative vo februári 2002, neskôr to bolo Bethesda Statement on Open Access Publishing v júni roku 2003 a napokon Berlin Declaration on Open Access to Knowledge in the Sciences and Humanities v októbri 2003. Pôvodný koncept open access znamená neobmedzený online prístup k vedeckému výskumu a pôvodne bol zameraný na prístup k vedeckým článkom.
Budapeštianska iniciatíva pre open access definovala voľný prístup nasledovne : ''Existuje mnoho spôsobov a druhov širšieho a ľahšieho prístupu k tejto literatúre. Pod termínom open access chápeme voľnú dostupnosť pre verejnosť na internete, umožnenie akýmkoľvek užívateľom čítať, sťahovať, kopírovať, distribuovať, tlačiť, vyhľadávať alebo odkazovať na plnotextové verzie týchto článkov, ich indexové prehľadávanie, použitie ako dát pre softvér, alebo ich použitie na akýkoľvek iný zákonný účel bez finančných, právnych alebo technických prekážok, ktoré nie sú neoddeliteľné od získania prístupu k internetu samotnému. Jediným obmedzením reprodukcie a distribúcie a jedinou úlohou autorských práv v tejto oblasti by malo byť to, že autori majú kontrolu nad integritou ich práce a právo na to aby boli ich práce správne uznané a citované.''
Vyhlásenia z Bethesdy a Berlína dodávajú, že pre práce považované za open access, musia byť ich užívatelia schopní kopírovať, používať, distribuovať, prenášať a zobrazovať diela verejne a vytvárať a distribuovať odvodené diela v ľubovoľnom digitálnom médiu na akýkoľvek zodpovedný účel, s výhradou správneho pripisovania autorstva.
Faktom je, že idea a prax poskytovania bezplatného online prístupu k článkom vedeckých časopisov začali najmenej desať rokov predtým, než bol termín open access formulovaný formálne. Informatici archivovali informácie na anonymných ftp archívoch od 70. rokov minulého storočia a fyzici archivovali pomocou služby arxiv od 90. rokov 20. storočia. V roku 1994 bol oficiálne navrhnutý tzv. Subversive Proposal (doslova podvratný návrh) na zavedenie týchto postupov do všeobecnej praxe.
Zlatá cesta – otvorený prístup vydavateľov
Pod termínom zlatá cesta sa rozumie taký spôsob otvoreného prístupu, ktorý priamo zabezpečuje vydavateľ časopisu, nehľadiac na obchodný model vydavateľa. Existuje mnoho obchodných modelov pre časopisy s otvoreným prístupom. Otvorený prístup môže byť poskytovaný tradičnými vydavateľmi, ktorí môžu publikovať open access časopisy (či iné publikácie), ako aj časopisy vyžadujúce platený prístup; môže byť poskytovaný aj vydavateľmi, ktorí sa špecializujú striktne na otvorený prístup ako je napríklad vydavateľ Public Library of Science (PLoS), De Gruyter Open a pod. Open access časopis garantuje, že príspevky sú pre čitateľa zadarmo, ale to neznamená, že publikovanie v nich musí byť tiež zadarmo. Niektorí vydavatelia si môžu účtovať poplatok za publikovanie. Tradične veľa akademických časopisov vyberalo poplatky za počet strán publikovaných článkov dávno predtým, než vznikol model otvoreného prístupu. Keď časopisy s otvoreným prístupom účtujú poplatky za spracovanie, zvyčajne ich platí autorov zamestnávateľ alebo výskumná agentúra financujúca výskum. Tieto poplatky by nemali byť určené pre individuálneho autora, a mnohé časopisy sa zrieknu poplatku v prípadoch finančných ťažkostí alebo pre autorov v menej rozvinutých krajinách (kde si vedecké inštitúcie nemôžu dovoliť platiť drahé poplatky za publikovanie).
Približne 30 % časopisov s otvoreným prístupom zlatou cestou má poplatky za publikovanie na pokrytie svojich nákladov spojených s publikovaním (napr. poplatky v časopisoch PLoS pohybujú medzi 1 495 USD a 2 900 USD ) namiesto poplatkov pre čitateľov. Ďalšími príjmami časopisov môže byť reklama a/alebo financovanie nadáciami, vedeckými spoločnosťami a vedeckými inštitúciami.
Diamantový otvorený prístup / diamantová cesta
Niektoré časopisy autorom neúčtujú poplatky za publikovanie a uverejňujú svoje články na internete bez poplatkov zadarmo. Táto forma býva označovaná ako diamantový otvorený prístup. Pre čitateľa je rovnaká ako zlatá cesta, teda článok je okamžite prístupný v časopise a nikto nemusí platiť za jeho prečítanie. Sú to spravidla časopisy, ktoré majú inštitucionálne dotácie (na Slovensku napr. Geologica Carpathica alebo Biologia, ktoré vydáva Slovenská akadémia vied a pod.).
Zelená cesta – otvorený prístup autorov
Ďalším spôsobom otvoreného prístupu je tzv. zelená cesta, ktorá predstavuje uverejňovanie článkom prostredníctvom na to zvlášť určených otvorených repozitárov (úložísk), alebo vlastných internetových stránok autorov. Úložiská môžu byť inštitucionálne (poskytované univerzitou či vedeckou inštitúciou, zvyčajne umožňujúce uverejňovanie všetkých výskumov autorov daných inštitúcií nezávisle na ich vedecké zameranie) alebo špeciálne zamerané na určité vedné disciplíny (napr. Arxiv alebo PubMed Central).
Vydavatelia schvaľujúci zelený prístup umožňujú autorom okamžitú samoarchiváciu. Nie všetky časopisy však samoarchiváciu umožňujú. Prípadne neumožňujú samoarchiváciu finálnej zrecenzovanej a zalomenej verzie článkov, ale napríklad iba predprintovej (preprint) verzie. Iné umožňujú samoarchiváciu až po uplynutí určitého časového embarga a pod. Zložité požiadavky vydavateľstiev je možné skontrolovať pomocou služieb SHERPA-RoMEO.
Otvorený prístup na Slovensku
V roku 2013 sa Centrum vedecko-technických informácií SR stalo oficiálnym referenčným bodom pre Open Access. Vznikla kontaktná kancelária pre Open Access, ktorej úlohou je podpora rozvoja otvoreného prístupu. V krajine však dodnes neexistuje oficiálny repozitár pre zhromažďovanie článkov zelenou cestou. Slovenská vláda sa zaviazala zriadiť repozitár do 30. júna 2018. Repozitár dodnes neexistuje.
PRINCÍP
PRINCÍP (v rokoch 20102016 Strana Rómskej únie na Slovensku, skratka: SRÚS; v rokoch 20162019 Šport do Košíc a na Východ, skratka ŠKV; v rokoch 20192021 MORÁLNY PRINCÍP SLOVENSKA, skratka MPS) je slovenská politická strana pôsobiaca primárne na východnom Slovensku. Vznikla v roku 2010 ako etnická rómska strana a aktívne pôsobila do roku 2014. V roku 2016 došlo k transformácii strany, zmene vlastníctva a strana ako právnická osoba od 21. októbra 2016 do januára 2019 niesla názov Šport do Košíc a na Východ (skratka ŠKV), hoci MPS na ŠKV ani ŠKV na SRÚS ideovo nenadväzuje.
ŠKV fungoval ako regionálna politická strana. Za svoju programovú prioritu považovala podporu športu z verejného rozpočtu, čo pokladala za hlavný nástroj riešenia školskej, zdravotníckej, sociálnej politiky, politiky riešenia rómskej problematiky a politiky regionálneho rozvoju a cestovného ruchu. V otázkach zahraničnej politiky zastávala proeurópsku orientáciu.
História
ŠKV svoj pôvod odvodzovala od telovýchovného občianskeho združenia Vráťme deťom šport do Košíc, založeného 28. marca 2014 v Košiciach-Barci. Z občianskeho združenia sa vyčlenila občianska platforma Šport do Košíc 2014, ktorej členovia sa ako nezávislí kandidáti zúčastnili volieb do orgánov samosprávnych krajov obcí v Košiciach 15. novembra 2014. 14. júna 2014 sa konal ustanovujúci snem politickej strany Šport do Košíc a na Východ.
Strana zanikla ako ŠKV z dôvodu nutnosti straty mandátu poslanca Košíc predsedu strany Igora Sidora, ako aj následného neúspechu v komunálnych voľbách v roku 2018. Sidora prichytili v roku 2017 šoférovať opitého. V januári 2019 stranu prevzal od Sidora Džemal Kodrazi, aby sa tak vyhol nutnosti zbierať 10 000 podpisov. Program strany sa má podľa neho odlišovať od ŠKV, ale nevylúčil, že v strane privíta aj bývalých členov ŠKV. Kodrazi plánuje postaviť kandidátku MPS do parlamentných volieb v roku 2020.
SRÚS
Predsedom strany bol počas celého obdobia jej existencie, od 30. novembra 2010 do 18. októbra 2014, František Tanko, ktorý je tiež predsedom občianskeho združenia Únia Rómov na Slovensku.
ŠKV
Predsedom strany bol telovýchovný pedagóg a futbalový manažér Mgr. Igor Sidor, PhD., MBA. Podpredsedami strany boli moderátor Peter Strachan a pedagogička Mgr. Antónia Hrabská.
MPS
Predsedom strany sa po transformácii na Morálny princíp Slovenska stal podnikateľ a kandidát na primátora Košíc, Džemal Kodrazi.
PRINCÍP
Po zmene názvu politickej strany na PRINCÍP zastáva funkciu predsedu naďalej Džemal Kodrazi.
Džemal Kodrazi v Decembri 2022 na sneme tejto politickej strany odstúpil z postu predsedu strany. Delegáti strany zvolili nové vedenie strany v zložení: predsedom strany sa stal kontroverzný starosta obce Žehňa v okrese Prešov Atila Géňa. Generálnym manažérom a prvým podpredsedom strany sa stal Alfonz Kaliaš.