cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vyšný Orlík
Erb
Hovoriaci symbol podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1787. Autorom erbu je Ladislav Nagy.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách modra (1/7), biela (1/7), modra (1/7), žltá (1/7), červena (1/7), biela (1/7) a červena (1/7). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zostrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Literatúra: Heraldický register Slovenskej republiky V, Ministerstvo vnútra SR, Matica slovenská 2006, str. 196-197.
Pamiatky
26. novembra 1944 a 19. januára 1945 bola obec počas oslobodzovacích bojov vypálená. Vypálených a zničených bolo 26 domoc a 54 domov bolo silne poškodených.
Pravidelné podujatia
V roku 2007 sa konal 1. ročník tohto istého turnaja Memoriál Jána Čvaňa.
Školstvo
V obci je základná škola - 1. stupeň (1 až 4) a materská škola.
Jiříkov
Jiříkov je mesto v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 972 obyvateľov, z toho 1 998 mužov a 1 974 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,8 roka (muži 38,3 roka, ženy 41,4 roka).
TSMC
Taiwan Semiconductor Manufacturing Company, Limited (tradičná čínština: 台灣 積 體 電路 製造 股份有限公司; pinyin: tai wan ju tǐ Diana Lu Zhi zǎo gǔ fén yǒu Xian Gongu si, skratka TSMC), je najväčší svetový špecializovaný nezávislý výrobca polovodičových diskov (tzv. waferov) a jeden z najväčších výrobcov integrovaných obvodov. V roku 2017 mal obrat 5 krát viac ako jeho najbližší konkurent americké Globalfoundries. V rokoch 2017 aj 2020 dominoval TSMC s 55 % podielom na svetovom trhu. Firma sídli v Hsinchu Science Park v Sin-ču na Taiwane, s ďalšími pobočky v Severnej Amerike, Európe, Japonsku, Číne, Južnej Kórei a Indii.
História, zameranie a postavenie
Spoločnosť TSMC bola založená na Taiwane v roku 1987 Morrisom Changom, bola prvým špecializovaným závodom na výrobu polovodičov na svete. Je dlhodobo vedúcou spoločnosťou vo svojom odbore. Keď Chang v roku 2018 odišiel do dôchodku, po 31 rokoch sa Mark Liu stal predsedom a C. C. Wei generálnym riaditeľom TSMC. Od roku 1993 je TSMC kótované na Taiwanskej burze cenných papierov (TWSE: 2330); v roku 1997 sa stalo prvou taiwanskou spoločnosťou kótovanou na burze cenných papierov v New Yorku (NYSE: TSM). Od roku 1994 má TSMC zloženú ročnú mieru rastu (CAGR) 17,4 % a obratov a CAGR 16,1 % z príjmov.
TSMC má od roku 2020 globálnu kapacitu približne trinásť miliónov 300 mm waferov ročne a vyrába čipy pre zákazníkov s procesnými uzlami od 2 mikrometrov až do 5 nanometrov.
TSMC je prvou Foundry (závod na výrobu polovodičov), ktorá poskytuje 7-nanometrové a 5-nanometrové výrobné kapacity (využívané od roku 2020 pre Apple A14 a M1 SoC) a prvou, ktorá komercializuje technológiu extrémnej ultrafialovej (EUV) litografie vo veľkom.
V mikroelektronickom priemysle je závod na výrobu polovodičov, kde sa vyrábajú polovodičové integrované obvody bežne nazývaný anglicky ako fab alebo foundry. Ak podnik vyrába len na zákazky iných firiem ale nevyrába svoje vlastné návrhy, je nazývaný. Rozhodnutím, že TSMS nebude navrhovať, vyrábať ani uvádzať na trh žiadne polovodičové produkty pod svojím vlastným menom, spoločnosť zaisťuje, že nikdy nebude súťažiť so svojimi zákazníkmi. Kľúčom k úspechu TSMC bolo vždy zamerať sa na úspech svojich zákazníkov.
Spoločnosť TSMC má za svojich klientov najvýznamnejšie spoločnosti vyrábajúce zariadenia ako sú Apple, Qualcomm, Nvidia a Advanced Micro Devices. Väčšina popredných polovodičových spoločností ako AMD, Apple, ARM, Broadcom, Marvell, MediaTek a Nvidia sú zákazníkmi TSMC, rovnako ako viaceré novo vznikajúce spoločnosti. Popredné spoločnosti zaoberajúce sa programovateľnými logickými zariadeniami ako Xilinx tiež využívajú alebo využívali služby TSMC. Niektorí výrobcovia integrovaných obvodov, ktorí majú svoje vlastné výrobné zariadenia, ako napríklad Intel, NXP, STMicroelectronics a Texas Instruments, zadávajú časť svojej výroby spoločnosti TSMC alebo tam časť svojej produkcie outsourcujú.
TSM vykázala vo fiškálnom roku 2020 príjmy vo výške 45,5 miliardy USD, čo je nárast z 34,63 miliardy USD v roku 2019. Spoločnosť má tiež dobre vypracovaný budúci plán výskumu a vývoja. TSMC minula približne 3,8 miliardy dolárov na výskum a vývoj, čo zodpovedá 8,3 % jej príjmov. Pokiaľ v roku 2017 dosiahli čistý obrat 1 031,474 miliónov NT$ mali v roku 2020 čistý obrat 1 339,255 miliónov NT$ (Nový taiwanský dolár sa rovnal v roku 2020 približne 0,035 amerického dolára a tak ich obrat bol približne 48 miliardy dolára a hrubý zisk 25 miliardy dolára.
Okrem využívania 5-nanometrových výrobných kapacít TSMC má vo vývoji technológie s procesnými uzlami pre pokročilú logiku CMOS 3 a 2 nanometre (nm). Okrem toho je výskumná a vývojová práca spoločnosti zameraná na uzol pod 2 nm a na oblasti, ako sú 3D tranzistory, nová pamäť a low-R interconnect."
Závody na výrobu polovodičov
TSMC sídli v Hsinchu Science Park v Hsinču na Taiwane ale má ďalšie pobočky v Severnej Amerike, Európe, Japonsku, Číne, Južnej Kórei a Indii. Spravuje viacero závodov na výrobu polovodičov nazývaných Fab:
Okrem týchto tajwanských TSMC ovláda aj:
Výrobné procesy
Spoločnosť TSMC od roku 2018 začala používať vo fotolitografiu na výrobu 7 nm (N7) čipov a zvýšila výrobnú kapacitu na štvornásobok. V roku 2021 už bude polovica vyrobených čipov s technológiou 6 nm (N6). V roku 2020 už bola zahájená sérová výroba 5 nm čipov (N5), ktoré majú oproti N7 o 80 % vyššiu hustotu, ale aj o 15 % vyšší výkon, alebo 30 % nižšiu spotrebu.
TSMC zároveň v spolupráci s partnermi a vedeckými tímami z rôznych univerzít (NTU, MIT) vyvinulo jednu z kľúčových technológií pre 1nm výrobu, ktorá by sa mohla začať uplatňoať okolo roku 2025.
Na 300 mm wafroch TSMC má fotolithografiu na kremíku s týmito procesnými uzlami:
Sujet
Sujet [vyslov: süže alebo süžet] (z fr. sujet [süže] = podliehajúci/subjekt, motivácia) je konštrukcia epickej alebo dramatickej fabuly; zjednodušene povedané - umelecky realizovaná fabula (fabula v zmysle prirodzený sled udalostí založený na časovej postupnosti).
Pavel Jacobei
Pavel Jacobei (* 9. január 1695, Prietrž, Slovensko – † 3. august 1753, Modra, Slovensko) bol slovenský evanjelický kňaz a básnik zemianskeho pôvodu.
Životopis
Narodil sa v rodine farára Adama Jacobeiho a jeho manželky Anny, rodenej Benediktyovej. Základné vzdelanie získal v Prietrži, v Necpaloch, v Brezne, v Bratislave, v Levoči a Kežmarku. Neskôr študoval na univerzite vo Wittenbergu filozofiu, teológiu a orientálne jazyky. Od roku 1726 pôsobil ako farár v Modre.
Tvorba
Patrí medzi významných cirkevných spisovateľov. Je autorom modlitebníka, ľudovovýchovných knižiek a duchovných piesní
NGC 4509
NGC 4509 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. marca 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Kámen (okres Děčín)
Kámen je obec v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 208 obyvateľov, z toho 111 mužov a 97 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 36,4 roka, ženy 43,3 roka).
Cicavica obrovská
Cicavica obrovská (iné názvy: motolica obrovská, cicavica veľká, motolica veľká; lat. Fascioloides magna) je 4 dlhý a 2,5 široký červ patriaci do triedy motolice (Trematoda), ktorý parazituje v pečeni voľne žijúcich, ale aj domácich prežúvavcov. Má dorsoventrálne sploštené telo a dve prísavky. Cicavica sa živí krvou definitívneho hostiteľa a jej zložitý vývojový cyklus prebieha cez medzihostiteľa – vodného ulitníka.
Ochorenie, ktoré tento parazit spôsobuje, sa nazýva fascioloidóza. K terapii voľne žijúcich prežúvavcov sa používa triklabendazol alebo rafoxanid.
Dejiny
Napriek tomu, že je pôvodným areálom výskytu F. magna Severná Amerika, bola cicavica paradoxne prvýkrát popísaná v Taliansku, kde okolo roku 1865 bol pozorovaný masívny úhyn jeleňov lesných v kráľovskom národnom parku La Mandria neďaleko Turína. Bassi vo svojej práci uvádza, že úhyny spôsobil nový druh motolice, ktorú pomenoval ako Distomum magnum. V práci ďalej zmieňuje, že na farmách v okolí parku boli touto motolicou infikované ďalšie druhy zvierat ako je dobytok, ovce, koza, prasa a kôň. Bassi správne usúdil, že motolica pochádzala z jeleňov wapiti, ktoré boli do parku La Mandria introdukované pár rokov pred prvými úhynmi zveri. V rokoch 18821892 bol z rôznych miest v USA a Kanade hlásený nález novej dosiaľ nepopísanej motolice u jeleňovitých, či dobytka a oviec. Kvôli nedôslednému morfologickému popisu motolice však americkí autori prácu pána Bassiho neakceptovali a dávali druhu rôzne nové pomenovania, napr. Fasciola carnosa (Hassall, 1891), Distomum texanicum (Francis, 1891), Fasciola americana (Hassall, 1891). Až v roku 1891 Stiles porovnal všetky nálezy zo Severnej Ameriky s nálezom Bassiho. Zistil, že ide o rovnaký druh motolice, ktorý je veľmi príbuzný vtedy už známej motolici pečeňovej. Na počesť prvého objaviteľa dal motolici druhový názov, ktorý prvýkrát použil Bassi – Fasciola magna (Bassi 1875) Stiles 1894. Stiles dokonalo opísal anatomickú stavbu cicavice obrovskej, označil ako hlavných hostiteľov dobytok a jeleníka bielochvostého. Domnieval sa, že vývojový cyklus bude podobný ako u príbuznej motolice pečeňovej, teda že prebieha cez medzihostiteľa – vodného ulitníka. V roku 1917 Ward upozornil na odlišnú morfológiu cicavice obrovskej a motolice pečeňovej a vytvoril preto nový rod Fascioloides s jediným zástupcom Fascioloides magna (Bassi 1875) Ward 1917''. Tento názov zostal dosiaľ.
Vývojový cyklus
vľavo|náhľad|150px|Vajíčko F. magna náhľad|200px|[[Cerkária F. magna uvoľnená z ulitníka]] Vývojový cyklus F. magna zahŕňa vodné ulitníky ako obligátneho medzihostiteľa a vyskytuje sa tak len tam, kde sú pre tieto špecifické druhy ulitníkov vhodné podmienky. V európskych podmienkach je medzihostiteľom vodniak malý (Galba truncatula). Z organizmu definitívneho hostiteľa (napr. jeleň) odchádzajú trusom do vonkajšieho prostredia vajíčka, z ktorých sa vo vodnom prostredí po 2545 dňoch liahnu obrvené larvy – miracídia. Miracídiá samy aktívne vyhľadávajú vo vode ulitníka, prenikajú do jeho organizmu, kde prekonávajú ďalší vývoj a množia sa (sporocysty, rédie a dcérske rédie). Finálnym larválnym štádiom v ulitíkovi je pohyblivá cerkária. Cerkária ulitíka opúšťa, a dostáva sa opäť do vody. Vývoj v ulitníkovi trvá približne 4854 dní, pričom z jedného miracídia sa v jednej vodnatke vyvinie 180350 cerkárií. Cerkárie plávajúce vo vode sa rýchlo prisávajú na rastliny, kamene či vodnú hladinu, kde sa opúzdria a vzniknú tak veľmi odolné štádia – metacerkárie. Tie sú spolu s vegetáciou požité pri pastve definitívnym hostiteľom. V čreve definitívneho hostiteľa sa metacerkárie premenia na mladé nezrelé motolice, ktoré migrujú telovou dutinou až do pečene. Tam sa zapuzdria do väzivových pseudocýst, dospievajú a začínajú produkovať vajíčka. Na rozdiel od motolice pečeňovej, ktorá sa lokalizuje v pečeňových žlčovodoch, prípadne v žlčovom mechúre, sa cicavica obrovská nachádza vždy priamo v pečeňovom parenchýme, v typických pseudocystách. Dospelci môžu v pečeni žiť až sedem rokov. Celý vývoj trvá v závislosti na podmienkach mnoho mesiacov.
Definitívni hostitelia cicavice obrovskej
U definitívnych hostiteľov cicavica vždy dospieva a je zapuzdrovaná v charakteristických tenkostenných väzivových pseudocystách v pečeňovom parenchýme. V jednej väzivovej pseudocyste sa nachádza obvykle dva až päť jedincov F. magna. Tieto pseudocysty priestorovo komunikujú so žlčovodmi a vajíčka produkované cicavicami tak môžu odchádzať z pseudocýst do žlčovodov a ďalej do čreva a vonkajšieho prostredia (označuje sa termínom patentná infekcia). Medzi hlavných definitívnych hostiteľov v Severnej Amerike patrí wapiti (Cervus elaphus canadensis), jeleník bielochvostý (Odocoileus virginianus), karibu (Rangifer tarandus caribou) a jeleník ušatý (Odocoileus hemionus hemionus). Na Slovensku a v Európe vôbec sú hlavnými definitívnymi hostiteľmi F. magna jeleň lesný (Cervus elaphus), daniel škvrnitý (Dama dama) a srnec lesný (Capreolus capreolus). U tzv. dead-end hostiteľov cicavice dospievajú zriedka a sú zapuzdrované v silnostenných psudocystách, ktoré nekomunikujú so žlčovodmi a vajíčka tak nemôžu odchádzať do vonkajšieho prostredia. Títo hostitelia sa preto nemôžu podieľať na šírení parazita (nepatentná infekcia). Silnostenná psudocysta a relatívne nízka patogenita u týchto hostiteľov je daná ich čiastočnou rezistenciou voči tejto cicavici. Medzi najčastejšieho dead-end hostiteľa patrí dobytok, diviak lesný, jak a los. Veľmi ojedinele bol druh F. magna popisovaný u koňa.
Medzi aberantných hostiteľov patria hlavne zástupcovia malých turovitých prežúvavcov. Infekcia u týchto hostiteľov je charakterizovaná neobmedzenou migráciou nezrelých cicavíc, neprítomnosťou typických pseudocýst a smrťou hostiteľa. Cicavice pohlavne nedospievajú a aberantný hostiteľ hynie obvykle do šiestich mesiacov v závislosti na počte požitých metacerkárií. Ale sú popísané aj výnimky, kedy boli nachádzané pohlavne zrelé motolice F. magna a vajíčka v truse oviec alebo kôz.
Z domácich prežúvavcov patrí medzi aberantných hostiteľov ovca a koza. Z voľne žijúcich sem patrí severoamerický druh ovca hruborohá (príbuzný druh s muflónom). Experimentálne boli infikovaný kamzík vrchovský, morča a králik.
Medzihostitelia cicavice obrovskej
Vzhľadom na charakter vývojového cyklu je existencia parazita spojená s prítomnosťou vodného prostredia, vhodného medzihostiteľa a vhodného definitívneho hostiteľa. Ak chýba jedna zložka, cicavica sa nemôže vyvíjať. V Severnej Amerike je známych celkovo šesť druhov vodných ulitníkov (z čeľade vodniakovité), u ktorých bol potvrdený kompletný vývoj F. magna až do infekčných štádií (metacerkária). Biotopy týchto šiestich druhov sa čiastočne líšia. Všeobecne však platí, že tieto ulitníky sa vyskytujú predovšetkým v močiaroch, zatopených priekopách či malých potôčikoch. Ďalších päť druhov severoamerických vodniakovitých ulitníkov bolo infikovaných v experimentálnych podmienkach.
Až donedávna bol jediným prirodzeným mezihostiteľom na Slovensku a celej Európe vodný ulitník – vodniak malý (Galba truncatula). G. truncatula je ulitník so širokou ekologickou valenciou, ktorý sa vyskytuje v močiaroch, vodných priekopách, malých prameňoch či tôňach v rôznych nadmorských výškach (200) v oblasti listnatých či zmiešaných lesov. Posledné výskumy preukázali, že ako medzihostiteľ F. magna figuruje rovnako ulitník vodniak premenlivý (Radix peregra). Tento ulitník sa veľmi často vyskytuje spoločne s G. truncatula, ale jeho populácie sú často početnejšie. Vzhľadom k širokému spektru medzihostiteľov v Severnej Amerike možno predpokladať, že F. magna bude schopná sa adaptovať na ďalšie európske druhy z čeľade vodniakovité. „Horúcimi“ kandidátmi na nových európskych medzihostiteľov F. magna sú druhy Omphiscola glabra a Stagnicola palustris, pri ktorých parazit dokončil kompletný larválny vývoj pri experimentálnej infekcii. Prirodzene infikované ulitníky týchto druhov však neboli v prírode dosiaľ nájdené.
250px|náhľad|Medzihostitelia F. magna - vodné ulitníky [[Galba truncatula (hore) a Radix peregra (dole)]]
Rozšírenie
náhľad|Rozšírenie F. magna v Severnej Amerike (k roku 2001) náhľad|Rozšírenie F. magna v Európe (medzi rokmi 2001 až 2007)
Pôvodný areál
Pôvodným areálom tohto parazita je Severná Amerika, kde k hlavným hostiteľom patrí jeleník bielochvostý (O. virginianus), jeleň wapiti (C. elaphus canadensis) a karibu (R. tarandus caribou). Počas 20. storočia bol výskyt F. magna v USA hlásený zo štátov Montana, Minnesota, Louisiana, Južná Karolína, Texas, Iowa, Michigan, Illinois, Wisconsin, New York, Kansas, Arkansas, Washington a Oregon. V Kanade bol parazit najčastejšie pozorovaný u raticovej zveri v provinciách Alberta, Britská Kolumbia, Ontário a Quebec. V súčasnosti je výskyt F. magna v Severnej Amerike vymedzený do piatich hlavných oblastí. Je to oblasť Veľkých jazier (1), južné pobrežie Atlantiku a dolný tok rieky Mississippi (2), severné pobrežie Tichého oceánu (3), oblasť Skalistých hôr (4) a severný Quebec a Labrador (5).
Rozšírenie v Európe
Do Európy bola cicavica zavlečená spoločne s importom jeleňov wapiti (C. elaphus canadensis) a jeleníkov bielochvostých (O. virginianus) v druhej polovici 19. storočia. Prvá zmienka o F. magna pochádza z roku 1875, kedy bol v národnom parku La Mandria neďaleko Turína v Taliansku pozorovaný masívny úhyn jelenej zveri po predchádzajúcom importe jeleňov wapiti z USA. Odtiaľ pochádza aj prvý opis tohto druhu. Následné introdukcie severoamerických jeleníkov bielochvostých do zverníc rakúsko-uhorských šľachticov boli príčinou zavlečenia parazita na územie Čiech. Vzhľadom na fakt, že jeleňovité zo Severnej Ameriky boli ku koncu 19. storočia importované do celého radu zvernicových chovov po celom Rakúsku–Uhorsku, existuje domnienka, že sa cicavica mohla vyskytovať aj na území dnešného Rakúska a Maďarska. No až na náhodné a ojedinelé nálezy F. magna z Nemecka, Poľska a Talianska, bola F. magna až do 80. rokov minulého storočia nachádzaná v Európe len u zveri na území južných a stredných Čiech. Až nedávno však došlo k masívnemu výskytu F. magna u európskych jeleňovitých. Nové ohniská výskytu parazita vznikli v povodí Dunaja a dunajských lužných lesoch. Parazit bol postupne diagnostikovaný u jeleňovitých najprv v Rakúsku, ďalej potom na Slovensku, Maďarsku a v nedávnych rokoch aj v Chorvátsku. Vysoké prevalencie výskytu F. magna u jelenej a srnčej zveri (6090 %) v podunajských lesoch v Rakúsku, Slovensku a Maďarsku, ako aj úhyny zveri, dokazujú dokonalú adaptáciu F. magna v tomto prostredí. Z týchto dôvodov môžeme radiť motolicu F. magna medzi najvýznamnejších pôvodcov parazitárnych ochorení jeleňovitých v Strednej Európe.
Patogenita a klinické príznaky
Klinické príznaky fascioloidózy sú vždy závislé od počtu cicavíc v organizme, druhu hostiteľa, vekovej kategórii hostiteľa a na jeho imunitnom stave. U typických definitívnych hostiteľoch, ako wapiti a jeleník bielochvostý v Severnej Amerike alebo jeleň lesný v Európe, prebieha F. magna infekcia najčastejšie subklinicky, teda bez žiadných vonkajších príznakov. Pri masívnych infekciách (zhruba nad sto cicavíc) dochádza k náhlym úhynom zvierat. Príčiny úhynu súvisia najčastejšie s veľkými stratami krvi, ruptúrou pečene, ruptúrou veľkých ciev či zápalom pobrušnice. Úhyny sú časté hlavne u danielov a srncov. Napríklad v 60. rokoch 20. storočia došlo v dôsledku fascioloidózy v okrese Písek v Čechách k rapídnemu zníženiu populácie srnčej zveri. Obdobne vysokú mortalitu zaznamenali u srnčej zveri v 90. rokoch v povodí Dunaja na Slovensku. Z ďalších príznakov pri infekcii F. magna u jeleňovitých menujme znížené hmotnostné prírastky, zníženú kvalitu parožia alebo zlý priebeh ruje. Sú známe aj ojedinelé prípady nervových príznakov, kedy cicavica vycestovala do chrbticového kanálu.
U dead-end hostiteľov nie sú príznaky v literatúre príliš popísané. Infekcia u nich prebieha najčastejšie bez príznakov. Cicavice sú u týchto hostiteľov nachádzané vždy v súvislosti s veterinárnou prehliadkou na bitúnkoch a sú príčinou konfiškácie pečene. V Kanade boli pozorované úhyny losov po masívnych infekciách.
Pre aberantných hostiteľov, ako ovca či koza, je F. magna vždy fatálna, čo je dôkazom ďaleko vyššej patogenity pre prežúvavce, ako je tomu u známejšej motolici pečeňovej (F. hepatica). Americkí autori uvádzajú, že ovce a kozy hynú do šiestich mesiacov od požitia infekčných metacerkárií. Hynutie prebieha bez predchádzajúcich príznakoch alebo s príznakmi celkovej apatie a nechutenstva. U experimentálne infikovaných kôz došlo k úhynu medzi 89. až 195. dňom po infekcii. V miestach výskytu fascioloidózy voľne žijúcej zveri je teda chov ovcí a kôz nemožný.
Diagnostika
náhľad|300px|Pitva kozy infikovanej motolicou F. magna: početné [[fibrínove masy a zrasty na pečeni a bránici, čierna pigmentácia v dôsledku migrácie juvenilných (nezrelých) cicavíc]] Diagnostika u raticovej zveri je založená predovšetkým na koprologickom vyšetrení a patologicko-morfologickom vyšetrení odlovených či uhynutých jedincoch. Pri koprologickom vyšetrení sa v pozitívnom prípade nachádzajú oválne, žltohnedé vajíčka o veľkosti 120185 μm × 7090 μm. Vajíčka sú však prakticky neodlíšiteľné od vajíčok motolice pečeňovej či Paramphistomum cervi. Preto je pre definitívnu diagnostiku u raticovej zveri rozhodujúca pitva s nálezom dospelých cicavíc F. magna v pečeni. Pre infekciu cicavicou obrovskou je rovnako typický čierny až čiernohnedý pigment v parenchýme pečene a na ďalších orgánoch brušnej dutiny. Pečeň má nerovný povrch, na reze sú viditeľné 2 veľké väzivové dutiny (pseudocysty) vyplnené hnedou až čiernou tekutinou, obsahujúce zhluky vajíčok. Tieto dutiny často vyčnievajú na povrch pečene a sú na pohmat mäkké. Pri ranom štádiu infekcie sa môžu vyskytovať krvácaniny v celom parenchýme pečene. Ako pomocná metóda slúži vyšetrenie ulitníkov vodniakov malých z lokalít výskytu infikovanej zveri. Pri pitve ulitníka sa hľadajú larválne štádia cicavice (cerkárie, rédie).
Terapia a prevencia
Motolica F. magna do značnej miery ovplyvňuje zdravotný stav zveri, predovšetkým u danielej a srnčej, kde spôsobuje časté úhyny. Navyše je tu riziko prenosu na domáce prežúvavce. Z týchto dôvodov je nevyhnutné túto parazitózu tlmiť, a to buď na úrovni definitívneho hostiteľa, alebo na úrovni medzihostiteľa. V minulosti sa na tlmenie ulitníkov a zníženie rizika infekcie zveri používalo množstvo metód, medzi ktoré patrí vysúšanie a odvodňovanie pastvín, kosenie porastu v blízkosti potokov a vodných plôch, či aplikácia moluskocídov. Efektivita týchto opatrení bola veľmi nízka a použitie moluskocídov navyše pôsobilo negatívne na veľa necieľových vodných organizmov. Z dôvodu kontaminácie vodných zdrojov sa preto od používania moluskocídov upustilo.
Distinguished Flying Cross (Spojené kráľovstvo)
alt=|náhľad|Distinguished Flying Cross Distinguished Flying Cross (Záslužný letecký kríž) je vojenské vyznamenanie udeľované vo Veľkej Británii pilotom Royal Air Force alebo skôr dôstojníkom letectiev krajín Commonwealthu, či ďalších spojeneckých krajín, za odvážny čin alebo činy, hrdinstvo, odvahu a statočnosť alebo príkladnú službu vo vzdušných operáciách proti nepriateľovi.
Dušan Jamriška
Dušan Jamriška (* 21. september 1903, Mošovce - † 10. október 1979, Sučany) bol dôstojník, protifašistický bojovník.
Životopis
V roku 1916-1920 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1924-1926 na vojenskej akadémii v Hraniciach, 1926-1927 na delostreleckom učilišti v Olomouci, 1940-1942 na Vysokej vojenskej škole. Od roku 1926 dôstojník čs. armády na rozličných miestach. Príslušník antifašisticky orientovanej časti dôstojníctva slov. armády, po vypuknutí SNP veliteľ povstaleckej posádky v Dolnom Kubíne, od 13. septembra 1944 samostatnej vojenskej skupiny Orava. V roku 1951 ako plk. gen. štábu preradený do zálohy.
2463 Sterpin
2463 Sterpin je planétka s priemerom 12 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 10. marca 1934.
Gayan
Gayan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Les Mesneux
Les Mesneux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rosières-près-Troyes
Rosières-près-Troyes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 3172 obyvateľov (2009).
Sompuis
Sompuis môže byť:
Rosières-près-Troyes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4510
NGC 4510 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. septembra 1866.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Migdal Chevrat ha-chašmal
thumb|Migdal Chevrat ha-chašmal v Haife Migdal Chevrat ha-chašmal (doslova "Veža Elektrickej spoločnosti"; angl. IEC Tower) je mrakodrap, ktorý sa nachádza na juhu izraelského mesta Haifa. Je to sídlo energetickej spoločnosti Chevrat ha-chašmal (IEC).
Jeho výška je 130 metrov a má 30 poschodí. Je to druhá najvyššia budovou mesta a v súčasnosti 14. najvyššia budova v Izraeli. Mrakodrap dokončili v roku 2003 podľa plánov Rozov-Hirsch Architects a Mansfeld Kehat Architects. Je to najvyššia budova v Izraeli, ktorá slúži jednej spoločnosti. Sídlo spoločnosti sa do nej presídlilo z Tel Avivu. Je to najvyššia haifská úradná budova. Je vyššia ako Sail Tower, dominanta centra Haify.
Groteska
Groteska je umelecký žáner, kde v literárnom, divadelnom a filmovom zobrazení človeka a situácií zo života ľudí sa v neúmernej, zveličenej podobe, maximálne zosmiešňujúcej a prehnane strašidelnej forme prepletá skutočné s fantastickým. Je to spájanie rôznorodých prvkov pre satirické zobrazenie života. Situačné zvraty, prekvapujúce, humoristické a karikaturistické prvky sú základom grotesknosti.
Orteigova cena
Orteigova cena bola finančná prémia, ktorú vypísal v roku 1919 hoteliér z New Yorku Raymond Orteig, pochádzajúci z Francúzska. Jej hodnota bola 25 000 dolárov a mala byť vyplatená prvému letcovi, ktorý nonstop letom preletí Atlantický oceán z New Yorku do Paríža.
Pred úspešným letom Charlesa Lindbergha, ktorý nakoniec túto cenu získal, uskutočnilo niekoľko letcov (napríklad Hubert Julian, René Fonck alebo Charles Nungesser) nezávisle od seba pokusné prelety s cieľom získať cenu. Po Lindberghovom lete sa otvorili väčšie možnosti leteckej medzikontinentálnej doprave.
Super I/O
náhľad|Schéma bežnej základnej dosky v PC s integrovanou podporou mnohých zariadení na doske i s možnosťou rozšírenia pomocou slotových konektorov rôznych zberníc náhľad|ITE Super I/O čip náhľad|SMSC Super I/O čip na základnej doske [[IBM]]
Super I/O je skupina komunikačných zariadení (I/O kontrolérov), ktoré sa začali používať na základných doskách osobných počítačov na konci 80. rokov. Pôvodne išlo o prídavné karty, ktoré boli postupne integrované na základnú dosku.
Zvyčajne obsluhuje komunikáciu s týmito perifériami:
Super I/O čip môže obsluhovať aj rozhranie pre ďalšie zariadenia ako je gameport alebo infra port. V niektorých čipoch je tiež zabudovaná kontrola otvorenia počítača. Obsluhou mnohých zariadení v jednom čipe je redukovaný počet súčiastok osadených na základnej doske a tým je zlacňovaná výroba základnej dosky.
Pôvodné super I/O čipy používali komunikáciu priamo s CPU pomocou ISA zbernice. S tým ako sa v PC začala miesto ISA zbernice používať zbernica PCI, stával sa zo super I/O čipov jediný dôvod používania ISA zbernica na základnej doske.
Moderné super I/O používajú pre komunikáciu s CPU tzv. LPC zbernicu miesto ISA. LPC zbernica je bežne pripojená na južný mostík základnej dosky.
National Semiconductor vyrábal super I/O do roku 2005, kedy túto časť výroby predal firme Winbond.
Marcelín
Svätý Marcelín (* ?† 25. október 304) bol 29. pápež, ktorý bol na stolci v rokoch 296 - 304. Väčšia časť jeho vlády spadá do obdobia, keď sa cirkev tešila vonkajšiemu mieru. 23. februára 303 však cisár Dioklecián vydal svoj prvý edikt o prenasledovaní, ktorým nariadil ničenie kostolov, odovzdanie posvätných kníh a obetovanie bohom. Neskôr sa dokonca vyskytli obvinenia, že odovzdal sväté knihy hneď po prvom cisárskom edikte a že obetoval bohom, aby zachránil svoj život. Na Marcellina útočil hlavne africký biskup Petilianus a povesti o jeho zrade boli najmä u donatistov v Afrike veľmi živé. Na začiatku 6. storočia sa dokonca objavili fragmenty zápisov z údajného tajného rokovania synody 300 biskupov, na ktorom sa mal pápež zo svojich činov zodpovedať. Dva dni vraj zapieral a na tretí deň sa ku zrade priznal. Dnes sa považuje za preukázané, že tieto zápisy sú falzifikátom a zmienená synoda sa nikdy nekonala. Marcellina sa horlivo zastával aj svätý Augustín.
Železník
Železník je obec na Slovensku v okrese Svidník.
Polohopis
Rozprestiera sa na južnom okraji Nízkych Beskýd v doline Tople v nad­morskej výške 170-400 m. Má rozlohu 583 ha. V severnej časti až rovinatý. Železník má 468 obyvateľov.
Erb
V zelenom štíte nad červenou zvlnenou zvýšenou pätou štítu je strieborný zlatolistý strapec hrozna, medzi dvoma zlatými klasmi na listnatých stopkách. Znamenie erbu tvorí nový erb z roku 2000, znázorňujúci vinohradnícky a poľnohospodársky motív. Vlnovka znázorňujúca potok Vašpatak (Železný potok) tvorí čiastočne hovoriaci symbol. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom v 27. apríla 2000 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: Z-80/2000. Autormi erbu sú Leon Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya.
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/6 žltej, 1/6 bielej, 1/6 zelenej, 1/6 žltej, 1/6 bielej a 1/6 červenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádzajú dva moderné kostoly, evanjelický kostol z roku 2001 a rímskokatolícky Kostol Božieho milosrdenstva z roku 1995.
Pearl S. Bucková
Pearl Sydenstricker Bucková (rodená Pearl Comfort Sydenstrickerová, vydatá Bucková, po roku 1935 Walshová; pseudonym John Sedges; čínske meno 賽珍珠 Sai Zhenzhu) (* 26. jún 1892, Hillsboro, Západná Virgínia, USA – † 6. marec 1973, Danby, Vermont) bola americká spisovateľka, nositeľka Nobelovej ceny za literatúru z roku 1938.
Životopis
Ako trojmesačná sa presťahovala s otcom do Zhenjiangu v Číne, kde pôsobil ako presbyteriánsky misionár, a strávila tam skoro 40 rokov. Študovala však v USA, kam odišla v roku 1910 do Randolph-Macon Woman's College a ostala tam študovať až do roku 1914. Počas pobytu v Číne sa nielen dokonale naučila čínsky (čínštinu považovala za svoj materinský jazyk, aj keď doma hovorili po anglicky), ale tiež sa dôverne zoznámila s obyčajnými čínskymi ľuďmi, ktorých si zamilovala. Po ukončení štúdia sa vrátila do Číny, kde sa 13. mája 1917 vydala za Johna Lossinga Bucka. V roku 1921 sa im narodila dcéra Carol, ktorá od narodenia trpela fenylketonúriou. Presťahovali sa do Nankingu, kde Pearl učila na miestnej univerzite anglickú literatúru a v roku 1925 adoptovali dievčatko Janice (neskôr mala priezvisko Walshová).
V roku 1926 sa vrátila do USA, kde si doplnila vzdelanie, a v roku 1930 sa začala venovať literárnej činnosti. V roku 1932 získala Pulitzerovu cenu, v roku 1935 to bolo ocenenie William Dean Howells Medal a napokon v roku 1938 získala najvyššie ocenenie – stala sa prvou americkou spisovateľkou, ktorá získala Nobelovu cenu. V roku 1934 boli kvôli politickému napätiu donútení násilím opustiť Čínu a po návrate do USA sa ich manželstvo ešte v tom istom roku skončilo rozvodom. Pearl sa 11. júna 1935 vydala znovu, tentoraz za Richarda J. Walsha, prezidenta John Day Publishing Company, s ktorým si adoptovala šesť detí. V roku 1935 kúpila 60-akrovú usadlosť, ktorú nazvala Green Hills Farm, a spolu s manželom a ich ôsmimi deťmi sa presťahovala na viac než storočnú farmu. Venovala sa charite i boju za práva žien a rasovú rovnosť. Zomrela v Danby, Vermont, a pochovaná je na Green Hills Farm, Perkasie, Pensylvánia.
Tvorba
Keďže v mladosti pôsobila ako misionárka v Číne, aj vo svojich románoch sa inšpirovala tamojším životom ľudí. Prvé dielo vydala v roku 1930 s názvom East Wind West Wind (Východ a západ), svetovo sa preslávila dielom The Good Earth (Dobrá zem) z roku 1931, za ktoré bola o rok neskôr ocenená Pulitzerovou cenou. Spočiatku sa venovala najmä písaniu poviedok, no neskôr v jej diele prevládajú najmä romány, počas svojho života napísala viac než 100 literárnych prác. V roku 1938 získala Nobelovu cenu za literatúru za biografické romány o svojich rodičoch, ktoré vyšli pod názvom The Exile a Fighting Angel (Bojujúci anjel). Päť románov vydala po vojne pod pseudonymom John Sedges. Jej diela mali veľký vplyv na postoj američanov k čínskej otázke.
Tín Zawátin
Tín Zawátin (po arabsky) alebo Ti-n-Zaouâtene (po francúzsky) môže byť:
Thiéblemont-Farémont
Thiéblemont-Farémont môže byť:
287 Nephthys
287 Nephthys je planétka v hlavnom páse planétok s priemerom 68 km, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 25. augusta 1889. Je pomenovaná po bohyni starovekého Egypta Neftys.
Elektrotechnológia
Elektrotechnológia je náuka o vlastnostiach materiálov a o ich spracovaní pri výrobe elektrotechnických súčiastok.
Za vhodných podmienok sa môžu v materiáloch vyskytovať mnohé technicky využiteľné javy. Na ich princípe sa konštruujú rôzne polovodičové súčiastky a zariadenia.
Peter Ďuriš
Peter Ďuriš (* 10. apríla 1981, Slovensko) je bývalý slovenský futbalista, hral na poste stredopoliara.
Stredná odborná škola podnikania (Žilina, Sasinkova 45)
Stredná odborná škola podnikania, Sasinkova 45, Žilina je stredná odborná škola zameraná na prípravu študentov v učebných a študijných odboroch zameraných na podnikanie a obchod.
2464 Nordenskiöld
2464 Nordenskiöld je planétka s priemerom 19 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 19. januára 1939.
Tatra 57
náhľad|Tatra 57 Tatra 57 je osobný automobil vyrábaný česko-slovenskou automobilkou Tatra Kopřivnice v rokoch 19311948. T 57 bol nástupcom modelu Tatra 12 a bol vyrábaný postupne v štyroch verziách:
Karoséria
Tatra 57 je dlhá 3 500 mm, široká 1 500 mm a vysoká 1 500 mm. Rozchod kolies je 1 200 mm a svetlá výška je 210 mm. Hmotnosť automobilu je 730 kg.
Karoséria je oplechovaná a čelné sklo je jednodielne. Jedny dvere sa zatvárajú zvnútra, druhé sa zamykajú zvonku a ich okná sa dajú spúšťať kľukou. Podlaha je pokrytá kobercom, sedadlá umelou kožou. Strecha, potiahnutá pogumovanou látkou sa skladá dozadu a k dispozícii je plechový kufor, umiestnený na zadnej strane vozidla a dostupný po sklopení operadiel zadných sedadiel. Osvetlenie zabezpečuje dynamo s napätím 6 V.
Podvozok
Predná náprava má dve rovnobežne uložené priečne pružiny, poháňaná zadná náprava je delená a tvoria ju dve polonápravy, odpružené priečnou pružinou. Bola vyrábaná i verzia s výkyvnými polonápravami vpredu i vzadu, vhodná na jazdu po zlých cestách.
Nožná brzda pôsobila na všetky štyri, ručná brzda na zadné kolesá.
Pneumatiky majú rozmer 26 × 4,4 palcov a hustia sa na tlak 0,15 MPa (1,5 atmosfér).
Motor
Pohonnou jednotkou T57 je štvortaktný zážihový vzduchom chladený štvorvalec so zdvihovým objemom 995 cm3 (uvádzaný aj 1 155 cm³) (vŕtanie 65 mm, zdvih 75 mm). Výkon motora je 13,2 kW (17 koní), čo postačovalo na dosiahnutie maximálnej rýchlosti 80 km/hod. Priemerná spotreba benzínu je podľa podmienok 8-9 l na 100 km a objem nádrže je 26 l.
Mazanie je tlakové, obežné, s filtrom oleja, ktorého spotreba je asi 0,1 l (na 100 km). Objem olejovej nádržky je 3,5 l a výmena náplne sa odporúčala po každých odjazdených 1 500 km.
Model má batériové zapaľovanie s automatickým regulovaním bodu zážihu. Štartér je elektrický a v prípade poruchy poslúži k naštartovaniu ručná kľuka.
Chladenie motora je vzduchom, ktorého prúdenie okolo valcov zabezpečuje vysokotlakový ventilátor, čím sa zamedzuje jeho prehriatie i počas pomalšej jazdy.
Prevodové ústrojenstvo
Spojka je suchá, jednolamelová. Prevodovka má štyri prevodové stupne pre jazdu vpred a spiatočku. Vozidlo je vybavené pravostranným riadením a tak radiaca páka je na ľavej strane. (Zavedenie pravostrannej premávky v Československu bolo až v roku 1939)
Technické údaje T 57
náhľad|Motor Tatra 57 B
Heineken Open 1976
Heineken Open 1976 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 31. decembra 1975 do 15. decembra 1976 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre obhájil Novozélanďan Onny Parun, ktorý vo finále porazil krajana Brian Fairlie.
Dvojhra mužov
🇳🇿 Onny Parun vs. 🇳🇿 Brian Fairlie 6-2 6-3 4-6 6-3
NGC 4511
NGC 4511 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 17. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Giuliano de' Medici
Giuliano de' Medici (* 1453, Florencia - † 26. apríl 1478, Florencia) bol druhý syn Pietra de' Medici a Lucrezie Tornabuoni.
Krásná Lípa
Krásná Lípa je mesto na severe Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 518 obyvateľov, z toho 1 759 mužov a 1 759 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,8 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,4 roka).
Giuliano de' Medici
Smrť
V nedeľu 26. apríla 1478 došlo k atentátu na Lorenza a jeho brata Giuliana. Lorenzo bol zranený, ale prežil, Giuliano bol zabitý. Utŕžil mečom ranu do hlavy a 19 rán dýkou. Čiastočné zlyhanie rodiny Pazzi posilnilo postavenie rodiny de' Medici.
Givry-en-Argonne
Givry-en-Argonne môže byť:
Sainte-Menehould
Sainte-Menehould môže byť:
Rosnay-l’Hôpital
Rosnay-l’Hôpital je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 226 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nadzmyslovosť
Nadzmyslovosť je nepostihnuteľnosť (nezachytiteľnosť) zmyslami.
Obloha
Typická denná obloha|thumb
Obloha je optický vnem sféry ohraničenej horizontom pozorovacieho miesta, splošteným v zenite.
Svetlo oblohy je spôsobené rozptylom slnečného svetla na molekulách vzduchu a intenzita rozptylu závisí od vlnovej dĺžky svetla. Svetlo kratších vlnových dĺžok, napríklad modré, sa rozptyľuje intenzívnejšie ako svetlo dlhších vlnových dĺžok, napríklad červené. Preto rozptýlené svetlo obsahuje viac krátkovlnného žiarenia a obloha je modrá.
Humoreska
Humoreska je humorná poviedka, novela alebo veršami písané neveľké literárne dielo, v ktorom sa autor dobromyseľne posmieva nie závažným javom v spoločenskom alebo súkromnom živote. Vyberá smiešne stránky ľudského charakteru či v poviedke, novele, či veršovanke dominuje nejaký veselý príbeh, dobrosrdečnosť a žartovnosť. Vtip, veselosť a dobrý rozmar sú podstatou malých humoristických scénok či poviedok.
Pozri aj
Humoreske
NGC 4512
NGC 4512 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Ville-sur-Tourbe
Ville-sur-Tourbe môže byť:
Andrea Turčanová
Ing. Andrea Turčanová, rodená Polohová (* 26. december 1966, Martin) je bývalá primátorka mesta Prešov (2014 až 2018, 2018 až 2022).
Životopis
Aj napriek miestu svojho narodenia, celý doterajší život prežila v meste Prešov. Vyštudovala Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave kde získala titul chemickej inžinierky. Je vydatá a má päť detí. (Martin, Barbara, Rafael, Ján a Timotej) Manžel Ing. Ján Turčan, bol profesionálnym vojakom kde dosiahol vojenskú hodnosť - major. Verejne je aktívny ako prezident Spoločenstva katolíckych vojakov (SKV) v Ozbrojených silách Slovenskej republiky.
Pracovné zaradenie
Pracovala na Odbore mestských organizácií a verejnoprospešných činností – mesta Prešov. Pôsobila ako koordinátorka celoslovenských projektov zameraných na deti a rodinu, ako koordinátorka Programu rozvoja komunitnej sociálnej práce. Bola riaditeľkou sociálneho odboru – ÚPSVaR Prešov. Od januára až do decembra 2014 bola riaditeľkou Domova sociálnych služieb svätého Dominika v obci Petrovany, okres Prešov.
Doulaincourt-Saucourt
Doulaincourt-Saucourt môže byť:
Andrea Turčanová
Politické aktivity
Od roku 2006 sa, ako členka KDH, aktívne venuje regionálnej politike ako poslankyňa mestského zastupiteľstva Prešov a poslankyňa zastupiteľstva prešovského samosprávneho kraja počnúc volebným obdobím 20092013 až doteraz.
V roku 2014 sa stala spoločnou kandidátkou (KDH, SDKÚ-DS, NOVA, MOST-HÍD, OĽaNO) na post primátorky tretieho najväčšieho mesta Slovenska a vo voľbách 15. novembra 2014 bola ako prvá žena v histórii Prešova zvolená za primátorku. 15. decembra 2014 o 10:00 sa ujala funkcie primátorky mesta Prešov na volebné obdobie 20142018. Do funkcie primátorky mesta bola znovuzvolená vo voľbách v roku 2018.
Demon Speeding
„Demon Speeding“ je prvý a jediný oficiálny singel z druhého štúdiového albumu The Sinister Urge heavy metalového speváka Roba Zombieho, ktorý sa nachádza aj na kompilačnom albume Past, Present & Future.
Chris Vrenna, bývalý člen skupiny Nine Inch Nails zremixoval pieseň v roku 2002 pod názvom „Demon Speeding (Black River Mix)“ a možno ju nájsť na kompilačnom albume sponzorovanom asociáciou NASCAR s názvom Crank It Up a tiež vo videohre FlatOut 2. Zvuková ukážka na začiatku piesne „Why don't you ask me what it feels like to be a freak?“ je z filmu The Amazing Colossal Man.
Prehľad výkonnosti
Single - Billboard (USA)
Gazave
Gazave je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kunratice (okres Děčín)
Kunratice je obec v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 263 obyvateľov, z toho 127 mužov a 136 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,5 roka (muži 38,8 roka, ženy 36,3 roka).
Les Petites-Loges
Les Petites-Loges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
288 Glauke
288 Glauke je planétka v hlavnom páse planétok, ktorú objavil nemecký astronóm Karl Theodor Robert Luther 20. februára 1890.
Fibre Channel
Fibre Channel alebo FC, je až gigabitové komunikačné rozhranie, primárne používané pre vysokorýchlostný prenos dát v sieti. Fibre Channel je štandardizované v T11 v Medzinárodnom výbore pre informačné technológie pre normalizáciu (INCITS) a American National Standards Institute (ANSI). FC sa začalo používať predovšetkým v oblasti superpočítačov, ale stáva sa tiež štandardným typom pripojenia na sieťach SAN (storage area). Fibre Channel môže byť použité aj na krútenej dvojlinke medeného drôtu alebo na optických kábloch.
Nagáda (archeologická lokalita)
Nagáda alebo Nakáda je archeologická lokalita v strednom Egypte s neolitickým a najmä eneolitickým osídlením. Podľa nej sa označuje nagádska kultúra (Nagáda I–III), posledná eneolitická kultúra Horného Egypta.
Plamene inkvizície
Plamene inkvizície je dvojdielny historický román chorvátskej spisovateľky Marije Jurić Zagorky.
Dej románu sa odohráva počas panovania uhorského kráľa Štefana V., ktorého panovanie sa historicky datuje do 13. storočia (1270 – 1272). Román zachytáva vládu panovníka, vzťahy v jeho rodine a život na kráľovskom dvore, ktoré spolu so snahami uvedomelej chorvátskej šľachty získať moc a otázkami náboženského vyznania, tvoria pozadie, do ktorého spisovateľka Marije Jurić Zagorka umiestnila životy svojich štyroch ústredných protagonistov.
Hoci si autorka niektoré dejinné udalosti vysvetľuje po svojom a prispôsobuje si ich potrebám deja, predsa len vo väčšine poodhaľujú zmätenú situáciu, ktorá v tom čase v Uhorsku vládla.
Dej románu
Dej románu Plamene inkvizície je veľmi bohatý, hlavná dejová línia je popretkávaná množstvom epizód a epizódiek, ktoré vysvetľujú konanie, povahy postáv a objasňujú tajomstvá potrebné k rozuzleniu príbehu. Na začiatku sa stretávame s mladou chorvátskou kňažnou Doriou Okičskou, ktorá sa po nezhode s priateľkou Mirenou odoberá domov na Okičgrad. Cestou sa však jej sprievod stane obeťou lúpežného prepadu. Veliteľ zbojníckej družiny, rytier nazývaný „Čierny Tomo“ (Tomo Loborský), je očarený krásou mladej kňažnej a rozhodne sa ju získať. Ona mu však ujde, no namiesto toho, aby sa vyslobodila, vpadne do pevnosti zhýralých, navonok mravných, hospitalcov – rytierskeho rádu. Olivero, predstavený rádu, sa ju pokúsi znásilniť, Dorii však príde na pomoc práve Tomo. Zachráni ju pred zneuctením a postará sa, aby v bezpečí odišla domov.
Doria sa po tejto noci vráti do domu priateľky Mireny, dcéry chorvátskeho bána Joachima Pektara (v prameňoch sa uvádza ako Joachim Pektari, v slovenskom preklade Zagorkiných Plameňov ako Pektar) a spriatelí sa s katovou dcérou Tajanou, ktorá v bánskom dome pracuje ako slúžka a zároveň bola dôvodom, pre ktorý sa Doria a Mirena pohádali.
Tajana je chudobné, krásne, nevzdelané, láskavé dievča. Je zamilovaná do svojho ochrancu, tajomného rytiera Sokola, ktorý je tiež jedným z hlavných postáv. Rytier Sokol je záhadný muž, ktorý je šikovný v boji a ženy uchvacuje práve tým, že si nikdy nedáva dolu kuklu z hlavy.
Keď do Chorvátska príde kráľ s kráľovnou, Doria i jej brat Ivan Okičský, dvadsaťšesťročné mladé knieža, sú vybraní, aby sa stali súčasťou dvora. Ivan, spolu s rytierom Sokolom a niekoľkými ďalšími mužmi, majú na zreteli blaho svojej krajiny, a tak rozohrajú hru s cieľom osamostatniť sa od Uhorska. Miestami je táto hra veľmi nebezpečná a má za následok ich vlastné utrpenie.
Kráľovná Alžbeta, rodom z pohanského kmeňa Kumánov, je pyšná a zlá žena, hrdá na svoju odkvitajúcu krásu. So svojím milencom Joachimom plánuje vraždu kráľa. Alžbeta sa však zamiluje do záhadného Sokola, čo sa pozitívne vplýva na plány Ivana a jeho druhov. Kvôli tejto jej vášnivej zamilovanosti sa jej vzťah s Joachimom naruší a kráľovi Štefanovi sa podarí Joachima zneškodniť.
Medzitým sa rytier Sokol postará, aby Tajanu prijali na dvore; pomohlo jej, keď ju vyhlásil sa darkyňu šťastia, vďaka ktorej vždy v súboji zvíťazí. Sám kráľ si ju zavolá na dvor a ona sa stane dvornou dámou kráľovnej, vďaka čomu môže Sokolovi pomáhať a získavať pre neho cenné informácie.
Do deja takisto niekoľkokrát vstúpi zbojník Tomo, najprv prezlečný za igrica, aby podvodom vylákal bozk od krásnej Dorie, neskôr ako jej opätovný záchranca z rúk krutého inkvizítora Konráda a ako jej väzniteľ na vlastnom hrade, odkiaľ ju ale opäť po troch dňoch pustí nedotknutú, pretože jeho láska k nej mu to nedovoľuje, hoci si ju sám nechce priznať. Doria však k zbojníkovi necíti nič podobné, niekedy jej je odporný, niekedy ho ľutuje, inokedy zase dumá, aké by bolo krásne, keby jeho meno nebolo pošpinené hanbou lúpežníka, potom by ho mohla ľúbiť.