cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rosnička zelená
Rozmnožovanie
Samice vajíčka kladú väčšinou v priebehu mája, najskôr, ale to je veľmi výnimočné, na konci marca. Vajíčka sú spojené do chumáčov, ktoré sú veľké približne ako vlašské orechy. V jednom chumáči je zvyčajne 10 až 50 vajíčok. Vrchol každého vajíčka, ktoré dosahuje 1,5 – 2 mm, je hnedý, dolná časť potom žlto-biela. Po nakladení sa vajíčka zoradia do skupinových radov.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 300 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o biotopoch (Príloha IV).
Attichy
Attichy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Newtonov polynóm
Newtonov interpolačný polynóm alebo presnejšie interpolačný polynóm v Newtonovom tvare alebo skrátene len Newtonov polynóm je v numerickej matematike polynóm pomenovaný podľa Isaaca Newtona interpolujúci danú množinu bodov, ktorý má špecifický tvar, nazývaný Newtonov tvar.
Jedna zo základných viet teórie interpolácie hovorí, že interpolačný polynóm, pre daný stupeň polynómu a danú množinu interpolačných uzlov, je len jeden. Z toho vyplýva, že Newtonov interpolačný polynóm a napr. Lagrangeov interpolačný polynóm udávajú pre rovnaký stupeň rovnakú polynomiálnu funkciu a líšia sa len spôsobom jej zápisu - Newtonov polynóm využíva zápis v Newtonovom tvare, kým Lagrangeov polynóm zas zápis v Lagrangeovom tvare.
Definícia
Nech je daná množina k + 1 bodov
kde žiadne dve hodnoty x_j nie sú rovnaké. Potom Newtonov polynóm stupňa k interpolujúci danú množinu bodov má tvar lineárnej kombinácie tzv. Newtonových bázových polynómov n_j(x)\,, teda kde Newtonove bázové polynómy majú tvar V ďalšom procese hľadania vyjadrenia Newtonovho interpolačného polynómu je podstatné vyjadriť koeficienty a_j tak, aby polynóm skutočne interpoloval danú množinu bodov.
Označme preto polynóm stupňa n-1 interpolujúci body  a  polynóm stupňa n-1 interpolujúci body. Teda platí Ľahko je možné overiť, že polynóm je interpolačný polynóm pre danú množinu n+1 bodov. Označme teraz tak platí Ak navyše položíme dostávame vzťah pre výpočet koeficientov Newtonovho interpolačného polynómu, ktoré je tak možné efektívne vypočítať technikou dynamického programovania.
ITunes Store
iTunes Store (pôvodne ako iTunes Music Store) je softvérový internetový obchod s digitálnymi médiami, ktorý prevádzkuje Apple. Vznikol 28. apríla 2003 a v apríli 2008 sa stal najväčším hudobným obchodom v USA. Vo februári 2010 sa stal najväčším hudobným obchodom na svete. V jeho ponuke je 26 miliónov skladieb, videí, elektronických kníh a mobilných aplikácií, ktoré sú na predaj online. iTunes Store predal do 6. februára 2013 celkovo 25 miliárd skladieb po celom svete.
Hudba
Do roku 2012 ponúkal obchod iTunes Store viac ako 26 miliónov skladieb. Avšak nie všetci interpreti ponúkajú svoje skladby cez iTunes Store, napríklad aj skupina Tool.
iTunes Store má tiež viac ako 150 000 dostupných podcastov za poplatok.
Rongyos gárda
náhľad|vpravo|Otrhaná garda v Železne ([[Eisenstadt)]] Rongyos gárda (doslova otrhaná garda/roztrhaná garda/garda otrhancov; zo začiatku szegedi gárda - doslova segedínska garda), bola maďarská polovojenská organizácia založená v roku 1919 a aktívna do roku 1921, reaktivovaná koncom roku 1938. Segedínsku gardu založila skupina elitných maďarských dôstojníkov s vedomím Miklósa Horthyho v meste Segedín.
Vznik
Vznikla ako odpoveď maďarského regentstva na výsledok Versailleských zmlúv podpísaných v roku 1920 o zmene hraníc po prvej svetovej vojne. Menovite o hranici s Rakúskom, krajom Burgenland podľa Saintgermainskej mierovej zmluvy. Úlohou Rongyos gárdy bolo robiť nátlak na obyvateľstvo nielen v Šoproni, ale aj v Zakarpatsku a južných pohraničných obciach, aby hlasovalo v plebiscite za pripojenie k maďarskému regentstvu.
Pôsobenie
náhľad|Pál Prónay – identifikačná karta náhľad|Odznak Otrhanej gardy V auguste 1921 sa zrazili oddiely Rongyos gárdy s rakúskymi oddielmi pravidelnej polície. Rongyos garde velil Pál Prónay.
Maďari chceli vyhlásiť za pomoci týchto gárd „Litavský banát“ (maď. Lajtabánság), s hlavným mestom Šopron na území celého pôvodného Burgenlandu priznaného Rakúsku. Pri ozbrojenej zrážke došlo k patovej situácii. Preto boli začaté „benátske rokovania“. Tieto rozhodli o plebiscite o meste Šopron, ktorý skončil kladne pre maďarské regentstvo i z dôvodu ozbrojeného nátlaku Rongyos gárdy. Následne „Rada ambasadorov“ v Benátkach v roku 1922 prerušila plebiscity a akékoľvek ďalšie vyjednávanie.
V roku 1938 bola Rongyos gárda opäť reaktivovaná a použitá pre vymáhanie ustanovení Prvej viedenskej arbitráže a bola poslaná opäť na južné Slovensko a Zakarpatskú Ukrajinu, aby fyzicky potláčala slovenské a rusínske obyvateľstvo a obsadila územie priznané Viedenskou arbitrážou. Rongyos gárda vyvíjala záškodnícku činnosť až do rozpadu Česko-Slovenska nerešpektujúc dohodnutú demarkačnú líniu po Viedenskej arbitráži. Tieto akcie mali vyvolať dojem, že obyvateľstvo Zakarpatskej Ukrajiny sa búri proti česko-slovenskej vláde.
Okrem tejto paravojenskej organizácie založili ešte v roku 1938 tzv. Jednotky „Szabadcsapatok“ s takým istým poslaním ako Rongyos gárda, podľa vzoru sudetonemeckého „Freikorps“. Používali ich paralelne na tie isté akcie, s dôrazom na diverznú činnosť na území Zakarpatskej Ukrajiny a východného Slovenska.
Koniec činnosti
Rongyos gárda a Szabadcsapatok boli aktívne na území Slovenska až do momentu vyhlásenia 1. Slovenskej republiky a Protektorátu Čechy a Morava. Na anektovanom území pôsobili až do roku 1944. Počas svojej diverznej činnosti zasahovali na území cudzích štátov (ČSR, Poľsko, Rakúsko, Slovenský štát, Rumunsko), aby tam záškodníckou činnosťou šírili chaos a podnikali z pohraničí výpady na územie iných štátov. Ich činnosť s výnimkou bojového nasadenia v Šoproni nemala pre Maďarsko kladný politický efekt. Škody, ktoré spôsobili civilnému obyvateľstvu, neboli doteraz vyčíslené ani uplatnené pred súdmi ako reparácie.
V roku 1960 dala zverejniť komunistická vláda citáty z denníka Pála Prónayho – veliteľa gardy. Jeho obsah mal za následok rozšírenie názoru, že maďarské gardy boli v skutočnosti teroristická armáda zameraná na plienenie územia, ktoré chcela anektovať. Preto sa obvykle považuje akt použitia Rongyos gárdy za štátny terorizmus, ktorému dala rodný list práve vláda Horthyho regentstva.
Denník P. Prónayho bol kompletne publikovaný až v roku 1989.
Milan Bartovič
Milan Bartovič (* 9. apríl 1981, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
S hokejom začínal v Dukle Trenčín. Draftovalo ho Buffalo Sabres v roku 1999. V nasledujúcich sezónach pôsobil na farme tohto mužstva Rochester Americans v AHL. Svoj prvý zápas v NHL odohral 2. apríla 2003 za Buffalo Sabres proti Atlante Thrashers. Pred ročníkom 2005/06 bol vymenený do Chicago Blackhawks, ani v tomto klube sa však nepresadil.
Pred sezónou 2006/07 sa rozhodol vrátiť do Európy. Sezónu začal v švédskej Elitserien v klube Malmö Redhawks, v jej priebehu prestúpil do ZSC Zürich Lions. Od roku 2007 pôsobil v klube českej extraligy Bílí Tygři Liberec, kde sa stal oporou v ofenzíve.
Reprezentácia
Zúčastnil sa na MS 2006, 2009, 2010 a 2012, odkiaľ si priniesol svoju jedinú medailu z MS (striebro). V slovenskej reprezentácii odohral 69 zápasov, strelil 17 gólov.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 11. novembra 2013)
Jozefova chata
Jozefova chata je zaniknutá chata na Štrbskom Plese vo Vysokých Tatrách.
História
Postavil ju v roku 1875 Uhorský karpatský spolok. Majiteľ Štrbského Plesa Jozef Szentiványi postavil prvú budovu - poľovnícku chatu pri plese v roku 1873. Slúžila najprv pre neho a jeho hostí. Zakrátko ju rozšíril pre potreby turistickej verejnosti. Uhorský karpatský spolok v tom čase rozvíjal iniciatívy smerujúce k rozšíreniu turistického ruchu na všetky dovtedajšie tatranské osady. Jozef Szentinányi bol zakladajúcim členom Uhorského karpatského spolku a ponúkol jeho predstaviteľom pozemok pri plese na stavbu novej turistickej ubytovne. Slávnostne ju otvárali 2. augusta 1875 a na počesť štedrého darcu dostala meno Jozefova chata. Pôvodne v nej boli dve spoločné nocľahárne, kuchyňa, komora a miestnosť pre chatára. Po roku k nej pribudovali štyri izby, kúpeľňu a komoru. Turisti mali k dispozícii 40 lôžok. V roku 1877 ju viedol stály hospodár. Poskytoval, okrem nocľahov a stravy aj obyčajné teplé kúpele za 50 grajciarov, kosodrevinové za 60 grajciarov a sprchy za 20 grajciarov. Uhorský karpatský spolok bol majiteľom chatky len rok. Finančne sa vyrovnal s Jozefom Szentiványim a vrátil chatku do jeho majetku. Roku 1879 Štrbské Pleso sa stalo osadou. Jozefova chata bola začlenená do kúpeľného komplexu s názvom Turistický dom. V roku 1901 stálo v okolí plesa 15 budov so 72 izbami a 140 posteľami.
Bitka pri myse Artemision
Bitka pri Artemisione bola séria námorných bitiek trvajúcich viac ako tri dni, počas druhej perzskej invázie do Grécka. Bitka sa konala súčasne s pozemnou bitkou pri Termopylách, v auguste alebo v septembri v roku 480 pred Kr., pri pobreží ostrova Eubója medzi alianciou gréckych mestských štátov, Sparty, Atén, Korintu a ďalších, proti Perzskej ríši Xerxa I.
Predohra
Grécka armáda pozostávala podľa Herodota z 333 lodí z Atén, Korintu, Sparty a iných gréckych miest. Za účelom ochrany súdržnosti gréckej armády dovolili Aténčania, najskúsenejší moreplavci, aby flotilu viedol Sparťan Eurybiades, ale nakoniec keďže aténske loďstvo bolo najpočetnejšie a tiež, že ich veliteľ Themistokles bol skúsenejší, viedol bitku hlavne on. Gréci plánovali vojenské stretnutie s Peržanmi pri myse Artemision neďaleko ostrova Eubója.
Prvý deň bitky
Pred prvým stretom medzi Grékmi a Peržanmi v úzkom prieplave Artemision bolo pripravených približne 200 gréckych lodí proti 800 až 1000 perzským lodiam, ktorí počas príchodu cestou stratili v búrke asi tretinu loďstva. Aténsky veliteľ Themistokles urobil to čo nikto nečakal, keď v pozdné popoludnie zaútočil na početne väčšiu perzskú flotilu. Bol to riskantný manéver, ktorý však musel urobiť, pretože keby Peržanom dovolil preplávať úžinou, ocitli by sa pozemné grécke vojská bojujúce pri Termopylách pod velením spartského kráľa Leónida v obkľúčení z ktorého by živí nevyšli. Za použitia signálu vydal Themostikles rozkaz všetkým gréckym lodiam zacúvať do užšej časti prieplavu a vytvoriť kruh. na druhý signál vyrazila grécka flotila vpred a napadla Peržanov. Grécke námorné bitky neboli vôbec o bitke muža proti mužovi nikto sa nesnažil dostať sa na nepriateľskú loď, išlo im o to aby taranom umiestneným na prove lode (triéry) nabodli nepriateľskú loď, alebo sa priblížili k nepriateľskej lodi od boku v takom uhle aby im mohli zničiť veslá a tak ich protivník uviazol na mŕtvom bode. Išlo tu hlavne o rýchlosť a tú mali ako to vyzerá grécke lode väčšiu, lebo v tiesnenom priestore prieplavu spôsobili Peržanom značné škody, zajali 30 nepriateľských lodí a mnoho námorníkov. Bolo to veľké psychologické víťazstvo zo strany gréckeho námorníctva a pretože sa útok začal neskoro poobede, podľa očakávania Themostikla bitka netrvala dlho a tým aj strát bolo menej. Víťazstvo Grékov Peržanom úplne vyrazilo dych nečakali, že by mohli s takou malou gréckou flotilou prehrať a Gréci nečakali, že to pôjde tak ľahko. Počas tohto dňa Gréci svoje pozície udržali na mori a Leónidas a jeho vojsko na súši.
Druhý deň bitky
Už počas príchodu poslali Peržania 200 lodí pozdĺž severnej strany ostrova Eubója dúfajúc, že keď oboplávajú ostrov napadnú Grékov od chrbta, ale v noci vypukla zúrivá búrka a vzniesla sa víchrica a perzská flotila, ktorá mala oboplávať Eubóju sa dostala do ohniska búrky a všetkých 200 lodí skončilo na dne Egejského mora. To bolo zlé znamenie, ktoré Peržania nemohli ignorovať, ale nad ktorým zaplesali srdcia gréckych bojovníkov. Nasledujúci deň priniesol ďalšie krviprelievanie, ale Gréci stále držali svoje vytýčené obranné pozície. Zatiaľ čo Leónidas viedol ťažké boje s Peržanmi na súši, viedol Themistokles kúsok od mysu Artemision aténske námorníctvo opäť do boja proti perzskej flotile. Bez perzských lodí, ktoré mali napadnúť Grékov od chrbta sa Themistokles mohol sústrediť výhradne na to čo videl pred sebou, ale aj tak mal jednu loď na päť perzských. Presné podrobnosti bitky sa nám nedochovali, ale vieme, že grécke triéry opäť zničili veľké množstvo perzských lodí a na konci dňa bola obdobná situácia ako deň predtým. Peržania sa opäť pokúsili poraziť Themistokla, ale neviedlo sa im o nič lepšie ako v predošlý deň. Bolo to ďalšie psychologické víťazstvo pre Grékov a ďalšia rana pre Peržanov.
Záverečné boje
V tretí deň sa na súši Peržanom za pomoci zradcu podarilo obkľúčiť grécke vojsko vedené Leónidom a všetkých ich pobiť. Zatiaľ čo kúsok od pobrežia mysu Artemision Themistokles odrazil perzskú flotilu, ale tentoraz utrpel značné straty a prišiel o časť svojho loďstva. Podľa Herodota asi polovica gréckeho námorníctva bola zničená alebo poškodená. Keďže sa ale dozvedeli o kolapse gréckej pozemnej obrany, Themistokles už nemal dôvod prieplav ďalej brániť a odviedol svoju flotilu na juh smerom k Aténam, kde pomohli pri evakuácii aténskeho obyvateľstva na ostrov Salamína a pripravili sa na ďalšiu bitku, ktorá sa onedlho odohrala pri Salamíne a skončila sa ohromujúcim víťazstvom Grékov.
Erich Mühsam
Erich Mühsam (* 6. apríl 1878, Berlín, Nemecko – † 10. júl 1934, Orianenburg) bol nemecko-židovský anarchista, spisovateľ a básnik.
Životopis
Narodil sa v Berlíne. V roku 1900 sa stal členom hnutia Neue Gemeinschaft (Nová spoločnosť). V tomto čase sa spoznal s významným nemeckým anarchistom Gustavom Landauerom. V apríli 1911 založil anarchopacifistický časopis Kain. Po pokuse o povstanie a vytvorenie Bavorskej sovietskej republiky bol odsúdený na 15 rokov väzenia. Bol prepustený po amnestii pre politických väzňov v roku 1924 (touto amnestiou bol prepustený z väzenia aj Hitler). Od roku 1931 verejne žiadal pracujúcu triedu, aby sa zjednotila v boji proti nacistom, začo po prevzatí moci nacistami ťažko zaplatil. Bol zatknutý po požiari Reichstagu a uväznený v Berlíne. Po odsúdení prešiel viacerými koncentračnými tábormi, až napokon skončil v Oranienburgu, kde sa stal obeťou nacistického sadizmu. Dozorcovia ho oslepili, ohlušili, a vytĺkli mu zuby. Každé ráno ho nechali kopať si hrob a predstierali jeho popravu. Nútili ho čistiť latríny bez nástrojov.
10. júla 1934 ho dozorcovia dobili na smrť, a jeho telo obesili na táborových latrínach, aby to vyzeralo ako samovražda.
Miroslav Knap
Miroslav Knap (* 17. máj 1973, Trstená, Česko-Slovensko) je slovenský výtvarník, grafik, ilustrátor a maliar.
Žije a tvorí v Tvrdošíne, na Orave.
Štúdium
Po absolvovaní Základnej školy v Tvrdošíne nastúpil v roku 1988 na Strednú umeleckú priemyselnú školu v Kremnici, odbor Plošného a plastického rytia kovov. Od roku 1991 pokračoval v štúdiu na Vysokej škole výtvarných umení Bratislava, odbor Voľná grafika a knižná ilustrácia u prof. Akad. mal. Dušana Kállaya. V roku 1994 absolvoval stáž na Vysokej škole výtvarných umení v Poznani u profesora G. Marszalka.
V roku 2005 založil Strednú umeleckú školu v Nižnej (Spojená škola Nižná – odbor propagačná grafika) a je garantom jej umeleckej kvality.
Občianske a spoločenské aktivity
Zúčastnil sa na viacerých domácich a medzinárodných súťažiach, sympóziách a workshopoch:
Bitka o Hamburger Hill
Bitka o kótu 937 alebo bitka o horu Ap Bia známa skôr ako bitka o Hamburger Hill bola bitkou Vietnamskej vojny, v ktorej sa stretli jednotky Spojených štátov a Južného Vietnamu s jednotkami Severného Vietnamu v období medzi 10. a 20. májom 1969. Boje si vyžiadali 72 padlých amerických vojakov a asi 630 na strane Severného Vietnamu. Výraznú nespokojnosť na strane USA okrem paľby do vlastných radov, ktorá predstavovala asi 10% celkových strát, spôsobilo i to, že americké jednotky dobytý kopec 2 dni po bitke opustili a umožnili tak severovietnamcom jeho opätovné obsadenie. Bitka bola súčasťou rozsiahlejšej operácie Apache Snow, počas ktorej sa v máji 1969 snažili americké a juhovietnamské jednotky vytlačiť severovietnamskú armádu z údolia A Shau.
Situácia na začiatku roku 1969
Na začiatku roku 1969 v Južnom Vietname neprebiehali žiadne rozsiahle pozemné bojové operácie. USA viedli bombardovaciu kampaň strojmi B-52 na území Kambodže, pod krycím označením operácia Menu. V januári však americké sily zlikvidovali zásobovaciu základňu partizánov v pohraničnom údolí A Shau.
Vrch, americkými vojakmi prezývaný Hamburger Hill (hamburgerový kopec) podľa toho, že „boje na ňom robili z vojakov hamburgery“ sa po vietnamsky volá Đồi A Bia. Je to horský masív asi 2 km od Laoskej hranice, na západnej strane údolia A Shau, ktorý stojí osamelo oddelený od blízkeho pohoria Annamite. Vrch porastený hustou džungľou dosahuje nadmorskú výšku 937 m.
Bitka
Počas operácie Apache Snow sa Američania a Juhovietnamci pokúšali o vyvíjanie tlaku na severovietnamské oddiely v údolí A Shau, kde sa nachádzala ich zásobovacia základňa. Severovietnamské komunikácie v údolí boli súčasťou Ho Či Minovej cesty. Pri postupe do oblasti sa 11. mája 1969 americká rota 3. práporu 187. pechotného pluku 101. výsadkovej divízie dostala do ťažkej guľometnej a raketometnej paľby z oblasti kopca. Na kopci sa nachádzali silne opevnené postavenia 7. a 8. práporu 29. pluku severovietnamskej ľudovej armády (VĽA).
Oscar Straus
Oscar Straus (* 6. apríl 1870, Viedeň, Rakúsko – † 11. január 1954, Bad Ischl) bol rakúsky operetný skladateľ. Nebol v príbuzenskom vzťahu ani k Johannovi Straussovi ani k Richardovi Straussovi (a na rozdiel od nich si písal v mene len jedno „s“).
Životopis
Narodil sa v rodine obchodníka, ale od začiatku mal záujem hlavne o hudbu. Začal ju študovať najprv na viedenskom konzervatóriu, potom ako 20 ročný vyštudoval v Berlíne na Staatlichen Musikakademie u Maxa Brucha. Pod jeho vplyvom komponoval komornú hudbu a symfonické diela. Začalo ho však zaujímať komické divadlo a preto sa stal sa divadelným dirigentom. Pôsobil vo viacerých divadlách, v Brne, Mainzi, Hamburgu a Berlíne. Jeho prvé divadelné dielo bola operná jednoaktovka Die Waise von Cordoba, ktorá mala premiéru v Bratislave v roku 1894. V Berlíne sa zoznámil s Erichom von Wollzogenom, ktorý otvoril v roku 1901 kabaret a Strausa tam zamestnal ako domáceho skladateľa a klaviristu. Postupne sa stal svojimi kabaretnými piesňami (tzv. couplé) veľmi populárny. Lákalo ho však divadlo a snažil sa nájsť nejakú vhodnú paritúru. Nakoniec mu ju ponúkol Ridemaus (vlastným menom advokát Dr. Fritz Oliven). Prvú operetu Veselí Nibelungovia (Die luistigen Nibelungen) napísal ako paródiu na Wagnera, premiéru mala 12. novembra 1904 v Carl Theater. Obecenstvo prijalo toto dielo napriek nesporným hudbným kvalitám dosť vlažne. Podobne ani opereta Zur indischen Witwe (1905), ani komická rozprávková opereta Hugdietrichs Brautfahrt (1906) nedosiahli úspech. Tieto neúspechy spôsobili, že zanevrel na svoj predošlý hudobný štýl a v nasledujúcej operete Ein Waltzertraum sa pokúsil zložiť čo najpopulárnejšiu hudbu. Premiéra sa konala 2. marca 1907. Dosiahol veľký úspech. Žiaľ tento úspech v ňom prebudil snahu páčiť sa a zarábať za každú cenu (hoci aj na úkor kvality). Počas nasledujúcich 23 rokov napísal 32 operiet. Napriek tomu, že niektoré (hlavne Der tapfere Soldat, Die Ballnacht a Der letzte Waltzer) sa stali populárne, mali len krátko trvajúci úspech. Po vypuknutí 2. svetovej vojny odišiel z Rakúska, pôsobil v Paríži a USA (pre Hollywood). Po skončení vojny sa vrátil a v rodnom Rakúsku prežil posledné roky svojho života. Zomrel v kúpeľnom mestečku Bad Ischl, kde vlastnil vilu.
Zoznam Strausových divadelných diel
náhľad|240px|Ein Walzertraum
Pamätné budovy SNP (Banská Bystrica)
Pamätné budovy SNP v Banskej Bystrici sú súborom budov v Banskej Bystrici, ktoré pripomínajú a spájajú sa s udalosťami a organizovaním SNP, medzi najvýznamnejšie z nich patria budova sídla povstaleckej Slovenskej národnej rady, povereníctiev, rozhlasu, štábu 1. čs armády a samosprávnych ustanovizní. V roku 1982 boli Uznesením vlády SSR z 15. septembra 1982 číslo 255 vyhlásené za Národnú kultúrnu pamiatku.
Múzeum slovenského národného povstania
'''Kapitulská č. 23'''
Sídlo povstaleckej SNR
'''Skuteckého ul. č. 10'''
Dvojpodlažný secesný dom zo začiatku 20. storočia, v ktorom bolo počas SNP sídlo povstaleckej Slovenskej národnej rady. Pôsobila tu od 1. septembra 1944 do 23. októbra 1944. Tu zasadalo pôvodné 13 členné plénum a tiež pracovalo Predsedníctvo SNR a Úrad predsedníctva SNR, ktoré malo 2 predsedov, Karola Šmidkeho a Dr. Vavra Šrobára. Počas SNP bolo v 41 člennom pléne paritné zastúpenie KSS a DS plus generál Ján Golian. SNR vykonávala moc prostredníctvom 9 neskôr 11 povereníctiev. <br/ >
Sídlo Hlavného štábu partizánskych oddielov
'''Námestie SNP č. 14''' Hl. veliteľ partizánskych oddielov Karol Šmidke, zástupcovia Branislav Manica, neskôr A. N. Asmolov
Sídlo ilegálneho vojenského ústredia
'''Čsl. armády č. 7'''
Pamätná budova zjednocovacieho zjazdu z roku 1944
'''Národná ulica č. 11 Národný dom''' postavený koncom 20-tych rokov podľa návrhu arch. Emila Belluša. Dna 17. septembra 1944 sa tu uskutočnil zjednocovací zjazd KSS a sociálnej demokracie
Povereníctva
'''Skuteckého ul. č. 11''' Povereníctvo SNR pre veci hospodárske a zásobovacie v prvých dňoch SNP
Povereník: Ján Ursíny, zástupca Ján Púll Secesná stavba z rokov 1996-98. Potom bolo premiestnené na Skuteckého číslo 8
'''Skuteckého ul. č. 8'''<br/ > Povereníctva SNR pre veci hospodárske a zásobovacie
Povereník:Ján Ursíny, zástupca Dr. Ján Púll '''Skuteckého ul. č. 7''' '''Povereníctva SNR pre pravosúdie a cs. vojenský súd'''
Povereník: Jozef Šoltész, zástupca: Ivan Pietor '''Skuteckého ul. č. 20'''<br/ > Povereníctvo SNR pre školstvo a osvetu a redakcia Hlasu ľudu
Povereník:Jozef Lettrich, zástupca: Ondrej Pavlík
'''Moyzesovo námestie č. 14'''<br/ > Povereníctvo SNR pre zdravotníctvo
Povereník: I. Fendt, zástupca: Iľja Paulíny-Tóth
'''Národná ulica č. 10 Povereníctvo SNR pre veci finančné'''
Povereník: Viliam Pauliny, zástupca: Karol Markovič
'''ul. Františka Švantnera č. 9''' Povereník: Ján Ševčík, zástupca: Alexander Bahurinský Povereník:Gustáv Husák, zástupca: Ivan Štefánik Povereník: Ing. Štefan Višnovský, zástupca: Pavel Blaho Povereník: Jozef Juraj Styk, zástupca Ing. Samuel Takáč
Na čele povereníctva pre sociálnu starostlivosť bol František Kubač, zástupca: Dr. Fedor Thurzo
Sídlo banskobystrického revolučného národného výboru
'''Námestie SNP č. 1'''
Budova revolučných národných výborov
'''Národná ulica č. 12'''
Ostatné budovy a miesta
'''Lazovná ul. č. 9''' Župný dom
'''Lazovná ul č. 42'''
'''Skuteckého ul. č. 2'''
'''Horná ul. č. 18''' '''Moyzesovo námestie č. 47'''
Námestie Slovenského národného povstania
'''Námestie SNP č. 8'''
'''Námestie SNP č. 15'''
'''Námestie SNP č. 23'''
'''Dolná ul. č. 37'''
'''Národná ulica č. 5'''
Granty EHP a Nórska
Granty EHP a Nórska sú príspevkom Islandu, Lichtenštajnska a Nórska na zníženie sociálnych a ekonomických rozdielov v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru a posilnenie vzájomných vzťahov s 15 členskými štátmi EU strednej a južnej Európy. Granty sú tiež nástrojom na posilňovanie základných európskych hodnôt akými sú demokracia, rešpekt a právny štát.
== Základné informácie == Island, Lichtenštajnsko a Nórsko sú partnermi EÚ prostredníctvom Dohody o Európskom hospodárskom priestore. Táto dohoda umožňuje voľný pohyb tovarov, služieb, ľudí a kapitálu v rámci interného trhu. Dohoda o EHP obsahuje aj spoločný cieľ znížiť sociálne a ekonomické nerovnosti v Európe. Od vstúpenia dohody do platnosti v roku 1994 prispieva Island, Lichtenštajnsko a Nórsko k sociálnemu a ekonomickému pokroku v menej vyvinutých krajinách EÚ a EHP. Tieto príspevky sa uskutočnili prostredníctvom finančného mechanizmu (1994-1998), finančného nástroja (1999-2003) a grantov EHP a Nórska (2004-2009 a 2009-2014).
V roku 2004 za zaviedli dva osobitné mechanizmy: Granty EHP a Nórske granty. Nórsko je hlavným prispievateľom do oboch týchto mechanizmov (Granty EHP: 95.8% a Nórske granty: 100%). V dohodách o finančných mechanizmoch pre roky 2009-2014 sa ako celkový cieľ zaviedla bilaterálna spolupráca medzi donorskými a prijímateľskými krajinami a doplnila tak dovtedajšie celkové ciele znižovania sociálnych a ekonomických rozdielov. Po skončení grantového obdobia vyhodnocujú donorské štáty spolu s EÚ potrebu ďalšej podpory na odstraňovanie sociálnych a ekonomických nerovností v rámci EHP a rokujú o finančných príspevkoch.
Oprávnenosť
Oprávnenosť na granty odzrkadľujú kritériá stanovené pre kohézne fondy EÚ, podľa ktorých je členský štát oprávnený na ich čerpanie, ak jeho hrubý národný dôchodok na obyvateľa je nižší ako 90% priemeru EÚ. Krajiny, ktoré vstúpili do EÚ pred rokom 2004, sú však z grantov Nórska vyňaté.
Ako to funguje
Za celkový manažment programov je v každej krajine zodpovedný národný kontaktný bod. Správcovia programov vyvíjajú a manažujú program, vo väčšine prípadov v spolupráci s partnerom z donorskej krajiny a udeľujú prostriedky pre projekty. Projekty sa spravidla vyberajú na základe vyhodnotenia žiadostí z otvorených výziev, ktoré zverejňuje správca programu.
Granty EHP a Nórska 2014-2021
20. júla 2015 oznámilo Ministerstvo zahraničných vecí Nórska, že Nórsko a EÚ parafovali dohodu o novom období grantov EHP a Nórska. Doteraz nie je známych veľa podrobností. Programové obdobie sa predĺžilo z piatich na sedem rokov. Nórske granty (financované výlučne Nórskom) budú vo výške €179.1 milióna ročne a granty EHP vo výške €221.2 miliónov ročne s platnosťou pre obdobie 2014-2021
Podľa tlačovej správy Ministerstva zahraničných vecí Nórska bude podpora zameraná najmä na inovácie a rast prostredníctvom výskumu, na vzdelávanie a zvýšenú mobilitu na európskom pracovnom trhu. Nórsko rozšíri spoluprácu s prijímateľskými krajinami v oblasti súdnictva a vnútorných záležitostí. Táto spolupráca bude zahrňovať spoločné úsilie na zvládnutie migračnej problematiky.
Vytvorí sa nový regionálny fond vo výške 850 miliónov nórskych korún, ktorý bude napomáhať rozvoju cezhraničnej spolupráce.
Granty Nórska 804,6 milióna €
Ďalších €8 miliónov bolo vyčlenených pre Globálny fond pre dôstojnú prácu a tripartitný dialóg spravovaný prostredníctvom organizácie Innovation Norway.
Oblasti podpory
Financovanie smeruje celkovo do 150 programov v rámci nasledovných prioritných oblastí: Programy grantov EHP a Nórska 2009-2014 môžu byť realizované do roku 2017. Viac než 80 programov sa implementuje v spolupráci s verejnými inštitúciami z prispievateľských krajín. Viac než 20% projektov má partnerov z Nórska, Islandu alebo Lichtenštajnska. Úplný prehľad projektov nájdete na projektovom portáli grantov EHP a Nórska.
Výsledky
Programy budú prebiehať do roku 2017, a doteraz sa uskutočnilo len niekoľko prieskumov a hodnotení. Nezávislé hodnotenie programov mimovládnych organizácii (MVO) skonštatovalo, že programy zvýšili kapacity MVO v strednej a južnej Európe a prispeli k mobilizácii občanov, aby vyjadrili svoje postoje a výhrady a aktívne spolupracovali s vládami. Ďalšie predbežné výsledky môžete nájsť vo výročných správach.
Granty EHP a Nórska 2009-2014 na Slovensku
V rámci tohto päťročného obdobia dostalo Slovensko k dispozícii viac než €80 miliónov. Národným kontaktným bodom je Úrad vlády Slovenskej republiky.
Medzi priority tohto programového obdobia patrí ochrana životného prostredia a príprava na klimatickú zmenu. Najväčší program sa zameriava na zelené inovácie v priemysle, tvorbu nových «zelených» pracovných miest a ekologické podnikanie. Program adaptácie na klimatické zmeny sa zaoberá ochranou pred povodňami a suchom, novým prístupom k zadržiavaniu vody v krajine, zeleným plochám v urbánnom prostredí a výchovou mladých ľudí k environmentálnemu prístupu k prostrediu, v ktorom žijú. Zvýšila sa podpora mimovládnemu sektoru, ktorý sa má okrem iného venovať aj špecifickým potrebám menšín, vrátane Rómov. Študenti a pedagógovia majú k dispozícii štipendijný fond. Novým, aj keď malým programom sa podporila dôstojná práca a tripartitný dialóg.
Výrazná podpora smeruje do cezhraničnej spolupráce s Ukrajinou, kde sa podporí celá paleta rôznorodých aktivít na východnej hranici Slovenska i Schengenu. Oblasť domáceho a rodovo podmieneného násilia získala možnosť vybudovať nové krízové a poradenské centrá pre ženy a deti trpiace násilím v rodine. Program sociálnej inklúzie podporuje vzdelávanie učiteľov a ich špeciálnu prípravu na prácu s rómskymi deťmi.
Stále pokračuje podpora pri ochrane kultúrneho a prírodného dedičstva, vrátane schémy malých grantov na podporu rôznorodosti v kultúre a umení. Jedným z hlavných cieľov grantov EHP a Nórska je podpora vytvárania partnerstiev medzi organizáciami v donorských a prijímateľských krajinách. Okrem vytvárania partnerstiev na úrovni jednotlivých projektov bol vytvorený aj špeciálny Bilaterálny fond, ktorý slúži na podporu vzájomných kontaktov a spoločných podujatí medzi Slovenskom na jednej a Nórskom, Islandom a Lichtenštajnskom na druhej strane.
Granty EHP a Nórska 2004–2009
Prijímateľské štáty: Chorvátsko, Cyprus, Česko, Estónsko, Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Malta, Poľsko, Slovensko and Slovinsko. V roku 2007 pridelilo Nórsko ďalších €68 miliónov prostredníctvom Nórskych programov bilaterálnej spolupráce s Bulharskom a Rumunskom, po tom, ako tieto dve krajiny vstúpili do EÚ.
Nórsko, ako najväčší prispievateľ, poskytlo takmer 97% z celkových prostriedkov pre všetky tri finančné mechanizmy. Rozšírenie Európskej únie a EHP v roku 2004 a 2007 si vyžiadalo podstatné zvýšenie príspevkov na európsku súdržnosť. Väčšina nových členských krajín bola výrazne pod priemerom sociálneho a ekonomického rozvoja v EÚ. Pre ilustráciu, 10 štátov, ktoré vstúpili do EÚ v roku 2004 malo 75 miliónov obyvateľov, ale ich spoločný hrubý domáci produkt bol menší ako HDP Nórska spolu so Švajčiarskom, pričom tieto dva štáty majú spolu iba 12 miliónov obyvateľov. V období 2004-2009 poskytlo Nórsko, Island a Lichtenštajnsko podporu vo výške €1.307 bilióna. Príspevky pre jednotlivé krajiny sa odvíjali od počtu obyvateľov a HDP na obyvateľa. Najväčším prijímateľom sa stalo Poľsko, nasledované Maďarskom, Rumunskom a Českom.
Oblasti podpory
Z grantov EHP a Nórska 2004-2009 dostalo finančnú podporu 1250 projektov, programov a fondov. Podpora sa poskytla v rámci týchto oblastí:
Viac než pätina podporených projektov zahrňovala partnerstvo medzi organizáciami prijímacích štátov a Islandu, Lichtenštajnska a Nórska. Zhrnutie všetkých projektov, ako i videá a obrázkové galérie sa nachádzajú na portáli EEA and Norway Grants project portal.
Výsledky
V publikácii End review of the EEA and Norway Grants 2004-2009 sa na záver dočítame: “Je isté, že granty EHP a Nórska prispeli k zníženiu rozdielov v Európe, hoci samozrejme v menšej miere, ako európske fondy.” (2012)
Aj Najvyšší kontrolný úrad Nórska skonštatoval, že “projekty v období 2004–2009 z väčšej časti dosiahli plánované výstupy. Existujú aj príklady dosiahnutia výsledkov na miestnej úrovni.” (2013)
Špecifické vyhodnotenia podľa jednotlivých sektorov možno nájsť na webovej stránke Ministerstva zahraničných vecí Nórska.
Granty EHP a Nórska 2004-2009 na Slovensku
V prvom programovom období dostalo Slovensko finančnú podporu vo výške €70 miliónov. Vďaka týmto prostriedkom sa uskutočnilo takmer sto veľkých a viac než 200 menších projektov po celom území Slovenska.
V oblasti životného prostredia sa vložili značné prostriedky do spracovania odpadu a odpadovej vody a do ochrany pred povodňami. Podporili sa aj projekty v oblasti obnoviteľných zdrojov energie a energetických úspor, napríklad inštalácia kotlov na biomasu a tepelná izolácia mnohých verejných budov, vrátane piatich škôl v košickom kraji, ústredná kotolňa v Rohožníku a v zariadení na výkon trestu odňatia slobody v Želiezovciach. Zvýšila sa produkcia energie z obnoviteľných zdrojov a znížilo sa množstvo emisií CO2 vypúšťaných do ovzdušia. Granty prispeli aj k zachovaniu biodiverzity.
V sektore kultúrneho dedičstva sa podpora sústredila na obnovu historických budov, ako napríklad Reduty, jedného z najvýznamnejších kultúrnych stánkov v Bratislave. Od roku 1900 bola dejiskom mnohých dôležitých kultúrnych udalostí a od roku 1950 v nej sídli Slovenská filharmónia. Granty financovali aj vytvorenie pracoviska na digitalizáciu tlačí a rukopisov s cieľom zabezpečiť dlhodobú ochranu a širokú prístupnosť objektov hnuteľného kultúrneho dedičstva. Granty prispeli k vytvoreniu viacerých kultúrno-historických priestorov, sprístupnili asi 10 000 objektov a 30 výstavných priestorov a pomohli digitalizovať viac než 35 000 artefaktov.
Filozofická ekonómia
Filozofická ekonómia kladie a hľadá odpovede na také otázky, ktoré z rôznych dôvodov nepostihuje vedecká ekonómia.
La Verrière
La Verrière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Termochemická rovnica
Termochemická rovnica vyjadruje okrem východiskových látok a reakčných produktov aj reakčné teplo, ktorého hodnota sa udáva v jouloch (J).
Auchy-la-Montagne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ludwig Paischer
Ludwig Paischer (* 28. november 1981, Oberndorf bei Salzburg, Rakúsko) je rakúsky džudista, strieborný z letných olympijských hier 2008, dvojnásobný majster Európy a dvojnásobný medailista z Majstrovstiev sveta v kategórií do 60 kg.
9. augusta 2008 získal na letných olympijských hrách 2008 svoju prvú olympijskú medailu, striebornú, keď vo finále prehral s Kórejčanom Choi Min-Hoom.
Hubský
Hubský je prírodná rezervácia ev. č. 1669 neďaleko mestečka Trhová Kamenice v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana
Predmetom ochrany sú zrašelinovatelé lúky s mnohými ohrozenými druhmi rastlín a živočíchov. V nadväznosti na rybník Hubský sa jedná o ucelený ekosystém.
Tetris
náhľad|upright|Jeden z klonov Tetrisu
Tetris je počítačová hra, ktorú vyvinul sovietsky vedec Alexej Pažitnov, keď pracoval na moskovskej Akadémii vied Sovietskeho zväzu, inšpirovaný stolnou hrou pentomino. Verejnosti bola hra predstavená 6. júna 1984. Slovo Tetris pochádza z gréckeho slova tetra, teda štyri.
Tetris je úspešná počítačová hra, čiastočne vďaka svojmu úspechu ako videohra. Tetris alebo podobné verzie, známe ako klony, sa objavil na takmer každom prístroji, kde sa dajú hrať hry. Dokonca sa objavil v rámci umeleckej tvorby ako hra hraná na dome, kde okná slúžili ako obrazovka, pozri.
Hra
Tetromína alebo kocky, blok skladajúci sa zo 4 štvorčekov, padajú po obrazovke a hráč ich ukladá do múru od dolného konca hracej plochy. Keď je riadok plný štvorčekov bez dier, zmizne. Hráč sa snaží čo najďalej odmazávať riadky. Hra končí, keď múr dosiahne horný okraj hracej plochy.
Maximálny počet zároveň zmiznutých riadkov je 4. To je možné urobiť len dielom „I“, takýto ťah sa volá „tetris“.
Gravitácia
right|frame|Bežný algoritmus Keď je vymazaný riadok, vyššie riadky sa majú prepadnúť. Vo väčšine verzií tetrisu sa proste posunú o riadok dole. Tento výsledok sa nechová ako gravitácia v reálnom svete, diely sa správajú ako prilepené a nepadajú do voľných priestorov dole aj keď nie sú o nič zaprené. Podľa mnohých táto vlastnosť, nazvaná naivná gravitácia, nie je zlá naopak prispieva k lepšej hrateľnosti. Pokiaľ voľné diely padajú (ako napríklad v Quadre) je možné naraz skompletovať aj viac riadkov ako 4. Po zničení riadku sa uvoľní dielik ktorý spadne a skompletuje ďalší riadok. Táto vlastnosť vzhľadom k vyššiemu bodovaniu viacriadkových ničení, núti hráča stavať vysoké múry s dierami a až tie potom naraz ničiť až k základom. Pre začínajúceho hráča to je zväčša ťažšie.
center|frame|Algoritmus s reťazovými reakciami
Systém bodovania
Pri väčšine variácií sú lepšie hodnotené viacriadkové doplnenia, pretože je ťažšie ich dosiahnuť. Nasledujúca tabuľka vyjadruje bodovanie na tom, ktoré kolo hráme (n-té) a počtu zničených riadkov:
Je možné hrať do nekonečna?
Bežne hráči prehrávajú pretože
Čo ale keby sa rýchlosť nezvyšovala? Dalo by sa hrať do nekonečna? V článkoch zaoberajúcich sa touto témou (napr. (článok je v angličtine)) bola vyslovená teória, že sa môžete dostať do neriešiteľnej situácie.
Bitka o Ypres
Bitka o Ypres môže byť:
Tetris
Je možné hrať do nekonečna?
Dokonca aj v implementácii s dokonale náhodnými číslami (tvorených napríklad pomocou Brownovho pohybu) je pravdepodobnosť, že padne za sebou 150 dielikov, ktoré budú len Z alebo S, (čo je dobrý hráč schopný zvládnuť) (7/2)150 (približne 4 × 1081).
Daedalus
Daedalus môže byť:
La Villeneuve-en-Chevrie
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mikuláš zo Sečoviec
Mikuláš zo Sečoviec môže byť:
Axiológia
Axiológia je všeobecná teória hodnôt a hodnotenia. Usiluje sa o analýzu a jednotný opis rôznych druhov hodnôt (etických, estetických, ekonomických, biologických a iných), ako aj procesu hodnotenia. Zásadný význam má analýza procesu vzniku novej predstavy optima kvality a kvantity čohokoľvek.
Axiológovia
K zahraničným axiológom patria:
Auger-Saint-Vincent
Auger-Saint-Vincent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Automaté (dcéra Danaa)
Automaté alebo Automata ( – Automaté) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Európy. Automaté bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže jej otec so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Tiol
náhľad|Tiolová skupina, kde R je [[alkyl alebo aryl]] Tioly sú zlúčeniny podobného zloženia ako alkoholy, ale namiesto atómu kyslíka majú v molekulách atóm síry. Ich funkčná skupina je –SH, všeobecne sa teda dajú zapísať ako RSH (kde R je zvyšok molekuly). Príkladom je metántiol, CH3-SH. Konjugovanými zásadami tiolov sú tioláty, RS-. Tioly sú obdobou anorganických sulfidov. Táto funkčná skupina sa nazýva buď tiolová skupina alebo sulfanylová skupina. Tioly sa taktiež niekedy nazývajú merkaptány. Tento názov pochádza z latinského mercurium captans, "zachytávajúci ortuť", a bol odvodený od vlastnosti tiolátov tvoriť silné väzby so zlúčeninami ortuti.
Agência Espacial Brasileira
Agência Espacial Brasileira (skr. AEB; preklady: Brazílska vesmírna agentúra alebo Brazílska kozmická agentúra) je brazílsky civilný orgán zodpovedný za vesmírny program krajiny.
Azul (Buenos Aires)
Azul je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v centrálnej časti provincie Buenos Aires a východnej časti krajiny. Je vzdialené približne južne od hlavného mesta Argentíny Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 55 728 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1832 ako pevnosť slúžiaca na obranu proti nájazdom indiánov. Azul a jeho okolie je známe poľnohospodárstvom a chovom hovädzieho dobytka.
Lainville-en-Vexin
Lainville-en-Vexin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Mesnil-le-Roi
Le Mesnil-le-Roi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ploutarchos (olympijský víťaz)
Ploutarchos alebo Plutarchos (Ploutarchos, iný prepis: Plutarchos) bol olympijský víťaz v boxe v roku 205.
Na 246. olympijských hrách si víťazstvo v boxe vybojoval Plutarchos. Box (pygmé) sa stal olympijskou disciplínou na 23. hrách v roku 688 pred Kr. Olympijské víťazstvo Plutarcha, ale bez uvedenia jeho domovskej krajiny, zaznamenal grécky rétor a spisovateľ Flavios Filostratos. Podľa Filostrata finálový zápas Plutarcha so zdatným boxerom Hermeiom z Egypta prebiehal na ostrom poludňajšom slnku. Keď už bol Plutarchos od slnečnej páľavy úplne vysilený, modlil sa k riečnenu bohu Achelóovi a zachránil ho náhly lejak, ktorý mu pomohol pokračovať v zápase a vyhrať.
Le Mesnil-le-Roi
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aumont-en-Halatte
Aumont-en-Halatte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karamčand Gándhí
náhľad|Karamčad Gándhí Karamčad Gándhí (zvaný Kaba; * 1822† 1885) bol synom dívána Utamčanda Gándhiho, ktorého neskôr M. Gándhi s obdivom nazýval „muž kniežactva”.
Karamčad Gándhí prevzal po otcovi post dívána (čo bolo na úrovni ministerského predsedu) keď sa vlády v Indii ujal Rána Vikrandžít. Mal len dvadsaťpäť rokov keď sa stal poradcom Rána Vikrandžíta v Porbandare. Bolo to v čase najdramatickejšej nadvlády Angličanov v Indii.
Neskôr tento post vymenil za činnosť člena súdu v Rádžkóte. Počas celého svojho života získaval povesť čestného, smelého a štedrého človeka s prchkou povahou. Na sklonku života okolo seba zhromažďoval rozličných predstaviteľov vierovyznaní a nabádal ich k diskusiám a polemikám.
Karamčad mal šesť detí. Dve dcéry sa narodili v predchádzajúcich manželstvách (bol ženatý dokopy štyri kráť). S poslednou manželkou Putlibáí počali známeho Mohamadása Gándhího.
Gándiovci boli známi svojou Višnuistickou vierou. K tomuto kultu pridávali ešte kult sivaita. Chodievali do oboch kostolov. Avšak sekta do ktorej patrili Gándhiovci mala spoločné základy s džinizmom.
Mikuláš zo Sečoviec (palatín)
Mikuláš zo Sečoviec - latinsko-maďarský prídomok "Szécsi de Felsőlendva" bol uhorský šľachtic, ktorý ako trvalý stúpenec uhorského kráľa Ľudovíta I. v rokoch 1355, 1356, 1358, 1369 a 1377 dokázateľne zastával funkciu krajinského sudcu a v rokoch 1359, 1377, 1379 bol bánom Chorvátska a Dalmátska. Spomedzi sečovských šľachticov dosiahol najvyššie politické a spoločenské postavenie keď sa v roku 1386 stal palatínom.
Zoznam biologických článkov/Ó
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
óp
Ópium
Auneuil
Auneuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HNK Hajduk Split
HNK Hajduk Split, celým názvom Hrvatski nogometni klub Hajduk Split, je chorvátsky futbalový klub, ktorý hrá prvú najvyššiu chorvátsku súťaž. Založili ho v roku 1911. Sídli v meste Split. Domáce zápasy hráva na štadióne Gradski stadion u Poljudu. Drží 6 ligových titulov a 6 ligových pohároch.
Matthew Emmons
Dňa 30. júna 2007 sa oženil s českou strelkyňou Kateřinou Kůrkovou. Majú spolu tri deti, dcéru Juliu (* 2009), syna Martina Henryho (* 2013) a dcéru Emmu (* 2015).
Zoznam biologických článkov/2
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Juan Mata
Juan Manuel Mata García (* 28. apríl 1988, Burgos, Španielsko), je španielsky futbalový stredopoliar a reprezentant hrajúci za klub Manchester United FC.
Klubová kariéra
Hral za rezervný tím Realu Madrid. V roku 2007 odišiel do klubu Valencia CF.
Chelsea FC
Z Valencie ho v roku 2011 kúpil londýnsky klub Chelsea FC za 23,5 milióna libier.
31. augusta 2012 nastúpil v Monaku v základnej zostave Chelsea na zápas o európsky Superpohár, v ktorom sa stretávajú víťaz Ligy majstrov a Európskej ligy, proti španielskemu Atléticu Madrid, Hral do 81. minúty, ale porážke 1:4 spoločne so svojimi spoluhráčmi zabrániť nedokázal. 25. septembra 2012 v zápase anglického ligového pohára proti Wolverhamptonu Wanderers strelil gól, Chelsea zvíťazila 6:0.