cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hodnotenie sily listu
Figúrové body
(angl. high cards points, skratka HCP)
Miltonove body
V súčasnosti najrozšírenejším hodnotením figúrových bodov je: A-4, K-3, Q-2, J-1. Takéto bodovanie zaviedol americký bridžista Milton Work, preto sa takéto body nazývajú aj Miltonove body. V každej farbe sa nachádza 10 bodov, spolu 40 bodov. Priemerne pripadá na jedného hráča 10 bodov a na jednu linku 20 bodov. Keď partneri majú na linke viac ako 20 HCP, hovoríme, že majú prevahu bodov. Ak hráč dostal viac než 10 HCP, má nadpriemerný list. Keď uvažujeme, či otvoriť alebo neotvoriť licitáciu, mali by sme mať nadpriemerný list. Niektoré systémy otvárajú už od 11 HCP, väčšina od 12 HCP.
Partneri môžu byť dohodnutí na inom priradení bodov jednotlivým figúram. Pri tomto spôsobe sú dáma a dolník mierne nadhodnotené. Niektoré počítačové programy napríklad hodnotia figúry takto: A-8, K-4, Q-2, J-1 (ide o mocniny 2).
Zar body
Metóda Zar Points hodnotí figúry takto: A-6, K-4, Q-2, J-1. Spolu je potom figúrových bodov 52 a priemerne na jedného hráča pripadá 13 bodov, takže nadpriemerný list má 14 figúrových bodov. Hoci toto hodnotenie lepšie vyjadruje relatívnu hodnotu figúr, väčšina bridžistov používa Miltonove body - ľahšie sa počíta do 40, než do 52.
Krimml
Žije tu 851 obyvateľov (31. 12. 2009).
Kráľovské soľné bane v Arc-et-Senans
Kráľovské soľné bane v Arc-et-Senans sa nachádza v obci Arc-et-Senans neďaleko francúzskeho Besançonu. Je jedinečnou technickou i architektonickou pamiatkou. A preto bol už v roku 1982 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Hodnotenie sily listu
Zar body
Popis hodnotenia sily listu metódou Zar Points
Kráľovské soľné bane v Arc-et-Senans
Miestny solivar bol vystavaný pod vedením architekta Claude-Nicolasa Ledouxa. Stavba začala v roku 1795 a bola dokončená o štyri roky neskôr. V súčasnosti slúži celý areál ako múzeum a je často navštevovaným turistickým miestom.
Hodnotenie sily listu
Rozlohové body (distribučné body)(RB)
Doplnkovým hodnotením k figúrovým bodom je ohodnotenie listu rozlohovými bodmi, aby sme si rozlohové body mohli pripočítať, musíme nájsť fit (farebnú zhodu). Rozlohové body sa počítajú takto:
Komplexné body (KB)
Spočítaním figúrových a rozlohových bodov dostaneme komplexné body.
Bilancia
Na základe licitácie partnera a svojich komplexných bodov môžeme stanoviť bilanciu na aký stupeň môžeme ešte bezpečne ísť. Na jeden zdvih treba orientačne 3 komplexné body. Napríklad SAYC otvára na prvom stupni s rozpätím 12-21 bodov, ak partner otvoril 1 srdce, čím sľubuje okrem bodov aj minimálne 5 list srdcový. Ak máme aspoň 7 KB a 3 list srdcový, zalicitujeme 2 srdcia (my máme 7KB, a partner má minimálne 12 HCP+2 RB (1 RB za päťlist, 1 RB za dubel), spolu je to 21 KB, čo dáva síce iba 21/3=7 zdvihov, ale v prípade, že má partner maximum, riskovali by sme vynechanie celej hry. Po našej odpovedi partner licituje takto: Ak po tom istom otvorení partnera budeme mať 13 KB, zalicitujeme 3 srdcia, partner bude licitovať takto:
Metóda stratových zdvihov
(angl. "Losing Trick Count" – LTC) Je jednou z metód ohodnotenia sily listu. Na rozdiel od metódy počítania figúrových bodov, „LTC“ sa používa iba na popísanie sily nepravidelných listov. Základy tejto metódy boli vypracované a publikované Dudley Courtenayom v r. 1934 v knihe „The System the Experts Play“, jeho metóda ale nezískala veľkú popularitu. Nanovo ju objavil a spopularizoval v šestdesiatych rokoch 20. storočia anglický hráč Maurice Harrison-Gray. „LTC“ bola napríklad súčasťou systému Rímsky Tref, ktorý používalo legendárne talianske družstvo Blue Team.
Anzême
Anzême je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Hodnotenie sily listu
Metóda stratových zdvihov
Podľa LTC maximálny počet stratových zdvihov (SZ) v jednom liste je 12, maximálny počet SZ v jednej farbe je 3.
Anzême
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hodnotenie sily listu
Metóda stratových zdvihov
SZ sú top honéry (A, K, D), ktoré chýbajú vo farbe a navyše:
Anzême
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hodnotenie sily listu
Metóda stratových zdvihov
Napríklad:
AKxxx     1 SZ (chýba jeden top honér) Kxx       2 SZ (chýba eso a dáma) Jx        2 SZ (dubl) QJx       2 SZ Počet stratových zdvihov v tomto liste je 7.
xxxxxx    4 SZ (chýbajú 3 honéry + dlhá farba bez honérov) AKDx      0 SZ Kx         1 SZ x          1 SZ Spolu 6 SZ.
Ax        1 SZ KDWxx      1 SZ AD         0 SZ Axxx       2 SZ Spolu 4 SZ, ale keďže máme 3 esá a kráľa môžeme odrátať jeden SZ, a teda máme iba 3 SZ.
Aby sme spočítali, koľko zdvihov možno v rozdaní získať, musíme spočítať SZ v listoch oboch partnerov a odrátať získaný súčet od 24, výsledok napovedá, koľko zdvihov by sme mali získať:
KD96  (1 SZ)                A108752   (2 SZ) A103  (2 SZ)                9         (1 SZ) ADJ74 (1 SZ)                K952      (2 SZ) 8     (1 SZ)                105       (2 SZ) Súčet SZ v oboch listoch je 12, a 24-12=12 – mali by sme licitovať malý slem.
Používajúc metódu LTC na otvorenie treba list s najviac 7 SZ, a na reverz alebo skok novou farbou treba list s 5 SZ. Odpovedajúci licituje nasledovne:
Literatúra o LTC
Externé linky o LTC
Atmosféra (jednotka)
Atmosféra je zastaraná jednotka tlaku, označuje sa atm. Jedna atmosféra je približne rovná normálnemu tlaku vzduchu, čo je 1013,25 hPa.
Prevodné vzťahy
1 atm = 101 325 Pa = 101,325 kPa = 0,101325 MPa = 760 torr
Barbey
Barbey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arfeuille-Châtain
Arfeuille-Châtain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
VOR
náhľad|Kombinovaná pozemná stanica D-VOR/[[DME]] VOR (VHF omnidirectional radio range) je VKV všesmerový rádiomaják. Je jedným zo základných systémov, používaných v leteckej prevádzke pre prístrojovú navigáciu. Umožňuje určiť lietadlu smer voči konkrétnemu majáku, a to priamo zo signálu, bez toho, aby prijímač musel mať nejakú špeciálnu smerovú anténu. Tým sa líši od systému nesmerových majákov NDB, ktoré je potrebné zameriavať smerovou anténou.
D-VOR je vylepšený systém VOR. Signál D-VOR umožňuje presnejšiu navigáciu. Systém je spätne kompatibilný, prijímače VOR prijímajú aj signál D-VOR. Pre navigáciu v bezprostrednom okolí letísk sa používa T-VOR (Terminal-VOR).
Všesmerové majáky sa v letectve používajú už od začiatku 50. rokov. VOR využíva frekvenčné pásmo od 108 až 118 MHz.
VOR umožňuje určiť iba azimut k majáku. Preto sa väčšinou kombinuje so systémom merania vzdialenosti DME. Kombinácia oboch systémov indikuje polohu voči majáku v polárnych súradniciach.
Na podobnom princípe funguje aj pôvodne vojenský a výrazne presnejší systém TACAN, ktorý býva niekedy zlučovaný s VOR do spoločného bodu, označovaného VORTAC.
Princíp činnosti
Princíp spočíva vo vysielaní signálu, ktorý je smerovo závislý. Ide vlastne o zloženie dvoch signálov. Prvý je konštantne vysielaný všesmerovou anténou a druhý vysielaný "rotujúcou" smerovou anténou. Rádiomaják navyše vysiela sekvenciu dvoch alebo troch znakov v Morseovej abecede, ktorá slúži pilotovi na jeho identifikáciu.
Rotácia druhej antény sa fakticky rieši použitím dvojice na seba kolmých pevných antén a "rotácia" je simulovaná zložením ich fázovo posunutých signálov. Rýchlosť "rotácie" je 30 otáčok za sekundu (ktorú možno tiež chápať ako amplitúdovú moduláciu 30 Hz).
Prijímač v lietadle potom z fázového posunu vyššie popísanej dvojice signálov určí azimut lietadla od vysielača. Výsledok sa vyjadruje v uhlových stupňoch a nazýva sa radiál. Radiál je orientovaná priamka ktorá vychádza z majáka a prechádza prijímačom (resp. všetkými prijímačmi v konkrétnom smere).
Príklad: ak je lietadlo na radiáli nula a prístroj indikuje "TO" je južne od rádiomajáku, ak indikuje "FROM", je severne od neho.
Súčasťou majákov VOR býva často aj systém DME (Distance Measuring Equipment) pre meranie vzdialenosti od majáka, vtedy sa maják nazýva VOR/DME.
Doplerovský VOR - D-VOR
Vylepšením tohto systému je dopplerovský VOR (D-VOR), ktorý využíva Dopplerov princíp a je spätne kompatibilný s VOR.
Vysielaný signál D-VOR sa chová rovnako, akoby sa smerová vysielacia anténa navyše ešte pohybovala okolo pevnej antény po kruhovej dráhe s polomerom približne 6-7 metrov, a to rovnakou rýchlosťou 30 otáčok za sekundu, akou rotuje signál pôvodného VOR. Táto rýchlosť je technicky ťažko realizovateľná (je to približne rýchlosť zvuku). V skutočnosti je pohyblivá anténa nahradená niekoľkými desiatkami antén umiestnených do kruhu. Medzi nimi potom vysielač postupne prepína, čím simuluje rýchly kruhový pohyb druhej antény.
Kontrola prijímača - VOT
Pre kontrolu prijímača VOR existujú ešte testovacie vysielače, označované ako VOT (VOR receiver test facility). Od VOR sa líšia tým, že ich signály nie sú smerové. Pri príjme signálu VOT z akéhokoľvek smeru musí prijímač ukázať nulový radiál.
Použitie prijímača
náhľad|Palubný VOR/ILS s mechanickou stupnicou Použitie vysvetlíme na jednoduchom príklade (na palube je k dispozícii rovnaký indikátor VOR/ILS ako na obrázku). Pilot chce letieť z jeho pozície priamo k rádiomajáku. Naladí si jeho frekvenciu a vypočuje identifikačný znak. Príjem signálu je na prístroji indikovaný zmiznutím červeného nápisu "NAV". Otáčaním gombíka OBS (omni bearing selector) tak dlho až smerové brvno bude uprostred a žltá trojuholníková zástavka bude ukazovať na "TO" pilot zistí na akom radiále sa nachádza (dole pod menšou žltou šípkou). Zároveň vidí, akým kurzom musí letieť aby doletel k rádiomajáku (hore nad väčšou šípkou). Po nabraní tohto kurzu a smerové brvno mu ukazuje smerovú odchýlku od radiálu po ktorom letí k majáku. Po prelietnutí majáka prepadne žltý trojuholník na "FROM".
Presnosť
Presnosť VOR je približne 1°, nad majákom existuje kužeľ nespoľahlivej indikácie (50 stupňov od vertikály), elevačný uhol je 40°.
Lorem ipsum
thumb|right|Použitie lorem ipsum umožňuje zacieliť pozornosť na grafické prvky pri návrhu webstránky
Anzin (obec)
Anzin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lorem ipsum
Na tento účel sa klasické texty nehodia, nakoľko čitateľa odťahuje od návrhu/rozloženia a núti ho začítať sa. Opakujúce texty taktiež nie sú vhodné, pretože ich rovnomerná štruktúra sa nepodobá na skutočný text.
Typický Lipsum:
Carmaux-Nord
Carmaux-Nord je francúzsky kantón v departemente Tarn v regióne Midi-Pyrénées. Tvoria ho tri obce.
Kim Il-song
Kim Ir Sen (z ruskej transkripcie Ким Ир Сен; vlastným menom: Kim Song-džu  ; * 15. apríl 1912 − † 8. júl 1994) bol politický vodca Severnej Kórey, predstaviteľ stalinistickej komunistickej diktatúry so silným kultom vodcu.
Kim Ir Sen sa narodil v apríli roku 1912 v roľníckej obci Mangjongde neďaleko Pchjongjangu. Od roku 1924 pravdepodobne býval v Číne, kde sa detailne oboznámil s myšlienkami marxizmu a stalinizmu. Počas japonskej okupácie sa zúčastnil protijaponského odboja na severe krajiny. Od roku 1934 bol vodcom revolučnej ľudovej armády. S prvou ženou Kim Jong-suk mal syna Kim Čong-ila (* 16. februára 1942), ktorý sa stal jeho politickým nástupcom.
Život
vľavo|náhľad|Rodný dom Kim Il-Songa. Kim Ir Sen sa narodil 15.apríla 1912 v obci Mangjŏngde neďaleko Pchjongjangu. Od roku 1924 pobýval v Mandžusku, kde sa po prvýkrát zoznámil s myšlienkami marxizmu a komunizmu. Bol členom Komunistickej strany Číny a v rámci jej armády podporovanej Kominternou sa od polovice 30.rokov zúčastňoval protijaponského boja. V roku 1935 sa stal politickým komisárom skupiny skladajúcej sa zo 100 až 200 mužov. V tom istom roku prijal meno Kim Ir Sen (v preklade: Kim „dosiahol slnko“). V partizánskych bojoch s Japoncami na severe Kórei sa stal veliteľom a koncom roku 1940 jediným preživším najvyšším veliteľom Prvej kórejskej armády. Pod tlakom Japonska sa koncom roku 1940 a začiatkom roku 1941 s ostatnými vojakmi uchýlil do bezpečia Sovietskeho zväzu. Preplávali rieku Amur a v tábore v obci Vjatskoje (rusky: Вя́тское) 70 km severovýchodne od Chabarovska bola jeho jednotka dozbrojená aby sa stala súčasťou Červenej armády a on získal hodnosť kapitána. Na stretnutiach v Chabarovsku, ktoré sa konali od decembra 1940 do marca 1941, sa Kim prvý krát osobne stretol so svojimi budúcimi blízkymi spolupracovníkmi Kim Chaekom a Choi Yong Gongom, kórejskými veliteľmi zo severného Mandžuska, ktorí neskôr obsadili kľúčové vojenské a stranícke posty v KĽDR. V záverečnej fáze na stretnutia dohliadal nový šéf spravodajského oddelenia veliteľstva Červenej armády na ďaleko-východom fronte plukovník Naum Sorkin (Соркин Наум Семёнович). Sorkin a predchádzajúci šéf spravodajského oddelenia vystupujú v zápisoch Kim Ir Sena pripravených počas stretnutí. Sorkin vystupoval aj ako zástupca Kominterny vyžadujúcej spojenie "proletárov" a preto novovytvorená 88. zvláštna strelecká brigáda sa skladala z etnických Číňanov aj Kórejcov. Z celkového počtu asi 1500 vojakov len kórejská časť, umiestnená vo Vjatskoje, bola pod Kim Ir Senovým velením. Pôvodní Kimovi spolubojovníci boli doplnení etnickými Kórejcami zo ZSSR. Jednotka nikdy nezasiahla do priamych bojov a bola určená na sabotážne a výzvedné akcie proti Japonsku. Kim bol v ZSSR aj s rodinou. Jeho prvá žena Kim Jong-suk (alebo Kim Čŏng-suk) mu v Chabarovskom kraji porodila najstaršieho syna Kim Čong-ila (* 16. február 1941, podľa severokórejských zdrojov 16. február 1942 - 17. december 2011).
Vodca Severnej Kórey
Začiatkom septembra 1945 začali Američania obsadzovať južnú časť polostrova. Demarkačná línia medzi sovietskymi a americkými vojskami sa stanovila okolo 38. rovnobežky. Na juhu Američania umožnili vznik viacerých politických strán a položili základy veľmi krehkej demokracie. Sovietsky zväz začal na severe budovať komunistický štát. Tesne po oslobodení začali po celej krajine vznikať ľudové výbory, ktoré mali snahu prevziať iniciatívu po predchádzajúcich kolonialistoch do vlastných rúk. Keďže išlo o široké hnutie ľudu, malo tendencie viac doľava, s cieľom odstrániť Japoncov a kórejských kolaborantov od vplyvu v spoločnosti. Sovieti privítali túto iniciatívu a „pomáhali“ Kórejčanom. Časom však odstránili umiernené, alebo dokonca pravicové sily a nahradili ich ultraľavicovo zmýšľajúcimi komunistami. Keď na jeseň 1945 prišiel Kim zo ZSSR späť do vlasti, bol predstavený ako národný hrdina bojujúci za kórejské záujmy, hoci doma bol úplne neznámy. Kim s časom získaval čoraz väčšiu popularitu a bol schopný odstraňovať akúkoľvek opozíciu nielen v štáte, ale dokonca aj vo vlastnej strane. Tak sa stal „jediným“ vodcom severokórejského ľudu a postupne začal budovať svoj kult osobnosti.
Kim Ir Sen stál na čele Severnej Kórey od roku 1946 až do svojej smrti. Po vzniku Strany práce Severnej Kórey v roku 1946 sa stal jej podpredsedom. Vo februári 1946 bol vybraný do funkcie predsedu Dočasného ľudového výboru, fakticky fungujúceho ako severokórejská vláda a v roku 1949 sa stal taktiež predsedom KSP (Kórejskej strany práce), ktorá vznikla zlúčením severokórejskej strany práce s jej juhokórejským náprotivkom. (Neskôr bola v Južnej Kórei zakázaná.)
V roku 1947 Valné zhromaždenie OSN zriadilo Dočasnú komisiu OSN pre Kóreu (UNTCOK) a poverilo ju dohľadom nad priebehom slobodných, demokratických volieb. Sovietsky zväz však komisiu označil za ilegálnu a sovietska okupačná správa odmietla jej členov vpustiť na severokórejské územie. Demokratické voľby pod dohľadom medzinárodného spoločenstva sa teda 10. mája 1948 uskutočnili len na juhu polostrova, kde žili dve tretiny populácie. Zvolení poslanci prijali ústavu Kórejskej republiky, zvolili prezidenta Li Syn-mana (I Sung-mana) a pri príležitosti tretieho výročia oslobodenia Kórey 15. augusta 1948 oficiálne Kórejskú republiku vyhlásili. V decembri 1948 Valné zhromaždenie OSN uznalo jej vládu za jedinú legitímnu vládu v Kórei. Medzitým sovietske a severokórejské orgány oznámili, že sa v krajine 25.augusta 1948 uskutočnili voľby, v ktorých 99 % obyvateľov hlasovalo pre jednotnú kandidátku tzv. demokratické fronty (Jednotný demokratický vlastenecký front pre zjednotenie krajiny, v českom prepise Choguk t'ongil minju chuŭi chŏnsŏn), a 9. septembra 1948 bola vyhlásená Kórejská ľudovodemokratická republika na čele s Kim Ir Senom ako predsedom vlády. Hlavným cieľom Severnej Kórey bolo zjednotenie celej Kórey pod komunistickú vládu.
Po založení štátu začal Kim Ir Sen rokovať s hlavnými komunistickými vodcami svojej doby, Stalinom a Mao Ce-tungom, o napadnutí Kórejskej republiky. Bol teda priamym iniciátorom kórejskej vojny v roku 1950. Kimovi vojaci prepadli Južnú Kóreu 25. júna 1950 na úsvite a už za tri dni dobyli hlavné mesto Soul. Američania narýchlo sťahovali vojská z Japonska, ale tie neboli ani dobre vyzbrojené, ani vycvičené. Na výzvu OSN šestnásť štátov vyslalo vojakov proti útočníkovi. Vojna však skončila až v 1953 a Kim nesie hlavnú zodpovednosť za niekoľko miliónov obetí.
V priebehu kórejskej vojny a v dekáde po jej skončení Kim Ir Sen a jeho skupina zlikvidovali všetkých vnútorných oponentov, zakázali náboženstvá a kampaňou čchŏllima od roku 1958 začali decimovať hodnotový systém severokórejského obyvateľstva. V období rokov 1945 až 1958 nechali zavraždiť, popraviť alebo uväzniť všetky významné osobnosti, vrátane predstaviteľov náboženských obcí v krajine a proti všetkým veriacim zaviedol tvrdé represie. Došlo k najhoršiemu ťaženiu proti kresťanom v 20. storočí. Do tej doby kresťania tvorili 13 % z celkového počtu obyvateľov a Pchjongjang bol kedysi nazývaný ako „Jeruzalem Východu“. V duchovnom vákuu, ktoré nastalo, zaviedol monolitický myšlienkový systém Čučche.
V roku 1972 bola vydaná nová ústava, a Kim Ir Sen sa usadil do novozriadenej funkcie prezidenta. Jeho mandát mal päťročné cykly − každých 5 rokov bol opätovne volený. Po jeho smrti mu bol priznaný titul "večný prezident", a tak funkcia "pozemského" prezidenta ústavou zanikla.
Kim Ir Sen posledné roky života dožíval v atómovom kryte, pretože sa v dobe rozpadu komunistického bloku v strednej a východnej Európe obával o svoje postavenie. Dnes je jeho telo uložené v mauzóleu.
Návštevy Česko-Slovenska
Česko-Slovensko navštívil v roku 1956, keď jeho návšteva Prahy začala 21. júna. O dva dni neskôr sa presunul do Bratislavy, kde si prezrel priemyselný závod a rozostavaný panelák, zajazdil na vidiek a absolvoval plavbu loďou po Dunaji. Potom nasadol do lietadla a odletel do Bulharska.
Kim Ir-sen navštívil Česko-Slovensko ešte v roku 1984. Zvláštnosťou tejto návštevy bolo, že Kim cestoval vlakom. Najskôr išiel tisíce kilometrov cez Čínu a Sovietsky zväz, potom navštívil Poľsko, východné Nemecko, Československo, Maďarsko, Juhosláviu, Bulharsko a nakoniec Rumunsko. V Československu, kam vtedy prišiel 4. júna 1984, nesmeli po plánovanej trase prejsť bežné vlaky dve hodiny pred a dve hodiny po severokórejskej delegácii. V rámci programu potom Kim Ir-sen napríklad večeral na Pražskom hrade a navštívil podnik Avia v Letňanoch. A hoci ho jeho oficiálne fotky zobrazovali v oveľa mladšej verzii, vtedajší československý prezident Gustáv Husák bol od neho o necelý rok mladší.
EMS
EMS môže byť:
Audi A6
Audi A6 je luxusné auto vyššej triedy pochádzajúce z nemeckej továrne Audi, ktoré je ponúkané vo dvoch verziách a to: sedan a avant. Vyrába sa od roku 1994 a boli vyrobené tri generácie. Priamým predchodcom tohto automobilu je automobil Audi 100 z ktorého vzniklo Audi A6 pri zmene typového označovania vo všetkých modelových radách. Na jeho základe bolo vyrobené aj Audi Allroad Quattro.
Prvá generácia 1994 – 1997
V roku 1994 bolo Audi 100 zmodernizované a premenované na A6, kvôli novým názvom celého radu Audi.
Valce / Kone
Krispl
Krispl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Hallein.
Audi A6
Druhá generácia 1997 – 2005
Nová verzia bola predstavená V roku 1997. A6 avant bola predstavená v roku 1998. V roku 2000 bolo zmodernizované a dostalo novú prevodovku Multitronic. Neskôr bolo predstavené Audi RS6 ktoré malo až 450 koní.
Krispl
Žije tu 861 obyvateľov (31. 12. 2009).
Ad acta
Ad acta (skr. a. a.) je latinský výraz znamenajúci „k spisom“. Používa sa vo význame „odložiť do archívu“, „považovať za vybavené“, „uzatvorené vyšetrovanie“. Dnes sa používa zriedkavo, v minulosti bol v úradnom styku cirkevného a štátneho aparátu bežný.
Audi A6
Druhá generácia 1997 – 2005
Valce /	Kone
Ad acta
V prenesenom význame označuje aj záležitosť ponechanú bez pozornosti a dostatočného vyšetrenia.
Audi A6
Tretia generácia 2005 – 2010
Úplne nová generácia bola predstavená v roku 2004. Nové Audi A6 má veľa najnovších technológií, napríklad MMI (Multi Media Interface) – systém, ktorým sa dá ovládať rádio, satelitná navigácia a klimatizácia. V roku 2005 bola predstavená verzia avant a v Číne verzia A6Long, pretože tam sa Audi A8 nepredáva.V roku 2006 sa začala predávať verzia S6. thumb|right|A6
Valce / Kone
Carmaux-Sud
Carmaux-Sud je francúzsky kantón v departemente Tarn v regióne Midi-Pyrénées. Tvoria ho štyri obce.
Vlajka Malty
thumb|Vlajka Malty
1297
Udalosti
Bitka pri Stirling bridge – Bitka medzi škótskymi a anglickými vojskami. Prvá veľká bitka, ktoré sa odohrali počas škótskeho boja o nezávislosť.
Vlajka Malty
Vlajka Malty má dva zvislé pruhy, biely a červený, a v hornom rohu šedý (strieborný) červeno lemovaný kríž zo sv. Jurajom na koni v kruhu s opisom FOR GALLANTRY (Za statočnosť). Toto vyznamenanie udelil 15. 4. 1942 Malte anglický kráľ Juraj VI.. za hrdinstvo, s ktorým Malťania odolali sústredeným Nemecko - talianskym bombardovaniam v prvých rokoch druhej svetovej vojny. Vlajka v tejto podobe bola zavedená roku 1964, keď Malta získala nezávislosť, v rokoch 1943 - 1964 bol kríž položený na modrom poli. Po odstránení modrého poľa bol kríž oddelený od bieleho poľa červeným lemovaním. Farby vlajky odpovedajú farbám štítu skoršieho štátneho znaku, prisudzujú sa však normandskému grófovi Rogerovi Sicilskému (bratrancovi Viliama Dobyvateľa), ktorý na ostrove pristál roku 1090 a oslobodil ho od moslimov.
Vločkovce
Vločkovce alebo plakulovce (lat. Placozoa, Phagocytellozoa) sú taxón (spravidla kmeň) živočíchov.
Do začiatku 21. storočia bol z vločkovcov známy len jediný druh Trichoplax adherens, dnes už ich poznáme viac.
Charakteristika
Druh Trichoplax adherens sa skladá z dvoch vrstiev obrvených buniek, priestor medzi nimi je vyplnený vretenovitými a hviezdicovitými bunkami. Nemajú ústa ani žiadne orgány a nebol dokonca pozorovaný ani príjem potravy, hoci pinocytóza sa predpokladá. Rozmnožujú sa nepohlavne pučaním, pri zhoršení životných podmienok nastáva pohlavné rozmnožovanie – zo spodnej vrstvy vzniká oocyt, väčší a nápadnejší ako ostatné bunky. Tento sa rovnomerne brázdi, aj keď spermie neboli doteraz zistené. Vločkovec je veľmi primitívny organizmus na úrovni fagocytely. Na tele sa ešte nedá odlíšiť predný a zadný koniec, aj keď je už diferencovaná brušná a chrbtová strana. Otázkou zostáva, či je primitívnosť tohto druhu aj kmeňa primárnym znakom, alebo či nejde o výsledok degradačného vývoja z iných skupín primitívnych živočíchov.
Zaradenie v systéme
Vo systéme (resp. vývojovom strome) vločkovce v súčasnosti patria (a) buď tesne pred pŕhlivce alebo sú dokonca sesterským taxónom pŕhlivcov (a dajú sa teda prípadne chápať ako redukované pŕhlivce), alebo (b) sú sesterským taxónom taxónu Eumetazoa (v jeho tradičnom ponímaní).
V starších systémoch sa vločkovce uvádzali buď takisto ako sesterský taxón taxónu Eumetazoa (takto sa niekedy uvádzali od 90. rokov 20. storočia), alebo sa (sčasti ešte v druhom desaťročí 21. storočia) uvádzali medzi prvými taxónmi mnohobunkových živočíchov (t.j. v systéme boli umiestnené pred hubkami). Ako také mali vločkovce často postavenie vývojového stupňa či oddelenia, ktorý/-é zahŕňal/-lo jediný kmeň.
Niekedy sa vločkovce uvádzali spolu s hubkami ako súčasť taxónu hubkovce (Parazoa), alebo ako súčasť taxónu morulovce (Mesozoa) , alebo spolu s morulovcami ako súčasť taxónu Agnotozoa.
V období medzi 60. rokmi 20. storočia a prvou svetovou vojnou sa vločkovce spravidla považovali len za modifikovanú (aberantnú) planulu pŕhlivca (z taxónu Hydrozoa); až niektoré práce zo 60. rokov a najmä Grellove práce zo začiatku 70. rokov (najmä z roku 1971) potvrdili, že ide o samostatný dospelý (i keď veľmi primitívny) organizmus. Predtým, t.j. na začiatku 20. a na konci 19. storočia, bolo presné zaradenie vločkovcov sporné, ale umiestňovali sa podobne ako dnes niekde na začiatok systému mnohobunkových živočíchov. Takto neurčito ich zaraďoval aj ich objaviteľ Schultze, ktorý vločkovce, presnejšie druh Trichoplax adherens, objavil v roku 1883 v akváriu s vodou z Jadranského mora.
Vnútorná systematika
Staršie tento kmeň zahŕňal jedinú triedu Trichoplacoidea, jediný rad Trichoplacida, jedinú čeľaď a jediný vyššie spomínaný druh.
Okolo roku 2010 už bolo jasné, že druhov je v skutočnosti viac, ale nemali ešte mená, iba značky. Počnúc rokom 2018 dostali tieto druhy (a v roku 2022 aj im nadradené taxóny) aj mená; výsledný súčasný systém je uvedený nižšie: vločkovce/plakulovce (Placozoa/Phagocytellozoa):
Kuchl
Kuchl je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Hallein.
Žije tu 6 667 obyvateľov (31. 12. 2009).
Jamaširo (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Jamaširo
Provincia Jamaširo (🇯🇵) nazývaná tiež Senšú (泉州) bola bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá južná časť prefektúry Kjóto.
Od roku 794 mal v provincii sídlo cisársky dvor (v meste Kjóto) a v priebehu obdobia Muromači aj Ašikagaský šógunát.
Arleux
Arleux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Arrènes
Arrènes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Arleux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Arrènes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Arleux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arrènes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bezpečnostná letka
Bezpečnostné letka čes. Bezpečnostní letka bol názov leteckého policajného útvaru, ktorý existoval v rokoch 1951 až 1953 na území Česko-Slovenska. Predchodcom útvaru bolo Bezpečnostné letectvo a nástupcom sa stal Letecký oddiel Ministerstva vnútra.
Dejiny
V decembri 1950 zaniklo Bezpečnostné letectvo a väčšinu jeho pôvodných úloh vykonávali vojenskej letecké útvary. Velenie Zboru národnej bezpečnosti si však uvedomovalo, že policajný letectvo je nepostrádateľné. Postup pri vyžiadaní letu vojenského lietadla bol často veľmi zdĺhavý. Už v januári 1951 začal vznikať provizórny letecký útvar s názvom Sokol, ktorého členovia boli prevažne príslušníci zaniknutého Bezpečnostného letectva. Nový útvar mal slúžiť ako podpora ostatných útvarov Zboru národnej bezpečnosti. Bezpečnostné letka vznikla oficiálne až 3. apríla 1951 a jej kompetencie spadali pod veliteľa Štátnej bezpečnosti. Nový útvar bol organizačne začlenený pod Ministerstvo národnej bezpečnosti. V roku 1953 zaniklo Ministerstvo národnej bezpečnosti a s ním formálne aj Bezpečnostné letka. Bezpečnostná letka používala pôvodné lietadlá Bezpečnostného letectva. Boli to predovšetkým povojnové lietadlá K-63, K-65A, K-75, C-2B, C-106, D-44, D-52 a Li-2.
Jozefská ulica (Bratislava)
Jozefská ulica je ulica v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto v okrese Bratislava I.
Je to spojnica Banskobystrickej ulice s Námestím 1. mája, napája sa aj na Spojnú a Jánsku ulicu, Kollárovo námestie a Námestie slobody.
Tvorená je prevažne nízkopodlažnou zástavbou.
Barbizon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bajkalská ulica (Bratislava)
Spomína sa už v roku 1894, no bez názvu. Od roku 1930 je pomenovaná po Bajkalskom jazere, ktoré sa nachádza v Ruskej Federácii.
Významné objekty
Ulica sa napája priamo na bratislavský Prístavný most. Je to spojnica, ktorá pretína množstvo ulíc, a preto sa tu stretávajú všetky druhy dopravných prostriedkov – autobusy, trolejbusy a električky (viac v sekcii Dopravné spojenie).
V jej blízkosti sa nachádza viacero hotelov, Nemocnica s poliklinikou Ružinov, dva zimné štadióny (Zimný štadión Ondreja Nepelu a Zimný štadión Vladimíra Dzurillu), futbalový štadión Slovan a atletický a futbalový štadión Inter, krytá plaváreň, tenisový štadión, športová hala, nákupné centrum Polus City Center, kúpalisko Tehelné pole a prírodné kúpalisko Kuchajda.
Aj vzhľadom na blízkosť dvoch kasární a generálneho štábu armády SR sa na nej pred rokom 1989 usporiadavali vojenské prehliadky.
Castelnau-de-Montmiral (kantón)
Castelnau-de-Montmiral je francúzsky kantón v departemente Tarn v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 12 obcí.
Lamprechtshausen
Lamprechtshausen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Salzburg-okolie.
Lend
Žije tu 1 454 obyvateľov (31. 12. 2009).
Lamprechtshausen
Žije tu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Ars (Creuse)
Ars je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barcy
Barcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castres-Nord
Castres-Nord je francúzsky kantón v departemente Tarn v regióne Midi-Pyrénées. Tvoria ho dve obce.
Izumi (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Izumi
Provincia Izumi (🇯🇵) nazývaná tiež Senšú (泉州) bola bývalá japonská provincia rozkladajúca sa v juhozápadnej časti dnešnej prefektúry Osaka (mimo vlastné mesto Osaka).
Hlavné mesto provincie ležalo zrejme na mieste dnešného moderného predmestia mesta Izumi. K Izumi patrila aj južná časť veľkého prístavu Sakai.
V provincii obvykle vládol ten, kto ovládal Osacký hrad a provinciu Seccu.
Európsky menový systém
Európsky menový systém (EMS) je dohoda z roku 1979, kedy sa krajiny Európskych spoločenstiev dohodli, že navzájom na seba naviažu kurzy svojich mien, aby predišli kurzovým fluktuáciám. Bola to reakcia na rozpad Brettonwoodského menového systému v roku 1971, v ktorom boli európske meny naviazané na americký dolár.
Kii (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Kii
Európsky menový systém
Krajiny sa zaviazali udržiavať svoje menové kurzy v rozmedzí +/- 2,25 %. Súčasne so vznikom EMS bola zavedená menová jednotka ECU. Neskôr sa zistilo, že toto rozmedzie je pre väčšinu krajín veľmi úzke a v roku 1993 sa zaviedlo nové fluktuačné pásmo +/- 15 %.
Kii (provincia)
Provincia Kii (🇯🇵), nazývaná tiež Kišú (紀州), bola bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá prefektúra Wakajama a južná časť prefektúry Mie.
Európsky menový systém
1. januára 1999 vznikol nástupca Európskeho menového systému, EMS 2, ktorý zrušil naviazanie mien na ECU a zaviedol naviazanie na novovzniknuté euro. Fluktuačné pásmo ostalo zachované na +/- 15 %.
Kii (provincia)
Kii hraničila s provinciami Ise, Izumi, Jamato, Kawači a Šima. Podľa provincie bol pomenovaný polostrov Kii.
Európsky menový systém
€
Kii (provincia)
V priebehu obdobia Edo mala vo Wakajame svoj hrad vetva Kii klanu Tokugawa.
Boltzmannova konštanta
Boltzmannova konštanta vyjadruje vzťah medzi termodynamickou teplotou a priemernou relatívnou kinetickou energiou častíc plynu. Nachádza sa v definícii jednotiek kelvin a a plynovej konštanty a takisto vo vzťahoch pre žiarenie absolútne čierneho telesa a Boltzmannovho vzťahu pre entropiu. Má jednotky energie delené teplotou, teda rovnaké ako entropia. Po redefinícii SI jednotiek z roku 2019 je to jedna z definujúcich konštánt, ktoré majú presnú definíciu. Boltzmannova konštanta je definovaná ako presne.
Bola pomenovaná po rakúskom fyzikovi Ludwigovi Boltzmannovi, ktorý sa významne podieľal na rozvoji štatistickej fyziky, kde táto konštanta hrá kľúčovú úlohu.
Značka a hodnota
Značka: k alebo k_B
Bassevelle
Bassevelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Boltzmannova konštanta
Značka a hodnota
Hodnota:
Vynásobením Boltzmannovej a Avogadrovej konštanty dostaneme univerzálnu plynovú konštantu, ktorá udáva to isté pre látkové množstvo jedného molu.
Leogang
Žije tu 3 128 obyvateľov (31. 12. 2009).
Bassevelle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Citroën C3 Picasso
Citroën C3 Picasso je automobil triedy nižšia MPV, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën. Pre európsky trh sa automobil vyrábal na Slovensku v závode Groupe PSA Slovakia.
Opis
C3 Picasso tvoril v ponuke Citroënu, najmenšiu a najlacnejšiu alternatívu k väčším rodinným MPV Citroën C4 Picasso a C4 Grand Picasso. Automobil sa vyrábal ako 5-dverový monospace, primárne určený ako rodinný automobil s väčším priestorom oproti osobnému automobilu.
Automobil zdieľa podvozkovú platformu s automobilmi nižšej strednej triedy Citroën C3 II., Citroën C-Elysée, Peugeot 208 a Peugeot 301.
Citroën C3 Aircross
Pre brazílsky trh vznikla verzia Aircross. Oproti klasickému C3 Picassu má vyššiu svetlú výšku, kryty prahov, zosilnený spodný kryt motora a rezervu umiestnenú v štýle off-roadov na zadných dverách. Automobil sa vyrába iba v Brazílii, pre Európsky trh vznikla väčšia verzia C4 Aircross.
Terabajt
Terabajt (skratka TB, ) je jedna z jednotiek kapacity pamäťových médií.
Citroën C3 Picasso
Facelift
V januári roku 2013 prešiel model faceliftom. Zmenili sa zadné svetlá a predná maska, ktorá pripomína radu "DS" kde pribudli aj LED svetlá. Došlo k niekoľkým technickým zmenám a modernizácií. Motorizácie HDi 90 a HDi 110 boli nahradené novšími HDi 92 a HDi 115 s vyšším výkonom a optimalizovanou spotrebou.
Terabajt
Definícia
1 terabajt = 1012 bajtov.
V minulosti bola jednotka terabajt používaná vo význame 240 bajtov (1024 gigabajtov). V súčasnosti sa ale presadzuje trend používania jednotky TiB (tebibajt) pre 1 024 GiB, aby mohla predpona tera (TB) zostať chápaná ako 1 000 gigabajtov.
Auge (Creuse)
Auge je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Armbouts-Cappel
Armbouts-Cappel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mimasaka (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Mimasaka
Provincia Mimasaka (🇯🇵), nazývaná tiež Sakušú (作州), bola bývalá japonská provincia, ktorej územie dnes tvorí severovýchodnú časť prefektúry Okajama. Mimasaka susedila s provinciami Biččú, Bizen, Harima, Hóki a Inaba.
Mimasaka bola vnútrozemská provincia, ktorej často vládol daimjó z provincie Bizen. Hlavným a hradným mestem bola Cujama.
Energy Cities
Energy Cities (do roku 2010 Énergie-Cités) je asociácia európskych miest, ktorá propaguje lokálnu politiku podporujúcu udržateľné využívanie energie. Reprezentuje 1000 miest a obcí v 30 krajinách. Od roku 2017 do roku 2020 bolo predsedajúcim mestom Energy Cities mesto Heidelberg (DE). Energy Cities bola založená ako asociácia miestnych samospráv v roku 1990, aby mohla prakticky realizovať aktivity na miestnej úrovni a zastupovať miestne samosprávy na európskej úrovni. Hlavné sídlo Energy Cities sa nachádza vo francúzskom meste Besançon a v belgickom Bruseli. Časť tímu pracuje vo Freiburgu (Nemecko) a Paríži (Francúzsko).
Citroën C3
Citroën C3 I. je malý automobil vyrábaný automobilkou Citroën od roku 2002 do roku 2009. Jeho dizajn je odkazom na ľudový automobil Citroën 2CV. C3 prešla v roku 2005 generálnym facelifotm a je výrobcom označovaná ako C3 (Mk.II). Do roku 2009 bolo vyrobených 2 250 150 kusov. V roku 2009 ju nahradila druhá generácia C3 II. (Mk.I) (A51).
Citroën C3 I. sa stal úspešným modelom. Neskôr z jeho platformy vznikli ešte modely C3 Pluriel, a C3 Picasso vyrábaný na Slovensku v závode PSA Trnava. Platforma C3 bola použitá aj v koncernových automobiloch Peugeot 1007, Peugeot 206 a Peugeot 207. Automobily zdieľajú podvozky, diely podvozkov a motorizácie. Jedna výrobná linka tak môže suplovať diely pre viacero modelov. Tiež dostupnosť dielov je väčšia vďaka ich vzájomnej zameniteľnosti.
V roku 2016 priviedol na trh PSA Groupe Slovakia nový Citroëen C3.
Facelift
V roku 2005 bolo vyrobených už 1 127 061 kusov modelu C3 Mk.I., automobilka vykonala pripravovaný facelift ktorý mal automobil nielen zmodernizovať ale aj zvýšiť kvalitu automobilov. V exteriéri sa zmenila hlavne predná maska, hustota jej rebrovania a zväčšilo sa logo značky. V interiéri boli použité nové materiály. C3 totiž zmenila cieľovú skupinu ľudí, a z pôvodne jednoduchého auta pre každého podľa vzoru 2CV, sa mala stať štýlová a srdcová záležitosť pre každého.
Motorizácie
Motorizácia GNV môže jazdiť na stlačený zemný plyn alebo benzín, uvádzané technické údaje sú pre pohon na plyn.
Výbava
Štandardná výbava zahrňuje čelné airbagy vodiča a spolujazdca, posilovač riadenia s variabilným účinkom, centrálne zamykanie, výškovo a pozdĺžne nastaviteľný volant a elektricky ovládané okna predných dvier.
Castres-Ouest
Castres-Ouest je francúzsky kantón v departemente Tarn v regióne Midi-Pyrénées. Tvoria ho tri obce.
Citroën C3
Citroën C3 Pluriel
Bol odvodený z Citroënu C3. Je odkazom skôr na Citroën Méhari ako 2CV. Dizajnovo sa od C3 veľmi líši, spoločná zostala len platforma a čiastočne interiér. V základe je to dvojdverový hatchback. Po odstránení plátenej strechy je to kabriolet a po odmontovaní strešných oblúkov sa z neho stáva spider. Demontáž oblúkov je ľahká, každý z nich váži. Po sklopení zadných sedadiel sa vytvorí veľká batožinová plocha a vozidlo je plne funkčným pick-upom. C3 Pluriel skončil v roku 2010. Jeho nástupcom je Citroën DS3 Cabrio.
Citroën C3 Picasso
Citroën C3 Picasso bol predstavený v roku 2008 na Parížskom autosalóne, ako mini-MPV verzia C3, vyrobený tak, aby konkuroval Vauxhallu/Opelu Meriva a Fiatu Idea. Citroën C3 Picasso sa od roku 2008 vyrába v trnavskom závode PSA Peugeot Citroen Slovakia.
Citroën C3 Aircross
Na bázi modelu C3 Picasso, vznikol v roku 2010 model triedy SUV pre brazílsky trh, C3 Aircross. Automobil má motorizáciu 1.6 VTi 110 Flexifuel čo znamená, že dokáže jazdiť na Bioethanol E85.
Druhá generácia (od 2009)
Citroën C3 (A51) druhej generácie je malý automobil vyrábaný automobilkou Citroën od roku 2009 až po súčasnosť. V roku 2013 prešiel model faceliftom.
C3 II. Mk II.
V roku 2013 prebehol facelift modelu C3. Zmenila sa hlavne predná maska, predný nárazník, pribudli LED pásy denného svietenia. Zmenila sa ponuka hliníkových diskov a farieb automobilu.
Hybrid Air
Na autosalóne v Ženeve bol predstavený model hybrid air. Model má zážihovú motorizáciu VTi 82 doplnenú o technológiu Hybrid Air. Táto technológia zahŕňa 80 patentov automobilky Citroen a spája využitie hydraulického piestu a tlakovej nádrže na vzduch. Počas jazdy sa energia uskladnuje do zásobníka v podobe stlačeného vzduchu, ktorý stláčajú 2 hydraulické čerpadlá. Celok riadi inteligentná elektronická jednotka, ktorá má tri režimy funkcie.
Prototyp dosahuje kombinovanú spotrebu 2,9l/ a emisie CO2 na úrovni 69g/km. V podmienkach mestskej premávky dosahuje zníženie spotreby o 45 %.
Motory
Niektoré motorizácie boli prebraté z prvej generácie modelu C3. Novinkou sú verzie E-HDi, ktoré sú vybavené robotizovanou prevodovkou a systémom Stop&Start. Kombináciou týchto systémov sa dosiahlo zníženie spotreby a emisií pri zachovaní alebo zvýšení výkonu motorov.
Lessach
Lessach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Tamsweg.
Žije tu 562 obyvateľov (1. 1. 2012).
Vézère
Vézère (okcitánsky Vesera) je rieka v južnom Francúzsku (Limuzínsko, Akvitánsko). Je dlhá. Povodie má rozlohu. Údolie rieky obsahuje 25 jaskýň a 147 prehistorických lokalít z paleolitu. Z tohto dôvodu je údolie rieky zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.
Priebeh toku
Pramení na planine Millevaches v západnej časti Francúzskeho stredohoria. Ústi sprava do rieky Dordogne (povodia Garonny).
Vodný režim
Vyšší stav nastáva na jar a na prelomu jesene a zimy. Priemerný prietok vody pri Campagne činí 59 m³/s. Na hornom toku je prietok pri Uzerche /s.
Augères
Augères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bazoches-lès-Bray
Bazoches-lès-Bray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lofer
Lofer je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Salzbursko v okrese Zell am See.
Žije tu 1 918 obyvateľov (31. 12. 2009).
Šlisseľburg
Šlisseľburg (, pôv. z ) je mesto na severozápade Ruska v Leningradskej oblasti. Rozprestiera sa na ľavom brehu rieky Neva pri Ladožskom jazere, východne od Petrohradu a  severne od Kirovska.
Predchádzajúce názvy mesta: Orešok do 1611, Noteburg  do 1702, Šlisseľburg  do 1944, Petrokreposť  do 1992.
Súčasťou mesta je aj pevnosť „Orešok“, ktorá je vybudovaná na ostrove uprostred rieky Neva. Pevnosť je dnes súčasťou Múzea histórie Petrohradu.
Dejiny
Mesto bolo založené novgorodským kniežaťom Jurajom Daniilovičom v roku 1323, ktorý zároveň na ostrove Orešok (rástlo tu veľa liesok) drevenú pevnosť rovnakého mena. V roku 1353 bola založená kamenná pevnosť, vybudované opevnenie a strážne veže.
Pevnosť bola veľmi často napádaná a obliehaná Švédmi, ktorí chceli Novgorod odrezať od prístupu k moru. V roku 1613, počas Rusko-švédskej vojny padla pevnosť a ňou ochraňovaná oblasť do rúk Švédov. Tí pevnosť premenovali na Nöteborg (preložili názov do švédčiny: = orech,  = pevnosť, hrad, mesto).
V roku 1702 bola oblasť od Švédov oslobodená Petrom I., ktorý dal mestu aj jeho dnešný názov – Šlisseľburg odvodený z (v doslovnom preklade kľúčové mesto). Územie vedľa pevnosti na ľavom brehu rieky Neva, bolo obývané súčasne s pevnosťou a ostrovom. Nachádzal sa tu Spaso-Gorodecký pogost, ktorý sa postupne rozrástol na osadu. V roku 1780 bola osada povýšená na mesto a centrum ujezdu v rámci Petrohradskej gubernie.
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto 8. septembra 1941 okupované nemeckými vojskami. Obrancovia v pevnosti Orešok však odolávali nemeckému náporu 500 dní, a bránili tak nemeckým vojskám dostať sa na pravý breh Nevy. Mesto bolo kľúčom k prístupu k Leningradu a preto bolo miestom mnohých bojov. Až po dobytí Šlisseľburgu mohli byť Nemci vytlačení z oblasti a mohlo sa obnoviť železničné spojenie s Leningradom. Od roku 1944 (do roku 1992) malo mesto názov Petrokreposť.
Galéria
1000px|náhľad|vľavo|Pevnosť „Orešok“
Anadolu Ajansi
Anadolu Ajansi (skr. AA, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je turecká spravodajská agentúra, ktorú 6. apríla 1920 založil Kemal Atatürk. Má sídlo v Ankare, hlavnom meste Turecka. Agentúra je stále čiastočne vo vlastníctve štátu (47% vlastní štát).
Lucius Cornelius Sulla
thumb|Lucius Cornelius Sulla Lucius Cornelius Sulla Felix (cca 138 pred Kr. – 78 pred Kr.), známy ako Sulla, bol rímsky diktátor a šťastný vojvoda. Dvakrát viedol légie na mesto, ktoré mu dalo život, meno a zmysel pre povinnosť.
Jeho povahové vlastnosti boli označované z polovice ako líška a z druhej polovice ako lev. O viac než tisícročie neskôr, keď sa Machiavelli vo svojom diele Vladár zmieňoval o ideálnych vlastnostiach vládcu, ako príklad si vybral Sullu s jeho schopnosťami, ktoré nesmú vládcovi chýbať.
Pochádzal z chudobného, no prastarého aristokratického rodu a vyrastal medzi jednoduchou vrstvou komediantov. Spoznal medzi nimi gréckeho chlapca menom Metrobius a do konca života mu bol priateľsky naklonený.
V roku 107 pred Kr. na príkaz svojho vrchného veliteľa Gaia Maria podujal sa lsťou a odvahou zajať numídskeho kráľa Jugurtu, čo znamenalo koniec pridlho sa vlečúcej vojne v severnej Afrike.
V prvej občianskej vojne v Itálii patril medzi najúspešnejších generálov na strane senátu a rímskeho ľudu, pod hradbami Noly mu vojaci uplietli veniec z trávy, coronu obsidionalis.
Po vypuknutí vojny s Mitridatom VI. Pontským a okamžitom skončení občianskej vojny bol ako úradujúci konzul senátom v zmysle ústavy poverený najvyšším velením. Vtedy sa starý a chorý demagóg Gaius Marius pokúsil zmanipulovaním jednoduchého ľudu prevziať velenie. Sulla nevidel inú možnosť ako pochodovať na Rím. Prvýkrát od založenia mesta si generál takýmto spôsobom upevňoval politickú moc.
Potom sa preplavil do Grécka a dobyl Atény, hlavnú baštu nepriateľa po jeho invázii. Brutálne potrestal Grékov za hlúpe sny o zlomení rímskeho jarma barbarským kráľom. Následne so šiestimi légiami, nie viac ako 40 000 mužmi, zvíťazil v dvoch bitkách proti troj resp štvor násobnej presile.
V prvej nechal utiecť 10 000 barbarov, zvyšných 110 000 zmasakroval. Na strane Západu padlo neuveriteľných dvanásť legionárov. V druhej bitke padlo niekoľko stoviek Rimanov, no armáda pontského kráľa zmizla z povrchu zemského a ešte o 200 rokov neskôr z močiarov kde tu vytŕčali časti výzbroje padlých mužov z východu.