cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Združenie európskych leteckých spoločností
Štatistické údaje AEA
Letecká doprava tvorí 8 percent z celoeurópskej HDP (Hrubej Domácej Produkcie), čo predstavuje nezanedbateľné číslo. Spolu 31 európskych leteckých dopravcov zoskupených pod Združením Európskych Leteckých Spoločností (AEA) prepraví každoročne 320 miliónov cestujúcich a 6 miliónov ton carga. K dispozícii má 2400 lietadiel, s ktorými sa môžete dopraviť do 620 destinácií v 160 krajinách. Denne uskutočnia 10720 letov, čo umožňuje vytvorenie 378 000 pracovných príležitostí a ročný obrat vyše 75 miliárd Eur...
Slovenské národné múzeum
Na základe prieskumu a vedeckého výskumu zhromažďuje, dokumentuje, odborne spracováva, vedecky zhodnocuje, ochraňuje, sprístupňuje a vo verejnom záujme využíva zbierkové predmety ako doklady vývoja slovenskej prírody a spoločnosti, slovenského národa a etnických spoločenstiev. Plní úlohy súvisiace s tvorbou, evidenciou a ochranou zbierok ako súčasti národného kultúrneho dedičstva.
V rámci kultúrno-vzdelávacej činnosti prezentuje zbierkové fondy prostredníctvom stálych expozícií a výstav doma i v zahraničí a realizuje aj ďalšie formy múzejnej komunikácie. Rieši vedeckovýskumné úlohy a výsledky sprístupňuje verejnosti formou vydavateľskej a publikačnej činnosti.
Slovenské národné múzeum bolo zapojené do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana.
Dejiny
right|thumb|Hlavné sídlo Slovenského národného múzea na Fajnorovom a Vajanského nábreží Myšlienka zriadenia národného múzea sa objavovala na Slovensku už od počiatkov národného obrodenia a vrcholila v čase vzniku Matice slovenskej. Pevnejšie organizačné a zbierkotvorné základy potrebné na jeho inštitucionalizáciu však položila až v roku 1893 Muzeálna slovenská spoločnosť, ktorá vznikla predovšetkým vďaka neúnavnému úsiliu Andreja Kmeťa, zakladateľa Slovenského národného múzea. Od vzniku Muzeálnej slovenskej spoločnosti je múzeum najdlhšie kontinuitne pôsobiacou národnou vedeckou a kultúrnou inštitúciou, ktorej aktivity nielenže suplovali aj funkcie iných celonárodných ustanovizní, ale sa tiež zúčastňovali, najmä zbierkovými fondmi, na vytváraní ďalších. Múzeum podporilo napríklad vznik národnej knižnice, národného archívu i národnej galérie a v nemalej miere prispelo k vytvoreniu celonárodnej pamiatkárskej inštitúcie a reštaurátorských dielní.
right|thumb|Slovenské národné múzeum, pohľad z parku na Vajanského nábrežia (pilón s levom a starým česko-slovenským znakom – inštalácia pred budovou z roku 1988 – bol v roku 2010 nahradený pamätníkom T. G. Masaryka)
Eckartsau
Eckartsau môže byť v Rakúsku:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2009
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2009 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 2009, ktoré sa uskutočnili v Poľsku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 4. mája do 14. septembra 2008. Zúčastnilo sa jej 28 národných tímov a skladala sa z troch kôl, v ktorých družstvá súťažili o 9 miest na záverečný turnaj. Na majstrovstvá Európy postúpili víťazi skupín 2. kola a víťazi play-off.
Priamy postup
Priamo na ME postupilo družstvo hostiteľskej krajiny a 6 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 2007:
Řídelov
Řídelov je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 85 obyvateľov, z toho 38 mužov a 47 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 41,4 roka, ženy 43,0 roka).
M3U
M3U je formát súborov určený na uchovávanie playlistov. Pôvodne bol vyvinutý pre program Winamp, ale dnes patrí k najrozšírenejším formátom playlistov. Podporujú ho aplikácie XMMS, Windows Media Player, foobar2000, iTunes, Amarok a mnohé ďalšie.
Súbory majú príponu .m3u. Ako MIME typ sa používa  (odporúčané), prípadne.
Špecifikácia
Playlisty vo formáte M3U sú bežné textové súbory, obsahujúce zoznam ciest k hudobným súborom na každom riadku. Cesty môžu byť absolútne (napr.: C:\Hudba\Skladba.mp3) alebo relatívne vzhľadom na umiestnenie M3U súboru (napr.: ..\Album\Skladba.mp3)
Príklad základného M3U playlistu:
Skladba 1.mp3 C:\Hudba\Umelec\Album\Skladba 2.mp3 http://www.webstranka.sk:8000/radio.mp3
Existuje aj rozšírená verzia M3U, v ktorej sú okrem súborov ukladané aj informácie o dĺžke, autorovi a názve skladby. Tieto súbory sú označené hlavičkou  na prvom riadku a pred každým názvom súboru je uvedený popisujúci riadok v tvare
Príklad rozšireného M3U playlistu:
Lake Placid
náhľad|Pohľad na mestečko náhľad|Škola v mestečku Lake Placid je lyžiarske stredisko nachádzajúce sa v štáte New York v USA. V rokoch 1932 a 1980 sa tu konali zimné olympijské hry. Mestečko má okolo 2 600 obyvateľov a každoročne sa tu koná známy triatlon – Ironman.
Vyrastala tu aj známa americká speváčka Lana Del Rey a navštevovala tu katolícku základnú školu.
Saint-Germain-de-Montgommery
Saint-Germain-de-Montgommery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 160 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lons-le-Saunier-Sud
Lons-le-Saunier-Sud je francúzsky kantón v obvode Lons-le-Saunier v departemente Jura v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 14 obcí.
Eduard Spranger
Eduard Spranger (vlastným menom Franz Ernst Eduard Schönenbeck, * 27. jún 1882, Berlín, Nemecko) – † 17. september 1963, Tübingen) bol nemecký filozof, pedagóg a psychológ.
Od roku 1920 pôsobil ako profesor v Berlíne, neskôr od roku 1946 v Tübingene.
Broussey-en-Blois
Broussey-en-Blois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
James Heckman
James Heckman (* 19. apríl 1944, Chicago, Illinois, USA) je americký ekonóm.
Životopis
Narodil sa v Chicagu. Vyštudoval matematiku na univerzite v Colorade a ekonómiu na Princeton University v roku 1971. Bol profesorom ekonómie na Chicagskej univerzite, profesor vedy a spoločnosti na vysokej škole Dublinskej univerzity a vedúci vedecký pracovník American Bar nadácie.
V roku 2000 dostal Nobelovu cenu za priekopnícku prácu v ekonometrii a mikroekonómii. Získal rad ocenení za svoju prácu, vrátane John Bates Clark Medal v roku 1983, cenu Jacoba Mincera za celoživotné dielo v roku 2005, a medailu Ulysses z University College v Dubline v roku 2006.
Je členom mnohých vedeckých a odborných spoločností, vrátane Národnej akadémie vied, Medzinárodného štatistického inštitútu, americkej štatistickej asociácie, spoločnosti ekonómie práce, americkej filozofickej spoločnosti a Národnej akadémie vzdelávania.
Publikoval 279 článkov a deväť kníh.
Je zaraďovaný medzi desať najvplyvnejších ekonómov na svete.
Fínske národné bandyhokejové družstvo žien
Fínske národné bandyhokejové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Fínsko v medzinárodných bandyhokejových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Suomen Jääpalloliitto. Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1980, keď sa v priateľskom stretnutí stretlo so susedným Švédskom a prehralo.
Družstvo sa zúčastnilo všetkých turnajov Majstrovstiev sveta. Na štyroch z nich, v rokoch 2004, 2008, 2012 a 2014, získalo bronzové medaily. Jeho tradičným súperom v súbojoch o bronz je družstvo 🇳🇴.
Výsledky
náhľad|Fínsko v zápase s 🇳🇴 na MS 2004
Strúhanka (pečivo)
right|thumb|Strúhanka Strúhanka alebo zastarano omrviny alebo ľudovo prézle je nadrobno postrúhané či mleté suché neochutené pečivo, najmä rožok či žemľa. V kombinácii s múkou a rozšľahaným vajcom tvorí tzv. trojobal, ktorý slúži ako obaľovací prostriedok na smaženie mäsa, zeleniny a iných pokrmov. Orestovaná strúhanka sa pridáva k pokrmom zo špargle. Zo strúhankového cesta možno pripravovať krokety. Strúhanka diétna môže byť i z rozmixovaných kukuričných vločiek, pomletých ovsených vločiek alebo mletých pohánkových či špaldových pukancov.
Zoznam rozhľadní na Slovensku
Toto je zoznam existujúcich, zaniknutých a plánovaných verejne prístupných rozhľadní na Slovensku.
Existujúce rozhľadne
V súčasnosti stojace rozhľadne na Slovensku, radené podľa krajov od západu na východ. Počet: 145
Poznámky:
Zaniknuté rozhľadne
thumb|upright=0.5|Zaniknutá rozhľadňa na [[Hradová (vrch)|Hradovej pri Košiciach]] thumb|upright=0.5|Rozhľadňa na sedle Beskyd v roku 2012
Plánované rozhľadne a rozhľadne vo výstavbe
thumb|upright=0.5|Rozhľadňa Monte Móry vo výstavbe/v rekonštrukcii v roku 2016
Americká sociológia
Americká sociológia je súbor škôl a smerov sociologického skúmania najmä v USA. Prvú katedru sociológie v USA založil F. H. Giddings roku 1894 na Kolumbijskej univerzite.
Autorom prvého uceleného a originálneho teoretického systému sociológie v Amerike je Talcott Parsons.
Struts
Struts (niekedy označovaný Apache Struts) je open source pomocný rámec pre vytváranie webovych aplikácií v programovacom jazyku Java. Pôvodne bol vytvorený Craighom McClanahanom v máji 2000 a sponzorovaný spoločnosťou Apache.
Ľuboš Lackovič
Ing. Ľuboš Lackovič (* 17. september 1957, Trenčín) bol primátor Považskej Bystrice vo rokoch 19942006 a podpredsedom ĽS-HZDS pre územnú správu od 14. júna 2003 do 4. júna 2005.
Struts
Založený je na java servletoch, štandardných java triedach a XML konfiguračných súboroch podľa architektúry MVC (model–view–controller), ktorá delí aplikáciu do troch oddelených častí - riadiacu logiku, dátovú časť a užívateľské rozhranie.
Ľuboš Lackovič
Životopis
Ľuboš Lackovič v roku 1981 absolvoval Stavebnú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. V rokoch 19931994 bol prednostom Obvodného úradu v Považskej Bystrici. V roku 1994 bol zvolený za primátora mesta Považská Bystrica. Bol predsedom Asociácie primátorov a starostov.
Struts
Tieto tri časti sú spojené konfiguračním súborom (struts-config.xml). Definujú sa v ňom napr. tieto prostriedky:
Ľuboš Lackovič
Životopis
Ľubomír Lackovič zastával v roku 2002 post poslanca NR SR za HZDS.
Struts
Príklady
struts-config.xml
Ľuboš Lackovič
Životopis
Do funkcie podpredsedu ĽS-HZDS pre územnú správu bol zvolený 14. júna 2003. Snem ĽS-HZDS, konaný dňa 4. júna 2005 v Prešove, schválil zníženie počtu podpredsedov strany zo šesť na dvoch. Ľuboša Lackoviča na funkciu podpredsedu Vladimír Mečiar nenavrhol.
Po neúspechu v komunálnych voľbách v roku 2006 od mesta dostal odmeny vo výške „50 percent súčtu platov za prvý až tretí štvrťrok a vo výške 40 percent súčtu platov za posledný štvrťrok tohto roku“ (čiže okolo pol milióna korún) pričom jeho plat bol vtedy 88 tisíc korún mesačne.
Struts
Príklady
vitajte.jsp
Komunikačná sieť
Komunikačná sieť je komunikačná sústava skladajúca sa z viac ako dvoch komunikantov.
Saint-Julien-sur-Bibost
Saint-Julien-sur-Bibost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aleš Brichta
V roku 2008 bol poslucháčmi českého Radia Beat zvolený v kategórii „Osobnosť“ do Beatovej siene slávy. K päťdesiatke Aleša Brichtu vznikla v roku 2009 nahrávka AB 50 - A Tribute to Aleš Brichta.
Fajsal (Saudská Arábia)
Fajsal (iné mená pozri nižšie; * apríl 1906, Rijád, Saudská Arábia – † 25. marec 1975, Rijád) bol tretí kráľ Saudskej Arábie. Vládol krajine od 2. novembra 1964 do svojej smrti. Zomrel na následky atentátu.
Meno
Jeho meno sa uvádza v tvaroch: Namiesto tvaru Fajsal môže byť (v slovenčine skôr zriedkavý) variant prepisu Faisal. Namiesto tvaru ibn môžu byť iné varianty prepisu (napr. bin) - pozri v článku ibn. Namiesto tvaru Abd al-Azíz môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd al-Azíz. Namiesto tvaru Abd ar-Rahmán môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd ar-Rahmán. Namiesto tvaru Suúd môžu byť iné varianty prepisu (Su′úd, Saúd, Sa′úd) - pozri v článku Saúdovci.
Životopis
Okolo roku 1958, za vlády kráľa Saúda, vyvrcholila v krajine finančná a politická kríza. Vnútri kráľovskej rodiny tak vznikli dve opozičné skupiny proti Saúdovi, jedna chcela nastoliť konštitučnú monarchiu, druhá zdôrazňovala nutnosť ekonomických reforiem – v jej čele stál princ Fajsal. Na nátlak svojich bratov odovzdal v roku 1958 kráľ Saúd Fajsalovi široké právomoci a 2. novembra 1964 Fajsal zasadol na trón.
Počas svojej vlády skutočne vykonal niekoľko ekonomických reforiem, štát sa významne modernizoval, investované boli veľké sumy do infraštruktúry, zdravotníctva a školstva. Modernizácia bola umožnená prudkým rastom príjmov z vývozu ropy. Ekonomický život sa významne priblížil kapitalizmu, napriek tomu Fajsal roku 1970 zaviedol plánovanie na päťročnice typické pre socialistické štáty. Roku 1962 oficiálne zrušil otroctvo.
Publius Valerius Cato
Publius Valerius Cato (1. storočie pred Kr.) bol rímsky básnik a gramatik, zakladateľ mladorímskej literárnej školy v Ríme.
Život
Cato pochádzal z Predalpskej Galie (Gallia Citerior), kde prišiel o rodinný majetok v dôsledku občianskych nepokojov za vlády Cornelia Sullu. V Ríme sa živil ako gramatik a učiteľ poézie. V istom období života bol pomerne zámožný a vlastnil vilu v Tuscule, ale prišiel o ňu kvôli dlžobám a v starobe upadol opäť do chudoby.
Fajsal (Saudská Arábia)
Životopis
Vnútri štátu voči nemu rástla opozícia medzi islamskými duchovnými a v armáde. Roku 1969 Fajsal nechal pozatýkať stovky dôstojníkov, keď za jeho vlády starostlivo budovaná tajná služba údajne odhalila prípravy na vojenský štátny prevrat. 25. marca 1975 Fajsala zavraždil jeho synovec Fajsal ibn Musájd. Išlo pravdepodobne o pomstu za smrť ibn Musájdovho otca, ktorý bol zastrelený na demonštrácii proti zavedeniu televízie v Saudskej Arábii. Fajsal ibn Musájd bol odsúdený na smrť a verejne popravený. Na trón potom nastúpil kráľ Chálid bin Abd al-Azíz.
Publius Valerius Cato
Život
Počas svojej literárnej kariéry bol Cato nielen učiteľom a autorom poézie, ale aj obávaným literárnym kritikom. Jeden z členov jeho krúžku, Marcus Furius Bibaculus, o ňom v tomto duchu zložil epigram: Cato grammaticus, Latina Siren, qui solus legit ac facit poetas (Cato, gramatik, latinská Siréna, len on básnikov číta a sám ich tvorí).
Dielo
Cato napísal niekoľko epillí, ktoré si jeho generácia vysoko cenila. Nám známe názvy sú: Dictynna (tiež Diana) a Lydia. Ďalšie, menšie básne pripisované Catonovi, nie sú s istotou jeho diela. Ide o Indignatio (Hnev), v ktorom sa bráni pred tvrdením, že je pôvodom otrok, a dvojicu básní Dirae a Lydia patriacu do zbierky Appendix Vergiliana pripisovanej neprávom Vergíliovi.
Valerius Cato pravdepodobne tiež pripravil na vydanie dielo satirika Lucilia.
Panavia Tornado
thumb|Tornado ECR nemeckej Luftwafe thumb|Spoločný let prototypov Tornado GR.1 a Tornado F.2 v roku 1982 thumb|Tornado GR1 so stiahnutými krídlami thumb| Predná časť kabíny lietadla Tornado GR4 thumb| Motor RB199-34R thumb| Tornado GR4 so zavesenou výzbrojou thumb|Britské Tornado GR4 počas operácie Iracká sloboda thumb|Nemecké Tornado ECR počas operácie Spojenecká sila thumb|Nemecké Tornado IDS
Panavia Tornado je dvojmotorové dvojmiestne viacúčelové vojenské lietadlo s meniteľnou geometriou krídel. Bolo vyvinuté spoločnosťou Panavia Aircraft GmbH, ktorá vznikla ako konzorcium troch európskych firiem: britskej British Aerospace, západonemeckej MBB a talianskej Aeritalia. Pri jeho vývoji počas Studenej vojny sa prihliadalo na to, aby bolo lietadlo schopné bombardovať konvenčnou aj jadrovou muníciou vojská Varšavskej zmluvy, útočiace na západnú Európu. Nemenej dôležitou mala byť tiež schopnosť prenikať nepriateľskou obranou v malej výške a následne zaútočiť na mosty, letiská a priemyselné podniky. Svoje kvality lietadlo preukázalo v plnom rozsahu vo vojnách v Iraku, v Bosne, v Kosove, ale aj v konfliktoch menšej intenzity, ako boli vojny v Afganistane, Líbyi a Jemene. V budúcnosti by mali zastúpiť úlohy, plnené Panaviou Tornado, lietadlá ako Eurofighter Typhoon alebo F-35.
Vznik a vývoj
V roku 1965 rozbehli Spojené kráľovstvo a Francúzsko spoločný projekt bojového lietadla s meniteľnou geometriou krídel AFVG (Anglo French Variable Geometry). O dva roky neskôr Francúzsko z projektu odstúpilo, Británia však pokračovala ďalej v rozvoji konceptu s meniteľnou geometriou. V roku 1968 začalo Západné Nemecko, Holandsko, Belgicko, Taliansko a Kanada tiež spolupracovať na vývoji nového lietadla. Ich letectvá hľadali náhradu za zastarávajúci Lockheed F-104 Starfighter, každý štát mal však dosť rozdielne požiadavky na vlastnosti nového stroja. Nakoniec sa dohodli na skonštruovaní viacúčelového lietadla, schopného vykonávať rôzne misie. Táto pracovná skupina bola spočiatku nazvaná Multi Role Aircraft (MRA) a neskôr premenovaná na Multi Role Combat Aircraft (MRCA). Spojené kráľovstvo sa ku skupine MRCA pripojila v roku 1968 a v máji 1969 bolo medzi Britániou, Západným Nemeckom a Talianskom podpísané memorandum o spolupráci. Do roku 1970 Kanada, Belgicko a Holandsko postupne opustili projekt vývoja nového lietadla.
Na základe finálnej dohody medzi jednotlivými štátmi boli chvostové plochy a predná časť trupu vyrábané v britskej BAC (teraz BAE Systems), stredná časť trupu v západonemeckej MBB (teraz EADS) a krídla v talianskej Aeritalia (teraz Alenia Aeronautica). Pre vývoj a výrobu motorov RB199 bola v júni 1970 založená samostatná spoločnosť Turbo-Union, so 40% podielom spoločnosti Rolls-Royce, 40% podielom MTU a 20% podielom FIAT.
Prvý prototyp Tornáda vzlietol 14. augusta 1974 z nemeckej základne v Manchingu. Celý let prebehol bez problémov a pilot Paul Millett uviedol, že mal dojem, ako keby absolvoval nácvik v simulátore.
Prvé sériovo vyrobené Tornado bolo dodané RAF 5. júna 1979, nemeckému letectvu o deň neskôr a talianskym vzdušným silám 25. septembra 1981. Jediným zahraničným zákazníkom konzorcia Panavia Aircraft GmbH sa stala Saudská Arábia, ktorá v roku 1998 obdržala posledné sériovo vyrobené lietadlá Tornado.
V roku 1998 boli z RAF vyradené jadrové bomby WE177 a schopnosti lietadiel Tornado sú odvtedy zúžené len na použitie konvenčných zbraní.
Po vojne v Perzskom zálive sa Británia rozhodla zmodernizovať 142 strojov GR1 na verzie GR4 a GR4A. Modernizácia sa začala v roku 1997 a nasledujúcich šesť rokov podstúpilo úpravu všetkých 142 lietadiel. Moderná verzia GR4 bola vybavená okuliarmi pre nočné videnie, širokouhlým priehľadovým displejom HUD a navigačným systémom GPS. Lietadlá získali infračervený senzor FLIR a prieskumný senzor RAPTOR. Do výzbroje pribudli laserom navádzané bomby Paveway III spolu s laserovým označovačom TIALD, strely s plochou dráhou letu Storm Shadow a protitankové strely Brimstone. V neskoršej modernizácii bol integrovaný ešte radarový rušič Sky Shadow a výmetnica klamných cieľov BOZ-107.
Drak
Aby lietadlo dosahovalo požadovaných letových vlastností pri nízkych, ale aj nadzvukových rýchlostiach, rozhodli sa konštruktéri pre krídla s meniteľnou geometriou. Pilot Panavia Tornado tak môže počas letu meniť uhol, ktorý zvierajú krídla s trupom, v rozsahu od 25 do 67 stupňov. V polohe, keď sú krídla maximálne pritiahnuté k trupu, dokáže lietadlo vyvinúť vysoké rýchlosti aj v nízkych letových hladinách. Nastavane geometrie krídel na 67o je vhodné na dosiahnutie čo najlepšieho vztlaku pri vzlete a pristávaní lietadla. V závislosti od toho, ako sa mení geometria krídel, natáčajú sa aj závesníky zbraní, aby boli neustále v smere letu Tornada. Niektoré varianty lietadiel Tornado ADV boli vybavené automatickým nastavovaním geometrie krídel, čím sa znížila záťaž pilota.
Kokpit
V dvojmiestnom kokpite sedí pilot vpredu a za ním sa nachádza sedadlo navigátora, ktorý sa zároveň stará o obsluhu zbraňových systémov.
Avionika
Tornado bolo na svoju dobu vybavené modernou avionikou, vrátane dopplerovského radaru pre kopírovanie terénu, ktorý umožňoval lietadlu rýchly prelet v minimálnych výškach ( nad zemou). Tento rádiolokátor plní tiež bojovú funkciu, t.j. vyhľadanie a zameranie cieľov. Stíhacia verzia Tornado ADV má integrovaný radar AI.24 Foxhunter, ktorý je schopný sledovať až 20 cieľov na vzdialenosť. Prieskumné Tornado ECR sa tiež líši od ostatných verzií rozdielnou avionikou – má infračervený zobrazovací systém pre prieskumné lety Honeywell alebo ELS systém, schopný zaznamenať nepriateľský radar. Tornada britského letectva sú vybavené systémom LRMTS, ktorý pozostáva z laserového diaľkomeru a laserového značkovača. Ten dokáže označiť cieľ pre laserom navádzanú muníciu až do vzdialenosti. Výnimku predstavujú len zlé poveternostné podmienky, ako je hmla (dosah ) alebo dážď.
Pilot riadi lietadlo prostredníctvom elektro-impulzného systému fly-by-wire.
Motor
Pohon všetkých verzií lietadiel Tornado zabezpečujú dva dvojprúdové motory RB199-34R v rôznych variantoch - pôvodný Mk.101 alebo novšie a výkonnejšie Mk.103, Mk.104, Mk.105. Zaujímavosťou je, že lietadlá určené pre Veľkú Britániu mali znížený maximálny ťah kvôli väčšej životnosti motorov.
Vojna v Perzskom zálive
Talianske, saudskoarabské a bristké Tornáda si prešli prvým bojovým krstom v roku 1991 vo vojne v Perzskom zálive. Taliansko nasadilo 8 strojov Tornado IDS a počas celej operácie prišli len o 1 lietadlo, ktoré bolo zostrelené irackou protivzdušnou obranou.
Británia nasadila takmer 60 lietadiel Tornado GR1 a niekoľko strojov Tornado ADV, ktoré ich mali chrániť pred irackými stíhačkami. Pomocou kazetových bomb JP 233 ničili britské Tornáda štartovacie dráhy a vyraďovali tak iracké letiská z prevádzky. Útočili aj na iné pozemné ciele a to hlavne laserom navádzanými bombami. Pri týchto náletoch im asistovali lietadlá Blackburn Buccaneer, ktoré laserovým značkovačom ožarovali pre Tornáda ich ciele. Prieskumné verzie Tornado GR1A vyhľadávaly odpaľovacie zariadenia irackých rakiet Scud. Počas bojov stratila RAF celkovo 6 lietadiel Tornado, pričom jedno z nich bolo zostrelené raketou Igla.
Vojna v Bosne a Hercegovine
Prvé nasadenie nemeckých lietadiel Panavia Tornado bolo zároveň prvým vojenským nasadením Luftwafe od 2. svetovej vojny. V roku 1995 vrámci zapojenia sa NATO do vojny v Bosne a Hercegovine vykonávalo 15 prieskumných strojov Tornado IDS sumarizáciu škôd, spôsobených predchádzajúcimi náletmi, ale taktiež vyhľadávali ciele pre ďalšie bombardovanie. Operácie Rozvážna sila, ako bolo nazvané bombardovanie srbských pozícií, sa zúčastnili taktiež britské a talianske Tornada.
Vojna v Kosove
Počas operácie Spojenecká sila boli v roku 1999 nasadené nemecké, talianske, ale aj britské lietadlá Panavia Tornado.
Nemecké Tornada ECR robili sprievod ostatným spojeneckým lietadlám. Boli vyzbrojené raketami typu vzduch-zem AGM-88 HARM, aby odvrátili potenciálne pokusy juhoslovaských radarov, zamerať stroje NATO.
Talianske vzdušné sily nasadili v Kosove celkovo 22 lietadiel Panavia Tornado. Stroje verzie IDS podnikali nálety na pozemné ciele, zatiaľ čo Tornada ECR nad bojovou oblasťou hliadkovali. Súčasťou týchto hliadkovacích misií bolo aj aktívne potláčanie srbskej protivzdušnej obrany. Na nepriateľské radary tak talianske Tornada vystrelili 115 rakiet AGM-88 HARM. Ako však hovorca NATO ku koncu operácie Rozvážna sila uviedol, z celkovo 25 mobilných systémov 2K12 Kub boli zničené iba 3 batérie.
Britská RAF sa podieľala v Kosove na tisícke náletov, ktoré uskutočnilo 12 lietadiel Tornado GR1 spolu s 12 strojmi Harrier GR7. Na ničenie pozemných cieľov používali laserom navádzané bomby Paveway II.
Vojna v Afganistane
Od júna 2007 až do novembra 2010 bolo 6 nemeckých prieskumných lietadiel Tornado nasadených v severnom Afganistane. Vojny v Afganistane sa zúčastnili aj talianske a britské lietadlá Tornado IDS, ktoré bombardovali pozície Talibanu navádzanými bombami Paveway IV.
Vojna v Líbyi
16 britských lietadiel Panavia Tornado GR4 uskutočnilo množstvo náletov s použitím presne navádzaných bômb Paveway IV. Proti mobilným cieľom, ako boli vojenské vozidlá Kaddáfiho jednotiek, použili celkovo 230 striel Brimstone a proti stacionárnym cieľom strely Storm Shadow.
Intervencia v Iraku a Sýrii proti ISIL
Dňa 29. septembra 2014 zaútočili britské stíhačky Tornado GR4 prvýkrát na pozície Islamského štátu v Iraku. Lietadlá bombardovali delostrelecké pozície laserom navádzanými bombami Paveway IV a jedno ozbrojené vozidlo zničili riadenou strelou Brimstone. Lietadlá Tornado spolu s dronmi MQ-9 Reaper, ktoré začali bombardovať pozície ISIL v novembri 2014, uskutočnili do augusta 2015 celkovo 250 náletov. V noci 2. decembra 2015 schválil britský parlament rozšírenie náletov kráľovského letectva proti radikálom z Islamského štátu aj na územie Sýrie. Už o niekoľko hodín po tomto uznesení vzlietli 4 lietadlá Tornado GR4 z britskej základne Akrotiri na Cypre a bombardovali ropné pole Omar vo východnej Sýrii, ktoré je pod kontrolou džihádistov. Lietadlá zasiahli 6 cieľov laserom navádzanými bombami Paveway IV a vrátili sa bezpečne na základňu. Dňa 10. januára 2016 bombardovali 2 lietadlá Panavia Tornado budovy Islamského štátu a taktiež tunely teroristov pri meste Rakka. Ciele boli zničené za použitia laserom navádzaných bômb Paveway IV. Prvýkrát použilo britské letectvo proti ISIL v Sýrii strelu Brimstone, keď s jej pomocou zničili nákladné auto, vezúce zásoby pre militantov. Útoku sa zúčastnili aj drony Reaper, z ktorých jeden zničil pozemný cieľ strelou Hellfire. Dňa 21. apríla 2016 zhodili lietadlá Tornado GR4 dve bomby Paveway III. Išlo o prvé nasadenie týchto 910 kilogramových bômb proti cieľom ISIL v Iraku a ich prostredníctvom sa podarilo zničiť dva vstupy do bunkrov a podzemných chodieb teroristov. Od začiatku kampane do augusta 2016 použili britské Tornada proti pozemným cieľom v Iraku 187 striel Brimstone, 4 strely Storm Shadow, 666 bômb Paveway IV, 4 bomby Enhanced Paveway III a 15 bômb Enhanced Paveway II. V Sýrii do augusta 2016 vystrelili 25 striel Brimstone, zhodili 58 bômb Paveway IV a 5 bômb Enhanced Paveway II.
Dňa 8. januára 2016 sa do boja proti ISIL zapojilo aj nemecké letectvo, keď prvé dve prieskumné Tornada vzlietli z tureckej základne Incirlik. Vybavené prieskumnými kontajnermi RecceLite absolvovali trojhodinový let nad Sýriou a Irakom. Nemecké Tornada, ktorých má byť na základni Incirlik celkovo 6, nebudú bombardovať pozície ISIL, ale majú slúžiť iba na prieskumné účely.
Tornado ECR
Variant, používaný nemeckým a talianskym letectvom na potlačenie protivzdušnej obrany nepriateľa. Má senzory, schopné detegovať radary a je vybavený strelami AGM-88 HARM. Na rozdiel od talianskych Tornado ECR poháňajú nemecké lietadlá výkonnejšie motory RB199 Mk.105, avšak chýba im kanón.
Tornado ADV
Skratka ADV (air defence variant) označuje stíhacie lietadlo, určené na ochranu vzdušného priestoru pre strategickými bombardérmi.
Špecifikácie (Tornado GR4)
right|thumb|Panavia Tornado IDS
Biele skaly (vrch v Malej Fatre)
Biele skaly sú vrch v hlavnom hrebeni Malej Fatry. Nachádzajú sa v Krivánskej časti pohoria, približne severne od Vrútok. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Krasňany a Sučany. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni sú juhozápadne susediaci Suchý, severovýchodným smerom leží Stratenec , južným smerom ležia Soliská.
Opis
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu
Výhľady
Nevýrazný vrchol v hlavnom hrebeni umožňuje obmedzený, no ďaleký výhľad. Čiastočne ho obmedzujú susedné vyššie vrchy, no vzhľadom na polohu v južnej časti pohoria je zákryt horizontu akceptovateľný. Veľmi dobre pozorovateľné sú Martinské hole, Súľovské vrchy, Javorníky a Kysucká vrchovina, pri vhodných podmienkach je možné pozorovať pohraničné pásmo Oravských, Kysuckých a Moravsko-sliezskych Beskýd, Nízke Tatry, Veľkú Fatru i časť Vtáčnika.
Hric
Hric je priezvisko, pozri Hric (priezvisko), napr.:
Nikolaj Ivanovič Krylov
Nikolaj Ivanovič Krylov (* 29. apríl 1903, Goľajevka, Tamalinský rajón, Penzská oblasť, Ruská ríša – † 9. február 1972 Moskva, ZSSR) bol sovietsky vojvodca ruského pôvodu, maršal Sovietskeho zväzu (1962). Vyznamenal sa počas obranných bojov druhej svetovej vojny pri Odese, Sevastopole a Stalingrade. Dvojnásobný Hrdina Sovietskeho zväzu (1944, 1945). V rokoch 1963 až 1972 veliteľ Strategických raketových vojsk.
Mladosť a raná kariéra
Narodil sa 29. apríla (podľa juliánskeho kalendára 16. apríla) 1903 v dedine Goľajevka (dnes Višňovoje), Tamalinský rajón Penzskej oblasti v Rusku v rodine ruského učiteľa. Od mladosti sa politicky angažoval, bol členom komsomolu. V roku 1919 sa ako dobrovoľník prihlásil do červenej armády, bol zaradený k leteckej jednotke, avšak ochorel a bol vyslaný na liečenie domov. V tomto období si dokončil strednú školu. Následne sa vrátil do armády a v roku 1920 absolvoval pechotné kurzy v meste Saratov a bol poverený velením pechotnej čaty. V radoch 11. armády pôsobil na južnom fronte. Podieľal sa na obsadzovaní Azerbajdžanu a sovietsko-gruzínskej vojne v roku 1921. Následne bol prevelený na Ďaleký východ a vo veku 19 rokov poverený velením streleckého práporu. Tu sa zúčastnil bojov proti bielogvardejcom.
Medzivojnové obdobie
Po skončení občianskej vojny ďalej slúžil v jednotkách červenej armády na Ďalekom východe. Velil práporu, neskôr bol zástupcom náčelníka štábu streleckého pluku. V roku 1927 vstúpil do komunistickej strany. V roku 1928 ukončil zdokonaľovacie kurzy pre dôstojníkov. A v roku 1929 začal pôsobiť ako náčelník štábu streleckého pluku 1. tichooceánskej divízie. Od roku 1931 velil práporu v Blagoveščenskom opevnení, roku 1936 sa stal náčelníkom štábu Blagoveščenského opevneného priestoru. 17. februára 1938 povýšený do hodnosti plukovník.
Druhá svetová vojna
Krátko pred napadnutím Sovietskeho zväzu pôsobil na štábnych funkciách v Dunajského opevneného priestoru. Od začiatku vojny viedol obranné boje proti rumunským vojskám. Neskôr so svojimi jednotkami ustúpil k Odese. Začiatkom júla 1941 zástupca náčelníka operačného oddelenia Prímorskej armády. Kvôli nedostatku skúsených dôstojníkov bol 11. augusta 1941 poverený funkciou operačného oddelenia armády. Po 10 dňoch ho poverili funkciou náčelníka štábu armády. Úzko spolupracoval s generálom I. J. Petrovom. Aktívne sa zapojil do riadenia obrany Odesy, neskôr spolu s jednotkami armády evakuovaný do Sevastopoľa. V decembri 1941 ťažko ranený pri delostreleckom prepade. Odmietol evakuáciu z mesta a po krátkom liečení pokračoval štábnej práci. 27. decembra 1941 povýšený do hodnosti generálmajor. Počas hrozby kompletného zničenia sovietskych jednotiek v Sevastopole bol koncom júna 1942 spolu s ďalšími štábnymi dôstojníkmi evakuovaný na príkaz vrchného velenia z prístavu ponorkou.
Po návrate bol mesiac držaný v zálohe. V tomto období podrobne spísal svoje poznámky o obrane Sevastopoľa. V auguste 1942 poverený funkciou náčelníka štábu 1. gardovej armády, v priebehu niekoľkých dní bol však vyslaný do Stalingradu, kde sa ujal štábu 62. armády. Na tomto poste úzko spolupracoval s generálom V. I. Čujkovom. Štáb armády sa držal v ťažkých pouličných bojoch o mesto na západnom brehu Volgy a nebol nikdy evakuovaný. Významnou mierou sa podieľal na riadení obranných bojov, ktoré pútali silné zväzky nemeckej 6. armády v pouličných bojoch. Po porážke nemeckých vojsk v meste bol poverený velením 3. záložnej armády.
Od júla 1943 velil 21. armáde na západnom fronte. 9. septembra 1943 bol povýšený do hodnosti generálmajor. 5. októbra poverený velením 5. armády. Podieľal sa na vedení ťažkých bojov pri Orši a Vitebsku v roku 1943 a 1944. Neskôr počas bieloruskej operácie jeho jednotky oslobodili Oršu, Vitebsk a Minsk. Neskôr prenikli do Litvy a obsadili Vilnius. Za úspechy počas ofenzívy v Bielorusku mu bol udelený titul Hrdina Sovietskeho zväzu a bol 15. júla 1944 povýšený do hodnosti generálplukovník.
Koncom roka bol hospitalizovaný v dôsledku zdravotných problémov pre zle liečené zranenie zo Sevastopoľa. Na post veliteľa armády sa vrátil počas východopruskej operácie. Za úspechy pri útoku na Königsberg mu bol udelený druhý titul Hrdina Sovietskeho zväzu. Po skončení bojov v Európe bola jeho 5. armáda presunutá na Ďaleký východ, kde sa v rámci ďalekovýchodného frontu podieľala na útoku na japonské vojská v Mandžusku.
Povojnové obdobie
V povojnovom období pracoval v štáboch Ďalekovýchodného a Prímorského vojenského okruhu. V roku 1953 bol povýšený do hodnosti armádneho generála a poverený velením Uralského vojenského okruhu (1956), neskôr Leningradského (1958) a napokon Moskovského vojenského okruhu (1960).
Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v apríli 1962. V rokoch 1963 až 1972 pôsobil ako veliteľ sovietskych Strategických raketových vojsk. V tejto funkcii sa výraznou mierou pričinil o zvýšenie bojaschopnosti a dobudovanie raketových vojsk. Sprevádzal francúzskeho prezidenta de Gaullea pri inšpekcii sovietskych raketových zariadení v Novosibirsku a Leninsku (Kazachstan).
Zomrel vo veku 68 rokov 9. februára 1972. Urna s jeho popolom je uložená na pohrebisku v Kremeľskej stene v Moskve.
Nozeroy (kantón)
Nozeroy je francúzsky kantón v obvode Lons-le-Saunier v departemente Jura v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 26 obcí.
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2013
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2013 boli v poradí 16. Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v Caracase, vo Venezuele od 30. augusta11. septembra 2013, za účasti 10 tímov. Nováčikom turnaja bola iba Jamajka. Z víťazstva sa tešili hráči Mexika, ktorí vo finále zvíťazili nad Portorikom a vybojovali vôbec svoju prvú medailu. Obhajcovia titulu spred 2 rokovArgentínčania, skončili bronzoví.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Španielsku. Kvalifikovali sa na ne (popri priamo postupujúcim Spojeným štátom, ktoré sa kvalifikovali ako olympijský víťaz) 4 najlepšie družstvá.
Kvalifikácia
Pôvodne malo byť na turnaj kvalifikované aj družstvo Panamy, ale FIBA Americas ju nahradila Mexikom, ktoré na subkontinentálnom šampionáte skončilo šieste.
Arény
náhľad|Účastníci Majstrovstiev Ameriky 2013
Nasadenie do výkonnostných košov
Žrebovanie majstrovstiev prebehlo 28. februára 2013 podľa výkonnostných dvojíc nasledovne: Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.
Fenylalanín
150px|vpravo|náhľad|D–fenylalanínFenylalanín (skratka Phe alebo F ) patrí medzi kódované glukoplastické i ketoplastické aminokyseliny. Je to zároveň esenciálna aminokyseliny, čo znamená, že ľudské telo si ju nevie samo vyrobiť a musí ju získavať z potravy. V čistom stave je to biela kryštalická látka. Fenylalanín je veľmi dôležitý ako zlúčenina, ktorá slúži k tvorbe neurotransmiterov (prenášačov nervového vzruchu), teda pre činnosť nervovej sústavy.
Vlastnosti
150px|náhľad|Guľôčkový model molekuly fenylalanínu 150px|náhľad|Paličkový model molekuly fenylalanínu
Podľa chemického charakteru jej bočného reťazca sa fenylalanín radí medzi nepolárne a aromatické aminokyseliny. Bočný reťazec sa uplatňuje v hydrofóbnych interakciách bielkovín. Fenylalanín obsahuje asymetrický atóm uhlíka, existuje preto v dvoch enantiomérnych konfiguráciách –  D a L, v bielkovinách sa vyskytujú len L -formy. Aromatický kruh fenylalanínu funguje ako chromofor a absorbuje ultrafialové žiarenie v oblasti vlnových dĺžok 260-300 nm.
Výskyt
Vyskytuje sa vo všetkých organizmoch, najmä ako súčasť bielkovín. V rastlinách je biochemicky syntetizovaný z fosfoenolpyruvátu a erytróza-4-fosfátu cez šikimát, ktorý reaguje s ďalším fosfoenolpyruvátom na chorizmát. Z neho vzniká prefenát, ďalej fenylpyruvát a konečne fenylalanín. Ľudské telo si ho však nevie syntetizovať, preto patrí medzi esenciálne aminokyseliny, ktoré musí prijímať v potrave.
Zdroje fenylalanínu
V strave je najviac obsiahnutý fenylalanín v čokoláde. Tiež sa vyskytuje v syroch, semenách, orechoch, mäse, rybách, mlieku, vajciach či v sladkostiach ako napríklad žuvačky. Najviac hodnotné sú kvasnice, izolovaný sójový proteín, tofu a parmezán. Tvoria tiež súčasť umelého sladidla NutraSweet (Aspartám) hojne používaného napr. ako sladidlo do malinoviek.
Príprava a výroba
Priemyselne je fenylalanín (rovnako ako väčšina aminokyselín) vyrábaný biosyntézou s použitím mikroorganizmov, chemickou syntézou alebo kombináciou chemickej syntézy a rôznych biotechnologických postupov. Priamo sa dá racemát D - a L -fenylalanínu pripraviť Streckerovou syntézou z kyseliny fenyloctovej.
Metabolizmus
V tele sa fenylalanín premieňa na fenyletylamín:
Hydroxyláciou pôsobením enzýmu fenylalanínhydroxylázy, obsiahnutého predovšetkým v pečeňových bunkách, sa fenylalanín premieňa na aminokyselinu tyrozín:
Fyziologické pôsobenie
Tyrozín slúži k tvorbe neurotransmiterov: v dreni nadobličiek a v mozgu sa vyrábajú katecholamíny (dopamín, adrenalín, noradrenalín), v štítnej žľaze tyroxín, trijódtyronín a biosyntézou sa z neho tiež syntetizuje melanín (pigment kože, vlasov, fúzov, očí). Zvyšných 10 % fenylalanínu, ktorý dospelý človek skonzumuje, sa použije na syntézu proteínov. U detí je tento pomer trochu obrátený, 60 % príjmu fenylalanínu ide na výstavbu proteínov a 40 % sa premení na tyrozín.
Pozitívne účinky
V súvislosti s vytváraním ketecholamínov fenylalanín zlepšuje pamäť, odolnosť voči stresu, duševnú a sexuálnu výkonnosť. Okrem toho uvoľňuje hormóny, ktoré tlmia chuť do jedla. S úspechom ho možno použiť aj ako prirodzené analgetikum (proti bolesti). Používa sa ako doplnok stravy pri depresiách a bipolárnych psychických poruchách (v kombinácii s vitamínom B6 a vitamínom D), pri zápaloch, roztrúsenej skleróze, chronickej bolesti, Parkinsonovej chorobe (napomáha proti tuhosti, zlepšuje chôdzu) a reumatoidnej artritíde. Denná dávka fenylalanínu by sa mala pohybovať medzi 500 – 1 500 mg.
Nedostatok fenylalanínu sa u človeka môže prejaviť zmätenosťou, emočnou agitáciou, depresiami, zlými pamäťovými funkciami, zmenami v správaní, zníženým záujmom o sex, či sivým zákalom.
Nežiaduce účinky
V čistej forme vo vyššej koncentrácii môže spôsobovať úzkosť, bolesti hlavy, zvýšenie krvného tlaku.
Porucha premeny fenylalanínu na tyrozín sa nazýva fenylketonúria, jedna z najčastejších recesívne dedičných chorôb (takmer jeden postihnutý na 10 000 narodených). Jej liečba sa musí začať už pred 3. mesiacom veku dieťaťa; nerozpoznaná fenylketonúria sa prejaví mentálnou retardáciou, záchvatmi, nadmerným svalovým napätím, triaškou a hyperaktivitou. Týmto chorým je nutné maximálne znižovať príjem fenylalanínu v potrave a naopak dodávať tyrozín.
Fenylalanín nedokáže metabolizovať aj organizmus postihnutý hyperfenylalaninémiou, Hartnupovou chorobou a generalizovanou aminoacidúriou.
Fenylalanín by sa nemal podávať osobám s vysokým krvným tlakom, ľuďom s fenylketonúriou a chorým na rakovinu (konkrétne malígny melanóm).
Použitie
Fenylalanín sa používa k výrobe voňaviek a syntéze nízkokalorického umelého peptidového sladidla aspartamu ( L -Asp- L -Phe-metylester). Je používaný ako dochucovadlo potravín, konzervačných a antioxidačných prípravkov.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární (WANO – World Association of Nuclear Operators) je medzinárodná, nezisková a dobrovoľná organizácia prevádzkovateľov jadrových elektrární, ktorej prvoradým cieľom je neustále zvyšovanie bezpečnosti a spoľahlivosti jadrových elektrární na celom svete.
Organizácia WANO nie je dozorným orgánom a ani nepomáha iným organizáciám s problémami, ako sú napríklad počiatočný výber projektu stavby reaktora. Aktivity WANO sú zamerané na efektívnu komunikáciu a otvorenú výmenu informácií. Vyplýva to zo všeobecného presvedčenia, že mnohým udalostiam v jadrovom priemysle sa mohlo predísť, ak by sa prevádzkovatelia dokázali poučiť z predchádzajúcich porúch a udalostí.
Pre svojich členov WANO poskytuje kompaktný balíček zdrojov a podpory, ktorý sa skladá zo štyroch hlavných programov:
Členovia WANO sú rozdelení do troch tried na základe zapojenia do WANO:
V rámci Slovenskej republiky sú členmi WANO Slovenské elektrárne, a. s. ako člen 1. triedy so štyrmi pracujúcimi a dvomi blokmi vo výstavbe a patria k Moskovskému regionálnemu centru WANO.
Príslušnosť k danému centru WANO je spravidla určená pôvodom technológie použitej na prevádzkovanom jadrovom zariadení. V jadrových elektrárňach Jaslovské Bohunice a Mochovce sú prevádzkované bloky VVER440 postavené na báze ruského projektu, preto Slovenské elektrárne, a. s. patria k Moskovskému regionálnemu centru WANO.
Majoritný vlastník Slovenských elektrární, a. s. spoločnosť ENEL je tiež členom WANO 3. triedy a patrí k Parížskemu regionálnemu centru WANO.
Poslanie WANO
„Maximalizovať celosvetovú bezpečnosť a spoľahlivosť jadrových elektrární ich ohodnotením, vzájomným porovnávaním a zvýšením výkonnosti prostredníctvom vzájomnej podpory, výmenou informácií a napodobňovaním najlepšej svetovej praxe.“
Programy WANO
a) Partnerská previerka (Peer Review) je najdôležitejší program WANO. Pomáha členom odhaľovať ich nedostatky prostredníctvom porovnávania s „najlepšou svetovou praxou jadrového priemyslu“ (ide o ideálny stav, ku ktorému by sa mala organizácia čo najviac priblížiť, a ktorý je popísaný v príslušnom dokumente WANO). Previerka sa vykonáva  nezávislým tímom expertov od iných prevádzkovateľov.
Partnerské previerky sa neobmedzujú len na pravidelnú kontrolu (raz za štyri roky) jadrových elektrární, ale aj na previerku nových jadrových blokov pred ich spustením, ide o tzv. predspúšťacie partnerské previerky. Ďalším druhom previerok je previerka spoločnosti prevádzkujúcej jadrové elektrárne, tzv. korporatívna partnerská previerka. Existuje aj previerka samotných regionálnych centier WANO a Londýnskej centrály WANO.
Výsledky partnerskej previerky sú dôverné a WANO vykonáva kontrolu ako sú zistené nedostatky odstraňované.
b) Program Prevádzkové skúsenosti (Operating experience) umožňuje členom poučiť sa zo skúseností iných elektrární a pomáha im predchádzať podobným udalostiam. Všetky komerčné jadrové elektrárne poskytujú analýzy udalostí, ktoré sa udiali na ich jadrových blokoch do databázy WANO. Významné udalosti vydáva WANO, ako Správu z prevádzkovej udalosti (WANO Event Report - WER). WANO taktiež z niektorých najvýznamnejších udalostí vypracuje a vydáva Správu o významnej prevádzkovej skúsenosti (Significant Event Report – SER) alebo Správu o významných prevádzkových skúsenostiach (Significant Operating Experience Report – SOER). V súčasnosti je platných 16 Správ o významných prevádzkových skúsenostiach, ktoré obsahujú spolu asi 200 odporúčaní pre prevádzku jadrových elektrární. Plnenie týchto odporúčaní je pre prevádzkovateľov záväzné a je preverované počas Partnerských previerok.
c) Technická podpora a výmena (Technical Support and Exchange) pozostáva zo štyroch aktivít: Spoločne pomáhajú členom učiť sa zo skúseností svojich partnerov a sú zamerané na hľadanie riešení ako odstrániť nedostatky zistené samotným prevádzkovateľom alebo zistené počas partnerskej previerky. Výkonnostné ukazovatele predstavujú relatívne objektívny nástroj na porovnávanie prevádzkovej spoľahlivosti, technickej a radiačnej bezpečnosti jadrových blokov. Napríklad kolektívna efektívna dávka ionizujúceho žiarenia je súčet efektívnych dávok zamestnancov jadrovej elektrárne počas celého roku a dáva objektívny obraz o radiačnej situácii na elektrárni.
d) Profesionálny a technický rozvoj (Professional and Technical Development) sprostredkúva výmenné informačné fóra pre členov WANO, kde sa zvyšuje ich profesionálna znalosť a zručnosti. Konkrétne aktivity zahŕňajú workshopy, konferencie, semináre, stretnutia expertov a tréningové kurzy.
História WANO
1986-1989
apríl 1986 – v Černobyľskej jadrovej elektrárni (Černobyľská havária) došlo počas plánovaného testu k udalosti vedúcej k taveniu zóny, výbuchu a následnej kontaminácii rozsiahleho okolia elektrárne, ktorá je zatiaľ najhoršou jadrovou haváriou. K udalosti došlo v dôsledku ľudských chýb a predovšetkým v dôsledku chýb v samotnom projekte elektrárne (viď. INSAG 7). Po udalosti sa prudko zhoršil postoj verejnosti k jadrovej energetike, čo viedlo k spomaleniu a v niektorých krajinách aj úplnému ukončeniu rozvoja komerčného využívania jadrových elektrární.
október 1987 – Medzinárodná únia výrobcov a distribútorov elektrickej energie (The International Union of Producers and Distributors of Electric Energy) and Inštitút prevádzky atómových elektrární (the Institute of Nuclear Power Operations) spoločne zorganizovali Medzinárodné pracovné stretnutie jadrového spoločenstva v Paríži. Z 32 krajín, ktoré mali v tej dobe atómové elektrárne v prevádzke alebo vo výstavbe, bolo na stretnutí prítomných 30. Spoločne sa dohodli na vytvorení medzinárodnej organizácie, ktorej účelom bude vzájomná výmena prevádzkových skúseností v rámci spoločností prevádzkujúcich jadrové elektrárne.
15. máj 1989 – Inauguračné stretnutie WANO v Moskve
august 1989 – prvá koordinovaná výmena skúseností medzi Jadrovou elektrárňou Catawba (USA) a Záporožskou jadrovou elektrárňou (v tom období Sovietsky Zväz, v súčasnosti Ukrajina).