cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albert Milota
Podobne ako mnoho iných predstaviteľov českej inteligencie, ktorá po roku 1918 prišla na Slovensko, aj Albert Milota sa angažoval politicky. Spočiatku sa aktivizoval v Národnej strane práce, za ktorú v parlamentných voľbách v roku 1925 kandidoval do senátu Národného zhromaždenia. Neskôr prešiel (tak ako mnoho iných členov Národnej strany práce) k národným socialistom, za ktorých vo voľbách v roku 1929 získal senátorské kreslo v rámci XI. volebného kraja (národnostne zmiešaný volebný kraj južného a juhovýchodného Slovenska). Mandát obhájil aj po parlamentných voľbách v roku 1935. V senáte zotrval do konca činnosti Národného zhromaždenia na prelome rokov 1938/1939. Ešte v závere roku 1938 prestúpil do klubu Strany národnej jednoty.
V roku 1938 bol donútený pre svoj český pôvod opustiť Slovensko a bol daný k dispozícii ministerstvu školstva v Prahe. Následne až do svojej smrti pôsobil ako profesor na právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.
Luray
Luray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Émilie du Châtelet
thumb|Dissertation sur la Nature et la Propagation du feu (1744)
Gabrielle Émilie Le Tonnelier de Breteuil, markíza du Châtelet (* 17. december 1706, Paríž, Francúzsko† 10. september 1749, Lunéville) bola francúzska matematička, fyzička, filozofka a osvietenkyňa.
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
Prezidentské voľby v Spojených štátoch amerických v roku 1860 boli 19. prezidentskými voľbami, ktoré sa uskutočňujú každé štyri roky. Konali sa 6. novembra 1860. Medzi štyrmi kandidátmi zvíťazila republikánska strana s lídrom Abrahamom Lincolnom a spolukandidátom Hannibalom Hamlinom, za ktorých nehlasovali v desiatich otrokárskych štátov, ale hlavne na severe, kde úž štáty otroctvo zrušili. Lincolnovo zvolenie tak slúžilo ako hlavný katalyzátor americkej občianskej vojny.
Émilie du Châtelet
Najvýznamnejšie sú jej práce fyzikálne (Institutions de physique), jej poňatie kinetickej energie podľa niektorých komentátorov anticipuje relativistické poňatie Einsteinove. V práci Dissertation sur la nature et la propagation du feu predpovedala infračervené žiarenie.
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
USA sa v 50. rokoch 19. storočia čoraz viac rozdeľovalo, predovšetkým v dôsledku rozšírenia otroctva na západné územia. Vtedajší prezident James Buchanan bol rovnako ako jeho predchodca Franklin Pierce severným demokratom so Južanskými sympatizantmi. Od polovice 50. rokov 19. storočia sa Republikánska strana zameraná proti otroctvu stala hlavnou politickou silou, poháňanou opozíciou severných voličov proti zákonu Kansas-Nebraska a rozhodnutím Najvyššieho súdu z roku 1857 v spore Dred Scott v. Sandford. Od volieb v roku 1856 nahradila Republikánska strana zaniknutú stranu Whigov ako veľká opozícia proti demokratom. Skupina bývalých Whigov a Know Nothing založila Stranu ústavnej únie, ktorá sa snažila vyhnúť rozkolu vyriešením rozporov v otroctve novým kompromisom.
Émilie du Châtelet
Do francúzštiny preložila Newtonov spis Principia Mathematica i Bájku o včelách Bernarda Mandevilla v predslove ktorej podporavala vzdelávanie žien.
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
Republikánsky národný kongres v roku 1860 v Chicagu nominoval Lincolna, bývalého jednoročného predstaviteľa Whigov z Illinois. Ich program sľúbil, že nebudú zasahovať do otroctva na juhu, ale postavia sa proti rozšíreniu otroctva na novozískaných územiach. Demokratický národný kongres v roku 1860 bol prerušený v Charlestone v štáte Južná Karolína bez dohody o nominantovi, druhý kongres v Baltimore v štáte Maryland však nominoval senátora z Illinois Stephena A. Douglasa. Douglasova podpora koncepcie ľudovej zvrchovanosti, ktorá požadovala, aby osadníci na každom území rozhodovali lokálne o stave otroctva, odcudzila mnohých radikálnych pro-otrockých južných demokratov, ktorí chceli, aby otroctvo bolo otvorené pre ďalšie územia. S podporou prezidenta Buchanana usporiadali Južní demokrati vlastný zjazd, v ktorom nominovali viceprezidenta Johna C. Breckinridga z Kentucky. Konvent o ústavnej únii v roku 1860 zvolil kandidátom bývalého senátora z Tennessee Johna Bella.
Lincolnovým hlavným súperom na severe bol Douglas, ktorý zvíťazil v ľudovom hlasovaní v dvoch štátoch, Missouri a New Jersey. Na juhu vyhral Bell v troch štátoch a Breckinridge v zvyšných jedenástich. Lincolnovo zvolenie motivovalo sedem južných štátov, z ktorých všetky hlasovali za Breckinridga, aby sa odtrhli pred inauguráciou a plus ďalšie štyri, vrátane troch, ktoré hlasovali za Bella, po tom, čo Lincoln zmobilizoval federálne jednotky na ochranu federálneho majetku. Voľby boli prvým zo šiestich po sebe idúcich republikánskych víťazstiev.
Émilie du Châtelet
Napísala tiež filozofický spis Discours sur le bonheur, ktorý sa tiež zameriaval na ženskú otázku. Vo svojich prácach oponovala Johnovi Locke. Venovala sa tiež výkladu Biblie (Examen de la Genèse, Examen des Livres du Nouveau Testament).
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
Nominanti
Zjazdy prezidentských volieb z roku 1860 boli neobvykle búrlivé, najmä kvôli rozkolu v Demokratickej strane, ktoré viedlo k súperiacim zjazdom.
Nominácia Republikánskej strany
Republikánski kandidáti:
Émilie du Châtelet
Bola tiež známa ako milenka filozofa Voltaira. Ten žil nejaký čas na jej vidieckom sídle v Cirey-sur-Blaise v jej priazni (za súhlasu tolerantného manžela markíza Florent-Claude du Chastellet-Lomonta). S Voltaireom aj spoločne vedecky pracovali. Voltaire o nej v liste Fridrichovi II. Veľkému napísal, že je "veľkým mužom, ktorý má jedinú vadu - že je ženou". Mala však aj iných milencov, s tým posledným, básnikom Jeanom Françoisom de Saint-Lambertom, otehotnela a niekoľko dní po pôrode zomrela, pravdepodobne na horúčku šestonedieľok.
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
Galéria kandidátov Republikánskej strany
Republikánsky národný zjazd sa konal v polovici mája 1860, potom čo boli demokrati prinútení odročiť ich zjazd v Charlestone. Keď boli demokrati v chaose a bolo možné dostať sa do severných štátov, republikáni cítili istotu pri vstupe na svoj zjazd v Chicagu. Za vedúceho tímu bol považovaný William H. Seward za New York, za ním nasledoval Salmon P. Chase za Ohio a Edward Bates za Missouri. Abraham Lincoln za Illinois, bol menej známy a nedávali sa mu dobré šance proti Sewardovi. Seward bol guvernérom a senátorom New Yorku, bol z prostredia strany Whigov a bol veľmi schopným politikom. Ďalej kandidovali John C. Frémont, William L. Dayton, Cassius M. Clay a Benjamin Wade, ktorí by mohli byť schopní zvíťaziť, ak by sa dohovor dostal do slepej uličky.
Émilie du Châtelet
Fínska skladateľka Kaija Saariaho o nej napísala operu Émilie.
Prezidentské voľby v USA v roku 1860
Galéria kandidátov Republikánskej strany
Chase, bývalý demokrat, svojou koalíciou s demokratmi na konci 40. rokov 19. storočia odcudzil mnohých bývalých Whigov. Postavil sa aj proti clám požadovaným Pensylvániou a dokonca mal odpor aj proti svojej vlastnej delegácii z Ohia. Jeho pevný postoj proti otroctvu ho však spravil obľúbeným u radikálnych republikánov. Chýbala mu však charizma a politická bystrosť.
Konzervatívny Bates bol nepravdepodobným kandidátom, našiel však podporu u Horace Greeleyho, ktorý hľadal akúkoľvek šancu poraziť Sewarda, s ktorým mal spor. Bates načrtol svoje postoje k rozšíreniu otroctva na nové územia a rovnaké ústavné práva pre všetkých občanov, čo však odcudzili jeho stúpenci v pohraničných štátoch a južní konzervatívci, zatiaľ čo nemeckí Američania v strane boli proti Batesovi kvôli jeho minulému spojeniu s Know Nothing.
Aj napriek takejto podpore zo strany domovského štátu stál Lincoln pred neľahkou úlohou, ak by mal nomináciu získať. Začal sa usilovať o to, aby bol druhou voľbou väčšiny delegátov, pretože si uvedomoval, že prvé kolo hlasovania na zjazde pravdepodobne neprinesie jasného víťaza. Navrhol, aby sa tento dohovor uskutočnil v Chicagu, ktoré by bolo vo svojej podstate priateľské s Lincolnom so sídlom v Illinois. Tiež sa ubezpečil, že delegácia Illinois bude hlasovať zaňho. Lincoln sa zjazdu nezúčastnil osobne a úlohu delegátnych hádok prenechal niekoľkým blízkym priateľom.
Program strany sľúbil, že nebude zasahovať do otroctva v štátoch, kde je ale postavia sa proti otroctvu na novozískaných územiach. Program sľuboval clá chrániace priemysel a pracovníkov, zákon o usadlosti, ktorý osadníkom poskytne bezplatnú poľnohospodársku pôdu na západe, a financovanie transkontinentálnej železnice. Zatiaľ čo Sewardovy voliči boli sklamaní z nominácie málo známeho západného povyšovateľa, zhromaždili sa za Lincolnom, zatiaľ čo abolicionisti sa hnevali na a Lincolnovi neverili.
Nominácia Demokratickej (severnej demokratickej) strany
Kandidáti Severných demokratov:
Galéria kandidátov Južných demokratov
Delegáti, ktorí vystúpili z zjazdu v Charlestone, sa znovu zišli 11. júna v Richmonde, Virgínia. Keď sa demokrati znovu stretli v Baltimore, znovu sa spojili (okrem Južnej Karolíny a Floridy, ktorí zostali v Richmonde).
Fournaudin
Fournaudin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lutz-en-Dunois
Lutz-en-Dunois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Dominus
Keď sa skupina po svojom poslednom albume rozdelila, vedúci spevák a gitarista Michael Poulsen začal zakladať skupinu Volbeat, ktorá bola pomenovaná po albume skupiny Dominus Vol.Beat. Jens Peter Storm pokračoval v hre na sólovú gitaru v dánskej thrash metalovej skupine TONS, v ktorej sa predstavil aj člen Daniel Preisler Larsen.
Bayraktar Taktik İHA
Bayraktar Taktik İHA (, doslova Bayraktar taktický bezpilotný letecký systém) alebo Bayraktar TB2 je vojenské bezpilotné lietadlo spoločnosti Baykar Makina, ktoré dokáže operovať v stredných výškach a disponuje veľkou letovou vytrvalosťou. Je ideálnou platformou pre prieskumné a spravodajské misie, zároveň je však uspôsobené aj na nesenie zbraní typu vzduch-zem.
Vznik a vývoj
thumb|Bezpilotné lietadlá Bayraktar Turecko sa po mnoho rokov snažilo získať bezpilotné lietadlá od USA alebo iných zahraničných dodávateľov. Keďže táto snaha nebola korunovaná úspechom, turecká vláda sa obrátila na domáci priemysel s požiadavkou, aby prišiel s vlastným riešením. O vývoj bezpilotného lietadla sa vo veľkej miere zaslúžil Selçuk Bayraktar, bývalý študent MIT.
Prvá fáza vývoja prototypu Bayraktar Block A sa začala v roku 2007 a o dva roky neskôr už nasledovali letové skúšky (v júni 2009). Zmluva o spustení druhej fázy vývoja a sériovej výrobe bola podpísaná v decembri 2011. Výsledkom druhej fázy bol Bayraktar Block B (TB2), ktorý absolvoval svoj prvý let v apríli 2014.
Akceptačné skúšky nového bezposádkového lietadla prebehli v novembri 2014 a následne získali turecké ozbrojené sily prvých šesť dronov. V júni 2015 bola dodaná druhá šestica bezpilotných lietadiel Bayraktar TB2.
Konštrukcia
Dron pozostáva z krátkej trupovej gondoly a z nej sa tiahnu dva nosníky chvostových plôch, ktoré majú tvar obráteného "V". Trup je vyrobený z karbónových vlákien, Kevlaru a kompozitov, zatiaľ čo časti spojov tvoria precízne opracované hliníkové časti. Bayraktar má dĺžku dĺžku a rozpätie krídel.
Piestový motor Rotax 912 s výkonom 100 koní je umiestnený v zadnej časti trupu a poháňa dvojlistú vrtuľu. Pohonný systém umožňuje dronu dosiahnuť maximálnu rýchlosť /h a výšku. Vďaka 300 litrovej palivovej nádrži dokáže Bayraktar vydržať vo vzduchu 24 hodín. V dôsledku toho, že nedisponuje satelitným spojením, je však jeho rádius len.
Maximálna vzletová hmotnosť dronu je, pričom užitočné zaťaženie je. V štandardnej konfigurácii nesie Bayraktar elektro-optickú kameru, infračervený senzor, laserový diaľkomer a značkovač. Dron môže byť vyzbrojený dvomi laserom navádzanými strelami vzduch-zem MAM-L, ktoré majú dosah 8 km.
Každý bezposádkový vzdušný systém Bayraktar TB2 pozostáva zo šiestich lietadiel, dvoch pozemných riadiacich staníc, troch pozemných dátových terminálov, dvoch vzdialených video terminálov a pozemného podporného vybavenia.
Protipovstalecké operácie Turecka
Turecká armáda využíva Bayraktar TB2 hlavne na boj proti kurdským povstalcom na svojom území, ale aj v pohraničných oblastiach s Irakom a Sýriou. K prvému zabitiu príslušníka Strany kurdských pracujúcich pomocou tohto dronu došlo 8. septembra 2016.
K masívnemu využitiu dronov Bayraktar došlo počas operácie Olivová ratolesť, čo bola v podstate turecká invázia do mesta Afrín v severnej Sýrii. Turecká armáda vtrhla do tohto mesta 20. januára 2018 a napadla kurdské obyvateľstvo. V priebehu prvých troch mesiacov operácie vykonali drony Bayraktar 382 bojových a prieskumných letov, pričom strávili vo vzduchu 4916 hodín. Pomohli pri neutralizácii 1129 Kurdov - 449 ich bolo zabitých priamo s použitím vyzbrojených dronov Bayraktar a zvyšných 680 bolo zneškodnených nepriamo v tzv. protiteroristických operáciách s pomocou leteckej podpory týchto dronov.
Občianska vojna v Líbyi (2014 - súčasnosť)
Od mája 2019 začala tieto drony využívať vláda národnej jednoty (GNU) proti jednotkám Líbyjskej národnej armády (LNA). Počas bojov zničili Bayraktary množstvo rôznych typov vojenskej techniky patriacej Líbyjskej národnej armáde: 1 tank (T-55), 2 obrnené vozidlá, 6 raketometov (BM-21 Grad), 44 nákladných a cisternových vozidiel ako aj 11 protilietadlových systémov (dva 2K12 Kub, deväť Pancir-S1). Okrem toho sa pomocou dronov podarilo zlikvidovať aj niekoľko lietadiel odstavených na letiskách (tri Su-22, dve Il-76TD, jedno An-32).
Podľa údajov, ktoré poskytla arabská tlačová agentúra Al-Masdar News, systémy protivzdušnej obrany Pancir-S1, ktoré dodalo Rusko Líbyjskej národnej armáde, zničili v Líbyi najmenej 47 bezpilotných lietadiel Bayraktar TB2.
Ruská invázia na Ukrajinu
K prvému nasadeniu Bayraktaru na Ukrajine došlo 9. apríla 2021, kedy tento dron vykonal prieskumnú misiu nad územím Donbasu.
V októbri 2021 bol Bayraktar TB2 prvýkrát bojovo nasadený, keď zaútočil na delostrelecké pozície ruských separatistov. Pri nálete sa podarilo zničiť húfnicu D-30 a zastaviť ostreľovanie ukrajinských jednotiek pri Hranitnom.
Dňa 27. februára 2022 potvrdilo ukrajinské letectvo dva údery Bayraktaru na ruské konvoje v Chersonskej a Žytomyrskej oblasti. Pri jednom z týchto náletov sa Ukrajincom podarilo zničiť protilietadlový systém Buk.
Podľa videozáznamu, ktorý zverejnili ukrajinské ozbrojené sily, drony Bayraktar TB2 úspešne zničili niekoľko ruských vojenských vozidiel vrátane raketových systémov zem-vzduch.
Používatelia
thumb|Prierez pozemnej riadiacej stanice
Súčasní používatelia
Azerbajdžan - objednal asi 12 lietadiel
Etiópia - k novembru 2021 mali 4 lietadlá
Kirgizsko - k decembru 2021 mali 3 lietadlá
Katar
Líbya - získala približne 36 lietadiel
Maroko - marocká armáda objednala 13 lietadiel, pričom prvé z nich získala v septembri 2021
Turkmenistan
Ukrajina: objednala viac ako 60 lietadiel, ale do marca 2022 bolo Ukrajinským vzdušným silám a Ukrajinskému námorníctvu dodaných približne 20 kusov.
Budúci používatelia
Poľsko - objednalo 24 lietadiel a 12 pozemných riadiacich staníc
Irak - v novembri 2021 objednal 8 lietadiel
Špecifikácie
thumb|Pozemná riadiaca stanica systému Bayraktar
Fouronnes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klobušice
Klobušice sú mestská časť Ilavy. Pôvodne samostatná obec pripojená k Ilave v roku 1969. Začiatkom 70. rokov tu žilo približne 800 obyvateľov. Mestská časť leží približne 1 km juhozápadne od centra Ilavy. Prvá písomná zmienka o obci je z roku z roku 1229.
Názvy
Po roku 1808 boli zlúčené obce Panské Klobušice a Zemianske Klobušice do obce Klobušice.
Pamiatky
V obci sa nachádza kaštieľ z prvej polovice 19. storočia. Bol postavený v rokoch 1836 - 1840. Pri kaštieli bol vytvorený anglický park a oranžéria, ktorá neskoršie zanikla. Nachádzalo sa tu múzeum obchodu, ktoré sa neskôr presťahovalo.
Atlas klub
Atlas klub (Pezinok) (iné názvy: Espresso, Klub mladých) bol mládežnícky klub nachádzajúci sa na Mestskom kúpalisku v Pezinku.
História
Pôvodné Espresso, fungujúce v 60. rokoch 20. storočia bolo miestom, kde sa konávali posedenia pri hudbe, fonotéky, posedenia pri bublinkách atď. Zaniklo v roku 1969 a neskôr budova pripadla Socialistickému zväzu mládeže, ktorý tu zriadil Klub mladých.
V roku 1973 pod hlavičkou SZM vznikol Atlas klub, kde sa prezentovala poézia, próza, divadlo, fotografie, výtvarné umenie a najmä hudba. Jeho predsedom bol Pepo Šimurda, neskôr Vladimír „Vlado“ Raždík. Klub bol pre hudobníkov skúšobňou i koncertnou sálou, každoročne sa tu konal karneval a nachádzala sa tu vývesná skrinka s nadchádzajúcimi podujatiami.
V tomto klube vznikol aj nápad zorganizovať festival Koncert mladosti na pezinskom amfiteátri.
Atlas klub fungoval aj počas 80. rokov 20. storočia. Začiatkom 90. rokov bol spolu s kúpaliskom zatvorený a po tom, ako v roku 1996 kúpalisko prepadlo štátu, bolo zbúrané. Budova, kde sa klub nachádzal, bola zbúraná až v druhej polovici 0. rokov 21. storočia.
Maillebois
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fresnes (Yonne)
Fresnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Magny (Eure-et-Loir)
Magny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Fresnes (Yonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Magny (Eure-et-Loir)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fresnes (Yonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2017
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2017 bol v poradí 39. turnaj majstrovstiev sveta v curlingu žien, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konal sa v Pekingu, v Číne v dňoch od 18.26. marca 2017, za účasti 12 tímov. Svoj 16. titul titul získala 🇨🇦, ktorá vo finále zvíťazila nad 🇷🇺. Pre strieborné Rusko to bolo najlepšie umiestnenie, ktoré doposiaľ na svetovom šampionáte dosiahlo.
Maintenon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Fulvy
Fulvy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2017
Čína organizovala ženský šampionát prvýkrát, ale v roku 2014 hostila svetový turnaj mužov, tiež v Pekingu. Dejiskom všetkých zápasov bola aréna Capital Gymnasium s kapacitou 17 000 miest.
Maintenon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fulvy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2017
Kvalifikácia
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku WCF v marci 2017.
Maintenon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rad republiky
náhľad|Rad republiky od roku 1977
Rad republiky bolo česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951, ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce“.
Rad republiky sa udeľoval za mimoriadne zásluhy o budovanie Československej republiky, najmä o jej mierové budovateľské úsilie vo výrobe alebo pri kultúrnej alebo vedeckej činnosti, alebo o zvyšovanie schopnosti obrany štátu. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s radom dostal vyznamenaný diplom a radovú knižku ako doklad na nosenie radu.
Germigny (Yonne)
Germigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Rad republiky
Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.
Germigny (Yonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rad republiky
Opis radu
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Radu republiky: „''Rad Republiky má tvar oválu 40 mm širokého a 43 mm vysokého, dolný okraj ktorého tvoria dve lipové ratolesti, sviazané stuhou do oblúka. Z ratolestí vybiehajú dve žrde so smaltovanými vlajúcimi vlajkami, vpredu vlajkou československou, za ňou vlajkou tmavočervenou. Uprostred radu je kosák a kladivo, podklad tvorí múr vystavaný z tehál. Na rube radu sú medzi dvoma proti sebe položenými vavrínovými ratolesťami písmená ČSR a dole matričné číslo. Rad je razený zo striebra, lipové ratolesti, kosák a kladivo sú pozlátené. Zlatým závesom, vytvoreným dvoma lipovými ratolesťami, je zavesený na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je modrá (farby pracovného obleku) s 15 mm širokým tmavočerveným pruhom uprostred. Vyobrazenie je pripojené.''“
Germigny (Yonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rad republiky
Opis radu
Autorom výtvarného návrhu je umelec Alois Sopr, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.
Germigny (Yonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rad republiky
Opis radu
Zákonom číslo 38/1977 Zb. zo dňa 28. júna 1977 o novom výtvarnom riešení Radu republiky, došlo k zmene Stanov Radu. Nový opis vyznamenania znel: „''Rad republiky má tvar červeného, striebrom rámovaného štvorca, ktorého strana má 40 mm. Do stredu koso položeného štvorca je umiestnená pozlátená modro lemovaná päťcípa hviezda s farebným znakom ČSSR v pravidelnom päťuholníku. Medzi cípami hviezdy sú pozlátené lipové trojlístky. Hviezda je podložená desiatimi striebornými lúčmi s useknutými hrotmi, z ktorých štyri horné a štyri dolné presahujú okraj odznaku. Na červenej ploche sú úzke strieborné medzilúče. Horný roh štvorca je spojený lichobežníkovým strieborným uškom s tmavomodrou 38 mm širokou prievlečnou stuhou, na dolnej časti ktorej je kovový pozlátený vlys z desiatich lipových lístkov. Nad vlysom je vodorovný biely a červený prúžok. Biely prúžok je široký 2,5 mm, červený 2,5 mm a vlys 5 mm. Rub štvorca je hladký s vyrytým matričným číslom hore.''“
Mainvilliers (Eure-et-Loir)
Mainvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Doctor Strange v mnohovesmíre šialenstva
Doctor Strange v mnohovesmíre šialenstva (v anglickom origináli: Doctor Strange in the Multiverse of Madness) je americký akčný film z roku 2022 od režiséra Sama Raimiho, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics o superhrdinovi Doctorovi Strangeovi. Jedná sa o 28. film filmovej série Marvel Cinematic Universe.
Natáčanie filmu sa začalo v novembri 2020. Dátum premiéry filmu bol pôvodne stanovený na 7. máj 2021, avšak vzhľadom k prebiehajúcej pandémií covidu-19 bola premiéra filmu niekoľko krát presunutá. Do amerických kín bol film uvedený 6. mája 2022.
Obsadenie
Cumberbatch si zahral aj varianty svojej postavy z alternatívneho vesmíru: Defender Strange, Supreme Strange a Sinister Strange. V ďalších úlohách sa predstavili: Ross Marquand, ktorý nadaboval Ultronov z alternatívneho vesmíru a v cameo roli sa objavil Bruce Campbell ako majiteľ stánku Pizza Poppa. V medzititulkovej scéne sa objavila Charlize Theron ako Clea.
Maisons (Eure-et-Loir)
Maisons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rad socializmu
Rad socializmu bolo česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951, ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce“.
Vyznamenanie bolo udelené len raz, rozhodnutím prezidenta Klementa Gottwalda zo dňa 30. júla 1951 bol Rad socializmu udelený vtedajšiemu ústrednému tajomníkovi KSČ Rudolfovi Slánskemu. Jediným ďalším nositeľom tohto vyznamenania bol prezident Klement Gottwald z titulu svojej funkcie. Po procese so Slánským bolo toto vyznamenanie zdiskreditované a prestalo sa udeľovať, ako náhrada sa od roku 1953 udeľoval Rad budovania socialistickej vlasti, po roku 1955 premenovaný na Rad Klementa Gottwalda - za budovanie socialistickej vlasti.
Formálne zrušené bolo vládnym nariadením číslo 34/1959 Zb. zo dňa 20. mája 1959.
Opis radu
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Radu socializmu: „''Rad Socializmu tvorí vavrínový veniec priemeru 37 mm so stuhou, voľné konce ktorej sú shrnuté pod jeho dolnou časťou. Vnútri venca je v dolnej polovici panoráma Hradčian. Na modro smaltovanej oblohe vybieha za Hradčanmi päť lúčov, ktoré zčasti presahujú veniec; na strednom lúči spočíva tmavočervená päťcípa hviezda. Okolo venca medzi lúčmi je vsadené 20 českých granátov. Na rube radu je kosák a kladivo, pod nimi vavrínová ratolesť a matričné číslo. Rad je razený zo zlata, panoráma Hradčian je z bieleho zlata. Zlatým závesom vytvoreným lipovými ratolesťami a stužkou s písmenami ČSR je zavesený na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je tmavočervená s 15 mm širokým silne tmavočerveným pruhom uprostred. Vyobrazenie je pripojené. Ak sa nosí len stužka radu, je napätá na pravouhlej lište 10 mm širokej a 38 mm dlhej. ''“
Gigny (Yonne)
Gigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marboué
Marboué je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Joseph Fiennes
Joseph Fiennes (* 27. máj 1970, Salisbury, Wiltshire, Spojené kráľovstvo) je anglický herec. Je považovaný za „populárneho herca pre anglickú kultúrnu históriu“ a je známy najmä svojou všestrannosťou. V roku 1999 bol nominovaný za svoj herecký výkon vo filme Zamilovaný Shakespeare na filmové ocenenie BAFTA.
Detstvo a mladosť
Fiennes sa narodil v roku 1970 v Salisbury, Wiltshire, v Anglicku, ako syn Marka Fiennesa (1933 – 2004), farmára a fotografa, a spisovateľky Jennifer Lash (1938 – 1993). Má pan-britských predkov. Jeho starí otcovia boli priemyselník Sir Maurice Fiennes (1907 – 1994) a brigádny generál Henry Alleyne Lash.
Kariéra
Fiennes bol členom Royal Shakespeare Company. V roku 1998 sa objavil vo filme Zamilovaný Shakespeare, po boku herečky Gwyneth Paltrow. Jeho herecký výkon bol pozitívne ohodnotený filmovými kritikmi a v rovnakom roku si zahral aj v historickom filme Kráľovná Alžbeta. Oba filmy boli nominované na Academy Awards. Pripojil sa tiež k hereckému obsadeniu ako Jude Law, Rachel Weisz, Ed Harris a Ron Perlman, vo filme Nepriateľ pred bránami, z roku 2001.
V roku 2002 si zahral po boku Heather Graham a Natashy McElhone v dráme, Zabi ma nežne. O rok neskôr, sa objavil vo filme Luther, kde stvárnil hlavnú postavu, Martina Luthera. V roku 2007, stvárnil hlavnú úlohu vo filme Zbohom, Bafana.
V rokoch 2009 až 2010 sa objavil v televíznom seriály FlashForward. O dva roky neskôr, stvárnil vedľajšiu rolu Monsignora Timothyho Howarda, v televíznom seriály American Horror Story. Objavil sa tiež vo filme V meste Krista, z roku 2016. Od roku 2017 do roku 2021, stvárnil Commandera a manžela Yvonne Strahovski, v televíznom seriály Príbeh služobníčky.
Súkromný život
V roku 2009 sa oženil so švajčiarskou modelkou Maríu Dolores Diéguez. Majú spolu dve dcéry. Spoločne s hercami ako Rachel Weisz, Jo Brand, Tom Hiddleston a Rachel Riley podpísal kartu, ktorá bola vydražená na eBay v roku 2014 v prospech charitatívnej organizácie Thomas Coram Foundation for Children.
Girolles (Yonne)
Girolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Medellín
Medellín je veľkomesto v Kolumbii, správne stredisko departmentu Antioquia. S počtom 2 464 322 obyvateľov, v roku 2015, to je druhé najväčšie kolumbijskej mesto po Bogote.
Mesto leží na brehoch rieky Medellín v Aburrajskom údolí (Valle de Aburrá) v priemernej nadmorskej výške 1500 metrov v pohorí Centrálne Kordillery. V histórii sa mesto nazývalo Aburrá de los Yamesíes, San Lorenzo de Aburrá, San Lorenzo de Aňa, Valle de San Bartolomé, Villa de la Candelaria de Medellín a Medellín. Každoročne sa tu už od roku 1957 organizuje v auguste Festival kvetov La Feria de Las Flores.
Girolles (Yonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medellín
Názov
Aburrajské údolie uvideli Španieli prvýkrát v auguste 1541. Mestu vzniknutému živelne v prvej polovici 17. storočia vybral meno don Pedro Portocarrero y Luna, predseda Rady pre Indiu podľa mesta Medellín v provincii Badajoz v španielskej Extremadure. 22. novembra 1674 kráľovná-regentka Mária Anna Habsburská (v zastúpení svojho syna Karola II.) vydala kráľovský výnos ktorým potvrdila založenie mesta pod názvom Villa de Nuestra Señora de la Candelaria de Medellín.
Podnebie
Podnebie je (vzhľadom k zemepisnej šírke) relatívne chladné, čo je dané nadmorskou výškou. Podnebie je charakterizované skôr ako vlhké subtropické. Priemerná teplota je 22 ° C a v dôsledku blízkosti k rovníku v priebehu roka takmer nekolíše. Teploty a pohybujú od 10 do 30 ° C.
Doprava
Medellín disponuje medzinárodným letiskom Aeropuerto Internacional José María Córdova. Verejnú dopravu zabezpečuje metro, električky a autobusy. Vzhľadom k topografii mesta tu zároveň existuje niekoľko lanoviek (Metrocable), ktoré sú súčasťou mestskej hromadnej dopravy.
Manou (Eure-et-Loir)
Manou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jelenec (vrch v Bielych Karpatoch)
Poloha
Nachádza sa v geomorfologickom podcelku Javorinská hornatina, v južnej časti pohoria. Ide o hraničný vrch, nakoľko jeho vrcholom prechádza slovensko-česká hranica. Leží v katastrálnom území obcí Lubina a Bzince pod Javorinou v novomestskom okrese v slovenskej, východnej časti vrchu a Strání v uherskoradišťskom okrese na moravskej, západnej časti masívu. Približne západne sa vypína Veľká Javorina, najvyšší vrch Bielych Karpát, najbližším sídlom sú osady Šance (Moravské Lieskové) na slovenskom a Květná (Strání) na moravskom území.
Stavby na vrchole
Na vrchole sa nachádza bývalý vojenský objekt, ktorý slúžil armáde SR až do roku 1996. Vznikol v roku 1953, kedy boli v podzemí vybudované priestory bunkra, siahajúce až 10 metrov hlboko. Popri železobetónovom podzemnom kryte s rozmermi 11,52 x 11,6 m a trojicou miestností, tu bol v roku 1981 vybudovaný komunikačný, 48 m vysoký oceľový stožiar. Slúžil retranslačnej stanici, ktorá po rozdelení Česko-Slovenska pripadla Slovensku. Armáda objekt opustila v roku 1996 a od toho času chátra. V súčasnosti ho turisti využívajú ako rozhľadňu, hoci na taký účel nie je celkom vhodný a prístup naň je na vlastné riziko. Rovnako na vlastné riziko sú prístupné podzemné priestory, do ktorých sa vchádza cez drevený zrub.
Chránené územie
Jelenec leží na území Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty a hrebeňom vedie spoločná hranica Prírodnej rezervácie Veľká Javorina a NPR Javorina (Česko). Cieľom ochrany je "prirodzené spoločenstvo javorovo-bukového lesa v najvyšších polohách Bielych Karpát".
Turizmus
Vrch v atraktívnej, najvyššej časti pohoria poskytuje zaujímavé výhľady; západnému horizontu dominuje susedná Veľká Javorina s Holubyho chatou, južným smerom sa rozprestiera Myjavská pahorkatina a v diaľke Čachtické Karpaty. Severovýchodným smerom možno pozorovať Veľký Lopeník s rozhľadňou a severozápadným smerom vidieť viacero vrchov na Morave. Zo sídiel možno zhliadnuť okolité obce tak na slovenskej, ako aj moravskej strane, no pri vhodných podmienkach aj Nové Mesto nad Váhom.
Marchéville
Marchéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Olympia (Paríž)
náhľad|Koncertná hala Olympia. Olympia je koncertná sála v Paríži na Boulevard des Capucines v 9. obvode. Je najstarším podnikom tohto druhu v meste, ktorý dodnes funguje. Sála má kapacitu 1 985 - 2 824 miest.
Dejiny
V roku 1888 Joseph Oller (zakladateľ zábavného podniku Moulin Rouge) začal na Boulevard des Capucines prevádzkovať horskú dráhu. Po zákaze tejto činnosti z bezpečnostných dôvodov (dráha bola drevená a úrady sa obávali požiaru) otvoril v dome č. 28 dňa 12. apríla 1889 koncertnú sálu pod názvom Olympia.
Podnik sa stal čoskoro populárny a vystupovali tu významní umelci tej doby doby ako La Goulue a v nasledujúcich desaťročiach Mistinguett, Marie Dubas, Fréhel, Josephine Baker, Damia alebo Yvonne Printemps. Okrem hudby a spevu sa tu konalo aj množstvo ďalších predstavení ako akrobacia, balet alebo opereta. Ale keď doba veľkých hviezd pominula, bola sála v roku 1929 premenená na ziskovejšie kino.
Po druhej svetovej vojne prevzal Olympiu riaditeľ Bruno Coquatrix a v roku 1952 ju obnovil pre koncerty. Kino zostalo jej súčasťou až do roku 1987. Prvé predstavenie sa konalo vo februári 1954. Pri tejto príležitosti vystúpil Gilbert Bécaud, vtedy ešte ako predspevák Lucienne Delyleovej.
O 40 rokov neskôr hrozila objektu demolácia a na jeho mieste mal vzniknúť parkovací dom. Avšak 7. januára 1993 bola stavba vyhlásená za historickú pamiatku. Následne bola počas dvojročnej stavebnej činnosti renovovaná fasáda a za ňou, niekoľko metrov ďalej vzhľadom na pôvodné umiestnenie, nanovo postavená identická sála s interiérom ozdobeným tradične do červena.
Pohár konfederácií FIFA 1997
Pohár konfederácií FIFA 1997 bol 3. ročník Pohára konfederácií FIFA. Konal sa od 12. decembra do 21. decembra 1997 v Saudskej Arábii. Víťazmi sa stala reprezentácia Brazílie, keď vo finále porazili Austráliu 6:0. Najlepší strelcom sa stal Romário so 7 gólmi. Najužitočnejším hráčom turnaja sa stal Brazílčan Denílson. Zápas o tretie miesto vyhrali futbalisti Česka.
Olympia (Paríž)
Umelci v Olympii
Po druhej svetovej vojne tu vystúpilo veľa známych francúzskych i zahraničných umelcov.
Zorkóci
Zorkóci je slovenské priezvisko, pôvodom z dnes už zaniknutej obce Zorkovce v okrese Turčianske Teplice. V súčasnosti sa najviac vyskytuje v Bratislave (3 x).
História priezviska
náhľad|Detail náhrobku s menom Zorkoczy v panskej záhrade v Malom Čepčíne Zorkovi synovia, podľa ktorých sa nazýva aj obec Zorkovce sú po prvýkrát spomenutí v roku 1312. Matej Bel v Notíciách spomína, že sa rodina nazýva „Zorkovskí“. Neskôr prijali pomaďarčené verzie priezviska, pričom časť rodu naďalej používala slovenskú. V súčasnosti sa nositelia volajú Zorkóci, Zorkoci, Zorkoczy, Zorkóczy alebo Zorkovský.
Gisy-les-Nobles
Gisy-les-Nobles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rudolf Böhm
Rudolf Böhm, tiež Rezső Böhm (* 6. august 1884, Košice - † 18. január 1933, Bratislava) bol politik maďarskej národnosti na území Slovenska v prvej tretine 20. storočia.
Narodil sa do váženej košickej obchodníckej rodiny. Stredoškolské štúdium absolvoval v Košiciach a následne právo v Budapešti. Už ako mladý študent sa zapojil do politickej práce. Aktivizoval sa v maďarskej kresťansko-socialistickej strane. V roku 1906 je košickým delegátom strany na prvom budapeštianskom kresťansko-socialistickom robotníckom kongrese. V roku 1908 sa stal zamestnancom pošty ako poštový úradník. V tomto povolaní ho zastihla aj I. svetová vojna. Počas nej pracoval na poľnej pošte a po okupácii Rumunského kráľovstva bol poverený vedením pošty v Bukurešti.
Po vzniku Česko - Slovenska sa vrátil domov, avšak zmenou spoločensko-politických pomerov sa jeho situácia (ako významného predstaviteľa maďarskej menšiny) zhoršila. Mal problém nájsť adekvátne pracovné uplatnenie. Nespokojnosť s novou situáciou ho priviedla opäť k politike. Začal sa podieľať na založení novej politickej strany, Krajinskej kresťansko-socialistickej strany, ktorá by hájila práva Maďarov v novom štáte. Patril k jej najvýraznejším predstaviteľom na východnom Slovensku. Osvedčil sa ako vynikajúci organizátor a preto bol v roku 1925 po vnútrostraníckej kríze povolaný do Bratislavy, aby sa ujal funkcie generálneho tajomníka a stranu zreorganizoval. Pozitívne výsledky jeho práce, ako aj dobré výsledky strany vo voľbách v roku 1925, 1928 a 1929 znamenali pre Böhma ďalší rast v straníckej kariére - stal sa generálnym riaditeľom strany.
V parlamentných voľbách v roku 1929 bol zvolený de senátu Národného zhromaždenia. V 150-člennej hornej komore parlamentu bol najmladším senátorom. Kandidoval v XI. volebnom kraji. V senáte zasadal v národohospodárskom výbore a bol aj náhradníkom v inkompatibilnom výbore. V pléne najčastejšie vystupoval k ekonomickým a hospodárskym otázkam. Vo funkcii generálneho riaditeľa zotrval do roku 1930 a venoval sa už len senátorskej funkcii.
Patril k výrazným zástancom záujmov maďarskej menšiny na Slovensku a kritikom vtedajších pomerov v spoločnom štáte. Bol predstaviteľom kultúrnej organizácie strany v Bratislave. Taktiež podporoval maďarskú akademickú mládež a bol vedúcou osobnosťou robotníkov združených v Krajinskej kresťansko-socialistickej strane.
Zomrel po dlhej a ťažkej chorobe 18. januára 1933 v Bratislave. Mal dva pohreby. Jeden 20. januára 1933 v Bratislave a 22. januára 1933 v Budapešti, kde si prial, aby bol pochovaný. V senáte Rudolfa Böhma nahradil Karl Kreibich.
Sadská rovina
Sadská rovina je geomorfologický okrsok v strednej a západnej časti Nymburskej kotliny, ležiaci v okresoch Nymburk a Kolín.
Poloha a sídla
vľavo|náhľad|Semická hůra z Přerovské hůry náhľad|Rieka [[Výrovka v Dobřichove]] Územie okrsku sa nachádza medzi sídlami Přerov nad Labem na severozápade, Nymburk na severe, Poděbrady na východe a Kolín na juhovýchode. Úplne vnútri okrsku ležia mestá Sadská a Pečky.
Charakteristika územia
Je to erózne-akumulačná rovina na ľavom brehu Labe vytvorená Labem a jeho prítokmi. Leží na turónskych slieňovcoch, vápnitých prachovcoch a pieskovcoch jizerského súvrstvia vrchnej kriedy. Sú tu rozsiahle plošiny nižších stredopleistocénnych (prevažne riských) a mladopleistocénnych (würmských) terás, s pokryvmi a presypmi viatych pieskov a široké nivy labských prítokov. V okolí svedeckých vrchov a pri úpätí vyšších okrajových svahov sú na slieňovcovom podloží würmské kryopedimenty. Miestami sú fluviálne erózne povrchy v úrovni würmskej terasy (pri Hořátve).
Územie je zalesnené z 20% prevažne borovicovými porastami, miestami s dubom alebo smrekom, ojedinelé sú lužné lesíky. V okolí Sadskej v lesoch je početná chatová zástavba (Kersko, Písty), pri Velime je železničný skúšobný okruh.
Okrsok zahŕňa chránené územia Písečný přesyp u Píst, Písečný přesyp u Osečka, Slatinná louka u Velenky, V jezírkách a Prírodný park Kersko-Bory.
Geomorfologické členenie a vrcholy
Okrsok Sadská rovina (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3A-1) patrí do celku Středolabská tabule a podcelku Nymburská kotlina.
Ďalej sa člení len na jednotlivé vrcholy, ktoré sú zároveň geomorfologickými časťami: Přerovská hůra (237 m - najvyšší bod okrsku), Semická hůra (231 m) a Sadská (215 m).
Rovina susedí s ďalšími okrskami Středolabskej tabule: Čelákovická pahorkatina na západe, Kouřimská tabule na juhu, Kolínská tabule na juhovýchode, Středolabská niva na východe a severe a Labsko-vltavská niva na severozápade.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabské tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Erziančina
Erziančina je jazyk, ktorý spolu s mokšančinou patrí do skupiny mordvinských jazykov ktorými hovorí viac než 600 tisíc ľudí. Mordvinské jazyky patria do skupiny ugrofínskych jazykov. Niektoré zdroje prezentujú ezriančinu a mokšančinu ako jeden jazyk, mordvinský jazyk. Ezrja je písaná v cyrilike.
Ezriančina sa používa vo východnej časti Mordvianska. Maria Vilkuna uvádza 500 000 používateľov jazyka v Rusku. Štátne sčítania obyvateľstva nerozlišujú medzi erziančinou a mokšančinou, spájajú ich do mordvinských jazykov. Predpokladá sa však, že 65% používateľov mordvinských jazykov používa erziančinu. Erziančina a mokšančina sa líšia fonológiou.
Štandardná erzija má 28 spoluhlások. Samohlások má len 5, najmenej z ugrofínskych jazykov: a, e, i, o, u.
Čertova stěna-Luč
náhľad|Čertova stěna-Luč, úsek Vltavy pod kamenným morom mezi Lipnom I a II Čertova stěna-Luč je národná prírodná rezervácia o rozlohe 133 ha nachádzajúca sa pozdĺž úseku rieky Vltavy medzi Loučovicami a Vyšším Brodom. Vznikla v roku 1992 zlúčením štátnych prírodných rezervácií Čertova stěna (založená 1956 na pravom brehu rieky, rozloha 10 ha) a Luč (založená 1934 na ľavom brehu rieky, rozloha 95 ha). Rezervácia bola v roku 2005 rozšírená v oblasti pravého brehu a bol do nej tiež zaradený tok Vltavy medzi vlastným kamenným morom a Loučovicami.
Geológia a geomorfológia
Chránené územie zaberá kaňonovité údolie Vltavy vrátane nespevnených suťovitých stien periglaciálneho pôvodu a riečneho koryta nazývaného v tomto úseku „Čertovy proudy“. Riečisko je charakteristické nakopením obrovského množstva balvanov. Väčšinu skalného podkladu tvorí žula, konkrétne dvojsľudový granit eisgarnského typu až kremenný monzonit.
Vo vrcholových partiách Luče a Čertovej steny sa nachádzajú mohutné skalné útvary (mrazové zruby, skalné hradby a izolované skaly – tory). Nejznámejšia je vrcholová skalná hradba Čertovej steny s mohutným balvanom zvaným „Ďáblova kazatelna“, o kus ďalej sa nachádza vrch Strašidelník pokrytý dosiaľ stojacimi mŕtvymi kmeňmi stromov, ktoré padli za obeť požiaru v roku 1988. Oba tieto impozantné útvary sa týčia nad riekou a poskytujú turistom neuveriteľne pôsobivý pohľad dolu i na skalné útvary Luče na proťajšej stene údolia. Veľká časť oboch svahov je tvorená kamenným morom.
Vegetácia a fauna
V kamennom mori sú balvany nepokryté zeminou a obrastené iba reliktnými machmi a lišajníkmi. V okrajových častiach rastie reliktný suťový bôr tvorený borovicou lesnou a brezou bradavičnatou, ktorého bylinné poschodie obsadzujú hlavne nenáročné acidofilné druhy ako vres, brusnica čučoriedková a obyčajná s výraznou spoluúčasťou machového poschodia.
Neďaleko rieky sa nachádza stanovište s výskytom kriticky ohrozených rastlín – prasličky zimnej (Equisetum hyemale) a ruže ovisnutej (Rosa pendulina). Ďalej se tu vyskytujú ohrozené druhy vresovec mäsový (Erica carnea), brusnica barinná (Vaccinium uliginosum), dub zimný (jeden z najvyššie položených prirodzených výskytov v Česku), terčovka prstencová (vzácný lišajník, ktorý bol v Česku nájdený iba tu), užovka hladká, jašterica živorodá a ďalšie.
Prístup
Vrchol Čertovej steny je prístupný od parkoviska pri ceste spájujúcej Vyšší Brod a Loučovice (vstup ďalej do kamenného mora je zakázaný), rezerváciou ďalej prechádzajú dve turistické značky, cyklistický chodník a železničná trať Rybník – Lipno nad Vltavou (neďaleko rezervácie je zastávka Čertova stěna). Pri vybudovaní cyklistického chodníka v roku 1999 sa riešil spor, ako zabrániť vjazdu cyklistov do vnútorných, cennejších častí rezervácie, pričom nakoniec bolo rozhodnuté vystavať v mieste odbočenia cyklistického chodníka masívny drevený plot zapustený do zeme betónovými stĺpikmi, čo vyvoláva v návštevníkoch i miestnych obyvateľoch zmiešané reakcie (plot bol vystavaný naprieč pralesovitou časťou rezervácie, kde sú vylúčené zásahy človeka).
Zo skalky neďaleko vrcholu Luče (933 m, prístupný po modrej značke z Loučovíc) je nádherný výhľad na celé priľahlé vltavské údolie, Čertovu stenu a tiež na čásť Lipna.
Miestne legendy
Podľa legiend bol vrch Strašidelník pohanským posvätným miestoem, kde Slovania uctievali Svatoroha.
Dalšia legenda sa viaže ku vzniku tzv. Čertových proudů, ktoré údajne vznikly tak, že čert chcel zničiť novo zbudovaný Vyšebrodský kláštor: hodlal na mieste zhotoviť hrádzu a potom kláštor spláchnuť. Nestihol to však urobiť behom jednej noci a so svitaním jeho čas vypršal, zostalo po ňom však jeho nedokončené dielo. V koryte rieky sa potom nachádza jeden obzvlášť veľký balvan s priehlbinou, ktorá má byť otlačkom diablovho palca.
Tato povesť inšpirovala v roku 1882 Bedřicha Smetanu ku zloženiu opery Čertova stěna.
Čertovy proudy
Ako Čertovy proudy (tiež Čertovy schody či Čertovy kameny) bolo pôvodne nazývané riečisko Vltavy od Lipna až po Vyšší Brod. Úsek zahrnutý do rezervácie (asi 800 metrov) predstavuje nejnebezpečnejšiu časť Čertových prúdov plný obrovského množstva až niekoľkotonových balvanov, v ktorých voda za stáročia svojho pôsobenia vymlela spústu čudesných tvarov, okrem iného napríklad i tzv. hrnce o priemere väčšom než meter.
Schwarzenbergovci (najmä knieža Jozef Adam Schwarzenberg) vynaložili v 18. storočí obrovské úsilie a na vtedajšiu dobu neobyčajne vysoké finančné prostriedky na splavnenie Čertových prúdov pre plavbu pltí, avšak nakoniec boli nútení sa projektu vzdať.