cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 1556
NGC 1556 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Závislosť (medicína)
Závislosť ako deformácia vášnivosti
Dr. Pándy László tvrdí, že závislosť sa oproti zdravej vášnivosti uskutočňuje na redukovanej intelektuálnej, emocionálnej a zážitkovej úrovni bez patričných pocitov zmysluplnosti a naplnenia. Ich absenciu postihnutý nahrádza postupným stupňovaním svojich zážitkov.
Spojler (automobil)
thumb|Zadný spojler na vozidle [[Porsche 911 GT3]] Spojler je prvok na niektorých automobiloch, ktorý má podobu výbežku z karosérie alebo prídavného prvku a slúži spravidla na zmenu prúdenia vzduchu okolo vozidla (potom sa volá aj aerodynamický stabilizátor) alebo má prípadne len dizajnové účely. Ak má podobu "predsunutej dosky", najmä dosky obtekanej vzduchom z oboch strán, nazýva sa aj prítlačné krídlo či krídlo. Niekedy sa prítlačné krídla nepovažujú za podmnožinu spojlerov, ale za samostatný termín existujúci popri spojleroch.
Najmä prítlačné krídla majú spravidla za účel zvýšenie prítlaku automobilu k vozovke, čo zlepšuje stabilitu a ovládateľnosť vozidla vo vyšších rýchlostiach.
Na vozidlách sú najznámejšie predovšetkým zadné spojlery (alebo zadné krídla) montované v zadnej časti vozidla (buď na odtrhovej hrane strechy alebo veka batožinového priestoru). Existujú však aj predné spojlery, ktoré majú za úlohu znižovať tlak vzduchu pod vozidlom. Predné spojlery bývajú menej nápadné a zvyčajne bývajú súčasťou predného nárazníka.
Ako každý aerodynamický prvok, aj spojlery podliehajú fyzikálnym zákonom dynamiky - každé krídlo musí mať presne určenú geometriu rovnako ako je to aj pri lietadlách.
Materiály
Akrylonitrilbutadiénstyrén - väčšina výrobcov originálnych doplnkov vyrába spojlery z liateho plastu ABS s rôznymi prímesami, ktoré spolu tvoria lacný, plastický, ale krehký materiál. Krehká stavba je hlavnou nevýhodou plastových variantov.
Sklolaminát - používa sa na výrobu automobilových dielov pre nízke náklady na výrobný proces. Sklolaminátové spojlery sa skladajú zo sklolaminátovej výplne upevnenej syntetickým dechtom. Laminát je dostatočne trvanlivý a funkčný, ale je nerentabilný pre sériovú výrobu.
Kremík - v počiatkoch veľa autodielov bolo vyrábaných z kremík-organických polymérov. Hlavnou výhodou tohto materiálu je fenomenálna plastickosť. Kremík má veľmi vysokú tepelnú charakteristiku a zaisťuje dlhú životnosť výrobku.
Iné použitie
thumb|Ťahač [[Mercedes-Benz Actros so spojlerom umiestneným na streche kabíny]] Ťažké nákladné automobily ako sú ťahače, môžu mať spojler na streche kabíny, aby sa pretiahla výška, keď je kabína nižšia ako je náves, čo vytvára veľmi neaerodynamický efekt. Na ťahačoch sa spojlery používajú predovšetkým na úsporu paliva a nie na zlepšenie ovládateľnosti.
Krušovce
Krušovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
V budove kaštieľa sa v súčasnosti nachádza Základná škola s Materskou škôlkou
Kostol
náhľad|vľavo|Kostol Nanebovzatia Panny Márie V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1240 a kaplnka Svätej rodiny z roku 1872. Kostol dvojvežový, pôvodne románsky je jednoloďovou stavbou v typickým románskym priečelím. Okolo kostola sa nachádza do dnešnej doby zachované opevnenie v podobe múra, ktorý v minulosti mohol plniť aj obrannú funkciu. Po prestavbe chrámu a následnej barokizácii sa po znížení pôvodného stropu do povalovej časti dostali vzácne fresky, ktoré svedčia o dôležitosti a veľkom význame tohoto chrámu. Na víťaznom oblúku sa na jeho vnútornej strane nachádzajú obrazy prorokov a na prednej strane lode sa v hornej časti nachádza freska zobrazujúca svätého Mikuláša a Pannu Máriu, ku ktorej sa v spodnej časti modlia veriaci. Taktiež je v povalovej časti dobre viditeľné a zachované umiestnenie pôvodných románskych okien, ktoré boli pri prestavbe zastavané a v spodnejších častiach boli vytvorené okná nové. Kostol má bohatú barokovú výzdobu, do ktorej patrí hlavný oltár Narodenia Panny Márie so stĺpovou výzdobou a dva bočné oltáre, jeden sv. Jána Nepomuckého a druhý sv. Františka z Assisi.
V obci pôsobil v rokoch 1789-1804 ako farár neskorší ostrihomský arcibiskup, kardinál a prímas Uhorska Alexander Rudnay. Z pôsobenia vo farnosti Krušovce sú veľmi známe jeho kázne, ktoré povedal práve ako krušovský farár a boli vydané v tridsiatych rokoch 19. storočia.
Zics
Zics je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Tab.
Má rozlohu 1501 ha a žije tu 371 obyvateľov (2007).
Varzay
Varzay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1557
NGC 1557 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Vodný had, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. novembra 1834.
La Guierche
La Guierche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sklenařík (priezvisko)
Sklenařík je české priezvisko odvodené od slova sklenár. Najčastejšie je v mestách Otrokovice, Ostrava a Zlín. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v Rudlovej (mestská časť Banskej Bystrice).
Známi nositelia
Pozri v článku Sklenařík.
Zážitok čitateľa
Zážitok čitateľa je psychická reakcia príjemcu na text. Psychologické pozadie tejto reakcie vymedzujú rozličné opozície: príjemný - nepríjemný, pekný - škaredý, zaujímavý - nezáživný, napätie - uvoľnenie.
NGC 1558
NGC 1558 je galaxia v súhvezdí Rydlo, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 14. decembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Pacetluky
Pacetluky sú obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 229 obyvateľov, z toho 114 mužov a 115 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 41,2 roka, ženy 44,2 roka).
Zážitok
Zážitok je každý duševný jav, ktorý jedinec prežíva; je vždy vnútorný, subjektívny, citovo sprevádzaný; je zdrojom osobnej skúsenosti, hromadí sa celý život a utvára jedinečné duševné bohatstvo každého človeka. Zážitok je výsledok alebo konštituent prežívania.
Podľa E.Husserla je zážitok prvok zážitkového prúdu, v ktorom žijem ako identické ja, prístupný vo svojich aktualitách a potom aj potencialitách, ktoré sú mi zrejme takisto podstatne vlastné.
Joe DiMaggio
Joe DiMaggio (* 25. november 1914, Martinez, Kalifornia, Spojené štáty† 8. marec 1999, Hollywood, Florida) bol americký bejzbalový hráč.
Tetryl
Tetryl je citlivá výbušná zlúčenina na výrobu rozbušiek. Jeho názov podľa IUPAC je 2,4,6-trinitrofenyl-N-metylnitramín a je tiež známy pod synonymami nitramín, tetralit a tetril. Jeho chemický vzorec je.
Tetryl je žltá kryštalická pevná látka bez zápachu, ktorá sa v prírode voľne nevyskytuje. Za určitých podmienok môže existovať ako prach vo vzduchu. Je slabo rozpustný vo vode a v ostatných kvapalinách.
Tetryl sa používal najmä v prvej a druhej svetovej vojne a v neskorších konfliktoch. Tetryl sa obyčajne používa bez prímesí, ale občas sa zlučuje s TNT za vzniku tetrytolu. Rýchlosť výbuchu samotného tetrylu je 7 570 m/s.
Výroba
Tetryl sa vyrába zmiešaním koncentrovanej kyseliny dusičnej a kyseliny sírovej s dimetylanilínom.
Váci utca
thumb|Váci utca
Váci utca (Vacovská ulica) je jedna z hlavných ulíc v pešej zóne Budapešti a pravdepodobne najznámejšia ulica v meste. Obsahuje veľké množstvo reštaurácií a obchodov, ktoré sú zamerané predovšetkým na turistov. Nachádza sa v V. budapeštianskom obvode.
Električková doprava vo Vladivostoku
náhľad|Schéma trate náhľad|Električková trať
Električková doprava v ruskom meste Vladivostok funguje od roku 1912. V meste premáva jediná linka s číslom 6.
Vozidlový park
Technický vozňový park tvorí 7 vozidiel.
Onchan
Onchan je dedina ležiaca na východe ostrova Man, korunnej dependencie britskej koruny v Írskom mori. Leží na severnom konci Douglaského zálivu. Hoci má len štatút dediny, má druhý najväčší počet obyvateľov na ostrove Man - po hlavnom meste Douglase, s ktorým tvorí konurbáciu.
Obyvateľstvo
Podľa výsledkov sčítania 2011 žije v Onchane 9 283 obyvateľov, čo z neho robí 2. najväčšie sídlo na ostrove Man. Vývoj počtu obyvateľov prináša tabuľka:
Zimány
Zimány je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Nyamuragira
Vrchol vysokej sopky je ukončený kalderou s rozmermi 2 × . Kaldera, ako aj parazitické krátery sú zdrojom častých erupcií vysokodraselných bazaltových láv (od roku 1880 ich bolo zaznamenaných vyše 30). V rokoch 1921 – 38 sa v kaldere nachádzalo lávové jazero.
Iné projekty
.
Mária Tudorová
Mária Tudorová môže byť:
Estetický zážitok
Estetický zážitok je významový útvar spočívajúci v manifestácii krásna vo vedomí. Prúd estetickych zážitkov je estetické prežívanie.
NGC 1559
NGC 1559 je galaxia v súhvezdí Sieť, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 6. novembra 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,4.
Zážitok krásy
Zážitok krásy podľa V. Neffa chce byť bezprostredný. Je nezdeliteľný, je úplne závislý od vnímajúcej osoby.
Sklenárik (priezvisko)
Sklenárik je slovenské priezvisko odvodené od slova sklenár. Je rozšírené najmä v okrese Revúca, najviac v obci Muráň a v meste Revúca.
Známi nositelia
Pozri v článku Sklenárik.
Zazen
Zazen (jap. 坐禅 alebo 座禅, doslova „rozjímanie v sede“, rep. šikantaza = „iba sedenie“) je kontemplatívna technika, najdôležitejšia prax zenového budhizmu, ale používaná aj v kresťanstve formou zen-kontemplácie. Najčastejšou pozíciou je tzv. lotosový kvet, teda pozícia so skríženými nohami cez seba, ruky položené v lone, palce sú prepojené.
Električková doprava vo Volžskom
náhľad|Mapa siete
Zazen
Usadnutie
Zvyčajne sa sedí v tzv. zendó (meditačná hala), v skupinách oproti bielej stene. Sedí sa na meditačných podložkách „futon“ a poduškách „zafu“, resp. „zabuton“. Pred usadením sa na miesto, sa praktikant svojmu miestu ukloní (gašó), čím vyjadruje vďačnosť za možnosť sedieť zazen na tomto mieste. Zazen začína trojitým cinknutím (shijosho) na malý zvonček a ukončí buď dvojitým cinknutím (prestávka), alebo jedným cinknutím (koniec), jap. hozensho. Prestávka sa využíva buď na oddych, alebo meditačnú chôdzu (kinhin), alebo prechádzku v tichu, (zvyčajne v priestoroch kláštora v rade zas sebou).
Guny
Guny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zazen
Usadnutie
Sedí sa na skrížených nohách, ideálne v pozícii plný lotos, alebo v polovičnom lotose, štvrťlotose, poprípade v prípade problémov s kolenami aj na stoličke. Nohy sú skrížené tak, že sa kolená pevne opierajú o zem. Bedrá sú vytlačené dopredu. Brucho je uvoľnené. Váha je na kolenách. Trup je vyrovnaný a vztýčený, hlava vytiahnutá do neba. Nos a pupok sú vo zvislici (nepatrné naklonenie dopredu). Brada sa pritiahne ku krku.
Jazyk je položený na hornom podnebí tesne za zubami. Ľavá ruka je položená v pravej dlani, dlaňami nahor tak, že prsty sa prekrývajú a palce sú spojené do vodorovnej línie. Ruky sú opreté malíčkovými hranami o brucho asi päť centimetrov pod pupkom. Lakte sú mierne od tela.
Pohľad je cca pod stupňovým uhlom (teda asi meter) pred seba, pozerá sa do „šírky“ (ako pohľad z vrcholu hory dolu do údolia).
Električková doprava vo Volžskom
Električková doprava v ruskom meste Volžskij funguje od roku 1963. Spolu 8 liniek jazdí na sieti s rozchodom.
Zazen
Usadnutie
Svaly sú uvoľnené, okrem tých ktoré udržujú pozíciu.
Dýchanie
Dýcha sa nosom. Nádych je kľudný a prirodzený. Bránica klesá a brucho sa nadúva. Nádych vypĺňa celú hlavu. Pri nádychu telo akoby trochu povolilo a jemne pokleslo.
Výdych je pokojný, tichý a hlboký. Silný a zároveň jemný, časom sa prirodzene predlžuje. S výdychom sa telo opäť nepatrne napriamuje, akoby hlava ťahala telo nahor.
Najčastejšie chyby
Zazen je neustále hľadanie rovnováhy medzi stavom prílišného napätia a prílišného uvoľnenia.
Zselickisfalud
Zselickisfalud je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Má rozlohu 2608 ha a žije tu 248 obyvateľov (2007).
Underground
thumb|Obálka britského undergroundového periodika Oz Underground je anglický výraz pre podzemie. V iných jazykoch sa používa v prenesenom slova zmysle pre označenie javov, ktoré sú mimo všeobecne uznávaných zvyklostí. Môžeme k nim priradiť tak kriminálne javy, ako aj rôzne subkultúry ktoré sa odlišujú od hlavného prúdu.
Underground všeobecne
V kultúre sa za underground niekedy označuje aj kult nezávislosti na komerčnom úspechu. Undergroundoví umelci vo všeobecnosti veľmi málo ba niekedy vôbec nereagujú na hlavné kultúrne prúdy, nezáleží im na zviditeľňovaní a na osobnej propagácii.
Inokedy sa termín underground používa na označenie vo svojej dobe pre umelcov, ktorí sa vo svojej dobe nevčleňujú do žiadneho aktuálneho, známeho umeleckého štýlu, alebo hudobného žánru. Undergroundoví hudobníci patrili často ku „kultúrnej spodine“ a väčšinou pôsobili v symbióze s ďalšími umeleckými kategóriami – literatúrou a dramatickým či výtvarným umením.
Undeground v hudbe
V hudbe sa za Underground označuje smer, ktorý vznikol v 60. rokoch 20. storočia v oblasti západného pobrežia USA a vzápätí sa rozšíril do Európy – Spojeného kráľovstva, Nemecka aj do vtedajšej ČSSR. Undergroundová hudba vychádza z psychedelickej hudby a avantgardnej vážnej hudby.
V prípade hudobných žánrov boli za undreground v dobách svojho vzniku označované žánre ako boli: psychedelický rock, punk rock a hardcore, hip hop, alternatívny rock, grunge, rôzne formy heavy metalu vrátane black metalu, experimentálna hudba a mnohé iné.
May-ya-moto
May-ya-moto alebo Maji ja moto je izolovane ležiace hydrotermálne pole v národnom parku Albert v Konžskej demokratickej republike, južne od jazera Edward. Pole pozostáva z fumarol a horúcich prameňov s teplotou takmer 100 °C.
La Milesse
La Milesse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1560
NGC 1560 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 1. augusta 1883.
Eurovision Song Contest 2014
Eurovision Song Contest 2014 bol 59. ročník súťaže Eurovision Song Contest. Konal sa v Dánsku vďaka víťazstvu dánskej speváčky Emmelie de Forestovej v predchádzajúcom ročníku súťaže.
Súťaž pozostávala z dvoch semifinálových kôl a veľkého finále. Predbežné dátumy konania súťaže boli stanovené na 6., 8. a 10. mája 2014. Tohoto ročníka súťaže sa zúčastnilo 37 krajín.
Miesto konania
Pre viac informácií o hostiteľskom meste, pozri Kodaň
Súťaž sa konala v B&W Hallerne, v dánskom hlavnom meste Kodaň. Dánsko bude hostiť súťaž už po tretíkrát, naposledy v roku 2001.
Prvými dvoma mestami, ktoré prejavili záujem o organizovanie súťaže sa stali Kodaň (hostila Eurovision Song Contest zatiaľ dvakrát - v rokoch 1964 a 2001) a Herning (hostilo národné kolo súťaže v roku 2011). thumb|200x200px|[[B&W Hallerne]]
Logo a slogan
Slogan tohto roka je internetová skratka #JoinUs.
<!-- Prehľad tohtoročných účastníkov súťaže a spôsob ich výberu --> <!--
Rozdelenie košov
Súťažiace krajiny sú už tradične rozdelené do jednotlivých košov podľa geografickej príbuznosti a v nich žijúcich početných cudzích diaspór. Z jednotlivých košov sa potom krajiny rozdelia medzi obe semifinále tak, aby sa tak zaistila čo možno najväčšia objektivita hlasovania.
Rozdelenie 37 účastníkov (bez priamych kvalifikantov do finále) do košov a ich rozlosovanie do jednotlivých semifinálových večerov prebehlo 25. januára 2012 v Baku. náhľad|Žrebovanie účastníkov semifinálových večerov, komplex „Buta Palace“, [[Baku, 25. 1. 2012]]
-->
Priebeh súťaže
Súťaž bude prebiehať v dvoch semifinálových kolách, z ktorých určený počet účastníkov postúpi do veľkého finále. Priamymi postupujúcimi do finále podľa pravidiel súťaže bude 5 štátov tzv. "Veľkej päťky" (Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Taliansko) a víťaz z predchádzajúceho ročníka súťaže (Dánsko).
Počas všetkých troch súťažných večerov programom sprevádzali traja populárni dánski moderátori - Lise Rønneová, Nikolaj Koppel a Pilou Asbæk. náhľad|Moderátori ESC 2014: Nikolaj Koppel, Lise Rønneová a Pilou Asbæk
1. semifinále
náhľad|víťazi 1. semifinále súťaže, holandské duo The Common Linnets Prvé semifinále sa konalo v utorok 6. mája 2014 a vystupovali v ňom reprezentanti 16 krajín. Do finále postúpilo 10 súťažiacich s najvyšším počtom získaných hlasov. Hlasovať mohli okrem zúčastnených krajín aj 3 zo šiestich priamych kvalifikantov do finále súťaže (Dánsko, Francúzsko a Španielsko).
2. semifinále
Účastníci 2. semifinále aj s ich výsledným umiestnením a získanými bodmi sú uvedení v nasledujúcej tabuľke:
Finále
náhľad|víťazka súťaže ESC 2014, Rakúšanka [[Conchita Wurst]] Finále súťaže sa konalo v sobotu 10. mája 2014 a zúčastnili sa ho postupujúce krajiny z prvého a druhého semifinále, ako aj priami kvalifikanti (tzv. "Veľká päťka" - Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Taliansko a víťaz predchádzajúceho ročníka súťaže Dánsko). Po odprezentovaní všetkých súťažných piesní mohli hlasovať všetky krajiny, ktoré sa aktuálneho ročníka súťaže zúčastnili. Žiadna krajina nemohla hlasovať za svojho reprezentanta.
Účastníci finále aj s ich výsledným umiestnením a získanými bodmi sú uvedení v nasledujúcej tabuľke:
Slovensko na ESC 2014
Národný vysielateľ (RTVS) sa rozhodol nezúčastniť sa na súťaži. Ostatnýkrát sa Slovensko zúčastnilo súťaže Eurovision Song Contest v roku 2012.
Lipovník (okres Topoľčany)
Lipovník je obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Imricha z roku 1771.
The Stadium Techno Experience (album)
The Stadium Techno Experience je deviaty štúdiový album nemeckej techno skupiny Scooter. Boli z neho vydané tri single: „Weekend!“, „The Night“ a remix „Maria (I Like It Loud)“ v spolupráci s Marcom Acardipanem a Dickom Rulesom. Grafika obalu albumu je poctou albumu The White Room z roku 1991 od skupiny The KLF. Je tiež prvým albumom, na ktorom spolupracoval Jay Frog.
Vaux-sur-Mer
Vaux-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pačlavice
Pačlavice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 848 obyvateľov, z toho 403 mužov a 445 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,0 roka (muži 42,2 roka, ženy 47,6 roka).
Zážitok odporu
Zážitok odporu je predreflexívne stretnutie subjektu s vonkajším svetom. Pojem zážitku odporu zaviedol Wilhelm Christian Ludwig Dilthey, avšak pojem siaha svojim pôvodom až k Destutt de Tracymu.
Podľa N. Hartmanna je zážitok odporu jedna zo skutočností, ktorá nám sprostredkuje istotu o realite.
Zselickislak
Zselickislak je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Má rozlohu 1039 ha a žije tu 329 obyvateľov (2007).
NGC 1561
NGC 1561 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Veronika Vítková
Veronika Vítková niekde aj nesprávne uvádzaná ako Veronika Vitková (* 9. december 1988, Vrchlabí) je česká biatlonistka a olympijská medailistka 2018. V roku 2020 oznámila ukončenie kariéry a tehotenstvo
Bouaké
Jeho ekonomika je založená na bavlnom priemysle. Je centrom etnickej skupiny Baouléov a známym pre jeho remeslá. Veľký rozvoj mesta nastal v 70. rokoch po výstavbe priehrady Kossou. V meste sa usporiadava karneval a trhy, nachádza sa tu aj Katedrála svätého Michala. Mesto ma aj letisko, ktoré sa nachádza severozápadne od mesta a má pristávaciu dráhu dlhú 3 300 metrov.
Kuzmice (okres Topoľčany)
Kuzmice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Pia X. a kaplnka sv. Štefana.
Polohopis
Obec leží v severozápadnej časti Nitrianskej sprašovskej pahorkatiny, na strednom toku potoka Zľavy.
Dejiny
Areál v ktorom sa nachádza naša obec a jej okolie, odpradávna poskytoval ideálne podmienky pre život. Potvrdením je aj nález zvyškov kostry mastodonta nájdený v pieskovisku v časti chotára Hájiky ( v roku 1960 ho našiel Viktor Jánoš ). Kly a temeno lebky pochádzajú z neskorej treťohornej geologickej doby - z neogénu. Mastodonty žili v lesoch alebo na ich okrajoch a živili sa šťavnatou rastlinnou potravou, neskôr začali prechádzať na tvrdšiu trávnatú potravu.
Obec bola od 14. storočia súčasťou Topoľčianskeho hradného panstva. Od 18. storočia patrila Tovarníckemu panstvu, ktoré vlastnili v 1718 Berényovci, v roku 1733 Traunovci, v roku 1835 Erdődyovci a posledný boli Stummerovci. Osadu Vítkovce založil šľachtic Vítko z rodu Ludanických. Miestna časť Kuzmíc – Izát vznikla výstavbou rodinných domov pri starom dolnom kuzmickom mlyne. Na osadu Kuzmice mala nepochybne veľký vplyv susedná osada Vítkovce, kde pravdepodobne už v roku 920 žiaci Cyrila a Metoda postavili jeden z prvých kresťanských kostolov na Slovensku. Deti sa tu učili čítať a písať, pričom zrejme niektoré z nich ďalej pokračovali v štúdiu, aby sa tak zaradili medzi vtedy ešte nepočetných šíriteľov na Slovensku. Vzácny je rímskokatolícky Kostol sv. Štefana Kráľa vo Vítkovciach, pôvodne románsky so slohovými úpravami gotiky, renesancie a baroka, klasicistický kaštieľ s polovice 19. storočia s parkom. Kostol bol renomovaný v roku 2005. Dominantou obce je nový kostol na návrší. Do 19. storočia mali susedské Vítkovce spoločný majetko-právny vývin s Kuzmicami. Vítkovce potom patrili zemianskym a šľachtickým rodinám Vyskyových, Divekyových, Dezerických a Szúľovských. Rodina Szúľovských si tam postavila v pol. 19. storočia klasicistický kaštieľ. Starobylý románsky kostolík sv. Štefana prvého uhorského kráľa tvorí dominantu Vítkoviec. V ňom sú umiestnené pohrebné krypty spomenutých šľachtických rodín. Po roku 1900 bol vo Vítkovciach založený liehovar, ktorý pracuje dodnes. Nad Vítkovcami bol donedávna rybník a v minulosti tam pracovala aj tehelňa. V roku 1900 sa zlúčila osada Vítkovce s Kuzmicami. Obyvatelia Kuzmíc sa zaoberali hlavne poľnohospodárstvom. V 18. storočí aj chovom koní, rozvinuté bolo ovocinárstvo, včelárstvo a domáca výroba pálenky. V Kuzmiciach pracovali na Zľavskom potoku dva vodné mlyny, do 19. storočia tu boli vinohrady, tehelňa a piesková baňa. Z historických pamiatok sa v obci zachovala iba rano-baroková socha zo 17. storočia a prícestné kríže. Písomné zmienky o obci
Guyencourt
Guyencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Počenice-Tetětice
Počenice-Tetětice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 752 obyvateľov, z toho 362 mužov a 390 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 40,6 roka, ženy 40,8 roka).
Hóra
Hóra môže byť:
Bitka na Dnepri
Bitka na Dnepri bola séria ozbrojených stretnutí medzi vojskami nacistického Nemecka a Sovietskeho zväzu počas druhej svetovej vojny, ktorá prebiehala od konca augusta do decembra 1943, na oboch brehoch rieky Dneper na dnešnej Ukrajine. Podstatnú časť bitky tvorila černigovsko-poltavská operácia, pri ktorej sovietske vojská na širokom fronte dosiahli východný breh Dnepra. Boje na západnom brehu Dnepra sa označujú aj ako dnepersko-karpatská útočná operácia.
Bojov sa zúčastnilo celkovo asi 4 milióny mužov a žien, oboch strán. Bitka zasiahla front na celkovej dĺžke. Po štyroch mesiacoch bojov bol oslobodený celý pravý breh Dnepra a vybudovaných 23 predmostí, ktoré poskytli sovietskym vojskám odrazový mostík pri prieniku na Ukrajinu. Bitka o Dneper bola jednou z najkrvavejších bitiek v dejinách. Podľa odhadov v nej obe strany stratili dovedna 1 700 000 až 2 700 000 vojakov.
Predohra bitky
Po skončení bojov v oblasti Kurska nemecké velenie stratilo poslednú šancu udržať na východnom fronte rovnováhu síl. Hitlerovo neuvážené konanie znamenalo veľké oslabenie tankových aj motorizovaných jednotiek, ktoré následne neboli bezprostredne schopné vzdorovať silným protiútokom sovietskych vojsk. Aktivizovalo sa aj partizánske hnutie, ktoré začalo nemilosrdný boj o koľaje v nacistickom tyle.
Nemecká obrana
Červená armáda zatlačila Wehrmacht z ruských oblastí ZSSR. Sovietske sily oslobodili Oriol a Belgorod (tzv. operácia Rumiancev), pri pokračujúcich útokoch 23. augusta oslobodili 2. najväčšie ukrajinské mesto Charkov. Už 11. augusta 1943 Hitler pochopil, že sovietsku ofenzívu len tak nezastaví a urýchlene prikázal budovať tzv. Ostwall, obrannú líniu Panther-Wotan, siahajúcu od Fínskeho zálivu k Azovskému moru, jej najdôležitejšou oporou na ohrozenom južnom úseku mala byť tretia najväčšia európska rieka Dneper. Nová obranná línia však nebola súvislá, v oblasti Dnepra nemali Nemci dostatok síl pre budovanie opevnení a preto sa sústredili hlavne na zabezpečenie najpravdepodobnejších sovietskych cieľov pri Kremenčugu, Záporoží a Nikopole.
Útoky sovietskych vojsk na ľavom brehu Dnepra
náhľad|vpravo|Pohyb frontu od augusta 1943 do decembra 1944 24. augusta 1943 sovietske divízie začali na úseku tiahnúcom sa od starobylého ruského mesta Smolensk na severe až po Azovské more na juhu novú veľkú ofenzívu. Zúčastnili sa ich jednotky Stredného (v priebehu bojov bol 20. októbra 1943 premenovaný na 1. bieloruský front), Voronežského frontu (premenovaný na 1. ukrajinský front), 2. ukrajinského frontu (zapojil sa do operácii neskôr), Juhozápadného frontu (neskôr premenovaný na 3. ukrajinský front), Južného frontu (premenovaný na 4. ukrajinský front).
3. tisícročie
náhľad 3. tisícročie je časový úsek, ktorý začína 1. januára 2001 a končí 31. decembra 3000.
Bitka na Dnepri
Útoky sovietskych vojsk na ľavom brehu Dnepra
Už po dvoch týždňoch ťažkých bojov, Adolf Hitler nariadil 7. septembra 1943 jednotkám aby začali v oblasti 20 až od rieky aplikovať pri ústupe taktiku spálenej zeme, čo znamenalo, že za sebou odvážali, likvidovali, plienili a mínovali všetko čo mohlo nepriateľovi poslúžiť pri zásobovaní. Toto ale nestihli Nemci aplikovať po celej dĺžke frontu. V niektorých oblastiach však násilne evakuovali i civilné obyvateľstvo, ktoré buď smerovalo na nútené práce do Tretej ríše, alebo muselo vykonávať opevňovacie práce. Nemci k tomuto kroku pristúpili aj pre to, že Sovieti v novooslobodených oblastiach povolávali do armády väčšinu mužskej populácie. K tomuto kroku Sovieti pristúpili, v dôsledku ťažkých strát, ktoré ich sily počas bojov východne od Dnepra utrpeli. Narýchlo povolávaní muži, ktorí neprešli žiadnym bojovým výcvikom, ale iba krátkym kurzom zachádzania so zbraňou poväčšinou ani nedostali uniformy. Radoví vojaci preto týmto jednotkám hovorili čierne pluky, ich osud je často porovnávaný s trestnými oddielmi formovanými na základe rozkazu rozkazu č. 227.
Boje v oblasti mali vplyv aj na osud slovenských jednotiek. 30. októbra 1943 padlo do sovietskeho zajatia 2000 vojakov slovenskej 1. pechotnej divízie pri Melitopole. Nemci zvyšok jednotky čoskoro stiahli do tyla.
Napriek početnej prevahe nebol postup sovietskych vojsk jednoduchý. Manstein organizoval svoju obranu veľmi efektívne a snažil sa spomaľovať nepriateľský postup a pôsobiť Sovietom čo najväčšie straty. Jeho pozície v otvorenej stepi však nebolo možné voči sovietskej prevahe ubrániť. Obzvlášť ťažká situácia zavládla na rieke Mius, kde bol nemecký XXIX. tankový zbor nakrátko obkľúčený 8-násobnou sovietskou presilou vojsk generála Malinovského a neskôr nútený spolu s 1. tankovou a 6. armádou ustupovať. Hitler sa pri tom snažil do poslednej chvíle držať Doneckú panvu s jej veľkými zásobami uhlia. 22. septembra oslobodili vojská Juhozápadného a Južného frontu Donbas. Onedlho zasiahol oblasť styku 1. tankovej a 6. armády útok 3. gardovej armády Juhozápadného frontu vedeného generálom Vatutinom. Rokossovského jednotky zaútočili na nemeckú 2. armádu na severnom krídle Mansteinových vojsk. Ten už sovietskemu tlaku nemohol dlhšie odolávať a od 15. septembra začal ustupovať za Dneper. Hitler si však žiadal, aby 1. tanková armáda bránila oblasť Nikopolu, čo bolo z vojenského hľadiska neudržateľné, pretože okrem toho bolo potrebné ustúpiť so štyrmi ďalšími armádami, množstvom utečencov a materiálom na druhý breh rieky. K dispozícii bolo len 5 veľkých prechodov: pri Dnepropetrovsku, Kremenčugu, Čerkassách, Kaneve a Kyjeve. Už 21. septembra Sovieti dorazili k Dnepru pri Kaneve, kde však našli už len zničený most.
Výsadkové operácie
náhľad|vpravo|Nemecké vojská pripravujúce strelecké zákopy pri brehu Dnepra. Na oslabenie nemeckej obrany na pravom brehu rieky sa sovietske velenie Juhozápadného frontu rozhodlo využiť svoje výsadkové jednotky, ktoré by vysadilo do tyla oslabených a nie veľmi dobre pripravených nacistov. Cieľom sovietskej 5. výsadkovej brigády bolo viazať časť nemeckých síl západne od Bukrina. 3. brigáda mala držať južnejší priestor Šandra a Lipovy. Operácia však nebola dostatočne kvalitne pripravená. Výsadky sa začali 24. septembra okolo 17. hodiny v oblasti Bukrina a skončili veľkým neúspechom. Letci dopravných lietadiel v mnohých prípadoch nenašli zóny výsadkov a v prvej vlne vysadili väčšinu parašutistov nad vlastnými jednotkami, alebo v jednom prípade dokonca priamo nad Dneprom. Mnohí z nich sa v rieke utopili. Druhá vlna 4 500 vojakov bola zase roztrúsená vo veľmi širokej oblasti s rozlohou takmer. Vojaci boli pre utajenie oboznámení s cieľmi operácie až priamo v lietadlách. Sovietske výsadkové jednotky mali navyše veľkú smolu, lebo do oblasti, ktorá bola považovaná za pokojnejší úsek frontu, práve v tomto období prišla na odpočinok jedna z ich mechanizovaných jednotiek, čo rozviedka Červenej armády nepostrehla. Časť parašutistov bola vysadená priamo nad pozíciami nemeckého 258. pechotného pluku prípadne ďalších jednotiek a bola pobitá na mieste alebo ešte vo vzduchu. Nedostatok protitankových zbraní, nemecké protiútoky a strata spojenia s velením spôsobila, že zvyšok parašutistov, ktorí pristáli v poriadku sa nebol schopný sformovať do účinnej sily. Vojaci troch sovietskych výsadkových brigád preto viedli skôr diverzný boj a napádali menšie nemecké jednotky, asi tisíc z nich sa postupne pridalo k partizánom, zvyšok padol v boji alebo sa dostal do zajatia. Aj tento neúspech však čiastočne odľahčil situáciu iných sovietskych jednotiek, ktoré v tej dobe prekračovali rieku.
Prechod rieky
Začal sa boj o čas. Po zvážení situácie padlo rozhodnutie nečakať týždne na príchod a stavbu pontónových mostov, ktorých cesta po nacistami zničených cestách, by trvala nevyhnutne dlhú dobu, ale napadnúť Nemcov na pravom brehu čo najskôr, kým ich obrana nebude dokončená. Tento prechod bolo potrebné uskutočniť na viacerých miestach a to za každú cenu. Straty vojakov pri improvizovaných prechodoch cez rieku, mali kompenzovať pracné a krvavé dobýjanie nemeckej obrany, ktorá by bola vytvorená neskôr. Plán bol prekročiť rieku na čo najväčšom počte miest, aby bol nepriateľ zmätený, odhalia sa tak jeho najslabšie miesta, ktoré bude možné použiť ako hlavné predmostia. Útok sa preto začal na skoro dlhom brehu rieky takmer simultánne. Boli použité všetky dostupné plavidlá a materiál, ktorý mohol slúžiť pri preprave cez rieku. Celé divízie prechádzali rieku na improvizovaných prostriedkoch, pltiach, člnoch, vojaci plávali cez Dneper pridržiavajúc sa sudov, kmeňov, alebo batohov naplnených slamou. Na vojakov, ktorí sa pri prechode rieky vyznamenali čakali najvyššie vyznamenania.
Cez noc 22. septembra prekročili 4 sovietski pešiaci na drevenom člne Dneper pri Bukrine a dostali sa do ťažkej paľby. Už ráno mali Sovieti v predmostí 6 tankov 3. gardovej tankovej armády Pavla Rybalka a vyrazili do protiútoku, proti jednotkám, ktoré ich mali zatlačiť do rieky. Asi na sever prenikla na západný breh pri Grigorjevke sovietska pechotná brigáda Moskalenkovej 40. armády. Podobne tomu bolo aj ďalších na sever pri obci Stajki. Nemcom sa ich improvizovanými oddielmi 19. tankovej, 10. mechanizovanej a 34. pechotnej divízie síce podarilo zastaviť, ale z predmostí ich už nedokázali vytlačiť.
25. septembra jednotky 5. tankovej armády pri Záporoží objavili dva ľahko poškodené nemecké pontónové člny, opravili ich a použili ich pri preprave cez rieku. náhľad|vľavo|Mapa sovietskej ofenzívy V neskorých nočných hodinách 26. septembra sa na niekoľko kilometrovom úseku brehu pred obcou Ľjutež severne od Kyjeva, pokúsili o prechod Dnepra viaceré pechotné pluky 240. divízie spadajúcej pod velenie 38. armády. V následných ťažkých bojoch s 88. a 208. divíziou nemeckého XIII. zboru ale boli za ťažkých strát odrazené. Okolo 4. hodiny ráno 27. septembra sa na tom istom úseku cez rieku pokúsila prejsť na piatich rybárskych člnoch časť jednej z čiat 842. pechotného pluku. Vojaci sa počas prechodu dostali do nemeckej mínometnej paľby, ktorá zasiahla jeden z člnov. Hŕstka ľahko vyzbrojených vojakov, ktorým velil poručík Piotr Nefiodov však prenikla na druhý breh a vytvorila obranné postavenie v neprehľadnom teréne od rieky. Od dopoľudňajších hodín do večera táto bojová skupina odrážala útoky nemeckej čaty a roty. Do večera tak zostalo Nefiodovovi už len 10 bojaschopných mužov. V noci sa však podarilo Sovietom posilniť predsunutý oddiel 75 mužmi a ráno aj ďalšími jednotkami, takže do 30. októbra už predmostie pri Ľjuteži bránili 2 pluky 240. divízie.
Do 30. septembra získala Červená armáda na západnom brehu Dnepra 23 predmostí a dve ďalšie na rieke Pripiať. Mnohé prechody Nemcov zaskočili, boje však boli tvrdé a nacisti viedli energické protiútoky aby nebezpečné predmostia zničili. Takmer polovicu z nich skutočne zničili alebo z nich prinútili Sovietov ustúpiť. Intenzívne boje prebiehali aj vo vzduchu, najmä na miestach, kde ženisti postavili pontónové mosty.
Kvôli neúspechu pri rozširovaní predmostia pri Bukrine sa rozhodol veliteľ Voronežského frontu Vatutin presunúť 3. gardovú tankovú armádu do predmostia pri Ľjuteži. Pri presune však musela armáda okrem Dnepra prekračovať aj rieku Desna, čo sa podarilo prvým tankom 20. brigády z chodu jazdou v utesnených vozidlách pod vodu. V noci z 5. na 6. októbra následne týchto 60 tankov prekročilo pri Ľjuteži Dneper a pomohlo upevniť tamojšie predmostie.
náhľad|Sovietska pechota na Dneperskom predmostí, október 1943 Medzi najväčšie predmostia, ktoré Sovieti získali patrilo predmostie južne od Kremenčugu, ktorý oslobodili 29. septembra. Do 10. októbra ho 37. armáda rozšírila na šírku a hĺbku 6. Ťažké boje prebiehali aj na iných miestach. Konevovmu Stepnému frontu sa podarilo za ťažkých strát rozšíriť predmostie pri ostrove Glinsk-Borodajevsk. Živá sila 123. pluku 53. streleckej divízie v dôsledku bojov nemeckými tankmi klesla z 2000 na 300 bojaschopných mužov, čo predstavovalo 85% straty v priebehu 2 týždňov. Toto predmostie sa ocitlo pod ťažkými údermi nemeckého letectva a delostrelectva hneď od začiatku a zachrániť sa ho podarilo, najmä vďaka koncentrácii vlastných diel a kaťuší. Toto však neboli ojedinelé boje, prakticky vo všetkých predmostiach, ktoré sa podarilo udržať pôvodná sila divízií poklesla na 25 až 50 % pôvodného stavu. Väčšina predmostí, ktoré nakoniec neboli vhodné na útok bola opustená. Najvyššie velenie dalo prednosť hlavne oblastiam pri Kremenčugu a Dneporopetrovsku.
Boje za Dneprom
Do polovice októbra sa v predmostiach na dolnom Dnepri nazbieral dostatok sovietskych vojsk, aby mohli zo svojich pozícií vyraziť vpred. Najsilnejší útok na ľavom brehu bol vedený z predmostí okolo Kremenčugu a Dnepropetrovska, smeroval viac na juhozápad a odrezal nemecké vojská na Kryme. Predmostie pri Bukrine asi južne od Kyjeva, bolo využité inak. Sovieti sa rozhodli nepriateľa oklamať, aby pri predmostí sústredil čo najväčšie sily. Rozhodli sa preniesť hlavný smer útoku na Kyjev do iného smeru. Aby zmiatli nepriateľa, rozmiestnili drevené makety tankov, delá viedli rušivú paľbu a menili stanovištia. Vysielalo viacero rádiostaníc, ktoré mali vytvoriť zdanie príprav na útok. „V noci sme však nebadane, aby to nepriateľ nezistil, prechádzali na druhý breh a sústreďovali sa v lesoch,“ popísal svoju činnosť veliteľ 55. gardovej tankovej brigády plukovník Dragunskij. Jeho jednotka spadajúca pod Rybalkovu 3. gardovú tankovú armádu sa tak utajene premiestnila na predmostie pri dedine Ľjutež, odkiaľ sovieti začali nečakaný útok, ktorý sa skončil obsadením Kyjeva.
Na konci ofenzívy si sovietske jednotky vytvorili predmostie široké a hlboké, na juhu boli Nemci celkom obkľúčení na Kryme. Sovietske jednotky sa však na Krym netlačili cez Perekopskú šiju, ale na jar 1944 prenikli na Krym cez Sivaš a z východu cez Kerčský polostrov. 6. novembra 1943 bol spoločnými útokmi oslobodený Kyjev. Aj keď situácia pri meste Žitomir západne od Kyjeva bola naďalej vážna a Nemci tu na čas Sovietov opäť zatlačili, najväčšie mesto Ukrajiny zostalo pevne v sovietskych rukách. Boje na západnom brehu Dnepra sú tiež označované ako dnepersko-karpatská operácia. Pri oslobodzovaní Kyjeva sa vyznamenal aj 1. československý armádny zbor.
Dohra
náhľad|Pamätník na mieste prekročenia Dnepra sovietskymi vojskami pri meste [[Záporožie.]] Bitka o Dneper bola ďalšou strategickou porážkou nemeckej brannej moci. Sovietskym jednotkám sa podarilo prekročiť Dneper z chodu, čím si zabezpečili dostatočnú rýchlosť postupu aj v nasledujúcom období. V dôsledku tejto operácie bol oslobodený Kyjev a začalo sa oslobodzovanie zvyšku pravobrežnej Ukrajiny, ktorá bola stále v nacistických rukách. Boje na na západnom brehu Dnepra sú označované ako dnepersko-karpatská útočná operácia. Bitka demonštrovala nielen vytrvalosť, nenáročnosť a odhodlanie Červenej armády, ale aj silu partizánskeho hnutia, ktorého útoky na železničnú prepravu výrazne skomplikovali nemeckú situáciu. Úspešná činnosť sovietskych armád tiež zvýšila Stalinovu prestíž na Teheránskej konferencii, ktorá sa uskutočnila za prítomnosti Churchilla a Roosevelta medzi 28. novembrom a 1. decembrom 1943.
Výška strát na oboch stranách bola vysoká, ich odhady sa však veľmi líšia od 173 201 padlých a nezvestných podľa Johna Ericksona po 373 000 padlých podľa Nikolaja Šefova. Počet ranených bol asi 3-krát vyšší. Vplyv na to má najmä fakt, že bitka mala pomerne dlhé trvanie a niektorí k nej počítajú aj krvavú bitku o Smolensk, rozdiel je aj v tom, že niektorí historici ponímajú bitku iba ako samotné prekročenie rieky a nerátajú k nemu aj ozbrojené zrážky, ktoré jej predchádzali pri postupe od Kurska a Rostova nad Donom. Odhady strát Nemcov sa pohybujú v podobných medziach, medzi 500 až 1 500 000 padlých, nezvestných a ranených.
V bitke o Dneper bolo vyznamenaných sovietskym najvyšším vyznamenaním Hrdina Sovietskeho zväzu 2438 vojakov a dôstojníkov, v žiadnej inej bitke vojny nebolo udelených toľko týchto vysokých vyznamenaní.
Psychedelický zážitok
Psychedelický zážitok je zážitok vyvolaný halucinogénmi, napr. meskalínom, LSD atď., a vyznačujúci sa zrýchleným myslením, bohatou predstavivosťou, nadmierou fantázie, extázou, ale aj nepríjemnými úzkostnými alebo desuplnými stavmi, a to podľa osobnosti a požitej drogy. Spája sa s hnutím hippies, experimentálnou psychoterapiou, new age, transperonálnou psychológiu a pod.
Podľa T. McKenna je psychedelický zážitok podmienka vyzretosti ľudskej bytosti, plného vedomia všetkých možností, ktoré v sebe realita skrýva. Nie je nevyhnutné vziať si psychedelickú skutočnosť za vlastnú alebo ju zneužiť, ale treba vedieť, že niečo také existuje.
Električková doprava v Zlatouste
náhľad|Mapa siete náhľad|[[KTM-5]] náhľad|Skúšobná električka [[KTM-31]]
Električková doprava v ruskom meste Zlatoust funguje od roku 1934. Spolu 5 liniek jazdí na sieti dlhej 22,5 km s rozchodom.
Moira
Moira môže byť:
Dátový záznam
Dátový záznam (iné názvy: údajový záznam, záznam, (dátová/údajová) veta; po anglicky record), resp. v niektorých kontextoch riadok (angl. row), je zbierka dát, ktoré sú v istom elementárnom vzťahu alebo ktoré majú spoločné príznaky. Dátový záznam môže pozostávať z viacerých polí dát (angl. fields).
Barebone
right|thumb|Barebone PC
Barebone (výslovnosť [ˈbeəˌbəun]; nazývaný aj barebone system, vo voľnom preklade holá kosť) je počítačová platforma pozostávajúca len z tých najnutnejších súčiastok. V skrinke sa nachádza len zdroj, základná doska a chladiaci systém. Dizajn týchto počítačov je obyčajne neštandardný a nie je možné ho zložiť použitím dostupných hardvérových komponentov. Rozšíriteľnosť je obmedzená.
Skladanie barebone počítača svojpomocne je obyčajne lacnejšie ako zakúpenie predinštalovaného počítača od dodávateľa.
NGC 1562
NGC 1562 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
La Quinte
La Quinte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zselicszentpál
Zselicszentpál je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Má rozlohu 1035 ha a žije tu 407 obyvateľov (2007).
Zázrak
Zázrak je mimoriadny jav spôsobený nadprirodzenou silou. Pri tvorbe predstáv o zázraku intervenuje často predpoklad zrušenia prirodzenej zákonitosti v behu udalostí.
Vénérand
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pierre Monteux
Pierre Benjamin Monteux (* 4. apríl 1875, Paríž, Francúzsko – † 1. júl 1964, Hancock, Maine, USA) bol francúzsky dirigent. Potom, čo študoval hru na husle a violu, pôsobil po dobu jednej dekády ako hráč v orchestroch a neskôr aj ako občasný dirigent; pravidelnú prácu dirigenta získal v roku 1907. Do širšieho povedomia sa dostal keď v rokoch 1911 až 1914 dirigoval svetové premiéry diel ako Stravinského Svätenie jari, Ravelov Daphnis et Chloé alebo Debussyho Jeux pre baletnú spoločnosť Ballets russes Sergeja Ďagileva. V nasledujúcom polstoročí dirigoval rôzne orchestre po celom svete.
V rokoch 1917 až 1919 bol šéfdirigentom v oblasti francúzskeho repertoáru Metropolitan Opera v New Yorku. Takisto viedol orchestre Boston Symphony Orchestra (1919-1924), Royal Concertgebouw Orchestra (1924-1934), Orchestre Symphonique de Paris (1929-1938) a San Francisco Symphony (1936-1952). V roku 1961, vo veku osemdesiatšesť rokov, sa stal hlavným dirigentom orchestra London Symphony Orchestra; tomu sa venoval až do svojej smrti o tri roky neskôr. Hoci bol známy predovšetkým pre dirigovanie francúzskeho repertoáru, mal rád skôr hudbu nemeckých skladateľov, predovšetkým Johannesa Brahmsa. Nemal rád nahrávanie predstavení kvôli tomu, že je to v rozpore so spontánnosťou, napriek tomu však existuje veľké množstvo záznamov jeho koncertov.
Monteux bol tiež známy ako učiteľ. V roku 1932 založil dirigentskú triedu v Paríži, ktorá sa vyvinula do letnej školy a ktorú neskôr presunul do svojho letného sídla v obci Les Baux-de-Provence na juhu Francúzska. Potom, čo sa v roku 1942 natrvalo presťahoval do USA a dostal tu štátne občianstvo, založil školu pre dirigentov a orchestrálnych hudobníkov so sídlom v meste Hancock (štát Maine). Medzi jeho študentmi, či už vo Francúzsku či v Spojených štátoch, patrila rada ľudí, ktorým sa neskôr dostalo svetového uznania. Patrí medzi ne napríklad Igor Markevitch, Neville Marriner, André Previn, Lorin Maazel a Seiji Ozawa. Škola vo svojej činnosti pokračovala aj po Monteuxovej smrti.
Stanislao Cannizzaro
Stanislao Canizzaro (* 13. júl 1826, Palermo, Taliansko – † 10. máj 1910, Rím) bol taliansky chemik, známy hlavne objavom disproporcionačnej reakcie aromatických aldehydov v zásaditom prostredí, ktorá bola po ňom aj pomenovaná ako cannizzarova reakcia.
Životopis
Narodil sa v Palerme na Sicílii. V roku 1841 začal študovať medicínu, no po krátkom čase sa presunul k chémii. V rokoch 1846 až 1847 bol asistentom Raffaele Piriu, profesora chémie v Pise a neskôr v Turíne.
Počas revolučných rokov 1848 bol dôstojníkom delostrelectva v Messine, po porážke povstalcov ušiel do Francúzska, najskôr do Marseille, v októbri 1849 prišiel do Paríža. Tu začal znovu pracovať v laboratóriu Michela Chevreula, v roku 1851 syntetizoval kyanamid z amoniaku a kyanchloridu v éterickom prostredí. V rovnakom roku mu bolo ponúknuté miesto profesora fyzikálnej chémie v Alessandrii, kde objavil, že aromatické aldehydy sa v alkoholickom roztoku hydroxidu draselného rozkladajú na príslušnú kyselinu a alkohol. Táto reakcia dostala pomenovanie po ňom ako cannizzarova reakcia.
V roku 1855 sa stal profesorom chémie na univerzite v Janove, neskôr v Pise, Neapole a nakoniec v rodnom Palerme. Tam strávil viacero rokov štúdiom aromatických zlúčenín a amínov až napokon mu bolo ponúknuté v roku 1871 miesto vedúceho oddelenia chémie na univerzite v Ríme, čo prijal. V rovnakom roku sa stal aj členom talianskeho senátu.
Okrem prác v organickej chémii sa venoval aj fyzikálnej chémii, kde v publikácii z 1858 (Sunto di un corso di Filosofia chimica) rozpracoval teórie Amadea Avogadra ohľadom vzťahu medzi atómovými hmotnosťami prvkov a molekulovými hmotnosťami ich zlúčenín. Za túto publikáciu mu bola v roku 1891 Kráľovskou spoločnosťou udelená Copleyova medaila.
2. tisícročie
náhľad|333x333bod náhľad 2. tisícročie je časový úsek, ktorý začína 1. januára 1001 a končí 31. decembra 2000.
Podhradní Lhota
Podhradní Lhota je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 508 obyvateľov, z toho 264 mužov a 244 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,6 roka (muži 40,4 roka, ženy 42,8 roka).
Borovica čierna
Borovica čierna (Pinus nigra) je druh stromu z rodu borovica (Pinus).
Je charakteristická hrubšími ihlicami s dĺžkou minimálne 10 cm a nerozpadavými šiškami s hrubými semennými šupinami. Ihlice vyrastajú na skrátených konárikoch - brachyblastoch - vo zväzočkoch po dvoch.
Je dôležitým lesotvorným druhom na suchých plochách vápencových pohorí strednej a južnej Európy. Veľmi rozšírená a častá je v južnej Európe, na Balkáne a v Stredomorí. Nie je zriedkavá vo veľkých parkoch a záhradách, pestuje sa i lesnícky. Má veľmi živičnaté drevo, zväčša žlto sfarbené.
NGC 1563
NGC 1563 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
Orange River
Orange River, Oranje alebo Oranjerivier je najväčšou riekou Južnej Afriky. Pramení v pohorí Dračie vrchy (Drakensberg) v Lesothe a tečie smerom na západ do Atlantického oceánu. Do mora sa vlieva pri meste Oranjemund na juhoafricko-namíbijskej hranici.