cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Man Ray
Maľba
Okolo roku 1918 jeho tvorbu poznačila kríza (rozchod z jeho ženou s ktorou sa zosobášil v roku 1915). Jeho diela neboli pochopené. Neskôr spoločne s francúzskym maliarom Marcelom Duchampom vydal jeden diel časopisu „New York Dada“. Myšlienky a témy z časopisu však neboli okolím prijaté. Man Ray naviazal kontakt s európskymi dadaistami, avantgardnými básnikmi a maliarmi. Spoločne s Marcelom Duchampom odcestoval do Francúzska a mnohé z jeho prác spálil.
Fotografovanie
Usadil sa vo Francúzsku a onedlho sa stal súčasťou v parížskej kultúrnej elite. Pokračoval v dadaistickej tvorbe, zaoberal sa surrealizmom a tiež sa začal venovať fotografii. V roku 1925 sa zúčastnil jeho prvej surrealistickej výstavy v galérií Pierre.
Stugna-P
Vývoj
Prvá Stugna bola prakticky kópiou sovietskej protitankovej strely 9K116 Kastet. Táto 100 mm raketa však vlastnosťami výrazne zaostávala za svojou predlohou. Preto sa v roku 2005 začal vývoj plnohodnotného kompletu pre armádu, ktorý mal mať podobné vlastnosti ako ruská protitanková strela Kornet. V roku 2010 prešli prvé systémy vojenskými skúškami a 12. apríla 2011 bola Stugna-P zavedená do služby. Dňa 20. marca 2015 spustil štátny koncern Ukroboronprom sériovú výrobu kompletov Stugna-P. V októbri 2015 dostali Ozbrojené sily Ukrajiny a Národná garda ľahký mobilný protitankový komplet Stugna na platforme štvorkolky CFmoto Tracker 800. V septembri 2018 sa zistilo, že Ukrajina dostala viac ako 100 termovíznych kamier Aselsan Eye-Lr S, ktoré mali byť určené na výrobu systému Stugna-P.
Man Ray
Fotografovanie
V Paríži sa stal Man Ray uznávaným moderným fotografom. Zo začiatku Man Raya živila čisto iba fotografia, bol priveľký záujem o portrétnu a módnu fotografiu, ktoré vychádzali v časopisoch ako Vogue alebo Harper's Bazaar. Jeho modelkou sa tiež stala Alice Prin tiež známa ako Kiki, s ktorou sa Man Ray zoznámil krátko po príchode do Paríža.
Stugna-P
Charakteristika
Odpaľovacia jednotka Stugna-P pozostáva zo statívu, kontajnera s raketou, navádzacieho zariadenia a počítača, ktorý slúži na riadenie všetkých palebných operácií. Tento počítač umožňuje operátorovi diaľkovo ovládať odpaľovaciu stanicu z bezpečnej vzdialenosti až 50 m. Laserový navádzací zameriavací systém PN-I je možné použiť počas dňa aj noci a má dosah 50 až 5 000 m. PN-I váži 17,2 kg a obsahuje televízny sledovací a zameriavací systém, laserový zameriavač, laserový navádzací systém a riadiaci systém osí rakety.
Man Ray
Fotografovanie
Fotografoval tiež mnohé parížske osobnosti, ako príklad spisovateľ André Breton, Ernest Hemingway, prozaičku Gertrude Steinovú či spisovateľku Virginiu Woolfovú. Fotografie financovali Man Rayove obrazy a experimenty. Pomocou fotografie, získala realita iné významy a preto mohla byť realita niečo menej potlačená. Tiež sa venoval kresbám chemickými roztokmi či fotomontáži, kde využil neobvyklé použitie zrkadiel a filtrov, skreslenie pomocou šikmého nastavenia, tiež zrnitosť, netradičné spracovanie negatívov a pozitívov či vytvorenie reliéfových efektov. Man Ray dal fotografickú techniku služieb a otvoril cestu k abstraktnej fotografií. Objavil reyogram (dnes fotogram) s ktorím možno "maľovať svetlom". Svoje fotogrami vydal v knihe The Delightful Fields, ktoré mu zaistili svetový ohlas. Spolu s fotografkou Lee Miller znovuobjavili techniku solarizácie čo využili ako prostriedok umeleckého vyjadrenia. Časom Lee Miller nahradila na Man Rayových fotografiách modelku Kiki.
Stugna-P
Charakteristika
Stugna-P môže odpaľovať strely 130 mm a 152 mm, z ktorých najbežnejšie sú riadené strely RK-2S, RK-2OF, RK-2M-K a RK-2M-OF. Môžu byť vybavené rôznymi typmi hlavíc vrátane tandemových kumulatívnych, vysoko výbušných fragmentačných alebo termobarických. Raketa STUGNA využíva navádzanie pomocou poloaktívneho laserového lúča a so svojou tandemovo tvarovanou hlavicou je schopná preraziť až 800 mm výbušného reaktívneho pancieru. Raketa môže zasiahnuť ciele od 100 do 5 000 m, pričom čas letu pri maximálnom dostrele nepresahuje 14,3 sekundy. Raketa má dĺžku 1 360 mm a hmotnosť 29,5 kg.
Hold It Against Me
„Hold It Against Me“ (Drž to proti mne) je debutový singel americkej popovej speváčky Britney Spears z jej siedmeho štúdiového albumu Femme Fatale. Singel bol vydaný 11. januára 2011 a hneď po vydaní sa dostal na 1. miesto prestížneho amerického rebríčka Billboard Hot 100, a zaručil Britney, že sa stala druhou speváčkou v histórii, ktorej sa podarilo mať hneď niekoľko pilotných singlov na 1. mieste. Prvou takouto speváčkou je Mariah Carey. Hudobní kritici a fanúšikovia sú zo skladby nadšení a dali jej veľmi pozitívne hodnotenia. Skladbu produkovali Dr. Luke, Max Martin a Billboard.
Man Ray
Film a Hollywood
Po skúsenostiach s maľbou a fotografiou, začal experimentovať aj s filmom. Pracoval na krátkometrážnych filmoch s Marcelom Duchampom či Renéem Claireom. Jeho prvý film vyšiel v roku 1923 a je pásmom rayogramov. Ďalšie tri filmy natočil s nádychom avantgardy. Filmová práca ho omrzela a vrátil sa späť k maľbe a fotografii. Kvôli nepokojom v Európe počas druhej svetovej vojny, sa musel Man Ray odsťahovať do Spojených štátov, kde chvíľu pobýval v New Yorku, no neskôr sa presunul do Los Angeles, kde žil až do roku 1951. Medzi časom sa oženil s tanečníčkou Juliet Browner, ktorá neskôr vystupovala pod menom Juliet Man Ray.
Stugna-P
Ruská invázia na Ukrajinu
Podľa zverejnených informácií bol systém Stugna-P použitý v lete 2014 pri obrane Luhanského letiska a taktiež pri obrane Doneckého letiska. Dňa 30. januára 2019 bola Stugna-P úspešne použitá v Luhanskej oblasti na zničenie bojového vozidla MT-LB s nainštalovaným protilietadlovým systémom ZU-23-2.
Man Ray
Návrat
V roku 1951 sa presťahoval aj s jeho ženou do Paríža. Ku koncu života bol považovaný za kľudného umelca, ktorý dáva prednosť abstraktným variáciám, tiež sa občas venoval aj experimentovaniu s farebnou fotografiou. Portrétoval známe osobnosti vtedajšej doby, ako herečku Catherine Deneuve a iných. V roku 1958 sa zúčastnil výstavy Dada, dokumenty pohybu a nasledujúci rok, pracoval ako poradca pri natáčaní filmu Paris la belle. V roku 1961 získal zlatú medailu za fotografiu a v roku 1963 v Londýne predstavil jeho vlastnú autobiografiu s názvom Self-Portrait. Man Rayove umenie bolo dosť rozsiahle a ocenené v celej jeho rozmanitosti. Man Ray dokonca začal zhotovovať repliky jeho diel a fotografia bola definitívne zrovnoprávnená s inými umeleckými žánrami.
Theologos (Thasos)
thumb|Poloha mestečka v južnej časti ostrova thumb|Theologos na úpätí hôr Theologos je horská dedina na ostrove Thasos v severnom Grécku. Nachádza sa v centrálnej časti ostrova, na úpätí masívu Ypsarion a obyvatelia sa okrem turizmu venujú včelárstvu a pestovaniu viniča a olív.
Stugna-P
Ruská invázia na Ukrajinu
Dňa 5. apríla 2022 zostrelili Ukrajinci pomocou rakety Stugna-P ruský bojový vrtuľník Ka-52. Dňa 25. apríla 2022 sa ukrajinským vojakom podarilo pomocou jedného systému Stugna-P zničiť štyri ruské tanky v priebehu štyroch minút. Hoci má Stugna-P uvádzaný maximálny dolet, jeden z ukrajinských vojakov uviedol, že v auguste 2022 sa mu podarilo zničiť ruský tank až na vzdialenosť.
Man Ray
Úmrtie
náhľad|Náhrobný kameň Man Raya a jeho ženy Juliet Man Ray. Man Ray zomrel 18. novembra 1976 v Paríži, ktorý pokladal za svoj skutočný domov. Do konca jeho života sa o neho starala jeho žena Juliet Man Ray, ktorá tiež mala na starosť jeho diela ktoré darovala niekoľkým múzeám a založila organizáciu Man Ray Trust, ktorá vlastní originálne diela s vlastnými autorskými právami. Juliet Man Rayová bola pochovaná hneď vedľa Man Raya.
Hold It Against Me
Skladba sa dostala na prvé miesto vo viacerých krajinách. Žáner tejto tanečnej piesne je electro a dance-pop, produkcie sa ujali Billboard, Dr. Luke a Max Martin Celkovo sa ho v USA predalo viac ako 1 600 000 kusov a získal platinovú platňu. Britney promovala pieseň v Rain Nightclub, Good Morning America a Jimmy Kimmel Live!. Na Slovensku sa usadil na 3. mieste.
Britney túto pieseň pravidelne spievala ako prvé číslo počas jej Femme Fatale Tour a nevynechala ju ani počas show v Las Vegas Britney: Piece Of Me.
Hudobné video
Hudobné video pre túto pieseň sa natáčalo 22. a 23. januára 2011 a réžie sa ujal Jonas Åkerlund, ktorý pracoval napríklad s Lady Gaga na videklipe k „Telephone" alebo s Madonnou pri skladbe „Ray of Light", o choreogragiu sa postaral Brain Friedman. Åkerlund a Spears chceli vytvoriť video, ktoré by odzrkadľovalo jej kariéru keď sa stala slávnou akoby "cez noc" a jej kariéra rástla aj napriek nepriazňam osudu keď musela bojovať sama so sebou až padla na dno, z ktorého sa odrazila. Video zarobilo 500 000 dolárov na reklamách na značky Swarovski, Sony alebo stránku PlentyOfFish. Britney nezabudla ani na propagáciu jedného z jej parfúmov.
Video je umiestnené na oficiálnom VEVO kanáli speváčky a dosiahlo už viac ako 105 000 000 vidí a získalo oficiálnu VEVO certifikáciu.
Ocenenia
thumb|Britney s piesňou Hold It Against Me počas [[Femme Fatale Tour (2011) v Detroite]]
Singel
thumb|Britney s piesňou Hold It Against Me počas Femme Fatale Tour (2011)
Aillas
Aillas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Theologos (Thasos)
Obyvateľstvo
Samotná osada má okolo 730 stálych obyvateľov, no administratívne zastrešuje i 11 km vzdialené turistické stredisko Potos a niekoľko menších osád: Aliki [39], Thymonia [13], Astrida [129], Koinyra [104], Koinyra (ostrov) [4], kláštor Archangelou [40] a Paleochori [0]. Samosprávna jednotka má tak približne 1750 obyvateľov.
Aillas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vignes
Vignes môže byť:
Aillas
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vigny
Vigny môže byť:
Záborský potok
Záborský potok je potok v regióne Šariš v obciach Záborské a Petrovany v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Je ľavostranným prítokom vodného toku Torysa a má dĺžku. Je vodným tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení juhovýchodne od okraja intravilánu obce Záborské v poľnohospodárskom extraviláne v poli Vrchy v Patrí do obce Záborské okresu Prešov v Prešovskom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Košická kotlina v geomorfologickom podcelku Toryská pahorkatina.
Opis toku
Od prameňa tečie západným smerom, preteká cez centrum intravilánu obce Záborské, preteká poľnohospodárskym extravilánom lemovaný pásom príbrežnej vegetácie, v vteká na obecnú hranicu medzi obcami Záborské a Petrovany, sleduje túto hranicu, v  opúšťa obecnú hranicu a smeruje na juhozápad, v  priberá krátky bezmenný pravostranný prítok, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok, podteká cestu Prešov – Petrovany, v  podteká hneď aj D1 Prešov – Košice a v  v poli aj lúke Na pieskoch ústi do vodného toku Torysa priamo na obecnej hranici medzi obcami Petrovany a Kendice ako jej ľavostranný prítok. Vodný tok Torysa je ďalej prítokom Hornádu.
Vodný tok Záborský potok má dva bezmenné nevýznamné prítoky.
Pôvod názvu
Vodný tok Záborský potok na území obce Záborské má pôvod v názve tejto obce s charakteristickým významom geografický objekt charakterizovaný svojou polohou za borom, za borinou. Z toponyma Záborské a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena Záborský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku Záborský potok bol štandardizovaný v roku 2007. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum Záborský potok je jedinečným hydronymom (február 2022).
Koncert mladosti
Koncert mladosti bol česko-slovenský hudobný festival, ktorého jediné dva ročníky sa konali v rokoch 1976 a 1977 na amfiteátri v Pezinku. Hlavnými organizátormi podujatí boli Pavol Boriš a Ladislav Snopko a festival bol vôbec prvým open-air festivalom v bývalom Česko-Slovensku. Hudobný publicista Lubomír Dorůžka ho nazval „československým Woodstockom“.
Koncerty mladosti boli bezprecedentnou kultúrnou udalosťou, na ktorej účinkovali špičkoví česko-slovenskí predstavitelia folku, rocku a džezu – okrem iného folkoví pesničkári Vladimír Merta, Petr Lutka, Vlasta Třešňák, Vladimír Veit, Pepa Nos, Miloš Janoušek, Dagmar Andrtová a Zuzana Homolová, folk-rocková kapela Marsyas, rockové Collegium musicum, Jaro Filip, premiérovo kapela Etc… Vladimíra Mišíka, pop-rockový Modus, džezmeni Gabriel Jonáš a Pavol Kozma, jazz-rockové kapely Bohemia a Energit, vrátane odnože, dua Andršt/Viklický. Médiami bol festival označovaný ako festival vzdoru proti červenému normalizačnému režimu, vstupné bolo 25 Kčs.
V roku 1978 bol naplánovaný tretí ročník festivalu, nakoniec ho však zrušili.
Atmosféru podujatí zachytil fotograf Ján Štrba a boli súčasťou rôznych spomienkových výstav a knihy.
Kopec (vrch v Skorušinských vrchoch)
Kopec je druhý najvyšší vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Huty, približne južne od Tvrdošína.
Koenigsegg CC8S
Koenigsegg CC8S je superšportový automobil s motorom v strede, ktorý v rokoch 2002 – 2005 vyrábala švédska automobilka Koenigsegg.
Kopec (vrch v Skorušinských vrchoch)
Poloha
Masív leží v západnej časti pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Tvrdošín a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obce Krivá a Oravský Biely Potok. Najbližšími sídlami sú na juhozápadnom úpätí situované Malé Borové a na juhovýchodnom ležiace Huty, východne leží Zuberec, severným smerom Oravský Biely Potok a západným obec Chlebnice. Vrchom zároveň prechádza hranica medzi Oravou a Liptovom. Najľahší výstup na Kopec je z obce Malé Borové, ktoré leží cca juhozápadným smerom.
Koncert mladosti
V roku 2007 zorganizovalo občianske združenie PRD spomienkový koncert v Schaubmarovom mlyne, počas ktorého bola pokrstená nová kniha Koncert mladosti '76 – '77 – Československý Woodstock. V roku 2016 sa konal šesťhodinový Koncert mladosti 40.
Koenigsegg CC8S
V časoch keď bol predstavený, bol najrýchlejším vyrábaným vozidlom na bežnú prevádzku, pričom jeho maximálna rýchlosť je /h a zrýchlenie z 0 na /h za asi 3,6 sekundy. V roku 2006 ho však porazilo Bugatti Veyron. Karosérie a podvozok CCS8 sú vyrobené z uhlíkových vlákien, vystužených kevlarom. Tieto skutočnosti dávajú s motorom pomer výkonu a hmotnosti /kW. Pôsobivý zovňajšok je zhodný z McLaren F1.
Koenigseggom vyvinutý systém dvojitého lichobežníkového zavesenia kolies je plne prispôsobiteľný pre optimalizáciu vozidla pre danú trať.
Kopec (vrch v Skorušinských vrchoch)
Opis
Kopec je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Mnícha juhozápadným smerom na Blato. Západným smerom susedí Turínok a Blato, južným Ostrý vrch  a Holica , východným Prípor  a Machy  a Bane. Severovýchodné svahy odvodňujú prítoky Studeného potoka a západné Krivský potok v povodí rieky Orava, voda z južných svahov smeruje Kvačiankou do Váhu.
Výhľady
Vrchol Kopca pokrýva súvislý les, ktorý neponúka rozhľad. Na svahoch sú však lokality s riedkou, nesúvislou vegetáciou, odkiaľ je obmedzený výhľad na okolité vrchy Skorušinských vrchov, no tiež Chočské vrchy, Západné a Nízke Tatry, Oravské Beskydy, Oravskú Maguru, Malú i Veľkú Fatru.
Sedlecká rokle
Sedlecká rokle je prírodná pamiatka ev. č. 1328 neďaleko obce Lhůta v okrese Plzeň-mesto. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR. Dôvodom ochrany je roklina s odkryvmi bridlíc a pieskovcov spodných polôh klabavského súvrstvia, ktorá je jedinou známou lokalitou s najstaršou graptolitovou faunou.
Villard
Villard môže byť:
Carole Lombard
Carole Lombard (vlastným menom Jane Alice Peters, * 6. október 1908, Fort Wayne, Indiana, USA† 16. január 1942, Mount Potosi, Nevada, USA) bola americká herečka. Patrila k najpopulárnejším a najvplyvnejším hereckám 30. rokov 20. storočia. Má svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Villars
Villars môže byť:
Carole Lombard
Detstvo a mladosť
Narodila sa do bohatej rodiny ako najmladšia z troch detí. Jej otcom bol Frederic Christian Peters (1875-1935) a matkou bola Elizabeth Jayne Peters (1876-1942). Vzťah jej rodičov bol napätý a v roku 1914 sa jej matka presťahovala do Los Angeles, v Kalifornii a jej otec jej platil výživné, čo celej rodine. Aj napriek tomu, že sa oficiálne nerozviedli žili oddelene.
Kariéra
V roku 1921 debutovala v nemom komediálnom filme Perfektný zločin. Film nezískal dobré recenzie ale účasť vo filme Lombard podnietila k tomu, aby hľadala ďalšie filmové role. V roku 1925 jej ponúkol Charlie Chaplin kamerové skúšky do filmu Zlaté opojenie, nakoniec však rolu vo filme nezískala. Jej kamerové skúšky ale videla spoločnosť Vitagraph Film Company, ktorá jej ponúkla spoluprácu. Na základe požiadaviek, si zmenila meno na Carole. Neskôr sa rozhodla zmluvu nepodpísal a podpísala inú, so spoločnosťou Fox Film Corporation, ktorým sa nepáčilo rodné priezvisko Peterson. Na základe toho si pridala umelecké meno, Lombard.
V roku 1925 získala hlavnú úlohu po boku Edmunda Loweho, vo filme Marriage in Transit. Jej herecký výkon vo filme bol pozitívne prijatý.
V rokoch 1927 až 1929 sa objavila v niekoľkých krátkych filmoch. V roku 1929 sa objavila v úspešnom filme Big News, po boku Roberta Armstronga. Film získal pozitívne recenzie, čím sa Lombard dostala do podvedomia verejnosti. O rok neskôr, si zahrala po boku Warnera Baxtera vo filme The Arizona Kid. Film bol úspešný a herecký výkon Lombard bol pozitívne prijatý natoľko, že spoločnosť Paramount Pictures s ňou chcelo podpísať pracovnú zmluvu. vľavo|náhľad|Lombardová na obálke časopisu Photoplay, v roku 1940. V roku 1934 sa objavila po boku herca Binga Crosbyho v muzikáli We're Not Dressing. V rovnakom roku si tiež zahrala v hudobnej dráme Bolero, kde prejavila aj svoj tanečný talent. Jej kariéra bola na vrchole. Bola jej ponúknutá hlavná ženská úloha vo filme It Happened One Night, ktorú musela odmietnuť kvôli nevýhodnému načasovaniu. Herecký úspech jej vynieslo aj účinkovanie vo filme Twentieth Century, po boku Johna Barrymoreho.
V roku 1936 si zahrala vo filme Jej komorník, kde si zahrala po boku Alice Brady a jej bývalého manžela, Williama Powella. Herecký výkon jej vyniesol prvú a zároveň aj poslednú nomináciu na Academy Awards. V roku 1938 si zahrala v romantickej dráme In Name Only. O rok neskôr si zahrala v dramatickom filme Made for Each Other po boku Jamesa Stewarta.
Lombard túžila vyhrať Academy Awards, tak posledné roky jej života si vyberala role, o ktorých predpokladala, že by jej mohli pomôcť vyhrať toto ocenenie. Myslela si, že by jej mohol vyniesť nomináciu film Vigil in the Night z roku 1940, no napriek pochmúrnej nálade filmu, sa tak nestalo. Film They Knew What They Wanted bol pozitívne prijatý ale nomináciu na Academy Awards získal jej herecký kolega, William Gargan.
S hercom Robertom Montgomerym, si zahrala v komédii Pan Smith s manželkou. Film režíroval Alfred Hitchcock a získal pozitívne recenzie. Jej posledným filmom bol film Byť či nebyť. Film hovorí o nacistickom ovládnutí Poľska. Rola Marie Tura, ktorú Lombard vo filme stvárnila, bola pre ňu najväčším filmovým zážitkom.
Mala sa objaviť aj vo filme They All Kissed the Bride. Nakoľko Lombard predčasne zahynula jej rolu získala Joan Crawford. Tá venovala celý svoj honorár Červenému krížu. náhľad|220x220bod|Pomník Lombardovej na [[Forest Lawn Memorial Park (Glendale)|Forest Lawn Memorial Park v Glendale. ]]
Súkromný život
V roku 1931 sa vydala za Williama Powella aj napriek ich odlišným povahám. Ich manželstvo trvalo 26 mesiacov a rozviedli sa v roku 1933. Jej druhým manželom bol obľúbený hollywoodsky herec, Clark Gable. Ich vzťah začal v roku 1936 a rozhodli sa ho spečatiť svadbou v roku 1939. Longbarad spoločne s Gableom žili na ranči v Encino v Kalifornii. Spoločne chceli mať deti ale pre neplodnosť Lombard to nebolo možné.
Úmrtie
V skorých ranných hodinách 16. januára 1942 nastúpili Lombard s jej matkou a tlačovým agentom Ottom Winklerom do lietadla, smerujúceho do Los Angeles. O siedmej hodine ráno lietadlo narazilo do Double up Peak, na hore Potosi Mountain. Všetkých 22 ľudí na palube zahynulo. Lombard mala v čase nehody 33 rokov.
Príčina havária sa pripisovala neschopnosti letovej posádky správne navigovať cez hory obklopujúce Las Vegas.
Lombard bola pochovaná 21. januára 1942 na cintoríne Forest Lawn Memorial Park v Glendale. Jej matka je pochovaná po boku svojej dcéry. Po smrti Clarka Gablea, v roku 1960, bol pochovaný vedľa Lombard.
Aron Shaviv
Aron Shaviv, B.A. (* 1978/1979, Oxford, Anglicko) je izraelský politický konzultant a podnikateľ, zakladateľ a výkonný riaditeľ spoločnosti Shaviv Strategy and Campaigns Ltd.
Život
Narodil sa v Oxforde v Spojenom kráľovstve a vyrastal v Kanade, Austrálii a od roku 1996 v Izraeli, kde neskôr absolvoval základnú vojenskú službu v Izraelských obranných silách (dosiahol hodnosť kapitána). V rokoch 20022005 absolvoval bakalárske štúdium politológie a medzinárodných vzťahov na Bar-Ilanovej univerzite.
Následne od októbra 2005 do mája 2006 pôsobil ako politický poradca pre pravicovú politickú stranu Jisra’el bejtenu (JB) vo voľbách do Knesetu 28. mája 2006 a od mája do októbra 2006 ako poslanecký asistent. Od októbra 2006 do októbra 2007 pracoval ako poradca ministra pre strategické veci Avigdora Liebermana (JB).
V roku 2008 založil spoločnosť SHAVIV STRATEGY & CAMPAIGN LTD, ktorá poskytuje poradenstvo v oblasti politického marketingu so špecializáciou na volebné kampane stredopravých politických strán a kandidátov. Do širšieho povedomia sa dostal ako politický konzultant izraelského premiéra Benjamina Netanjahua, ktorý sformuloval víťaznú stratégiu pre Netanjahovu stranu Likud vo voľbách do Knesetu 17. marca 2015.
V roku 2015 podporil amerického podnikateľa egyptského pôvodu Josepha Assada a jeho manželku Michele Assadovou v snahe o záchranu kresťanov z oblasti severného Iraku, ktorú obsadil Islamský štát. Shaviv a jeho stredoeurópsky zástupca Martin Repa presadili prijatie 149 utečencov Slovenskom.
Ocenenia
Shaviv získal ocenenie Začínajúca hviezda (2011) a Cenu za najlepšiu medzinárodnú kampaň (2016) amerického časopisu Campaigns and Elections a bol Americkou asociáciou politických konzultantov ocenený ako najlepší medzinárodný politický konzultant (2016).
Jozef Bača
ThDr. Jozef Bača (* 24. február 1912, Košice – † 6. november 1982, Nitra, pochovaný Lukáčovce) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, dekan, asesor.
Detstvo a mladosť
Jeho matka Anna zomrela pri jeho pôrode, ktorý bol na tú dobu mimoriadne komplikovaný. Lekári jej pred pôrodom navrhli – buď jej život alebo život dieťaťa. Ona sa rozhodla obetovať svoj život, aby dieťa mohlo žiť. V čase pôrodu už nežil ani jeho otec Jozef a tak sa dostal do sirotinca (detský domov). V Košiciach v tom čase pôsobil ešte ako kaplán Jozef Čársky, neskorší košický biskup. Pochádzal z Gbelov na Záhorí a udržiaval dobré vzťahy s farárom v Kuklove na Záhorí Ladislavom Rehákom. V roku 1916 išiel Ladislav Rehák do Košíc navštíviť Jozefa Čárskeho a jeden sedliak z Kuklova ho požiadal, aby mu zo sirotinca priviedol nejakého chlapca, ktorý by u neho slúžil. Keď Ladislav Rehák prišiel do sirotinca, malý 4-ročný Jozef, ktorý nevynikal veľkým vzrastom, sa k nemu túlil a hovoril mu, aby si ho zobral. Ladislav Rehák ho nakoniec aj zobral, avšak sedliak v Kuklove dieťa nechcel, vraj načo mu bude taký malý a slabý paholok. Ladislav Rehák, ktorý bol veľmi ľudský, si teda chlapca nechal na fare. V roku 1922, keď bol preložený do Gbelov, chlapca zobral so sebou na ďalšiu faru, kde ho aj naďalej vychovával. V mladom chlapcovi postupne objavil túžbu stať sa kňazom a vidiac jeho nadanie, dal ho vyštudovať najskôr gymnázium a potom teológiu.
Pastoračná činnosť
Po ukončení štúdia bol 17. mája 1936 vysvätený za kňaza. Do roku 1938 bol kaplánom v Trnovci nad Váhom. V rokoch 1938 - 1941 bol profesorom náboženstva a úvodu do filozofie na Reálnom gymnáziu v Trnave. V roku 1941 krátko pôsobil ako administrátor farnosti v Abraháme v okrese Galanta a správca farnosti vo Veľkom Záluží v nitrianskom okrese. Od novembra 1941 sa stal správcom farnosti Ludanice v okrese Topoľčany, kde bol v roku 1942 menovaný za farára. V roku 1944 získal doktorát z teológie obhájením doktorskej práce. V roku 1947 bol školským komisárom dekanátu Preseľany v okrese Topoľčany. Od roku 1948 pôsobil v Budmericiach v okrese Pezinok, najprv ako administrátor, potom ako farár. V rokoch 1950-1952 bol rozhodnutím vtedajšej komunistickej moci mimo pastorácie. Od marca 1952 bol farárom a neskôr dekanom v Lukáčovciach v okrese Nitra, kde pôsobil až do svojej smrti, ako druhý najdlhšie slúžiaci kňaz v histórii farnosti. Zomrel 6. novembra 1982 v nemocnici v Nitre, pochovaný je pred kostolom v Lukáčovciach.
Vzhľadom na jeho životné udalosti v detstve niet sa čo diviť, že si vždy zachoval úctivosť a pokoru vo vzťahu ku každému, s kým sa stretol. Jeho charakteristickou vlastnosťou bola vždy veľká skromnosť. Jeho rozhľadenosť v teológii a schopnosť vysvetliť aj tie najťažšie teologické záležitosti mu získavali nielen u kňazov, ale hlavne u veriacich veľkú úctu. V otázkach praktickej pastorácie bol mužom činu. Jeho prioritou vo farnosti boli chorí. Všade, kde pôsobil, neúnavne sa staral o poskytnutie všetkého, čo Cirkev chorým bola schopná poskytnúť. Opakovanie základných náboženských právd, Dekalógu, Pätora, sviatostí, svedomitá príprava na vyučovanie náboženstva, nevynechaná ani jedna hodina, predmanželské prípravy, ako aj predkrstné poučenia boli zreničkou oka jeho pastorácie. Veľká úcta k liturgii, vysluhovaniu sviatostí, prejavom ľudovej zbožnosti – najmä modlitbe svätého ruženca, rôznym pobožnostiam, ktoré využívali v daných možnostiach náboženskej neslobody za socializmu, boli veľkou možnosťou v jeho pastorácii k náboženskej aktivizácii farnosti. Preto sa nemožno čudovať, že v rokoch 1950 – 1952 bol mimo pastorácie. Tento výraz však neznamená nič iné iba to, že bol tak, ako viacerí iní kňazi, bez súdu nezákonne väznený v internačnom tábore v Močenku. Nerád spomínal na tie roky. Nikdy nechcel hovoriť o svojom väznení, často však hovoril o väznení iných, s veľkou bolesťou spomínal predovšetkým na väznených biskupov. Práve jeho vzťah k cirkevnej hierarchii bol veľmi úprimný, vždy vedel povedať to, čím sa má podľa jeho vyjadrenia vyznačovať kňaz, ktorý chce byť otcom vo farnosti, vzťah úcty v synovskej oddanosti a lásky. Mal vo veľkej úcte biskupov a aj biskupi jeho. V internačnom tábore sa okrem iných zoznámil aj s neskorším banskobystrickým biskupom Jozefom Ferancom a taktiež s neskorším nitrianskym biskupom Jánom Pásztorom, s ktorým vzhľadom na blízkosť pôsobísk, naďalej udržoval priateľské vzťahy a navzájom sa navštevovali na nitrianskom hrade alebo v Lukáčovciach. Kontakty udržoval aj s predstaviteľmi tzv. tajnej alebo podzemnej cirkvi, predovšetkým s tajne vysväteným biskupom Jánom Chryzostomom Korcom, ktorý v tých časoch pracoval ako robotník a ktorý Jozefa Baču niekoľkokrát tajne navštívil aj v Lukáčovciach.
Rád sa zdržiaval medzi kňazmi. Jeho najbližšími spolupracovníkmi a priateľmi boli, okrem kňazov z okolitých farností, predovšetkým Mons. Vincent Malý, farár v Lužiankach, Štefan Moravčík, farár v Rišňovciach a Vladimír Filo, farár vo Veľkom Cetíne, ktorý sa neskôr stal biskupom v Rožňave. V ťažkých časoch komunistickej perzekúcie kráčal cestou individuálnej pastorácie jednotlivca, predovšetkým formovania svedomia. Bol vynikajúcim, vychýreným a uznávaným kazateľom. Jeho pútavé kázne počúvali veriaci nielen v Lukáčovciach a okolí, ale ako kazateľ bol často pozývaný aj na púť v Topoľčiankach alebo na nitriansku Kalváriu. V kázňach občas spomínal aj príbeh, ako sa z malého chlapca zo sirotinca, ktorý sa mal stať pastierom kráv u sedliaka, stal pastier ľudských duší.
Bol veľmi horlivým propagátorom uvádzania koncilových dokumentov do života Cirkvi na Slovensku. Napriek tomu, že bolo len veľmi málo literatúry o koncile, pomocou katechéz, ktoré vychádzali z koncilových dokumentov, dokázal vo farnosti Lukáčovce, kde od roku 1952 pôsobil až do svojej smrti, vzdelávať svoju farnosť v aktuálnej náuke Cirkvi. Ako dekan na kňazských rekolekciách dbal o permanentné vzdelávanie jemu zverených kňazov. Možno práve v tejto oblasti si môžu ďalší kňazi vziať príklad zo života tohto veľmi vzdelaného, skromného a poslušného kňaza s úžasne pokorným srdcom a zmyslom pre ustavičnú obetu za spásu človeka. Toto potvrdzoval aj spôsob jeho života. Neúnavne hľadal možnosti, ako sa priblížiť aj k tým najzatvrdlivejším hriešnikom. Jeho „domáci“, Štefan Lukáčik s manželkou Helenou, ktorí sa o neho dlhé roky starali a ktorých rodina bola jeho najbližšou pomocou v najrozličnejších oblastiach života, museli vždy vedieť, kde je alebo koho volať, len aby nikto nezostal v poslednej hodine svojho života bez zaopatrenia. Bol rovnako neúnavný aj v sociálnej oblasti. Bol kňazom, ktorý žil v modernej spoločnosti chudobu svätého Františka. Vo svojom živote poznal, čo znamená byť bez domova a preto azda nikto neodišiel od neho bez konkrétnej pomoci – hmotnej či duchovnej. Dobrá rada tohto kňaza znie : „Ži život Božieho vyvolenca, využi v správnej miere všetko, čo je potrebné, ale vždy vnímaj toho, kto nemá také možnosti ako ty a zvažuj, či je všetko v poriadku. Buď dobrý, oplatí sa to.“
Meno Jozefa Baču sa viackrát spomínalo v časoch, keď sa rokovalo o novom obsadení diecéz. Avšak vtedajšia komunistická štátna moc by k tomu nikdy nedala súhlas. Vo februári 1982 ho trnavský biskup Július Gábriš vymenoval za asesora a ako sa sám neskôr vyjadril, bol vtedy Štátnou bezpečnosťou dôrazne upozornený, aby sa neodvážil vymenovať Jozefa Baču za kanonika, pretože to bude mať následky.
Po úmrtí
náhľad náhľad Pohreb Jozefa Baču sa konal v Lukáčovciach dňa 10. novembra 1982. Pohrebné obrady prišiel vykonať biskup Július Gábriš. Okrem množstva kňazov a významných cirkevných osobností sa pohrebu zúčastnilo odhadom asi 5 000 ľudí, čo bola v tých časoch pre komunistickú moc mimoriadna udalosť a preto bola monitorovaná vtedajšou Štátnou bezpečnosťou. O udalosti informoval aj Vatikánsky rozhlas. Jozef Bača počas života pred svojimi blízkymi hovoril, že by chcel raz odpočívať na mieste, pri ktorom by mu okoloidúci mohli venovať jeden Otčenáš. Preto sa manželia Štefan a Helena Lukáčikoví rozhodli pochovať ho pred kostolom v Lukáčovciach a to aj napriek veľkému odporu vtedajších komunistických funkcionárov. Toto odhodlanie, ktoré našlo veľkú podporu aj u ostatných farníkov a okolitých kňazov, však nedokázala zastaviť ani vtedajšia totalitná moc. Pred pohrebom prebiehali z jej strany snahy o zastrašovanie a v obci bola veľmi napätá atmosféra. Štefan Lukáčik za veľkej podpory farníkov však neustúpil ani napriek tomu, že boli spolu s manželkou terčom nátlaku. Štátna moc sa im aj po pohrebe mstila tak, ako bolo v tých časoch zvykom, teda v práci aj v živote. Dokonca ešte aj po pohrebe komunisti uvažovali o premiestnení hrobu do areálu cintorína, ale nakoniec sa k tomu nikdy neodhodlali. Keď nedokázali zabrániť umiestneniu hrobu pred kostol, chceli neskôr zabrániť aspoň osadeniu pomníka, aby sa z hrobu nestalo pamätné miesto. Opäť dôrazne upozorňovali Štefana Lukáčika s manželkou, aby si to nedovolili, ale opäť narazili na súdržnosť a odvahu miestnych farníkov. Aj vďaka tomu je hrob Jozefa Baču pred kostolom v Lukáčovciach už niekoľko desaťročí významným miestom, pri ktorom nepretržite horia sviečky a nechýbajú kvety.
Pár much a já
Pár much a já (Malý výběr z japonských haiku) je preklad zbierky básní haiku v českom jazyku. Obsahuje výber z diel týchto japonských básnikov: Macuo Bašó, Issa Kobajaši, Buson Josa, Santóka.
Dnes už viem
V roku 2000 vyšla cez vydavateľstvo Bonton albumu reedícia. Táto verzia obsahovala ako bonusy osem skladieb, ktoré pochádzali z archívu štúdia L+S v Bratislave (z r. 1984). Po albume Čas malín Pavol Hammel spolupracoval na nahrávaní dvojalbumu Divergencie od skupiny Collegium musicum a Pop Scop od kapely Burčiak, potom nasledovalo koncertné turné s Ferom Griglákom a so skupinou Fermata. V tomto období Hammelove skladby zaujali aj v Maďarsku a začali sa črtať náznaky záujmu o spoluprácu s kapelou Locomotiv GT a Gáborom Presserom. Zrealizovať tento spoločný projekt sa nepodarilo a tak sa v štúdiu stretla partia hudobníkov, ktorá už predtým v rôznych verziách spolupracovala ako skupina Prúdy. Jedinou nahrávkou, ktorá zostala z pripravovanej spolupráce s kapelou Locomotiv GT je úvodná pieseň albumu, „Túlavý psík.“
Gabriela Vránová
Gabriela Vránová (* 27. júl 1939, Nové Mesto nad Váhom† 16. jún 2018, Praha) bola česká herečka, dabérka a divadelná pedagogička, dlhoročná členka pražského Divadlá na Vinohradoch.
Životopis
Účinkovala v rade filmov a televíznych inscenácií. V závere života bola bez stáleho divadelného angažmánu, úspešne spolupracovala s rozhlasom, v roku 2004 jej bola udelená Cena Františka Filipovského za celoživotné majstrovstvo v dabingu. Pedagogicky pôsobila na pražskom konzervatóriu, kde od roku 1974 vyučovala herectvo.
S druhým manželom, stredoškolským profesorom matematiky Jiřím Kepkom, mala syna herca a režiséra Ondreja Kepka. Mladšia sestra Miriam Vránová (* 1959) bola pred emigráciou do USA v 80. rokoch tiež herečkou, rovnako ako švagor Jaroslav Kepka.
Zomrela 16. júna 2018. Posledná rozlúčka sa uskutočnilo 22. júna 2018 v Divadle na Vinohradoch.
Hybridný trolejbus
náhľad|220x220bod|Hybridný trolejbus [[SOR TNB 12 v Prahe]] Hybridný trolejbus (iné názvy: trolejbus s pomocným pohonom, parciálny trolejbus) je trolejbus s hybridným pohonom. Alternatívny pohon mu umožňuje jazdu bez trakčného trolejového vedenia, teda s operatívnosťou autobusu.
Ambarès-et-Lagrave
Ambarès-et-Lagrave je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Hybridný trolejbus
Moderné trolejbusy sú na želanie zákazníka vybavované dieselagregátom, alebo akumulátorom, sú teda použiteľné aj mimo úseky trolejového vedenia. Táto vlastnosť sa niekedy využíva na mestských a prímestských linkách.
S pomocným pohonom
Vozy s pomocným pohonom sú prispôsobené len pre krátke pojazdy s cestujúcimi bez vrchného (trolejového) vedenia (koncové úseky liniek; v Česku napr. v Plzni, v Zlíne či v Hradci Králové). Rýchlosť obsadeného vozu pri použití pomocného pohonu väčšinou nepresahuje 30 km/h (pri maximálnom výkone 50 kW), pri 100 kW výkonu sú schopné trolejbusy ísť rýchlosťou približne 50 km/h, čo je pre mestskú prevádzku dostačujúce. Tieto vozy Škoda ponúkala pre operatívne riešenie mimoriadnych udalostí v prevádzke, nie ako vozy na pravidelnú prevádzku na úseku mimo trolejové vedenie. Prevádzka týchto vozov sa časom vyznačovala veľkým opotrebením dieselagregátu.
Ambarès-et-Lagrave
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hybridný trolejbus
S pomocným pohonom
Aj vozy s akumulátormi majú obmedzenia ustanovené výrobcom, kedy ide o kompromis medzi technickými možnosťami a predstavami prevádzkovateľa.
Ako pomocný pohon sa využíva buď akumulátor, alebo dieselagregát, ktorý poháňa trakčný motor vozu. V súčasnosti dodávané akumulátory umožňujú prakticky rovnaké dynamické vlastnosti vozu ako pri odbere prúdu z trolejového vedenia. Plnohodnotný batériový trolejbus býva aj nazývaný parciálny trolejbus/elektrobus či trolejbus/elektrobus s dynamickým nabíjaním.
Trolejbusy s pomocným pohonom sú niekedy zamieňané za duobusy.
Ambarès-et-Lagrave
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hybridný trolejbus
S plnohodnotným alternatívnym pohonom (duobus)
Ako duobusy sú označované vozy vybavené samostatným spaľovacím motorom s prevodovkou a kompletnou elektrickou výzbrojou trolejbusu. Voz je teda schopný jazdiť ako autobus, alebo ako trolejbus nezávisle na druhom z pohonov.
Česko
Z českých trolejbusov majú dieselagregát typy Škoda 21TrACI, Škoda 24Tr Irisbus a kĺbové Škoda 25Tr a Škoda 30Tr SOR. Typ 21TrACI bol vybavený výhradne pomocným dieselagregátom (na čo odkazuje písmeno „I“), ďalšie zmieňované ním mohli byť vybavené na prianie zákazníka. Takisto trolejbusy Solaris Trollino, vyrábané v Ostrave, boli na želanie vybavované dieselagregátom.
V roku 2020 boli akumulátormi vybavované na želanie všetky české trolejbusy Škoda 26Tr Solaris, Škoda 27Tr Solaris, Škoda 30Tr SOR a Škoda 32Tr SOR.
Poľsko
V Poľsku sú v prevádzke zarovno trolejbusy s pomocným dieselagregátom, ako aj s akumulátormi. Okrem nových trolejbusov typov Solaris Trollino 12 a Solaris Trollino 18, batériami boli vybavené aj trolejbusy Mercedes-Benz O405NE, ktoré vznikli v Gdyni v dôsledku prestavby ojazdených autobusov O405N.
Česko
náhľad|220x220bod|Opavský Solaris Trollino 12 AC s pomocným dieselagregátom V Česku sú hybridné trolejbusy prevádzkované na niektorých linkách, ktorých koncové úseky nemajú trolejového vedenia. Ide napríklad o niektoré linky v Zlíne (č. 3 na Louky, č. 4 a 5 do Kostelce, Štípy a na Lešnou, č. 11 do Lužkovic a č. 12 do Želechovic), Plzni (linky č. 12 do Letkova, č. 13 do nákupnej zóny v Černiciach), Hradci Králové (linka č. 1 do Kluk, od roku 2019 nová linka 21 na sídlisko Plachta, čiastočne linka 27 a časť spojov linky 7), Opave (linka č. 221 do Kylešovic a cez zastávku Vrchný) či v Ostrave (niektoré spoje linky 106 okolo Bazala a 101 do Petřvaldu). Zvláštnym prípadom je trolejbusová doprava v Prahe, kde je v prevádzke len linka č. 58 z Palmovky do Letňan; dopravný podnik touto prevádzku označuje ako elektrobus s dynamickým nabíjaním.
Poľsko
náhľad|220x220bod|Parciálný trolejbus Solaris Trollino 12MB behom jazdy na akumulátoroch v Tychach Prvé hybridné trolejbusy v Poľsku boli sprevádzkované v roku 2010 v Gdyni. Išlo o vozy typu Solaris Trollino 12 s akumulátormi niklovo-kadmiovými. O tri roky neskôr vybavované akumulátormi trolejbusy rovnakého typu zakúpil aj dopravný podnik s mesta Tychy. Okrem Gdyni a Tychov parciálne trolejbusy serie Trollino 12, tentoraz s dieselagregátom, boli dodané v rokoch 20112013 do Lublina. Ďalšie dodavky trolejbusov s pomocným pohonom do Lublina sa konali v roku 2013 a 2014. V roku 2013 Tychy sprevádzkovali hybridné trolejbusy typu Solaris Trollino 12MB. V týchto rokoch boli zakúpené trolejbusy Solaris Trollino 12 a Solarisy Trollino 18 s batériovým pohonom. Po roku 2018 podnik Solaris vyrobil pre Gdyniu ďalšie hybridné trolejbusy Trollino 12 a Trollino 18. Okrem toho akumulátormi bolo vybavených 21 starších trolejbusov Trollino 12MB.
Villedieu
Villedieu môže byť:
Villefort
Villefort môže byť:
Spoločnosť pre otvorené informačné technológie
náhľad|Sídlo na Púpavovej 49 v Bratislave
Spoločnosť pre otvorené informačné technológie (SOIT) je občianske združenie ľudí, ktorých spája idea propagácie používania otvorených technológií v rôznych oblastiach života spoločnosti. Zameriava sa hlavne na podporu používania a šírenia slobodného a otvoreného softvéru, otvorených štandardov a otvoreného obsahu.
OSSConf
SOIT je organizátorom konferencie Otvorený softvér vo vzdelávaní, výskume a v IT riešeniach.
Villefranche
Villefranche môže byť:
Zimbabwianske národné futbalové mužstvo
Zimbabwianske národné futbalové mužstvo reprezentuje Zimbabwe na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História
Súčasný futbalový zväz bol založený v roku 1979 no súčasťou FIFA sú už od roku 1965. Zimbabwe sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili päťkrát, pri všetkých účastiach skončili vždy v skupinovej fáze.
Externé zdroje
https://www.fifa.com/about-fifa/associations/ZIM
Villefranque
Villefranque môže byť:
Talestes
Talestes alebo Talestés (Talestés) bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr. Talestes, zrejme syn a žiak sochára Artemidóra z Týru a brat sochárov Charmolaa a Ménodota, bol činný v 2. stor. pred Kr. Svedectvo o jeho sochárskej činnosti nám poskytol nález jeho menom signovaného podstavca zo sôch v archeologickej lokalite starogréckeho mesta Halikarnas (v tomto meste pracoval aj jeho otec ). Z poškodeného nápisu je zrejmé, že podstavec bol kedysi základňou sôch dvoch významných osôb mesta. Jeho poškodený nápis niektorí znalci (napr. nemecký klasický archeológ Gustav Hirschfeld ) podľa typu písma (epigrafických znakov) datujú do 1. stor. pred Kr. Ak majú pravdu, v tom prípade tu ide o ďalšieho potomka tejto rodiny sochárov, ktorých činnosť dokumentovali na ostrove Rodos a na pobreží Malej Ázie.
Villemer
Villemer môže byť:
Villegats
Villegats môže byť:
Krvavé šenky
Krvavé šenky (v minulosti Huszár majer, Husací majer ) je osada v katastrálnom území obce Lehota. Leží na ceste z Nitry do Hlohovca a s obcou ju spája poľná cesta.
História
Názov obce sa zmenil kvôli krvavej legende, ktorá sa odohrala okolo roku 1848. V Krvavých šenkoch sa udialo množstvo dopravných nehôd.
Kvôli zlej ekonomickej situácii osadu okrem dvoch ľudí všetci obyvatelia opustili.
Pôda
V päť až desaťmetrovej hĺbke sa v Krvavých šenkoch nachádza pôda pripomínajúca vápno, usadeninu a glejovinu s konzervačnými účinkami.
Cinka Panna (film)
Cinka Panna je slovensko-česko-maďarský koprodukčný film režiséra Dušana Rapoša.
Film je založený na príbehu Panny Cinky, prvej cigánskej primášky z 18. storočia.
Animal Crossing
Animal Crossing je japonská séria videohier vyvíjaná a distribuovaná spoločnosťou Nintendo. Jej prvý diel vyšiel v Japonsku v roku 2001 pre konzolu Nintendo 64, a v nasledujúcich rokoch vyšla vylepšená verzia pre konzolu Nintendo GameCube aj v ostatných regiónoch.
Hry sa zväčša odohrávajú v malých mestečkách, v ktorých žijú antropomorfické zvieratká. Hráči sa tam starajú o svoju domácnosť, budujú si vzťahy so susedmi, venujú sa rekreačným a zárobkovým činnostiam, ako napríklad lovenie rýb a chytanie hmyzu, a zúčastňujú sa rôznych spoločenských a kultúrnych akcií.
Hry sú známe tým, že využívajú systémové hodiny herných konzol na simuláciu reálneho toku času: na základe času a dátumu v hrách dochádza k rôznym sviatkom a špeciálnym dňom, zmenám ročných období a podobne.
Animal Crossing (2001)
Úplne prvá hra v sérii vyšla v roku 2001 exkluzívne v Japonsku pre konzolu Nintendo 64. Neskôr v tom istom roku vyšla aj vylepšená verzia pre konzolu Nintendo GameCube, ktorá bola v nasledujúcich rokoch distribuovaná aj do zvyšku sveta.
Animal Crossing: Wild World (2005)
Tento diel pre prenosnú konzolu Nintendo DS ponúkal režim hry viacerých hráčov prostredníctvom bezplatnej online služby Nintendo Wi-Fi Connection, ktorá však bola v máji roku 2014 deaktivovaná a hra viacerých hráčov teda už viac nie je možná.
Animal Crossing: City Folk (2008)
Animal Crossing: City Folk bola prvá Wii hra kompatibilná s periférnym zariadením Wii Speak, umožňujúcim hlasovú komunikáciu počas online hry viacerých hráčov.
Animal Crossing: New Leaf (2012)
Najväčšou novinkou tohto dielu pre konzolu Nintendo 3DS bolo, že hráčova postava sa stala starostom/starostkou mestečka, čo im umožňovalo meniť vzhľad a vybavenie verejnej plochy a riadiť chod mestečka.
V roku 2016 bola pre hru vydaná veľká aktualizácia s názvom Welcome amiibo, ktorá bola zameraná najmä na kompatibilitu s Amiibo figúrkami a kartami. Do hry pridala nové zvieratká, novú kempingovú lokáciu a rôzne vylepšenia základných herných mechaník.
Animal Crossing: New Horizons (2020)
Animal Crossing: New Horizons pre Nintendo Switch je najnovším dielom hlavnej série. Okrem veľkého množstva nových postáv a objektov je špeciálna tým, že kladie dôraz na zbieranie materiálov a vlastnoručnú tvorbu nástrojov a nábytku. Hra sa namiesto mestečka odohráva na opustenom ostrove, ktorý hráč musí postupne vybudovať a zaľudniť.
Animal Crossing: Amiibo Festival (2015)
Animal Crossing: Amiibo Festival je virtuálna stolná hra pre konzolu Wii U. Hra tiež obsahuje rôzne minihry, ktoré však vyžadujú fyzické Amiibo karty a figúrky.
Fonetika a fonológia slovenčiny
Písmená a zodpovedajúce hlásky a fonémy
Poznámka: Názvy resp. hláskovanie nižšie uvedených písmen (t.j. napr. b - "bé", é - "dlhé e" atď.) sú uvedené v článku Slovenská abeceda.
Spoluhláskové grafémy
Vo vyššie uvedenej tabuľke sú, ako vidno, obsiahnuté aj zložky. Podrobnejšie o problematike slovenských zložiek (teda dz, dž a ch) pozri v článku zložka (jazykoveda).
Samohláskové grafémy
Poznámka: Slovenské samohlásky sú prevažne neutrálne a pod., t.j. v schéme samohlások podľa IPA ležia často medzi dvoma základnými hláskami definovanými podľa IPA. Preto je ich jednoznačná transkripcia v systéme IPA dosť obtiažna.
Hlásky a zodpovedajúce písmená
Nasledujúca tabuľka obsahuje:
Vysvetlivka: in. znamená "podľa iných názorov"
Pokiaľ ide o vzťah slovenskej transkripcie a transkripcie podľa IPA, podľa Pavlíka 2004: ''Súčasná slovenská  fonetická  transkripcia  kombinuje  znaky  IPA  a  znaky slovenskej  abecedy. Je to  výsledok  jednak  historických  činiteľov  (otázka  vzniku slovenskej transkripcie, jej vývoja a tradície) a jednak problém technických možností tlačiarní v minulosti.... Okrem toho, slovenská fonetická  transkripcia  bola  vytvorená  najmä  pre  účely  pedagogickej  praxe  a  rešpektuje praktické potreby domáceho používateľa. IPA sa dnes v slovenských fonetických prácach (vedecko-teoretického zamerania) bežne nepoužíva.'' .
Abraham a Sancta Clara
Abraham a Sancta Clara, vlastným menom Johann Ulrich Megerle (* 2. júl 1644, Leibertingen, Nemecko – 1. júl 1709, Viedeň) bol rakúsky kazateľ a spisovateľ obdobia baroka. Vo svojich kázňach kritizoval neduhy svojej doby, burcoval ľudí proti Turkom.
Jeho najvýznamnejším dielom je satirický román Arcilotor Judáš (orig. Judas der Erzschelm).
Villepinte
Villepinte môže byť:
Ambès
Ambès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paul Abraham
Paul Abraham alebo Pál Ábrahám (* 2. november 1892, Apatin, Vojvodina – † 6. máj 1960, Hamburg, Nemecko) bol maďarský hudobný skladateľ a dirigent.
Životopis
Pôsobil v Budapešti, Viedni a Berlíne. Po nástupe Hitlera k moci v roku 1933 emigroval do USA (New York), o Európy sa vrátil až v roku 1953 a až do svojej smrti žil a pôsobil v Hamburgu.
Skomponoval 13 operiet, z ktorých niektoré získali svetovú popularitu (Viktória a jej husár, Ples v Savoji a ďalšie). Je autorom aj filmovej hudby.
ORBIS IN
Vydáva časopisy, od roku 2017 aj knihy. Prvý časopis MAMA a ja, určený rodičom a budúcim rodičom, vyšiel už v roku 2002. Časopis, podobne ako webová stránka sú vydávané v spolupráci s odborníkmi z oblasti gynekológie a pôrodníctva, pediatrie, psychológie. Z odborníkov, ktorí intenzívne spolupracovali alebo spolupracujú pri tvorbe časopisu a webu možno spomenúť Prof. MUDr. Karola Holomáňa, Prof. MUDr. Svatozára Dluholuckého, detského psychológa prof. Ivana Štúra, Prof. MUDr. PhDr. Petra G. Fedor Freybergha, DrSc MUDr. Jozefa Záhumenského, MUDr. Katarínu Vicianovú, MUDr. Petra Brenišina, MUDr. Martu Špánikovú.