cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard Blech
Biografia
O filme a filmároch začal Richard Blech písať už ako študent novinárstva na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, ktorú absolvoval v roku 1956. V rokoch 1954 až 1972 bol redaktorom a neskôr vedúcim oddelenia Kultúry v denníku Smena. Bolo to v období, keď v tejto redakcii pracoval kolektív dnes už legendárnych reportérov, akými boli Gavril Gryzlov, Slávko Kalný, Vladimír Ferko, Ján Čornaj, Ján Smolec, Milan Vároš a iní. Richard Blech so svojou kultúrnou publicistikou, kritikami z oblasti dramatických umení, predovšetkým filmu, ako aj vynikajúcimi rozhovormi najmä s filmármi, domácimi i zahraničnými, patril medzi novinárske osobnosti nielen tohto obľúbeného denníka, ale celej vtedajšej slovenskej žurnalistiky. Boli to najmä 60. roky s atmosférou istého uvoľnenia, keď sa práca reportérov a kultúrnych publicistov zaznamenala obdivuhodné výsledky. Blech popri svojej novinárskej aktivite napísal knihu profilov filmových a divadelných tvorcov S maskou a bez masky (1962) a bol hlavným redaktorom kníh Panoráma svetovej kinematografie (1964 a 1965) a Svet filmových režisérov (1968).
V 70. rokoch sa začala tuhá normalizácia a tak, ako museli Smenu opustiť všetci menovaní reportéri, odchádza z redakcie aj Blech. Od roku 1972 bol pracovníkom Encyklopedického ústavu Slovenskej akadémie vied (SAV) a viedol autorský kolektív prvej slovenskej filmovej encyklopédie Malá encyklopédia filmu - zahraničná tvorba (1974). Pracoval na šesťzväzkovej Encyklopédii Slovenska (1985 - 1987) a bol aj autorom filmových hesiel v encyklopedickom časopise Pyramída (1971 - 1987). Významným činom bolo vydanie vyše tisícstranovej Encyklopédie filmu (1993), ktorú Richard Blech zostavoval a bol autorom časti hesiel. Rozhľad v odbore, vedomosti a skúsenosti využil v maximálnej miere ako zodpovedný redaktor Encyklopédie dramatických umení Slovenska (1989).
Do roku 2005 prednášal dejiny filmu na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave. Jeho takmer celoživotným záujmom je život a dielo hviezdy nemého filmu Barbory Apollonie Chalupiec, známej ako Pola Negri. Jej otec bol Slovák z Nesluše. Blech o herečke napísal scenár televízneho filmu Pola Negri - legenda a skutočnosť (1972) a dizertačnú prácu (PhDr. na Masarykovej univerzite v Brne, 1972).
Kameraman Stanislav Szomolányi (2005)
Publikácia sa pokúša reprezentatívne predstaviť tvorivý prínos jedného z najznámejších kameramanov v dejinách slovenskej kinematografie. Richard Blech v nej programovo stavia do centra svojho filmovo - historického písania vývoj kameramanskej pozície, aj jej opomínanú dôležitosť v rámci akejkoľvek filmovej tvorby. Pri písaní o filme sa na remeslo, prípadne štýl kameramana často zabúda, preto Blechova kniha ponúka na jednej strane najskôr "neexistujúce malé dejiny filmovej kamery", prehľad jednotlivých kameramanských výkonov a zároveň v druhej časti podrobnejšie opisuje jeden z nich, ktorým Stanislav Szomolányi obohatil vizualitu slovenského filmu. Podstatným dodatkom textu sú aj obrazy ilustrujúce jeho kameramanské umenie. Knihu uzatvárajú spomienky slovenských tvorcov, filmografie a výberová bibliografia.
Encyklopédia filmu (1993)
Encyklopédia filmu je aktografický sprievodca po filmovej histórii. Sumarizuje fakty o tvorcoch, dielach, javoch, udalostiach, technických prostriedkoch a iných zaujímavých reáliách filmovej tvorby zoradených abecedne. Encyklopédia nadväzuje na Malú encyklopédiu filmu z roku 1974.
Panoráma svetovej kinematografie (1964)
Film je umením 20. storočia. Vznikol ako technická atrakcia pre zábavu. Vo svojich hlavných vývojových etapách očaroval divákov obrazom, zvukom a v období po druhej svetovej vojne - keď sa stal plnoprávnym umením - očarúva umelecky vyjadreným myšlienkovým potenciálom, analýzou súčasného života, pocitov, myšlienkových prúdov a sociálnych zápasov. Aj keď svetová kinematografia netvorí homogénny vyzretý celok, predsa sa v povojnových rokoch z umeleckého prostriedku, ktorý zobrazoval dej, stáva prostriedok myslenia. Jeho vývojová cesta nie je uzavretá, zdá sa, že ak sa aj vo filme podarí náležite prehĺbiť oblasť citov a myslenia, bude to jeho ďalšia etapa. Predzvesťou toho je obdobie, ktoré zachytáva knižka v jeho mnohotvárnosti v jednotlivých kinematografiách, napríklad taliansky neorealizmus, obrodný proces v sovietskej kinematografii, niektoré aspekty francúzskej "novej vlny", pokrokové prúdy amerického filmovníctva v New Yorku, "kino - pravdu" atď. Filmu ako umeniu s najširším spoločenským dosahom patrí v tlmočení a šírení humanistických myšlienok popredné miesto. Táto skutočnosť bola hlavným vodidlom pri písaní stručného náčrtu jeho súdobej vývojovej etapy.
Vaux-sur-Saint-Urbain
Vaux-sur-Saint-Urbain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Synagóga v Brezne
Synagóga v Brezne je židovská synagóga, ktorá sa nachádza na Štúrovej ulici v Brezne. Postavená bola v roku 1902, opravovaná v roku 1930. Od roku 1942 neslúži pôvodnému účelu. V roku 2016 bola ukončená jej rekonštrukcia. Od roku 1973 je chránená ako kultúrna pamiatka.
Výstavba a opis budovy
Základný kameň budovy bol postavený v roku 1901. Stavalo sa podľa projektu banskobystričana Aloisa Payerbergera. Chrám bol vysvätený v roku 1902 a opravovaný v roku 1930. Po deportácii Židov z Brezna v roku 1942 prestala plniť svoju úlohu. Po vojne bol využívaná ako sklad nábytku a osiva.
Synagóga má tri nadzemné podlažia, v druhom sa nachádza ženská galéria v tvare U. Zo vstupného priestoru vedú schody do modlitebne a na ženskú galériu. Aron-ha-kodeš je umiestnený na východnej strane hlavnej sály.
NVRAM
NVRAM (Non-Volatile Random Access Memory) alebo energeticky nezávislá pamäť s priamym prístupom je RAM, ktorá (na rozdiel od SRAM/DRAM) nepotrebuje na uchovanie údajov elektrickú energiu.
Len na čítanie
Pamäte typu „len na čítanie“ (angl. read-only) majú obsah určený výrobcom a užívateľsky nie sú zapisovateľné. Príkladom sú polovodičové ROM pamäte (použité často napr. na uchovanie firmware v mikrokontroléroch pri hromadnej výrobe), alebo tzv. lisované CD.
Niekedy sa ako ROM používajú aj pamäte na jednorazový zápis, ktorých obsah je však zapísaný a overený priamo výrobcom.
Na jednorazový zápis
Pamäte na jednorazový zápis (angl. write-once alebo (u polovodičových pamätí) one-time programmable) je možné užívateľsky jednorazovo zapísať, ale nie je možné ich mazať či prepísať. Typický príklad sú CD-ROM, DVD-ROM alebo bezokienkové EPROM, príp. dnes už historické bipolárne PROM.
Na viacnásobný zápis
Tieto pamäte umožňujú viacnásobné, niekedy až neobmedzené, zapisovanie resp. prepisovanie údajov. Dôležitým parametrom týchto pamätí je povolený počet zápisových cyklov.
Doba uchovania údajov
Doba uchovania údajov (angl. retention) je výrobcom zaručená doba, pokiaľ si pamäť bez napájania uchová údaje nepoškodené. Obvykle ide o roky (typická hodnota býva 10 alebo 20 rokov).
Takmer u všetkých druhov NVRAM sa táto doba exponenciálne zmenšuje so zvyšujúcou sa teplotou, preto je dôležité venovať pozornosť prevádzkovým príp. skladovacím podmienkam pamäte.
Počet cyklov (zápis, čítanie)
Niektoré technológie NVRAM majú obmedzený počet prístupových cyklov (angl. endurance)(obvykle zápisových, zriedkavo čítacích) kvôli degeneratívnym zmenám v materiáli pamäte.
Typicky sa to týka mazacích/zápisových cyklov pamätí typu EPROM/EEPROM/FLASH, ktoré bývajú typicky okolo 105-106 (ale u niektorých typov len okolo 1000).
Počet čítacích cyklov je obmedzený u technológie feroelektrických pamätí, kde je čítanie deštruktívne a je potrebné informáciu obnoviť, takže v prípade čítania prebehne aj zápis. Celkový počet cyklov u týchto pamätí je však pomerne vysoký, okolo 108-109, u novších pamätí na nižšie napájacie napätie sa dokonca udáva ako neobmedzený.
Prístupová doba (čítanie, zápis)
Pre aplikáciu je podstatná aj doba prístupu k údajom.
U pamätí s nepohyblivým médiom (angl. solid state) ide dnes pri čítaní obvykle o desiatky nanosekúnd. Zápis je u pamätí typu EEPROM/FLASH pomalší (typicky jednotky či desiatky mikrosekúnd), pričom je potrebné často pamäť najprv vymazať (čo môže trvať desiatky mikrosekúnd až milisekundy).
U pamätí s pohyblivým médiom je doba prístupu obvykle symetrická pre čítanie/zápis, ale je rozdiel medzi čítaním za sebou nasledujúcich údajov a úplne náhodným prístupom (ten trvá obvykle desiatky milisekúnd). U týchto pamätí teda nejde čiste o pamäte s náhodným prístupom (RAM) podľa definície, ale čiastočne je prítomný aj sekvenčný prístup.
Ján Šikura
Ján Štefan Šikura (* 28. december 1898, Mošovce – † 31. január 1945, Martin) bol slovenský historik a stredoškolský pedagóg.
Životopis
Po štúdiu na gymnáziu v Banskej Bystrici získal titul doktor filozofie na Karlovej univerzite v Prahe. Učil na gymnáziách v Žiline a v Martine (od 1925), kde bol zároveň kustódom numizmatického oddelenia Slovenského národného múzea. Venoval sa výskumu histórie Turca, najvýznamnejšou prácou sú jeho Miestopisné dejiny Turca. V SNM založil a viedol numizmatický kabinet, skatalogizoval numizmatické zbierky. Zhromaždil vzácne rukopisy v origináloch i odpisoch (napr. odpis listu Martina Luthera Františkovi Révajovi z roku 1539). Písal mnohé obecné kroniky.
Počas 2. svetovej vojny sa zúčastnil protifašistického odboja a Slovenského národného povstania, bol členom Revolučného národného výboru v Martine, v decembri 1944 bol fašistami väznený.
Je pochovaný v Martine na Národnom cintoríne. Na jeho počesť je pomenovaná ulica v Martine.
Hematoxylín
255px|náhľad|vpravo|Multipolárne neuróny ([[miecha) zafarbené hematoxylínom a eozínom (HE).]]
Farbenie
Tkanivá sú väčšinou bezfarebné a to neuľahčuje ich pozorovanie svetelným mikroskopom. Cieľom farbenia je zvýrazniť v tkanivách (bunkách) štruktúry, ktoré chceme študovať. Kyslé zložky v bunkách sa farbia bázickými farbivami, nazývajú sa bazofilné a patrí medzi ne napríklad bunkové jadro. Zásadité komponenty buniek sa farbia kyslými farbivami, sú acidofilné (eozinofilné), príkladom môže byť cytoplazma alebo myofibrily. Medzi bázické farbivá patria napríklad toluidinová modrá, metylenová modrá, hematoxylín; medzi kyslé napríklad oranž G, eozín alebo kyslý fuchsín.
Pamäť na čítanie a zápis
Pamäť na čítanie a zápis (angl. Read-Write Memory - RWM), dnes bežne nepresne označovaná ako RAM, je počítačová RAM na čítanie aj zápis.
Používa sa na uchovávanie údajov meniacich sa v čase. Príkladom je operačná pamäť v osobných počítačoch (takisto bežne nepresne označovaná ako RAM).
Delenie
Delenie podľa technológie výroby:
ATP Johannesburg 1979
ATP Johannesburg 1979 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. apríla 1979 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Argentínčan José Luis Clerc, ktorý vo finále porazil Juhoafričana Jouberta. Titul vo štvorhre získali Brit Colin Dowdeswell a Švajčiar Heinz Günthardt, ktorí vo finále porazili juhoafricko-rumunský pár Raymond Moore, Ilie Năstase.
Dvojhra mužov
🇦🇷 José Luis Clerc vs. 🇿🇦 Deon Joubert 6-2 6-1
Štvorhra mužov
🇬🇧 Colin Dowdeswell / 🇨🇭 Heinz Günthardt vs. 🇿🇦 Raymond Moore / 🇷🇴 Ilie Năstase 6-3 7-6
Rokytňany
Rokytňany sú obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 97 obyvateľov, z toho 51 mužov a 46 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 36,1 roka, ženy 40,4 roka).
3684 Berry
3684 Berry je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 9. januára 1983.
Flash pamäť
thumb|Proces mazania FLASH bunky thumb|Proces programovania FLASH bunky
Flash pamäť, celým menom Flash-EEPROM, je zrýchlená EEPROM.
V porovnaní s klasickou EEPROM dovoľuje zapisovať (mazať) do viacerých častí pamäte v jednej operácii programu, tzn. vyššiu rýchlosť zápisu. Flash pamäť je - podobne ako EEPROM - nevolatilná, teda (na rozdiel od klasickej RWM) uchováva obsah pamäte aj bez napájania elektrickou energiou.
Flash pamäte sa bežne používajú v pamäťových USB diskoch, prenosných MP3 prehrávačoch, pamäťových kartách v digitálnych kamerách a mobilných telefónoch atď.
Technická realizácia
Technicky sa pamäťové bunky Flash pamäte realizujú ako ochudobňovací NMOS tranzistor s dvomi hradlami nad sebou - riadiace hradlo je na vrchu a druhé, tzv. plávajúce hradlo (angl. floating gate), ktoré je samotným nosičom informácie, je pod ním odizolované zdola aj zhora (aj zo všetkých strán). Pomocou horného hradla sa tunelovým javom nainjekujú do dolného hradla elektróny, ktoré tam ostanú uväznené - tie potom vytvárajú pole, ktoré ochudobňuje prechod.
Najjednoduhšie FLASH bunky poznajú len stav 1-0, t. j. prepúšťa neprepúšťa. Modernejšie bunky používajú viac úrovní náboja na plávajúcom hradle, čím sa dá uložiť naraz viac bitov, prípadne analógová hodnota, v jednej bunke.
Vybíjanie plávajúceho hradla (t. j. mazanie) prebieha tiež tunelovým javom.
Peloponéz (polostrov)
náhľad|Peloponéz rozdelený na kraje s najvýznamnejšími stredovekými osadami. náhľad|Príroda v kraji [[Arkádia]] náhľad|Monemvasia
Peloponéz (gréckym písmom Πελοπόννησος - starogr. Peloponnésos, novogr. Peloponnisos, doslova: Pelopov ostrov) alebo [od neskorého stredoveku] Morea (novogr. Μωρίας - Morias alebo Μωρέας - Moreas) je polostrov tvoriaci južnú časť Grécka.
Geografia
Polostrov spája so stredným Gréckom Korinstká šija (iné názvy: Isthmos, zriedkavo: Isthmická šija; po grécky Isthmos, po latinsky Isthmus), ktorá bola prekopaná prieplavom v roku 1893 (čiastočne ale už za cisára Nera).
Povrch je prevažne hornatý, nachádzajú sa tu pohoria Taygetos (známy aj ako Pentadaktylos), Erymanthos (známy aj ako Olonos), Aroania (Známa aj ako Chelmos), Parnonas (známy aj ako Malevo) a Panachaiko oros (známy aj ako Vodias).
K Peloponézu patria aj malé ostrovy, tie, nachádzajúce sa na južnom mesínskom pobreží sú Kythira (najväčší peloponézsky ostrov), Antikythira, Sfaktiria, Sapientza, Elafonisos, Agia Mariani, Schiza a Venetiko a tie v Argolide sú Spetses, Ydra, Poros, Ejina, Romvi, Psili a Platia.
Hlavné mesto Peloponézu je Patra, na severnom pobreží kraja Achája. Iné dôležité mestá sú Tripoli, Aigio, Nafplio, Korinthos, Sparti, Argos, Megalopoli, Krestena, Pyrgos, Pylos, Mesini a Kalamata. Celý polostrov má približne 1 100 000 obyvateľov.
Časti
Peloponéz sa už od staroveku delí na Acháju (severné pobrežie), Elidu (západné pobrežie), Messiniu (na juhozápade), Lakóniu (na juhovýchode), Argolidu (na severovýchode) a Arkádiu (vo vnútrozemí).
Dejiny
Prvými obyvateľmi Peloponézu bol predgrécky meditereánsky kmeň Pelasgovia (Kári, Lelegovia). Prvým gréckym kmeňom, ktorý obsadil Peloponéz, boli Achájci (Mykénčania), ktorí tu založili mestá Mykény, Krokees, Pylos, Sparta a Tiryns (Tiryntha). Okolo roku 1000 pred Kr., teda po zrútení mykénskej civilizácie, polostrov obsadzujú grécke kmene Dórov, ktorí tu splynuli, alebo si podrobili pôvodné, achajské a predgrécke obyvateľstvo. Achájci sa utiahli predovšetkým do hornatej Arkádie a mnohí odišli na Cyprus. Najslávnejšími mestami Peloponézu počas klasického staroveku boli určite Sparta, Korint, Olympia, Argos a Epidauros. Neskôr bolo v Arkádii založené mesto Megalopolis. Oblasť potom získali Macedónci (Sparta si však uchovala nezávislosť) a po nich Rimania. Mestá Sparta a Atény boli posledné grécke mestá, čo sa podriadili Rímu. Počas Grécko-rímskej vojny bol úplne zničený starý Korint, ktorý neskôr znovu postavil až Gaius Iulius Caesar. V 3. a 4. stor. Peloponéz vyplienili germánske kmene – Herulovia a Góti, neskôr aj Huni. Od r. 395 n. l. sa Grécko dostáva do Východorímskej (Byzantskej) ríše. V roku 460 juh Peloponézu napadli Vandali, ktorí ovládli severozápadnú severnú Afriku, porazili rímsku flotilu a snažili sa napadnúť Grécko, no tu boli porazení nečakane tvrdým zásahom miestneho bojového obyvateľstva gréckych Maniotov.
V 6 storočí byzantskú hranicu na Dunaji prelomili Slovania, ktorí osídlili celý Balkán a prenikli aj do Grécka, odkiaľ sa dostali až na Peloponéz. Slovania sa tu usadili na severe a západe polostrova. Mnohí Gréci ušli do južnej Itálie, na Sicíliu, ktoré tiež patrili Byzantskej ríši, mnohí sa skryli v peloponézskych vysočinách, alebo niektorí odišli na neďaleké ostrovy, medzi nimi aj Korinťania, iní sa podriadili nadvláde Slovanov, alebo sa sami poslovančili. Následne sa byzantskí cisári snažili o záchranu Grécka a tak podnikli viaceré výpravy. Najslávnejšia bola bitka pri meste Patra, v roku 807, najvýznamnejšom byzantskom meste na Peloponéze. Slovania sa vzbúrili proti násilnému odvliekaniu a vyrabovali niektoré grécke dediny. Byzantská armáda na čele s cisárom Nikiforom však Slovanov porazila. Cisár potom väčšinu Slovanov presídlil do Anatólie a Grécko (hlavne Peloponéz) osídlil Grékmi z Anatólie, Sicílie a Kalábrie, aby bolo grécke obyvateľstvo posilnené.
Malé slovanské etnikum sa však ukryté v horách udržalo až do 15. storočia.
V 13. storočí Peloponéz dobyli križiaci, keď v bitke pri Kundurských olivových hájoch porazili miestnych Grékov. Nastáva talianska vláda, hoci neskôr časť vnútrozemskej oblasti dobyla späť novovzniknutá Byzantská ríša. Počas tohto obdobia sa vytratil aj zvyšok Slovanov, ktorí boli utiahnutí v horách. Mnohí Gréci sa totiž utiahli do hôr, lebo sa odmietali podrobiť talianskemu feudalizmu a tu prevýšili počet Slovanov s ktorými sa pomiešali. Naopak, Taliani mnohých Slovanov odviedli z hôr na roviny, kde sa tiež s väčšinovými Grékmi pomiešali. V 13.15. stor. na Peloponéz prenikajú kmene Arvanitov, ktorí sa usadili na východe a na juhu polostrova. Arvaniti osídlili väčšinu kraja Argolida (okrem oblstí Epidauria, Nemea, Argos a Nafplio) a usadili sa aj v malých oblastiach v krajoch Mesénia, Achája a Lakónia. Arvanítov na Peloponéz pozvali miestni vládcovia, aj grécki aj európski. Arvaníti si tu udržiavajú svoj jazyk dodnes. Časť arvanítskej oblasti Argolídi osídlili v r. 19211923 Gréci z Anatólie, počas výmeny obyvateľstva medzi Gréckom a Tureckom. Grécky satirik byzantskej doby Mazaris uvádza, že Peloponéz obývajú hlavne Peloponézania (myslí tým Grékov), ďalej Lakedaimónčania (myslí tým cakónskych Grékov), Ilýri (myslí tým Arvanitov) a Egypťania (myslí tým Rómov). V 15. storočí polostrov dobyli Turci.
Peloponéz hral snáď najvýznamnejšiu úlohu počas Gréckej vojny za nezávislosť v 19. storočí. Práve tu, v achájskom kláštore Agia Lavra, povstanie vypuklo a prebiehali tu viaceré boje proti Turkom. Pôsobili tu najslávnejší generáli gréckej rebélie, Theodoros Kolokotronis, Petros Mauromichalis či Papaflessas. Slávna bitka sa odohrala pri Dervenakií (Theodoros Kolokotronis tu porazil tureckú armádu Mahmuda Dramaliho Pašu) a pri meste Tripoli kde Gréci zničili 1 300 tureckých vojakov s 300 mužmi a tak sa zároveň Peloponéz oslobodil. Grékov tu nakoniec porazila egyptská armáda Ibrahima Pašu v nerovnej bitke pri Maniaki, kde zomrel aj Papaflessas. V roku 1831 sa však Grécko definitívne oslobodilo spod tureckej nadvlády.
V 19. storočí žilo na Peloponéze približne 50 000 moslimov tureckého, albánskeho a gréckeho pôvodu. Všetkých však z polostrova vyhnali kresťanskí Gréci počas bojov za nezávislosť
Kultúra
Moderní Peloponézania sú potomkovia rôznych starogréckych kmeňov a Pelasgov a Grékov, ktorí sem prišli medzi 7.9. stor. hlavne zo Sicílie a Kalábrie. Títo ďalej vstrebali zvyšok slovanského obyvateľstva a talianskych kolonistov. Na Peloponéze nájdeme aj Arvanitov, ktorí si udržiavajú svoje tradície a tiež Cakónskych Grékov, ktorí hovoria špecifickým dórskym dialektom a ide o potomkov starovekých Sparťanov. Od Sparťanov-Lakedaimónčanov odvodzujú pôvod aj Manioti – Gréci z polostrova Mani, ktorí sú charakterizovaní svojou divokosťou a tým, že si uhájili nezávislosť počas tureckej nadvlády.
Perceptibilita
Perceptibilita (lat.) je schopnosť percepcie.
Appenzell
Appenzell môže byť:
Rebourguil
Rebourguil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 272 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sly and the Family Stone
Sly and the Family Stone bola americká soul, funk a rocková hudobná skupina, založená v roku 1966 v meste San Francisco v štáte Kalifornia. Frontmanom bol Sly Stone.
V roku 1993 boli uvedení do rokenrolovej siene slávy.
Čierňanka (prítok Kysuce)
Čierňanka je rieka na severe Slovenska, na horných Kysuciach, na území okresu Čadca. Má dĺžku. Je to ľavostranný prítok Kysuce a je tokom IV. rádu. Zaberá povodie, priemerný sklon toku je 14 ‰, na dolnom toku 4,6 ‰, priemerný prietok dosahuje v ústí /s a špecifický odtok je 17,91 l/km²/s. Horný tok, po sútok s Čadečkou, sa často označuje ako Skaliťanka. Severná hranica povodia Čierňanky je zároveň súčasťou Hlavného európskeho rozvodia.
Prameň
Pramení v Jablunkovskom medzihorí pod sedlom Príslop v nadmorskej výške približne, neďaleko slovensko-poľskej štátnej hranice.
Opis toku
Najprv tečie na západ územím obce Skalité, cez jej miestne časti Serafínov a Kudlov, následne priberá ľavostrannú Vreščovku, esovito sa stáča a sprava priberá Rieku. Ďalej výraznejšie rozširuje svoje koryto, na krátkom úseku pokračuje na severozápad a z pravej strany priberá Čadečku. Potom sa oblúkom stáča na juhozápad, preteká obcou Čierne, kde sprava priberá Čierny potok a Markov potok. Následne preteká cez obec Svrčinovec, kde priberá pravostranný Šľahorov potok, koryto mení smer toku na juh a vstupuje na územie mesta Čadca. Tu preteká cez mestskú časť Podzávoz, kde vstupuje do Hornokysuckého podolia (podcelku Turzovskej vrchoviny) a priberá zľava Čadečanku a sprava Milošovský potok. Napokon sa stáča, na krátkom úseku tečie na juhovýchod a na okraji Čadce sa vlieva do Kysuce.
Ústie
Do Kysuce ústi na území mesta Čadca, severne od centra mesta a v blízkosti železničnej stanice, v nadmorskej výške cca
Obce
Čierňanka preteká územím troch obcí a jedného mesta:
Ukazovateľ (informatika)
Ukazovateľ (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿), voľne nazývaný aj smerník, je taký údajový typ, do ktorého je uložená adresa nejakej dátovej štruktúry (napr. integer, real, char, record atď.). Skladá sa z adresy segmentu a adresy offsetu.
V programovaní má zvláštne postavenie tzv. nulový pointer. Je to konštanta (napr. NIL v Pascale, NULL v C), ktorá „ukazuje nikam“. Napr. v programovacom jazyku C má hodnotu 0000:0000.
JavaServer Pages
JSP je technológia Java, ktorá pomáha softvérovým vývojárom obsluhovať dynamicky generované webové stránky, založené na HTML, XML alebo ostatných typoch dokumentov.
Na internete sa možno stretnúť s dvoma základnými typmi stránok, statické a dynamické. Obsah statickej stránky je rovnaký a to bez ohľadu na to aký užívateľ sa ku stránke prihlási. Naproti tomu dynamické stránky prispôsobujú svoj obsah užívateľovi t. j. reagujú na jeho impulzy, menia podľa jeho potrieb, pamätá si jeho nastavenie od minulej návštevy a dáva mu len informácie, ktoré potrebuje.
JSP patrí medzi technológiu tvorby dynamických stránok na webovom serveri; okrem nej sa možno stretnúť s CGI (Common Gateway Interface), ASP (Active Server Pages), PHP (PHP: Hypertext Preprocessor) a JavaScript (ide o technológiu používanú na strane klienta). JSP dokument je zmesou kódu Javy, XML, JDBC, HTML a JavaScriptu.
Technológia JSP
Stránka JSP sa skladá z viacerých častí:
Príklad jednoduchej stránky JSP:
V „preklade“ to znamená:
Preklad JSP dokumentu
Popis procesu prekladu dokumentu JSP:
Skriptovacie značky
Dokument JSP obsahuje dva druhy značiek resp. elementov a to HTML a príkazy JSP. HTML elementy sú ohraničené špicatými zátvorkami (znakmi nerovnosti < a > ). Príkazy JSP špicaté zátvorky a znak %. Technológia JSP používa tri druhy skriptovacích elementov a to deklarácia, výrazy a skriplety.
Deklarácia
Deklarácia sa vytvára tak, že sa zapíše v jazyku Java medzi značky <%! a %>. Príklad:
Príklad vytvorí premennú „pocet dátového typu int“ a inicializuje sa na hodnotu 100. Hodnota premennej sa môže meniť. K inicializácii dokumentu dochádza veľmi zriedka (možno ho pokladať za jednorazovú činnosť).
Výrazy (Expressions)
Výraz JSP vzniká napísaním výrazu v jazyku Java a uzatvorenia ho medzi značky <%= a %>. Výraz JSP sa vyhodnotí ako 101. Pri návšteve stránky sa na miesto premennej počet doplní jej hodnota t. j. 100. Dôležité je, že výraz „pocet + 1“ nemení hodnotu premennej „pocet“, ktorá ostáva na hodnote 100.
Skriplety
Skriplet časť kódu v jazyku Java ohraničený znakmi <% a %>. Alebo Rozdiel medzi skripletom a deklaráciou možno popísať nasledovne. Pri deklarácií je hodnota „pocet“ inicializovaná na 100, to však prebieha len pri inicializácií dokumentu (čo nie je až tak často). Skriplet je prevedený pri každej požiadavke na stránku, t. j. premenná i je nastavená na 100, ale každou návštevou sa znižuje až kým jej hodnota nie je 0.
Komentáre
Komentár je časť textu, ktorý neprekladá ani kontajner JSP ani webový prehliadač. Príklady komentárov:
Platnosť a životnosť identifikátorov
Základné definície
Názov (identifikátor) je slovo použité k označeniu niečoho napr. názvy premenných, názvy metód a pod.
Platnosť názvu je oblasť kódu, v ktorej je možné daný názov používať pre označenie určitého významu.
Životnosť názvu je dynamický interval, ktorý určuje, ako dlho bude názov rezervovaný v pamäti. Lokálna premenná metódy (premenná s platnosťou metódy) je deklarovaná vo vnútri metódy jazyka Java. Platnosť tejto premennej sa obmedzuje iba na danú metódu. Životnosť premennej sa obmedzuje na jedno volanie metódy. Ak je metóda volaná po druhýkrát, je premenná znovu vytvorená a opätovne inicializovaná.
Permanentná pamäť (ROM)
Permanentná pamäť alebo ROM (Read-Only Memory) je typ energeticky nezávislej pamäte používanej v elektronických zariadeniach. Dáta uložené v ROM sa nedajú elektronicky meniť po výrobe pamäte.
JavaServer Pages
Platnosť a životnosť identifikátorov
Premenná na úrovni triedy (premenná s platnosťou triedy) je deklarovaná mimo metódy. Platnosť tejto premennej môže zahrňovať mnoho metód. Premenná prežije zavolanie jedinej metódy a pokiaľ je metóda zavolaná po druhýkrát, premenná sa znovu nevytvára a nie je znovu inicializovaná. Príklad:
Permanentná pamäť (ROM)
ROM sa používa na trvalé uchovanie údajov. Údaje sa jednorazovo uložia a nedajú sa meniť (napr. pre uloženie BIOS-u v osobných počítačoch).
Vodnopólová extraliga mužov 2006/07
Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2006/07 bol v poradí 15. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Liga sa oproti minulému ročníku zúžila o 2 účastníkov a zmenil sa aj hrací systém. Svoj trinásty titul získal klub KVP NCHZ Nováky. ČH Hornets Košice získal prvú medailu, iba ako v poradí piaty slovenský klub.
JavaServer Pages
Platnosť a životnosť identifikátorov
Premenná j je deklarovaná vnútri metódy mojaMetoda t. j. premenná j je lokálnou premennou tejto metódy. Prístup k tejto premennej má len kód vnútri danej metódy. Premenná i nie je deklarovaná vnútri metódy t. j. má teda platnosť triedy, čo znamená, že ju možno používať na celej JSP stránke. Hodnota premennej i má platnosť triedy, takže jej hodnota je inicializovaná len pri inicializácií dokumentu JSP, tak pri ďalšej návšteve táto hodnota sa mení.
Permanentná pamäť (ROM)
Niekedy sa názov ROM nepresne používa pri mobilných telefónoch s operačným systémom Android ako partícia na ktorej je uložený operačný systém (Je prepisovatelná).
Vodnopólová extraliga mužov 2006/07
Systém súťaže
Súťaž pozostávala zo základnej a nadstavbovej časti. Základná časť sa skladala zo 6 dvojkôl a družstvá v nej odohrali zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Zo základnej časti postúpili 4 najlepšie družstvá do nadstavbovej časti. Nadstavbová časť sa skladala zo 4 turnajov, každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa do nej započítavali aj výsledky zo základnej časti. Umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov. Posledné družstvo malo zostúpiť do nižšej ligy.
JavaServer Pages
Platnosť a životnosť identifikátorov
Premenná i nie je deklarovaná vo vnútri metódy. Má teda platnosť triedy. Je ju možné používať na celej stránke. Premenná i má rovnako ako iné premenné s platnosťou triedy, dlhú životnosť. Existuje tak dlho, dokiaľ nie je odstránená stránka JSP, na ktorej bola definovaná. Hodnota 30 je inicializovaná iba pri inicializácií dokumentu JSP. Keď premenná i objaví na stránke po druhýkrát, rovná sa jej hodnota už číslu 31 a nie 30.
Vlachy
Vlachy sú obec na Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Permanentná pamäť (ROM)
Delenie
Orgiazmus
Orgiazmus (gr.) je duševné vzrušenie (najmä náboženské), ktoré dakedy hraničí so šialenstvom.
Homogénne gravitačné pole
Homogénne gravitačné pole je idealizované gravitačné pole, ktorého intenzita má vo všetkých bodoch rovnaký smer a rovnakú veľkosť.
Western Hockey League
Western Hockey League (WHL), po slovensky Západná hokejová liga, je jedna z troch hlavných kanadských juniorských súťaží pre hráčov vo veku od 15 do 20 rokov. Western Hockey League je rozdelená na východnú a západnú konferenciu. Tvorí ju 20 družstiev z kanadských provincií Britská Kolumbia, Alberta, Saskatchewan a Manitoba a amerických štátov Washington a Oregon.
Herbsheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vauxbons
Vauxbons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Perceptívnosť
Perceptívnosť (lat.) je vnímavosť, vnímanie jeden z pojmov vo filozofii Johna Locka.
Orgazmus
thumb|[[Danae (1907-08). Zlatý dážď symbolizuje oplodnenie bohom, možno ho však spájať aj so ženským orgazmom. Sebavedomá ženská erotika bola obľúbeným motívom viedenského secesného maliara Gustava Klimta.]]
Orgazmus alebo sexuálne vyvrcholenie je vyvrcholenie pohlavnej rozkoše, príjemná psychologická alebo emocionálna reakcia na sexuálnu stimuláciu, ktorá je spravidla sprevádzaná aj silnou fyziologickou reakciou.
Krátko pred orgazmom dochádza k silnému prekrveniu pohlavných orgánov, počas orgazmu nastávajú v oblasti genitálií rytmické, vôľou neovládané sťahy svalov, ktorými sa uvoľňuje pohlavné napätie. Krátko nato nasleduje uvoľnenie oblasti genitálií a často aj celého tela. U mužov počas orgazmu spravidla dochádza k ejakulácii.
Orgazmus z antropologického hľadiska
thumb|left|Limbický systém: riadiaca centrála orgazmu Orgazmus je proces odohrávajúci sa na úrovni centrálneho nervového systému a možno ho zreteľne odlíšiť od ostatných pohlavných funkcií - ejakulácie, oplodnenia, ovulácie. Pohlavné vyvrcholenie možno prirovnať k „neurónovému ohňostroju“. Ten je vyvolaný v limbickom systéme a podieľajú sa na ňom hlavne určité oblasti hypotalamu a amygdaly. Na stupňovaní pohlavného vzrušenia a spustení orgazmu sa podieľajú rozličné prenášače, ktorých spolupráca ešte nie je úplne objasnená: neurotransmitery dopamín, serotonín a noradrenalín, rozličné hormóny, hlavne androgény, endogénne opioidy ale aj ďalšie.
Pri týchto procesoch môže niekedy dôjsť k akémusi preskakovaniu medzi susediacimi mozgovými oblasťami. Takto je možné vysvetliť niektoré paradoxné orgazmické reakcie, ako sú napr. pocity bolesti alebo strachu. Počas stupňovania pohlavnej rozkoše je až do vyvrcholenia takisto potlačená činnosť veľkého mozgu a vnímanie bolesti.
Appenzell Innerrhoden
Dejiny
Veľký vplyv v oblasti malo opátstvo v meste St. Gallen. polovici 11. storočia získali nad týmto územím moc a obyvateľstvo bolo celkom germanizované. Už v roku 1377 sa sformovala časť územia pod vládou opátstva a vytvorila alianciu so švábskymi slobodnými ríšskymi mestami a prijalo vlastnú ústavu. Toto povstanie nad vládou opátstva vyústilo do viacerých konfliktov. Od roku 1411 bolo územie pod ochranou Švajčiarskej konfederácie, ktorej sa v 1452 stal spojencom a v roku 1513 členom.
Reformácia rozdelila územie Appenzell na dve časti, protestantský kantón Appenzell Ausserrhoden a rímskokatolícky Appenzell Innerrhoden.
Geografia
Väčšina územia má hornatý a vidiecky charakter. Najvyšší vrch Appenzellských Álp Säntis, patrí medzi hlavné turistické atrakcie. V kantóne sa nachádzajú aj tri menšie jazerá Seealpsee, Sämtisersee a Fälensee.
Okresy
Pre potreby požiarnej ochrany, energií a dodávky vody má mesto Appenzell špeciálny okres Feuerschaugemeinde. Kantón je rozdelený na 6 okresov:
Obyvateľstvo
Väčšina obyvateľstva je rímskokatolíckeho vyznania (81 %) a malú minoritu tvoria protestanti (10 %). Poľnohospodárstvo je hlavnou činnosťou miestneho obyvateľstva. Známy je syr Appenzeller.
Samšina
Samšina je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 260 obyvateľov, z toho 141 mužov a 119 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 40,1 roka, ženy 44,0 roka).
Majstrovstvá Európy v softbale mužov 1993
Majstrovstvá Európy v softbale mužov 1993 boli 1. majstrovstvá Európy v softbale mužov, ktoré organizuje Európska softbalová federácia (ESF). Konali sa v Prahe, v Česku od 14.18. júla 1993, za účasti 5 tímov. Titul získali Holanďania.
Majstrovstiev sa zúčastnili oba štáty bývalej federácie Česko-Slovenska, ktorých softbalové zložky patrili ešte do roku 1992 pod spoločnú národnú federáciu.
Severná oblasť (1933 – 1934)
Severná oblasť bola administratívna jednotka územia RSFSR v období od 20. novembra 1933 do 5. júla 1934. Vytvorená bola v sústave Severokaukazského kraja, kde sa nachádazala v jeho severnej časti. Administratívnym centrom oblasti bolo Millerovo. Po jej zániku sa územie oblasti stalo súčasťou Severokaukazského kraja.
3686 Antoku
3686 Antoku je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Cuneo Niidžima, Takeši Urata 3. marca 1987.
Bauxit
Bauxit je usadená hornina, pozostávajúca zo zmesi minerálov hliníka (böhmit, diaspor, gibbsit), železa (goethit, hematit) a ílových minerálov (kaolinit). Je to hlavná ruda hliníka. Názov bauxit je odvodený od lokality Les Baux pri Avignone vo Francúzsku. Termín bol zavedený v roku 1861 H. Devilleom. Bauxit obsahuje okolo 50 % Al2O3.
Bipolárna pamäť
Bipolárna pamäť je druh pamäti, využívajúcej bipolárne tranzistory (obvykle NPN). Ide o zastaraný druh pamätí, ktoré sa už v praxi desiatky rokov nepoužívajú. Opakom pojmu je unipolárna pamäť
Bauxit
Výskyt
náhľad|vpravo|Obliaky bauxitu z Mojtína Veľké ložiská bauxitu má Austrália, Brazília, Čína, India, Jamajka. V Česku sa vyskytuje v okolí Rychnova nad Kněžnou. Na Slovensku sa vyskytuje v malých, ekonomicky nevýznamných ložiskách pri Mojtíne, kde je zachovaný v kriedovo-paleogénnych krasových výplniach.
Iné projekty
.
Bipolárna pamäť
Bipolárne pamäte boli v počiatkoch výroby integrovaných obvodov rýchlejšie než unipolárne pamäte (MOS pamäte), prístupová doba je typicky menšia než 50ns. Po vylepšení technológie unipolárnych pamätí táto výhoda zanikla a s ňou zanikli aj bipolárne pamäte, keďže mali väčšiu spotrebu aj menšiu hustotu integrácie než unipolárne pamäte.
Bipolárne RAM (RWM) pamäte sú vždy statické (SRAM). Na uchovanie údaju je použitý bistabilný preklápací obvod.
Recoules-Prévinquières
Recoules-Prévinquières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 466 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vovin
Vovin (v enochiánskom jazyku VOVIN, VOVINA znamená drak) je album vydaný symfonickou metalovou skupinou Therion. Predalo sa viac ako 125 000 kópií.
Veľká Británia
Veľká Británia alebo skrátene (nepresne) Británia môže byť:
Veľká Británia môže byť aj bývalé (do roku 2000 platné) oficiálne slovenské krátke označenie pre Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, dnes správne Spojené kráľovstvo
Británia môže byť aj:
Poznámka
Takto komentuje používanie výrazov Británia a Veľká Británia v angličtine Oxford English Dictionary :
''...From the Old English period onwards the name Britain has been used to denote the geographical area comprising England, Wales, and Scotland, with their dependencies (more fully called Great Britain : see below), and in more recent times also used for the British state or empire as a whole. After the Old English period, Britain was used only as a historical term, until the early to mid 16th cent., when it came again into practical politics in connection with the efforts made to unite England and Scotland (...). After the Act of Union of 1707, South Britain and North Britain are frequent in Acts of Parliament for England and Scotland respectively (...): the latter also occurs occas. in later (chiefly postal) use...'' ''The fuller name Great Britain has been in use since the Middle English period, originally to distinguish the island from Brittany, which was then also called Britain (...). Compare also "the more Britain" (1582 or earlier)... The name gained a political aspect in connection with the union between Scotland and England: in 1604 James I was proclaimed ‘King of Great Britain’, and this name was subsequently adopted as the official name of the new kingdom created in the Act of Union (...1707). Under the Act of Union of 1800 Great Britain became part of the "United Kingdom of Great Britain and Ireland"...'' The name Britain was also used from early Middle English onwards to denote the duchy of Brittany in France, in later use usually distinguished as "Little Britain", "Britain the less", "the less Britain" , etc. (...), and now only in historical use... [Britain] In pl. [i.e. in the form Britains] [means] Great Britain and its dominions and dependencies, the British Empire...
Anton Šíma
Anton Šíma (* 19. október 1908, Mojmírovce – † 29. marec 1976, Bratislava) bol vysokoškolský pedagóg a geograf.
Životopis
Študoval na Učiteľskom ústave v Košiciach, 1928 maturoval. V Bratislave externe absolvoval vysokoškolské štúdium zemepisu a dejepisu (1943) a RNDr. (1944). Habilitovaný za doc. v roku 1950 doc. Pôsobil ako učiteľ, v roku 19361937 na cvičnej škole Učiteľského ústavu v Banskej Bystrici a priemyslovke v Bratislave 19361946. Tu od roku 1946 pôsobil na Vysokej škole obchodnej. V rokoch 19521958 bol prvým vedúcim Katedry ekonomickej geografie Fakulty geologicko-geografických vied (FGGV) UK. Vo vedecko-výskumnej práci sa zameral na lokalitu Vysokých Tatier a Žitného ostrova. Autor vysokošk. textov pre poslucháčov geografie, z češtiny prel. a upravil stredoškolskú učebnicu Hospodárskeho  zemepisu. (1954), hlavný redaktor Geografického časopisu (19531954). V roku 1958 sa stal knihovníkom a v roku 1959 z vysokej školy odišiel a až do penzionovania pôsobil ako učiteľ na strednej škole.
Sběř
Sběř je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 262 obyvateľov, z toho 135 mužov a 127 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,9 roka (muži 42,1 roka, ženy 45,7 roka).
Ľubica Adamčíková
Prof. RNDr. Ľubica Adamčíková, DrSc. (* 30. august 1940, Martin) je slovenská chemička a vysokoškolská profesorka.
Životopis
Od roku 1962 pôsobila na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave, na Katedre fyzikálnej a teoretickej chémie. Titul DrSc. získala v roku 1996, profesorkou sa stala v roku 1998.
K hlavným oblastiam jej záujmu patrila kinetika chemických reakcií a oscilačné reakcie.
Program Čchang-e
right|thumb|Prvá čínska mesačná sonda [[Čchang-e 1]] Program Čchang-e je čínsky kozmický program agentúry CNSA zameraný na prieskumu Mesiaca pomocou kozmických sond. Je to prvý realizovaný vesmírny program Číny zameraný na vedeckú činnosť mimo okolia Zeme. Názov programu bol zvolený podľa mýtickej postavy dievčaťa Čchang-e, ktoré podľa starej čínskej legendy žije na Mesiaci.
Podľa agentúry CNSA má program má tri základné fázy:
Tenis
Tenis ( < < ) označovaný aj ako biely šport, je loptová hra pre 2 alebo 4 hráčov.
Variant s 2 hráčmi je dvojhra, variant so 4 hráčmi štvorhra. Existuje klasická a zmiešaná štvorhra, pri klasickej proti sebe hrajú dva páry mužov alebo žien, pri zmiešanej je v každom páre jeden muž a jedna žena.
Súperi stoja proti sebe na sieťou rozdelenom hráčskom poli (kurte) a pokúšajú sa odraziť tenisovú loptičku tenisovou raketou tak, aby súperi neboli schopní ju v rámci pravidiel vrátiť.
História
Francúzsku hru, ktorá vznikla pravdepodobne v 11. alebo 12. storočí, jeu de paume (v preklade hra ruky alebo hra rúk, resp. hra s rukou/rukami) považujú za predchodkyňu tenisu. Loptička sa odbíjala pôvodne holými rukami, neskôr sa už používali rukavice a nakoniec palice. Rakety vznikli pravdepodobne v 16. storočí, kedy dal anglický kráľ Henrich VIII. postaviť aj prvý tenisový dvorec. Aj napriek zmenám herného náčinia si hra zachovala ten istý názov.
V roku 1873 si major anglickej armády Walter Clopton Wingfield patentoval hru pod názvom spharistike, odvodeného od gréckeho slova pre hru s loptičkami. Patentoval si taktiež aj náčinie, dve žrde, sieť, rakety a gumené loptičky. Vedľajší názov pre túto hru bol lawn tenis (v preklade trávnikový tenis). Z Anglicka sa hra rozšírila aj do USA. V roku 1876 Marylebone Cricket Club (Marylebonský kriketový klub) pozmenil niektoré Wingfieldove pravidlá. Medzi najpodstatnejšie zmeny patrili vymenenie bodovacieho systému na ten súčasný, zavedenie zhody a výhody, taktiež bol pridaný systém dvoch podaní, namiesto jedného.
Medzi najvýznamnejšie momenty medzinárodného tenisu patrí založenie tenisového turnaja Wimbledon v Anglicku, v roku 1877, na turnaji sa však konala iba dvojhra mužov. Podobný turnaj si v tom istom roku založilo aj USA (turnaj bol však obmedzený iba pre obyvateľov USA). Francúzsko nasledovalo v roku 1891 a Australázia (Austrália a Nový Zéland) si založila turnaj v roku 1905. Tieto štyri turnaje sa postupne vyvinuli do dnešnej podoby najprestížnejších turnajov, Grand-Slamov.
1. marca 1913 bola Australáziou, Rakúskom, Belgickom, Dánskom, Francúzskom, Holandskom, Nemeckom, Ruskom, JAR, Španielskom, Švajčiarskom a Švédskom založená Medzinárodná federácia trávnikového tenisu (International Lawn Tennis Federation), ktorá v roku 1972 zmenila názov na ITF (International Tennis Federation, Medzinárodná tenisová federácia).
Tenisová raketa
thumbnail|left|120px|Moderná tenisová raketa Tenisové rakety prešli od počiatkov tenisu viacero štádii vývoju. Spočiatku sa rámy rakiet vyrábali z jaseňového dreva, ktoré bolo sformované do požadovaného tvaru a zlepené živočišnými lepidlami. Okrem jaseňového dreva sa používalo aj drevo z javora, platana alebo hrabu.
V roku 1967 uviedla firma Wilson Sporting Goods na trh raketu Wilson T2000, ktorá nebola vyrobená z dreva, ale mala kovový rám. Táto raketa bola komerčne úspešná, používaná bola napríklad Jimmym Connorsom. V polovici 70. rokoch uviedla na trh firma Prince raketu s nadmerne veľkou hlavou. Raketa mala hliníkový rám a pletivo 50% väčšie ako bol štandard. V tom čase nebolo žiadne oficiálne obmedzenie na veľkosť rakety, Medzinárodná tenisová federácia zaviedla obmedzenia až v roku 1979.
Úspech kovových rakiet z 60. a 70. rokov viedol k experimentovaniu s inými zlúčeninami pri výrobe tenisových rakiet. Začali sa vyrábať a používať "grafitové" rakety (nebol to grafit aký sa používa napr. v ceruzkách, bolo to vlastne uhlíkové vlákno). Rámy rakiet zo zlučenín s "grafitom" sa používajú dodnes.
Tenisová loptička
thumbnail|right|Tenisové loptičky Spolu s tenisovou raketou je tenisová loptička najpotrebnejším náčiním pri tenise. Súčasné, žlté tenisové loptičky boli uvedené do tenisu v roku 1972, keď Medzinárodná tenisová federácia zakomponovala tieto loptičky do pravidiel tenisu. V minulosti boli loptičky najčastejšie čierne alebo biele (podľa kurtu) a vyrábali sa iba z gumy.
Kurt
Kurt je hrací dvorec, ktorý je podľa oficiálnych stanov dlhý a 8,23 široký pre zápasy v dvojhre, v štvorhre je šírka kurtu. Sieť má pokrývať celú šírku kurtu v polovici, v strede má byť vysoká na krajoch je podopieraná žrďami vo výške. V štvorhre sú podopierajúce žrde mimo celého kurtu, v dvojhre sú na krajoch kurtu, v štvorhrových priestoroch. Existuje viacero rôznych povrchov kurtov. Na každom z nich je rýchlosť loptičky po odrazení a veľkost odrazu odlišná. Najbežnejšie povrchy v profesionálnom tenise sú tieto:
Čiary, ktoré označujú šírku kurtu, sa nazývajú základné čiary. Čiary, označujúce dĺžku kurtu, sú bočné čiary, ktoré sa ďalej delia na dvojhrové a štvorhrové. Štvorhrové sú úplne na kraji hracej plochy, dvojhrové sú tie, ktoré sú bližšie k stredu kurtu. Miesto medzi dvojhrovými a štvorhrovými bočnými čiarami sa v dvojhre považuje za out, v štvorhre to je súčasť hracieho poľa. Čiary, rozdeľujúce hráčovu polovicu kurtu po šírke sa nazývajú čiary podania, vymedzujúce priestor podania, ktorý je ešte predelený stredovou čiarou na ďalšie dva priestory podania.
Údery
right|thumb|Podanie right|thumb|Volej Podaním začína každá hra. V súčasnom profesionálnom tenise sa využíva takmer výlučne podanie, pri ktorom hráč vyhodí loptičku do vzduchu a udrie ju raketou tak, aby smerovala do poľa podania, krížom od hráča do poľa podania. V profesionálnom tenise sa loptička pri údere zvykne zatočiť, aby po odraze od kurtu mierne zmenila smer.
Forhend (z angl. forehand) je zväčša jednoručný úder, ktorý začína náprahom na pravej strane tela (u hráča, ktorý drží raketu v pravej ruke) alebo na ľavej strane (pre hráča ľaváka). Ruka s raketou potom pokračuje smerom k letiacej loptičke, po údere ruka pokračuje na ľavú (u praváka) alebo pravú (u ľaváka) stranu tela. Forhend sa zväčša hrá, keď loptička smeruje na stranu na ktorej držíme raketu.
Bekhend (z angl. backhand) je úder s dvoma variantmi, jednoručným a obojručným. Úder začína náprahom na ľavej strane (u praváka) alebo na pravej strane (u ľaváka). Ruka s raketou potom pokračuje smerom k letiacej loptičke, po údere ruka pokračuje na pravú (u praváka) alebo na ľavú (u ľaváka) stranu. Bekhend sa zväčša hrá, keď loptička smeruje na stranu opačnú tej, na ktorej držíme raketu.
Volej je úder, pri ktorom hráč udrie loptičku ešte predtým, než dopadne na zem. Zvykne sa hrať keď loptička smeruje priamo na telo hráča, alebo keď hráč stojí v kurte a bod, kde by loptička dopadla je za ním.
Lob je úder, pri ktorom hráč loptičku udrie tak, aby preletela ponad jeho súpera. Zväčša sa hrá, keď je súper blízko pri sieti. Môže sa hrať aj bekhendom aj forhendom.