cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Borovica horská
Systém
Nasleduje samotný systém borovice horskej.
Nançois-le-Grand
Nançois-le-Grand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Borovica horská
Systém
borovica horská A/ borovica kosodrevinová A/ borovica kosodrevina A/ kosodrevina A (Pinus mugo agg. A/ Pinus montana agg. A):
Nançois-le-Grand
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Borovica horská
Systém
Poznámky: 1. A, B...sú pomocné označenia rôznych významov toho istého názvu. Znak / oddeľuje úplné synonymá. 2. Vyššie je uvedený len malý výber latinských názvov uvedených taxónov, vyskytujúcich sa v literatúre. Na prvom mieste sú kvôli prehľadnosti vždy uvedené najkratšie latinské názvy, a teda spravidla názvy v tej podobe, v akej sa daný taxón uvádza, ak sa považuje za druh. V súčasnosti má však väčšinou väčšina vyššie uvedených taxónov (ako už bolo uvedené vyššie) postavenie niekde pod úrovňou druhu (napr. postavenie poddruhu či variety), takže v mnohých prípadoch sa dnes častejšie používajú dlhšie latinské názvy uvedené za lomítkami. 3. Názov Pinus rotundata má ako vidno vyššie veľa významov. Najčastejšie sa používa vo význame Pinus rotundata E (čiže je synonymom taxónu Pinus uliginosa B). Podľa najnovších zistení je jeho formálne najsprávnejším (t.j. reálne najpôvodnejším) významom význam Pinus rotundata F (čiže je synonymom taxónu Pinus uncinata B), ale v literatúre sa názov Pinus rotundata v tomto význame F reálne takmer nepoužíva. Slovenský názov borovica (resp. kosodrevina) barinná (resp. bahenná) či borovica blatka je vyššie uvedený len v dvoch významoch (borovica barinná A a B). V literatúre je však tento slovenský názov niekedy viazaný na latinský názov Pinus rotundata bez ohľadu na jeho presný význam, preto možno nájsť tento slovenský názov niekedy napr. ako označenie pre Pinus rotundata G. 4. Podľa niektorých autorov je Pinus uliginosa B hybrid: Podľa jednej skupiny autorov je to v podstate hybrid medzi borovicou horskou C a borovicou pyrenejskou B (čiže Pinus mugo B x uncinata B), a preto buď úplne splýva s taxónom Pinus ascedens (=Pinus rotundata A) alebo taxón Pinus ascedens prinajmenšom zahŕňa, a to vrátane taxónu Pinus pseudopumilio (v jeho staršom ponímaní, čiže chápaného ako hybrid). Podľa inej skupiny autorov (na základe vyššie spomínanej poľskej práce z roku 1972) sa zvykne Pinus uliginosa B naopak považovať za jeden z hybridov medzi borovicou horskou C a borovicou lesnou (t. j. jeden z hybridov v rámci Pinus mugo B x sylvestris) – pozri aj vyššie uvedený komentár k taxónu Pinus rhaetica A.
Zdroje tejto kapitoly:
Nançois-le-Grand
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pionýr
Pionýr (čes. pionier) môže byť:
Ostašov
Ostašov je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 133 obyvateľov, z toho 68 mužov a 65 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 39,7 roka, ženy 42,1 roka).
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1993
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1993 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 1993, ktoré sa uskutočnili v Česko-Slovensku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 24. októbra 1992 do 13. júna 1993. Zúčastnilo sa jej 20 národných tímov, ktoré súťažili v predkvalifikácii a následných 4 kvalifikačných skupinách o 4 postupové miesta na záverečný turnaj. Nováčikmi kvalifikácie bolo 7 družstiev: Bielorusko, Estónsko, Chorvátsko, Litva, Lotyšsko, Slovinsko a Ukrajina.
Priamy postup
Priamo na ME postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 7 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 1991:
Škandál
Škandál je verejný nepristojný, nemiestny výstup, hanba.
Kontagiózne moluskum
Kontagiózne moluskum (iné názvy: kontagiózne bradavice, moluská, nesprávne: molusky ; lat. molluscum contagiosum, "MC" alebo epithelioma molluscum, epithelioma contagiosum) je vírusová infekcia kože alebo výnimočne sliznicových membrán charakteristická tvorbou molúsk (j.č. moluskum), teda bradavicovitých útvarčekov. MC infikuje ľudí, iné primáty a kengury.
Infikujúci vírus je DNA poxivírus nazývaný poxvirus mollusci alebo vírus molluscum contagiosum (angl. skratka je MCV). Existujú 4 typy MCV, MCV-1 až -4. Prevažuje MCV-1 a MCV-2 je sa vyskytuje u dospelých jedincov a je často prenášaný pohlavne. Pravdepodobnosť výskytu infekcií MC u malých detí je približne 17% a vrcholí medzi 2. a 12. rokom. Choroba napadá akúkoľvek oblasť pokožky, ale najčastejšie sa vyskytuje na tele, rukách a nohách. Rozširuje sa priamym kontaktom, slinami alebo spoločne zdieľanými časťami odevu (vrátane uterákov).
U dospelých sú molusky často prenášané pohlavne a napadajú genitálie, spodnú časť brucha, bedrá a vnútorné strany stehien. Vo výnimočných prípadoch sa taktiež vyskytuje na perách a ústach.
NGC 5796
NGC 5796 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil Wilhelm Tempel 23. mája 1884.
Kontagiózne moluskum
Inkubačná doba, t. j. doba od infekcie až do objavenia lézií, môže byť od 1 týždňa do 6 mesiacov.
NGC 5796
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Kontagiózne moluskum
Symptómy
thumb|Molluscum contagiosum Lézie Molluscum contagiosum vyzerajú ako malé bradavice, majú červenkastú farbu a oválny tvar. Často majú 1 – 5 millimetrov v priemere, s priehlbinkou v strede. Vo všeobecnosti nie sú bolestivé, ale môžu svrbieť alebo podráždiť pokožku. Ich vytláčanie alebo škriabanie môže viesť k rozšíreniu infekcie alebo k tvorbe jazvičiek. Asi v 10% prípadoch sa v okolí lézií vytvorí ekzém.
U väčšiny pacientov sú jediným symptómom práve lézie. Dodatočné komplikácie môžu vyzniknúť sekundárnou bakteriálnou infekciou.
Centrálna časť lézie obsahuje vírus. V procese nazývanom "samoočkovanie" sa vírus šíri na okolité časti pokožky. Obzvlášť u detí je tento proces najčastejší a teda sa u nich môžu vyvinúť veľké oblasti lézií.
Liečba
Molusky môžu zmiznúť samé od seba v priebehu 6 až 9 mesiacov, ale vďaka samoočkovaniu môžu vytrvať až 4 roky. Liečba je často zbytočná. V závislosti od miesta výskytu a počtu lézií sa však môže odporúčať začatie liečby v prípadoch:
Profesionálni lekári zvyčajne odporúčajú liečbu v prípade výskytu lézií v oblasti genitálií aby sa zabránilo ich ďalšiemu šíreniu. Vírus sa môže šíriť z jednej časti tela na druhú, alebo na iných jedincov. Molusky sú nákazlivé, až kým lézie úplne nezmiznú, čo v prípade ich neliečenia môže trvať aj viac ako 6 mesiacov.
Existuje niekoľko možností liečby, ktoré je možné aplikovať doma. V zdravotníctve používaný a v lekárňach bežne dostupný dezinfekčný prípravok, Betadine, je možné aplikovať vtieraním do napadnutých oblastí po dobu asi 5 minút denne, až kým lézie nezmiznú (toto sa neodporúča pre ľudíú alergických na jód alebo Betadín). Liečbu možno v menej vážnych prípadoch skrátiť použitím bežne dostupných prípravkov na liečbu bradavíc, ako napríklad kyseliny salicylovej obsiahnutej napr. v aspiríne. Denná lokálna aplikácia retinoidového/tretinoinového krému ("Retin-A") môže taktiež prispieť k vyliečeniu. Úplné odstránenie infekcie vyžaduje až niekoľkotýždňovú takúto liečba. Opakovaná aplikácia lepiacej alebo priľnavej pásky po kúpeli počas 16 týždňov viedla k vyliečeniu u 90% pacientov jednej štúdie. Pomáha aj ošetrovanie jablčným octom – namočte vatu do octu, položte ju na léziu a pripevnite na 24 hodín. Bradavica zmizne a zostane iba chrasta.
V prípade, že sa infekcia prejavila iba niekoľkými léziami, je možné ju odstrániť bez pomoci medicínskych prípravkov. Najprv vyčistite napadnuté miesto tampónom namočeným v alkohole. Ďalej, sterilnou ihlou prepichnite zhora hlavičku lézie. Obsah lézie odstráňte tampónom namočeným v alkohole. Tento postup opakujte pre každú léziu zvlášť (preto nie je vhodný ak je rozsah infekcie veľký). Touto metódou odstránite lézie v priebehu dvoch-troch dní.
Chirurgická liečba zahŕňa kryochirurgiu, počas ktorej sa používa tekutý dusík na zmrazenie a odstránenie lézií, ako aj ich odškrabovanie pomocou kyrety. Aplikácia tekutého dusíka môže spôsobiť pálenie a bodanie v ošetrenom mieste, ktoré môže trvať niekoľko minút po ošetrení. Po použití tekútého dusíka sa môže vytvoriť pľuzgier, ktorý odpadne po dvoch až štyroch týždňoch. Je potrebné spomenúť, že ani kryochirurgia a ani použitie kyrety nie sú bezbolestné procedúry. Taktiež môžu zanechať jazvy a bledé až biele škvrny spôsobené stratou pigmentu.
Liečba laserom molluscum contagiosum môže byť voľbou v prípade neveľkého počtu lézií. Využitie farebného pulzného laseru pri liečbe MC malo vždy skvelé výsledky. Terapia je dobre tolerovaná, bez jaziev a pigmentových anomálií. Lézie zmiznú bez zjazvenia do dvoch týždňov. Štúdie ukazujú, že 96%–99% lézií je odstránených po prvej aplikácii. Liečba laserom je rýchla a efektívna, ale jej finančná náročnosť ju znevýhodňuje pri porovnaní s ostatnými typmi liečby. A taktiež iba veľmi málo kožných ambulancií je vybavených 585nm laserom.
Ako zabrániť šíreniu molúsk:
Zoznam ľudí pochovaných na Národnom cintoríne v Martine
Toto je zoznam osobností, ktoré sú pochované na Národnom cintoríne v Martine.
náhľad|Hrob Štefana Krčméryho (naľavo) a Jozefa Cígera Hronského (napravo). Symbolicky pochovaní spolu, lebo splanuli láskou k tej istej žene. náhľad|Hrob Maši Haľamovej náhľad|Hrob Karola Plicku náhľad|Hrob Karola Kuzmányho
Geszt
Geszt je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 5139 ha a žije tu 799 obyvateľov (2007).
Dolnoperecký kanál
Dolnoperecký kanál je umelo vybudovaný vodný tok v juhovýchodnej časti geomorfologického celku Podunajská pahorkatina, vo východnej časti okresu Nové Zámky. Prepája koryto Perca s korytom Hrona medzi obcami Sikenička a Bíňa, meria 1,7 km.
Od kanála Perec sa oddeľuje západne od Sikeničky, tečie smerom na juhozápad, na krátkom úseku tečie cez lužný les, kde sa oblúkom stáča na západ a severovýchodne od centra obce Bíňa sa vlieva do Hrona.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1958
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1958 boli v poradí 7. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Lime, v Peru v dňoch od 19. apríla8. mája 1958, za účasti 5 tímov. Peru bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1950, tiež v Lime. Svoj druhý titul získala 🇧🇷, ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred 🇦🇷 a 🇵🇾.
Dudko
Dudko je priezvisko, pozri Dudko (priezvisko), napr.:
Brescia Calcio
Brescia Calcio je taliansky futbalový klub so sídlom v meste Brescia v Lombardii. Bol založený v roku 1911 a počas svojej histórií odohral väčšinu sezón v Serie A a v Serie B. Aj v posledných rokoch klub často osciluje medzi týmito dvoma ligami. Klubové farby sú modrá a biela. Svoje domáce zápasy hráva na štadióne Stadio Mario Rigamonti, ktorý má kapacitu 27 547 divákov.
Medzi slávnych hráčov klubu patria Marek Hamšík, Roberto Baggio, Gheorghe Hagi, Josep Guardiola, Andrea Pirlo, Luca Toni, Dario Hübner, či Vittorio Mero.
Súčasná zostava
12px|Kapitán klubu
Huddersfield
Huddersfield je mesto v severnom Anglicku. Je centrom metropolitného dištriktu Kirklees v grófstve West Yorkshire. V roku 2001 tu žilo 146 234 obyvateľov.
Oblasť mesta bola osídlená už pred vyše 4 000 rokmi. Západne od mesta boli objavené v 18. storočí zvyšky rímskej pevnosti. Huddersfield bol uvedený v Domesday Book v roku 1086 ako Oderesfelt a Odresfeld. Trhovým mestečkom bolo už za čias Sasov. Trhovisko bolo na Market Place.
Hornoperecký kanál
Hornoperecký kanál je umelo vybudovaný vodný tok vo východnej časti Podunajskej pahorkatiny, v južnej časti okresu Levice. Prepája kanál Perec s korytom Hrona medzi obcami Šalov a Hronovce, má dĺžku 2,8 km.
Oddeľuje sa severne od obce Šalov, tečie smerom na západojuhozápad v blízkosti chráneného územia Vozokánsky luh na pravom brehu a do Hrona sa vlieva pri obci Hronovce, na katastrálnom území Vozokany nad Hronom.
Kamut
Kamut je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Békésskom okrese.
Má rozlohu 6048 ha a žije tu 1107 obyvateľov (2007).
Corre
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Košice – mestská časť Ťahanovce
náhľad|Základná škola s materskou školou náhľad|Pohľad na obec náhľad|upright|Miestny kostol náhľad|upright|Erb
Košice – mestská časť Ťahanovce (iné názvy: Košice-Ťahanovce, Ťahanovce) sú mestská časť Košíc, súčasť okresu Košice I.
Až do roku 1969 boli Ťahanovce samostatnou obcou. Prvá písomná zmienka o obci Ťahanovce pochádza z roku 1263. V súčasnosti v nej býva približne 2 500 (prevažne starších) obyvateľov.
Je úzko previazaná so susednou Mestskou časťou Košice – Sídlisko Ťahanovce.
Polohopis
Leží v nadmorskej výške 221 m n. m., na východnom Slovensku, na západnom okraji Košickej kotliny, na jej styku so Slovenským rudohorím, 4 km na sever od Košíc.
Ulice
Brusnicová, Jazvečia, Madridská, Magnezitárska, Na hájiku, Na sihoti, Pri Hrušove, Repná, Ťahanovská, Želiarska.
Symboly obce
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté 30. apríla 2004. Erb je na základe odtlačku pečatidla z roku 1701 a zobrazuje vinohradnícky a poľnohospodársky motív.
Erb
Zo spodného okraja modrého štítu vyrastajúci zlatý, opačne esovito prehnutý, prepletený trojlistý vinič s dvoma zlatými strapcami, sprevádzaný po bokoch privrátenými radlicami - strieborným čerieslom a striebornou bordúrou lemeša.
Vlajka
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov bieleho, červeného, bieleho, žltého, červeného a žltého. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Základná škola
ZŠ Želiarska je prímestská škola, ktorá začala svoju prevádzku v roku 1961. Pozostáva zo štyroch objektov – dvoch budov s učebňami, stravovacieho zariadenia a telocvične. Škola prešla mnohými zmenami, z ktorých najdôležitejšia sa uskutočnila v roku 2009 keď sa zlúčili základná a materská škola a vznikol nový subjekt Základná škola s materskou školou.
Šošovka
Šošovka môže byť:
Diluvianizmus
Diluvianizmus bola náuka v 18. a 19. storočí, podľa ktorej stavba Zeme a forma krajiny je dôsledkom biblickej potopy alebo prípadne viacerých celosvetových potôp. Skameneniny organizmov sa podľa tejto teórie považovali za bytosti, ktoré zanikli pri biblickej potope sveta (celosvetových potopách).
Predstavitelia diluvianizmu
Diluvianizmus ako vedeckú náuku založil A.G. Werner, ktorého náuka sa presnejšie nazýva neptunizmus. Neptunizmus tvrdí, že takmer všetky horniny na Zemi vznikli usadením sa vodnatých roztokov, zmeny zloženia ich vrstiev vysvetľuje zmenami výšky morskej hladiny a - vzhľadom na vtedajšie vedomosti - toto more identifikuje spravidla s biblickou potopou Zeme. Odporcami neptunistov boli od konca 18. storočia (1793) plutonisti.
V roku 1823 v súlade s diluvianistickým názorom William Buckland pomenoval usadeniny z čias ľadovej doby, ktoré dnes nazývame pleistocén, dilúvium. Existencia glaciálov a ľadovcov, ktoré tieto usadeniny v skutočnosti transportovali vtedy ešte nebola známa. V 30. rokoch 19. storočia však začalo byť jasné, že tzv. diluviálne usadeniny sú v skutočnosti nánosy ľadovcov (štvrtohorných glaciálov) a diluvianizmus postupne zanikol.
NGC 5797
NGC 5797 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. mája 1787.
Petr Vopěnka
Petr Vopěnka (* 16. máj 1935, Praha – † 20. marec 2015 ) bol český matematik a filozof, zakladateľ pražskej školy teórie množín, ktorá má významné miesto vo svetovej matematike. Vopěnkova alternatívna teória množín predstavuje nový prístup v matematickej teórii nekonečna. Jeho meno nesie niekoľko matematických viet a objektov. . Významná je tiež jeho práca v oblasti filozofie vedy a matematiky, ktorá je značne ovplyvnená Husserlovou fenomenológiou. V rokoch 1990 - 1992 bol ministrom školstva Českej republiky.
12. marec
Úmrtia
thumb|upright|[[Alois Jirásek († 1930)]] thumb|upright|[[Věra Chytilová († 2014)]] thumb|upright|[[Terry Pratchett († 2015)]]
Zoo Tycoon 2
Zoo Tycoon 2 je strategicko-budovateľská počítačová hra od spoločnosti Microsoft Game Studios, ktorá je dcérskou firmou Microsoftu. Predchodcom bol Zoo Tycoon od rovnakej firmy. Druhý diel je vylepšený hlavne čo sa týka grafiky.
Priebeh hry
Tiež môže využívať rôznych zamestnancov:
Možnosti hry
Hra ponúka rôzne možnosti hrania: Výzva - obmedzené financie, zvieratá atď. K sprístupneniu ostatných stavieb a zveri musí hráč ZOO udržiavať v dobrom stave, t. j. starať sa aby rástla popularita. Tiež dostáva rôzne úlohy napr. musí vyfotografovať bežiacu gazelu. Kampaň - je založená na princípe výzvy, hráč musí splniť dané úlohy. Po ich splnení získa možnosť nových stavebných prvkov do ZOO. Voľná ​​hra - neobmedzené financie, zvieratá atď. Hráč si môže si robiť čo chce.
Zoznam biómov
Bióm je prostredie, v ktorom žijú hráčove zvieratá.
Rozšírenia hry
Microsoft Game Studios neskôr vydalo niekoľko rozšírení tejto hry, ktoré pridávajú hlavne nové druhy zvierat.
Nançois-sur-Ornain
Nançois-sur-Ornain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Basketbal na Ázijských hrách 2014
Basketbal na Ázijských hrách 2014 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2014, ktorý sa konal v meste Inčchon, v Kórejskej republike od 20. septembra3. októbra 2014, za účasti 16 mužských a 11 ženských tímov. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 17. vydanie. Zápasy sa hrali v 2 arénach: Samsan World Gymnasium s kapacitou 7 406 a Hwaseong Sports Complex a kapacitou 5 158 divákov. Svoj štvrtý ázijský titul v kategórii mužov získala domáca 🇰🇷, ktorá si vo finále poradila s 🇮🇷. V ženskej kategórii zvíťazila tiež 🇰🇷 po finálovej výhre nad 🇨🇳.
Súbežne s turnajom Ázijských hier prebiehali aj Majstrovstvá sveta žien, preto niektoré ženské tímy ako Japonsko a Čína nenastúpili na ázijských hrách v plnom zložení, resp. povolali iba B tím.
Účastníci
Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k septembru 2013.
Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k novembru 2013.
Modul
Modul môže byť:
Absolútna hodnota
Absolútna hodnota môže byť:
Krhov
Krhov môže byť:
Karol Šmidke
Karol Šmidke (* 21. január 1897 Vítkovice, dnes časť Ostravy, Česko† 15. december 1952, Bratislava) bol slovenský politik, funkcionár komunistickej strany. V rokoch 19441945 spolupredsedal SNR spolu s Vavrom Šrobárom. V rokoch 19481950 predseda SNR, 1945-1946 predseda Zboru povereníkov. Roku 1950 obvinený z buržoázneho nacionalizmu a donútený odísť z politického života.
Život
24. januára 1897 bol rímskokatolíckym farárom Josefom Kučom pokrstený ako Karel Schmidke. So svojím nemecky znejúcim priezviskom mal vo vojnových časoch určité problémy v Sovietskom zväze a tak na vlastné vyžiadanie mu Moravskosliezsky zemský národný výbor v Ostrave osobitným výmerom z 18. marca 1947 povolil zmenu priezviska, na čo mu 26. apríla 1947, teda ako 50. ročnému, Povereníctvo vnútra SNR v Bratislave schválilo nové meno Karol Šmidke.
Mladosť a práca v straníckom aparáte KSČ
Jeho otec bol banský technik a keď mal Šmidke dva roky odišiel v roku 1899 pracovať do Bosny. V rokoch 1903 až 1910 navštevoval Šmidke nemeckú základnú školu, v rokoch 1910 až 1911 obchodnú akadémiu v Dolnej Tuzle, z ktorej ho vylúčili a tak v rokoch 1911 až 1914 sa v Štátnej uhoľnej bani v Kreke (časť Tuzly) vyučil za banského stolára. Keď mal sedemnásť, dobrovoľne narukoval do prvej svetovej vojny a slúžil v námorníctve kde dosiahol poddôstojnícku hodnosť. Až po konci vojny a vzniku prvej ČSR sa v roku 1919 presťahoval do Banskej Štiavnice, kde pracoval ako vyučený banský tesár v šachtách. Od polovice 20. rokov pracoval v rôznych funkciách straníckeho aparátu KSČ v Liptovskom Mikuláši, Trenčíne a Banskej Bystrici. Bol predstaviteľom Zväzu kovorobotníkov v Bratislave a tajomník Červených (komunistických) odborov na Slovensku. V rokoch 1929 až 1930 študoval na Medzinárodnej leninskej škole v Moskve (dištančné štúdium bez nutnosti navštevovania). V roku 1935 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za KSČ (v databáze poslancov je uvedený ako Karol Schmidke). V tejto funkcii bol do zákazu a rozpustenia KSČ v decembri 1938. Od januára 1939 bol poverený politickými funkciami na Morave, odkiaľ udržiaval kontakty s ilegálnymi pracovníkmi komunistickej strany na Slovensku.
Účasť v odboji a Slovenskom národnom povstaní
Z poverenia KSČ 10. augusta 1939 emigroval cez Poľsko do ZSSR. Tam v rokoch 1941 až 1942 navštevoval Vyššiu leninskú školu v Kušnarenkove. Po jej skončení pracoval v Politickom vedení sovietskej armády v Moskve, kde tiež spolupracoval na vysielaní propagandistického vysielača Za slovenskú slobodu. Okrem toho sa pokúšal diskutovať s moskovským vedením KSČ o riešení vzájomných vzťahov Čechov a Slovákov. Navštevoval tiež zajatecké tábory, v ktorých boli internovaní zajatci Slovenskej armády.
Spolu s ďalším Čechom Karlom Bacílkom boli vyslaní 22. júna 1943 z Moskvy cez Poľsko späť na Slovensko. V noci z 22. na 23. júla zoskočili zo sovietskeho lietadla padákom neďaleko Varšavy. Bacílek sa mal postarať o pravidelné rádiotelegrafické spojenie s centrálou v Moskve. Kým Bacílek zlyhal (stratil v Poľsku rádiostanicu), Šmidkemu sa do roka podarilo uskutočniť reorganizáciu KSS, z ktorej sa v nasledujúcich mesiacoch stala dôležitou politickou silou na Slovensku.
Poľskí partizáni ich odprevadili až do Zakopaného. 4. augusta 1943 prekročil s Bacílkom hranice ale do Bratislavy už pricestoval Šmidke sám. Nenašiel na slobode takmer žiadneho významného funkcionára strany. Po jarnom rozsiahlom zatýkaní boli vo väzení, a tak do nového, v poradí už piateho (ilegálneho) ústredného vedenie KSS (neskôr nazývané ako ústredný výbor - ÚV KSS) pribral Husáka a Novomeského, ktorí žili a pracovali legálne. Ešte v auguste sa Šmidke stretol s Husákom a v septembri vytvorili spolu s Novomeským piate ilegálne ústredné vedenie.
Počas svojej činnosti, ktorú bol nútený konať v ilegalite. Žil a pracoval pod falošnými menami (Dušek, Felix, Ochotnický, Petrovský, Potocký, Varecha).
Cesta II. triedy 503 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 503' (II/503'') je cesta II. triedy na Slovensku vedúca zo Šamorína do Záhorskej Vsi. Jej celková dĺžka je 83,825 km a prechádza bratislavským a trnavským krajom.
Karol Šmidke
Účasť v odboji a Slovenskom národnom povstaní
Bol vedúcim delegácie SNR, ktorá 4. augusta 1944 odletela do ZSSR, aby so sovietskou stranou prejednala a koordinovala začiatok Slovenského národného povstania (lietadlom ministra obrany slovenského štátu Ferdinanda Čatloša). Na základe rokovaní so sovietskou stranou sa malo realizovať spojenie sovietskych vojsk so slovenskými jednotkami brániacimi časť frontu v Karpatoch. Vzhľadom na to, že rokovania prebiehali zdĺhavo a povstanie vypuklo skôr než bolo možné ho skoordinovať s postupom sovietskych vojsk, a rovnako zlyhalo aj povstalecké velenie, ktoré malo riadiť jednotky na východnom Slovensku, nepodarilo sa dosiahnuť stanovený cieľ a povstalcov spojiť s Červenou armádou.
4. septembra 1944 sa Šmidke vrátil na povstalecké územie, ďalej pokračoval v činnosti ako jeden z dvoch predsedov SNR (druhým bol Vavro Šrobár), zastával i vysoké funkcie v Hlavnom štábe partizánskych oddielov na Slovensku (HŠPO) a Rade na obranu Slovenska. Bol spoluorganizátor zjednocovacieho zjazdu KSS a sociálnej demokracie v Banskej Bystrici, na ktorom predniesol referát a bol zvolený za predsedu zjednotenej strany (17. september 1944). Po prechode povstania do hôr pôsobil v ilegalite v Prešove, Bratislave a Nitre.
Vrchol politickej kariéry
Po vojne patril medzi najvýznamnejších slovenských politikov. Vykonával viacero vysokých štátnych a straníckych funkcii. Zúčastnil sa 1. júna 1945 v delegácii SNR rokovania s prezidentom Eduardom Benešom, na ktorom sa riešilo okrem iného postavenie Slovenska v obnovenej republike. Výsledkom rokovaní bola takzvaná Prvá pražská dohoda, ktorá stanovila SNR ako nositeľkou štátnej moci na Slovensku (vládnou, výkonnou aj zákonodarnou, ktorá nie je výslovne daná ústredným orgánom v Prahe). Výkonným orgánom SNR sa stal Zbor povereníkov.
Kardoskút
Má rozlohu 7658 ha a žije tu 941 obyvateľov (2007).
Karol Šmidke
Vrchol politickej kariéry
Od septembra 1945 do augusta 1946 pôsobil na poste predsedu 6. Zboru povereníkov (fakticky slovenský premiér). Jeho nástupom na tejto funkcii bol od 16. augusta 1946 Gustáv Husák, takto na vedľajšiu koľaj odsunutý dovtedajší vodca slovenských komunistov, čo súviselo s tým, že vedúcu úlohu v KSS začali preberať funkcionári centralisticky a pro-pražsky orientovaní (Široký, Baštovanský)
V rokoch 1946-1948 bol podpredsedom a v rokoch 1948-1950 aj predsedom SNR. V rokoch 1945-1948 bol predsedom Zväzu slovenských partizánov. V povojnových rokoch sa podieľal na vyjednávaniach o parametroch česko-slovenského štátoprávneho usporiadania. V marci 1947 sa zúčastnil porady českých a slovenských komunistov zvolanej k tejto téme, kde síce v zásade vyslovil súhlas s centralizačnými návrhmi zmenšujúcimi kompetencie Slovenska ale v detailoch sa snažil zachovať určitý manévrovací priestor. Argumentoval aj príkladom sovietskej ústavy z roku 1936 alebo novej ústavy Juhoslávie.
V rokoch 1945-1946 bol poslancom Dočasného Národného zhromaždenia za KSČ. V parlamente zotrval až do parlamentných volieb v roku 1946, potom sa stal poslancom Ústavodarného Národného zhromaždenia za KSČ. V auguste 1945 bol delegátmi národných výborov zvolený za poslanca SNR. Na základe výsledkov volieb roku 1946 bol zvolený opätovne. Mandát v SNR získal aj vo voľbách roku 1948. Zároveň vo voľbách do Národného zhromaždenia roku 1948 sa stal za KSČ poslancom Národného zhromaždenia vo volebnom kraji Banská Bystrica. Na poslaneckom poste v Národnom zhromaždení zotrval formálne až do svojej smrti roku 1952.
Obvinenia z buržoázneho nacionalizmu
Jeho politická kariéra bola zastavená v roku 1950, kedy bol obvinený z buržoázneho nacionalizmu a musel sa stiahnuť z politického života. 31. marca 1950 sa Šmidke najprv vzdal postu vedúceho kádrového oddelenia ÚV KSS. V apríli 1950 Široký ostro kritizoval pre "podliehanie buržoáznemu nacionalizmu" funkcionárov Husáka a Novomeského ale nepriamo aj ďalších vrátane Šmidkeho. Na IX. zjazde KSS konanom v máji 1950 sa už o Šmidkeho údajných zlyhaniach hovorilo otvorene. Šmidke na zjazde vykonal sebakritiku, ale jeho zostup sa nezastavil. Mandátu poslanca SNR sa vzdal v júli 1950.
Vo februári 1951 sa zišiel ÚV KSČ a slovenský komunistický predák Bašťovanský tu prezentoval správu o "odhalenie špionážnej záškodníckej činnosti V. Clementisa a frakčnej protistraníckej činnosti buržoáznych nacionalistov v KSS." O Šmidkem vyhlásil, že dotyčný zabudol na svoj robotnícky pôvod. Navrhol jeho vylúčenie z ÚV KSČ. Vo februári 1951 bol potom skutočne Šmidke uvoľnený z funkcie člena ÚV KSČ. Následne bol odsunutý na nevýznamný post podnikového riaditeľa závodu Tesly Bratislava. V rovnakom období (február 1951) boli Husák a Novomeský zatknutí.
Šmidke zomrel v Bratislave 15. decembra 1952 vo veku 55 rokov za nevyjasnených okolností. Vyhol sa tak Procesu s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku v apríli 1954, v ktorom boli Husák a Novomeský odsúdení. Neskôr bol posmrtne rehabilitovaný a 20. januára 1967 mu bol udelený titul Hrdina ČSSR in memoriam.
Elektrická jednotka 680
thumb|right thumb|right|Interiér druhej triedy (pred rekonštrukciou) thumb|right|Jednotka za pražskou stanicou Holešovice
Elektrická jednotka 680 (EMU 680) je jediný rad jednotiek s naklápacími skriňami v prevádzke Českých dráh. Je členom „rodiny“ vlakových súprav s aktívnym systémom naklápania (preto je prezývaná Pendolino - tal. kyvadielko) zo Savigliana.
Chronológia
V roku 1995 České dráhy vyhlásili súťaž na výrobu vlakových súprav vyšších rýchlostí s naklápacími skriňami. V tej zvíťazilo konzorcium firiem ČKD, MSV Studénka, Fiat Ferroviaria (dnes Alstom Ferroviaria) a Siemens. Desať súprav malo byť dodaných už v roku 2000. Z dôvodov problémov ČKD sa v roku 1998 odložil termín dodávky a zvýšila sa cena. Po krachu ČKD v roku 2000 výrobu súprav po dlhých rokovaniach prevzala talianska spoločnosť Fiat Ferroviaria, člen pôvodného konzorcia. Na rozdiel od pôvodného návrhu mala technológia a dizajn súprav vychádzať zo súprav Pendolino a počet súprav sa znížil na sedem. České dráhy ho prevádzkujú pod označením 680. Prvá súprava bola dodaná v roku 2003.
Vyrába ju firma Alstom Ferroviaria (predtým firma FIAT Ferroviaria, ktorá Pendolino vyvinula) v talianskom Savigliane. České dráhy objednali celkom 7 jednotiek. Prvá dorazila v marci 2003 na skúšobný okruh Výskumného ústavu železničného v Cerheniciach; od roku 2004 bola nasadená v skúšobnej prevádzke na trati Praha – Děčín; od decembra 2005 je zaradená na pravidelný spoj Praha – Ostrava.
Pri testoch na trati Břeclav – Brno vytvorila súprava nový český železničný rýchlostný rekord, keď za špeciálnych podmienok dosiahla rýchlosť 237 km/h.
Pravidelná prevádzka vlakov EMU 680 bola na tratiach Českých dráh spustená 11. decembra 2005 na dvoch trasách, aj keď len ako skúšobná. Na tzv. južnej trati Praha – Pardubice – Česká Třebová – Brno – Břeclav (ďalej Bratislava alebo Viedeň) mali byť súpravy prevádzkované ako bežné vlaky kategórie EuroCity. Pre neukončené skúšobné obdobie súpravy nedostali povolenie na prevádzku na Slovensku ani v Rakúsku, a tak vyšli EMU 680 na južnú trať len v redukovanej podobe. IC 570/571 a EC 134/135 namiesto Bratislavy končili už v Břeclavi a tri páry vlakov EC 70 až 75 boli vedené v celej trase Praha – Viedeň náhradnými súpravami. EMU 680 Českých dráh dostalo úplné povolenie na prevádzku v priebehu r. 2006, následkom čoho v Rakúsku a na Slovensku začali pravidelnú prevádzku až 10. decembra 2006, teda pokračuje až do konečnej železničnej stanice bez nútených prestupov. Vo všetkých 3 krajinách používa označenie SuperCity. Táto značka je označením spoločného projektu Českých dráh a Českých aerolínií. Vlaky SC Pendolino budú mať okrem označenia Českých dráh pridelené aj letecké označenie zo série OK, pričom je možné zakúpiť si „letenku“ na tento vlak i cez rezervačný systém ČSA ako tzv. „Let vo výške nula“. Pribudnú tak dve letecké destinácie, Pardubice a Olomouc a bude možné si zakúpiť jeden lístok napríklad na cestu z Olomouca do Londýna, pričom časť cesty z Olomouca do Prahy bude realizovaná vo výške nula vlakom SC Pendolino a cesta z Prahy do Londýna bežnými lietadlami ČSA.
Zloženie jednotky
Je zostavená zo siedmich vozňov, z ktorých 4 sú hnacie. Každý hnací trakčný vozeň je vybavený dvomi motormi.
Zloženie jednotky rady 680:
Napájacie sústavy
Jednotku je možné prevádzkovať na troch napájacích sústavách:
Z dôvodov elektromagnetickej kompatibility je možné však EMU 680 prevádzkovať len na niekoľkých českých tratiach. Elektronika a hlavne frekvenčné meniče sú v EMU 680 voči tratiam Slovenska a Česka zle odrušené a vykazujú veľké rušenie pre koľajové zabezpečovacie obvody, tzv. konduktívne prúdy. Z tohto dôvodu bol do EMU 680 nainštalovaný kompenzátor konduktívnych prúdov, teda aktívny filter, inštalácia tohto kompenzátora však nič nevyriešila, preto boli niektoré trate na prevádzku EMU 680 prispôsobené a EMU 680 môže jazdiť iba na týchto tratiach. EMU 680 spočiatku nemal homologizáciu na jazdu do okolitých štátov. V poslednej dobe sa na EMU 680 vyskytli aj problémy s riadiacim systémom a s ovládaním jednotky, jednotka bola úplne nepojazdná alebo nefungovalo kúrenie. Pri homologizačných testoch jednotky 680 bolo zistené, že jednotka emituje do spätného trakčného prúdu nadlimitné hodnoty konduktívnych prúdov,, čo by v nepriaznivom prípade mohlo viesť k zlej funkcii koľajových obvodov a tým k ovplyvneniu železničných zabezpečovacích zariadení na trati a na stanici. V médiách bol tento problém chybne označovaný ako problémy s elektromagnetickým poľom motorov. Problém s konduktívnymi prúdmi bol koncom roku 2004 provizórne vyriešený úpravou koľajových obvodov na trati Praha – Děčín, kde začala skúšobná prevádzka jednotky s cestujúcimi. Definitívne riešenie spomínaného problému priniesol až kompenzátor ohrozujúcich prúdov, čo je vlastne aktívny filter, ktorý bol nainštalovaný na všetkých siedmich jednotkách v priebehu roku 2005. Niektorí odborníci na zabezpečovacie zariadenia však tvrdia, že problém nevyriešila ani inštalácia kompenzátora a je jednotky stále vykazujú veľké rušenie koľajových obvodov. EMU 680 nemá povolenú jazdu na niektorých tratiach, pretože sa na nich vyskytujú koľajové obvody s nevyhovujúcimi parametrami. Tieto koľajové obvody sa nesmú už 30 rokov projektovať, avšak SŽDC zatiaľ nemá peniaze na ich výmenu. Koncom roka 2005 sa na EMU 680 vyskytli aj problémy s riadiacim systémom a s ovládaním jednotky, jednotka bola úplne nepojazdná alebo nefungovalo kúrenie. Súpravy EMU 680 boli vyradené na krátky čas z prevádzky a po odstránení porúch boli nasadené späť.
Trasa
Františkovy Lázně – Cheb – Mariánské Lázně – Planá u Mariánských lázní – Stříbro – Plzeň – Praha Smíchov – Praha hlavní nádraží – Pardubice – Olomouc – Ostrava Svinov – Ostrava hlavní nádraží – Bohumín
Prevádzka na Slovensku
Od 10. decembra 2006 do decembra 2009 jazdila EMU 680 aj na Slovensku, konkrétne na vlaku Českých dráh SC Slovenská strela na trase Bratislava hlavná stanica – Praha. V grafikone na rok 2010 bol tento vlak pre nedostatok záujmu cestujúcich nahradený obyčajnými súpravami, ktoré ako vlak EC 278 Slovenská strela jazdili z Bratislavy do Břeclavi, kde ich pripojili na vlak EC 378 Carl Maria von Weber z Viedne smer Stralsund/Binz. Od 12. decembra 2010 do 10. decembra 2011 znova jazdili pravidelne na vlaku Českých dráh SC Slovenská strela na rovnakej trase ako do decembra 2009 (Bratislava hlavná stanica – Praha). Od 11. decembra 2011 jazdí na dvoch pároch vlakov týždenne na trase Praha – Ostrava – Žilina.
Od GVD 2014/15 premáva jednotka 680 aj na trase Praha-Košice na vlakoch SC 240/241 Pendolino Košičan od GVD 2018/19 jazdí do Košíc aj ďalší pár vlakov SC242/243.
Perspektívne o nákupe obdobných vlakov uvažuje aj ZSSK pre trasu Bratislava – Košice.
Žiletky
Žiletky je česko-francúzsky film z roku 1994 natočený režisérom Zdeňkom Tycom.
Červená dolina
Červená dolina môže byť:
Pálovice
Pálovice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 169 obyvateľov, z toho 92 mužov a 77 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 40,4 roka, ženy 40,6 roka).
NGC 5798
NGC 5798 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Meds
Zoznam skladieb
Autorom textov je Brian Molko. Autorom hudby je Placebo.
Nha Trang
Nha Trang je vietnamské mesto v provincii Khanh Hoa. Podľa údajov z roku 2011 má 329 279 obyvateľov. 450 km juhozápadne sa nachádza Hočiminovo Mesto, 1280 km severne Hanoi a 30 km severne Letisko Cam Ranh.
Nant-le-Grand
Nant-le-Grand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kertészsziget
Kertészsziget je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Szeghalomskom okrese.
Má rozlohu 3911 ha a žije tu 432 obyvateľov (2007).
Synklinála
thumb|right|[[Antiklinála (vpravo) a synklinála (v strede).]] thumb|Synklinála Synklinála (z gr.) alebo koryto (vrásy) je označenie geológii prehĺbená časť vrásy, opak antiklinály. Synklinály sú pri deformácii hornín niekedy menej namáhané ako antiklinálne časti vrás. Vzniká v nich menej tenzných trhlín a fraktúr, čo ich môže robiť odolnejšie erózii ako antiklinály.
Synklinály nazvyknú vytvárať štruktúrne pasce na uhľovodíky (ropu a zemný plyn) pretože fluidá z nich unikajú pozdĺž ramien von
Kisdombegyház
Kisdombegyház je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Marián Grupač
Marián Grupač (* 15. január 1973, Čadca) je slovenský básnik, prozaik a vysokoškolský pedagóg. náhľad|Foto: Kristián Grupač
Životopis
V rokoch 1987 – 1991 študoval na gymnáziu V. P. Tótha v Martine, v rokoch 1991 – 1993 na Strednej zdravotnej škole v Bratislave, v období 2004 – 2009 na Žilinskej univerzite, Fakulte humanitných vied, v odbore: Dokumentácia kultúrneho dedičstva. Od roku 1993 do 1995 pracoval ako ošetrovateľ, od 1995 do 2012 ako zdravotnícky záchranár. V roku 2010 pôsobil ako člen Rozhlasovej rady Slovenského rozhlasu. Od roku 2011 do 2018 bol zamestnaný ako vedecký pracovník v Slovenskom literárnom ústave MS v Martine, od roku 2013 ako riaditeľ. Od roku 2012 pôsobí na Žilinskej univerzite v Žiline, Fakulte humanitných vied, Katedre mediamatiky a kultúrneho dedičstva, do roku 2015 ako interný doktorand, v súčasnosti ako docent a vedúci Katedry mediamatiky a kultúrneho dedičstva. Je členom medzinárodnej spisovateľskej organizácie SC PEN a Slovenského syndikátu novinárov. Žije v Žiline a v Čadci.
Tvorba
Prvé básne a prózy publikoval v literárnych časopisoch Dotyky, Romboid, Slovenské pohľady, Literárny týždenník, Literika, Slovak Literary Review, Pravda, Sme plus, Knižná revue, Psí víno (Česko), Springboard (Veľká Británia), Forum (Mesačník literárneho oddelenia Chorvátskej akadémie vied a umení), World Literature Today (A Literary Quarterly of the University of Oklahoma, Norman – Oklahoma, Spojené štáty americké a i..), v zborníkoch  Správna chvíľa  a  Úpätím času  (oba 1998), prezentoval sa na literárnych súťažiach (Literárne Šurany, Literárna Senica, Rubato a i.). Knižne debutoval v roku 1998 zbierkou básní Cudná noc v Paríži, v oblasti prózy knižne debutoval v roku 2000 zbierkou krátkych próz Z podkrovia Európy. Svoju tvorbu publikuje i vo vysielaní Slovenského rozhlasu (poviedky, rozhlasové hry, reportáže…) a niektoré jeho básne zhudobnila hudobná skupina Arzén, napísal niekoľko textov aj pre punkovú skupinu Tri groše. Jeho literárna tvorba bola preložená a časopisecky publikovaná v anglickom, nemeckom, poľskom, talianskom, chorvátskom, slovinskom, bulharskom a maďarskom jazyku. V roku 2007 vyšla v univerzitnom vydavateľstve sv. Cyrila a Metoda vo Veľkom Trnove (Bulharsko) bulharská mutácia jeho zbierky poviedok Z podkrovia Európy. (Ot tavana na Evropa).
High dynamic range imaging
thumb|[[Trenčín za súmraku. HDR obrázok zložený z 9 expozícií.]] thumb|Príklad renderovania HDRI obrázka do 8-bitového [[JPEG súboru. Tower Bridge v Kalifornii]] thumb|[[New York (mesto)|New York City v noci]]
thumb|Budova parlamentu kanadskej provincie [[Britská Kolumbia vo Victorii. Obrázok vznikol spojením 20 HDRI obrázkov do jedného, každý z nich bol vytvorený po 3 expozíciách.]]
High Dynamic Range Imaging (skratka HDRI) je technológia používaná v zobrazovaní, ktorá umožňuje v reprezentácii obrázka ukladať nielen jeho farebné spektrum, ale aj luminiscenciu (jas) pričom využíva vysoké dynamické rozlíšenie (High dynamic range - HDR) jasu na rozdiel od nízkeho alebo štandardného rozlíšenia. Dva hlavné typy HDRI sú obrázky, ktoré sú výsledkom zlúčenia viacerých fotografií s nízkym alebo štandardným dynamickým rozsahom (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) alebo softvérovým mapovaním tonality (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿). Druhou možnosťou ako získať získať HDR je pomocou špeciálnych snímačov obrazu, ako je napríklad oversampled binary image sensor.
Dynamický rozsah
Dynamický rozsah scény (záberu), z angl. dynamic range, je pomer medzi jej najjasnejším a najtmavším miestom. Dynamický rozsah obrázka je pomer jeho najvyššej a najnižšej jasovej hodnoty. Pre zobrazovacie zariadenie (monitor) je to pomer najnižšej a najvyššej intenzity emitovanej zariadením. V prípade fotoaparátu je to pomer nasýtenia k šumu.
Bežný monitor používa na zobrazenie veľmi nepraktický RGB model, v ktorom je každý pixel reprezentovaný 24 bitmi, ôsmimi na každý kanál (červený, zelený a modrý). Dynamický rozsah takéhoto klasického RGB obrázka je teda pomer medzi najtmavším zobraziteľným pixelom a najsvetlejším, čiže 28 = 256:1. V prírode je bežné pozorovať scénu, ktorá ma dynamický rozsah 100 000:1.
Problém nastáva už pri zachytení takejto scény fotoaparátom. Fotograf sa musí rozhodnúť, či zachytí svetlejšiu časť (v tom prípade budú tmavšie časti scény na fotografii čierne, podexponované), alebo tmavšiu časť (v tom prípade budú svetlejšie časti scény na fotografii biele, preexponované) Dynamický rozsah čiernobieleho filmu je približne 600:1, farebný film má dynamický rozsah oveľa menší.
História
História začína pokusmi zachytiť scénu na papier, či už maliarom, alebo fotografom. Ako bolo spomenuté, ten sa musí rozhodnúť, čomu zo scény dá prednosť. Je viacero techník ako toho docieliť. Napríklad použitím rôznych filtrov alebo vyhotovením viacerých snímok s rôznou expozíciou a ich spojením do jedného (to je tiež jedna z techník získania HDRI).
Za zakladateľa HDRImagingu sa považuje Gregory Ward Larson. Dnes pracuje ako nezávislý konzultant v Kalifornii v Spojených Štátoch. Študoval na univerzitách v Berkeley a San Franciscu. Bol výskumníkom v Lawrence Berkeley National Laboratory, pracoval v Silicon Graphics, Inc., a inde. Publikoval množstvo kníh o HDRI, jedna z posledných bola: Reinhard, Erik, G. Ward, S. Pattanaik, P. Debevec, High Dynamic Range Imaging: Acquisition, Display, and Image-Based Lighting, Morgan Kaufmann Publishers, San Francisco, 2005.
Použitie HDRI v počítačovej grafike bolo spopularizované prácou Paul-a Debevec-a, toho času pracujúcom na University of Southern California. Rovnako ako Ward Larson, aj Debevec študoval na Berkeley. Zaujímal sa aj o fotogrametriu, čo je vlastne získanie 3D-obrazu (modelu) z 2D fotografií zachycujúcich objekt z rôznych uhlov. Debevec vyrobil zariadenia umožňujúce komplexné zachytenie jasu scény. Publikoval množstvo materiálov o HDRI, väčšinou spolu s Ward Larsonom.
Frotáž
right|thumb|Frotáž reliéfu mincí. Frotáž je umelecká technika kopírovania (prenášnia) reliéfnej štruktúry na papier.
High dynamic range imaging
Softvér
Dosiahnutie vysokého HDR počítačom spracovávanej fotografie možno zlúčení/prelínaním viacerých fotografií (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) alebo mapovaním tonality (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿). Viaceré moderné fotoaparáty majú možnosť fotiť priamo v HDR. Softvér umožňujúci tvorbu HDR je napríklad:
Frotáž
Princíp spočíva v priložení papiera (alebo iného vhodného materiálu) na reliéf. Rovnomerným prechádzaním mäkkej ceruzy (alebo kresliaceho uhlíka, voskovej ceruzy a pod.) po celej ploche zakrytého reliéfu získame jeho odtlačok. Efekt vzniká v dôsledku zmeny prítlačného tlaku ceruzy (uhľa) v mieste vyvýšenia reliéfu.
Frotáž je možné použiť na akýkoľvek reliéfny materiál. Známe je detská frotáž mincí. Vhodné sú listy, rastliny, kôra stromu, vlna a pod.
František Gibala
Akademický sochár František Gibala (* 5. apríl 1912, Krajná Poľana – † 8. september 1987, Bratislava) bol slovenský sochár s ťažiskom pôsobenia najmä na východe Slovenska. Používal aj umelecké meno Fraňo Gibala.
Tvorba
Okrem týchto vytvoril aj ďalšie sochárske diela, ktoré sa nachádzajú najmä na Slovensku. Okrem toho je autorom mnohých pamätných tabúľ a množstva pamätníkov (Prešov, Košice, Trenčín, Bratislava, Svidník…), búst a súsoší. Známe je jeho súsošie Cyrila a Metoda v obci Branč okres Nitra. Pri príležitosti 100. výročia zrušenia poddanstva 30. októbra 1949 slávnostne odhalili sochu Ľudovíta Štúra v Levoči.
Krajské múzeum v Prešove k 100. výročiu narodenia sochára Františka Gibalu v čase od 4. 4. do 31. 8. 2012 zorganizovalo výstavu jeho vybraných diel.
Coulevon
Coulevon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laelianus
náhľad|[[Aureus uzurpátora Laeliana]] Laelianus alebo Ulpius Cornelius Laelianus bol uzurpátor rímskeho trónu, ktorý sa v máji alebo v júni 269 vzbúril proti „galskému“ cisárovi Postumovi v Porýni. Antickí autori často používajú chybný tvar jeho mena (Lollianus alebo Lucius Aelianus), správny prepis dosvedčujú mince.
Laelianus je jednou z najmenej známych postáv rímskych dejín. Nevie sa nič o jeho pôvode a kariére, len sa špekuluje, že v čase svojej cisárskej proklamácie bol legátom XXII. légie v Mogontiaku (Mohuč) alebo miestodržiteľom provincie Horná Germánia. V každom prípade bola jeho revolta proti Postumovi rýchlo potlačená a on sám počas nej zahynul (buď ešte za Postumovej vlády, alebo až za Victorina).
NGC 5799
NGC 5799 je galaxia v súhvezdí Rajka, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Dutko
Dutko je priezvisko, pozri Dutko (priezvisko), napr.:
Ptačí oblast Labské pískovce
Rozloha rezervácie je 35 570 ha, chránený je predovšetkým biotop 4 vzácnych druhov vtákov, a to sokola sťahovavého (Falco peregrinus), ďatľa čierneho (Dryocopos martius), výra skalného (Bubo bubo) a chrapkáča poľného (crex crex).
Alternatívna teória množín
Alternatívna teória množín vo všeobecnosti je alternatívny matematický prístup ku konceptu množiny. Je to navrhovaná alternatíva k štandardnej teórii množín.
Coal Harbour
Coal Harbor (v slov. doslova Uhoľný prístav) je názov pre časť fjordu Burrard Inlet medzi vancouverským downtownom a polostrovom Brockton v Stanley Parku. Je to aj názov súčasti mesta nadväzujúcej na jeho južného pobrežie, ktorá bola v 90. rokoch 20. storočia prestavaná na obytnú štvrť s výškovými budovami.
Alternatívna teória množín
Niektoré z alternatívnych teórií množín:
Alternatívna teória množín (alebo ATM) je tiež špecificky názov konkrétnej teórie vyvinutej v 70.-80. rokoch 20. storočia Petrom Vopěnkom a jeho študentmi. Stavia na niektorých myšlienkach teórie polomnožín, ale zavádza aj radikálnejšie zmeny: napr. všetky množiny sú konečné (hoci niektoré sú „neštandardne konečné“ a externe v skutočnosti nekonečné, a v ATM existujú tiež triedy, ktoré môžu byť nekonečné aj interne.
Coal Harbour
Ohraničená je na juhu oblasťou Financial District, na severe Stanley Parkom a na východe ostrovom Deadman's Island. Objav uhlia v roku 1862 inšpiroval názov tejto oblasti. V prístave je plávajúca čerpacia stanica pre lode.