cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prírodný park (Česko)
Predchodcom prírodných parkov boli tzv. pokojné oblasti, ktoré však boli zriaďované pre obmedzenie negatívnych vplyvov na rekreačné využívanie týchto oblastí. Z pokojných oblastí sa podľa uvedeného zákona stali prírodné parky.
Monpazier
Monpazier môže byť:
Beáta Dubasová
Detstvo a mladosť
Beáta Dubasová inklinovala k hudbe už v detstve, čo ju už na základnej škole doviedlo k účinkovaniu v rôznych speváckych súťažiach. Ako deväťročná dostala spolu s bratom do daru prvú gitaru. Brat čoskoro vytvoril skupinu, ktorá hrávala na dedinských zábavách, a ktorá tiež štrnásťročnú Beátu priviedla k pravidelnému skúšaniu repertoáru a prvým verejným vystúpeniam.
Prírodný park (Česko)
thumb|Značka prírodného parku Halasovo Kunštátsko v [[Okres Blansko|okrese Blansko]]
Beáta Dubasová
Hudobné začiatky
Po ukončení základnej školy začala Dubasová študovať na Strednej priemyselnej škole odevnej v Prešove so špecializáciou na výrobu odevov a bielizne. To neskôr zužitkovala pri svojom stylingu a tvorbe moderných koncertných kostýmov. V škole, ktorá bola prepojená so strojníckou priemyslovkou, spoznala školskú chlapčenskú skupinu Piknik, kde začala spievať ako sólová speváčka, a tiež začínajúceho prešovského hudobníka Petra Nagya, ktorý jej napísal viacero skladieb. „Keď za mnou prvýkrát prišiel, vôbec som netušila, kto to je. Zaujal ma však svojou extravaganciou. On bol totiž skutočný zjav! Mal na sebe chlpatú bačovskú huňu a okolo krku náhrdelník z poprepichovaných dvadsaťhaliernikov. Baby išli na ňom oči nechať. Keď som potom vravela kamarátkam, že za mnou prišiel akýsi Nagy, tak všetky híkali: Fíha, Peter Nagy? Veď to je v Prešove najväčšia hviezda!“
Prírodný park (Česko)
Stredočeský kraj
thumb|right|PP [[Vrškámen, ktorá je súčasťou prírodného parku Petrovicko]] thumb|right|Les v prírodnom parku Třemšín
Beáta Dubasová
Hudobné začiatky
Okrem Nagyovej tvorby spievala väčšinou prevzatý repertoár. Medzi jej vtedajšie vzory patrila americká speváčka a hudobníčka Suzi Quatro. Beáta Dubasová sa začala zúčastňovať na amatérskych súťažiach spevákov v prešovskom i košickom okrese. Už v tomto období sa umiestňovala na popredných miestach súťaží a získavala ceny publika.
Prírodný park (Česko)
Juhočeský kraj
thumb|right|Prírodný park Česká Kanada Úplný zoznam vyhlásených prírodných parkov k 1. januáru 2005.
Beáta Dubasová
Hudobné začiatky
Po maturite v r. 1982 odišla do Bratislavy, kde pracovala v odevnom závode Zornica a po večeroch spievala v tanečnej kapele v rekreačnom podniku Sorea. Popri speváckej práci, ktorú si našla cez inzerát, sledovala aj dianie na bratislavskej hudobnej scéne. V tom istom roku tiež Beáte zavolala známa slovenská speváčka Magda Medveďová, ktorá ju oslovila s ponukou spievať jej pieseň na súťaži Košický zlatý poklad. Beáta súhlasila a na súťaži získala 2. miesto a Cenu divákov. Členmi poroty boli v tom čase hudobní redaktori Slovenského rozhlasu Pavol Danišovič a Ľuboš Zeman, ktorí jej následne po súťaži ponúkli spoluprácu. Pavol Danišovič sa ujal hudobnej stránky v Beátinej novej tvorbe, pričom textami mal prispieť práve Ľuboš Zeman. Pre svoju textársku vyťaženosť však speváčke dohodol svojho kamaráta, textára Romana Spišiaka.
Prírodný park (Česko)
Plzenský kraj
thumb|Prírodný park Horní Berounka pri [[Liblíne]] thumb|Prírodný park Úterský potok
Ústecký kraj
thumb|right|Jemne zvlnená krajina v južnej časti prírodného parku Džbán
Beáta Dubasová
Kariéra
Profesionálnu kariéru Beáta Dubasová odštartovala v r. 1984, kedy v domácom éteri zabodovala s úspešnou skladbou „Maznáčik“, neskôr skladbou „Účesy“. Debutový album Beáta (1987) vydala o tri roky neskôr, pričom obsahoval ďalší hitový potenciál, skladby „Sme také, aké sme“ a „Dievča z reklamy“. V tom istom roku sa Beáta podieľala aj na hudobnom albume pre deti Peter, Vašo a Beáta deťom, kde si zaspievala so spevákmi a hudobníkmi Vašom Patejdlom a Petrom Nagyom. Rok 1988 začala vydaním prespievaného debutu Beáta do anglického jazyka, následne na čo vydala radový album Úschovňa pohľadov. Oveľa výraznejší úspech však priniesol až album z r. 1990 Za dverami mojej izby, ktorého skladba s rovnomenným názvom sa stala megahitom. Modrý album (1993) so skladbami „Vráť mi tie hviezdy“ a „Ten príbeh je preč“ len upevnil Dubasovej status populárnej hviezdy aj v prvej polovici 90. rokov. V druhej polovici tejto dekády sa Beáta Dubasová podieľala na detskom CD Išla myška briežkom, ktorý vyšiel v r. 1996. S príchodom nového tisícročia na seba upozornila novým albumom 7 dní (2000) a o rok neskôr výberovou kompiláciou Beáta - to najlepšie (2001), o päť rokov na to comebackovým albumom Ako chutí ráno (2006). V r. 2007 priniesla na trh výberový album Best Of pozostávajúci z dvadsiatich najväčších hitov. V roku 2010 naspievala spoločné dueto s Robom Opatovským „Prvé Vianoce“. Rok 2012 priniesol dueto so skupinou Hrana - „Iba týždeň“, ktorý je súčasťou albumu Hrana k hrane sadá a nesie so sebou aj prvky hitu „Dievča z reklamy“. V júli 2015 nahrala so svojou sprievodnou skupinou Panama singel „Som“ s videoklipom. V tom istom roku naspievala duet s Allanom Mikušekom - „Ježiško je v každom z nás“. V apríli 2016 vydala singel „Skúšaná“ autora Petra "Peciho" Uherčíka s textom Petra Konečného.
Prírodný park (Česko)
Královohradecký kraj
Úplný zoznam vyhlásených prírodných parkov k 1. januáru 2005.
Pardubický kraj
thumb|right|Prírodný park Bohdalov-Hartinkov
Vysočina
thumb|right|Prírodný park Džbán
Juhomoravský kraj
thumb|right|Prírodný park Baba thumb|right|Prírodný park Říčky Úplný zoznam vyhlásených prírodných parkov k 1. januáru 2005.
Olomoucký kraj
thumb|right|Prírodný park Hostýnské vrchy
Zlínsky kraj
thumb|right|Prírodný park Záhlinické rybníky
Noatun (audio)
thumb|right|Noatun prehrávajúci video. Noatun je jeden z hlavných multimediálnych prehrávačov v KDE. Podporuje rôzne formáty, vrátane Ogg Vorbis a Wav.
Noatun má plne nastaviteľné rozhranie (okrem iných podporuje aj klasické Winamp, XMMS a KJöfol skiny) a môže byť rozšírený pomocou pluginov, pridávajúcich napr. vizualizačnú funkcionalitu.
V súčasnosti je kritizovaný pre relatívne pomalý vývoj a redundanciu s ostatnými prehrávačmi KDE ako sú JuK and Amarok.
Issigeac
Issigeac môže byť:
Česi
Česi (po česky Češi) sú západoslovanský národ tvoriaci väčšinu obyvateľov Česka. Ich jazyk je čeština, ktorá je úzko príbuzná so slovenčinou a lužickou srbčinou. Medzi Čechov v širšom zmysle sa dnes spravidla rátajú aj Moravania a medzi predkov Čechov patria tiež keltské a germánske národy.
Menšie skupiny dnes žijú v Rakúsku a ostatnej západnej Európe, v Rumunsku, bývalej Juhoslávii, na Slovensku, väčšie v USA a Kanade.
Dejiny
thumb|left|C. V. Muttich: Hanáčka v kroji (1914) Česi v Čechách sú potomkami slovanských kmeňov (tzv. českých kmeňov), ktoré do dnešných Čiech prišli v 6. storočí buď z východného Poľska alebo z Panónskej panvy (resp. najprv z východného Poľska a neskôr v druhej vlne z Panónskej panvy).
Český národ vznikol najskôr v 10. storočí dovŕšením zjednocovania českých kmeňov. Viaceré z nich sa nepodarilo identifikovať, známe sú tieto:
Kmene sa zjednocovali od 2. pol. 9. stor. Zjednocovanie zavŕšilo vyvraždenie Slavníkovcov v roku 995, ktorí pod svojim panstvom zjednotili Zličanov, Chorvátov a Dudlebov. Pod vládou Přemyslovcov sa bývalé kmeňové oblasti zmenili na hradné územia spravované dosadzovanými úradníkmi.
V rokoch 1918 - 1992 (okrem 1939 - 1945) Česi žili spolu so Slovákmi v spoločnom štáte Česko-Slovensko, a predtým v rokoch 1526 - 1918 žili spolu so Slovákmi, Rakúšanmi, Maďarmi a pod. v habsburskej monarchii resp. Rakúsko-Uhorsku.
Szob
Szob je okresné mesto v Maďarsku v Peštianskej župe v okrese Szob.
Česi
Dejiny
Prakticky od svojho príchodu do Čiech, najmä však od konca 9. storočia a vrcholne v 17. - 18. storočí (tzv. doba temna), boli Česi pod značným kultúrnym, politickým a jazykovým vplyvom susedných Frankov/východných Frankov/Nemcov. Od 13. storočia sa Nemci usídľovali aj v celom pohraničí Čiech a Moravy, odkiaľ boli vysídlení po druhej svetovej vojne. Ich miesto čiastočne zaujali Slováci.
Szob
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Česi
Jazyk
Česi hovoria češtinou, západoslovanským jazykom, ktorý má celosvetovo 12 miliónov hovorcov. Ide o flektivný jazyk, vyznačujúci sa komplikovaným systémom skloňovanie a časovanie. K písomným záznamom používa latinku, obohatenú o znaky s diakritikou. Pre výslovnosť je charakteristický pevný prízvuk, opozícia dĺžky samohlások a špecifická spoluhláska/ř. Čeština je oficiálnym jazykom Česka a Európskej únie, tiež je vzájomne zrozumiteľná so slovenčinou a lužickou srbčinou.
Iľja
Iľja je krstné meno. Meniny na Slovensku má 20. júla. Je obmenou mena Eliáš.
Balkón
Balkón môže byť:
1878
Narodenia
náhled|upright|[[Milan Hodža (* 1. február)]] náhled|upright|[[Ema Destinnová (* 1. február)]] náhled|upright|[[Upton Sinclair (* 20. september)]] náhled|upright|[[Lise Meitnerová (* 7. november)]]
Chânes
Chânes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Palace of Mirrors
Palace Of Mirrors je názov piateho albumu experimentálno- avantgardnej hudobnej skupiny Estradasphere. Album bol vydaný 19. septembra 2006. Album ponúka 59 minút kvalitnej, tentokrát čisto inštrumentálnej hudby. Album trpí na extra originalitu a to znamená, že každá skladba má úplne iný žánrový charakter, niektoré skladby spája len typická eklektická etno-progresívno-džezová atmosféra.
Chânes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Buisson-de-Cadouin
Le Buisson-de-Cadouin môže byť:
Les Essards (Charente)
Les Essards je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Balkón (fasáda)
náhľad|Balkón. Balkón je horizontálna previsnutá nosná konštrukcia ohraničená zábradlím alebo murivom. Je súčasťou budovy a vystupuje na priečelí budovy (je predsadený pred objekt a nie je chránený pred poveternostnými vplyvmi). Širka je od 900 do a pozostáva z nosnej konštrukcie, podlahovej konštrukcie a zábradlia.
Balkónová konštrukcia je značne namáhaná a preto musí byť dôkladne zapustená a previazaná s nosnou konštrukciou budovy (zväčša stropnou doskou). Balkóny môžu byť podľa použitého materiálu drevené, kamenné, oceľové, betónové (monolitické – prefabrikované).
Balkón s interiérom budovy prepájajú balkónové dvere. Balkónové dvere sú vyrábané z rovnakých profilov ako okenné rámy a otvárajú sa smerom dnu.
Historický román
Varianty
Žáner historického románu sa delí na tri skupiny, niekedy je ťažšie ich rozlíšiť:
História
Historický román vznikol v romantizme ako súčasť romantického obdivu k histórii, prvým historickým románom bol Waverley alebo Pred šesťdesiatimi rokmi od Waltera Scotta (1814), v romantickej literatúre našiel široký ohlas (Victor Hugo, Alexandre Dumas starší). Romantický historický román spadal predovšetkým do mimetického či atraktivizačného typu. Historický román mal tiež veľký ohlas v realizme, pozvoľna sa jeho typ menil na projekčný. Historický román sa často vyskytuje aj v súčasnej literatúre, je ním taktiež výrazne ovplyvnený žáner fantasy.
Mut (egyptská bohyňa)
thumb|Mut Mut (🇪🇬, 🇬🇷) bola staroegyptská bohyňa-matka, ktorá bola v svojich roznych aspektoch uctievaná v starovekom Egypte. Prvky jej kultu, jej význam i postavenie v panteóne egyptských božstiev sa menili v závislosti od práve vládnucej dynastie a doby.
Mytológia
Meno Mut (znamená „Matka“) bolo povodne len jedným z titulov iného božstva, Nun, prvotných kozmických vod, z ktorých sa vynorilo slnko. V priebehu vekov sa však začalo rozlišovať medzi týmito pravodami a ich materským potenciálom a z Mut sa stalo samostatné božstvo, matka-stvoriteľka, ktorá dala vzniknúť vesmíru.
Hieroglyf označujúci Mut a materstvo je sup, pretože Egypťania verili, že supy sú veľmi materské vtáky. Pretože samci a samice supa sa od seba výrazne znakovo neodlišujú, mysleli si Egypťania, že nejestvujú supí samci. Namiesto toho verili, že supy sa nerodia ako iné tvory, ale sú počaté samotným vetrom. Preto ani Mut nemala rodičov ale bola stvorená z ničoho a nemala vlastné deti. Chonsa si musela adoptovať.
Povodne bol týmto adoptovaným synom bohyne Menthu, boh vojny, ktorý tvoril s Amonom a Mut Tébsku triádu. Pretože však posvätná nádrž Mutinho chrámu mala podobu polmesiaca, nahradil Menthua neskôr ako Mutin syn mesačný boh Chons.
Mut ako bohyňa-ochrankyňa Egypta
Horný i Dolný Egypt mali povodne svoje ochranné božstvá – supicu Nechbet a kobru Vadžet. Obe časti zeme mali tiež svoje bohyne-ochrankyne v boji (s podobou levice), dolnoegyptskú Bastet a hornoegyptskú Sechmet. Po tom, ako sa Téby stali strediskom celého Egypta, Mut postupne tieto staršie bohyne vytlačila z ich pozícii. Už skôr došlo k syntéze Nechbet so Sechmet a Vadžet s Bastet, ale Mut ich navyše asimilovala ako Mut-Vadžet-Bast a Mut-Sechmet-Bast. Mut splynula tiež s Menhit, ďalšou bohyňou-levicou a manželkou svojho syna Chonsa, ako Mut-Sechmet-Bast-Menhit. Nakoniec sa stala i Mut-Nechbet.
V dosledku ďalších zmien v staroegyptskom panteóne, po stotžnení bohov Ré a Amona, prenikla Mut i do Enneady. Ako panenská matka bola stotožňovaná s Réovou manželkou Hathor, kravskou bohyňou a matkou Hora. V tejto funkcii neskôr splynula s inou matkou Hora Eset a nakoniec bola známa ako Mut-Hathor a Mut-Eset-Nechbet. Stala sa tak najvýznamnejším staroegyptským ženským božstvom, ktoré v sebe zlučovalo aspekty všetkých egyptských bohýň (titulované jednoducho ako Eset), a ochrankyňou kráľovny.
Podoba
Mutina titulatúra obsahuje označenia: „Matka sveta“, „Oko boha Ré“, „Kráľovná bohýň“, „Pani nebies“, „Matka bohov“ a „Tá, ktorá rodí, ale sama nebola nikým zrodená“.
Vadžrásána
thumb|Vadžrásána Vadžrásána (sanskrit) alebo diamantový sed je jedna z jogických ásan.
Purány
Purány alebo zriedkavo purána (jednotné číslo: purána alebo puránam; sanskritský kmeň v jednotnom čísle purána, sanskritský nominatív v jednotnom čísle puránam) sú skupina dôležitých hinduistických textov. Sú to staré indické náboženské básne určené na to, aby uchovávala stáré tradicie (puránam). Existuje 18 hlavných purán, ktoré sú venované Višnuovi, Šivovi, Brahmovi a i. Sú zaradené do skupiny doplnkových védskych písiem.
Sugambrovia
Sugambrovia (iné názvy: Sugambri, Sikambri, Sygambri, Sigambri; lat. Sigambri, Sygambri, Sicambri, Sugambri; grécky οἱ Σύγαμβροι - oi Sygambroi) boli západogermánsky kmeň, ktorý pôvodne pochádzal z oblasti dolného Rýna alebo z oblasti medzi riekami Rýn a Lippe, a ktorý bol počas panovania cisára Tiberia v roku 7 pred Kr. úplne alebo sčasti presídlený z ľavého brehu Másy do oblasti kmeňa "Sunuci". Strabón počítal Sugambrov spolu s Kimbrami do tej istej kmeňovej skupiny, ktorá sa usídlila medzi Rýnom a Baltským morom. Sugambrovia boli vraj prvým germánskym kmeňovým zväzom, ktorý mal kráľa.
Známe dejiny
Pôvod kmeňa nie je definitívne objasnený. Okolo 55 pred Kr. je o nich zmienka, pretože Sugambrovia prijali u seba Rimanmi podrobené kmene Usipetov (Usipov) a Tenkterov a odmietali ich Rimanom vydať odvolávajúc sa na rýnsku hranicu.
V roku 53 pred Kr. napadli rímsky vojenský tábor pri „Atuatuca“, ktorý bol pod vojenským velením Quinta Tullia Cicera.
V roku 16 pred Kr. Sugambri, Usipeti a Tenkteri pobili Rimanov v Germánii na pravom brehu Rýna, potom uskutočnili nájazd do Galie, aby ju plienili, a porazili rímske vojsko miestodržiteľa Marca Lollia, ktoré ich prenasledovalo, vrátane V. légie (clades Lolliana). Táto porážka bola nesporne ťažkým úderom Augustovej cisárskej prestíži. Germáni sa potom vyhýbali vzájomnej roztržke a uzavreli (zdanlivý) mier.
Legionársky tábor „Vetera“ kontroloval cez ústie rieky Lippe sídliská Sugambrov, Brukterov, Tenkterov a Usipetov na pravom brehu Rýna. Útoky v Galii mali na svedomí práve tieto etniká. Cez údolie rieky Lippe viedlo spojenie tábora „Vetera“ so zátokou Westfälische Bucht.
Sugambrovia pod velením svojho kráľa Maela (alebo Melo) a so spriatelenými Tenktermi a Usipetmi vpadli v roku 12 pred Kr. znova do Galie, keď tam vznikli v dôsledku prvého provinčného cenzu veľké nepokoje. Drusus s povolaným vojskom vytlačil votrelcov späť a začal na druhom brehu Rýna bezprostredne po 1. auguste roku 12 pred Kr. trestnú výpravu. Začiatok pochodu bol z dolnorýnskej oblasti a smeroval najprv do krajiny Usipetov (juhovýchod dnešnej provincie Gelderland), potom proti Sugambrom sídliacim medzi Lippe a Rýnom (ktorých Strabón označil ako príčinu vojny).
Konečné podmanenie Sugambrov dosiahol však Tiberius v roku 7 pred Kr., ktorý časti kmeňa na ľavej strane Rýna presídlil približne do kraja kmeňa "Sunuci". Založili si sídlo v okolí Xantenu, z ktorého vzišla „Colonia Ulpia Traiana“. Deudorixa, synovca bývalého kráľa Maela, v roku 17 po Kr. viedli ako zajatca v Germanicovom triumfe v Ríme.
Meno Sugambrov sa zachovalo v neskoršej kmeňovej tradícii Frankov. Ako „udatný Sugambr“ bol napríklad pri svojom krste označený Chlodovik I. biskupom z Remeša.
Lokalizácia kmeňa
Existuje názor, že Sugambrovia boli Tacitom zmieňovaní Gambriviovia, čo bol kmeň, ktorý s spolu s Marsmi, Suébmi a "Vandilii" tvrdil, že pochádza od boha Manna. Plínius Starší zapísal, že tento kmeň sídlil priamo na Rýne, zatiaľčo Strabón ich spolu s Cheruskami a Chattmi lokalizoval na rieke Vesera (Weser). Popri tom existuje názor, že Marsovia sú zhodní so Sugambrami, ktorí sa nezúčastnili presídlenia na ľavý breh Rýna.
Význam pomenovania kmeňa
Zachovali sa viaceré podoby zápisu mena kmeňa, a to napríklad "Sugambri“, „Sygambri“, „Sigambri“, „Sugambroi“, „Sugumbri“, „Sucambri“ a „Sycambres. Toto sťažuje presný etymologický výklad mena, ale obyčajne sa v slovách Sugambri a Gambrivii vidí spoločný germánsky slovný koreň „*gambra“, ktorý znamená "silný, aktívny, horlivosť". Popri tom existujú aj výklady mena z keltčiny, napr. z koreňa „*cam“. „Su“ je častá keltská predpona s významom "dobrý" alebo „silný”. Spájanie mena Sugambrovia s regiónmi Sauerland, Siegerland alebo riekou Sieg je čisto špekulatívne.
Známi členovia kmeňa
Niektorí Sugambrovia sa menovite spomínajú v správe cisára Augusta a u Strabóna: „Maelo“, kráľ alebo knieža Sugambrov, pod ktorého velením prenikli v roku 12 do Galie, ďalej jeho brat „Baitorix“ a jeho syn „Deudorix“.
Beaumont-du-Périgord
Beaumont-du-Périgord môže byť:
Ulsterské dobrovoľnícke sily
Ulsterské dobrovoľnícke sily ( skr. UVF) lojalistická polovojenská skupina v Severnom Írsku. Objavila sa v roku 1966 a je pomenovaná podľa pôvodnej UVF zo začiatku 20. storočia. Jej prvým vodcom bol Gusty Spence, bývalý britský vojak. Skupina vykonávala ozbrojenú kampaň vyše 30 rokov počas Problémov. V roku 1994 vyhlásila prímerie a v roku 2007 oficiálne ukončila svoju ozbrojenú kampaň aj keď niektorí jej členovia sa ďalej podieľajú na násilnostiach. UVF je klasifikovaná ako teroristická organizácia v Spojenom kráľovstve, Írsku a Spojených štátoch.
Hlavným cieľom UVF bolo bojovať proti írskemu republikanizmu (najmä proti IRA) a udržať Severné Írsko ako súčasť Spojeného kráľovstva. Sú zodpovedný za smrť najmenej 500 ľudí, z toho sú dve tretiny írski katolícki civilisti. Ich najsmrteľnejší útok počas konfliktu bol bombový útok v McGurk's Bar pri ktorom zahynulo 15 civilistov. UVF tiež útočilo aj v Írsku. Najväčší z nich bol bombový útok v Dubline a Monaghane pri ktorom zahynulo 33 civilistov a bol to najsmrteľnejší teroristický útok konfliktu. Bezvarovné bombové útoky boli vykonávané jednotkami z Belfastskej a Stredo-Ulsterskej brigády. Stredo-Ulsterská brigáda za zabitie troch členov írskej kabaretnej skupiny Miami Showdown v roku 1975. Obete boli zastrelené na falošnom vojenskom stanovišti ozbrojencami v britských armádnych uniformách. Posledný väčší útok UVF bol Loughinislandský masaker v ktorom jej členovia zastrelili šesť katolíckych civilistov v dedinskej krčme.
Tyč
Tyč môže byť:
Ulsterské dobrovoľnícke sily
Od prímeria bola UVF zapojená do nepokojov, organizovaného zločinu a do sporov s ostatnými lojalistickými skupinami. Niektorí jej členovia boli tiež iniciátormi série rasistických útokov.
Bruno
Bruno je mužské krstné meno, staronemeckéno pôvodu. Meniny na Slovensku má 10. marca.
Tura
Tura môže byť:
Peter Schmeichel
Peter Bolesław Schmeichel MBE (* 18. november 1963, Gladsaxe, Dánsko) je bývalý dánsky profesionálny futbalista, ktorý hrával ako brankár, a bol zvolený "Najlepší brankár sveta" v 1992 a 1993. Väčšinu svojich úspechov na klubovej úrovni dosiahol za anglický klub Manchester United, s ktorým vyhral v roku 1999 Ligu Majstrov a získal "Treble". Bol kľúčovým členom dánskej reprezentácie s ktorou vyhral Euro 92. Okrem Manchestru United hrával za Gladsaxe Hero, Hvidovre, Brøndby, Sporting CP, Aston Villa a Manchester City. V apríli 2003 ohlásil ukončenie svojej aktívnej hráčskej kariéry.
Odpojovač
Odpojovače sa používajú na zapínanie a vypínanie elektrických obvodov bez zaťaženia a na viditeľné odpojenie elektrických zariadení od napätia. Zaraďujú sa ako vypínače VN, VVN, ZVN.
Podľa konštrukčného vyhotovenia sa rozoznávajú odpojovače:
Zoznam miest vo Francúzsku
thumb|Mapa francúzskych miest s viac ako 100 000 obyvateľmi
Zoznam francúzskych miest nad 20 000 obyvateľov (v roku 2013) v abecednom poradí.
Blatnický potok
Blatnický potok je potok v dolnom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Turca s dĺžkou 16,9 km, je tokom IV. rádu.
Na hornom toku preteká najprv Rakytovskou dolinou, potom bralnatou a krajinársky pôsobivou Blatnickou dolinou. V Turčianskej kotline silne meandruje. Nad obcou Ďanová bol na pravom brehu, na mieste bývalého rašeliniska, vybudovaný Ďanovský rybník (2,97 ha), ktorý je napájaný vodami potoka. Pred obcou Príbovce sa vetví na dve ramená, pričom na pravom je vybudovaná sústava Príbovských rybníkov (10 ha).
Prameň
Pramení vo Veľkej Fatre na severozápadnom svahu Veľkého Rakytova (1 142,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 850 m n. m.
Smer toku
Od prameňa tečie sprvu severoseverozápadným smerom cez Rakytovskú dolinu, od sútoku s Mohošovom pokračuje severozápadným smerom Blatnickou dolinou. Nad sútokom s Gaderským potokom tečie na krátkom úseku na sever, od sútoku potom k obci Blatnica na severozápad, ešte v intraviláne obce sa následne stáča na sever. Nad obcou Ďanová opäť mení smer toku, tečie severoseverozápadným smerom, pod obcou už tečie k ústiu opäť severozápadným smerom.
Ústie
Ľavé rameno ústi do Turca západne od centra obce Príbovce v nadmorskej výške približne 421,5 m n. m., pravé rameno sa do Turca vlieva severoseverozápadne od centra tejto obce v nadmorskej výške cca 420 m n. m.
Tököl
Tököl je mesto v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Ráckeve.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov .
Diana (prvé meno)
Diana je ženské krstné meno. Je to meno rímskej bohyne lovu, ktoré má pôvod v latinskom diviana, teda „božská“, alebo súvisí s latinským dies deň, teda význam by bol „jasná, žiarivá“. Meniny na Slovensku má 1. júla.
Segunda División
Segunda División (slovensky: Druhá liga) je nižšia (druhá úroveň) profesionálna futbalová súťaž v Španielsku. Táto futbalová súťaž je súčasťou Liga de Fútbol Profesional (slovensky: Profesionálna futbalová liga). Dňa 16. augusta 2006 Liga de Fútbol Profesional podpísala sponzorskú dohodu pre Segunda División s bankovou skupinou EA Sports a premenovala Segunda División na La Liga EA SportS FC a neskôr od sezóny 2023/24 na La Liga Hypermotion Najviac titulov 8, získal Real Murcia. Aktuálnym víťazom je Granada CF.
Formát súťaže
Segunda División sa hrá zvyčajným dvojkolovým spôsobom. V priebehu sezóny, ktorá sa hrá od septembra do júna, každý z dvadsiatich dvoch klubov odohrá s ďalšími klubmi dva zápasy, jeden doma a druhý vonku, spolu 42 zápasov. Za víťazstvo sú tri body, za remízu 1 bod a za prehru sa neprideľuje žiaden. Na základe počtu získaných bodov sa vytvorí ligová tabuľka a klub s najvyšším počtom bodov na konci sezóny sa stáva majstrom. V prípade rovnosti bodov dvoch alebo viacerých klubov sa o ich umiestnení rozhoduje na základe nasledovných kritérií: (1) gólový rozdiel zo vzájomných zápasov medzi tými dvoma klubmi, o ktorých sa rozhoduje; (2) ak sa rozhoduje o viac ako dvoch kluboch, tak sa berie do úvahy súčet bodov zo vzájomných zápasov; (3) potom gólový rozdiel zo vzájomných zápasov; (4) gólový rozdiel zo všetkých zápasov v sezóne; (5) celkový počet strelených gólov vo všetkých zápasoch v sezóne.
Tri najlepšie tímy postupujú do Primera División. Štyri posledné tímy zostupujú do Segunda División B.
Víťazi
<Small> * Celkovo tituly ako Málaga CF a CD Málaga
Sic
Sic je latinské slovo, ktoré znamená takto, tak alebo práve tak. Pri písaní sa dáva do zátvoriek a obyčajne sa píše kurzívou, čo znamená, že nesprávny alebo neobvyklý pravopis, fráza, interpunkcia alebo iný predchádzajúci jav je doslovná interpretácia citovaného originálu a nie je to chyba prepisu.
Môže sa použiť, aby sa ukázalo, že neobyčajné alebo archaické slovo je napísané presne, alebo aby zvýraznilo chybu, často s cieľom zosmiešniť alebo ironizovať.
Tellón z Oresteionu
Tellón (Tellón) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 472 pred Kr.
Tellóna z arkádskeho Oresteionu korunovali v Olympii vencom za víťazstvo v boxe dorastencov na 77. hrách v roku 472 pred Kr. (Pausanias v 2. stor. za jeho rodisko uvádza Oresthasion, ktorý sa podľa Thukydida v 5. stor. pred Kr. nazýval Oresteion. ) Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá. Dovoľovalo sa všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias v druhom storočí navštívil Olympiu a zaznamenal, že v posvätnom okrsku olympijskej Altidy videl sochu Tellóna. Archeológovia podstavec jeho sochy so stopami kovových nôh objavili. Ležal pri stene byzantskej budovy na okraji chrámovej terasy. Starší nápis sa datuje do 5. stor. pred Kr. a mladší do 1. stor. pred Kr., kedy bol obnovený.
Les Gours
Les Gours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Francúzska východoindická spoločnosť
náhľad|Znak Francúzskej východoindickej spoločnosti náhľad|Mapa Francúzskych a iných európskych kolónií v Indii náhľad|Mapa indických území pod francúzskym vplyvom Francúzska východoindická spoločnosť bola francúzska výsadná obchodná spoločnosť založená roku 1664, aby sa stala konkurentom britskej a nizozemskej východoindickej spoločnosti.
Les Gours
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Francúzska východoindická spoločnosť
Išlo o myšlienku Jeana-Baptiste Colberta, začať obchodovať s Ďalekým východom ktorú mu francúzsky kráľ Ľudovít XIV. schválil. Prvým riaditeľom novej spoločnosti sa stal François Caron, ktorý mal za sebou tridsať rokov praxe v nizozemskej východoindickej spoločnosti, vrátane dvadsiatich rokov v Japonsku.
Les Gours
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Francúzska východoindická spoločnosť
S úpadkom Mughalskej ríše sa Francúzi, aby chránili svoje koloniálne záujmy, rozhodli viac angažovať v indických politických záležitostiach. Uzatvárali tak v južnej Indii spojenectvá s miestnymi vládcami. Roku 1741 Francúzi, reprezentovaný Josephom François Dupleixom, sledovali agresívnu politiku voči Indom aj Britom, dokiaľ neboli nakoniec porazení Robertom Cliveom.
Francúzska východoindická spoločnosť už nebola ďalej schopná udržovať svoje finančné záležitosti a roku 1769, dvadsať rokov pred Veľkou francúzskou revolúciou, bola zrušená.
Niektoré obchodné prístavné mestá, ako napríklad Puducherry či Chandannagar zostali pod francúzskou správou až do roku 1949, kedy India získala nezávislosť.
Skupina podnikov (ovládanie)
Skupina podnikov (iné názvy: skupina spoločností, podniková skupina, skupina, ako súčasť názvu podniku aj: group; angl. group of companies, corporate group, business group, group) je súhrnné označenie pre ovládajúcu spoločnosť a ňou ovládané spoločnosti, pričom ovládaním sa tu myslí držba (aspoň) väčšinového podielu na hlasovacích právach v spoločnosti (definíciu ovládajúcej a ovládanej spoločnosti porov. napr. v §66a slovenského Obchodného zákonníka). Podrobnosti definície pozri nižšie.
Veľmi podobné alebo (v závislosti od podrobností zvolených definícií) významovo totožné sú termíny efektový (alebo faktický) koncern (pozri v článku koncern) a holding (holdingová štruktúra).
Change (Saône-et-Loire)
Change je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Intel 8086
right|thumb|Intel 8086
Intel 8086 je 16-bitový procesor od firmy Intel architektúry x86. Vyrábal sa technológiou NMOS, adresovateľný pamäťový priestor bol 1 MB. Intel ho navrhol v roku 1978. Bol prvý z radu procesorov architektúry x86. Krátko po jeho uvedení bol uvedený aj Intel Intel 8088, ktorý mal 8-bitovú vonkajšiu zbernicu umožňujúcu spoluprácu s lacnými čipovými sadami. Bol odvodený od Intel 8080 a Intel 8085 s podobnými registrami, rozšírenými na 16 bitov.
Dolina
náhľad|Demänovská dolina v Nízkych Tatrách Dolina je líniová vhĺbená geomorfologická forma na zemskom povrchu (povrchová zníženina) vytvorená prevažne eróznou činnosťou vodných tokov. Aj mimozemské telesá (napríklad planéty ako Mars alebo Venuša alebo aj Mesiac Zeme a iné mesiace) majú dolinám podobné útvary.
Gaderský potok
Gaderský potok je potok v dolnom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Martin. Je to najvýznamnejší, pravostranný prítok Blatnického potoka s dĺžkou 16,5 km, je tokom V. rádu. Na hornom toku preteká dolinou Rovné, v strednej časti Dedošovou dolinou a na dolnom toku kaňonovitou Gaderskou dolinou.
Prameň
Pramení vo Veľkej Fatre na severozápadnom svahu Krížnej (1 574,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 365 m n. m.
Smer toku
V pramennej oblasti tečie najprv na severozápad, potom na západ, od sútoku s prítokom z východného svahu Kráľovej skaly tečie opäť severozápadným smerom. Ďalej od sútoku s Veľkými Studienkami tečie dolinou Dedošová smerom na severoseverozápad, v oblasti Prostredného grúňa (1 037,9 m n. m.) sa stáča na severozápad a tečie už Gaderskou dolinou. V strednej časti doliny sa opäť stáča, vytvára oblúk ohnutý na sever a pokračuje smerom na západojuhozápad. Pod hradom Blatnica na pravom brehu sa stáča na juhozápad, v ústí Gaderskej doliny sa ešte stáča na juh, vytvára oblúk prehnutý na juh a tečie intravilánom Blatnice súbežne s Blatnickým potokom.
Angkór (komplex stavieb)
Angkór (iný prepis: Angkor, ďalšie varianty pozri v článku Angkór) je jedna z najvýznamnejších kultúrnych pamiatok a jedno z najvýznamnejších archeologických nálezísk v juhovýchodnej Ázii. V období 9. – 15. storočia tu ležalo hlavné sídlo Khmérskej ríše a z tej doby sa zachovalo veľké množstvo pamiatok. Angkór leží v kambodžskej provincii Siem Reap a názov je odvodený zo sanskritského výrazu nagara znamenajúceho "mesto".
V roku 1992 bol zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny
Prvá silná vlna indického vplyvu zastihla Indočínu v prvých storočiach existencie kresťanstva. Bola to zásluha brahmanov, indickej kňazskej kasty, a v neskoršej dobe budhistických misionárov. A práve v tejto skutočnosti možno nájsť vysvetlenie prečo sú chrámy v Angkóre dokladom fascinujúceho spojenia domorodých a cudzích, importovaných prvkov. Miestne khmérske uctievanie predkov a posvätnej hory sa miesilo s hinduistickým ideálom univerzálneho vládcu a s mýtmi o kozmickej, svetovej hore ako osi okolo ktorej sa svet otáča.
Niekoľko storočí rozkvetu Khmérskej ríše ukončil rok 1431. Angkór prevzali do svoji rúk monarchovia susedného kráľovstva Thajčanov – zhruba zodpovedá dnešnému Thajsku – a mesto bolo nadobro zabudnuté. Až v 19. storočí francúzsky prírodovedec Henri Mouhot vo svojej knihe Cesta okolo sveta opísal poklady Angkóru, a tým obrátil pozornosť západu ku khmérskej civilizácii.
Pamiatky
Na celej ploche sa vyskytuje viac ako 1 000 pamiatok od jednoducho navŕšených kôp kameňov a tehiel až po majestátne chrámy, ktorým vládne Angkór Vat. Ten dal vybudovať Súrjavarman II. ako svoj chrám a hrobku. Veľa chrámov bolo reštaurovaných a spolu tak dnes predstavujú najkomplexnejšiu najväčšiu ukážku khmérskej architektúry.
V roku 2007 bolo pomocou satelitných snímok a ďalších techník zistené, že v predindustriálnom období išlo o najväčšie mesto na svete. Pre porovnanie – známe mayské mesto Tikal v Guatemale bolo (podľa stavu poznania v roku 2007) asi 20-krát menšie. Samotné jadro mesta (t.j. Angkór Thom a Angkór Vat s bezprostredným okolím) sa rozkladalo od východu na západ na cca. 24 km, od severu na juh na 8 km. Na to nadviazalo ďalšie osídlenie okolo toho jadra, s celkovou rozlohou cca.
Berta
Berta je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 2. júla.
Hongkong
Hongkong, dlhý tvar Osobitná administratívna oblasť Čínskej ľudovej republiky Hongkong (o názvoch pozri nižšie), je jedna z dvoch osobitných administratívnych oblastí Číny. Do roku 1997 nebol Hongkong súčasťou Číny, ale bol kolóniou Spojeného kráľovstva.
Hongkong má rozlohu len 1 095 km2 a má vyše 7 miliónov obyvateľov. Čínski obyvatelia Hongkongu hovoria varietou (dialektom) čínštiny označovanou ako kantončina. Úradnými jazykmi je čínština (konkrétna varieta čínštiny nie je predpísaná) a angličtina. Na rozdiel od zvyšku ČĽR, kde sa používa zjednodušené čínske písmo, sa v Hongkongu oficiálne uprednostňuje tradičné čínske písmo.
Slovenské
Slovenský krátky tvar:
Podľa Základného zákona Hongkongu (čl. 151) je krátky tvar (v slovenskej podobe) Hongkong, Čína.
Slovenský dlhý tvar v súčasnosti znie Osobitná administratívna oblasť Čínskej ľudovej republiky Hongkong (vyskytuje sa aj v inom slovoslede: Osobitná administratívna oblasť Hongkong Čínskej ľudovej republiky ), podľa ISO-3166 Osobitná administratívna oblasť Číny Hongkong a skrátene Osobitná administratívna oblasť Hongkong, pričom ale ÚGKK SR, zdá sa, považuje dlhý tvar za zhodný s krátkym tvarom. Treba ale poznamenať, že v mnohých textoch sa slovné spojenie "osobitná administratívna oblasť" nesprávne (teda v rozpore s normovaným názvom ÚGKK SR) uvádza v rôznych iných podobách, napr. "špeciálna administratívna oblasť", "špeciálny administratívny región" , "osobitný administratívny región" či "zvláštna správna oblasť" - úplný zoznam pozri v článku osobitná administratívna oblasť.
Anglické
Anglický krátky tvar znie Hong Kong, staršie aj Hong-Kong alebo Hongkong.
Podľa Základného zákona Hongkongu je krátky tvar Hong Kong, China.
Anglický dlhý tvar znie v súčasnosti: Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China (norma ISO-3166 uvádza tvar: Hong Kong Special Administrative Region of China) alebo skrátene Hong Kong Special Administrative Region (skratka HKSAR).
Čínske
Čínsky krátky tvar znie: v tradičnom aj zjednodušenom čínskom písme 香港 –  slovenský prepis: Siang-kang - pchin-jin: Xiānggǎng - yaleský prepis kantončiny: Hēung góng - kantonská výslovnosť (vyjadrená znakmi pre slovenského čitateľa): [hööng kóng]. Doslovný význam tohto čínskeho názvu je „voňavý prístav“.
Podľa Základného zákona Hongkongu je krátky tvar: tradičné čín. písmo: 中國香港 - zjednodušené čín. písmo: 中国香港 - slovenský prepis: Čung-kuo Siang-kang - pchin-jin: Zhōngguó Xiānggǎng.
Čínsky dlhý tvar znie:
Časti
Hongkong sa delí na tri časti (tu zoradené pri pohľade z juhu na sever): Polostrov Kawloon (Ťiou-lung) v širšom zmysle je celá Osobitná administratívna oblasť ČĽR Hongkong okrem ostrovov, čiže pevninská časť Nových teritórií + polostrov Kawloon v užšom zmysle.
Dejiny
Podľa archeologických výskumov ľudia žili v oblasti dnešného mesta Hongkong už približne pred 5 000 rokmi. Dokazujú to rôzne neolitické artefakty a kamenné gravúry. Počas vlády dynastie Chan (206 pred Kr. po 260 pred Kr.) bolo územie Hongkongu osídlené Číňanmi. Počas vlády dynastie Tchang (618 – 907) sa tento región začal využívať ako prístav. Prvé výraznejšie osídlenie regiónu nastalo počas dynastie Jüan (1261 – 1368), aj keď ešte stále išlo o okrajový región, ktorého obyvateľstvo sa živilo predovšetkým rybolovom a chovom perlorodiek.
Väčšie osídlenie pobrežia Južnej Číny je známe z moreplavby portugalského moreplavca Fernaa Piresa de Andrade z roku 1517. V roku 1699 prostredníctvom Východoindickej spoločnosti na územie Číny prišli Briti, ktorí výrazne ovplyvnili nasledujúce dejiny mesta. Po začatí dovozu ópia, ktoré viedlo k prvej ópiovej vojne a po nasledovnom obsadení hongkonského teritória Britmi v roku 1841 sa v roku 1843 Hongkong stal oficiálnou britskou kolóniou. Britské kráľovstvo si z vojenských strategických dôvodov a z dôvodov zabezpečenia obyvateľstva kolónie pitnou vodou v roku 1898 od Číny na 99 rokov prenajalo 235 ostrovov a ďalšie časti položené severne (tzv. New Territories). Vďaka liberalizácii obchodu, presadenej po prvej ópiovej vojne, sa z Hongkongu vyvinula významná liberálna zóna pre obchod vo Východnej Ázii. Medzi rokmi 1851 – 1931 sa počet obyvateľov zvýšil z 33 000 na 879 000, z čoho 95 % tvorili Číňania.
Krátko po vypuknutí druhej svetovej vojny sa britský Hongkong vzdal nepriateľskému Japonsku. Po vojne bolo mesto z väčšej časti zdevastované a schudobnené. Po vyhlásení Čínskej ľudovej republiky sa zo Šanghaja do Hongkongu presťahovalo veľa podnikov. Po zrušení ekonomického embarga zo začiatku 50. rokov sa z Hongkongu stala jedna z navyspelejších ekonomík sveta. V 80. rokoch 20. storočia čínsky vodca Teng Siao-pching predstavil pre Hongkong doktrínu Jedna krajina, dva systémy, ktorá umožnila deklaráciu medzi Čínskou ľudovou republikou a Spojeným kráľovstvom z 19. decembra 1984, podľa ktorej sa 1. júla 1997 z Hongkongu stala osobitná administratívna oblasť (angl. Special Administrative Region (SAR)) Číny.
V roku 1997 zasiahla Hongkong Ázijská finančná kríza, ktorá zastavila hospodársky rast mesta. V tom istom roku zasiahla mesto epidémia vtáčej chrípky. Epidémia SARS roku 2003 paralyzovala život v meste a zanechala za sebou 299 obetí. Život pod čínskou správou sprevádzalo množstvo protestov. Snaha vlády o tajné presadenie zákonom proti rozvracaniu viedla roku 2003 k masovým protestom, ktoré napokon priniesli rezignáciu prvého miestneho predsedu vlády, Tung Chee-hwa.
V októbri 2018 boli v Hongkongu otvorené dva veľké infraštruktúrne projekty, ktoré spájajú mesto s Čínou: vysokorýchlostná železnica a most do Macaa a Ču-chaju, ktorý je zároveň najdlhším mostom cez more na svete. V roku 2019 vypukli rozsiahle, niekoľko mesiacov trvajúce protivládne protesty, ktoré paralyzovali mesto. Tie utíchli po vypuknutí pandémie covidu-19 a prijatí kontroverzného zákona o národnej bezpečnosti v júni 2020.
Ekonomika
Základ ekonomiky Hongkongu tvorí zahraničný obchod, valutovo-finančné operácie, elektronický, spracovateľský, ľahký a textilný priemysel, ktorý pracuje predovšetkým na export. Je tu veľký námorný prístav a uzlové letisko. Dynamika rozvoja všetkých stránok života umožnila priradiť Hongkong k tzv. mladým tigrom Ázie, ktoré sa podľa základných parametrov činnosti približujú k rozvinutým krajinám, ktoré majú vysokú životnú úroveň obyvateľstva.
Múzeum kultúrneho dedičstva
náhľad|Hong Kong Heritage Museum Budova múzea leží blízko zastávky MRT Che Kung Temple. Vstupné zahŕňa všetky výstavy a stojí 10 hongkonských dolárov (2013) s výnimkou stredy, kedy je vstup bez poplatkov. Múzeum funguje pod záštitou regionálneho štátneho kultúrneho úradu Leisure and Cultural Services Department spadajúceho pod hongkonskú vládu a na viacerých poschodiach ponúka šesť stálych výstav, ktoré boli nadizajnované firmou Reich+Petch. Týmito výstavami sú sieň so zameraním na spracovanie dejín hongkonských severných oblastí New Territories Heritage Hall, galéria pre deti Children's Discovery Gallery na nádvorí múzea, sieň so zameraním na exhibíciu s témou kantonskej opery Cantonese Opera Heritage Hall, výstava čínskych umeleckých diel T. T. Tsui Gallery of Chinese Art, ktorá vystavuje medzi inými aj artefakty z múzea Tsui Museum of Art a výstavná sieň Chao Shao-an Gallery.
Podľa archeologických výskumov ľudia žili v oblasti dnešného mesta Hongkong už približne pred 5000 rokmi. Dokazujú to rôzne neolitické artefakty a kamenné gravúry, ktoré sú vystavené v zadnej časti prízemia, v hale New Territories Heritage Hall. V jednej väčšej sále na prízemí je vo forme drevených lodí, člnov a predajných stánkov napodobnený prístav stredovekého Hongkongu. Udalosti sú v New Territories Heritage Hall chronologicky tematizované a podložené exponátmi. Veľkoplošné čierno-biele fotografie dokumentujú historický vývin.
V roku 2013 bola na najvyššom poschodí múzea nainštalovaná exhibícia, ktorá predstavovala život a celoživotné pôsobenie svetoznámeho herca, učiteľa a umelca bojových umení Bruce Leeho. Vo vstupnej hale na schodoch stála jeho zlatá socha v nadživotnej veľkosti. V prvej vstupnej chodbe exhibície sa na zrkadlové steny premietala videoinštalácia Bruce Leeho životného kréda: "Pohybuj sa ako voda – buď tichý ako zrkadlo". Na druhom poschodí prebiehala expozícia predstavujúca život a pôsobenie slávneho hongkonského módneho dizajnéra dámskej módy Eddieho Laua. Tento miestny rodák začiatkom 1970 rokov študoval módne dizajnérstvo v Londýne, kde uskutočnil svoju prvú módnu prehliadku. Essie Lou je nielen dizajnérom spojeným s Hongkongom, ale aj zakladateľom myšlienky zakomponovania dizajnu do regionálnej hudby a miestneho sveta šoubiznisu. Eddie Lau pre múzeum sprístupnil svoje archívy módnych návrhov, fotografií a kostýmov z módnych prehliadok. Tieto obsahujú jeho návrhy svetoznámych kolekcií, uniformy pre Cathay Pacific Airways a Dragonair a taktiež haute couture, teda šitie na mieru pre svetové celebrity ako Pak Suet-sin, Michelle Yeoh, Liza Wang and Eunice Lam. Na prízemí múzea sa v roku 2013 nachádzala expozícia venujúca sa svetoznámej kantónskej opere. Steny lemovali pestrofarebné rekvizity a kostýmy. Od vchodu bola výstava zoradená podľa časovej postupnosti od jej počiatkov až po dnešok. Významné postavenie účinkujúcich sa v opere odzrkadľuje v náročnosti kostýmov.
Hong Kong Museum of Art
náhľad|Hong Kong Museum of Art Svojou polohou v bezprostrednej blízkosti významnej hongkonskej turistickej atrakcie, podľa hollywoodskeho vzoru založenej promenády so zapracovanými zlatými hviezdami prominentov Avenue of Stars, je múzeum Hong Kong Museum of Art dobre dostupné. Vstupné 10 hongkonských dolárov (cca 1 euro) zahŕňa všetky výstavy umiestnené na piatich poschodiach. V súčasnosti (2013) múzeum ponúka, okrem piatich stálych výstav, rozsiahlu expozíciu zbierky 4 000 kusov prevažne juhočínskych starožitností zo všetkých umeleckých epoch, prehľadne usporiadanú od raného obdobia až po obdobie moderny. Do zbierky starožitností patria rôzne predmety každodennej, obradnej aj náboženskej povahy z oblasti hrnčiarstva a keramiky od neolitu až po exponáty 20. storočia. Medzi vystavenými objektmi sú ďalej práce dekoratívneho charakteru, bronzové predmety, predmety z jadeitu, lakované, emailové a sklené predmety, drevorezby a umelecké spracovanie bambusu, slonoviny, rohu nosorožca, ako aj textil, kostýmy a nábytok. Každý z vystavených predmetov sa počas celých storočí dobre zachoval, väčšinou kvôli tomu, že bol zakrytý zeminou.
Zbierka múzea sa zväčša skladá z veľkorysých darov obyvateľstva a niekoľkých pozostalostí zberateľov, ktoré boli múzeu za posledných 30 rokoch odkázané. Medzi najkrajšie a najcennejšie vystavené predmety patrí reliéfová rezba šálky z jedného kusu rohu nosorožca z obdobia dynastie Čching (17. až 20. storočie) v svetlo- a tmavohnedých farebných odtieňoch, znázorňujúca deviatich dospelých šupinatých drakov, chytajúcich horiace perly uprostred oblakov a brál, ktorí obopínajú šálku v kruhu, šplhajúc sa hore cez okraj šálky, čím zároveň tvoria jej ucho. Títo draci, ktorí sa na podobných rezbách šálok z rohov používali výnimočne zriedkavo, majú štyri pazúry, čo indikuje, že túto šálku používal cisár a pripisovali sa jej afrodiziakálne a liečivé vlastnosti.
Ďalším zaujímavým exponátom je váza s ornamentmi žltej farby podobná mešcu. Na jej hrdle je vyformovaná hodvábna stuha. Biele sklené telo vázy je pomaľované a vyzdobené nápadnými emailovými kresbami, ktoré imitujú textúru hodvábu a súkna. Na jej spodku je ďalej imitovaný brokát s jemnými vzormi typických čínskych rastlín a kvetov ako pivoniek, ibišteku, kvietkov marhúľ a granátových jabĺk, všetko namaľované dohromady. Medzi vetvami a kvetmi nájdeme motívy drakov, ktoré harmonizujú s okolitým florálnym vzorom. Táto váza predstavuje výnimočné dielo sklenárstva, ktoré sa v Číne začalo rozširovať v 17. storočí.
Na rozdiel od západných krajín, ktorých umelecké dejiny sú popretkávané mnohými zmenami štýlov a foriem, je čínske umenie význačné svojou prekvapivou kontinuitou. V umení dynastie Ming (14. až 17. storočie) sa dá stále rozpoznať charakteristická predloha dynastie Tchang (7. až 10. storočie). Maľované obrazy z obdobia dynastie Čching (17. až 20. storočie) sú kompozíciou podobné tým z dynastie Sung (10. až 13. storočie). Jedným z dôvodov pre tento fakt je všeobecne rozšírený rešpekt pred tradíciou v čínskej kultúre. Tematicky sa tieto diela často zaoberajú postulátom života v harmónii s prírodou a aj technika maľby prezrádza vplyvy taoistickej jing-jang náuky. Popritom neustále a opakovane nachádzame v čínskych dielach postavy taoistickej mytológie. Vplyv budhizmu je v čínskom umení o niečo miernejší. Od 16. storočia vstúpili do čínskych umení, hlavne prostredníctvom činnosti európskych misionárov, aj západné vplyvy. Nositeľmi čínskeho umenia boli, najmä z finančných dôvodov, cisársky dvor a skupiny ľudí blízke cisárskemu dvoru alebo kruhy vzdelancov. Okrem toho tvorili, predovšetkým v literatúre a maliarstve aj vzdelanci či bývalí úradníci, ktorí sa z protestu voči vládnucim politickým pomerom utiahli do ústrania. V zbierke starožitností majú zastúpenie jednotlivé umelecké obdobia a vystavené exponáty predstavujú charakteristické znaky každého z nich. Opis týchto charakteristík je prístupný v čínskom a anglickom popise, a tiež cez zvukového sprievodcu.