cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dmytro Vasyľovyč Malakov
Je autorom viac ako 700 publikácií a 38 kníh - vlastivedno-turistických sprievodcov po regiónoch Ukrajiny, vrátane jej hlavného mesta Kyjev, učebníc, monografií a spomienok. Začiatkom tretieho milénia bol zástupcom riaditeľa Múzea histórie mesta Kyjev. Pravidelne prednáša pred odbornou aj laickou verejnosťou najmä na Ukrajine, ako aj v Poľsku, Iráne a USA.
Monika Beňová
Poslankyňa NR SR (20022004)
Vo voľbách do Národnej rady v októbri 2002 bola Beňová zvolená za poslankyňu NR SR za stranu SMER. Bola predsedníčkou Výboru pre európsku integráciu, podpredsedníčkou Stálej delegácie NR SR do Spoločného parlamentného výboru EÚ a SR, členkou Výboru pre životné prostredie a ochranu prírody a pozorovateľkou v Európskom parlamente. V rokoch 20032004 pôsobila ako pozorovateľka v Európskom parlamente. Od roku 1999 do roku 2001 bola tiež generálna manažérka strany SMER. Jej mandát poslankyne zanikol 20. júla 2004 kvôli tomu, že sa stala poslankyňou Európskeho parlamentu.
Komunálna politika (20052013)
Monika Beňová bola zvolená za koalíciu HZD, SF, SMER za poslankyňu zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja vo voľbách v roku 2005 v okrese Bratislava II. Zastupiteľstvo ju zvolilo za zástupkyňu predsedu samosprávneho kraja.
V komunálnych voľbách v roku 2006 kandidovala za koalíciu SMER, ĽS-HZDS, SMK, SZ, SF na funkciu primátora Bratislavy. So ziskom 39 523 skončila na druhom mieste za víťazom Andrejom Ďurkovským. Mandát poslankyne BSK obhájila tiež voľbách v roku 2009. Kandidovala za koalíciu SMER, ĽS-HZDS, SZS, HZD vo volebnom obvode Bratislava 2 a získala 4 659 hlasov (najviac v obvode).
Europoslankyňa (od 2004)
Monika Beňová je najdlhšie pôsobiacou slovenskou europoslankyňou v histórii, v roku 2019 bola ako jediná zvolená už v kontinuálne štvrtom volebnom období od roku 2004, teda od vstupu Slovenska do EÚ. Vo volebnom období 20042009 bola členkou socialistickej skupiny v parlamente, Výboru pre zahraničné veci a podpredsedníčkou Delegácie pre vzťahy s Izraelom. Vo volebnom období 20192024 je členkou Predsedníctva Európskeho parlamentu a kvestorkou (so zodpovednosťou o. i. za styčné úrady a kancelárie EP a za vzťahy so Súdnym dvorom EÚ). Okrem toho je členkou Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín (ENVI) a Delegácie pri Spoločnom parlamentnom zhromaždení AKT – EÚ (Africko-karibicko-tichomorská skupina).
Osobný život
Monika Beňová je rozvedená. Prvý manžel Martin Beňo bol športový novinár, zomrel v roku 2004. Z prvého manželstva má syna Martina. Beňová sa druhý raz vydala 20. mája 2006, kedy si vzala za muža mediálneho spolupracovníka strany SMER-SD, Fedora Flašíka. Rozviedli sa v roku 2017. V júli 2020 Beňová oznámila, že je druhý raz tehotná, v šiestom mesiaci tehotenstva a očakáva dcéru. 1. novembra 2020 sa jej narodila dcéra Lea.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Medzikonfederačné play-off
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 - Medzikonfederačné play-off je kvalifikácia tímov umiestených: Víťaz dvojzápasu postupuje priamo na majstrovstvá sveta do JAR.
CONCACAF 4. miesto - CONMEBOL 5. miesto
Na majstrovstvá sveta 2010 postupuje s celkovým skóre 2:1.
Pavol Korpeľ
Pavol Korpeľ (* 7. február 1904, Brezno † 11. január 1966, Zvolen) bol lesný hospodár a historik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, lesníctvo na VŠZ v Brne (1922-1928), inžinierom sa stal v roku 1934. V roku 1935-1939 úradník Riaditeľstva štátnych lesov a majetkov v Banskej Bystrici, lesný správca na Starých Horách (1933-1935), od roku 1939 pracovník Ústredného riaditeľstva štátnych lesov v Bratislave, Zvolene (1944-1948), hospodársky pracovník lesných závodov vo Vigľaši (1948-1856), Kriváni a v Banskej Bystrici, pracovník Lesoprojektu vo Zvolene (1956-1964), od 1964 na dôchodku.
Zaoberal sa lesnícko-historickým výskumom Banskej Štiavnice, Krupiny, Kriváňa, Banskej Bystrice, Predajnej, Hrabušíc a Smolníckej Huty. Autor obsiahlych historických štúdií v zborníkoch a článkov o lesohospodárstve.
Monaghan
Monaghan môže byť:
Materiálnosť
Materiálnosť alebo hmotnosť je vlastnosť byť hmotný/materiálny, t.j. presnejšie to môže byť:
Materiálnosť môže byť aj:
Hmotnosť môže byť vo fyzike aj:
Armed Assault
Armed Assault je neoficiálne pokračovanie úspešného vojenského simulátora Operation Flashpoint. O vývoj sa stará Bohemia Interactive Studios.
V súčasnosti prebieha právny spor okolo tejto hry a hry Operation Flashpoint.
Audiovizuálny stimulátor
Audiovizuálny stimulátor alebo hovorovo psychowalkman je (prenosný) prístroj na reguláciu stavov vedomia pomocou audiovizuálnej stimulácie (AVS). Súčasťou prístroja sú zvyčajne okuliare so svetelnými diódami a stereoslúchadlá.
Periodické optické stimuly sú privádzané na LED diódy okuliarov a súčasne pôsobí cez stereoslúchadlá prepracovaná periodická zvuková stimulácia. Frekvencia a typ stimulácie sa postupne mení. Je určená pre rôzne špecifické ciele.
Počas stimulácie dochádza v mozgu k efektu strhávania rytmov, ktorý spôsobuje postupné prelaďovanie z jedného stavu vedomia do iného. Pri mnohých zámeroch už samotné "prepnutie" do iného stavu mozgu je žiadaným a konečným cieľom (relaxovanie, zaspanie, dodanie energie). Na Slovensku sa používa najmä ako pomôcka pri učení cudzích jazykov.
Vedné odbory, ktoré sa zaoberajú zdokonalením činnosti a výkonnosti ľudského mozgu pomocou audiovizuálnej stimulácie sa nazývajú neurotechnológie. Sú zoskupením rôznych techník, založených hlavne na praktickom využití vedeckých poznatkov a technológií, ale aj na poznatkoch starobylých duchovných učení.
Sanna Nielsen
Sanna Viktoria Nielsen (* 27. november 1984, Edenryd, Skåne) je švédska populárna speváčka
Preslávila sa v detskom veku vďaka piesni "Till en fågel" (1996). K roku 2014 vydala osem štúdiových albumov, z ktorých sa dve dostali na prvé miesto švédskej hitparády a ďalšie tri do najlepšej desiatky.
V máji 2014 reprezentovala s piesňou "Undo" Švédsko na Eurovision Song Contest 2014, kde obsadila 3. miesto so ziskom 218 bodov.
Biografia
Sanna sa od detstva zúčastňovala lokálnych speváckych súťaží – v roku 1994 zvíťazila v jednej z talentových šou v Kallinge, vďaka čomu nasledujúce dva roky vystupovala s dansbandovou kapelou Mats Elmes. Neskôr získala svoj prvý kontrakt, vystúpila v populárnom televíznom programe Café Norrköping a vo veku jedenástich rokov nahrala pieseň "Till en fågel", ktorá sa v máji 1996 vzápätí dostala na prvé miesto švédskej hitparády – Sanna sa stala najmladšou interpretkou, ktorá dosiahla takýto úspech.
V septembri následne vyšiel debutový album Silvertoner. Médiá mladú speváčku prirovnali k populárnej Carole, víťazke Eurovízie 1991 ktorá sa tiež stala populárnou vo veľmi útlom veku.
Počas dospievania Sanna pokračovala v štúdiu hudobných umení na škole v Malmö. V roku 2001 podnikla prvé masívne turné s populárnymi interpretmi, medzi ktorými nechýbali Charlotte Perrelli alebo Christer Sjögren. Ten istý rok sa ako šestnásťročná prvýkrát zúčastnila švédskeho národného kola do Eurovision Song Contest Melodifestivalen, v ktorom s piesňou "I går, i dag" obsadila tretiu priečku. Počas nasledujúcich rokov sa o víťazstvo v súťaži pokúsila ešte šesťkrát.
Caunettes-en-Val
Caunettes-en-Val je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Puntous
Puntous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Caunettes-en-Val
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Puntous
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Caunettes-en-Val
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 52 obyvateľov (2009).
Puntous
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Caunettes-en-Val
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sanna Nielsen
Diskografia
náhľad|Sanna Nielsen (2008)
Puntous
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Martin-aux-Champs
Saint-Martin-aux-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kallias (syn Didymia)
Kallias (Kallias) bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 472 pred Kr. Kallias, syn Didymia z Atén, bol na 77. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Na panathenajských hrách v Aténach zvíťazil v tejto disciplíne už ako dorastenec a v kategórii mužov sa okrem olympijskéko víťaztva mohol pýšiť aj víťazstvami zo všetkých panhelénskych hier (dvomi v Delfách, štyrmi v Nemei a piatimi v Isthmii) a vyslúžil si tým titul periodonikés, t. j. víťaz všetkých celogéckych hier počas štvorročného obdobia nazývaného olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.
Meno olympijského víťaza Kallia je známe nielen zo správ od antických autorov, ale z nápisov na dvoch podstavcov jeho nezachovaných sôch. Prvý podstavec s nápisom IvO 146 (IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) so stopami kovových nôch v nadživotnej veľkosti sa našiel východne od severovýchodného rohu Diovho chrámu, takmer na pôvodnom mieste, kde ho v druhom storočí (aj so sochou od sochárskeho majstra Mikóna z Atén) videl cestovateľ Pausanias. Druhý so značne poškodeným nápisom IG I³ 826 (IG I³ = Inscriptiones Graecae I: Inscriptiones Atticae Euclidis anno anteriores. ed. David Lewis) objavili počas vykopávok v komplexe aténskej Akropoly. Bol základňou Kalliovej sochy, ktorú tam približne v roku 430 pred Kr. vztýčili jeho synovia, aby naveky pripomínala jeho kariéru.
Kallias mal ako aj mnoho iných olympijských víťazov vyhradené miesto medzi predstaviteľmi a zalúžilými občanmi mesta. To znamená, že mal právo byť porotcom na súdoch, hlasovať na zasadaniach a byť zvolený do štátnych úradov. Zastávanie verejných funkcií sa celkom určite nezaobišlo bez problémov. Historik Mark Golden uvádza informáciu, že Kallias bol v roku 443 pred Kr. jedným z kandidátov navrhnutým na ostrakizáciu, t. j. v roku, keď bol ostrakizovaný historik Thukydides.
Samuel Košáni
Samuel Košáni (* 20. január 1755, Banská Bystrica-Radvaň – † 1818, Pukanec) bol slovenský montanista.
Životopis
Narodil sa v roku 1755 v Radvani. Pôsobil ako banský odborník, montanista, člen Učenej spoločnosti banského okolia. Zomrel v roku 1818 v Pukanci.
Asimilácia (biológia)
Asimilácia je prijímanie látok organizmami a ich premena na organické zlúčeniny potrebné na výstavbu tela a na životné funkcie. Opakom je disimilácia.
Súbor príslušných biochemických reakcií sa nazýva anabolizmus. Produkty asimilácie sa nazývajú asimiláty.
V botanike sa niekedy pojem asimilácia obmedzuje len na asimiláciu uhlíka (teda asimiláciu oxidu uhličitého), ktorá prebieha buď ako fotosyntéza alebo ako chemosyntéza.
Autotrofná asimilácia (rastliny)
Autotrofné zelené rastliny vyrábajú pomocou svetelnej energie organické látky z anorganických živín, najmä z:
Heterotrofná asimilácia (živočíchy)
U živočíchov sa napr. zo sacharidov, tukov a bielkovín takisto vyrábajú látky potrebné pre organizmus. U živočíchov však pribúda proces tzv. amfibolizmu, pri ktorom sa produkty metabolizmu premieňajú tak, aby sa mohli zapojiť do zvyčajných syntetizujúcich alebo rozkladných sledov reakcií.
2725 David Bender
2725 David Bender je planétka s priemerom 41 km, ktorú objavil E. F. Helin, S. J. Bus 7. novembra 1978.
Náustok (hudobný nástroj)
Náustok je časť hudobného nástroja, ktorá sa pri hre prikladá k ústam alebo sa vkladá do úst.
Matej Hoťka
Matej Hoťka (* 11. júl 1985, Bratislava) je spevák slovenskej kapely From Our Hands. Je autorom hudby aj textov, podieľal sa aj na tvorbe niekoľkých reklamných spotov a skladieb iných známych interpretov.
S kapelou From Our Hands nahral album Buildings Fall vydaný pod hlavičkou českého vydavateľstva Xproduction a albumy Sinners a Individuals. Od začiatku roku 2009 sa na poste gitaristu pravidelne objavuje aj v zostave slovenskej skupiny Hex.
Medza pevnosti
Medza pevnosti je maximálna hodnota konvenčného napätia, ktoré možno dosiahnuť pri zaťažovaní materiálu až do jeho porušenia. Označuje sa Rm a udáva sa v Pascaloch [Pa] alebo častejšie v [MPa]. Medza pevnosti je pre rôzne materiály rôzna a určuje sa experimentálne na skúšobných strojoch z tzv. pracovných diagramov. Pre jej výpočet platí:
Ide o konvenčnú hodnotu, pretože vo vzťahu sa používa veľkosť prierezu nedeformovanej vzorky. Pri zaťažení a deformácii sa okrem predĺženia mení aj prierez vzorky, napríklad pri zaťažení ťahom sa prierez zmenší - nastane kontrakcia. Veľkosť kontrakcie závisí od vlastností materiálu a je charakterizovaná Poissonovým číslom.
Circle Line
thumb|right|300px|Circle Line. thumb|right|Ľudia v metre počas teroristických útokov [[7. júla 2005.]] thumb|right|Typická odkrytá a neskôr znova zakrytá stanica - [[Temple (stanica metra)|Temple.]] thumb|right|Nástupištia stanice [[Paddington (stanica metra)|Paddington na Circle a District Line.]] thumb|right|Stanica [[Bank a Monument|Monument.]] thumb|right|Súprava odchádzajúca zo stanice [[Barbican (stanica metra)|Barbican.]] thumb|right|Fráza "Mind the gap" na jednom z nástupišť. thumb|right|Kvôli párty [[31. mája boli uzavreté stanice Baker Street a Liverpool Street a celá Circle Line.]]
Circle Line je jedna z liniek Londýnskeho metra, ktorá ako taká vznikla až v roku 1949, keď sa oddelila od jej základných liniek – Metropolitan a District Line, aj keď sa na mapách objavila už v roku 1947. Je často označovaná ako virtual line, pretože na linke nie je jediná stanica, kde by zastavovala sama. Je to z toho dôvodu, že Circle Line bola vytvorená už z dvoch existujúcich liniek. Jediné úseky trate, na ktorých linka premáva osamote sú medzi stanicami High Street Kensington a Gloucester Road a medzi Tower Hill a Aldgate. Z linky sa dá prestúpiť na väčšine hlavných Londýnskych terminálov. Je to ôsma najvyťaženejšia linka v sieti.
Na severe, východe a západe centrálneho Londýna linka približne obťahuje vnútornú hranicu tarifnej zóny 1, ale na juhu je hranica tejto zóny značne vzdialená od Circle Line. Circle a dvoj-stanicová Waterloo & City Line sú jediné linky, ktoré ležia kompletne len v tarifnej zóne 1.
História
Pozri hlavný článok Metropolitan and Metropolitan District Railways
Vnútorný okruh bol nasledovaný vonkajším, potom stredným a za krátky čas dokonca aj iným väčším okruhom ako bol vonkajší. Avšak žiadny z nich nebol kompletný kruh; napr. vonkajší okruh bol nasledovaný North London a West London Railways zo stanice Broad Street do Willesden Junction a Addison Road (dnes Kensington (Olympia)), potom ku stanici na District Line - Mansion House. Dnes vlaky na Silverlink premávajú na obdobnom polkruhu z Richmondu do východného Londýna a plánuje sa dokončiť vonkajší železničný okruh pod menom Orbirail.
Teroristické útoky 7. júla 2005
7. júla 2005 sa dva vlaky na Circle Line stali terčom teroristov. Výbuchy nastali takmer súčasne o 08:50 BST (British Summer Time – Britský letný čas), prvý medzi stanicami Liverpool Street a Aldgate a druhý v stanici Edgware Road, kde výbuch poškodil tunel, ktorý následne poškodil vlak idúci oproti.
Následne po výbuchoch uzavreli celú Circle Line. Zatiaľčo väčšinu ostatných liniek znovu otvorili 8. júla 2005, Circle Line ostala zatvorená na niekoľko týždňov a otvorili ju za necelý mesiac po výbuchoch – 4. augusta 2005. Pri výbuchoch vo vlakoch na Circle Line zahynulo najmenej 14 osôb. Tretia bomba vybuchla medzi stanicami King's Cross St Pancras a Russell Square na Piccadilly Line.
Pozri: Výbuchy v Londýne 7. júla 2005
Vozový Park
Na Circle Line premávajú súpravy typu C s charakteristickými farbami Londýnskeho metra – červenou, bielou a modrou a v sieti sa nachádzajú vo viac - vozňovej verzii.
Budúcnosť
Circle Line pravdepodobne zanikne v jej pôvodnej podobe v roku 2011 a bude zlúčená s Hammersmith & City Line. Nová linka by premávala zo stanice Hammersmith cez Paddington a potom by urobila úplný okruh dnešnej Circle Line, končiacej v stanici Edgware Road.
Okružné trasy majú podstatný problém ohľadne cestovných poriadkov. Súpravy sú neustále v pohybe, takže je tu malý čas „na vynulovanie meškania“. Aj malé meškanie spôsobí podstatne horší výsledok ako na neokružných linkách. Meškanie sa dá vynulovať dlhšími pobytmi v staniciach (určenými cestovným poriadkom), ale toto zvyšuje dobu cestovania a naopak znižuje počet vlakov. Navrhované zlúčenie by mohlo tento problém odstrániť, pretože by tu bol dostatočný čas na vynulovanie meškania na oboch konečných staniciach linky.
Bolo potvrdené, že linka prestane existovať už v decembri 2009.
Trasa
V smere hodinových ručičiek zo stanice Paddington:
Jill Johnsonová
Jill Anna Maria Johnsonová (* 24. máj 1973, Ängelholm, Švédsko) je švédska country speváčka.
Poloparazitizmus
thumb|Obrázok, na ktorom parazituje imelo (zelenej farby) prichytávajúce sa na konáre stromov
Jill Johnsonová
Život a kariéra
Svoju kariéru začala ako dvanásťročná, keď sa stala vokalistkou v skupinách Country & Western band a Tomboola Band a odišla na turné do Dánska a Nórska. Ich prvým švédskym hitom bola pieseň Kommer tid, kommer vår, spoločný duet s Janom Johansenom.
Žije striedavo v loveckom zámočku v lesoch západného Götalandu a v Štokholme.
Poloparazitizmus
Poloparazitizmus alebo hemiparazitizmus je jedna z kombinácii autotrofie a heterotrofie. Je to:
Medzi takéto rastliny patrí Imelo biele (prichytáva sa na konáre stromov), čermeľ, všivec, štrkáč
Caux-et-Sauzens
Caux-et-Sauzens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 776 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dominic Purcell
Dominic Purcell, celým menom Dominic Haakon Myrtvedt Purcell (* 17. február 1970, Wallasey, Spojené kráľovstvo) je austrálsky herec britského pôvodu, ale najviac hereckých aktivít má v USA. Taktiež je držiteľom írskeho pasu pripomínajúceho jeho rodostrom. Jeho najznámejšou rolou je hlavná postava Lincolna Burrowsa v seriáli Prison Break - Útek z väzenia.
Životopis
Narodil sa síce v Anglicku, avšak vo veku 2 rokov sa rodina presťahovala do Austrálie (Sydney). Jeho otec je nórskeho, kým matka írskeho pôvodu. Najprv vyštudoval Australian Theatre for Young People, neskôr sa zapísal na Western Australian Academy of Performing arts, kde sa zoznámil s budúcou manželkou Rebeccou a jeho kolegom bol aj herec Hugh Jackman. V súčasnosti je rozvedený, s Rebeccou má 4 deti.
Let TWA 800
Let TWA 800 bol let spoločnosti Trans World Airlines, ktorý letel 17. júla 1996 z Medzinárodného letiska Johna F. Kennedyho v New Yorku a mal pristáť na Letisku Leonarda da Vinci-Fiumicino v Ríme s medzipristátím na Letisku Charlesa de Gaulla v Paríži. Na let bol nasadený Boeing 747-131 s imatrikulačnou značkou N93119. Na palube bolo 212 pasažierov a 18 členov posádky. Let vzlietol o 20:19. O 20:31:12 zmizol z obrazoviek radaru. O 38 sekúnd neskôr sa ozval kapitán Boeingu 737 od spoločnosti Eastwind Airlines a povedal: „Videl som nejakú explóziu vo výške 16 000 stôp (4 900 metrov).“ Vyšetrovanie zistilo, že let TWA 800 sa zrútil nad Atlantickým oceánom po explózii neznámeho pôvodu. Haváriu lietadla nikto neprežil. Následné vyšetrovanie odhalilo, že explóziu spôsobila iskra z nezabezpečeného senzoru paliva. Závery vyšetrovania viedli k nariadeniu, že všetky takéto a podobné systémy v kontakte s palivovou nádržou musia byť dobre izolované. Osobné svedectvá ľudí z pobrežia vtedy priniesli aj verzie, že mohlo ísť o teroristický útok  alebo zablúdenú strelu Vojenského námorníctva Spojených štátov.
Cesta II. triedy 499 (Slovensko)
História
Od zriadenia cesty v roku 1946 sa trasa cesty II/499 príliš nezmenila, bolo vybudovaných len niekoľko kratších preložiek, najdlhšia z nich v Piešťanoch. Zaujímavosťou je, že od zriadenia cesty nebol vybudovaný plnohodnotný obchvat žiadneho z miest a obcí v trase cesty.
Úsek medzi obcou Prašník a mestom Vrbové pôvodne viedol údolím v blízkosti potoka Holeška. Preložka do dnešnej trasy bola vybudovaná v súvislosti s výstavbou vodnej nádrže Čerenec, ktorá časť pôvodnej cesty zatopila.
V obci Trebatice cesta viedla stredom obce, na prelome 70-tych a 80-tych rokov bola vybudovaná krátka preložka vedúca južným okrajom obce.
V Piešťanoch cesta pôvodne tvorila južný obchvat mesta, neskôr sa však pre ďalšiu výstavbu južne od cesty stala prieťahom cez mesto. Viedla po dnešných uliciach Vrbovská cesta, Dominika Tatarku a ďalej v súčasnej trase po Krajinskej ceste a Krajinskom moste. Kritickým bodom bolo železničné priecestie na Vrbovskej ceste, umiestnené na južnom zhlaví železničnej stanice: v dôsledku intenzívnej posunovej činnosti na trati boli závory po veľkú časť dňa zatvorené, čo spôsobovalo dlhé zdržania v doprave a vodiči museli úsek obchádzať cez obce Ostrov, Malé Orvište a Veľké Orvište. Koncom 70-tych rokov preto bolo vybudované provizórne drevené premostenie železnice. Trvalým riešením sa stala až preložka cesty stavaná v nadväznosti na výstavbu diaľnice D61 (dnes D1) a sprevádzkovaná v roku 1984. V roku 1988 bola cesta v tejto oblasti ešte raz preložená, a to na novú diaľničnú križovatku budovanú pri predĺžení diaľnice D61 do Hornej Stredy; na zachovanej časti pôvodného úseku cesty v tejto lokalite sa dnes nachádza čerpacia stanica.
V obci Radošina cesta pôvodne viedla po dnešnej ulici Piešťanská.
V Topoľčanoch cesta pôvodne končila na dnešnej križovatke ČSA/Stummerova a cez železnicu prechádzala úrovňovým železničným priecestím. V súvislosti s výstavbou južnej časti obchvatu Topoľčian bola cesta predĺžená po križovatku ČSA/Krušovská zabratím časti pôvodného úseku cesty I/64.
Priebeh trasy
Cesta sa začína na hraničnom prechode Vrbovce, pokračuje križovatkou s III/1180, vo Vrbovciach sa križuje s II/500 a s III/1191. II/499 potom pokračuje do južne, pričom sa križuje s cestami III/1189 a III/1190 a vchádza do Myjavy. Tu sa križuje s III/1187 a s II/581. Následne pokračuje križovatkami s III/1181 a III/1193 a prichádza do Brezovej pod Bradlom, kde sa nachádzajú križovatky s cestami III/1188, III/1192, III/1183, II/501 a III/1202. Nasleduje križovatka s III/1181 a v obci Košariská s III/1184.
Cesta následne vchádza do piešťanského okresu. V Prašníku sa križuje s III/1264 a III/1185, neskôr s III/1261. Ďalšie obce na trase sú Vrbové (križovatka s II/502 a Trebatice (II/504) a križovatka s III/1263. Cesta následne vstupuje do Piešťan, križuje diaľnicu D1, I/61 a II/507, s ktorou vedie po spoločnej trase medzi Piešťanmi a Bankou.
Sedlom Havran prechádza do okresu Topoľčany a vstupuje do Radošiny, kde križuje III/1730, III/1735 a III/1718. Ďalšia obec je Nitrianska Blatnica (III/1719) a Bojná (III/1232, III/1720). Ďalej sa križuje s II/514 v Nemčiciach a cesta končí v Topoľčanoch, kde sa pred napojením na I/64 križuje ešte s cestami III/1722 a III/1700.
2726 Kotelnikov
2726 Kotelnikov je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 22. septembra 1979.
Janet.
janet. je piaty štúdiový album (celkovo šiesty) americkej R&B/popovej speváčky Janet Jackson, ktorý bol zároveň ako prvý vydaný v roku 1993 u hudobného vydavateľstva Virgin Records.
Disk 1
Štandardné US-vydanie
František Faulhammer
František Faulhammer (* 27. december 1897, Bystřice pod Hostýnem – † 8. február 1985, Senica) bol český akademický architekt.
Životopis
Vyučil sa za murára u bystřického staviteľa Bednaříka, neskôr študoval na vyššej priemyslovej škole stavebnej v Brne. Po prvej svetovej vojne dokončil štúdium v Brne a od roku 1922 do roku 1926 študoval na Vysokej škole umelecko-priemyselnej v Prahe u profesora Janáka. Väčšinu života prežil v Bratislave, pôsobil na Vládnom komisariáte pre ochranu pamiatok na Slovensku, ktorému predsedal architekt Dušan Jurkovič. Spolupracoval s ním v rokoch 1926 až 1928 (podieľal sa s ním na navrhovaní Mohyly M. R. Štefánika v Brezovej pod Bradlom), nasledujúce dva roky pracoval s architektom Klimentom Šilingerom. V rokoch 1940 - 1942 pôsobil v Žiline s Františkom Eduardom Bednárikom. Po skončení druhej svetovej vojny od roku 1945 do roku 1950 sa realizoval ako samostatný projektant a v rokoch 1953 - 1958 pracoval v bratislavskom Stavoprojekte.
Architektonická tvorba
náhľad|Budova bývalej Okresnej nemocenskej poisťovne v Trnave náhľad|Budova bývalej Okresnej nemocenskej poisťovne v Nitre
Faulhammer patrí ku generácii tých, ktorí sa snažili nájsť pre architektúru nové podmienky vhodné pre nový výraz. Okrem experimentov a približovaniu sa k medzinárodným architektonickým štýlom, išlo najmä o hľadanie národného štýlu. Po tomto období Faulhammer inklinoval skôr k funkcionalizmu, čo charakterizuje tiež jeho neskoršiu prácu. Súčasne sa snažil o harmonické včlenenie budov do okolia s vhodným výberom materiálu.
Spolu s Oldřichom Kolajom projektoval Detské sanatórium na liečbu tuberkulózy v Lučivnej, ktoré leží v lese na úpätí Vysokých Tatier neďaleko železničnej trate. Pozostáva z hlavnej budovy, niekoľkých menších ubytovacích pavilónov a kaplnky. Všetky stavby charakterizuje jednoduché funkcionalistické tvarovanie. Stavbu esteticky aktivizuje štruktúra fasády vychádzajúca z určenia v liečebnom postupe a vysoká technická úroveň prevedenia. Budova sa mala realizovať v dvoch etapách s kapacitou 120 postelí. Postavená prvá časť obsahuje 60 postelí. Lekárske oddelenie a schodiskový trakt dimenzovali pre potreby úplne realizovaného predsavzatia. Stavebno – technické a remeselné práce, oceľové okná, predstavujú solídny technický štandard, všeobecne dosiahnutý koncom medzivojnového obdobia. Kontrast medzi formovo jasnou architektonickou rečou ľudského diela a krásou prírody utvára prirodzené prostredie pre uvoľnené životné pocity.
Vyvážené distingvované riešenie, založené na bezozdobnom funkcionalistickom základe, ale poučené výhodami tradičného stavania – to má jeho budova okresnej nemocenskej poisťovne v Nitre, dnes dekanát Univerzita Konštantína Filozofa. Faulhammer rozčlenil solitérny objekt do troch krídel a hlavné architektonické pôsobenie spočíva v umiernenom kontraste plných stien a oknami prelamovaných stien. Vysunuté markízy a rímsy chránia objekt a jeho vstupné partie. Niektoré zmeny sa v budove uskutočnili pri rekonštrukcii dekanátu jednej z fakúlt Univerzity Konštantína Filozofa v roku 1997.
Budova bývalej okresnej nemocenskej poisťovne v Trnave (realizovaná v roku 1931), ktorú navrhol spolu s Evženom Linhartom, patrí k najlepším dielam moderného hnutia v meste. Stojí na okraji historického jadra, na rožnej parcele. Symetrický pôdorys tvaru písmena U je koncipovaný ako dispozičný trojtrakt. Z výtvarného hľadiska dominantný zasklený kubus zabezpečuje osvetlenie stredného chodbového traktu. Obe krídla budovy sú spojené zasklenou chodbou nad vstupným dvojpodlažným krídlom. Hmotová výstavba objektu odráža jeho vnútorné členenie na administratívnu a zdravotnícku funkciu. Zo vstupného priestoru vedú dve schodiskové ramená do ústrednej haly. Z halí viedli dve chodby do vyšetrovní lekárov a na likvidatúru poistných udalostí. Priehradková likvidatúra udalostí sa dodnes ponechala v pôvodnej podobe (je v nej Všeobecná zdravotná poisťovňa).
Externé odkazy
Historie: Významné osobnosti
Postoloprty
Postoloprty sú mesto v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 5 066 obyvateľov, z toho 2 563 mužov a 2 503 žien, pričom priemerný vek v meste bol 37,5 roka (muži 36,4 roka, ženy 38,5 roka).
Podbořany
Podbořany sú mesto v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 6 335 obyvateľov, z toho 3 097 mužov a 3 238 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,6 roka (muži 37,9 roka, ženy 41,2 roka).
História
Najstaršie preukázateľné osídlenie Podbořanska je datované do do neolitu. Na blízkom vrchu Rubín sa údajne nachádzalo bájne slovanské hradisko Wogastisburg, u ktorého sa roku 631 alebo 632 odohrala bitka medzi Samovou ríšou a kráľom Dagobertom.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1369 v tvare Podvořany. 11. novembra 1575 dostali Podbořany mestské práva. Do roku 1960 boli sídlom okresu v Karlovarskom kraji. V tej dobe to bol rozlohou najväčší okres ČSR. V roku 1960 bol okres Podbořany zrušený, prevažná časť obcí sa stala súčasťou okresu Louny, ďalšie obce boli začlenené do okresov Chomutov, Karlovy Vary, Rakovník a Plzeň sever.
Snooker
Snooker je biliardová hra, pochádzajúca zo Spojeného kráľovstva, populárna v krajinách Spoločenstva národov a krajinách Ďalekého východu.
Pravidlá
náhľad|Počiatočné rozmiestnenie gulí na stole Snooker sa hrá na stole s rozmermi 1.8 na 3.6 metra (6 stôp na 12 stôp) s pätnástimi červenými, jednou žltou, zelenou, hnedou, modrou, ružovou, čiernou a bielou guľou. Proti sebe hrajú dvaja súperi. Snookerový zápas je rozdelený na nepárny počet tzv. frameov (frejmov). Zápas vyhráva hráč, ktorý ako prvý vyhrá nadpolovičnú väčšinu všetkých plánovaných frameov. Na začiatku si hráč umiesti bielu guľu na ľubovolné miesto v rozstreľovom poli v tvare D. Samotná hra v každom frame prebieha tak, že hráč, ktorý je práve na rade, sa snaží umiestniť pomocou bielej gule (ktorej jedinej sa môže dotknúť tágom) niektorú z farebných gulí do jednej zo šiestich dier rozmiestnených po obvode stola. Pritom pri každom nepárnom ťahu musí potopiť niektorú z červených gulí a v párnom hocijakú inú než červenú a bielu. Vo chvíli, keď sa mu to nepodarí, jeho ťah končí a na rad prichádza druhý hráč. Hráčom sa počítajú body nasledovne: Potopené červené gule sa späť na stôl nevracajú. Ostatné gule sa po potopení vracajú na svoje počiatočné miesto, pokiaľ je voľné. Pokiaľ pôvodné miesto pre guľu je obsadené inou guľou, guľa umiestni na voľné miesto inej farebnej gule, pričom sa uplatní princíp, že guľa sa vracia na voľné miesto gule s čo najvyššou hodnotou. Vo chvíli, keď už na stole nie sú žiadne červené gule, zahrá hráč, ktorý je na rade, ešte jeden strk, v ktorom môže potopiť ľubovolnú farebnú guľu, a potom je jeho úlohou potopiť všetky farebné gule postupne od žltej až po čiernu (v tejto fáze hry sa gule už na stôl nevracajú). Frame končí v okamihu, keď sú všetky gule potopené alebo sa niektorý zo súperov vzdá. Víťazom je hráč, ktorý získal viac bodov, resp. ten, ktorý sa nevzdal.
Snooker
Špecifickým prípadom je situácia nazývaná snooker (zákryt), keď hráč nevidí priamo na žiadnu z gulí, ktorými môže hrať. Aby guľu / gule trafil, musí využiť odrazenie bielej gule cez mantinel, prípadne ju odohrávať oblúčikom. Keď hráč guľu ani len nezasiahne bielou guľou, rozhodca ohlási faul, za ktorý súper získava body. Množstvo bodov štandardne závisí od hodnoty gule, ktorú mal trafiť. V určitých situáciách môže rozhodca spolu s faulom ohlásiť aj miss (minutie). Súper sa vtedy môže rozhodnúť, či nechá rozhodcu znovu postaviť gule na miesta pred strkom a hráča nechať strk zopakovať, alebo či bude v hre pokračovať.
Freeball
Situácia ktorá vznikne po faule súpera a biela guľa sa dostane do zákrytu – hráč nevidí priamo na žiadnu červenú guľu. V takom prípade môže trafiť ľubovoľnú farebnú guľu, ak ju potopí, táto guľa má hodnotu 1, ako keby bola červená. Potopená guľa sa vráti na svoje miesto a teraz hráč môže potápať ľubovoľnú farebnú guľu.Je tu však jedno pravidlo, ktoré hovorí, že hráč nesmie zahrať snooker na farebnej, ktorú hrá pri situácii zvanej free ball.
Maximálny nábeh
Najvyšší možný nábeh, ak súper neurobil faul, je 147. Všetkých 15 červených je kombinovaných s čiernou a zostávajúcich 6 farebných má hodnotu 27. Maximálny možný nábeh je 155, ak sa súper dopustil faulu a hráč má k dispozícii freeball.
Slávni hráči
Na základe bodov, ktoré hráči získajú v bodovaných turnajoch je vytvorený svetový rebríček.
Poradie 5 najlepších hráčov v sezóne 2021/2022:
Bodované turnaje
Väčšina turnajov sa odohráva v Spojenom kráľovstve, pretože väčšina hráčov odtiaľ pochádza. Výnimkami sú Shanghai Masters a China Open.
Príbeh (Iné Kafe)
Príbeh je 4. radový album skupiny Iné Kafe vydaný roku 2001.
Jozef Adamec
Jozef Adamec (* 26. február 1942, Vrbové† 24. december 2018, Trnava ), prezývaný Hatrlo, bol slovenský futbalista a tréner.
Príbeh (Iné Kafe)
Ak je v zátvorke uvedený len jeden človek, je samostatným autorom hudby aj textu, inak sú autori hudby a textu oddelení lomítkom (hudba/text)
Jozef Adamec
Hráčska kariéra
Legenda Spartaka Trnava, v drese „bílych andelov“ získal päť majstrovských titulov, ďalšie dva pridal počas základnej vojenskej služby v Dukle Praha. V československej lige odohral 383 zápasov, strelil 170 gólov, v historickom poradí bol tretím najlepším kanonierom súťaže za Josefom Bicanom a Miroslavom Wiecekom. Štyrikrát sa stal kráľom ligových strelcov. Počas krátkeho pôsobenia v Slovane Bratislava strelil v ligovom stretnutí s TŽ Třinec 6 gólov (8:0). V európskych pohároch strelil 18 gólov, s mužstvom Spartaka Trnava postúpil v sezóne 1968/69 do semifinále Európskeho pohára majstrov. Hráčsku kariéru ukončil v klube Slovan Viedeň. Sedemkrát sa umiestnil v prvej desiatke ankety Futbalista roka, v rokoch 1968 a 1969 obsadil tretie miesto.
Trénerská kariéra
Prvé úspechy dosiahol ako tréner Dukly B. Bystrica, s ktorou postúpil do I. ligy a v pozícii nováčika s ňou obsadil v sezóne 1983/84 štvrté miesto a vybojoval postup do Pohára UEFA, kde sa Dukla B. Bystrica stretla s bundesligovou Borussiou Mönchengladbach. Inter Bratislava priviedol k zisku Slovenského pohára 1990, v sezóne 1989/90 obsadil v československej lige tretie miesto a vybojoval postup do Pohára UEFA.
V roku 1993 pôsobil ako asistent trénera Václava Ježka pri reprezentácii RČS. Mužstvo dvoch v tom čase už samostatných krajín dohrávalo kvalifikáciu a rok po rozdelení Česko-Slovenska takmer postúpilo na MS 1994. V rokoch 1999 – 2001 viedol reprezentačné mužstvo Slovenska v 34 zápasoch.
Úspechy
Reprezentačné
Klubové
Individuálne
Inbound marketing
Inbound marketing je súbor činností, ktoré charakterizujú snahu dostať sa do povedomia príslušnej cieľovej skupiny nenásilným a nevtieravým spôsobom. Cieľom inbound marketingu je teda vytvorenie obsahu prospešného pre používateľa a získanie si jeho pozornosti. IM sa vyhýba technikám, ktoré sú typické pre outbound marketing (reklama v TV, v rádiu, banerová reklama).
Inbound marketing je často označovaný ako neplatený marketing, nakoľko nie sú potrebné investície do reklamných systémov. Na druhú stranu je ale náročný na čas a odbornosť pracovníka.
Puydarrieux
Puydarrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Franjo Kuharić
Franjo Kuharić (* 15. apríl 1919, Pribić, SHS – † 11. marec 2002, Záhreb, Chorvátsko) bol chorvátsky rímskokatolícky duchovný, biskup, arcibiskup-metropolita záhrebský (19701997) a kardinál; čestný člen Chorvátskej akadémie vied a umení.
Biografia
Narodil sa ako najmladšie, trináste dieťa v chudobnej rodine v časti Gornji Pribić obce Krašić.
Raná kariéra
Študoval teológiu v Záhrebe. Za kňaza bol vysvätený 15. júla 1945. Pri jeho vysvätení povedal v záhrebskej katedrále arcibiskup Alojzije Stepinac mladým novokňazom slávnu vetu: „Posielam vás do krvavej kúpele.“
Krátko slúžil ako kaplán vo farnosti Radoboj a ako správca farnosti Rakov Potok a Sv. Martin pod Okićem. Dvakrát sa naňho pokúsili spáchať atentát (v roku 1947 v Rakov Potoku a v roku 1948 v Jakovlje), ale prežil. Vtedajší záhrebský arcibiskup-koadjútor Franjo Šeper ho na jeseň 1957 menoval za správcu farnosti v Samobore.
Biskup
15. februára 1964 bol pápežom Pavlom VI. menovaný za pomocného biskupa záhrebského. Biskupské svätenie prijal 3. mája 1964 v záhrebskej katedrále. Keď bol v auguste 1969 Franjo Šeper menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, Kuharić bol menovaný apoštolským administrátorom v Záhrebe, 16. júna 1970 záhrebským arcibiskupom a v septembri toho istého roku bol zvolený za predsedu Biskupskej konferencie Juhoslávie. V roku 1970 obdržal čestný doktorát na univerzite v Záhrebe.
Kardinál
Pápež Ján Pavol II. ho 2. februára 1983 na verejnom konzistóriu menoval za kardinála. Bol morálnou autoritou ako počas totalitného režimu, tak aj po osamostatnení Chorvátska. Podporoval obranu Chorvátska, no vyzýval na dodržiavanie morálnych princípov.
Sprevádzal pápeža Jána Pavla II. počas jeho návštevy v Chorvátsku v roku 1994. Do dôchodku odišiel 5. júla 1997 z dôvodu dovŕšenia kánonického veku. Jeho nástupcom sa stal Josip Bozanić.
Smrť
Zomrel 11. marca 2002 v Záhrebe a bol pochovaný v krypte záhrebskej katedrály.
Proces blahorečenia
11. marca 2012 Záhrebská arcidiecéza oznámila, že začala proces blahorečenia Franja Kuharića.
Válek
Válek môže byť:
FbO Florko Košice
FbO Florko Košice je slovenský florbalový klub z Košíc. Vznikol v roku 2005. Je to majster Slovenska z roku 2014 a niekoľkonásobný medailista z extraligy mužov. Hrá najvyššiu domácu súťaž, extraligu mužov.
Úspechy
Slovenská extraliga mužov:
Hyperplázia hypofýzy
Hyperplázia hypofýzy je patologický (chorobný) stav, pri ktorom dochádza k zmnoženiu jedného alebo viacerých typov jej buniek. Môže byť difúzna alebo uzlovitá. Patologickými typmi buniek v prednom laloku hypofýzy sú:
Hyperplázia sa zväčša prejavuje zvýšenou produkciou príslušného hormónu.
Raná (okres Louny)
Raná je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 255 obyvateľov, z toho 126 mužov a 129 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 41,6 roka, ženy 39,7 roka).
Cavanac
Cavanac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 907 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Martin-d’Ablois
Saint-Martin-d’Ablois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hrubé črevo
framed|right|Schéma tráviacej rúry človeka. 1. [[pažerák, 2. žalúdok, 3. dvanástnik, 4. tenké črevo, 5. slepé črevo, 6. červovitý prívesok, 7. hrubé črevo, 8. konečník, 9. análny otvor ]]
Hrubé črevo ( intestinum crassum alebo colon) je trubicovitý orgán, je pokračovaním tenkého čreva. Jeho dĺžka je približne 1,5 m. V horných častiach je jeho hrúbka až 8 cm, smerom ku konečníku sa rozširuje. Keďže sliznica hrubého čreva nemá klky, neprodukuje žiadne tráviace šťavy. Dochádza hlavne k vstrebávaniu vody, niektorých vitamínov, solí a liekov. Z tenkého čreva sa do hrubého čreva presúvajú nestrávené zvyšky potravy, voda, žlčové farbivá a odlúpené bunky epitelov. Obsah čreva sa zahusťuje a pôsobením kvasných baktérií (vznikajú plyny ako oxid uhličitý, metán, merkaptány) a hnilobných baktérií (vzniká amoniak, sulfán, fenol a pod.) sa rozkladá a mení na výkaly.
Anatómia
Hrubé črevo sa skladá zo siedmich častí:
Slepé črevo je mierne rozšírený začiatok hrubého čreva (pozri obrázok). Ľudovo nazývané „slepé črevo” je správne červovitý prívesok slepého čreva (lat. appendix vermicularis). Nachádza sa v pravej bedrovej jame, je vyplnené lymfoidným tkanivom.
Konečník - prostredníctvom črevnej peristaltiky hrubého čreva sa do konečníka presunú výkaly. Podráždením steny konečníka nastáva pocit nutkania na stolicu. Vyvolá sa defekačný (vyprázdňovací) reflex, pri ktorom zmrštená svalovina konečníka a súčasne ochabnutý vonkajší aj vnútorný zvierač konečníka vyprázdnia obsah konečníka.
Polypoites (syn Peirithoa)
Polypoites alebo Polypoités ( - Polypoites/iný prepis: Polypoités, ) je v gréckej mytológii syn lapithského kráľa Peirithoa a jeho manželky Hippodameie (alebo Deidameie), bol posledný kráľ Lapithov.
Polypoites sa narodil v svadobný deň svojich rodičov Peirithoa a Hippodameie. Na tejto svadbe sa tiež rozpútala bitka vyvolaná divokými Kentaurami, v ktorej boli Kentauri Lapithmi za pomoci gréckych hrdinov takmer všetci pobití. Čoskoro po svadbe Peirithoos ovdovel a odišiel s Théseom, ktorý bol v tom čase taktiež vdovcom, hľadať si novú manželku. Obaja však zatúžili po tej istej žene, krásnej Helene, ktorú následne uniesli. Keďže sa nechceli o ňu pohádať, dohodli sa na tom, že si o ňu hodia žreb a ten kto ju dostane, pomôže druhému zaobstarať si manželku podľa želania. Peirithoos si však nanešťastie vybral Persefonu, manželku boha podsvetia Háda a to sa im stalo osudným. Za túto trúfalosť boli Hádom odsúdení na večnú nehybnosť. Kým Thésea neskôr oslobodil hrdina Herakles, Peirithoos tam ostal naveky.
Keď Polypoites dospel, bola krásna Helena, už manželka spartského kráľa Menelaa, opäť unesená, tentoraz trójskym princom Paridom. Polypoites a jeho priateľ Leonteus, syn Koróna, boli potom Achájcami tiež vyzvaní k účasti na vojenskej výprave proti Tróji. Výzvu prijali a pod ich velením prišlo k brehom Tróje vojsko na 40-tich lodiach (podľa antického autora Hygina priviedol Polypoites 20 lodí a Leonteus 19 lodí). Polypoites sa následne v bojoch vyznamenal a v závere vojny nechýbal ani medzi vybranými bojovníkmi, ktorí sa v bruchu trójskeho koňa dostali za hradby Tróje a dobyli ju.
Homér v epose Iliada tiež uvádza, že Polypoites bol víťazom v hode guľou na pohrebných hrách na počesť nebohého Patrokla. Po dobytí Tróje, Polypoites a Leonteus sprevádzali veštca Kalchanta do Kolofónu, kde Kalchas zomrel a bol pochovaný.
Design of a Decade 1986/1996
Design of a Decade 1986/1996 je prvý Greatest Hits album (celkovo ôsmy) americkej R&B/popovej speváčky Janet Jackson.
Familiárna adenomatózna polypóza
Prognóza
Choroba prepukne najčastejšie pred 20. rokom života. Polypy a adenómy sú benígne, ale takmer vždy začnú zhubne rásť a vedú ku kolorektálnemu karcinómu. Skoro jedinou možnosťou je chirurgické odstránenie hrubého čreva často aj s konečníkom. Vedecké výskumy sa zameriavajú na spomalenie rastu polypov pomocou nesteroidných antiflogistík. Chirurgickému zákroku musí predchádzať genetické vyšetrenie. Môžu sa vyskytovať nádory aj iných orgánov.
Mužská dvojhra na Heineken Open 1986
Mužská dvojhra na Heineken Open 1986 sa hrala ako súčasť Heineken Open 1986 od 6. januára 1986. Titul získal Austrálčan Mark Woodforde, ktorý vo finále porazil Američana Buda Schultza 6-4 6-3 3-6 6-4. Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP.
Výsledky
Poznámka: Prvé dve kolá, štvrťfinále a semifinále sa hrali na dva vyhraté sety, finále na tri vyhraté sety.
Imrich Steindl
thumb|[[Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Spišská Nová Ves)|Spišskonovoveská kostolná veža bola Steindom dostavovaná v roku 1893. Svojou výškou 87 metrov je najvyššou kostolnou vežou na Slovensku]] Imrich Steindl (maďarsky Steindl Imre; * 29. október 1839, Budapešť, Maďarsko – † 31. august 1902, Budapešť, Maďarsko) bol maďarský architekt a reštaurátor. Preslávil sa najmä svojou neogotickou tvorbou, ktorej stopy sú výrazné vo veľkej miere aj na Slovensku. Jeho najznámejším dielom je budapeštiansky parlament.
Štúdium a práca
Základnú a strednú školu skončil v Pešti, potom študoval na Joseph Polytechnicum v Budíne. Ako 20 ročný začal svoje štúdium na Akadémii výtvarných umení vo Viedni, aby spoznal aj umeleckú stránku staviteľstva. Bol veľmi nadaný a usilovný, o týchto vlastnostiach svedčia aj jeho kresby a skice. Nasledujúci rok mu ponúkli prácu odborného asistenta na Joseph Polytechnicum. Ponuku prijal, no o dva roky neskôr sa vrátil k svojím štúdiám na Akadémii výtvarných umení vo Viedni, kde boli jeho učiteľmi Eduard van der Nüll, August Sicard von Sicardsburg, Rosner a Friedrich von Schmidt. Dejiny architektúry a umenia sa učil u Rudolfa Eitelbergera. Vlastná húževnatosť, usilovnosť a vzdelanosť ho čoskoro zaradili medzi popredných študentov akadémie. Za navrhovanie obytných budov dostal diplom a za navrhovanie verejných a pamiatkových budov dostal Fügerovu cenu Akadémie výtvarných umení. Vďaka výbornému prospechu na štúdiách ho v roku 1867 oslobodili od povinných skúšok na konci semestra. Jeho najvýznamnejšou prácou na akadémii bol návrh neogotického kaštieľa.
Profesorské pôsobenie
Od roku 1869 pôsobil na budapeštianskej technickej univerzite, od roku 1870 už ako profesor ústavu konštrukcií a dejín. Ako profesor (príklad si bral od svojho učiteľa Schmidta) sa snažil so svojimi študentmi pochodiť celé Uhorsko a nakresliť všetky pamiatky. Takto vzniklo vyše 500 kresieb. Jeho profesorským pôsobením sa začalo jeho tvorivé obdobie.
Raná tvorba
Medzi jeho prvé diela patrí plán radnice v Arade. Jeho projekt berlínskeho parlamentu získal uznanie. Steindla zaujímali aj plány veterinárnej univerzity v Budapešti. Navrhol viacero kresieb, na základe ktorých v rokoch 1880 – 1882 túto školu aj postavili. V roku 1868 vyhotovil plány justičného paláca v Pešti v štýle nemeckej renesancie a taktiež v gotike. Jeho mierky sú šľachetné, ornamenty jednoduché a vždy primerané k budove.
2727 Paton
2727 Paton je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 22. septembra 1979.
Imrich Steindl
Reštaurátorská práca
thumb|left|[[Chrám svätého Egídia (Bardejov)|Bardejovský kostol sv.Egídia dostal pod Steindlovým vedením súčasnú neogotickú podobu dostavaním veže a odstránením renesančných prístavieb]] thumb|Nerealizovaný Steindlov návrh na dostavbu [[Dóm svätej Alžbety|Dómu svätej Alžbety v Košiciach]] Patrí medzi popredných reštaurátorov pamiatok. V roku 1870 prevzal vedenie reštaurátorských prác hradu Vajda Hunyad, ale kvôli nedostatku financií práce boli pozastavené. V roku 1876 Steindl reštauroval kostol františkánov v Segedíne, v rokoch 1878 – 1880 kostol v Mariasdorf v gotickom štýle a neskôr Dóm svätej Alžbety v Košiciach.
Na poslednej uvedenej stavbe pracoval vyše dvadsať rokov. Bol autorom neogotickej reštauračnej projekcie, ktorá počítala s dostavbou oboch veží katedrály, čo sa z finančných dôvodov nakoniec nerealizovalo. Došlo však k podstatnému zásahu v interiéri chrámu, kde pôvodné hviezdicové klenby bočných lodí boli nahradené sieťovými. Dóm dostal päťloďovú dispozíciu a zmeny sa dotkli aj exteriéru na obvodových múroch a v štítoch lodí. Odstránená bola neskorogotická kaplnka sv. Jozefa na severnej strane Dómu.