cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mirek Topolánek
Ing. Mirek Topolánek (* 15. máj 1956, Vsetín) je český politik, ktorý pôsobil ako senátor i poslanec a v rokoch 2006 až 2009 bol predsedom vlády. Od roku 1994 bol členom a istý čas i predsedom ODS, zo strany vystúpil roku 2015, v roku 1989 bol členom Občianskeho fóra.
V prezidentských voľbách v roku 2018 neúspešne kandidoval na post prezidenta Českej republiky, keď získal len 4,30 % platných hlasov zúčastnených voličov.
Život
Mirek Topolánek absolvoval Strojnícku fakultu Vysokého učenia technického v Brne. Pracoval ako projektant v OKD a Energoprojekte. V roku 1991 spoluzaložil a riadil obchodnú spoločnosť VAE, spol. s r. o., ktorá sa zaoberala energetickými projektami. V roku 1996 spoločnosť zanikla bez likvidácie a jej právnym nástupcom sa stala obchodná spoločnosť VAE a.s. V predstavenstve tejto spoločnosti pôsobil Mirek Topolánek až do roku 2003.
Mirek Topolánek má s bývalou manželkou Pavlou dcéry Petru, Janu a syna Tomáša. Ich vzťah sa začal v lete roku 2006 kvôli viacerým bulvárnym článkom o nevere rozpadať. Spoločné bývanie s niekdajšou podpredsedníčkou snemovne Luciou Talmanovou priznal 5. januára 2007, s Pavlou sa rozviedol v februári 2010.
Mirek Topolánek sa oženil s Luciou Talmanovou 3. júna 2010. Syn Nicolas z nového partnerstva sa narodil už 25. júla 2007.
Politická činnosť
Pred nežnou revolúciou nebol politicky organizovaný. Od roku 1989 pôsobil v Občianskom fóre, v roku 1994 vstúpil do Občianskej demokratickej strany (ODS). V roku 1996 bol zvolený do senátu, v rokoch 1998 – 2002 bol predsedom senátneho klubu ODS a od roku 2002 do roku 2004 podpredsedom senátu. V novembri 2002 vystriedal Václava Klausa na mieste predsedu ODS. Túto funkciu obhájil aj v decembri 2004 a novembri 2006.
Volebné obdobie 2006 – 2010
V roku 2006 bol Mirek Topolánek vo voľbách do českého parlamentu volebným lídrom ODS v Prahe a získal najviac preferenčných hlasov zo všetkých kandidátov. Ako víťaz volieb bol prezidentom poverený zostaviť vládu. Najskôr sa pokúsil zostaviť trojkoalíciu spoločne s KDU-ČSL a Stranou zelených. Koalícia mala v parlamente podporu iba 100 hlasov z 200 a na získanie nadpolovičnej podpory jej chýbal jeden hlas. Napriek tomu ho 16. augusta vymenoval prezident Václav Klaus za premiéra. Mirek Topolánek vytvoril vládu zloženú z deviatich členov ODS a šiestich nestraníkov, ktorú prezident vymenoval 4. septembra. Rokovania o podpore vlády s predsedom sociálnych demokratov Jiřím Paroubkom však stroskotali a pri hlasovaní v parlamente 3. októbra vláda nezískala dôveru. Stalo sa tak prvýkrát v histórii Česka a Česko-Slovenska. Vláda preto 11. októbra 2006 podala demisiu. 8. novembra prezident Klaus opäť menoval Mirka Topolánka za premiéra a poveril ho zostavením vlády. Následne rokoval s ČSSD, KDU-ČSL a Stranou zelených o možnosti zostavenia veľkej koalície.
Koaličná vláda získala podporu na základe konania dvoch opozičných politikov. Poslanci ČSSD Miloš Melčák a Michal Pohanka opustili pred hlasovaním zasadaciu sálu snemovne a vláda získala podporu 100 proti 97, pričom jeden poslanec opozície sa zdržal. Melčák a Pohanka boli následne vylúčení zo svojich poslaneckých klubov a označovaní ako prebehlíci. Topolánek počas svojej vlády čelil ostrej kritike opozičného lídra Jiřího Paroubka, ktorý pravicové reformné zákony blokoval s podporou komunistov. Viacero zákonov bolo schválených práve vďaka hlasom prebehlíkov. V marci 2009 po odhalení kauzy možného podplácania redaktora ČT lobistom blízkym Topolánkovi, vyvolal Paroubek hlasovanie o vyslovení nedôvery vláde. Vláda pri hlasovaní 24. marca 2009 nezískala dôveru a premiér a jeho ministri formálne podali demisie. Topolánek často prezentoval názor, že situáciu musí riešiť práve Paroubek, pokým jeho vláda môže zostať vykonávať svoje právomoci aj bez dôvery snemovne. Prezident Václav Klaus poveril zostavením novej vlády nestraníka, vtedajšieho riaditeľa štatistického úradu Jana Fischera, ktorý získal dostatočnú podporu v poslaneckej snemovni a 8. mája 2009 vystriedal Topolánka vo funkcii.
Volebné obdobie 2010 – 2014
Mirek Topolánek odstúpil z kandidatúry vo voľbách 2010 na základe výzvy výkonnej rady ODS v marci 2010 kvôli kauze urážlivých výrokov. Vo funkcii lídra strany ho nahradil Petr Nečas.
Kauzy
Pavla Topolánková ohlásila v auguste 2006 svoju kandidatúru do Senátu za stranu Politika 21. Mirek Topolánek jej kandidatúru označil za veľkú chybu a priznal problémy vo svojom manželstve.
Topolánek v lete 2009 čelil kauze s bulvárnymi fotografiami talianskych médii, podľa ktorých sa mal nahý pohybovať v záhrade priateľa, talianskeho premiéra Silvia Berlusconiho.
Kauza s výrokmi o ministrovi Gustávovi Slamečkovi a premiérovi Jánovi Fischerovi pre gay magazín LUI viedla až k zasadnutiu výkonnej rady strany a odvolaniu Topolánka z kandidátky strany pre voľby 2010. Vyjadril sa, že „ministr uhne, když jde opravdu do tuhého a to ten Fischer prostě je Žid, není to gay, a ten uhne ještě dřív.“ Topolánek sa ospravedlnil, ale tvrdil, že výroky sú vytrhnuté z kontextu a so svojím odvolaním nesúhlasil.
NGC 585
NGC 585 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. decembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Oddielové návestidlo
thumb|Oddielové návestidlo obojsmerného automatického bloku Oddielové návestidlo je návestidlo na železničnej trati, ktoré delí medzistaničný úsek na oddiely.
Základná poloha oddielového návestidla
Základnou polohou oddielového návestidla je stav, pri ktorom návestidlo nevyžaduje obsluhu napr. jazdou vlaku alebo obsluhou zabezpečovacieho zariadenia na príslušnom riadiacom stanovisku (hlásnici, hradle alebo v okolitých staniciach).
Základnou polohou oddielového návestidla umiesteného na tratiach bez automatického bloku je návesť „Stoj”. Na návestidle svieti červené svetlo.
V prípade automatického bloku je v základnej polohe na návestidle návesť „Voľno” a svieti zelené svetlo. Na poslednom oddielovom návestidle autobloku pred vchodovým návestidlom do stanice je v základnej polohe návesť „Výstraha” a svieti žlté svetlo.
O návestnom znaku na oddielovom návestidle informuje obsluhu vlaku samostatná predzvesť (na tratiach bez automatického bloku) alebo predchádzajúce oddielové návestidlo (v prípade automatického bloku).
Bárna
Bárna je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Salgótarján.
Má rozlohu 1 539 ha a žije tu obyvateľov.
NGC 950
NGC 950 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
The Final Wish
The Final Wish je prvý album dark ambientovej skupiny Avrigus ktorý vydalo vydavateľstvo Warhead Records, ktoré už však okolo roku 2000 skončilo. Album bol vydaný v roku 1998.
Zoznam chránených živočíchov na Slovensku
Toto je zoznam chránených živočíchov na Slovensku a ich spoločenská hodnota. Ich počet vyše 600.
Uriel
Uriel (hebr. אוּרִיאֵל, „Moje svetlo" alebo "Svetlo Božie") je archanjel v judaizme a niektorých kresťanských smeroch.
U kresťanov sa (okrem Knihy Enochovej) spomína v texte, ktorý síce slovanské a etiópske cirkvi zahŕňajú do Biblie, ale katolíci považujú za starozákonný apokryf. Preto katolíci Uriela za archanjela nepovažujú. V apokryfných kabalistických a okultných dielach sa Uriel často stotožňuje s menami Nuriel, Uryan, Jeremiel, Vretil, Sariel, Suriel, Puruel, Fanuel, Jehoel, Jakub-Izrael a Izrafel.
Vernois-sur-Mance
Vernois-sur-Mance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Châtignac
Châtignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Becske
Becske je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Balassagyarmat.
Má rozlohu 1566 ha a žije tu 583 obyvateľov (2007).
Dublin Area Rapid Transit
right|thumb|Súprava série 8200 right|thumb|Súprava série 8200 right|thumb|Súprava série 8200
Bas-en-Basset (kantón)
Bas-en-Basset je francúzsky kantón v obvode Yssingeaux v departemente Haute-Loire v regióne Auvergne. Tvorí ho 6 obcí.
Dublin Area Rapid Transit
DART (z angl. Dublin Area Rapid Transit) je označenie pre vnútromestskú železničnú rýchlodráhu v Dubline.
Spája príbrežné časti mesta s centrom, v stanici Howth Junction sa rozdeľuje na dve linky. Prvá vedie z Malahide cez Portmarnock (súpravy premávajú po hlavnej železničnej trati Belfast-Dublin-Rosslare), ku ktorej sa v stanici Howth Junction pripája trať z Howthu. Ďalej smeruje oblúkom na juh, prechádza centrom mesta a končí v meste Bray. Niektoré spoje pokračujú až do Greystones.
Na oboch tratiach je spolu 28 staníc (od severu na juh, r. 2009):
Na trati jazdia súpravy zelenej farby so žltými pásmi po bokoch a s bielym nápisom „DART“. Centrum mesta trať prekonáva viacerými viaduktami, najrušnejšie stanice sú Connoly Station, ktorá je zároveň železničným uzlom a Pearse Station. Poslednou vybudovanou stanicou je Grand Canal Dock Station. DART je jedným z nosných systémov dopravy v meste, avšak veľkou nevýhodou je obslužnosť limitovaného územia vo východnej časti mesta a relatívne nízka rýchlosť prepravy.
V januári 2010 bude otvorená nová stanica v priestore medzi stanicami Howth Junction a Portmarnock, Grange Road Station, ktorá bude obsluhovať novú obytnú štvrť Clongriffin s priľahlými územiami.
Sleďotvaré
Sleďotvaré alebo slede (Clupeiformes) je mimoriadne významný rad zo skupiny Neopterygii.
Charakteristika
Sem patria pomerne malé ryby s prúdnicovitým telom - napr. šproty, alózy, sardinky, sardely a slede. Sú veľmi rozšírené a vytvárajú obrovské stáda (desiatky tisíc jedincov), ktoré priťahujú iné dravé živočíchy. Majú veľký hospodársky význam najmä pre prímorské krajiny a tvoria aj významný potravinový prvok mnohých ďalších živočíchov.
Z čeľade sardelovité sa najviac loví sardela peruánska (Engraulis ringens) - ročne takmer 10 miliónov ton. Z čeľade sleďovité (Clupeidae) je ekonomicky najvýznamnejší sleď obyčajný (Cluepa harengus), známy aj pod obchodnými menami ako matjes, zavináč, údenáč a podobne.
Väčšina druhov je striebristá so zeleným alebo modrým odtieňom na chrbte. Sardinky a slede majú plávací mechúr napojený na sluchový aparát, aby lepšie počuli.
Skoro všetky konzumujú planktónové organizmy, a to spravidla v noci.
Niektoré druhy síce žijú v mori, ale neresia v brakických alebo sladkých vodách.
Majakovského ulica
Majakovského ulica je ulica:
Trecento
Trecento je umelecká epocha 14. stor. v dejinách talianskeho umenia.
Sesil Karatančevová
Sesil Karatančevová (🇧🇬; * 8. august 1989, Sofia, Bulharsko) je súčasná bulharská profesionálna tenistka. Od 2. februára 2009 reprezentuje Kazachstan.
Zoznam hypolipidemík
B04A Látky znižujúce hladinu cholesterolu a triacylglyceridov
Právna udalosť
Právna udalosť je právna skutočnosť, ktorá nastáva nezávisle od prejavov ľudskej vôle a vedie na základe právnej normy k vzniku, zmene alebo zániku právneho vzťahu, práva alebo povinnosti.
Z právnych udalostí majú význam najmä beh času, prípadne udalostí, ktoré sa týkajú osobného stavu občanov (narodenie, smrť, dosiahnutie určitého veku a pod.), pokiaľ právna norma s nimi spája vznik, zmenu alebo zánik určitých právnych vzťahov alebo práv alebo povinností.
Napr. smrť pracovníka je právnou skutočnosťou, ktorá má za následok zánik pracovného pomeru, pracovnoprávnych vzťahov založených dohodami o prácach konaných mimo pracovného pomeru, učebný pomer, zánik niektorych peňažných nárokov organizácie voči pracovníkovi a i..
Tuhársky potok
thumb|Tuhársky potok pretekajúci Lučencom na južnom okraji mestského parku
Pramení v pohorí Ostrôžky na juhovýchodnom upätí Fekiačovho vrchu v nadmorskej výške cca
Tečie juhovýchodným smerom, pri osade Mlyn priberá ľavostranný prítok z doliny Tuhárce, dva ďalšie ľavostranné prítoky v nadmorskej výške (z oblasti Chmelinského), resp. (z oblasti Brezín). Pred obcou Tuhár priberá sprava prítok z oblasti Kolibového vŕšku a následne preteká touto obcou.
Pri osade Tuhársky mlyn priberá ďalší prítok z pravej strany a koryto potoka sa výraznejšie horizontálne vlní. Pri rekreačnej osade Poľana Opatová priberá pravostranný prítok z oblasti Krížov, následne výraznejšie rozširuje svoje koryto a opúšťa Ostrôžky.
Vstupuje do Juhoslovenskej kotliny, do podcelku Lučenská kotlina, kde preteká najprv obcou Stará Halič (tu priberá pravostranný prítok spod Žiaru ) a vzápätí okrajom susednej obce Halič, tu sa na krátkom úseku vetví na dve ramená, pričom do bočného ramena ústi sprava potok pritekajúci z oblasti obce Lupoč. Pokračuje okolo osád Dolná Telka a Ľadovo, vteká do vodnej nádrže Ľadovo a vstupuje na územie mesta Lučenec. Mestom preteká východným smerom a na juhovýchodnom okraji jeho intravilánu ústi do Krivánskeho potoka.
Pekka Rinne
Kariéria
Hokejovo bol vychovaný vo fínskom klube Kärpät Oulun. Tam chytal v mládežníckom tíme v rokoch 20002003. Vo víťazných rokoch 2004 a 2005 už chytal v Kärpäte na poste dvojky za Niklasom Bäckströmom.
V roku 2004 bol draftovaný Nashvillom Predators na 258. mieste. 23. augusta 2005 podpísal z Nashvillom nováčikovskú zmluvu, a stal sa tretím brankárom tímu, hrajúc vo farmárskom klube Milwaukee Admirals v AHL. V prvej sezóne v spojených štátoch chytal hlavne v Milwaukee Admirals, ale odohral aj dva zápasy v Nashvile.
Počas leta 2006 bol Rinne napadnutý neznámymi páchateľmi a počas boja si zranil rameno. Zranenie bolo tak vážne, že musel ísť na operáciu. Kvôli operácii vynechal 4 mesiace novej sezóny. V sezóne 2008/09 bol po odchode Chrisa Masona do St. Louis Blues povolaný z farmy, aby bol náhradník pre Dana Ellisa. Ale počas sezóny sa stal jednotkou. Vo februári 2009 zaznamenal v dvanástich zápasoch 9 víťazstiev zo štatistikami 94,4 % chytených striel a 1,72 inkasovaných gólov za zápas. Počas tejto sezóny vychytal sedem čistých kont, čo bol druhý najväčší počet v celej lige. Podľa viacerých odborníkov mal byť nominovaný na Calder Memorial Trophy pre najlepšieho nováčika sezóny, ale nestalo sa.
Za svoje výkony v NHL bol povolaný do fínskeho národného tímu na majstrovstvá sveta 2009 do Švajčiarska. A hneď v prvom zápase proti Nórsku vychytal čisté konto, keď zneškodnil 30 striel súpera. Počas celého turnaja odchytal šesť zápasov, okrem jedného.
Od 12. do 25. novembra 2009 vyhral sedem zápasov v rade a vyrovnal tak rekord klubu, ktorý drží Tomáš Vokoun. Počas týchto siedmich zápasov dostal len 13 gólov z 184 striel. Prvýkrát postúpil s Nashvillom do play-off v sezóne 2009/10. V prvom kole sa stretol s Chicagom. Po dobrom úvode v sérii, nezvládli hráči záver a prehrali 4 : 2 na zápasy. Ale v zápasoch ich veľakrát podržal dobrými zákrokmi.
V play-off v roku 2011 postúpil s Nashvillom do druhého kola cez Anaheim, prvýkrát v histórii klubu. V druhom kole prehrali s neskorším finalistom Vancouverom 4 : 2 na zápasy. Za výkony v tejto sezóne si vyslúžil nomináciu na Vezinovu trofej pre najlepšieho brankára NHL. V hlasovaní na Hart Memorial Trophy sa umiestnil na štvrtom mieste.
Počas sezónny 2011/12 vychytal jedenásť víťazstiev v rade, čím prekonal klubový rekord Nashvillu, ktorý dovtedy držal Tomáš Vokoun. Sezónu dokončil s najväčším počtom odohratých zápasov medzi brankármi, chytení striel a najvyšším počtom víťazstiev. Za tieto štatistiky bol znovu po roku nominovaný na Vezinovu trofej, ale nepodarilo sa mu ju získať. V play-off pomohol tímu vyhrať v prvom kole nad Detroitom Red Wings 4 : 1 na zápasy. Ale v druhom kole vypadol Nashville s Phoenix Coyotes v piatich zápasoch.
V priebehu lockoutu v sezóne 2012/2013 pôsobil Rinne v bieloruskom tíme Dinamo Minsk pôsobiaci v KHL. Tu bol do konca lockoutu, po ktorom sa odohrala skrátená sezóna. V nej sa Nashvillu nepodarilo dostať do play-off. Tak isto v nasledujúcej sezónne sa Nashville neprebojoval do vyraďovacej fázy. Počas nej si Rinne privodil zranenie, kvôli ktorému odchytal len 24 zápasov. Ale v máji 2014 reprezentoval Fínsko na majstrovstvách sveta v hokeji, kde získal s národným mužstvom striebornú medailu. Na turnaji bol vyhlásený za najužitočnejšieho hráča majstrovstiev sveta.
V sezóne 2014/2015, počas ktorej sa mu vyhýbali zranenia si vyslúžil ďalšiu nomináciu na Vezinovu trofej, ale znovu neúspešnú. V drese Fínska sa predstavil už na svojich štvrtých majstrovstvách sveta, na ktorých dokázal v základnej skupine nedostať gól 238 minút a 50 sekúnd, čím prekonal rekord majstrovstiev sveta. Tým si vyslúžil ocenenie za najlepšieho brankára šampionátu. Na turnaji sa Fínsko nedostalo cez štvrťfinále.
Po sezóne 2015/2016, kde Nashville vypadol v druhom kole play-off so San José Sharks 4 : 3 na zápasy, dostal pozvánku na Svetový pohár od fínskej reprezentácie.
Majerníkova ulica
Majerníkova ulica je ulica:
Charles Augustin Sainte-Beuve
Charles Augustin Sainte-Beuve (* 23. december 1804, Boulogne-sur-Mer Francúzsko – † 13. október 1869, Paríž) bol francúzsky literárny kritik, využívajúci biografickú metódu (za ktorej zakladateľa ho považujú) a historickú metódu podloženú dokumentáciou, ako aj intuíciu. Sainte-Beuve bol aj básnik a spisovateľ.
Kritická metóda Sainte-Beuva sa zakladala na fakte, že dielo spisovateľa býva predovšetkým reflektovaním jeho života a mohlo by sa ním teda vysvetliť. Zakladá sa na hľadaní básnických zámerov autora (intencionizmus) a na osobných vlastnostiach (biografizmus). Táto metóda bola kritizovaná. Marcel Proust jej oponoval ako prvý vo svojej eseji "Proti Saint-Beuvovi", navyše vyčítal Sainte-Beuvovi, že sa nevenoval alebo až odsudzoval veľkých autorov Baudelaira, Stendhala alebo Balzaca. Ruská formalistická škola, tiež aj kritici Ernst Robert Curtius a Leo Spitzer nasledovali Prousta na tejto ceste. Naopak, metóda kritiky Jean-Paul Sartra, pre ktorého je literatúra synonymom angažovania, sa stotožňuje sčasti so Sainte-Beuveom.
Kontroverzia medzi Sainte-Beuvom a Proustom môže byť pochopená tiež ako obrátenie perspektívy literárnej kritiky. Nakoniec, Sainte-Beuvovi treba uznať aj schopnosť fundovanej formálnej kritiky: ukázal ju na príklade „Salambo“ od Flauberta. Ibaže sa zdá, že uňho táto analýza musí ostať podriadená poznaniu autorovho života a to je to, čím narába proustovské otočenie: ak je totiž nejaký vzťah medzi dielom a životom jeho autora, pre Prousta sa to prvé musí javiť ako najbohatší zdroj informácie o hlbokom význame druhého.
Asimov
Asimov môže byť:
Mafin
thumb|Čučoriedkový mafin v papierovom obale thumb|Mafiny s čokoládou pečené v rúre Mafin je druh pečiva menších rozmerov z piškótového cesta. Tvarovo pripomína niektoré torty, nie je však tak sladký a nemá polevu. Existujú aj určité obmeny mafinov na báze kukuričného chleba. Mafin sa svojimi rozmermi vojde do dlane dospelého človeka a je určený ku konzumácii jednou osobou v rámci jedného posedenia.
V krajinách Spoločenstva národov sa ako mafin označuje diskovitý anglický mafin. Pretože sa v týchto štátoch predávajú aj mafiny amerického typu, môže termín „mafin“ označovať ktorýkoľvek z oboch typov.
Existuje veľa variantov a príchutí mafinov, ktorých sa dosahuje špecifickými prísadami ako sú čučoriedky, čokoládové lupienky, uhorky, maliny, škorica, dyňa, ďatle, orechy, citrón, banán, pomaranč, broskyňa, jahody, ostružiny, mandle alebo mrkva. Mafiny sa často jedia na raňajky, môžu sa podávať aj na desiatu alebo k iným príležitostiam.
The Secret Kingdom
The Secret Kingdom je druhý album dark ambientovej skupiny Avrigus ktorý vydalo vydavateľstvo Hammerheart Records cez ich odnož Well of Urd v roku 2001. Avšak členovia Avrigusu vyjadrili nespokojnosť s vydavateľstvom (teraz už známe ako Karmageddon Media) kvôli ich zlyhaniu poskytovania poplatkov za tantiémy.
Bír
Bír (maď. Bér) je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Pásztó.
Má rozlohu 2549 ha a žije tu 428 obyvateľov (2007).
Názov asi pochádza so slova Bojar(i), zmeny v hláskach oj > ej > éj > é.
NGC 843
NGC 843 je trojhviezda v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 16. septembra 1865.
Futsal na Juhoamerických hrách 2002
Futsal na Juhoamerických hrách 2002 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2002. Konal sa v Rio de Janeiro, v Brazílii od 6.11. augusta 2002, za účasti 6 mužských tímov. Futsalový turnaj pod správou FIFA sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát a nahradil predchádzajúce 2 turnaje v rokoch 1994 a 1998, na ktorých sa exhibične organizoval futsalový turnaj pod správou AMF. Zápasy sa hrali v Miécimo da Silva Sports Gymnasium. Na turnaji zvíťazila Brazília, ktorá vyhrala všetky stretnutia.
Majstrovstvá Ruskej federácie v ľadovom hokeji žien 2011/2012
Majstrovstvá Ruskej federácie v ľadovom hokeji žien 2011/2012 boli sedemnáste Majstrovstvá Ruska v ľadovom hokeji žien. Prvenstvo obhájil HK Tornado Moskovská oblasť sídliaci v meste Dmitrov v Moskovskej oblasti a získal tak svoj piaty titul. V majstrovskom kádri rovnako ako v sezónach 2008/2009 a 2010/2011 figurovala aj slovenská hráčka Jana Kapustová. Ďalšia Slovenka Nicol Čupková sa v októbri 2011 stala hráčkou Agideľu Ufa, s ktorým získala bronzovú medailu.
Konečná tabuľka
Hralo sa systémom každý s každým šesťkolovo (trikrát doma, trikrát vonku, každý účastník odohral 30 stretnutí) bez play-off.
Chelodina longicollis
Chelodina longicollis je sladkovodná korytnačka z čeľade matamatovité (Chelidae). Žije v Austrálii. Má dĺžku karapaxu do 27,5 cm.
Monistrol-sur-Loire (kantón)
Monistrol-sur-Loire je francúzsky kantón v obvode Yssingeaux v departemente Haute-Loire v regióne Auvergne. Tvoria ho 4 obce.
Umocňovanie
Umocňovanie slúži na skrátenie zápisu viacnásobného násobenia: V tomto vzorci sa a označuje ako základ mocniny alebo mocnenec a b sa nazýva exponent (mocniny) alebo mocniteľ. Výsledkom je b-tá mocnina čísla a, a na b-tu. Špeciálnym prípadom prázdneho súčinu je a0 = 1 (pre a ≠ 0, pozri nižšie).
Česká (obec)
Česká je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 925 obyvateľov, z toho 443 mužov a 482 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,1 roka, ženy 41,6 roka).
Umocňovanie
Keď sa nedá písať exponent na hornú pozíciu, používa sa často zápis v tvare a^b, niekedy tiež aj a**b.
Zovšeobecnenie definície
Vyššie uvedená definícia umocňovania ako opakovaného násobenia je použiteľná iba pre prirodzené exponenty. Záporné exponenty označujú mocninu prevráteného čísla: Zovšeobecnenie pre racionálny exponent poskytuje definícia: Zovšeobecnenie na celý obor reálnych čísel (tj. rozšírenie definície o mocniny s iracionálnymi exponentami) sa potom dosahuje dodefinovaním pomocou limity.
Mocniny s komplexným základom sú definované nasledujúcim spôsobom: Ak je s reálnymi číslami a, b, n, r > 0 a φ, potom platí
kde argument φ má nutne skok, ktorého polohu však možno zvoliť. Volí sa spravidla φ z intervalu <0;2π) alebo (-π;π>. Teda mocnina je všeobecne viacznačná funkcia a pokiaľ nie je a celé číslo, mocnina nie je na celej komplexnej rovine holomorfná.
Vlastnosti
Umocňovanie nie je všeobecne komutatívne (2³ = 8 ≠ 9 = 3²).
Nula na nultú
Výraz 00 nie je celkom všeobecne definovaný. Napríklad limita v tomto tvare je tzv. neurčitý výraz a pre jej vyčíslenie je potrebné použiť inú techniku (napr. L’Hospitalovo pravidlo). Dôvodom pre túto nedefinovanosť je dvojitý pohľad na tento výraz: Prvý pohľad na výraz hľadí ako na funkciu x0, ktorá je všade (okrem nuly) rovná jednej, takže je možno ju v nule dodefinovať rovnako a kladie sa 00 = 1. Naopak druhý pohľad vychádza z funkcie 0x, ktorá je všade (okrem nuly) nulová, takže sa v nule dodefinuje 00 = 0.
V bežných situáciach sa používa hlavne prvá definícia, podľa ktorej je inokedy je 00 ponechané nedefinované, v niektorých kontextoch je možné sa stretnúť i s použitím druhej definície.
Bercel
Bercel je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Balassagyarmat.
Má rozlohu 3588 ha a žije tu 2011 obyvateľov (2007).
Umocňovanie
Nula na nultú
Pre použitie prvej definície existuje niekoľko závažných dôvodov, medzi najdôležitejšie patrí binomická veta, pre ktorej všeobecnú platnosť je táto definícia vyžadovaná.
Mocniny nuly
Ak je mocniteľ kladný, tak je mocnina nuly nula. 0x = 0, kde x > 0.
Pokiaľ je mocniteľ záporný, potom je mocnina nuly (0−x, kde x > 0) nedefinovaná, pretože delenie nulou nie je na množine reálnych čísel definované.
Zvláštne mocniny
V každodennom živote často používame mocniny so základom desať (to sú 1, 10, 100, 1000, …). Tieto mocniny tvoria základ našej desiatkovej číselnej sústavy, ako i v sústave SI sú predpony násobkov jednotiek označením mocnín desiatich – 1 kg = 10³ g apod.
Počítače pri spracovaní dát používajú dvojkovú sústavu, založenú na mocninách čísla 2. Z toho dôvodu sa niekedy v informatike používajú násobky jednotiek ako mocniny so základom 2 – 1 KiB = 210 B = 1024 B. (pozri tiež binárny prefix.)
V matematike sú zvlášť dôležité mocniny so základom e ≅ 2,71828, takzvaného Eulerovho čísla.
Rýchlosť rastu
Mocnina je veľmi rýchlo rastúca funkcia, jedna z najrýchlejšie rastúcich bežne používaných funkcií. Príkladom rýchlosti rastu je nasledujúce pozorovanie:
List papiera sa dá obvykle preložiť (na polovicu) iba asi sedemkrát. Výsledkom je 128 (27) vrstiev papiera. Ak by (teoreticky) takýto papier bol preložený 42-krát, vrstva papiera by mala hrúbku rovnajúcu sa vzdialenosti zo Zeme na Mesiac.
Každý človek má dvoch biologických rodičov, štyroch prarodičov, osem praprarodičov atď. Ak sledujeme tento rodokmeň ďalej, dajme tomu 70 generácií, dostaneme sa až do doby narodenia Ježiša Krista. V tomto prípade počet predkov každého človeka predstavuje 270 = 1 180 591 620 717 411 303 424 ľudí. To výrazne presahuje počet všetkých doposiaľ žijúcich ľudí.
NGC 755
NGC 755 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. januára 1785.
Stanica duchov
thumb|[[Saint-Martin, Stanica duchov v parížskom metre]]
Stanica duchov je preklad nemeckého slova Geisterbahnhof (plurál Geisterbahnhöfe). Tento výraz sa používal pre určité stanice berlínskej siete metra U-Bahn a S-Bahn, ktoré boli počas rozdelenia Berlína v čase studenej vojny uzatvorené. Odvtedy sa tento výraz používa pre akúkoľvek nepoužívanú stanicu podzemnej železničnej siete.
Pozadie
thumb|250px|right|Označenie názvu stanice Unter Den Linden - zostalo nezmenené od tridsiatych rokov dvadsiateho storočia V auguste 1961 východonemecká vláda postavila Berlínsky múr, čím ukončila slobodu pohybu medzi Východným a Západným Berlínom. V dôsledku toho berlínska sieť verejnej dopravy, ktorá sa predtým tiahla obidvoma časťami mesta, sa taktiež rozdelila na dve časti. Niektoré U- and S-Bahn linky spadali celé do jednej alebo druhej polovice mesta; iné linky boli rozdelené medzi tieto dva obvody, s vlakmi ktoré premávali iba po hranicu a potom sa vracali naspäť. Avšak, tri linky U-Bahn—terajšie linky U6 a U8, a Nord-Süd Bahn na S-Bahn—premávali prevažnou časťou cez Západný Berlín, no prechádzali cez relatívne krátky úsek východoberlínskeho územia v centre mesta. Tieto linky ostali pre obyvateľov Západného Berlína otvorené, avšak vlaky na väčšine staníc vo Východnom Berlíne nezastavovali, aj keď z technických dôvodov museli značne spomaliť keď nimi prechádzali. (Vlaky zastavovali na stanici Friedrichstraße, viac o nej nižšie.) Pomenovanie Geisterbahnhof začali veľmi skoro používať pre tieto matne osvetlené, prísne strážené stanice obyvatelia Západného Berlína, ktorí ich pozorovali z okien keď nimi prechádzali. Tento termín však nebol nikdy oficiálny; západoberlínske mapy metra z tohto obdobia nazývali tieto stanice "Bahnhöfe, auf denen die Züge nicht halten"—"stanice kde vlak nezastavuje." Východoberlínske mapy metra tieto západné linky ani stanice duchov vôbec nezobrazovali. U-bahn mapy na prestupnej stanici Friedrichstraße boli iné: zobrazovali všetky západné linky ale nie stanice duchov, a zobrazovali mesto rozdelené na "Berlin, Hauptstadt der DDR" ("Berlín, hlavné mesto Nemeckej Demokratickej Republiky") a "Západný Berlín."
Táto situácia nebola ideálna. Linky boli dôležitou časťou prepravnej siete Západného Berlína, ale pretože ich časť ležala v území Východného Berlína, bolo pre západoberlínsky podporný personál vykonávať nevyhnutnú údržbu na trasách a v tuneloch. Ak sa západný vlak pokazil vo východoberlínskom teritóriu, cestujúci museli čakať na Východnú pohraničnú políciu kým príde a eskortuje ich von. Východonemecká vláda občas naznačovala, že jedného dňa by mohla zablokovať prístup do tunelov na hranici a využívať východoberlínske sekcie liniek pre vlastnú prepravu. Avšak tento zvláštny status quo pretrval celých 28 rokov rozdelenia Berlína.
Vybrané stanice
Stanica Friedrichstraße, napriek tomu, že slúžila západným linkám a nachádzala sa na území Východného Berlína, nebola Geisterbahnhof. Slúžila ako prestupný bod medzi linkou U6 a niekoľkými linkami S-Bahn. Západní cestujúci mohli prechádzať z jedného nástupišťa na iné bez opustenia stanice, či potreby preukázať sa dokladmi, podobne ako cestujúci na medzinárodnom letisku ktorí prestupujú z jedného letu na druhý. Západní cestujúci s platnými dokumentmi (vízami) mohli na tejto stanici vstúpiť do Východného Berlína.
Stanica S-Bahn Bornholmer Straße bola jedinou stanicou duchov, ktorá sa nenachádzala v tuneli. Bola situovaná blízko múru pri hraničnom prechode Bornholmer Straße. Západoberlínske vlaky ňou prechádzali bez zastavovania. Vlaky východoberlínskej S-Bahn prechádzali blízko tou istou stanicou na iných tratiach. Trate používané západnými a východnými vlakmi boli od seba oddelené vysokým plotom.
Ďalšou zvláštnosťou bola stanica Wollankstraße. Tak ako Bornholmer Straße, to bola zastávka S-Bahn obsluhovaná západoberlínskymi vlakmi, ale nachádzala sa na území Východného Berlína, hneď za hranicou. Avšak, Wollankstraße sa používala a bola dostupná pre Západoberlínčanov, nakoľko jeden z jej východov ústil na západoberlínsku ulicu; tento východ bol presne na hraničnej čiare a varovná tabuľa vedľa neho informovala cestujúcich o stuácii. Jej ostatné východy ústiace na východoberlínske ulice boli uzamknuté.
Znovuotvorenia
300px|right|thumb|Znovuotvorenie stanice U-Bahn Jannowitzbrücke 11. novembra 1989, prvej znovuotvorenej stanice duchov po Páde Berlínskeho múru. Prví ľudia, ktorí vstúpili do staníc duchov po páde Berlínskeho múru v novembri 1989 zistili, že sa so svojím pomenovaním zžili, plagáty a označenia na stenách boli nezmenené od roku 1961. Žiadne z nich sa nezachovali.
Prvou stanicou duchov znovu otvorenou pre cestujúcich bola stanica Jannowitzbrücke na linke U8 11. novembra 1989, dva dni po páde múru. Bola vybavená checkpointom v rámci stanice, podobne ako stanica Friedrichstraße, kde bola provizórne zriadená Východonemecká colná a hraničná kontrola na odbavovanie cestujúcich z a do Východného Berlína. Boli rozvešané rukou písané tabule s názvami, ktoré zakrývali tie staré z pred roku 1961; tieto tabule sa už rozpadali vekom a tiež na nich chýbali konečné stanice z predĺžení po roku 1961. 22. decembra 1989, bola znovuotvorená stanica Rosenthaler Platz na linke U8 s podobným provizórnym checkpointom.
12. apríla 1990, sa znovuotvorila tretia stanica, Bernauer Straße (U8). Keďže jej severný východ bol priamo na hranici, mohla byť otvorená s priamym prístupom do Západného Berlína, bez potreby checkpointu. Jej južný východ smerujúci do Východného Berlína nebol otvorený až do 1. júla 1990, v ten istý deň, keď boli všetky ostatné stanice na U6 a U8 otvorené bez checkpointov, pretože v tento deň prijal Východný Berlín a Východné Nemecko menu Západného Nemecka, čo umožnilo upustiť od všetkých pohraničných kontrol medzi týmito dvoma štátmi.
250px|left|thumb|S-Bahn stanica Potsdamer Platz - pôvodne stanica duchov, teraz znovuotvorená. 2. júla 1990 sa znovu otvorila prvá stanica na linke Nord-Süd-S-Bahn: Oranienburger Straße. 1. septembra 1990 boli po rekonštrukčných prácach znovuotvorené stanice Unter den Linden a Nordbahnhof. 12. decembra 1990 bola pre západoberlínske vlaky znovuotvorená stanica Bornholmer Straße; druhé nástupište pre východoberlínske vlaky umožňujúce prestupy nasledovalo 5. augusta 1991. Poslednou znovuotvorenou stanicou duchov bola Potsdamer Platz, ktorá bola otvorená 3. marca 1992, po rozsiahlej obnove celého severojužného tunela.
V následných rokoch vynaložilo mesto a nemecká vláda veľkú snahu do obnovy a znovuprepojenia berlínskych S- a U-Bahn sietí. U-Bahn systém dosiahol svoj status z doby pred múrom v roku 1995 znovuotvorením stanice Warschauer Straße na U1. S-Bahn systém dosiahol predbežné dokončenie v roku 2002 (znovuotvorením okruhu), napriek tomu, že niektoré sekcie liniek sú kvôli múru stále nevyužívané. O znovuotvorení niektorých týchto sekcií sa ešte nerozhodlo.
Zoznam všetkých Berlínskych staníc duchov
V staniciach s prístupom do Východného Berlína, ktoré boli znovu otvorené pred 1. júlom 1990 boli postavené dočasné checkpointy. Pre stanice otvorené po dátume, keď sa eliminovali kontroly z dôvodu zjednoteniu meny medzi Východným a Západným Nemeckom, už neboli checkpointy potrebné.
Nemecko
Okrem Berlína. Článok v Nemeckej Wikipédii obsahuje niekoľko nevyužívaných povrchových a podzemných staníc bez dopravy.
Spojené štáty
thumb|Stanica duchov v Chicagskom 'L' systéme.
Telefonické dorozumievanie
Telefonické dorozumievanie je v železničnej doprave jeden zo spôsobov, ako zabezpečiť jazdu vlakov na trati. Patrí medzi najjednoduchšie a používané hlavne na tratiach s malým objemom dopravy.
Telefonické dorozumievanie sa používa aj na tratiach vybavených traťovým zabezpečovacím zariadením v prípade poruchy alebo výluky tohto zariadenia.
Na tratiach s telefonickým dorozumievaním môžu byť tieto dopravne:
Iné dopravne (hradlo, automatické hradlo...) už požadujú vyšší stupeň zabezpečenia.
Vykonávanie telefonického dorozumievania
Na obojsmerne využívaných traťových koľajach sa telefonické dorozumievanie riadi troma základnými telefonickými hláseniami.
Hlásenia prijatia a odhlášky sa dôsledne evidujú v dopravnom denníku, ktorý vedú dopravní zamestnanci. Ponúkať a prijímať vlaky smú len výpravcovia, odhlášky dávajú výpravcovia a hlásničiari. Ponuka, prijatie a odhláška majú predpísané znenie, ktoré sú dopravní zamestnanci povinní dodržovať.
Vesoul (mesto)
Vesoul je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Burgundsko-Franche-Comté.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Stanfordský väzenský experiment
Stanfordský väzenský experiment (1971) bol psychologický pokus, ktorého cieľom bolo preskúmať vplyv pôsobenia situácií, v ktorých sa prejavuje vplyv získanej moci či podriadenosti na obyčajných, neagresívnych, psychicky zdravých ľudí.
Začiatok pokusu; východiská pokusu
Philip Zimbardo si prostredníctvom inzerátu v novinách našiel dobrovoľníkov pre štúdiu o psychologických účinkoch života v zajatí. Z nich na základe diagnostických rozhovorov a testov vylúčil všetky patogénne osobnosti, tých, ktorí mali záznamy v trestnom registri či užívali drogy. Vo výslednej vzorke ostalo 24 vysokoškolských študentov. Hoci situácia onedlho po začatí experimentu formovala správanie oboch skupín antagonisticky, neboli to ani dozorcovia ani väzni: Len hod mincou rozhodol, kto z nich sa stane dozorcom a kto väzňom. Cieľom bolo tlak na väzňov stupňovať a sledovať, či je umelo vytvorená situácia silnejšia ako osobnostné predpoklady oboch skupín sledovaných.
Zimbardo priebeh experimentu monitoroval videokamerou a odpočúvacím zariadením. Snažil sa vytvoriť také podmienky, v ktorých sa podľa jeho predpokladov mali rozvíjať dezorientácia, depersonalizácia a deindividualizácia.
Rozdelenie dozorcov podľa prístupu k väzňom
Dozorcovia začali šokujúco skoro väzňov šikanovať oveľa viac, ako zneli pokyny. Podľa výsledkov osobnostných testov to mali byť všetko bezproblémoví ľudia, v skutočnosti sa v priebehu pokusu správali trojakým spôsobom:
Rozdelenie väzňov podľa ich reakcií na ponižujúcu situáciu
Hoci väzňov spočiatku situácia stmelila (prvá vzbura), neskôr ako skupina väzni prestali držať spolu. Niekoľko študentov z pokusu bolo vylúčených kvôli depresiám a strachu, a ostatní na tom boli lepšie len preto, že zvolili slepú poslušnosť.
S frustráciou a bezmocnosťou sa vyrovnávali rôznymi spôsobmi:
Pravidlá a podmienky
Boli prevzaté z väznice Palo Alto v Kalifornii. Niektoré z nich:
Priebeh pokusu
Zimbardo umiestnil pokus do pivničných priestorov Stanfordskej univerzity do priestorov bez okien. Keďže väzni nemohli sledovať striedanie dňa a noci, stratlili pojem o čase. Dozorcovia na rozdiel od „väzňov“ mohli po skončení „práce“ chodiť aj domov, no mnohí túto možnosť čoraz menej využívali, páčila sa im ich nadobudnutá moc.
V priebehu experimentu sa vytvárali situácie, ktoré väzňov ponižovali a dozorcom nadmieru upevňovali moc a postavenie. Počiatočné rozdiely tohto druhu vymodeloval Zimbardo: už aj vyzdvihnutie väzňov pripomínalo zatknutie, odobrali im odtlačky prstov, identifikovali ich a umiestnili do cely predbežného zadržania, so zaviazanými očami ich previezli do väzenia. Po príchode ich dozorcovia systematicky prehľadali, vyzliekli donaha a odvšivavili. Väzni dostali ako oblečenie vrece, sieťku na vlasy, gumené sandále, väzenské čísla a reťaz pripevnenú na pravej nohe, ktorá im mala stále pripomínať, že sú vo väzení. Nedostali spodnú bielizeň. Dozorcovia ich mali oslovovať iba číslom.
Dozorcovia dostali uniformu väzenských dozorcov a tmavé okuliare, aby bolo znemožnené nadviazanie očného kontaktu.
Pokyn nepoužívať násilie
Nemali žiadne ďalšie pokyny, ako sa správať, len jeden: Mali zabezpečiť dodržiavanie poriadku a to bez použitia násilia (toto nariadenie čím ďalej, tým viac porušovali a posun svojho hodnotenia a správania si pritom neuvedomovali).
Už prvú noc dozorcovia väzňov prebudili o pol tretej, aby ich spočítali, išlo o demonštráciu moci a o snahu ponížiť väzňov, aby ich ako nepriateľskú skupinu ovládli. Prvý deň však väzni nebrali dozorcov vážne, dozorcovia boli neistí, no v druhý deň ráno vypukla vzbura.
Obe skupiny v rekordne krátkom čase zabudli na to, že v skutočnosti sú ľudia s rovnakým postavením – bezúhonní študenti.
Vzbura už na druhý deň
Väzňom sa ich situácia prestala páčiť, nechceli pochopiť zmenu správania sa ich kolegov v roli dozorcov a na protest si strhli sieťky a čísla a zabarikádovali sa v celách. Dozorcovia nastolili poriadok odohnaním väzňov od dverí hasiacimi prístrojmi. Potrestali ich: Väzňov vyzliekli, vybrali z ciel postele. Vodcov vzbury zavreli na samotke. A aby rozbili väzby medzi väzňami, vytvorili celu privilegovaných väzňov, ktorí sa do vzbury nezapojili. Prostredníctvom lepšieho jedla a o niečo dôstojnejších podmienok nebúriacich sa väzňov odmenili (mohli napr. používať WC, na rozdiel od svojich kolegov v obyčajných celách, kde na podobné účely slúžilo vedro a kde sa šíril obrovský zápach). Potom začali presúvať niektorých ľudí zo samotky do privilegovanej cely a naopak, vytvárali zdanie, že niektorí väzni s nimi spolupracujú (hoci to pravda nebola). V dôsledku toho sa väzni začali vzájomne upodozrievať a prestali si dôverovať.
Systém privilégií a trestov
Dozorcovia začali intenzívne využívať systém privilégií a trestov (privilégiom sa stalo aj uspokojovanie základných ľudských potrieb ako je napr. chodenie na záchod). Vyvolať pocity nedostatočnosti sa dozorcom darilo veľmi ľahko a tiež sa im podarilo dosiahnuť, že väzni za nečestnosť a zbabelosť považovali napokon i odchod z ponižujúcej situácie. Dozorci používali ako tresty i tvrdé a vyčerpávajúce telesné cvičenia.
Návšteva rodičov a priateľov
V deň, keď bola povolená návšteva rodičov a priateľov, dozorcovia výrazne zlepšili podmienky väzňov, bolo čisto, väzni sa mohli umyť, dostali jedlo, hrala hudba. Napriek tomu i tí rodičia, ktorí boli podmienkami znepokojení, taktiež boli pohltení situáciou. Nepožadovali ukončenie experimentu, ani zlepšenie podmienok všetkých väzňov, požadovali len zlepšenie podmienok pre ich rodinného príslušníka.
Neskôr Zimbardo prostredníctvom videokamery zistil, že dozorcovia pritvrdzujú násilie voči väzňom v nočných hodinách, v domnienke, že ich nikto nevidí.
Rozhodnutie predčasne ukončiť experiment
Zimbardo sa ako vrchný dozorca postupne zžil s experimentom. Až keď väzenie navštívila výskumníčka z prostredia mimo pokusu Christina Maslach, a priniesla ešte nezaujatý pohľad, šokoval ju obraz väzňov, pod dohľadom dozorcov pochodujúcich na záchod s vrecami na hlavách, so spútanými rukami a držiac sa za ramená. Na jej odporúčanie Zimbardo experiment skutočne po šiestich dňoch predčasne ukončil. Uvedomil si, že pokus sa stal z psychického i fyzického hľadiska nebezpečným.
Zimbardo ako najvyšší dozorca
To, ako sa všetci vžili do svojich úloh, prekvapivo dokumentuje aj prípad tvorcu experimentu - Zimbarda.
Ako zahrnul do vyhodnotenia svojho experimentu, i on sám prepadol roli najvyššieho dozorcu a stratil na určitý čas od pokusu odstup. Až neskôr si uvedomil svoju vlastnú premenu a moc situácie: Začal hovoriť, chodiť a konať ako rigidná autorita, ktorá sa stará viac o bezpečnosť „svojho väzenia“ (Keď sa k nemu dostali reči o plánovanom úteku, snažil sa premiestniť celý experiment do skutočného väzenia.) ako o ľudí, ktorí boli zverení do starostlivosti jemu ako psychológovi.
Za najhlbší dôkaz moci situácie považuje premenu, ktorá postihla jeho samého.
Donegal (grófstvo)
Donegal je grófstvo na severe Írska. Je pomenované po meste Donegal na juhu grófstva. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 161 137 obyvateľov.
Stanfordský väzenský experiment
Závery a kritika
Spôsob a dramatická rýchlosť, ako sa zmenilo správanie oboch skupín, bolo úplne šokujúce tak pre zúčastnených, ako i pre Zimbarda. Ukázalo sa, že zdravý človek, ak je vystavený extrémnym podmienkam, sa môže radikálne zmeniť (alebo zmeniť svoje správanie) a to v rekordne krátkom čase.
Donegal (grófstvo)
Geografia a politické podcelky
Rozlohou je grófstvo Donegal najväčším grófstvom v Ulsteri a štvrtým najväčším v celom Írsku. Špecifické je faktom, že hraničí s jediným grófstvom Írskej republiky – grófstvom Leitrim. Väčšina z jeho hraníc je s tromi grófstvami Severného Írska: grófstvom Londonderry, Tyrone a Fermanagh. Táto geografická 'izolácia' od zvyšku Írskej republiky viedla k udržiavaniu si typickej identity miestnych obyvateľov, čo bolo využité v slogane, ktorý prezentoval grófstvo sloganom Up here it's different/Tu hore je to iné. Kým Lifford je sídlom grófstva, Letterkenny je jednoznačne najväčším mestom grófstva s 19 588 obyvateľmi. Letterkenny a blízke mesto Derry tvoria hlavnú ekonomickú os severozápadu Írska.
Stanfordský väzenský experiment
Závery a kritika
Hlavný záver, ktorý Zimbardo urobil z tohto experimentu, bol názor, že brutálne zločiny (napríklad v čase vojny) nie sú dielom psychopatov ani ľudských netvorov, ale obyčajných ľudí vystavených neprekonateľnému tlaku okolností.
Donegal (grófstvo)
Írčina
Írčina sa v Írsku udržala najmä na jeho západe, v navzájom izolovaných oblastiach (gaeltachtoch). Jeden z najväčších je práve v grófstve Donegal.
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (153 477 ľudí) ovládalo írčinu 38,4 % (58 998 obyvateľov). Takmer tretina z nich (18 239 - 30,9 %) ale írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné. Napriek tomu sa môže grófstvo Donegal pýšiť druhou najväčšou komunitou aktívne hovoriacou po írsky (gaeltacht), hneď po grófstve Galway (Connemara/Conamara).
Stanfordský väzenský experiment
Závery a kritika
Za tento postoj i za experiment samotný bol často kritizovaný a to z rôznych pozícií:
Významný predstaviteľ frankfurtskej školy sociálnej psychológie, Erich Fromm, sa vo svojom diele "Anatómia ľudskej deštruktivity" stavia proti takému vyhodnoteniu experimentu, podľa ktorého samotná situácia (v tomto prípade väzenské prostredie) je schopná premeniť dozorcov z obyčajných ľudí na neľútostných sadistov a väzňov na zbabelých niktošov. Argumentuje tým, že hoci boli všetci dozorcovia zasadení do rovnakej situácie, dve tretiny dozorcov z vlastného rozhodnutia sa neuchýlili k žiadnym sadistickým činom. Podľa neho experiment dokazuje opak: nie je jednoduché ani vložením človeka do nepriaznivej situácie premeniť ho na sadistu.
Film
V roku 2000 vznikol v Nemecku film Experiment (Das Experiment), ktorý bol inšpirovaný stanfordským väzeňským experimentom. Ako v skutočnosti pri experimente, i tu sa experiment vyvinie do modelovej situáce dvoch nepriateľských skupín a dozorcovia začnú terorizovat väzňov. Profesor, vedúci experimentu, odmietal jeho prerušenie pri prvých známkach problémov a po piatich dňoch sa situácia úplne vymkla kontrole a končí tragicky.
Louisa May Alcottová
Louisa May Alcottová (pseudonym A. M. Barnard) (* 29. november 1832, Germantown, Pensylvánia, USA – † 6. marec 1888, Boston, Massachusetts) bola americká spisovateľka.