cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Half-Earth
Half-Earth je vedecko-populárne literárne dielo prírodovedca z USA E. O. Wilsona. Autor v knihe tvrdí, že na zastavenie vymierania všetkých druhov (vrátane ľudí) je nutné vyčleniť polovicu zemského povrchu ako prírodnú rezerváciu.
Anton Petrák
Generálmajor Ing. Anton Petrák  (* 14. apríl 1912, Viedeň† 7. február 2009, Ružomberok) bol slovenský vojnový veterán, účastník druhej svetovej vojny, príslušník zahraničného odboja.
Mladosť
Anton Petrák sa narodil 14. apríla 1912 vo Viedni rodičom českého pôvodu. Mladosť prežil v Bratislave. Vyrastal v prostredí slobodného Česko-Slovenska v duchu ideálov náboženskej, národnostnej i politickej tolerancie. V roku 1935 absolvoval Vojenskú akadémiu v Hraniciach na Morave a v hodnosti poručíka bol prijatý za vojaka z povolania v Česko-slovenskej armáde. Ako mladý dôstojník slúžil vo vojenskej posádke Bratislava. Počas výkonu vojenskej služby pôsobil v pešom a tankovom vojsku na rôznych funkciách od funkcie veliteľa čaty až po náčelníka štábu tankovej brigády.
Druhá svetová vojna
Po rozbití predvojnovej ČSR ušiel cez Budapešť, Belehrad a Bejrút do Francúzska. Vo Francúzsku viedol výcvik brancov. Neskôr odišiel do Spojeného kráľovstva, kde sa prihlásil do česko-slovenskej parašutistickej jednotky. Prešiel funkciami inštruktor, cvičiteľ, tlmočník a veliteľ roty sprievodných zbraní. Po vylodení spojencov v Normandii velil rote v prístave Dunkerque. Osobne ho za vojenské zásluhy vyznamenal maršal Montgomery. V roku 2004 mu bol udelený rad - Rytier čestnej légie Francúzskej republiky.
Povojnové obdobie
Po vojne sa ako veliteľ roty vrátil späť do vlasti k rodičom a snúbenici. Roku 1948 absolvoval Vysokú vojenskú školu v Prahe. V hodnosti major bol 8. novembra 1949 prepustený z vojenskej služby. Ako bývalý legionár západného frontu, v komunistickom režime čelil vykonštruovaným obvineniam z protištátnej činnosti a velezrady. Bol kruto vypočúvaný a nakoniec aj uväznený. Roku 1960 sa vďaka prezidentskej amnestii dostal na slobodu. Čiastočne ho roku 1968 rehabilitovali. Úplnej rehabilitácie sa dožil až v roku 1990. Vtedy bol povýšený do hodnosti generálmajora.
Anton Petrák zomrel 7. február 2009 v Ústrednej vojenskej nemocnici Ružomberok. Pochovaný je v Bratislave.
Vyznamenania
Bol nositeľom mnohých ďalších česko-slovenských a zahraničných radov, vyznamenaní a medailí.
Švédske národné florbalové družstvo mužov
Švédske národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Švédsko v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Švédskeho florbalového zväzu (SIBF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1985, v priateľskom zápase proti 🇫🇮, čo je zároveň prvé medzinárodné stretnutie národných družstiev vo florbalovej histórii. V decembri 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 2. miesto.
Jeho najvýraznejším úspechom je 8-násobné víťazstvo na majstrovstvách sveta a 1 víťazstvo aj na majstrovstvách Európy, vďaka čomu je Švédsko najúspešnejšou florbalovou krajinou. Okrem toho získalo aj 3 strieborné medaily z MS a jednu z ME. Na šampionáte vo Švédsku v roku 2014 získalo už svoj ôsmy titul. Na turnaji vyhralo všetky zápasy; ten finálový nad Fínskom. Na dvoch turnajoch na Svetových hrách získalo 2 zlaté medaily.
Zápasy
(k 8. februáru 2018)
Club Ferro Carril Oeste
Club Ferro Carril Oeste, skrátene Ferro Carril Oeste, alebo iba Ferro, je argentínsky športový klub so sídlom na predmestí Buenos Aires menom Caballito. Ferro Carril Oeste vyhral spolu 2 tituly v argentínskej najvyššej súťaži Primera División. Domáce zápasy hráva klub na štadióne Estadio Arquitecto Ricardo Etcheverri. V súčasnosti hráva druhú najvyššiu argentínsku futbalovú súťaž Primera B Nacional.
Stagnácia a striedanie prvej a druhej ligy
thumb|Tím z roku 1963. V roku 1931 sa liga profesionalizovala a tento krok mal za následok opätovné rozdelenie súťaže na dve. Ferro sa pripojil k profesionálnej lige, kde obsadil desiate miesto. 30. roky strávil klub v strede ligovej tabuľky a to aj po opätovnom zjednotení súťaže. Na konci tejto dekády sa klub osamostatnil od železničnej spoločnosti a zmenil svoj názov na Club Ferro Carril Oeste. V roku 1937 sa do hlavného tímu pripojilo päť členov silného mládežníckeho tímu. Do súčasnosti si na tento tím spomínajú fanúšikovia ako na piatich mušketierov. Členov tohto tímu skoro odkúpili iné kluby z prvej ligy. 40. roky začal Ferro podobne ako obdobia pred tým, keď obsadzoval miesta v strede ligovej tabuľky. V polovici dekády sa výkony tímu zhoršili a v sezóne 1946 klub zostúpil do druhej ligy. Do prvej ligy sa však klubu podarilo vrátiť už v sezóne 1949, kedy znova skončil v strede tabuľky. Aj 50. roky sa klub pohyboval v strede tabuľky, no ročníku 1957 skončil Ferro znova posledný a zostúpil tak do druhej najvyššej súťaže. Klub strávil v druhej lige iba jednu sezónu a v nováčikovskom ročníku 1959 skončil na výbornom štvrtom mieste, čo bolo najlepšie dovtedajšie umiestnenie klubu v prvej lige. Už v nasledujúcej sezóne sa však výkony klubu opäť zhoršili a pohyboval sa znova v dolnej časti tabuľky. V ročníku 1962 sa zlé výsledky prejavili negatívne v zostupovej tabuľke a Ferro vypadol do druhej ligy. Po roku sa vrátil do prvej ligy. V sezóne 1965 zopakoval najlepšie umiestnenie, keď obsadil štvrté miesto. V roku 1968 zostúpil Ferro znova do druhej ligy. Do prvej ligy sa vrátil v sezóne 1971. V nasledujúcom roku sa iba tesne vyhol zostupu, keď obsadil prvé nezostupové miesto. V ročníku 1973 obsadil v časti Metropolitano posledné miesto. No v ďalšom ročníku však bojoval v skupine o titul s najlepšími klubmi v Argentíne. Nevýrazné výkony klubu znamenali opätovne zlý koeficient v zostupovej tabuľke a klub v roku 1977 zostúpil, keď skončil úplne posledný.
Návrat do prvej ligy a prvé úspechy
thumb|Majster sveta [[Oscar Garré získal s klubom oba tituly.]] V roku 1979 sa trénerom klubu stal Carlos Timoteo Griguol. V hlavnom tíme zároveň začínali kariéru talentovaní odchovanci a neskorší reprezentanti Alberto Márcico, Héctor Cúper a Oscar Garré. V sezóne 1980 sa Ferro vrátil do najvyššej súťaže. Tu začal podávať oveľa lepšie výkony, než pred tým. V sezóne 1981 obsadil klub v časti Metropolitano výborné druhé miesto a v časti Nacional sa dostal až do finále, kde však prehral. Už v nasledujúcej sezóne získal klub svoj prvý úspech, keď vyhral finále časti Nacional a získal tak svoj prvý majstrovský titul. Hráč tímu Miguel Angel Juárez sa stal najlepším strelcom súťaže. V sezóne 1983 skončil Ferro v časti Metropolitano tretí. Aj ročník 1984 bol pre klub veľmi úspešný. Najprv v časti Nacional vyhral Ferro finále súťaže a získal svoj druhý majstrovský titul. V časti Metropolitano obsadil druhé miesto. Postupne však z klubu odišli najlepší hráči a Ferro sa začalo znovu umiestňovať v strede ligovej tabuľky.
Posledné obdobie
90. roky začal Ferro tiež v strede tabuľky. Rovnako pokračoval aj v ďalších ročníkoch, no pri konci desaťročia začal Ferro v tabuľke postupne klesať. Už v sezóne 1998/99 obsadil v zostupovej tabuľke miesto tesne nad zostupovými pozíciami. Avšak v ročníku 1999/00 mal už klub tak zlý koeficient, že obsadil posledné miesto v zostupovej tabuľke a vypadol po dlhšom čase do druhej ligy. Klub podával v druhej lige katastrofálne výkony a hneď v prvej sezóne skončil úplne posledný a vypadol dokonca až do tretej najvyššej súťaže. Do druhej ligy sa klubu podarilo vrátiť až v ročníku 2003/04, kedy obsadil siedme miesto. V ďalších sezónach mal Ferro nevyrovnané výkony a v ročníku 2006/07 musel zachraňovať druhú ligu v baráži, kde bol nakoniec úspešný. Pred koncom desaťročia sa výkony klubu konečne stabilizovali a vrátil sa tak do stretu tabuľky. V ročníku 2011/12 zaznamenal najlepšie umiestnenie za posledné roky, keď obsadil šieste miesto. V sezóne 2015 skončil Ferro tretí a konečne mohol bojovať o postup do prvej ligy. V semifinále play-off o postup však Ferro prehral. V sezóne 2016/17 skončil klub v druhej najvyššej súťaži na deviatom mieste.
Farby a znak klubu
V roku 1904 klub používal dresy bielej farby s červeným diagonálnym pruhom. V roku 1907 sa tieto zmenili na červené (bordové) s modrými rukávmi. Od roku 1911 používa Ferro svoje tradičné zelené dresy. Tieto sa menili v priebehu sezón iba čiastočne v rámci konkrétnej sezóny, kedy boli napríklad pruhované. V sezóne 1974 používal klub krátko dresy oranžovej farby.
Klubový znak je bielej farby, so zeleným trojuholníkom v spodnej časti. V znaku sú uvedené prvé písmená názvu klubu CFCO.
Štadión
thumb|Štadión klubu počas zápasu. Klub hráva svoje domáce zápasy na štadióne Estadio Arquitecto Ricardo Etcheverri už od roku 1905. Súčasná kapacita štadióna je 24 442 miest.
Rivalita a fanúšikovia
Hlavným rivalom tímu je klub Vélez Sarsfield. Kluby spolu hrávajú derby Clásico del Oeste, teda derby východu. Keďže však klub zostúpil pred časom z prvej ligy, nehrali spolu derby od roku 2000. Úspešnejším klubom je Vélez Sarsfield, ktorý vyhral viac vzájomných zápasov.
Saint-Pantaly-d’Ans
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Star Guitar
„Star Guitar“ je druhý singel anglickej elektronickej skupiny The Chemical Brothers, z ich albumu Come with Us. Skladba dosiahla 8. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a 1. miesto v UK Dance Chart. Skladba bola hudobnými kritikmi chválená.
Štruktúra
Skladba „Star Guitar“ má tempo približne 126 úderov za minútu a je napísaná v tónine D mol. Obsahuje štvortaktovú vzorku akustickej gitary zo začiatku skladby „Starman“ od Davida Bowieho, podľa ktorej nesie a aj názov „Star Guitar“. Táto vzorka je opakovaná počas väčšiny priebehu skladby s rôznymi hudobnými prvkami, ktoré sú hrané mimo nej. skladba tiež obsahuje elektronický prvok zo skladby „Fly to Venus“ od skupiny Electronic System.
Coververzie
Coververzia v štýle electro housu s vokálmi skupiny Au Revoir Simone od japonského hudobníka Shinichiho Osawu sa objavila na jeho albume The One a bola tiež vydaná ako singel spolu s remixami od Brookes Brothers, Streetlife DJs, Jaymo, The Japanese Popstars a Cagedbaby.
Culture Club
Z druhého albumu Colour and Numbers, sa celosvetovo predalo viac ako 10 miliónov kópií, a boli z neho vydané hitové single ako „Church of the Poison Mind“, „Karma Chameleon“ či „Do You Really Want to Hurt Me“. Androgýnny štýl obliekania Boy Georga pútal pozornosť verejnosti aj médií.
Hudba skupiny Culture Club v sebe kombinovala prvky britského new wave a amerického soulu spolu s jamajským reggae a tiež ďalšími štýlmi ako calypso, salsa či country.
Šok a hrôza
Šok a hrôza (technický preklad rapídna dominancia) je taktika útoku založená na použití ohromnej moci a veľkolepých prejavov sily, aby paralyzovali nepriateľské vnímanie bojového poľa a zničili jeho odhodlanie bojovať. Túto definíciu uviedli autori Harlan K. Ullman a James P. Wade v roku 1996 a je produktom Národnej obrannej univerzity Spojených štátov.
Doktrína rapídnej dominancie
Rapídna dominancia je definovaná autormi Harlan K. Ullman a James P. Wade ako"pokus o ovplyvňovanie vôle, vnímania a porozumenie protivníka z dôvodu boja alebo v reakcii na naše strategické ciele prostredníctvom použitia taktiky šoku a hrôzy."Ďalej, rapídna dominancia podľa autorov spôsobí:
použiť túto taktiku proti nepriateľovi okamžite alebo dostatočne včas, aby ochromil jeho vôľu pokračovať. Získať kontrolu nad prostredím a paralyzovať vnímanie protivníka skutočnosti tak, aby nebol schopný odporu na taktickej a strategickej úrovni.
Podľa autorov je možné charakterizovať 4 charakteristické črty rapidnej dominancie :
Babenbergovci
náhľad|upright|Starobylý erb Babenbergov ako [[Zoznam rakúskych markgrófov a vojvodov|rakúskych markfrófov]] náhľad|upright|Rodový erb Babenbergov zdedený po [[Traungauerovci|Traungauerovcoch, štajerských markgrófov, ktorí ho zdedili po korutánskych Eppensteinovcoch]] Babenbergovci bol nemecko-rakúsky šľachtický rod pôvodom z historického územia povodia Mohanu a stredného Rýna (Bamberg), v rokoch 976 až 1246 prvá rakúska panovnícka dynastia.
Šok a hrôza
Prvá vojna v Čečensku
Ruská vojenská stratégia v prvej vojne v Čečensku a najmä boj o hlavné mesto Groznyj bola opísaná ako Šok a hrôza.
Babenbergovci
História
V roku 976 udelil Otto II. grófovi Leopoldovi I. (976–994) v léno východnú bavorskú marku a v roku 996 je po prvý krát doložený názov Ostarrîchi (teda Východná ríša, Východná marka, prenesene Rakúsko v územnom zmysle ). Počiatkom druhej polovice 11. storočia začali babenberskí markgrófovia vyvíjať vlastnú politiku, ktorá mala za ciel oslabiť moc nemeckých cisárov na území, ktoré spravovali Babenbergovci. To viedlo k tomu, že Leopold II. Babenberský v boji o investitúru podporoval pápeža, čo bolo v rozpore so záujmami vtedajšieho nemeckého cisára Henricha IV., ktorý problematickú Východnú marku daroval svojmu spojencovi, českému kniežaťu Vratislavovi II.. Vratislav II. sa snažil toto územie vojensky ovládnuť ale aj cez počiatočné úspechy (víťazstvo v bitke pri Mailbergu 1082) sa mu to nepodarilo.
Pre vznik Rakúska bola kľúčová vláda Leopolda III. (rakúsky markgróf od 1096 do 1136), ktorý si sobášom s dcérou Henricha IV., ktorá bola zároveň vdovou po Fridrichovi Švábskom, zaistil príbuzenstvo s oboma nemeckými cisárskymi rodmi. Svojou ďalšou politikou sa Leopold pokúšal upevniť pozíciu svojho markgrófstva. V roku 1125 sa na základe príbuzenských vzťahov neúspešne pokúsil kandidovať za rímskonemeckého cisára. Leopold III. bol v roku 1163 vyhlásený za patróna Rakúska a v roku 1485 kanonizovaný.
Šok a hrôza
Tretia vojna v Perzskom zálive
Pred treťou vojnou v Perzskom zálive v roku 2003 sa očakával podobný scenár ako v prípade druhej vojne v Perzkom zálive. Očakávalo sa masívne použitie leteckých síl v príprave pred pozemným útokom. V skutočnosti však bol útok na Irak vedený hneď pozemne aby iracká armáda bola eliminovaná čo najrýchlejšie.
Babenbergovci
História
Henrich II. v roku 1143 obdržal do svojho léna Bavorsko, toho sa však bol nútený vzdať už v roku 1156. Vzdanie Bavorska sa v prospech rodu Welfov (Henrich Lev) prinieslo Babenbergom tzv. privilegium minus, ktorým obdržali od cisára Fridricha I. Barbarossu dosť rozsiahle práva okrem iného aj nástupníctvo v ženskej línii a povýšenie rakúskeho markgrófstva na rakúske vojvodstvo.
V roku 1192 ovládol Leopold V. Babenberg Štajersko a posledný Babenberg Fridrich II. Bojovný chcel povýšiť Rakúsko na kráľovstvo, ale padol v roku 1246 v bitke na Litave, čím vymreli Babenbergovci po meči.
Šok a hrôza
Tretia vojna v Perzskom zálive
Predpokladom bolo, aby koaličné jednotky ktoré sú omnoho mobilnejšie ako iracké mohli napadnúť iracké veliteľské štruktúry a zničiť ich v krátkom čase. Táto taktika by zmenšila počet civilných obetí a rovnako poškodenie mestskej infraštruktúry. Očakávalo sa, že odstránenie vedenia by viedlo k zrúteniu irackých síl a vlády, čím by obyvateľstvo následne podporilo útočnú stranu. Okupácia miest a útoky na periférne vojenské zoskupenia irackej armády by nikde neviedli a nedostavil by sa potrebný účinok. Všetky tieto skutočnosti potvrdzujú, že útok na Irak bol realizovaný taktikou Šoku a hrôzy. Podľa vojenských zdrojov koalície bolo v prvej fáze útoku zameraných 1000 cieľov naprieč celou krajinou.
Babenbergovci
Zoznam babenberských panovníkov
náhľad|vpravo|250px|Rodokmeň Babenbergovcov v [[Klosterneuburgu]]
La Vicogne
La Vicogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Exomesiac
Exomesiac alebo extrasolárny mesiac je prirodzená družica, ktorá obieha okolo exoplanéty alebo iného astronomického objektu mimo slnečnej sústavy.
Objavy
Pravdepodobne prvým objaveným exomesiacom je Kepler-1625b I obiehajúci okolo planéty Kepler-1625b. Jeho veľkosť a hmotnosť je porovnateľná s Neptúnom. Ide o hypotézu, ktorá vychádza z tranzitných pozorovaní (aj s pomocou Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu). Samotní autori uvádzajú, že dáta sú z jedného pozorovania a prítomnosť mesiaca treba ďalej pozorovať a overiť.
Ďalší pravdepodobný kandidát bol prezentovaný v auguste 2019. Môže ísť o vulkanicky aktívny exomesiac v systéme WASP-49b.
Ľudovít Francisci
ThDr. Ľudovít Francisci (* 25. september 1862, Sokolníky † 6. apríl 1933, Nitra) bol maďarský katolícky kňaz, teológ, pedagóg a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Stredoškolské štúdiá absolvoval v Nitre. V roku 1884 bol študentom na kňazskom inštitúte Augustinum vo Viedni. V roku 1887 bol vysvätený za doktora náboženských štúdií a v tom istom roku bol vymenovaný za kaplána na fare v Nitre-Kalvárii. V roku 1889 bol učiteľom teológie, v roku 1911 kanonikom a v roku 1912 rektorom veľkého seminára v Nitre.
Jeho politická kariéra má korene v starej maďarskej ľudovej strane. Bol redaktorom jej oficiálnych novín Nyitramegyei Szemle. Tomuto smeru slúžil aj ako člen Krajinskej kresťansko-socialistickej strany po vzniku Česko-Slovenska. V strane predstavoval konzervatívne cirkevné krídlo.
V parlamentných voľbách v roku 1925 bol v XI. volebnom kraji (južné Slovensko) zvolený za senátora Národného zhromaždenia. V senáte bol členom klubu nemeckých kresťanských sociálov (nemecky: Deutsche Christlichsoziale Volkspartei) (DCHS). V septembri 1929 sa vzdal mandátu pre konflikt s predsedom strany Gézom Szüllőom. Neskôr sa postavil aj proti Szüllőovi, vo svojich novinách Nyitramegyci Szemle ostro napadol prístup strany k Maďarskej národnej strane. V roku 1932 bol zvolený za čestného predsedu strany. Keď novú kandidatúru neprijal, ponúkol celú sumu svojho štvorročného senátorského platu, (200 000 vtedajších korún), maďarskému kňazskému vzdelávaciemu ústavu.
Bol aj známy pre svoju dobročinnosť. Nezanechal po sebe žiadne bohatstvo, keďže ho počas života rozdával. Rok pred svojou smrťou daroval svojej rodnej obci 100 000 korún a 50 000 korún rodisku svojej matky M. Hyndice s tým, že úroky budú rozdelené medzi chudobných v obci. Vo svojom závete, ktorého prípravou bol poverený neskorší biskup Andrej Škrábik, zariadil, aby celá suma z predaja jeho hnuteľných vecí bola odovzdaná chudobným v Nitre.
Malý kaštieľ
Malý kaštieľ môže byť:
Laboissière-en-Santerre
Laboissière-en-Santerre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nedeľa (rozlišovacia stránka)
Nedeľa môže byť:
Saint-Pantaly-d’Excideuil
Saint-Pantaly-d’Excideuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Their Law: The Singles 1990–2005
Their Law: The Singles 1990–2005 je kolekcia singlov britskej Rave/electronica/big beatovej skupiny The Prodigy. Bola vydaná 17. októbra 2005 a vstúpila do UK Albums Chart, pričom na 1. miesto sa dostala dňa 23. októbra.
Formáty a single
Záznam je k dispozícii v štyroch verziách:
Dvojitá A-strana „Voodoo People (Pendulum Remix)/Out of Space (Audio Bullys Remix)“ bola vydaná ako singel a ten dosiahol 20. miesto v UK Singles Chart. Single „Fire“, „Wind It Up (Rewound)“ a „Baby’s Got a Temper“ boli vynechané z najväčších kitov kompilácie, aj keď videá posledných dvoch singlov sa na kompilácii objavia.
Kateřina Coufalová
Kateřina Coufalová (* 1983 ) je česká plavkyňa.
Súťaží v kategóriách S9/SB9/SM9, ktoré sú určené pre súťažiaci s amputáciou ruky.
Vo svojich 13 rokoch sa prvýkrát zúčastnila letných paralympijských hier 1996 v Atlante, kde v pretekoch na 100 m prsia získala vo svetovom rekorde (držala ho do roku 1998 ) zlatä medailu a stala sa najmladšou paralympijskou víťazkou v histórii.
V rokoch 1997 (Badajoz) a 1999 (Braunschweig) sa stala majsterkou Európy, roku 1998 na majstrovstvách sveta v Christchurchi získala striebornú medailu.
Na letných paralympijských hrách 2000 v Sydney bola na trati 100 m prsia diskvalifikovaná kvôli pohybu na štarte, v polohových pretekoch na 200 m doplávala na treťom mieste.
V roku 2001 ukončila kvôli zdravotným problémom športovú kariéru, po dvoch rokoch sa však k súťaženiu vrátila a na letných paralympijských hrách 2004 v Aténach vybojovala zlatú medailu v prsiarskej stovke. V roku 2004 bola vyhlásená za Paralympionika roku v juniorskej kategórii.
Lachapelle (Somme)
Lachapelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Breathe
Breathe môže byť:
Hypotyroidizmus
__VYNÚTIŤOBSAH__
Rerum novarum
Rerum novarum je encyklika pápeža Leva XIII. s podtitulom O robotníckej otázke vydanej 15. mája 1891.
Cirkev tu zaujala oficiálne stanovisko k sociálnym veciam. Podporuje práva pracujúcich vytvárať odborové zväzy, odmieta komunizmus a neobmedzený kapitalizmus a zároveň potvrdzuje právo na súkromné vlastníctvo.
Poznámky
Encykliky sa pomenúvajú úvodnými slovami prvej vety v latinskom origináli. Slovenský preklad prvej vety znie: Dychtivosť po novotách, ktorá už pred dlhým časom začala otriasať národmi, sa musela prirodzene presunúť z politickej oblasti do príbuznej oblasti sociálnej ekonómie..
Breathe (The Prodigy)
„Breathe“ je skladba anglickej big beatovej skupiny The Prodigy. Bola vydaná ako singel v novembri 1996, ako druhý singel z albumu The Fat of the Land. Skladba dosiahla 1. miesta v rebríčkoch UK Singles Chart a Suomen virallinen lista. Skupina zahrala skladbu „Breathe“ počas MTV Video Music Awards 1997 a vyhrala cenu Viewer's Choice.
Muži v čiernom (film)
Muži v čiernom (orig. Men in Black) je americká akčná komédia založená na rovnomennom komikse od Malibu Comics / Marvel Comics. Film natočil režisér Barry Sonnenfeld v roku 1997. V hlavných úlohách sa predstavili Tommy Lee Jones a Will Smith. Film získal cenu Oscar za najlepšie masky.
Dej
Film rozpráva príbeh agenta K, ktorý je členom tajnej nadštátnej agentúry Muži v čiernom (Men In Black, MIB), ktorej hlavným cieľom je eliminovať ilegálnych mimozemských imigrantov. Agenti majú za úlohu zatýkať mimozemšťanov, ktorí sa snažia usadiť na Zemi, pre také zásahy majú špeciálny neutralyzér, ktorým môžu vymazať ľuďom krátke aktuálne spomienky, aby aj naďalej zostali v utajení.
Partner agenta K, agent D odchádza do dôchodku a je mu vymazaná pamäť. Veliteľ agentúry agent Zed potom nachádza nového regrúta. Je ním policajt James Darrell Edwards III, ktorého potom agent K zaúča. Z Edwardsa sa tak stane agent J.
Potom spoločne čelia doteraz nejvážnejšiemu ilegálnemu preniknutiu mimozemšťanov, ktoré ohrozuje celú planétu.
Príjem
Film bol nasadený v USA v 3 020 kinách. Za prvý víkend zarobil 51 miliónov amerických dolárov. Celkovo v USA zarobil $250 690 000, v ostatných krajinách potom $338 700 000. Celkovo teda $589 390 000.
Na DVD bol film vydaný v októbri 1997. Ešte v roku 2012 sa v USA predalo 76 000 kusov DVD. To bolo spôsobené nasadením filmu Muži v čiernom 3 do kín.
29. augusta (Banská Bystrica)
'''Ulica 29. augusta'''  je ulica v banskobystrickej mestskej časti Banská Bystrica.
V ulici je trolejbusová a autobusová zastávka MHD, ''29. augusta''. Približne v strede ulicu pretína Trieda SNP.
Asle Toje
náhľad Asle Toje (nar. 16. februára 1974) je podpredsedom Nórskeho Nobelovho výboru (2018-2024), politológom špecializujúcim sa na oblasť zahraničnej politiku a bývalým výskumným riaditeľom v Nórskom Nobelovom inštitúte. V popredí jeho záujmu figurujú otázky jadrového odzbrojenia, mieru a geopolitiky. Pravidelne prispieva do diskusie o nórskej zahraničnej politike ako publicista tématizujúci otázky demokracie, trhovej ekonomiky, právneho štátu a konzervativizmu. Metodologicky patrí k zástancom neoklasicistického realizmu a má blízko k intelektuálnym pozíciám Francisa Fukuyamu.
Po štúdiu histórie a politológie na univerzitách v Oslo a Tromsø Toje obhájil doktorát v obore medzinárodné vzťahy na univerzite v Cambridge (2006). V r. 2004-2005 pôsobil ako Fulbright Fellow na Kolumbijskej univerzite, pod vedením Kennetha Waltza.
V r. 2007-2008 bol Toje vedeckým pracovníkom Nórskeho inštitútu pre obranné štúdie (Institutt for forsvarsstudier). V r. 2008 hosťoval na Inštitúte Európskej únie pre bezpečnostné štúdie (EU Institute for Security Studies) v Paríži. V tomto období vypracoval tézu o „transatlantickom vyjednávaní“ na príklade vzájomného prepojenia prítomnosti Spojených štátov v Európe prostredníctvom NATO a európskej integrácie na platforme EÚ. V monografii The European Union as a small power - after the post Cold War (2010) Toje analyzoval miesto Európskej únie vo vznikajúcom multipolárnom usporiadaní medzinárodných vzťahov. Štúdia zaznamenala viacero pozitívnych ohlasov, o.i. na stránkach The Financial Times alebo The Economist.
Galéria veľkých bitiek
náhľad náhľad Galéria veľých bitiek (francúzsky Galerie des Batailles) je galéria nachádzajúca sa na prvom poschodí areálu "Aile du Midi" Zámku vo Versailles.
Lafresguimont-Saint-Martin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Galéria veľkých bitiek
Pripája sa k rýnskym apartmánom. Je 120 m dlhá a 13 m široká. Je epigónom galérie Louvre a jej účelom je oslava francúzskej vojenskej histórie od Bitky pri Tolbiacu (údavný rok 496) až po Bitku pri Wagrame (5. – 6. júla 1809).
Anna Džurňáková
Anna Džurňáková (* 24. január 1983, Kežmarok) je súčasná slovenská reprezentantka v ľadovom hokeji, hrajúca na poste útočníčky. Vyrastala v dedine Huncovce, rovnako ako slovenský reprezentant Ľuboš Bartečko.
Galéria veľkých bitiek
História
Galéria je súčasťou múzea "Musée de l'Histoire de France" v Zámku vo Versailles, ktorú dal postaviť Ľudovít Filip Orleánsky. Nahradila byty, ktoré boli v 17. a 18. storočí obývané:
Lafresguimont-Saint-Martin
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Galéria veľkých bitiek
História
Vytvorili slávnostnú širokú rímsu podopierajúcu kazetový strop s korintskými stĺpmi po celej dĺžke galérie. V 13 bronzových tabuľkách na stene sú vyryté mená princov, admirálov, strážnikov, maršalov a bojovníkov zabitých alebo zranených počas bojov za krajinu. Nechýbajú ani busty umiestnené pri stĺpoch a medzi maľbami.
Anna Džurňáková
left|50px|Univerziádna účasť Vo februári 2011 bola členkou slovenského vysokoškolského výberu, ktorý na hokejovom turnaji hier XXV. Svetovej zimnej univerziády získal bronzové medaily.
Galéria veľkých bitiek
História
Hlavným obsahom miestností sú ale obrovské maľby zobrazujúce veľké vojenské bitky francúzskej histórie. Niektoré už existovali, ale väčšina bola špeciálne objednaná pre Galériu. Množstvo z nich má pochybnú kvalitu, ale je tu vystavených aj niekoľko majstrovských diel, ako napríklad Bitka pri Taillebourgu od Eugèna Delacroixa.
Zoznam búst a obrazov
Pôdorys galérie: náhľad|605x605bod
Čísla zodpovedajú pôdorysu.
Poškodenie
V roku 1978 bola galéria veľmi poškodená umiestnením bomby nacionalistami Bretónskej revolučnej armády. Pôvodne ju chceli umiestniť v Zrkadlovej sieni, ale keď sa im to nepodarilo, prešli do Galérie veľkých bitiek - zamerali sa na Napoleona ako symbol francúzskeho kolonializmu.
Anna Džurňáková
Zápisy do histórie slovenského ženského hokeja
Ďalší historický zápis v reprezentácii SR zaznamenala na Majstrovstvách sveta 2011 vo Švajčiarsku. V prvom stretnutí o záchranu s Kazachstanom zaznamenala osem minút pred koncom jediný gól stretnutia, čím sa postarala o historicky prvé víťazstvo Slovenska na vrcholnom svetovom podujatí.
Lafresguimont-Saint-Martin
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nedeľa cirkevného roka
Každá nedeľa cirkevného roka má svoj nejaký význam, ktorý dáva aj celému nasledujúcemu týždňu (t.j. ak týždeň začína touto nedeľou a končí sobotou) alebo končí (t.j. ak sa týždeň začína pondelkom a končí sa touto nedeľou).
V latinskom obrade
Nedele v advente sú vždy štyri. Počet iných nedieľ, označených poradím (t.j. nedeľa po Vianociach, nedeľa po Zjavení Pána, nedeľa po sv. Trojici) sa môže z roka na rok meniť podľa toho, ako v ktorý rok v kalendári vyjdú – najmä s ohľadom na obdobie Veľkej noci.
V byzantskom obrade
V gréckokatolíckej cirkvi majú svoje zvláštne pomenovanie nedele po Pasche (Veľkej noci) až po prvú nedeľu po Zostúpení Svätého Ducha, ktorá je Nedeľou všetkých svätých. Ďalej majú svoje pomenovanie nedele predpôstneho obdobia (pokora – Nedeľa mýtnika a farizeja, návrat k milosrdnému Bohu – Nedeľa márnotratného syna, posledný súd – Mäsopôstná nedeľa – o Kristovom súde, odpustenie – Syropôstna nedeľa – o vyhnaní prarodičov z raja ), niektoré nedele Veľkého pôstu a nedele pred a po niektorých veľkých sviatkoch. Okrem toho existujú tri nedele otcov niektorých ekumenických koncilov. Ostatné nedele sa označujú poradovým číslom od sviatku Zostúpenia Svätého Ducha.
Saint-Pardoux-de-Drône
Saint-Pardoux-de-Drône je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Albrecht II. Habsburský
'''Albrecht II. Habsburský''' zv. Múdry, či Chromý (* 12. december 1298, hrad Habsburg – 20. júl 1358, Viedeň) bol rakúsky vojvoda.
Saint-Pardoux-de-Drône
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Albrecht II. Habsburský
Životopis
Albrecht bol synom cisára Albrechta I. a Alžbety Tirolskej.
Pôvodne sa mal Albrecht venovať cirkevnej kariére, dostal všestranné vzdelanie. V roku 1324 sa vo Viedni oženil s Janou z Pfirtu. Do čela rodu sa dostal v roku 1330 po smrti staršieho brata Fridricha a v marci toho roku bol postihnutý ťažkou chorobou, alebo otravou a ochrnul. Došlo minimálne k čiastočnému ochrnutiu končatín, preto musel byť prepravovaný na nosidlách.
Je pochovaný spoločne s manželkou v kartúze v Gamingu.
Lahoussoye
Lahoussoye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stolový počítač
náhľad|IBM PC (IBM 5150) so zeleným monochromatickým monitorom (IBM 5151) a operačným systémom MS-DOS 5.0
Pod týmto pojmom sa väčšinou rozumie klasické PC, ktoré je možné samostatne používať. Nie je nutné ho napojiť do systému strediskových počítačov. Hlavné použitie tohto termínu je pre rozlíšenie jednotlivých typov počítačov - laptop, PDA a desktop, čo sú najčastejšie kategórie, do ktorých sa počítače rozdeľujú.
Desktopy patria medzi najrozšírenejší typ počítačov a sú používané v školách, pre prácu, ale aj pre zábavu. Najčastejšie na nich používatelia vytvárajú textové dokumenty, upravujú fotografie a používajú na vzájomnú komunikáciu cez internetovú sieť. Desktopy sú modulárne, je možné ich veľmi jednoducho vylepšovať a prestavovať.
1977-1982
Prvé desktopové počítače sa začali vyrábať v neskorých 70. a 80. rokoch, pretože vtedy ešte neboli žiadne PDA ani laptopy. Prvým masovo rozšíreným a úspešným desktopom bol počítač Apple II, ktorý v roku 1977 predstavila firma Apple Computer. V roku 1982 bol predstavený prvý počítač typu "IBM kompatibilný", s procesorom Intel 8086 a architektúrou x86, ku ktorej je (aj cez veľa ďalších inovácií) zachovávaná spätná kompatibilita doteraz.
80. roky
Spolu s desktopmi súperili rôzne koncepty počítačov. V 80. rokoch to boli 8 bitové herné počítače (typu Atari 800, ZX Spectrum, Commodore 64), ktoré nemali zvláštnu skriňu a potrebnú elektroniku schovávali pod klávesnicou; na prelome 80. a 90. rokov ich postupne vystriedali 16 bitové počítače (napr. Atari 130, Amiga 500/1200).
Otvorený koncept
Tieto 8 a 16 bitové počítače (rovnako ako počítače Apple) boli spravidla vyrábané centrálne jednou firmou, naopak osobné počítače (pri ktorých desktopová podoba prevládala) ponúkli otvorený koncept. Vznikli štandardizované sloty a rozhrania, do ktorých mohli byť vložené iné ako originálne komponenty. Desktopový počítač sa stal konfigurovateľnou "skladačkou", v ktorej sa dalo vymeniť takmer všetko, od zdroja, počítačovej skrine, základnej dosky, chladenia, procesora a koprocesora, pamäte, rozširujúcich kariet až po periférne zariadenia. Vznikli tak príležitosti pre veľa ďalších výrobcov počítačových komponentov a doplnkov a spolu s tým rástol aj počítačový priemysel. Táto otvorená stratégia sa nakoniec ukázala úspešnejšia ako centralizovaná výroba počítača jednou spoločnosťou od začiatku až do konca, a desktop tak úspešne prežil éru 80. a 90. rokov.
90. roky
V polovici 90. rokov sa konala druhá éra rozšírenia desktopových počítačov, vďaka masovej marketingovej kampani o ich multimediálnych možnostiach. Druhá polovica 90. rokov potom bola v znamení neustáleho zvyšovania výkonu procesorov a grafickej karty, spolu s inováciami v multimediálnych rozšíreniach inštrukčnej sady hociktorého novo uvedeného procesora.
21. storočie
Od konca 90. rokov, spolu s ďalšou miniaturizáciou, výrazne vzrástla výroba laptopov a v 1. dekáde 21. storočia silnela potreba aj móda byť "mobilný" a "bezdrôtový". V treťom kvartáli roku 2008 predaj laptopov prekonal predaj desktopov a približne v rovnakej dobe nastúpili netbooky, tablet PC, APU a ďalšie globálne trendy - napr. hybridné zariadenie kombinujúce počítač s mobilným telefónom alebo možnosťami GPS, spolu s mobilitou tendencia znížiť TDP, byť ekologickejšie atď. Desktopy sú teda teraz zanechané v kvantitatívnej menšine, ale stále majú svoje miesto v podobe serverov a pracovných staníc v profesionálnych pracoviskách.
Laleu (Somme)
Laleu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tepuj čiernohlavý
náhľad|Amazónik čiernotemenný Tepuj čiernohlavý (iné názvy: tepuj čiernotemenný, amazónik čiernotemenný ; lat. Pionites melanocephalus alebo nepresne Pionites melanocephala) je druh z rodu tepuj (Pionites) z čeľade papagájovité.
Štefan Príboj
Kariéra
Štefan Príboj sa narodil v Budapešti, kde sa presídlili jeho rodičia z Kysúc. S futbalom začínal v malom klube Törekvés, no už ako 16-ročný hral za slávny UTE (Újpest), jeden z najúspešnejších maďarských klubov. V maďarskej lige debutoval 24. mája 1914 proti Budapesti AK, v zápase strelil svoj prvý ligový gól z pokutového kopu. Prvý hetrik dosiahol v úvodnom kole sezóny 1916/17 proti Vasasu Budapešť (3:1), v sezóne 1917/18 bol už s 18 gólmi najlepším strelcom UTE a štvrtým v lige, keď dokázal skórovať v ôsmich zápasoch v sérii. V ročníku 1921/22 bol tretím najlepším strelcom ligy s 18 gólmi, 9. apríla 1922 exceloval na ihrisku mestského rivala Kispest, na debakli 8:0 sa podieľal štyrmi gólmi. V sezóne 1922/23 mu 25 gólov vynieslo korunu kráľa strelcov, v zápase proti Zuglói AC strelil všetkých päť gólov svojho mužstva (5:0). V najvyššej maďarskej súťaži odohral 137 zápasov, v ktorých strelil 116 gólov. S mužstvom UTE vybojoval dvakrát titul vicemajstra.
Tepuj čiernohlavý
Výskyt
Vyskytuje v severnej časti Južnej Ameriky (Bolívia, Kolumbia, Brazília, Ekvádor, Peru, Surinam a pod.). Žije hlavne v pároch a malých skupinách.
Štefan Príboj
Kariéra
V roku 1923 sa ako 29-ročný vrátil do vlasti svojich rodičov, keď ho sekretár I. ČsŠK Bratislava Alois Sedláček angažoval ako hrajúceho trénera. Mužstvo I. ČsŠK tvorili v tomto období prevažne futbalisti českej národnosti, no Štefan Príboj, prezývaný Pišta-báči začal s prestavbou mužstva, pričom sa zameral na slovenských hráčov. Maďarský klub mu však nedal súhlas na prestup do bratislavského klubu, preto prijal ponuku Sparty Praha, kde mal v útoku nahradiť Václava Piláta. Do konca roka 1924 strieľal góly v „rudom“ drese, dva presné zásahy zaznamenal aj proti majstrovi Nemecka 1. FC Norimberg (2:3). Z Prahy sa vrátil späť do materského klubu UTE, kde odohral celý rok 1925.
Tepuj čiernohlavý
Vzhľad
Vyznačuje sa najmä čierno sfarbenou hlavičkou (pôvod jeho druhového mena), žltými lícnymi oblasťami, bielym bruškom, žltzými až oranžovými stehnami, zelenými krídlami a chvostom. Dorastá do dĺžky 23 cm a hmotnosti do 170 g..
Chov v zajatí
Tento druh papagája je všeobecne veľmi obľúbený pre svoju hravosť. Často poskakuje a leží na chrbte. Má tiež dobre vyvinutú schopnosť napodobňovať ľudskú reč a zvuky okolia.
Štefan Príboj
Kariéra
V roku 1926 získal Príboj česko-slovenské občianstvo a ohlásil prestup do Bratislavy. Maďarský futbalový zväz mu síce povolil nastúpiť 14. marca 1926 vo výbere Bratislavy proti Viedni, aby dvomi gólmi zariadil remízu 2:2, definitívne oprávnenie obliecť belasý dres I. ČsŠK však dostal až od 12. augusta 1926. Okamžite sa stal vedúcou osobnosťou mužstva, ktoré priviedol v rokoch 1927 a 1930 k dvom titulom amatérskych majstrov Československa. Prvý krát triumfovali belasí po víťazstve 4:2 nad DFC Budweiss (České Budějovice), Príboj razantnou strelou zvyšoval na 3:0, o tri roky neskôr boli lepší vo finálovom dvojzápase s AFK Kolín 2:2 a 4:2 (v oboch zápasoch dal Príboj gól). V majstrovských rokoch strelil 32 resp. 34 gólov.
Najväčší medzinárodný úspech dosiahol I. ČsŠK v stretnutí s Newcastle United, majstrom Anglicka z roku 1927 a víťazom FA Cupu z roku 1924. 26. mája 1929 v pamätnom zápase rozdrvili anglických profesionálov 8:1, útok nastúpil v zložení Šoral, Bulla (2 góly), Príboj, Čambal (hetrik), Uher (hetrik). V belasom drese sa tak stretli prvé veľké osobnosti slovenského futbalu Príboj a Bulla, obaja sa dokázali presadiť v zahraničí a svoje skúsenosti odovzdali v prospech nášho najslávnejšieho klubu.
Na jar 1931 prestúpil Príboj do Žiliny, kde pôsobil ako hráč i tréner do roku 1937. Žilinčania pod jeho vedením vyhrali majstrovstvá Stredoslovenskej župy a v turnaji o majstra Slovenska obsadili tretie miesto za I. ČsŠK Bratislava a ŠK Rus Užhorod. Príboj sa proti svojmu bývalému klubu presadil hetrikom. Dlho po štyridsiatke si udržiaval obdivuhodnú formu a strieľal góly za žlto-zelených, ešte ako 43-ročný viedol útok Žiliny v divíznom zápase proti VAS Bratislava.
Štefan Príboj, populárny Pišta-báči bol jedným z najlepších stredných útočníkov svojej doby, organizátor hry, obávaný strelec a skvelý realizátor pokutových kopov.
Reprezentačná kariéra
Počas pôsobenia v UTE reprezentoval Maďarsko, v rokoch 1919 – 1925 odohral šesť medzištátnych zápasov, strelil tri góly. Debutoval 5. októbra 1919 vo Viedni proti Rakúsku. Proti Rakúšanom sa mu darilo aj strelecky, dva góly zaznamenal 24. septembra 1922 vo Viedni pri remíze 2:2 a jeden gól strelil 20. septembra 1925 v Budapešti (1:1). Reprezentačnú kapitolu uzavrel 4. októbra 1925 v zápase s Španielskom (0:1).
Trénerska kariéra
V I. ČsŠK Bratislava pôsobil ako hrajúci tréner, popri A-mužstvu sa venoval aj dorastu. V Žiline pokračoval v dvojúlohe hráč-tréner, v samostatnej slovenskej lige viedol Príboj FC Vrútky.
Po tragickej nehode Rudolfa Hanáka ho vymenovali za trénera reprezentácie. V rokoch 1940 - 1941 viedol reprezentačné mužstvo Slovenska v štyroch medzištátnych zápasoch s bilanciou jedna remíza a tri prehry. V premiére na trénerskej lavičke 15. septembra 1940 v Bratislave sa zrodila tesná prehra 0:1 s Nemeckom. V lete 1941 zorganizoval Slovenský futbalový zväz v Kremnici zraz 20 hráčov, ktorý mal preveriť adeptov na reprezentačný dres. Príboj nebol spokojný s fyzickou kondíciou hráčov, čo sa prejavilo v nasledujúcich zápasoch s Chorvátskom (1:1, 2:5). Krátke pôsobenie Príboja pri reprezentácii uzavrela prehra 2:3 v Rumunsku.
Biodegradovateľný polymér
náhľad|Príklad výrobkov z biodegradovateľnných plastov Biodegradovateľné polyméry sú špeciálny druh polymérov, ktoré sa po ich plánovanom použití rozkladajú pomocou bakteriálnych rozkladových procesov a vznikajú z nich prírodné vedľajšie produkty, napríklad oxid uhličitý, voda, dusík, biomasa alebo anorganické soli. Tieto polyméry môžu byť prírodného i syntetického pôvody a často obsahujú esterové, amidové alebo éterové funkčné skupiny.
Delenie podľa pôvodu
Podľa pôvodu surovín z ktorých je plast vyrobený rozdeľujeme biodegradovateľné plasty na dve skupiny:
Výroba
Výroba prebieha jedným z dvoch spôsobov:
Celulóza
náhľad|Štruktúrny vzorec celulózy Celulóza je hlavná stavebná látka rastlín. Makromolekula obsahuje lineárne reťazce β-D-glukopyranózy pospájané β-glykozidovou väzbou. Je nerozpustná vo vode. Využíva sa ako plnivo do iných polymérov (zníženie ceny), spevnenie kompozitných materiálov (mikrocelulózové vlákna), na výrobu papiera alebo obalových materiálov a slúži na výrobu viskózy (acetát celulózy), celofánu, nitrocelulózy, umelého hodvábu.
Chitín a chitozán
Chitín je polysacharid vyskytujúci sa v hubách, slúži aj na stavbu schránok živočíchov. Pre človeka a prírodu nevykazuje žiadne toxické účinky. Štruktúra je podobná celulóze (N-acetyl-glukozamínové zvyšky spojené β-(1,4) glykozidovými väzbami). Je nerozpustný v alkohole a slabých kyselinách a zásadách. Chitín sa získava zo schránok živočíchov.
Chitozán je rozpustný vo vode a v organických rozpúšťadlách. Je úplne biodegradovateľný. Vyrába sa deacetyláciou z chitínu.
Chitín a chitozán sa využívajú najmä v medicíne (zastavujú krvácanie, obmedzujú zrážanlivosť krvi), na výrobu vzduch-priepustných tenkých filmov (regenerácia tkanív) ale aj v potravinárskom a poľnohospodárskom priemysle.
Kyselina polymliečna (PLA)
náhľad|Štruktúrny vzorec kyseliny polymliečnej Veľký význam kyseliny polymliečnej je daný tým, že sa vyrába z obnoviteľných zdrojov, má dobré mechanické vlastnosti, je rozložiteľná v ľudskom tele a v biologicky aktívnom prostredí a po rozložení sa prejavuje len veľmi malá alebo žiadna toxicita. Je to však krehký polymér (nutný prídavok plastifikačných činidiel). Je schopná úplne biodegradovať. Nad 200°C nastáva jej termická degradácia a jej teplota topenia 160°C - 170°C. Nevýhodou je jej vysoká cena oproti bežným polymérom (podobné vlastnosti ako PVC, PET, polystyrén). Kyselina mliečna sa získava fermentáciou škrobu.
Kyselina polymliečna sa vyrába dvomi metódami:
Pri prvom spôsobe výroby sa následne pomocou polymerizačnej reakcie z kyseliny mliečnej získava kyselina polymliečna. Počas tohto procesu vzniká ako vedľajší produkt voda, nevýhodou je dlhá doba polymerizácie a je nutná vysoká teplota (inak dochádza zníženiu optickej čistoty) a nutnosť odstraňovania a recyklácie rozpúšťadla. Pri druhom spôsobe výroby sa na výrobu kyseliny mliečnej použije laktid (monomér), počas reakcie dochádza k otvoreniu kruhu a následne sa vzniknutá kyselina mliečna spolymerizuje.
Najmä v posledných rokoch dochádza k výraznému rozširovaniu využiteľnosti PLA. Využíva sa napríklad na výrobu plastových obalov (aj fliaš), kompostovateľných nádob na potraviny (misky, fólie, tégliky), jednorazového kuchynského riadu, hygienických produktov alebo je veľmi populárnym materiálom na 3D tlač.
Polyhydroxyalkanoáty (PHA)
Polyhydroxyalkanoáty sú polyméry produkované mikroorganizmami (pri nadbytku uhlíkatého zdroja) ako zásobný zdroj uhlíka a energie. Sú to polyestery hydroxykyselín, podľa dĺžky reťazca sa rozdeľujú sa na dve skupiny:
Polyhydroxybutyrát (PHB)
Monomérna jednotka polyhydroxybutyrátu má 4 atómy uhlíka. Jedná sa o lineárny polymér, odolný voči UV žiareniu aj vode. Má teplotu topenia 180°C. PHB sa získava extrakciou z mikroorganizmov viacerými spôsobmi, najmä však rozpúšťaním mikroorganizmov v organickom rozpúšťadle, filtráciou bunkových stien a následným zrážaním PHB (ochladzovanie alebo pridanie zrážadieľ). Takto sa získa polymér s vysokou čistotou.
Vlastnosťami sa podobá na polypropylén, je však PHB je tvrdší, krehší a termicky menej stabilný. Jeho veľkou nevýhodou je fakt, že teplota topenia je veľmi podobná ako teplota rozkladu, čo značne komplikuje jeho spracovanie a teda aj využitie. Samotný sa využíva ako prídavok do kozmetiky na účely abrazíva. Vďaka jeho biologickej nezávadnosti sa využíva aj v medicíne na výrobu nití alebo gáz. Zvažuje sa aj využívanie v chromatografii na separáciu opticky aktívnych látok.
Zmesi biodegradovateľných polymérov
Výraznému rozvoju biodegradovateľných plastov pomohlo najmä skúmanie vlastností zmesí jednotlivých biodegradovateľných polymérov. V zmesiach sa využívajú najmä biopolyméry, ktoré sú termicky málo stabilné, krehké alebo ťažko spracovateľné. Ich zmiešaním s inými polymérmi sa dosahuje lepšia spracovateľnosť, stabilita a lepšie fyzikálno-mechanické vlastnosti výsledného plastu. Do zmesí sa pridávajú aj rôzne plastifikátory, stabilizátory, zmäkčovadlá či plnivá. Následne dôjde k roztaveniu všetkých zložiek, dôkladnému premiešaniu a následne sa zmes môže spracovať na finálny produkt žiadanou metódou.
Medzi najvýznamnejšie a najviac skúmané biodegradovateľné polymérne zmesi poslednej doby patrí zmes PLA/PHB. V súčasnosti existuje viacero receptúr a výrobcov zaoberajúcich sa výrobou takýchto zmesí, no medzi úplne prvé na svete, ktoré začali revolúciu využívania biodegradovateľných plastov, patrí NONOILEN. Bol vytvorený slovenskými vedcami v rámci spolupráce spoločnosti Panara s vedeckým tímom z Fakulty chemickej a potravinárskej technológie STU v Bratislave pod vedením prof. Ing. Pavla Alexyho, PhD. a je chránený slovenskou i medzinárodnou patentovou ochranou. Tento materiál je vhodný na výrobu širokej škály produktov, od obalových materiálov, cez puzdrá na mobilné telefóny, riad či poháre až po zubné kefky (spolupráca s firmou Curaprox). V závislosti od generácie je schopný plne biodegradovať v priemyselnej kompostárni (1. generácia) alebo aj v domácom komposte (2. generácia).
Saint-Pardoux-et-Vielvic
Saint-Pardoux-et-Vielvic je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lamotte-Brebière
Lamotte-Brebière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lamaronde
Lamaronde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.