cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kánon (fikcia)
Kanonicita
Tvorcovia Doctor Who sa všeobecne snažia vyhýbať vyjadreniam o kanonicite - Russell T Davies ujasnil, že nerozmýšľa nad konceptom kánonu čo sa týka televízneho seriálu Doctor Who a jeho spin-offov.
Fanon
Fanon je najmä bežný vo veľkých franšízách a fiktívnych vesmíroch, kde je veľa kánonických a nekánonických diel, ako napríklad v Star Trek vesmíre.
Éter
Éter môže byť:
Měcholupy
Názov Měcholupy nesie viac obcí:
… alebo je súčasťou názvu:
Kolbovce
Kolbovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny
Obec pravdepodobne vznikla založením šoltýsom s usadlíkmi na základe zákupného práva v 14. alebo začiatkom 15. storočia. Patrila k stropkovskému panstvu.
Obyvatelia odvádzali daň od 1567 2, 1582 2,5, 1610 1,25 a 1635 0,5 porty.
Panamerická bejzbalová konfederácia
Panamerická bejzbalová konfederácia, skr. COPABE je americká športová konfederácia, ktorá združuje bejzbalové zväzy amerických štátov. Vznikla v roku 1985 a sídli v Panama City, v Paname. Momentálne (2012) združuje 29 národných bejzbalových zväzov a na jej čele stojí Portoričan Israel Roldan. COCABE je členom Medzinárodnej bejzbalovej federácie (IBAF) a tiež PASO.
2 roky po vzniku federácie sa konalo prvé medzinárodné podujatie COCABE, Panamerické majstrovstvá mužov. Súčasťou COPABE je aj Karibská bejzbalová konfederácia.
Podujatia
Regionálne podujatia:
Rouxeville
Rouxeville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jozef Chromek
Jozef Chromek (* 20. február 1891, Domanín – † 28. november 1972, Banská Bystrica) bol dôstojník.
Jeho manželka Anna rod. Podhorová
Literárnosť
Literárnosť je vlastnosť, ktorá odlišuje literárne dielo od iných prehovorov. Je to špecifikum existencie literárneho faktu spočívajúca v akceptovanosti a potvrdenosti istého faktu ako literárneho. Existencia literárnych faktov vôbec nie je teda čímsi stálym, raz navždy zafixovaným, ale je javom časovo premenlivým: čo v istom historickom čase funguje ako literárny fakt, v inom časovom určení ním prestáva byť, a naopak.
Merklín
Merklín môže byť:
Gregor I.
Gregor I. môže byť:
William H. Calvin
Je známy ako autor populárno-náučných kníh o neurobiológii a evolučnej biológii, pričom „mieša“ poznatky z týchto odborov. Tiež sa zaujíma o náhle zmeny v klíme na planéte, ktoré mali vplyv na evolúciu a uvažuje o budúcnosti.
V roku 2002 získal cenu za Phi Beta Kappa za vedeckú literatúru. William H. Calvin je uznávanou autoritou v oblasti neurofyziológie už 30 rokov. Je autorom dvanástich kníh, prevažne o mozgu a evolúcii. Svoje knihy píše pre bežného čitateľa.
Alexandrijská knižnica
Alexandrijská knižnica bola najväčšia a najslávnejšia staroveká knižnica, o ktorej fondy (v 1. polovici 1. stor. pred Kr. to bolo až 700 000 zvitkov) sa opierala tvorba a práca básnikov a učencov alexandrijského Museionu.
Gregor IV.
Gregor IV. môže byť:
Sliačske travertíny
Sliačske travertíny je územie na dolnom Liptove, ktoré vyniká množstvom minerálnych prameňov. Na pomerne malej rozlohe je 117 minerálnych prameňov, čo je 12,6% z celkove zaregistrovaných prameňov Slovenska (1981).
Teplica - sírna voda v nadmorskej výške je aj s okolím s výmerom 14,5 hektára chráneným prírodným výtvorom. Samotný prameň sa odborne nazýva mofetový pramen. Voda prameňa má stálu teplotu 16°C, a preto ani počas zimy potok opúšťajúci prameň nezamŕza. Prameň „Čertovica“ je najvýdatnejší z prameňov. Vyviera zo severnej strany travertínovej kopy vo výške. Pramenisko vytvára plochu s rozmermi 300 X 200 metrov so sedimentáciou travertínov v podobe kopy. Voda z prameňa má v lete teplotu asi 20°C a výdatnosť 81,1 l/min. Obsah CO2 je 1850 mg/liter.
Na juh a juhozápad od prameňa je zostatok masívneho výtvoru mŕtvych travertínových terás, kde sa táto hornina ťažila. Dnes je to chránené územie. Je to lokalita Kotlisko a Skálie, miesta nálezov po dávnych obyvateľoch prehistorických sídlisk. K chránenej oblasti patrí hneď pod prameňom sa rozkladajúci rovinný močiar s typickým slatinným rastlinstvom a živočíšstvom. Je to hojná šašina hrdzavá, fialka močiarna, vachta trojlistá - po sliačansky horká trojka a iné. Na travertínovej kope nad prameňom sú zastúpené vápnomilné druhy rastlín.
Druhý, železitý minerálny prameň - Medokýš je v nadmorskej výške. Nachádza sa asi na juhozápad od Stredného Sliača v Zúbrej. Vyviera z paleogénnych flyšových bridlíc na lúke. V lete je priemerná teplota vody asi 10°C, prameň má výdatnosť 4,3l/min s obsahom 1540 mg CO2 na liter vody. Prameň je pomerne dosť mineralizovaný, svojou povahou sa radí medzi zemité kyselky.
Krok
Krok môže byť:
Malléon
Malléon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 48 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Knižnica
thumb|right|Univerzitná knižnica v San Diegu right|thumb|moderná knižnica v meste [[Chambéry]]
Knižnica je organizovaná zbierka kníh, určená na priame používanie čitateľom, alebo kultúrna inštitúcia, ktorá organizuje spoločenské využívanie tlačených a rukopisných materiálov i ostatných hmotných zdrojov/nositeľov poznatkov a informácií.
Dejiny
Kedysi boli knižnice štátne, obchodné, chrámové zbierky – predstavujú jeden zo spôsobov, ako sa z kočovnej kultúry stala kultúra urbanizovaná. Po stáročia boli knižnice pasívne, boli vlastníctvom panovníka alebo cirkvi, preto k nim nemala verejnosť bežný prístup. Svoj hlavný zmysel dosiahli, až keď ich sprístupnili verejnosti, koncom 19. storočia.
Knižnice na Slovensku
Slovenské knižnice upravuje Knižničný systém Slovenskej republiky, ktorého riadiacim orgánom je Ministerstvo kultúry SR. Podľa neho knižnice na Slovensku členíme na Slovenskú národnú knižnicu, vedecké knižnice, akademické knižnice, verejné knižnice, školské knižnice a špeciálne knižnice.
Gregor VI.
Gregor VI. môže byť:
Tropické pásmo
Tropické pásmo je typické pre oblasti, ktoré majú teplé a suché počasie po celý rok. V dôsledku nízkej miery oblačnosti je povrch intenzívne ožarovaný Slnkom. Vyskytujú sa tu oblasti s najvyššími teplotami na Zemi, nezriedka presahujúcimi 40 až 50 °C a naopak pomerne nízkymi nočnými teplotami počas zimných nocí, ktoré klesajú blízko 0 °C. Úhrn zrážok je celoročne menší ako 250 mm. Oblasti v zrážkovom tieni a západné časti kontinentov majú len okolo 100 mm zrážok, v týchto miestach často vznikajú púšte.
Patria tam tropické dažďové pralesy púšte a polopúšte a savany
Štefan IX.
'''Štefan IX. (X.)''', vl. menom Frédéric de Lorraine (* okolo 1020, Lotrinsko, Francúzsko - † 29. marec 1058, Florencia, Taliansko) bol benediktínsky mních a 154. rímsky pápež (v rokoch 1057 - 1058).
Štefanom IX. sa uzatvára súpis pápežov nesúcich toto meno. Pochádzal z rodu lotrinských vojvodov a skôr než bol zvolený za pápeža pôsobil ako opát benediktínskeho kláštora Monte Cassino.
Ako najmladší syn vojvodu Gonzelona I. Lotrinského bol určený na duchovnú dráhu. Stal sa kanonikom a neskôr arcidiakonom. Veľmi dobré vzťahy mal už s pápežom Levom IX., kedy ako jeden z jeho najbližších spolupracovníkov pôsobil vo funkcii kancelára a knihovníka, i s Levovým nástupcom Viktorom II., ktorý ho v máji 1057 dal zvoliť za opáta kláštora a 14. júna ho povýšil na kardinála baziliky San Crisogono. V roku 1054 sa ako legát zúčastnil na misii do Konštantínopolu, ktorej výsledkom bola tzv. veľká alebo východná schizma.
Po náhlej smrti Viktora II. mu pripadla česť navrhnúť potencionálnych nástupcov zosnulého pápeža. Napriek tomu, že navrhol päť mien, 2. augusta bol zvolený a hneď nasledujúci deň vysvätený on sám.
Od počiatku sa javil ako reformný pápež so skúsenosťami získanými pri vedení opátstva. Presadzoval duchovnú obrodu a odsudzoval mravné poklesky duchovných vrátane simónie. Svojím kancelárom menoval opáta Hildebranda (neskoršieho pápeža Gregora VII.). Ako obdivovateľ diela Leva IX. s úmyslom nadviazať na jeho politiku, plánoval v roku 1058 uskutočniť vojnové ťaženie proti Normanom usadeným na juhu Itálie. V súvislosti s prípravami ťaženia podnikol, napriek podlomenému zdraviu, cestu do Florencie, kde však náhle zomrel. Tu bol i v kostole Santa Reparata pochovaný.
Pred svojou smrťou zaviazal klérus prísahou, aby s voľbou pápeža počkali do chvíle, kým sa z nemeckej misie nevráti Hildebrand. Túžil, aby ho na pápežskom stolci vystriedal jeho najbližší spolupracovník a pokračovateľ reforiem.
Gregor VIII.
Gregor VIII. môže byť:
Lahonce
Lahonce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Literát
Literát je človek literárne činný, spisovateľ, publicista.
Kyslíkatý derivát
Naviazaný reťazec (R) môže byť vodík, samostatný uhlík (C), alifatický (acyklický) alebo aromatický (cyklický) uhľovodíkový reťazec.
Anna Chromeková
Anna Chromeková (rod. Podhorová) (* 28. september 1891, Hradec Králové – † 27. apríl 1978, Banská Bystrica) bola pedagogička.
Životopis
Absolvovala štúdium dejepisu a zemepisu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Do roku 1923 pôsobila v rodisku na mestskom dievčenskom lýceu. Zakladateľka miestneho dievčenského skautingu. Stredoškolská prof. Štátneho dievčenskeho reformného gymnázia v Banskej Bystrici (1. september 19231936/1937). V Banskej Bystrici pokračovala v skautskom hnutí.
Linux (operačný systém)
thumb|Linux thumb|[[Tučniak Tux – maskot systému Linux]] thumb|Linux so spusteným grafickým rostredím KDE thumb|Linux so spusteným prostredím GNOME thumb|Linux so spusteným prostredím XFCE thumb|Linux s prostredím Cinnamon
Linux je počítačový operačný systém a jeho jadro. Patrí medzi najznámejšie a najúspešnejšie príklady slobodného softvéru a vývojového modelu open source.
Termín Linux sa vzťahuje na jadro Linuxu, ale v bežnej reči sa používa na opis celej rodiny operačných systémov UNIXového typu, ktoré sú založené na linuxovom jadre, zatiaľ čo knižnice a nástroje pochádzajú zvyčajne z projektu GNU (takéto zoskupenie sa označuje ako GNU/Linux). Linuxové distribúcie často zoskupujú základný systém s veľkým množstvom programov spravovaných systémom „balíčkov“.
Hoci bol spočiatku používaný a vyvíjaný nadšenými jednotlivcami, v súčasnosti jeho vývoj prebieha pod záštitou Linux Foundation v úzkej spolupráci s viac ako 1200 spoločnosťami, medzi nimi sú napr. Fujitsu, HP, Samsung, IBM, Intel, Oracle, CISCO, NEC, Red Hat, Microsoft či Google.
Aplikácie
Linux je vhodnou voľbou pre rôzne druhy internetových serverov, hlavne kvôli natívnej implementácii softvéru ako Apache, MySQL, PHP/Perl/Python a kvôli bezpečnosti a stabilite vyplývajúcej z vývojového modelu. Alternatívou v tomto prípade sú napr. BSD deriváty (FreeBSD, OpenBSD, NetBSD).
Linux je výhodný aj pre programátorov, keďže existuje prístup ku všetkým zdrojovým kódom, neexistujú tu problémy s nezdokumentovanými funkciami a najpoužívanejší voľne dostupný kompilátor GCC patrí ku špičke. Nezanedbateľným faktorom je, že je dostupné množstvo programovacích prostredí, z ktorých väčšina je open source a teda netreba za ich používanie platiť.
Od roku 2013 je platforma Steam dostupná aj pre Linux. Vďaka tomu je väčšina populárnych titulov portovaná aj pre túto platformu. Začiatkom roka 2015 prekročil počet dostupných hier 1000 kusov. Existuje aj množstvo voľne šíriteľných hier, open source zatiaľ v tejto oblasti zaostáva. V Linuxe je však možné prevádzkovať niektoré aplikácie a hry pre systém Microsoft Windows, pomocou adaptačnej vrstvy Wine (a prípadne doplňujúcich produktov ako Cedega).
Pre použitie systému ako desktopový systém existujú kvalitné aplikácie pre všetky bežné úlohy: desktopové prostredia, kancelárske balíky (LibreOffice, Apache OpenOffice, Caligra), aplikácie pre prácu s internetom (Chromium, Chrome, Firefox, Thunderbird, Evolution, Pidgin, Kopete, Konqueror), multimédiami (VLC, MPlayer, Xine, Amarok) a grafikou (GIMP, Inkscape, Blender). V niektorých oblastiach dostupnosť aplikácií zatiaľ zaostáva: DTP, profesionálne audio. Okrem open source aplikácií existuje pre desktop aj množstvo proprietárneho softvéru (Flash Player, Opera, Skype, Nero).
Linux je portabilný operačný systém, za čo sčasti vďačí faktu, že väčšina kódu je v jazyku C, ktorého kompilátor je dostupný na množstve platforiem. Linux beží na platformách od multiprocesorových superpočítačov a mainframov ako IBM System z9, cez PC, notebooky a pracovné stanice (x86, iMac, PowerBook, Digital Alpha) až po vnorené zariadenia, mobilné telefóny, PDA či Apple iPod. V portabilite mu konkuruje NetBSD.
Podľa aplikácie existujú distribúcie Linuxu tvoriace buď univerzálny operačný systém alebo špecializovaný na konkrétny účel, pozri .
Distribúcie
Pod pojmom distribúcia sa rozumie celok, ktorý obsahuje základný systém tvorený jadrom a ovládačmi zariadení a programy podľa zamerania distribúcie. Hoci je jadro Linuxu voľne šíriteľné, časť programov môže byť komerčného charakteru, prípadne sa platí za technickú podporu.
Distribúcie sa odlišujú zameraním, môžu byť všeobecné s veľkým množstvom programov (napr. desktopové) alebo užšie špecializované, cieľovou skupinou, licenčným modelom, jazykovým a geografickým zameraním, použitím preferovaného desktopového prostredia (KDE, Gnome, a pod.), podporovanou počítačovou architektúrou a radom ďalších kritérií.
Prehľad distribúcii
Pretože je distribúcií veľmi veľa, vznikla potreba vytvorenia stránok, ktoré by sústredili informácie o distribúciách, a taktiež informovali o nových vydaniach a dôležitých zmenách. Najznámejšiou takouto stránkou je Distrowatch, ktorú vytvoril Ladislav Bodnár. Pre začiatočníkov je vhodná napríklad podstránka, kde sa porovnávajú Hlavné distribúcie Linuxu. Dnes sa tu nachádzajú informácie aj o BSD systémoch.
Jadro
Kernel bol pôvodne vyvinutý pre mikroprocesor Intel 80386, ale v súčasnosti podporuje množstvo architektúr, okrem PC od tzv. vnorených systémov (mobilný telefón, PDA, router) po superpočítače alebo herné konzoly ako PlayStation 2 alebo PlayStation 3. Vývoj začal v roku 1991 ako osobné hobby Linusa.
Jadro Linuxu je schopné bežať ako na jednoprocesorovom počítači, tak aj na viacprocesorovom počítači (akými sú napríklad výkonné servery), pričom dokáže využívať spojený výkon dostupných procesorov.
Architektúra jadra je monolitická, ale je možné nahrávať a uvoľňovať moduly za behu systému. Ovládače zariadení bežia zvyčajne v okruhu 0 s plným prístupom k hardvéru. Linux podporuje preemptívny multitasking, virtuálnu pamäť, zdieľané knižnice, nahrávanie modulov na požiadanie, zdieľané copy-on-write programy, správnu správu pamäte a TCP/IP podporu.
Linux jadro od verzie 4.0 podporuje aktualizovanie jadra za behu systému bez nutnosti reštartovania.
Linuxové jadro tvorí základ aj známych operačných systémov ako Android a Chrome OS.
Grafické rozhranie
right|thumb|Ilúzia pracovných plôch na kvádri prostredníctvom kompozitného manažéra Compiz Pri použití Linuxu ako desktopového operačného systému je nevyhnutné kvalitné a rýchle grafické rozhranie, ktoré je realizované prostredníctvom X servera (XFree86 alebo X.Org), nad ktorým beží správca okien alebo častejšie kompletné desktopové prostredie. Medzi najznámejšie patria KDE, Gnome, Unity, Cinnamon, MATE či XFCE. Súčasné slobodné desktopové prostredia ponúkajú prakticky všetky funkcie ako komerčné prostredia, často však ponúkajú viac možností na konfiguráciu a zmenu vzhľadu. Veľkou výhodou systému GNU/Linux je možnosť mať nainštalovaných viac prostredí a podľa potreby medzi nimi prepínať. Existuje aj možnosť používať pokročilé 3D efekty priamo na pracovnej ploche prostredníctvom OpenGL rozšírenia Xgl alebo AIGLX a slobodného kompozitného správcu okien Compiz.
História Linuxu
Vývoj začal v roku 1991 ako osobné hobby Linusa. Vytvoril prvú funkčnú verziu a zverejnil na internete zdrojový kód. Ku kódu začali prispievať ľudia z komunity a Torvalds účinkoval ako koordinátor projektu. (Ďalej pozri )
Linux bol prvé funkčné unixové jadro operačného systému, ktoré bolo licencované slobodnou licenciou (konkrétne GNU GPL). V tej dobe bol OS GNU dokončený a poskytoval ucelený a funkčný základný systém, ale vývoj jeho jadra ustal. Vyššie vrstvy tiež existovali v podobe X Window systému. Integráciou s týmito komponentami sa stal Linux plnohodnotným operačným systémom. Aby bola táto integrácia umožnená, Linus Torvalds zmenil licenciu na GPLv2.
Neskôr bolo uvoľnené aj stabilné jadro GNU zvané Hurd a iné skupiny vývojárov vyvinuli iné jadrá, ktoré bez problémov fungujú s OS GNU (napr. FreeBSD, GNU Mach).
GNU/Linux sa stal atraktívnym pre veľké podniky, keď vznikol projekt Apache. Apache je úspešný webový server, ktorý v tej dobe, ale i dnes ponúka mnohé funkcie, ktoré v komerčných produktoch rovnakého typu nenájdete. Najdôležitejšou vlastnosťou Apache bolo, že dokázal prevádzkovať súčasne viacero webových lokalít.
Vývojový model
Vývojový model je otvorený a decentralizovaný.
Otvorenému vývojovému modelu, čo znamená že ktokoľvek má prístup ku zdrojovému kódu, sa pripisuje úspech Linuxu. Jeho pôvodný autor Linus Torvalds sa riadil myšlienkou „uvoľňovať [zdrojový kód] skoro, uvoľňovať často a počúvať odozvy od používateľov“. Viac o otvorenom modeli píše Eric Raymond vo svojej knihe „Katedrála a bazár“, kde ho porovnáva s klasickým modelom vývoja v uzavretom tíme špecialistov.
Dôležitý argument v prospech otvoreného modelu je praktický úspech v stabilite a bezpečnosti. Ten je založený na hypotéze, že čím viac ľudí sa môže pozieť na zdrojový kód, tým skôr sa nájdu a opravia chyby. V tejto otázke stojí proti princípu nazvanému jeho oponentami security through obscurity. Opakom je uzavretý model, kde odhaliť a opraviť chybu môže len člen uzavretého tímu, ktorý má prístup ku zdrojovému kódu.
Decentralizovanosť znamená, že existuje viacero konkurentných repozitárov kódu, ktorí udržiavajú rôzni vývojári (vetva Linusa Torvaldsa je jedným z nich). Porovnaj napr. centralizovaným otvoreným s vývojovým modelom FreeBSD.
Vojna v Južnom Osetsku (2008)
Pozadie udalostí
Na základe dohody z roku 1992 boli v Južnom Osetsku umiestnené ruské, gruzínske a juhoostetské aj severoosetské mierové jednotky. Vojna skončila a situácia sa upokojila, ale problém bol len odložený. Obyvatelia Južného Osetska v prevažnej väčšine nestáli o reintegráciu ich regiónu do Gruzínska a v rokoch 1992 a 2006 usporiadali referendum, kde sa vyslovili za nezávislosť. Gruzínsko sa naopak snažilo nad odtrhnutým oblasťami obnoviť kontrolu. Keď sa v Gruzínsku dostal k moci Saakašvili, obnovil v roku 2004 po mimoriadnych voľbách kontrolu nad Adžarskom. Z pôvodných troch odtrhnutých oblastí si tak faktickú nezávislosť udržali len Abcházsko a Južné Osetsko. Rusko sledovalo gruzínske snahy o obnovenie územnej zvrchovanosti so znepokojením. Gruzínsko tradične považuje za blízke zahraničie a navyše cezeň prechádza ropovod z Azerbajdžanu. Po ukončení vojny v Čečensku za vlády Vladimíra Putina Rusko posilnilo. Saakašvili orientoval Gruzínsko výrazne prozápadne, snažil sa smerovať krajinu do EÚ a najmä do NATO. Západ Gruzínsku dodával zbrane. Rusko naopak ekonomicky, politicky aj vojensky podporovalo odtrhnuté regióny, nakoľko väčšina ich obyvateľov vlastnila ruské pasy. Zámienku pre väčšie angažovanie v regióne dalo Rusku uznanie nezávislosti Kosova, kde väčšina krajín NATO a EÚ uznala nezávislosť provincie odtrhnutej proti vôli materskej krajiny a v rozpore s rezolúciou Bezpečnostnej rady OSN č. 1244.
Predvojnové boje
thumb|Kasárne ruskej mierovej jednotky V neskorých hodinách 1. augusta prepukli intenzívne boje medzi gruzínskou armádou a juhoosetskými bojovníkmi, majúce za následok niekoľko mŕtvych a ranených. Obe bojujúce strany sa vzájomne obvinili zo začatia streľby. Následkom bojov niekoľko stoviek až tisíc Osetov opustilo svoje domovy a utieklo na územie Ruska, ktoré im poskytlo azyl. Dňa 4. augusta ruská 58. armáda zaujala pozície na hraniciach s Gruzínskom (respektíve Južným Osetskom). Počas nasledujúcich dní pokračovali sporadické prestrelky a gruzínska armáda sústavne zvyšovala počet vojakov a vojenskej techniky v oblasti.
Začiatok vojny
Dňa 7. augusta gruzínsky prezident Michail Saakašvili vyhlásil jednostranné zastavenie paľby, vyslovil ochotu vyjednávať o autonómii Južného Osetska a navrhol, aby Rusko garantovalo riešenie, ktoré by prinieslo mier do oblasti. Avšak už v noci na 8. augusta (deň začatia letných olympijských hier v čínskom Pekingu) gruzínske delostrelectvo zahájilo bombardovanie osetských dedín a gruzínska armáda začala vojenskú operáciu s cieľom dobyť hlavné mesto Južného Osetska Cchinvali. To sa im 8. augusta v noci a dopoludnia takmer podarilo. V prvých hodinách si konflikt vyžiadal niekoľko mŕtvych vojakov, hlavne z ruských mierových síl v Južnom Osetsku. Pri útoku gruzínska armáda použila raketomety BM-21 Grad a delá veľkého kalibru, ktorými ostreľovala centrum mesta. Počas útoku ale došlo aj k napadnutiu základne ruských mierových síl, čo si vyžiadalo aj mŕtvych a ranených.
Mohelnice
Mohelnice môžu byť:
Vojna v Južnom Osetsku (2008)
Začiatok vojny
Gruzínsky prezident Michail Saakašvili prirovnal inváziu ruských vojenských síl do Južného Osetska k sovietskej invázii do Československa v roku 1968. V reakcii na inváziu z oblasti gruzínsko-ruskej hranice utiekla väčšina židovského obyvateľstva do hlavného mesta Tbilisi. Naopak prezident Abcházska Sergej Bagapš označil útok Gruzínska za genocídu malého osetského národa. Ruský prezident Dmitrij Medvedev označil bombardovanie mesta Cchinvali za genocídu civilného obyvateľstva.
thumb|left|Gruzínsky sniper v Južnom Osetsku V nedeľu popoludní pokračovali ruské vojenské lietadlá v bombardovaní územia Gruzínska. Podľa BBC očití svedkovia potvrdili bombardovanie medzinárodného civilného letiska v Tbilisi niekoľko hodín pred tým, než na ňom mala pristáť mierová misia EÚ na čele ktorej bol francúzsky minister zahraničia Bernard Kouchner a jeho fínsky kolega Alexander Stubb.
Americké denníky The New York Times a International Herald Tribune priniesli s odvolaním sa na vysoko postavený zdroj v americkej administratíve informáciu, že ruská armáda rozmiestňuje v Južnom Osetsku útočné balistické strely krátkeho doletu SS -21. Strely sú rozmiestňované severne od mesta Cchinvali. Rakety sú schopné podľa informácií zasiahnuť akékoľvek miesto v Gruzínsku, vrátane Tbilisi. Prezident Južného Osetska Eduard Kokojty ďalej vyhlásil, že má v pláne požiadať Rusko o vybudovanie stálej vojenskej základne v Južnom Osetsku. Potom vyhlásil výnimočný stav a rozpustil vládu. Kokojty ďalej vyhlásil, že Južné Osetsko neumožní na svoje územie vstup pozorovateľom z OBSE
Z analýzy satelitných záberov, ktorú na požiadanie organizácie Amnesty International (AI) vykonalo Americké združenie pre rozvoj vedy boli stovky domov v gruzínskych obciach v Južnom Osetsku vypálené v auguste 2008 až po skončení rusko-gruzínskeho ozbrojeného konfliktu, keď oblasť ovládli ruské jednotky. Zo snímok ale nemožno jednoznačne určiť, kto je zodpovedný za škody, či Rusko, Gruzínsko alebo niekto iný. Podľa AI môžu ale byť snímky dôkazom o spáchaní vojnových zločinov.
Ruská invázia do Gruzínska
V pondelok 11. augusta ruské úrady potvrdili, že jej sily pokračujú v presune z Abcházska ďalej na území Gruzínska, k mestu Senaki. Podľa ruského ministerstva obrany preto, aby bolo zabránené gruzínskej armáde v ostreľovaní konfliktných oblastí a reorganizáciu. Gruzínske úrady obvinili Rusov, že obsadili mesto Gori, ktoré sa nachádza približne 60 km od hlavného mesta Tbilisi.
V pondelok večer agentúra Reuters s odvolaním na gruzínskeho premiéra uviedla, že ruské invázne jednotky vstúpili do čiernomorského prístavu Poti. Ruské jednotky postupujú na gruzínske územie tiež zo separatistického Abcházska a obsadili vojenskú základňu v meste Senaki. Ruské ministerstvo obrany potvrdilo operáciu na území v hĺbke 40 km od gruzínsko-abcházskej hranice.
Formálne ukončenie bojov
12. augusta ruský prezident Dmitrij Medvedev vyhlásil, že nariadil ozbrojeným silám ukončiť vojenské operácie v Gruzínsku, ale velitelia ruskej armády sa týmto údajným nariadením ruského prezidenta neriadili.
Podľa spravodajcu BBC Gavina Hewitta došlo v meste[Gori k násilnostiam a ľudia z neho utekajúci sa sťažovali na rabovanie, ktorého sa zúčastnili aj separatisti z Južného Osetska. Obyvateľom sa údajne vyhrážali smrťou, ak rabujúcim neodovzdajú svoje cennosti. Podľa organizácie Human Rights Watch (HRW) boli počas ruského bombardovania použité kazetové bomby. Hlavné nebezpečenstvo týchto bômb spočíva v tom, že bomby sú naplnené množstvom malých náloží. Na zákaze použitia kazetových bômb sa na konferencii v Dubline v roku 2008 dohodlo viac ako 100 štátov, vrátane väčšiny členov NATO. Rusko ale podpis odmietlo, rovnako ako Čína a Spojené štáty.
V piatok 15. augusta ruský vojenský konvoj so vzdušnou podporou bojových vrtuľníkov prenikol cez sľuby prezidenta Medvedeva až na 55 km od hlavného mesta Tbilisi. Podľa agentúry Reuters išlo o najhlbší prienik inváznych vojsk do vnútrozemia Gruzínska. Akcia sa časovo zhodovala s návštevou ministerky zahraničia USA Condoleezzy Riceovej v Tbilisi.
Rusi údajne založili úmyselne požiar v Národnom parku Bordžomi-Charagauli, na čo zamedzili hasičom z Turecka a Ukrajiny zásah pri plánovanom hasení. Ruská armáda taktiež obsadila najdôležitejšie vodné elektrárne na rieke Inguri.
Ruský minister obrany Anatolij Serďukov 22. augusta oznámil, že Rusko ukončilo sťahovanie svojej inváznej armády z Gruzínska. Americký Pentagon ale tvrdil, že žiadne výrazné známky stiahnutia ruských jednotiek nezaznamenal.
Južné Osetsko vyhlásilo nezávislosť na Gruzínsku už v roku 1990, čo viedlo k prvej vojne v roku 1991-1992. Ale až po tejto druhej vojne 26. augusta 2008 bola Južné Osetsko uznané Ruskom a ďalšími štátmi za nezávislý štát.
Súvisiace boje v Abcházsku
thumb|left|Mapa Abcházska s vyznačenou tiesňavou [[Kodori]]
Konfliktu v Južnom Osetsku využila ďalšia separatistická oblasť Abcházsko, ktorá začala vojenské akcie proti Gruzínsku v spornej tiesňave Kodori. Otvorili tak druhý front bojov proti gruzínskej vláde. Podľa gruzínskych zdrojov došlo v oblasti Abcházska v prístave Očamčyra k vylodeniu ruskej čiernomorskej flotily o sile až štyroch tisíc mužov.
Podľa gruzínskeho ministerstva vnútra začalo Rusko 9. augusta útok na Kodorskú tiesňavu, ktorú v separatistickom Abcházsku doteraz kontrolovala gruzínska armáda. Aj podľa agentúry AFP Kodorskú tiesňavu bombardovalo ruské letectvo. Abcházsko vyhlásilo mobilizáciu vojenských záloh a abcházsky parlament schválil výnos prezidenta o vyhlásení vojnového stavu. Prezident Abcházska Sergej Bagapš potvrdil tisíce bojovníkov do Kodorskej tiesňavy a potvrdil, že požiadal Rusko, aby posilnilo vojenskú prítomnosť na gruzínsko-abcházskej hranici. Bagapš tiež uviedol: "Koordinujeme naše akcie s Ruskom, naším najväčším priateľom".
Asistent generálneho tajomníka OSN Pan Ki-muna oznámil, že abcházske úrady požiadali o odchod vojenských pozorovateľov OSN (UNOMIG) z údolia Kodori.
Kybervojna
Vojna sa prejavila aj na internete. Stránky Gruzínskej národnej banky boli napadnuté a nahradené prehľadom diktátorov 20. storočia. Napadnutý bol tiež jeden z gruzínskych spravodajských portálov a stránky gruzínskeho ministerstva obrany. Útoky boli vykonané podobnými technikami ako kyberútoky v Estónsku v roku 2007, v čase konfliktu o pomník ruských vojakov v krajine. Kyberútočníci nahradili tiež stránky gruzínskeho ministerstva zahraničných vecí kolážami fotografií Saakašviliho a Hitlera. Útoky boli však vedené aj na ruské servery, kedy sa v Gruzínsku nebolo možné dostať na doménu .ru.
Podľa denníka The New York Times sú gruzínske weby systematicky napádané od 8. augusta. Úrad poľského prezidenta v reakcii na kyberútoky ponúkol gruzínskej vláde pomoc s prístupom na internet.
Podľa odborníkov na internetovú bezpečnosť bolo vraj prenesenie vojny do kyberpriestoru predvídateľné. Hlavný dôvod videli v tom, že Rusko patrí spolu s Čínou a Brazílie|Brazíliou k lídrom v internetovej kriminalite.
Námorná blokáda
thumb|Ruská raketonosná korveta miraz ([[Projekt 1234|Projekt 1234.1) - víťaz zo stretnutia s gruzínskymi člnmi]]
Vojnové lode ruskej čiernomorskej flotily dorazili ráno 10. augusta do gruzínskych vôd Čierneho mora a začali blokovať námorné dodávky do Gruzínska. Transportný konvoj s ruskými vojakmi pre Abcházsko tvorili výsadkové lode Jamal (156, ex BDK-67), Saratov ( 150, ex BDK-65) a Cesar Kunikov (158, ex BDK-64) a dopravná loď General Rjabikov. Zväz hliadkujúci pri gruzínskych brehoch opisujú rôzne zdroje rozlične:
Do sporu sa vložilo aj ukrajinské ministerstvo zahraničia, ktoré uviedlo: "Ukrajina si vyhradzuje právo uzavrieť svoje územie pred návratom ruských vojnových lodí, ktoré môžu zasiahnuť v Gruzínsku, dokiaľ nebude konflikt vyriešený." V ukrajinskom prístave Sevastopoľ má pritom Rusko námornú základňu. Pre operácie u gruzínskych brehoch ale zúčastnené jednotky používali bližšiu Novorossijsk.
V ranných hodinách 10. augusta vyrazili z Novorossijsku výsadkové lode Saratov a Cesar Kunikov a dve plavidlá eskorty. Ich cieľom mal byť prístav Suchumi v Abcházsku a na ich palubách bolo 500 ruských vojakov. Proti tomuto konvoju vyplávalo z Poti päť gruzínskych rýchlych člnov. V 18:39 sa gruzínske člny prvýkrát objavili na radaroch ruských plavidiel. Vo vzniknutom boji si Rusi nárokovali potopenie gruzínskeho člna Tbilisi (302, ex ukrajinský U150 Konotop, ex sovietsky R-15) korvety miraz z eskorty konvoja. V skutočnosti bol zasiahnutý (a potopený) pravdepodobne strážnym člnom pobrežnej stráže Georgy Toreli (P-21, ex PSKR-629). Po tejto strate sa gruzínskej člny stiahli.
Ukrajina trvala na tom, aby ruské vojnové loďstvo opustilo jej vody, ale ruská generalita označila túto požiadavku za irelevantnú.
Časť jednotiek gruzínskeho námorníctva sa mala stiahnuť do južnejšie ležiaceho Batumi. 12. augusta potom bola v Poti potopené ďalšie gruzínske plavidlá príslušníkmi Specnaz, vrátane raketonosných člnov Tbilisi a Dioskuria (303, ex grécky Ypoploiarchos Batsis (P-17), ex Kalypso (P-54)).
Medzinárodná reakcia
thumb|upright|Vyjadrenie solidarity s Gruzínskom na [[Ľvov|ľvovskej radnici]] Značný počet štátov vznieslo po prepuknutí vojny požiadavky na okamžité ukončenie bojov. Rad z nich podporil Gruzínsko a kritizoval ruskú ofenzívu, medzi nimi Spojené štáty americké a niektoré štáty Európskej únie. Návštevou Tbilisi vyjadrili Gruzínsku podporu prezidenti Poľska, Ukrajiny, Litvy a Estónska Lech Kaczyński, Viktor Juščenko, Valdas Adamkus a Toomas Hendrik Ilves a premiér Lotyšska Ivars Godmanis.
Za rozpútanie vojny obvinili Gruzínsko napr. bývalý nemecký kancelár Gerhard Schröder, turecký premiér Recep Tayyip Erdoğan, či slovenský premiér Robert Fico. Agentura Reuters uviedla, že ministri zahraničia krajín Európskej únie sa na mimoriadnom zasadnutí v Bruseli zhodli na ochote vyslať mierové jednotky do Gruzínska.
Dňa 22. augusta 2008 uviedol americký veľvyslanec v Rusku John Beyrle v rozhovore pre denník Kommersant, že USA považujú ruskú reakciu na vpád gruzínskej armády do Cchinvali za primeranú. "Vidíme, že odpoveď ruských vojsk bola úplne opodstatnená útokom na ruské mierové sily v Južnom Osetsku," vyhlásil. Rusko ale podľa neho zašlo príliš ďaleko, keď jeho jednotky vstúpili na územie Gruzínska.
V septembri 2009 oznámila nezávislá vyšetrovacia komisia Európskej únie stanovisko, podľa ktorého vojnu vyvolala Gruzínsko a Rusko prispelo k eskalácii konfliktu.
Avšak podľa správ z hlavného mesta Tbilisi z 11. augusta bola situácia vcelku pokojná.
Mierová misia Európskej únie
thumb|upright|Ruský prezident [[Dmitrij Medvedev]]
Francúzsko ako predsednícka krajina EÚ sa usilovala o ukončenie konfliktu. EÚ ponúkla obom stranám trojbodový plán zahrňujúci rešpektovanie územnej celistvosti Gruzínska, okamžité zastavenie nepriateľstva a obnovenie situácie pred vypuknutím konfliktu. V nedeľu 10. augusta do Tbilisi priletela mierová misa EÚ. V pondelok 11. augusta francúzsky minister zahraničia Bernard Kouchner oznámil, že gruzínsky prezident Michail Saakašvili pristúpil na všetky návrhy k ukončeniu konfliktu s Ruskom v južnom Osetsku. „Prezident Saakašvili prijal všetky návrhy, ktoré som predniesol,“ uviedol minister Kouchner pred tým, než odletel do Moskvy na jednanie s ruským prezidentom Dmitrijom Medvedevom.
V utorok mali o situácií jednať aj generálny tajomník NATO Jaap de Hoop Scheffer s gruzínskou ministerkou zahraničia Ekou Tkešelašvili.
V utorok 12. augusta do Moskvy priletel francúzsky prezident Nicolas Sarkozy, aby vyjednávanie o prímerí dokončil. Popoludní na tlačovej konferencii ruský prezident potvrdil, že Rusko akceptuje mierový návrh EÚ a stiahne svoje vojenské jednotky z Gruzínska do postavenia pred 6. augustom.
Ekonomické dopady
V reakcii na konflikt sa ceny ruských akcií na burze prepadli na najnižšie hodnoty od roku 2006. Dolárový index RTS v piatok 8. augusta stratil 6,5 % a klesal aj počas pondelkového poobedia. Hlavný analytik rozvíjajúcich sa trhov Danske Bank povedal agentúre Reuters: „Myslím, že pokiaľ sa nepohneme k nejakému riešeniu, pokiaľ budú ruské sily útočiť a bombardovať územie Gruzínska, tlak na ruské trhy bude pokračovať“. Najväčšia gruzínska banka Bank of Georgia na burze v Londýne stratila v piatok 1/4 svojej hodnoty a ratingové agentúry krajine znížili hodnotenia.
Aj keď oficiálne sa už ruská armáda v poslednej dekáde augusta 2008 čiastočne stiahla z obsadených častí Gruzínska, negatívne ekonomické dopady sa prehĺbili aj do Ruska. Investori totiž stiahli z Ruska peniaze, oslabila sa aj ruská mena a peňažné aj akciové trhy utrpeli značný pokles po začatí konfliktu 8. augusta.
Lýdia
Lýdia môže byť:
Mikey Way
Michael James Way (* 10. september 1980, Newark, New Jersey, USA) je americký basgitarista skupiny My Chemical Romance a mladší brat frontmana skupiny Gerarda Waya.
Životopis
Mikey sa narodil v Newarku v New Jersey. S Gerardom sú vzdialení príbuzní Joe Rogana, moderátora šou Faktor strachu na NBC, je to tiež bývalý člen sitcomu NewsRadio.
Mikey prišiel s názvom skupiny My Chemical Romance, keď si čítal knihu Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance od Irvina Welsha počas práce v kníhkupectve Barnes & Noble v Cliftone, New Jersey.
O Mikeym sa hovorilo, že sa naučil hrať na basgitaru len kvôli skupine, ale na DVD Life on the Murder Scene potvrdil, že už odmala hral ako amatér a dokonca mohol hrať s Frankovou bývalou skupinou Pencey Prep, ale nezobrali ho. Hrá na basgitaru Fender Standard Precision Bass alebo na Fender Jaguar Bass.
Osobný život
7. marca 2007 si po koncerte v Las Vegas v zákulisí arény vzal svoju snúbenicu Aliciu Simmonsovú. Oddal ich James Dewees, frontman kapely Reggie and the Full Effect. Skupina neskôr oznámila, že Mikey ich na chvíľu opúšťa, aby mal viacej času na Aliciu. Gerard oznámil na stránke, že Mikeyho nahradí gitarový technik Matt Cortez.
Sacey
Sacey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Národný park Sangay
Národný park Sangay je národný park v Ekvádore v provinciách Morona-Santiago, Chimborazo a Tungurahua. V parku sa nachádzajú dve aktívne sopky, fauna a flóra je veľmi rozmanitá, pretože sú tu dažďové lesy aj ľadovce.
Sacey
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národný park Sangay
V roku 1983 bol park pre svoje prírodné bohatstvo zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Závitová čeľusť
right|thumb|Závitové čeľuste. Závitová čeľusť je nástroj, ktorý sa používa na rezanie vonkajších závitov, pri nižších požiadavkách na presnosť. Používa sa pre ručné, alebo strojové rezanie. Závitové čeľuste môžu byť:
Upínanie
Pri ručnom rezaní sa závitové čeľuste upínajú do ručných vratidiel, pri strojovom prostredníctvom držiaka do pinoly sústruhu, namiesto upínacieho hrotu.
Zdroje
Hluchý M. a kol.: Technológia. 3. vydanie. Alfa Bratislava. 1977.
Přestavlky
Přestavlky môžu byť:
Zoznam historických článkov/1
1
1 pred Kr.
1.
1. divízia SS Leibstandarte Adolf Hitler · 1. storočie · 1. storočie pred Kr. · 1. tisícročie · 1. tisícročie pred Kr.
10
10 pred Kr. · 10. roky 1. storočia · 10. roky 1. storočia pred Kr. · 10. roky 10. storočia · 10. roky 2. storočia · 10. roky 3. storočia · 10. roky 4. storočia · 10. roky 5. storočia · 10. roky 6. storočia · 10. roky 7. storočia · 10. roky 7. storočia pred Kr. · 10. roky 8. storočia · 10. roky 9. storočia · 10. storočie · 10. storočie pred Kr. · 100 pred Kr. · 101 pred Kr. · 102 pred Kr. · 103 pred Kr. · 104 pred Kr. · 105 pred Kr. · 106 pred Kr. · 107 pred Kr. · 108 pred Kr. · 109 pred Kr.
11
11 pred Kr. · 11. storočie pred Kr.
12
12 pred Kr. · 12. storočie pred Kr. · 12. tisícročie pred Kr.
13
13 pred Kr. · 13. storočie pred Kr. · 1300 pred Kr.
14
14 pred Kr. · 14. storočie pred Kr.
15
15. storočie pred Kr.
16
16 pred Kr. · 16. storočie pred Kr. · 160 pred Kr. · 1600 pred Kr. · 161 pred Kr. · 162 pred Kr. · 163 pred Kr. · 164 pred Kr. · 165 pred Kr. · 166 pred Kr. · 167 pred Kr. · 168 pred Kr. · 169 pred Kr.
17
17 pred Kr. · 17. storočie pred Kr. · 1700 pred Kr.
18
18 pred Kr. · 18. dynastia Egypta · 18. storočie pred Kr. · 1800 pred Kr.
19
19 pred Kr. · 19. storočie pred Kr. · 1900 pred Kr. · 1903 v športe
Andrej Mojžiš
Andrej Mojžiš (* 16. október 1925, Kremnica – † 4. február 2020, Zvolen) bol slovenský herec.
Hercom Divadla Jozefa Gregora Tajovského sa stal v roku 1953. Tomuto divadlu ostal verný, aj keď ponuky boli z takmer všetkých dôležitých slovenských divadiel. Na javisku vytvoril vyše 160 postáv a často účinkoval aj v spevohre v Banskej Bystrici. Okrem toho pracoval v rozhlase - jeho charakteristický hlas počuť aj dnes z rozhlasových vĺn aj z dabovaných filmov. Okrem toho desiatky postáv stvárnil vo filme aj v televízii. Andrej Mojžiš bol mnohostranný herec, ktorý stvárnil množstvo žánrovo rôznorodých postáv zo svetového aj domáceho repertoáru. Zomrel 4. februára 2020 vo veku nedožitých 95 rokov.
Ocenenia
Majstrovstvo Andreja Mojžiša bolo odmenené viacerými vyznamenaniami a cenami:
Panamerické majstrovstvá v inline hokeji
Panamerické majstrovstvá v inline hokeji je panamerické podujatie národných družstiev v inline hokeji, ktoré je súčasťou Panamerických majstrovstiev v kolieskových športoch. Usporiadava ho Panamerická konfederácia kolieskových športov (CPRS). Organizovali sa iba 3 turnaje, všetky v kategórii mužov. Ten prvý sa uskutočnil v roku 2002, v Kolumbii, a bol to zároveň kvalifikačný turnaj na Panamerické hry 2003.
Puberta
Puberta (iné názvy: pubescencia, pubertálne obdobie, čiastočné synonymum: adolescencia) označuje proces, počas ktorého prebiehajú fyzické zmeny, vďaka ktorým sa z detského tela stáva dospelý jedinec schopný reprodukcie. Jedinec v puberte sa volá pubescent. V užšom zmysle puberta nezahŕňa tzv. prepubertu (iný názov: predpuberta).
Charakteristika
Puberta (vrátane prepuberty) trvá približne medzi desiatym až pätnástym rokom u dievčat, u chlapcov začína zhruba o rok neskoršie. U dievčat sa prejavuje rastom ochlpenia v oblasti prirodzenia, rastom pŕs a počiatkami menštruácie. U chlapcov sa prejavuje naberaním svalovej hmoty, rastom ochlpenia a fúzov, mutáciou hlasu a prvým výronom semena (polúcia). Obdobie pohlavného dozrievania je spojené s nástupom funkcie pohlavných žliaz. V prvej polovici puberty sa zrýchli rast, ktorý je na jej konci prakticky ukončený.
Giovanni van Bronckhorst
Giovanni Christiaan van Bronckhorst známy aj pod menom Giovanni van Bronckhorst, prezývaný „Gio“ (* 5. február 1975, Rotterdam) je holandský futbalový reprezentant hrajúci za klub Feyenoord Rotterdam.
Začínal ako stredopoliar, ale postupne sa prepracoval na miesto ľavého obrancu. Do reprezentácie patrí už od roku 1996, kedy si odohral svoj debut proti Brazílii. Giovanni van Bronckhorst sa už zúčastnil Majstrovstiev sveta 1998 vo Francúzsku. Svoju kariéru začínal vo Feyenoorde Rotterdam, odkiaľ potom odišiel na hosťovanie do RKC Waalwijk. Pred svojim príchodom do Barcelony hral za také kluby ako Arsenal Londýn alebo Glasgow Rangers. V júni 2007 ale Barcelonu opustil, keď ako voľný hráč podpísal so svojím bývalým klubom Feyenoordom Rotterdam trojročnú zmluvu. V roku 2006 hral za Holandsko na Majstrovstvách sveta v Nemecku.
Sedliště
Sedliště môže byť:
Jozef Suchoža
prof. JUDr. Jozef Suchoža, DrSc. (* 27. september 1931, Úpor, okres Trebišov) je slovenský právnik a pedagóg. Dlhodobo pôsobí na katedre obchodného a hospodárskeho práva Právnickej fakulty UPJŠ v Košiciach.
Profesné pôsobenie
Po založení detašovaného pracoviska Právnickej fakulty Komenského v Košiciach nastúpil na základe výberového konania ako jej interný pedagóg a tu sa aj habilitoval za docenta. Po vzniku samostatnej Právnickej fakulty UPJŠ od 1. septembra 1973 sa stal prvým vedúcim katedry hospodárskeho a finančného práva. Zároveň bol ustanovený ako prodekan pre pedagogickú činnosť novej fakulty. Po celý čas pedagogického a právneho pôsobenia sa zaoberal významnými vedeckými projektmi v oblasti hospodárskych zmlúv a zodpovednostných vzťahov v hospodárstve. Univerzitným profesorom sa stal v roku 1979 a v roku 1986 úspešne obhájil dizertačnú doktorskú prácu na pôde Akadémie vied SR s témou "Hospodárske zmluvy". V rokoch 19781982 pôsobil ako dekan Právnickej fakulty UPJŠ, v roku 1990 bol zvolený za Prorektora celej Univerzity. V súčasnosti je od roku 2014 členom akademického senátu Právnickej fakulty UPJŠ, kde stále pôsobí ako profesor. Od roku 1997 do roku 2004 pôsobil aj na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, kde viedol katedru obchodného a finančného práva.
Je členom vedeckej rady Ústavu štátu a práva AV ČR, člen Rozhodcovského súdu Slovenskej obchodnej komory a členom redakčnej rady časopisu "Právnik". Je jeden z hlavných organizátorov medzinárodného vedeckého sympózia "Právo, obchod, ekonomika", ktoré sa koná každoročne od roku 2012. 9. 1. 2018 mu bol udelený čestný titul profesor emeritus.
Kapucínska krypta
thumb|Pohľad do interiéru krypty Kapucínska krypta (iné názvy: Kapucínska hrobka, Cisárska krypta, Cisárska hrobka, po nemecky Kapuzinergruft, Kaisergruft) je oficiálne pohrebisko príslušníkov habsburského a habsbursko-lotrinského rodu vo Viedni.
Založenie krypty
thumb|Sarkofág Márie Terézie a jej manžela Františka Štefana I., vytvorený Balthasarom Ferdinandom Mollom v r. 1754. Na nádhernom lôžku tvoriacom príkrov je zobrazený v pololežiacej polohe cisársky párNachádza sa pod kostolom kapucínov (Kapuzinekirche) a je určená pre pochovávanie príslušníkov rakúskeho panovníckeho rodu. Jej zakladateľkou je cisárovná Anna Tirolská, manželka rímskonemeckého cisára Mateja II. Habsburského, ktorá na tomto mieste založila pred svojou smrťou kapucínsky kláštor s kryptou. Po dobudovaní (v r. 1633) tu ako prvé boli uložené jej pozostatky a od tohto roku sa tu aj pochováva.
Miesto svojho posledného odpočinku tu našlo 142 členov rodu, z toho 12 cisárov a 18 cisárovien a kráľovien. Umelecky najkrajšie je stvárnená dvojitá rakva pre českú a uhorskú kráľovnú Máriu Teréziu a jej manžela cisára Františka Štefana I. Lotrinského, dielo rakúskeho sochára Balthasara Ferdinanda Molla (17171785).
S funkciou kapucínskej krypty súvisí i tzv. „hrobka sŕdc“ (Herzgruft), nachádzajúca sa vo viedenskom Augustiniánskom kostole (Josefplatz), kam boli v rokoch 16541878 pochovávané srdcia zomrelých Habsburgovcov.
Leopoldova krypta (Leopoldsgruft)
thumb|Sarkofág cisára Ferdinanda III.
Karolova krypta (Karlsgruft)
thumb|Sarkofág cisára Karola VI. thumb|Sarkofág cisára Jozefa I. thumb|Detail sarkofágu Alžbety Kristíny Brunšvicko-wolfenbüttelskej, manželky Karola VI. thumb|Detail sarkofágu Karola VI.
Nová krypta (Neue Gruft)
thumb|Sarkofág cisára Františka Jozefa I. thumb|Sarkofág Alžbety Bavorskej, manželky Františka Jozefa I. thumb|Sarkofág korunného princa Rudolfa
Střelice
Střelice môžu byť:
Manses
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 121 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pštrosotvaré
Pštrosotvaré alebo pštrosy (Struthioniformes) sú skupina (rad) bežcov.
Pštrosy môže byť aj podrad a infrarad tohto radu - pozri nižšie Systematika. Existujú aj pštrosotvaré/pštrosy v užšom zmysle - pozri nižšie Systematika.
Dnes je tento rad zastúpený len 10 druhmi veľkých vtákov žijúcich na zemi s charakteristickým vzhľadom.
Lahontan
Lahontan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Pštrosotvaré
Systematika
Ako je vidno z nižšie uvedenej modernej systematiky, nandu, kazuáre a kivi v minulosti tvorili samostatné rady.
Lahontan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pštrosotvaré
Systematika
Pštrosotvaré/pštrosy (Struthioniformes) v širšom zmysle:
Lahontan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Francis Drake
Sir Francis Drake (* asi 1540 – † 28. január 1596) bol anglický korzár, moreplavec, viceadmirál, politik a spolubudovateľ alžbetínskeho obdobia.