cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tamara Siuda
Tamara Logan Siuda (* 1970) je zakladateľka a hlavná predstaviteľka americkej kemetistickej organizácie Kemetic Orthodoxy. V rámci organizácie je považovaná za 196. faraóna: je titulovaná titulom nisut (tj. „kráľ“, odvodený od titulu nisut-bitej ako súčasť egyptskej kráľovskej titulatúry), používa z egyptčiny odvodené meno Hekatawy I. (podľa pravidiel anglickej transkripcie hieroglyfov) zapísané v serechu, jednu kartušu a členmi je označovaná ako „Jej Svätosť“ (Her Holiness). Na rozdiel od starovekých faraónov však v svojej titulatúre nie je označovaná za božstvo či stelesnenie božstva, ale za vtelenie kráľovského Ka.
Kontemplácia
Kontemplácia (z lat. contemplare, odvodeného etymologicky z templum; priestor pozorovaný augurmi a nimi rozdelený na časť priaznivú a nepriaznivú) je sústredené premýšľanie, rozjímanie, uvažovanie, ponorenie sa do seba. Pri kontemplácii ide o nenásilné združovanie mentálnych a vizuálnych vznetov a ich udržiavanie v ucelených zväzkoch. Pri kontemplácii subjekt pozoruje objekt a toto pozorovanie ho celkom pohlcuje. Subjekt sa ho snaží predĺžiť do nekonečna s akýmsi pocitom šťastia, pričom navonok vyzerá pokojne a nehybne.
NGC 3969
NGC 3969 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Kontemplácia
Benjamin
Podľa Benjamina je kontemplácia ustavične nové naberanie dychu myslenia, ktoré sa sustreďuje na jediný predmet, avšak zastavuje sa, aby stupňovite rozjímalo o jeho rôznych významoch; tým sa mu dostáva neustále nových podnetov pre ďalšie začínanie, ako aj ospravedlnenia pre túto kmitavú rytmiku.
NGC 3969
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Zeleň pri Vodárni
Zeleň pri Vodárni je chránený areál v oblasti Bratislava.
Kontemplácia
Schopenhauer
Podľa Schopenhauera je kontemplácia strácanie sa obyčajného vnímania vecí podľa ich kde, kedy, prečo a načo a bezprostredné chápanie čistej podstaty vecí, pričom duch sa ponára do sebazabudnutia v názore a stáva sa čistým subjektom poznania zbaveným vôle, bolesti a času.
Zeleň pri Vodárni
Nachádza sa v okrese Bratislava I v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 0,2348 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: Ochrana porastu líp a borovíc čiernych.
Rtanj
Na vrchole vrchu sa dnes nachádzajú rozvaliny starej kaplnky, ktorá bola postavená v roku 1932. V súčasnosti sa plánuje jej obnova.
Rocquigny (Ardennes)
Rocquigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 735 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Július Barták
Životopis
Po skončení strednej školy v Banskej Bystrici pracoval ako účtovný revízor štátnych lesných riaditeľstiev v Banskej Bystrici, v Liptovskom Hrádku, v Solivare a inde. Venoval sa histórii lesníctva, hoci neabsolvoval vysokoškolské štúdium histórie, bol autodidaktom (samoukom). Jeho služobné zaradenie mu umožnilo poznať všetky lesné riaditeľstvá na Slovensku. Bol iniciátorom Lesohospodárskeho múzea pri Riaditeľstve štátnych lesov a majetkov v Banskej Bystrici. Po oslobodení sa sústredil na vybudovanie centrálneho archívu poľnohospodárstva a lesníctva. Stal sa iniciátorom, spoluzakladateľom a prvým riaditeľom Pôdohospodárskeho archívu, kde pôsobil v rokoch 1948-1955. Roku 1948 sa stal predsedom akčného výboru SHS. V rokoch 1951 – 1954 bol členom Slovenskej archívnej komisie.
Tvorba
V odbornej tvorbe sa venoval dejinám lesníctva a lesníckeho školstva ale i stredoslovenských banských miest, problémom hospodárskych dejín. Štúdie publikoval v odborných periodikách, prispieval aj do novín a časopisov.
FBC Torinese
Foot-Ball Club Torinese alebo len FBC Torinese bol futbalový klub z talianskeho mesta Turín. Hrával najvyššiu taliansku futbalovú súťaž.
Športové úspechy
Talianska liga
Eight-to-fourteen modulation
Eight-to-fourteen modulation (iné názvy: 8:14 modulation, 8/14 modulation, 8-14 modulation, do slovenčiny prekladané ako modulácia osem na štrnásť, modulácia osem ku štrnásť, modulácia 8:14, modulácia 8/14), skr. EFM, je kódovacia technika, ktorá sa používa pri vytváraní kompaktných diskov alebo MiniDisc-ov.
Údaje ukladané na nosič sa rozdelia do blokov veľkých 8 bitov. Každý blok sa nahradí zodpovedajúcim 14 bitovým kódom podľa tabuľky. 14 bitové kódy sa vyberajú tak, aby boli 1 (jednotka binárneho zápisu) vždy oddelené najmenej dvoma a najviac desiatimi 0 (nula binárneho zápisu). Dôvodom je princíp, podľa ktorého zmena z plôšky na jamku alebo z jamky na plôšku na disku predstavuje 1 a stav bez zmeny (stav bez prechodu z plôšky na jamku a naopak) predstavuje 0. Takto sa odstránia samostatné 1 a 0, ktoré by sa museli opakovať, ak by sme chceli na disk zapísať veľmi malé položky. V roku 1982 boli v rámci štandardu pre kompaktné disky (IEC 908) pridané k 14 bitovému bloku 3 zlučovacie bity, aby sa ešte viac znížili prechody z 1 na 0 a naopak medzi susediacimi 8-ku-14 blokmi a aby koncové bity jedného 14 bitového bloku a začiatočné bity ďalšieho bloku systém neoznačil ako platný kód.
Nórsko na Zimných olympijských hrách 2010
Nórsko na Zimných olympijských hrách 2010 reprezentovalo 99 športovcov v 11 športoch.
NGC 3970
NGC 3970 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. marca 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Andoins
Andoins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kalliopé
thumb|Kalliope Kalliopé alebo Kalliopa alebo zastarano Kalliope (po grécky Kalliopé, po latinsky Calliope) je v gréckej mytológii múza, ktorá ochraňuje epos (inšpirovala Homéra pri tvorbe Iliady a Odysey); jej atribútom je kniha a zvitok. Je matkou Orfea a Lina.
Joseph Alois Schumpeter
Joseph Alois Schumpeter (* 8. február 1883, Třešť – † 8. január 1950, Taconic, Connecticut, USA) bol významný rakúsky a americký ekonóm, ktorý sa narodil na Morave. Teoretik antiimperializmu.
Bol profesorom na viacerých univerzitách Rakúsko-Uhorska a od roku 1932 v Harvarde. Vo Viedni ako profesor nikdy nepôsobil, hoci sa o to celý život usiloval.
Zaoberal sa teóriou spoločenských a inštitucionálnych zmien, najmä teóriou hospodárskeho rozvoja, dynamiky a štrukturálnych zmien trhovej ekonomiky. Bol prívržencom matematicko-funkčného smeru teórie hraničnej užitočnosti, autor teórie samolikvidácie kapitalizmu, teórie inovácie, vypracoval vlastnú teóriu úroku. Bol dôsledným zástancom evolucionizmu.
Schumpeterov antiimperializmus
Imperializmus je bezúčelná snaha štátu expandovať silou, bez určených limitov. Považuje sa za atavizmus, teda návrat späť. Spadá do skupiny vecí, ktoré tu sú od skorých dôb, ktoré hrajú rolu v každej konkrétnej situácii. Sú však nevysvetliteľné dnešnými podmienkami, iba minulosťou (pozri evolucionizmus). Imperializmus je atavizmus sociálnej štruktúry a atavizmus individuálnych emocionálnych zvykov. Moderný imperializmus je pozostatkom absolutistických monarchií, nepramení z kapitalizmu. Ani exportné monopoly nie sú imperializmom, a nikdy by sa nepretransformovali do imperializmu nebyť vojenskej mašinérie a s ňou súvisiacou spoločenskou atmosférou, vôle bojovať zdedenej z minulosti, a provojensky orientovanej triedy (napríklad šľachty). Spojenectvo buržoázie s vojnychtivými triedami im dovoľuje generovať veľké zisky a udržiavať bojové inštinkty a idei dominancie. To vedie k spoločenským vzťahom, vysvetliteľným vzťahom produkcie, nie však vzťahom produkcie v kapitalizme samotnom.
Fontenay-sur-Mer
Fontenay-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Powiat wysokomazowiecki
Powiat wysokomazowiecki je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 59488 obyvateľov (30.6.2007).
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2002
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2002 boli v poradí 45. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa vo Florencii, v Taliansku od 6.13. júl 2002, za účasti 9 tímov. Vo Taliansku sa konali mužské ME po 8-krát, naposledy v roku 1996. Španielsko sa po 11-krát stalo víťazom turnaja.
Domašov (Bělá pod Pradědem)
Domašov je dedina, ktorá tvorí stredovú časť obce Bělá pod Pradědem. Leží predovšetkým po stranách rieky Bělej; na severe nadväzuje na osadu Adolfovice, na juhu - smerom k Pradědu - pokračuje osada Bělá.
História
Domašov je zmieňovaný prvýkrát v roku 1284 ako Thomasberg a je zrejme výsledkom kolonizačnej činnosti vratislavských biskupov, ktorá postupovala od Frývaldova (Jeseníky) proti toku Bělej smerom do Jeseníkov. Či sa lokácia stredne veľkej dediny (40 lánov) skutočne podarila, však nie je isté; v roku 1410 je spomínaná ako spustnutá a obnovená bola až v polovici 16. storočia (1550) už s prevažne drevárskym určením a pozmeneným menom Thomasdorf. Domašov sa v 16.-18. storočí značne rozvinul: v roku 1689 sa tu registruje úctyhodný počet 67 sedliakov a 97 záhradníkov a domkárov a Domašov tak bol najväčšou dedinou frývaldovského panstva vratislavských biskupov. V roku 1730 bola na hraniciach s Adolfovicami postavený kostol sv. Tomáša a pri ňom zriadená rímskokatolícka fara so školou. Ďalší rozvoj podhorského osídlenia a neľahká dostupnosť si vynútili zriadenie ďalšej školy (1793) i duchovnej správy (1796 lokália, povýšená na faru 1843) v hornej časti obce; ich spádové obvody upevnili rozlišovanie medzi Dolným a Horným Domašov.
Obyvateľstvo sa v tejto dobe živilo najmä ťažbou a spracovaním dreva a inými činnosťami s veľkou spotrebou paliva (potašníctvo, drobné hutníctvo), ako aj domáckou textilnou výrobou. Trvalý pokles počtu obyvateľov od polovice 19. storočia však naznačuje hospodársku stagnáciu. Od začiatku 20. storočia nadobúdal na význame turistický potenciál obce.
Za II. svetovej vojny sa v obci nachádzali zajatecké pracovné tábory Rudohoří (Vietseifen) a Borek (Kieferbach), najmä pre sovietskych vojnových zajatcov. Na prvom z uvedených miest bol v roku 2003 upravený cintorín s hrobmi zajatcov i Nemcov, ktorí prišli o život na konci vojny.
Obec Domašov bola v roku 1964 spojená s Adolfovicami do obce Bělá pod Pradědem.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov Domašova podľa sčítania alebo iných úradných záznamov : V Domašove je evidovaných 381 adries : 345 čísel popisných (trvalé objekty) a 36 čísiel evidenčných (dočasné alebo rekreačné objekty). Pri sčítaní ľudu v roku 2001 tu bolo napočítaných 289 domov, z toho 250 trvale obývaných.
Prírodné pamiatky
Územie Domašova pokrývajú aj:
Lokália
Lokália (na Morave a v Sliezsku spravidla nazývaná lokálne kaplánstvo alebo lokálna kurácia) bola v minulosti v rímskokatolíckej cirkvi duchovná správa s vlastným kňazom mimo sídla farnosti. Kňaz ustanovený na výkon duchovnej správy v dotknutom mieste sa označoval ako lokalista (na Morave a v Sliezsku lokálny kaplán, prípadne lokálny kurát), eventuálne sa používalo označenie expozitúra, a pre kňaza sa používalo označenie expozita. Oproti farnostiam sa lokality líšili tým, že neboli samostatné, ale patrili pod určitú farnosť v inej obci. Na rozdiel od filiálok (s filiálnym kostolom) mali lokálie vlastného kňaza.
Lokálie vznikali za vlády Jozefa II. V rámci politiky zahusťovania duchovnej správy. Ich zriadenie bolo administratívne jednoduchšie a finančne menej nákladné ako zriadenie farnosti; financovanie pochádzalo väčšinou z náboženského fondu. V absolútnej väčšine boli neskôr (v priebehu 19. storočia a začiatku 20. storočia, hromadne najmä v 50. rokoch 19. storočia) povýšené na samostatnú farnosť.
Anton Bartal
Anton Bartal (pôv. Partl) (* 24. apríl 1829, Banská Bystrica – † 6. september 1909, Dunaharaszti) bol slovenský pedagóg a filológ.
Jeho otec Anton Partl, jeho matka Anna Augustínova.
Životopis
Študoval klasickú filológiu na univerzitách v Pešti a vo Viedni. Od 1856 prof. a riaditeľ gymnázia v Užhorode, 1858 stredoškolský prof. v Pešti, 1868 prednášal na peštianskej univerzite klasickú filológiu, súčasne riaditeľ cvičného gymnázia. Vydával diela starorímskych klasikov, autor slovníka stredovekej uhorskej latinčiny, početných slovníkov a učebníc latinčiny. Roku 1877 založil filologický zborník Egytemes Philológiai Közlöny. Prispieval odbornými článkami do maďarských jazykovedných časopisov.
Tuhé teleso
Tuhé teleso alebo dokonale tuhé teleso je ideálne teleso z pevnej látky, ktoré pri pôsobení síl nemení svoj tvar – nedeformuje sa, ale tieto sily majú iba pohybový účinok. Považujeme ho za tzv. kontinuum = spojité prostredie, čiže neberieme do úvahy časticovú štruktúru látok.
Každé skutočné teleso môže vykazovať deformáciu (nech je akokoľvek pevné) pri pôsobení sily, preto v skutočnosti tuhé teleso neexistuje.
Tento abstraktný pojem sa používa k teoretickému skúmaniu čisto pohybových účinkov síl na teleso v prípadoch, keď sa nedá nahradiť hmotným bodom, pretože jeho rozmery a tvar nemôžeme zanedbať, príp. je nutné vziať do úvahy tiež jeho rotáciu, a pritom sú deformačné účinky síl zanedbateľné.
Philippe Barbarin
Philippe Barbarin (* 17. október 1950, Rabat) je francúzsky rímskokatolícky biskup, arcibiskup a kardinál; od 14. septembra 2002 arcibiskup lyonský. V roku 2003, keď bol vymenovaný za kardinála vo veku 53 rokov a 4 dni, patril medzi najmladších kardinálov.
Rané pôsobenie
Narodil sa v 17. októbra 1950 v Rabate vo vtedajšom francúzskom protektoráte (dnešné Maroko) do mnohočlennej rodiny ako piaty z jedenástich detí. Za kňaza išiel študovať do Paríža, kde potom vstúpil do seminára. 6. júna 1976 bol v Créteile vysvätený za diakona a 17. decembra 1977 tamtiež prijal kňazskú vysviacku z rúk biskupa créteilského Roberta Marie-Josepha Françoisa de Provenchères. Počas nasledujúcich rokov pôsobil na týchto miestach: kaplán v Alfortville a Vincennes (19771985), duchovný a učiteľ v Saint-Maur-des-Fossés (19851990), správca farnosti Boissy-Saint-Léger (19911994) a profesor teológie na Väčšom seminári vo Vohitsoa v arcidiecéze Fianarantsoa v Madagaskare (19941998).
Okres jeho rodnej francúzštiny plynulo rozpráva aj taliansky, anglicky, španielsky, nemecky a malgasky.
Biskup a arcibiskup
1. októbra 1998 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za biskupa moulinského; biskupskú vysviacku prijal 22. novembra 1998 z rúk Philiberta Randriambololonu, S.J., arcibiskupa fianarantsoaského a spolusvätiteľov Andrého Quélena, jeho predchodcu – emeritného biskupa moulinského a Daniela Labilleho, biskupa créteilského.
Na tomto mieste pôsobil necelé štyri roky, keď ho 16. júla 2002 pápež Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa-metropolitu lyonského. Funkcie sa ujal 14. septembra 2002; vo funkcii nahradil kardinála Louisa-Marie Billé. Z funkcie bol taktiež prímasom Galie a Veľkým kancelárom Katolíckej univerzity v Lyone. 31. decembra 2002 bol vymenovaný za rytiera Čestnej légie.
Kardinál
21. októbra 2003 ho pápež Ján Pavol II. na konzistóriu vymenoval za kardinála s titulom kardinál-kňaz a titulárnym kostolom Santissima Trinità al Monte Pincio. Zároveň sa stal členom Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí a Kongregácie pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života. Zúčastnil sa na konkláve 18.19. apríla 2005 po smrti sv. Jána Pavla II., na ktorom bol zvolený pápež Benedikt XVI. 8. mája 2007 bol vyznamenaný Národným rádom za zásluhy. Zúčastnil sa na 12. riadnom valnom zhromaždení Biskupskej synody konanom 5.26. októbra 2008 vo Vatikáne na tému „Slovo Boha v živote a misii Cirkvi“.
V roku 2010 otvoril v Lyone kňazský seminár, v ktorom bohoslovcov pripravujú okrem bežnej formy rímskeho rítu aj na jeho mimoriadnu (tridentskú) formu. V Kostole svätého Gregora v Lyone, ktorý bol v roku 1970 opustený a v roku 1989 zrekonštruovaný, slúžia každý deň kňazi Bratstva svätého Petra tridentskú omšu. Pomocný biskup lyonský Jean-Pierre Betut bol poverený správou tohto projektu.
15. apríla 2012 bol kardinál Barbarin povýšený na dôstojníka Čestnej légie. Zúčastnil sa na konkláve 12.13. marca 2013 po abdikácii Benedikta XVI., na ktorom bol zvolený pápež František.
Kardinál Barbarin počas letu na Svetové dni mládeže 2013 do Ria de Janeiro utrpel dvojitý infarkt myokardu. Okamžite bol prevezený do Cayenne vo Francúzskej Guyane, kde mu spravili koronárnu angiografiu. Potom bol prevezený do Fort-de-France v Martiniku, kde mu 23. júla 2013 spravili trojitý bypass, aby znížili riziko opätovného infarktu. Následne ostal vo Fort-de-France, kým mu jeho stav nedovolil vrátiť sa domov.
Právo voľby pápeža stratí po svojich 80. narodeninách 17. októbra 2030.
Henry Sidgwick
Henry Sidgwick (* 31. máj 1838, Skipton, Spojené kráľovstvo – † 28. august 1900, Cambridge) bol anglický filozof, od roku 1883 profesor v Cambridge. Zastával ideu morálneho usporiadania sveta v zmysle Kantovom a Fichteho a označoval sa ako utilitarista na intuicionálnej báze.
Hold the Line
„Hold the Line“ je skladba americkej rockovej skupiny Toto, ktorú napísal David Paich. Skladba je debutovým singlom skupiny a vydaná bola z ich prvého albumu Toto. V americkom rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla 5. miesto.
Slipo
Slipo je slovenský raper a člen bratislavských hip-hopových skupín L.U.Z.A. a Názov Stavby. Spolu s Názvom Stavby vydal v roku 2003 album Reč naša a v roku 2007 album 3mená 4písmená so skupinou L.U.Z.A.
Svoj prvý sólový album vydal až po viac ako 15 rokoch svojej kariéry a to v roku 2014. Album nesie názov Kde je rap? a spoluautorom je dvorný producent a DJ skupiny L.U.Z.A. Hajtkovič.
Začiatky, Názov Stavby (1995 – 2003)
Začínajúce hip-hopové skupiny Luza (názov L.U.Z.A. vtedy ešte nepoužívali) (Čistychov, Slipo, DJ Hajtkovič) a Drvivá Menšina (DNA, Bacil, Šegi100) v roku 1999 zakladajú projekt s názvom Názov Stavby a v tomto zložení začali koncertovať. Objavili sa aj na niekoľkých výberových albumoch. V začiatkoch s nimi na koncertoch občas vystupoval aj Rytmus, ale ešte pod svojím starým pseudonymom Pa3k Metamorfolord. V roku 2000 Názov Stavby vydáva prvú demonahrávku s názvom LúzaDrviváMenšina EP, vinyl Názov Stavby EP a napokon v roku 2003 debutový album Reč naša. Tento album sa v dnešnej dobe považuje za jeden zo zásadných a najlepších slovenských hip-hopových albumov v histórii.
L.U.Z.A. – 3mená 4písmená (2003 – 2014)
Neskôr sa Slipo objavuje na albumoch rôznych slovenských a českých interpretov, ako napr. Čistychov, Drvivá Menšina, Rytmus, Miky Mora, Momo, Orion a iní.
Nasledujúce roky sa Slipo objavoval na rôznych albumoch pomenej, ale jeho lyrické kvality pretrvávali.
Kde je rap? (2014 – súčasnosť)
Po dlhšej odmlke sa Slipo rozhodol vrátiť na scénu a v roku 2014 s producentom Hajtkovičom vydal svoj debutový sólový album Kde je rap?. Album mal pozitívne ohlasy a Slipo ukázal, že aj po mnohých rokoch má stále čo ponúknuť. Na albume sa objavilo pomerne dosť hostí a to Čistychov, Momo, Kali, Supa, Rytmus, Igor Kmeťo ml. a ďalší.
Videoklip ku skladbe Moja cesta, v ktorej hosťuje Rytmus, je prvým slovenským hip-hopovým videoklipom, ktorý bol natočený vo formáte 4K.
V súčasnosti sa pripravuje druhý štúdiový album skupiny L.U.Z.A., ktorý by mal byť vydaný prinajlepšom ku koncu roka 2015.
Brno-Kníničky
Mestská časť má rozlohu 1091,76 ha, je tu evidovaných 21 ulíc a 1 166 adries.
Naos (hviezda)
Naos (ζ Puppis) je hviezda v súhvezdí Korma.
Je to modrý nadobor, jedna z najsvietivejších hviezd v Galaxii.
NGC 3971
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Rocroi
Rocroi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2397 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Johan Brunström
Johan Brunström (* 3. apríl 1980, Švédsko) je súčasný švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry hral 6-krát neúspešné finálové zápasy štvorhry na turnajoch ATP.
Teodor I.
Narodil sa v Jeruzaleme, bol ale pravdepodobne gréckeho pôvodu. Na kardinála ho povýšil pápež Ján IV., pravdepodobne okolo roku 640. Jeho pontifikát trval šesť a pol roka at bol v znamení boja s monoteletizmom. Jeho exkomunikácia predstaviteľov východnej cirkvi a snahy o odvolanie monotheletizmu sa však nestretli s úspechom.
Médi
Médi alebo Médovia boli staroveký národ iránskeho pôvodu, ku ktorému patrili pôvodne obyvatelia strednej časti dnešného Iránu, ktorí sa začiatkom 1. tis. pred Kr. presunuli do oblasti juhozápadného dnešného Iránu (Médie).
Médov prvýkrát spomínajú pramene v roku 836 pred Kr. Po zrážkach s Asýrčanmi a Urartejcami sa médske kmene spojili. Zjednotil ich podľa Herodota vraj Deiokes, syn Fraortov, ktorý sa stal kráľom a vládol 53 rokov. Médi vytvorili veľkú ríšu - ďalej pozri: Médska ríša.
Powiat zambrowski
Powiat zambrowski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 44774 obyvateľov (30.6.2007).
NGC 3972
NGC 3972 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Skýti
thumb|Skýtski bojovníci. Skýti boli príslušníci rôznych iránskych kmeňov, ktoré v 8.4. storočí pred Kr. kočovali od severného Čiernomoria na dolný Dunaj, ktorých neskôr vytlačili Sarmati.
V časoch Rímskeho cisárstva mal pojem Skýti širší významoznačovali sa tak všeobecne kmene na severe Ázie a východnej Európy (a severná Ázia sa potom označovala ako Skýtia).
Dejiny
Začiatkom 6. stor. pred Kr. ich odtiaľ vyhnali Médi. V severnom Černomorí vytvorili kmeňový zväz, ktorý zahrnul aj početné miestne kmene a predstavoval v 6. stor. pred Kr. významnú politickú silu. Na jeho čele bol kočovný kmeň tzv. „kráľovských“ Skýtov.
V 6./5. stor. pred Kr. Skýti prenikli až ku Karpatom, do Sedmohradska a Dobrudže. Roku 513/12 odolali úspešne vpádu perského kráľa Dareia I. na svoje územie. Roku 495 podnikli odvetnú výpravu na Trácky Chersonézos. So vznikom silnej tráckej ríše boli Skýti zo západného Černomoria vytlačení.
V polovici 4. stor. pred Kr. sa vytvorilo skýtske kráľovstvo so strediskom na dolnom Dnepre (na mieste dnešnej osady Kamenskoje gorodišče).
V 2. polovici 4. stor. pred Kr. vtrhli do Skýtie Sarmati, ktorí sídlili pôvodne na východ od Donu, a postupne sa jej z väčšej časti zmocnili. Na rozhraní 3. stor. pred Kr. a 2. stor. pred Kr. preniesli stredisko skýtskeho kráľovstva do Skýskom Neapole na Tauridskom Chersonéze (= Kryme). V moci Skýtov zostal stepný Krym a priľahlé územia až asi po Olbiu.
Nápor Skýtov na grécke kolónie v severnom Černomorí koncom 2. stor. pred Kr. vyvolal zásah pontského kráľa Mithradata VI. Skýti síce boli porazení, ale skýtske kráľovstvo si aj naďalej uchovalo značnú vojenskú moc, s ktorou musel Rím rátať aj v prvych storočiach nášho letopočtu. Výboje Skýtov zosilnili najmä za vlády rímskeho cisára Nerona (5468), kedy sa im podrobila Olbia. Keď začali ohrozovať Chersonézos, stretli sa s Rimanmi a boli nimi porazení; od tej doby boli aj na území bosporskej ríše rozmiestnené rímske posádky. Za vlády Antonina Pia (138161) zaútočili Skýti opäť na Olbiu, ktorej Rimania prišli na pomoc.
Tlak barbarských kmeňov, označovaných prameňmi obyčajne ako 'skýtske', na severnom Černomorí sa vystupňoval počas krízy 3. stor., v období tzv. 230270 (tzv. skýtsko-sarmatské vojny s Rímom). V dobe najväčšej expanzie (267270) zaútočili barbari aj na Grécko. Rímska ríša však ešte stačila skonsolidovať svoje sily a nápor odrazila. V Skýtskom Neapole a v mestečkách na dolnom Dnepre si Skýti udržali vládnuce postavenie do 3. stor. po Kr. kedy skýtske kráľovstvo zaniklo. V pol. 3. stor. vpadli do severného Černomoria gótske kmene a v posledných desaťročiach 4. stor. Huni.
Andrein
Andrein je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam spolukniežat Andorry
Toto je zoznam spolukniežat Andorry. Ďalšie informácie o vzniku a vývoji unikátneho andorrského monarchického systému a detailov týkajúcich sa podielu moci a rozhodovania andorrských spolukniežat, pozri heslo Spolukniežatá Andorry.
Bajdeľ
Bajdeľ je chránený areál v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 8,6800 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: ''Chránené územie je vyhlásené za účelom sledovania vývoja porastu topoľa bieleho (Populus alba) na Podunajskej nížine v blízkosti Bratislavy, dôležitého z vedeckovýskumného a náučného hľadiska. Je to pôvodný tvrdý lužný les - brestová jasenina - s charakteristickým bylinným podrastom.''
Braxatoris
Braxatoris je priezvisko, pozri Braxatoris (priezvisko), napr.:
Narodnaja
Narodnaja je najvyšší vrch v pohorí Ural, nachádzajúci sa v Chantyjsko-mansijskom autonómnom okruhu. So svojou výškou 1 895 metrov je Narodnaja najvyšším vrchom európskeho Ruska za predpokladu, že Kaukaz sa považuje za ázijské pohorie.
Inerciálna vzťažná sústava
Inerciálna vzťažná sústava je vzťažná sústava, v ktorej platí 1. Newtonov pohybový zákon, t. j. že telesá, na ktoré nepôsobí žiadna sila, alebo výslednica síl je nulová, zostávajú v pokoji alebo v rovnomernom priamočiarom pohybe.
Všetky inerciálne vzťažné sústavy zostávajú voči sebe v pokoji alebo v rovnomernom priamočiarom pohybe.
Sústavy, v ktorých neplatí 1. Newtonov pohybový zákon sa nazývajú neinerciálne vzťažné sústavy.
Dagerotypia
thumb|Kamera thumb|Najstaršia dochovaná dagerotypia z roku 1837 Dagerotypia (staršie daguerrotypia;, , ) je prvá prakticky používaná komplexná metóda fotografovania. Vynašiel (a pomenoval) ju francúzsky výtvarník Louis Daguerre po 23 rokov dlhom výskume, ktorý úspešne zavŕšil v roku 1824. Snímka zhotovená dagerotypiou sa nazýva dagerotyp alebo zriedkavejšie dagerotypia.
Francúzska vláda vynález od Daguerra a Isidora Niepceho (syna zomrelého Nicéphora Niepceho, Daguerrovho predchodcu a spolupracovníka) odkúpila výmenou za doživotnú rentu. 19. augusta 1839 potom na slávnostnom zasadaní francúzskej Akadémie dagerotypiu darovala celému svetu bez nároku na odmenu. Pravda s výnimkou Spojeného kráľovstva, kde si o päť dní skôr Daguerre v zastúpení nechal svoj objav patentovať.
Dejiny vynálezu
left|thumb|150px|Louis Daugerre
Technika dagerotypie sa skladá z troch relatívne samostatných princípov: Prvý z nich (médium citlivé na svetlo vďaka jodidu striebornému) objavil Daguerre už niekedy po roku 1816. Druhý (vyvolanie latentného obrazu parami ortuti) v roku 1837 a tretí (ustálenie obrazu - najskôr pomocou chloridu sodného, neskôr zdokonalené použitím tiosulfátu sodného) v roku 1838.
Expozícia
Osvietenie trvalo podľa intenzity svetla od niekoľkých minút po niekoľko hodín. Svetlo na platničke redukovalo jodid strieborný späť na elementárne striebro (ktoré potom malo čiernu alebo tmavohnedú farbu), a to nasledujúcim spôsobom: len čo fotón zasiahne kryštál jodidu strieborného, vyrazí z iónovej mriežky elektróny. Voľné elektróny sa zhlukujú v štruktúrnych poruchách kryštálu, priťahujú k sebe strieborné katióny Ag+ a neutralizujú ich elektrický náboj.
Vývojka
Exponovaná doštička potom bola v temnote prenesená do ďalšej skrinky, kde na ňu pôsobili pary ortute. Tie na osvetlených miestach vytvorili so striebrom amalgám mliečno bielej farby. Dagerotypista sledoval vykresľovanie obrazu zvláštnym okienkom a v pravú chvíľu dosku vyňal.
Ustaľovač
Nakoniec bolo treba platničku vložiť do roztoku tiosuflátu sodného Na2S2O3. Tiosulfát s amalgámom nereaguje, ale so striebornými katiónmi Ag+ z jodidu strieborného (ktorý zostal na neosvetlených miestach) vytvára rozpustný komplex [Ag(S2O3)]- a ten sa potom z doštičky zmyje do roztoku. Cieľom ustaľovania bolo odstrániť zostávajúce, dosiaľ nedotknuté halogenidy striebra, ktoré by inak na svetle obraz aj naďalej rozkladali a spôsobovali jeho tmavnutie a zánik. Do roku 1840 sa ustaľovanie robilo horúcim nasýteným roztokom kuchynskej soli.
Adjustáž
Tým bola dagerotypia konečne hotová, doštičku však bolo nutné opatrne usušiť a ihneď zaskliť - aj najmenší dotyk totiž zotrel vrstvičku amalgámu a obrázok zničil.
Výhody a nevýhody
thumb|right|Dagerotypia generála Guillaume-Henri Dufoura (1850)Dagerotypia bola prvou svojho druhu, preto sa počas krátkej doby rozšírila po celom svete (s výnimkou Spojeného kráľovstva) a stala sa veľkou módou, takmer mániou. Dagerotypisti sa nepovažovali za remeselníkov, ale za skutočných umelcov. Dagerotypia však mala rad nevýhod: Predovšetkým bola drahá a náročná. Neumožňovala ani kopírovanie, každý obrázok bol originál. Snímky mali malé rozmery a boli nezreteľné, pretože ich tmavé plochy tvorilo striebro, zatiaľ čo svetlé amalgám. Pôvodne boli viditeľné iba pod určitým uhlom, čo sa neskôr podarilo vylepšiť tónovaním zlatom (po roku 1840). Zlato dodalo dagerotypiám teplejší tón, zamatový nádych, vyšší kontrast i trvanlivosť.
Pri výrobe hrozila dagerotypistovi otrava ortuťovými parami. Dlhá doba expozície bola veľmi nepohodlná pre zobrazované osoby, ktoré sa po celú dobu expozície nesmeli ani hnúť, dokonca ani mrknúť. Používali sa preto rôzne držiaky hláv, rúk a nôh, podobné mučiacim nástrojom. Ateliéry sa stavali čo najviac otvorené slnečnému svitu, a niekedy mali modré sklá, pretože vrstva jodidu strieborného bola najcitlivejšia na modré svetlo.
Koniec slávy
V roku 1841 Brit Henry Fox Talbot objavil techniku kalotypie, ktorá dovoľovala vytvoriť z jediného negatívu neobmedzené množstvo kópií a po nej prišli ďalšie, ešte dokonalejšie metódy. Dagerotypia, bez možnosti ďalšieho vývoja, bola skoro opustená a stala sa vlastne slepou uličkou dejín fotografie. V presnosti a jemnosti detailov i poltónov ju však prekonala až archerotypia (tzv. mokrý kolódiový proces, F. S. Archer 1851), v astronómii sa používala dokonca až do 80. rokov 19. storočia.
Dagerotypia v Česku
Pôvodná snímka Kráľovského paláca v Paríži z roku 1840, zhotovená osobne Daguerrom, sa nachádza vo fotografickej zbierke Národného technického múzea. Ďalšou je zátišie z roku 1839, ktoré autor daroval rakúskemu kancelárovi Metternichovi a Národnému technickému múzeu ju zapožičal Národný pamiatkový ústav v Plzni do roku 2008.
Laborec
Názov
Pomenovanie rieky má základ lab, ktorého pôvod je v indoeurópskom albh, s významom biely. To znamená bielu, svetlú rieku, podobne ako napríklad Labe. To dosvedčuje prastaré slovanské osídlenie.
Podľa Melicha je názov Laborec odvodený z turecko-bulharského Albars, z čoho by podľa neho bolo v bulharsko-slovenskom jazyku Lobors alebo Labors, z neho staromaďarsky Laborzsu alebo Laborszu, potom Laborc, s obmenami Laborc, Labruc, Labrac. Z maďarčiny podľa neho prešlo meno do slovenčiny a ukrajinčiny vo forme Laborca. Jeho význam by teda bol „hrdinský pardál“.
Podľa povesti (Anonymova kronika) je rieka pomenovaná po slovanskom (bielo-chorvátskom, rusínskom) veľmožovi Laborcovi, ktorý mal vládnuť koncom 9. storočia v Užhorode.
Tok
Laborec pramení v Nízkych Beskydách na území Slovenska v nadmorskej výške a je dlhý. Priberá prevažne ľavostranné, pomerne rozvinuté prítoky Výravu, Udavu a Cirochu, s ktorými nad Humenným spolu vytvárajú vejár tokov. Ďalej rieka obteká pohorie Vihorlat a prechádza do nížiny, kde zmierňuje svoj sklon. Po dlhšom bezprítokovom úseku sa zlieva s veľkým ľavostranným prítokom Uhom, ktorého väčšia časť povodia sa nachádza v Zakarpatskej Ukrajine (, čo je 61%).
Zaujímavý je aj historicky zdokumentovaný posun toku rieky zo smeru, ktorý tvorili obce postavené popri rieke pod Strážským, ako Pusté Čemerné a Lesné. Tok rieky sa presunul po stáročia o niekoľko kilometrov na východ do súčasnej podoby.
Povodne
Laborec, Čierna voda a Uh zaplavovali severovýchodnú časť Východoslovenskej nížiny. Pri výskyte väčších zrážok na Vihorlate voda obtekala Čiernou vodou a Sobraneckým potokom do Senianskej depresie a spôsobovala záplavy. Aj rieka Uh sa pravidelne rozvodnila a na celé týždne ba aj mesiace zaplavila Seniansku depresiu. Voda na senianskych lúkach niekedy vystupovala až na a vytvárala obrovskú jazernú plochu dlhú až  a širokú až  vtedy známu pod názvom „Východoslovenské more“. Pri veľkých povodniach v roku 1924 bola zaplavená celá obec Senné. Kostol, ktorý stojí na najvyššom mieste tejto lokality, bol zaplavený až do výšky jedného metra. Celá táto lokalita bola popretkávaná meandrami, slepými ramenami a obklopená blatami a močiarmi. Bol to raj pre migrujúce kŕdle vtákov. Medzi Ondavou a Laborcom tečie potok Duša. Ešte pred dvoma storočiami to bola rieka, ktorá pri povodniach zalievala územie medzi Ondavou a Laborcom.
Problém veľkých vôd sústreďoval pozornosť už dávno. Bolo to spôsobené pravidelnými záplavami značného rozsahu územia, ktoré často spôsobovali veľké škody. Je preto pochopiteľné, že aj prvé hydrologické štúdie boli zamerané na oblasť výskytu veľkých vôd. Medzi prvými takýmito bola komplexná štúdia vypracovaná v roku 1935 Štátnym hydrologickým ústavom T. G. Masaryka v Prahe - Podbabe pod názvom Hydrologická štúdia o režime veľkých vôd na Bodrogu a jeho prítokoch. Vychádzala z protokolu zo dňa 27. mája 1932 spísaného pri preskúšaní projektu úpravy rieky Laborec a Čierna voda, kde bolo Hydrologickému ústavu nariadené vypracovať štúdiu týkajúcu sa úpravy týchto riek s ohľadom na účinok projektovanej nádrže na „Blatách“. K stanoveniu kulminačných prietokov boli použité údaje o pozorovaní vodných stavov, ktoré boli na niektorých miestach k dispozícii už z konca 19. storočia. Pretože až po roku 1929 boli vykonané hydrometrické merania pri vyšších vodných stavoch v niektorých staniciach, bolo možné na základe nich lepšie odhadnúť kulminačné prietoky. V uvedenej štúdii boli spracované 4 najväčšie povodne, ktoré sa na Bodrogu vyskytli a to: v máji 1902, apríli 1907, auguste 1913 a októbri 1926, ďalej povodne z marca a októbra 1931 a apríla 1932. V tom čase boli v prevádzke vodomerné stanice na Latorici v Mukačeve a Čope (patrili do ČSR v rámci Zakarpatskej Ukrajiny), na Uhu v Užhorode a Perečine, na Laborci v Humennom a Michalovciach, na Ondave v Horovciach a na Bodrogu v Strede nad Bodrogom. O jednej z častých povodní bol i návrh z čias Československej republiky.
Zápis z obdobia prvej Československej republiky z rokovania národného zhromaždenia v súvislosti s povodňami na rieke Laborec v okolí Humenného opisuje veľkosť a zásahy v čase povodní.
''Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1933. III. volební období. 9. zasedání.
''Tisk 1144. Návrh senátorov Stodolu, dr ing. Bottu, Šelmeca a druhov na poskytnutie pomoci postihnutým povodňou na Slovensku.
''Ze Slovenska dochádzajú zprávy o velkých škodách, ktoré boly tam spôsobené v týchto dňoch veľkými zátopami. Po veľkých lejakov a prietržiach mračien nad celým Zemplínskom boly okresy medzilaborský, sninský a humenský postihnuté katastrofálnou povodňou. Rieky Laborec a Siroka sa v niekoľko hodinách nebezpečne rozvodnily a zaplavily celé okolie. U Humenného, kde sa rieky slievajú, vzniklo jazero v okruhu 2 až 3 kilometrov, uprostred ktorého stojí od sveta odtrhnutá obec Lackovce. Do obcí Kožkovce, Hankovce a Lubiš nie je vôbec prístupu. Rieka Laborec má v Michalovciach 6.30 metrov nad normálom. Predmestie Michaloviec Štrajňany je pod vodou a tamojší sirotčinec musel byť vyprázdněn. Všade majú pohotovosť a záchrannú službu konajú hasiči a četníctvo. V Michalovciach bola zalarmovaná i vojenská posádka. Voda berie ploty, stromy atď. Hmotné škody sú značné. Postíhnutí nachádzajú sa týmto ve veľmi svizelnej situácii. Vzhladom k tomu navrhujú podpísaní:Slávny senáte, ráč sa usniesť:
''Vláde sa ukláda:
Mokroluh
Mokroluh je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Laborec
Povodne
Finančně zaťaženie vzniklé týmto návrhom nech je hradené z položiek rozpočtu k účelu tomu určených. ''V Prahe, dňa 15. novembra 1933.Stodola, dr ing. Botto, Šelmec, dr Havelka, Foit, Donát, Sehnal, dr Bačinský, Stržil, dr Krno, Dresler, Chlebounová, Ušák, dr Rozkošný, Hrubý, Šimonek.
Mokroluh
Sčítanie 2021
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2021
Foucarville
Foucarville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Henrich Bartek
Henrich Bartek (* 25. marec 1907, Žilina – † 7. február 1986, Plattling) bol slovenský jazykovedec, vysokoškolský pedagóg a kultúrny pracovník.
Jeho otec Henrich Bartek, jeho matka Anna rod. Bayerová.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Žiline, potom na Filozofickej fakulte KU v Prahe, začas v Paríži a v Štrasburgu, v roku 1945 sa stal univerzitným profesorom. Po štúdiách bol prof. gymnázia v Banskej Bystrici, neskôr tajomníkom Ústredia ochotníckych divadiel, v rokoch 19321939 referent Matice slovenskej v Martine, zakladateľ a redaktor časopisu Slovenská reč a Naše divadlo. Od roku 1940 zakladateľ a redaktor časopisu Slovenský jazyk. V roku 1945 emigroval do Mníchova. Významný bádateľ v oblasti slovenskej jazykovedy, zaslúžil sa o ustálenie pravidiel slovenského pravopisu.
Autor samostatných prác a početných jazykovedných štúdií publikovaných v odborných časopisoch. V emigrácii publikoval štúdie v zborníkoch a v slovenských periodikách, samostatne vydal prácu Slovenský pravopis s gramatickými poučkami a slovníkom (1956).
Je pochovaný v Niederaltaichu.
Roizy
Roizy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 251 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam planétok 97001 – 97250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Priekopová prepadlina
náhľad|Hrasť a priekopová prepadlina, ohraničený dvoma poklesovými zlomami. Priekopová prepadlina (iné názvy: graben, priekopa, prielom) je poklesnutý blok zemskej kôry alebo zlomami ohraničená depresia v kôre. Relatívne dlhá a úzka priekopová prepadlina sa volá aj brázda. Priestorovo rozsiahlejšie priekopové prepadliny, rádovo stoviek až tisíc kilometrov dlhé s anomálne tenkou kôrou, sa zvyknú označovať ako rifty.
NGC 3973
NGC 3973 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 15. marca 1855.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
Priekopová prepadlina
Termín graben pochádza z nemeckého slova Graben, ktoré znamená priekopa alebo zákop. Môže tvoriť základ pre sedimentačnú panvu. Termín ako prvý definoval E. Suess roku 1875.
Vzniká väčšinou činnosťou poklesových zlomov a predstavuje depresiu tvorenú jeho poklesávajúcim (podložným blokom). Poklesy niekedy tvoria stupňovité zlomy, kde centrálna časť tvorí najnižšie položený stupeň. Zlomy sú často rovnobežné a protiklonne uklonené, niekedy až takmer vertikálne. Môže vznikať v oblastiach riftov pri rozťahovaní kôry (extenzii), kde sú poklesové zlomy jedným z najbežnejších prejavov stenčovania kôry. Relatívne viac vyzdvihnuté oblasti medzi dvoma grabenmi sa označujú ako hraste. Halfgraben je štruktúrna depresia, ktorá je však na rozdiel od grabenu ohraničená hlavným zlomom iba na jednej strane. Asymetrický graben je štruktúra prechodnej stavby medzi halfgrabenom a normálnym grabenom.
Sedimenty usadené v oblasti grabenu by mali mať väčšiu hrúbku ako tie, ktoré sa usadili v rovnakom období na okolitých vyššie položených kryhách. Výplň grabenu by mali tvoriť mladšie usadené horniny ako tie, ktoré tvoria okolité vyzdvihnuté oblasti. Sedimenty, ktoré vypĺňajú graben počas poklesu jeho spodnej kryhy sa označujú ako synriftové (resp. syntektonické). Ako relatívne viac poklesnuté oblasti na zemskom povrchu sú často vypĺňané tokmi riek, napr. Rýn preteká cez Rýnsky graben. Stavba striedajúca poklesnuté a vyzdvihnuté kryhy je typická pre slovenskú Fatransko-tatranskú oblasť, kde však dobrý príklad čistého grabenu nájsť nemožno; najlepšie vyvinutá Turčianska kotlina je v skutočnosti polovičný graben (nem. Halbgraben). Svetovo známejšia je americká provincia Basin and Range vrátane údolia Death Valley alebo Salt Lake Valley na východe alebo Owens Valley na západe.
Meteorit
right|thumb|Železný meteorit thumb|Železo-niklový meteorit, ktorý objavil rover [[Opportunity na Marse]]
Železný meteorit
Železné meteority sú zložené prevažne z minerálu železa a tenitu, ale môžu obsahovať aj tetratenit, karbidy Fe-Ni (napr. cohenit), fosfidy Fe-Ni (napr. schreibersit, nikelsfosfid), sulfidy (troilit), grafit, diamant a pod. Keďže sa veľmi ťažko odparujú, tvoria väčšinu meteoritov, ktoré boli na Zemi nájdené, pritom však najviac meteoritov, ktoré preletia atmosférou, tvoria kamenné.
Najväčší železný meteorit bol nájdený v Namíbii pri meste Grootfontein. Je známy ako Hoba.
Kamenný meteorit
thumb|right|Chondrit
Kamenný meteorit alebo aenolit sa delí na dva typy – chondrit a achondrit. Najväčší kamenný meteorit bol objavený na severovýchode Číny v oblasti Jilin.
Chondrit
Chondrit je typ kamenného meteoritu, ktorý vzniká nahromadením prachu z materskej hmloviny. Máva hnedošedú farbu a býva zrnitý. Po prvýkrát ho pozoroval v roku 1772 Antoine Lavoiser. Skladá sa zo základnej hmoty a z guľovitých útvarov, ktoré sa nazývajú chondruly. Obidve časti chondritov sú zložené najmä z forsteritu, enstatitu a iných pyroxénov, živcov, chromitu, chlórapatitu, merrillitu, železa, tenitu a troilitu. Chondrity sa delia na uhlíkaté, obyčajné a enstatitové.
Achondrit
Achondrit je meteorit šedej farby zložený z plagioklasu, olivínu a pyroxénu. Na rozdiel od chondritov, achondrity väčšinou neobsahujú chondrule. Po prvýkrát sa o ňom zmienil nemecký bádateľ Gustav Rose. Rozlišuje sa eukrit, diogenit a howardit.
Kamenno-železný meteorit
Je to najvzácnejší typ meteoritu, ktoré vznikajú zmesou kamenného materiálu a železo-niklovej zliatiny. Svojím zložením pripomínajú kamenné zliatiny.
Meteority na Slovensku
náhľad|Kresba meteoritu Divina (1913). náhľad|Meteorit Košice (2010). Na území Slovenska bolo zaznamenaných 10 potvrdených nálezov meteoritov. Polovica z nich pochádza z 19. storočia. Zastúpené sú len v 3 zbierkach slovenských inštitúcií (Prírodovedné múzeum SNM, Mineralogická zbierka Katedry mineralógie a petrológie Prírodovedeckej fakulty UK, Slovenské múzeum ochrany prírody a jaskyniarstva) a v niekoľkých súkromných zbierkach slovenských zberateľov.
V roku 1814 bol nájdený meteorit pri obci Lenartov v Bardejovskom okrese.
24. júla 1837 dopadol meteorit pri obci Divina v dnešnom Žilinskom okrese.
V roku 1840 objavili miestni šľachtici, že kováč z obce Slanica (dnes zaplavená Oravskou priehradou), blízko Námestova používa na výrobu nástrojov veľmi kvalitnú oceľ. Ako sa neskôr ukázalo pochádzala z pôvodne asi 500 až vážiaceho železného meteoritu, ktorý je označovaný Oravská Magura alebo Magura.
9. mája 1895 zaznamenali pád meteoritu pri obci Veľké Borové (okres Liptovský Mikuláš) s hmotnosťou 5,9 kg. Ide o LL-chondrit, orientovaný celotvar s jemnou natavenou kôrou. Základná hmota je svetlá a obsahuje tmavšie sklovité chondrule. Hlavná časť meteoritu je uložená v Národnom múzeu v Budapešti.
V roku 1994 objavil pri obci Rumanová v Nitrianskom okrese kombajnista kameň, ktorý ho neskôr odovzdal agronómovi z miestneho družstva. Kameň sa nakoniec dostal do rúk odborníkov, ktorí preukázali, že ide o kamenný meteorit.
Dopad dosiaľ najmladšieho meteoritu nájdeného na Slovenskom území zaznamenali 28. februára 2010 astronómovia na Východnom Slovensku. Jeho prvé fragmenty našli 20. marca 2010 a v priebehu nasledujúcich dní v katastrálnom území obce Vyšný Klátov západne od Košíc. Neskôr nájdené fragmenty sa nachádzali hlavne v katastrálnom území mesta Košice. Astronómovia našli 64 fragmentov meteoritu, z ktorých najväčší mal priemer a hmotnosť okolo. Meteorit označovaný ako Košice mal pôvodne pri prieniku do atmosféry priemer asi a vážil niekoľko ton. Najväčší z nich má takmer 12 centimetrov a váhu 2,19 kilogramu, najmenší 0,8 centimetra a váhu 0,57 gramu.
Ďalšie meteority boli nájdené pri Smoleniciach (kovový meteorit nájdený v roku 2012) a Uhrovci (kamenný meteorit nájdený v roku 2012 ).
25. júna 2022 zaznamenali jasný bolid v oblasti juhozápadného Slovenska pozorovacie stanice Európskej bolidovej siete na Morave a v hvezdárne v Hurbanove. Neskôr bolo na základe pozorovanej trajektórie vypočítané miesto jeho dopadu pri obci Pusté Úľany (okr. Galanta). 20. augusta 2022 bol nájdený malý kamenný meteorit.
Prúdy
Prúdy môžu byť:
Zuzana Bartková
Zuzana Bartková, rod. Paľová (* 22. november 1949, Hnúšťa) je slovenská historička umenia, dcéra maliara Jána Paľa.
Životopis
Vyštudovala odbor výtvarná výchova na PF v Banskej Bystrici (1968-1972), a absolvovala štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, odbor veda o výtvarnom umení.
Od roku 1977 pracuje v Štátnej galérii v Banskej Bystrici, od roku 1983 ako historička umenia. Oblasť jej umenovedného výskumu je zameraná na súčasné slovenské umenie, umenie regiónu stredného Slovenska, na grafické slovenské umenie a na grafické medzinárodné umenie. Pôsobí ako usporiadateľka výstav, vydavateľka, zostavovateľka katalógov, skladačiek a autorka štúdií. Od roku 1989 je členkou Slovenskej výtvarnej únie - asociácie historikov, teoretikov a kritikov výtvarného umenia.
NGC 3974
NGC 3974 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. marca 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Inštitucionálna pamäť
Inštitucionálna pamäť (z angl. institutional memory) je niečo abstraktné v nejakej organizácii (fakty, know-how, skúsenosti, koncepcie), čo "prežije" jednotlivých členov tejto organizácie. V širšom zmysle sú to (dlhodobé) znalosti organizácie.
Inštitucionálna pamäť vo volebnom systéme
Inštitucionálna pamäť je spôsob vymieňania členov určitých orgánov, najčastejšie politických inštitúcií. Podstata inštitucionálnej pamäte tkvie v tom, že sa voľba nových členov rozdelí na viacero etáp, tak aby v tých orgánoch nezostali iba novici.
Škorica
Škorica alebo cinamón je korenina – očistená sušená mladá vnútorná kôra druhov stromov z rodu škoricovník (zahŕňa vyše 100 druhov).
Najlepšia škorica je z druhu škoricovník cejlónsky (Cinnamomum verum alebo Cinnamomum zeylanicum) - tzv. pravá škorica alebo cejlónska škorica, ale najčastejšie sa dováža škorica z druhu škoricovník čínsky (Cinnamomum cassia alebo Cinnamomum aromaticum) – tzv. čínska škorica alebo kasiová škorica. Ďalej je známa škorica z druhov Cinnamomum tamala a škoricovník Burmanov (Cinnamomum burmani).
Tzv. biela škorica nie je škorica v pravom slova zmysle, ale korenie z druhu kanela škoricová (Canella winterana).