cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piráti z Karibiku (filmy)
Je to päť na seba nadväzujúcich filmov založených na rovnomennej atrakcii Disneylandov. Prvý diel tvorcovia prezentovali s nie veľkým očakávaním, pretože filmy tohto druhu (pirátske a duchárske) tu už dlho neboli a predošlé pokusy o návrat neskončili práve najlepšie. Po premiére 9. júla 2003 boli však všetky obavy zažehnané, pretože film sa páčil všetkým diváckym kategóriám a stal sa jedným z najnavštevovanejších filmov. Aj obsadenie Johnnyho Deppa do úlohy čudáckeho pirátskeho kapitána Jacka Sparrowa sa ukázalo ako vhodné. Z pôvodne jediného filmu napokon vznikla pentalógia.
NHL 1976/1977
Sezóna 1976/1977 bola jubilejná 60. sezóna NHL. Najvyšší počet bodov v základnej časti rovnako ako v predchádzajúcej sezóne získal a víťazstvo v Stanley Cupe obhájil Montreal Canadiens. Pred začiatkom sezóny sa klub Kansas City Scouts presťahoval do Denveru a premenoval sa na Colorado Rockies. California Golden Seals sa sťahovala do Clevelandu, kde sa premenovala na Cleveland Barons.
Konferencia Princa z Walesu
Víťazom konferencie sa stal a Prince of Wales Trophy získal Montreal Canadiens.
Campbellová konferencia
Víťazom konferencie sa stal a Clarence S. Campbell Bowl získal Philadelphia Flyers.
Piráti z Karibiku
Piráti z Karibiku alebo Piráti Karibiku môže byť:
Quierzy
Quierzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Quierzy má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pamiatky
pri obci sa nachádza zámok - chateau de Quierzy.
Bezzámkovky
Bezzámkovky (lat. Adapedonta) je rad lastúrnikov. Ich schránka je pretiahnutá, bez uzáveru (cardo). Patria sem iba morské druhy, napr. pošvica americká/pošvovka (Ensis directus) zo Stredozemného mora. Zaujímavou adaptáciou je schopnosť vŕtania niektorých druhov – tieto majú schránku sčasti redukovanú. Hugáň lodný/vŕtačka lodná/šášeň lodný (Teredo navalis) sa ostrými okrajmi redukovanej lastúry zavrtáva do lodí a drevených stavieb na pobreží, miestami robí veľké škody. Iné druhy vŕtajú do vápencových skál. Produkujú kyslý sekrét, ktorý naleptáva a rozpúšťa vápenec. Na európskych pobrežiach je to hlavne vŕtavec prstovitý (Pholas dactylus).
Černí baroni
Černí baroni je satirický román Miloslava Švandrlíka z prostredia tzv. PTP. Na základe knihy vznikol rovnomenný film (1992) aj seriál (2003).
Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky
Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky je slovenská vládna letecká služba so sídlom v Bratislave. Jej hlavná základňa je na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave.
História
thumb|right|[[Jakovlev Jak-40 (OK-BYL) v službách Leteckej správy Federálneho ministerstva vnútra, 1985]]
Dňa 17. novembra 1961 vznikla v Ivanke pri Bratislave odlúčená skupina Leteckého oddielu Ministerstva vnútra Československej socialistickej republiky. Úlohou skupiny bolo zabezpečovať prepravu vládnych predstaviteľov do Prahy, Brna a Ostravy. V tom čase mala skupina k dispozícii dve lietadlá. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky, 1. januára 1993, pribudol počet lietadiel a pilotov, ktorí dnes majú nalietaných od 4 000 do 12 000 letových hodín, čím sa zaraďujú medzi skúsených pilotov. Svedčí o tom aj fakt, že od vzniku Slovenskej republiky nedošlo k žiadnemu incidentu. Lietadlá slovenskej vládnej letky leteli aj do vzdialenejších krajín ako, napr. Čile, Čína, Japonsko, Argentína, Austrália a Nový Zéland. Vládna letka uskutočnila tiež množstvo humanitárnych letov do Iránu, Pakistanu, Turecka, Srí Lanky, na Haiti, či do Egypta. Od 3. októbra 2011 Letecký útvar MV SR zabezpečuje vrtuľníkom Mil Mi-171 ochranu východnej hranice s Ukrajinou, keďže Ministerstvo vnútra SR ukončilo zmluvu so súkromnou firmou, ktorá dovtedy zabezpečovala ochranu.
V súvislosti s modernizáciou dosluhujúceho lietadlového parku boli v roku 2015 zakúpené dva vrtuľníky Bell 429 ako náhrada za Mil Mi-17. V roku 2016 bol ako náhrada za Tupolevy Tu-154M zakúpený jeden Airbus A319-115 (ACJ) a dve lietadlá Fokker 100, ktoré nahradili dvojicu Jakovlevov Jak-40. Koncom januára 2017 vstúpil do služby u vládnej letky druhý Fokker 100 a v polovici augusta bol dodaný aj druhý A319-115 (ACJ), ktorý vstúpil do služby začiatkom septembra.
Podľa správ z júla 2022 Letecký útvar získa náhradu za stroje Mi-171, ktoré kvôli napadnutiu Ukrajiny Ruskom nebude možné opravovať. Zámer je nakúpiť dva vrtuľníky výrobcu Agusta Westland: typ AW 139 a AW 189. Prvý vrtuľník bude využívaný hlavne Policajným zborom, druhý bude dodaný s hasiacim vakom.
Letka prepravy ústavných činiteľov
Flotilu Letky prepravy ústavných činiteľov tvoria nasledujúce lietadlá (údaje platné pre 1. September 2023):
Policajná letka
Flotilu policajnej letky tvoria nasledujúce vrtuľníky (údaje platné pre 1. September 2023):
Poznámky
<references group="pozn."/>
Décius
Décius alebo Decius (po latinsky Decius) (* 200/201 – † 251, Abrittus) bol od roku 249 rímsky cisár.
Décius bol človek surový, ale veľkých koncepcií. Rozhodol sa zreštaurovať upadajúcu štátnu autoritu. Chcel vytvoriť ríšu odolnejšiu voči vonkajším nepriateľom, aby tak dosiahla opäť svoju dávnu slávu. Za prvoradú úlohu si vytýčil utvoriť v ríši jednotu, čo chcel dosiahnuť tým, že zavedie znova jednotné štátne náboženstvo. Tomuto náboženstvu však chcel podrobiť aj všetkých kresťanov, lebo ich pokladal za najnebezpečnejších pre štát. Pri dosahovaní vytýčeného cieľa postupoval plánovite. Mučením, žalárom a prenasledovaním chcel prinútiť kresťanov, aby sa vrátili k pohanstvu. V roku 249 vydal edikt, podľa ktorého každý bez rozdielu, nielen muži, ale aj ženy a deti, musí obetovať bohom. Najviac si dal záležať na biskupoch a kňazoch.
Nakoľko tento cisárov útok prišiel neočakávane, vyvolal u kresťanov veľký rozruch. Mnohí odpadli od viery a boli medzi nimi aj niektorí biskupi a kňazi. Veľa ich však dokázalo cisárovmu nariadeniu vzdorovať a radšej podstúpili mučenícku smrť. Tak sa stal mučeníkom aj pápež Fabián a s ním veľa iných. Prenasledovanie sa skončilo Déciovou smrťou a mnohí sa vrátili do cirkvi.
Holandské Antily
náhľad|[[Vlajka Holandských Antíl]] náhľad|Poloha Holandských Antíl
Hawkingovo žiarenie
Hawkingovo žiarenie je tepelné žiarenie čiernych dier, prvýkrát opísané slávnym britským fyzikom Stephenom Hawkingom.
Holandské Antily
Patrili sem:
Hawkingovo žiarenie
Entropia a Hawkingovo žiarenie
V roku 1971 Stephen Hawking dokázal, že sa celková plocha horizontu udalostí akejkoľvek skupiny čiernych dier nikdy nezmenší. Toto tvrdenie sa príliš podobá druhému termodynamickému zákonu, pričom plocha hrá v tomto prípade úlohu entropie. Preto Jacob Bekenstein navrhol, že entropia čiernej diery je práve úmerná ploche jej horizontu udalostí. V roku 1975 aplikoval teóriu kvantového poľa na zakrivený časopriestor okolo horizontu udalostí a objavil, že čierne diery môžu vyžarovať tepelné žiarenie, známe aj ako Hawkingovo žiarenie.
Z prvého zákona mechaniky čiernych dier vyplýva, že entropia čiernej diery sa rovná 1/4 plochy horizontu udalostí. Tento všeobecný výsledok je aplikovateľný na kozmologické horizonty ako de Sitterov časopriestor. Neskôr bolo navrhnuté, že čierne diery sú objekty s maximálnou entropiou, čo znamená, že maximálna entropia oblasti vesmíru je entropia najväčšej čiernej diery, ktorá sa do oblasti vojde. Toto viedlo k holografickému princípu.
Vznik žiarenia
Hawkingovo žiarenie vzniká hneď za horizontom udalostí a v súčasnom pojatí nenesie žiadnu informáciu o vnútri čiernej diery, pretože je tepelné. To však znamená, že čierne diery nie sú úplne čierne a dôsledkom je pomalé vyparovanie hmoty čiernej diery. I keď sú tieto efekty zanedbateľné pre astronomické čierne diery, sú významné pre hypotetické miniatúrne čierne diery, kde dominujú účinky kvantovej mechaniky. V súčasnosti sa predpokladá, že malé čierne diery sa rýchlo vyparujú a nakoniec môžu zmiznúť pri výbuchu žiarenia. Z toho dôvodu ma každá čierna diera, ktorá nemôže pohlcovať hmotu, konečnú dĺžku života priamo úmernú jej veľkosti.
Aktuálny vývoj teórie
21. júna 2004 Stephen Hawking, v rozpore so svojimi predchádzajúcimi zisteniami, prezentoval nový argument, že čierne diery predsa len emitujú informácie o tom, čo pohlcujú. Navrhol, že kvantové perturbacie horizontu udalostí by mohli dovoliť uniknúť informáciám a ovplyvniť vyvolané Hawkingovo žiarenie. Táto teória ešte nebola prediskutovaná vo vedeckej komunite, ale v prípade že bude prijatá, je pravdepodobné, že vyrieši informačný paradox čiernych dier. Medzitým oznámenie o tejto novej teórii zaznamenalo nevídanú pozornosť médií.
Computer Modern
right|frame|250px|Ukážka textu vysádzaného písmom Computer Modern.
Computer Modern je rodina písiem, ktorú vytvoril profesor Donald Knuth a kompletne ju zdokumentoval v knihe The Computer Modern Typefaces. Písmo vytvoril v programe METAFONT, celá rodina obsahuje približne 75 rezov.
Computer Modern je moderné klasicistické písmo (tzv. statická antikva), ktoré vychádza z ryteckej predlohy písma Modern Monotype 8a. Hlavnými znakmi tohto písma sú výrazné rozdiely medzi tenkými a hrubými ťahmi a výborne prepracované znaky pre sadzbu matematiky.
Písmo Computer Modern je základnou súčasťou každej inštalácie programu TeX a je to predvolené (defaultné) písmo pre sadzbu v tomto programe. Obsahuje osem základných rezov: thumb|200px|Rôzne rezy písma Computer Modern.
Pre prvé tri rezy existujú aj varianty pre použitie v rôznych veľkostiach (5, 7, 8, 9, 10 a 12 bodov), ktoré sa nelíšia len veľkosťou znakov, ale aj ich kresbou a šírkou. Okrem týchto patria do rodiny aj rôzne matematické a experimentálne rezy.
Originálne písmo Computer Modern od Donalda Knutha nie je vhodné na sadzbu dokumentov v slovenskom jazyku, pretože neobsahuje potrebné akcentované znaky (á, é, í, š a pod.). Pre tieto účely existuje upravený česko-slovenský variant, tzv. CS-font.
Eva Kristínová
Eva Kristinová (* 5. august 1928, Trenčín† 14. jún 2020, Bratislava) bola slovenská herečka, členka Činohry Slovenského národného divadla. Stvárnila širokú škálu ženských postáv, od dievčenských, rozohratého „Roku na dedine“ a Felice v Goldoniho „Štyroch grobianoch“, cez jej vari najmilšiu Evu v Stodolovej Bačovej žene a Shakespearovu Lady Macbeth až po Matku Guráž, spolu zhruba 80 postáv, zväčša dramatických. Grande Dame slovenského divadla.
Život
Jej mladé roky boli poznačené tvrdým osudom jej otca Jozefa Martina Kristína, odsúdeného na smrť nemeckým vojenským súdom, ktorý ako veliteľ vojenského okruhu v Trenčíne odmietol v roku 1939 Nemcom vydať vojenské sklady, cez jeho povýšenie na brigádneho generála v roku 1947 až po jeho degradovanie a prepustenie z armády, potom ako v roku 1948 odmietol vstúpiť do komunistickej strany Česko-Slovenska.
Jej repertoár poézie je široký, ovláda spamäti značnú časť Hviezdoslavovej tvorby. K 80. narodeninám spísal Ján Čomaj jej pamäte vydané pod názvom Spomienky herečky.
Čestná predsedníčka Miestneho odboru Matice slovenskej v Bratislave – Starom Meste. Organizátorka a moderátorka zhromaždení Matice na podporu slovenčiny aj samostatného Slovenska. Patrila k podporovateľom HZDS.
Ocenenie
Nositeľka Radu SNP II. tr., Čs. medaily Za chrabrosť a Čs. Voj. Medaily Za zásluhy; vyznamenaná Cenou mesta Bratislavy, menovaná zaslúžilou umelkyňou. V roku 2008 jej prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy. Prvou cenou in memoriam bola udelená v roku 2020 Maticou slovenskou pri príležitosti výročia jej vzniku 4. augusta 2020 mimoriadna cena MS.
Hugo Dingler
Po promócii v Mníchove v roku 1906 začal budovať vysokoškolskú kariéru. Po svojej habilitácii (1912) a účasti v 1. svetovej vojne pôsobil ako súkromný docent a učiteľ na reálke. Roku 1920 sa stal mimoriadnym profesorom v Mníchove, 1932 riadnym profesorom v Darmstadte. V roku 1934 však musel odísť na nútený dôchodok.
Jeho hrob sa nachádza v Aschaffenburgu, kde je v dvorskej knižnici deponovaná aj jeho závet.
Dingler sa usiloval o metodické a úplné založenie (fundamentáciu) exaktných vied. Bol zástancom metafyzicky orientovanej teórie poznania, bol silne kantovsky orientovaný a bol predchodcom erlangenskej školy (erlangenský konštruktivizmus).
Prusko (historické územie)
náhľad|Centrum Pruska do roku 1466: [[Hrad Malbork|Rádový hrad Marienburg (poľ. Malbork)]] náhľad|Ružovou, zelenou, belasou a žltou je na mape vyznačené (poľské) [[Kráľovské Prusko a bledosivou Pruské vojvodstvo.]] Prusko je historické územie pri Baltskom mori v dnešnom Poľsku, Rusku a (malá časť) v Litve, ktoré zodpovedá (zjednodušene povedané) buď len Východnému Prusku, alebo Východnému Prusku a Západnému Prusku.
Presnejšie Prusko môže byť:
Prusko v širšom zmysle
Okrem Pruska v (niektorom) vyššie uvedenom užšom zmysle sa dnes označenie Prusko používa v širšom zmysle aj na označenie brandenbursko-pruského štátu (teda Pruského kráľovstva v širšom zmysle) – porov. aj rozlišovaciu stránku Prusko. Brandenbursko-pruský štát vznikol v 17. storočí pripojením Pruska (personálnou úniou) k Brandenburskému markgrófstvu, od roku 1709 mal hlavné mesto v Berlíne a zaznamenal značný územný rozmach. Prusko v užšom zmysle bolo len jedným z mnohých území tohto brandenbursko-pruského štátu.
Geografická charakteristika Východného a Západného Pruska
Pre východnú časť Východného Pruska sa používalo označenie Malá Litva.
Západné Prusko na západe hraničí so Západným Pomoranskom, Západné aj Východné Prusku na juhu hraničí s historickým Veľkopoľskom a Východné Prusko na východe a severe hraničí s historickou Litvou.
Stredovek
V 13. storočí (počas prvých desaťročí po roku 1226) si Rád nemeckých rytierov podmanil baltské kmene Prusov. Kmene Prusov žili medzi dolnou Vislou a dolným Nemanom. V tom istom storočí sa prvýkrát v dokumentoch vyskytuje označenie Prusko (po latinsky Prussia a pod.), a to ako označenie tohto dobytého územia kmeňov Prusov. Toto územie patrilo jednak štátu Rádu nemeckých rytierov a jednak menším pruským biskupstvám tvoriacich enklávy v štáte Rádu nemeckých rytierov, ktoré však boli väčšinou viac-menej nejakým spôsobom závislé od Rádu nemeckých rytierov. Prusko definované ako územie pôvodných pruských kmeňov bolo o stáročia neskôr (od roku 1773) označované aj ako Východné Prusko.
Keď v roku 1309 Rád nemeckých rytierov svoje pruské územie rozšíril (najmä) o Východné Pomoransko (čiže Prímorie), začalo sa označenie Prusko používať popri pôvodnom význame aj v novšom význame zahŕňajúcom aj tieto nové územné zisky. Staršiu terminológiu (Prusko po Vislu) používala najmä cirkev a Poľsko, novšiu (Prusko vrátane Východného Pomoranska) najmä Rád nemeckých rytierov a napríklad Hanza; od 15. storočia už prevažovala novšia terminológia. Východné Pomoransko tvorí jadro územia, ktoré bolo o stáročia neskôr (od roku 1773) známe ako Západné Prusko.
Po dlhoročnej vojne medzi Rádom nemeckých rytierov a pruskými stavmi, ktoré chceli, aby Prusko podliehalo Poľsku namiesto Rádu nemeckých rytierov, Rád nemeckých rytierov v roku 1466 (torunský mier) stratil územia dobyté v roku 1309 plus niektoré ďalšie (napr. Warmiu). Tieto stratené územia sa dostali pod priamu správu poľských kráľov ako tzv. Kráľovské Prusko. Zvyšné územie Pruska zostalo súčasťou štátu Rádu nemeckých rytierov, ale nie nadlho, lebo v roku 1525 toto územie prestalo byť územím Rádu nemeckých rytierov a stalo sa svetským štátom – lénnym štátom pod zvrchovanosťou Poľska, ktorý sa volal Pruské vojvodstvo (iné názvy: Kniežacie Prusko, Pruské grófstvo).
17. – 19. storočie
V roku 1618 bolo Pruské vojvodstvo pripojené (personálnou úniou) dedením k Brandenbursku. Tento nový štátny útvar dnes nazývame brandenbursko-pruský štát, brandenbursko-pruská monarchia či Brandenbursko-Prusko. Viaceré dnešné zdroje ho už od roku 1618 či od polovice 17. storočia nazývajú aj Prusko (t. j. Prusko v širšom zmysle), ale historicky sa názov Prusko na označenie celého brandenbursko-pruského štátu používal až od roku 1701 (pozri nižšie) resp. až od polovice 18. storočia.
V roku 1660 Pruské vojvodstvo prestalo byť lénnym štátom Poľska.
V januári roku 1701 bolo Pruské vojvodstvo premenené na Pruské kráľovstvo. Spočiatku sa Pruským kráľovstvom myslelo len toto územie patriace Brandenbursku (ktoré bolo neskôr v roku 1773 územne rozšírené – pozri nižšie), ale neskôr a najmä v súčasnej literatúre sa výraz Pruské kráľovstvo začal v širšom zmysle používať aj na označenie celého brandenbursko-pruského štátu. Paralelne k Pruskému kráľovstvu v užšom zmysle naďalej existovalo vyššie spomínané poľské územie nazývané Kráľovské Prusko.
V roku 1773 a nasledujúcich rokoch (t. j. po prvom delení Poľska) bolo územie Pruského kráľovstva v užšom zmysle rozšírené pripojením Kráľovského Poľska, teda území stratených v roku 1466, plus niektorých ďalších priľahlých území, najmä častí Veľkopoľska. Pruský kráľ v roku 1773 nariadil, že sa odteraz dovtedajšie územia Pruského kráľovstva v užšom zmysle budú volať Východné Prusko a územia získané v roku 1773 (a nasledujúcich rokoch) od Poľska sa budú volať Západné Prusko. Pruské kráľovstvo v užšom zmysle bolo teda odteraz tvorené Západným a Východným Pruskom. Warmia bola pre svoju geografickú polohu presunutá zo Západného Pruska do Východného Pruska.
Okolo roku 1800 pribudli prechodne ešte dve územia, ktoré mali v názve Prusko :v rokoch 1793 – 1807 totiž existovalo Južné Prusko (južne od Západného Pruska) a v rokoch 1795 – 1807 existovalo Nové Východné Prusko (južne a východne od Východného Pruska). Obe provincie patrili do brandenbursko-pruskej monarchie. V roku 1807 sa Južné Prusko stalo súčasťou Varšavského veľkovojvodstva a Nové Východné Prusko súčasťou Varšavského vojvodstva a Ruskej ríše. Južné Prusko sa v roku 1815 znovu stalo súčasťou brandenbursko-pruskej monarchie, ale už pod názvom Poznansko.
V roku 1824 boli v rámci brandenbursko-pruskej monarchie provincie Západné Prusko a Východné Prusko spojené do jednej provincie nazývanej Provincia Prusko. V roku 1878 bola však táto provincia znova rozdelená na provincie Západné Prusko a Východné Prusko.
Západné a Východné Prusko resp. Provincia Prusko boli spolu s ostatnou brandenbursko-pruskou monarchiou súčasťou Nemeckého colného spolku (1834 – 1919), Severonemeckého spolku (1867 – 1870) aj Nemeckej ríše (1871 – 1945). Súčasťou Nemeckého spolku (1815 – 1866) však bolo Západné a Východné Prusko resp. Provincia Prusko len prechodne v rokoch 1848 – 1851, hoci zvyšná brandenbursko-pruská monarchia bola normálnou súčasťou spolku.
20. storočie
V roku 1939, teda na začiatku druhej svetovej vojny, Nemecko znova získalo stratené územia Západného Pruska a Oblasť Memelu. Administratívne v rámci Nemecka počas druhej svetovej vojny existovala Ríšska župa Gdansk-Západné Prusko (Reichsgau Danzig-Westpreußen), ktorá bola na území historického Západného Pruska (vrátane Vládneho okresu Západné Prusko), a vo svojej existencii pokračovala Provincia Východné Prusko, ktorá síce zahŕňala historické Východného Prusko, ale (v rokoch 1939 a 1941) bola rozšírená o značné priľahlé územie smerom na juh. Provincia Východné Prusko mala zároveň postavenie župy (Župa Východné Prusko, po nemecky Gau Ostpreußen).
Krátko po roku 1945, teda po skončení druhej svetovej vojny, pripadlo Západné Prusko a južná polovica Východného Pruska (chápaného ako územie v rozlohe spred roku 1939) Poľsku. Severná polovica Východného Pruska (chápaného v rozlohe spred roku 1939) pripadla Sovietskemu zväzu. V rámci Sovietskeho zväzu sa Oblasť Memelu stala súčasťou Litovskej SSR (teda dnešnej Litvy) a zvyšok, teda veľká väčšina sovietskeho územia Východného Pruska, pripadla RSFSR (teda dnešnému Rusku) ako Kaliningradská oblasť. Dnes sa teda bývalé Východné a Západné Prusko nachádza v Poľsku, Rusku a Litve.
Cool dráma
Cool dráma je termín označujúci dramatické diela nastupujúcej generácie mladých európskych autorov polovice 90. rokov 20. storočia. Ich tvorba je známa najmä svojimi drastickými výrazovými prostriedkami a kontroverznými témami, ktoré neraz u publika vyvolávali zhrozenie a šok. V anglo-saskom svete je cool dráma známa aj pod pojmom In-Yer-Face Theatre, ktorý sa objavil v prácach anglického divadelného kritika Aleksa Sierza a do širšieho povedomia sa dostal vďaka jeho rovnomennej knihe.
Úvod
Nastupujúca generácia dramatikov – dnešných tridsiatnikov bola znechutená spoločnosťou, v ktorej žili. Napriek pádu železnej opony a zmene politickej klímy v Európe sa im svet, do ktorého vstupovali nezdal podstatne lepší ani znesiteľnejší. Hľadanie nepriateľa z druhého bloku vymenili iné problémy – problémy hľadania vlastnej identity, hľadania si miesta v živote.
V 90. rokoch 20. storočia nastal veľký pohyb na britskej divadelnej scéne – britskými divadlami sa prehnala revolúcia. Politicky korektné, nič neriešiace hry s postavami utápajúcimi sa v sebaľútosti vystriedali hry nové, hry iné.
Nový spôsob písania, ktorý do divadiel priniesli mladí dramatici zobrazoval súčasný život, jeho krutú realitu a boj s ňou. Divadlo sa stalo „cool“ miestom, kam opäť začali chodiť mladí ľudia. Vznikali nové divadelné súbory a niektoré staré radikálne zmenili svoj repertoár.
Pre európsku drámu 90. rokov vzniklo nesmierne veľa pomenovaní – v Británii si ju pomenovali ako in-yer-face, v Nemecku Blut und Sperm, Poliaci a Srbi ju nazvali novým brutalizmom. Slovenské označenie cool dráma sa prvýkrát objavilo v slovenských a českých esejach teatrologičky Anny Gruskovej.
Na európskom kontinente, kde našlo britské divadlo živnú pôdu najmä v prostredí mladého nemeckého divadla. Vlajkovými loďami cool drámy sa stalo berlínske divadlo Die Baracke, späté najmä s menom režiséra Thomasa Ostermeiera a hamburský Schauspielhaus. Postupne s rozširovaním súčasnej britskej tvorby rástla aj pôvodná domáca dramatická tvorba.
Za Nemeckom a Veľkou Britániou nezaostávali ani ostatné krajiny – britskí, či novoobjavení talentovaní domáci autori sa začali uvádzať vo Francúzsku, Španielsku, ale i v krajinách východnej Európy – v Poľsku, v Česku, do istej miery aj na Slovensku, v Srbsku a Čiernej Hore a v Rusku.
Témy
Aleks Sierz vo svojej knihe In Yer Face Theatre definoval cool drámu ako „divadlo, ktoré Vás chytí za krk a trasie vami dovtedy, kým nepochopíte jeho odkaz.“ Je to definícia viac než výstižná. Cool dramatika je neraz označovaná ako obscénna, agresívna alebo provokatívna, jej odkaz je však hodný vypočutia. Zámerom autorov však nie je šokovať meštiacku spoločnosť. Chcú pravdivo a presne zobraziť medziľudské vzťahy, ktoré panujú v súčasnej spoločnosti. Neberú si pred ústa servítky a snažia sa celému svetu vykričať, čo si o ňom myslia, čím sa snažia napraviť súčasnú povesť divadla. Divadla, ktoré sa pre mladých ľudí stalo nezáživným, predstavujúcim konzervatívne hodnoty rodičovskej generácie. Divadlo v ich očiach ostalo miestom nudných výchovných predstavení, ktoré museli povinne absolvovať s učiteľským dozorom.
Cool autori sa snažia pravdivejšie vyjadriť pocity človeka. Starostlivo a bez akéhokoľvek prikrášľovania rozoberajú aspekty každodenného života bežných i menej bežných ľudí. O divadle sa často vraví ako o doskách, ktoré znamenajú svet – svet dnešnej doby je však krutý, drsný a nemilosrdný, a tak ho aj toto divadlo zobrazuje.
Cool dramatika zobrazuje človeka v tých najintímnejších polohách. Často až naturalisticky ukazuje veci skryté pred zrakom verejnosti. Otvorene rozpráva o veciach, o ktorých verejnosť vie, len sa nimi nechce zaoberať. Sú to najmä problémy rasizmu a xenofóbie. Dramatici nás učia väčšej tolerancii voči odlišnostiam, s ktorými sa stretávame v dnešnej spoločnosti. Taktiež je veľmi aktuálna otázka ľudskej sexuality. Mnohé z postáv hľadajú svoju sexuálnu identitu alebo riešia krízu svojho homosexuálneho vzťahu.
Pred problémami sexuality nie je možné donekonečna zatvárať oči. Sexualita je prirodzenou súčasťou ľudského bytia. Bohužiaľ, spoločnosť však v mnohom nie je pripravená o nej otvorene diskutovať a akékoľvek verejné rozoberanie tejto témy je odsudzované a označované za nemravné.
Problém drog je v súčasnosti veľmi aktuálny a potreba odtabuizovania drogovej závislosti je viac než potrebná. Pretože práve v drogách mnohí mladí ľudia nachádzajú šťastie, i keď je to šťastie veľmi dočasné a koniec koncov zničujúce. Umierajú alebo z nich ostávajú ľudské trosky neschopné začleniť sa do normálneho života. Nikto však neskúma ich dôvody. Nikto sa nepýta, prečo je to tak.
Zaoberá sa odcudzenosťou medziľudských vzťahov. Ľudia sa prestávajú medzi sebou rozprávať. Človek sa postupne stáva vyprahnutou existenciou nachádzajúcou sa na citovej púšti. Láska je považovaná za akýsi staromódny cit a z medziľudských vzťahov sa stávajú podivné obchodné transakcie a akési vzájomne výhodné dohody. Surovým zobrazením devalvácie ľudských citov sa snaží zabrániť tomu, aby sa z človeka stala vyprahnutá existencia márne hľadajúca lásku na citovej púšti.
Vzájomná komunikácia zlyháva. Rodina ako základná spoločenská jednotka sa natoľko zdeformovala, že deti s rodičmi sa stretávajú nanajvýš pri večeri a väčšinou si aj tak nemajú čo povedať. Zúfalé snahy rodičov o nadviazanie komunikácie zlyhávajú. To má za následok, že deti sa uzatvárajú sami do seba a rodičia sa pre nich stávajú len garantom materiálneho zabezpečenia. Pomoc nehľadajú u rodičov, utiekajú sa k hľadaniu iných vzorov a ideálov. Možno ešte nevedia, čo od života chcú, ale vedia čo nechcú. Nechcú sa stať kópiami svojich rodičov, odmietajú životné skúsenosti vnucované rodinou. Ich hlavnou snahou je stať sa kompletnou individualitou.
S nástupom masovo-komunikačných prostriedkov sa človek stal hračkou v rukách médií. Médiá každodenne ovplyvňujú náš život. Reklama nám vraví, ako sa máme správať, čo si máme obliekať, čo máme jesť a ako máme vyzerať. Média v nás pestujú pocit viny, ak nerobíme to, čo nám diktujú. Individualita človeka sa dostáva na okraj záujmu spoločnosti.
Jazyk a výrazové prostriedky
Cool dráma priniesla do divadla konca 20. storočia témy, ktoré boli dovtedy oficiálnou dramatickou tvorbou odmietané. Na dosky, ktoré znamenajú svet sa dostal svet podsvetia, svet zvrhlíkov najrôznejšieho druhu, svet vrahov, šialencov, pedofilov, incestných vzťahov, svet deviantných homosexuálov, bisexuálov a heterosexuálov. S týmito svetmi prenikli do divadla aj ich jazyky a inscenačné techniky dokumentárneho, niekedy až naturalistického rázu.
Inscenátori zobrazujú deviantnú realitu rovnakými prostriedkami. S dokumentárnym, až naturalistickým spôsobom zobrazovania reality korešponduje aj celková výprava jednotlivých predstavení. Dekorácia divadelných hier musí byť jednoduchá a málo nákladná. Napríklad, v prvom uvedení Kaneovej hry Túžím scénu tvorili iba štyri stoličky, na ktorých sedeli štyri hlasy. Často si scénograf vystačí so špinavou dlážkou a stenou, nábytkom z bazáru alebo z IKEA. Viac než na nákladnosť scény a dekorácie sa kladie veľký dôraz na hudbu a osvetlenie, ktoré musí dokonale korešpondovať s náladou predstavenia.
Značný je vplyv filmovej tvorby na vizuálnu stránku prestavení, a to najmä severskej skupiny Dogma 95 a ich desatora. Desatoro Dogmy 95 bolo zostavené dánskym režisérom Larsom von Trierom a Thomasom Vinterbergom. Tu sú niektoré z pravidiel Desatora:
Ukážka jazyka
Slová „do ksichtu“ (angl. in-yer-face) sa stali základom anglického názvu pre cool drámu – divadlo do ksichtu (In-yer-face theatre).
Externé odkazy
Alex Sierz: In-Yer Face Theatre
Survivor
Survivor je americká rocková skupina, ktorá vznikla v Chicagu v roku 1978. Skupina je najviac známa pre ich hitový singel „Eye of the Tiger“, ktorý bol ústrednou melódiou filmu Rocky III (v USA sa udržal 6 týždňov na 1. mieste).
Členovia
{| class="toccolours" border=1 cellpadding=2 cellspacing=2 style="width: 500px; margin: 0 0 1em 1em; border-collapse: collapse; border: 1px solid #E2E2E2;"
Zostavy
! bgcolor="#E7EBEE" | (1978–1981) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1981–1983) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1984–1987) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1988–1989) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1989–1993) (Prestávka) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1993) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1994–1996) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1996–1999) ! bgcolor="#E7EBEE" | (1999–2000) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2000–2003) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2003–2005) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2005) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2006) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2006–2007) ! bgcolor="#E7EBEE" | (2008–2010) !bgcolor=#E7EBEE" | (2010-súčasnosť)
No Doubt
No Doubt je rocková kapela z Anaheimu v Kalifornii v Spojených štátoch, založená v roku 1986. Ska-rockový zvuk ich prvého albumu bol neúspešný, pretože v tej dobe bolo populárne hnutie grunge. Diamantový album kapely nazvaný Tragic Kingdom pomohol v 90-tych rokoch oživiť štýl ska, a „Don´t Speak“, tretí singel z tohto albumu stanovil rekord, keď strávil 16 týždňov na prvom mieste hitparády Billboard Hot 100 Airplay. Neskôr bol porazený piesňou "Iris" od Goo Goo Dolls. Ďalším známym singlom z albumu bol „Just a Girl“, ktorého rýchlejšie tempo spojené so zvukmi new wave dostalo nakoniec na 3. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart.
O štyri roky neskôr vydala skupina svoj ďalší album, Return of Saturn, ale napriek pozitívnym očakávaniam bol album považovaný za komerčný prepadák. O pätnásť mesiacov neskôr sa skupina objavila s albumom Rock Steady, ktorý bol spojením reggae a tanečnej hudby. Album bol pôvodne nahrávaný na Jamajke a doznalo sa spolupráce s jamajským umelcami Bountym Killerom, Sly and Robbie a Lady Saw. Album zahŕňal dva single, ktoré vyhrali Grammy – „Hey Baby“ a „Underneath It All“.
V roku 2003 vydali No Doubt kompiláciu The Singles 1992-2003 a box set Boom Box, oba obsahovali coververziu songu „It’s My Life“ zo synthpopovej skupiny Talk Talk. O rok neskôr sa vydala frontmanka Gwen Stefani na sólovú dráhu a pracovala pritom s niekoľkými ľuďmi, vrátane priateľov z kapely Tonyho Kanala a Neptuneho Pharrell, zatiaľ čo gitarista Tom Dumont začal svoj vedľajší projekt Invicible Overlord. Počas svojej kariéry vyhrala kapela dve ceny Grammy a predala dodnes po celom svete 27 miliónov platní.
Holubica
Holubica môže byť:
Okrouhlá (okres Písek)
Okrouhlá je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 69 obyvateľov, z toho 29 mužov a 40 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 41,8 roka, ženy 41,3 roka).
Kuo-jü
Kuo-jü môže byť:
Dolný potok
Dolný potok môže byť:
Villefranche-du-Queyran
Villefranche-du-Queyran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Windows NT
Windows NT je v informatike označenie pre rad operačných systémov firmy Microsoft, ktoré sú určené pre osobné počítače IBM PC kompatibilné (s procesormi IA-32 a novšími). Prvé verzie systémov obsahovali v názve prívlastok NT (New Technology, t.j. Nová technológia), avšak neskôr sa firma rozhodla ďalej toto označenie nepoužívať a ďalej sú volené rôzne obchodné názvy (pozri Meno produktu v tabuľke nižšie).
Villefranche-du-Queyran
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Windows NT
Charakteristika
Windows NT je pôvodný systém firmy Microsoft, ktorý plne využíva schopnosti procesorov IA-32 a novších (t.j. Od Intel 80386 poskytujúcich 32bitový chránený režim) a je tak z definície skutočným operačným systémom. Podporuje preemptívny multitasking, takže jadro operačného systému nestráca kontrolu nad počítačom a ani chybne naprogramovaná spustená úloha nemôže negatívne ovplyvniť beh celého systému (na rozdiel od 16 bitových systéme MS-DOS alebo 16-bitové rady Windows, t.j. Windows 1.0 až Windows 98).
História
Windows NT boli pôvodne spoločný projekt firiem Microsoft a IBM, ktorého výsledkom mal byť systém OS / 2 3.0 (tiež označovaný ako NTOS / 2). Po komerčnom úspechu systému Windows 3.0 však Microsoft preniesol ich aplikačné rozhrania (API) do práve vznikajúceho systému (tzv. Windows API, predtým Win32). Tým došlo medzi spolupracujúcimi firmami k rozkolu a efektívne k vzniku dvoch samostatných systémov - Windows NT a firmou IBM ďalej vyvíjaného OS / 2. Medzi oboma systémami bola nejakú dobu vysoká kompatibilita, pretože firma IBM do OS / 2 zapracovávala aplikačné rozhranie Windows 3.x, a tak programy určené pre Microsoft Windows mohli ľahko bežať aj v prostredí OS / 2. Avšak s príchodom Windows 95 už Microsoft firme IBM nedovolil použitie novšieho Windows API a efektívne využil prevahy na trhu osobných počítačov IBM PC, takže vývoj systému OS / 2 bol vo firme IBM neskôr úplne zastavený pre nezáujem zákazníkov.
Dialýza
Dialýza (z gréčtiny diálysis = rozpustenie, oddelenie) môže byť:
Mordechaj Anielewicz
Mordechaj Anielewicz (*1919 – † 8. máj 1943) bol vodca Židovskej bojovej organizácie počas povstania vo varšavskom gete od januára do mája 1943.
Biografia
náhľad|vľavo|Kresba Anielewicza a jeho priateľky v ruinách Varšavy Narodil sa v chudobnej rodine v malom meste Wyszków blízko Varšavy. Po ukončení stredoškolských štúdií sa stal členom a neskôr aj vodcom ľavicového sionistického mládežníckeho hnutia ha-Šomer ha-ca'ir.
7. septembra 1939, týždeň po nemeckej invázii do Poľska, Anielewicz unikol so skupinou z Varšavy na východ krajiny s nádejou, že poľská armáda spomalí nemecký postup. Keď sovietska Červená armáda vstúpila a následne okupovala východné Poľsko v súlade s paktom Ribbentrop-Molotov, dozvedel sa, že mnoho židovských utečencov z radov členov mládežníckeho hnutia a politických skupín, sa zhromažďuje v litovskom Vilniuse, ktorý bol v tom čase pod sovietskou kontrolou. Odcestoval preto do Vilniusu, presvedčiť svojich kolegov, aby do Poľska vyslali svojich ľudí na boj proti Nemcom. Potom sa pokúsil prekročiť rumunskú hranicu s cieľom otvoriť trasu pre mladých Židov do britskej mandátnej Palestíny, avšak zatkli ho a uväznili v sovietskom väzení. Po krátkom čase ho však prepustili a v januári 1940 sa spolu s priateľkou Mirou Fuchrerovou vrátil do Varšavy.
V lete 1942 navštívil juhozápadné Poľsko, v tom čase anektované Nemeckom, s cieľom zorganizovať ozbrojený odpor. Po návrate do Varšavy zistil, že začali hlavné transporty do vyhladzovacieho tábora Treblinka, a že z pôvodných 350 tisíc Židov umiestnených vo varšavskom gete zostalo len 60 tisíc osôb. Krátko na to vstúpil do Židovskej bojovej organizácie a v novembri 1942 bol vymenovaný za vrchného veliteľa. Skupina nadviazala kontakt s poľskou exilovou vládou v Londýne a začala získavať zbrane od poľského podzemia z „árijskej“ časti mesta. 18. januára 1943 zohral Anielewicz kľúčovú úlohu v prvom prípade v povstaní v gete, keď zabránil, aby väčšinu druhej vlny Židov deportovali do vyhladzovacích táborov. Pôvodný incident ozbrojeného odporu bol predohrou pre hlavnú časť povstania, ktorá začala 19. apríla.
Aj keď neexistuje žiadny očitý svedok, predpokladá sa, že Anielewicz sa spoločne so svojou priateľkou a svojim štábom zabil pri masovej samovražde v obkľúčenom veliteľstve Židovskej obrannej organizácie v ulici Miła č.18. Jeho telo sa nikdy nenašlo, panuje domnienka, že ho odniesli do neďalekého krematória spolu s telami ďalších židovských obetí. Podľa nápisu na pamätníku v mieste bunkru v ulici Miła č.18 sa však uvádza, že je pochovaný tu.
Ocenenie
náhľad|vľavo|Anielewiczova socha v izraelskom kibuci [[Jad Mordechaj]] V júli 1944 udelila poľská exilová vláda Anielewiczovi posmrtne vyznamenanie Vojnový kríž. V roku 1945 mu poľská ľudová armáda udelila Rád grunwaldského kríža tretieho stupňa.
V posledných fázach vojny sa vytvorila jednotka Ľudovej gardy (Gwardia Ludowa), s Anielewiczovým menom, ktorú tvorili preživší obyvatelia varšavského geta. V roku 1943 bol v britskej mandátnej Palestíne na Anielewiczovu počesť premenovaný kibuc Jad Mordechaj, a postavená jeho socha. Ďalšie pamätníky sa nachádzajú napríklad vo Wyszkówe a vo Varšave, kde v 60. rokoch premenovali ulicu Gesia (miesto niekdajšieho nacistického koncentračného tábora) na ulicu Mordechaja Anielewicza. V roku 1983, pri príležitosti 40. výročia od úmrtia, iniciovala izraelská vláda vydanie poštovej dvojznámky na uctenie Anielewicza a Josefa Glazmana, ako hrdinov varšavského a vilniuského geta.
V populárnej kultúre
V roku 1978 stvárnil Mordechaja Anielewicza v televíznej minisérii Holocaust herec Murray Salem, v roku 2001 ho v televíznom filme Povstanie stvárnil Hank Azaria. Anielewicz je aj ústrednou postavou knižnej série Harryho Turtledova s názvom Worldwar.
náhľad|Pamätník povstania varšavského geta vo Varšave (Anielewicz je muž v popredí držiaci granát)
Mačiak čiernolíci
Mačiak čiernolíci alebo mačiak červenochvostý (lat. Cercopithecus ascanius) je opica z čeľade mačiakovité (Cercopithecidae) a rodu Cercopithecus. Druh opísal Jean-Baptiste Audebert v roku 1799. Delí sa na 5 poddruhov, z ktorých najrozšírenejší je Cercopithecus ascanius schmidt. Podľa Medzinárodného zväzu ochrany prírody patrí medzi málo ohrozené druhy.
Orlík nad Vltavou
Orlík nad Vltavou je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 304 obyvateľov, z toho 151 mužov a 153 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,9 roka (muži 43,6 roka, ženy 44,1 roka).
Mačiak čiernolíci
Výskyt
Areálom výskytu mačiaka čiernolíceho je Afrika, konkrétne afrotropická oblasť. Vyskytuje sa južne od Stredoafrickej republiky až po Zambiu. Najhustejšia populácia sa nachádza v Ugande. Žije predovšetkým v tropických lesoch, ale dokáže obývať širokú škálu stanovíšť a bol pozorovaný aj v iných typoch lesov. Vyskytuje sa do výšky
Opis
Samec tohto stredne veľkého primáta meria na dĺžku 46 cm a váži približne 4,1 kg. Samice sú menšie, dlhé asi 38 cm a ich hmotnosť sa odhaduje na 2,9 kg. S výnimkou odlišných veľkostí nie je u tohto druhu vyvinutý zreteľný pohlavný dimorfizmus. Sfarbenie je hnedé, končatiny sú šedé až čierne, pričom ich farba závisí od poddruhu. Tvár má čierne sfarbenie s bielou srsťou, okolo očí majú mačiaky modrastú kožu. Na nose sa nachádza biela škvrna. Uši sú čierne, nachádzajú sa na nich nevýrazné strapčeky. Chvost je zo spodnej strany gaštanový, jeho dĺžka zodpovedá dĺžke tela.
Didier Drogba
Klubová kariéra
Profesionálne futbal hrá od svojich 19-tich rokov, keď ho získal vtedy druholigový francúzsky klub Le Mans, v ktorom strávil tri sezóny (1998–2002). V prvej vsietil sedem gólov, v ďalších dvoch bol zranený. V rokoch 2002–2003 hral za vtedy prvoligový En Avant Guingamp, kde vsietil 17 gólov za jednu sezónu (osobný rekord). Sezónu 2003–2004 odohral v Olympique Marseille, dal 18 gólov a získal cenu pre hráča roka. Hral aj vo finále Pohára UEFA, v ktorom Marseille podľahol Valencii.
Mačiak čiernolíci
Správanie
thumb|Mačiak čiernolíci Jedna tlupa mačiakov si privlastňuje územie okolo 120 ha a bráni si ho tak zastrašovaním pomocou grimás, ako aj fyzickým stretom. Jednotlivé opice sa medzi sebou dorozumievajú širokou škálou rôznych pachov, grimás a zvukov. Rozťahovanie kože na tvári a pohupovanie hlavou značí predátora alebo rušiteľa. Skupinu zväčša tvorí 11 až 14 jedincov, panuje v nej matrilineárna hierarchia. Samce po dosiahnutí pohlavnej dospelosti svoju domovskú oblasť opúšťajú a zvyčajne sa snažia vytlačiť vodcovského samca z iných tlúp, alebo sa pridávajú do skupín tvorených čisto samcami. Ak sa jedinec stane alfa samcom novej tlupy, zabije v nej všetky mláďatá, aby u samíc nastala skôr ruja a on sám mohol splodiť potomstvo. Rozmnožovanie prebieha po celý rok, predovšetkým od novembra do februára. Samica sa obvykle spári s viac samcami a gravidita trvá približne 147 dní, po ktorých sa narodí spravidla jedno mláďa. Pohlavnú dospelosť dosahujú samce v 6. rokoch, samica v 4.5. roku. Mačiaky čiernolíce sa dožívajú asi 30 rokov, dĺžka života vo voľnej prírode je však kratšia. Medzi nepriateľov tohto druhu patria šimpanzy, leopardy, hady a orly korunkaté.
Didier Drogba
Klubová kariéra
V júli 2004 Drogba z Marseille prestúpil za (pre klub vtedy rekordných) 24 miliónov libier do londýnskej Chelsea FC. Hneď v prvej sezóne dal v 40-tich zápasoch 16 gólov, s klubom vyhral Premier League a Carling Cup, kedy vo finále proti FC Liverpool v predĺžení strelil rozhodujúci gól. Aj vďaka jeho gólom v oboch štvrťfinálových zápasov proti Bayernu Mníchov Chelsea postúpila do semifinále Ligy majstrov.
Do sezóny 2005-06 vstúpil úspešne, keď strelil dva góly v derby proti FC Arsenal a podieľal sa na každom zo štyroch gólov Chelsea pri víťazstve 4:1 na ihrisku FC Liverpool. Po zápase, v ktorom Chelsea porazila 2:0 Manchester United, bol Drogba obvinený z podvodu, keď vyšlo najavo, že pred vsietením druhého gólu hral rukou. V priebehu sezóny Drogba prehlásil, že sa chce vrátiť do Marseille, pretože je démonizovaný anglickou tlačou, ale aj tak v londýnskom veľkoklube zostal.
Mačiak čiernolíci
Ohrozenie
Pre tento druh nie sú známe žiadne významné hrozby. Niektoré populácie môže ohrozovať strata prirodzeného prostredia následkom ťažby dreva a lov. Podľa Medzinárodného zväzu ochrany prírody je vedený ako najmenej ohrozený, pretože sa vyskytuje v mnohých stanovištiach a dokáže prežiť aj tlak zo strany lovcov. Je zapísaný na zoznam II CITES a zaradený do triedy B v African Convention on the Conservation of Nature and Natural Resources.
Didier Drogba
Klubová kariéra
V ročníkoch 2006-07 (20 gólov) a 2009-10 (29 gólov) sa stal najlepším strelcom Premier League.
19. mája 2012 vyhrala Chelsea po penaltovom rozstrele nad Bayernom. Víťaznú penaltu strelil Drogba, čo bolo posledný kop do lopty za Chelsea.
V júli 2012 opustil FC Chelsea a prestúpil do klubu Shanghai Shenhua. Tam ale vedenie nedodržiavalo podmienky zmluvy a Drogba nedostával plat. V januári 2013 prestúpil do tureckého veľkoklubu Galatasaray SK. V júli 2014 sa vrátil do svojho bývalého klubu Chelsea FC.
Reprezentácia
V reprezentácii je považovaný za bezkonkurenčného lídra. Pomohol svojej krajine k premiérovej účasti na Majstrovstvá sveta vo futbale 2006, keď v africkej kvalifikácii vsietil 9 gólov v 8 zápasoch, čo je jeden z najlepších výkonov histórie. Pri záverečnom turnaji v Nemecku však 🇨🇮 nepostúpilo zo „skupiny smrti“.
Vo februári 2005 skončil na 2. mieste v ankete o najlepšieho futbalistu Afriky (zvíťazil Samuel Eto’o z 🇨🇲). O rok neskôr však už toto ocenenie získal. Vo februári 2006 druhýkrát ako kapitán priviedol národný tím do finále afrických majstrovstiev, Pobrežie Slonoviny však podľahlo 🇪🇬 v penaltovom rozstrele, v ktorom Drogba nedal gól.
Život (rozlišovacia stránka)
Život môže byť:
Puisieux-et-Clanlieu
Puisieux-et-Clanlieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Puisieux-et-Clanlieu má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Puisieux-et-Clanlieu má 298 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Magmatický oceán
thumb|right|Ilustratívna fotografia Aa lávy, ktorá počas erupcie pokryje veľkú oblasť. Magmatický oceán je geologické označenie pre rozsiahlu oblasť vyvretej magmy na povrchu, ktorá najskôr vznikala na začiatku formovania planét. V tej dobe bol povrch planét roztavený a bez pevnej kôry. Tieto oblasti pomaly stuhli a vytvorili rozsiahle oblasti vyvretých hornín. Pre Zem je existencia magmatického oceánu diskutabilná a zatiaľ sa ju nepodarilo petrologicky ani geochemicky preukázať.
Dlhý jarok
Dlhý jarok môže byť:
Rákoci
Rákoci (alebo maďarsky a staršie slovensky Rákóczi; starším maďarským pravopisom Rákóczy; staršie po slovensky aj Rákóci; často nepresne Rákoczi, Rákoczy) môže byť:
Mirelon
thumb|right|Izolačná pena Mirelon Mirelon je obchodná značka (chránená ochranná známka) izolačného materiálu z odľahčeného penového polyetylénu s uzavretou bunkovou štruktúrou, ktorý sa využíva prevažne ako tepelná izolácia do +90 °C pre svoju nízku tepelnú vodivosť. Pena je ohybná a pružná. Nemá tendenciu nasiaknuť vodou, ľahko sa tvaruje, je chemicky odolná, bez vplyvu na životné prostredie a hygienicky vyhovujúca. Látka je veľmi horľavá a patrí do skupiny C1.
Využitie
Mirelon sa používa ako tepelný izolátor. Obkladajú sa s ňou múry budov, ktoré sú potom energeticky menej náročné na vyhrievanie. Ďalším široko rozšíreným použitím je izolácia rúriek na ochrana pred ich poškodením a tepelnou výmenou s okolím. Menšie rúrky je možné do ochranného obalu navliecť, u väčších sa používa systém ovíjadla. Izolačná pena sa využíva aj na tepelnú izoláciu podláh, kam sa vkladá na betón ako podložka pre plávajúce podlahy s absorpciou zvuku okolo 17 dB.
Medzi alternatívne využitie patrí mäkká výstelka na prepravu alebo balenie tovaru, alebo ako ochrana na zbrane pri bojových hrách LARP.
Senica (rozlišovacia stránka)
Senica môže byť:
Australian Pink Floyd Show
Členovia skupiny
Počas existencie skupiny sa v nej vystriedalo niekoľko hudobníkov:
Persius
Aules alebo Aulus Persius Flaccus (34 – 62 po Kr.) bol rímsky básnik a satirik tvoriaci za vlády cisára Nerona. Persius pochádzal zo zámožnej jazdeckej rodiny z pôvodne etruského mesta Volterra. Jeho etruský pôvod dokladá i variant jeho praenomen Aules, ktoré je odvodené od doloženého etruského mena Aule.
Život
Persiov život možno čiastočne rekonštruovať na základe životopisu pochádzajúceho pravdepodobne od gramatika Valeria Proba. Jeho otec zomrel, keď mal Persius iba šesť rokov. Vo veku 12 alebo 13 rokov bol poslaný v súlade s rímskymi štandardmi vzdelania na štúdia do Ríma, kde ho vyučovali poprední odborníci svojich oborov – gramatik Quintus Remmius Palaemon, rečník Verginius Flavus a stoický filozof Lucius Annaeus Cornutus, vychovávateľ iného významného literáta doby, Marca Annaea Lucana. Vďaka týmto stykom vstúpil Persius do prostredia rímskej intelektuálnej elity, ku ktorej sa radili ešte filozof a štátnik Seneca a básnik Caesius Bassus. Obzvlášť priateľstvo medzi Persiom a Lucanom sa malo stať veľmi silné. Ďalším Persiovým životným spoločníkom, ktorý ho sprevádzal na jeho cestách, sa stal spisovateľ Thrasea Paetus.
V mladosti Persius údajne zložil praetextu a niekoľko básní menšej kvality. Po prečítaní diela veľkého satirika Lucilia sa rozhodol obrátiť sa k tvorbe satiry. Životopisec o ňom tvrdí, že písal len málo a pomaly (scriptavit et raro et tarde). Náhla smrť roku 62, vo veku 27 rokov, mu nedovolila svoje dielo dokončiť. O vydanie Persiových satír sa postaral jeho učiteľ Annaeus Cornutus a priateľ Caesius Bassus. Satiry sa okamžite po vydaní stretli s úspechom.
Dôveryhodnosť anonymného Persiovho životopisu je, podobne ako v prípade každého takéhoto životopisu, pochybná. V určitých bodoch sa ale zdá podávať taký obraz básnika, ktorý súhlasí s tým, čo o sebe prezrádza Perisus v svojom diele. Početné odkazy na satirikov predošlého obdobia a na literatúru vôbec dokazujú, že na svoj vek bol Persius veľmi sčítali. Takto ho zobrazuje i životopisec, podľa ktorého bol Persius utiahnutý mladý muž, milovník literatúry, ktorý vlastnil veľké množstvo kníh (na smrteľnej posteli ich odkázal svojmu učiteľovi Cornutovi).