cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Azet.sk
Azet.sk je slovenský internetový portál. Do 31.5.2016 bol prevádzkovaný spoločnosťou Azet.sk a. s. so sídlom v Žiline, ktorá zanikla zlúčením so spoločnosťou Ringier Axel Springer Slovakia, a.s.  V správe portálu Azet.sk je 23 internetových služieb.
Dejiny portálu
Stručný prehľad histórie portálu spoločnosti Azet.sk, a.s.:
Podľa "AIM Monitoru" použije služby prevádzkované spoločnostou Azet.sk v pracovných dňoch v priemere viac ako 1.100.000 reálnych používateľov a mesačne viac ako 3 400 000 používateľov (údaj z februára 2017).
Spoločnosť dosiahla v roku 2015 obrat 14 mil. eur.
Saint-Étienne-de-Mer-Morte
Saint-Étienne-de-Mer-Morte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Valernes
Poloha
Valernes má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Valernes má 238 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Take It Back
"Take It Back" je v poradí siedma skladba z albumu The Division Bell, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1994. Taktiež bola vydaná ako singel a tým pádom to je trinásty singel skupiny, ktorý bol vydaný v Spojenom kráľovstve. V britskej hitparáde sa umiestnil najlepšie na 23. mieste.
Vydanie
Singel „Take It Back“ bol vydaný v troch verziách. 7-palcová gramofónová platňa a CD obsahujú albumovú verziu piesne „Take It Back“. Na B strane sa nachádza skladba z debutového albumu skupiny, The Piper at the Gates of Dawn (vydaný v roku 1967) „Astronomy Domine“ v live prevedení. Tento záznam bol vytvorený 30. marca 1994 na koncerte v Miami. Niektoré CD obsahujú navyše aj mierne upravenú a skrátenú singlovú verziu „Take It Back“.
Saint-Étienne-de-Mer-Morte
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marmouillé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roháčska dolina
Roháčska dolina je západotatranská dolina.
Preteká ňou Studený potok. Vedie ňou asfaltová cesta a červeno-značkovaný chodník zo Zuberca až ku Ťatliakovmu jazeru. Pod jej ústím sa nachádza známe rekreačné stredisko Zverovka, pod ktorým sa nachádza aj najnižšie položené pleso v Tatrách, Pleso pod Zverovkou. V závere doliny leží päť Roháčskych plies.
Zo Zverovky vedie Roháčskou dolinou červeno značený bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 3,1 km, končí pri Ťatliakovej chate a jeho povrch je asfaltový. Vzhľadom na značné prevýšenie sa vozíčkarom odporúča sprievod.
Jakovlev Jak-141
náhľad|Jakovlev Jak-141 na Farnboroughskej leteckej výstave v roku [[1992]] Jakovlev Jak-141 (po rusky Яковлев Як-141; kódové meno NATO: Freestyle) je nadzvukové, viacúčelové bojové lietadlo   s technológiou VTOL (vertical take-off and landing), ktoré prvýkrát vzlietlo 9. marca 1989 ako prototyp 48-2. Bolo vyrobené Jakovlevovou konštrukčnou kanceláriou. Vývoj tohto lietadla trval pomerne dlhý čas, teda od roku 1975 po rok 1991.
Boli zostrojené štyri prototypy tohto lietadla: Projekt Jakovlevovej konštrukčnej kancelárie spolu s testami na lietadlovej lodi Admiral Gorškov boli ukončené financovaním projektu na konci roku 1991, kedy došlo k nehode pri pristávaní a prototyp vybuchol - pilot sa dokázal katapultovať. Neskôr po prehodnotení ministerstvom obrany bol projekt znovu spustený. Navrhla sa aj pozemná verzia Jak-141M s lepším motorom, výzbrojou a s charakteristikami stealth. Bolo to jedno z prvých lietadiel s VTOL technológiou a aj keď sa tieto bojové lietadlá nezačali vyrábať sériovo, toto lietadlo poskytlo mnoho informácii potrebných pre ďalší vývoj tejto technológie.
Používatelia
Sovietsky zväz Keďže nebola zahájená sériová výroba, používané boli len prototypy 48-2 a 48-3.
Špecifikácie
Jak-141 je vybavený automaticky katapultovacím sedadlom Zvezda K-36, podobným akým bol vybavený aj Jak-38. Jak-141 je takisto vybavený laserovým navádzaním rakiet. Má trojnásobne zálohovaný systém FBW (Fly-by-wire) na koordináciu motora s tryskami pre zlepšený kolmý vzlet a pristávanie. Je tiež vybavený identifikátorom IFF (Identification friendly or foe) a modifikovaným radarom IRST S-31E2KOLS. Týmto radarom sú tiež vybavené bojové stíhačky MiG-29. right|300px|Jak-141
Computer-aided quality
Computer-aided quality (skratka CAQ) je počítačom podporovaná kontrola a riadenie kvality, súčasť CAE.
NGC 2507
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Give Me Convenience or Give Me Death
Give Me Convenience or Give Me Death je kompilácia skladieb od Dead Kennedys, vydaná hudobným vydavateľstvom Alternative Tentacles v roku 1987.
Lhotky
Lhotky sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 147 obyvateľov, z toho 79 mužov a 68 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 36,0 roka, ženy 42,7 roka).
Vlajka Iraku
thumb|right|Dočasná vlajka Irackej republiky (pomer: 2:3)
1921 – 1958
thumb|right|150px|1921 – 1959 (pomer: 1:2) Pôvodná vlajka Iraku bola prijatá v roku 1921. Išlo o čierno-bielo-zelená horizontálna trikolóra, s červeným lichobežníkom (niektoré varianty trojuholník) rozšíreným zo strany stožiaru, inšpirovaná vlajkou arabskej vzbury. Dve sedemcípe biele hviezdy na trojuholníku označujú dva hlavné národy kráľovstva: Arabi a Kurdi. Zvolené farby charakterizovali hášimovských vodcov arabskej vzbury, ktorý riadili krajinu s jeho prvým kráľom, a preto je veľmi podobná vlajke Jordánska, ďalšieho hášimovského kráľovstva (táto vlajka je stále používaná monarchistami v Iraku).
Tobaru
Tobaru (alebo Lolodai) je neaktívny vulkán, nachádzajúci sa v severnej časti indonézskeho ostrova Halmahera. Prevažne andezitový vulkán má výšku 1 035 m, vek poslednej erupcie nie je známy.
Vlajka Iraku
1958
thumb|right|150px|1958 (pomer: 1:2) Táto vlajka bola vlajkou arabských štátov federácie, konfederácie kráľovstvo Iraku a Jordánska po celú dobu svojej krátkej existencie. Používanie vlajky a fakticky aj federácia boli ukončené revolúciou ze 14. júla ktorá smerovala k vzniku Irackej republiky na konci roka 1958.
1959 – 1963
thumb|right|150px|1959 – 1963 (pomer: 1:2)
Vodca revolúcie Abdul Karim Kásim, ktorý zosadil monarchiu, prijal 14. júla 1959 (zákonom č. 102 z roku 1959) novú vlajku, ktorá sa skladala z čierno-bielo-zelenej vertikálnej trikolóry v strede s bielym pásom, červenej osemcípej hviezdy so žltým kruhom v jej strede. Čierna a zelená predstavovali panarabské farby, žlté slnko predstavuje kurdskú menšinu, červená hviezda (z Ishtaru) predstavuje zastúpenie asýrskej menšiny.
1963 – 1991
thumb|right|150px| 1963 – 1991 (pomer: 2:3)
Potom, čo bola zvrhnutá vláda Qassia, bola prijatá nová vlajka dňa 31. júla 1963 (zákonom č. 28 z roku 1963). Novú vlajku s tromi prúžkami, červeným, bielym a čiernym, s tromi zelenými hviezdami v bielom pruhu. Zelené päťramenné hviezdy boli pôvodne umiestnené na znak pripravovanej, ale nikdy-naplnenej, Únie Iraku s Egyptom a Sýriou (Spojené arabské republiky), (keďže obe republiky mali vlajky v tom čase dve hviezdy uprostred svojich vlajok). Do roku 1961 sa však aj únia medzi Sýriou a Egyptom rozpadla. Sýrčania si pridali tretiu hviezdu na ich vlajku, v roku 1963 a tým bola totožná s irackou vlajkou v rokoch 1963 – 1971, kedy Sýrčania zmenili svoju vlajku znova. Iracká vlajka bola nahradená vlajkou (zákonom č 33 z roku 1986), v ktorom síce vlajka ostala rovnaká, význam týchto troch hviezd bol zmenený z pôvodného geografického význam motto z troch princípov strany Ba'ath: Wahda, Hurriyah, Ishtirakiyah (Jednota, sloboda, socializmus). Táto vlajka bola používaná za vlády Saddáma Husajna.
Wenigzell
Wenigzell je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Vlajka Iraku
1991 – 2004
thumb|right|150px| 1991 – 2004 (pomer: 2:3)
Wenigzell
Žije tu 1 425 obyvateľov (31. 12. 2010).
Vlajka Iraku
1991 – 2004
V Dňa 13. januára 1991, vlajka bola opäť zmenená (zákonom č 6 z roku 1991). Saddám Husajn nariadil umiestniť Takbir آلله آكبر (slovami Allaah Akbar (Boh je veľký) medzi hviezdami). Slová na vlajke boli vo vlastnom rukopise Saddáma Husajna, čo bolo pozorovateľmi hodnotené ako pokus o získanie podpory predtým zakázaných náboženských vodcov, a pokus o zastavenie neúcty k irackej vlajke v Kuvajte, a získanie podpory z islamského sveta v období bezprostredne predchádzajúcom prvej vojne v Perzskom zálive. Husajn sa pokúšal vzdialiť jeho vládu od svojho predchádzajúceho sekularizmu, čím získaval ochotu islamských bojovníkov bojovať za jeho režim.
2004 – 2008
thumb|right|150px| 2004 – 2008, Vlajka Iraku so štylizovaným kufickým písmom (pomer: 2:3) Po roku 2004 bola vykonaná zmena na vlajke z roku 1991. Text bol prepísaný zo saddámovského rukopisu do tradičného kufického písma.
od 2008 po súčasnosť
Dňa 21. januára 2008, bola nová vlajka potvrdená irackým parlamentom. V tejto aktuálnej verzii, boli tri hviezdy odstránené, zatiaľ čo Takbir zostal napísaný v zelenom kufickom písme.
Návrhy vlajok a kontroverzia, 2004
Dňa 26. apríla 2004 Iracká vládna rada (IVR) oznámila novú post-Saddámovskú vlajku v Iraku. Medzivládna konferencia uviedla, že z cca 30 súťažných návrhov, zvolila design irackého umelca, architekta Rifata Chadirja, žijúceho v Londýne, brata jedného z členov IVR.
Vlajka bola biela, čo predstavuje čistotu, s paralelnými modro-žlto-modrými pásmi v dolnej štvrtine alebo tretine, modré pásy symbolizujú rieky Tigris a Eufrat žltý reprezentuje kurdskú menšinu (pôvod tejto symboliky bol nejasný, pretože vlajka Kurdistanu zobrazuje žlté slnko). V strede bieleho poľa bol veľký islamský polmesiac, ktorý bol nezvyčajne v odtieni modrej, čo predstavuje irackých Turkménov.
thumb|150px|Porovnanie vlajky niektorých krajín susediacich s Irakom, Irak so staršími vlajkami, a navrhovanou vlajkou.
Pozoruhodný dizajn naznačil odklon od tradičných farieb, používaných vo väčšine ostatných arabských vlajok, v ktorých zelená reprezentuje islam a červená reprezentuje arabský nacionalizmus. Islamské polmesiace sú obvykle predstavované v zelenej alebo červenej farbe arabskej heraldiky. Nová vlajka je prevažne modrobiela, čo okamžite viedlo ku kontroverzii v Iraku kvôli jeho údajnej podobnosti s izraelskou. Izrael je dlho považovaný za nepriateľa Iraku. Kritici odsudzujú opustenie tradičných panarabských farieb a vety Allah Akbar , pridanej Saddámom Husajnom v roku 1991.
Dňa 28. apríla 2004, Rada guvernérov s predsedom Masúdom Barzáním oficiálne predstavila upravenú verziu vlajky, v ktorom pôvodne veľmi ľahký odtieň modrej, ako informoval tlač dňa 26. apríla 2004, bol zmenený na tmavší odtieň. Nie je jasné, či išlo o zmenu z dôvodu protestov proti pôvodnému návrhu, alebo, ako tvrdí Rada, opravy tlačových chýb v predchádzajúcich vyobrazeniach. Tiež vysvetlil, že vlajka bude dočasná, používaná v priebehu nasledujúcich mesiacov až do prijatia konečného návrhu. Vzhľadom na odpor voči tomuto návrhu bolo používanie modrej vlajky zrušené. Na slávnostnom odovzdávaní dňa 28. júna 2004 bola použitá mierne upravená verziu z roku 1991. Vlajka si ponechala Allahu Akbar, ale so štylizovaným písmom bez hviezd.
Návrhy vlajky, 2008
thumb|right|150px| Prvý návrh vlajky, 2008thumb|150px| Druhý návrh vlajky, 2008
V januári 2008 bol navrhnutý nový dizajn, odstraňujúci znaky strany Ba´ath. Namiesto toho umiestnil zelenú osemcípu hviezdu okolo žltého kruhu uprostred nápisu „Allah Akbar“, ktorý je napísaný v kufickom písme (ktorý má pôvod a je cenený ako štýl mezopotámskej arabčiny). Ďalší dizajn bol podobný vlajke z 2004 – 2008, ale farba nápisu bola zmenená na žltú, zastupujúcu kurdský ľud v severnom Iraku. Význam troch hviezd sa mal zmeniť na symbol miery, tolerancie a spravodlivosti.
Dňa 22. januára 2008 bola nová vlajka potvrdená (zákonom č. 9 z roku 2008). V tejto verzii, boli tri hviezdy odstránené, zatiaľ čo Takbir zostal napísaný v zelenom kufickom písme. Používanie bolo stanovené na obdobie jedného roka až do konečného rozhodnutia. Ale ani k 30. júnu 2010, neboli oznámené žiadne zmeny.
Súťaž návrhov, 2008
V júli 2008, iracký parlament vypísal súťaž na návrh novej irackej vlajky. Súťaž prebiehala až do septembra 2008. Z 50tich zaslaných návrhov bolo vybraných šesť návrhov a zaslaných do irackého parlamentu, ktorý sa chystal vybrať novú vlajku pred koncom roka 2008. Výsledok súťaže nebol oznámený. Dodnes sa používa dočasná vlajka z januára 2008.
Dag Hammarskjöld
Dag Hjalmar Agne Carl Hammarskjöld (* 29. júl 1905, Jönköping, Švédsko† 18. september 1961, blízko Ndoly) bol švédsky diplomat a od apríla 1953 do svojej smrti pri havárii lietadla v septembri 1961 druhý generálny tajomník OSN.
Osobný život
Jeho otec Hjalmar Hammarskjöld bol predseda vlády Švédska počas prvej svetovej vojny. Dag študoval na univerzite v Uppsale, skončil ju ako magister v oblasti politickej ekonómie a s titulom bakalár práv. Po skončení štúdia sa presťahoval do Štokholmu.
Kariéra
Dag sa nikdy nestal členom politickej strany, no švédskej vláde slúžil na viacerých postoch. V rokoch 1930-1934 bol tajomník vládneho výboru pre nezamestnanosť. V roku 1936 sa stal tajomník Národnej banky Švédska, o rok neskôr sa stal zástupcom ministra financií. V rokoch 1941-1948 slúžil ako predseda výboru Národnej banky Švédska. V roku 1945 bol menovaný do funkcie poradcu vlády pre ekonomické a finančné problémy a koordinoval vládne plány, slúžiace na zmiernenie ekonomických problémov po druhej svetovej vojne.
V roku 1947 bol menovaný do funkcie zástupcu ministra zahraničia a v roku 1949 sa stal štátnym tajomníkom pre zahraničné záležitosti. Bol švédsky delegát na parížskej konferencii roku 1947, kde sa prejednával Marshallov plán. Bol podpredseda švédskej delegácie na Valnom zhromaždení OSN v Paríži v roku 1951 a predseda švédskej delegácie na Valnom zhromaždení OSN v New Yorku. Na Valnom zhromaždení v roku 1953 bol na odporúčanie Bezpečnostnej rady OSN jednomyseľne zvolený za generálneho tajomníka OSN.
Po svojom zvolení presadzoval názor, že generálny tajomník môže počas krízy konať aj bez súhlasu Bezpečnostnej rady či Valného zhromaždenia. Počas svojho úradu sa snažil zmierniť vzťahy medzi Izraelom a arabskými štátmi. V roku 1955 cestoval do Číny aby vyjednával o prepustení amerických pilotov, ktorí bojovali v Kórejskej vojne a boli zajatí Čínou a ktorí boli nakoniec po rozhovoroch prepustení. V roku 1957 intervenoval v Suezskej kríze.
V roku 1960 bývalá belgická kolónia, čerstvo samostatná Demokratická republika Kongo požiadala OSN o pomoc pri riešení stupňujúcich sa občianskych nepokojov. Hammarskjöld trikrát navštívil Kongo a na Valnom zhromaždení OSN navrhol vyslať do krajiny mierové jednotky, s čím nesúhlasil Sovietsky zväz, ktorý potom požadoval Hammarskjöldovu rezignáciu. Keď sa Hammarskjöld dopočul o bojoch medzi jednotkami OSN a povstaleckými jednotkami, vybral sa tam aby vyjednával o prímerí. Počas letu však jeho lietadlo zo 17. na 18. september havarovalo blízko Ndoly v severnej Rodézii (teraz Zambia). Spolu s ním zahynul aj jeho osobný tajomník, slovenský diplomat Vladimír Fábry. Výsledky vyšetrovania nehody v tom čase poukazovali na to, že lietadlo kleslo príliš nízko. Žiadna stopa raketového útoku nebola nájdená. Vyskytlo sa viacero vysvetlení, napríklad, že v lietadle bola bomba, ktorá sa mala aktivovať pri pristávaní, žiadna z nich však nie je oficiálne potvrdená. Posmrtne mu bola udelená Nobelova cena za mier.
Kobra aspis
Kobra aspis (iné názvy: okuliarnik aspis, kobra egyptská, (?) okuliarnik egyptský; lat. Naja haje, Naja haie) je jedovatý had z čeľade koralovcovitých. Obýva púšte, trávnaté oblasti, miesta blízko vody, ale aj osídlené oblasti Afriky.
Opis
Tento veľmi jedovatý had je zvyčajne hnedej alebo sivej farby s čiernymi pásikmi. Dorastá do dĺžky 1,5 až 2,4 m.
Výskyt
Vyskytuje sa v severnej, východnej a západnej Afrike. Žije na územiach štátov: Alžírsko, Burkina, Kamerun, Stredoafrická republika, Kongo, Čad, Egypt, Eritrea, Etiópia, Ghana, Guinea-Bissau, Guinea, Pobrežie Slonoviny, Benin, Keňa, Libéria, Líbya, Mali, Západná Sahara, Mauritánia, Maroko, Niger, Nigéria, Senegal, Sierra Leone, Somálsko, Sudán, Tanzánia, Togo, Uganda, Jemen a Zimbabwe.
Správanie
Snaží sa vyhýbať hustým lesom a väčšine suchých oblastí. Aktívna je prevažne v noci, niekedy sa však ráno vyhrieva na slnku. Kobra aspis pri vyrušení okamžite dvíha prednú časť tela a rozťahuje širokú, zaoblenú kapucňu. Ak protivník neustúpi syčí a približuje sa k nemu, pripravená uhryznúť. Ak uštipne človeka a tomu sa rýchlo nepodá protijed tak vo väčšine prípadov človek umiera. Kobry aspis sú teritoriálne a často medzi sebou zápasia.
Potrava
Hlavnou zložkou potravy kobry aspis sú iné hady, malé cicavce, žaby a vtáky – vrátane domestikovanej hydiny. Korisť zabíja rýchlo pôsobiacim jedom. Požiera aj vajíčka.
Mauves-sur-Huisne
Mauves-sur-Huisne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dotyk
Dotyk alebo dotknutie alebo dotýkanie je tesné priblíženie niečoho k niečomu; styk, kontakt.
NGC 2508
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Ľudovít Kukorelli
Ľudovít Kukorelli (* 6. október 1914 Krásna Hôrka, dnes časť Tvrdošína – † 24. november 1944 Habura, okres Medzilaborce) bol slovenský dôstojník letectva, významný organizátor a veliteľ partizánskych jednotiek na východnom Slovensku počas druhej svetovej vojny.
Detstvo a mladosť
Narodil sa 6. októbra 1914 v Krásnej Hôrke pri Tvrdošíne v rodine úradníka. Jeho matka bola učiteľka. Svoje neobvyklé priezvisko zdedil po starom otcovi, pôvodom z Talianska, ktorý v druhej polovici 19. storočia prišiel na Slovensko, ako odborník na stavbu železníc. Mal dvoch bratov a sestru. Jeho rodina sa roku 1924 presťahovala do Kuzmíc, kde skončil i meštiansku školu. Onedlho sa však presťahovali znovu, a preto v roku 1932 zmaturoval na reálnom gymnáziu v Košiciach.
Raná kariéra v armáde
Následne nastúpil na prezenčnú vojenskú službu, ktorú ukončil v hodnosti podporučíka roku 1934. Na vlastnú žiadosť sa prihlásil do armády, aby sa mohol stať letcom. Bol pridelený k leteckému útvaru v Prešove. V roku 1937 sa stal dôstojníkom z povolania a bol povýšený na poručíka. Následne v máji 1938 absolvoval leteckú školu v Prostějove, slúžil v Hradci Králové. Po nemeckej okupácii začiatkom apríla 1939, dostal rozkaz na odchod do Piešťan, kde sa už 8. apríla 1939 hlásil na veliteľstve 3. leteckého pluku. Vzhľadom na to, že bol v tej dobe na Slovensku nedostatok leteckých dôstojníkov, črtala sa Kukorellimu sľubná vojenská kariéra. Od roku 1939 sa začal zapájať do konšpiračnej činnosti protifašistického odboja, bol členom odbojovej organizácie Flóra a Justícia.
Druhá svetová vojna
Jednotka, ktorú vytvorili sa v júni 1944 zlúčila s Bardejovskou partizánskou skupinou a o mesiac neskôr sa v regióne Medzilaboriec a Humenného spojila s oddielom Pugačov. Veliteľom tejto skupiny bol kapitán Červenej armády A. G. Jemľanov. Po tragickej smrti kapitána Jemľanova prešla jednotka organizačnými zmenami a zlúčila sa oddielom I. I. Kudriaceva, Ľudovít Kukorelli naďalej vykonával funkciu náčelníka štábu. V tej dobe sa už jednotka nazývala Čapajev a mala okolo 500 príslušníkov.
Napriek tomu, že oddiel v auguste 1944 ešte nemal spojenie s ukrajinským Hlavným štábom partizánskeho hnutia, ani informácie o pripravovanom povstaní jednotka okamžite začala svoju diverznú činnosť v prvom rade zameranú na poškodzovanie nemeckej dopravy a útoky na transporty. Od júla do augusta 1944 vykonali partizáni oddielu Čapajev 60 veľkých bojových akcii vrátane zničenia jedného nemeckého vojenského transportu s technikou na úseku Košice – Kysak a ďalšieho pri Kostoľanoch nad Hornádom.
V období Slovenského národného povstania jednotka Čapajev viedla ťažké boje s jednotkami 357. pechotnej divízie Wehrmachtu pod velením Josefa Rintelena. Partizáni v tej dobe disponovali niekoľkými stíhačmi tankov Marder III, ktoré pochádzali z výzbroje východoslovenských divízií. Nemci pri bojoch v Slanských vrchoch stratili 1 400 vojakov ako aj niekoľko tankov a samohybných diel. Nemci zatlačili partizánov do kritickej situácie a spôsobili im rovnako ťažké straty, niektoré časti oddielu sa rozpŕchli a partizáni navyše prišli o zásobovaciu základňu. No oddiel Čapajev sa dostal z obkľúčenia a z oblasti sa stiahol do Ondavskej vrchoviny. Tam sa brigáda zlúčila s ďalšími partizánskymi oddielmi a reorganizovala sa na partizánsky zväzok. Kukorelli naďalej zostal jeho náčelník štábu. 23. októbra 1944 (podľa niektorých prameňov to bolo 26. októbra alebo 28. októbra) partizáni zväzku Čapajev v obci Sukov prepadli a v boji zajali alebo zlikvidovali 73 nemeckých vojakov vrátane jedného generála tvoriacich štáb 97. divízie horských strelcov.
V druhej polovici novembra 1944 jednotka čelila veľkému tlaku nemeckých jednotiek a bola nútená pred ich obchvatnými manévrami ustupovať. Padlo pre to rozhodnutie prebiť sa k 4. ukrajinskému frontu. Plán ústupu jednotky, po dohode so sovietskou stranou, vypracoval Kukorelli. 20. novembra 1944 sa vydal oddiel v počte asi 1 500 mužov, vrátane mnohých civilistov, pod Kukorelliho velením cez hory k sovietskym vojskám. 23. novembra tento oddiel zaujal postavenie pri Medzilaborciach, v tesnej blízkosti nemeckých postavení. Nad ránom ďalšieho dňa jednotka začala prekvapivý útok na nemecké postavenia medzi obcou Habura a Medzilaborcami, ktoré čoskoro premohli za značných strát (na obidvoch stranách padlo asi 500 partizánov a civilistov, ktorí unikali pred nemeckou pomstou). V tomto boji padol i Ľudovít Kukorelli. Prielom frontu uskutočnený partizánmi umožnil jednotkám 4. ukrajinského frontu preniknúť 6 km do hĺbky nemeckej obrany a ešte viac zhoršil situáciu nemeckých síl, ktoré boli v priebehu nasledujúcich dní nútené opustiť Medzilaborce. Išlo o jednu z najväčších bojových akcií tohto typu na území Slovenska.
Smrť
Jednotka partizánov pri dvojhodinovom ústupovom boji prechádzala medzi sovietskymi a nemeckými postaveniami mínovým poľom, navyše v krížovej paľbe nemeckých mínometov a delostrelectva. Telo Ľudovíta Kukorelliho našli asi 25 m od brehu rieky Laborec, iba 150 metrov od sovietskych zákopov. Asi pol roka po pohrebe v Habure jeho telo exhumovali a v Košiciach vykonali súdnu pitvu, pri ktorej zistili, že ho usmrtila guľka kalibru 6,35 mm. Zbrane takéhoto kalibru neboli bežnou súčasťou výzbroje frontových jednotiek ani jednej zo strán. Presné okolnosti jeho smrti neboli dodnes objasnené, viaceré indície nasvedčujú, že súviseli s činnosťou kapitána Kokina v partizánskom zväzku Čapajev. Ako jediný účastník SNP mal Kukorelli pohrebný obrad v Dóme svätej Alžbety v Košiciach. Pochovaný je na vojenskom cintoríne v Košiciach. Teda je domienka, že mjr. Kurelliho zastrelil jeho spolubojovník.
Ocenenia a vyznamenania
In memoriam bol povýšený do hodnosti brigádny generál. In memoriam vyznamenaný:
Sú po ňom pomenované ulice vo viacerých slovenských mestách: Piešťany, Bardejov, Giraltovce, Humenné, Hanušovce nad Topľou. V Bratislave v mestskej časti Ružinov, na ulici Bazová, je po ňom pomenovaný park, kde má aj pamätník s bustou. Bola po ňom pomenovaná aj Chata mjr. Kurelliho v Hemanovciach nad Topľou v Prešovskom kraji, ktorá sa dnes volá len Chata Hermanovce a stala sa z nej ubytovňa.
Kukorelli na filmovom plátne
Príbeh Ľudovíta Kukorelliho je vďaka režisérovi Jozefovi Režuchovi spracovaný aj filmovo. V roku 1975 vznikol prvý film s názvom Život na úteku. ktorý zachytáva Kukorelliho ako vojenského pilota a súčasne organizátora úteku skupiny letcov do Juhoslávie a neskôr aj ďalších vlastencov do Maďarska, za čo bol súdne trestaný. Film bol natočený podľa knihy Emila Kadnára, ktorý vytvoril aj scenár k filmu.
V roku 1979 vzniklo voľné pokračovanie s názvom Choď a nelúč sa, v ktorom sleduje divák Kukorelliho už ako náčelníka štábu partizánskej brigády Čapájev. V oboch filmoch si hlavnú úlohu zahral Milan Kňažko.
Weng im Gesäuse
Weng im Gesäuse (do roku 2003: Weng bei Admont) bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bola obec Weng im Gesäuse spoojená s obcami Admont, Hall bei Admont a Johnsbach. Spojená obec má názov Admont.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 586 obyvateľov.
Cárizmus
Cárizmus je cárska vláda, despotický spôsob cárskej vlády v Rusku.
Cárizmus je tiež hnutie za obnovenie vlády cára v Rusku.
Loukov (okres Mladá Boleslav)
Loukov je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 152 obyvateľov, z toho 79 mužov a 73 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,3 roka (muži 39,0 roka, ženy 52,2 roka).
Dead Can Dance (1981-1998)
Dead Can Dance (1981-1998) je štvordiskový box set od Dead Can Dance z roku 2001, zahŕňajúci tri hudobné CD mapujúce celú existenciu od raných čias po poslednú skladbu „The Lotus Eaters“ a  videoDVD  Toward the Within. Jej vydanie bolo načasované na dvadsiate výročie vzniku kapely.
Informácie o niektorých skladbách
Hoci väčšina zo skladieb sú zobraté z predošlých radových albumov, obsahuje tento box-set množstvo raritných skladieb.
Milking the Sacred Cow
Milking the Sacred Cow je kompilačný album najväčších hitov od Dead Kennedys, vydaný vydavateľstvom Manifesto v roku 2007.
Vaumeilh
Vaumeilh je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Vaumeilh má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Vaumeilh má 267 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
AAS
AAS môže byť:
A.A.S. môže byť:
NGC 2509
NGC 2509 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. decembra 1783.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,3.
Werndorf
Werndorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Graz-okolie.
Žije tu obyvateľov.
Látaná dolina
Látaná dolina je dolina v Roháčoch.
Do Roháčskej doliny ústi pri Zverovke. Preteká ňou potok Látaná a vedie ňou žlto-značkovaný chodník zo Zverovky na Rákoň. Na začiatku na ľavej strane je partizánsky cintorín a na pravej strane horáreň. Cesta je dlho asfaltová a kopíruje ľavý breh potoka. Je studenšia a menej slnečná ako Roháčska dolina. Nie sú z nej výhľady na hrebeň Roháčov. Na severných svahoch záveru doliny leží NPR Kotlový žľab.
Médavy
Médavy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Étienne-de-Montluc (obec)
Saint-Étienne-de-Montluc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
American Astronomical Society
American Astronomical Society (skratka AAS, doslova Americká astronomická spoločnosť) je spoločnosť združujúca amerických astronómov profesionálov. Vznikla v roku 1897. Vydáva časopis The Astronomical Journal a Bulletin AAS.
Venterol
Venterol môže byť:
Carihradská univerzita
Carihradská univerzita alebo Konštantínopolská univerzita (zriedkavo známa ako Athenaeum) bola univerzita v Carihrade.
V rokoch asi 842-847 na nej študoval filozofiu, gramatiku, rétoriku, muziku, aritmetiku, zemepis a astronómiu Konštantín Filozof. Medzi jeho učiteľov patril najmä rektor Lev Matematik a profesor Fótios.
Venterol (Alpes-de-Haute-Provence)
Venterol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Venterol má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Venterol má 249 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vlajka Izraela
thumb|Vlajka Izraela thumb|Vlajúca vlajka Izraela Vlajka Izraela je biela s dvomi modrými pruhmi pozdĺž horného aj dolného okraja listu (14:30:85:30:14) s modrou šesťcípou Dávidovou hviezdou (Dávidovým štítom) tvorenou dvoma pretínajúcimi sa trojuholníkmi uprostred. Biela a modrá sú farby židovských bohoslužobných látok a znamenajú v novej interpretácii čistotu sionistických ideálov a oblohu.
Vlajka bola zavedená roku 1948, predlohou jej bola vlajka sionistického hnutia z roku 1891, schválená na kongrese v Bazileji roku 1897.
Dejiny vlajky
Ako prvý s myšlienkou bielej a modrej ako izraelských národných farieb podľa všetkého prišiel rakúsko-židovský básnik spisovateľ narodený v Čechách Ludwig August von Frankl v básni Civ‘ej ‘Erec Jehuda (Farby júdskej zeme), ktorú napísal roku 1864 po návšteve Jeruzalema. Praktického využitia sa tieto národné farby dočkali až počas prvej alije. Spisovateľ Mordechaj ben Hilel ha-Kohen usporiadal roku 1884 oslavu na počet stých narodenín filantropa Moše Montefioreho, pri ktorej "sme po prvýkrát odhalili pred širokou verejnosťou naše národné farby, pretože mnohí ani nevedeli, že modrá a biela sú farbami nášho národa." Výber týchto farieb nebol náhodný a odkazoval na náboženskú tradíciu: modrá a biela sú farby židovského modlitebného plášťa: talitu.
NGC 2510
NGC 2510 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 31. januára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Metropolis (film z roku 1927)
Metropolis, pôvodne viac ako dvojhodinová snímka, je nemecký čiernobiely nemý film rakúskeho expresionistického režiséra Fritza Langa. Je to jedna z prvých snímok zo žánru science fiction. Ide o sci-fi antiutópiu.
Premiéru mal v roku 1926 v Nemecku, 1927 v USA. Ide o jeden z najdrahších filmov v tom čase vôbec – stál 7 miliónov vtedajších mariek. Predlohou bol rovnomenný román od Thei von Harbou, ktorá v tom čase bola Langovou manželkou.
Film financovalo veľké nemecké štúdio UFA a jeho komerčný neúspech štúdio takmer zničil. Na svoju dobu išlo o film s vynikajúcimi vizuálnymi efektami, ktoré boli prekonané až v druhej polovici 20. storočia.
Saudskoarabské národné futbalové mužstvo
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1956. Najväčší úspech Saudskej Arábie sú tri víťazstva na Majstrovstvách Ázie vo futbale v rokoch 1984, 1988 a 1996. Na Majstrovstvách sveta sa predstavili päťkrát a to na MS 1994, MS 1998, MS 2002, MS 2006 a MS 2018. Najväčší úspech je osemfinále na Majstrovstvách sveta 1994. Saudská Arábia dvojnásobným víťazom na Arabskom pohári FIFA.
Monnaie (Indre-et-Loire)
Monnaie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre-et-Loire, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moravsko-sliezske Beskydy
Moravsko-sliezske Beskydy sú pohorie na severovýchode Česka v Moravskosliezskom kraji a severozápade Slovenska v Žilinskom kraji.
Marcel Šterbák
Marcel Šterbák (* 18. august 1980, Košice) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Moravsko-sliezske Beskydy
Geomorfologický celok je súčasťou Vonkajších Západných Karpát a na území Slovenska pokrýva podcelok Zadné hory. Ten susedí iba s Turzovskou vrchovinou.
Marcel Šterbák
Životopis
Syn trénera Ján Šterbáka začínal s hokejom ako štvorročný v Košiciach. Začínal v juniorke HC Košice kde v sezóne 95/96 získal až 56 plusových bodov. Za juniorku hral aj ďalšie dve sezóny a v sezóne 98/99 si to namieril do Spišskej Novej Vsi. Tam zažil aj svoj extraligový debut. V sezóne 99/00 zažil Marcel spoločne so Spišskou Novou Vsou ústup z pozície, keď vypadli hráči HK VTJ z extraligy.
Moravsko-sliezske Beskydy
Oblasť je súčasťou CHKO Beskydy s rozlohou, pokrývajúcej takmer celé územie Beskýd, na území Slovenska CHKO Kysuce.
Marcel Šterbák
Životopis
Pred sezónou 2000/01 sa vrátil do Košíc. Tam odohral 39 zápasov a získal šesť bodov za tri góly a tri asistencie ktoré pomohli Košiciam obsadiť piatu priečku. O sezónu neskôr už hral iba 26 zápasoch a v nich nazbieral 3 body a 10 plusové body. V sezóne 02/03 hral v Košiciach a odohral 36 zápasov bez bodu a prvoligovom Trebišove spolu odohral 13 zápasov so 6 bodmi za dva góly a štyri asistencie. O sezónu neskôr odohral za Košice 18 zápasov bez bodu a 1 zápas za "B" mužstvo Košíc (Trebišov), kde nebodoval. Následne zamieril do Martina v ktorom za "A" mužstvo odohral 32 zápasov bez bodu a zaznamenal 18 mínusových bodov. Sezónu dohral v Košiciach v play-off hral 8 osem zápasov a nezaznamenal ani bod. Táto sezónu bolo najhoršia v jeho kariére. Kde minulú sezónu skončil tam aj začal. V rodných Košiciach za ktoré odohral 36 zápasov zasa bez bodu. Nastal prechod na farmu do Trebišova za ktorý odohral 5 zápasov s bilanciou 2+3 a potom odišiel do Liptovského Mikuláša, kde odohral 12 zápasov v základnej časti a 5 v play-off bez bodu. V sezóne 05/06 odohral na Liptove 52 zápasov v ktorých zaznamenal 5 asistencií a pomohol Liptovskému Mikulášu udržať sa v extralige.
Od sezóny 2006/07 pôsobil v Košiciach, kde sa mu začalo dariť a v 51 zápasoch zaznamenal 20 bodov za 11 gólov a 9 asistencii, čím si vyslúžil aj miesto v Slovenskej reprezentácii. V sezóne 2008/09 získal titul s klubom HC Košice.
Alkalurops
Alkalurops alebo mí Boötis (μ Boo / μ Boötis) je hviezda v súhvezdí Pastier.
Moravsko-sliezske Beskydy
Vrcholy
V pohorí dosahuje 26 vrchov viac ako ; najznámejšie sú:
Slovenská florbalová extraliga mužov 2014/15
Slovenská florbalová extraliga mužov alebo SALMING extraliga v sezóne 2014/15 bol 14. ročník extraligy florbalistov, najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo 12 družstiev. Novým majstrom Slovenska sa stalo družstvo FBC Grasshoppers AC UNIZA Žilina, ktoré skončilo v základnej časti druhé za ŠK 1. FBC Trenčín.
Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné 2 družstvá po základnej časti zostúpili do 1. ligy.
Účastníci
Pozn: Klub ŠK Victory Stars Nová Dubnica, ktorého družstvo skončilo v minulej sezóne na 9. mieste, predalo extraligovú licenciu klubu M-šport Salming Team Trenčín. Družstvo M-šport Salming predtým vyhralo 2. ligu Západ a postúpilo do 1. ligy.
Základná časť
Zdroj: szfb.sk
Ibu
Ibu je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa pri severozápadnom pobreží ostrova Halmahera. Jeho vrchol tvoria dva krátery, vnútorný má priemer a hĺbku 400 m a nachádza sa v niekoľko menších jazierok, vonkajší má priemer. Na severovýchodnom okraji vrcholu sa nachádza aj väčší parazitický kráter. Na severnom a západnom svahu sa nachádza aj niekoľko maarov. V histórii vulkánu sú zaznamenané štyri menšie erupcie, prvá na konci leta roku 1911 a posledná v roku 2009.
Babylon (rozlišovacia stránka)
Babylon môže byť:
Babylón môže byť po grécky, po česky a (pre Mezopotámiu) nesprávne po slovensky: mezopotámske a egyptské mesto Babylon - pozri vyššie
Žltozelené riasy
Žltozelené riasy (Tribophyceae syn. Xanthophyceae, Heterokonta) predstavujú triedu rias s takmer všetkými organizačnými stupňami stielky. Patria tu druhy osídľujúce pôdne ako aj vodné biotopy, žijúce voľne, prisadnuto a zriedkavo sú schopné pohybu pomocou dvoch nerovnako dlhých bičíkov. Niektoré rody sú morfologicky podobné s rodmi zelených rias natoľko, že k ich odlíšeniu je potrebné použiť farbivový test Lugolovým roztokom na dôkaz prítomnosti škrobu, alebo pozorovať životný cyklus a spôsob rozmnožovania. Trieda obsahuje približne 100 rodov a 600 druhov.
Typy stielok
U zástupcov žltozelených rias prevláda kokálny typ stielky reprezentovaný samostatne žijúcimi bunkami, alebo vláknitý typ stielky, tvorený reťazcom buniek. U ďalších zástupcov sa stretávame so sifonálnym typom (trubicovitá, vakovitá alebo vláknitá mnohojadrová stielka bez priečnych priehradiek), či vzácnejšie s rhizopodiálnym typom stielky (jednobunková, mnohojadrová stielka s panôžkami).
Stavba bunky
Bunková stena žltozelených rias je celulózová, niekedy impregnovaná SiO2, celistvá alebo zložená z dvoch vzájomne sa prekrývajúcich polovíc. Hlavnou zásobnou látkou je olej, pozorovaný vo forme kvapôčok v cytoplazme, niekedy chryzolaminaran (β-1,3-glukán) vo vnútri cytoplazmatických vakuol, no nikdy nie škrob. Často sú práve farbivové skúšky na prítomnosť škrobu v bunkách určujúcim znakom k odlíšeniu rodov žltozelených rias do zástupcov zelených rias, u ktorých je škrob v bunkách prítomný (pozitívny farbivový test). Niektoré žltozelené riasy sú podobné aj so zástupcami triedy Eustigmatophyceae tak výrazne, že ich nie je možné odlíšiť bez chromatografického vyšetrenia obsahujúcich pigmentov, porovnania ultraštruktúry, alebo molekulárnej fylogenetickej analýzy. Každá bunka obyčajne obsahuje od niekoľkých po väčšie množstvo diskovitých plastidov na okraji cytoplazmy u mnohých druhov plastidy obsahujú pyrenoid. Pomenovanie žltozelené riasy je odvodené od ich typickej farby, ktorá je daná tým, že v chloroplastoch chýba fukoxantín. Práve ten dodáva chloroplastom žltohnedých rias (trieda Chrysophyceae) a chloroplastom hnedých rias (trieda Phaeophyceae) žltohnedé sfarbenie. Z fotosyntetických pigmentov u triedy žltozelených rias nájdeme chlorofyl a, chlorofyl c a prídavné farbivá ako β-karotén, alebo xantofyly (napríklad diatoxantín a diadioxantín). Chlorofyl b, rovnako ako farbivo fukoxantín, u žltozelených rias absentuje.
Výskyt
Žltozelené riasy sú rozšírené pomerne hojne. V našich podmienkach sa objavujú v pôde, ale aj vodnom prostredí. Sú pozorované v čistých i znečistených vodách, hojnejšie z jari a na jeseň, v neustónovej blanke, v planktóne, alebo bentose rybníkov a riek.
Systém
Systém podľa T. Kalinu a J. Váňu (2005):
Nick Mason
Nick Mason, celým menom Nicholas Berkeley Mason (* 27. január, 1944, Birmingham, Anglicko) je bubeník skupiny Pink Floyd a jediný člen skupiny, ktorý je v nej nepretržite od jej vzniku. Zároveň je aj automobilovým pretekárom. Zúčastnil sa napríklad aj pretekov 24 hodín v Le Mans.
Narodenie a hudobné začiatky
Narodil sa v Birminghame, ale presťahoval sa do Humstead v Londýne (veľa biografií chybne opisuje jeho adresu ako Downshire Hill, niekedy „The downshire Hills“ ako okrsok Biminghamu) a navštevoval Frensham Height School v Surrey. Neskôr študoval na Regent Street Polytechnic (teraz Westminsterská Univerzita), kde sa v roku 1964 stretol s Rogerom Watersom, Bobom Klosem a Richardom Wrightom a založili skupinu Sigma 6.
Kariéra.
Mason hral na všetkých albumoch skupiny Pink Floyd od roku 1967 i keď bolo neskôr zistené, že na albume A Momentary Lapse of Reason bola jeho spolupráca minimálna.
Napriek konfliktom o vlastníctvo značky Pink Floyd, Roger Waters a Nick Mason majú v súčasnosti dobré vzťahy. Mason pozval Watersa na posledné dve vystúpenia na jeho svetové turné hrať na bicie na floydovských songoch Set The Control for the Hearth of the Sun a Mason hral na bicie na niektorých koncertoch na Watersovom európskom turné v roku 2006 a na vystúpeniach v Los Angeles a New Yorku v USA..
V júli 2005 Mason, Gilmour, Wright a Waters hrali spolu prvý raz po 24 rokoch. Spievali štyri piesne na koncerte Live 8 v Londýne. Mason tiež spojil Davida Gilmoura a Richarda Wrighta počas Gilmourovho vystúpenia v Royal Albert Hall 31. mája, 2006 aby dosiahol opätovné stretnutia powatersovských floydov. Mason je považovaný za spojnicu medzi Gilmourom a Watersom a verí, že skupina spolu vystúpi znova. Jeho odpovede, ktoré dáva na rôznych interwiev v posledných rokoch sú o „ďalšom hraní pre charitatívne akcie“ a o postupnom dosiahnutí „spoločnej koncertnej šnúry“. Jedným z jeho argumentov je, že skupina Pink Floyd nebola doposiaľ oficiálne rozpustená.
Masonov hlas môžeme počuť iba v skladbe Corporal Clegg z albumu A Saucerful of Secrets, jednu hovorenú vetu v skladbe One of These Days ("One of these days, I’m going to cut you into little pieces...") z albumu Meddle, jeho je hlas leteckého dispečera v skladbe Learning to Fly z albumu A Momentary Lapse of Reason. Spieva v dvoch nevydaných, ale predsa dostupných (ilegálne prepašovaných) Barretových skladbách: Scream Thy Last Scream (1967) a Merry Xmas Song (niekedy medzi rokmi 1965- 1975?).
Ďalšie Masonove diela
Mason ma za sebou niekoľko menších koprodukcií s inými hudobníkmi, zvlášť ako bubeník a producent pre Steva Hillaga a Roberta Wyatta. Hral na bicích nástrojoch pre Michaela Mantlera a bol producentom The Damned.
Osobný život
Je druhý raz ženatý, má štyri deti, dve dcéry z prvého manželstva a dvoch synov z druhého. Žijú v mestečku Wiltshire v Croshame v dome, kde bývala Camilla Parker Bowles.
Postupne, ako ubúdalo vystúpení a nahrávania skladieb skupiny Pink Floyd, Mason trávil viac voľného času automobilovým pretekaním. Vlastní (cez svoju spoločnosť Ten Tenths) a preteká na viacerých klasických autách. Má kompletne a úspešne odjazdené preteky 24 hodín Le Mans. Má aj kvalifikáciu pre pilotovanie lietadiel. Mal to šťastie, že bol vyzvaný firmou Ferrari na kúpu jedného z ich 400 vozov typu Enzo, ktoré požičal Jeremy Clarksonovi na posúdenie v motoristickom programe stanici BBC Top Gear.
Masonove najobľúbenejšie auto je Ferrari 250 GTO. Vlastní jedno z 36 kusov vyrobených áut tohto typu.
NGC 2511
NGC 2511 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 31. januára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Méhoudin
Méhoudin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alkurah
Alkurah alebo ksí Cephei (ξ Cep / ξ Cephei) je hviezda v súhvezdí Cefeus.
Diokles
Diokles alebo Dioklés môže byť:
Wernersdorf
Wernersdorf bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola obec Wernersdorf spojená s obcami Limberg bei Wies, Wielfresen a trhovou obcou Wies. Spojená trhová obec má názov Wies.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 634 obyvateľov.
Île de l’Est
Île de l'Est (doslova východný ostrov, 10 × 19 km) je najvýchodnejší ostrov Crozetových ostrovov. Je to vlastne pozostatok vyhasnutého stratovulkánu prevažne bazaltového zloženia, silne erodovaného glaciálnou činnosťou. Je to najstarší ostrov súostrovia, ale na východnej strane sa nachádzajú mladšie troskové kužele, pravdepodobne holocénneho veku.
Gravitačná konštanta
náhľad|Gravitačná konštanta, 1911-2014, časová os merania a odporúčané hodnoty. Gravitačná konštanta je konštanta úmernosti medzi gravitačnou silou a hmotnosťou telesa. Je to jedna z troch základných fyzikálnych konštánt (viď Planckova konštanta a rýchlosť svetla). Jej aktuálna CODATA 2014 hodnota je:
G sa zvyklo označovať aj ako písmeno Gréckej abecedy Kappa "κ".
Nasledujúca tabuľka zobrazuje odporúčané hodnoty NIST publikované od roku 1969:
Wettmannstätten
Wettmannstätten je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg.
Žije tu 1 510 obyvateľov (31. 3. 2009).
Luštěnice
Luštěnice je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 121 obyvateľov, z toho 1 029 mužov a 1 092 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,8 roka (muži 34,2 roka, ženy 37,3 roka).
Saint-Fiacre-sur-Maine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cárofilstvo
Cárofilstvo je obdivovanie cárizmu, sympatie voči cárovi.
NGC 2512
NGC 2512 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. februára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Verdaches
Verdaches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Verdaches má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Verdaches má 59 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
California Über Alles
Pieseň má v podaní členov Dead Kennedys ešte aspoň dve odlišné verzie. Na EP In God We Trust, Inc. je zaradená verzia s názvom „We've Got a Bigger Problem Now“. Táto má odlišné aranžmány (miestami ovplyvnené jazzom) ako aj text. Kým text pôvodnej piesne je z pohľadu Jerryho Browna, text piesne „We've Got a Bigger Problem Now“ je z pohľadu Ronalda Reagana. V roku 2004 odohral spevák Jello Biafra s kapelou The Melvins ďalšiu verziu tejto piesne. Tentokrát sa týkala Arnolda Schwarzeneggera a volala sa „Kali-Fornia Über Alles 21st Century“. Vyšla na spoločnom albume The Melvins a Biafru Sieg Howdy!.
Trstené pri Hornáde
Trstené pri Hornáde (v minulosti Nádošť, ) je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Vodné toky
V tesnej blízkosti obce tečie rieka Hornád, ktorá má neporušený smer toku (meandre) až po hranicu s Maďarskom. Do rieky Hornád sa na území obce vlieva Trstenský potok.
Vodné plochy
Medzi obcou a Slanskými vrchmi sa za družstevnými poľami nachádza malý romantický rybník, ktorý je vybudovaný na Trstenskom potoku. Ten slúži aj ako záchytná stanica vody tečúcej z neďalekých lesov do Trstenského potoka. V minulosti slúžila táto vodná plocha na rekreačné účely a rybolov, no v súčasnosti je toto územie zarastené a vo vodnej nádrži je množstvo usadeného bahna z priľahlých polí. Uvažuje sa o znovunavrátení atraktivity tohto miesta miestnymi aktivistami. Oficiálny názov tohto rybníka je Vodná nádrž Trstené.
V tesnej blízkosti Hornádu na začiatku obce sa nachádza mŕtve rameno tejto rieky, ktoré miestni nazývajú "Starý Hornád". V minulosti bolo toto miesto obecným smetiskom, kde sa zvážal odpad rôzneho druhu. V súčasnosti sa najmä vďaka aktivite občianskeho združenia "Priatelia trstenskej prírody" stáva z tohto územia krásna oddychová zóna, ktorú už navštevuje čoraz viac domácich, ale aj cudzích návštevníkov.
Pravek a starovek
Územie chotára obce bolo osídlené už v praveku. Svedčia o tom náleziská z paleolitu, neolitické sídlo bukovohorskej kultúry, ako aj nálezy z hallštattskej železnej doby a z dôb Rímskej ríše.