cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kryštalografia
Mriežka a kryštálová štruktúra
Keďže niektoré štruktúry ako napr. ferit je možno definovať viacerými spôsobmi (rôzne kombinácie mriežky a bázy), otázky typu ktorú zo 14 mriežok má (alebo v ktorej kryštalizuje) diamant je nesprávna. Diamant možno popísať tak ako je to uvedené vyššie teda, že každému uzlu priestorovej mriežky kubickej plošne centrovanej priradíme dva atómy, ale mohli by sme to urobiť aj tak, že každému bodu primitívnej kubickej priestorovej mriežky priradíme 8 atómov. Výsledok je jedna a tá istá štruktúrna mriežka diamantu (v tomto prípade našťastie existuje zaužívaný pojem diamantová štruktúra). Samozrejme môžu existovať aj štruktúrne mriežky s 10, 20 alebo aj viac atómami na elementárnu štruktúrnu bunku. Počet uzlov (bodov) každej zo 14 základných priestorových buniek je však konštantný.
Saint-James (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kryštalografia
Metódy
Pred objavom difrakcie sa kryštalografia zameriavala výlučne na štúdium geometrie kryštálov. Pomocou goniometra sa merali uhly, ktoré zvierali jednotlivé hrany kryštálov, tieto sa potom preniesli do stereografickej siete, označili sa symbolmi (Millerove symboly) a zistila sa jeho symetria. V súčasnosti napomáha pri riešení štruktúry tuhých látok elektromagnetické žiarenie, konkrétne röntgenové lúče (ale využíva sa aj Synchrotrónové žiarenie, neutrónová a elektrónová difrakcia), pomocou ktorých sa zisťuje stavba kryštálov.
Saint-James (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národná literatúra
Národná literatúra je súbor všetkých pôvodných literárnych diel autorov jedného národného spoločenstva (napr. slovenská literatúra, česká, francúzska, ruská a pod.), zahrnujúci tak diela minulosti ako aj súčasnú literatúru. Za hlavný znak národnej literatúry sa niekedy považuje len prirodzene pociťovaná vzájomná súvislosť literárnych diel, písaných jedným jazykom (pozri napr. snahy o zahrňovanie po nemecky písanej literatúry rakúskej a švajčiarskej do nemeckej národnej literatúry), avšak jazyková jednoliatosť, akokoľvek býva spravidla pre celistvosť národnej literatúry charakteristickou, nie je podmienkou ani absolútnou, ani primárnou (porovnajte napr. latinské diela českého humanistického písomníctva alebo trojjazyčnú švajčiarsku národnú literatúru a pod.). Určujúcim činiteľom je tu totiž predovšetkým historická jednota vývoja národného spoločenstva, v ktorého sociálnom a sociálnopsychologickom kontexte jednotlivé diela národnej literatúry vznikajú a pôsobia. Národná literatúra je teda prirodzeným, historicky vzniknutím a vyvíjajúcim sa celkom, ktorého sociálna funkcia spočíva najmä v aktívnom podiele na vytváraní a rozvoji národnej kultúry, ktorej je sama podstatnou súčasťou. Táto funkcia tiež určuje a vysvetľuje národnú literatúru ako organický, vnútorne štruktúrovaný celok.
Pailhès (Ariège)
Pailhès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Iobates (mytológia)
náhľad|Bellerofontes sa lúči s kráľom Iobatom; autor: [[Alexander Andrejevič Ivanov, 1829]] Iobates alebo Iobatés (starogr. Ἰοβάτης – Iobates; iný prepis: Iobatés, ) je v gréckej mytológii kráľ Lýkie, svokor tiryntského kráľa Proita a hrdinu Belerofonta.
Pailhès (Ariège)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Iobates (mytológia)
Jeho dcéra Anteia či Stheneboia, vydatá za kráľa Proita, sa zamilovala do hrdinu Belerofonta, ktorému Proitos poskytol útočisko. Keďže pri zvádzaní nebola úspešná, urazila sa a obvinila ho, že ju chcel znásilniť. Ale kráľ Proitos Bellerofonta nehodlal sám potrestať, keďže bol jeho hosťom, preto ho poslal k svojmu svokrovi, kráľovi Iobatovi so zapečateným listom (hlinenej zloženej tabuľke), v ktorom previnenie opísal a žiadal, aby ho potrestal on.
Pailhès (Ariège)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 390 obyvateľov (2009).
Iobates (mytológia)
Lenže ani kráľ Iobates to nechcel urobiť, lebo Bellerofonta taktiež prijal ako hosťa a list si prečítal až neskôr, preto vymyslel, že mu uloží takú úlohu, ktorú nebude môcť splniť, pri ktorej mu bude hroziť istá smrť. Nešlo tu o nič menej ako zabiť Chiméru, príšernú obludu s levou hlavou, kozím telom a hadím chvostom. Bellerofontes však s pomocou olympských bohov a okrídleného kôňa Pegasa Chiméru zabil a priniesol ju kráľovi Iobatovi. Iobates mu potom dal ďalšie úlohy, ktoré boli podľa všeobecného presvedčenia nesplniteľné: zvíťaziť nad Solymami a tiež nad Amazonkami, ale Bellerofontes sa znova vrátil víťazne. Iobates, ktorý už z neho dostal strach, poslal nakoniec proti nemu oddiel najsilnejších lýkijskych vojakov, ale ani jeden z vojakov sa nevrátil živý.
Pailhès (Ariège)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iobates (mytológia)
S mužom, ktorý to všetko dokáže, je prospešné byť zadobre a Iobates to dobre vedel, preto Bellerofonta privítal so všetkými poctami, zbavil ho obvinenia, dal mu svoju dcéru Filonou za manželku a menoval ho dedičom lýkijskeho trónu.
Lužiny (stanica pražského metra)
Lužiny je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa na sídlisku Lužiny v katastrálnom území Stodůlky. Bola otvorená 11. novembra 1994.
Charakteristika stanice
Stanica je hĺbená, budovaná v otvorenej jame. Zastrešená je sklenenou strechou podopieranou piliermi, so svetlíkmi na úrovni povrchu. Výstup je len jeden, ktorý vedie východným smerom priamo na povrch do sídliska a ďalej k priľahlej autobusovej zastávke. S nástupišťom je spojený pevným schodiskom. Na nástupišti sú pod svetlíkmi v sklenených kopuliach umiestnené dekoratívne palmy. Steny sú obložené bielym dekoratívnym sklom, a čiastočne aj antikorovými prvkami.
Výrava
Výrava môže byť:
Harpalión (syn Pylaimena)
V desiatom roku trójskej vojny priviedli do Tróje svoje vojská panovníci z okolitých i ďalekých krajín, aby pomohli trójskemu kráľovi Priamovi zdolať početné achájske vojsko. So svojim vojskom prišiel aj paflagonský kráľ Pylaimanes, ktorého sprevádzal syn Harpalión. Pylaimena neskôr zabil v boji mykénsky kráľ Menelaos. O jeho smrti sa zmieňuje piaty spev Homérovej Iliady. V trinástom speve Iliady zomiera jeho syn Harpalión rukou Mólovho syna Mériona. Homér tu uvádza, že na jeho pohrebe je prítomný aj jeho otec Pylaimanes, ktorého smrť zaznamenal v piatom speve. Je to známa chyba v Iliade, ktorú si už všimli v staroveku.
Niektorí odborníci zaoberajúci sa Homérovou Iliadou sa pokúsili odstrániť tento rozpor predpokladom, že Pylaimenes, ktorý zomrel v piatom speve Iliady, bol starší syn paflagonského kráľa Pylaimena.
Lombia
Lombia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Juraj Čunderlík
Juraj Čunderlík (* 18. máj 1907, Banská Bystrica-Kostiviarska - † 31. august 1967, Banská Bystrica-Kostiviarska) bol verejný činiteľ, úradník.
Životopis
Po skončení základnej školy v rodisku a meštianskej školy v Banskej Bystrici sa vyučil za obchodného pomocníka. Od 1924 súdny, neskôr notársky úradník, potom v Nár. banke, po oslobodení vo viacerých podnikoch v Banskej Bystrici. Od roku 1936 člen a fukcionár agrárnej strany. Roku 1946-1948 člen SNR.
Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky
Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky (skrátene PS PČR, PS) je dolná komora Parlamentu Českej republiky. Má 200 poslancov volených na 4 roky podľa pomerného systému. Poslanecká snemovňa vznikla k 1. januáru 1993 premenovaním dovtedajšej Českej národnej rady.
Snemovňa je uznášaniaschopná pri tretinovom kvóre (67 poslancov) nadpolovičnou väčšinou. Kvalifikované väčšiny sú 101 poslancov (napr. prehlasovanie prezidentského veta alebo vyslovenie nedôvery vláde) a 120 hlasov (prijatie ústavného zákona, ratifikácia niektorých medzinárodných zmlúv).
Právomoci
Podľa zákona č. 90/1995 Zb. v znení neskorších predpisov (Zákon o rokovacom poriadku Poslaneckej snemovne) spadajú do pôsobnosti Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky najmä:
Snemovňa vykonáva aj ďalšiu pôsobnosť, ak tak stanoví zákon. Medzi také napríklad patrí vyslovovanie súhlasu s podaním ústavnej žaloby na prezidenta republiky za velezradu alebo hrubé porušenie Ústavy alebo inej súčasti ústavného poriadku, ktorú navrhuje Senát.
Voľby do Poslaneckej snemovne
Voľby do Poslaneckej snemovne sa v zmysle článku 18, odseku 1 Ústavy Českej republiky konajú tajným hlasovaním na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva, podľa zásady pomerného zastúpenia. Právo voliť má každý občan Česka, ktorý dosiahol veku 18 rokov. Do Poslaneckej snemovne môže byť zvolený každý občan Česka, ktorý má právo voliť a dosiahol veku 21 rokov.
Voľby sa konajú každé štyri roky v 14 viacmandátových volebných obvodoch, ktoré kopírujú krajskú štruktúru. Počet mandátov v jednotlivých obvodoch (krajoch) nie je vopred známy, určuje sa až po voľbách za pomoci počtu odovzdaných hlasov v jednotlivých obvodoch.
Po spočítaní hlasov sa vyradia kandidujúce subjekty, ktorých celoštátny podiel hlasov neprekročil stanovenú uzatváraciu klauzulu (5 % pre samostatne kandidujúce strany, 10, 15, prípadne 20% pre koalície dvoch, troch, resp. viac strán). Volebné výsledky sa ďalej vyhodnocujú zvlášť po jednotlivých krajoch. Celkový počet rozdeľovaných mandátov (200) sa rozdelí v pomere podľa počtu odovzdaných platných hlasov v jednotlivých krajoch, na to sa podľa počtu hlasov v každom kraji zvlášť rozdelia mandáty medzi jednotlivé strany. K tomu sa používa d'Hondtova metóda: počet hlasov pre každú stranu v danom kraji je postupne delený prirodzenými číslami, pričom všetky výsledné podiely všetkých strán sú zoradené podľa veľkosti do zoznamu. Zo zoznamu je vybraných toľko najvyšších podielov, koľko má byť v kraji rozdelených mandátov. Za každý svoj podiel obsiahnutý v tomto výbere obdrží strana jeden mandát. Jednotlivým kandidátom strany sú mandáty priraďované podľa ich poradia na kandidátkach. Voliči môžu toto poradie ovplyvniť pomocou štyroch preferenčných hlasov, t.j. môžu tzv. prekrúžkovať niektorého z kandidátov na vyššie miesto. Kandidáti, ktorí získali najmenej 5 % preferenčných hlasov, získajú mandát prednostne.
Predseda Poslaneckej snemovne
Predseda Poslaneckej snemovne zastupuje Snemovňu navonok, je po prezidentovi republiky a predsedovi Senátu tretím najvyšším ústavným činiteľom. Medzi jeho právomoci patrí:
Predseda Snemovne plní aj ďalšie úlohy stanovené zákonom alebo úlohy, ktorými ho poverila Poslanecká snemovňa.
Predseda dolnej komory Parlamentu disponuje jedným zo siedmich kľúčov, ktoré sú potrebné na otvorenie dverí do Korunnej komory katedrály svätého Víta, Václava a Vojtecha, kde sú uložené české korunovačné klenoty. náhľad|230x230bod|Súčasná predsedníčka Poslaneckej snemovne, [[Markéta Pekarová Adamová (SPOLU/TOP 09)]] Súčasná predsedníčka Poslaneckej snemovne je od 10. novembra 2021 pre 9. volebné obdobie dolnej komory Markéta Pekarová Adamová, predsedníčka TOP 09.
Podpredsedovia Poslaneckej snemovne
Podpredsedovia Poslaneckej snemovne predsedu sa v poradí im určenom, alebo na pokyn predsedu, striedajú pri riadení schôdzí. V čase, keď zastupujú predsedu, majú jeho práva a povinnosti. Jeden z nich je označovaný ako 1. podpredseda.
Kohabitácia
Kohabitácia môže byť:
Bílé kameny
Bílé kameny, nazývané tiež Sloní kameny, sú izolovaná, morfologicky výrazná skupina asi 20 m vysokých skál. Prírodná pamiatka Bílé kameny sa nachádza 1 km severne od obce Jítrava na úpätí vrchu Vysoká v Libereckom kraji.
Popis
Vďaka prímesi kaolinitu majú pieskovcové skaly nápadne bielu farbu a oblé tvary, čím pripomínajú chrbty obrích, oddychujúcich slonov. Preto sú tieto skaly niekedy označované aj ako Slonie skaly. Táto ukážka zvetrávania kriedových turónských pieskovcov je od roku 1955 štátom chránená ako prírodná pamiatka ev. č. 2414 v okrese Liberec pod správou CHKO Lužické hory. Chránené územie, ležiace v katastri obce Jítrava, má výmeru 0,661 ha.
Skaly sú tvorené šikmo sklonenými vrstvami svetlých vrchnokriedových pieskovcov naklonených v treťohorách vďaka tektonickým pohybom na Lužickom zlome. Počas nasledujúcej erózie dochádzalo k postupnému obrusovaniu skál a rozširovaniu puklín. Dnes tak je útvar rozdelený trojicou zvislých puklín (voštín) na niekoľko malých blokov tvoriacich tak neveľké skalné mesto. Pieskovec má vo vrchnej časti skál výraznú prímes kaolinitu, ktorý dáva skalám charakteristické biele zafarbenie a oblé tvary. Spodné časti skál sú tvorené menej kaolinickým materiálom a je na nich viditeľná vyvinutá vrstevnatosť so šikmým sklonom vrstiev. V skalách vznikli eróziou oválne dutiny a jaskyne, z ktorých najväčšia je asi 6 m dlhá. V jednej zo skál vznikol eróziou tiež 4 m dlhý skalný tunel.
Dostupnosť
Prírodná pamiatka, už z diaľky dobre viditeľná, leží na okraji lesa asi 750 metrov severne od cesty I/13 DěčínLiberec. Pri odbočke ku skalám je autobusová zastávka ''Rynoltice, Jítrava, hl. silnice''. Okolo skál vedie červeno značená turistická cesta a náučný chodník "Lužické a Žitavské hory", neskôr nahradená novým chodníkom označeným Mezinárodní naučná stezka Lužické a Žitavské hory.
Letov
Letov je v súčasnej dobe český a predtým česko-slovenský výrobca lietadiel v Letňanoch.
Vznik
Spoločnosť s názvom Továrna na letadla, skrátene Letov založilo ministerstvo obrany ČSR v roku 1918. Jej primárnym cieľom bola výroba lietadiel pre armádu na obranu vzdušného priestoru novovzniknutého štátu. Medzi vedľajšie úlohy patrila aj oprava a úprava trofejných lietadiel z prvej svetovej vojny.
Firma v roku 1921 predstavila svoj prvý stroj, Letov Š-1, ktorého konštruktérom bol Alois Šmolík. Bola to prvá sériovo vyrábaná česko-slovenská stíhačka, ktorá dokázala obstáť aj v medzinárodnej konkurencií. Vyrábal sa tu aj licenčný Hansa-Brandenburg B.I, ktorý bol značený ako Š-10. Továreň zo začiatku vyrábala lietadlá hlavne pre česko-slovenskú armádu. Boli to hlavne už spomínaná stíhačka Š-1, jednoplošník Š-3 a viacúčelová stíhačka Š-16.
Prvým exportne úspešným typom bol bombardovací Š-28 a jeho neskorší variant Š-328, ktorý sa používal až do druhej svetovej vojny. Stroje pre civilné letectvo boli Š-19 a Š-32.
Šmolík navrhol celkom 36 typov lietadiel, z ktorých sa 18 sériovo vyrábalo. Navrhol aj bombardér Š-50, ktorý bol Šmolíkovým posledným strojom. Bol predstavený v roku 1937, avšak nestihol sa dostať do sériovej výroby. Šmolík bol šéfkonštruktérom až do úplného prevzatia firmy nacistami v roku 1939.
Druhá svetová vojna
Po tom čo sa rozpadla ČSR začali nacisti využívať továreň na výrobu a hlavne opravu lietadiel nemeckej Luftwaffe pod koncernom Junkers. Počas vojny sa tu opravovali aj legendárne nemecké Messerschmitty Bf 109.
Povojnové obdobie
Po vojne sa začalo opäť vyrábať, avšak továreň bola premenovaná na Rudý Letov. Prvým vyrábaným typom bol cvičný Letov L-290 Orel, ktorého konštrukcia vychádzala z nemeckého Junkers Ju 290. Z koncepcie Heinklu He-219 tu boli vyrábané LB-79 a z typu Arado Ar 96 bol vyrábaný C2-A/B. Továreň sa tiež zaoberala výrobou vetroňov. Vyrábal sa tu napríklad Letov LF-107 Luňák.
Na základe medzinárodných zmlúv tu boli vyrábané aj diely do lietadiel MiG-15 a neskôr MiG-19 a MiG-21. Boli vyvinuté aj moderné vetrone Letov 21 a 22. V roku 1967 boli všetky továrne v Česko-Slovensku združené do jedného koncernu s generálnym riaditeľstvom v Letňanoch. Preto sa tu v spolupráci s firmou Aero vyrábali súčasti a neskôr aj celé lietadlá L-29 Delfín a L-39 Albatros.
Súčasnosť
Po páde komunistického režimu a počiatočných problémoch s uplatnením sa na medzinárodných trhoch spoločnosť začala vyrábať súčasti lietadiel pre väčšie letecké spoločnosti, napríklad Airbus.
23. októbra 1997 prevzala väčšinu podniku spoločnosť Aero Vodochody aj so všetkými 227 zamestnancami a bola premenovaná na Letov letecká výroba a. s. Od 1. júla 2000 prevzala spoločnosť francúzska firma Latecoere. Od 1. januára 2014 sa zmenil názov spoločnosti na Latecoere Czech republic s.r.o.
Povojnové obdobie
}}
Křelovice (okres Plzeň-sever)
Křelovice je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 229 obyvateľov, z toho 116 mužov a 113 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 39,7 roka, ženy 43,0 roka).
Národní divadlo
Národní divadlo môže byť:
Judita (Giorgione)
Judita je názov obrazu talianskeho renesančného umelca Giorgioneho, vytvoreného okolo roku 1504.
Giorgioneho dielo nie je veľmi obsiahle a problematické je i prisúdenie umelcovho autorstva. Judita patrí k tým prácam, u ktorých je Giorgioneho autorstvo nespochybniteľné.
Námet obrazu odzrkadľuje ducha doby na prelome 15. a 16. storočia. Renesančné umenie s obľubou zobrazovalo biblické scény, oslavujúce heroické vlastnosti človeka.
Súčasne možno povedať, že obraz je svojím stvárnením typický pre tvorbu Giorgioneho, kladúceho vo svojich dielach veľký význam na krajinu, na pozadí ktorej sa odohráva príbeh. Téma obrazu je všeobecne známa z mnohých zobrazení viacerých maliarov: S. Botticelliho, Tiziana, P. Veroneseho, Caravaggia a ďalších.
Obraz predstavuje stojacu postavu biblickej hrdinky Judity stúpajúcu odhalenou ľavou nohou na odťatú hlavu Nabuchodonozorovho generála Holoferna. V pravej ruke drží rukoväť smrtiacej zbrane. Giorgioneho Judita stelesňuje na rozdiel od iných autorov nie abstraktný, ale veľmi životný ideál ženskej krásy, presne v duchu predstáv raného 16. storočia. Štíhla postava odetá v ľahkých šatách a obnažená noha tento fakt iba potvrdzuje. Tvár Judity v sebe skrýva niečo tajomné a neodhaliteľné.
Maľba kedysi zdobila skriňové dvere: pôvodná drevená doska, z ktorej bola v roku 1893 prenesená na plátno, niesla ešte stopy po pántoch a pri reštaurácii, uskutočnenej v rokoch 1967 - 1970 sa našlo miesto, kde bola pôvodne kľúčová dierka.
O autorstve obrazu sa dlho viedli spory. Od roku 1772, kedy sa dostal do zbierok Ermitáže, bol pôvodne pripisovaný Raffaelovi, neskôr rôznym maliarom benátskej školy. Že ide nesporne o Giorgioneho dielo, bolo bezpečne dokázané až v roku 1866.
Ace of Spades
„Ace of Spades“ je skladba anglickej rockovej skupiny Motörhead vydaná v roku 1980 ako singel z albumu Ace of Spades. Skladba sa udržala 12 týždňov v britskom rebríčku UK Singles Chart, pričom najvyššou pozíciou bolo 15. miesto. Skladba je považovaná za hymnu skupiny Motörhead, pričom v roku 2005 bola časopisom Q magazine zaradená na 27. miesto v zozname 100 Greatest Guitar Tracks a zároveň poznamenal "This song has an intro which wouldn't be out of place ushering in the end of the world." V roku 2009 bola hudobnou stanicou VH1 nazvaná desiatou najlepšou hard rockovou skladbou všetkých čias. V roku 2014 ju časopis NME zaradil na 155. miesto v zozname The 500 Greatest Songs of All Time.
V roku 1988 bola nahraná koncertná verzia skladby, vydaná na 7" vinyle. Táto verzia sa objavila na ich koncertnom albume No Sleep at All, ktorý bol nahraný na koncerte Giants of Rock Festival v meste Hämeenlinna vo Fínsku dňa 2. júla 1988.
Aerobus
Aerobus môže byť:
Smrečianka
Smrečianka je riečka na strednom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Váhu, meria a je tokom III. rádu. Je to vysokohorský typ rieky s prudkým spádom na hornom toku a početnými sihoťami na dolnom toku. Najväčšie prietoky dosahuje v obdobiach jarného topenia snehu, kým na konci leta výrazne stráca vodu. Na hornom toku tečie územím TANAP-u.
Prameň
Pramení v Západných Tatrách, juhozápadne od Žiarskeho sedla, v nadmorskej výške približne
Ústie
Smrečianka sa v centrálnej časti Liptovskej kotliny, na katastrálnom území mesta Liptovský Mikuláš (mestská časť Okoličné), vlieva v nadmorskej výške do Váhu.
Saint-Jean-de-Daye
Saint-Jean-de-Daye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pamiers
Pamiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Kučírek
Doc. PhDr. Juraj Kučírek, CSc. (* 1955 – † 2000) bol slovenský ekofilozof, člen Katedry politológie Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre, člen redakčnej rady časopisu CIVITAS. V roku 2000 zahynul pri horolezeckom výstupe na Malý Pyšný štít vo Vysokých Tatrách. Juraj Kučírek priniesol novátorský pohľad v analýze globálnej environmentálnej krizy. Vychádza z predpokladu, že príčiny súčasnej krízy kultúry majú predovšetkým sociálny charakter.
Choroby cievovky a sietnice (MKCH-10)
H30 - H36: Choroby cievovky a sietnice je položka z medzinárodnej klasifikácie chorôb. Patrí do VII. kapitoly MKCH-10 - Choroby oka a jeho adnexov.
Koherentizmus
Koherentizmus (lat.) je vo filozofii vedy: stanovisko, podľa ktorého napriek existencii čiastkových hierarchií vied vedie všeobsiahle skúmanie interteoretických relácií k slučkám, takže sa od jednej danej teórie dostaneme - sledujúc reťazec predpokladov - po konečnom počte krokov späť k tej istej teórii, od ktorej sme pôvodne vyšli.
Sfyrnovité
náhľad|[[Sphyrna lewini|Sphyrna lewini]] Sfyrnovité (iné názvy: mlatkohlavé/kladivohlavé žraloky, žraloky kladiváky; lat. Sphyrnidae) sú čeľaď radu Carcharhiniformes.
Najznámejší z čeľade je rod Sphyrna, ktorý zahŕňa 8 recentných druhov, ktorých typickým a zvláštnym znakom je sploštený tvar hlavy, ktorý zhora pripomína kladivo. Oči sa nachádzajú na jej bokoch. Dôvody, prečo majú sfyrny takú zvláštnu anatómiu, zostávajú nejasné. Pri plávaní im hlava isto slúži ako účinná nosná plocha, možno jej nezvyčajný tvar využívajú hlavne na detekciu koristi, pretože zmysel na vnímanie elektromagnetického poľa (produkovaný pri pohybe svalov možného úlovku) rozložený na veľkej šírke je presnejší. Kladivohlavé žraloky sa často združujú do stád, pravdepodobne najmä z dôvodu ochrany pred predátormi. Mladé jedince niekedy hromadne migrujú v obrovských stádach.
Jana Kastílska
Jana Kastílska môže byť:
Aerobus (lietadlo)
Aerobus je označenie veľkokapacitného lietadla na prevoz pasažierov. Obvykle je určené na stredné až dlhé vzdialenosti. K typickým zástupcom patria napr. Airbus A330 a Airbus A380, či Boeing 777.
Zoznam historických článkov/É
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 6 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Kúdeľ
Kúdeľ sú krátke vlákna získané pri trepaní a vyčesávaní ľanu a konopí. Používajú sa na špagáty, vypchávky, tesnenie ap.
Zoznam historických článkov/É
éc
École des jeunes de langues
éd
Édouard Daladier
éch
Écheia
él
Élisabeth Borneová
ém
Émile Loubet
ét
Étienne Gilson
Ivona
Ivona je ženské krstné meno. Pôvodne francúzske meno Yvonne má pôvod v staronemeckom slove iwa s významom „tis“. Meniny na Slovensku má 28. decembra.
Buenaventura Durruti
Buenaventura Durruti Dumange (* 14. júl 1896, León, Španielsko – † 20. november 1936, Madrid, Španielsko) bol španielsky anarchista a politik.
Aerobus (lanovka)
thumb Aerobus je lanovka premávajúca v nemeckom meste Mannheim. Do prevádzky bola táto 3 km vysutá trať uvedená v roku 1975. Je prevádzkovaná ako súčasť mestskej hromadnej dopravy a vozne sa na nej pohybujú rýchlosťou až 60 km/hod.
Buenaventura Durruti
Začiatky
V 16 rokoch začal pracovať ako metalurgický robotník a zapojil sa do akcií proti kapitalizmu. Vo veku 21 rokov sa pri úteku pred armádou dostal do Francúzska, kde tiež pravdepodobne vstúpil do anarchosyndikalistickej Národnej konfederácie práce (španielsky Confederación Nacional del Trabajo - CNT). Na jar 1920 sa vrátil späť do Astúrie, kde spolu s dvoma ďalšími anarchistami (Subervielou a Marcelinom da Campou) založil ozbrojenú skupinu „Los Justicieros“. Tá mala predovšetkým zabraňovať útokom tzv. „pistoleros“, ktorých si najímali kapitalisti na likvidáciu odborárov. V tej dobe boli španielske väznice preplnené politickými väzňami a anarchistické hnutie pôsobilo v ilegalite. Durruti sa rozhodol pre militantné aktivity a zorganizoval niekoľko prepadnutí (napr. pri prievoze peňazí z metalurgickej továrne v Eibare, alebo vylúpenie banky v Gijóne). Získané peniaze boli použité na rozvoj hnutia.
Útek
Potom, čo sa k moci dostal Primo de Rivera, sa situácia opäť priostrila a Durruti spolu s Franciscom Ascasom odišiel do Francúzska. Tam založili „Medzinárodný koordinačný výbor“ a pokračovali v práci. Kvôli narastajúcim represiám sa rozhodli pre osvetovú cestu po Južnej Amerike. V kubánskej Havane propagovali medzi prístavnými robotníkmi anarcho-syndikalistické myšlienky, v Mexiku finančne podporili projekty „moderných škôl“ inšpirované myšlienkami Francisca Ferreru. Pre „reputáciu“ oboch anarchistov ich nechcel žiaden európsky štát prijať, nakoniec sa v októbri 1928 dostali ilegálne do Nemecka za pomoci Augustina Souchyho a Rudolfa Rockera.
Návrat
Po páde režimu Primo de Riveru, víťazstve republikánov vo voľbách a vyhlásení republiky v roku 1931 sa situácia v Španielsku predsa len trochu zmiernila, takže sa vrátili tisícky emigrantov vrátane Durrutiho aj Ascasa. Obaja sa vrhli do propagačnej práce - Durruti mal napríklad prejav na prvej legálnej prvomájovej demonštrácii, ktorej sa zúčastnilo aj veľa zahraničných anarchistov. V nasledujúcich rokoch bol niekoľkokrát uväznený za účasť na potlačených povstaniach.
Lonçon
Lonçon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Buenaventura Durruti
Občianska vojna
Po vypuknutí španielskej občianskej vojny sa Durruti aktívne zapojil do pouličných bojov. Dal sa do organizovania antifašistických milícií, ktoré mali vyraziť na Zaragozu. Kolóna Durruti - Farrás za svojho postupu nenásilne podporovala zakladanie anarchistických družstiev a kooperatív. Sám Durruti sa čím ďalej, tým viac dostával do sporu s vládou socialistu Larga Caballera, ktorá bojkotovala dodávky zbraní anarchistickým milíciám. Durrutiho kolóna utrpela rozsiahle straty hlavne pri novembrových bojoch o Univerzitné mestečko (prežilo len 700 ľudí, 1100 ľudí bolo zabitých).
Lonçon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Buenaventura Durruti
Smrť
19. 11. 1936, po úspešnom obsadení nemocnice v Madride, bol Durruti zasiahnutý guľkou. Zostal v bezvedomí až do polnoci a druhý deň ráno zomrel. 23. novembra sa konal v Barcelone pohreb, ktorého sa zúčastnilo viac ako pol milióna ľudí.
Lonçon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pôdny horizont
thumb|right|180px|[[Pôdny profil so základnými pôdnymi horizontami. O - organický horizont, A - humusový horizont, B - iluviálny horizont, a C je materská hornina.]] Pôdny horizont je označenie vrstvy pôdy, ktorá má určité charakteristické chemické a fyzikálne vlastnosti. Súbor pôdnych horizontov tvorí pôdny profil.
Matematická logika
Matematická logika (alebo z pohľadu filozofie moderná logika alebo symbolická logika) je matematická disciplína zaoberajúca sa štúdiom formálnych systémov vo vzťahu ku konceptom dôkazu a výpočtu ako časť základov matematiky.
Matematická logika je moderná forma logiky, ktorá sa od staršej, tradičnej logiky odlišuje predovšetkým jej formalizáciou a kalkulizáciou, prípadne (z praktických dôvodov) symbolizáciou.
Matematická logika je formálna logika, ktorá pri skúmaní myslenia používa matematické metódy, špeciálny aparát symbolov a kalkuly prípadne formalizované jazyky.
Matematická logika vznikla hlavne pod vplyvom matematiky na logiku v 19. storočí a vyznačuje sa týmito charakteristickými črtami:
Ladislav Čunderlík
Ladislav Čunderlík (* 26. marec 1906, Sihla – † 12. september 1979, Slovensko) bol slovenský pedagóg. Pseudonym: Detvan
Životopis
Absolvent učiteľského ústavu v Banskej Bystrici. Od 1927 učiteľ, neskôr správca školy v Podkriváni, od 1934 v Lučenci. Zaoberal sa literárnou históriou, pedagogikou, folklórom, jazykovedou a pod. na regionálnej základni.
Organizátor Speváckeho zboru slovenských učiteľov, účastník mnohých koncertov o ktorých písal v odbornej tlači. Redaktor Meštianskej školy, prílohy Slovenského učiteľa. Autor zbierky básní obsahujúcej príležitostnú vlasteneckú lyriku ovplyvnenú tvorbou Martina Rázusa, ako aj intímnu a prírodnú lyriku, tvorca biografie A.E. Timku a scénickej zbierky na pomoc školským kultúrnym podujatiam. Prispieval odbornými článkami do viacerých slovenských periodík.
Medziplanetárna hmota
thumb|Vplyv magnetického poľa Slnka na medziplanetárnu hmotu|right
Kunějovice
Kunějovice je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 138 obyvateľov, z toho 68 mužov a 70 žien, pričom priemerný vek v obci bol 34,6 roka (muži 36,5 roka, ženy 32,8 roka).
Medziplanetárna hmota
Medziplanetárna hmota je materiál, ktorý vypĺňa slnečnú sústavu a cez ktorý sa pohybujú planéty, planétky a kométy.
Ján X. Druget
náhľad|Rodový erb umiestnený na [[Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]] Ján X. Druget(h) (maď. X. Drugeth János) (* 1609 – † 22. november 1644) bol príslušník humenskej zemepánskej vetvy Drugetovcov.
Medziplanetárna hmota
Je zložená z prachu, kozmického žiarenia a horúcej plazmy zo slnečného vetra.
Ján X. Druget
Jediný syn Juraja III. Drugeta Ján, v drugetovskej dynastii desiaty, sa narodil roku 1609. Ako jeho predchodcovia, tak aj on sa stáva županom Zemplínskej stolice a v r. 1635 už ako 26 ročný je ustanovený za hlavného generála mesta Košíc a súčasne za kuriálneho sudcu mesta. Z jeho poverovacej listiny sa dozvedáme, že v kamennom hrade Jasenov bola vtedy komora (pokladnica) drugetovského rodu, ktorú dňom i nocou strážilo 15 hajdúchov.
Ján Druget bol viac vojakom, než diplomatom. Zápisy udávajú, že v roku 1627 zvíťazil nad presilou Turkov, ktorí prišli na pozvanie G. Bethlena. Bol prívržencom Habsburgovcov a presadzoval rekatolizáciu.
Jeho pôsobením došlo k uzavretiu cirkevnej únie na hrade Užhorod. Užhorodskou úniou došlo k začiatku zjednocovacieho procesu gréckych katolíkov s Rímom.
Po roku 1644 rákociovské vojská konfiškujú jeho majetky a hrady Jasenov a Brekov búrajú. Ján Druget zomrel 22. novembra 1644.
Pech
Pech je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 40 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2013 – Preteky s hromadným štartom žien na 12,5 km
Preteky s hromadným štartom žien na 12,5 km na MS v biatlone 2013 sa uskutočnili 17. februára 2013. 30 pretekárok súťažilo na okruhu dlhom 12,5 km.
Výsledky
Preteky začali o 12:00.
Manažérsky informačný systém
Manažérsky informačný systém (MIS) možno definovať ako informačný systém na manažérskom stupni riadenia organizácie, ktorý slúži funkciám plánovania, kontroly a rozhodovania poskytovaním pravidelných prehľadov a hlásení o výnimočných situáciách. Tieto systémy využívajú funkcionalitu BI systémov. Manažérsky informačný systém je systém pozostávajúci zo zamestnancov, technických a programových prostriedkov na zabezpečenie zhromažďovania, prenosu, ukladania, výberu, spracovania, distribúcie a prezentácie informácií pre potrebu rozhodovania tak, aby riadiaci pracovníci mohli vykonávať svoje riadiace funkcie vo všetkých zložkách riadiaceho systému.
Zložky MIS
Zložky informačného systému sú:
Drevenica (potok)
Drevenica je vodný tok na západnom Slovensku, pravostranný prítok Žitavy s dĺžkou.
Pramení v pohorí Tribeč, na južnom úpätí Veľkého Tribča, v nadmorskej výške okolo
Preteká juhojuhozápadným smerom cez Zlatnianske predhorie, z pravej strany priberá svoj prvý prítok, stáča sa na juh a vstupuje do Kostolianskej kotliny. Tečie okolo rekreačnej osady Jedliny a stáča sa na juhovýchod, priberá prítoky, najprv pravostranný z Balážovej doliny a následne ľavostranný z Babovej doliny. Preteká cez obec Kostoľany pod Tribečom a za obcou už vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, podcelku Žitavská pahorkatina. Tečie intravilánom obce Ladice a stáča sa viac na juh. V nadmorskej výške priberá ľavostranný prítok, preteká cez Neverice a vzápätí priberá sprava Jelenský potok. Ďalej mení smer toku na juhovýchod, preteká obcou Beladice a opätovne tečie južným smerom. Priberá Čakýň zľava, potom Bocegaj sprava a obteká Malé Chrašťany. Na dolnom toku preteká vyrovnaným korytom, podteká technickú pamiatku - kamenný most, ďalej napája rybník a juhozápadne od obce Nová Ves nad Žitavou sa vlieva do Žitavy.
Rakúska literatúra
Rakúska literatúra je výrazná súčasť rakúskeho umenia, rakúskej kultúry a stredoeurópskej literatúry; literatúra v nemeckom jazyku, ktorá vzniká na území Rakúska už v stredoveku (Pieseň o Nibelungoch, Minnesang). V období baroka (17. stor.) sa presadzovala protireformácia a katolicizmus (jezuitské divadlo). Tradícia ľudového divadla sa premietla v 18. stor. do viedenskej ľudovej frašky, ktorá vrcholila v 19. stor. (Ferdinand Raimund, Johann Nestroy), v čase, keď drámu tvoril i Franz Grillparzer. Próza 19. stor. (Adalbert Stifter, Marie von Ebner-Eschenbachová) inklinovala k regionalizmu, z lyrikov vynikol Nikolaus Lenau. Prelom storočia charakterizoval estetiticizmus a dekadencia (Hugo von Hofmannsthal) a vplyv Freudovej psychoanalýzy (Stefan Zweig, Arthur Schnitzler, Hermann Bahr). Veľkou témou medzivojnového obdobia bol rozpad monarchie (Karl Kraus, Joseph Roth, Alexander Lernet-Holenia, Robert Musil). Po 1938 odchod mnohých autorov do exilu (Stefan Zweig, Elias Canetti). Po 2. svetovej vojne v poézii existencializmus (Paul Celan), a vplyv filozofie viedenského krúžku (Ingeborg Bachmannová, Ernst Jandl), ktorý pretrvával do 60. rokov (Peter Handke, Thomas Bernhard). Od 70. rokov odklon od tradičných východísk rakúskeho písomníctva (B. Frischmutová, Elfriede Jelineková a neskôr Christoph Ransmayr).
Juraj IV. Druget
náhľad|Rodový erb umiestnený na [[Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]] '''Juraj IV. Druget(h)' (maď. IV. Drugeth György'')  (* 8. jún 1633 - † 9. október 1661) bol príslušník humenskej zemepánskej vetvy Drugetovcov.
Jediný syn Jána X. Drugeta bol Juraj, ktorý sa narodil 8. júna 1633. Juraj IV. Druget sa stal dedičným županom užským. V bojoch proti Turkom bol zvolený za najvyššieho veliteľa košickej šľachtickej domobrany a šľachtickej domobrany na Zemplíne. Zomrel 9. októbra 1661.
Jeho potomkovia, najstarší syn Valentín bol biskupom. Prostredný syn Ján zomrel ako dieťa a najmladší Mikuláš zomrel v Snine slobodný v roku 1682. Mal ešte jednu dcéru Kristínu. Najsľubnejší sa ale zdal jeho syn Žigmund II. Druget.
Mláčik
Mláčik je národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - S-CHKO Poľana.
Nachádza sa v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 147,2000 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: Chránené územie je zriadené na ochranu zachovaných spoločenstiev jedľovo-bukového lesného vegetačného stupňa s porastmi jelše a výskytom ďalších fytocenologicky významných druhov rastlín na vedeckovýskumné a kultúrno-výchovné ciele.
Saint-Jean-de-la-Haize
Saint-Jean-de-la-Haize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lons
Lons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kábel
thumb|viacvodičový telefónny kábel Kábel je jeden alebo viacero drôtov (vodiča) v jednom zväzku. Zväzok sa dá vytvoriť obkrútením alebo spoločným obalom (napr. izoláciou). Kábel môžu tvoriť aj nekovové materiály (optický kábel).
Vnútorné žily kábla môžu tvoriť samostatné (plné) drôty alebo lanká (vytvárajú sa obkrúcaním niekoľkých tenkých drôtov okolo seba). Lanko je voči mechanickému namáhaniu odolnejšie (naťahovanie, ohýbanie, krútenie), ako samostatný drôt.
Na prenos elektrickej energie sa jednotlivé žily kábla navzájom izolujú (izolácia - vrstva zvyčajne s vysokým elektrickým odporom, nevodivá najčastejšie z rôznych druhov plastu). Izolácia chráni kábel elektricky a mechanicky. Vonkajšia izolácia proti mechanickému poškodeniu na veľmi namáhané káble sa nazýva pancier (zvyčajne kovový obal). Izolácia kábla zabraňujúca vysokofrekvenčnému rušeniu alebo vyžarovaniu sa nazýva tienenie (tvorí ju opletenie drôtenou sieťovanou alebo kovovou fóliou).
Káble sa vyrábajú v rôznych formách a úpravách, podľa spôsobu ich použitia. Viazané, pletené, krútená dvojlinka, súmerné (koaxiálne).... Druhy káblov nesú zvyčajne názov podľa použitia (telefónny, sieťový, vysokofrekvenčný, silový ...)
Mario Giordana
Mario Giordana (* 16. január 1942, Barge, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky arcibiskup titulárneho sídla Minora a emeritný apoštolský nuncius na Slovensku
Životopis
Dňa 15. marca 2008 bol pápežom Benediktom XVI. vymenovaný za apoštolského nuncia v Slovenskej republike. Na Slovensko pricestoval 21. mája 2008 na bratislavské letisko, kde ho privítal predseda Konferencie biskupov Slovenska a spišský biskup František Tondra, bratislavský arcibiskup metropolita Stanislav Zvolenský, trnavský arcibiskup Ján Sokol a najbližší spolupracovníci. Poverovacie listiny odovzdal prezidentovi SR Ivanovi Gašparovičovi 4. júna 2008. V rámci diplomatického zboru pre Slovenskú republiku sa stal doyenom, ktorý reprezentuje všetkých ostatných diplomatov. Prvú svätú omšu s biskupmi Slovenska a veriacimi celebroval 4. júna 2008 v Katedrále sv. Martina v Bratislave.
Dňa 1. apríla 2017 Svätý Otec František prijal rezignáciu z dôvodu dovŕšenia 75. roku života a za jeho nástupcu vymenoval talianskeho arcibiskupa Mons. Giacoma Guida Ottonella, predtým apoštolského nuncia v Ekvádore. Dňa 2. mája 2017 slávil Mons. Mario Giordana ďakovnú svätú omšu za 9 rokov pôsobenia na Slovensku a 40 rokov v diplomatických službách Svätej stolice v Bazilike Narodenia Panny Márie v Marianke pri Bratislave so slovenskými biskupmi, kňazmi, zasvätenými a veriacimi.
Jana (Kastília)
Jana I., zvaná tiež Šialená (* 6. november 1479, Toledo – † 12. apríl 1555, Tordesillas) bola kastílska princezná a od roku 1504 kráľovná Kastílie, kde vládla spoločne so svojím manželom Filipom Pekným. Jana bola dcéra Izabely I. Kastílskej a Ferdinanda II. Aragónskeho.
Život
Jana trpela duševnou chorobou, ktorú asi zdedila po svojej starej matke Izabele Portugalskej, matke kráľovnej Izabely. Choroba nebola najskôr výrazná, ale jej psychické zdravie podrýval vzťah s manželom Filipom Pekným, ktorého veľmi milovala.
Ich manželstvo, uzatvorené v roku 1496, bolo zo začiatku šťastné, mladá infantka bola pekná a vo Filipovi prebudila vášeň. Filip ju však začal podvádzať, čo Jana nemienila v žiadnom prípade tolerovať, a robila žiarlivostné scény. Toto jej správanie sa absolútne priečilo vtedajším zvykom a začalo vyvolávať otázky o jej duševnom zdraví.
V roku 1504, po smrti kráľovnej Izabely, sa Jana stala kráľovnou Kastílie a jej manžel kastílskym kráľom. Manželia sa presťahovali do Kastílie. Janino správanie bolo stále čudnejšie. Ferdinand Katolícky a Filip sa rozhodli vyhlásiť kráľovnú, ktorá bola tehotná, za neschopnú vlády. Jana tento pokus o zvrhnutie prekazila, ale krátko potom, v roku 1506, Filip nečakane zomrel a jej choroba naplno prepukla. Odmietala opustiť jeho rakvu a pochovať ho. V roku 1507 porodila najmladšiu dcéru Katarínu a krátko na to ju jej otec nechal internovať v kláštore v mestečku Tordesillas. Zomrela takmer 50 rokov po Filipovi a je pochovaná po jeho boku v hrobke v Granade.
Potomkovia
Jana a Filip I. Habsburský (* 1478 – † 1506), syn vojvodkyne Márie Burgundskej, dedičky bohatých území Karola Smelého, a Maximiliána I. Habsburského, neskoršieho rímskonemeckého cisára, mali spolu šesť detí:
Potomkovia Jany a Filipa sa pomocou sobášnej politiky dostali na tróny a dvory mnohých európskych krajín.
Šidielka
Šidielka sú podrad hmyzieho radu vážky (Odonata). Na celom svete ich existuje 2 753 známych druhov. Na území Slovenska sa preukázateľne vyskytuje 20 druhov. Na území Česka sa vyskytuje 25 druhov šidielok, z ktorých je šesť kriticky ohrozených a jeden druh vymizol (Coenagrion mercuriale). Prvé fosílne záznamy podradu Zygoptera pochádzajú z obdobia kriedy, pred 120 miliónmi rokov.
Opis
Majú dva skoro rovnaké páry predných a zadných krídel, na rozdiel od podradu šidlá (Anisoptera), ktoré majú oba páry krídel viac odlišné. Oči majú ďaleko od seba. Sú štíhle, s pretiahnutým zadočkom. Hlava je väčšia ako trup (na rozdiel od šidiel).
Nymfa (larvy) šidielok majú na konci zadočku tri pretiahnuté výrastky slúžiace na plávanie. Nymfám môžu dorastať stratené končatiny (regenerácia), aj keď už nebývajú tak dokonalé ako pôvodné.
Biológia
náhľad|200px|Šidielka pri párení, modro sfarbený je samček, samička je žlto-zelená
Lietajú pomerne pomaly, často sadajú na vegetáciu. Počas letu sa dobre orientujú. Šidielka sa vyvíjajú nedokonalou premenou. Pohlavné orgány majú umiestnené na konci zadočku. Samček má ešte medzi druhým a tretím článkom umiestnený kopulačný orgán, na ktorý pred kopuláciou prenáša spermie z pohlavného orgánu.
Vajíčka kladú zvyčajne zadočkom ponoreným niekoľko centimetrov vo vode. Niektoré druhy kladú vajíčka do vetiev pri brehu alebo do rastlín. Pri kladení vajíčok samec často pridržuje za hlavou samičku kliešťami, ktoré má na konci zadočku a lietajú spolu v tandeme.
Z vajíčka sa najprv vyliahne prelarva, ktorá je bez funkčných nôh. Po niekoľkých sekundách, niekedy až hodinách sa premení na prvé larválne štádium. Larva žije vo vode. Živí sa dravo, väčšinou larvami drobného hmyzu. K lovenie koristi má labium (masku), ktoré dokáže vymrštiť, uchopiť do nej korisť a pritiahnuť k ústam. Môže byť dlhé až jednu tretinu celkovej dĺžky. Tento nástoj je u hmyzu jedinečný. Larvy sa vyzliekajú 7 – 15-krát.
Keď larva dorastie, tak vylieza na súš, zväčša sa prichytí na vegetáciu a liahne sa z nej dospelé šidielko. Živí sa lietajúcim hmyzom. Po niekoľkých dňoch, niekedy aj mesiacoch je pripravená na párenie.
Čeľade
Podľa :
Robert G. Edwards
Robert Geoffrey Edwards, CBE (* 27. september 1925, Batley, Spojené kráľovstvo – † 10. apríl 2013 ) bol britský fyziológ, priekopník reprodukčnej medicíny a umelého oplodnenia.
Spolu s chirurgom Patrickom Steptoeom (19131988) úspešne vyskúšali koncept umelého oplodnenia, ktorý viedol k narodeniu prvého „dieťaťa zo skúmavky“, Louise Brownovej, 25. júla 1978. V roku 2010 získal Nobelovu cenu za „vyvinutie a zdokonalenie metódy oplodnenia in vitro“.
Ženská štvorhra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009
Ženská štvohra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 sa hrala ako súčasť Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 od 27. apríla do 2. mája 2009. Titul získali Rusky Alisa Klejbanovová a Jekaterina Makarovová, ktoré vo finále porazili rumunsko-ruský pár Sorana Cîrsteová, Marija Kirilenková 6-3 2-6 10-8. Pre A. Klejbanovovú to bol prvý a pre J. Makarovovú prvý titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Líně
Líně je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 459 obyvateľov, z toho 1 207 mužov a 1 252 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,9 roka, ženy 40,9 roka).
Juraj III. Druget
náhľad|Erb Juraja III. Drugeta na epitafe v [[Bazilika svätého Mikuláša (Trnava)|Bazilike sv. Mikuláša v Trnave]]
'''Juraj III. Druget (v staršej literatúre Juraj III. Drugeth''', 🇭🇺; * 1583 - † 21. jún 1620) bol príslušník humenskej vetvy šľachtického rodu Drugetovcov.
Životopis
Narodil sa roku 1583. Otec Juraj, užhorodský župan a zemepán Trebišova a matka Eufrozína, rodená Dóciová (Dóczy), boli protestantmi. Juraj III. sa takisto hlásil ku kalvinizmu.
V roku 1610 si vzal za manželku Katarínu Nádašdyovú, mladšiu dcéru Alžbety Bátoriovej, smutne preslávenej Čachtickej pani.
Po vypuknutí povstania Štefana Bočkaja museli jezuiti opustiť Sedmohradsko. Zastavili sa v Humennom a Juraj ich srdečne prijal. Živo sa zaujímal a požiadal o misionárov-jezuitov. Tí vyhoveli jeho želaniu a vyslali na misiu Jána Sentdordiho a Michala Brešku. Najskôr ich umiestnil v humenskom zemepanskom kaštieli. Potom im daroval bývalý františkánsky kláštor i s kostolom a príjem z niekoľkých osád. Vo farskom kostole kázali po slovensky, v bývalom františkánskom kostole po maďarsky.
Založenie kolégia v Humennom
V roku 1609 sa stal zemplínskym županom. Začal uvažovať o možnostiach založenia jezuitského kolégia v Humennom. Roku 1612 napísal list generálnemu predstavenému jezuitov P. Claudiovi Aquavivovi do Ríma, v ktorom navrhol založiť v Humennom kolégium. Začali zdĺhavé rokovania. Dňa 9. júla 1613 napísal Juraj Drugeth list P. Dobokaimu Ďalší jezuiti prišli do Humenného 23. novembra 1613.
Juraj III. Druget ašpiroval na kniežací trón v Sedmohradsku. Humenského zemepána plne podporoval viedenský dvor. Sedmohradským kniežaťom sa však stal roku 1613 Gabriel Betlen za priamej pomoci Turkov.
Roku 1614 bolo v Humennom početné jezuitské spoločenstvo. Neuvádza sa však ani pod titulom rezidencie ani pod titulom kolégia, pretože sa ešte vždy čakalo schválenie Ríma. Vyššiu triedu gramatiky viedol P. Juraj Mojzes, pôvodom Slovák z Turca. Je zrejmé, že v Humennom začala činnosť jezuitská škola. Roku 1615 došiel do Humenného súhlas z Ríma a Juraj III. Druget pristúpil k založeniu úplného jezuitského gymnázia.
Podporovateľ cirkevnej únie
Ako presvedčený katolík podporoval Juraj III. Druget aj snahy o uzatvorenie únie - dohody o obnovení jednoty - medzi nezjednotenými východnými kresťanmi a Rímskou cirkvou. V roku 1614 pozval na svoje panstvo gréckokatolíckeho peremyšľského biskupa Atanáza Krupeckého. Ten získal pre myšlienku únie asi 50 kňazov. Vyhlásenie sa malo uskutočniť na sviatok Zostúpenia Svätého Ducha v monastieri v Krásnom Brode pri Medzilaborciach, avšak pre nepokoje k nemu nakoniec nedošlo a únia sa zrealizovala až o 32 rokov neskôr. Baziliáni, ktorí túto úniu pripravovali, však ostali pôsobiť na jeho majetkoch naďalej.