cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FK Baník Prievidza
Baník Prievidza v Slovenskej národnej lige
Od tejto sezóny hrala Prievidza SNFL nepretržite deväť sezón, nasledujúce sezóny charakterizovali slabšie výsledky v jesennej časti a zlepšenie v jarnej odvete. Zatiaľ čo na domácom ihrisku malo mužstvo vysoko aktívnu bilanciu, z ihrísk súperov veľa bodov neprinieslo, počas štyroch sezón vyhrali vonku len štyri zápasy. V ročníku 1984/85 zaznamenal Baník svoju najvyššiu prehru v súťaži, v Nitre inkasoval poltucet gólov (0:6). Sezónu 1985/86 odštartovala Prievidza štyrmi prehrami, po remíze s Petržalkou nasledovala prehra v Michalovciach a po 6. kole bola na poslednom mieste v tabuľke. Prvé víťazstvo vybojovali Prievidžania až v 7. kole nad Levicami (5:1). Po jeseni bol Baník na 12. mieste, no na jar sa stal štvrtým najlepším klubom a v konečnej tabuľke obsadil 6. miesto. Doma prehral len s postupujúcou Plastikou Nitra 0:2.
Ďalšie dve sezóny sa Prievidza pohybovala opäť nad pásmom zostupu, keď jej patrilo 12. resp. 13. miesto. V ročníku 1986/87 dosiahol Baník svoje najvyššie víťazstvo na ihrisku súpera 5:0 v Košiciach nad ZŤS, v ďalšej sezóne 1987/88 mrzeli vysoké prehry v Leviciach, v Senici a v Humennom, vždy 0:5. Zlepšenie priniesol ročník 1988/89, v ktorom Baník obsadil 5. miesto a zopakoval tak svoje najlepšie sezónne umiestnenie v súťaži z nováčikovskej sezóny 1981/82. Počas sezóny zdolali všetkých favoritov na postup Považskú Bystricu doma 2:0, Prešov doma 3:1 aj vonku 1:0, Jednotu ZŤS Košice vonku 1:0. Po piatom mieste prišiel v sezóne 1989/90 pád na 14. miesto. V poslednom kole prehral Baník doma so Spojmi Bratislava 2:4 a po deviatich rokoch zostúpil zo súťaže. Po roku sa Prievidza vrátila späť ako víťaz II. SNFL - skupina západ.
Baník Prievidza v I. slovenskej lige
14. augusta 1993 odštartoval prvý ročník samostatnej slovenskej ligy za účasti 12 mužstiev, šesť prvoligistov z poslednej sezóny federálnej ligy doplnilo najlepších šesť tímov SNL. Futbalisti Prievidze pôsobili v najvyššej súťaži sedem sezón pod názvami Baník, MFK, Petrimex. V prvom kole hostili „baníci“ Spartak Trnava, pred 6560 divákmi pod umelým osvetlením vyhrali 3:0 po góloch Blaháča, Balona a Áča. Baník nastúpil v zostave: Magdolen - Chudík, Slaný, Trungel, Rybár - Áč (87. P. Németh), Balon, Šúšol - Hepner (79. Halaška), Siekel, Blaháč. Denník ŠPORT priniesol titulok "Prievidza ako ošľahaný ligista", do zostáv kola zaradil až šesť hráčov Prievidze. Slaný a Balon boli zaradení do "A" mužstva, Magdolen, Áč, Blaháč a Hepner do "B" mužstva. Po víťazstve 1:0 v Nitre v 2. kole bol Baník spolu so Slovanom a Interom bez straty bodu na 2. mieste v tabuľke! Po základnej časti bola Prievidza na poslednom 12. mieste, v nadstavbovej časti v skupine o 7. - 12. miesto však získala najviac bodov a so ziskom 27 bodov obsadila 11. priečku v konečnej tabuľke. Hráči Roman Slaný a Ľubomír Plevka si za svoje celosezónne výkony vyslúžili od denníka ŠPORT miesto v "B" mužstve najlepšej jedenástky ligy. Mužstvo viedol tréner Jozef Balažovič, od 22. kola Ján Zachar.
Sezónu 1994/1995 začala Prievidza v podobnom štýle ako tú premiérovú. V 1. kole vyhrala doma nad Trnavou 1:0, v Humennom uhrala remízu 1:1 a po výhre 1:0 nad Dunajskou Stredou bola na 3. mieste za Duklou Banská Bystrica a Bardejovom s rovnakým počtom 7 bodov. Po 15. kole bola Prievidza ešte na peknom 5. mieste, po základnej časti desiata. V nadstavbe o 7. - 12. miesto si opäť počínala najlepšie z mužstiev bojujúcich o záchranu, celkove obsadila 8. miesto. Počas sezóny viedli mužstvo tréneri Ján Zachar a Anton Dragúň. Mužstvu sa darilo najmä v domácom prostredí, prehralo len so Slovanom, Interom a B. Bystricou. Ľubomír Plevka sa stal v marci 1995 víťazom ankety Gól mesiaca, jeho strela „nožničkami“ proti Lokomotíve Košice bola vyhlásená za Gól roka 1995.
Po základnej časti sezóny 1995/1996 bola Prievidza na poslednom 12. mieste s bilanciou 2 víťazstvá, 3 remízy a 17 prehier. Plný bodový zisk si pripísala až v 13. kole po výhre 3:1 nad Nitrou, druhé víťazstvo v 17. kole nad Interom 1:0. Vysoké prehry 0:5 utrpelo mužstvo v Humennom, so Slovanom a s 1. FC Košice. V nadstavbe o 7. - 12. miesto bola Prievidza síce druhým najlepším tímom za Interom, keď získala 14 bodov, no ani trojgólové víťazstvá doma nad Humenným, Dunajskou Stredou, Nitrou a vonku nad Lokomotívou Košice nestačili na odpútanie sa z poslednej priečky. Nakoľko sa rozširoval počet účastníkov I. ligy na 16 mužstiev, Prievidza si uchovala prvoligovú príslušnosť v baráži s piatym mužstvom II. ligy s Levicami po výsledkoch 2:1 a 5:0. Na trénerskej lavičke sa počas sezóny vystriedali Ján Rosinský, Peter Jovič a Anton Dragúň.
V ročníku 1996/1997 zopakovali futbalisti Prievidze svoje najlepšie umiestnenie v súťaži spred dvoch rokov, v 16-člennej lige obsadili 8. miesto. Po jesennej časti boli na 12. priečke, v odvete si ako šiesty najlepší tím jarnej časti vylepšili postavenie v tabuľke. Za zmienku stojí víťazstvo nad Slovanom Bratislava, vtedajším trojnásobným majstrom. „Belasí“ v zostave s niekoľkými reprezentantami na čele s Dušanom Tittelom prehrali v Prievidzi 0:2, bolo to jediné ligové víťazstvo Prievidze nad našim najslávnejším klubom. Trénerom bol Anton Dragúň.
V ročníku 1998/1999 unikla Prievidza tesne zostupu, zachránili sa v poslednom kole po víťazstve 3:1 na ihrisku obhajcu titulu 1. FC Košice po hetriku Perniša. Na domácom ihrisku vyhrali len štyri zápasy, nad Rimavskou Sobotou, Petržalkou, Žilinou a Bardejovom, ktorý porazili 5:0, čo je rekordné víťazstvo Prievidze v I. lige. Na trénerskej lavičke sa vystriedali Viliam Ilko, Milan Kušnír, Dušan Uškovič, Gerhard Dzian a Oldřich Bříza.
V sezóne 1999/2000 skončila Prievidza na poslednom 16. mieste a zostúpila do II. ligy. Po jesennej časti bola na 14. mieste, no na jar získala Prievidza len 7 bodov, vyhrala akurát nad Nitrou 2:1 a v Dubnici 1:0. Mužstvo prehralo až 20 zápasov, pod 71 inkasovaných gólov sa podpísali okrem rekordnej prehry 0:7 s Interom Bratislava tiež vysoké prehry 1:5 s Dunajskou Stredou, Slovanom a doma s Prešovom. V kádri trénerov Vladimíra Goffu a Dušana Uškoviča sa vystriedalo 36 hráčov, z toho až 17 debutantov. Po siedmich sezónach sa Prievidza rozlúčila s prvou ligou, 17. mája 2000 v poslednom kole prehrala doma s 1. FC Košice 1:3, autorom posledného ligového gólu Prievidze bol Milan Pastva.
Thivencelle
Thivencelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jacques Villeneuve
Jacques Villeneuve (* 9. apríl 1971, St-Jean-sur-Richelieu, Kanada) je kanadský automobilový pretekár a víťaz Formuly 1 v roku 1997, série CART v roku 1995 a pretekov Indianapolis 500. Je jedným z troch pretekárov, ktorým sa to v histórii podarilo (ďalšími boli Mario Andretti a Emerson Fittipaldi). Villeneuve pretekal za tímy Williams, BAR, Renault, Sauber a BMW.
Začiatky
Narodil sa v Quebecu, jeho otcom bol slávny pretekár Gilles Villeneuve. Gilles bol tiež pretekár Formuly 1, zabil sa na pretekoch v Belgicku, keď mal Jacques iba 11 rokov. Jacquesove prvé pretekárske kroky boli vo Formule 3 v Taliansku a v Japonsku. V roku 1993 nastúpil do série Toyota Atlantic, kde vyhral 5 pretekov a v celkovej klasifikácii skončil na 5. mieste.
Williams
V roku 1997 Hill odišiel do tímu Arrows. Villeneuve sa tak stal jednotkou vo Williamse, jeho spolujazdcom sa stal Heinz-Harald Frentzen. V jeho druhej sezóne sa dokázal stať majstrom sveta. Titul získal, keď dokázal predbehnúť rivala Michaela Schumachera na posledných dramatických pretekoch v Jereze.
V nasledujúcom roku Villeneuve nedokázal zopakovať svoje predošlé úspechy. Zostal v tíme Williams, no výmena motora na Mecachrome bola veľkým sklamaním. Villeneuve v tento rok nedokázal vyhrať ani jedny preteky. Dve pódiové umiestnenia (v Hockenheime a na Hungaroringu) a štart z prvého radu v Monze boli jeho najlepšie výsledky v tejto sezóne.
BAR
V rokoch 1999 až 2003 Villeneuve pretekal za tím British American Racing (BAR). V prvú sezónu boli vystúpenia tohto tímu sklamaním, samotný Villeneuve nedokázal získať ani jeden bod. Nádejným vyzeralo jeho tretie miesto na okruhu v Barcelone, no nakoniec pre technické problémy preteky nedokončil. Do roku 2000 tím BAR vymenili motor Supertec za Hondu a zlepšila sa rýchlosť a spoľahlivosť. V roku 2001 bol vymenený Villeneuvov kolega Zonta za Oliviera Panisa. Na Grand Prix Austrálie 2001 bol Villeneuve súčasťou havárie s Ralfom Schumacherom počas ktorej zomrel jeden z traťových komisárov. V tomto roku dokázal Villeneuve obsadiť dvakrát pódiové umiestnenia. V roku 2002 sa v tíme udiali zmeny, tímový manažér Craig Pollock bol nahradený Davidom Richardsom a viacero ďalších personálnych zmien. Tento nebol pre BAR úspešný, Villeneuve získal iba štyri body. Jeho poslednou sezónou v tíme BAR bol ročník 2003, oproti novému tímovému kolegovi Jensnovi Buttonovi podával Villeneuve nevyrovnané výkony za rok dosiahol šesť bodov.
Renault, Sauber a BMW Sauber
right|thumb|Villeneuve počas pretekov v Kanade, 2005 Rok 2004 začínal Villeneuve bez kontraktu s tímom Formuly 1. Zostal trénovať a zúčastnil sa podujatia Goodwood Festival of Speed, kde jazdil v otcovom Ferrari. Do pretekov F1 sa dostal v septembri, posledné tri veľké ceny odjazdil za francúzsky tím Renault F1. Tím totiž opustil Talian Jarno Trulli, ktorý sa dostal do nevôle s Flaviom Briatorem. Villeneuve dopomohol tímu k druhému miestu v pohári konštruktérov, no nezískal počas troch pretekov ani bod. Tesne pred jeho comebackom podpísal Villeneuve dvojročný kontrakt s tímom Sauber od roku 2005.
Za Sauber debutoval na Austrálskej Grand Prix, kde štartoval zo štvrtého miesta, no nakoniec skončil na trinástom mieste. Postupne sa objavili chýry o jeho konci v pretekoch, no v Imole dokázal skončiť preteky na štvrtom mieste.
Thumeries
Thumeries je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam diaľnic v Nemecku
thumb|Nemecká diaľničná sieť Nemecká diaľničná sieť je jednou z najhustejších na svete a je 3. najdlhšia po Interstate Highway System (USA, ) a National Trunk Highway System (Čína, )
Thumeries
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam diaľnic v Nemecku
Číslovanie
thumb|43x43px
Bois-d'Arcy (Yvelines)
Bois-d’Arcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boinvilliers
Boinvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eugénio de Castro
Život
Vyštudoval filozofiu v Lisabone, krátky čas pôsobil v diplomatických službách vo Viedni, bol stredoškolským učiteľom a neskôr vysokoškolským pedagógom na Univerzite v Coimbre. V roku 1889 začal vydávať časopis Os insubmissos (Nepoddajní) a neskôr dekadentný časopis Arte (Umenie, 18951896). V roku 1889 strávil niekoľko mesiacov v Paríži. Po návrate začal propagovať symbolizmus. Svojím dôrazom na formálnu dokonalosť sa priblížil klasicizmu.
Bella ciao
alt= Akordy pesničky|thumb|Akordy pesničky Bella ciao Bella ciao je talianska partizánska pieseň, ktorá vznikla počas druhej svetovej vojny, okolo roku 1942. Text, ktorého autor je neznámy, ospevuje boj partizánov za slobodu a poukazuje na mŕtvych partizánov, ktorí sú považovaní za hrdinov. Pieseň je známa po celom svete ako hymna slobody, odporu a antifašistického hnutia. Táto pieseň sa taktiež "spopulárnila" aj vďaka seriálu na platforme Netflix: La casa de papel (Papierový dom).
Boissets
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zlatý kompas
Zlatý kompas je fantasy román britského spisovateľa Philipa Pullmana.
Dej
Jedenásťročná Lyra žije vo svete, kde má každý človek svojho démona – vlastnú dušu v zvieracej podobe, s ktorou je spätý neviditeľným putom. Lyra s démonom Pantalaimonom, ktorý na seba berie podoby rôznych zvierat, žije bezstarostným životom malej divošky až do chvíle, kým z jej okolia nezačnú miznúť deti. Keď zmizne aj Lyrin najlepší priateľ Roger, odvážne dievča sa rozhodne ho vyhľadať. Na ceste ju sprevádza zvláštny prístroj – alethiomer, ktorý tomu, kto s ním vie pracovať, odpovie na všetky otázky.
Referencie
His Dark Materials
Thun-l’Évêque
Thun-l’Évêque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Výkaz ziskov a strát
Výkaz ziskov a strát (dnes skrátene a do roku 1991 oficiálne: výsledovka; pred rokom 1991 [popri výraze výsledovka] výkaz o tvorbe a rozdelení hrubého dôchodku ; do roku 1946: výkaz straty a zisku; dnes [v rozpore so slovenskými právnymi predpismi] aj: výkaz zisku a straty; podľa IAS 1: výkaz ziskov a strát a ostatných súčastí komplexného výsledku alebo skrátene výkaz komplexného účtovného výsledku ) je vo finančnom účtovníctve prehľadné usporiadanie všetkých výnosov a nákladov za určité obdobie, ktoré ukazuje aj výsledok hospodárenia (t.j. zisk/stratu) za toto obdobie, ktorý je rozdielom týchto výnosov a nákladov. Tvorí jednu z častí účtovnej závierky.
Štruktúra výsledovky
Existuje veľa spôsobov členenia výkazu ziskov a strát, uvedené sú tri príklady.
Delenie 1
Nasleduje delenie podľa oficiálneho slovenského Výkazu ziskov a strát (stav: 2012). V okrúhlych zátvorkách je vždy uvedený termín používaný podľa predpisov platných do roku 2002. Znak (-) znamená, že položka do roku 2002 samostatne neexistovala.
Časť I: Tržby z predaja tovaru (Tržby za predaj tovaru) -Náklady vynaložené na obstaranie predaného tovaru (Náklady vynaložené na predaný tovar) =Obchodná marža +Výroba -Výrobná spotreba =Pridaná hodnota -Osobné náklady -Dane a poplatky -Odpisy a opravné položky k dlhodobému nehmotnému majetku a dlhodobému hmotnému majetku (Odpisy nehmotného a hmotného investičného majetku) +Tržby z predaja dlhodobého majetku a materiálu (Tržby z predaja investičného majetku a materiálu) -Zostatková cena predaného dlhodobého majetku a predaného materiálu (Zostatková cena predaného investičného majetku a materiálu) -Tvorba a zúčtovanie opravných položiek k pohľadávkam (-) +Ostatné výnosy z hospodárskej činnosti (Ostatné prevádzkové výnosy) -Ostatné náklady na hospodársku činnosť (Ostatné prevádzkové náklady) +Prevod výnosov z hospodárskej činnosti (Prevod prevádzkových výnosov) -Prevod nákladov na hospodársku činnosť (Prevod prevádzkových nákladov) =Výsledok hospodárenia z hospodárskej činnosti (Prevádzkový hospodársky výsledok)
Čast II: Tržby z predaja cenných papierov a podielov (Tržby z predaja cenných papierov a vkladov) -Predané cenné papiera a podiely (Predané cenné papiere a vklady) +Výnosy z dlhodobého finančného majetku (Výnosy z finančných investícií) +Výnosy z krátkodobého finančného majetku -Náklady na krátkodobý finančný majetok (-) +Výnosy z precenenia cenných papierov a výnosy z derivátových operácií (-) -Náklady na precenenie cenných papierov a náklady na derivátové operácie (-) -Tvorba a zúčtovanie opravných položiek k finančnému majetku (Zúčtovanie opravných položiek do finančných výnosov + Tvorba opravných položiek do finančných nákladov) +Výnosové úroky -Nákladové úroky +Kurzové zisky (-) -Kurzové straty (-) +Ostatné výnosy z finančnej činnosti (Ostatné finančné výnosy) -Ostatné náklady na finančnú činnosť (Ostatné finančné náklady) +Prevod finančných výnosov -Prevod finančných nákladov =Výsledok hospodárenia z finančnej činnosti (Hospodársky výsledok z finančných operácií)
Časť III: Výsledok hospodárenia z hospodárskej činnosti [ad Časť I] (Prevádzkový hospodársky výsledok) +Výsledok hospodárenia z finančnej činnosti [ad Časť II] (Hospodársky výsledok z finančných operácií) =Výsledok hospodárenia z bežnej činnosti pred zdanením (-) -Daň z príjmov z bežnej činnosti (Daň z príjmov za bežnú činnosť) =Výsledok hospodárenia z bežnej činnosti po zdanení (Hospodársky výsledok za bežnú činnosť)
Časť IV: Mimoriadne výnosy –Mimoriadne náklady =Výsledok hospodárenia z mimoriadnej činnosti pred zdanením (-) -Daň z príjmov z mimoriadnej činnosti =Výsledok hospodárenia z mimoriadnej činnosti po zdanení (Mimoriadny hospodársky výsledok)
Časť Vb: Výsledok hospodárenia z bežnej činnosti po zdanení [ad Časť III] (Hospodársky výsledok za bežnú činnosť) +Výsledok hospodárenia z mimoriadnej činnosti po zdanení [ad Časť IV] (Mimoriadny hospodársky výsledok) -Prevod podielov na výsledku hospodárenia spoločníkom (Prevod podielu na hospodárskom výsledku spoločníkom) =Výsledok hospodárenia za účtovné obdobie po zdanení (Hospodársky výsledok za účtovné obdobie)
Delenie 2
Nasleduje mierne odlišné delenie z literatúry. Rozdiel oproti predchádzajúcemu je len v tom, že najprv sú uvedený všetky výnosy z hospodárskej (resp. finančnej) činnosti, až potom všetky náklady na hospodársku (resp. finančnú) činnosť, kým v Delení 1 sa pravidelne striedajú jednotlivé položky výnosov a nákladov z hospodárskej (resp. finančnej) činnosti.
Časť I: Výnosy z hospodárskej činnosti +Prevod výnosov z hospodárskej činnosti -Náklady na hospodársku činnosť -Prevod nákladov na hospodársku činnosť =Výsledok hospodárenia z hospodárskej činnosti
Časť II: Výnosy z finančnej činnosti +Prevod finančných výnosov -Náklady na finančnú činnosť -Prevod finančných nákladov =Výsledok hospodárenia z finančnej činnosti
Časť III, IV, Va a Vb je potom rovnaká ako v predchádzajúcom delení.
Delenie 3
Toto je tradičné a najnázornejšie delenie, bežne používané v literatúre. Ide o usporiadanie ekvivalentné usporiadaniu súvahy, teda v podobe klasického účtu s ľavou a pravou stranou. Všetky náklady (a výsledok hospodárenia) sú uvedené spolu na ľavej strane účtu a všetky výnosy sú uvedené spolu na pravej strane účtu. Vnútorné členenie oboch strán účtu bolo v tomto prípade prevzaté z Delenia 1 (teda z oficiálneho slovenského výkazu ziskov a strát), v literatúre a právnych systémoch iných štátov je toto vnútorné členenie v detailoch často odlišné.
Strana výnosov (výnosy):
Thun-Saint-Amand
Thun-Saint-Amand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Blatnický potok (prítok Doubravy)
Blatnický potok je pravostranný prítok rieky Doubravy v okrese Havlíčkův Brod v Kraji Vysočina. Dĺžka toku činí 6,6 km. Plocha povodia meria 11,5 km².
Priebeh toku
Potok pramení v osade Chloumek, na juhovýchodnom úbočí Spálavy, v nadmorskej výške okolo 610 m. Na hornom toku tečie na juhozápad hlbším zalesneným údolím. Po opustení lesa sa Blatnický potok stáča na západ k Předboři. Medzi Předbořou a Jeníkovcom je časť jeho vôd zvedená do bezmenného prítoku Doubravy, ktorý smeruje zo začiatku na juhozápad k Blatnici a odtiaľ ďalej na západ k Hraniciam pri Malči. Hlavný tok tečie na západ k Jeníkovcu a potom k Malči, kde pri miestnom zámku napája Zámecký rybník. Pod Malčou, neďaleko sútoku s Doubravou, zadržiava vody potoka ďalší rybník, ktorého názov je Hluboký Maleč. Do rieky Doubravy sa Blatnický potok vlieva na jej 54,4 riečnom kilometri, na severovýchodnom okraji Vísky, v nadmorskej výške okolo 380 m.
Väčšie prítoky
Najväčším prítokom Blatnického potoka je bezmenný pravostranný prítok na 0,8 riečnom kilometri, ktorý priteká od Dolní Lhotky. Dĺžka jeho toku je 2,6 km.
Anatolij Alexejevič Ivanišin
Anatolij Alexejevič Ivanišin (* 15. január 1969, Irkutsk) bol pôvodne pilot ruského vojenského letectva, od mája 2003 je kozmonautom, členom oddielu kozmonautov CPK. Na svoj prvý kozmický let na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) letel na palube Sojuzu TMA-22 ako člen Expedícií 29 a 30. Štart sa uskutočnil 14. novembra 2011 z kazašského kozmodrómu Bajkonur. Ivanišin v rámci tohto letu vo vesmíre strávil 165 dní.
Mladosť
Anatolij Ivanišin pochádza zo sibírskeho Irkutsku, po strednej škole nebol prijatý na Černigovskú vojenskú vysokú leteckú školu, preto išiel na Irkutský polytechnický inštitút. Do Černigova sa dostal už nasledujúci rok, absolvoval v roku 1991 so zlatou medailou.
Po štúdiu slúžil v jednotkách ruského vojenského letectva vo Voronežskej oblasti, roku 1992 bol preložený do Karélie, lietal na MiGu-29 a Su-27.
Kozmonaut
Roku 1997 sa prihlásil na výber kozmonautov, ale lekári ho vyradili, bol o niekoľko centimetrov vyšší ako povolili predpisy. Pri ďalšom nábore už prešiel a 29. mája 2003 získal odporúčania Štátnej medzirezortnej komisie na zaradenie do oddielu kozmonautov CPK. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 5. júla 2005 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V júli 2008 bol začlenený do záložnej posádky Expedície 25 (štart v septembri 2010), v apríli 2009 však z posádky vypadol. V októbri 2008 bol vybraný do záložnej posádky Expedície 27, v júli 2009 však bol zaradený do zálohy pre Expedíciu 26. Napokon v januári 2010 nahradil Sergeja Revina v hlavnej posádke Expedície 29, ktorej štart v Sojuze TMA-22 sa uskutočnil 14. novembra 2011.
Anatolij Ivanišin je ženatý, má jedného syna.
Teodor Romža
Blažený Teodor Romža (* 14. apríl 1911 Veľký Bočkov, Podkarpatská Rus – † 1. november 1947, Mukačevo) bol rusínsky gréckokatolícky biskup Mukačevskej eparchie a mučeník zavraždený NKVD.
V roku 1930 skončil gymnázium v Chuste a toho istého roku ho vladyka Peter Gebej poslal študovať do Ríma na Pápežskú Gregoriánsku univerzitu. Počas svojho pobytu v Ríme býval v Pápežskom ruskom kolégiu (Russicum). Za kňaza bol vysvätený 25. decembra 1936. Vysvätil ho Alexandr Jevreinov (ruský biskup) v Chráme sv. Antona Veľkého. Po návrate do vlasti a absolvovaní povinnej vojenskej služby pôsobil ako kňaz. V roku 1938 bol vladykom Alexandrom Stojkom vymenovaný za špirituála a profesora filozofie v seminári v Užhorode.
24. septembra 1944 sa v užhorodskej katedrále konala jeho chirotonia na biskupa. Čoskoro Podkarpatská Rus pripadla Sovietskemu zväzu. Po obsadení Podkarpatskej Rusi sovietskym vojskom, začal stalinistický režim utláčať veriacich v tejto oblasti. Romža aktívne podporoval veriacich a pre režim sa stal nežiaducim. 27. októbra 1947 bol na neho spáchaný atentát, ktorý vyzeral ako dopravná nehoda. Teodor Romža síce tento útok prežil, ale v nemocnici bol zavraždený agentkou sovietskej tajnej služby podaním smrtiacej injekcie. Zomrel v noci z 31. októbra na 1. novembra 1947. Vladyka Teodor sa tak stal prvým novodobým mučeníkom z územia bývalého Česko-Slovenska. Blahorečený bol 27. júna 2001 Jánom Pavlom II. vo Ľvove.
Po rozhádzaní a zneuctení pozostatkov za vlády komunistov boli jeho pozostatky poslané na expertízu do Budapešti. V roku 2003 (28. júna) boli slávnostne cez Máriapócs a Sobrance prenesené do Užhorodu, kde sú uložené v katedrálnom chráme Povýšenia svätého Kríža.
Sviatok
Sviatok blaženého Teodora, biskupa mukačevského je 31. októbra. (Sviatok bol v roku 2008 presunutý z pastoračných dôvodov z pôvodného dátumu 1. novembra s dovolením Svätej stolice na žiadosť mukačevského biskupa vladyku Milana Šášika CM). Prenesenie ostatkov bl. Teodora sa slávi 28. júna.
Doubrava (rieka)
Doubrava, miestne tiež nazývaná Doubravka, je rieka pretekajúca okresmi Žďár nad Sázavou, Havlíčkův Brod, Chrudim a Kutná Hora v Česku. Je ľavostranným prítokom Labe. Dĺžka toku rieky je 88,34 km. Plocha povodia meria 592,4 km².
Prameň rieky
Pramenná oblasť Doubravy sa nachádza v lesoch západne od Velkého Dářka v okolí obce Radostín. Rieka má viac prameňov. Ako jej hlavný prameň je označovaný potok prameniaci v nadmorskej výške 623,7 m, v rašeliniskách južne od Radostína, ktorý napája rybníky Doubravníček a Doubravník. Pod týmito rybníkmi priteká zľava druhá pramenná vetva odvodňujúca Ranské jazierka. Ako tretí pramenný tok býva označovaný Štírový potok vytekajúci z Malého Dářka, ktoré sa nachádza severovýchodne od Radostína. Tento potok posilňuje tok sprava nad rybníkom Řeka, ktorý s plochou 43,03 ha je najväčšou vodnou plochou v povodí rieky.
Po celej svojej dĺžke tečie prevažne severozápadným smerom. Ústí do Labe západne od Záboří nad Labem v nadmorskej výške 195,8 m.
thumb|left|Geomorfologické členenie
Klimatické pomery
thumb|Klimatické pomery ([[Evžen Quitt|E. Quitt, 1971)]] thumb|Pohľad na rybník Řeka Povodie rieky Doubravy sa nachádza v siedmich klimatických oblastiach (podľa Quitta, 1971), pri čom samotná rieka preteká piatimi oblasťami. Najvrchnejšia časť toku až po vtok do rybníka Řeka sa nachádza v chladnej oblasti CH7. Horná časť toku po Libicu nad Doubravou sa nachádza v mierne teplých oblastiach MT2 a MT3. Stredný tok od Libice nad Doubravou až po Žleby sa nachádza v mierne teplých oblastiach MT2 a MT10. Dolný tok od Žlebov až po sútok s Labe preteká mierne teplou oblasťou MT10 a teplou oblasťou T2. Západná časť povodia, predovšetkým horný tok Brslenky (Čáslavky) a ľavostranné prítoky Hostačovky na jej hornom toku pretekajú najskôr studenou oblasťou CH7 a potom mierne teplými oblasťami MT7 a MT9.
Klimatické charakteristiky jednotlivých oblastí nachádzajúcich sa v povodí Doubravy:
Väčšie prítoky
thumb|Hustota riečnej siete thumb|Ústie Brslenky do Doubravy severne od [[Žehušice|Žehušic]] Najväčším prítokom Doubravy, čo sa týka dĺžky toku a plochy povodia, je riečka Brslenka dlhá 31,4 km s plochou povodia 100,8 km². Nejvodnatejším prítokom je riečka Hostačovka s priemerným prietokom pri ústí 0,43 m³/s. Priemerná hustota riečnej siete Doubravy činí 1,34 km/km². Celkovo sa v povodí Doubravy nachádza 637 vodných tokov v dĺžke do jedného kilometra a 196 vodných tokov v dĺžke 1 až 10 km. Potoky dlhé 10 až 20 km sa v povodí nachádzajú celkovo štyri. V dĺžke 20 až 40 km sa v povodí rieky nachádzajú dva vodné toky.
Priehrady a rybníky
thumb|Hrádza vodnej nádrže Pařížov Na hornom toku rieky sa nachádzajú rybníky Doubravníček, Doubravník, Řeka a Ranský rybník. Ďalej sú vodou z rieky pomocou privádzačov napájané rybníky Pobočný, ktorý sa nachádza južne od Ždírca nad Doubravou a rybník Stavenov medzi Libicou nad Doubravou a Novou Vsou u Chotěboře. Nižšie po prúde na 40,4 riečnom kilometri vzdúva jej vody Vodná nádrž Pařížov, ktorej úlohou je čiastočná ochrana pred povodňami, zaistenie minimálneho zostatkového prietoku a energetické využitie.
Základné údaje o vodnej nádrži Pařížov:
Vodné nádrže v povodí Doubravy podľa rozlohy:
Vodný režim
thumb|Divoké údolie Doubravy pod [[Sokolohrady|Sokolohradmi]] thumb|Doubrava v Žlebech thumb|Ústie Doubravy do [[Labe západne od Záboří nad Labem]]
Priemerný dlhodobý ročný prietok (Qa) pri ústí činí 3,75 m³/s.
Priemerné dlhodobé mesačné prietoky Doubravy (m³/s) v stanici Žleby:
Priemerné mesačné prietoky Doubravy (m³/s) v stanici Žleby v roku 2014:
Historické povodne
thumb|Rozvodnená rieka na dolnom toku pri [[Habrkovice|Habrkoviciach]]
Povodeň v roku 1883
Túto povodeň spôsobila prietrž mračien v hornej časti povodia Doubravy, ktorá 20. júna 1883 spôsobila pretrhnutie hrádze dnes už zaniknutého rybníka v Bílku, ktorého plocha bola 29,3 ha. Táto povodeň posilnená vodou z pretrhnutého Bíleckého rybníka zdvihla hladinu Doubravy v Žleboch o 3 metre nad normálnu hladinu.
Povodeň v roku 1897
Veľká povodeň na hornom a strednom toku rieky spôsobila rad škôd a bola podnetom k výstavbe priehrady pri Pařížove. Počas 29. júla 1897 napršalo v povodí Doubravy nad Pařížovom priemerne 68 mm zrážok. Prietok rieky pri Pařížove dosahoval podľa výpočtov (plocha povodia 202 km²) zhruba 120 m³/s a blížil sa hranici storočnej vody, ktorá v tomto úseku činí 127 m³/s. Hladina Doubravy v Žleboch sa zdvihla o 5 metrov nad normál.
Povodeň v roku 1908
Historicky najväčšia doložená povodeň na Doubrave prebehla v popoludňajších a večerných hodinách dňa 23. mája 1908, kedy vodočet v Žleboch ukazoval 400 cm. Táto povodeň bola charakterizovaná veľmi rýchlym vzostupom hladiny rieky a krátkou dobou povodňovej vlny. Po 14. hodine toho dňa sa v Žleboch spustila prietrž mračien a následné krupobitie. Už po 18. hodine sa rieka vylievala z brehov a o dve hodiny neskôr bola jej hladina v obci 7 metrov nad normálom. Povodeň, ktorá si v Žleboch vyžiadala jednu obeť, spôsobila veľké materiálne škody. Bolo tu zaplavených 20 domov a cukrovar. Ďalej vodný živel strhol lávky a mosty, odniesol pílu a odtrhol mlynské koleso. Poškodený bol aj železničný most, v dôsledku čoho bola zastavená na dlhú dobu doprava na miestnej trati. Rozsiahle škody rieka spôsobila aj v Ronove nad Doubravou, Vrdoch a Zbyslavi, kde zatopila 14 domov.
Povodeň v roku 2002
Táto povodeň prebehla v polovici augusta 2002, kedy 14. augusta dosiahla hladina rieky na vodočte v Žleboch 304 cm. Rieka spôsobila rad škôd predovšetkým na dolnom toku v okolí Vrdov a Zbyslavi.
N-ročné prietoky v Bílku:
N-ročné prietoky v Pařížove:
N-ročné prietoky ve Žleboch:
Prírodné zaujímavosti
thumb|[[Radostínske rašelinisko]]
Radostínske rašelinisko
Jedná sa o rozľahlé bifurkačné rašelinisko v prameniskovej časti povodia, z ktorého voda odteká dvoma smermi. Časť vôd tečie na severozápad a prostredníctvom Štírového potoka je odvádzaná ďalej do rieky Doubravy. Štírový potok vytekajúci z Malého Dářka býva označovaný ako jej tretí prameň. Druhá časť vôd odteká na juh k Velkému Dářku, ktoré náleží k povodiu rieky Sázavy. Hrúbka rašeliniska dosahuje až 570 cm. Radostínské rašeliniště bolo v roku 1987 vyhlásené národnou prírodnou pamiatkou.
Vodopády na Doubrave a v jej povodí
thumb|Vodopád pod tiesňavou Koryto V skalnatom údolí pod osadou Bílek sa na konci tiesňavy nazývanej Koryto nachádza 2,5 m vysoký vodopád, ktorého priemerný prietok dosahuje 0,73 m³/s, čo ho radí medzi 6 nejvodnatejších vodopádov na území Česka. Okrom tohoto tzv. Veľkého vodopádu sa vyššie proti prúdu nachádzajú ešte dva menšie. Prvý z nich, zhruba 2 m vysoký vodopád, sa nachádza v samotnej tiesňave. Druhý, ktorého výška je okolo 1,5 m, sa nachádza nad hlbokou tôňou nazývanou Mikšova jáma. V povodí rieky sa nachádzajú ešte dva ďalšie vodopády. Sú to Malý vodopád na riečke Hostačovke pri jej ústí do Doubravy a Vojnoměstecký vodopád, ktorý sa nachádza východne od Vojnovho Městce na pravostrannom prítoku Městeckého potoka.
Barokový kamenný most v Žehušiciach
Most bol postavený v roku 1822 v mieste, kde rieka Doubrava opúšťa Žehušickú oboru. Je cezeň vedená cesta II/338. Most má dva oblúky o rozpätí 6 metrov. Dĺžka premostenia činí 17,7 m a voľná šírka mostu je 6,3 m. Nad stredným pilierom je na jeden meter vysokom podstavci umiestnená baroková socha sv. Jána Nepomuckého z polovice 18. storočia, ktorá je súčasťou mostu od roku 1832. V roku 1958 bol most zaradený medzi nehnuteľné kultúrne pamiatky ČR. V lete roku 1998 bol most rekonštruovaný. Nad klenbami mostu bola zhotovená izolovaná železobetónová doska, ktorá spolu s opernými stenami tvorí jeden celok.
Korečnícky mlyn
Mlyn, ktorý je považovaný za jednu z najstarších stavieb na rieke, sa nachádza v Ronově nad Doubravou. Narodil sa tu novinár, spisovateľ a politik Ferdinand Schulz.
Náhon v Chittussiho údolí
Medzi Mladoticami a Ronovom nad Doubravou preteká rieka skalnatým údolím balvanitým riečiskom. Toto údolie, ktoré je súčasťou prírodného parku Doubrava, je pomenované podľa významného českého krajinára 19. storočia Antonína Chittussiho, ktorý tu maľoval. Nachádza sa tu zdrž, od ktorej je vedená voda ku Korečníckemu mlynu náhonom vytesaným v skale. Dĺžka náhonu je 1,07 km. Dosiahnutý spád činí cez 7 m. Asi 40 metrov dlhý úsek náhonu je vedený tunelom. Podľa povesti ho vytesali dvaja doživotne odsúdení väzni, ktorí po dokončení tunela získali slobodu.
Zoznam ulíc a námestí vo Zvolene
Toto je zoznam ulíc a námestí vo Zvolene.
Boissy-Mauvoisin
Boissy-Mauvoisin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bitka pri Pavii (1525)
Bitka pri Pavii prebehla 24. februára 1525. Bola to jedna z bitiek talianskych vojen, v ktorých bojovala Habsburská monarchia proti Francúzsku o rozdrobené talianske provincie. Vojnu viedli František I. a Karol V. Karol V. mal podporu Svätej ríše rímskej a Španielskych kráľovstiev, ktoré zjednotil do španielskej ríše. Karol V. túto bitku vyhral a zajal francúzskeho kráľa Františka I., ktorý musel podpísať madridskú dohodu. Z nej vyplývalo, že musí prenechať viaceré francúzske územia nepriateľom.
Situácia pred bitkou
Francúzske následníctvo v Lombardii na začiatku Talianskej vojny v rokoch 1521 – 1526 bolo ohrozené prehrou v bitke pri Bicocce v roku 1522. Preto František I. koncom roku 1523 nariadil inváziu do Lombardie, ktorej mal veliť Guillaume Gouffier, pán de Bonnivet. Ale Bonnivet bol porazený Svätou rímskou ríšou v bitke pri Sessii, čo spôsobilo jeho odvolanie.
Charles de Lannoy podnikol útok na Provensálsko pod velením Fernanda d´Avalos, markíza z Pescary a Karola III., vojvodu Bourbonského. Posledný zradil Františka I. a spojil sa s Karolom V. Cisárska ofenzíva trvala počas cisárskej prítomnosti v Marseille a bola nútená ustúpiť naspäť do Lombardie, ku čomu ju donútil príchod armády Františka I. do Avignonu.
V polovici októbra 1524 František I. prekročil Alpy a pokračoval do Milána na čele armády v počte asi 40 000 mužov. Bourbon a d´Avalos, ktorých vojsko nebolo zorganizované po kampani vo Francúzsku, nebolo v pozícii, aby úspešne kládli odpor. Francúzska armáda sa pohybovala vo viacerých kolónach, ktoré síce viedli menšie potýčky s cisárskym vojskom, no neporadilo sa im prinútiť jeho hlavné sily do rozhodujúcej bitky, v ktorej by ich mohli zničiť. Charles de Lannoy, ktorý zozbieral 16 000 mužov, aby vzdoroval 33 tisícom Francúzom blokujúcich Miláno, sa rozhodol nebrániť Miláno a stiahnuť sa do Lodi 26. októbra 1524.
František I. vstúpil do Milána a ustanovil Ľudovíta II. de La Trémoille za guvernéra mesta. Potom napredoval k Pavii, kde sa nachádzal Antonio de Leyva s 9000 cisárskymi vojakmi.
Nasledovala fáza šarvátok a delostreleckého ostreľovania, pričom v polovici novembra boli narušené hradby na viacerých miestach. 21. novembra, František I. uskutočnil útok cez dva prielomy, no bol odrazený s ťažkými stratami. Obmedzení daždivým počasím a nedostatkom strelného prachu sa Francúzi rozhodli mesto vyhladovať obliehaním.
Na začiatku decembra sa Španieli vedení Hugom de Moncada zastavili pri meste Janov s úmyslom zasiahnuť do konfliktu medzi pro-valoiskou (pro-francúzskou) skupinou a pro-habsbursky zmýšľajúcim obyvateľstvom mesta. František I. napadol Španielov silami pod vedením markíza zo Salluza. Francúzi, ktorí mali početnú prevahu odrezali Španielov od ich námornej podpory na ľavom krídle a po príchode pro-valoisovských oddielov vedených Andreom Doriom prinútili Španielov sa vzdať.
František následne podpísal tajnú dohodu s pápežom Klementom VII., v ktorej sľúbil že nebude pomáhať Karolovi V., za čo mu František sľúbilpomoc pri dobytí Neapola. Napriek odmietaniu Františkovho dôstojníckeho zboru, ten stiahol časť síl vojvodu z Albany a poslal ich na juh pomôcť pápežovi. Lannoy zaútočil na túto výpravu blízko Firenzuoly, ale utrpel ťažké straty a bol nútený vrátiť sa k Lodi po tom, čo do bojov zasiahli žoldnieri Bande Nere pod velením Giovanniho de’ Medici. Medici sa vrátil k Pavii s nákladom pušného prachu a streliva. No francúzska pozícia bola oslabená odchodom 5000 švajčiarskych žoldnierov, ktorí sa museli vrátiť do svojich kantónov s príkazom zakročiť proti lúpeživým landsknechtom.
V januári 1525 bol Lannoy znovu posilnený príchodom Georga Frundsberga s 15 000 landsknechtami a obnovil ofenzívu. D´Avalos obsadil francúzske postavenia pri Sant´Angelo a prerušil spojenie medzi Paviou a Milánom. Zatiaľ sa osamelá jednotka landsknechtov prebojovala až k Belgioso, kde sa stretli s proti nim vyslaným Medicim a Bonnivetom. K 2. februáru bol Lannoy len pár míľ od Pavie. František I. sa medzitým utáboril s väčšinu svojich síl v pevnosti Mirabello. Potýčky a výpady okolo Pavie pokračovali počas celého februára. Medici bol v tomto období vážne zranený a presunutý do Piacenzy. Tlačený František I. povolal väčšinu milánskej posádky, aby zablokovala príchod Mediciho Čiernych bánd. No boj mal malý efekt.
21. februára cisárski velitelia podľahli nedorozumeniu, že francúzske sily sú početnejšie ako ich a rozhodli sa začať útok na zámok Mirabello, aby si zachovali tvár a demoralizovali Francúzov a zaistili si bezpečný ústup.
Presuny v noci
Večer 23. februára Lannoyove cisárske jednotky, ktoré táborili na východnej strane opevnenia v parku, začali pochod na sever okolo hradieb. V tom istom čase začalo cisárske delostrelectvo bombardovať francúzske línie aby chránilo Lannoyov pohyb. Cisárski sapéri rýchlo pracovali na vytvorení prielomu v múroch parku, pri Pescarskej bráne blízo mesta San Genesio, cez ktorý mohla cisárska armáda vstúpiť. Okolo 5. hodiny ráno asi 3000 arkebuzierov pod velením Alfonsa d´Avalos preniklo do parku a rýchlo napredovali na zámok Mirabello, kde boli francúzski obrancovia. Simultánne sa cisárska ľahká kavaléria stiahla z prielomu do parku, kde nenarazila na žiaden odpor protivníka. Medzitým útok francúzskej kavalérie pod velením Charlesa Tiercelina obkľúčil cisársku jazdu a začal s nimi sériu menších šarvátok. Jednotka švajčiarskych pikanierov pod velením Roberta de la Marck, pána de la Flourance sa presunula aby pomohla Tiercelinovemu jazdectvu, pri čom zlivkidovala batériu španielskeho delostrelectva, ktorá bola dotiahnutá do parku. Útočiaci Francúzi ale nenašli De Vastových arkebuzierov, ktorí sa okolo 6:30 ráno vynorili z lesa blízko zámku a obsadili ho. Naopak Francúzi narazili na 6000 landsknechtov Georga Frunsberga. Okolo 7:00 hodiny sa neďaleko prvého prielomu do hradieb rozhorela veľká pechotná bitka.
Františkov protiútok
Tretia časť španielskych a cisárskych síl, tvorená ťažkým jazdectvom pod velením Lannoya a pechotou pod vedením d´Avalosa sa presúvala cez lesy na západ tam, kde táboril František so svojimi vojskami. Okolo 7:20 sa d’Avalos dostal k francúzskemu delostrelectvu, ktoré začalo páliť na španielske línie. František I. medzitým vyslal do útoku proti Lannoyovej nepočetnej kavalérii s celú silu francúzskych ozbrojencov a okolo 7:40 ich obrátil na ústup. František tak síce zvíťazil nad nepriateľským jazdectvom, ale zároveň sa vzdialil od svojej málopočetnej pechoty, ktorej velil Richard de la Pole a Frantiešk Lotrinský, a rozptýlil tak svoje sily.
Po tom čo d’Lannoyove jazdectvo dezorganizovane ustupovalo sformoval d’Avalos svojich arkebuzierov na okraji lesa a vyslal poslov Bourbonovi, Frundsbergovi a De Vastovi s prosbou o pomoc. Mezitým Frundsberg zničil švajčiarsku pechotu, ktorej velitelia Tiercelin a Flourance, už neboli schopní ju udržať pohromade, kvôli čomu začali utekať z poľa.
Záver bitky
Okolo 8:00 cisárski pikanieri a arkebuzieri obkľúčili francúzsku kavalériu zo všetkých strán. Kvôli lesom nemohla francúzska jazda manévrovať, ozbrojenci boli obkľúčení a systematicky zabíjaní. Richard de la Pole a František Lotrinský sa ponáhľali pomôcť Františkovi I. ale cestou narazili na landsknechtov. Francúzska pechota bola zničená a de la Pole a Lotrinský boli zabití. Čierne bandy boli obkľúčené Frindsbergovými kopijníkmi a ich príslušníci pobití na mieste. Francúzsky kráľ bojoval, ale po tom, čo bol jeho kôň zabitý talianskym kondotiéromCesarem Hercolanim bol obkľúčený španielskymi arkebuziérmi a zajatý. Zdroje sa rozchádzajú v tom, kto ho zajal. Podľa väčšiny dokumentov to bol Alonso Pita da Veiga, ktorý bol následne odmenený cisárom Karolom V. šľachtickým erbom. Iné zdroje naznačujú, že to mohol byť aj de Lannoy. Na záver bitky Antonio de Leyva so svojimi vojskami obkľúčil 3000 Švajčiarov vedených Montmorencym a Flourancem, ktorí sa nachádzali v obliehacích postaveniach. Švajčiari následne začali masovo utekať cez rieku, ale utrpeli veľké straty. Francúzsky zadný voj vedený vojvodom d´Alençon sa v bitke nezúčastnil. Keď vojvoda zistil, čo sa stalo v parku, rýchlo začal ustupovať k Milánu. Bitka skončila o 9.00 hod. ráno.
Následky
Porážka Francúzov bola rozhodujúca. Okrem Františka boli zajatí viacerí velitelia vrátane Montmorencyho a Flourancea. Veľa ich aj padlo, napríklad Bonnivet, Le Trémoile, La Palice, de la Pole a Lotrinský. Františka väznili v pevnosti „Pizzighettone“, kde napísal svoj známy lístok matke Lujze Savojskej, aby jej oznámil prehratú bitku.
Vojvoda z Albany stratil veľkú časť svojej armády kvôli dezerciám a vrátil sa do Francúzska bez toho, aby dobyl Neapol. Ranení a zvyšky ozbrojenej sily z kasární a zámku Sforzesco v Miláne sa stiahli k ústupu cez Alpy pod vedením Karola IV. d´Alençon, aby dosiahli mesto Lyon v marci 1525.
František I. bol prevezený ako zajatec do Madridu, kde bol donútený podpísať „Madridskú zmluvu“ s tvrdými podmienkami. Patrilo k nim aj prenechanie Milána, Janova, Burgundského kniežatstva a Neapolska Španielsku. Francúzsko prehralo touto bitkou svoje právo nástupníctva v talianskych dŕžavách.
V roku 1559 sa udialo konečné vysporiadanie územných nárokov medzi Španielskom a Francúzskom v Cambrai vďaka ďalším vyhratým bitkám Francúzska proti Španielsku. Bola tu podpísaná zmluva o opätovnom odovzdaní Burgundska Francúzsku spolu s talianskymi dŕžavami medzi Henrichom II. a Filipom II., nazývaná aj „Mier z Cateau-Cambrésis“.
Platan javorolistý v Běstvině
Platan javorolistý v Běstvině je pamätný strom v Česku.
Pri zámku v obci Běstvina rastie pamätný platan javorolistý (Platanus hispanica). Ide o cca 40 m vysoký strom s obvodom kmeňa cca 550 cm. Kmeň sa vo výške cca 2,5 m rozvetvuje do troch hlavných vetiev. Ide o mimoriadne vzrastený strom, ktorého pamiatková ochrana bola vyhlásená v roku 1996.
Kantón (Švajčiarsko)
náhľad|upright=1.5|26 kantónov Švajčiarska
Švajčiarsku konfederáciu tvorí 26 kantónov, ktoré sú jeho autonómnymi členskými štátmi. V nemeckom prostredí bývajú tradične označované slovom Stand - stav (v mn. čísle Stände). Výraz kantón bol prvý raz použitý v roku 1475.
Každý kantón konfederácie má vlastnú ústavu ako aj vlastné zákonodarné, výkonné a právo vynucujúce orgány.
Thun-Saint-Martin
Thun-Saint-Martin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tenis na Letných olympijských hrách 2008 – dvojhra mužov
Mužská časť tenisového turnaja na olympijských hrách 2008 prebiehala od 10. do 17. augusta. Hralo sa na 2 víťazné sety, vo finále na 3. V rozhodujúcom sete nebol možný tiebreak.
Medailisti
30px '''2. ''' Fernando González
30px '''3. ''' 🇷🇸 Novak Đoković
Boissy-sans-Avoir
Boissy-sans-Avoir je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Magický nôž
Dej
Dvanásťročný Will býva v Oxforde v Anglicku. Chce nájsť svojho otca, prieskumníka Johna Parryho, ktorý zmizol počas expedície na severe. Cez čudesné okno sa Will dostane do mesta Cittagazze v inom svete, kde sa stretne s Lyrou a jej démonom Pantalaimonom. Lyra a jej alethiomer sa stanú súčasťou Willovho pátrania, pričom Lyra pokračuje v hľadaní pravej podstaty tajomného prachu, ktorý spôsobuje v jej svete prevraty. Po tvrdom boji vo veži v Cittagazze získava Will nôž, ktorý má mimoriadnu moc. Na svete nie je nič ostrejšieho a nebezpečnejšieho, lebo jeho nositeľ môže vyrezávať okná do iných svetov. Magický nôž však láka aj iných...
Ocenenia
Trilógia Zlatý kompas, Magický nôž a Jantárový ďalekohľad získala cenu Nibbie, čo je knižná podoba amerických filmových Oscarov. V roku 2002 dostal Jantárový ďalekohľad ako prvá detská kniha v histórii Whitbreadovu cenu za najlepšiu britskú knihu roka. Na motívy knihy Zlatý kompas bol taktiež nakrútený rovnomenný film v réžii Chrisa Weitza s hviezdnym hereckým obsadením.
Boissy-sans-Avoir
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hospodársky rast
thumb|Mapa zobrazujúca hodnoty hospodárskeho rastu (v širšom zmysle) krajín sveta v roku 2007
Hospodársky rast alebo ekonomický rast alebo rast je:
V obidvoch prípadoch sa rast najčastejšie meria ako zmena hospodárskej výkonnosti, ktorá sa zas najčastejšie meria pomocou ukazovateľov celkovej produkcie štátu ako sú hrubý domáci produkt (HDP) alebo hrubý národný produkt (HNP) alebo národný dôchodok a podobne. Ak životnú úroveň meriame pomocou produkcie štátu, tak v prípade a) je hospodársky rast inými slovami definovaný ako zmena objemu produkčných kapacít, čiže zmena produkčného potenciálu, čiže rast potenciálneho produktu, zatiaľ čo v prípade b) definícia zahŕňa aj rast v dôsledku len zmeny vyťaženosti produkčných kapacít, teda krátkodobé fluktuácie skutočného produktu.
V súčasnosti sa hospodársky rast najčastejšie chápe ako zmena HDP (v prípade a) len zmena potenciálneho HDP) štátu či vymedzeného územia.
Tilloy-lez-Cambrai
Tilloy-lez-Cambrai je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.