cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lomnianka
Lomnianka je potok v regióne Horného Zemplína, na území okresu Stropkov. Pôvodne bol pravostranným prítokom Ondavy, po vybudovaní vodnej nádrže Veľká Domaša ústi do nej. Meria 3,2 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Ondavskej vrchovine na juhovýchodnom úpätí Vlčej hôrky, medzi obcami Kručov a Ruská Voľa, v nadmorskej výške približne
Vaux-le-Moncelot
Vaux-le-Moncelot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elara
Elara môže byť:
Edward E. Evans-Pritchard
Edward Evan Evans-Pritchard (* 21. september 1902, Sussex, Spojené kráľovstvo – † 11. september 1973, Oxford) bol významný anglický antropológ a religionista.
Životopis
Narodil sa v Sussexe. Vyštudoval históriu na univerzite v Oxforde, kde v roku 1924 získal M.A. z moderných dejín. Neskôr sa zapísal na London School of Economics. Študoval predovšetkým u Charlesa Gabriela Seligmana. Spoločne s Razmondom Firthemom bol prvým žiakom Bronislawa Malinowského, ale so svojim učiteľom sa neskôr intelektuálne rozišiel. V roku 1926 získal Charels Gabriel Seligman kontrakt na výskum domorodých populácii v Sudáne. Pre chorobu však nemohol pokračovať a tak túto úlohu prevzal Evans-Prichard. V roku 1927 získal doktorát po obhajobe dizertačnej práce, v ktorej zahrnul výsledky z trojmesačného terénneho výskumu.
V roku 1930 začal Evans-Pritchard svoj výskum. Bolo to krátko po tom ako Briti krvavo potlačili povstanie Nuerov. Z tohto dôvodu sa stretol s veľmi chladným prijatím. V roku 1932 sa stal profesorom sociológie na univerzite v Káhire, pričom v tridsiatych rokoch pôsobil zároveň ako lektor sociológie Afriky v Oxforde. Svoju pedagogickú činnosť prerušoval terénnym výskumom medzi sudánskymi Azandami, Anuakmi a Nuermi. Počas druhej svetovej vojny Evans-Pritchard organizoval ako britský dôstojník guerillu v Sudáne a Etiópii. Postavil sa do čela domorodého oddielu Anuakov, s ktorými operoval v pohraničných oblastiach Etiópie, ktoré boli ovládané talianskou armádou. Počas druhej svetovej vojny bol poslaný do Lisabonu a neskôr do Líbye. Účelovo si pestoval povesť cestovateľa, dobrodruha, vynikajúceho rozprávača, ale aj pištoľníka a pijana. V roku 1944 konvertoval ku katolicizmu. V roku 1946 sa stal profesorom sociálnej antropológie na univerzite v Oxforde, kde prednášal až do roku 1970.
Práca
Jeho najznámejšia štúdia bola monografia The Nuer, (1940). Obsahuje výsledky študijného pobytu medzi Nuermi, ktorý Adam Kuper označil za najvplyvnejší antropologický výskum svojej generácie. Nuerom boli tiež venované práce Kinship and Marriage among the Nuer (Nuerský príbuzenský systém a manželstvo, 1951) a Nuer Religion (Nuerské náboženstvo, 1956). Evans-Pritchard sa venoval úzkemu vzťahu medzi nuerským pastierstvom a ekologickými podmienkami oblasti a spôsobom, ktorým prírodné faktory ovplyvňujú nuerský sociálny systém a spôsob obživy.
Hlavné myšlienky
Zvláštnu pozornosť venoval nuerskému poňatiu času a priestoru. Konštatoval, že Nueri poznajú dvojaký druh chronológie. Za prvé tot, tzv. ekologický čas odrážajúci prírodné cykly a predstavujúci tak abstrakciu vzťahu Nuerov k prírodnému prostrediu. Za druhé štrukturálny čas, ktorý vymedzil Evans-Pritchard. Ten sa týka periodicity sociálnych vzťahov a spoločenského vývoja jedinca. Meranie času u Nuerov podľa Evansa-Pritcharda nie je na základe objektívneho merania či odhadovania, ale na základe vlastných sociálnych a ekonomických vzťahov a hodnôt.
Veľkú pozornosť venoval fenoménu čarodejníctva. Od funkcionalistického výkladu, ktorý sa zameriava na pragmatický aspekt zmieneného javu, sa vrátil k intelektualistickému tylorovskému pohľadu na archaické religiózne fenomény. Na rozdiel od klasických evolucionistov tento intelektualizmus nechápal ako podnet ku kritickému hodnoteniu mentálnych schopností „divochov“, ale ako výzvu k zachyteniu vnútorného duševného sveta skúmanej populácie, k odhalení „významu“. Znovu si pokladá otázku o racionalite prírodných národov, ktorú si pred ním položili Tylor, Frazer a Lévy-Bruhl a vo svojej štúdii Witchcraft, Oracles and Magic among the Azande (Čarodejníctvo, veštby a mágia u Azandov, 1937) napísal: „Je myslenie Azandov tak odlišné od nášho vlastného, pretože môžeme iba popísať ich slová a činy, bez toho aby sme im rozumeli, alebo ide o úplne rovnaké myslenie ako je to naše vlastné, ktoré je iba vyjadrené v rozdielnom idióme?“
El Cuy
El Cuy môže byť:
Tichomír
Tichomír je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 22. augusta.
NGC 574
NGC 574 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Šalviová ulica (Bratislava)
Šalviová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Je pomenovaná podľa rastliny šalvia.
Vznikla v 60. rokoch 20. storočia pri budovaní sídliska Trávniky. Nachádzajú sa tu 6 a 9-poschodové panelové domy a desať rodinných domov. V centre ulice sídli Materská škola Šalviová 5, malá kaviareň a kaderníctvo. V budove na čísle 1 do roku 2014 sídlilo Rádio Viva, od roku 2019 je tu Rodinné plavecké centrum, kde sa učia plávať malé deti.
Leslie White
Od roku 1930 pôsobil na univerzite v Michigane, kde rozvíjal koncepciu kulturológie.
Palermská doska
náhľad|200px|Palermská doska s kusom záznamu faraóna [[Chasechemueja]] Palermská doska alebo Memfidské kráľovské anály je súbor úlomkov najmenej jednej bazaltovej dosky, na ktorej sú po oboch stranách vyryté chronologické záznamy udalostí počas vlád panovníkov 1. až 5. dynastie. Dnes je známych viac kusov dosky. Nachádzajú sa v troch svetových múzeách, podľa ktorých sa nazývajú. Najväčší fragment je v múzeu v Palerme a podľa neho sa volá celý súbor. Menšie sú v Londýne a Káhire. Väčšina častí bola známa už začiatkom 20. storočia a vtedy prebiehal aj ich hlavný výskum. Neexistuje odborný konsenzus ohľadom obdobia z ktorého doska pochádza. Paleografická analýza prezrádza Starú ríšu, je však možné, že nájdené kusy pochádzajú len z jej neskoršej kópie.
Záznam pozostáva z obdĺžnikových oddielov usporiadaných sprava doľava do horizontálnych radov. Každý oddiel patrí v prvom rade legendárnemu alebo nižšie historickému kráľovi. V spodnej časti oddielu od druhého radu sa nachádzajú údaje o výške nílskej záplavy pre daný rok, ktorý zápis zaznamenáva. Oddiely obsahujú aj ďalšie významné ročné udalosti. ''„Väčšina odborníkov, ktorá anály skúmala, ich berie ako hodnoverné, bez prihliadnutia k širšiemu kultúrnemu kontextu. Ale aj keby sa zaznamenané udalosti v skutočnosti nestali, samotné roky, ktoré sú uvedené, môžu byť prijímané ako fakt.“'' V prípade, že by išlo o neskoršiu kompiláciu starších záznamov ranodynastických kráľov, vierohodnosť Palermskej dosky by bola menšia.
Úplná rekonštrukcia Palermskej dosky je dnes nemožná a jej význam je pre výskum ranodynastického obdobia „problematický“.
Dejiny nálezu
Palermská doska sa nachádzala v Palerme od roku 1866, „objavil“ ju však náhodou až roku 1895 prechádzajúci francúzsky archeológ. Roku 1902 bola vydaná v preklade Heinrichom Schäferom. Dnes tvorí súčasť zbierky Palermského archeologického múzea na Sicílii v Taliansku. Niektoré ďalšie zlomky sú v Egyptskom múzeu v Káhire, jeden objavený roku 1910 a iný zakúpený na trhu dokonca až roku 1963, a v múzeu University College London, darovaný sirom Flindersom Petriem. Iný zlomok bol objavený v Mennoferi.
Doska musela byť pôvodne vysoká asi 2,2 m, široká 0,61 m a 6,5 cm hrubá, ale jej veľká časť chýba a nemáme žiadne zachované záznamy, v ktorých by sa spomínala.
Fontána Puk lipy
náhľad|Fontána Puk Lipy v [[Bratislava|Bratislave v mestskej časti Ružinov]] náhľad|Detail plastiky Puk Lipy je fontána v Bratislave v mestskej časti Ružinov, ktorá sa nachádza v miestnej časti Pošeň pri križovatke ulíc Ivana Horvátha a Exnárova.
Popis
Autori fontány sú akad. soch. Alexander Bilkovič a ing. arch. Iľja Skoček.
Odhalená bola v roku 1986.
V strede je umiestnená kovová plastika puku lipy. Okolo je rozmiestnených 5 vodometov, z ktorých strieka voda do výšky 6 metrov vytvárajúca okolo plastiky vodnú hmlovinu, ktorá dúhovo sfarbuje slnečné lúče.
Dynamika (fyzika)
Dynamika je časť (klasickej) mechaniky, ktorá sa zaoberá vplyvom pôsobenia síl na pohyb telies. Prívlastkom klasická označujeme tú časť mechaniky, ktorá sa zaoberá makroskopickými systémami, správaním mikrosveta sa zaoberá kvantová mechanika. Tým, že sa dynamika zaoberá pôsobením síl sa odlišuje od kinematiky, skúmaním pohybu sa zase líši od statiky.
Dynamika opisuje zmeny pohybového stavu telies. Jej základy položil Isaac Newton v 18. storočí, keď formuloval tzv. Newtonove pohybové zákony. Jeden z týchto zákonov, rovnica dáva do súvisu silu pôsobiacu na teleso hmotnosti m so zrýchlením, ktoré táto sila telesu udeľuje. Táto rovnica je základom dynamiky, pretože určuje ako sa telesá pohybujú za pôsobenia síl. Zároveň predstavuje zásadný rozdiel oproti aristotelovskej fyzike, kde sa predpokladalo, že sila je potrebná na samotné udržanie telesa v pohybe.
Sily pôsobiace na telesá majú rôznu povahu. Na základe pozorovaní pritom zisťujeme, že zmeny pohybu telesa môžu nastať vzájomným pôsobením telies Obzvlášť užitočnými konkrétnymi úlohami riešenými v rámci dynamiky sú
Odvetvia dynamiky
Podľa toho, čo je objektom skúmania, sa dynamika delí na
Vyššie princípy v mechanike
Neskorší výskum ukázal, že vyššie spomenuté Newtonove zákony sa dajú formulovať iným spôsobom, ktorý uľahčuje riešenie komplikovaných problémov. Takto boli odvodené Lagrangeove a Hamiltonove rovnice – náhrada za vzťah F=ma (Hamiltonov formalizmus je zvlášť vhodný na prechod od klasickej ku kvantovej mechanike). Všeobecným princípom, z ktorého sa dajú všetky spomínané rovnice odvodiť je variačný princíp najmenšieho účinku.
Fotomontáž
Fotomontáž je tvorená špecifickým použitím techniky fotografických obrazov. Technicky by sa fotomontáž dala označiť pojmom fotokoláž (koláž znamená vo francúzštine lepenie a naznačuje montáž sekvencií, podobne ako vo filme). Fotografie sa režú a spájajú do ďalších fotografií. Kompozitný obraz je niekedy fotografovaný a výsledný obraz prevedený späť v podobe hladkej fotografickej tlače. Podobná metóda, aj keď nepoužíva film, je dnes realizovaná pomocou editačného softvéru (photoshopping).
História
Autor Oliver Grau v knihe Virtual Art: From Illusion to Immersion konštatuje, že vytvorenie dokonalej virtuálnej reality vznikajúcej v dôsledku technického využitia nových vynálezov, je výsledkom dlhotrvajúcej ľudskej praxe. Takéto prostredia, ako napríklad diorámy, boli vyrobené z kompozitných snímok.
Prvá a najslávnejšia viktoriánska fotomontáž (neskôr označovaná ako kombinovaná tlač) má názov The Two Ways of Life (1857) od Oscara Rejlandera. Čoskoro nasledovali obrazy fotografa Henryho Peach Robinsona ako napr. Fading Away (1858).
Fotomontáž francúzskej umelkyne Marie-Blanche-Hennelle Fournier (1831 – 1906) s názvom Fournier The Madame B Album je približne zo sedemdesiatych rokov 19. storočia.
Dvojitý autoportrét Ignáca Šechtla je fotomontáž urobená okolo roku 1870 a zachytáva fotografa ako laboranta a retušéra. Fotomontáž uskutočnená dvojitou expozíciou na jeden kolódiový negatív bola v tej dobe celkom unikátna.
Jedným z ďalších príkladov koláží je dielo Paula Citroena nazvané Metropolis, ktoré vzniklo z fotografií urobených okolo roku 1923. Fotografie budov z rôznych častí mesta sú spojené do jednotného celku, ktorý tvorí ilúziu skutočného mesta. Ďalším z príkladov sú karikatúry Johna Heartfielda, nemeckého fotomontážistu, ktorý svoje diela publikoval pod anglickým menom. Jeho obrazy totiž kriticky znázorňovali politické osobnosti tej doby a to hlavne Adolfa Hitlera.
Nápad fotomontáže vychádza z myšlienky hnutia Dada, ktoré presadzovalo utvárenie nových foriem cez fotografiu. Ako prví tvorili fotomontáže už okolo roku 1919. K "objaveniu" fotomontáže však došlo vo viacerých oblastiach úplne nezávisle. S ich rozvojom prichádza aj ich použitie v oblasti reklamy (plagáty, reklamné letáky), v propagácii a neskôr hlavne vo fotoreportážach. Tieto formy využitia sa označujú ako tzv. aplikovaná fotomontáž. Opozíciou k tomuto pojmu je voľná fotomontáž, ktorá má byť vnímaná ako umelecká forma fotomontáže.
K najznámejším umelcom z tohoto obdobia a autorkou vyššie uvedeného rozdelenia patrila Hanna Höch, avantgardná umelkyňa spojená s berlínskou skupinou Dada. V článku A Few Words on Photomontage sa zaoberá predovšetkým fotomontážou v súvislosti s populárnou kultúrou. Rozlišuje medzi použitím tejto techniky v reklame (aplikovaná fotomontáž) a medzi tým, čo vníma ako voľnú fotomontáž. Tento text bol pôvodne napísaný v nemčine (1934), ale prvýkrát bol publikovaný v Česku. Až potom bol z češtiny preložený do anglického jazyka. Stala sa známou predovšetkým svojimi vôbec prvými fotomontážami zobrazujúcimi ženy vybavené obrázkami mechanických vynálezov.
Typickým príkladom voľnej fotomontáže je fan art k príbehom Harryho Pottera alebo portréty hercov v roliach z konkrétneho filmu. Voľnú fotomontáž predstavujú aj fotokolážne albumy Scrapbooks, v ktorých sú rodinné snímky vložené do albumu a koláž je vytvorená spolu s ozdobným papierom a dekoratívnymi predmetmi.
Montáž fotografií
V počiatkoch fotografie sa tieto robili na kolódiové dosky, ktoré museli byť po každom fotografovaní vyčistené pre opakované použitie. Pre budúce fotografovanie bola dvojitá expozícia nechceným javom. Niektorí umelci prišli na nápad použiť tento jav hlavne v kombinácii fotografií, ktoré boli realizované od roku 1850. Výsledkom kombinácie viacerých negatívov boli nové obrazy. Náročnosť techniky bola v dokonalej perspektíve, veľkosti, osvetlení a hĺbke ostrosti pri jednotlivých negatívoch.
Montáž pozitívov alebo montáž lepením
Fotomontáž je výsledkom zostavovania z už existujúcich obrazov, ktoré umelec vytvorí sám alebo získa z časopisov, novín a iných grafických materiálov. Táto technika je tiež známa ako montáž lepením, pretože v najjednoduchšej forme to nie je nič iné ako vyrezané alebo vytrhané motívy, ktoré sú zlepené dohromady na rovnom povrchu. Realistická fotomontáž sa skladá z rôznych obrázkov a to nielen v pohľade, osvetlení, hĺbke a veľkosti, ale aj v papierovej textúre, gradácii a farbe.
Digitálna montáž
Digitálna montáž je dnes bežná technika fotomontáže. Zostavuje sa pomocou programov na úpravu obrázkov a digitálnych fotografií. Digitálne fotografie je možné pripojiť pomocou programov na úpravu obrázkov alebo sa požadované snímky reprodukujú skenovaním. Pri profesionálnej digitálnej montáži autor vychádza z rovnakých princípov ako pri montáži negatívov a pozitívov, totiž z dokonalej koordinácie obrázku ku každému inému.
Chabrac
Chabrac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
General Roca
General Roca môže byť:
European Launcher Development Organisation
European Launcher Development Organisation (ELDO) bola západoeurópska organizácia pre vývoj nosných rakiet.
Vznikla 29. februára 1964. V roku 1975 sa spojením s ESRO pretransformovala na ESA.
NGC 939
NGC 939 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 18. októbra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Friderika Bayerová
Friderika Bayerová (* 4. október 1971, Budapešť, Maďarsko) je maďarská speváčka. Svoj prvý album vydala 30. apríla 1994. V priebehu 2 mesiacov získal titul "zlatý".
Životopis a kariéra
V roku 1994 sa stala víťazkou Hudobného festivalu a bola ocenená Maďarskou televíziou. Názov jej víťaznej piesne bol Kinek mondjam el vétkeimet? (Komu poviem svoje hriechy?). Neskôr získala štvrté miesto v Dubline v roku 1994 na Veľkej cene Eurovízie, a bola prvým maďarským interpretom, ktorý sa prebojoval do finále tejto súťaže.
Maďarský rozhlas jej pre úspech na Veľkej cene Eurovízie odovzdal cenu EMERTON. V roku 1994 prevzala cenu Zlatého jeleňa od vydavateľstva Axel Springer v kategórii popový spevák roka, na základe spoločného hlasovania odborníkov a verejnosti. Ešte v tom istom roku ju zvolili za popovú speváčku roka aj čitatelia Mládežníckeho magazínu. 25. januára 1995 prevzala druhé ocenenie EMERTON ako objav roka. Ako objav roka ešte prevzala cenu Zlatej žirafy založenú MAHASOM.
V auguste roku 1995 získala druhé miesto na 32. Festivale v Sopote (Poľsko).
Od roku 1996 je členom Zboru Viery.
V roku 1998 vydala tretie CD, pričom pieseň Feltárcsáztad a szívemet (Zavolal si moje srdce) a stala sa najhranejšou skladbou rádií roka v Maďarsku.
Audenge
Audenge môže byť:
Emily Deschanelová
Emily Erin Deschanelová (* 11. október 1976, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka a producentka. Preslávila ju úloha Dr. Temperance Brennan v seriáli Kosti, v ktorom účinkuje od roku 2005.
Detstvo
Deschanelová chodila na Harvard-Westlake a Crossroads School v Los Angeles. Vyštudovala odbor Divadlo na Boston University.
NGC 744
NGC 744 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. novembra 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,9.
Elektron
Elektron bola séria sovietskych umelých družíc určených na výskum radiačných pásov Zeme. Elektron 1 a Elektron 2 štartovali súčasne (30. januára 1964) na odlišné dráhy s cieľom merať tok častíc zo Slnka a ich účinok na radiačné pásy v rôznych výškach. Experiment sa zopakoval 11. júla 1964 (Elektron 3 a Elektron 4).
Elektrónový tlak
Elektrónový tlak je sila, ktorou pôsobia voľné elektróny na jednotkovú plochu. Elektrónový tlak je určený vzťahom
kde
Velesmes-Échevanne
Velesmes-Échevanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 644
NGC 644 je galaxia v súhvezdí Fénix, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Scooby-Doo
náhľad|220x220bod|Logo Scooby-Doo je populárny americký kreslený seriál. Seriál bol vyprodukovaný Joeom Rubym, Kenom Spearsom (príbeh) a Iwaom Takamotom (design) pre produkciu Hanna-Barbera.
V seriáli hrajú hlavnú úlohu pes Scooby-Doo a štyria teenageri Fred Jones, Daphne Blake, Velma Dinkley a Norville „Shaggy“ Rogers. Spolu cestujú vo svojom aute Mystery Machine a riešia rôzne záhady.
Belin-Béliet
Belin-Béliet môže byť:
Chadurie
Chadurie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Breisach am Rhein
Breisach am Rhein je mesto v nemeckej spolkovej krajine Bádensko-Württembersko, v zemskom okrese Breisgau-Hochschwarzwald. Leží na pravom brehu Rýna, ktorý tu tvorí hranicu s Francúzskom.
Elipsa paralaxy
Elipsa paralaxy je elipsa, ktorú zdanlivo opíše hviezda pri priemete z rôznych polôh zemskej dráhy za rok na nebeskú sféru. Veľká polos elipsy paralaxy sa rovná paralaxe hviezdy π, t. j, závisí od vzdialenosti hviezdy. Malá polos závisí aj od ekliptikálnej šírky hviezdy (π sin β). Preto pri hviezdach v oblastiach pólov ekliptiky β = 90° prejde elipsa do kružnice a pri ekliptike, kde β = 0, do úsečky veľkosti π. Od aberačnej elipsy sa elipsa paralaxy líši tým, že sú od seba fázovo posunuté o 90° a že elipsa paralaxy na rozdiel od aberačnej elipsy závisí od vzdialenosti hviezdy.
Marón (syn Euantha)
Marón (starogr. Μάρων – Marón, ) je v gréckej mytológii syn Euantha (alebo boha Dionýza ), kňaz boha Apolóna.
Marón bol kňazom boha Apolóna v meste Ismaros (na pobreží Trákie) a žil v zalesnenom areále chrámu. Keď itacký kráľ Odyseus bezdôvodne prepadol mesto Ismaros, za čo bol bohmi potrestaný stratou niekoľkých svojich mužov, ušetril život kňaza Maróna a jeho rodiny. Marón mu preto z vďačnosti dal dary, zlato v hodnote siedmich talentov, misku striebra a dvanásť pohárov vynikajúceho vína, ktoré aj keď bolo miešané s vodou malo krásnu vôňu a bolo opojné. Odyseovi sa neskôr víno od Maróna hodilo, keď ním opil strašného Kyklopa, ktorý ich uväznil v jaskyni a zjedol šiestich jeho mužov. Odyseus mu potom v spánku vypichol rozpáleným kyjom oko a tak sa mu so svojimi mužmi podarilo utiecť.
Peter Kotlárik
Peter Kotlárik (* 18. február 1971, ČSSR) je bývalý slovenský hokejista. Hrával na pozícii ľavého útočníka. Je odchovancom klubu HK Spartak Dubnica nad Váhom. V súčasnosti posobí v klube HK Spartak Dubnica nad Váhom ako športový manažér.
Klubový hokej
Peter Kotlárik začínal s hokejom v klube HK Spartak Dubnica nad Váhom. Štatistiky uvádzajú jeho kariéru medzi mužmi až od sezóny 1994/95, keď mal 23 rokov. V tej sezóne hrával v extralige za HK Spartak Dubnica nad Váhom. Za HK Spartak Dubnica nad Váhom hrával už aj v sezóne 1993/94, keď si klub HK Spartak Dubnica nad Váhom vybojoval postup do extraligy.
Po jednej sezóne v extralige prestúpil do klubu HC Dukla Nafta Senica v 1. hokejovej lige SR. Po dvoch sezónach v klube zo Senice sa vrátil opäť do klubu z Dubnice nad Váhom, kde strávil dve nasledujúce sezóny. Hneď v tej prvej, ktorou bola sezóna 1997/98 získal s klubom bronz. Nasledujúcu sezónu 1998/99 vyhral s klubom 1. hokejovú ligu a s klubom postúpil do Extraligy skupiny "B", ktorá sa hrala v rovnakej sezóne. Bola to vlastne druhá polovica sezóny. Spoločne s klubom z Dubnice nad Váhom do Extraligy "B" postúpil aj klub HK ŠKP Žilina. V tejto lige sa stretli so 6 mužstvami z Extraligy. Extraliga sa od budúcej sezóny zúžovala, a 8 klubov v Extralige "B" bojovalo o dve miesta zaručujúce účasť v Extralige aj v nasledujcej sezóne. Účasť v najvyššiej súťaži si vybojovali kluby HC ŠKP Poprad a HK VTJ Spišská Nová Ves. Ostatné kluby zostúpili do 1. hokejovej ligy SR.
Od sezóny 1999/00 sa stal hráčom MsHK Žilina. V tejto sezóne sa stal v klube najlepším strelcom. Zaznamenal 26 gólov.
V sezóne 2000/01 postúpil s klubom MsHK Žilina do extraligy. Za klub zo Žiliny odohral v extralige jednu sezónu po ktorej prestúpil do tímu MHC Martin. V Martine odohral dve sezóny. V sezóne 2003/04 sa stal v klube najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní po základnej časti. Zaznamenal 26 bodov za 13 gólov a rovnaký počet asistencií.
Od sezóny 2006/07 pôsobil v Španielsku v tíme CG Puigcerdà. Hneď v 1. sezóne získal s klubom majstrovský titul. Okrem klubového úspechu dosiahol aj osobné úspechy. V klube sa stal najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní po základnej časti. Zaznamenal 51 bodov za 23 gólov a 28 asistencií. S 28 asistenciami bol v klube zároveň aj najlepším nahrávačom. Najlepším nahrávačom sa stal aj v celej lige. V mužstve pôsobil aj Slovenský brankár Ľubomír Mišút.
V nasledujúcej sezóne sa zvýšil počet Slovenských hráčov v mužstve na troch. Do kádra pribudol útočník Marek Náhlik. Aj v tejto sezóne získal s klubom majstrovský titul.
Aj v nasledujúcom ročníku 2008/09 mal v mužstve Slovenských spoluhráčov. Okrem brankára Mišúta to bol ešte útočník Tibor Tatar. V tejto sezóne s klubom neuspel vo finále ligy proti klubu FC Barcelona. Majstrovský titul získal hokejový klub z Barcelony, ktorý nesie paradoxne názov FC, pretože práve tento slávny futbalový klub ich finančne zastrešuje. Peter Kotlárik, tak získal s klubom striebornú medailu. Aj v tejto sezóne sa stal v mužstve najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní. Zaznamenal 42 bodov za 14 gólov a 28 asistencií.
Aj v sezóne 2009/10 sa prebojoval s klubom do finále. Vo finále podlahli klubu C.H. Jaca. S klubom tak získal opäť striebornú medailu. Aj v tejto sezóne mal Slovenských spoluhráčov. Boli nimi brankár Juraj Nemčák a útočníci Peter Filip a Tomáš Pokrivčák.
V sezóne 2010/11 sa stal v klube najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní a taktiež najlepším strelcom a najlepším nahrávačom. Od sezóny 2012/13 pôsobil v tomto klube ako hrajúci tréner. Ako hrajúci tréner tam pôsobil 4 sezóny. Po skončení sezóny 2015/16 v Španielsku skončil a vrátil sa do klubu MHK Dubnica nad Váhom, kde hráva v sezóne 2016/17 v 2. hokejovej lige SR. S klubom MHK Dubnica nad Váhom vybojoval postup do Budiš 1. hokejovej ligy SR.
Funkcionárske obdobie
Od sezóny 2019/20 sa stal v klube MHK Dubnica nad Váhom športovým manažérom. Je zodpovendný za tvorbu kádra A mužstva.
La Teste-de-Buch
La Teste-de-Buch môže byť:
Émile Bouchard
Émile Bouchard (* 4. september 1919, Montreal, Quebec, Kanada – † 14. apríl 2012, Longueuil, Quebec, Kanada) bol kanadský hokejista, dlhoročný hráč a neskôr kapitán tímu Montreal Canadiens. Bouchard je člen Siene slávy NHL (do nej bol vymenovaný v roku 1966). Je otcom bývalého obrancu NHL Pierra Boucharda.
Pôda (rozlišovacia stránka)
Pôda môže byť:
HydraPier Pavilion
Inšpirácia a architektúra budovy
Haarlemmermeer je mesto ležiace medzi Amsterdamom a medzinárodným letiskom Schiphol. Mesto leží päť metrov pod hladinou mora a bolo pred 150 rokmi vysušené a obývané. Architektúra pavilónu bola inšpirovaná práve letiskom a pozostáva z dvoch k sebe naklonených krídel. Povrch každého krídla je pokrytý vodným filmom ktorý steká z týchto naklonených strešných plôch pozdĺž sklenených stien. Tým poskytujú každému návštevníkovi prechod akousi vodnou bránou. Myšlienkou bolo prepojenie technologických a prírodných vplyvov, a to neustálym cirkulovaním vody ponad strechu. Prúd vody týmto spôsobom vytvára spolu s hliníkovým povrchom krídel zrkadliaci a zdanlivo tekutý efekt. Pozorovatelia z výšky ako aj návštevníci môžu cez deň vidieť vznášajúci sa pavilón, odrážajúci na krídlach oblohu, zatiaľ čo v noci pôsobí priam digitálne, vyžarujúc umelé svetlo a odrazy.
Koncept vystavovania
Výstavy v HydraPier sú taktiež netradičné. Výstavné panely sa digitálne premietajú priamo na sklenenú strechu pavilónu. Multimediálnu exhibíciu umocňuje hladina okolitého jazera so zaujímavými svetelnými efektami.
Filip (prvé meno)
Meniny
Meniny na Slovensku má 23. augusta.
Štatistika
*  – poradie medzi novorodencami
Josef Somr
Josef Somr (* 15. apríl 1934, Vracov – † 16. október 2022) bol český herec.
V roku 1956 absolvoval JAMU v Brne. Pôsobil v divadlách v Českom Těšíne, v Brne (Divadlo bratří Mrštíků) a v Pardubiciach. V rokoch 19651978 bol členom Činoherního klubu v Prahe, v rokoch 19782002 Národního divadla v Prahe. Z divadelných úloh: Osip (N. V. Gogoľ Revizor), Gajev (A. P. Čechov Višňový sad), James Tyrone (E. G. O’Neill Cesta dlouhého dne do noci), Bušek (L. Stroupežnický Naši furianti), Oldřich Pludek (V. Havel Zahradní slavnost), Mamajev (A. N. Ostrovskij Deník ničemy), Kunz (A. a V. Mrštíkovci Rok na vsi). Roly vo filmoch a v televízii (seriály Byl jednou jeden dům, Nemocnice na kraji města).
Referencie
burile vino 30 pripadu majora Zemana-Sm u jezerart
NGC 834
NGC 834 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. septembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Elipsoidná premenná hviezda
Elipsoidná premenná hviezda, (Ell) je tesná dvojhviezda, ktorej zložky deformuje vzájomné gravitačné pôsobenie na elipsoidný tvar. Pri obehu okolo spoločného ťažiska menia zložky orientáciu vzhľadom na pozorovateľa, a tým aj celkovú zdanlivú jasnosť sústavy. Zmeny jasnosti Elipsoidná premenná hviezda sú malé, ale pravidelné. V klasifikácii premenných hviezd sa elipsoidné premenné hviezdy obyčajne zaraďujú ako samostatný typ medzi zákrytové premenné hviezdy, hoci zákryt pri nich nenastáva, keďže rovina dráhy ich zložiek neleží v smere zorného lúča.
Milorad Pavić
Život
Narodil sa v Belehrade. Vyštudoval na Belehradskej univerzite fakultu filozofie. Stal sa na nej neskôr profesorom. Študoval aj v Záhrebe, v Paríži na Sorbonne a vo Viedni. Preložil G.G.Byrona a A.S.Puškina. Publikoval 50 autorských diel, romány, poviedky, básne a divadelné hry. Prežil dve bombardovania: Prvé ako dvanásťročný, druhé ako pätnásťročný. Počas nemeckej okupácie Srbska sa naučil nemecky. Ruské lekcie bral od jedného ruského emigranta a anglické od Brita zdržiavajúceho sa v okupovanom Belehrade. Vyučoval literatúru v Novom Sade, Freiburgu, Regensburgu a Belehrade.
Do roku 1984 bol podľa vlastných slov najnečítanejším autorom, po ňom bol najčítanejším srbským spisovateľom. Je aktuálne najprekladanejším spisovateľom Balkánu do mnohých svetových jazykov.
La Bastide-Clairence
La Bastide-Clairence môže byť:
Milorad Pavić
Dielo
Pavićov prínos do literatúry spočíva hlavne vo formálnych experimentoch a inováciách. Zmenil štruktúru románu tak, že do neho transplantoval iné žánre písomníctva, napríklad lexikón (Chazarský slovník) alebo krížovku (Krajinka maľovaná čajom) či hru v taroty, použil tiež štruktúru klepsydry (vodné hodiny). Narušil časovú kontinuitu románu tak, že nemal začiatok ani koniec alebo vytvoril množstvo koncov toho istého príbehu. Ďalšie experimenty s formou uskutočnil v románe-antológii, keď sa pohrával s fiktívnym autorstvom príbehov (román Papírové divadlo ) alebo s osobou rozprávača zo záhrobia (román Druhé telo ). Tematicky sa Pavić tiež vymyká z hlavného prúdu prozaickej európskej tvorby. Adoptoval si mystiku a históriu Balkánu a Orientu, z ktorých navaril mimoriadne silný elixír autorskej fikcie.
Real Sociedad de Fútbol
Real Sociedad de Fútbol, S.A.D. (častejšie iba ako Real Sociedad) je španielsky futbalový klub so sídlom v meste San Sebastián v baskickej provincii Guipúzcoa. Bol založený 7. septembra 1909. Momentálne (2023) je účastníkom La Ligy, najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Domovským stánkom klubu je Estadio Anoeta, nazývaný tiež Reale Arena, s kapacitou 40 000 miest.
Milorad Pavić
Poviedky
Vydal tieto zbierky poviedok:
Real Sociedad de Fútbol
Úspechy
20px Španielska liga: 20px Španielsky pohár : 20px Španielsky superpohár: Segunda División:
Stepan Timofejevič Razin
thumb|240px|[[Vasilij Ivanovič Surikov|V. Surikov: Stepan Razin (1906, olej na plátne)]] Stepan Timofejevič Razin (po rusky: Степан „Стенька“ Тимофеевич Разин, * 1630 – † 16. jún 1671) bol kozácky hajtman a vodca povstania proti bojarom a nevoľníctvu na juhu Ruska.
Život
Presný dátum narodenia Stepana Razina nie je známy, s istotou však možno povedať že pochádza z kozáckej stanice Zimovskaja na rieke Don. Mal najmenej dvoch bratov: staršieho Ivana a mladšieho Frola, obidvaja patrili medzi významných kozákov. Prvá správa v letopisoch o Razinovi pochádza z roku 1661, keď sa zúčastnil cesty s posolstvom donských kozákov ku kalmyckým Tatárom. V tej dobe bol zvolený na post kozáckeho atamana a patril k dvom splnomocneným predstaviteľom donských kozákov, z čoho vyplýva že jeho vojenské skúsenosti a autorita medzi kozákmi musela byť vysoká. V nasledujúcich dvoch rokoch sa zúčastnil na ťaženiach proti Osmanskej ríši a Krymským Tatárom.
Ďalšími zmienkami o ňom sú z druhej polovice 60. rokov, kedy sa spolu s bandou pirátov usadil v močiaroch blízko Volgy a od prechádzajúcich lodí začal vyberať poplatky. Cárske Rusko bolo v tej dobe vyčerpané vojnou s Poľskom a cár preto zvýšil dane. To však viedlo k zbedačeniu mnohých roľníkov. Veľa z nich sa pre to vydalo na juh, aby sa pridali k slobodným kozákom, ktorí nemuseli platiť cárovi dane. Prvou významnejšou Razinovou akciou bolo ukoristenie mnohých nákladných člnov naložených pokladmi, ktoré patrili bohatým moskovským kupcom a patriarchovi. Onedlho na to sa Razin s 35 galérami vydal na po prúdu Vogy na juh a cestou dobyl, vypálil alebo vydrancoval všetky významnejšie pevnosti pri rieke. Začiatkom roku 1688 porazil vojská vojvodu Jakova Bezobrazova, ktorý bol proti nemu vyslaný z Astrachane.
V tej dobe bol po nezhodách medzi kozákmi a cárskou mocou popravený Stepanov starší brat Ivan. Táto udalosť mala pre ďalší vývoj Ruska nemalé dôsledky. Stepan sa rozhodol pomstiť cárskej moci za popravu svojho brata. Čoskoro získal na svoju stranu veľké množstvo kozákov. Jeho ďalším cieľom sa tiež stalo potlačenie moci bojarov a rozšírenie vojensko-demokratického kozáckeho systému po celom Rusku.
V roku 1670 Razin so svojim vojskom dobyl Čerkassk, Caricyn (dnešný Volgograd) a mnoho iných miest na juhu Ruska. 24. júla 1670 dobyl Astrachaň a dovolil svojim vojakom mesto vydrancovať. Potom vyhlásil v meste kozácku republiku a rozkázal rozdeliť obyvateľstvo do desiatok, stoviek a tisícov, ktoré spadali pod správu úradníkov dosadených kozáckym zhromaždením. Prvou akciou tohto zhromaždenia bolo menovanie Razina gasudarom. V tej dobe jeho prívrženci rozosielali správy a listiny, ktorými sa na svoju stranu snažili prilákať najširšie masy obyvateľstva. Tvrdili tiež že na ich strane stojí mladý cárovič Alexej Alexejevič (ktorý v skutočnosti nedávno zomrel) alebo patriarcha Nikon (ktorý bol v tej dobe vo vyhnanstve). Povstanie kozákov, ktorí prerušili prepravu po Volge, malo nemalý dopad pre celú Európu, pretože prerušilo obchodné styky s Perziou. Razin sa po upevnení moci v Astrachani vybral na sever, aby založil kozácku republiku po celom toku Volgy. Dobyl Saratov a Samaru, ale pred Simbirskom boli jeho vojská na jeseň 1670 porazené. Boje medzi povstalcami a cárskymi strelcami pokračovali ešte niekoľko mesiacov, ale bitka o Simbirsk bola rozhodujúcím ozbrojeným stretnutím, ktoré otriaslo Razinovym vojskom a v konečnom dôsledku viedlo k jeho pádu. 4. októbra 1670 bol Razin v boji ranený a nútený ustúpiť na Don. Väčšina jeho prívržencov ho opustila po tom, čo bol exkomunikovaný patriarchom.
V apríli roku 1671 bol Stepan Razin spolu so svojim bratom Frolom zajatý cárskymi vojskami. 2. júla boli obaja prevezení do Moskvy, kde 6. júna 1671 predstúpili na Červenom námestí pred kata. Stepan Timofejevič Razin bol odsúdený na smrť štvrtením (postupné odsekávanie končatín). Jeho brat sa pri pohľade na popravu brata vyľakal a začal prosiť o milosť, ktorú mu nakoniec udelili.
Craig Bellamy
Craig Bellamy (* 13. júl 1979, Cardiff, Wales, Spojené kráľovstvo) je waleský futbalový reprezentant, ktorý momentálne hráva za premierleagový klub Cardiff City F.C..
Reprezentácia
Craig Bellamy je stabilným členom walskej reprezentácie. Na svoj prvý zápas tu nastúpil 25. marca 1998 v Cardiffe proti Jamajke, keď v 57. minúte striedal Garetha Taylora. Svoj prvý gól strelil na Malte pri víťazstve 3-0 4. júna toho istého roku.
V októbri 2006 bol prvýkrát kapitánom reprezentácie. Wales vtedy prehral so Slovenskom 1-5. V ďalšom zápase hral tiež ako kapitán, proti Cypru 3-1. Od 2. júna 2007 je stabilným kapitánom, po tom ako Ryan Giggs ukončil reprezentačnú kariéru.
Lawrence Morris Lambe
Vďaka jeho výskumom sa stali známymi vrchnokriedové uloženiny v kanadskej Alberte. Lambe sa preslávil predovšetkým svojimi objavmi medzi rokmi 1897 a 1919, medzi ktorými nechýbali dinosaurie rody Centrosaurus, Monoclonius, Chasmosaurus, Euoplocephalus, Gorgosaurus, Edmontosaurus, Panoplosaurus alebo Gryposaurus. Vďaka týmto objavom začal Lambe tzv. „Zlatý vek dinosaurov“ v provincii Alberta. Ako výraz uznania bol po ňom v roku 1923 pomenovaný hadrosaurus rodu Lambeosaurus.
Lambe neobjavil len početné fosílie dinosaurov, ale aj krokodílov, bezstavovcov a hmyzu. Jeho najslávnejšie objavy sú však tie „dinosaurie“.
Výrobný faktor
Konkrétne podoby (spravidla množstvá) v rámci každého jedného výrobného faktora, ktoré sa priamo vkladajú do výrobného procesu, sa nazývajú inputy (vstupy). Niekedy sa – teoreticky nesprávne – výrobný faktor chápe len ako iný názov pre input a dole uvedené výrobné faktory sú potom „skupiny výrobných faktorov“.
Konkrétne výrobné faktory
Označenia výrobných faktorov sa rôznia.
Makroekonómia a mikroekonómia
Klasickí národní ekonómovia rozlišujú: Pričom sa prvé dva považujú za pôvodné a kapitál za odvodený. V tejto súvislosti sa tiež rozlišujú tri trhy výrobných faktorov: Trh pôdy, Trh práce a Trh kapitálu.
Podľa fyziokratov je pravým výrobným faktorom len pôda. Podľa marxistov, ktorí používajú pojem výrobné sily, je pravým výrobným faktorom len práca, pričom kapitál je zhmotnená práca. Podľa neoklasikov existujú len dva výrobné faktory práca a kapitál, pričom pôdu mnohí zaraďujú do kapitálu.
Naopak sa v bežnej literatúre možno stretnúť aj so štvrtým faktorom, ktorým sú podľa rôznych autorov suroviny alebo podnik (organizácia) alebo know-how atď.
Pri fomulovaní produkčných funkcií sa často rozlišuje:
Podniková ekonomika
Podľa E. Gutenberga:
Jacques Plante
Jacques Plante (* 17. január 1929, Notre-Dame-du-Mont-Carmel, Quebec, Kanada – † 27. február 1986, Ženeva, Švajčiarsko) bol legendárny hokejový brankár NHL. Hrával v rokoch 1947 až 1975.
Diaryletén
Diaryletény sú prepínače, ktoré sú tepelne stabilné a fotochemicky reverzibilné a patria medzi najviac preskúmané fotochromické zlúčeniny.
U diaryleténov prebieha elektrocyklická reakcia, na ktorej sa podieľa 6 π elektrónov. Otvorená forma diaryleténov pozostáva z dynamického systému konformérov. Svetlom indukovaná zmena otvorenej formy 1a na uzavretú 1b vedie k vzniku enantiomérov (S, S)-1b a (R, R)-1b. Rôzne uzavreté formy boli rozlíšené chirálnou HPLC. Stereogenné centrá zaniknú pri opätovnom otvorení kruhu. Ak sú prítomné chirálne pomocné skupiny (pozri zlúčeninu 2), oba izoméry, otvorená aj uzavretá forma, sú chirálne a tvoria diastereoizoméry. Pri svetlom stimulovanej elektrocyklickej reakcii dochádza k zmene farby materiálu, a práve pre vysokú reverzibilitu ich reakcií, termodynamickú stabilitu a taktiež kvôli nízkej únave materiálu (u diaryleténov je fotochromický výkon udržateľný dokonca viac ako po 104 cykloch) sú chirálne fotochromické diaryletény nádejnými systémami pre moduláciu kvapalných kryštalických fáz.
none|frame
Jiří Sovák
Jiří Sovák, vlastným menom Jiří Schmitzer (* 27. december 1920, Praha – † 6. september 2000, Praha) bol český herec. Otec herca a speváka Jiřího Schmitzera.
Bidache
Bidache môže byť:
Espelette
Espelette môže byť:
Bartolomej (prvé meno)
Bartolomej je mužské krstné meno. Pochádza z hebrejských slov bar Talmai, čo značí „Talmajov syn“. Meniny na Slovensku má 24. augusta.
Sojuz TMA-20M
Sojuz TMA-20M bola ruská kozmická loď typu Sojuz, ktorá vyštartovala 18. marca 2016 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 47. Následne zostala u ISS ako záchranná loď až do septembra 2016, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem. Išlo o posledný let kozmickej lode Sojuz TMA-M, ktorá bola nahradená modernizovanou verziou Sojuz MS.
Priebeh letu
Sojuz TMA-20M vyštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur dňa 18. marca 2016 o 21:26:38,355 svetového času (UTC). Približne po deviatich minútach od štartu bol navedený na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 198,52 – 245,30 km. Po takmer šiestich hodinách letu sa 19. marca o 03:09:58 UTC pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka potom prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 47.
Sojuz sa od vesmírnej stanice odpojil dňa 6. septembra 2016 o 21:51:31 UTC. Po vyše 3 hodinách od odpojenia od ISS, 7. septembra o 01:13:35,0 UTC, úspešne pristál v kazašskej stepi, juhovýchodne od Džezkazganu. Astronaut, Jeffrey Williams, sa pri tomto lete stal rekordmanom v súhrnnej dĺžke pobytu vo vesmíre medzi americkými astronautmi.
NGC 940
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Velet
Velet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vlastný dom Meľnikova
thumb|Vlastný dom Meľnikova thumb|Konstantin Meľnikov Vlastný dom Meľnikova je dom v Moskve postavený podľa návrhu sovietskeho architekta, maliara a pedagóga Kontantina Meľnikova (1890 – 1974) v rokoch 1927–1929. Objekt spája funkcie bývania a práce do jedného harmonizujúceho celku. Je to najznámejšie dielo autora, a zároveň jedno z popredných diel sovietskej avantgardy.
Ideový koncept
Koncept objektu, základnou hmotou ktorého by bol valec, architekt Meľnikov opisuje už v svojich skorších teoretických dielach. Prvýkrát tento koncept použil pri projektovaní jedného zo šiestich klubov, ktoré postavil v Moskve – kompozícia z 5 valcov. Tento projekt ale nebol schválený. Meľnikov však tento ideový koncept rozvíjal ďalej. Na jeho základe vytvoril projekt vlastného domu pre svoju rodinu s pracovnými priestormi pre architekta. Takýmto konceptuálnym spôsobom sa pokúšal o dosiahnutie harmónie medzi rodinným životom a prácou. Po veľkom úspechu na Medzinárodnej výstave dekoratívneho umenia v Paríži (1925), v čase keď vznikli najznámejšie diela architekta, moskovská administratíva uvoľnila pozemok rozlohou 720 m² pre stavbu vlastného domu Meľnikova. Je to jediný známy príklad za celú históriu socialistickej Moskvy.
Kompozícia
Základom architektonickej kompozície sú dva navzájom sa prelínajúce valce rôznej výšky, ale rovnakého priemeru. Použitie takého netradičného konceptu sa vysvetľuje úmyslom architekta vytvoriť čo najviac úžitkových plôch, pri čo najmenšej ploche vonkajších stien. To viedlo k tomu, že tradičné pravidelné a pravouhlé tvary boli nahradené prvkami, základom ktorých bol kruh.
Predná časť prvého valca, ktorý tvorí vstupnú časť objektu, je zrezaná zasklenou fasádou, kým fasáda druhého je tvorená 38 oknami hexagonálneho tvaru, ktoré na hladkej obvodovej stene z betónu vytvárajú pravidelnú geometrickú sieť harmonického charakteru. Vnútorná dispozícia je tvorená radom racionálne navrhnutých, ale zároveň estetických výrazových priestorov, ktoré sa nachádzajú na troch rôznych úrovniach. Tie najväčšie z nich – obývacia izba a ateliér pre architekta, majú rozlohu 50 m². Jedna zo stien obývacej miestnosti je kompletné zasklená, a optický nadväzuje na priľahlú záhradu. Ateliér má uzatvorenejší charakter. Svetlo je privádzané do objektu hexagonálnymi oknami, cez ktoré sa svetlo veľmi presne a účelovo láme a rozptyľuje.
Súčasný stav
V súčasnosti je dom Meľnikova obkľúčený neskoršou zástavbou. Samotný objekt je v pomerne chátrajúcom stave a potrebuje rekonštrukciu. Až do svojej smrti v roku 2006 sa o objekt staral syn architekta – Viktor Meľnikov. Po jeho smrti sa o dom stará jeho dcéra Jekaterina Meľnikovová.
Po rokoch špekulácií, v roku 2006, polovičné vlastnícke právo na tento objekt kúpil senátor Segej Gordejev. Jeho predstavou je zriadenie múzea Konstantina Meľnikova.
Challignac
Challignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Foot fetishism
thumb Foot fetish(ism) (doslova nožný fetišizmus) je úchylka sexuálneho charakteru, kde človeka vzrušujú nohy, chodidlá, topánky, pančuchy a podobne.
Fotochromizmus
Pojem fotochromizmus (niekedy spomínaný aj ako fototropizmus) bol prvýkrát uvedený v roku 1867 a to v „The Photochemistry of the Future“, kde sa Giacomo Ciamician zmienil o dôležitosti fotochromických substancií. Termín fotochromizmus sa používa na charakterizovanie molekúl, ktoré môžu byť reverzibilne prepínané medzi dvomi stavmi, za podmienky, že najmenej jedna z reakcií sprevádzajúca túto zmenu, je indukovaná svetelným impulzom. Takto dôjde k svetlom podmienenej premene medzi dvoma formami s rôznymi absorpčnými spektrami. Tieto dve formy sa samozrejme nelíšia iba absorpčnými spektrami, ale taktiež vo viacerých vlastnostiach, ako napr. v redoxnom potenciáli, dielektrickej konštante atď. Fotochromizmus nie je len syntetický, chemický fenomén, ale taktiež prírodný fenomén, týkajúci sa väčšiny biologických fotoreceptorov, ako je napr. rodopsín v oku človeka.
Únava materiálu
Pri fotochromických reakciách dochádza k spätným reakciám, kedy sa fotogenerovaný produkt vráti do pôvodného stavu. Ak dôjde k vedľajšej reakcii, pri ktorej vzniká iná molekula ako je izomér A alebo izomér B, dochádza k postupnému rozloženiu pôvodnej molekuly, čo má za následok znemožnenie použitia takýchto zlúčenín v praktických aplikáciách.
Reakčný čas
Čo sa týka reakčného času priebehu fotochromických reakcií, je veľmi krátky. Konkrétne napr. pre diaryletény, fotochemická elektrocyklická reakcia medzi dvomi stavmi s otvoreným a uzatvoreným kruhom nastáva v priebehu niekoľkých pikosekúnd.
Delenie fotochromických systémov
Fotochromické systémy sa podľa termálnej stability fotogenerovaných izomérov delia na dve triedy, a to:
Triedy fotochromických materiálov
Najviac používané triedy zlúčenín ako fotochromické zlúčeniny sú:
Avšak len dva typy patria do skupiny P-typu, a to diaryletény a furylfulgidové deriváty. Veľká pozornosť sa venuje práve výskumu týchto skupín s potenciálnym použitím čistých alebo biologicky modifikovaných molekúl ako súčastí optických pamätí.
Aplikácie fotochromizmu
Skúmanie fotochromizmu viedlo k objaveniu jeho nesmierneho komerčného významu. Navrhovanie a syntéza fotochromických molekúl sa aktuálne intenzívne skúmajú, práve pre ich potenciálne aplikácie v:
Fotoprepínateľná aktivácia enzýmov poskytuje spôsob ako spúšťať biokatalytickú transformáciu prostredníctvom aktivácie a deaktivácie enzýmu.
Koncept fotoprepínateľných biomateriálov sa môže vzťahovať na rôzne, v živom organizme prebiehajúce funkcie, a to na úrovni: To otvára široké spektrum aplikácií v rôznych vedeckých disciplínach.
Fotoprepínateľné enzýmy môžu zohrávať dôležitú úlohu v terapeutických biomateriáloch. Enzýmy a proteíny majú široké terapeutické využitie, ale často sa stáva, že práve ich pôsobenie na nesprávnom mieste, môže byť škodlivé, zhubné, ba až fatálne. Napríklad trombín je jeden z dôležitých faktorov zrážanlivosti krvi. Krv bez aktívneho enzýmu nemá schopnosť zrážanlivosti. Ak by sa na tejto vlastnosti aktivácie a deaktivácie zrážanlivosti podieľala svetlom stimulovaná aktivácia, bol by to veľký pokrok v používaní fotoprepínateľných enzýmov v chémii v oblasti medicíny. Nesmierny význam pre aplikáciu fotoprepínateľných materiálov má aj využitie fotoizomerizovateľných antigénov ako aktívnych komponentov v imunosenzoroch. Fotoprepinateľná interakcia medzi fotoprepínateľným antigénom a protilátkou môže byť použitá na modelovanie povrchov biomateriálom. Fotoprepínateľné interakcie medzi fotoizomerizovateľnými substrátmi a ich receptormi, fotoizomerizovateľnými antigénmi a ich protilátkami alebo fotoizomerizovateľnými inhibítormi a proteínmi, vedú k navrhovaniu nových chromatografických separačných metód. Komplementárna schopnosť interakcie medzi komplexom enzým–substrát, antigén–protilátka, hormón–receptor a ďalšie páry so schopnosťou rozpoznania umožňujú separáciu biomateriálov.