cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mestská radnica (Žilina)
Interiér radnice
Na rube tohto obrazu je text napísaný maliarom Andrejom Jancom: „Pinxit Andreas Jenecz, civis Solnensis A 1797, Atavis vero suae A quinto, supra sexagesimus, adest 65“. V preklade: ''Namaľoval Andrej Janec občan Žiliny 1797. Bolo to môjho veku 5. roku nad 60, čiže 65.'' Obraz v roku 1994 reštauroval Jozef Dorica a v súčasnosti je na stene zasadačky mestského zastupiteľstva.
Latinské nápisy na stenách miestnosti sa týkali pravidiel spravodlivosti, v preklade: ''Sudca a prísediaci nech sú vnímaví, pozorní, ale nie prístupní a poddajní. Čo iné si môžu želať súdení. Ak sa vinník bude tváriť hluchý, nikdy sa jeho ucha nedotkne právo. Akú nádej dáva žalobcovi a poskytuje...'' (Ďalší text bol poškodený). ''Úradník nech má výzor tváre neprístupného človeka a nech nie sú jeho priateľmi honosné dary. Nech má v úcte spravodlivosť a nech ju vykonáva tak, ako mu to prikazuje zákon. A čo má rešpektovať prísediaci - nech neprijíma žiadne dary. Veď zneuctenia spravodlivosti vždy boli a jestvujú i teraz.''
Nové Škótsko
Nové Škótsko môže byť:
Terpes
Terpes je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Pétervására.
Má rozlohu 220 ha a žije tu 209 obyvateľov (2007).
Arsakovci
Arsakovci alebo Aršakovci vládli v Partskej ríši v rokoch 247 pred Kr. (238 pred Kr.) až 224 po Kr.
Ľubomíra
Ľubomíra je ženské krstné meno. Má slovanský pôvod s významom „ľúbiaca mier“, „mierumilovná“. Meniny na Slovensku má 9. augusta.
Moskovská štátna univerzita M. V. Lomonosova
thumb|Hlavná budova univerzity thumb|Výročná poštová známka s hlavnou budovou univerzity Moskovská štátna univerzita M. V. Lomonosova (iné názvy pozri nižšie) je najstaršia a najväčšia univerzita v Rusku. Bola založená 25. januára 1755 na žiadosť cárovnej Alžbety I. Petrovny a od roku 1940 nesie meno ruského prírodovedca Michaila Lomonosova, ktorý sa angažoval pri jej zakladaní.
V súčasnosti (údaje z roku 2004) na nej študuje približne 31 000 študentov a 7 000 doktorandov, počet profesorov a ostatných vedeckých pracovníkov je cez 9 000. Počet absolventov, ktorí získali Nobelovu cenu, je 11 (z celkového počtu 18 ruských vedcov ocenených touto medailou). Univerzita má 29 fakúlt, 15 vedecko-výskumných ústavov a viac ako 350 katedier. Súčasným rektorom univerzity je matematik Viktor Antonovič Sadovničij.
V roku 2008 sa Moskovská univerzita nachádzala na 70. mieste podľa Akademického hodnotenia univerzít sveta a 183. mieste v hodnotení svetových univerzít podľa Times Higher Education.
Názvy
Predchádzajúce názvy univerzity boli nasledovné:
Oficiálny názov: Poznámka: Moskovská štátna univerzita používa od roku 2008 ako oficiálny názov školy dlhý, krátky tvar a skratku. Zahraničná odborná literatúra prevažne používa kratšie tvary. pozri:
Ostatné slovenské názvy:
História univerzity
thumb|left|Olejomaľba budovy univerzity z roku [[1798]]
Začiatky
Univerzita bola založená podpísaním dekrétu 25. januára (podľa starého kalendára 12. januára) 1755 kráľovnou Alžbetou Petrovnou. Plán Michaila Lomonosova na založenie univerzity v Moskve cárovnej predniesol knieža Suvarov, otvárací ceremoniál prebehol 26. apríla (pri príležitosti korunovačných slávností). Oba tieto dni (25. január a 26. apríl) sú významnými dňami univerzity.
Spočiatku mala univerzita tri fakulty: filozofickú, právnickú a lekársku. Štvrtá fakulta – teologická, častá súčasť klasických univerzít, chýbala. Spoločný základ bola filozofia a humanitné vedy, možnosť štúdia medicíny a práva bola až po absolvovaní základu. Vyučovanie prebiehalo v latinskom, alebo v ruskom jazyku. Knižnica, otvorená v roku 1756, bola jediná voľne prístupná knižnica v Rusku.
18. a 19. storočie
Počas Napoleonovej invázie do Ruska bola univerzita obsadená a vyrabovaná – knižnica, archív, múzeum a laboratórne prístroje boli celkom zničené. Po vojne bola založená verejná zbierka pre obnovu vybavenia laboratórií a knižnice. Ruskí vzdelanci prispeli vlastnými knihami, zbierkami, manuskriptami, ako aj finančnou pomocou na obnovu materiálového vybavenia. Už v roku 1815 bolo v knižnici viac ako 7 500 zväzkov.
V druhej polovici 19. storočia vďaka priemyselnej revolúcii vznikla potreba vzdelávania aj v technických oboroch. Univerzita postupne otvárala fakulty histórie, matematiky a fyziky. Koncom 19. storočia boli založené múzeá histórie a slobodných umení, polytechnické, zoologické a antropologické múzeum, ako aj botanická a zoologická záhrada.
20. storočie a súčasnosť
Po októbrovej revolúcii v sedemnástom roku postupne prešlo financovanie univerzity na štát, čím sa stalo štúdium dostupnejšie pre širšie masy. Zmena režimu však vyvolala hromadný odchod profesorov a pokles kvality vzdelávania.
Počas veľkej vlasteneckej vojny boli profesori a študenti presunutí do Ašchabadu a Sverdlovska, naspäť sa vrátili v roku 1943. Za vojnových podmienok prebiehal výskum nových typov výbušnín, uránu, ako aj výroba novších máp a objavenie ložísk ropy a volfrámu pre potreby Červenej armády. Absolventi právnickej fakulty sa zúčastnili v úlohe žalobcov na Norimberskom procese.
Po vojne bol vybudovaný nový univerzitný komplex na Vorobiových gorách. V roku 1992 vydal prezident Ruskej federácie dekrét, ktorý upravil status univerzity ako samosprávneho objektu.
Kampus
Moskovská univerzita disponuje vyše 600 budovami, vrátane mrakodrapu na Vorobiových gorách. Celý univerzitný kampus zaberá plochu asi. Architektom povereným pre vytvorenie projektu mrakodrapu bol Lev Vladimirovič Rudnev. Komplex univerzity je vysoký a v čase jeho dokončenia bol najvyššou stavbou sveta s výnimkou USA.
Univerzitný kampus tvorí súbor stavieb, ktoré sa nachádzajú v tesnej blízkosti hlavnej budovy a sú prísne symetricky rozmiestnené pozdĺž stredovej osi. Táto os pokračuje až do aleje Slávy, ktorá je lemovaná sochami najväčších vedcov Ruska. Súčasťou komplexu je internát, ktorý poskytuje až viac ako 6 000 izieb.
Iné projekty
.
Bratislava – mestská časť Vajnory
Bratislava – mestská časť Vajnory (iné názvy: Bratislava-Vajnory, Mestská časť Vajnory, Vajnory; ) je mestská časť Bratislavy.
Rozkladajú sa na úpätí Malých Karpát v nadmorskej výške 130-133 metrov nad morom. S rozlohou 13,5 kilometrov štvorcových a s vyše 5 000 obyvateľmi patria medzi menšie mestské časti hlavného mesta Slovenska. Administratívne patrí pod okres Bratislava III. Vajnorčania sa však právom pýšia svojou bohatou históriou, osobitou krásou ľudového umenia a zvykmi, ktoré sa tu až do súčasnosti uchovávajú a rozvíjajú. Zemepisná šírka: N48°08 Zemepisná dĺžka: E17°06.
Geológia a vodstvo
Väčšia časť územia patrí do Podunajskej nížiny s typickým fluviálnym reliéfom s relatívnymi výškami v rozmedzí 0,5 - 1,5 - 2,5 m. Severozápadná časť je súčasťou Malých Karpát. Pôdy patria medzi stredne ťažké s charakterom pôdy aluviálnych sedimentov.
Hlavná hydrologická sieť patrí do povodia Šúrskeho kanála, ktorý bol umelo vybudovaný počas 2. svetov vojny. Do tohoto toku sa vlievajú Račí potok, Račiansky potok, Vajnorský potok, Kratina a Struha. Vajnory sú typické veľmi vysokou hladinou podzemnej vody. Podzemné vody sú dotované vodami z Malých Karpát. Dominantný smer prúdenia je SZ - JV. Ich hladina je ovplyvnená aj spätným vzdutím vôd v rieke Dunaj.
Podnebie a ekológia
Vajnory sa nachádzajú v teplom a mierne suchom klimatickom regióne. Priemerná ročná teplota je 9,8 stupňov. Najviac zrážok spadne v mesiacoch máj, júl a najmenej v septembri. Priemerný počet dní so snehovou pokrývkou je 36,5, najviac snehu je v januári. Vajnory sa považujú za územie nadpriemerne veterné. Prevládajú severozápadné a severovýchodné smery vetra. Počet dní so silným vetrom je 108,4 a s búrlivým vetrom 31,6.
Súčasná krajinná štruktúra je charakterizovaná zastúpením lesnej a nížinnej krajiny s vodnými plochami, poľnohospodárskou krajinou s ornou pôdou a typickými vinohradmi, veľká časť územia je urbanizovaná. Významnými vodnými plochami sú na juhovýchode Vajnorské jazerá a v severozápadnej časti sústava rybníkov na Sprinzlovom majeri.
Významné biocentrá a biokoridory: severozápadná časť územia Vajnôr je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. V tesnej blízkosti katastrálnej hranice Vajnôr sa nachádza Národná prírodná rezervácia Šúr, zaradená do siete európsky významných chránených území NATURA 2000. Regionálne biocentrá sú Vajnorská dolina, Vajnorské jazerá, Sprinzlov majer, Račiansky kanál a potok Struha.
Národnostné zloženie
1991:
2001:
2011:
Centrum Vajnor
Centrum Vajnor bolo v roku 1992 vyhlásené za pamiatkovú zónu. Vonkajšiu tvár tvorí architektúra. Ako všade, aj vo Vajnoroch je najstaršou stavbou kostol.
Kostol
Kostol bol postavený v rokoch 12701279. Najprv bol zasvätený Panne Márii, potom uhorskému kráľovi sv. Ladislavovi. Od roku 1968 opäť Panne Márii, a to Sedembolestnej. Kostol je jednoloďový, s polygonálne uzavretou svätyňou, ktorá je zaklenutá gotickou rebrovou klenbou so stredovekými svorníkmi. V roku 1771 bol kostol zväčšený výstavbou novej lode, ktorá je zaklenutá siedmimi poľami tzv. pruskej klenby. Veža s ihlancovou strechou má v hladkých polách trupu strieľne. Sanktuárium kostola je vyzdobené kompozíciami nástenných malieb vajnorských žien.
Kaplnky
Okrem kostola sú v obci aj kaplnky: sv. Jána Nepomuckého, sv. Urbana a sv. Vendelína.
Ďalšie pamiatky
Ďalšími kultúrnymi pamiatkami sú socha svätého Floriána a Vajnorský ľudový dom na Roľníckej ulici č.118.
Národná kultúrna pamiatka Vajnorský ľudový dom
Vajnorský ľudový dom zo začiatku 19. storočia je ukážkou tradičnej zástavby dvora typu radových dedín. Vertikálne delenie stavebných parciel podmieňovalo orientáciu domov od ulice k humnám a viniciam, čím vznikali dlhé dvory alebo dlhé domy.
Stavebným materiálom ľudového domu bola najmä nepálená tehla kombinovaná s kameňom a pálenou tehlou. Steny sú približne 60 – 70 cm hrubé, majú nápadný strop s hrubým nosným povalovým trámom a drevené podlahy.
Členenie a interiér obytného domu bol prispôsobený potrebám vtedajšej rodiny. Pozostával z troch priestorov - kuchyne s otvoreným ohniskom, ktorým sa vykurovala  i predná izba a komora, často prestavaná na zadnú izbu. Hospodárske stavby, ako stajňa, maštaľ a stodola, boli od obytnej časti domu oddelené prešovňou, kde sa nielen lisovalo hrozno, ale i uskladňovalo dorobené víno.
Na Vajnorskom ľudovom dome môžeme pozorovať i charakteristický architektonický prvok typický pre túto oblasť - spevnený vchod do domu a pivníc, tzv. výpustok. Typická je aj vnútorná výzdoba - maľba na stenách. Umiestnená bola vždy nad otvoreným ohniskom a v inej farebnej podobe i v prednej izbe. Najčastejším motívom ornamentálnej maľby je motív vtáčika, ktorý vajnorské maliarky vedeli nakresliť v neuveriteľnom množstve podôb. Dodnes je táto pôvodná tvorba zdrojom inšpirácie pre ďalšie generácie.
Školy
Na území mestskej časti sa nachádzajú dve základné školy a aj materské. Obe základné školy sú umiestnené v strede Vajnôr na rovnakej ulici. Štátna škola Základná škola s materskou školou Kataríny Brúderovej je na Osloboditeľskej ul. 1 a cirkevná (rímsko-katolícka) Základná škola s materskou školou sv. Jána Pavla II. na Osloboditeľskej 27. Na Rybničnej ulici sídli Stredná odborná škola elektrotechnická.
Tiszanána
Tiszanána je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Heves.
Má rozlohu 6814 ha a žije tu 2515 obyvateľov (2007).
Petra
Petra môže byť:
NGC 936
NGC 936 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. januára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
Brillac
Brillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kostnaté ryby
Kostnaté ryby alebo kostnaté (staršie: ryby kostnaté) môže byť slovenský názov taxónu:
El Cuy (department)
El Cuy je department v severozápadnej časti provincie Rio Negro na juhu Argentíny. Je to jedným z 13 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom General Roca, na východe s departmentom Avellaneda, na juhu s departmentmi Nueve de Julio a Veinticinco de Mayo, na západe s departmentom Pilcaniyeu a na severozápade s provinciou Neuquén.
Darina
Darina je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 12. augusta.
Monika Haasová
Monika Haasová (* 18. december 1976, Žiar nad Hronom) je slovenská herečka, tanečníčka, mímka a režisérka. Jej sestra je herečka a speváčka Zuzana Haasová a ďalšia sestra Iveta Haasová je textilná dizajnérka.
Predstavenia v Holandsku
V roku 2007 veľké turné+festivaly v Brazílii: /Brazília, Salvador, Rio de Janeiro, Sao Paolo, Curitiba, Teresina/
Evangeline Lillyová
Nicole Evangeline Lilly (* 3. august 1979, Fort Saskatchewan, Alberta, Kanada) je kanadská herečka.
Tófalu
Tófalu je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Füzesabony.
Má rozlohu 1448 ha a žije tu 602 obyvateľov (2007).
Bulharsko
Bulharsko (po bulharsky: България), dlhý tvar Bulharská republika (po bulharsky: Република България) je štát v juhovýchodnej Európe na Balkánskom polostrove, z ktorého zaberá 22 %.
Nachádza sa v geografickej a geostrategickej zóne, ktorá spája Európu s Áziou a Čiernomorským regiónom. To predurčilo bohatú a rôznorodú históriu krajiny, ktorej územie je jedným z prvých osídlených človekom na európskom kontinente.
Krajina susedí na severe s Rumunskom (dĺžka hraníc ), na západe so Srbskom a s Severným Macedónskom, na juhu s Gréckom  a na juhovýchode s Tureckom. Východnú hranicu tvorí Čierne more. Riečnu hranicu tvorí.
Geografia
right|thumb|Fyzická mapa Bulharska right|thumb|Bulharské oblasti right|thumb|Budova parlamentu
Celková dĺžka hraníc Bulharskej republiky je.
Od 1. januára 2007 na hraničných priechodoch s Rumunskom a Gréckom pre občanov Európskej únie platí právo na voľný pohyb osôb.
V dĺžke (od rieky Timok po mesto Silistra) tvorí severnú hranicu rieka Dunaj. V blízkosti tejto hranice sa nachádza okolo 57 veľkých dunajských ostrovov – Belene, Vardim, Bogdan, Bliznaci – a iné. Rieka Dunaj poskytuje vhodné podmienky na rozvoj vodnej dopravy. Jej význam vzrástol po spustení riečneho kanála Rýn – Mohan – Dunaj. Na rieke sa uskutočňuje kombinovaná doprava typu: rieka – súš, rieka – more. Je najväčšou riečnou obchodnou cestou, ktorá Bulharsko spája so štátmi západnej Európy. V oblasti dunajského pobrežia sa rozvíjajú rôzne odvetvia priemyslu ako elektroenergetický priemysel, chemický priemysel a drevospracujúci priemysel. Veľký hospodársky význam majú vodné hraničné prechody Vidin – Calafat a Ruse – Giurgiu (do Rumunska) a Orjachovo – Beket (do Grécka).
Suchozemská hranica s Rumunskom vedie cez oblasť Dobrudže. Začína sa pri meste Silistra, končí sa pri rumunskej dedine Vama Veche a je dlhá.
Rovinatý reliéf tejto časti hranice umožňuje rozvoj cestných (Istanbul – Burgas – Varna – Constanta) a železničných ciest (Razdelna – Kardam –  Medžidia – Ungeni). Tadiaľto vedie plynovod z Ruska a elektrina z Ukrajiny.
Celú východnú hranicu krajiny tvorí Čierne more v dĺžke. Jej začiatok je južne od dediny Vama Veche v Rumunsku a koniec pri ústí rieky Rezovska. Čierne more má pre krajinu veľký strategický význam, pretože cez prielivy Bospor a Dardanely ju spája so Stredozemným morom a s Atlantickým oceánom. Cez Čierne more sa do krajiny importuje 40 % surovín a 30 % sa vyváža. More tiež slúži na lacnejší dostup k nerastným surovinám ako sú ropa, uhlie, koks, železná ruda, ale aj drevo. Väčšina z nich sa dováža z Ruska a Ukrajiny.
Čiernomorské pobrežie je v súčasnosti dôležitou priemyselnou zónou. Rozvíja sa tu chemický a strojársky priemysel. Poskytuje rozvoj rybolovu v mestách Burgas, Varna a Sozopol, kde sa okrem iného ťaží aj soľ.
Čierne more je rajom pre turistov. Okrem oddychovej turistiky ponúka táto oblasť aj ozdravovaciu turistiku. Rozvoju východnej hranice Bulharska však bráni ťažký ekologický stav Čierneho mora, ktoré znečisťujú Dunaj, Dnester a Dneper a obyvatelia jeho pobrežia. Doprava v tejto oblasti je málo rozvinutá, hoci sem vedie železnica zo Sofie.
Na juhu krajina v dĺžke hraničí s Tureckom  a vedie po rieke Rezovska smerom na západ, kde sa vlieva do rieky Marica, ďalej vedie po úpätí pohoria Strandža a Derventskej vyvýšenine a nakoniec končí v Rodopách.
Cez bulharsko-tureckú hranicu vedú cesty do západnej Európy a regiónu Blízkeho východu (Konstanca – Varna – Burgas – Malko Tărnovo – Lozengrad – Istanbul). Hraničný prechod v meste Makaza spája krajinu s Egejským morom. Smerom do Turecka vedú tri hraničné prechody (Malko Tărnovo, Kapitan Andreevo a od roku 1993 aj Lesovo – Hamzabejli), ale okrem týchto prechodov existuje aj niekoľko starých ciest vedúcich cez túto hranicu (Jambol – Elchovo – Edirne).
Vzťahy Bulharska s oboma južnými susedmi v súčasnosti dostávajú nový rozmer, na čo vplýva politická situácia v Turecku a Grécku. Vypracovaných je mnoho projektov, ktoré by sa mali v budúcnosti realizovať na riekach Struma a Marica.
Severné Macedónsko a Srbsko celkovo v dĺžke sú hraničiace krajiny s Bulharskom na západe. Vedie od vrchu Tumba až po rieku Timok, ktorá oblasť spája s riekou Dunaj. Cez hranicu so Severným Macedónskom vedú tri hraničné prechody (Petrič – Strumica, Blagoevgrad – Delčevo a Kiustendil – Kriva Palanka – Skopje). V súčasnosti medzi týmito krajinami neexistuje železničný prechod, ale už sú na svete plány, ktoré by sa mohli uskutočniť na trase medzi mestami Gjoševo – Kumanovo.
Cez hraničný prechod pri meste Kalotina vedie medzinárodná cesta, ktorá spája Bulharsko so západnou Európou a krajinami v oblasti Blízkeho východu.
Dejiny
thumb|Bulharsko v roku 1915
Obdobia dejín Bulharska:
Obyvateľstvo
right|thumb|Burgaský záliv right|thumb|Turistické stredisko [[Slnečné pobrežie]] Podľa Národného štatistického inštitútu malo Bulharsko v roku 2007 7 679 290 obyvateľov. Ich počet však za posledné roky klesol v dôsledku nízkeho prirodzeného prírastku (približne – 5 %) a vysokej migračnej vlny, kedy po roku 1989 emigrovalo okolo 750 000 ľudí.
Bulharsko má najnižší prírastok obyvateľstva na svete od začiatku 50. rokov 20. storočia s výnimkou ostrova Svätý Krištof a Nevis. Hlavnou príčinou je obrovská emigrácia z krajiny. Od 80. rokov 20. storočia je prírastok obyvateľstva negatívny, na čom sa okrem rozsiahlej emigrácie Turkov a neskôr i Bulharov podieľala od 90. rokov 20. storočia aj nízka pôrodnosť.
V rokoch 1985 – 1989 sa komunistické vedenie Bulharska snažilo násilne asimilovať tureckú menšinu. Od roku 1985 bulharská vláda zrušila vyučovanie v tureckom jazyku a snažila sa o potlačenie tureckej kultúry a identity. Turecké mená boli poslovanštené a približne 300 000 Turkov natrvalo emigrovalo do Turecka. Po prechode Bulharska k demokracii boli tieto zákony začiatkom roku 1990 zrušené.
Súčasné politické pomery
Bulharsko je parlamentnou republikou. Hlavou štátu je prezident volený priamou voľbou na 5-ročné volebné obdobie. Neustále činným zákonodarným orgánom, pozostávajúcim z 240 poslancov volených na 4 roky, je Národné zhromaždenie. Výkonná moc je v rukách vlády. Po parlamentných voľbách v krajine (25. jún 2005) Dovtedajšia konzervatívna vláda utrpela porážku, keď kľúčová politická sila Národné hnutie Simeona II. (po bulharsky: Национално движение Симеон II., НДСВ) dosiahla okolo 22 %. Najväčší vplyv získali bulharskí socialisti vedení Sergejom Staniševom, ktorí napokon vytvorili veľkú koalíciu s NDSV a Hnutím za práva a slobody (po bulharsky: Движение за права и свободи, ДПС), ktoré je v krajine podporované najmä bulharskými Turkami. Najväčším prekvapením volieb bol úspech strany Ataka (po bulharsky: АТАКА), ktorá svoj program postavila na nacionalistických a rasistických heslách a odpore voči Európskej únii a získala takmer 9 %.
Súčasným predsedom vlády je Galab Donev, v prezidentských voľbách v roku 2021 zvíťazil Rumen Radev.
Administratívne rozdelenie
Územie štátu sa od roku 1998 delí na 28 oblastí, 262 okresov a 3881 obcí.
Legovanie
Legovanie je pridávanie legujúcich prísad do vsádzky alebo do tekutého kovu, aby sa dosiahlo predpísané chemické zloženie. Tento postup je dôležitý napríklad pri spracovaní ocele. Pri zlievaní drahých kovov označuje legovanie primiešanie prísady na dosiahnutie požadovanej rýdzosti, farby a pod.
Legovanie ocele
Legovaná oceľ vzniká pridaním iných kovov (prvkov) do ocele s nízkym obsahom uhlíka. Najčastejšie je to molybdén, mangán, nikel, chróm, vanád a kremík. Prvky s nízkou afinitou ku kyslíku je možné pridávať do vsádzky, reaktívnejšie po ukončení tavenia.
Rozlišujú sa:
Quai Henri-IV
thumb|Quai Henri-IV Quai Henri-IV (nábrežie Henricha IV.) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.
Poloha
Nábrežie leží na pravom brehu rieky Seiny. Začína pri križovatke s Boulevard Morland, kde nadväzuje na Quai de la Rapée, končí pri Boulevard Henri-IV a Pont de Sully, odkiaľ pokračuje Quai des Célestins.
Dejiny
Nábrežie vzniklo v roku 1843 a bolo pôvodne súčasťou ostrova Louviers. V roku 1847 bolo riečne rameno zasypané a ostrov pripojený k brehu.
Nábrežie od roku 1844 nesie meno francúzskeho kráľa Henricha IV.
Selešťany
Selešťany je časť obce Záhorce. Do roku 1907 to bola samostatná obec.
Ležia vo východnej časti Ipeľskej kotliny v doline Krtíša na pravom brehu rieky Ipeľ asi 2 km vzdialené od vlastných Záhoriec. V okrese Veľký Krtíš. Okolité obce sú (západne) Slovenské Ďarmoty, (východne) Vrbovka, (severovýchodne) Želovce, (južne) maďarská obec Patvarec a (juhozápadne) maďarské mesto Balážske Ďarmoty.
Ľubomír
Ľubomír je mužské krstné meno. Má slovanský pôvod s významom „ľúbiaci mier“, „mierumilovný“. Meniny na Slovensku má 13. augusta.
NGC 741
NGC 741 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,3.
Vauchoux
Vauchoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NHL 1970/1971
Sezóna 1970/1971 bola 54. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Montreal Canadiens.
Play-off
Pred play-off vypukol škandál z dôvodu, že Minnesota North Stars vypustila niekoľko posledných zápasov základnej časti, aby sa v play-off vyhla celku Chicago Blackhawks. Po sezóne tak bol mierne zmenený systém play-off, už sa ďalej nepoužíval systém tím1 vs. tím3 a tím2 vs. tím4, ale tím1 vs. tím4 a tím2 vs. tím3.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2010
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2010 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2010. Konal sa v meste Mayagüez, v Portoriku v dňoch od 25.30. júla 2010, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov Nikaraguy a Salvádoru. Pôvodne sa mali turnaji predstaviť aj reprezentácie Kuby. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval štvrtýkrát. Zápasy sa hrali v aréne El Mani Pavilion. Na turnaji zvíťazili obe reprezentácie Dominikánskej republiky.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hádzanársky turnaj Panamerických hier 2011, ktoré sa uskutočnili v Guadalajare. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá z oboch kategórií a ďalšie 2 družstvá postúpili na kvalifikáciu o Panamerické hry 2011.
Újlőrincfalva
Má rozlohu 4809 ha a žije tu 297 obyvateľov (2007).
Gnómon
thumb|260px|Slnečné hodiny v [[Pekingu]]
Gnómon alebo nesprávne gnomon je astronomické zariadenie používané už v staroveku. Tvorí ho zvisle postavená tyč zakončená ihlanom. Smer tieňa, ktorú vrhá tyč na plochu pod ňou, udáva azimut. Dĺžka tieňa závisí od výšky telesa vrhajúceho tieň. Pomocou gnómonu sa dá určiť sklon ekliptiky k rovníku, čas slnovratu a rovnodennosti, dĺžka roka a môže byť použitý aj ako slnečné hodiny.
NGC 641
NGC 641 je galaxia v súhvezdí Fénix, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Burkina
Burkina, dlhý tvar Burkina Faso, je vnútrozemský štát v Západnej Afrike, ktorého rozloha činí 274 200 km2. Na severe susedí s Mali, na východe s Nigerom, na juhovýchode s Beninom, na juhu s Togom a Ghanou a na juhozápade s Pobrežím Slonoviny. Krajina je bývalou francúzskou kolóniou a teda aj jej oficiálnym jazykom je francúzština a naďalej udržiava úzke diplomatické styky s Francúzskom.
Dejiny
V oblasti Burkiny vznikali v 11. a 12. storočí tri mosijské ríše, ktoré sa roku 1896 stali súčasťou Francúzskej Západnej Afriky a roku 1919 samostatnou kolóniou, ktorá bola roku 1932 zrušená a roku 1947 znovu obnovená.
11. decembra 1958 získala dnešná Burkina, vtedy nazývaná Horná Volta, postavenie autonómnej republiky v rámci Francúzskeho spoločenstva, na čele s Mauricem Yaméogom ako premiérom a Paulom Massonom ako vysokým komisárom. 5. augusta 1960 získala nezávislosť od Francúzska ako Republika Horná Volta (franc. Republique de Haute Volta) a 20. septembra sa stala členom Organizácie Spojených národov. 11. júla hornovoltský prezident M. Yaméogo a francúzsky premiér Michel Debré podpísali dohodu o vystúpení Hornej Volty z Francúzskeho spoločenstva, ktorá bola ratifikovaná 27. júla.
Vnútropolitický vývoj
Začiatkom roku 1966 zvrhol prvého prezidenta Maurice Yaméoga vojenský puč, ktorý vyvolal hospodárske ťažkosti. Vojenská vláda po čase znovu povolila činnosť politickým stranám a krajina sa mohla opäť považovať za stabilnú a demokratickú. Roku 1977 vstúpila do platnosti ústava, vo voľbách sa však zúčastnilo priemerne len 20 % z prevažne analfabetického obyvateľstva. Roku 1980 prevzala moc nová vojenská vláda, zrušila ústavu a zakázala činnosť politickým stranám. Pri puči v októbri 1987 bol zavraždený prezident Thomas Sankara. Moc prevzal Blaise Compaoré. V júni 1991 vstúpila do platnosti nová ústava zakotvujúca pluralitný systém. V prezidentských voľbách bol opakovane zvolený Blaise Campaoré, avšak všetky voľby boli sporné. Po protestoch podporovaných armádou Campaoré odstúpil v októbri 2014. Jeho nástupcom sa stal bývalý premiér Roch Marc Christian Kaboré, zvolený vo voľbách v novembri 2015.
Burkinsko-slovenské medzinárodné vzťahy
Slovensko udržiava s Burkinou diplomatické styky prostredníctvom svojho veľvyslanectva v Abuji v Nigérii a prostredníctvom veľvyslanectva Burkiny vo Viedni.
Ekonomika
Burkina je nerozvinutý poľnohospodársky štát, ktorého hlavný export tvoria zlato a poľnohospodárske produkty, najmä bavlna, ale aj káva, čaj, arašidy a koža. Obchoduje najmä so Švajčiarskom (65,7 % exportu k roku 2016), Indiou (6,3 % exportu, 4,1 % importu), Južnou Afrikou (5,2 %), Singapurom (4,6 %), Francúzskom (7,1 % importu), Čínou (12,2 % importu), Pobrežím Slonoviny (8,2 % importu), Japonskom (7,8 % importu), Holandskom (4,5 % importu), Španielskom (4,2 % importu), Ruskom (4 % importu) a Spojenými štátmi,. Vzhľadom na dominanciu zlata a bavlny ako exportných artiklov sú príjmy krajiny zo zahraničného obchodu značne závislé od cien týchto komodít na svetových trhoch. V posledných rokoch Burkina zaznamenala nárast v ťažbe a vývoze zlata.
Podľa údajov z roku 1995 burkinská rastlinná výroba vyprodukovala 26 000 ton kávy, 500 000 ton manioku a 674 000 ton batátov, pričom v živočíšnej výrobe sa k danému roku chovalo 420 000 kusov hovädzieho dobytka, 350 000 kusov oviec a 920 000 kusov kôz. Podľa odhadu z roku 2011 tvorí 43 % rozlohy štátu poľnohospodárska pôda, z toho 20,8 % orná pôda, 0,3 % trvalé plodiny a 21,9 % trvalé pasienky. Poľnohospodárstvu sa venuje až približne 90 % obyvateľstva a podľa odhadu k roku 2016 sa na hrubom domácom produkte podieľa 32,6 % (na prvom mieste je sektor služieb s 45,2 %), avšak kvôli závislosti od dostatočnej vlahy preň veľké prírodné riziko predstavujú opakujúce sa obdobia sucha.
Obrat rybolovu v jazere Tanganika v roku 1995 činil 23 050 ton rýb a ťažba dreva 4,6 miliónov m3 dreva.
Doprava a komunikácie
Cestná sieť nie je dostatočne rozvinutá. V roku 1992 predstavovala 14 473 km v roku už 15 272 km. Železničná sieť predstavuje len 622 km (k roku 2014). V krajine sa nachádzajú dve letiská so spevnenou a 21 letísk s nespevnenou vzletovou a pristávacou dráhou. Z toho je jediné medzinárodne letisko v hlavnom meste Ouagadougou. Jediná letecká spoločnosť sídliaca v krajine, Air Burkina, S.A., operuje dve stredné dopravné lietadlá Embraer 170.
Podľa odhadu k júlu 2016 je v krajine 64 000 registrovaných telefónov pevnej linky a 15 404 040 mobilných telefónov (tzn. na 100 obyvateľov pripadá 79 mobilných telefónov. Prístup na Internet má len 14 % obyvateľov (2 723 950 používateľov). K roku 2007 v krajine sídlila jedna štátna a jedna súkromná televízna stanica.
Náboženstvo
Burkina Faso je nábožensky rozmanitá krajina. Dominantným náboženstvom je islam. Podľa štatistík sa 63,2 % populácie hlási k islamu. Väčšina moslimov v Burkine Faso sú sunnitskí moslimovia, ktorí nasledujú Malíkovskú právnu školu (tzv. Malíkovský mazhab) ovplyvnenú súfizmom. Šíitska forma islamu má v krajine malé zastúpenie. Značný počet sunnitských moslimov sa stotožňuje s poriadkom Tijaniyah. Rímskych katolíkov je 24,6 %, protestantov 6,9 %. Tradičné africké náboženstvo vyznáva 4,2 % obyvateľov. Mnoho ľudí praktizuje islam alebo kresťanstvo spolu s niektorým z tradičných náboženstiev (viacpočetná náboženská identita), prípadne ich synkretizmus.
Vladimír Jaroslavič
Vláda
Podľa názoru väčšiny letopiscov bol Vladimír Jaroslavič za panovníka novgorodského kniežatstva vymenovaný v roku 1034, niektorí si však myslia, že to bolo o štyri roky skôr (1030). Jeho vládu charakterizovala výbojná politika. Panovník uskutočnil niekoľko vojenských ťažení do oblasti južného Fínska (1042) a Byzantskej ríše (1043), ktoré sa skončil neúspechom.
Ku koncu svojej vlády (14. september 1052) dokončil výstavbu a biskupom posvätil Chrámu svätej Sofie v Novgorode, do ktorého boli po dvadsiatich dňoch od vysviacky chrámu prenesené jeho telesné pozostatky.
William Goldsmith
William Goldsmith (* 4. júl 1972) je americký rockový bubeník, v súčasnosti hrá v skupine The Fire Theft. Pôsobil aj v skupinách Sunny Day Real Estate, Foo Fighters a iných.
Diskografia
Sunny Day Real Estate (1994–95; 98; 99-00)
Jeremy Enigk
Foo Fighters
Mary Lou Lord
Replikants
The Fire Theft
Webový dizajn
thumb|Príklad webovej stránky, ktorej dizajn je založený na využití [[Kaskádové štýly|kaskádových štýlov (CSS).]] Webový dizajn alebo webový design alebo webdesign je súhrnom výsledných spracovaní návrhov a požiadaviek pre koncept, funkčné riešenie a vzhľad webovej lokality, ktorý má byť funkčne spôsobilý pre zobrazenie a interpretáciu webovými prehliadačmi, alebo inými grafickými užívateľskými rozhraniami (skr.: GUI – "graphical user interface").
Prvé čo si návštevník stránky všimne je prirodzene vzhľad stránky: rozvrhnutie jednotlivých častí, farebnosť, obrázky, animácie, atď. – jedným slovom Web Dizajn. Práve toto vytvára prvý – najdôležitejší dojem.
Pri tvorbe webového dizajnu využívame:
Samozrejme, existuje množstvo iných kódovaní, jazykov a možností ako zapísať stránku, no tieto sú asi najpoužívanejšie a najrozšírenejšie.
Webové stránky môžu byť statické, alebo môžu byť naprogramované ako dynamické stránky, ktoré sa automaticky prispôsobujú vzhľadom alebo obsahom, v závislosti na množstve faktorov.
História
Tim Berners-Lee uverejnil to, čo je považované za prvé internetové stránky, v auguste 1991. Berners-Lee bol prvý, ktorý skombinoval internetovú komunikáciu (email a Usenet) s hypertextom (išlo len o prezeranie informácií uložených v jednom počítači). Webové stránky sú písané v značkovom jazyku nazývanom HTML, no predošlá verzia HTML bola veľmi jednoduchá, dávala dokumentu len základnú štruktúru (nadpisy a odseky) a možnosť prepojenia pomocou hypertextov. Tým sa líšila od existujúcich foriem komunikácie – užívatelia mohli ľahko prejsť zo stránky na stránku prostredníctvom odkazov.
Koncept webovej stránky
Základný koncept webovej stránky obsahuje požiadavky na jej funkčné a informačné rozloženie. Požiadavky na koncept stránky sa odlišujú od jej funkčného zamerania. Je rozdiel medzi funkčným rozložením tzv. webovej informačnej vizitky, informačným portálom, blogovacím systémom, diskusným fórom, internetovým obchodom a pod.
Copywriting
Tento výraz sa nedá presne a jednoslovne preložiť, ale voľne môžeme túto činnosť nazvať písanie textov pre web. Ide o to, aby ste dokázali v najkratšom a najzrozumitelnejšom texte osloviť svojho zákazníka. Tým by ste ho mali presvedčiť, aby nakúpil práve u vás.
Grafický návrh
Hlavnou úlohou je, na základe požiadaviek a pripomienok zákazníka, vytvoriť výslednú podobu webovej prezentácie. Platí tu jedna dôležitá zásada – grafická podoba musí rešpektovať účel a zameranie celého webu.
Kódovanie
V tejto fáze máme jedinú (niekedy nie jednoduchú) úlohu. Pripravený obrázok (grafický návrh) správne rozrezať a pomocou určených technológií (XHTML, CSS) ho predložiť internetovým prehliadačom ako šablónu. Vždy sa musíme snažiť o to, aby sa táto šablóna zobrazila rovnako vo všetkých dostupných prehliadačoch. Inak povedané, musíme vytvoriť zdrojový kód.
Programovanie
Keď je šablóna pripravená, dostáva sa na rad (pre väčšinu ľudí najzložitejšia) ďalšia vývojová fáza. Práve v tejto fáze do hotového tela (šablóna) vkladáme dušu! To má za následok, že po vyplnení formulára vám bude doručený mail, alebo možnosť komentovať články a mnoho iných vecí. Jednoducho povedané, zaisťujeme, aby celý web fungoval ako má.
XHTML + CSS
Tieto jazyky slúžia na vytvorenie grafického rozhrania stránky ale aj na optimalizáciu pre vyhľadávače – SEO.
PHP, ASP
Skutočné programovacie jazyky. Tvoria funkčné moduly väčsiny dostupných stránok. Ich kód sa spracúva na strane servera, čo znamená, že v prehliadači vidíte iba výsledok ich práce.
Databázy
K funkciám PHP (ASP) neodmyslitelne patrí aj používanie databáz. SQL je jazyk umožňujúci komunikáciu medzi aplikáciou a databázou (toto neplatí iba pri webe). Vo webdesigne sa najčastejšie používa MySQL (na linux serveroch) alebo MS SQL (na Windows serveroch). Poznáme aj rône iné databázy, ale tie sa pri práci s webom využívajú podstatne menej.
JavaScript
Skriptovací jazyk – používa sa na rôzne drobnosti, ako napr. zisťenie rozlíšenia monitora – na rozdiel od PHP sa spracúva na strane klienta – teda vo vašom PC (a vy si môžete pozrieť jeho zdrojový kód).
Dizajn stránok
Pre typické webovej stránky sú základné aspekty designu:
Webové stránky sa zvyčajne skladajú z textu a obrázkov. Prvá stránka webu je známa ako index. Niektoré webové stránky používajú tzv. Titulnú stránku (Splash Page). Titulná stránka zahŕňa uvítaciu správu, výber jazyka alebo regiónu, alebo vylúčenie zodpovednosti za obsah, atď. Každá webová stránka je HTML súbor, ktorý má svoju vlastnú URL. Po vytvorení každej webovej stránky, sú stránky spravidla spojené pomocou navigačného menu zložené z hypertextových odkazov.
Keď je webová stránka dokončená, musí byť zverejnená, aby bola viditeľná pre verejnosť prostredníctvom internetu. Slúži nám k tomu FTP klient. Po uverejnení, môže web master použiť rôzne techniky na zvýšenie návštevnosti – "predloženie" webovej stránky vyhľadávačom ako Google, Bing a Yahoo alebo výmena odkazov s inými webovými stránkami.
Požiadavky
Webová stránka je informačný systém, ktorého súčasti sú niekedy označované ako front-end a back-end. Viditeľný obsahu (napr. rozloženie stránky, užívateľské rozhranie, grafika, text, audio) je známy ako front-end. Back-end zahŕňa štruktúru zdrojového kódu, neviditeľné priebehy skriptov, a server-side komponenty, ktoré spracúvajú výstup z front-endu. V závislosti na veľkosti projektu môže byť vývoj webových aplikácií vykonávaný prostredníctvom web mastra, alebo môže manažér projektu dohliadať na členov skupiny s odbornými zručnosťami pri tvorbe webu.
Problémy
Rýchlym technologickým vývojom sa komplikuje získavanie a zavádzanie vhodných prostriedkov na udržanie "modernosti" webu.
Prostredie
Rozloženie je dvojsečná zbraň: je vizuálnym zobrazením toho, čo tvaruje web designer. Na druhej strane, je prostriedkom na doručovanie obsahu návštevníkovi. Web design obsahuje viac krížení medzi mnohými vrstvami technickej a sociálnej sféry, náročné kreatívne smery, grafické prvky a určité formy sociálnej organizácie, rozdielne ciele a metódy riešenia, efektívne nasadenie systému vzdelávania, softvéru a vedenie tímu počas procesu návrhu.
Spolupráca
Predošlý web design nezahŕňal mnoho podstatných vecí. Webové stránky boli z veľkej časti len statické on-line katalógy alebo zložky spojené s databázou, ktoré neboli prepojené s podnikom a jeho projektami. Informácie boli uvedené na web, no aktualizácia údajov, komunikácia firmy so stránkou a prostredníctvom nej aj so zákazníkmi boli takmer rarita.
Forma vs. funkcie
Webový vývojár môže venovať väčšiu pozornosť tomu, ako stránka vyzerá a zanedbávať napr. SEO optimalizáciu, čitateľnosť textu, ľahkú navigáciu stránok alebo to, ako ľahko návštevníci nájdu stránku. V dôsledku toho vznikajú rozpory medzi dizajnérmi, kde niektorí chcú viac grafických prvkov na úkor kľúčových slov, zoznamov s odrážkami a textových odkazov, ktoré sú potrebné pre vyhľadávacie roboty. Pretože niektorá grafika slúži okrem estetiky aj na komunikačné účely, tak funkčnosť stránky môže závisieť od nápadov na grafický dizajn, rovnako ako od profesionálneho písania stránky.
Použitím veľkého množstva grafiky sa môže načítavanie webovej stránky veľmi spomaliť, čo žiaden návštevník nemá rád. Tento problém sa vyriešil vznikom vysoko-rýchlostného internetu a využívaním vektorovej grafiky. Ale je tu ešte stále ambícia na zvýšenie prenosovej rýchlosti a "umelecká výzva" minimalizovať množstvo grafických prvkov a ich veľkosť (objem dát). Táto úloha je ešte umocnená tým, že zvýšenie prenosovej rýchlosti spôsobilo využívanie väčších rozmerov grafických súborov.
Zariadenia
Na webe nemá dizajnér žiadnu kontrolu nad viacerými faktormi: veľkosť okna a typ prehliadača, vstupné zariadenie (operačný systém, myš, dotykový displej, hlasový príkaz, text, mobilný telefón atď.) a veľkosť, dizajn a ďalšie vlastnosti písma, ktoré majú používatelia k dispozícii (nainštalované) a prednastavené na ich zariadení. Unikátne výrobky a zariadenia sú ďalšou komplikáciou, pretože prehliadač na nich zobrazí rovnaký obsah rôzne.
Web design bez tabuliek
Po skončení vojny prehliadačov, vďaka dominantným prehliadačom ako je Internet Explorer (kompatibilnejší s W3C), začali návrhári využívať CSS ako alternatívny spôsob rozvrhnutia stránok. CSS zástancovia hovoria, že tabuľky by mali byť použité len na tabuľkové dáta. Pomocou CSS (namiesto HTML tabuľky) roboty vyhľadávačov pochopia, čo sa deje vo webovej stránke, keďže ide o sémanticke značkovanie. Všetky moderné webové prehliadače podporujú CSS s rôznymi stupňami obmedzenia.
Ale jednou z hlavných nevýhod CSS je, že každý prehliadač má svoje "maniere", ktoré spôsobujú mierne odlišné zobrazenie stránky. Toto je obzvlášť problém, pretože nie každý prehliadač podporuje rovnaké príkazy CSS. Existujú spôsoby, ako aplikovať rôzne štýly v závislosti na prehliadači a jeho verzií, ale začlenenie týchto výnimiek je ťažké, pretože štýly je potrebné aktualizovať na viacerých miestach.
V týchto dňoch je veľa dostupných CSS rozvrhnutí pre moderné prehliadače. Ale, niektorí ľudia aj naďalej používajú staré prehliadače a návrhári musia vziať v úvahu zobrazenie stránok aj pre nich. Najčastejšie využívaný starý prehliadač je Internet Explorer 6, ktorý drží World Wide Web ďalej od pokroku k CSS. Ale W3 Consortium urobila CSS v kombinácii s XHTML štandardom pre web design.
Dašt-e Náwar (vulkanické pole)
Dašt-e Náwar alebo Dašt-e Náwúr je názov menšieho vulkanického poľa, pozostávajúceho z približne 15 lávových dómov, ležiaceho v západnom Afganistane, juhozápadne od metropoly Kábul. Pravdepodobný vek hornín sa odhaduje na pleistocén.
Vámosgyörk
Vámosgyörk je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Gyöngyös.
Má rozlohu 2182 ha a žije tu 2047 obyvateľov (2007).
César Pelli
César Pelli (* 12. október 1926, San Miguel de Tucumán, Argentína† 19. júl 2019 ) bol argentínsky architekt.
Životopis
Po dobu nasledujúcich dvoch rokov pracoval ako riaditeľ dizajnu v OFEMPE. V rokoch 1952 - 1954 študoval na University of Illinois at Urbana–Champaig v Illinois, kde získal titul magistra architektúry. Do značnej miery ho ovplyvnil architekt Eero Saarinen, u ktorého po skončení štúdií pracoval. Spolu so Saarinenom sa podieľal na mnohých významných stavbách v USA, ako napríklad budova letiska JFK v v New Yorku.
V roku 1964 sa stal občanom USA a o sedem rokov neskôr si založil vlastný ateliér v New Haven, v Connecticute a tiež od toho roku bol zvolený za dekana na Yalskej Univerzite architektúry. V roku 1984 rezignoval na post dekana a začal sa naplno venovať svojej tvorbe. Popri práci však stále prednášal na univerzite.
Brossac
Brossac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Váraszó
Váraszó je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Pétervására.
Má rozlohu 2705 ha a žije tu 565 obyvateľov (2007).
NGC 572
NGC 572 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
Slaný potok (prítok Ondavy)
Slaný potok je krátky potok v regióne Horného Zemplína, na území okresu Stropkov. Pôvodne bol ľavostranným prítokom Ondavy, po výstavbe vodnej nádrže Veľká Domaša ústi do nej. Má dĺžku 1,5 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Ondavskej vrchovine na severozápadnom svahu Hrabovskej hory (297,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 225 m n. m.
Opis toku
Najprv tečie juhozápadným smerom, zľava priberá prítok prameniaci severozápadne od kóty 253 m a stáča sa na západ. Preteká južne od obce Turany nad Ondavou, cez areál autokempingu a juhojuhozápadne od obce ústi v nadmorskej výške 162,4 m n. m. do vodnej nádrže Veľká Domaša.
Bouvetov ostrov
thumb|Poloha Bouvetovho ostrova. Bouvetov ostrov (po nórsky Bouvetøya) je neobývaný ostrov, nachádzajúci sa v južnej časti Atlantického oceánu (resp. v Južnom oceáne) a patriaci Nórsku. Najbližšia pevnina je vzdialená asi. Viac ako 95 % územia ostrova je pokrytých ľadom.
Marcela
Marcela je ženské krstné meno, jeho význam je „malá bojovníčka“. Meniny na Slovensku má 15. augusta.
Wakak
Wakak (iný prepis: Vakak) je názov vulkanického poľa, tvoreného 18 trachyticko-dacitovými lávovými dómami v staršej kaldere, ležiaceho v centrálnej časti Afganistanu. Posledná sopečná činnosť poľa nie je zdokumentovaná, ale odhaduje sa na pleistocén.
Bouvetov ostrov
Geografia
Bouvetov ostrov sa nachádza na 54°26′ južnej šírky 3°24′ východnej dĺžky, jeho rozloha je. 93 % plochy ostrova pokrývajú ľadovce, ktoré padajú z útesov priamo do mora, prípadne aj na pláže tvorené tmavým pieskom vulkanického pôvodu. Pobrežie má dĺžku a často ho obklopujú ľadové kryhy. Ostrov je veľmi ťažko prístupný, nemá žiaden prístav, zakotviť sa dá iba pri pobreží. Najvyšší bod ostrova sa volá Olavtoppen, vrchol je 780 metrov nad morom. Ostrov je sopečného pôvodu, praktický celý je tvorený štítovým vulkánom Wilhelmplatået.
Bouvetov ostrov môže byť kandidátom na jeden z najodľahlejších ostrovov sveta. Najbližšia pevnina je až Zem kráľovnej Maud v Antarktíde, ktorá je vzdialená 1 600 kilometrov južne a je takisto neobývaná.
Dejiny
thumb|left|200px|Satelitný pohľad na ostrov. Bouvetov ostrov objavil 1. januára 1739 Jean-Baptiste Charles Bouvet de Lozier, ktorý velil dvom francúzskym lodiam Aige a Marie. Pozíciu ostrova sa mu nepodarilo presne určiť. Bouvet svoj objav neoboplával a pretože bolo zlé počasie, nebolo ani isté, či ide o ostrov alebo inú pevninu.
Až v roku 1808 sa k ostrovu dostal kapitán veľrybárskej lode Swan Lindsay. Loď patrila spoločnosti Enderby Compeny. Ani Lindsay na ostrove nepristál, ale už správne zmeral jeho pozíciu.
Prvý sa na ostrov úspešne dostal v decembri 1811 kapitán inej veľrybárskej lode Wasp, Benjamin Morrell, ktorý tu so svojou posádkou lovil tulene. 10. decembra 1825 kapitán Norris vodca veľrybárskych lodí Sprightly a Lively vlastnených opäť spoločnosťou Enderby Company, pristál na ostrove a pomenoval ho Liverpool Island, ostrov potom vyhlásil za územie patriace Britskej korune.
V roku 1898 bola pri ostrove nemecká expedícia Valdivia Carla Chuna, ale na ostrove nepristála.
Prvý naozaj dlhší čas na ostrove v roku 1927 strávila nórska posádka výskumnej lode Norvegia. Zostala tu mesiac; vďaka tomu mohlo vzniesť nárok na tento ostrov Nórsko, ktoré pomenovalo ostrov Bouvetøya (po nórsky: Bouvetov ostrov). Dekrét nórskeho kráľa z 23. januára 1928 vyhlasuje Bouvetov ostrov za nórske územie. Spojené kráľovstvo sa vzdalo svojich nárokov v prospech Nórska hneď v nasledujúcom roku.
V roku 1964 sa tu našiel opustený záchranný čln s niekoľko vecami, ale žiaden pasažier na lodi. V roku 1971 bol Bouvetov ostrov a jeho teritoriálne vody vyhlásené za prírodnú rezerváciu. Ostrov zostáva neobývaný. Roku 1977 tu nórski vedci umiestnili automatickú meteorologickú stanicu.
Incident Vela
Dňa 22. septembra 1979 americká družica Vela zaznamenala veľký záblesk (prisudzuje sa vďaka intenzite výbuchu menšej jadrovej bombe alebo dopadu veľkého meteoru) v páse južného Indického oceána medzi Bouvetovým ostrovom a ostrovom Princa Eduarda. Rádioaktívny spád dopadol na veľmi rozsiahlu oblasť a zaznamenali ho vedci v Austrálskom antarktickom teritóriu. Žiadna krajina nepriznala svoju zodpovednosť za test, ale podozrenie padlo na Juhoafrickú republiku, Izrael a Taiwan.
Iné projekty
.