cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heľpa
Dejiny
Najstaršia písomná zmienka o existencii obce pochádza z urbáru Muránskeho panstva z roku 1549, v ktorom habsburský generál Mikuláš spísal práva a povinnosti obyvateľov horehronských osád, medzi nimi aj Heľpy. Tu sa uvádza, že v Heľpe žijú bratia Jakub a Peter Heľpänskí na spoločnej usadlosti.
Občania obce vždy mali a majú silné národnostné povedomie. Počas druhej svetovej vojny nadväzovali kontakty so sovietskymi partizánmi a po každej stránke ich podporovali. Po vypuknutí SNP bol v obci 1. septembra 1944 vytvorený Revolučný národný výbor. Organizoval brigády na kopanie protitankových priekop a budovanie zábran, v priestoroch školy zriadil vojenskú nemocnicu aj s operačnou sálou.
8. júla 1949 sa vzbúrili občania proti príslušníkom Zboru národnej bezpečnosti a ŠtB, ktorí chceli odvliecť miestneho duchovného správcu fary, vd. p. Michala Čaneckého. Stal sa jednou z osobností, ktoré mali byť stíhané a odsúdené za tzv. protištátnu činnosť. Občania sa proti tejto skutočnosti vzbúrili a kňaza im nezobrali. Ale malo to neblahé následky. Vyšetrovanie bolo veľmi tvrdé. Vypočúvali okolo sto osôb, stíhali 42 a odsúdených bolo 35 osôb.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov k 1. 1. 2019 bol 2 585, z toho:
Pravidelné podujatia
Horehronské dni spevu a tanca, sa koná pravidelne koncom júna od roku 1966. Amfiteáter, kde sa toto podujatie uskutočňuje, sa nachádza za základnou školou. Okrem toho sa v júni koná detský folklórny festival Kolovrátok, koncom augusta Prehliadka vojenských folklórnych súborov.
Modrá horda
Modrá horda (tat. Qüq Urda, mong. Qöq Orda) bolo kniežatstvo na rieke Volge vytvorené priamym potomstvom Batuchána. Vďaka jej priamej vláde nad Ruskom bola najdôležitejšou časťou Zlatej hordy. Do roku 1357/1359 mali kniežatá Modrej hordy nadvládu nad celou Zlatou hordou aj územiami potomkov chána Džučiho.
ISO 3166-2:PL
Kódy ISO 3166-2 pre Poľsko identifikujú 16 vojvodstiev. Prvá časť (PL) je medzinárodný kód pre Poľsko, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich vojvodstvo.
Cauville
Cauville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 149 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bobby Reynolds
Bobby Reynolds (* 17. júl 1982, Cape Cod, Massachusetts, USA) je súčasný americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP vo štvorhre.
Leimbach (Haut-Rhin)
Leimbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Predajná
Predajná je obec na Slovensku v okrese Brezno.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1284. Obec patrila Ľupčianskemu panstvu. Svedkom dávnej histórie obce je aj do života znova zavedený niekdajší symbol obce (erb), ktorého história siaha do začiatku 17. storočia. Za zmienku stojí aj skutočnosť, že v nájdenej historickej pečati sa Predajná označuje ako „oppidum“, čiže mestečko.
Honi Soit
Honi Soit je siedmy sólový štúdiový album Johna Calea. Album vyšiel v roku 1981 vo vydavateľstve A&M Records. Ide o jeho prvý a zároveň posledný album vydaný v tomto vydavateľstve. Album produkoval Mike Thorne a Cale bol iba výkonný producent. Autorom obalu albumu je Andy Warhol. Hudobníci hrajúci na albume boli na obale uvedení ako posádka stíhacieho lietadla, Cale bol letový chirurg. V rebríčku Billboard 200 sa album umiestil na 154. priečke. K albumu vyšiel jeden sprievodný singel obsahujúcí piesne „Dead or Alive“ a „Honi Soit“.
Útok na Pearl Harbor
náhľad|vpravo|Výbuch torpédoborca USS Shaw thumb|right|Záchrana živých z USS West Virginia
Útok na Pearl Harbor bol prekvapivý úder uskutočnený Japonským cisárskym námorníctvom na námornú základňu Spojených štátov Pearl Harbor na Havaji 7.decembra 1941 (8.decembra 1941 podľa japonského miestneho času), ktorá následne viedla k tomu, že USA vypovedalo vojnu Japonsku a neskôr sa aktívne zapojilo do druhej svetovej vojny.
Predohra
Kým väčšina Američanov s obavami sledovala priebeh vojny v Európe, v Ázii sa zvyšovalo napätie. Japonsko sa chytilo výhodnej príležitosti zlepšiť svoju strategickú pozíciu a trúfalo vyhlásilo „nový poriadok“, podľa ktorého chcelo hegemonisticky vládnuť nad celým Tichým oceánom. Británia, ktorá zápasila s nacistickým Nemeckom o prežitie, nebola schopná postaviť sa na odpor, odtiahla zo Šanghaja a dočasne uzavrela Barmskú cestu. V lete roku 1940 Japonsko získalo od slabej francúzskej vlády vo Vichy právo používať letiská v Indočíne. Do septembra sa Japonci pripojili k Osi Berlín-Rím. Spojené štáty na odvetu vyhlásili embargo na vývoz železného šrotu do Japonska.
Zdalo sa, že Japonci by sa mohli obrátiť na juh, aby získali zdroje ropy, cínu a kaučuku v britskej Malajzii a holandskej Východnej Indii. V júli 1941 Japonci okupovali zvyšok Indočíny; Spojené štáty reagovali tým, že zmrazili japonské fondy.
V októbri 1941 sa stal predsedom japonskej vlády generál Hideki Todžo. V polovici novembra vyslal do Spojených štátov osobitného vyslanca, aby sa stretol s ministrom zahraničných vecí Cordellom Hullom. Japonsko okrem iného žiadalo, aby Spojené štáty uvoľnili japonské fondy a zastavili námornú expanziu v Tichomorí. Hull súhlasil s uvoľnením zmrazených fondov za podmienky, že Japonci odídu z Číny a Indočíny. Japonci žiadali dvojtýždňovú lehotu na zváženie návrhu, ale 1. decembra ho napokon odmietli. 6. decembra sa Roosevelt obrátil priamo na japonského cisára Hirohita. Rozhovory však už ďalej nepokračovali. Ďalší deň japonské námorníctvo napadlo americkú základňu v Pearl Harbore.
Útok na základňu
7. decembra 1941 03:42 havajského času, americká mínolovka USS Condor spozorovala cudziu miniponorku pred vstupom do prístavu Pearl Harbor a okamžite zalarmovala hliadkujúci torpédoborec USS Ward. Ward síce miniponorku najprv nemohol lokalizovať, ale po niekoľkých hodinách pátrania ju okolo pol siedmej ráno objavil a potopil. Kazuo Sakamaki, jeden z členov posádky ďalšej miniponorky sa z potápajúceho vraku vyslobodil a stal sa tak prvým japonským vojnovým zajatcom.
Japonci vyslali okrem silného zväzu lietadlových lodí k americkej základni aj 5 miniponoriek, ktorých úlohou bolo zaútočiť na americké lode v prístave. Žiadna z nich sa však nikdy nevrátila, dodnes boli nájdené vraky len 4 z nich. Je preukázané, že aj ďalšie miniponorky sa dostali do prístavu a dokonca vypálili aspoň 1 torpédo na loď USS West Virginia.
Prvá vlna japonského útoku vyštartovala z lietadlových lodí o 6:00, velil jej kapitán Mitsuo Fučida. Cieľom prvej časti tejto skupiny, ktorá sa skladala z 50 strojov Nakadžima B5N2 s 800 kg priebojnými bombami, 40 B5N2 s torpédami boli najmä bojové a lietadlové lode. Druhá časť tvorená 55 strojmi Aiči D3A1 niesla klasické bomby a ich cieľom boli letiská Ford Island a Wheeler Field. Celej prvej vlne poskytovalo krytie 45 strojov Mitsubishi A6M2 Zero, ktorých úlohou bolo napadnúť Ford Island, Hickham Field, Wheeler Field, Barber’s Point a Kaneohe.
Keď sa prvé japonské lietadlá priblížili k ostrovu Oahu, boli 7:05 spozorované radarom SCR-270 na Opana Point, na severe ostrova. Radar bol v tomto období len v skúšobnej prevádzke, no po identifikácii jeho obsluha okamžite hlásila, že sa k ostrovu blíži veľké množstvo neznámych lietadiel. Zodpovedný poručík Kermit A. Tyler v riadiacom stredisku však tieto lietadlá považoval za plánovaný prílet šiestich bombardérov B-17, ktoré sa mali priblížiť k letisku z podobného smeru.
O 7:15 odštartovala z japonských lietadlových lodí ďalšia útočná vlna, pod vedením poručíka Šigekazu Šimazaki. Prvú časť druhej vlny tvorilo 54 strojov B5N2 s 249 a 54 kg bombami, úlohou prvej polovice strojov bolo napadnúť lietadlá a hangáre Kaneohe, Ford Island a Barbers Point, druhá polovica útočila na Hickam Field. Ďalšia časť druhej vlny tvorená 81 strojmi D3A1 mala napadnúť 249 kg bombami lietadlové lode a krížniky v prístave. Celej druhej vlne poskytovalo krytie 36 stíhacích A6M2 Zero.
Po dohodnutom signále Tora-Tora-Tora (tora po japonsky znamená tiger) japonské stroje 1. vlny o 7:55 napadli z viacerých smerov americké ciele. Najväčšie straty spôsobil zásah muničného skladu bojovej lode USS Arizona 800 kg bombou. Pri následnom výbuchu prišlo o život 1102 námorníkov. Bomby potopili aj loď USS California. USS Utah sa prevrátila, rovnako ako USS Oklahoma, v ktorej zahynulo okolo 400 námorníkov. USS West Virginia zaznamenala rad zásahov bombami aj torpédami a začala horieť. Celkovo zničili 19 plavidiel vrátane piatich bojových lodí. O život prišlo vyše 2 300 vojakov, námorníkov a civilistov. Väčšinu z 55 civilných obetí tvorili osoby smrteľne zranené nevybuchnutými strelami protilietadlovej obrany. Jeden fakt však predsa len žičil Američanom: americké lietadlové lode, ktoré zohrali rozhodujúcu úlohu v nasledujúcej námornej vojne v Tichom oceáne, práve vtedy nekotvili v prístave, ale boli na šírom mori kde viezli k ostrovu Wake nové lietadlá, čím sa vyhli útoku.
Billboard Music Awards
Billboard Music Awards je jedno zo štyroch hlavných hudobných ocenení, každoročne udeľované v Spojených štátoch. Slávnostné odovzdávanie cien sa koná každý rok v decembri a je vysielané od začiatku televíznou stanicou FOX. Prvé odovzdávanie cien Billboard sa konalo v roku 1990 v kategóriách najpopulárnejší hudobník/album/singel. Rebríček popularity je založený na celoročnom súhrne Billboardu.
Útok na Pearl Harbor
Útok na základňu
V priebehu útoku o 8:12, vyslal admirál Husband Kimmel do Washingtonu správu o japonskom útoku. O 8:50 dorazila druhá vlna japonského útoku. Na letiskách bolo zničených 188 amerických lietadiel (z toho 155 na zemi). Bolo to najmä preto, že väčšina z nich bola rozostavená krídlo na krídle popri štartovacej dráhe. Vyštartovať sa podarilo len niekoľkým strojom Curtiss P-40 Tomahawk, asi najúspešnejší z nich boli George Welch a Kenneth Taylor, ktorí vzlietli z vedľajšej dráhy Haleiwa. 30 lietajúcich člnov zaparkovaných v prístave bolo tiež zničených alebo neopraviteľne poškodených, útok prežili len 3 stroje, ktoré boli počas útoku na hliadkovom lete. Straty spôsobil aj útok na kasárne. Protilietadlová paľba okrem japonských strojov zostrelila aj viacero vlastných, vrátane niektorých, ktoré boli na cvičnom lete z USS Enterprise.
Billboard Music Awards
Od roku 1992 sa ocenenie dáva v kategórií Billboard Century Award, ktorá je priznávaná zaslúžilým hudobníkom predchádzajúcich desaťročí v populárnej hudbe.
Útok na Pearl Harbor
Útok na základňu
Japonci už tretiu plánovanú vlnu náletu nevyslali. Celkovo pri útoku stratili 9 stíhačiek, 15 strmhlavých bombardérov a 5 torpédových lietadiel. Na mori prišli o jednu klasickú a 5 miniponoriek. Celkové straty boli 55 členov leteckých posádok, 121 členov posádok ponoriek a 9 členov posádok miniponoriek.
Výsledky
Keď rozhlas priniesol podrobnosti o japonských útokoch na Havajské ostrovy, Midway, Ostrov Wake a Guam boli obyvatelia USA zaskočení. Prekvapenie sa ale čoskoro zmenilo na hnev nad „dňom, ktorý navždy zostane dňom hanby“. 8. decembra Kongres vyhlásil vojnu Japonsku; o tri dni neskôr Nemecko, Taliansko a ďalšie krajiny osi vrátane Slovenska vyhlásili vojnu Spojeným štátom.
Billboard Music Awards
Artist of the Decade
V roku 1999 bola udelená cena Artist of the Decade (Umelec desaťročia) speváčke Mariah Carey.
Útok na Pearl Harbor
Výsledky
Krajina pohotovo zmobilizovala obyvateľstvo aj celý priemyselný potenciál. 6. januára 1942 prezident Roosevelt oznámil závratné ciele výroby: vláda si objednala 60 000 lietadiel, 45 000 tankov, 20 000 protilietadlových diel a obchodné plavidlá s celkovou tonážou 18 miliónov ton. Poľnohospodárstvo, priemyselná výroba, ťažba, obchod, odbory, investície, komunikácie, ba dokonca i vzdelanie a kultúrne podujatia sa tým či oným spôsobom podriadili novej a rozsiahlejšej kontrole štátu. Štát zhromaždil obrovské množstvo finančných prostriedkov a vybudoval nový mamutí priemysel na hromadnú výrobu lodí, obrnených vozidiel a lietadiel. Nastal veľký pohyb obyvateľstva. V dôsledku niekoľkých zákonov o brannej povinnosti vstúpilo do ozbrojených síl Spojených štátov 15 100 000 Američanov. Koncom roku 1943 slúžilo v Americkej armáde alebo jej blízkych zložkách približne 65 miliónov mužov a žien. Útok na Spojené štáty odzvonil americkému izolacionizmu a urýchlil vojenskú mobilizáciu. V dôsledku Pearl Harboru a strachu z ázijskej špionáže sa Američania dopustili aktu neznášanlivosti: internovaniu Američanov japonského pôvodu. Vo februári 1942 takmer 120 tisíc Japoncov žijúcich v Kalifornii muselo opustiť svoje domovy, internovali ich za ostnatý drôt do 10 úbohých dočasných táborov a neskôr premiestnili do „vojnových presídľovacích táborov“ v blízkosti juhozápadných miest. Takmer 63 percent týchto Japoncov sa narodilo v Amerike; boli americkými občanmi. Nikdy nevyšiel najavo nijaký dôkaz o špionáži. V skutočnosti Japonci z Havajských ostrovov a kontinentálnych Spojených štátov bojovali s úprimným odhodlaním a udatnosťou v dvoch pechotných jednotkách na talianskom fronte. Iní slúžili ako tlmočníci a prekladatelia v Tichomorí. V roku 1983 americká vláda uznala nespravodlivosť internovania a žijúcim Američanom japonského pôvodu vyplatila čiastočné odškodné.
Billboard Music Awards
Artist of the Decade
V roku 2009 bolo dostal ocenenie Artist of the Decade Eminem.
Pravda faktu
Pravda faktu podľa Gottfrieda W. Leibniza je náhodná pravda; jej pravdivosť vyplýva zo zhody s faktickým stavom vecí. Pravdy faktu sú pravdivé len v niektorom z možných svetov, vrátane nás obklopujúceho sveta.
American Music Awards
American Music Awards je cena, každoročne udeľovaná najlepšiemu americkému hudobníkovi. Cena je udeľovaná na základe „popularity“ interpreta, ktorý má počítaný predaj albumov / singlov atď. AMA bola založená v roku 1973 Dickom Clarkom.
Zlatá horda
thumb|Zlatá horda ([[1389)]] Zlatá horda (mong. Алтан Орд Altan Ord; tat. Altın Urda; ) alebo Kypčacký chanát/Chanát Kypčak [pozor na zámenu s Kypčackým chanátom od zač. 11. stor. do 1219] alebo Ulus Džuči bol moslimský štát v južnej európskej časti dnešného Ruska a okolí a na západnej Sibíri. Vznikol v roku 1241/1242 ako súčasť Mongolskej ríše, zhruba od roku 1260 bol samostatný a v druhej polovici 15. storočia sa rozpadol na viacero chanátov.
Dejiny Zlatej hordy
V čase nástupu veľkého chána Kublaja v roku 1260 na trón a presunu hlavného mesta Mongolskej ríše do Pekingu sa vzťahy medzi mongolským centrom a západným ulusom Džuči uvoľnili a chán Berke, Bátúov mladší brat, územie Zlatej hordy osamostatnil od centra v Číne. Bol tiež prvým mongolským chánom, ktorý prijal islam, a po nástupe na trón islamizoval vládnucu dynastiu v Zlatej horde. Mongolská aristokracia sa však nechcela rozlúčiť s tradičným šamanizmom a islam sa napriek podpore chána šíril pomaly.
Najväčšie obdobie rozkvetu a ekonomickej prosperity zažívala Zlatá horda v prvej polovici 14. storočia, za vlády chána Uzbeka (1312 – 1342). Po roku 1357, keď zomrel chán Džani Beg, Uzbekov syn, začala moc chánov výrazne slabnúť. V roku 1357 až 1381 sa ich na tróne vystriedalo viac než dvadsať a stalo sa takmer pravidlom, že sa chanát delil medzi dvoch vládcov (hranicou bola rieka Volga). V Zlatej horde sa prejavili decentralizačné tendencie, osamostatnili sa Povolžskí Bulhari a Chorézm. V dôsledku litovskej expanzie boli stratené aj severo-západné oblasti (mongolské panstvo na tomto teritóriu ukončila porážka mongolských vojsk litovským kniežaťom Olgerdom v roku 1362). Kontrolu nad ruským severovýchodom fakticky prevzalo moskovsko-vladimírske veľkoknieža Dmitrij Ivanovič (zvaný aj Donský). Hranicou medzi Zlatou hordou a ním spravovaným Vladimírskym a Moskovským kniežatstvom bolo povodie rieky Oka.
Okolo polovice 15. storočia sa Zlatá horda začala definitívne rozpadávať. Najprv sa osamostatnil Kazanský chanát (1438), potom sa odtrhli krymskí Tatári (1441), následne sa odtrhol Astrachánsky chanát (1466). V roku 1490 napokon vznikol ešte Sibírsky chanát. Územne oklieštená Zlatá horda existovala naďalej pod názvom Veľká horda.
Dom kultúry (Trnava)
Opis objektu
Budova je umiestnená v kontraste medzi historickými meštiackymi domami. Dom kultúry je rozdelený na tri štvorpodlažné časti. Je výrazným architektonickým dielom, uzatvárajúcim určitú etapu úsilia o prestavbu centra mesta Trnavy. Táto stavba je odmietaná miestnym obyvateľstvom a turistami a je považovaná za symbol neúcty a ignorancie komunistického režimu voči historickej zástavbe.
V časti A je na prvom podlaží vstupný priestor. O podlažie vyššie je zasadacia miestnosť, miestnosti pre nácvik hudby a tancov a priestory pre kluby. Ďalšie podlažie obsahuje priestory pre kluby a administratívne priestory. Na štvrtom podlaží sa mala nachádzať čitáreň a knižnica.
V časti B sa v suteréne nachádzajú sklady, strojovňa vzduchotechniky a dielne. Hlavný vstup, šatne a sociálne zariadenie sú na prvom podlaží. Na druhom a treťom je hlavná sála pre 800 ľudí so zdvíhacím zariadením, ktorá je unikátna u nás a ojedinelá i vo svete. Posledné podlažie tvoria prevádzkové priestory a zariadenia.
V časti C na prízemí sú vstupy, šatňa a prístupové schodiská. Na ďalších dvoch podlažiach sa nachádza reštaurácia s kaviarňou pre 120 miest, bar a foyer. Posledné podlažie slúži pre strojovňu osvetlenia a vzduchotechniky.
Dom kultúry má obostavaný priestor: 53 467 m3; úžitková plocha: 8 686 m2. Je vytvorený z vyše 10 tisíc m3 pohľadového železobetónu a 650 ton železa. To zaraďuje budovu medzi unikáty. Pohľadový betón domu kultúry mal byť biely, s dezénom a kovové časti interiéru mali byť pochrómované. Realizované exteriéry tvoria sivé betónové masy s priznanými stopami po debnení a oceľové komponenty natreté načerveno.
Architektúra
Sila architektonického výrazu budovy pôsobí najmä do priestoru Trojičného námestia. Tu sa vychádzalo z jeho historickej stopy, čo viedlo k logickému, zdôvodnenému členeniu pôdorysu aj k formovaniu hmoty architektúry, podporujúcej úsilie o zdrobnenie mierky na mierku primeranú danému priestoru. Na východnej fasáde smerom k obchodnému domu Jednota nebola už táto metóda tak uplatnená. V tomto prípade zvlnenie historickej stopy zástavby nebolo natoľko sledované hmotou architektúry, ale alternované hmotou vyústenia klimatizácie s výtvarne riešeným pútačom a nadväzným systémom vodostrekov.
Súčasnosť
Po revolúcii bola budova degradovaná drobnou nesúrodou architektúrou vloženou do jej vnútra. Zvuková aparatúra a svetelný park hlavnej sály je dnes v nepoužiteľnom stave pre kultúrne podujatia. Nepodarilo sa vyriešiť problémy s ozvučením zadnej časti hľadiska. V súčasnosti sa uvažuje o rozsiahlej rekonštrukcii a možnej prestavbe na obchodné centrum.
Garri Kimovič Kasparov
Garri Kimovič Kasparov (, pôvodným menom Garri Kimovič Vajnštejn – ; * 13. apríl 1963, Baku, ZSSR (dnes Azerbajdžan)) je rusko-chorvátsky šachista arménsko-židovského pôvodu, bývalý niekoľkonásobný majster sveta v šachu. V súčasnosti ruský opozičný politik, kritik Vladimira Putina.
Životopis
Narodil sa v sovietskom Azerbajdžane. Jeho matka bola Arménka, za slobodna sa volala Klara Šagenovna Kasparjanová, otec Kim Moisejevič Vajnštejn bol židovského pôvodu. Keď mal Garri sedem rokov, otec mu tragicky zahynul. Jeho matka si neskôr zmenila priezvisko na Kasparovová (Каспарова), čo je poruštený tvar jej mena za slobodna a toto priezvisko získal aj Garri.
Kariéra
Šach začal hrať v Dome pionierov v Baku vo veku sedem rokov, kedy zahynul aj jeho otec. V roku 1975 sa stal vôbec najmladším víťazom turnaja juniorov v ZSSR. Titul veľmajstra (GM) získal vo veku sedemnásť rokov. V roku 1980 vyhral juniorské majstrovstvá sveta v šachu v Dortmunde.
V roku 1984 sa stretol s vtedajším majstrom sveta Anatolijom Karpovom v zápase o titul majstra sveta. Súboj trval šesť mesiacov a je najdlhším v šachovej histórii. Nakoniec ho zastavil Florencio Campomanes, prezident organizácie FIDE, ktorý nariadil nový dátum zápasu. V novembri 1985 už Kasparov vyhral nad Karpovom v pomere 13:11 a stal sa najmladším majstrom sveta.
Počas svojej kariéry hral výhradne na e4 c5 (predovšetkým systémy Najdorf a Scheveningen). S bielymi figúrkami volil rôznorodé zahájenia, predovšetkým kráľovskú indickú hru alebo dámsky gambit.
Kasparov po nezhodách s oficiálnou svetovou organizáciou FIDE založil vlastnú šachovú organizáciu PCA - Professional Chess Association, ktorá vydržala len niekoľko rokov (fungovala 1993-1996). Neskôr sa vďaka zápasom s Nigelom Shortom (12,5-7,5) a následne s Vishym Anandom (10,5-7,5) stal majstrom sveta v rámci tejto organizácie. Organizácia zanikla potom, ako nedokázal zohnať dostatok finančných prostriedkov na svoje fungovanie. Jedným z problémových krokov bol zápas Kasparova s Deep Blue PC (vyvinutý IBM), hoci oficiálnym sponzorom PCA bol Intel.
Trénerská činnosť
Po ukončení aktívnej kariéry hráča sa okrem politickej činnosti venoval Kasparov tiež trénovaniu najväčšieho talentu šachu a neskoršieho majstra sveta, Magnusa Carlsena. Aj vďaka nemu sa Carlsen dostal na vrchol svetového rebríčka a viackrát úspešne obhájil svoj titul. Spolupráca bola ukončená v roku 2010.
Tvorba
Napísal knihy: Sicílska obrana - Scheveningen (1984), Skúška časom (1985), Dva zápasy (1987), Dieťa premien (1987), Stretnutie bez konca(1989) a Moji veľkí predchodcovia 1 - 6 (2003 - 2005). Moji veľkí predchodcovia sú nanovo preanalyzované známe partie predchádzajúcich majstrov sveta. Analýza prebiehala za pomoci počítača a Kasparova, čím sa dá predpokladať, že je to najobjektívnejšie hodnotenie týchto partií.
Politická činnosť
Je predsedom politickej strany Zjednotený občiansky front a stojí aj na čele koalície opozičných strán Iné Rusko, pričom je ostrý kritik prezidenta Vladimira Putina. V apríli 2007 ho v Moskve zatkla polícia, keď sa zúčastnil na zakázanej demonštrácii proti Putinovi. O niekoľko dní ho vypočúvala ruská tajná služba FSB (nástupnícka organizácia KGB), z dôvodu "podnecovania extrémizmu", ktorého sa mal dopustiť svojimi rozhovormi pre médiá. V máji 2007 ho polícia nepustila do lietadla smerujúceho do Samary, kde sa chcel zúčastniť na opozičnej demonštrácii, pričom mu okrem letenky odobrali aj cestovný pas. Od roku 2013 žije v exile. V roku 2014 získal chorvátske občianstvo.
ISO 3166-2:EC
Kódy ISO 3166-2 pre Ekvádor identifikujú 22 provincii. Prvá časť (EC) je medzinárodný kód pre Ekvádor, druhá časť pozostáva z jedného veľkého písmena identifikujúceho provinciu.
Cernay (Calvados)
Cernay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Franconville (Meurthe-et-Moselle)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šestonedelie
Šestonedelie alebo puerperium (staršie puerpérium; lat. puerperium) je 6 - 8 týždňové obdobie u žien bezprostredne po pôrode dieťaťa, pri ktorom sa navracajú anatomické a fyziologické zmeny jej tela do normálneho stavu pred tehotenstvom (regenerácia ženského organizmu po pôrode).
V ranom období šestonedelia, ktoré trvá cca 10 dní po pôrode, sa hoja rany spôsobené pôrodom. Potom prebieha neskoršie šestonedelie v dĺžke cca 6-8 týždňov, kedy dochádza k fyziologickým a anatomickým zmenám do pôvodného stavu pred pôrodom. V tomto období sa zmenšuje maternica a pošva sa vracia do pôvodného stavu. Ďalej dochádza k opätovnému spevneniu brušných svalov a panvovej oblasti. V tomto období sa začína produkcia mlieka (laktácia) a dojčenie a obnoví sa i funkcia vaječníkov (ovariálna funkcia).
Anasaziovia
náhľad|Obydlie Anasaziov
Anasaziovia boli pôvodní obyvatelia Severnej Ameriky. Slovo Anasazi v jazyku Navajov znamená tí starobylí, ktorí nie sú my.
Anasaziovia pestovali kukuricu, fazuľu, ovocie a bavlnu. Žili v pueblách (kmeňových mestách) v jedinečných budovách umiestnených vysoko v kaňonoch. Ich textil, keramika a umelecké predmety boli preslávené. Okolo kaňonu Chaco sa rozkladala sieť 125 dedín spojených cestami v dĺžke. Anasaziovia mali rozvinuté šamanské rituály s množstvom kmeňových extatických tancov. Preslávili sa jedinečnými znalosťami a legendami, vybudovali podzemné obradné svätyne zvané kiwa.
Kultúry Pueblo
Na juhozápade Severnej Ameriky existovalo v rokoch 7001300 niekoľko podobných kultúr – Anasazi, Mongollon a Hohokam, predchodcovia dnešných Hopiov. Boli to poľnohospodári a obchodníci, žijúci v malých dedinách. Na konci 8. storočia sa presunuli z malých chyží (jám zakrytých strechou) do veľkých spoločných obydlí, z ktorých niektoré pojali až 250 ľudí. Využívali zavlažovacie systémy a spoliehali sa na pozorovateľov neba (šamanov) ktorí predpovedali dážď. Táto jedinečná kultúra zmizla v 14. storočí.
Karolos Papulias
Karolos Papulias (* 4. jún 1929, Molyvdoskepasto, okres Ioannina, Grécko † 26. december 2021, Atény, Grécko  ) bol grécky politik, grécky prezident v rokoch 2005 – 2015.
Životopis a kariéra
Papulias sa počas celej politickej kariéry snažil o vytvorenie dobrých vzťahov s balkánskymi krajinami a Tureckom. Hral dôležitú úlohu v zlepšení grécko-tureckých vzťahov a tiež v zmierení konfliktov na blízkom východe.
Papulias bol ženatý s Mariou Panu, mali tri dcéry. Okrem gréčtiny ovláda aj taliančinu, francúzštinu a nemčinu.
Martin Poljovka
Martin Poljovka (* 9. január 1975) je slovenský futbalový reprezentant. Hráva na poste obrancu. Je považovaný za jednu z opôr Corgoň ligy, pre jeho defenzívne schopnosti. V slovenskej lige debutoval v drese Dukly Banská Bystrica v roku 1995. Okrem Banskej Bystrici pôsobil aj osem a pol roka v Spartaku Trnava. Je švagrom Mareka Bažíka. V utorok 27. marca 2012 prekonal rekord Mareka Ujlakyho v počte štartov v najvyššej slovenskej súťaži, keď nastúpil na svoj 371. zápas.
Léon Blum
Léon Blum (* 9. apríl 1872, Paríž – † 30. marec 1950, Jouy-en-Josas pri Versailles), bol francúzsky židovský politik a novinár, ako vedúci Ľudovej fronty sa stal v rokoch 1936 až 1938 premiérom Francúzska. Označoval sa za marxistu, odmietal však leninizmus.
Biografia
Léon Blum sa narodil v Paríži v rodine strednej vrstvy, preto mohol bez problémov vyštudovať práva na Sorbonne. Politikou sa začal zaoberať po vypuknutí tzv. Dreyfusovej aféry v roku 1894, kedy sa zapojil do demokratického hnutia proti antisemitským náladám vo francúzskej spoločnosti. Prostredníctvom toho sa dostal k miestnym socialistom a pracoval ako novinár v denníku L'Humanité. Po zavraždení Jeana Jaurèsa sa stal roku 1916 generálnym tajomníkom Francúzskej sekcie robotníckej internacionály, v roku 1921 po rozdelení strany na demokraticko-socialistickú a komunistickú sa stal predsedom socialistov.
4443 1985 RD4
4443 1985 RD4 je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Henri Debehogne 10. septembra 1985.
Chladič procesora
Chladič procesora je zariadenie slúžiace na ochladzovanie procesora. Procesor môže byť chladený:
Montáž
Chladič sa umiestňuje na základnú dosku do soketu procesora. Medzi chladič a IHS je nutné dať teplovodivú podložku, ktorá zarovnáva miniatúrne nerovnosti. Pri montáži chladiča sa môžu použiť 2 spôsoby:
Druhy chladičov
Chladiče procesorov sa líšia spôsobom chladenia, veľkosťou, konštrukciou a použitým materiálom, z čoho vyplýva rôzny chladiaci výkon. Pre výkon chladičov vo všeobecnosti platí:
box chladič = low-end vzduchový chladič < high-end vzduchový chladič = low-end vodné chladenie < high-end vodné chladenie
Vzduchové chladiče
Chladiacim médiom pri vzduchových chladičoch je vzduch.
Box chladič
Box chladič je skonštruovaný na jediný účel. Schladiť procesor pri čo najnižších nákladoch. Box chladič je súčasťou balenia procesora, z čoho pochádza aj jeho pomenovanie box (angl.) - krabica. Jeho chladiace schopnosti sú nedostatočné (vzhľadom na chladiaci výkon a hlučnosť ventilátora). Procesor schladí na hranicu, ktorá takmer dosahuje maximálnu povolenú teplotu procesora. Chladič tvorí mohutný kus hliníka, ktorý v spodnej časti tvorí medený podstavec (v minulosti boli celohliníkové). Aby box chladič schladil moderné procesory, výrobcovia boli nútení prejsť na novšiu technológiu tak, aby náklady na výrobu príliš nevzrástli. Prišli s technológiou, ktorá sa vo svete chladenia počítačov používala už dlhú dobu. Do chladiča umiestnili tepelné trubice, ktoré sa ale nedotýkajú priamo rozvádzača tepla procesora, ale len medenej základne, čo však dostatočne zvýšilo chladiaci výkon. TDP niektorých nových Intel procesorov je na vysokej hodnote - 130 W. Keďže klasické box chladiče by už neboli schopné odvádzať toto množstvo stratového tepla, Intel dodáva ku svojim procesorom Core i7 970 a i7 980X malý tower chladič so 4 tepelnými trubicami v tvare U.
Tower chladič
Konštrukciu tower chladiča tvorí základňa, rebrá chladiča (pasív), tepelná trubica a pri aktívnom chladení aj ventilátor. Chladiče sa od seba odlišujú:
Z dôvodu lepšej tepelnej vodivosti sa základňa tower chladiča vyrába z medi a nie z hliníka. V základni je umiestnených niekoľko tepelných trubíc v tvare U (zvyčajne 4 až 7), ktoré odvádzajú teplo zo základne k rebrám chladiča. Tepelné trubice môžu odvádzať teplo zo základne alebo sa môžu priamo dotýkať IHS procesoru (HDT) a teplo odvádzať priamo k rebrám. Rebrá sú vyrobené z poniklovaného hliníku. Pre lepšiu tepelnú vodivosť sú tepelné trubice k rebrám chladiča prispájkované. Rebrá chladiča tvoria jednu alebo dve "veže". Pri dvojvežovom vyhotovení výrobca ponúka možnosť osadenia 2 ventilátorov, ktoré bývajú súčasťou balenia.
Vodné chladenie
Chladiacim médiom pri vodnom chladení je kvapalina. Kvôli väčšiemu prítlaku vodného bloku k IHS procesoru sa nepoužíva retenčný rámček ale inštalačný kit. Základňa vodného bloku sa vyrába z medi, telo bloku z ocele, hliníka alebo plexiskla. Vodný blok tvorí z vnútra mnoho medených výčnelkov aby sa zväčšila plocha, ktorá vyžaruje teplo.
Iné spôsoby chladenia
Spôsoby chladenia procesora v tejto kategórii nie sú medzi užívateľmi bežné a zvyčajne sú aj finančne náročnejšie.
Chladenie tekutým dusíkom
right|thumb|Tekutý dusík ako chladiace médium Chladiacim médiom v tomto prípade je tekutý dusík, ktorého teplota sa pohybuje okolo -190 °C. Chladenie tekutým dusíkom je finančne náročné, preto sa využíva na extrémne pretaktovanie procesora za účelom prekonania rekordu. Pri chladení tekutým dusíkom sa využíva špeciálna nádoba, takzvaný komín, do ktorého sa následne prilieva tekutý dusík. Pri chladení tekutým dusíkom vzniká na okolitých komponentoch námraza. Nádoba a okolité komponenty sa preto zateplujú.
Chladenie pomocou Peltierovho článku
Hlavný článok: Peltierov článok
Aby Peltierov článok chladil, je treba naň nasadiť ďalší chladič, respektíve kúpiť komplet - chladič s Peltierovým článkom.
Izidor Žiak
náhľad|Hrob I. Ž. Somolického v Banskej Bystrici Izidor Žiak (* 10. február 1863, Turčiansky Michal - † 25. január 1918, Banská Bystrica) bol slovenský spisovateľ, redaktor, národný pracovník, úradník.
Pseudonym: Izidor Žiak Somolický, Izidor Žiak-Somolický, Slovenkin, Som., Somolický, Vrahobor Somolický, V. Somolický.
Životopis
Jeho otec bol mlynár Ján Žiak a matka Mária rod. Rohová. Študoval na katolíckom gymnáziu v Banskej Bystrici (1877-1882), šiestu gymnaziálnu triedu absolvoval súkromne (1882-1883), štúdiá nedokončil. Roku 1883 krátko učiteľ a kantor, neskôr pisár v advokátskej kancelárii Andreja Hanzlíka v Banskej Bystrici, redaktor Národných novín v Martine (1896-1899), 1899 sa začas zdržiaval u J. Martičeka v Lopeji, potom opäť pisár v kancelárii Andreja Hanzlíka v Banskej Bystrici. Do národného a kultúrneho pohybu sa zapojil počas gymnaziálnych štúdií v Banskej Bystrici, pod osobným vplyvom Jána Bottu. Za jeho postoje ho Ján Klamárik prinútil odísť z banskobystrického gymnázia. Plodný spisovateľ a publicista, no jeho kvantitatívne bohatá tvorba výraznejšie neovplyvnila smerovanie slovenskej literatúry. Knižne vydal zbierku lyrických veršov, pokúšal sa i o prózu, autor besedníc, čŕt a rozprávok. Písal aj drobné dramatické dielka, prekladal z americkej, francúzskej, ruskej a ukrajinskej literatúry. V publicistike sa okrem politických príspevkov zameral na ľudovýchovnú a osvetovú tematiku. Prispieval do domácej i krajanskej tlače. Niektoré jeho básne boli preložené aj do iných slovanských jazykov.
Súboj cti
Zápletka
Van Damme hrá Christophera Duboisa, vreckového zlodeja, ktorý musel v roku 1925 ujsť z New Yorku. Ukryl sa na lodi, ale posádka ho našla a uväznila. Zachránil ho zištný Angličan, Lord Edgar Dobbs, ktorého stvárnil Roger Moore. Dobbs Duboisa neskôr predá do otroctva na Siamskom ostrove, kde sa Dubois vytrénuje na zápasníka v Thajskom boxe. Dobbs neskôr Duboisovi asistuje (samozrejme s veľkým ziskom), kúpi jeho slobodu, takže teraz už ako výnimočný zápasník môže reprezentovať Spojené štáty v turnaji v štýle Kumite, ktorý sa volá Ghang-gheng a odohráva sa v Tibete v Stratenom meste. Stretávajú sa tu reprezentanti rôzny krajín, ako je Nemecko, Sovietsky zväz, Škótsko, Španielsko, Turecko, Brazília, Siam, Južná Kórea, Grécko, Francúzsko, Čína, Japonsko, Okinawa, Keňa a Mongolsko, aby spolu zápasili vo vypadávajúcich kolách. Víťaz turnaja dostáva cennú sochu, Zlatého draka. Dubois turnaj vyhrá, keď porazí Mongola, ale Zlatého draka neprijme. Použije ho na výmenu za životy Dobbsa a Harryho, ktorých odsúdili na život v Stratenom meste, pretože sa pokúšali ukradnúť Zlatého draka.
Angelina County (Texas)
Angelina County je americký okres vo východnom Texase. Vznikol v roku 1846. Prakticky celý okres je aglomeráciou hlavného sídla Lufkin, Lufkin Micropolitan Statistical Area.
Levoncourt (Haut-Rhin)
Levoncourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Časová hviezda
Časová hviezda je hviezda blízko nebeského rovníka s veľmi presne známou rektascenziou], vybraná na meranie času. Pozorovaním prechodov časovej hviezdy poludníkom sa presne určuje čas. Tieto pozorovania sú oveľa presnejšie ako pozorovania prechodov Slnka poludníkom, keďže hviezdy sú bodové zdroje. Okamihy prechodov sa zisťujú pasážnikmi alebo meridiánovými kruhmi.
Abrosaurus
Abrosaurus bol malý sauropód, 9 metrov dlhý bylinožravý dinosaurus. Známy je zo zachovalej skamenenej lebky a nekompletnej kostry. Žil pred 168 až 161 miliónmi rokov na území dnešnej Číny a jeho jediným druhom je Abrosaurus dongpoi.
Opis
Abrosaurus celkovým vzhľadom pripomínal neskorší severoamerický rod Camarasaurus. Na sauropóda mal pomerne krátky krk, vysokú lebku a predné končatiny približne rovnako dlhé ako zadné. Jeho lebka sa vyznačovala čeľusťami s nezvyčajne vysokým počtom zubov a vysokým kosteným oblúkom nozdier.
Klasifikácia
V minulosti bol Abrosaurus radený do čeľade Camarasauridae. Podobne ako zástupcovia Camarasauridae, predstavoval pomerne primitívnu formu skupiny sauropódov zvanej Macronaria. Jeho bližšie zaradenie do čeľade však nie je isté, keďže z pozostatkov prisudzovaných Abrosaurovi bola zatiaľ vedecky opísaná len lebka.
Graham Hancock
Graham Hancock (* 2. august 1950, Edinburgh, Spojené kráľovstvo) je britský autor pseudo-náučných titulov o dávnych dejinách. Odborná verejnosť ich považuje za pseudoarcheológiu.
O svojich výskumoch a hypotézach nakrútil aj niekoľko dokumentárnych filmov. Niektoré jeho diela vyšli aj na Slovensku a v Česku, napríklad: Heaven’s Mirror, Znak a pečať, Mystérium Marsu, Strážce horizontu, Otisky božích prstů.
ISO 3166-2:FJ
Kódy ISO 3166-2 pre Fidži identifikujú 5 území. Prvá časť (FJ) je medzinárodný kód pre Fidži, druhá časť pozostáva z jedného veľkého písmena identifikujúceho územie.
Aransas County
Aransas County je americký okres v južnom Texase. Vznikol v roku 1871. V okrese sa nachádza letisko Aransas County Airport.
Ben Noach
Ben Noach (dosl. syn Noema, Noachita) je v judaizme označenie pre každého Nežida, teda človeka, ktorého neviaže jarmo Tóry. Noachiti sú povinní dodržiavať Sedem Noemových príkazov. Za Noachitov sa považujú aj Izraeliti pred prijatím Tóry na Sinaji.
Čelná priehlbina
Čelná priehlbina (iné názvy: predhlbina, (čelná) predhlbeň, čelná hlbina, zriedkavo čelná predhĺbenina, čelná priehlbeň; angl. foredeep, nem. Vortiefe/Randsenke/Saumtiefe) je:
Vznik
Termín (Vortiefe) pôvodol zaviedol E. Suess v roku 1909 na označenie terciérnych trogov v čele Karpát a Álp; dnes sa používa v širších významoch.
Ukážky definícií
Ukážky definícií a charakteristík v prvom vyššie uvedenom význame:
Ján Gabriel (poslanec)
Ján Gabriel (* 2. október 1955, Zvončín) je bývalým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Ján Gabriel pracoval v rokoch 1978 - 1995 v Štátnej banke československej. V rokoch 1995 až 1998 pôsobil ako prezident a predseda predstavenstva Všeobecnej úverovej banky. Vo volebných obdobiach 1998-2002 a 2002-2006 bol zvolený za poslanca NR SR za HZDS. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Ešte predtým, začiatkom roku 2003, bol Ján Gabriel v skupine 11 poslancov pod vedením Vojtecha Tkáča, ktorí vystúpili z HZDS a založili novú politickú stranu Ľudová únia. V súčasnosti je podpredsedom tejto strany. Bol členom Výboru NR SR pre zdravotníctvo.
ISO 3166-2:GD
Kódy ISO 3166-2 pre Grenadu identifikujú 6 farností. Prvá časť (GD) je medzinárodný kód pre Grenadu, druhá časľ pozostáva z jedného veľkého písmena identifikujúceho farnosť.
NGC 5301
NGC 5301 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
4507 Petercollins
4507 Petercollins (1990 FV) je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavili Hitoši Šiozawa a Minoru Kizawa 19. marca 1990.
Časová služba
Časová služba je meranie a oznamovanie presného času rozhlasom, televíziou alebo telegraficky. Takmer každá väčšia rozhlasová stanica vysiela niekoľkokrát denne presný časový signál. V časovej službe sa bežne používajú kremenné hodiny alebo atómové hodiny. Na vedecké ciele, kde sa vyžaduje vysielanie veľmi presných časových signálov, je časová služba organizovaná medzinárodne.
Prvé pokusy s distribúciou času, t. j. s rozširovaním času (vysielanie rádiotelegrafických časových signálov), sa uskutočnili v roku 1904 v Postupime.
Wilhelm Röntgen
V novembri 2004 po ňom Medzinárodná únia pre čistú a aplikovanú chémiu (IUPAC) pomenovala novoobjavený prvok röntgénium.
Mladosť a vzdelanie
Narodil v nemeckom mestečku Lennep (dnes je súčasťou mesta Remscheid) obchodníkovi so súknom. Keď mal 3 roky, rodičia sa presťahovali do holandského mesta Apeldoorn, kde prežil detstvo. Prvé vzdelanie získal v Inštitúte Martinusa Hermana van Doorna. Neskôr nastúpil na Technickú školu v Utrechte, z ktorej bol pre nakreslenie karikatúry jedného z učiteľov neskôr vylúčený (sám tvrdil, že s týmto činom nemal nič spoločné). Nezískal preto maturitné vysvedčenie. V roku 1865 nastúpil na Utrechtskú univerzitu, potom začal študovať na polytechnike v Zürichu strojné inžinierstvo. V roku 1869 získal titul doktora filozofie z univerzity v Zürichu.
Kariéra
V roku 1867 sa Röntgen stáva odborným asistentom na univerzite v Štrasburgu a v roku 1871 profesorom na poľnohospodárskej akadémii v Hohenheime. V roku 1876 sa vracia do Štrasburgu ako profesor fyziky a v roku 1879 je zvolený za vedúceho katedry fyziky na univerzite v meste Giessen. V roku 1888 získava miesto vedúceho katedry fyziky na univerzite vo Würzburgu, a v roku 1900 na Mníchovskej univerzite (na osobitnú žiadosť Bavorskej vlády). Röntgen mal rodinu v Spojených štátoch (v štáte Iowa) a v určitom období uvažoval o emigrácii. Hoci prijal miesto na Columbijskej univerzite v New Yorku a mal kúpený lístok na cestu cez Atlantický oceán, vypuknutie I.svetovej vojny zmenilo jeho plány – zostal v Mníchove po celý zvyšok svojej vedeckej kariéry. Röntgen umiera v roku 1923 na karcinóm hrubého čreva. Toto ochorenie pravdepodobne nemalo súvis s jeho prácou s ionizujúcim žiarením, pretože jeho výskum trval len krátky čas a on sám bol jedným z mála vtedajších výskumníkov, ktorí pri práci s ním používali pravidelne ochranné štíty.
Objav „lúčov X“
náhľad|Rtg. snímka ruky Alberta von Köllikera, vytvorená Wilhelmom Röntgenom na verejnej prednáške v roku 1896
Počas roku 1895 Röntgen používal vybavenie vyvinuté jeho kolegami Hertzom, Hittorfom, Crookesom a Lenardom na výskum účinkov vysokonapäťových elektrických výbojov v sklenených vákuových bankách. Koncom roka 1895 títo výskumníci začali skúmať vlastnosti elektrónových lúčov mimo baniek. Na začiatku novembra Röntgen opakoval experiment s jednou z Lenardových baniek, do ktorej bolo pridané tenké hliníkové okienko, umožňujúce elektrónovým lúčom opustiť banku. Banku obalil kartónom, aby chránil hliník pred poškodením silným elektrostatickým poľom, ktoré je potrebné na vytvorenie samotných lúčov. Röntgen si všimol, že neviditeľné elektrónové lúče vyvolali efekt fluorescencie na malom kartónovom obrázku, namaľovaného platinokyanidom bária, ktorý bol položený neďaleko hliníkového okienka. Röntgena napadlo, že Hittorf-Crookesova banka, ktorá mala oveľa hrubšie sklo ako Lenardova banka, by mohla tiež vyvolávať rovnaký efekt.
Neskoro večer, 8. novembra 1895 sa Röntgen rozhodol tento nápad otestovať. Starostlivo zhotovil čierny kartónový kryt, podobný tomu, ktorý použil na Lenardovej banke. Prikryl ním Hittorf-Crookesovu banku a pripojil elektródy k Ruhmkorffovej cievke, aby získal elektrický náboj. Pred samotným testom s platňou natretou platinokyanidom bária Röntgen zatemnil miestnosť, aby otestoval nepriepustnosť svojho kartónového obalu pre viditeľné svetlo. Keď pustil cez banku elektrický prúd, potvrdil si, že jeho kryt je spoľahlivý a pokračoval ďalším krokom svojho experimentu. To bol okamih, kedy si všimol slabé mihotanie na laboratórnom stole, vzdialenom asi meter od banky. Aby získal istotu, spustil viacero výbojov, no zakaždým mihotanie videl. Zisťuje, že zdrojom mihotania je platňa s platinokyanidom bária, ktorú hodlal v ďalšej fáze pokusu použiť.
Röntgen uvažoval, že príčinou by mohol byť nový druh lúčov. 8. november bol piatok, takže využil výhodu voľného víkendu, aby svoje pokusy zopakoval a urobil prvé poznámky. V nasledujúcich týždňoch jedol i spal v laboratóriu a preskúmal mnoho vlastností nových lúčov, ktoré pracovne nazval „lúče X“, použijúc matematické označenie pre niečo neznáme.
Röntgenov objav „lúčov X“ nebola náhoda, ani nepracoval sám. So svojimi výskumami a výskumom svojich kolegov v rôznych krajinách, bol tento objav „na spadnutie“. V skutočnosti boli „lúče X“ vytvorené a prvý ich „záznam“ na film urobený na Pensylvánskej univerzite o dva roky skôr. No výskumníci si neuvedomili dôležitosť svojho objavu, založili film pre neskoršie posúdenie a preto stratili príležitosť na rozpoznanie jedného z najväčších objavov fyziky.
Keď Röntgen skúmal schopnosť rôznych materiálov zastaviť „lúče X“, vložil do cesty lúčom drobný kúsok olova. V tej chvíli uvidel prvý skiaskopický obraz – mihotajúce sa kosti svojej vlastnej ruky na platni s platinokyanidom. Neskôr uviedol, že to bola chvíľa, kedy sa rozhodol udržať svoje pokusy zatiaľ v tajnosti. Bál sa totiž o svoju profesionálnu reputáciu, ak by sa ukázalo, že jeho pozorovania sú chybné.
Röntgenov pôvodný článok, „O novom druhu lúčov X,“ bol publikovaný o 50 dní neskôr – 28. decembra 1895. 5. januára 1896 oznámili rakúske noviny Röntgenov objav nového typu radiácie. 13. januára 1896 sa konalo zasadanie Würzburgskej Spoločnosti pre fyziku a medicínu, kde on sám demonštroval svoj objav i jeho možné praktické využitie v medicíne. Na tomto zasadnutí bol prijatý návrh anatóma R.A.Köllikera (18171905), aby boli „lúče X“ pomenované po svojom objaviteľovi. Röntgen bol po svojom objave ocenený univerzitou vo Würzburgu čestným titulom doktor medicíny. O lúčoch X publikoval celkovo 3 články, v období medzi rokmi 1895 a 1897. Žiadne z jeho záverov neboli potvrdené ako chybné. Dnes je Wilhelm Conrad Röntgen považovaný za otca diagnostickej rádiológie – medicínskeho odboru, ktorý používa zobrazovacie metódy na diagnostiku ochorení.
Le Beausset (kantón)
Le Beausset je francúzsky kantón v obvode Toulon v departemente Var v regióne Provence -Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho 6 obcí.
Wilhelm Röntgen
Objav „lúčov X“
V roku 1901 bola Röntgenovi udelená vôbec prvá Nobelova cena za fyziku. Ocenenie bolo oficiálne „za uznanie mimoriadneho prínosu, ktorý vykonal objavom pozoruhodných lúčov, následne pomenovaných podľa neho“. Röntgen daroval finančnú sumu, ktorá k cene patrila, svojej univerzite. Podobne ako Pierre Curie o niekoľko rokov neskôr, si z morálnych dôvodov odmietol patentovať čokoľvek, čo sa vzťahovalo k jeho objavu. Dokonca ani nechcel, aby sa ním objavené žiarenie volalo podľa neho; vždy dával prednosť označeniu „lúče X“.
Priepasť v údolí Szalayovho jazera
Priepasť v údolí Szalayovho jazera (lokálny názov: Szalaytóvölgyi-zsomboly; synonymika a číslovanie: Salay, Sálaiho priepasť, Szalayova priepasť, Salajova priepasť; C6-2, SP-52) je dobre vyvinutá korózno-rútivá priepasť kvartérneho veku v rozvinutom štádiu vývoja. Nachádza sa v Slovenskom krase na Silickej planine, v jej západnej časti. . Patrí do katastrálneho územia obce Silica v rožňavskom okrese. Ústie je situované cca 1 m nad plochým dnom mohutnej krasovej jamy v nadmorskej výške 537 m n. m.
Názvoslovie a prieskum
Názov lokality bol odvodený miestneho názvu Szalaytó-völgy (Údolie Szalajovho jazera), ktorým miestni obyvatelia pravdepodobne označovali veľkú krasovú jamu severne od silicko-gombaseckej antiklinály.
V anotovanom zozname Gábora Strömpla z roku 1912 sa zmienka o tejto jaskyni nenachádza. Zdá sa, že priepasť prvý raz preskúmal v období druhej svetovej vojny (1944) až maďarský hydrológ a speleológ István Venkovits. Po vojne, v päťdesiatych rokoch min. st. ju skúmala jaskyniarska skupina Ondreja Majdu-Hraška, financa, resp. dobrovoľného jaskyniara zo Silice, a neskôr, začiatkom 60-tych rokov min. st., brnianski jaskyniari pod vedením J. Himmela.
Geomorfologické, geologické a speleogenetické pomery
Priepasť v údolí Szalajovho jazera je situovaná v západnej časti plošiny Silickej planiny, ZSZ od obce Silica. Jej ústie sa nachádza pri západnom okraji dna mohutnej krasovej jamy s dĺžkou vyše 150 m. V okolí ústia ležia aj dve krasové depresie, ktoré pravdepodobne speleogeneticky súvisia s jaskyňou.
Materskú horninu tvorí vrstevnatý strednotriasový schreyeralmský vápenec. Jeho lavice výrazne vystupujú v obnaženom pruhu horniny v severozápadnej časti vstupného lievika, a to na pomerne veľkej ploche. Jaskynné priestory sú tektonicky predisponované; vytvorili sa v dôsledku koróznej činnosti vertikálne cirkulujúcej vody pozdĺž subvertikálne až vertikálne uklonených štruktúr (dislokácie).