cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mariano Díaz Mejía
Real Madrid
Krátko po seniorskom debute za tím Badalona prestúpil Mariano do španielskeho Realu Madrid. Do A-tímu sa spočiatku nedostával vôbec, pôsobil za C a B tím. V zápasoch za „céčko“ nastrieľal v 46 zápasoch 18 gólov. V dueloch za B-tím sa presadil 32 krát v 44 zápasoch. Po fantastických výkonoch v nižších kategóriách bol Mariano povolaný do A-tímu bieleho baletu. Jeho debut za seniorský tím prišiel 27. augusta 2016 v zápase so Celtou Vigo, keď pri víťazstve v 77. minúte nahradil Álvara Moratu. 26. októbra 2016 dal svoj prvý gól za Real v zápase španielskeho pohára proti Leonese pri výhre. V odvetnom zápase vstrelil hetrik a prispel tak k víťazstvu v celkovom skóre. S Realom sa stal víťazom Ligy majstrov, španielskej La Ligy a majstrovstiev sveta klubov.
Cornillon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mariano Díaz Mejía
Real Madrid (návrat)
29. augusta 2018 sa Mariano vrátil naspäť do madridského Realu. Vzhľadom na fakt, že Real mal právo na 35% prestupovej čiastky, bol prestup Mariana dohodnutý na 23 miliónov eur. Mariano podpísal 5-ročný kontrakt a vybral si číslo 7, ktoré pred ním nosil Cristiano Ronaldo, ktorý odišiel do Juventusu. Prvý gól po návrate si pripísal 19. septembra 2018 v zápase Ligy majstrov proti AS Rímu. Na ihrisko prišiel v 73. minúte a uzatvoril skóre na konečných.
Reprezentačná kariéra
Mariano si mohol vybrať, či chce na reprezentačnej úrovni hrať za Dominikánsku republiku alebo Španielsko. Debut za reprezentáciu Dominikánskej republiky si Mariano pripísal 24. marca 2013 v priateľskom zápase proti Haiti. Na výhre sa podieľal gólom. Neskôr ukončil reprezentačnú kariéru a začal sa sústrediť na pôsobenie hlavne na klubovej úrovni. V decembri 2017 sa špekulovalo o jeho povolaní do španielskej reprezentácie.
Wu Lien-teh
Wu Lien-teh (čín. 伍連德; rod. Ngoh Lean-Tuck, dosl. „Päť jednotných ctností“, iný zápis: Gnoh Lean-Tuck; * 10. marec 1879 – † 21. január 1960) bol čínsky lekár.
Život
Narodil sa ako štvrtý syn v rodine zlatníka Ng Khee-Hoka, ktorý bol po príchode do britskej kolónie Úžinové osady (Straits Settlements) známy ako Ng Chin-Pak (1832 – 1916) a jeho manželky Lam Choy-Fan (1844 – 1908). Po absolvovaní štúdia medicíny na Cambridgeskej univerzite nakrátko pracoval v Inštitúte pre medicínsky výskum v Kuala Lumpur a následne si založil vlastnú lekársku prax v George Towne v Pinangu.
Wu sa významne angažoval v hnutí proti ópiu, ktoré začiatkom 20. storočia sužovalo obyvateľstvo Úžinových osád a západnej Malajzie v Britmi kolonizovanej juhovýchodnej Ázii. Objavil pôvod pľúcneho moru (ochorenie spôsobované baktériou Yersinia pestis) a prijal preventívne epidemiologické opatrenia na zabránenie šírenia tohto ochorenia počas jeho epidémie v severočínskych provinciách v rokoch 1910 – 1911.
Problémy rozvoja Kuby
Kubánska republika je ostrovný štát ležiaci v Karibskom mori, ktorý radíme k rozvojovým krajinám Latinskej Ameriky. Problémy, ktoré brzdia rozvoj Kuby sú v prevažnej miere politického charakteru. Od objavenia ostrova v 16. storočí bola Kuba španielskou kolóniou, čo znamenalo export bohatstva do kolonizujúceho Španielska a znemožňovalo rozvoj krajiny. Po získaní nezávislosti v roku 1902 boli snahy o stabilné demokratické zriadenie marené diktatúrami, ktoré boli podporované zo strany Spojených štátov amerických sledujúcich svoje vlastné ekonomické a politické záujmy v karibskom regióne.
Vplyv socialistického zriadenia
Ďalší rozvoj Kuby ovplyvnila v roku 1959 revolúcia pod vedením silného a charizmatického Fidela Castra. Krajina sa takmer okamžite začala transformovať v súlade so socialistickou ideológiou. Dôležitým krokom bola agrárna reforma, ktorá viedla k zhoršovaniu vzťahov s USA. Kuba následne v roku 1960 podpísala zmluvu o rozsiahlej hospodárskej spolupráci so Sovietskym zväzom, čím sa ukázalo ďalšie politické smerovanie Kuby ako komunistického štátu. Sovietsky zväz sa stal hlavným obchodným a politickým partnerom Kuby, čo malo vplyv na rozvoj všetkých sfér spoločenského diania. Zavedenie komunistického systému viedlo k odchodu významných podnikov do zahraničia ako spôsobu vyhnutia sa znárodneniu a zákazu obchodovať s kapitalistickými krajinami. Známy je prípad spoločnosti Bacardi, ktorá tesne pred skonfiškovaním jej majetku na Kube komunistickou vládou previedla vlastníctvo ochranných známok, zariadenia a recepty na výrobu rumu na Bahamy a následne do Portorika a Mexika.
Socialistický systém sa ako problém rozvoja Kuby prejavil v komplikovanom obchodovaní so Sovietskym zväzom a jeho partnermi, na trhy ktorých bola Kuba politicky limitovaná. Veľkým problémom bola geografická izolovanosť Kuby od svojich obchodných partnerov a absencia cenných komodít k obchodovaniu. Kvôli obmedzeniu obchodovateľných produktov takmer výhradne len na poľnohospodársku produkciu bola v oblasti rozvoja Kuba závislá na pomoc ostatných komunistických krajín. Ekonomickú situáciu ďalej skomplikovalo embargo na import produktov z Kuby zo strany USA, ako reakcia na udalosti kubánskej raketovej krízy. V jej dôsledku bola Kuby navyše vylúčená z Hospodárskej a sociálnej rady Organizácie amerických štátov. Komplikácie s odkázanosťou na zahraničnú pomoc v rozvoji demonštruje prípad z roku 1988, kedy Maďarsko malo Kube dodať dôležitý náklad komponentov autobusov pre verejnú dopravu. Táto dodávka dorazila oneskorená a nekompletná, čo viedlo k vážnym problémom v kubánskej verejnej doprave. Jediným riešením bola výroba potrebných komponentov priamo na Kube. Kvôli nedostatku technológii a kvalitných surovín sa tieto súčiastky vyznačovali veľmi nízkou kvalitou. tento prípad však nebol jediný svojho druhu.
Politické problémy rozvoja Kuby sa vo veľkom prejavili aj v oblasti zamestnanosti. Napriek tomu, že 3/4 všetkých pracujúcich na Kube má stredné alebo vyššie vzdelanie, v krajine chýbajú príležitosti k profesijnému uplatneniu. Štát priraďuje ľuďom profesie podľa aktuálnej potreby mimo ich špecializácie. Je bežné, že vyučený architekt je taxikár a strojný inžinier predavač kníh. Priemerná mzda pritom nepresahuje 20 USD mesačne. Nízky príjem obyvateľstva je však kompenzovaný systémom prídelových systémom potravín (Libreto de racionamiento = Bloček prídelového systému), ktorý umožňuje nákup základných potravín za vysoko dotované ceny.
Demokratizácia Kuby
Spolu s rozpadom Sovietskeho zväzu Kuba čelila vážnym problémom plynúcich zo straty svojho najväčšieho obchodného partnera. Nástupnícke Rusko zamedzilo dodávkam energetických zdrojov na Kubu, čo viedlo k veľkej hospodárskej kríze. V rámci opatrení bola kubánska vláda nútená prijať niektoré prvky trhového hospodárstva. Tie umožnili návrat súkromných farmárov na trh rozvoj turizmu. Práve cestovný ruch je v súčasnosti príležitosťou pre rozvoj Kuby. V roku 2006 bol zo zdravotných dôvodov zdať sa vlády Fidel Castro a svoju funkciu prenechať svojmu bratovi Raúlovi Castrovi. Ako sa ukázalo, vláda Raúla Castra čoraz viac umožňuje priebeh procesu demokratizácie Kuby. V roku 2016 sa uskutočnil v Havane pamätný koncert zadarmo legendárnej hudobnej skupiny The Rolling Stones. Udialo sa tak po prvýkrát po viac než 50 rokov, že došlo k verejnému vystúpeniu symbolizujúceho kapitlizmus a západný životný štýl. Jednou z ďalších alternatív možného vývoja politických problémov Kuby je možnosť vzniku nového politického systému založeného na socialistickej ideológie, ale schopného uspokojovať potreby súčasných generácií obyvateľstva a vytvárajúceho podmienky pre rozvoj slobody. Mohlo by tak dôjsť k zrodu alternatívnej spoločnosti k postkapitalistickej budúcnosti.
Trenčianska dvanástka
História
Začiatky dychovej hudby Trenčianska dvanástka sa datujú od roku 1910, kedy bola založená v Trenčianskych Stankovciach prvá dychová hudba. Kapela v roku 1964 bola nazvaná: Stankovská dvanástka a následne sa prepracovala medzi popredné dychové kapely na Slovensku. Dlhé roky kapelu viedol kapelník Ivan Dobiáš. Od roku 1979 sa kapela presťahovala do Trenčína, zriaďovateľom bol Závodný Klub ROH, Odevné závody Trenčín a premenovala sa na Trenčianska dvanástka. Počas svojho pôsobenia nahrala mnoho rozhlasových a televíznych zábavných programov. Taktiež nahrala 11. titulov zvukových nosičov MC, LP, CD v rôznych hudobných vydavateľstvách: OPUS Bratislava-ČSSR, Slovenský rozhlas Bratislava, A.L.I. RECORDS Bratislava, APLAUS Křenovice. Kapela precestovala takmer celú Európu, v bývalom Sovietskom Zväze bola 2x. V roku 1990 absolvovala turné za morom v Spojených štátoch Amerických. V minulosti kapelu viedol kapelník p. Ľubomír Kadlečík hráč na klarinet Es. Dychová hudba Trenčianska dvanástka má bohatý repertoár skladieb svojich autorov a aranžérov ktoré ju preslávili doma i v zahraničí: Ivan Dobiáš a Ľubomír Krátky. Taktiež hrá skladby Českých a Moravských autorov. Kapela v súčasnosti pôsobí v Kultúrnom dome v Trenčianskej Turnej. Od roku 2002 ju vedie kapelník a manažér Jozef Vitko hráč na Barytón C. Na vystúpeniach znejú pôvodné ale aj nové skladby z pera súčasných hrajúcich členov, muzikantov v Trenčianskej dvanástke. Menovite Jozef Vitko, kapelník a Anton Martinák hráč na krídlovku B., ktorý je dlhoročným členom Slovenského ochranného zväzu autorského a členom Združenia skladateľov dychovej hudby. V kapele sa za tie roky vystriedalo mnoho výborných muzikantov, ktorí rozdávali a súčasne rozdávajú radosť svojim poslucháčom po celom Slovensku, v zahraničí na rôznych kultúrnych a spoločenských podujatiach.
Antigona (album)
Antigona je názov tretieho štúdiového albumu speváčky Kataríny Kubošiovej, ktorá vystupuje pod umeleckým menom Katarzia. Album v roku 2018 vydalo hudobné vydavateľstvo Slnko records.
Album Antigona Katarzia nahrávala v spolupráci s producentom Jonatánom Pastričákom. Nahrávky sú ovplyvnené elektronickou minimalistickou hudbou. Zvuk dopĺňajú až provokačné, spoločensky angažované texty, ktoré výrazovo kulminujú na hranici rapu. Tento prístup je reflexiou k nadčasovosti ústredného motívu rovnomennej divadelnej inscenácii v SND, pre ktorú vznikli. Je ním boj jednotlivca so spoločnosťou.
Beverly Sills
Beverly Sills, rodným menom Belle Miriam Silvermanová (* 25. máj 1929, New York2. júl 2007, New York) bola americká operná speváčka židovského pôvodu. Bývala označovaná za koloraturný či dramatický soprán.
Život
Narodila sa v Brooklyne, jej rodičia boli židovskí imigranti z Európy, z Odesy a Bukurešti. Ako dieťa získala prezývku „Bubbles“ a pod ňou tiež vyhrala súťaž Miss Beautiful Baby. Vzápätí, už v štyroch rokoch, vystupovala prvýkrát v rozhlase, v relácii Uncle Bob's Rainbow House, ktorého sa stala pravidelnou detskou hviezdou. Nasledovali ďalšie rozhlasové relácie, ako The Original Amateur Hour, Major Bowes Capitol Family Hour a dokonca aj dramatický seriál Our Gal Sunday. V ôsmich rokoch sa prvýkrát objavila vo filme (Uncle Sol Solves It, 1938) a práve pre neho producenti vymysleli nový pseudonym „Beverly Sills“, ktorý si už ponechala do konca života, a to napriek tomu, že v dvanástich rokoch kariéru detskej hviezdy ukončila, aby sa mohla sústrediť na štúdium. Už od siedmich rokov ju spev učila Estelle Lieblingová, ale hlavné školenie získala na Professional Children's School na Manhattane. Školu absolvovala roku 1945. Vzápätí nastúpila do opernej spoločnosti Gilbert a Sullivan, s ktorou „kočovala“ po amerických a kanadských mestách. O dva roky neskôr zažila operný debut v kamennom divadle, na doskách Philadelphia Civic Opera, a to ako Frasquita v Bizetovej Carmen. V roku 1952 spievala v San Francisco Opera. V roku 1955 sa stala členkou New York City Opera. Rok potom sa vydala za clevelandského novinára a otehotnela. Obe jej deti sa však narodili postihnuté, jedno nepočujúce, druhé autistické. To ju priviedlo k angažovaniu sa v charitatívnych organizáciách bojujúcich za prevenciu vrodených vád. Tiež kvôli náročnej výchove svojich detí v roku 1961 prerušila spevácku kariéru. Po návrate však zažila jej najslávnejšiu časť. Roku 1969 debutovala v La Scale, v roku 1973 v Covent Garden v Londýne. Využívala tiež naďalej svojich skúseností zo šoubiznisu, ktoré mala od detstva, a bola nielen pravidelným hosťom talk-show, ale na NBC mala aj vlastnú: Lifestyles with Beverly Sills. Získala zaň aj cenu Emmy. Až v roku 1975, vo svojich 46 rokoch, zažila debut na najslávnejšej americkej scéne, v Metropolitnej opere v New Yorku, a to ako Pamira v Rossiniho Dobytie Korintu. Išlo o veľký úspech. Rok potom získala cenu Grammy za dosku Music of Victor Herbert. V roku 1980 jej bola udelená Presidential Medal of Freedom. Čoskoro potom ukončila spevácku kariéru. Jej posledné vystúpenie sa uskutočnilo roku 1980 v opere v San Diegu, po boku Joan Sutherlandovej. V rokoch 19791989 bola potom riaditeľkou New York City Opera. V rokoch 19942002 predsedala správnej rade Lincolnovho centra, v rokoch 20032005 rovnakú funkciu zastávala v Metropolitnej opere. Napísala tiež dve autobiografie: Bubbles: A Self-Portrait (1976) a Beverly (1987).
Podunajská nížina (rozlišovacia stránka)
Podunajská nížina môže byť:
Chasdaj Kreskas
Chasdaj ben Abraham Kreskas (* 1340, Barcelona† 1411, Zaragoza) bol španielsko-židovský filozof, talmudista, halachista a aragónsky rabín. V rámci judaizmu kritizoval aristotelovský prúd, ktorý reprezentoval najmä Maimonides. Jeho najvýznamnejšie filozofické dielo sa nazýva Or Adonai (Svetlo Pána), vyšlo roku 1410. Roku 1398 napísal tiež známy traktát Odmietnutie základných princípov kresťanstva. Bol žiakom Nissima Ben Reubena. Mal vplyv na mladého Barucha Spinozu. Jeho priamym žiakom bol Josef Albo. Roku 1378 bol uväznený kvôli obvineniu, že zneuctil kresťanskú hostiu. Jeho jediný syn bol zavraždený počas veľkého pogromu v Barcelone roku 1391. Kreskas o masakre spísal správu, ktorá mala formu listu spoluveriacim v Avignone, a ktorá je dnes cenným historickým zdrojom.
Courry
Courry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2016
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2016 boli v poradí 9. majstrovstvá sveta juniorov do 20 rokov a 5. majstrovstvá sveta juniorov do 18 a 16 rokov v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v Sheffielde, v Spojenom kráľovstve v dňoch od 6.12. júla 2016, za účasti 6 tímov do 20 rokov, 6 tímov do 18 rokov a 6 tímov do 16 rokov. Nováčikom turnaja bolo družstvo USA v kategórii do 16 rokov. Šampionát bol tretíkrát spoločným podujatím všetkých juniorských vekových kategórií. Zápasy sa hrali v dvoch halách hokejového štadióna IceSheffield s kapacitami hál pre 1 500 a 125 divákov.
V kategórii U20 obhájilo titul Slovensko, v ostatných dvoch kategóriách získali svoje tretie tituly družstvá Kanady. Bronzové družstvo USA v kategórii U16 pri svojej prvej účasti získalo medailu.
Crespian
Crespian je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Samuel Crompton
Roku 1779 zdokonalil spriadací stroj vynájdený Jamesom Hargreavesom (tzv. spinning jenny) a zostrojil stroj, ktorý s pomocou 48 vretien priadol rovnomerne pavučinovú priadzu (tzv. spinning mule). Tento stroj potom spôsobil revolúciu v textilnom priemysle. Cromptonovi sa však nepodarilo získať patent a takmer nič na vynáleze nezarobil. Až roku 1812 požiadal britský parlament o ocenenie a bolo mu zaplatené 5000 libier. S nimi sa pokúsil potom podnikať, avšak neúspešne.
Jen Fu
Jen Fu (* 8. január 1854, Chou-kuan, Fu-ťien† 27. október 1921, Fu-čou) bol čínsky učenec a prekladateľ, predstaviteľ prozápadných trendov. Uviedol do čínskeho myslenia rad európskych myšlienok, o.i. aj Darwinovu teóriu prírodného výberu.
Život
Pochádzal z rodiny džentry z okresu Chou-kuan v provincii Fu-ťien, neďaleko fuťienskej metropoly Fu-čou (dnešný okres Min-chou v mestskej prefektúre Fu-čou). Pripravoval sa na úradnícke skúšky. Avšak smrť otca roku 1866 uvrhla rodinu do finančnej tiesne a Jen Fu nemohol naďalej študovať. Namiesto toho získal platené miesto žiaka v navigačnej škole pri štátnych lodeniciach a arzenálu vo Fu-čou so západným spôsobom výučby a získal vzdelanie v angličtine, aritmetike, geometrii, algebre, trigonometrii, fyzike, chémii, astronómii i navigácii. Práve tu sa nadchol pre západnú vedu. Absolvoval roku 1871 a nasledujúcich päť rokov slúžil v čínskom vojenskom námorníctve. V rokoch 18771879 študoval na Royal Naval College v anglickom Greenwichi. Po návrate do Číny začal učiť na škole arzenálu, kde sám kedysi študoval, a neskôr tiež na námornej akadémii v Tiencine. V tejto dobe sa tiež stal závislý na ópiu.
Po porážke Číny v čínsko-japonskej vojne (1895) sa v Číne uvoľnili pomery a otvoril priestor pre modernizačné a „westernizačné“ snahy. Jen Fu sa v tejto dobe preslávil ako prekladateľ a tiež ako teoretik prekladu. Uviedol na čínsky knižný trh a do čínskeho myslenia dielo Adama Smitha Bohatstvo národov, traktát O slobode Johna Stuarta Milla, Ducha zákonov Charlesa Louisa Montesquieu či Štúdiu o sociológii Herberta Spencera. Jen Fu zoznámil čínskeho čitateľa tiež s Darwinovým učením, sám s ním však celkom nesúhlasil a neprekladal samotného Darwina, ale Thomasa Huxleya, s ktorým viac súznel. Ideu prírodného výberu uviedol do čínskej tradície pod názvom tchien-ke (天擇). Svoje myšlienky šíril aj ako šéfredaktor novín Kuo-wen pao. Zapojil sa aj do politiky, do prvého moderného politického hnutia v Číne zvaného Kung-čche šang-šu, ktoré viedol Kchang Jou-wej, a ktoré nakoniec vyústilo v „sto dní reforiem“. V roku 1912, v súvislosti so Sinchajskou revolúciou, bol Jen Fu zvolený rektorom Pekinskej univerzity. Napriek tomu zostal presvedčeným monarchistom a podporoval Jüan Š’-kchaja.
Meroux
Meroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cros (Gard)
Cros je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
N5 (album)
N5 je názov piateho štúdiového albumu speváčky Kataríny Kubošiovej, ktorá vystupuje pod umeleckým menom Katarzia. Tento album v roku 2021 vydalo hudobné vydavateľstvo Slnko records.
Výsledný mix albumu N5 vzišiel z práce Aid Kida, Isama Zinga a Olivera Torra. Mastering albumu mal na starosti holandský muzikant a masteringový inžinier Johanz Westerman.
Celibát (album)
Celibát je názov štvrtého štúdiového albumu speváčky Kataríny Kubošiovej, ktorá vystupuje pod umeleckým menom Katarzia. Tento album v roku 2020 vydalo hudobné vydavateľstvo Slnko records.
Na nahrávaní tohto albumu sa podieľalo viacero ľudí: Alexander Vincent, Aid Kid, Oliver Torr, LVCIFER, ako aj skupina hudobníkov ktorá s Katarziou spolupracovala pri jej druhom albume Agnostika (2016). Na albume, Celibát dominuje súčasný elektronický pop, no nájdu sa na ňom aj kapelové pesničky či Katarziin prvý text v angličtine.
Frederick Ashton
Frederick William Mallandaine Ashton (* 17. september 1904, Guayaquil† 18. december 1988, Eye) bol anglický baletný tanečník, ktorý sa preslávil najmä ako choreograf a tvorca moderných baletných predstavení (Cinderella, 1948; Sylvia, 1952; Romeo and Juliet, 1955; Ondine, 1958; La fille mal gardée, 1960).
Tvoril choreografie aj pre film (najmä. The Tales of Beatrix Potter, 1970). V rokoch 19331963 úzko spolupracoval s Ninette de Valois, ktorej súbor bol nakoniec známy ako Kráľovský balet (predtým tiež Vic-Wells Ballet a Sadler's Wells Ballet). Ashton v ňom tancoval (hlavne mimické role), ale predovšetkým bol v rokoch 19331970 jeho hlavným choreografom a po odchode Ninette do dôchodku, v rokoch 19631970, potom aj riaditeľom.
Pre balet sa nadchol, keď videl roku 1917 tancovať ruskú balerínu Annu Pavlovovu. Bol žiakom Léonida Massina a Marie Rambertovej. Tá ho prinútila sústrediť sa na choreografiu. Je autorom tanečného kroku zvaného „Fred step“. Roku 1962 bol uvedený do šľachtického stavu. Narodil sa v rodine britského diplomata v Ekvádore. V Južnej Amerike žil až do roku 1919. Bol homosexuálom.
Alfa Romeo Racing
Alfa Romeo Racing je taliansky pretekársky tím vo Formule 1, ktorý pretekal v sezónach 1950 až 1951, 1979 až 1987 a preteká v sezóne 2019. Tím má dva tituly majstrov sveta, a to z rokov 1950 (Giuseppe Farina) a 1951 (Juan Manuel Fangio). V sezóne 2019 nahradil tím Sauber, pretekajú zaň Fín Kimi Räikkönen s číslom 7 a Talian Antonio Giovinazzi s číslom 99. Testovacími jazdcami sú Kolumbíjčanka Tatiana Calderónová, Švéd Marcus Ericsson a Američan Juan Manuel Correa.
Kompletné výsledky
(Hrubým písmom sú písaní majstri sveta)
* – Sezóna prebieha.
Méziré
Méziré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Territoire de Belfort, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1. vodnopólová liga žien 2017/18
1. vodnopólová liga žien v sezóne 2017/18 bol 27. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje od roku 2017 Slovenská plavecká federácia (SPF), predtým Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili 4 družstvá, čo je pokles o 1 družstvo oproti minulej sezóne. Titul obhájilo družstvo ŠK Olympia Košice, ktoré neprehralo ani v jednom zápase.
Systém súťaže
Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnaje boli 4, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja.
Účastníci
Poznámka: Družstvo Slávia UK Bratislava, ktoré skončilo v predchádzajúcej sezóne na 2. mieste, sa do tohoto ročníka neprihlásilo.
Zdenek Cón
Zdenek Cón, uvádzáný aj Zdeněk Cón (* 27. december 1919, Viedeň, Rakúsko† 3. november 1995, Kutná Hora ) bol slovenský hudobný hudobný skladateľ a rozhlasový redaktor.
Životopis
Narodil sa slovenským rodičom v rakúskej Viedni. Študoval na českom reálnom Gymnáziu Jána Amosa Komenského a navštevoval často české kultúrne spolky (Omladina Komenského, Akademický spolek Zpěvokol, Lumír). Maturoval v roku 1939 a hudobne sa vzdelával súkromne.
V roku 1945 sa presťahoval do Bratislavy a stal sa pracovníkom bratislavského rozhlasu. Komponoval prevažne tanečné a estrádne skladby. V roku 1946 napísal svoju najrozšírenejšiu a najznámejšiu tanečnú skladbu, tango: Nečakaj ma už nikdy (text napísal Otto Kaušitz). V rokoch 19461953 pôsobil v košickom rozhlasovom štúdiu a pokračoval v štúdiu hudby u Dezidera Kardoša. V roku 1951 zložil na Pražskom konzervatóriu štátnu skúšku z dirigovania. Do Bratislavy sa vrátil v roku 1953 a pôsobil ako redaktor estrádnej a operetnej redakcie. Bol jedným z iniciátorov každoročnej rozhlasovej súťaže dychových orchestrov. V roku 1984 odišiel do dôchodku.
Dielo
pozn. názov skladby - (text alebo hudba, ak ide o piesňovú skladbu) - interpret skladby
Juhoslovenská nížina
Juhoslovenská nížina môže byť:
Natasha Cayerová
Vzdelanie
Cayerová v roku 1992 získala titul bakalára spoločenských vied v politológii na University of Ottawa a v roku 1997 magisterský titul v odbore medzinárodných vzťahov na Carleton University.
Kariéra
V roku 2018, keď bolo čečenské vedenie obvinené z prenasledovania ochrancov ľudských práv, Cayerová oznámila, že Organizácia pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe presadí svoj Viedenský mechanizmus proti Rusku.
V rokoch 2007 až 2011 pôsobila aj ako zástupkyňa stáleho delegáta a chargé d'affaires na Stálej misii pri UNESCO a v roku 2020 opäť prevzala úlohu stálej delegátky v Paríži.
Od roku 2020 bola Cayerová kanadskou veľvyslankyňou pri Organizácii pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe.
Osobný život
Cayerová je vydatá a má dve deti.
Cruviers-Lascours
Cruviers-Lascours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Deaux
Deaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Katolícke gymnázium Štefana Moysesa, Banská Bystrica
Katolícke gymnázium Štefana Moysesa v Banskej Bystrici je stredná škola (gymnázium) s možnosťou osemročného alebo štvorročného štúdia s maturitou.
Gymnázium Š. Moysesa, katolícke gymnázium s prerušenou tradíciou, mohlo opätovne otvoriť svoje brány po prelomových udalostiach z konca roka 1989. Vtedy sa pádom totalitného komunistického systému odvalil balvan aj z prameňa neslobody a potláčania viery i praktických potrieb a prejavov náboženského života.
Výrazom slobodných túžob i potrieb veriacich celého Slovenska, teda i veriacich banskobystrickej diecézy, bola snaha o založenie a obnovu cirkevného školstva. Vo všetkých regiónoch našej krajiny sa začali obnovovať výchovnovzdelávacie systémy základného a stredného cirkevného školstva.
Zriaďovacia listina gymnázia bola vystavená dňa 6. marca 1992 Rímskokatolíckym biskupským úradom v Banskej Bystrici. Ministerstvo školstva, mládeže a športu SR zaradilo túto školu do siete škôl prípisom č.8487/1992-21. Zriadená škola mala nadväzovať na tradície nášho cirkevného školstva a svoje pôsobenie dala pod ochranu diecézneho biskupa Mons. Rudolfa Baláža.
História
KGŠM nie je katolícke gymnázium len svojím názvom. V kaplnke na prízemí sa každú stredu, štvrtok a piatok ráno konajú sv. omše. Škola má tiež svojich duchovných správcov. Prvý z nich bol Mgr. Jozef Štrba (1996-1997). V nasledujúcom školskom roku sa ním stal Mgr. Jozef Tkáč. Od roku 1999 bol duchovným správcom Mgr. Martin Ďuračka. V súčasnosti je ním Mgr. Boris Brutovský. Škole sa podarilo získať aj relikvie svätého Jána Pavla II. a aj svätej Marie Gorreti. Fotky relikvií si môžete pozrieť tu: Relikvie KGŠM
KGŠM je škola, ktorá mladých ľudí učí nielen informácie pre život, ale učí ich v duchu kresťanskej viery. V roku 2021 sa škola zapojila do zbierky, kde sa žiaci a ich rodiny mali možnosť povzbudiť deti jednej africkej školy pekným listom, obrázkom, fotkou alebo ich podporiť aj finančne. Táto zbierka mala veľký úspech. Spolu sa do Keni poslalo 40 listov a vyzbieralo 2 600€. Aj naďalej sme s touto africkou školou v spojení a posiela nám fotky šťastných detských tvárí študujúcich na tejto škole. Niekedy aj malá pomoc zlepší život druhých ľudí. Viac sa o tomto projekte môžete dozvedieť tu: Pomoc africkým deťom
Budova
Budova školy zatiaľ prešla dvoma výraznými rekonštrukciami. Prvá bola v roku 2001, keď sa pristavovala prístavba a telocvičňa. Druhá rekonštrukcia fasády a interiéru školy prebehla v lete 2011.
Známi absolventi
Medzi absolventov gymnázia patria i mnohí lekári:
Osobnosti spojené s históriou školy
Štefan Moyzes, Rudolf Baláž
Erik Bruhn
Erik Belton Evers Bruhn (*v3. október 1928, Kodaň† 1. apríl 1986, Toronto) bol dánsky baletný tanečník a choreograf.
Život
Balet študoval od deviatich rokov v Kráľovskom dánskom balete. Na doskách Kodanskej kráľovskej opery debutoval v roku 1947, v osemnástich rokoch, v balete Haralda Landera Thorvaldsen. V roku 1949 sa stal sólistom kodanskej scény. Toho roku však prvýkrát tancoval tiež v American Ballet Theatre v New Yorku, kde strávil najväčšiu časť kariéry (hoci formálne zostával dlho absentujúcim členom kodanskej opery, do roku 1961). Vystriedal ale aj mnoho ďalších scén v severnej Amerike a Európe (New York City Ballet, Parížska opera, Kráľovský balet v Londýne, National Ballet of Canada). Občas sa objavil aj vo filme, najviac sa preslávil v tanečnej pasáži amerického filmu Hans Christian Andersen z roku 1952. Vďaka dánskej tradicionalistickej škole a vrodenej elegancii (pre ktorú bol označovaný tradičným titulom danseur noble) sa najviac uplatnil v klasických romantických roliach (Labutie jazero, La Sylphide a pod.).
Diana Budisavljevićová
Diana Budisavljevićová, rodným menom Diana Frieda Olga Obexer (* 15. január 1891, Innsbruck – † 20. august 1978, Innsbruck) bola humanitárna pracovníčka rakúskeho pôvodu, ktorá počas druhej svetovej vojny viedla záchrannú akciu na záchranu 15 336 detí z ustašovských táborov smrti v nezávislom štáte Chorvátsko.
Erik Bruhn
Život
Bol homosexuálom, jeho dlhoročným životným partnerom (19611986) bol ruský tanečník Rudolf Nurejev.
Bratislavská nížina
Bratislavská nížina alebo Komárňanská nížina môže byť staršie :
Diana Budisavljevićová
Bola vydatá za chirurga Julija Budisavljevića, ktorý bol prednostom chirurgickej kliniky na Lekárskej fakulte v Záhrebe. Julije bol jedným z mála záhrebských Srbov, ktorí boli neboli zabití, vyhnaní alebo nemali drancovaný majetok počas existencie NDH.
Bratislavská nížina
Bratislavská nížina môže byť aj jedna z bývalých lesníckych pestovných oblastí, synonymum: Podunajská nížina, pozri Bratislavská nížina (pestovná oblasť)
Diana Budisavljevićová
Budisavljevićová následne pracovala aj na uchovávaní údajov o deťoch, o ktorých sa počas vojny starala, viedla o nich kartotéku v nádeji, že jedného dňa budú deti vrátené do svojich biologických rodín.
Mala podporu úzkeho okruhu ľudí a všetci, ktorí sa podieľali na záchrane detí z tábora riskovali vlastné životy.
Druhá svetová vojna
náhľad|Popis z múzea: „Fotky 5 albumov originálnych fotografií detí z roku 1942, ktoré boli do Záhrebu privezené z niektorých ustašovských táborov. Albumy obsahujú 537 fotografií.“ Počas druhej svetovej vojny mocnosti Osi napadli Juhosláviu v apríli 1941. Predstavitelia nezávislého štátu Chorvátsko, ktoré bolo spojencom nacistického Nemecka, spustili genocídu proti Srbom, Židom a Rómom a zriadili početné koncentračné tábory.
Potom, čo sa oboznámila s tým, že v tábore Loborgrad sú umiestnené deti v októbri 1941 spolu s množstvom spolupracovníkov, najmä Markom Vidakovićom a Đurom Vukosavljevićom spustili záchrannú pomocnú kampaň s názvom „Akcia Diana Budisavljević“. Akcia sa postarala najmä o srbské deti, ale aj o ženy zadržiavané v rôznych koncentračných táboroch vrátane tábora smrti Jasenovac.
S pomocou miestnej židovskej komunity v Záhrebe, ktorej členovia mali povolenie pomáhať zadržaným, jej tím posielal zásoby potravín, liekov, oblečenia a peňazí najskôr do Loborgradu a neskôr do Gornej Rijeky a Đakova. Jej tím tiež asistoval členom chorvátskeho Červeného kríža na hlavnej železničnej stanici v Záhrebe, pričom poskytoval cestovné doklady pracovníkom, ktorí sa tam zastavili na ceste na nútené práce do Nemecka – niektorí z týchto mužov, žien a detí sa po zastavení vrátili do Záhrebu, do Mariboru a Linzu pre chorobu a nesmeli cestovať ďalej – postaral sa o nich Červený kríž a Akcia Diany Budisavljevićovej. V marci 1942 počas tejto Akcie Budisavljevićová stretla vrchnú sestru Dragicu Habazinovú, ktorá sa v nasledujúcich mesiacoch a rokoch stala jej blízkou spolupracovníčkou a pomáhala väzňom z rôznych táborov, ktorí boli presunutí do Záhrebu a na ďalšie miesta.
Začiatkom júla 1942 dostala s pomocou nemeckého dôstojníka Gustava von Kocziana písomný súhlas na odvoz detí z koncentračného tábora Stará Gradiška. S pomocou ministerstva sociálnych vecí, najmä prof. Kamila Breslera sa podarilo presťahovať deti väzňov z tábora do Záhrebu, Jastrebarska a neskôr do Sisaku.
Po snahe zachrániť zadržaných v Starej Gradiške sa Budisavljevićová v uniforme sestry Červeného kríža podieľala na presune detí z Mlaky, Jablanaca a Košutarice. V júli a auguste 1942 bolo z týchto táborov premiestnených viac ako 6 000 detí. Po získaní povolenia v auguste 1942 spolu s Kamilom Breslerom spolupracovali s pobočkou Záhrebskej arcidiecéznej charity na presune detí zo záhrebských ústavov do starostlivosti ich rodín, čím umožnili ubytovanie niekoľkým tisíckam detí v rodinách v Záhrebe a vidieckych komunitách.
Podľa správy Marka Vidakoviča z mája 1945 Budisavljevićová povedala, že jej činnosťou sa podarilo zachrániť asi 10 000 detí z koncentračných táborov.
Na žiadosť Kamila Breslera v auguste 1942 začala spolu s Ivankou Dzakulovou a s ďalšími spolupracovníkmi zbierať údaje zo spisu detí na základe prepravných zoznamov a zdrojov z rôznych inštitúcií, ktoré si viedli vlastné zoznamy. Na konci vojny spisy obsahovali informácie o približne 12 000 deťoch. Na žiadosť z 28. mája 1945 úradníčka Spolkového štátu Chorvátsko Tatjana Marinićová, v tom čase prednostka ministerstva sociálnych vecí Budisavljevićovej odobrala spisy. Nie je známe, kde sú teraz a či sa zachovali alebo nie.
Ubytovanie zachránených
vľavo|náhľad| Rodný dom Diany Budisavljevićovej v [[Innsbruck|Innsbrucku]] Podľa denníka, ktorý si viedla počas vojny sa práce na pomoci a záchrane srbských žien a detí z tábora začali v druhej polovici októbra 1941, keď sa dozvedela o veľkej pomoci, ktorú zorganizovala židovská komunita v Záhrebe pre svojich zadržiavaných členov. Podľa toho istého denníka sa jej iniciatíva najskôr nestretla so správnou odozvou, najmä zo strachu z pomsty, no to sa neskôr zmenilo. Napriek mnohým ťažkostiam, s ktorými sa stretávala, sa jej podarilo nájsť ľudí, ktorí robili, čo mohli, aby sa vyzbieraná pomoc dostala do správnych rúk.
Zachránené deti boli rozmiestnené rôznymi spôsobmi a na rôznych miestach. Niektoré z nich boli ubytované v rôznych chorvátskych rodinách, niektoré v zariadeniach katolíckej cirkvi a niektoré v zariadeniach, ktoré boli o niečo lepšie ako koncentračné tábory, z ktorých boli zachránení. Pre obštrukcie a otvorenú nevôľu orgánov NDH bola strava a ubytovanie z veľkej časti zabezpečené súkromnými dobrovoľnými príspevkami občanov. Zaujímavosťou je, že Pavelić dovolil Záhrebčanom adoptovať táborové deti len pod podmienkou, že budú vychovávané v chorvátskom a ustašovskom duchu, čím by sa zmazala akákoľvek stopa po ich pôvode. Mnohé deti vyrástli so zmenenou identitou a nikdy sa nedozvedeli pravdu o svojom pôvode, náboženstve či identite. Aj v tábore boli deti oblečené v ustašovských uniformách.
Aby pomohla srbským deťom, sama veľa riskovala. Počas návštevy táborov sa nakazila chorobami, ktoré trápili a zabíjali deti. Trpela týfusom a utrpela tri nervové zrútenia.
Mala tiež spolupracovníkov v práci, ako napríklad profesora Kamila Breslera, neskôr zamestnaných na ministerstve sociálnej starostlivosti NDH, sestru Červeného kríža Dragicu Habazinovú, architektov Marka Vidakovica, Janu Koch, Tatjanu Marinićovú.
Časopis Arena zo Záhrebu vedie už mnoho rokov kampaň, ktorej cieľom je spojiť dospelých s ich rodinami.
Konfiškácia spisu
Koncom mája 1945 dvaja agenti OZNE odobrali albumy s fotografiami detí. Nariadením Ministerstva sociálnej politiky Chorvátska z 28. mája 1945 bol celý spis detí odobratý Diane Budisavljevićovej, hoci identifikácia a repatriácia neboli dokončené.
Zabavením dokumentácie Diany Budisavljevićovej a jej spolupracovníčky Ivanky Džakulovej im bolo znemožnené pokračovať v práci na identifikácii veľkého počtu detí. ''„Vedeli sme, že mnohé mamy by teraz svoje deti hľadali márne. Hrozné rozchody v táboroch, dlhodobá túžba po nich v práci v Nemecku a teraz nenájdu svojich blízkych."'' Jej ponuku pomôcť identifikovať deti svojou prácou ministerstvo neprijalo.
Po vojne
Po druhej svetovej vojne sa vrátila žiť do ústrania v Innsbrucku. O svojej práci počas vojny už nehovorila a až do smrti sa nespamätala z následkov návštevy tábora.
Medzi zachránenými deťmi bol napríklad aj Dr. Milutin Vuckovac, člen Senátu Republiky srbskej.
Denník
Jej denník vyšiel v nemčine a bolo vydaných približne 700 kusov.
Odkazy
vpravo|náhľad|Pamätná fontána Diany Budisavljevićovej v centrálnom mestskom parku v Gradiške v [[Republika srbská|Srbskej republike]]
Diana Budisavljevićová bola posmrtne ocenená:
V roku 2019 mesto Belehrad prijalo rozhodnutie postaviť pomník Diane Budisavljevićovej. V Belehrade sa nachádza aj park Diany Budisavljevićovej.
V Záhrebe bol po nej pomenovaný park a vo Viedni (časť Donaustadt) ulica. V meste Innsbruck bola na dome jej rodičov v roku 2020 osadená pamätná tabuľa a zároveň je po nej pomenovaná v tomto meste aj materská škola.
Okrem toho ju srbská kultúrna verejnosť ocenila viacerými dielami. Spisovateľ Boško Lomović napísal dielo „Kniha o Diane Budisavljević“, Zoran Milekić napísal román Rakúšanka, zatiaľ čo producent a herec Tihomir Stanić a režisérka Dana Budisavljevićová natočili film o Diane Budisavljević a koncentračnom tábore Jasenovac.
V roku 2018 bol natočený dokument Dianine deti. Postava Diany Budisavljević bola aj vo filme Dara z Jasenovca z roku 2020.
11 (singel Tiny)
„11“ je singel speváčky Tiny, ktorý vyšiel 11. marca 2023 v spolupráci s hudobným producentom Fillipianom.
Vznik
Singel vyšiel spolu s videoklipom po dvoch rokoch od vydania posledného sólového singla „Čo ak“, symbolicky 11. marca 2023, v deň speváčkiných 39. narodenín. Premiéru mal o deň skôr v rádiu Europa 2 v šou Šorty & Becca.
„Text vznikal približne na štvrtýkrát, vždy sa menila téma. Pár dní pred termínom nakrúcania klipu som sa zobudila s tým, že potrebujem spracovať tému ´hlavne sa do mňa nezamiluj´. Vnímam to všade naokolo. Život ukazuje, že je dôležité hrať fér a jednať na rovinu. A to som chcela podčiarknuť, aby ľudia úprimne vyjadrili svoje postoje a pocity,“ vysvetľuje Tina.
O mix master a celkovú hudobnú produkciu sa postaral producent Fillipian. Text napísala speváčka Laris Diam. Videoklip vznikol v režisérskej produkcii Cesar Production.
Gabe Newell
Gabe Logan Newell (* 3. november 1962, Colorado, USA), bežne známy pod prezývkou Gaben, je americký počítačový programátor a podnikateľ, ktorý je najznámejší ako spoluzakladateľ vývojárov videohier a digitálnej distribučnej spoločnosti Valve.
Narodil sa v štáte Colorado, na začiatku 80. rokov navštevoval Harvardovu univerzitu, ale vypadol a pracoval pre spoločnosť Microsoft, ako producent pre niektoré zo skorých operačných systémov Windows.
Počas pôsobenia v spoločnosti v polovici 90. rokov sa Newell a jeho spolupracovník Mike Harrington presvedčili, že videohry sú budúcnosťou zábavy. Newell a Harrington, ktorých zaujali vyhliadky na vlastné štúdio vývoja hier, opustili spoločnosť Microsoft v roku 1996 a založili spoločnosť Valve, kde Newell zostáva prezidentom.
Dions
Dions je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zuzana Mikulcová
Zuzana Mikulcová (*1989, Rimavská Sobota, Česko-Slovensko), je slovenská speváčka, textárka a skladateľka.
Hudobná kariéra
Zuzana Mikulcová vyštudovala štúdium spevu, skladby a aranžovania v populárnej hudbe na Pražskom hudobnom konzervatóriu. Už ako študentka vystupovala v rôznych televíznych reláciách, predstavila sa napríklad ako interprétka v programe Legendy popu. Spolu so svojou sprievodnou kapelou bola predskokankou koncertu Jamesa Blunta. Mesiac po tomto vystúpení získala druhé miesto na 30. ročníku súťaže Košický zlatý poklad (pieseň „Istý pocit“). V roku 2010 sa Zuzana Mikulcová stala víťazkou súťaže Nové tváre slovenského jazzu.
Svoj debutový album, Slová, nahrala v roku 2015 s popdporou Slovenskej jazzovej spoločnosti a s pomocou grantu, ktorý jej poskytol Slovenský hudobný fond. Druhý sólový album, Dievča, vydala Zuzana Mikulcová v roku 2018. Zuzana Mikulcová vystupuje so svojou hudobnou skupinou, ktorej stabilnými členmi sú Michal Šelep (basová gitara), Štefan Szabó (elektrická gitara), Luboš Ežo Ambrozai (cajon, bicie nástroje).
Hronsecký potok
Hronsecký potok je potok v geomorfologickom celku Zvolenská kotlina. Má dĺžku. Je tokom III. rádu.
Prameň
Pramení v v lesnom extraviláne vo východnej časti územia obce Vlkanová na severozápadnom svahu lesa Hrabová v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji. Pramení a preteká územím geomorfologického podcelku Zvolenská pahorkatina.
Opis toku
Od prameňa tečie juhozápadným smerom, v pretína obecnú hranicu a vteká na územie obce Hronsek, ľavým brehom obmýva úpätie lesa Na Dubník, tečie popri účelovej komunikácii. Pravým brehom obmýva úpätie poľa Suché Vranisko a nižšie úpätie lúky Holienec, ľavým brehom obmýva úpätie lesa Grošový a úpätie vrchu Kochlačka. V opúšťa extravilán a vteká do intravilánu obce Hronsek, v  podteká železnicu Zvolen – Banská Bystrica, v  v intraviláne mení smer na juh, ľavým brehom obmýva priestor zrekonštruovaného vodného hradu Hronsek z 15. storočia vybudovaného v lokalite niekdajších meandrov Hrona, pravým brehom obmýva drevený artikulárny kostol, v južnej časti intravilánu v ústi do Hrona ako jeho ľavostranný prítok. Pramení, preteká a ústi v juhozápadnom kúte regióna Horehronie. Nemá dôležitejšie prítoky. .
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v názve obce Hronsek územím ktorého preteká a ústi. Z názvu obce po rozšírení o adjektívnu príponu -ský → -cký a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Hronsecký potok. Vývoj názvu obce podľa od najstarších písomných dokladov: 1500 Zyklafalu, 1506 Czwiklafalwa, Czwiklina, 1514 Galowyczfalwa, 1515 Galowycz, 1522 Czwyklina, 1565 Garanzegh, 1572 Cwklina, 1786 Garamsseg, 1808 Hronec, 1920 Hronsek-Skalka, 1946 Hronsek. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2010. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Hronsecký potok je jedinečným hydronymom (2023-03-15).
Parížska zmluva (1900)
Parížska zmluva z roku 1900 bola podpísaná medzi Španielskym kráľovstvom a Treťou francúzskou republikou 27. júna 1900.
Obsah zmluvy
Vtedajšie Španielsko a Francúzsko mali nezhody ohľadom dvoch afrických území - Río Muni (dnes časť Rovníkovej Guiney) a Río de Oro (dnes teritórium v Západnej Sahare, alebo Maroka).
Na základe zmluvy z územia Río Muni ostalo Španielsku len. Zmluva Francúzom povolila, aby sa tohto územia zmocnili.
Domazan
Domazan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nišava
Nišava je rieka v Bulharsku a juhovýchodnom Srbsku. Je pravým prítokom Južnej Moravy, povodie má, priemerný prietok 36 m³/s a dĺžka rieky je.
Opis toku
Rieka pramení v Bulharsku v pohorí Stará planina, neďaleko vrchu Kom, v blízkosti srbských hraníc, v nadmorskej výške okolo 1100 m. Na bulharskom území sa nachádza celkom 67 km rieky bez väčších prítokov, na srbské územie vstupuje v blízkosti hraničného prechodu Kalotina-Gradina. Ďalej pokračuje severozápadným smerom; preteká mestami Dimitrovgrad, Pirot, Bela Palanka a Niš, podľa ktorého je pomenovaná. Približne 10 km západne od tohto mesta sa vlieva do rieky Južna Morava.
Doprava
Rieka vytvára hlboká kaňon, ktorým od staroveku vedie významná dopravná spojnica Srbska a Bulharska, konkrétne miest Niš a Sofia. Údolím prechádza železničná trať i významný cestný koridor E80 na Istanbul. Po dobudovaní srbskej diaľnice A4 a bulharskej A7 vznikne súvislé diaľničné prepojenie západnej Európy cez Srbsko a Bulharsko s tureckou metropolou Ankara.
Požiar v Banskej Štiavnici 18. marca 2023
náhľad|Časť historického centra Banskej Štiavnice zasiahnutá požiarom v roku 2014 náhľad|upright|Meštiansky dom, kde sídli Banka lásky, v roku 2009
Požiar v Banskej Štiavnici je požiar, ktorý nastal v sobotu, 18. marca 2023 dopoludnia SEČ, v historickom centre Banskej Štiavnice.
Priebeh
Požiar sa rozšíril zo strechy meštianskeho domu na námestí svätej Trojice, kde sa nachádza aj turistická atrakcia Banka lásky, na susedné budovy, vrátane budovy základnej umeleckej školy, pizzerie a múzea Berggericht. Spolu bolo požiarom zasiahnutých sedem budov. Nasadených bolo 30 profesionálnych hasičov a 80 vojakov. Okrem profesionálnych hasičov zasahovali aj dobrovoľní hasiči, Policajný zbor, dobrovoľníci, zamestnanci samosprávy, Červený Kríž, zamestnanci zasiahnutých budov, zamestnanci okresných úradov Banská Štiavnica a Banská Bystrica.
Oheň sa podarilo zastabilizovať až v popoludňajších hodinách. Likvidácia požiaru prebiehala do neskorých nočných hodín.
Pracovníci Kontrolného chemického laboratória civilnej ochrany v Slovenskej Ľupči preverili výskyt nebezpečných látok v ovzduší, nález bol negatívny.
Príčina požiaru
Príčina požiaru zatiaľ nie je známa, pravdepodobne išlo o skrat elektrického vedenia. Polícia začala trestné stíhanie pre trestný čin všeobecného ohrozenia.
Škody
Požiarom a následným hasením boli v nejakom rozsahu poškodené nasledovné budovy: S výnimkou Eleuzíny ide o pamiatkovo chránené objekty.
Podľa Ministerstva životného prostredia najzávažnejšie škody požiar spôsobil na budove Berggerichtu. Ako informovala riaditeľka múzea Zuzana Denková, Galéria Jozefa Kollára (Szajbelyovský dom na Nám. sv. Trojice 16/12) zostala požiarom nepoškodená.
Dôsledky
Mesto Banská Štiavnica z dôvodu požiaru vyhlásilo k 18. marcu 2023 9:30 mimoriadnu situáciu.
V nedeľu 19. marca slovenská prezidentka Zuzana Čaputová telefonovala s novým českým prezidentom Petrom Pavlom, ktorý prisľúbil pomoc pri obnove pamiatok.
Na sociálnej sieti o tom informovalo Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Banskej Bystrici. Predseda vlády Eduard Heger prisľúbil, že zvolá mimoriadne zasadnutie vlády k vyčleneniu prostriedkov na riešenie následkov sobotňajšieho požiaru.
Guadiana
thumb|Dolný tok rieky thumb|Povodie rieky Guadiana je rieka v Španielsku a v Portugalsku. Jej povodie zaberá rozlohu približne z Pyrenejského polostrova a s dĺžkou  patrí medzi najdlhšie rieky polostrova. Priemerný prietok dosahuje 600 m³/s, maximálny okolo /s. Ústi do Atlantického oceánu.