cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fedor Frešo
Bibliografia
Svoju bohatú kariéru sa Frešo rozhodol spísať do knižky, ktorú nazval Sideman – podľa toho, akú rolu vo väčšine kapiel zastával. "Je v tom popísaná celá moja hudobná kariéra od samotných začiatkov až do súčasnosti. Plus-mínus všetky kapely, s ktorými som hral, všetci sólisti a všetci frontmani, za ktorými som stál ako sideman. A preto sa to tak aj volá – Sideman." Vyšla 10. mája 2011 vo vydavateľstve Marenčin PT. Spoločne s Tomášom Berkom napísal knihu Rocková Bratislava, ktorá mapuje bratislavskú rockovú scénu od konca 50. rokov až do súčasnosti. Kniha vyšla na jar 2013 vo vydavateľstve Slovart.
Doňov
Doňov je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 78 obyvateľov, z toho 41 mužov a 37 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,3 roka (muži 41,4 roka, ženy 45,4 roka).
Žleby (prírodná pamiatka)
Žleby je prírodná pamiatka ev. č. 2170 blízko obce Zálesí v okrese Znojmo v nadmorskej výške 429 – 432 metrov. Oblasť spravuje AOPK Havlíčkův Brod.
Dôvodom ochrany je mokraďová vegetácia s vysokými ostricami, bohatý výskyt žltohlava európskeho.
Papagájik pásikavý
Papagájik pásikavý (iné názvy: papagáj pruhovaný, papagáj pásikavý, aymara pruhovaná; lat. Bolborhynchus lineola) je druh z čeľade papagájovité. thumbnail|Papagájik pásikavý, modrý kobalt
Výskyt
Horské oblasti strednej a južnej Ameriky (Mexiko, Panama, Kolumbia, Venezuela, Peru) a to až do nadmorskej výšky, živí sa prevažne dužinatým ovocím a semenami tráv. Skupinu tvoria len páry alebo malé rodinné skupiny. Úkryt na nocľah a hniezdenie si hľadajú v dutinách starých odumretých stromov. Veľkosť má približne 16-17 cm, hmotnosť 35-45 g, dožívajú sa okolo 10 rokov.
Chovateľské zázemie
Tohoto vtáka možno chovať aj vo vonkajšej voliére, chránenej pred vetrom, dažďom a priamym slnkom, kde teplota nepoklesne pod 10°C. V interiéri nie je náročný na veľkosť klietky, ktorá by však nemala byť menšia ako 60 l. Pokiaľ je to možné, mal by mať možnosť voľného výletu aspoň raz za deň. Papagájik pásikavý je spoločenský a veľmi znášanlivý papagáj, ktorý nevyvoláva problémy ani v prítomnosti iných exotických vtákov. Rýchlo si zvyká na ľudí a pravidelný denný režim. Na rozdiel od iných papagájov papagájiky pásikavé nemajú deštruktívne tendencie, neohrýzajú nábytok a nie sú hlučné. Pokiaľ sa jedince vzájomne vidia, iba jemne štebocú sotva počuteľnými zvukmi. Ak na seba nevidia, ich zvukový prejav môže byť podstatne hlasnejší. Preto je rozumnejšie ich chovať v tesnej blízkosti, prípadne v jednej spoločnej voliére. Veľmi rady šplhajú, preto je potrebné, aby voliéra alebo klietka boli na šplhanie prispôsobené množstvom paličiek, konárikov, rebríkov a pod. Chôdza papagájika pripomína chôdzu varana alebo leguána. Dokážu presedieť na jednom mieste aj celé hodiny a ticho pozorovať okolie. Ak je chovaný iba jeden jedinec, rád sa zdržuje v blízkosti majiteľa, preto je vhodné mať prenosné bidielko na aspoň 20 cm vysokom podstavci. Pre svoju pokojnú povahu je vhodný hlavne pre začínajúcich chovateľov, deti a dôchodcov. Jedinou nevýhodou je pomerne riedky trus. Na chov nie je potrebný CITES.
Potrava v zajatí
Ako základ je vhodná zmes semien pre malé papagáje (papagájce), ktorá sa dopĺňa malými kúskami ovocia, zeleniny a vareným vajíčkom. Sú to doslova "jablkožrúty". Ďalej obľubujú papriku a senegalské proso. Ovocie treba dobre upevniť, pretože ak im spadne na zem, už si ho viac nevšimnú.
Hniezdenie
Papagájik sa v zajatí množí pomerne ľahko, problém však môže byť so zostavením chovného páru. Ideálne je ponechať viac jedincov starších ako 12 mesiacov pohromade, aby si vybrali svojich prirodzených partnerov. Pár možno nechať zahniezdiť vo voliére aj v klietke. Najvhodnejšia je pre ne búdka veľkosti 20 x 20 cm ležatého tvaru s vletovým otvorom 6-7 cm. Dno búdky sa vystelie malým množstvom navlhčenej rašeliny a drevenými hoblinami. Rodičia si hniezdo nesplietajú, ale znášajú vajíčka na dno búdky. Samička znáša 3 až 6 vajec, na ktorých sedí 21 až 23 dní. Samček svoju družku kŕmi, aby nemusela z vajec vstávať. Mláďatá vylietajú z búdky ako trojtýždňové a bývajú ešte istý čas dokrmované rodičmi.
Rozlíšenie pohlavia
Samičky majú svetlejší odtieň a menej výraznú kresbu na krídlach. Samčeky majú výraznejšiu čiernu kresbu na konci chvostových pierok. Vzájomne ich však dokáže rozlíšiť iba skúsený chovateľ.
Mutácie
Okrem prírodnej zelenej človek vyšľachtil aj farebné varianty. Najznámejšie sú modrá kobalt, zelenomodrá, žltá lutino a šedá mauve.
Madaillan
Madaillan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marant
Marant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hentai
náhľad|Hentai [[manga na predaj v Japonsku]] Hentai (skrátene: H Anime, H [výslovnosť: etči/ečči]) je žáner anime alebo mangy s pornografickým obsahom, ktorý je teda určený len pre dospelé publikum. V Japonsku sa preto takéto anime označuje symbolom „R18“ (tzn. dostupné až od 18 rokov). Niektorí autori ho odlišujú od tzv. etči, teda anime a mangy, ktoré podáva sexuálne motívy v jemnejšej podobe, zatiaľ čo hentai prisudzujú explicitnejší a perverznejší charakter.
Hentai sa delí na viacero subžánrov, napr.:
Nakoľko v mnohých krajinách sa trestnoprávna definícia detskej pornografie vzťahuje aj na „virtuálne“ (nie skutočné, fiktívne, nakreslené alebo animované) osoby vyzerajúce ako dieťa, lolicon a šotacom bývajú často klasifikované ako detská pornografia a teda pokladané za maladaptívne a trestnoprávne postihnuteľné správanie.
John Adams (prezident USA)
John Adams (* 30. október 1735, Braintree, Massachusetts, USA – † 4. júl 1826, Quincy, Massachusetts, USA) bol americký politik a diplomat pôsobiaci v Európe v rokoch 17781788, prvý viceprezident (17891797) a druhý prezident USA (17971801).
Bol jedným zo signatárov Deklarácie nezávislosti. Na rozdiel od republikána Thomasa Jeffersona bol federalista, čo bolo príčinou ich dlhoročnej vzájomnej rivality.
Bývalý Hotel Palace (Košice)
Bývalý Hotel Palace je funkcionalistická budova v Košiciach stojaca na Štefánikovej ulici.
John Adams (prezident USA)
Život
Bol to veľmi aktívny člen Kongresu; zúčastnil sa až 90 komisií, 25 z nich počas Druhého kontinentálneho kongresu predsedal. V máji 1776 predniesol uznesenie za vytvorenie deklarácie nezávislosti na Británii. Krátko potom sa stal vášnivým zástancom Deklarácie, ktorú vytvoril Thomas Jefferson. Kongres ho potom vyslal do Európy, kde v rokoch 17781788 pôsobil ako diplomat vo Francúzsku, Holandsku a Veľkej Británii; dosiahol uznanie USA Holandskom a zúčastnil sa podpisu Versaillského mieru v roku 1783. Potom pokračoval v svojom politickom živote ako viceprezident Georga Washingtona a neskôr ako 2. prezident Spojených štátov.
Počas svojej vlády sa snažil o zmierlivú politiku s Francúzskom, ktorému vládol Napoleon Bonaparte, za čo bol kritizovaný a neskôr stratil podporu vlastnej strany. V roku 1798 podpísal The Alien a Sedition Acts, zákon o cudzincoch, ktorý bránil prílivu stúpencov Francúzskej revolúcie. Bol prvým prezidentom, ktorý býval v Bielom dome.
Bývalý Hotel Palace (Košice)
Dejiny
Po druhej svetovej vojne bol hotel znárodnený, no slúžil návštevníkom Košíc až do 70. rokov. Vtedy tu boli nasťahované kancelárie národného podniku Prefa. Kancelárie sú v budove dodnes, v rokoch 2006 až 2008 prešla rekonštrukciou a jej zadné trakty boli rozšírené o obytné priestory.
John Adams (prezident USA)
Život
Bol otcom Johna Quincyho Adamsa, 6. prezidenta Spojených štátov.
Zomrel 4. júla 1826, práve v čase, kedy umieral aj Jefferson. Jeho posledný prípitok na onen 4. júl znel: „Navždy nezávislosť!“ (Independence Forever!).
Bývalý Hotel Palace (Košice)
Budova
Architekt Ondrej Resatkó túto budovu navrhol ako päťpodlažnú, s výraznými funkcionalistickými znakmi, z ktorých najbadateľnejšou je čiastočne vysunutá hmota nad vchodom a na nej okenné otvory radené do troch vertikálnych pásov. Hotel mal komfortné vybavenie, bol dokonca prvým hotelom v meste, ktorý mal výťah. V každej z izieb bol zavedený telefón. Mimo hotelovej časti bola v priestoroch terajšieho polyfunkčného centra jedáleň s uznávanou kuchyňou, piváreň a v letnom období záhradná reštaurácia.
Raymond Aron
Raymond Aron (* 4. marec 1905, Paríž, Francúzsko – † 17. október 1983, Paríž) bol francúzsky filozof, sociológ, politológ a žurnalista.
Bol jedným z autorov koncepcie industriálnej spoločnosti, podľa ktorej kapitalizmus a socializmus sú dvoma odlišnými verziami toho istého typu sociálneho systému, ktorý je orientovaný na akumuláciu kapitálu a na ekonomický rast.
Táto orientácia sa prejavuje v zameraní vedy na technický rozvoj využiteľný vo výrobe a v prenikaní ekonomickej kalkulácie do všetkých oblastí života spoločnosti. Aron bol skeptický voči možnosti postupného zbližovania oboch systémov. Zaoberal sa aj sociológiou vojny. Aron je taktiež jedným z autorov teórie dezideologizácie. Aron rozpracúval kritickú filozofiu dejín, podľa ktorej historická minulosť nemá objektívny charakter.
Aron bol ovplyvnený bergsonizmom (učenie francúzskeho filozofa Henriho Bergsona o „tvorivom vývoji“ ), sprvu ľavicovo orientovaný, spoluzakladateľ časopis "Les Temps Modernes" (spolu so J.-P. Sartrom).
Lucille Ballová
Lucille Désirée Ballová (* 6. august 1911, Jamestown, New York, USA – † 26. apríl 1989, Los Angeles, Kalifornia) bola americká komediálna herečka a televízna producentka.
Preslávila sa najmä v sérii sitkomov I Love Lucy, The Lucy-Desi Comedy Hour, The Lucy Show, Here 's Lucy a Life With Lucy, ktoré vznikali v rokoch 1951-1986. Jej kariéra kulminovala v 50. rokoch 20. storočia, patrila k prvým americkým televíznym hviezdam a naopak k posledným rozhlasovým hviezdam.
Roku 1950 založila ako prvá žena (spolu s manželom Desi Arnazom) televíznu produkčnú spoločnosť Desilu Productions, ktorá produkovala napríklad seriály Star Trek alebo Mission: Impossible.
Trikrát získala prestížnu cenu Emmy v kategórii komediálna herečka v hlavnej úlohe (1955, 1967, 1968). V začiatkoch svojej kariéry používala pseudonym Diane Belmont.
Drunče
Drunče je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 46 obyvateľov, z toho 21 mužov a 25 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,7 roka (muži 43,4 roka, ženy 53,2 roka).
Zoznam kultúrnych pamiatok v Košiciach – mestskej časti Staré Mesto (Stredné Mesto, A – G)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v Košiciach, mestskej časti Staré Mesto, katastrálnom území Stredné Mesto v okrese Košice I. Zoznam je z technických dôvodov rozdelený na viac častí, táto časť zahŕňa ulice začínajúce na písmená AG.
Zach Blair
Zach Blair (* 26. december 1974, Sherman, Texas) je gitarista a jeden zo skladateľov americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against.
Pred príchodom do Rise Against na začiatku roku 2007, bol členom hardcore punkovej skupiny Only Crime spolu so svojim bratom Doni Blairom, ktorý v súčasnosti hrá v skupine Toadies. Zach Blair bol zakladajúcim členom skupiny Hagfish. Bol takisto druhým turné gitaristom skupiny The Loved Ones a bol druhým gitaristom inštrumentálnej skupiny The Mag Seven na ich albume The Future Is Ours, If You Can Count.
Zach Blair je vegetarián, obhajca práv zvierat a aktívne podporuje organizáciu PETA s ostatnými členmi Rise Against, ktorí vydali svoj piaty štúdiový album Appeal to Reason 7. októbra 2008. Bol to prvý štúdiový album Rise Against spolu so Zachom Blairom.
V súčasnosti žije v Austine v Texase. Dodržuje Straight Edge životný štýl, rovnako ako jeho spoluhráči Tim McIlrath a Joe Principe.
West Hampstead (stanica metra)
West Hampstead je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line, v obvode (London Bourough) Camden, konkrétne v časti West Hampstead. Leží v tarifnej zóne č. 2 (Travelcard Zone 2) medzi stanicami Kilburn a Finchley Road a je situovaná iba 200 m od Železničnej stanice West Hampstead.
Otvorili ju 30. júna 1879 ako stanicu na Metropolitan Line. 20. novembra 1939 začala úsek do Stanmore obsluhovať Bakerloo Line (Metropolitan Line tu prestala zastavovať nasledujúci rok) a v roku 1979 túto vetvu prebrala Jubilee Line.
Stanica nemá bezbariérový prístup. Vybavenie stanice zahŕňa 3 automaty na lístky (ktoré sa dajú kúpiť aj v stánku), odpočítavacie časové zariadenia, čakáreň a toalety – mužské aj ženské.
Nouvion-le-Comte
Nouvion-le-Comte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Nouvion-le-Comte má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nouvion-le-Comte má 274 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
The Rockafeller Skank
„The Rockafeller Skank“ je skladba anglického big beatového hudobníka a DJa Fatboya Slima. Bola vydaná ako singel z jeho druhého štúdiového albumu You’ve Come a Long Way, Baby (1998).
Singel dosiahol v júni 1998 6. miesto v rebríčku UK Singles Chart a je tiež druhým, ktorý sa dostal (po singli „Praise You“) do rebríčka Billboard Hot 100, kde obsadil 72. miesto.
Prvky
Skladba obsahuje opakujúcu sa linku "Right about now, the funk soul brother / Check it out now, the funk soul brother", ktorá je remixovaným vokálnym prvkom rapera Lord Finesse v skladbe „Vinyl Dog Vibe“, pričom v origináli je text "Check it out right about now, it's no other than the funk soul brother, the Lord Finesse".
Skladba tiež obsahuje ďalšie štyri prvky, vrátane prvkov zo skladby „Sliced Tomatoes“ od skupiny Just Brothers, prvkov zo skladby „I Fought the Law“ od Bobbyho Fullera a prvkov zo skladby „Beat Girl“ od Johna Barryho a jeho orchestru. tiež bola použitá gitarová linka zo skladby „Peter Gunn“ od Art of Noise v spolupráci s Duane Eddym.
Chrysophlegma
Chrysophlegma (po slovensky žlna) je rod vtákov z čeľade žlnovité. Staršie (do roku 2008) sa zaraďoval pod rod Picus, preto s ním má zhodný slovenský názov.
Zoznam planétok 64001 – 64250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Marck
Marck je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Filozofia reality
Filozofia reality je súbor filozofických úvah alebo systém pojmov týkajúcich sa reality. Podľa Jána Letza filozofia reality skúma realitu v jej štruktúre a v jej systémovom okolí. V rámci filozofie reality vystupujú do popredia tri pojmy, pojem jestvujúca, pojem bytia a pojem ničoty. Filozofia reality je osobitná súčasť filozofie existenciality. Skúma jestvujúce a bytie všetkého toho, čo reálne existuje alebo môže existovať. Sem patrí predovšetkým filozofická teória reality a ontológia.
Žilnatina
Žilnatina môže byť:
Inflexný bod
right|thumb|Inflexný bod [0, 0]
Inflexný bod je bod grafu funkcie, ktorý možno (približne) definovať troma ekvivalentnými spôsobmi:
Bod sa presne počíta takto: Za predpokladu, že je funkcia f v okolí x_I tri razy derivovateľná, je x_I jej inflexný bod, ak platí.
Jablonka (okres Myjava)
Jablonka je obec na Slovensku v okrese Myjava.
Železničná trať Žilina – Rajec
Železničná trať Žilina – Rajec (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 126) je železničná trať na Slovensku, ktorá spája mestá Žilinu a Rajec.
Jednokoľajná spojnica krajského mesta a dávneho strediska priemyslu s remeselným centrom Rajeckej doliny meria 20,9 km. Bola vybudovaná takmer v celej dĺžke po násype v posledných rokoch 19. storočia s nákladmi 1 860 000K s podporou obcí, ktorými železnica prechádza. Prvý vlak po nej prešiel 10. októbra 1899.
Uvažovalo sa aj o pokračovaní trate cez Fačkov a napojenie na železnicu Prievidza – Nitrianske Pravno, no realizácii zabránila prvá svetová vojna ale i vysoké stavebné náklady v náročnom teréne.
V roku 2019 bola vyhlásená súťaž o prevádzku vlakov na trati od 1. februára 2020 na obdobie desať rokov. Spoločnosť RegioJet súťaž kritizovala z dôvodu krátkeho času na prípravu a z rozsahu: ide len o jednu trať a nie súbor.
Dunajovice
Dunajovice je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 213 obyvateľov, z toho 110 mužov a 103 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,5 roka).
Marcellus (Lot-et-Garonne)
Marcellus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Linus
Linus môže byť:
Atanáz Alexandrijský
Pripisuje sa mu jeden zo starokresťanských symbolov „Atanázovo vyznanie“ (Athanasianum). V spore s Ariom o podstate Krista (christológia) zastával názor, že druhá osoba kresťanskej božskej trojice (Boh-Syn) je rovnakej (teda božskej) podstaty ako Boh-Otec (HOMOÚSIOS), ale pritom je aj plným človekom. Ocitol sa tak v rozpore s východorímskym cisárskym dvorom, bol celkom sedemkrát vyhnaný z Alexandrie, ale spor napokon vyhral.
Z Atanáza vychádza učenie cirkvi rímskokatolíckej i pravoslávnej, po reformácii aj cirkvi protestantskej.
V západnom kresťanstve sa slávi jeho sviatok 2. mája. V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi 18. januára spoločne so svätým Cyrilom Alexandrijským. Považuje sa za ochrancu pri bolestiach hlavy.
Čierťažský potok
Čierťažský potok môže byť:
Polúcia (výron semena)
Polúcia je mimovoľný výron mužského semena, spravidla v spánku, označovaný tiež ako "mokrý sen".
Salmonelová osteomyelitída
Salmonelová osteomyelitída je vzácna komplikácia infekcie baktériou rodu Salmonella, pri ktorej vzniká zväčša subakútny hnisavý zápal kostí a kostnej drene. Salmonela je pôvodcom menej ako 1% osteomyelitíd. Tri najčastejšie izolované druhy sú Salmonella typhimurium, Salmonella typhi a Salmonella enteritidis. Najčastejšie sú postihnuté rebrá, diafýzy dlhých kostí a najmä stavce driekovej chrbtice). Obyčajne postihuje pacientov s vrodenou alebo získanou poruchou imunity, napríklad ľudí s kosáčikovitou anémiou. U detí do veku dvoch rokov sa vyskytuje viacložisková infekcia, ktorá sa šíri hematogénne (krvnou cestou).
Diagnóza
Salomonelová osteomyelitída sa klinicky a röentgenologicky nedá odlíšiť od osteomyelitíd spôsobených inými baktériami. Klasickými príznakmi sú bolesť, opuch a zvýšená teplota. Pravidelne je zvýšená sedimentácia a pozitívne krvné kultúry.
Liečba
Liečba u detí je väčšinou konzervatívna a infekcia dobre reaguje na antibiotickú liečbu (chloramfenikol). U dospelých je často nutný chirurgický zákrok (názory na to sa rozchádzajú).
Rakúska filozofia
Rakúska filozofia je súčasť európskej filozofie, špecifický európsky kultúrny fenomén význačný najmä tým, čo sa označuje ako rakúska filozofická tradícia alebo filozofia podunajskej monarchie: filozofické hnutie, ktoré podstatným spôsobom formovalo duchovný a kultúrny vývoj stredoeurópskeho regiónu.
Rakúsku filozofickú tradíciu reprezentuje postupnosť Bernard Bolzano - Franz Brentano - žiaci F. Brentana - raný L. Wittgenstein - viedenský krúžok.
Z tejto postupnosti sa po Brentanovi oddeľuje nemenej významná postupnosť predstaviteľov rakúskej ekonomickej školy: Karl Menger - Friedrich von Wieser - Eugen von Böhm-Bawerk - Ludwig von Mises - Friedrich August von Hayek.
Marconne
Marconne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rakúska filozofia
Svojbytný a originálny charakter rakúskej filozofickej tradície spočíva najmä v tom, že táto tradícia predstavuje radikálnu kritickú opozíciu voči filozofii pestovanej v ostatných nemecky hovoriacich krajinách, to znamená voči nemeckej klasickej filozofii a filozofickým prúdom z nej vychádzajúcim alebo sa k nim navracajúcim.
Marconne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rakúska filozofia
Veľké odmietnutie pruskej, neskôr ríšskonemeckej filozofie je pôvodne zamerané proti jej (transcendentálnemu) subjektivizmu; v ďalšom vývoji sa však tento kritický postoj rakúskej filozofie orientuje stále zreteľnejšie proti totalitárnemu a etetistickému duchu nemeckého transcendentálneho subjektivizmu a všetkých jeho filiácií vrátane marxizmu.
Protitotalitárna orientácia rakúskej filozofickej tradície sa nerealizuje primárne v rovine politického myslenia (s výnimkou T. G. Masaryka), ale v podobe kritiky východiskových filozofických predpokladov nemeckého transcendentálneho subjektivizmu spojenej s hľadaním nových ontologických fundamentov, schopných zastávať funkciu filozofickej legitimizácie individualisticko-liberalistického videnia sveta a zodpovedajúceho chápania demokracie.
Marconne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rakúska filozofia
Táto funkcia sa realizovala najmä v brentanovskej syntéze aristotelizmu a kartezianizmu, ktorá je východiskom tak Masarykovho demokratizmu, ako aj liberalistického učenia rakúskej ekonomickej školy, ako aj pôvodnej netranscendentalistickej verzie Husserlovej fenomenológie.
Na rozdiel od nemeckej klasickej filozofie, na ktorú možno z istého hľadiska nazerať ako na spôsob filozofickej legitimizácie túžby Nemcov po jednotnom štáte, sa rakúska filozofická tradícia formuje v podmienkach existujúceho štátneho celku.
Ďalším zdrojom antitotalitárnej a antiautoritárnej orientácie rakúskej filozofickej tradície je negatívny postoj Bolzana, Brentana, Masaryka, Stumpfa, Martyho atď. k autorite katolíckej cirkvi; tento negatívny postoj je obzvlášť zrejmý v Bolzanových konfliktoch s jeho cirkevnou vrchnosťou, v Brentanovom zrieknutí sa kňazského úradu a v Masarykovej konverzii k protestantizmu.
Silmarillion
Silmarillion je kniha J. R. R. Tolkiena zaoberajúca sa dejinami fantasy sveta Ardy. Sám autor ju počas svojho života nedokončil. Bola vydaná až v roku 1977 po doplnení a úprave jeho synom, Christopherom Tolkienom.
Rakúska filozofia
Príznačná je aj afinita rakúskej filozofie k anglosaskej i francúzskej filozofickej tradícii (Brentanove vzťahy k Descartovi a J. S. Millovi, Masarykov príklon k Humovi a Comtovi atď.) V priebehu 20. storočia dochádza dokonca k priamej integrácii anglosaskej a rakúskej filozofickej tradície napr. vo vzťahu A. Smith - F. A. von Hayek), pričom rakúska filozofia bola schopná priniesť anglosaskej tradícii veľmi významné podnety (Wittgenstein, Popper).
Základom štýlu práce rakúskych filozofov je prísne vedecká práca s pojmami, sústredená na ich analýzu a programovo sa zriekajúca veľkých generalizácií. Na rozdiel od nemeckej klasickej filozofie budovanej zhora, t. j. na základe apriórnych predpokladov, ktorým sa musia prispôsobovať zistené fakty, je filozofia v rakúskej tradícii budovaná vždy zdola - na báze evidentne zahliadnutých daností.
Najvýznamnejším dokladom tohto antimetafyzického trendu je práve Brentanova empirická psychológia, z ktorej vyrastá aj jeho ontológia a etika.
Libuša
Libuša môže byť:
Červenec
Červenec môže byť:
Chvojnice
Chvojnice je malá riečka v okresoch Třebíč a Brno-venkov v Česku. Dĺžka toku je 20 km. Plocha povodia meria 63,9 km².
Opis
Pramení v lesoch neďaleko Košíkova pri Velkej Bíteši. Riečka tečie prevažne južným smerom. Do Oslavy sa vlieva zľava na jej 17,6 riečnom kilometri pri Senoradskom mlyne v miestach prírodnej rezervácie Údolie Oslavy a Chvojnice.
Priemerný prietok pod ústím Sudického potoka pri obci Březník na 5 riečnom kilometri činí 0,11 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 28 m³/s.
Na riečke bola vybudovaná malá priehradná nádrž slúžiaca k zavlažovaniu skleníkov.
Renesančná filozofia
thumb|Ideál renesančnej filozofie, [[Leonardo da Vinci|da Vinciho Homo ad circulum]] Renesančná filozofia je súhrn filozofických učení 15.–16.storočia, ktorých cieľom bola emancipácia človeka cestou návratu k prirodzenosti života, spoločenského zriadenia, práva a viery. Renesančná filozofia je podstatná súčasť renesančnej kultúry. Filozofia v období renesancie sa pokúšala byť autonómna, jej predstavitelia pociťovali potrebu oslobodiť ju spod dohľadu teológie. Úlohou vtedajšej filozofie bolo pomôcť človeku stať sa pánom a vlastníkom prírody.
Podľa F. Novosáda: "Keď… hovoríme o renesančnej filozofii, nemáme na mysli všetky filozofické koncepcie, ktoré boli vypracované a obhajované v 15. a 16. storočí, ale tie z daného obdobia, ktoré smerovali k emancipovaniu od spôsobu myslenia orientovaného na skúmanie kvalít a účelových súvislostí a navodzovali spôsob myslenia orientujúci na skúmanie kvantitatívnych a kauzálnych súvislostí."
STS-51-L
STS-51-L bola posledná misia raketoplánu Challenger. Ako prvá zo všetkých misií raketoplánu skončila tragédiou. Cieľom letu bolo vypustenie komunikačnej družice TDRS-2 a astronomické pozorovania a experimenty. Raketoplán 73 sekúnd po štarte explodoval a nikto zo sedemčlennej posádky neprežil. Dovtedy nikdy nezahynulo až 7 osôb pri vesmírnom lete. Táto udalosť mala veľký dopad na ďalší vývoj programu raketoplánov a pozastavila lety týchto strojov na viac ako dva roky.
Ciele misie
Hlavným cieľom misie bolo vypustenie komunikačnej družice TDRS-B, ku ktorému malo dôjsť približne 6 hodín po štarte. Družica TDRS-B mala byť druhá zo skupiny družíc, ktoré zaisťovali lepšie spojenie nízko letiacich družíc a teda aj raketoplánov so Zemou. Aby sa TDRS-B po vypustení z raketoplánu dostala na dostatočne vysokú, geostacionárnu dráhu, bola pripojená na raketový stupeň IUS (Inertial Upper Stage).
Komunikačná družica ale nemala byť jediným nákladom vypusteným do vesmíru. V nákladovom priestore sa nachádzala taktiež astronomická družica Spartan/Halley, ktorú mal raketoplán na druhý deň letu vypustiť a počas piateho dňa letu zachytiť a uložiť späť do nákladového priestoru. Okrem toho mala posádka pozorovať a fotografovať Halleyovu kométu a vykonať mikrogravitačné experimenty v západoeurópskom laboratóriu Spacelab. V náplni letu boli aj experimenty, ktoré pripravili študenti vysokých škôl a univerzít z celých Spojených štátov. Návrat na Zem sa predpokladal na začiatku siedmeho dňa letu, 6 dní a 34 minút po štarte.
V rámci programu Učiteľ vesmíru, ktorý vyhlásil prezident Ronald Reagan 27. augusta 1984, sa na palubu raketoplánu dostala aj učiteľka Christa McAuliffeová. Mala svojich žiakov vyučovať priamo z obežnej dráhy prostredníctvom televíznych prenosov. Označovali ju ako „prvý cestujúci do vesmíru“, a jej prítomnosť na palube budila mimoriadnu pozornosť. Vybrali ju z viac než 11 000 záujemcov. Neskôr sa okruh zúžil na 114 záujemcov, z ktorých riaditeľstvo NASA zvolilo 10 finalistov, 6 žien a 4 mužov. 22. júla 1985 oznámilo riaditeľstvo NASA vo Washingtone, že do vesmíru poletí Christa McAuliffeová, a jej náhradníčkou mala byť Barbara Morganová. Funkcia Christy McAuliffeovej ako člena posádky dostala nové označenie – účastník kozmického letu (SFP – Space Flight Participant).
Prípravy na štart
thumb|Vývoz raketoplánu [[Challenger (raketoplán)|Challenger z montážnej haly Vehicle Assembly Building (VAB) na štartovaciu rampu 39B počas príprav na misiu STS-51-L, 22. december 1985]]
Príprava raketoplánu Challenger na misiu začala, ako obyčajne, v hangári OPF na Floride. Na Floridu sa družicový stupeň raketoplánu dostal prostredníctvom transportného lietadla Boeing 747 SCA z Kalifornie, kde uskutočnil svoje posledné pristátie. V hangári do nákladového priestoru raketoplánu vložili laboratórium Spacelab-D1 a špeciálnu záchytnú konštrukciu na družicu TDRS-B. Na orbiteri boli vymenené jeho hlavné vzletové motory SSME (Space Shuttle Main Engines) aj manévrovacie motorčeky RCS (Reactive Control System). 16. decembra 1985 bol Challenger premiestnený do montážnej haly VAB. Tam k orbiteru pripojili hlavnú palivovú nádrž ET a pomocné motory SRB. Z haly putovala štartovacia zostava na rampu LC-39B. Začiatkom januára do nákladového priestoru vložili družice TDRS-B a Spartan/Halley. Prvý dátum štartu bol stanovený na 22. januára 1986.
Problémy pred štartom
left|thumb|[[Ľad na štartovacej rampe 39B v deň štartu, 28. január 1986]]
K prvému odkladu štartu došlo z toho dôvodu, že predchádzajúca misia STS-61-C mala časový sklz. Štart Challengeru bol preložený na 25. januára. V ten deň sa však nemohlo štartovať pre zlé počasie v mieste núdzového pristátia. Ďalší pokus o štart prebehol 27. januára, ale opäť došlo k odvolaniu štartu, tentoraz pre technickú poruchu. Štart bol preložený o jeden deň na 28. januára. Aj v tento deň došlo k odkladu, ale iba dvojhodinovému. Príčinou bolo zlyhanie počítača. V ten deň panovalo v Kennedyho vesmírnom stredisku veľmi chladné počasie. Teploty boli veľmi nízke, ráno namerali −4 °C, v noci až −17 °C. V takýchto podmienkach sa motory nikdy ani neskúšali. Teplotu vo vnútri motorov SRB odhadovali na −14 °C. Na rampe sa tvorila námraza a početné cencúle. Niektoré z nich boli dlhé až pol metra a musel ich odstrániť špeciálny tím. Kontrola pred štartom neukázala nijaké vážne závady. Niektorí pracovníci firmy Thiokol upozorňovali na to, že pokles teploty môže ovplyvniť pružnosť a spoľahlivosť teflónového tesnenia motorov SRB, ktoré malo zabrániť vytlačeniu tmelu zo spoja motora tlakom spálených plynov. Tmel sa nachádzal na spoji dvoch častí každého motora SRB, pretože motory sú na Kennedyho vesmírne stredisko dopravované po častiach a až v montážnej hale sa spájajú. Niektorí inžinieri proti štartu dokonca protestovali a upozorňovali, že mráz mohol toto tesnenie poškodiť. Z tohto dôvodu sa pred štartom odohrala dvojhodinová tlačová konferencia. Tlak termínov bol však príliš silný. Kvôli odkladom predchádzajúcej misie sa posunul aj pevný termín štartu Challengera, ktorý bol sám napokon niekoľkokrát zmenený. Ďalší raketoplán, Columbia, musel bezpodmienečne štartovať už 6. marca, takže v tomto natesnanom programe boli ďalšie odklady veľmi nežiaduce. Riaditeľ NASA Jesse Moore prehlásil, že predstavitelia NASA aj ich dodávatelia považujú podmienky za prijateľné. Nikto z vedenia firmy Morton Thiokol navyše nemohol predložiť vedeniu NASA dosť presvedčivý argument o tom, že štart treba bezpodmienečne odložiť.
Nouvion-le-Vineux
Nouvion-le-Vineux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
STS-51-L
Problémy pred štartom
Napriek mimoriadne mrazivému počasiu teda raketoplán Challenger odštartoval na svoju poslednú cestu 28. januára 1986 o 11:38 miestneho času. Na pilotnej palube sedel vľavo vo veliteľskom kresle Francis Scobee, vpravo od neho pilot Michael Smith. Za ním v druhom rade sedel Ellison Onizuka, vľavo od neho (medzi pilotmi v druhom rade) bola Judith Resniková. Na obytnej palube sedeli ďalší traja astronauti: Uprostred Georgy Jarvis, po jeho pravej ruke Christa McAuliffeová a vľavo Ronald McNair.
Nouvion-le-Vineux
Poloha
Nouvion-le-Vineux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
STS-51-L
Priebeh letu a havária
thumb|Štart raketoplánu Challenger na misiu STS-51-L. Zreteľne je vidieť obláčik spalín z netesnosti spojov motora SRB thumb|Let raketoplánu Challenger a unikajúce spaliny z motora SRB thumb|Deštrukcia raketoplánu. Aerodynamické sily roztrhali nádrž ET thumb|Explózia Challengera. Nad oblakom dymu možno vidieť [[skvapalňovanie|kondenzačnú stopu za motorom SRB]]
Nouvion-le-Vineux
Obyvateľstvo
Nouvion-le-Vineux má 163 obyvateľov (2009).
STS-51-L
Priebeh letu a havária
Ako sa neskôr ukázalo, už krátko po štarte zaznamenali sledovacie kamery niečo, čo nebolo celkom v poriadku. Išlo o malý obláčik čierneho dymu (pozri obrázok) z netesnosti, ktorý sa objavil v čase +0,445 sekúnd. Nachádzal sa zhruba v oblasti spodného spoja pravého motora SRB s nádržou ET. Podľa počítačových simulácií v tomto mieste došlo k najväčšiemu prúdeniu vzduchu a tým pádom aj k najväčšiemu poklesu teploty na povrchu raketoplánu. Netesnosť spôsobila strata pružnosti gumových krúžkov medzi jednotlivými segmentmi motora. Do takto vzniknutej štrbiny vnikli spaliny a začali prepaľovať jednak gumové tesnenie a jednak vonkajší kryt motora. Tento dym sledovali kamery až do 12. sekundy letu, kedy sa škára pôsobením aerodynamických síl sama na chvíľu utesnila.
Nouvion-le-Vineux
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
STS-51-L
Priebeh letu a havária
V čase T-0 sa Challenger vzniesol k oblohe z odpaľovacej rampy 39B. Týmto štartom sa začala v poradí 25. misia amerického raketoplánu a 10. let družicového stupňa Challenger. V okamihu štartu Resniková nadšene zakričala: "Skvelé!" Vzápätí sa pridal aj veliteľ Scobee: "Ideme na to!" Nikto na palube a ani v riadiacom stredisku nemal ani najmenšie podozrenie, že by mohli mať vážne problémy.
Sólová gitara
Sólová gitara (anglicky lead guitar) je gitarový part, ktorý hrá melódiu, sóla a alebo iba zvýrazňuje rytmickú sekciu. Gitarista, hrajúci tento part, sa nazýva sólový gitarista.
STS-51-L
Priebeh letu a havária
Priebeh začiatku štartu:
V týchto chvíľach ešte nikto netušil blížiacu sa katastrofu. Plameň unikajúceho vodíka však pomaly prepaľoval spodný spoj medzi hlavnou nádržou a pomocným motorom. Posledné okamihy letu vyzerali takto:
left|thumb|Inžinier [[Jay Greene v riadiacom stredisku krátko po deštrukcii Challengera]]
Asi 3 sekundy pred deštrukciou hlásil veliteľ Scobee: „Všetko v poriadku, ideme na plný plyn!“ Posledným zvukovým spojením s kabínou bol v čase T + 73 sekúnd výkrik pilota Smitha. Telemetria na všetkých 518 obrazovkách v Mission Control Center sa zastavila a na monitoroch sa zjavilo písmeno "S" znamenajúce statický, nemenný stav. Vydesení očití svedkovia videli, ako sa raketoplán premenil na ohnivú guľu, od ktorej sa postupne oddeľovali úlomky zanechávajúce za sebou prúdy spalín.
Oficiálny hlásateľ Steve Nesbitt komentoval: „Letoví kontrolóri veľmi starostlivo sledujú situáciu.“ O chvíľu neskôr: „Zrejme došlo k vážnej poruche…“ Napokon tichým hlasom dodal: „Nemáme žiadne spojenie.“ (V origináli: „No downlink.“)
Hľadanie trosiek
right|thumb|Kus ľavého motora SRB, ktorý sa podarilo vyloviť
Celkovo 28 lodí a 13 lietadiel preskúmalo v priebehu prvých 8 dní po katastrofe vyše morskej hladiny a vylovili vyše 12 ton úlomkov raketoplánu. Okrem iného napríklad časti smerového kormidla, motorovej sekcie a dverí do nákladového priestoru. Kabínu pre posádku, ktorá pravdepodobne po deštrukcii orbitera zostala v celku, sa však zatiaľ nepodarilo nájsť. Niektoré trosky boli vyplavené na pobrežie, kde ich zbierali dobrovoľníci. Spočiatku sa pátralo v okolí Cape Canaveral v úseku od mesta Cocoa Beach na juhu až po Daytona Beach na severe. Postupne sa pátranie posúvalo čoraz viac na sever, kvôli morským prúdom. Až po týždni sa do pátrania zapojilo šesť ponoriek typu Scorpio, Sprint a Recon 4. Trosky sa zhromažďovali v niektorých prázdnych hangároch montážnych hál priamo na Cape Canaveral. 19. februára NASA oznámila, že jedna z lodí objavila v sedemnásťmetrovej hĺbke trosky pravého motora SRB. Ten bol už od začiatku označený ako pravdepodobný hlavný vinník nehody.
Prvou stopou po telesných pozostatkoch posádky bol vyplavený kus modrej ponožky so stopami ľudského tkaniva. Kabína pre posádku však bola nájdená až po viac než mesiaci, 7. marca. Ležala na dne oceánu v tridsaťmetrovej hĺbke. Okamžite bola vyzdvihnutá na palubu záchranného plavidla. Vo vraku kabíny sa našli telesné pozostatky členov posádky. Táto oblasť bola naposledy preskúmaná 12. apríla. Dvojtonová časť pravého motora SRB, ktorá definitívne potvrdila teóriu prehorenia spoja medzi segmentmi, bola z Atlantického oceána vytiahnutá 13. apríla. Pátranie po troskách skončilo zhruba po troch mesiacoch. Za ten čas sa podarilo nájsť 45 % konštrukcie orbitera, takmer tretinu hlavnej palivovej nádrže, a 50 % trosiek motorov SRB.
Po takmer 37 rokov od havárie raketoplánu Challenger sa v Atlantickom oceáne našiel ďalší veľký kus tohto raketoplánu. Objav urobila posádka pátrajúca v týchto končinách na pobreží Floridy po vrakoch iných strojov. Od objavu dovtedy poslednej trosky z Challengera pritom uplynulo už 25 rokov.
Vyšetrovacie komisie
thumb|Niektorí z členov Rogersovej komisie prichádzajú na [[Kennedyho vesmírne stredisko]]
NASA ustanovila krátko po havárii vyšetrovaciu komisiu, ktorá však bola rozpustená krátko po tom, ako prezident Ronald Reagan 3. februára vymenoval nezávislú komisiu, ktorej sa začalo hovoriť prezidentská, alebo aj Rogersova komisia. Táto komisia mala plnú právomoc využiť všetky prostriedky na zistenie príčin havárie. Vyšetrovacia komisia oficiálne zahájila prácu 6. 2. 1986.
Členmi prezidentskej komisie boli:
Už tri dni po havárii bolo známe, že niekoľko sekúnd po štarte sa na motore SRB objavil čierny obláčik dymu. Ďalšie vyšetrovanie sa opieralo o počítačové údaje, filmové zábery a úlomky zničeného raketoplánu. Prezidentská komisia tiež zistila, že v priebehu dopravy raketoplánu na kozmodróm došlo k miernemu poškodeniu kritického segmentu pravého motora SRB. Ten bol mierne zdeformovaný a od presne kruhového tvaru ukazoval odchýlku až 15 milimetrov. Jeho tvar bol upravený hydraulickým lisom bez akéhokoľvek ďalšieho preverovania. Nepodarilo sa dokázať podiel tohto zásahu na nehode, ale podľa všetkého tu mohlo dôjsť k prvotnému poškodeniu, ktoré potom dovŕšilo mimoriadne chladné počasie a nespoľahlivosť dvoch tesniacich krúžkov. Vyšetrovacia komisia dodala prezidentovi USA záverečnú správu 9. júna 1986.
Sólová gitara
Sólovú gitaru využívajú hlavne žánre typu rock, heavy metal, blues, jazz alebo pop. Sólová gitara často spolupracuje s rytmickou gitarou (hrajúcou akordy a riffy), ku ktorej pridáva svoje linky.
Sóloví gitaristi využívajú stupnice, módy, arpeggio, licky a riffy pre vytváranie svojich liniek. Cieľom je vložiť melódiu na rytmické pozadie (tvorené väčšinou bicími, basou a rytmickou gitarou či inými nástrojmi). Preto by mala mať silnejší zvuk, väčší dozvuk a celkovo by mala byť viac prenikavá. Sólové gitary využívajú často veľmi skreslený zvuk. Niekedy sa o sólovej gitare tvrdí, že „spieva“.
Pozri aj
Chitarra
Filozofia revolučných demokratov
Filozofia revolučných demokratov je súhrn filozofickych názorov revolučnych demokratov a filozofický smer, ktorý sa rozvíjal v 19. storočí v dvoch etapách:
Vo filozofii revolučných demokratov prevládal materializmus a utopický socializmus.
STS-51-L
Kabína posádky po výbuchu
right|thumb|Kabína posádky krátko po explózii
Zdemolovanie kabíny po dopade zakrylo prípadné poškodenie kabíny pri vlastnej explózii, ale jej steny pravdepodobne výbuch nádrže ET vydržali. Najzraniteľnejším miestom kabíny boli okná, ktoré by však dokázala preraziť len priama kolízia s jednou z trosiek stroja. Ale hoci samotná kabína pre posádku zrejme prekonala explóziu orbitera, pravdepodobne bola porušená jej hermetickosť. Bezprostredne po oddelení kabíny od orbitera dosiahlo vertikálne preťaženie v nej hodnotu asi 12 až 20 g, ale už po dvoch sekundách kleslo na 4 až 2 g, čo je pre ľudský organizmus znesiteľné. Členovia posádky, ktorí boli v tomto okamihu nažive a pravdepodobne aj pri vedomí, museli použiť kyslíkové masky. Posádku zabil zrejme až dopad kabíny na morskú hladinu o dve minúty a štyridsať päť sekúnd po explózii rýchlosťou /h. Hladiny sa dotkla najprv ľavým predným rohom špičky. Kabína bola pri dopade vystavená obrovskému preťaženiu dosahujúcemu podľa odhadov až 200 g. Za takých podmienok sa vodná hladina chová ako pevný betón. Napriek tomu sa väčšia časť jej konštrukcie zachovala v celku.
Členov posádky nechránili nijaké skafandre, z tohto dôvodu oficiálne stanovisko NASA znelo: "Posádka pravdepodobne, nie však celkom iste, stratila vedomie v priebehu niekoľkých sekúnd po rozpade raketoplánu a to v dôsledku zmeny atmosférického tlaku vo vnútri ťažko poškodenej kabíny." Prvý dôkaz, ktorý veľmi spochybnil toto tvrdenie, sa objavil po skúmaní trosiek kabíny. Na dne oceánu sa našli 4 dýchacie prístroje PEAP (Personal Egress Air Pack), pričom 3 z nich boli použité. Pri dvoch z nich odborníci dokonca zistili množstvo spotrebovaného vzduchu, ktoré bolo 75 % až 90 % celkových zásob. Toto množstvo zodpovedalo asi 4 až 5 minútam pokojného dýchania, ale keďže kabína tak dlho ani nepadala, je skôr pravdepodobnejšie, že astronauti v dôsledku strachu dýchali rýchlo a prudko a teda museli byť pri vedomí. Množstvo vzduchu spotrebované z prístrojov zodpovedalo množstvu vzduchu vydýchanému za krajne vypätých podmienok v priebehu 2 a pol minúty. Možnosť, že by sa prístroje spustili samovoľne, je vylúčená. Taktiež bývalý astronaut a lekár Joseph Kerwin skonštatoval: "Som presvedčený, že prinajmenšom veliteľovi Scobeemu a pilotovi Smithovi bolo jasné, v akej beznádejnej situácii sa nachádzajú." Rodina Michaela Smitha požadovala od NASA odškodné vo výške 15 miliónov dolárov, vedenie NASA sa však napokon s pozostalými dohodlo mimosúdnou cestou.
Na druhej strane, systém PEAP nebol skonštruovaný pre prípad straty tlaku v kabíne a v kabíne sa nachádzal len pre prípad, že by posádka ešte pred štartom musela urýchlene opustiť raketoplán cez spaliny jedovatých plynov. V prípade dekompresie kabíny by nemal zabrániť strate vedomia astronautov a ich zaduseniu. V prípade explozívnej dekompresie, ktorá by nastala napríklad prerazením okien, by posádka stratila vedomie už v priebehu 6 – 15 sekúnd.
Predchádzajúce problémy s tesniacimi krúžkami
thumb|170px|Zjednodušený prierez spojom medzi segmentmi motora SRB Legenda: A – oceľová stena s hrúbkou 12,7 mm B – základný tesniaci krúžok C – záložný tesniaci krúžok D – posilňujúci krycí pás E, F – izolácia G – krytina H – žiaruvzdorný tmel I – pevné palivo
Misia STS-51-L však nebola prvá misia, pri ktorej sa ukázala nespoľahlivosť motorov SRB. Už pri misii STS-51-C raketoplánu Discovery došlo k vážnemu poškodeniu dvoch tesnení medzi segmentmi. Ďalšia vážna porucha nastala pri lete STS-51-B, tiež s raketoplánom Challenger. Vtedy sa porušilo prvé tesnenie a z poškodeného miesta začali šľahať plamene, našťastie, všetky smerom od raketoplánu, a preto nedošlo k ďalšiemu poškodeniu. Aj na základe týchto faktov sa ešte dávno pred katastrofou Challengera objavili prvé varovania. "Dospeli sme k záveru, že pokiaľ prvé tesnenie nesplní svoju funkciu, môže zlyhať aj druhé tesnenie," napísal v roku 1985 jeden z odborníkov na motory SRB, Irwing Davids, vedúcemu letových operácií Moorovi. Firma Morton Thiokol napokon pod tlakom znepokojivých analýz navrhla NASA, že zaháji výrobu nového typu tesnenia. Kvôli zdržaniam a váhaniu zo strany NASA však prvé skúšky novej varianty motora mali začať až v roku 1986 a do prevádzky mali byť nasadené najskôr v roku 1987. Medzitým však neboli vykonané žiadne zvláštne bezpečnostné opatrenia pre zvýšenie spoľahlivosti tesnenia.
Následky tragédie
thumb|left|Pamätník obetiam havárie na [[Arlington National Cemetery|Arlingtonskom národnom cintoríne]]
Havária raketoplánu Challenger otriasla celým svetom. Raketoplán bol dovtedy podľa mnohých novinárov symbolom amerického sna a dokonalosti. Presne rok po havárii sa na Floride na symbolických 73 sekúnd zastavila všetka prevádzka a pred všetkými verejnými budovami boli vztýčené čierne vlajky.
NASA okamžite zastavila lety všetkých raketoplánov na dva a pol roka. Podobné pozastavenie letov, tiež na dva pol roka, nastalo po havárii raketoplánu Columbia. 6. marca vymenoval prezident Reagan na miesto generálneho riaditeľa NASA dr. Jamesa C.Fletchera, ktorý už riadil v tejto funkcii NASA v rokoch 1971 až 1977. 2. apríla bol na vlastnú žiadosť prepustený vedúci štartovacích príprav raketoplánov S. Reinartz, pravdepodobne z dôvodu havárie raketoplánu Challenger. Pred vyšetrovacou komisiou priznal, že vedel o odmietavom stanovisku technikov firmy Morton Thiocol ku štartu za nízkych teplôt, ale neinformoval o tom nadriadené zložky NASA.
Systém kozmického raketoplánu prekonal vyše 400 zmien, ďalších 105 zmien sa týkalo štartovacích komplexov a boli sprísnené bezpečnostné opatrenia na prípravu a prevádzku raketoplánov. Pomocné motory SRB, ktoré nehodu spôsobili, prešli 155-timi zmenami. Najvýraznejšou z nich bolo to, že medzi segmentmi motora sa namiesto dvoch tesniacich krúžkov začali používať tri, a vďaka zmene izolácie steny spaľovacej komory už medzi segmentmi nebola žiadna štrbina. Objavili sa aj návrhy na úplne novú konštrukciu motorov, či dokonca na úplne nové pomocné motory, ale z finančných dôvodov boli tieto návrhy zamietnuté a ostalo sa pri motoroch SRB. Armáda po havárii výrazne obmedzila využívanie raketoplánu na vojenské účely a zvýšil sa jej záujem o klasické raketové nosiče. Raketoplány prestali vypúšťať aj komerčné družice, ktorých štarty prevzali súkromné firmy s klasickými raketami. Okrem toho raketoplány prestali vynášať tiež raketové stupne Centaur a družice a sondy, ktoré boli vypustené z raketoplánu, museli byť urýchlené menej výkonnými raketovými stupňami. Jeden z najvážnejších postihov si odniesla sonda Galileo, ktorá v dôsledku menej výkonného raketového stupňa po svojom vypustení musela zamieriť k svojej cieľovej planéte, Jupiteru, po oveľa zdĺhavejšej a nebezpečnejšej dráhe. Na tejto dráhe došlo k poškodeniu jej hlavnej antény. Odložený bol tiež štart Hubbleovho vesmírneho ďalekohľadu.
Došlo k tiež ďalším opatreniam, ktoré sa nehody priamo netýkali: Išlo napríklad o používanie ľahkých oranžových skafandrov pre posádku počas štartu, alebo návrat k pôvodnému značeniu letov raketoplánov jednoduchým číslom, ktoré označuje poradie, v akom sú misie schválené. Raketoplány získali bočný núdzový východ, astronauti boli vybavení padákmi, a bola vyvinutá nová záchranná pomôcka – teleskopická tyč. 15. augusta 1986 bola schválená stavba náhrady za zničený Challenger – nový orbiter Endeavour. Prvým americkým pilotovaným letom, ktorý nasledoval po tragédii, bol let STS-26 raketoplánu Discovery, ktorý odštartoval 29. septembra 1988.
Pamätné gestá
Dňa 2. apríla 1986 oznámili NASA a Astronauts Memorial Foundation plán na postavenie pamätníka v priestore KSC na Cape Canaveral, ktorý bude pripomínať všetkých astronautov, čo zahynuli pri výcviku a kozmických letoch. Okrem posádky Challengera to boli Gus Grissom, Edward White, Roger Chaffee, Charles Bassett, Elliott See, Theodore Freeman, Clifton Williams a Edward Givens. NASA poskytla pozemok, AMF financovala návrh, stavbu a v budúcnosti údržbu.
Menom Ellisona Onizuky bola pomenovaná letecká základňa v Kalifornii, Onizuka AFB. Do washingtonského Kapitolu bol umiestnený skupinový portrét posádky Challengera. V USA mnoho škôl dostalo pomenovanie po Christe McAuliffeovej. Univerzita v západnej Virgínii zase udeľuje štipendium Ronalda McNaira. Po veliteľovi Scobeem bolo pomenované planetárium V San Pedre v Texase. Menami všetkých členov posádky pomenovali aj 7 planétok a to planétky 3350 Scobee, 3351 Smith, 3352 McAuliffe, 3353 Jarvis, 3354 McNair, 3355 Onizuka a 3356 Resnik.
Štefan Ružička
Štefan Ružička (* 17. február 1985, Nitra) je slovenský hokejový útočník.