cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tatra T3R.E
Dejiny
Po tom, ako bola vo firme Alstom spustená výroba novej elektrickej výbavy TV Progress, vyvinula spoločnosť novú výbavu TV Europulse, ktorá je určená na napájanie asynchrónnych trakčných motorov. Prvé dva kusy novej elektrickej výbavy boli v roku 2001 nainštalované do ostravských električiek T3SUCS evidenčných čísel 948 a 968. Po vykonaní príslušných skúšok bola výbava homologizovaná. Vzhľadom na cenu výbavy TV Europulse sa nepristúpilo k ďalším modernizáciám. Europulse sa naďalej používa na novostavby električiek, napr. Tatra T3R.EV alebo Vario LF3.
Jeden kus TV Europulse bol namontovaný aj do pražskej električky T3 ev.č. 6554. Toto vozidlo sa stalo tzv. pokusným králikom. V rokoch 2000 a 2001 jazdilo vozidlo skúšobne s výbavou TV Progress, teda funkčná vzorka typu Tatra T3R.P, na prelome rokov 2001 a 2003 bola osadený výbava TV Europulse. Takto bolo vozidlo v prevádzke až do roku 2005, keď bolo modernizované na sériovú električku T3R.P (ev.č. 8300).
Modernizácia
Okrem dosadenia novej výbavy boli obe ostravské vozidlá celkovo zmodernizované podľa prebiehajúcich rekonštrukcií T3R.P. Pražské vozidlo nejako nijako zmodernizované, bola nainštalovaná iba výbava TR Europulse.
Prevádzka
Modernizácie na typ T3R.E prebiehali v rokoch 2001 a 2002.
Štátny znak Belize
thumb|Štátny znak Belize Štátny znak Belize pozostáva z bieleho kruhového poľa, v ktorom je štátny znak vo venci 50 zelených vavrínových lístkov. Znak má štít rozdelený obrátenou vidlicou. Vpravo hore je drevená palica a pádlo, vľavo sekera a dvojručná píla. Je to pripomienka ťažby a transportu dreva, hlavne mahagónového (mahagónovník je tiež v pozadí znaku), predtým základu ekonomiky zeme. Dopravu dreva do Európy pripomína trojstažnová plachetnica. Strážcovia štítu sú mestic (zo sekerou) a kreol (s pádlom). Na stuhe je heslo SUB UMBRA FLOREO (V tieni rozkvitám). Počet lístkov vavrínového venca symbolizuje rok 1950, kedy sa aktivizovalo hnutie za oslobodenie zeme z britskej nadvlády.
Berlínsky múr
thumb|Berlínsky múr Berlínsky múr bol najznámejším symbolom studenej vojny a rozdelenia Berlína, Nemecka a celej Európy. Rozdeľoval od 13. augusta 1961 do 9. novembra 1989 mesto Berlín na východnú časť patriacu do východoeurópskeho, socialistického bloku a západnú časť patriacu do západoeurópskeho, demokratického bloku.
Pozadie
Po skončení vojny bolo Nemecko na základe Postupimskej konferencie rozdelené do štyroch okupačných zón a podobne bolo aj hlavné mesto Berlín rozdelené do štyroch sektorov. Postupne dochádzalo k zvyšovaniu napätia medzi mocenskými blokmi, ktoré spôsobili viaceré Berlínske krízy.
Týmito udalosťami bolo rozdelenie mesta fixované politicky. Veľký význam pre vybudovanie berlínskeho múru hrala skutočnosť, že od roku 1949 do 1961 územie NDR opustili takmer tri milióny obyvateľov, z veľkej časti odborníci s dobrým vzdelaním. Väčšina z nich sa rozhodla opustiť NDR cez Berlín, kde hranica prebiehala stredom mesta a nebola tak kontrolovateľná.
Stavba múra
thumb|Priechod na Friedrichstraße thumb|Conrad Schumann, východonemecký pohraničník, utiekol na Západ 15. augusta 1961 Štátne a stranícke orgány NDR rozhodli na základe týchto okolností vykonať opatrenia, ktoré mali zabrániť útekom občanov. Ešte 15. júna 1961 dementoval Walter Ulbricht na svojej tlačovej konferencii akékoľvek úmysly hranicu v Berlíne uzavrieť. K rozhodnutiu došlo zrejme na stretnutí najvyšších predstaviteľov Varšavskej zmluvy v Moskve 3. až 5. augusta 1961 po konzultáciách so sovietskym vedením. Dňa 11. augusta 1961 schválila ľudová komora NDR moskovské uznesenia a 12. augusta 1961 prijala ministerská rada NDR uznesenie o nasadení ozbrojených síl krajiny na hraniciach v Berlíne a o ich uzatvorení. Západné informačné služby boli síce informované o týchto úmysloch, boli však prekvapené ich rýchlym uskutočnením.
V noci z 12. augusta na 13. augusta 1961 obsadili ozbrojené sily NDR (armáda, polícia, pohraničná stráž a jednotky podnikových milícií) hranice k Západnému Berlínu a prerušili spojenie medzi východným a Západným Berlínom. V nasledujúcich týždňoch a mesiacoch došlo k vybudovaniu opevnení hraníc medzi NDR a SRN, čo upevnilo nepriepustnosť hraníc medzi štátmi Varšavskej zmluvy a okolitými štátmi. Tieto hranice sa aj z toho dôvodu označujú ako „železná opona“.
Múr mal celkovú dĺžku 165 km (45 km ako hranica medzi Západným a Východným Berlínom a 120 km medzi Západným Berlínom a Brandenburskom).
Ďalší vývoj
thumb|Berlínsky múr s "pásmom smrti", pohľad zo západnej časti Aj po vybudovaní múru dochádzalo na hranici k dramatickým pokusom o útek. Na miestach, kde múr ešte nebol dostatočne vysoký alebo chránený, respektíve v domoch, ktoré stáli priamo pri múre a kde ešte neboli zabetónované okná, sa stovkám občanov podaril útek do západných sektorov, často s nasadením vlastného života.
Povel k použitiu strelnej zbrane síce existuje už od prvého dňa, k ich nasadeniu však došlo až niekoľko dní neskôr. K prvému známemu prípadu zastrelenia utečenca došlo 24. augusta 1961, k poslednému 6. februára 1989.
Počas 28-ročnej existencie Berlínskeho múru tu pri pokuse o útek zomrelo najmenej 238 občanov, často aj v dôsledku vykrvácania, pretože východonemecká pohraničná stráž nechala zranených niekoľko hodín v oblasti strážnych pásov bez pomoci ležať. Podľa dnešných odhadov bolo za nepovolené opustenie republiky alebo pokus o útek (§ 213 trestného zákonníka NDR) odsúdených okolo 75 000 občanov s trestami odňatia slobody do dvoch rokov (v ťažších prípadoch do päť rokov).
thumb|[[JFK|Kennedy pri múre v roku 1963]] Pamätná je návšteva prezidenta USA J. F. Kennedyho pri múre v roku 1963, ktorý svoju reč ukončil nemecky prednesenou vetou „Ich bin ein Berliner!“ („Som Berlínčan!“).
The Independent
The Independent je britský denník, ktorý v roku 1986 založili traja bývalí členovia redakcie denníka The Daily Telegraph.
Berlínsky múr
Pád Berlínskeho múra
12. júna 1987 americký prezident Ronald Reagan pred Brandenburskou bránou v západnom Berlíne vyhlásil: ''„Mr. Gorbachev, tear down this wall.“ (Pán Gorbačov, zbúrajte tento múr''). Analytici komentovali jeho vyhlásenie v tej dobe ako zbožné želanie, vzdialené od reality.
thumb|Jedno z miest pádu múru v roku [[1989]] Pád Berlínskeho múra 9. novembra 1989 sa však odohral rovnako prekvapujúco rýchlo ako jeho stavba. V posledných dňoch svojej existencie sa východonemecké stranícke vedenie zaoberalo diskusiami o nutných zmenách, okrem iných aj diskusiou o hraniciach. Na tlačovej konferencii 9. novembra 1989, prenášanej televíziou, prečítal člen politického byra, Günter Schabowski, krátko pred siedmou hodinou večer akoby mimochodom zo svojich poznámok uznesenie ministerskej rady, podľa ktorého sú cesty aj do západného zahraničia povolené a môžu sa uskutočniť cez všetky pohraničné prechody. Na otázku, od kedy toto uznesenie vstupuje do platnosti, odpovedá Schabowski, podľa môjho názoru „ihneď“.
The Independent
K augustu 2013 bol priemerný denný náklad okolo 68 tisíc a špeciálne nedeľné vydanie 110 tisíc výtlačkov. V roku 2004 získal ocenenie British Press Awards. Jeho majiteľom je od roku 2010 ruský podnikateľ Alexandr Jevgenjevič Lebedev.
Berlínsky múr
Múr dnes
thumb|Zvyšok múru, rok 2003 náhľad|Trabant, symbol NDR ako [[grafiti na Berlínskom múre. Poznávacia značka nesie dátum pádu múru]]
O histórii múru sa možno dozvedieť aj v múzeu Dom na Checkpoint Charlie (Haus am Checkpoint Charlie), (nachádza sa na bývalom prechode Checkpoint Charlie).
Peter-Hans Kolvenbach
Životopis
Peter-Hans Kolvenbach sa narodil v holandskom Drutene. Do noviciátu Spoločnosti Ježišovej vstúpil 7. augusta 1948. Vysvätený na kňaza bol v roku 1961 v obrade Arménskej katolíckej cirkvi. Učil lingvistiku vo Francúzsku a v Bejrúte, kde bol vymenovaný na provinciála. 13. septembra 1983, počas 33. Generálnej kongregácii SJ, bol vybraný za 29. generála jezuitov. V liste z 2. februára 2007 oznámil zvolanie GK SJ, ktoré sa začalo 5. januára 2008, a naznačil, že mieni odstúpiť zo svojho postu, za predpokladu schválenia GK a s dovolením pápeža Benedikta XVI., ktorý Kolvenbachovo rozhodnutie schválil.
Körmend
Körmend je mesto v Maďarsku vo Vašskej župe v obvode Körmend.
Má rozlohu 5 279 ha a žije tu obyvateľov .
František Gellner
František Gellner (* 19. jún 1881, Mladá Boleslav – † 13. september 1914, vyhlásený za nezvestného na haličskom fronte) bol český básnik, prozaik, kresliar, karikaturista a ilustrátor, predstaviteľ takzvanej generácie anarchistických buričov.
Životopis
Narodil sa v Mladej Boleslave v rodine nie príliš zámožného židovského obchodníka. V rodnom meste navštevoval gymnázium. Po maturite v roku 1899 dva roky študoval techniku vo Viedni. Od roku 1901 študoval na banskej akadémii v Příbrame. Roku 1905 odišiel študovať maliarstvo do Mníchova a Paríža. V roku 1909 začal štúdium na maliarskej akadémii v Drážďanoch, o rok neskôr však znovu odišiel do Paríža.
Od roku 1911 žil v Brne, pracoval ako karikaturista v redakcii Lidových novin a neskôr sa stal známym aj ako fejtonista a prozaik. Zúčastňoval sa aj na politickom živote.
Po vypuknutí 1. svetovej vojny v auguste 1914 narukoval do rakúsko-uhorskej armády. Z Mladej Boleslavi ho odvelili na haličský front. 13. septembra v tom istom roku ho vyhlásili za nezvestného. Presný dátum a miesto jeho úmrtia nie je známe.
Dielo
''Nechci se vyvyšovat, ale průkopníci nových směrů uznají, že já to byl, jež zavedl do českého básnictví moderní vymoženosti jako pivo, viržinka atd. Volný verš jsem si neoblíbil, je v něm málo citu. Proti upřílišněným požadavkům srdce je marno bojovat.“''
Gellnerove verše sú prosté, majú pravidelný verš a rým a blížia sa k prozaickému odkazu. Sú napísané formou popevku alebo piesne. Gellner vo svojej básnickej tvorbe hojne využíval dobové formy ľudovej zábavy (kuplety, šansóny). Otvorenosť odkazu je až šokujúca. Zdanlivo autor sám seba v očiach čitateľov znižuje. Píše o sebe kriticky a s cynizmom, ale nie je cynik, len sa pokúša sám seba moralizovať. Zastiera pritom túžbu po skutočnom cite a svoju bolesť a sklamanie.
Jeho dielo bolo výrazne ovplyvnené anarchizmom. Do značnej miery je aj ideálom básnika podľa F. X. Šaldu. Preto, že sa oslobodzuje od „všetkých zbytočných poetizmov“ a píše poéziu veľmi priamu s minimom zložitých obrazov známych napríklad od takzvaných francúzskych prekliatych básnikov (lartpourlartistov), by sa jeho štýl dal nazvať „expresionizmom v poezii“ – dôležité je vyjadriť myšlienku, presne a neskreslene, opisy sú zbytočné.
Ukážky z diela
náhľad|Ukážka z autorovej poézie „Já držím pohár ve své dlani.
Je zpěněný a přetéká.
Já držím pohár ve své dlani,
jenž čeká na rty člověka.
Jenž čeká, zdali víno jeho
se do brázd vyschlých rozleje,
na snivých květech v jiných světech
Jenž čeká, zda se sehnou květy
pod onou tíží ku zemi.
Jenž čeká, zdali jiné světy
rozzáří svými vůněmi.
Já držím pohár ve své dlani:
Saint-Jean-de-Trézy
Saint-Jean-de-Trézy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
František Gellner
Ukážky z diela
(báseň Přetékající pohár zo zbierky Po nás ať příjde potopa!)
Saint-Jean-de-Trézy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
František Gellner
Ukážky z diela
Život už není jinakej.
Dnes buďme ještě veselí
na naší bílé posteli!
Zejtra, co zejtra? Kdožpak ví.
Zejtra si lehneme do rakví.“
(báseň Perspektiva ze sbírky Po nás ať příjde potopa!)
„Má řeč je hrubá jako můj smích
a jako moji známí.
A alkohol (to myslil bych!)
(z básne Což, páni spisovatelé zo zbierky Radosti života)
„Všichni mi lhali, všichni mi lhali,
blázna si ze mne dělali.
za zády se mi vysmáli.
(...)
nikomu však již nevěřím.
ustoupím bojácně ke dveřím.“
(z básne Všichni mi lhali zo zbierky Radosti života)
Krstný otec (román)
Krstný otec je román amerického spisovateľa Maria Puza z roku 1969. Rozpráva príbeh fiktívnej sicílskej mafiánskej rodiny, ktorej hlavou je don Vito Corleone.
Postavy
Krstným otcom z názvu románu je práve Vito Corleone, ktorého priezvisko je prevzaté z názvu mesta Corleone na Sicílii. Podobne, dievčenské priezvisko Corleoneho matky je Corigliano, čo je aj názov ďalšieho mesta v Kalábrii na juhu Talianska, v okolí ktorého operuje silná lokálna mafia. V knihe má Vito štyri deti, sú nimi horkokrvný Santino „Sonny“ Corleone, tichý a bezstarostný Frederico „Fredo/Freddy“, najmladší syn Michael Corleone a dcéra Constanzia „Connie“ Corleone. Okrem nich má i jedného adoptívneho syna, Toma Hagena, ktorý je približne rovnako starý ako Sonny. Tom Hagen je sirota írsko-nemeckého pôvodu žijúca na uliciach New Yorku, až kým sa nespriatelí so Sonnym. Neskôr si ho Corleonovci osvoja, vyštuduje právo a stane sa poradcom ("consigliere") hlavy rodiny Corleonovcov po zosnulom Gencovi Abbandandovi.
Ďalšími postavami sú caporegimovia Clemenza a Tessio, členovia ich mafie Rocco Lampone, Paulie Gatto a Luca Brasi, spevák Johnny Fontana, jeho priateľ Nino Valenti, priateľka Michaela Corleoneho Kay Adamsová, milenka Sonnyho Corleoneho Lucy Manciniová a ďalší. Medzi ostatné postavy patria mnohí donovi dlžníci, napríklad majiteľ pohrebného ústavu Amerigo Bonasera. V knihe vystupujú takisto aj šéfovia iných amerických mafiánskych rodín.
Príbeh
Corleonovci sídlia na ulici v Long Island, pri New Yorku. Hlavou rodiny je úctyhodný don Vito Corleone. Kniha začína svadbou jeho dcéry Connie a Carla Rizziho.
Počas nej za donom prichádzajú jeho mnohí priatelia s prosbou o pomoc. Prichádza za ním takisto jeho krstný syn, spevák Johnny Fontane, ktorý už pomaly stráca hlas a prosí ho o to, aby presvedčil filmového magnáta Jacka Woltza, že je vhodný na hlavnú rolu v pripravovanom filme. Jack Woltz mu túto rolu nechce dať, a tak do Hollywoodu odlieta Tom Hagen, ktorému sa zaujímavým spôsobom podarí celú vec vyriešiť a Johnny úlohu dostane.
V New Yorku vtedy musí Paulie Gatto vybaviť žiadosť jedného z donových dlžníkov Ameriga Bonaseru, ktorému dvaja darebáci zmlátili a pokúsili sa znásilniť dcéru a on sa nedomohol spravodlivosti na súde. Potom, pred barom, v ktorom títo dvaja boli, ich nechá Paulie Gatto zmlátiť tak, že sa budú liečiť minimálne pol roka.
Krátko po svadbe navštívi dona Corleoneho Virgil "Turek" Sollozzo s ponukou na výnosný obchod s narkotikami. Tvrdí, že má podporu iných rodín z New Yorku, sľubuje vysoký zisk a potrebuje donovu politickú moc na zastrešenie celého projektu. Don odmietne. Neskôr je na dona Corleoneho spáchaný atentát, keď vychádza z domu spolu so svojim synom Fredom. Don prežije, ale na dlhú dobu ostane v nemocnici a dočasne moc prevezme jeho najstarší syn Sonny.
Atentát nechal spáchať Sollozzo, aby sa z "obchodných" príčin zbavil starého dona. Ako prvé vypátrajú zradcu vo svojich radoch, Paulieho Gatta, a tak Clemenza vyberie za jeho nástupcu Rocca Lamponeho a spoločne vylákajú Paulieho von za mesto, kde ho Rocco zastrelí. Potom sa dozvedia, že v bare Bruna Tattagliu, člena znepriatelenej rodiny, zavraždili Lucu Brasiho a tým sa zbavili donovho najnebezpečnejšieho a najvernejšieho člena "rodiny". Aj keď je don v nemocnici, pokúša sa ho Sollozzo zabiť. Podplatí policajného kapitána McCluskeyho, aby nechal odvolať celú policajnú stráž a dal pozatýkať všetkých donových ochrancov z mafie. Keď príde jeho syn Michael, zistí, čo sa stalo a stráži otca, pri incidente mu McCluskey rozbije čeľusť. Keď zranený Michael príde naspäť domov, do Long Beach, zosnovajú hlavní členovia rodiny spoločne plán na zabitie Sollozza. Keď sa zástupca rodiny Corleonovcov na jednej strane a Sollozzo s McCluskeym na strane druhej stretnú, aby prerokovali obchodný plán, budú obidvaja zavraždení pištoľou, ktorú si účastník stretnutia vezme z úkrytu na záchode v mieste stretnutia. Na túto úlohu sa podujme Michael Corleone. Hneď potom ako ich zabije, utečie na Sicíliu, aby sa vyhol pomste a krvavej vojne, ktorú tento čin vyvolá.
Počas týchto udalostí získaval v Hollywoode Johnny Fontane naspäť svoju stratenú slávu, spriatelil sa znova s bývalou ženou, zavolal k sebe priateľa z mladosti Nina Valentiho a spolu naspievali platňu. Freddie Corleone šiel, potom ako sa po atentáte na otca nervovo zrútil, do Las Vegas, aby tam začal podnikať v kasínach a hazardných hrách.
V New Yorku zúrila vojna mafiánskych rodín, ktorá vyvrcholila smrťou najstaršieho donovho syna Santina Corleoneho. Krátko na to sa Vito Corleone uzdravil a hneď usporiadal mierovú konferenciu, na ktorú pozval všetkých významných donov z celej krajiny, aby ukončil dlhú vojnu, ktorá poznačila všetky rodiny. To sa mu podarilo a sľúbil, že nebude pátrať po vrahoch jeho syna.
Johnny Fontane podstúpil operáciu na záchranu jeho hlasu, ktorú mu odporučil Dr. Jules Segal, priateľ Lucy Manciniovej, ktorá po smrti Sonnyho odišla do Las Vegas. Don Vito Corleone zomrie vo svojej záhrade a rodinný podnik na olivový olej prevezme jeho syn Michael Corleone, ktorý potrestá zradcov vo vlastnej rodine, Carla Rizziho, manžela svoje sestry Cionnie, pretože vylákal Sonnyho Corleona a ostatné rodiny ho popravili, a jedného z caporegimov, Tessia, pretože chcel vylákať na smrť jeho. Obaja, aj Carlo, aj Tessio zomierajú spolu s hlavami ostatných piatich rodín, čím si Michael Corleone vyrovnal účty za svojho brata a stáva sa vodcom najmocnejšej rodiny v New Yorku.
Adaptácie
Na základe knihy natočil Francis Ford Coppola v roku 1972 rovnomenný film v hlavnej úlohe s Marlonom Brandom (Vito) a Al Pacinom (Michael). Mario Puzo spolupracoval pri príprave scenára. Film získal niekoľko významných ocenení, vrátane troch Oscarov, piatich Zlatých glóbusov a Grammy. Pokračovanie filmu, Krstný otec II, získal 6 Oskarov a stal sa prvým pokračovaním v histórii, ktoré získalo ocenenie za najlepší film. V roku 1990 bolo uvedené tretie pokračovanie - Krstný otec III.
V roku 2006 bola vydaná hra s názvom Krstný otec. Existuje aj stolná hra založená na filme s rovnakým názvom. V roku 2009 vyšlo druhé pokračovanie počítačovej hry Krstný otec 2.
Le Grand-Village-Plage
Le Grand-Village-Plage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krásné Pole (Ostrava)
Krásné Pole je bývalá obec a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava.
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1424. Na základe mníchovskej dohody bola obec 9. októbra 1938 pripojená k nacistickému Nemecku a začlenená do tzv. Sudetskej župy vo vládnom obvode Opava. 26. apríla 1945 bola po ťažkých bojoch oslobodená Červenou armádou. K Ostrave bola obec pripojená 26. apríla 1976.
Pavel Vasilievič Annenkov
Pavel Vasilievič Annenkov (* 1. júl 1813, Moskva, Rusko – † 20. marec 1887, Drážďany, Nemecko) bol ruský literárny kritik, publicista, memoarista, predstaviteľ západníctva.
Identifikačná karta
Identifikačná karta môže byť:
Castanet-Tolosan
Castanet-Tolosan môže byť:
Caraman
Caraman môže byť:
Anuela
Anuela (iné názvy: jednoročná rastlina, jednoročná letnička) je rastlina s jednoročnou dĺžkou života.
Keuper
Keuper je litostratigrafický celok, tvoriaci veľkú časť podložia prevažne Európy (predovšetkým pritom Nemecka) - ide vrchné oddelenie triasu v germánskom vývoji (tzv. mimoalpská Európa). Roku 1882 ho vymedzil a pomenoval Leopold von Buch. Geológmi sa tento pojem používa na označenie najmä slieňov, zriedkavo pieskovcov vápencov a dolomitov s významnou prímesou železa, vyskytujúcich sa zvyčajne neďaleko rudných ložísk. Tento minerál má prevažne žltú až žltohnedú farbu a veľmi rýchlo podľahne erózii.
Fronton
Fronton môže byť:
Grenade
Grenade môže byť:
The Daily Telegraph
The Daily Telegraph je britský denník, ktorý bol založený v júni 1855. Od roku 1961 vychádzajú ako nedeľník sesterské noviny The Sunday Telegraph. Ich spoločnou elektronickou mutáciou je Telegraph.co.uk.
Lanta
Lanta môže byť:
Nekrasove (Vinnycký rajón)
Nekrasove je dedina (село) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 890 obyvateľov.
Insei
Insei bola špecifická forma vlády v Japonsku využívaná v období Heian. Keď vládnuci cisár abdikoval a odišiel žiť do kláštora, udržal si naďalej moc aj vplyv. Preto sa niekedy tento druh vlády nazýva aj kláštorná. Cisári, ktorí sa rozhodli takto ukončiť svoju pozíciu vládcu, potom pôsobili aj naďalej v politike a pomáhali vyvažovať vplyv rodu Fudžiwara. Titul a povinnosti vladára preberal vybraný následník.
Tento systém zaviedol cisár Širakawa v roku 1086.
Saint-Jean-de-Vaux
Saint-Jean-de-Vaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Venanson
Venanson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Análny kolík
Análny kolík (anglicky: Butt plug) je špeciálna erotická pomôcka používaná pri dráždení análneho otvoru. Je vyrábaný z rôznych materiálov (najčastejšie latex, silikón, neoprén) a jeho tvar pripomína vibrátor, alebo dildo. Líši sa splošteným zakončením, ktoré zamedzuje, aby kolík vnikol do konečníka. Ten totiž nie je na rozdiel od pošvy uzavretý a kolík by tak mohol putovať až do čriev. Existujú rôzne prevedenia, kedy môže byť análny kolík vibračný, nevibračný a nafukovací. Pri nafukovacom variante vedie z kolíka hadička, na ktorej konci je pumpička s reguláciou vzduchu. Nafúknutím tak môže dôjsť k výraznému zväčšeniu kolíka, ktoré zvyšuje sexuálny zážitok.
Le Gua (Charente-Maritime)
Le Gua je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
ADO Den Haag
náhľad|Klubový znak Alles Door Oefening Den Haag tiež známy pod skráteným názvom ADO Den Haag je klub pochádzajúci z mesta Haag, 3. najväčšieho mesta v Holandsku. Založený bol v roku 1905 pod názvom ADO, neskôr v roku 1971 sa spojil s mestským rivalom a bol premenovaný na FC Den Haag. Súčasný názov klubu pochádza z roku 1996.
Klub momentálne hráva najvyššiu domácu súťaž Eredivisie. Domáce zápasy hráva na štadióne Cars Jeans Stadion, ktorý má kapacitu 15 000 miest. Hymnou tímu je skladba s názvom Oh Oh Den Haag.
V minulosti v klube hrali aj dvaja slovenskí reprezentanti František Kubík a Csaba Horváth.
Léguevin
Léguevin môže byť:
Eutropius
Eutropius (druhá polovica 4. storočia) bol rímsky pohanský historik, osobný zapisovateľ pamäti (magister memoriae) cisára Valenta, na príkaz ktorého spísal skrátené rímske dejiny, Breviarum ab Urbe condita (Súhrnné pojednanie od založenia Ríma). Eutropius sa zúčastnil perzského ťaženia cisára Juliana Apostatu (363). Podľa historika Georgia Codina zastával Eutropius údajne úrad komorníka už za vlády cisára Konštantína I.
Anomália
Anomália (gr.) môže byť:
Eutropius
Ešte počas Eutropiovho života preložil latinskú dielo do gréčtiny Paianius. Na Eutropia nadviazali viacerí neskorší historici, medzi nimi i Paulus Diaconus, ktorý doplnil Eutropiovu prácu o udalosti až do vlády cisára Justiniána, a Landolfus Sagax, ktorý rozšíril Braviarum až do vlády byzantského cisára Leva V. Arménskeho (813 – 820).
Geghama lerrnašchta
Geghama lerrnašchta (iný prepis: Gegama ler(r)našchta; iné názvy: Geg(h)am, Gegamský chrbát, Agmagan-Karadag, Agmagan, Achmangan, Akmangan, Asmagan) je pohorie v strednom Arménsku, medzi hlavným mestom Jerevan a jazerom Sevan. Pozostáva z desiatok troskových kužeľov a lávových prúdov, zaberajúc plochu približne západne od jazera Sevan.
Počiatočné explozívne erupcie vystriedali extrúzie ryolitových láv, posledná aktivita (približne v roku 1900 pred Kr.) vyprodukovala sériu bazaltových a bazaltovo-andezitových pyroklastických kužeľov a lávových prúdov.
Protestantský patent
Protestantský patent môže byť:
Mozog
thumb|250px|ľudský mozog 250px|right|thumb|Ľudský mozog – priečny rez pomocou [[MRI|magnetickej rezonancie (sekvencia „true“ IR)]]
Mozog ( ← z, en- v, kefalos hlava) je orgán, ktorý slúži ako centrum nervovej sústavy všetkých stavovcov a väčšiny bezstavovcov – iba niektoré bezstavovce, ako napríklad špongie, medúzy a hviezdice nemajú mozog, aj keď roztrúsené nervové tkanivo je u nich prítomné. Nachádza sa v hlave, zvyčajne blízko primárnych zmyslových orgánov. Mozog je najkomplexnejším orgánom tela stavovcov. U priemerného človeka sa mozgová kôra (najväčšia časť) skladá z 15 – 33 miliárd neurónov, pričom každý z nich komunikuje pomocou synapsií s ďalšími niekoľkými tisícmi neurónov. Hmotnosť mozgu dospelého človeka je približne 1450 g
Mozog človeka
Mozog človeka je zložité zoskupenie vyšších a najvyšších nervových centier, ústredný orgán nervovej sústavy človeka.
Skladá sa z niekoľkých oddielov, ktoré sú uložené v lebečnej dutine. Jeho hlavná časť (mozog v užšom zmysle, veľký mozog) je koncový mozog. Jeho nižšie oddiely sa súborne nazývajú mozgový kmeň.
Prostredné závity na mozgovej spodine v koncovom mozgu patria k čuchovému mozgu, ktorý je výrazne vyvinutý u niektorých cicavcov.
Časť mozgu nazývaná predĺžená miecha je plynulým pokračovaním chrbticovej miechy.
Stavba
Anatomicky sa mozog skladá z niekoľkých častí:
Zadný mozog v širšom zmysle a stredný mozog (okrem mozočka) tvoria tzv. mozgový kmeň. Inými slovami má teda mozog takéto zloženie:
Vývoj a zrenie mozgu
Mozog sa vytvára z kraniálnej časti neurálnej trubice, kde vznikajú tri vzájomne prepojené rozšírenia:
Vývoj a dozrievanie mozgu je veľmi zložitý a komplexný proces biologických a chemických zmien. Počas zrenia dochádza k rastu počtu i veľkosti neurónov a neuroglie, k tvoreníu nových vzájomných spojení nervových buniek a k myelinizácii. K najdôležitejším procesom patrí gyrifikácia a myelinizácia mozgu.
Zoznam planétok 122001 – 122250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zlatá platňa
Zlatá platňa je ocenenie, ktoré odovzdáva hudobné vydavateľstvo svojmu interpretovi za úspešný predaj jeho diel.
Bajzova ulica
Bajzova ulica je ulica:
Podkovár malý
Podkovár malý alebo podkovár krpatý alebo staršie podkováč malý (lat. Rhinolophus hipposideros) je druh netopiera z rodu podkovár. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov podkovár malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci. Podkovár sa počas dňa ukrýva na povalách, vo vežiach, v starých budovách, v malých tuneloch, lesných chatkách. Vyskytuje sa aj v mestských sídlach.
Rozšírenie a početnosť
Nachádza sa v Južnej a Strednej Európe, Severnej Afrike a zasahuje až do Strednej Ázie. Ešte v roku 1980 bol považovaný v Česko-Slovensku za hojný druh. Na území Česka dosahuje severnú hranicu rozšírenia. V Sloupsko-šošůvské jaskyni bola zaznamenaná samica albín.
Rozšírenie na Slovensku
Výskyt podkovára malého na Slovensku je viazaný predovšetkým na teplejšie oblasti s dostatkom podzemných priestorov vhodných pre zimovanie a úkryt. Vyskytuje sa najmä v nižších a stredných polohách. Rozsiahle nížiny nevyhľadáva.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 218 (50,6% rozlohy Slovenska):
Stanovište
Pôvodnými letnými úkrytmi podkovára malého boli krasové jaskyne, od stredoveku však začal využívať povaly budov, najmä zámkov a kostolov. V zimnom období vyhľadáva jaskyne, štôlne a pivnice. Zimuje v teplejších jaskynných priestoroch s minimálnym prúdením vzduchu a s teplotou 6 až 9 °C a takmer 100% vlhkosťou. Tu zimuje úplne výhradne jednotlivo. Pri zimovaní sa úplne zabalí do lietacej blany a svojim tvarom pripomína hrušky. Zimný spánok (hibernácia) nastáva spravidla od októbra do apríla. Medzi úkrytmi preletuje iba na krátke vzdialenosti; je to relatívne stály druh.
Letné kolónie sú tvorené spravidla 10 až 150 dospelými samicami. Vznikajú od konca apríla a rozpadajú sa asi v polovici augusta. Samce žijú v lete samostatne a so samicami sa stretávajú na jeseň pred začiatkom zimovania. Maximálny vek podkovára krpatého, zistený na území Česka, je 26 rokov. Zimné úkryty sú obsadzované od septembra do novembra.
Potrava
Hlavná časť potravy tvoria nočné motýle a dvojkrídlovce. Živí sa niektorými škodlivými druhmi hmyzu a je preto užitočný.
Ochrana
Príčinami rýchleho poklesu početnosti je najmä rušenie v letných a zimných úkrytoch, ich ubúdanie a pravdepodobne zvýšená chemizácia životného prostredia insekticídmi a zrejme aj globálne klimatické zmeny.
Ochrana spočíva predovšetkým v zaistení pokoja na zimoviskách a miestach letných kolónií.
IIS
IIS môže byť:
Anorganický
Anorganický alebo neústrojný môže byť:
Opakom je pojem organický.
Anóda
Anóda ( ἄνοδος (anodos), „výstup“) je elektróda, odvádzajúca z priestoru záporné častice elektrického náboja.
Ktorá z elektród konkrétnej súčiastky predstavuje v danom momente anódu a ktorá katódu, závisí od typu súčiastky a prevádzkového režimu. V elektrochémii predstavuje anóda elektródu, na ktorej prebieha oxidácia. V prípade priloženia dostatočne veľkého vonkajšieho napätia na elektródy nastáva elektrolýza, pri ktorej je anódou elektróda s kladným nábojom. Príkladom je nabíjanie akumulátora. Naopak, pri vybíjaní elektrochemického zdroja, kedy prúd tečie opačným smerom, než pri nabíjaní, je anódou elektróda so záporným nábojom.
V elektronike sa s týmto názvom môžeme stretnúť pri súčiastkach ako sú dióda alebo elektrónka, kde anóda zvyčajne (nie vždy) predstavuje elektródu s kladným napätím. Pri polovodičových diódach je anóda polovodič typu P a v priepustnom smere je pripojená ku kladnému napätiu. Špeciálnym prípadom je fotodióda. Ide o diódu, ktorá pri osvetlení pracuje ako zdroj elektrickej energie. Polovodič typu P je v takomto prípade kladným pólom zdroja, prúd z neho vystupuje, prechádza elektrickým obvodom a vstupuje do zápornej svorky - polovodiča typu N, ktorý tvorí anódou.
Štátny znak Albánska
náhľad|150px|Štátny znak Albánska Štátny znak Albánska je červený s čiernym dvojhlavým orlom, korunovaným červenou žlto lemovanou Skanterbegovou helmou (predtým za čias komunizmu bola nad orlom pätcípa hviezda s červenou výplňou a žltým lemovaním). Dvojhlavý orol bol pôvodne symbolom byzantskej ríše, od roku 1463 ho užíval ako svoj emblém albánsky národný hrdina a osloboditeľ od tureckého jarma Gjergj Skanderbeg. Albánsko má dodnes prívlastok zem orlov a jeho obyvatelia sa hrdo nazývajú potomkami orlov. Červená farba symbolizuje krv Albáncov preliatu za slobodu zeme v bojoch proti tureckým a neskôr i iným nepriateľom.
Gloria Macapagalová-Arroyová
Gloria Macapagalová-Arroyová (* 5. apríl 1947, San Juan, Filipíny) je filipínska politička, v rokoch 2001 – 2010 prezidentka krajiny. Jej otec Diosdado Macapagal bol v poradí deviatym filipínskym prezidentom.
Životopis
Študovala dva roky na Georgetown University vo Washingtone a pokračovala v štúdiách vo svojej vlasti, kde získala titul doktora ekonomických vied na Filipínskej univerzite. V roku 1968 sa vydala za Joseho Miguela Arroya, s ktorým má tri deti.
Pôsobila ako asistentka na ministerstve priemyslu a obchodu, neskôr, v roku 1992, sa stala senátorkou. V roku 1998 si ju nový prezident Joseph Estrada vybral za viceprezidentku a túto funkciu zastávala až do zbavenia Estradu moci v roku 2001. Potom prevzala funkciu prezidentky ostrovného štátu. Bola jej vytýkaná korupcia a volebné manipulácie (najmä pri prezidentských voľbách v roku 2004). V roku 2006 prestála pokus o štátny prevrat.
Alessandro Baricco
Alessandro Baricco (* 25. január 1958, Turín, Taliansko) je populárny taliansky spisovateľ, esejista, dramatik, scenárista a kritik.
Životopis
Na turínskej univerzite študoval filozofiu, kde pod vedením významného profesora Gianniho Vattima promoval s diplomovou prácou zaoberajúcou sa estetikou. Zároveň tiež úspešne zavŕšil štúdium hudby na konzervatóriu. Niekoľko ďalších rokov pracoval v rôznych reklamných agentúrach a pritom sa venoval štúdiu hudobnej kritiky.
V roku 1988 publikoval esej Génius na úteku (Il genio in fuga, 1988) ktorá je venovaná dielu Gioacchina Rossiniho. Hudobnej kritike je venovaná aj ďalšia esej Hegelova duša a kravy z Wisconsinu (L´anima di Hegel e le mucche del Wisconsin, 1992), zameraná na vzťah hudby k modernite. Súčasne je však Baricco veľmi aktívny aj vo svojej románovej tvorbe. V roku 1991 vydal svoju prvotinu Hrady hnevu (Castelli di rabbia, 1991), za ktorú bol ocenený dvoma literárnymi cenami: Premio Selezione Campiello a Prix Médicis Etranger.
Dva roky nato vychádza Bariccovi ďalší román, Oceán mora (Oceano mare, 1993), ktorý sa takmer okamžite stáva bestsellerom. Potvrdzuje autorovu tvorivú znalosť, za tento román tiež získava ocenenie Premio Viareggio.
Krátko na to, v roku 1994, publikuje Baricco divadelný monológ Tisícdeväťsto (Novecento, 1994), ktorý je v roku 1998 sfilmovaný talianskym režisérom Giuseppem Tornatorom. Podľa vyjadrenia autora tento text balansuje medzi skutočnou drámou a príbehom čítaným nahlas. V príbehu geniálneho pianistu, ktorý sa narodil na lodi a nikdy nezostúpil na pevninu, beztoho aby niekto vedel prečo, sa črtajú dva motívy typické pre Baricca: hudba a silný osobný príbeh.
V rovnakom roku začína moderovať televízny program Pickwick, o čítaní a písaní (Pickwick, del leggere e dello scrivere). Baricco predstavuje, podľa svojho výberu, významne knihy svetovej literatúry a v každom diele uvíta jedného alebo dvoch hostí z literárneho sveta, s ktorými rozoberá niektoré problematické otázky literárnej interpretácie. Okrem toho zakladá so svojimi priateľmi Školu Holden (la Scuola Holden), kde sám vyučuje. V roku 1995 vydáva zbierku svojich stĺpikov, publikovaných v kultúrnej rubrike turínskeho denníka „La Stampa“ pod názvom Barnum. Reportáže z veľkej show. (Barnum. Cronache dal Grande Show)
Ďalším Bariccovým literárnym počinom je útla novela Hodváb (Seta, 1996), preložená do viacej ako tridsiatych jazykov. Poetický príbeh odohrávajúci sa vo Francúzsku a v Japonsku je zasadený do 19. storočia, do Bariccovej obľúbenej epochy. Hrdina príbehu odchádza obchodne do Japonska a tam sa zamiluje do dievčaťa, s ktorým neprehovorí ani jedno slovo. Veľmi silným motívom je ticho, ktoré je „zobrazené“ na mnohých nepopísaných stranách knihy.
V roku 1998 prichádza Baricco s ambicióznym projektom „Totem“, netradičným divadelným predstavením, v ktorom sa objavujú prekvapivé súvislosti medzi hudbou a literatúrou a sprostredkovaná je divákovi názornými ukážkami a príkladmi.
V roku 1999 vychádza Bariccov zatiaľ najobsiahlejší román City (City, 1999), ktorý obsahuje niekoľko paralelných príbehov, odohrávajúcich sa buď v mysliach dvoch hlavných hrdinov, alebo reálne. Bariccovým zatiaľ posledným prozaickým dielom je novela Bez krvi (Senza sangue, 2002). Jej ústrednými motívmi sú vojna, pomsta a vďačnosť.
Alessandro Baricco, ako silná a sebavedomá osobnosť, často vystupuje v médiách a vyjadruje sa k aktuálnym spoločenským otázkam.
Vlajka Botswany
náhľad|Vlajka Botswany
Vlajka Botswany je modrá s čiernym vodorovným pruhom v strede, lemovaným dvoma úzkymi bielymi prúžkami (9:1:4:1:9). To predstavuje spolužitie čierneho a bieleho obyvateľstva pod modrým africkým nebom (modrá však súčasne symbolizuje i životodárnu vodu, potrebnú pre celý štát). Vlajka vznikla v roku 1966.
Sextus Pompeius Festus
Sextus Pompeius Festus bol rímsky gramatik žijúci na prelome 2. a 3. storočia, pravdepodobne v Zaalpskej Galii.
Festov výťah sa dochoval v jedinom poškodenom rukopise, neapolskom Codex Farnesianus z 11. storočia. Už pri objavení počas Renesancie z neho polovica chýbala (zachovaná časť obsahuje iba položky pod písmenami M-V, aj to v rôznom stave). Od roku 2006 beží na University College London vedecký projekt s cieľom zrekonštruovať dochované zlomky z Verria Flacca, Sexta Pomepeia Festa a Paula Diacona s cieľom vytvoriť kritický korpus, ktorý by umožnil výskumníkom lepšie pracovať s dochovaným materiálom, a súčasne skúmať dielo troch gramatikov v kontexte, v ktorom vznikalo, a dobu, v ktorej pôsobili.
Vence
Vence je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mururoa
Mururoa (aj Moruroa, Mururura alebo Aopuni) je atol ležiaci v Tichom oceáne, ktorý je súčasťou Francúzskej Polynézie. Jeho poloha je asi juhovýchodne od Tahiti. Administratívne patrí pod územný celok Tureia, do ktorého patria aj atoly Fangataufa, Tematangi a Vanavana.
Vence
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mururoa
História
Aj keď Polynézania si odovzdávajú z generácie na generáciu informáciu o tom, že tento atol v ich reči nazývali Hiti-Tautau-Mai, neexistuje žiaden solídnejší záznam o trvalom osídlení atolu.
Vence
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mururoa
História
Z Európy ako prvý navštívil atol kapitán Philip Carteret na HMS Swallow v roku 1767, iba niekoľko dní po tom, ako objavil Pitcairnov ostrov. Carteret pomenoval Mururou "Bishop of Osnaburgh Island". Od roku 1792 tento atol bol známy ako Matildina skala, pretože tu stroskotala anglická veľrybárska loď Matilda. V roku 1826 atol navštívil Frederick William Beechey.
Pokusné atómové výbuchy
Do širšieho povedomia sa dostal spolu s neďalekým atolom Fangataufa najmä ako francúzska atómová strelnica, na ktorej boli uskutočnené pokusné atómové výbuchy francúzskych atómových bômb. Francúzsko ich tu v rokoch 1966 až 1996 testovalo takmer dve stovky, čo vyvolalo vlnu odporu nielen v samotnej Polynézii, ale aj na celom svete. Správy o presnom počte pokusných výbuchov sa líšia medzi 175 and 181.
Francúzsko tu svoje testy presunulo po tom, čo bývalá severoafrická kolónia Alžírsko vyhlásila samostatnosť. Francúzsko v roku 1963 odmietlo dohodu o zákaze atmosférických pokusných výbuchov atómových zbraní. Nukleárne explózie v atmosfére otvorene kritizoval napr. laureát Nobelovej ceny mieru Albert Schweitzer a odsúdila ich v júni 1972 aj historicky prvá konferencia OSN o životnom prostredí.
V rovnakom roku začala protesty proti atómovým pokusom na Mururoa čerstvo vzniknutá organizácia Greenpeace. Nový Zéland a Austrália podali obvinenia proti Francúzsku na medzinárodný súd v Haagu pre obmedzovanie slobody navigácie, letectva a výskumu. V novembri 1973 Francúzsko na rokovaní Valného zhromaždenia OSN ohlásilo ukončenie atómových výbuchov v atmosfére.
Postihnutie obyvateľov v okolí
Štúdia francúzskych vedcov ukázala, že v okolí sa zvýšil výskyt rakoviny štítnej žľazy. Výskum založený na 239 prípadoch rakoviny v oblasti prebiehal tri roky a ukázal, že iba asi desatina prípadov rakoviny štítnej žľazy je priamo spôsobená testami atómových zbraní.
Environmentálne dopady skúšok
Dlhodobé pozorovanie vykazuje neklamné známky toho, že atol sa kvôli masívnemu narušeniu atómovými výbuchmi prepadá a rozpadáva. V súčasnosti funguje už len 11 z celkovo 20 namontovaných senzorov, inštalovaných pre sledovanie geomorfologických a geologických zmien. Biologické dopady sú tak rozsiahle a zložité, že je veľmi obťažné ich zhrnúť do jednoznačného súhrnného celku. Navyše fauna a flóra oblasti nebola pred skúškami dlhodobo alebo podrobne preskúmaná, teda je veľmi obťažné spoľahlivo určiť, čo je dôsledkom skúšok a čo prirodzeným vývojom.
Saint-Julien-de-Civry
Saint-Julien-de-Civry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štola Mořic
Štola Mořic je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza neďaleko obce Zvěstov v katastrálnom území dediny Bořkovice. Ide o už uzatvorenú baňu na zlato, kde sa ťažba začala ešte v stredoveku. Najväčší rozmach zažila baňa v 19. storočí. Aj po zastavení prác pokračovali prieskumné práce a okolo roku 1960 sa definitívne rozhodlo, že ťažba nebude obnovená.
Ochrana
Predmetom ochrany je samotná baňa a v nej zimujúce kolónie netopierov. Odborníkmi tu bolo zaznamenaných 5 druhov netopierov, z ktorých najvýznamnejší je vzácny netopier veľký (Myotis myotis). Ďalšími druhmi sú netopier vodný (Myotis daubentoni), netopier svetlý (Plecotus auritus), netopier sivý (Plecotus austriacus) a netopier riasnatý (Myotis nattereri).
Prírodné pomery
Územie leží vo Vlašimskej pahorkatine. Podklad územia tvoria migmatity a biotitické pararuly moldanubika.
Štôlňa sa nachádza vo svahu nad Bořkovickým potokom v kopcovitom teréne. Je stabilne zatopená do výšky asi 1 metra. Tvorí ju asi 300 metrov dlhá a priama chodba s dvomi krátkymi odbočkami. Štôlňa vyúsťuje na brehu potoka pri okraji lesa. Priemerná svetlosť štôlne je 1,6 x 2 m.
Anorganizmus
Anorganizmus je útvar neživej prírody.
Antagonizmus
Antagonizmus môže byť:
Prídavné meno znie antagonistický alebo antagonický.
Torysa (rieka)
Torysa je rieka na východnom Slovensku, významný ľavostranný prítok Hornádu. Odvodňuje povodie veľké, má dĺžku a je vrchovinovo-nížinným typom rieky. Priemerný prietok v ústí je /s.
Priebeh toku
Pramení v Levočských vrchoch pod Škapovou, asi 5 km severozápadne od obce Torysky, v nadmorskej výške okolo Spočiatku tečie na juhozápad, neskôr sa stáča na sever a onedlho na východ. Pri Lipanoch opúšťa Levočské vrchy, postupne sa stáča na juhovýchod a pokračuje údolím medzi Čergovom (na severovýchode) a Bachurňou (na juhozápade). V Prešove priberá svoj najvýznamnejší prítok Sekčov a tečie Košickou kotlinou na juh, už v podobe nížinnej rieky s mnohými meandrami. Juhovýchodne od Košíc, pri obci Nižná Hutka vteká ľavostranne do Hornádu.
Internet Information Services
Microsoft Internet Information Services (IIS, tiež Internet Information Server) je nastavenie serverových funkcií Microsoft Windows. Je to druhý najpoužívanejši server, hneď za Apache HTTP Server. Prieskum hovorí že na IIS beží približne 37.13% z všetkých webových stránok.
Využitie
IIS sa v súčasnosti predovšetkým využíva pre jeho podporu ASP.NET. A toto je hlavný dôvod prečo 37% serverov využíva jeho služby. Žiadna konkurencia nepodporuje ASP.NET.
Novinka vo verzii 7.0
Služby IIS 7.0 poskytujú dva moduly konzoly Microsoft Management Console (MMC). Použitie modulu Internet Information Services (IIS) Manager na správu webového servera, na ktorom je spustená aplikácia IIS 7.0. Použitie modulu Internet Information Services (IIS) 6.0 Manager na správu lokalít servera FTP na webovom serveri, na ktorom je spustená aplikácia IIS 7.0 alebo na vzdialenú správu webového servera služieb IIS 6.0.
História IIS
Pre verziu IIS 4.0 bola vydaná podpora pre Gopher a bola nazvaná ako "Option Pack" CD-ROM ku Windows NT.
Kőszeg
Kőszeg (historický slovenský názov Kysak alebo Kysek,, 🇭🇷) je mesto v Maďarsku vo Vašskej župe v obvode Kőszeg. Tlačili sa tu biblie pre slovenských evanjelikov.
Má rozlohu 5 466 ha a žije tu obyvateľov .
Sekundárny meristém
Sekundárny meristém alebo druhotné delivé pletivo je meristém, ktorý vzniká dediferenciáciou pletív, ktoré boli už do istej miery diferencované. Napr. felogén a interfascikulárne kambium. Opakom je primárny meristém.
Őriszentpéter
Őriszentpéter je mesto v Maďarsku vo Vašskej župe v obvode Őriszentpéter.
Má rozlohu 3 356 ha a žije tu 1 246 obyvateľov (2007).
Antagonizmus (sociológia)
Antagonizmus je súbor negatívnych postojov a  hodnotení,  ktoré  môžu  viesť  k  činnostiam smerujúcim k eliminácii alebo k  podriadeniu  protivníka. Antagonizmus môže vzniknúť na základe objektívnej rozdielnosti záujmov. Na konflikt sa mení až vtedy, keď si túto rozdielnosť záujmov uvedomil aspoň jeden z partnerov.
Antar mauna
Antar mauna (sans.) je vnútorné ticho.
Pohár UANA vo vodnom póle 2011
Pohár UANA vo vodnom póle 2011 bol v poradí 4. Pohár UANA, panamerický turnaj seniorských národných družstiev vo vodnom póle, ktorý organizuje Americká plavecká únia (UANA). Konal sa v dvoch dejiskách: od 9.13. januára 2011 v meste Victoria, v Kanade, za účasti 3 mužských tímov; a od 23.27. februára 2011 v São Paulo, v Brazílii, za účasti 3 ženských tímov. Pôvodne sa v ženskom turnaji plánovalo predstaviť aj 🇵🇷. Zápasy sa hrali v Saanich Commonwealth Pool a v Piscina Paineiras. Víťazmi sa stali družstvo mužov 🇨🇦 a družstvo žien 🇨🇺.
Tento pohár bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2011, ktoré organizoval čínsky Šanghaj. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá mužov a rovnako 2 družstvá žien. Na turnaji sa nezúčastnili obe družstvá USA, ktoré sa na MS 2011 kvalifikovali pramo z Svetového pohára 2010. Rovnako družstvo žien 🇨🇦 sa kvalifikovalo priamo zo Svetovej ligy 2011.
Erotická pomôcka
Erotická pomôcka je predmet, ktorý sa zvyčajne používa pri masturbácií, na zintenzívnenie sexuálnych zážitkov a na zlepšenie a spestrenie sexuálneho života. Použitie pomôcky obvykle vedie k dosiahnutiu sexuálneho uspokojenia. Medzi erotické pomôcky patrí: a iné.
New Mexico
New Mexico môže byť:
Hans Memling
thumb|Posledný súd Hans Memling (* medzi 1430 - 1440, Seligenstadt, Nemecko - † 11. august 1494, Bruggy, Belgicko) bol holandsky gotický maliar.
Bol posledným veľkým holandským maliarom 15. storočia a nástupcom Jana van Eycka a Rogiera van der Weydena, v ktorých štýle pokračoval. Bol pravdepodobne žiakom van der Weydena v Bruseli.
Maľoval najmä náboženské výjavy plné emócií; na zadné strany dosiek maľoval samostatné zátišia (Legenda o sv. Uršule).
Cozes (kantón)
Cozes je francúzsky kantón v obvode Saintes v departemente Charente-Maritime v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 14 obcí.
Villars-sur-Var
Villars-sur-Var je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.