cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kompaktný disk
thumb|Logo náhľad|CD-R disk zo spodnej strany, lom svetla a jeho interferencia sa prejavuje ako dúhové farby náhľad|Kompaktný disk v obale (jewel case). Ďalšími možnosťami je Slimline jewel case a Paper sleeve. thumb|Štruktúra jamiek a plôšok pod mikroskopom náhľad|Porovnanie rôznych optických pamäťových médií (diskov) náhľad|Porovnanie rozmerov rôznych foriem diskových úložísk (v rovnakej mierke HDD, disketa, CD, platňa=vinyl, [[LaserDisc a ďalšie) a postup zápisu (zelená označuje začiatok a červená koniec zápisu pri pohľade zvrchu).]] náhľad|Vrstvy tvoriace CD: A. Polykarbonátová vrstva. B. Lesklá vrstva odráža laser. C. Lesklú vrstvu chráni vrstva laku. D. Na vrchnej strane disku je vytlačená potlač. E. Laserový lúč sa odráža do senzora, ktorý optický signál prevádza na elektronické dáta, teda číta CD. Kompaktný disk (iné názvy: CD, kompaktná platňa, CD-platňa, zriedkavo: metalizovaná (pevná) platňa, metalizovaný disk , hovorovo cédečko; - CD; spočiatku sa označoval ako digitálna zvuková platňa alebo číslicová zvuková platňa, angl. digital audio disc - DAD) je optický digitálny dátový nosič. Pôvodne bol určený len na uloženie zvuku v digitálnej forme. Neskôr tento nosič umožnil aj uloženie iných počítačových údajov (CD-ROM), videozáznamu (Video CD alebo SVCD) alebo fotografií (Photo CD). Evolúciou prešiel aj zápis údajov na CD. Pôvodne sa so zápisom na CD nepočítalo vôbec (údaje sa na CD ukladali lisovaním), až neskôr pribudla možnosť jednorazového (CD-R) a neskôr aj viacnásobného zápisu (CD-RW). Neskôr potreba zvyšovania kapacity nosiča viedla k vývoju nových typov optických diskov (DVD, Blu-ray a pod), ktoré principiálne nadväzujú na kompaktný disk.
Začiatkom 21. storočia vznikli kanály na šírenie hudby online (napr. 1999 Napster, 2003 Apple iTunes) a v roku 2012 už bolo nahrávaný rovnaký počet albumov pre šírenie online ako na CD. Za prvých 10 rokov existencie (do roku 2013) predal iTunes 25 miliárd skladieb. Za prvý polrok roku 2021 sa celosvetovo predalo 18,9 milióna cédečiek, čo bolo mierne menej ako vinylových albumov (19,2 mil.) Na americkom trhu vinyl prekonal cédečká v roku 2020, čo je prvý krát za posledných 34 rokov (od roku 1986).
Fyzické vlastnosti kompaktného disku
Kompaktné disky sa vyrábajú v rôznych veľkostiach (priemeroch) a dokonca aj tvaroch ( angl. shape disc, v preklade tvarovaný disk), najčastejšie však majú disky priemer 120 mm, ktorých kapacita býva 80 minút pre záznam zvuku alebo 700 MB pre uloženie údajov.
Informácie sa na bežný kompaktný disk kódujú do stopy špirálového tvaru. Špirála sa začína v strede disku a pokračuje smerom k okraju disku, práve preto je možné vyrábať kompaktné disky rozličných veľkostí a tvarov. Špirála pozostáva z jamiek ( angl. pits) vyhĺbených do vrchnej časti polykarbonátovej vrstvy. Miesta medzi jednotlivými jamkami sa nazývajú plôšky (eng. lands). Každá jamka je hlboká približne 125 nm a široká 500 nm, dĺžka jamky sa pohybuje v rozsahu 850 nm až po 3,5 μm. Odstupy medzi jednotlivými stopami sú 1,5 μm. Ak by ste si chceli predstaviť veľkosť jamiek a plôšok, predstavte si, že kompaktný disk je taký veľký ako štadión, jamka by potom bola asi taká malá ako zrnko piesku.
Informácie z kompaktného disku sa čítajú zaostrením polovodičového lasera s vlnovou dĺžkou 780 nm cez spodok polykarbonátovej vrstvy. Rozdiel výšky jamky a plôšky je jedna štvrtina vlnovej dĺžky svetla lasera. Tak vzniká fázový rozdiel medzi svetlom odrazeným od jamky a svetlom odrazeným od okolitých plôšok, ktorého vlnová dĺžka je polovičná. Deštruktívna interferencia, ktorá pri tom vzniká, znižuje intenzitu odrazeného svetla, na rozdiel od prípadu, kedy je laser zaostrený len na plôšku. Meraním intenzity svetla pomocou fotodiódy (diódy citlivej na svetlo) dokážeme potom z kompaktného disku čítať údaje.
Jamky a plôšky samé o sebe nepredstavujú nuly a jednotky binárneho zápisu. Je to prechod z jamky na plôšku alebo z plôšky na jamku, ktorý predstavuje jednotku a stav bez zmeny (teda bez prechodu z jamky na plôšku alebo naopak) predstavuje nulu. Takto získané údaje sa dekódujú inverziou modulácie osem-ku-štrnásť, ktorá sa používa pri vytváraní disku, čím získame surové údaje uložené na disku.
Kapacita kompaktného disku
Ďalším spôsobom, ako sa dá zvýšiť kapacita disku je uložiť údaje do tzv. koncovej drážky, ktorá sa zvyčajne používa na označenie konca disku (na označenie začiatku disku sa používa úvodná drážka, ). Takto môže používateľ zvyčajne získať jednu alebo dve minúty nahrávania navyše. Môže sa stať, že takto vytvorené disky je problematické prehrávať, najmä keď prehrávač dosiahne koniec disku.
Trvanlivosť diskov
Záznamy na diskoch sú považované za trvalé (permanent) avšak v priebehu času môžu podliehať vplyvom (poškrabanie, svetlo, vlhkosť), ktoré zmenia fyzikálne vlastnosti, tak že spôsobia chyby pri čítaní a stratu údajov, až takého rozsahu, že čítacie zariadenie nedokáže opraviť chyby pomocou metód korekcie chýb. Takéto chyby je možné zisťovať pomocou softvérového skenovania povrchových chýb. Disk časom podlieha vplyvom prostredia, čím dochádza k degradácii.
Výrobcovia udávajú, že disky CD-R a DVD-R majú trvanlivosť 5 až 10 rokov pred prvým nahrávaním (od dátumu výroby). Na obaloch CD-R, DVD-R alebo DVD + R však nie sú uvedené údaje o dobe spotreby (dátume exspirácie). Neboli zverejnené ani správy o testoch na overenie týchto tvrdení výrobcov ale z uvedeného logicky vyplýva, že je lepšia kupovať disky častejšie ako si urobiť zásobu na 10 rokov.
Životnosť diskov so záznamom je podľa dizajnových špecifikácií od 20 do 100 rokov, v závislosti od kvality diskov, kvality zapisovacej jednotky a podmienok skladovania. Životnosť diskov CD-R, DVD-R a DVD + R by mala byť 100 až 200 rokov alebo viac; Životnosť diskov CD-RW, DVD-RW, DVD + RW a DVD-RAM by mala byť 25 a viac rokov. O diskoch CD-ROM a DVD-ROM (vrátane zvukových a obrazových) je k dispozícii málo informácií, čo vedie k zvýšenej miere neistoty týkajúcej sa ich strednej dĺžky života.
Testovanie však preukázalo degradáciu niektorých diskov skladovaných v bežných podmienkach omnoho skorej.Táto chyba je známa ako degradácia (angl. disc rot) a má viacero dôvodov :
RW disky sa na rozdiel od iných typov „opotrebujú“ zapisovaním. Disky CD-RW a DVD-RW by mali vydržať asi 1 000 prepisov a disky DVD-RAM asi 100 000, kým sa nestratí možnosť prepisovania.
Vo všeobecnosti je však trvanlivosť záznamov na diskoch dlhšia ako trvanlivosť dát uložených na hdd, USB disky alebo karty, ktoré trvajú v priemere rádovo desať rokov.
Václav Svoboda
Václav Svoboda môže byť:
Zoznam chránených území v okrese Zlaté Moravce
Toto je zoznam chránených území v okrese Zlaté Moravce aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Zlaté Moravce.
Colombé-la-Fosse
Colombé-la-Fosse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 215 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2128 Wetherill
2128 Wetherill je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil E. F. Helin 26. septembra 1973.
Samuel Grüssgott
Samuel Grüssgott (* 20. máj 1896, Kremnička - † 20. november 1944, Slovensko) bol verejný činiteľ.
Životopis
Tajomník židovských náboženských obcí, pôsobil v Banskej Bystrici. Rasovo prenasledovaný, obeť fašistického teroru. Zaistený nemeckými bezpečnostnými orgánmi v Banskej Bystrici, toho istého dňa popravený v masovom hrobe v Banskej Bystrici-Kremničke (20. novembra 1944).
Logoterapia
Logoterapia je smer existenciálnej analýzy, ktorý sa snaží odhaliť v biografii chorého zmysel jeho života. Termín logoterapia zaviedol Viktor Frankl.
Logoterapiu označujú ako tretí z viedenských psychoterapeutickych smerov (vedľa psychoanalýzy a individuálnej psychológie).
Ligotavka žltoškvrnná
Ligotavka žltoškvrnná (Somatochlora flavomaculata) je druh vážky z čeľade ligotavkovité (Corduliidae).
Opis
Zadoček ligotavky žltoškvrnnej má dĺžku 34-40 mm. Hruď má zelenú s kovovým leskom. Oči sú lesklé, na temene sa dotýkajú v priamke. Na čele medzi očami má dve nespojené žlté škvrny. Pri základni zadných krídiel môže mať malé žltasté škvrny, inak sú krídla číre. Nohy má čierne. Zadoček je veľmi tmavo zelený s bronzovým leskom so žltými škvrnami na boku piateho až ôsmeho článku.
Nymfa (larva) je dlhá až 21 mm. Na tele je ochlpená. Na chrbte zadočka má trne a na boku 9. článku má aj bočné trne.
Výskyt
. Vyskytuje sa vo veľkej časti Európy, kde je na väčšine územia ohrozená.
Arbéost
Arbéost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bradavica (vrch vo Vysokých Tatrách)
Poloha
Nachádza sa na hrebeni medzi Východnou Vysokou a Slavkovským štítom, z ktorého od Bradavice vybieha na juh rázsocha Velických Granátov. Je najvyšším vrcholom tohto hrebeňa. Bradavica sa klenie nad tromi dolinami - Slavkovskou, Velickou a Veľkou Studenou. Má štyri vrcholy, oddelené Sedlom Bradavíc. V slovenčine nie sú označené. Najvyšší je severovýchodný.
Výstupy
Prvovýstup vykonali 14. augusta 1892 Kazimierz Przerwa-Tetmajer, Tadeusz Boy-Żeleński, Klimek Bachleda a Jan Bachleda Tajber. Vystupovali na vrchol z Poľského hrebeňa. Najprv prekonali Východnú Vysokú, Kupolu a Westerovho štítu zostúpili na Zvodnú lávku pod vrcholmi Bradavice. Potom pokračovali lávkou a roklinou nad Veľkou Studenou dolinou do Sedla Bradavíc a z neho ne severovýchodný a východný vrchol. Prvý zimný výstup urobili 15. februára 1906 Ernst Dubke a Alfred Martin s vodcami Jánom Franzom a Jánom Breuerom.
Turistika
Na Bradavicu nevedú žiadne značené turistické cesty a kvôli tomu je prístupná len v sprievode horského vodcu. Na vrchol Bradavice vedie viacero výstupových trás od Sliezskeho domu. Prevýšenie je 800 m. Stredná náročnosť popod Rohatú vežu. Trvanie 6 až 8 hodín.
Conflans-sur-Seine
Conflans-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
EUREKA
EUREKA je európska organizácia pre rozvoj a vývoj, je to sieť pre obchod a cezhraničný výskum. Bola založená Parížskou deklaráciou z roku 1985. V súčasnosti má 38 členov.
Vladimír Svoboda
Vladimír Svoboda môže byť:
Aulnay-sous-Bois
Aulnay-sous-Bois je mesto v severovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má 81 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Geografia
Aulnay-sous-Bois je vzdialené od Notre Dame, a  od LetiskA Charlesa de Gaulla. Mesto meria od severu k juhu a 1,4 až  od východu k západu.
Susedné obce sú:
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Doprava
Aulnay-sous-Bois je dosiahnuteľné linkou RER B a autobusmi RATP.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Cupressus atlantica
náhľad|Cupressus atlantica Cupressus atlantica (Cupressus atlantica) je vzácny, endemický vždyzelený ihličnan z čeľade cyprusovité, vyskytujúci sa v západnom Maroku v údolí rieky Oued n'Fiss, v pohorí Atlas. Patrí medzi ohrozené druhy.
Opis
Cyprus atlaský je stredne vysoký strom, dorastajúci do výšky 35 m, kužeľovitý, trocha rozložitý, s kmeňom v priemere 1 m. Kôra je sivohnedá, pozdĺžne rozbrázdená. Vetvy nabiehajú už na kmeni, so zakrivením nahor. Ihličie je malé, trojuholníkové, svetlozelené. Kvitne na jar, malé šišky dozrievajú na ďalší rok. Keďže strom rastie vo výškach 1200 - 2000 m nad morom, v drsnom podnebí, pričom ide o dlhoveký strom, niektoré jedince dosahujú vek až 2000 rokov, môže nadobúdať rôzne skrútené tvary s hrubým kmeňom. Znáša rôzne pôdy.
Zdroj
Conifers.org
Zoznam okresov v Česku
Tento článok obsahuje zoznam okresov v Česku.
Salvador (mesto)
Salvador de Bahia (celým názvom São Salvador da Bahia de Todos os Santos) je hlavné mesto brazílskeho spolkového štátu Bahia. Nachádza sa na polostrove oddeľujúcom vody Atlantického oceánu a Zátoky všetkých svätých (Baía de Todos-os-Santos). Je významným brazílskym prístavom a centrom obchodu. V roku 2015 tu žilo 2 921 087 obyvateľov, čím je tretím najväčším mestom Brazílie.
Historické centrum okolo mestskej štvrti Pelourinho s mnohými stavbami v renesančnom a barokovom štýle je od roku 1985 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Mesto bolo založené roku 1549 a do roku 1763 bolo hlavným mestom portugalskej kolónie. Vzhľadom k svojmu prednostnému postaveniu počas koloniálneho obdobia sa v meste stretávali indiánske, európske a africké kultúrne vplyvy. Mesto je dodnes jedným z centier africko-brazílskej kultúry. Zástavba Salvadora je rozdelená medzi Dolné a Horné mesto, medzi ktorými je výškový rozdiel až 80 m a ktoré spája známy výťah Lacerda. S mestom je spojený spisovateľ Jorge Amado, ktorý vo svojich knihách opisuje svojráznu atmosféru mesta, charakteristickú prelínaním jednotlivých kultúr.
Kazachovia
right|thumb|250px|Kazašská poštová známka, ktorá vyobrazuje tradičné oblečenie a kazašskú [[jurta|jurtu]]
Kazachovia alebo zriedkavo Kazaši (kazašsky: qazaqtar / қазақтар) sú turkický národ pozostávajúci asi zo 14 miliónov ľudí, ktorí žijú v strednej Ázii. Hovoria po kazašsky.
Krajiny, kde žijú Kazachovia:
Zoznam planétok 118751 – 119000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Colombé-le-Sec
Colombé-le-Sec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Objektovo orientované programovanie
Objektovo orientované programovanie alebo objektové programovanie (skratka OOP, z ) je programovacia paradigma založená na používaní dátových štruktúr nazývaných objekty a ich interakcie na vývoj aplikácií. Princípy objektového programovania boli rozpracované už v 70. rokoch 20. storočia, no širšie sa vo vývoji softvéru začalo uplatňovať až koncom 20. storočia. V súčasnosti existuje veľa jazykov využívajúcich princípy OOP.
Koncept OOP
Objekty majú svoje vlastnosti, metódy a udalosti, pomocou ktorých objekt vykonáva určité činnosti, na ktoré bol naprogramovaný.
Z obsahového hľadiska vlastnosti typu trieda sú vo svojej podstate položky typu záznam. Metódy a udalosti sú svojim charakterom funkcie a procedúry.
Udalosťou sa nazýva každá zmena stavových veličín, napr. Click, DoubleClick, stlačenie klávesy na klávesnici, impulz z časovača, Zmena veľkosti okna, zatvorenie okna.
Základom objektového programovania je dátový typ trieda. Dátový typ trieda je odvodený dátový typ a vychádza z dátového typu štruktúra (v jazyku Pascal, Delphi - záznam (record), C, C++ - štruktúra (struct).
Existuje mnoho programovacích jazykov používajúcich princíp OOP, napr.: Visual Basic, C++, C Sharp, Java, Python, PHP a mnoho iných.
Pavel Svoboda
Pavel Svoboda môže byť:
Nižný Tvarožec
Nižný Tvarožec je obec na Slovensku v okrese Bardejov s rusínskymi a rómskymi obyvateľmi.
Dejiny
Jágerská kapitula v roku 1355 ohraničila pre Tekulovcov panstvo Smilno, ku ktorému bola začlenená aj táto dedina. V sídlisku bol okrem poddanských domov aj mlyn, drevený kostol, nepochybne aj fara. Stavebná skladba sídliska dosvedčuje, že ono jestvovalo aspoň 2 až 3 desaťročia skôr.
Koncom 16. storočia bol Nižný Tvarožec stredne veľkou dedinou s prevažne rusínskym obyvateľstvom, ale sídlisko sa mierne zväčšovalo. V roku 1618 šoltýstvo s mlynom patrilo už štyrom domácnostiam. Okolo 20 sedliackych domácností hospodárilo na polovičných a menších usadlostiach. Miestnemu pravoslávnemu farárovi patrilo pole a lúky v rozsahu celej sedliackej domácnosti.
2129 Cosicosi
2129 Cosicosi je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil Paul Wild 27. septembra 1973.
František Kaberle (1973)
Klubový hokej
František Kaberle je obranca. Je 185 cm vysoký a váži 83 kg (údaj z roku 2006). V sezóne 2004/05 hral v českej hokejovej extralige za HC Rabat Kladno a v MoDo Hockey v švédskej hokejovej Elitserien. V sezóne 2005/06 sa stal hráčom Carolina Hurricanes v NHL s ročným príjmom 1,292 mil. dolárov. Hrá v drese drese s číslom 5.
Reprezentácia
František Kaberle získal s reprezentáciou Česka päť titulov majstra sveta, naposledy na majstrovstvách sveta v roku 2005 a bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne.
Rodina a príbuzenstvo
František Kaberle je ženatý. S manželkou Kateřinou majú dcérku Francescu. Otec František je bývalý česko-slovenský hokejový reprezentant, brat Tomáš je tiež profesionálny hokejista.
Salatínsky potok (prítok Studeného potoka)
Salatínsky potok je potok na hornej Orave, v juhovýchodnej časti okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Studeného potoka, meria 3,5 km a je tokom V. rádu.
Ján Gryllus
Ján Gryllus, tiež Grillus (* 30. apríl 1903, Ružomberok† 25. február 1986, Bratislava) bol slovenský pedagóg a elektrotechnik.
Salatínsky potok (prítok Studeného potoka)
Prameň
Pramení v Západných Tatrách, v geomorfologickej časti Roháče, na severovýchodnom svahu Brestovej (1 902,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 480 m n. m., na katastrálnom území obce Zuberec.
Opis toku
Od prameňa tečie smerom na sever dolinou Dlhá jama, v lokalite Košarisko priberá zľava prítok spod hrebeňa Teľaciarky a na západnom úpätí vrchu Kopa (1 075,6 m n. m.) sa oblúkom stáča na severozápad. Z ľavej strany ďalej priberá prítok zo severného svahu Teľaciarok, následne z tej istej strany prítok z východného svahu Štítu (1 310,7 m n. m.) a východojuhovýchodne od osady Brestová sa v nadmorskej výške cca 915 m n. m. vlieva do Studeného potoka.
Ján Gryllus
Životopis
Pochádzal z úradníckej rodiny. Maturoval na reálnom gymnáziu v Ružomberku. V rokoch 19211929 študoval na Českej vysokej škole technickej v Brne. Profesor (od 1. decembra 1937) a dočasný riaditeľ Strednej priemyselnej školy spojovej techniky v Banskej Bystrici (1939).
Congy
Congy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Knihomoľ
Knihomoľ je osoba, ktorá neustále študuje, respektíve ktorá nachádza potešenie v čítaní kníh.
Belo Grünwald
Belo Grünwald – Grünwald de Bártfa (* 1. december 1839, Svätý Anton – † 4. máj 1891, Courbevoie, Francúzsko) bol uhorský politik, publicista a župný hodnostár. Jeden z hlavných teoretikov pomaďarčenia Slovákov ako národa (maďarizácia). Iniciátor zrušenia troch slovenských gymnázií v roku 1874 a rozpustenia Matice slovenskej 9. septembra 1875.
Rodina
Pochádzal z dobre situovanej rodiny žijúcej najmä v Banskej Bystrici.
Životopis
Študoval právo na univerzitách v Pešti a vo Viedni, absolvoval študijný pobyt na univerzitách v Belgicku, Paríži, Heidelbergu, Berlíne. Roku 1863 získal advokátsky diplom, 1888 člen korešpondent  Maďarskej akadémie vied. V roku 18611863 advokátsky koncipient, od roku 1865 pôsobil v Banskej Bystrici, 1867 hlavný stoličný notár, 1871 podžupan Zvolenskej župy so sídlom v Banskej Bystrici. V roku 1873 založil a začal vydávať časopis Svornosť.
Jeho meno sa dostalo do verejného povedomia v roku 1874, keď z jeho iniciatívy počas zmien v župách vláda zakázala posledné tri slovenské (patronálne) gymnáziá (v Revúcej, v Kláštor pod Znievom a v Martine) a 9. septembra 1875 bola rozpustená Matica slovenská, pre podozrenie zo šírenia panslavizmu. Vláda zhabala Matici všetok majetok a neskôr ho odovzdala vzdelávaciemu spolku, ktorý založil práve Grünwald. Reštriktívny výklad zákonov určený na presadzovanie maďarskej národnej politiky sa tak označovalo ako Grünwaldizmus. Bol názoru, že najmä Slováci potrebujú nad sebou silnú ruku.
V roku 1876 jeho časopis Svornosť začal v slovenskej sekcii popularizovať maďarizáciu.
Od roku 1878 bol poslanec uhorského snemu za volebný okres Banská Bystrica, potom Sliač. Predstaviteľ triednych a nacionálnych záujmov maďarských vládnucich kruhov. V slovenskej histórii stelesňoval protislovenskú politiku, po rakúsko-uhorskom vyrovnaní jeden z hlavných teoretikov pomaďarčenia Slovákov ako národa (maďarizácia).
20. novembra 1883 založil a ďalej podporoval Hornouhorský maďarský vzdelávací spolok (maď. Felvidéki/Felsőmagyarországi Magyar Közművelődési Egyesület, FEMKE), ktorý mal sídlo v Nitre a prevzal majetok Matice.
Za svoje prvé historické dielo A régi Magyarország, vydané v roku 1888, bol zvolený za člena korešpondenta Maďarskej akadémie vied. Za zásluhy svojich predkov a saskej šľachty ho uhorský kráľ František Jozef I. 22. apríla 1889 povýšil do šľachtického stavu.
Je prekvapujúce, že v pozostalosti Bélu Grünwalda sa nachádza zväzok listín z roku 1885 s vodoznakom Kráľovského uhorského ministerstva vnútra, ktorý obsahuje dôverné správy z rôznych žúp s. nemaďarským obyvateľstvom. Na jednej strane je to takmer samozrejmé, keďže Belo Grünwald predstavoval príčinu rozhodného postupu proti národnostiam v maďarskej politike a mal v tejto veci takú obrovskú neformálnu moc, že ​​vtedajší premiéri (najskôr István Bittó, potom Kálmán Tisza) mu nielen posielali podnety, ale často sa na neho odvolávali, ako keby (aspoň v tejto veci) boli jeho podriadení.
Keď napríklad úradník (Ferencz Csepcsányi), ktorý viedol vyšetrovanie proti Matici slovenskej, osobne viezol svoju správu o Matici vlakom do Budapešti, pre istotu vystúpil v Banskej Bystrici a ukázal ju Belovi Grünwaldovi, aby vláde odniesol len tie dokumenty, s ktorými Grünwald súhlasil. Grünwald teda dopredu mohol napísať: „''Dnes som mal Ferencza Csepcsányiho, dozorcu Matice, ktorý mi priniesol svoju správu, ktorú osobne doručí ministrovi. Takže táto aféra sa nakoniec skončí.“''
Spáchal samovraždu zastrelením v Courbevoie (severozápadné predmestie Paríža) na brehoch Seiny. Pochovaný je na cintoríne Montmartre. Oznam o tom, že spáchal samovraždu poslal predtým ministrovi školstva Albertovi Apponyimu, ktorého zákonmi z roku 1907 maďarizácia vyvrcholila.
Nájdenec
Nájdenec alebo najdúch alebo staršie nálezenec je dieťa, ktoré bolo nájdené, teda dieťa neznámych rodičov.
Arcizac-Adour
Arcizac-Adour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2130 Evdokiya
2130 Evdokiya je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 22. augusta 1974.
Vyšný Tvarožec
Vyšný Tvarožec je obec na Slovensku v okrese Bardejov
Polohopis
Obec leží v pod hlavným chrbtom Nízkych Beskýd.
Cormost
Cormost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 286 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Repisko (Malopoľské vojvodstvo)
náhľad|Poloha obce v rámci Poľska Repisko je dedina v Poľsku. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 – 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí). Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
Hvar (ostrov)
thumb|Poloha Hvaru
Hvar je chorvátsky ostrov v strednej časti Jadranského mora. S rozlohou je štvrtým najväčším a s populáciou 11 103 (2001) rovnako štvrtý najľudnatejší chorvátsky ostrov. Jeho najvyšší vrch Sveti Nikola meria.
Poloha
Hvar leží v strednej Dalmácii a od ostrova Brač ho oddeľuje Hvarský kanál, od Visu Visský kanál, od Korčuly Korčulský kanál a od polostrova Pelješac kanál Neretva. Východný koniec tohto dlhého ostrova sa nachádza len necelých  od pevniny.
Obyvateľstvo
thumb|[[Hvar]] thumb|Jelsa Ostrov patrí do Splitsko-dalmatínskej župy a tvoria ho 4 opčiny:
Hospodárstvo
Hospodárstvo ostrova je založené najmä na turistickom ruchu, no dôležitú úlohu má aj rybolov. Hvar patrí s 2 718 hodinami slnka v roku k najslnečnejším miestam stredomoria a s príjemným podnebím, stredomorskou vegetáciou a nádhernými plážami je obľúbenou turistickou destináciou.
Názov ostrova
Prvé pomenovania ostrova – Pharos podľa egejského ostrova Paros poznáme z obdobia gréckej kolonizácie, neskôr, v 3. storočí pred Kr. sa objavuje názov „Piteyeia“.
Za vlády Rímskej ríše sa objavuje pod názvom Pharia, neskôr Fara. Po osídlení ostrova Slovanmi sa zmenou spoluhlásky „f“ za staroslovanskú hlásku „hv“ objavuje meno Hvar, známe dodnes. Rímski usadlíci ovládajúci ostrov používali i názov Quarra a od 11. storočia sa objavovalo meno Lesina, resp. Liesena, ktoré pretrvalo až do 19. storočia.
Viktóriina zem
Oblasť zahŕňa vrchy Transantarktického pohoria, suché údolia McMurdo (s najvyšším vrchom Mount Abbott) a pláne Labyrint. Prvými objaviteľmi boli James Clark Ross a Douglas Mawson.
Neďaleko pobrežia Viktóriinej zeme sa nachádza Rossov ostrov so známou sopkou Mount Erebus (3 794 m).
Tatiana Andrejevna Volosožarová
Tatiana Andrejevna Volosožarová, (* 22. máj 1986, Dnepropetrovsk, Ukrajinská SSR, ZSSR, dnes Ukrajina) je ukrajinsko-ruská krasokorčuliarka vystupujúca v kategórii „športové dvojice“. S terajším partnerom Maximom Traňkovom reprezentuje Rusko a je dvojnásobnou majsterkou Európy (2012, 2013), dvojnásobnou striebornou medailistkou na majstrovstvách sveta (2011, 2012), víťazkou finále Grand Prix (2012) a dvojnásobnou majsterkou Ruska (2011, 2013). Vo februári 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU najlepším krasokorčuliarskym tanečným párom sveta.
Ako reprezentantka Ukrajiny s bývalým partnerom Stanislavom Morozovom bola štvornásobnou majsterkou Ukrajiny (2005, 2007, 2008, 2010) a ich najvyšším medzinárodným umiestnením bolo 4. miesto na majstrovstvách sveta. Tiež reprezentovali Ukrajinu na Zimných olympijských hrách 2006 (12. miesto) a 2010 (8. miesto).
Súkromný život
Tatiana Volosožarová sa narodila v ukrajinskom meste Dnepropetrovsk rodičom s ruským pôvodom - jej matka sa narodila v Kaliningrade a jej otec v meste Nižnij Tagil. Má ruskú národnosť. Jej otec pracuje v ukrajinskej armáde, má staršiu sestru. Jej materinská reč je ruština, ukrajinčine rozumie, no nehovorí ňou perfektne. Volosožarová splnila podmienky na udelenie ruského občianstva v zmysle špeciálneho Programu na poskytnutie pomoci pri dobrovoľnom presídlení krajanov žijúcich v zahraničí na územie Ruskej federácie a získala ho v decembri 2010. Hovorí aj po anglicky.
Volosožarová je vydatá za svojho bývalého športového partnera Stanislava Morozova.
Kariéra
Volosožarová začala korčuľovať vo veku 4 rokov. Ku krasokorčuľovaniu ju priviedla mama, ktorá tiež chcela byť v mladosti krasokorčuliarkou. Brávala ju aj so sestrou na verejné korčuľovanie a neskôr Tatianu prihlásila do krasokorčuliarskej triedy. Spočiatku ju ale nechceli prijať kvôli nadváhe, rozhodli sa prijať ju na tri mesiace na skúšku a nakoniec pri krasokorčuľovaní zostala.
Vo veku 14 rokov prešla zo sólového korčuľovania do kategórie „športových dvojíc“ a s Piotrom Charčenkom vytvorila juniorský pár na štyri roky. Trénovali v Dnepropetrovsku vo veľmi zlých podmienkach, kvôli ktorým sa v roku 2003 presťahovali do hlavného mesta Kyjev. Volosožarová sa presťahovala spolu so svojou mamou. Ich trénerom v Kyjeve bola Galina Vladislavovna Kucharová. Pár vyhral niekoľko medailí na súťažiach „Grand Prix juniorov“ a boli majstrami Ukrajiny v roku 2004. V roku 2004 skončili na 5. mieste na Majstrovstvách sveta v krasokorčuľovaní juniorov 2004 a na 14. mieste na seniorských majstrovstvách sveta. Pár sa rozišiel na konci sezóny 2003/2004.
Partnerstvo so Stanislavom Morozovom
vľavo|náhľad|150px|Volosožarová s [[Stanislav Olexandrovyč Morozov|Morozovom na finálovej súťaži „Grand Prix“ v roku 2008]] Volosožarová v roku 2004 ešte pred začiatkom sezóny 2004/2005 vytvorila nový pár so Stanislavom Morozovom, ktorého dovtedajšia partnerka Aljona Savchenková odišla do Nemecka. Aj nový pár zostal pod trénerským vedením Galiny Kucharovej. Hneď v ich prvej spoločnej sezóne získali striebornú medailu na Zimnej univerziáde 2005 v rakúskom Innsbrucku a na Majstrovstvách Európy 2005 skončili piaty. Najlepšími umiestneniami v sezóne 2005/2006 bolo víťazstvom na „Memoriáli Karla Schäfera 2005“ a 12. miesto na Zimných olympijských hrách 2006. V sezóne 2006/2007 opäť obsadili 5. miesto na Majstrovstvách Európy 2007 a na Majstrovstvách sveta 2007 si vylepšili svoje umiestnenie z predchádzajúcich majstrovstiev sveta - obsadili 4. miesto. V nasledujúcej sezóne 2007/2008 sa dostali na štvrté miesto na majstrovstvách Európy, ale na majstrovstvách sveta skončili deviaty. Na konci sezóny sa pár rozhodol pre radikálnu zmenu, zmenil trénera aj pôsobisko. Začali pracovať s Ingom Steuerom v športovom centre v nemeckom meste Chemnitz. Podmienky na Ukrajine sa pre krasokorčuliarov postupne čoraz viac zhoršovali. Ako povedali Volosožarová s Morozovom v interview v roku 2010: „''Všetko sa tam [na Ukrajine] rozpadlo a všetci odtiaľ odišli. Žiaden z našich elitných krasokorčuliarov teraz netrénuje doma, chodia do Moskvy alebo do Nemecka. Už tam zostal len jeden normálny štadión, ale ani do toho sa teraz nedostanete. Všetko je prestavané kvôli futbalovému EURU 2012.''“ Dvojica zvažovala odchod do Nemecka už dlhšie, ale nemali zabezpečené financovanie. Keď sa im podarilo získať prísľub ukrajinského krasokorčuliarskeho zväzu, že bude financovať ich pobyt v Nemecku, rozhodli sa odísť. Na finančné problémy a nedodržiavanie finančných záväzkov zo strany zväzu sa pretekári sťažovali aj počas prípravy v Nemecku. Tesne pred Majstrovstvami Európy 2010 sa im podarilo získať súkromných sponzorov, ktorí financovali ich pobyt a záväzky voči trénerovi Steuerovi. Po presťahovaní do Chemnitzu vyhrali svoje prvé spoločné medaily na súťažiach série „Grand Prix“ - striebornú na „Cup of China 2008“ a bronzovú na „Cup of Russia 2008“, čím sa im podarilo kvalifikovať sa do finále Grand Prix. Vo finále Grand Prix sa umiestnili na štvrtom mieste. V roku 2009 skončili štvrtí na Majstrovstvách Európy 2009 a šiesty na Majstrovstvách sveta 2009.
V sezóne 2009/2010 Volosožarová s Morozovom vyhrali bronz na súťaži „Cup of China 2009“ a striebro na „Skate America 2009“. Opäť obsadili štvrté miesto na Majstrovstvách Európy 2010. čoraz častejšie sa otvárala otázka ukončenia kariéry tejto dvojice. Morozov sa otvorene vyjadroval, že sa cíti unavený a chce ukončiť svoju kariéru. Posledným súťažným vystúpením dvojice bola súťaž na Zimných olympijských hrách 2010 v kanadskom Vancouvere, v ktorej obsadili 8. miesto. Keďže Morozov definitívne oznámil odchod z amatérskeho ľadu, pár sa už nezúčastnil Majstrovstiev sveta 2010. Dvojica ešte spoločne vystupovala v exhibičných šou na jar 2010.
Partnerstvo so Maximom Traňkovom
náhľad|200px|Volosožarová s [[Maxim Leonidovič Traňkov|Traňkovom v krátkom programe na súťaži "Trophée Eric Bompard 2011"]] O vytvorení dvojice Volosožarovej s Rusom Maximom Traňkovom sa špekulovalo už niekoľko rokov, preto nikoho neprekvapilo, keď bolo v marci 2010 aj oficiálne potvrdené. Dovtedajší partner Tatiany Volosožarovej, Stanislav Morozov, oznámil po skončení sezóny 2009/2010 ukončenie svojej kariéry (mal vtedy 31 rokov, Volosožarová 24), ale Volosožarová chcela pokračovať, preto hľadali pre ňu nového partnera. Traňkov po sklamaní z predchádzajúceho partnerstva bol rozhodnutý skončiť so súťažným krasokorčuľovaním, pre návrat sa rozhodol, keď ho oslovil Morozov s ponukou na spoluprácu s Volosožarovou. Ako povedal: „''Pred majstrovstvami sveta v Turíne som bol pevne rozhodnutý, že ukončím kariéru. Práve vtedy mi zavolal Stas Morozov. Nebol som prekvapený, že volá, lebo už vtedy sme sa dobre poznali. Povedal mi, že Táňa [Volosožarová] hľadá nového partnera a navrhol mi, aby či by som s ňou nechcel skúsiť korčuľovať. Prirodzene, ja som hneď súhlasil, hoci som veľmi dobre vedel, aké bude ťažké rozísť sa s Mášou Muchortovovou a vytvoriť pár Volosožarová / Traňkov.''“ Traňkov neskôr priznal, že korčuľovať s Volosožarovou chcel už v roku 2006.
Traňkov sa presťahoval z Petrohradu do Moskvy, kde začal trénovať so svojou novou partnerkou od 17. mája 2010. Ich trénerkou sa stala Nina Mozerová a bývalý Volosožarovej partner Stanislav Morozov asistentom trénerky. Pomáhal im s krasokorčuliarskou technikou a jednotlivými prvkami. Igor Činajev im vytvoril choreografiu ku krátkemu programu a s Nikolajom Morozovom choreografiu k voľnej jazde. Nový pár mal spočiatku problémy s rôznou technikou korčuľovania oboch partnerov; Volosožarová si musela zvyknúť na zmenu rýchlosti twistovaných prvkov a iné držanie pri odhadzovaných skokoch, zatiaľ čo Traňkov musel upraviť svoje skoky, aby zodpovedali jeho novej partnerke.
Sezóna 2010/2011
Nový pár sa spočiatku zúčastnil v niekoľkých domácich ruských súťažiach a testoch. Koncom decembra 2010 prvýkrát súťažili na Majstrovstvách Ruska 2011 a hneď získali titul, pričom porazili úradujúcich šampiónov a bronzových medailistov z majstrovstiev sveta Juko Kavagutiovú a Alexandra Smirnova.
Podľa pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie nesmel pár súťažiť na medzinárodných podujatiach po dobu 1 roka od poslednej súťaže, v ktorej Volosožarová reprezentovala Ukrajinu (touto súťažou boli Zimné olympijské hry 2010). Ako dôsledok tohto pravidla sa pár nezúčastnil viacerých prestížnych súťaží sezóny, okrem iného chýbal na súťažiach série „Grand Prix“ a na Majstrovstvách Európy 2011. Štartovať na medzinárodných pretekoch mohli až od 16. februára 2011, preto využili možnosť štartovať na súťaži „Mont Blanc Trophy 2011“, kde chceli získať minimálne technické skóre potrebné pre účasť na Majstrovstvách sveta 2011. Minimálne technické skóre stanovené Medzinárodnou korčuliarskou úniou dvojica bez problémov dosiahla a takisto s veľkým náskokom (takmer 64 bodov pred druhým párom) súťaž vyhrala. Pár priletel do Tokia, miesta konania majstrovstiev sveta, 11. marca 2011, tri hodiny pred veľkým zemetrasením a následnou vlnou cunami pri pobreží ostrova Honšú. Podujatie sa preto nekonalo a preložilo sa do Moskvy.
Na Majstrovstvách sveta 2011 boli Traňkov s Volosožarovou tretí v krátkom programe, druhí vo voľnej jazde a celkovo vyhrali striebornú medailu, pričom porazili minuloročných majstrov sveta z Číny. Bola to prvá medaila z majstrovstiev sveta pre oboch krasokorčuliarov, ktorí dovtedy na majstrovstvách sveta skončili s predchádzajúcimi partnermi najvyššie na 4. mieste. Stali sa jednou z mála dvojíc, ktorej sa už v prvej spoločnej sezóne na medzinárodných podujatiach podarilo dosiahnuť medailovú pozíciu. Ich rýchly postup medzi špičku a potenciál pre budúcnosť okamžite vzbudili pozornosť médií na podujatí. Volosožarová povedala: „''Ani sme nepomysleli na striebornú medailu [pred majstrovstvami sveta]. Dúfali sme, že možno by sme mohli získať bronz. Výsledok bol pre nás úplne nečakaný. Najpôsobivejším momentom majstrovstiev pre nás bolo nadšenie divákov pred naším krátkym programom a nikdy nezabudnem na ich standing ovation po našej voľnej jazde.''“
Sezóna 2011/2012
vpravo|náhľad|300px|Traňkov s Volosožarovou na súťaži „Trophée Eric Bompard 2011“ V medzisezónnom období vystupovali Traňkov s Volosožarovou v exhibičných šou a pripravovali sa na nadchádzajúcu sezónu v meste Novogorsk neďaleko Moskvy. Pár týždňov strávili aj v New Jersey. V lete Traňkov utrpel zranenie ramena po páde na ľad, ktorého príčinou boli tupé korčule. Kvôli zraneniu partnera museli načas úplne vynechať tréningy zdvíhaných figúr.
Traňkov s Volosožarovou začali sezónu 2011/2012 víťazstvami na oboch septembrových súťažiach, ktorých sa zúčastnili („Nebelhorn Trophy 2011“ a „Memoriál Ondreja Nepelu 2011“). Na Memoriáli Ondreja Nepelu v Bratislave si po páde Traňkov natrhol trieslovú šľachu, čo značne skomplikovalo ďalšie tréningy dvojice. V sezóne 2011/2012 sa zúčastnili dvoch súťaží série „Grand Prix“. Vyhrali „Skate Canada 2011“ s celkovým skóre 201,38 bodu a rovnako vyhrali „Trophée Eric Bompard 2011“, čím sa kvalifikovali do finále Grand Prix. Kvôli pretrvávajúcim problémom so zranenými trieslami partnera dvojica v súťaži zmenila párovú piruetu. Po krátkom programe Traňkov s Volosožarovou viedli, ale vo voľnej jazde zvíťazili Savchenková so Szolkowym a stali sa aj celkovými víťazmi Finále Grand Prix. Traňkov s Volosožarovou skončili druhí so stratou iba 0,18 bodu na víťazov. Na tlačovej konferencii po skončení súťaže oznámili, že kvôli pretrvávajúcim zraneniam sa nezúčastnia Majstrovstiev Ruska 2012.
Sezóna 2012/2013
V rámci prípravy na nadchádzajúcu sezónu 2012/2013 strávil pár takmer tri mesiace v USA počas leta 2012 a neskôr strávili nejaký čas tréningom v Taliansku.
Volosožarová s Traňkovom vyhrali obe súťaže série „Grand Prix“, na ktorých sa zúčastnili („Skate America 2012“, „Cup of Russia 2012“) a kvalifikovali sa do finále Grand Prix, ktoré sa konalo v ruskom meste Soči. V krátkom programe boli prví, mali druhú najlepšiu voľnú jazdu a získali zlatú medailu pred krajanmi Verou Bazarovovou s Jurijom Larionovom. Koncom roka 2012 získali svoj druhý titul na Majstrovstvách Ruska 2013. 20. januára 2013 zomrel Traňkovov otec na náhly srdcový infarkt, no napriek tomu sa Traňkov rozhodol nastúpiť s partnerkou na Majstrovstvá Európy v Záhrebe. Umiestnili sa na prvom mieste v krátkom programe aj vo voľnej jazde a získali zlatú medailu s celkovým ziskom 212,45 bodu, čo bolo viac ako 7 bodov pred striebornými Savchenkovou so Szolkowym. Ako povedala Volosožarová neskôr na tlačovej konferencii: „Je ťažké radovať sa v takejto situácii, ale som rada, že sme sa rozhodli súťažiť.“
Programy
right|thumb|200px|Traňkov s Volosožarovou na [[Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2012|MS 2012]]
So Stanislavom Morozovom
náhľad|200 px|vpravo|Volosožarová a Morozov na súťaži „Cup of China 2009“
Prehľad výsledkov
náhľad|vpravo|Volosožarová s [[Maxim Leonidovič Traňkov|Traňkovom (uprostred) na súťaži „Nebelhorn Trophy 2012“]]
Arkádia (historické územie)
thumb|[[Dimitsana – tradičná arkádska dedina]] Arkádia (gr. Αρκαδία – Arkadia) je historické územie na Peloponéze v Grécku. Z veľkej časti je zhodné s dnešnou krajskou jednotkou – pozri Arkádia (krajská jednotka).
Dejiny
Starovek Arkádiu obývali spočiatku kmene Pelasgov. Pravdepodobne okolo roku 3000. pred Kr. sa tu usadzujú grécke kmene Achájcov, ktorí neskôr vytvorili vyspelú mykénsku kultúru. Achájci si však nepodrobili celú neprístupnú oblasť Arkádie a preto sa tu na rozdiel od ostatných častí Peloponézu Pelasgovia udržali. V polovici 2. tisícročia pred Kr. sa mykénska civilizácia zrútila a do Grécka začínajú prenikať ďalšie grécke kmene. Na Peloponéz prišiel bojovný grécky kmeň Dórov. Dóri rozvrátili kultúru Achajcov a usadili sa skoro na celom Peloponéze, jedine Arkádia a časť Acháje ostali uchránené. Do hornatej Arkádie sa prišlo uchýliť veľké množstvo Achajcov z rôznych končín Peloponézu a pomiešali sa s Pelasgami, ktorých tak definitívne helenizovali. Achajský pôvod si Arkádčania udržali po celú dobu staroveku, rozprávali aj achajským dialektom gréčtiny. V klasickej antike tu vznikli mestá ako Megalopoli, Orchomenos, Tegea či Theutis. Boli to však iba malé mestá a Arkádia si udržala povesť dedinského prostredia. Známi boli arkádski pastieri, ktorí žili jednoduchý a priam až filozofický život. Vďaka pokojnému životu Arkádie sa stal pojem Arkádia synonymom pokoja. Tak to spomenul aj rímsky spisovateľ Vergílius. Obyvatelia vyznávali kult boha Pana, ktorý žil práve v lesoch Arkádie. Tu žili aj nymfy, ktoré spomínaný boh Pan naháňal a zvádzal. Narodil sa tu aj boh Hermes, posol bohov a syn Dia. V 1. storočí sa Arkádia stala súčasťou Rímskeho impéria. Miestny dialekt bol postupne vytlačený zjednocujúcim gréckym jazykom koiné. Do Arkádie postupne začalo prenikať kresťanstvo, no to vďaka izolácií nikdy úplne nevytlačilo pohanské kulty.
Byzantská doba
Od roku 395 bolo Grécko súčasťou Byzantskej ríše. Definitívne pokresťančenie oblasti prišlo až v 9. storočí, nakoľko určitá časť obyvateľstva stále vyznávala kult boha Pana. V 6. storočí sa na Peloponéz a aj do Arkádie dostávajú Slovania, ktorí zaplavili celý Balkán a časť Grécka. Mnohí obyvatelia Arkádie sa utiahli do neprístupných hôr, iní so Slovanmi splynuli. Proti Slovanom boli podniknuté viaceré vojenské akcie. Slovanov postupne z Grécka odvádzal generál Staurakios, výpravy organizoval aj cisár Justinián II. a cisárovná Irena. Peloponézski Slovania však boli definitívne podrobení až v 9 storočí po ich porážke pri meste Patra na Peloponéze. Potom bola väčšina Slovanov z Peloponézu odvedená byzantskou vládou. Aj do Arkádie potom prišli grécke rodiny, hlavne z Itálie a Sicílie na posilnenie miestneho obyvateľska, zdecimovaného po odchode Slovanov. Arkádčania sa potom opäť mohli vrátiť z horských oblastí späť na roviny. Na východe Arkádie, v jej prímorskej oblasti sa usadili niektorí Gréci z Lakónie a Sparty, ktorí sem prišli počas slovanskej okupácie. Dodnes si tu uchovali svoju kultúru a dialekt, vychádzajúci z dórštiny. Starogrécky kult boha Pana definitívne upadol až po znovuovládnutí Peloponézu Byzanciou v 9. storočí. Od 13. storočia tu vládli európske mocnosti, v 15. storočí sa tu definitívne presadila turecká moc.
Turkokratia
Počas turkokratie niektorí obyvatelia Arkádie prestúpili na islam, poturčili sa a mesto Tripolitsa malo silnú tureckú komunitu. Silný vplyv ortodoxnej cirkvi pomáhal obyvateľstvu udržať si grécku identitu a vzdorovať tureckej moci. Obyvatelia sa schovávali do hôr, kde žili jednoduchým pastierskym životom. V 19. storočí bola Arkádia centrom Gréckej vojny za nezávislosť. Generál Theodoros Kolokotronis dobyl mesto Tripolitsa a grécki rebeli vyvraždili väčšinu moslimov v meste. Ostatní neskôr utiekli.
Pozri aj: Arkádia (okres)
Látaná
Látaná je potok na hornej Orave, v juhovýchodnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Studeného potoka, meria 5 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Západných Tatrách, v geomorfologickej časti Roháče, na severnom svahu Rákoňa (1 876,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 535 m n. m., na katastrálnom území obce Zuberec.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na sever, sprava priberá dva krátke prítoky spod Dlhého úplazu, stáča sa na severozápad a preteká Látanou dolinou, ktorá tvorí hranicu medzi geomorfologickými časťami Roháče na juhu a Osobitá na severe. Tu postupne priberá viaceré prítoky: najprv z pravej strany prítok spod Lúčneho sedla (1 602,0 m n. m.), potom z juhozápadného svahu Lúčnej (1 652,6 m n. m.), ľavostranný prítok zo Šindľovho žľabu, ďalší (1 169,8 m n. m.) zo severného svahu Prednej Zábrate (1 577,0 m n. m.), pravostranný prítok z južného svahu Kasní (1 541,0 m n. m.), opäť ľavostranný prítok z doliny Korytiny a pravostranný z lokality Kasne. Následne sa stáča najprv západným, vzápätí juhozápadným smerom a južne od osady Zverovka sa v nadmorskej výške približne 1 015 m n. m. vlieva do Studeného potoka.
Ken Skupski
Ken Skupski (* 9. apríl 1983, Liverpool, Spojené kráľovstvo) je súčasný britský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP vo štvorhre.
Courcelles-sur-Voire
Courcelles-sur-Voire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Loj
Loj je živočíšne tukové tkanivo. Hlavne z jatočného hovädzieho dobytka ale aj z oviec.
Dymas (syn Aigimia)
Dymas (Dymas) je v gréckej mytológii syn Aigimia, syna praotca Dórov, Dóra.
Antický autor Pausanias uvádza, že po Dymovi bolo pravdepodobne nazvané mesto Dymé v Acháji. Podľa Apollodora zomrel aj so svojim bratom Pamfylom v boji proti Dórom, vedených potomkami Herakla, pri obrane krajiny kráľa Tisamena, jedného z posledných vládcov mykénskeho Peloponézu. Stalo sa to približne osemdesiat rokov po trójskej vojne, v treťom roku vlády Tisamena, keď už Dóri viedli piaty a tentokrát víťazný útok na mykénsky Peloponéz.
Connantray-Vaurefroy
Connantray-Vaurefroy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Schengenský priestor
right|thumb| {{legend|#003399|Schengen}} right|thumb| {{legend|#0000ff|[[EÚ}} {{legend|#7f7fff|bezvízový styk}} {{legend|#00ff00|bezvízový styk na 90 dní}} {{legend|gray|potrebné víza}}]]
Connantray-Vaurefroy
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Schengenský priestor
Schengenský priestor (hovorovo Schengen) je územie časti Európy a niekoľkých zámorských území. V rámci neho môžu osoby a tovar voľne prekračovať hranice na ktoromkoľvek mieste zmluvných štátov bez hraničnej kontroly. Voľný pohyb osôb je v záujme dokonalejšej hospodárskej spolupráce. Členmi Schengenského priestoru sú prevažne štáty Európskej únie.
Stručné dejiny
14. júna 1985 bola v luxemburskom Schengene podpísaná Schengenská dohoda. Zakladajúcich 5 európskych štátov – Belgicko, Luxembursko, Holandsko, Francúzsko a Nemecko sa dohodli na bezcolnej únii.
21. decembra 2007 sa Schengenský priestor rozšíril o deväť krajín, ktoré vstúpili do Európskej únie 1. mája 2004: Česko, Estónsko, Litvu, Lotyšsko, Maďarsko, Maltu, Poľsko, Slovensko a Slovinsko. Vzdušný priestor týchto krajín je otvorený od 30. marca 2008. Cyprus sa nestal súčasťou priestoru.
12. decembra 2008 sa Schengenský priestor rozšíril o Švajčiarsko (zrušenie personálnych kontrol).
1. januára 2023 sa Schengenský priestor rozšíril o Chorvátsko.
Zámorské územia
Schengenský priestor nie je automaticky rozšírený na všetky zámorské územia jeho členských štátov. Do Schengenského priestoru sú napríklad zahrnuté Kanárske ostrovy, Azory alebo španielske exklávy Ceuta a Melilla v Afrike.
Naopak sem nepatria žiadne zámorské územia Francúzska, nórsky Svalbard ani nemecký ostrov Helgoland.