cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spojená škola Ľ. Podjavorinskej
História školy
V školskom roku 1978 / 79 sa zaviedli nové, modernizované odbory obrábač kovov, nástrojár a po prvý krát sa zaviedol štvorročný študijného odboru s maturitou - mechanik nastavovač. Týmto školským rokom bolo učilište zaradené do siete stredných odborných učilíšť s názvom Stredné odborné učilište strojárske ul. Ľudmily Podjavorinskej 22 Prešov-Solivar. V školskom roku 1979 / 80 bol zavedený novo koncipovaný učebný odbor mechanik elektronických zariadení a trojročný odbor elektromechanik. V školskom roku 1980/81 odbor strojný mechanik a v školskom roku 1981/82 dvojročný učebný odbor strojárska výroba pre obrábanie kovov. Zavedením tohto učebného odboru sa v podmienkach učilišťa dovŕšila prestavba učňovského školstva. V školskom roku 1979 / 80 bola pri učilišti zriadená aj Stredná škola pre pracujúcich. Táto forma štúdia sa zabezpečovala do školského roku 1981 / 82. Od 1. 9. 1978 bola škola zaradená do siete stredných odborných učilíšť s názvom SOU strojárske.
V roku 1981 prechodom pod Federálne ministerstvo elektrotechnického priemyslu bolo učilište premenované na Stredné odborné učilište elektrotechnické (SOUE).
Od 1. 9. 1982 bol za riaditeľa školy menovaný Ing. Ján Hric. Počas jeho pôsobenia sa začalo s druhou etapou výstavby školy, výstavbou telovýchovného zariadenia (telocvičňa, bazén, posilňovňa a šatne). Výstavba sa začala v roku 1989 s nákladom 33 mil. Kčs. Investorom bol š. p. ZPA Dukla Prešov. dostavba školy bola ukončená v roku 1992. Ďalšia etapa výstavby vlastného internátu bola zastavená.
Súčasnosť
V priebehu rokov sa škola zapojila do viacerých modernizačných programov a projektov. Pomocou nich bola škola kompletne zateplená, rekonštrukciou prešla kotolňa a sociálne zariadenia, pripravuje sa rekonštrukcia haly praktického vyučovania, zrekonštruovala sa telocvičňa od palubovky až po osvetlenie. Technické a technologické vybavenie školy sa zameralo na priemyselnú automatizáciu – CNC stroje, robotizácia, PLC technika, automatizácia v elektrotechnike. V súčasnosti patrí škola medzi technicky najlepšie vybavené školy v kraji.
V roku 2016 bolo v škole otvorené Centrum odborného vzdelávania a prípravy pre priemyselnú automatizáciu a informačné technológie, zamerané na zabezpečenie praktického vyučovania žiakov SOŠ, zabezpečenie rekvalifikačných kurzov, služieb pre zamestnávateľov, prípravy odborníkov na základe požiadaviek firiem, organizovanie odborných technických súťaží a poskytovanie odborného poradenstva. Centrum slúži ako styčný bod medzi zamestnávateľmi, školou a obyvateľmi mesta.
Vzdelávacie programy školy sa v priebehu rokov menili podľa potrieb podnikov v Prešovskom kraji, podľa záujmu rodičov a trhu práce. V súčasnosti škola ponúka štvorročné študijné odbory, zo strany žiakov je najväčší záujem o odbory mechanik mechatronik, mechanik elektrotechnik a mechanik počítačových sietí.
Zo strany firiem je najväčší záujem o absolventov študijného odboru programátor obrábacích a zváracích strojov a zariadení a mechanik nastavovač, na ktoré sa však zároveň hlási najmenej uchádzačov.
Od školského roku 2016 / 2017 škola poskytuje duálne vzdelávanie v spolupráci s poprednými strojárskymi firmami regiónu. Stúpa prepojenie školy a praxe, značná časť žiakov absolvuje odbornú prax vo firmách.
V rokoch 2016 – 2018 došlo k radikálnemu zlepšeniu technického vybavenia školy, hlavne vďaka lepšej spolupráce s firmami a Prešovským samosprávnym krajom. Hlavné smerovanie školy sa čoraz viac profiluje na moderné strojárstvo a elektrotechniku, kde už značné slovo má automatizácia a digitalizácia.
V roku 2019 sa škola zapojila do projektu Svetovej banky "Catching-Up Regions" pre oblasť stredného školstva, ktorý by mal lepšie pripraviť školy na duálne vzdelávanie a prepojenie s trhom práce. Svetová banka vybrala päť stredných odborných škôl, pre ktoré pripravuje investičné balíky v celkovom objeme približne 16 miliónov eur. Peniaze by mali smerovať do materiálneho a priestorového vybavenia, vytvorenia spoločných pracovísk s podnikateľským sektorom, vytvorení podnikateľských inkubátorov, do spolupráce so strednými školami v Európe, a do tréningu učiteľov a vzdelávania žiakov.
Študijné odbory
Z čoho odbory mechanik mechatronik, programátor obrábacích a zváracích strojov a zariadení a mechanik elektrotechnik sú povolené aj pre duálne vzdelávanie.
Zdroje
,
Dvorisko (vrch vo Veľkej Fatre)
Dvorisko je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochnianskou dolinou, približne juhozápadne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližším sídlom je juhovýchodne ležiaca Liptovská Osada, južne ležia Liptovské Revúce a severovýchodne mesto Ružomberok. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis
Dvorisko je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej západným smerom zo Skalnej Alpy v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Severným smerom susedí Perušín a Vyšná Krivá, východným Malá Smrekovica , Smrekovica  a Skalná Alpa , južným Tanečnica , Rakytov  a Minčol  a západným Štefanová , Malý Lysec , Tmavá  a Jarabiná. Vrch leží v povodí Váhu a odvodňujú ho prítoky Ľubochnianky; severné svahy potok Blatná, južné potok Rakytov. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a veľká časť masívu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa.
Výhľady
Vrchol pokrývajú nesúvislé fragmenty lesného porastu, ktoré umožňujú takmer nerušený kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné mnohé vrchy Veľkej Fatry, no tiež časť Malej Fatry a Oravskej Magury.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom zo Skalnej Alpy. V chránenom území je však voľný pohyb osôb mimo značených chodníkov nežiadúci. Severným úpätím vedie Blatnou dolinou z rázc. Blatná k horskému hotelu Smrekovica žltý turistický chodník.
Bubák
Bubák môže byť:
Obyčajní ľudia
Obyčajní ľudia môže byť:
Clarissa Pinkolová Estésová
Clarissa Pinkolová Estésová,, PhD. (* 27. január 1945) je americká poetka, jungiánska psychoanalytička, post-traumatická špecialistka, spisovateľka a rozprávačka. Je autorkou mnohých kníh zameriavajúcich sa na duševný pokrok.
Životopis
Clarissa sa narodila v rodine Cepción Ixtizovej a Emilia Mariu Reyesa, španielsko-indiánskych mesticov v severnej Indiane. Ako malú ju však rodičia poskytli na adopciu a vo veku štyroch rokov sa dostala do rodiny maďarských prisťahovalcov preživších holokaust - Marusky Hornyakovej a Jószefa Pinkolu a vyrastala v Michigane. Malú Clarissu veľmi ovplyvnilo prostredie divokej prírody a príbehy, ktoré jej rozprávali príbuzní jej adoptívnych rodičov. Vyrastala v prostredí imigrantov - poľnohospodárov a remeselníkov, z ktorých mnohí nevedeli čítať ani písať, ale svoje nesmierne bohaté tradície, príbehy, mýty, skúsenosti a poznatky o prírode a živote si odovzdávali výlučne ústnym podaním. Táto skúsenosť poznačila aj celú jej tvorbu a už ako dvadsaťpäťročná začala zaznamenávať príbehy vypočuté v detstve, zaujímala sa o prírodné národy a ich príbehy, mýty, rozprávania Židov, Írov, Grékov, Talianov, Nemcov a mnohých iných. V roku 1967 sa Pinkolová vydala, porodila tri dcéry, ale manželstvo sa v roku 1974 rozpadlo.
V roku 1976 ukončila vysokoškolské vzdelanie ako psychoterapeut na Loretto Heights College v Denveri v Colorade. Doktorát z multikultúrnych štúdií a klinickej psychológie získala na Union Institute & University v roku 1981. Postgraduálne štúdium jungiánskej analytickej psychológie absolvovala v Medzinárodnej spoločnosti pre analytickú psychológiu (ISAP) v Zürichu v roku 1984. V roku 1989, krátko po svojom druhom sobáši s dôstojníkom amerického letectva, prvýkrát vystúpila pred publikom v rozhlasovom vysielaní. Vďaka svojím pútavým rozprávaniam, v ktorých Jungovou analytickou psychológiou rozoberala tradičné príbehy a legendy, si získala popularitu a mohla tak v roku 1992 vydať svoju prvú knihu „Ženy, ktoré behali s vlkmi: Mýty a príbehy o archetype Divokej ženy“. Táto jej prvotina sa čoskoro stala svetovým bestsellerom. V zozname New York Times bola zaradená medzi bestsellermi 144 týždňov od jej vydania.
Často je pozývaná na rôzne univerzity ako hosť, kde prednáša o svojich knihách a témach, ktorým sa v rámci kariéry venuje. Od roku 1992 sa začala venovať písaniu kníh, ktoré sú zamerané najmä na motiváciu človeka v duševnom pokroku a sprevádzaniu pri tomto duševnom pokroku. Jej diela boli doposiaľ publikované v 37 jazykoch.
Post-traumatická špecialistka
Po vyštudovaní začala v 60-tych rokoch pracovať vo Veteránskej nemocnici Edwarda Hinesa mladšieho v meste Hines, štát Illinois. Pracovala tu s vojakmi z prvej svetovej vojny, druhej svetovej vojny, Kórejskej a Vietnamskej vojny, ktorí boli ochrnutí alebo prišli o nejakú končatinu. Popri tom pracovala aj v iných zariadeniach, kde sa starala o vážne zranené deti, ako aj o vojnových veteránov a ich rodiny. Už vtedy sa venovala ľuďom, ktorí boli v šoku (dnes nazývané post-traumatická stresová porucha).
Dr. Estésová taktiež pracovala s osobami, ktoré stratili dieťa a s rodinami, v ktorých došlo k zavraždeniu nejakého člena. Slúžila na miestach zasiahnutých prírodnými katastrofami, kde pri práci s postihnutými osobami napísala Protokol o zotavení po traume (v orig. Post-trauma Recovery Protocol). Tento protokol bol prvýkrát preložený v roku 1988 pre ľudí, ktorí prežili zemetrasenie v Arménsku. V rokoch 1999-2002 pracovala na Strednej škole Columbine (v angl. Columbine High School) v štáte Colorado (USA), po masakri, ktorý sa tu odohral.
Ocenenia
Estésová je držiteľkou Ceny Lore za jej prácu ako La cantadora - rozprávačka príbehov a za písanie jej kníh. Najmä za tie získala mnoho ocenení:
Okrem toho získala ešte ďalšie ocenenia, akými sú napríklad ocenenie Las Primeras Award od Národnej latinskoamerickej nadácie MANA.
Ženy, ktoré behali s vlkmi: Mýty a príbehy o archetype Divokej ženy
Kniha je tvorená mýtmi, rozprávkami a príbehmi, v ktorých zohráva významnú rolu archetyp „Divokej ženy“. Autorka v knihe podáva návod pre všetky ženy, kde jednotlivými kapitolami opisuje ako tento archetyp v sebe nájsť, rozpoznať, ako s ním dokázať pracovať a ako sa s ním spojiť a prijať ho. Divoká žena v tomto prípade zohráva úlohu vizionárskej, inštinktívnej, múdrej, divokej a zdravej časti našej povahy, ktorá bola rokmi potlačovaná. Prvýkrát bolo dielo publikované v roku 1992 v Ballantine, USA.
Maché
Maché je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arpavon
Arpavon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mike Smith
Mike Smith (* 22. marec 1982, Kingston, Ontario, Kanada) je kanadský hokejový brankár aktuálne pôsobiaci v tíme Edmonton Oilers v National Hockey League.
S reprezentačným výberom Kanady získal zlatú medailu na Zimných olympijských hrách 2014 a zlatú medailu na Majstrovstvách sveta v roku 2015.
V roku 2007 bol vyhlásený za najlepšieho nového brankára v NHL a v roku 2017 bol súčasťou All-Star Teamu ligy.
Smith je jedným z dvanástich brankárov NHL, ktorým sa podarilo v súťažnom zápase streliť gól. Gól strelil aj v nižšej severoamerickej lige ECHL. V ten istá deň sa zároveň stal prvým brankárom histórie, ktorý dokázal v jednom zápase vychytať čisté konto, pobiť sa a vstreliť gól.
Maillé (Vendée)
Maillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mark Tremonti
Mark Thomas Tremonti (* 18. apríl 1974, Detroit, Michigan, USA) je gitarista, spevák, skladateľ a textár. Známy je pre svoje pôsobenie v rockových kapelách Creed a Alter Bridge. Je zakladajúcim členom oboch kapiel a v priebehu rokov spolupracoval aj s mnohými ďalšími umelcami. V roku 2011 založil svoju vlastnú skupinu Tremonti a vydal s ňou päť albumov, vrátane A Dying Machine, ktorý upravil Tremonti a spisovateľ sci-fi John Shirley. Od svojich začiatkov s Creedom získal Tremonti uznanie ako gitarista a skladateľ a získal množstvo ocenení, vrátane jedného Grammy Award za singel skupiny Creed - „With Arms Wide Open“.
Životopis
Mark Tremonti sa narodil v rímskokatolíckej rodine talianskeho pôvodu v Detroite a väčšinu svojho detstva vyrastal v neďalekom Grosse Pointe. Neskôr sa rodina presťahovala do Wilmette (Illinois). Hudba ho začala fascinovať v rannom veku a svoju prvú gitaru si kúpil ako jedenásťročný od svojho kamaráta za 10 dolárov. Bola to imitácia gitary Les Paul od firmy Tara. Keď mal pätnásť rokov, jeho rodina sa opäť presťahovala, tentoraz do Orlanda na Floride. Tu sa zapísal na školu Lake Highland Preparatory School. V tomto období bolo Tremontiho matke diagnostikované ochorenie Systémový lupus erythematosus. Po ukončení štúdia sa presťahoval do Clemsonu v Južnej Karolíne, aby študoval odbor financie na Clemsonskej Univerzite. Späť na Floridu sa presťahoval už po prvom ročníku na vysokej škole. Rozhodol sa pokračovať v štúdiu na Florida State University, kde sa opäť stretol so svojím budúcim kolegom z kapely Creed Scottom Stappom. Stapp a Tremonti sa poznali už od strednej školy. Predtým ako Mark Tremonti so skupinou Creed odštartoval naplno svoju hudobnú kariéru, pracoval ako kuchár v Chili's.
Creed
Mark Tremonti patrí k zakladajúcim členom americkej hardrockovej skupiny Creed. Založili spolu so spevákom Scottom Stappom, basgitaristom Brianom Marshallom a bubeníkom Scottom Phillipsom v roku 1994. Skupina Creed je mnohými odborníkmi považovaná za jeden z hlavných počinov hnutia post-grunge z konca 90. rokov a začiatku 21. storočia. Tremonti a Stapp boli kolektívne uznávaní ako jeden z najplodnejších skladateľských tímov v celej rockovej hudbe.
Skupina vydala svoj debutový album „My Own Prison“ v roku 1997 so silným mainstreamovým úspechom. Predalo sa z neho viac ako šesť miliónov kópií. Najskôr boli z albumu vydané štyri single: „My Own Prison“, „Torn“, „What's This Life For“ a „One“. Každý z nich sa umiestnil na 1. mieste v rebríčku Hot Mainstream Rock Tracks magazínu „ Billboard“. Vďaka tomu je Creed prvou kapelou, ktorej sa to podarilo s debutovím albumom. „My Own Prison“ nasledoval v roku 1999 album „Human Clay“, ktorý okamžite zaznamenal úspech a bol certifikovaný od RIAA ako diamantový a jedenásťkrát platinový album. Skupina zverejnila štyri single z „Human Clay“: „Higher“, „With Arms Wide Open“, „What If“ a „Are You Ready?“. „Higher“ strávil rekordných 17 týždňov na vrchole hitparády rockových rádií. Basgitarista Brian Marshall opustil kapelu v roku 2000 kvôli rastúcemu napätiu so Scottom Stappom a aj kvôli iným záujmom. Dočasne ho nahradil hosťujúci basgitarista Brett Hestla.
Creed získal v roku 2001 svoju jedinú cenu Grammy. Za najlepšiu rockovú pieseň bola vyhlásená skladba „With Arms Wide Open“. V tom istom roku, po turné, skupina vydala ďalší multiplatinový album „Weathered“, z ktorého vyšlo šesť singlov: „My Sacrifice“, „One Last Breath“, „Hide“, „Don't Stop Dancing“, „Weathered“, a „Bullets“. Bol to jediný album Creed bez Briana Marshalla hrajúceho na base; Mark Tremonti nahral basové party sám. Turné na podporu tejto nahrávky bolo úspešné, ale skončilo sa značne kontroverzným koncertom v Chicagu, ktorý nakoniec viedol k rozpadu kapely.
Kapela oznámila v roku 2004, že sa oficiálne rozpadla, pričom ako dôvod uviedla napätie medzi Scottom Stappom a ostatnými členmi, najmä Markom Tremontim. Traja bývalí inštrumentálni členovia Creed založili skupinu Alter Bridge, zatiaľ čo Stapp sa rozhodol pre sólovú dráhu. Creed vydal svoj „Greatest Hits“ album v novembri 2004.
Napriek prvotným tvrdeniam Marka Tremontiho, že Creed sa už nikdy ako kapela nevráti na scénu, bolo po mesiacoch špekulácií oznámené, že Creed sa opäť spojili s plánmi na nové turné a aj album. Nahrávka „Full Circle“ vyšla v októbri 2009 spolu s tromi singlami „Overcome“, „Rain“ a „A Thousand Faces“. Hoci mala čiastočný úspech u kritiky, nakoniec sa stala jediným albumom skupiny, ktorý nebol certifikovaný RIAA. Creed podporil album aj na turné po Severnej a Južnej Amerike, Európe a Austrálii počas leta 2009 a 2010.
Skupina vydala v decembri 2009 koncertný film s názvom „Creed Live“. Tremonti, Marshall a Phillips pôvodne plánovali striedať turné medzi Alter Bridge a Creed, pričom speváci oboch kapiel pracovali na svojich vlastných projektoch.
Piaty album Creed sa podľa Tremontiho tvrdenia očakával koncom roka 2011, alebo začiatkom roka 2012. Začiatkom roka 2012 sa skupina znovu zišla na turné a začala pracovať na piatom albume, ktorý sa však už nikdy nezačal vyrábať.
V júni 2015, keď Tremonti propagoval svoj druhý sólový album „Cauterize“, v rozhovore pre britský hudobný týždenník Kerrang! povedal, že „nie je Scottovým blízkym priateľom už 9 rokov“. Taktiež tvrdil, že Scott Stapp bol presvedčený, že Tremonti, Marshall a Phillips sa natrvalo vrátia do Creed a zabudnú na svoju prácu v Alter Bridge. Kapela to považovala za nefér a počas celého juhoamerického turné v roku 2012 nehovorila viac už o budúcnosti skupiny Creed. Skupina Alter Bridge však pokračovala aj po konci turné.
Alter Bridge
Alter Bridge založili v januári 2004 po rozpade skupiny Creed jej inštrumentálny členovia Mark Tremonti, Brian Marshall a Scott Phillips. O spoluprácu požiadali speváka a gitaristu Mylesa Kennedyho z The Mayfield Four. Novovzniknutá kapela vydala svoj debutový album One Day Remains v auguste 2004 vo vydavateľstve Wind-up Records. Mal zmiešané recenzie, ale stal sa jediným albumom Alter Bridge s certifikáciou RIAA a zároveň sa vdaka predajnosti stal zlatým albumom. Boli z neho vydané tri single: „Open Your Eyes“, „Find the Real“ a „Broken Wings“.
Alter Bridge sa vydali na úspešné svetové turné na podporu albumu Blackbird. Svoje vystúpenie v Heineken Music Hall v Amsterdame zo 7. decembra 2008 nahrali a vydali na DVD s názvom Live from Amsterdam.
Jednodisková verzia tohto DVD sa predávala výhradne na vystúpeniach počas Creed reunion tour v roku 2009 a na Amazon.com. Distribúcia v obchodoch sa oneskorila v dôsledku problémov s nahrávacou spoločnosťou, čo spôsobilo frustráciu nielen medzi fanúšikmi Alter Bridge, ale aj medzi členmi kapely. V obchodoch v Severnej Amerike bolo DVD vydané 11. januára 2011, po dvoch rokoch odkladov.
Tretí album Alter Bridge AB III vyšiel v Európe a Spojenom kráľovstve 11. októbra 2010 vo vydavateľstve Roadrunner Records a 9. novembra 2010 v Severnej Amerike u Alter Bridge Recordings prostredníctvom EMI. Koncepčne voľný album AB III získal uznanie kritiky, pričom Rick Florino z Artistdirect ho nazval „rozľahlým majstrovským dielom“.
Hlavný singel albumu s názvom „Isolation“ sa stal číslom 1. v aktívnych rockových rádiách a na Hot Mainstream Rock Tracks. Bol to prvý singel skupiny, ktorému sa to podarilo. Alter Bridge absolvovali na jar 2011 rozsiahle turné na podporu nahrávky s Black Stone Cherry a Like a Storm. Stali sa druhou hlavou kapelou na druhom výročnom turné Carnival of Madness spolu s kapelou Theory of a Deadman. Turné pokračovalo v januári 2012. Odvtedy boli vydané ďalšie štyri single z albumu AB III: „I Know It Hurts“, „Ghost of Days Gone By“, „Wonderful Life“ a „Life Must Go On“. Skupina vydala 26. marca 2012 druhý koncertný film s názvom Live at Wembley.
Alter Bridge sa znovu dali dokopy koncom roka 2012. Od apríla do júla 2013 nahrali svoj štvrtý album Fortress, ktorý vyšiel 30. septembra 2013.
K opätovnému spojeniu muzikantov prišlo v januári 2016. Dôvodom bolo nahrávanie ich piateho štúdiového albumu The Last Hero. Dátumom vydania albumu sa stal 7. október 2016.
V júni 2019 Alter Bridge ohlásili turné po Veľkej Británii so skupinami Shinedown, Sevendust a The Raven Age. Turné sa začínalo v decembri 2019 a spolu s ním ohlásila skupina aj svoj šiesty štúdiový album Walk the Sky. Bol vydaný 18. októbra 2019.
Vydanie siedmeho štúdiového albumu Alter Bridge s názvom Pawns & Kings bolo naplánované na 14. októbra 2022. 18. júla 2022 bol vydaný hlavný singel „Pawns & Kings“ následovaný singlom „Silver Tongue“ vydaným 1. augusta 2022.
Tremonti
V čase, keď bola skupina Creed začiatkom roku 2000 na konci svojej kariéry, Mark Tremonti mal v úmysle vytvoriť vedľajší speed metalový projekt s názvom "Downshifter" (so spevákom skupiny Hatebreed Jameym Jastom a bubeníkom skupiny Slipknot Joeym Jordisonom), ale projekt sa nikdy nerozbehol. V roku 2008, Tremonti a jeho brat založili FRET12, online hudobnú komunitu, produkčnú a nahrávaciu spoločnosť. V tom istom roku vydali vlastné inštruktážne gitarové DVD s názvom "Mark Tremonti: The Sound & the Story", na ktorom vyučuje svoje gitarové sóla z druhého albumu Alter Bridge, Blackbird. Učí na ňom okrem iného aj rozcvičky, striedavé ladenia, štýl vyberania prstami, techniky legato a ďalšie pokročilé cvičenia pre gitaristov. DVD "The Sound & the Story" je prvým zo série inštruktážnych DVD a obsahuje aj vystúpenia hosťujúcich muzikantov ako napr. Mylesa Kennedyho, Michaela Angela Batia, Rustyho Cooleyho či Billa Pecka. Uvedená séria obsahuje aj DVD od Leslie West a Troya Stetinu.
Mark Tremonti začal v roku 2010 znova uvažovať o vydaní sólového albumu. "Kapely sú také odlišné," povedal o svojich dvoch súčasných hlavných projektoch. "A ja skladám toho tak veľa. Chystám sa urobiť sólovú platňu, pretože sú niektoré skladby, pri ktorých by som bol nerád, keby neuzreli svetlo sveta len preto, že nefungujú pre Creed ani pre Alter Bridge." Sám hrá na gitare a spieva vo všetkých skladbách a na nahrávke účinkujú aj bývalí členovia Submersed Eric Friedman a Garrett Whitlock. Tremonti opísal hudbu ako "poháňanú melódiou".
V rozhovore z mája 2011 Tremonti tvrdil, že to bude "ťažšie znejúci" thrash metalový album. Neskôr povedal, že album je „pravdepodobne ťažší ako Creed alebo Alter Bridge“ a že bude mať „veľa gitarových sól“.
20. januára 2012 Tremonti spustil webovú stránku pre svoj sólový album, kde sa fanúšikovia môžu prihlásiť na odber noviniek, ukážok, živých prenosov a darčekov. Na webovej stránke bol uvedený aj zoznam pracovných názvov skladieb, ako aj názov albumu All I Was. Neskôr po vydaní albumu spustil novú webovú stránku pre svoju sólovú tvorbu. Vydanie bolo naplánované na 10. júla 2012 na FRET12 Records, pričom "You Waste Your Time" bol prvým singlom z albumu. Celá skladba bola sprístupnená na vypočutie 6. mája 2012, deň pred jej oficiálnym vydaním, na Loudwire.com. Prvý deň po vydaní sa pieseň dostala na 10. miesto v iTunes Rock Songs Chart a Tremontiho živé hudobné video k nej malo premiéru 17. mája 2012 na Noisecreep. Oficiálny dátum vydania albumu bol oznámený na Ultimate Guitar Archive 17. júla 2012. Tremontiho sólová skupina pôvodne pozostávala z Friedmana a Whitlocka spolu s basgitaristom Alter Bridge Brianom Marshallom, ktorý hral na basgitaru počas turné. Skupina odohrala svoj prvý samostatný koncert v The Social v Orlande na Floride 17. júla 2012, pričom vystúpenie bolo natočené pre budúce vydanie videa. Wolfgang Van Halen nahradil Briana Marshalla na pozícii koncertného basgitaristu v septembri 2012. Tremonti nahrali svoj druhý album s Wolfgangom Van Halen hrajúcim na basgitaru v roku 2015. 3. marca 2015 vydal Tremonti ukážku piesne „Radical Change“, pričom odhalil názov albumu Cauterize a zoznam skladieb. 17. marca 2015 vydal Tremonti ďalšiu ukážku skladby pre skladbu „Flying Monkeys“ a taktiež uviedol konkrétny dátum vydania 9. júna 2015 pre Cauterize. 23. marca 2015 bol singel Another Heart sprístupnený na streamovanie cez fret12. 27. marca 2015 bol odhalený artwork Cauterize a bolo prezradené, že Cauterize bol prvý z dvoch albumov, ktoré boli nahrané spolu. „Druhý album s názvom „Dust“ mal byť vydaný začiatkom roka 2016. Dust bol nakoniec vydaný 29. apríla 2016 prostredníctvom FRET12 records a produkoval ho Michael Baskette, produkujúci posledné dve nahrávky Tremontiho a aj väčšinu albumov Alter Bridge.
Tremontiho štvrtý sólový album, koncepčný A Dying Machine, bol vydaný 8. júna 2018 prostredníctvom Napalm Records. Nahrávku opäť produkoval Michael Baskette. Album je sprevádzaný celovečerným románom pod rovnakým názvom, ktorý napísali Mark Tremonti a John Shirley, spájajúci voľné konce deja albumu. Tremonti podporili Iron Maiden na európskej časti ich turné Legacy of the Beast Tour v júni 2018.
Montevideo (department)
Montevideo je department nachádzajúci sa na juhu centrálnej časti Uruguaja. Na západnej, resp. severozápadnej strane hraničí s departmentom San José, na severe a východe s departmentom Canelones a na juhu tvorí jeho hranicu pobrežie Río de la Plata. Sídlom departmentu je hlavné mesto Uruguaja Montevideo. V departmente žije podľa sčítania ľudu z roku 2011 1 319 108 ľudí, zaberá plochu 530 km2, čo z neho robí územne najmenší, no z hľadiska počtu obyvateľov najväčší uruguajský department. Samotný department je tvorený predovšetkým samotným mestom Montevideo, zvyšnú časť tvoria dve menšie mestá, ktoré sú fakticky predmestiami hlavného mesta a rôzne vidiecke usadlosti (približne 50 000 ľudí).
Mark Tremonti
Tremonti
Koncom roka 2018 bubeník Garrett Whitlock necestoval s kapelou z dôvodu nevyhnutnej dovolenky z nezverejnených osobných dôvodov. Ryan Bennett, dlhoročný priateľ gitaristu Erica Friedmana, hral na bicie, keď sa 15. septembra začalo turné vo Philadelphii. Neskôr sa potvrdilo, že Bennett bude trvalou náhradou za Whitlocka. Po aprílovom turné kapely so skupinou Sevendust, Tremonti povedal, že sa vráti k nahrávaniu novej nahrávky Alter Bridge, ktorá je naplánovaná na október 2019, zatiaľ čo bude so svojou skupinou prerušovane koncertovať: "V marci a apríli pôjdeme do štúdia. A potom, sa vrátim na turné s Tremontim, a túto zimu na turné s Alter Bridge.“
Montevideo (department)
Department bol vytvorený v roku 1816, vďaka čomu patrí k prvým šiestim uruguajským departmentom. Jeho územie sa v priebehu tvorby iných departmentov nemenilo.
Mark Tremonti
Iné projekty
Tremonti spolupracoval s niekoľkými umelcami od svojich začiatkov s Creedom. V roku 2001 pracoval s komikom Larrym the Cable Guyom na jeho komediálnom albume Lord, I Apologize, na ktorom je Tremonti uvedený ako interpret a skladateľ. Tremonti neskôr spomínal: "Stali sme sa priateľmi už dávno, predtým, ako sa jeho kariéra skutočne začala rozbiehať. Žartovali sme o tom, že by sme sa dali dokopy a urobili pesničku, a on mi jedného dňa zavolal, aby mi povedal, že to vlastne chce urobiť. Takže zaspieval mi svoj nápad a v ten deň som išiel nahrať svoje gitarové linky a nahrávka bola zlatá.“
Tremonti neskôr začal vystupovať v neoklasickom metalovom žánri s gitaristom Michaelom Angelom Batiom, ktorého album Hands Without Shadows z roku 2004 uvádzal Tremontiho ako hosťujúceho hudobníka na coveri Deep Purple „ Burn“. Povedal, že s Batiom sú „naozaj dobrí priatelia“ a že pracovať s ním bola „česť“. Batio sa neskôr objavil na Tremontiho gitarovom inštruktážnom DVD The Sound & the Story ako hosťujúci lektor. V roku 2009 sa objavil na Batiovom ďalšom albume Hands Without Shadows 2 – Voices, kde predviedol sólo na skladbu „Metallica Rules“.
V roku 2004 Tremonti spolu s Donom Gilmorom a Kirkom Kelseym koprodukoval niekoľko skladieb na albume In Due Time od Submersed, ktorým Tremonti pomohol získať zmluvu s Wind-up Records. Bývalý gitarista Submersed Eric Friedman si spomenul na svoje skúsenosti s Tremontim v štúdiu a povedal, že jeho sledovanie „nás naučilo veľa, pokiaľ ide o hudbu a písanie piesní, a naučili sme sa dosiahnuť veci, ktoré chceme dosiahnuť.“
Tremonti povedal, že produkovanie nie je „niečo, čo by som v dohľadnej dobe opäť robil.“ Neskôr pokračoval v spolupráci s ďalšími umelcami na hudobnej stránke, v roku 2005 s Fozzy na ich albume All That Remains, kde hral na gitare. sólo na pieseň „The Way I Am“. Na albume sa objavil aj jeho kolega z kapely Alter Bridge Myles Kennedy.
V roku 2008 mal Tremonti dve hosťujúce vystúpenia, jedno s metalcorovou skupinou Bury Your Dead na ich rovnomennom albume a druhé so Sevendust v piesni „Hope“ z Chapter VII: Hope & Sorrow, na ktorej sa objavil aj Myles Kennedy a Chris Daughtry.
V marci 2022 Tremonti oznámil, že vydá coververziu piesní Franka Sinatru, ktoré budú nahrané s bývalými členmi Sinatrovej kapely. Album s názvom Tremonti Sings Sinatra bol vydaný 27. mája 2022 a výťažok z neho putoval na konto National Down Syndrome Society.
Súkromný život
14. decembra 2002 sa Tremonti oženil s Victoriou Rodriguez, s ktorou má dvoch synov Austena a Pearsona, a dcéru Stellu. V súčasnosti bývajú vo Windermere na Floride. Tremontiho dcéra Stella má Downov syndróm a spevák často podporuje charitatívne organizácie venujúce sa pomoci ľudom s Downovým syndrómom. Tremonti je zberateľom gitár, zosilňovačov a hracích automatov a je známe, že rád hrá stolný tenis. Je tiež vášnivým fanúšikom čítania: "Pred piatimi alebo šiestimi rokmi," povedal pre Artistdirect, "začal som blázniť z čítania kníh. Teraz sa nemôžem nabažiť." Uviedol diela ako séria Pieseň ľadu a ohňa od Georga R. R. Martina, The Book of the New Sun od Genea Wolfa, Old Man's War od Johna Scalziho, trilógia The First Law od Joea Abercrombieho, The Prophet od Kahlila Gibrana a On Writing: A Memoir of the Craft od Stephena Kinga ako niektoré z jeho obľúbených.
Tremontiho brat, Michael, je kontaktom pre fanúšikov a publicistom Alter Bridge. Ďalší brat, Dan, vytvoril umelecké diela pre všetky albumy Alter Bridge a Creed a je prezidentom a kreatívnym riaditeľom dizajnérskej/marketingovej spoločnosti s názvom Core Twelve. Tremontiho matka zomrela v januári 2002 a pieseň Alter Bridge „In Loving Memory“ je jej poctou.
certifikácie RIAA
Tieto štatistiky boli zostavené z online databázy RIAA certifikácia.
Ceny Grammy a nominácie
Ceny Grammy Award každoročne udeľuje The Recording Academy. So skupinou Creed bol Mark Tremonti nominovaný na tri ceny Grammy, výsledkom čoho bolo jedno víťazstvo.
Ďalšie ocenenia
Loudwire Music Awards
Metal Hammer Golden Gods Awards
Časopis Guitar World, tri roky po sebe vymenoval Tremontiho za „Gitaristu roka“ a v roku 2011 bol uvedený ako štvrtý najväčší heavy metalový gitarista všetkých čias v Total Guitar. Okrem toho bolo v roku 2011, gitarové sólo v skladbe Alter Bridge "Blackbird", ktorú Tremonti predviedol s Mylesom Kennedym, časopisom Guitarist označené za najlepšie gitarové sólo všetkých čias. V decembri 2019 ho časopis Guitar World vyhlásil za gitaristu desaťročia a objavil sa na jeho obálkach spolu s Tosinom Abasi, Gary Clarkom Jr. a Nitou Strauss, ktorí obsadili ďalšie tri pozície.
Creed
Štúdiové albumy
Tremonti
Štúdiové albumy
Solové
Štúdiové albumy
Gitary
Tremonti je spolu so Carlosom Santanom jedným s najdlhšie spolupracujúcich gitaristou s firmou PRS Guitars.
V roku 2000 sa stal popri Santanovi len druhym umelcom ktoremu spolocnost PRS vyrábala podpisový model. A prvým s podpisovým zosilovačom od tejto spoločnosti(PRS Mark Tremonti Signature MT 15) a aj prvým pre Tremontiho.
Niektoré z používaných gitár :
Akustické gitary:
Gitarové zosilňovače
Kombá:
Reprobox:
Príslušenstvo
Struny:
Trsátka:
Pri vystúpeniach aj v štúdiu používa mikrofóny Shure SM58.
Arthémonay
Arthémonay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maillezais (obec)
Maillezais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aubenasson
Aubenasson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alan Suchánek
MUDr. Alan Suchánek (* 22. november 1953, Martin, ČSR, dnes Slovensko) je slovenský lekár chirurg a politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR) zvolený vo voľbách do NR SR v roku 2016 za politické hnutie Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti (OĽaNO).
Vysokoškolské vzdelanie získal na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (MUDr. 1978). Ako lekár chirurg pôsobí na Chirurgickom oddelení v Nemocnici Alexandra Wintera v Piešťanoch. Od 26. mája 2011 je členom Správnej rady Nemocnice Alexandra Wintera.
Vo voľbách do NR SR v roku 2016 kandidoval na kandidátnej listine politického hnutia OĽaNO a do NR SR bol zvolený so ziskom 45 170 prednostných hlasov (15,70 %, teda 4. miesto na kandidátnej listine OĽaNO). Bol podpredsedom Výboru NR SR pre zdravotníctvo a členom Výboru NR SR pre európske záležitosti.
V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 41. mieste kandidátky koalície PS/SPOLU. Vo voľbách získal 1 069 hlasov, po zohľadnení preferenčných hlasov sa umiestnil na 48. mieste kandidátky. Kvôli výsledku koalície sa do parlamentu nedostal.
PMI-80
PMI-80 bol jednoduchý 8-bitový jednodoskový výukový mikropočítač, vyrábaný v ČSSR v podniku Tesla Piešťany od roku 1982. Vybavený bol 9-miestnym sedemsegmentovým kalkulačkovým LED displejom a modifikovanou kalkulačkovou klávesnicou s 25 klávesami. Využíval procesor Tesla MHB8080A, česko-slovenský klon rozšíreného mikroprocesoru Intel 8080 z roku 1974, taktovaný na frekvencii 1,111 MHz a disponoval 1 KiB pamäte RAM a rovnakým množstvom pamäte ROM.
Počítač bol primárne určený na výuku programovania na stredných elektrotechnických školách a technických univerzitách. Okrem výuky bol využiteľný aj na jednoduchšiu priemyselnú a experimentálnu automatizáciu a pre nedostupnosť iných alternatív bol v 80. rokoch 20. storočia v Česko-Slovensku obľúbený aj medzi počítačovými nadšencami.
Vznik
Prototyp počítača vyvinul na prelome rokov 19801981 Ing. Roman Kišš, v tom čase 32-ročný testovací technik integrovaných obvodov v národnom podniku Tesla Piešťany. Inšpiráciou mu bol článok v nemeckom odbornom časopise a práci na prototype sa venoval mimo svojej oficiálnej pracovnej náplne, pričom materiál na stavbu získal využitím nevyhovujúcich súčiastok z výroby a výmenou s kolegami (napr. nepotrebná kalkulačka, ktorá poslúžila ako jednoduché vstupno-výstupné zariadenie).
Neskôr v priebehu roku 1981 založil v Tesle Piešťany školiace stredisko, prvé svojho druhu vo vtedajšom Česko-Slovensku, kde si účastníci týždenného školenia mohli postaviť vlastný exemplár PMI-80 z pripravených súčiastok a naučiť sa základy jeho programovania v strojovom kóde. Svoje znalosti mohli absolventi následne odovzdať ďalej v mieste svojho pôsobenia, takže školenia svojou mierou prispeli k naštartovaniu vlny záujmu o mikropočítačovú techniku v 80. rokoch v ČSSR.
Po odovzdaní PMI-80 do výroby pracoval Roman Kišš aj na vývoji počítačov PMD 85, Didaktik Alfa a PC 88, ktoré už mali charakter štandardných osobných počítačov s plnohodnotnými alfanumerickými klávesnicami a grafickým výstupom na televízor alebo obrazovkový monitor.
Hardvér
Po hardvérovej stránke predstavoval počítač minimálny funkčný 8080 systém, obsahujúci len nevyhnutné podporné obvody. Operačná pamäť bola použitá statická, nevyžadujúca obvody, zabezpečujúce periodickú obnovu (refresh), ako v prípade DRAM. Zobrazovanie na displeji a skenovanie klávesnice bolo softvérovo multiplexované, pričom pre obnovu displeja a prípadné nasnímanie kódu stlačenej klávesy bolo potrebné volať príslušné systémové rutiny z monitoru (počítač neobsahoval časovač). Bez ich pravidelného volania z používateľského programu bolo možné na displeji ponechať staticky zobrazený len jeden znak.
Osadenie mikropočítača tvorilo desať integrovaných obvodov:
Okrem toho počítač z aktívnych súčiastok obsahoval už len 7 tranzistorov PNP (budenie segmentov displeja), 3 tranzistory NPN (tvarovač magnetofónového vstupu, invertor) a 6 kremíkových diód. Klávesnica 5×5, červený sedemsegmentový displej VQD30 a dekodér/budič MH1082 boli prevzaté z vreckovej kalkulačky Tesla OKU 205.
Časovanie
Počítač bol osadený 10 MHz kryštálom, pričom takt pre samotný procesor je interne v obvode MH8224 delený deviatimi, tzn. výsledný takt CPU bol 10 / 9 ≈ 1,111 MHz. Doba vykonávania jednej inštrukcie bola pri 8080 411 taktov, tzn. výpočtový výkon PMI-80 bol približne v rádoch stoviek tisíc inštrukcií za sekundu (0,10,28 MIPS).
Pre porovnanie, súčasný (2014) jednodoskový počítač Raspberry Pi 2 so štvorjadrovým 32-bitovým procesorom s jadrom ARM Cortex-A7, dosahuje výkon približne 1 000 MIPS na jedno jadro, je teda približne 20 000-násobne výkonnejší, už pokiaľ ide čisto o počet inštrukcií, vykonateľných za jednotku času (a teda odhliadnuc od ďalších benefitov, súvisiacich so 4-násobnou šírkou slova, integrovanou hw. násobičkou/deličkou priamo v ALU, integrovaným numerickým a grafickým koprocesorom a pod.).
Vstupno-výstupné rozhrania a rozšíriteľnosť
Dve z troch 8-bitových brán obvodu MHB8255A boli využité interne pre multiplexované budenie displeja, klávesnice a vstup/výstup na magnetofón. Zvyšná brána bola vyvedená na FRB konektor (K2) a využiteľná používateľsky ako 8 paralelných vstupno-výstupných liniek s TTL úrovňami. Na doske je ďalej pripravené miesto pre osadenie druhého obvodu MHB8255A so všetkými troma bránami vyvedenými na konektor.
V spodnej časti dosky bolo k dispozícii pole 31×8 predvŕtaných kontaktných plôšok (padov) v rastri 2,54 mm, ktoré bolo použiteľné ako univerzálna DPS pre realizáciu prípadných vlastných obvodov, prepojených s počítačom.
Softvér
Počítač bol z výroby osádzaný 1 KiB pamäťou PROM resp. EPROM, obsahujúcou základný obslužný program – monitor strojového kódu (ďalej len „monitor“) s nasledovnými funkciami:
Programovanie
náhľad|Bloková schéma počítača a prehľad inštrukčného súboru 8080 na vnútornej strane veka kufríka.
Programovanie počítača bolo, najmä z dnešného pohľadu, pomerne namáhavé. Program si bolo treba najprv premyslieť a manuálne zapísať v jazyku symbolických inštrukcií (JSI) procesoru 8080. Pri školskom využití v 80. rokoch sa koncept programu v JSI pripravoval spravidla na papieri, v pracovnom zošite. Počítače s obrazovkovým výstupom a textovým editorom, prípadne asemblerom pre automatizovaný preklad programu z JSI do strojového kódu 8080, ktoré by túto prácu dokázali výrazne uľahčiť, ešte neboli bežne dostupné, okrem toho PMI-80 bol cielený primárne práve na výuku nízkoúrovňového programovania.
Mallièvre
Mallièvre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
PMI-80
Programovanie
Program, vopred pripravený v JSI sa potom na PMI-80 zapisoval do pamäte formou zadávania inštrukčných kódov na klávesnici v šestnástkovej sústave. Ako pomôcka slúžil okrem príručky aj papierový „ťahák“ s blokovou schémou počítača a prehľadom inštrukčného súboru 8080 v štruktúrovanej podobe s názvami inštrukcií a ich hexadecimálnymi kódmi, umiestnený na vnútornej strane transportného kufríka počítača.
Zmeny v už zapísanom programe boli možné znova len prepisom inštrukčných kódov na zadaných adresách v pamäti. Prípadné nadbytočné inštrukcie bolo možné prepísať kódom „prázdnej“ inštrukcie NOP (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿), avšak vsúvanie nových inštrukcií medzi existujúce nebolo možné – zostávalo jedine zapísať ich na iné voľné miesto v pamäti ako podprogram a na pôvodné miesto vložiť jeho volanie (pokiaľ sa zmestilo), alebo celý program prípadne jeho časť prepísať nanovo, vrátane prepočítania adries všetkých volaných návestí a podprogramov.
Príklad programu
Príklad jednoduchého programu, realizujúceho 8-bitové počítadlo stlačení klávesy s priebežným zobrazovaním počtu (0 až 28−1 = 255, tzn. 00 až FF v šestnástkovej sústave) na displeji. Program využíva ako podprogramy zdokumentované rutiny monitoru PMI-80 pre vymazanie displeja, zobrazenie číselnej hodnoty a vstup z klávesnice. Do pamäte PMI-80 sa program zadá zapísaním postupnosti inštrukčných kódov zo stredného stĺpca a spustí skokom na adresu. Zaberá 21 bajtov, tzn. približne 2 % z 1 KiB operačnej pamäte PMI-80. 1C00    3E 0C             MVI  A, 0Ch   ; vlož kód znaku 'C' do akumulátora 1C02    CD AB 00          CALL CLEAR    ; vymaž displej a vľavo zobraz znak z akumulátora 1C05    1E 00             MVI  E, 0     ; inicializuj register E na 0 1C07    7B             L: MOV  A, E     ; presuň obsah E do akumulátora 1C08    32 FA 1F          STA  IN_DATA  ; ulož obsah akumulátora do pamäte na adresu bufferu 1C0B    CD F2 00          CALL OUTDA    ; zobraz 8b hodnotu z bufferu na displeji 1C0E    CD 16 01          CALL OUTKE    ; obnovuj displej a čakaj na stlačenie klávesy 1C11    1C                INR  E        ; zvýš hodnotu v E o jedna 1C12    C3 07 1C          JMP  L        ; skoč na adresu návestia L (opakovanie v slučke)
Rent
náhľad|Predstavenie v roku 2015 Rent je rockový muzikál. Autorom hudby, textov piesní a libreta je Jonathan Larson.
Muzikál bol najskôr uvedený v roku 1993 v prípravnej verzii v New York Theatre Workshop. V tomto off-broadway divadle našiel svoj prvý domov po oficiálnej premiére v roku 1996. Jonathan Larson, tvorca muzikálu, umrel neočakávane v predvečer off-Broadway premiéry. 29. apríla 1996 sa muzikál presunul do väčšieho Nederlander Theatre na Broadwayi.
Na Broadwayi Rent získal pochvalu kritikov a vyhral niekoľko cien. Derniéra na Broadwayi sa uskutočnila 7. septembra 2008 po 12 rokoch a 5 123 predstaveniach. 14. februára 2016 predstavením o 14:00 muzikál Wicked predbehol tento počet a Rent tak klesol na 11. miesto najdlhšie hraných muzikálov na Broadwayi. Naštudovanie prinieslo viac než 280 miliónov dolárov.
Aubres
Aubres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mareuil-sur-Lay-Dissais
Mareuil-sur-Lay-Dissais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Winters
Major Richard D. Winters (* 21. január 1918 - † 2. január 2011 ) bol dôstojník Armády Spojených štátov amerických, ktorý počas druhej svetovej vojny velil rote E ( Easy Company ) 2. práporu 506. výsadkového pluku 101. Výsadkovej divízie. Jeho jednotka bola počas Operácia Overlord vysadená nad Francúzskom a postupne sa prebojovala cez Holandsko, Belgicko, až do Nemecka. Práve jednotka Easy Company sa stala predlohou pre natočenie minisérie HBO Bratstvo neohrozených, kde postavu majora Wintersa stvárnil britský herec Damian Lewis.
Predchádzajúci život
Narodil sa roku 1918 v Lancasteri v Pensylvánii a vyrástol v blízkej Ephrate. Vyštudoval Franklin and Marshall College, kde v roku 1941 získal titul v ekonómii.
Počas druhej svetovej vojny
Do armády vstúpil v roku 1941. Po skončení základného výcviku bol vybraný do rozširujúceho výcviku pre dôstojníkov na základni Fort Benning v Georgii. Tam sa po prvý raz stretol s Lewisom Nixonom, s ktorým prežil takmer celú vojnu. Po ukončení tohto výcviku bol povýšený na podporučíka. Následne sa prihlásil do školy pre parašutistov v Camp Toccoa v Georgii. Tu získal funkcie zástupcu veliteľa roty. Jeho nadriadeným bol kapitán Herbert Sobel.
Prežil zoskok a pristál pri mestečku Sainte-Mère-Églis. Stratil zbraň, ale nakoniec sa mu podarilo zorientovať a spolu s ďalšími vojakmi, ktorých stretol cestou, sa premiestnil k dedine Sainte-Marie-du-Mont, u ktorej mala jeho jednotka vykonať pôvodný cieľ misie. S tým, že nikto nevedel, ako dopadol poručík Meehan, Winters sa ako jeho zástupca stal de facto veliteľom jednotky.
Za svoju odvahu na statku "Brécourt" bol navrhnutý Medailu cti, ale nakoniec mu bol udelený Kríž za mimoriadne služby, druhé najvyššie vyznamenanie Spojených štátov amerických za chrabrosť v boji.
Jeho kvality preverila aj Operácia Market Garden, počas ktorej viedol útok na nemeckej postavenie s 20 mužmi z roty E proti desaťnásobné presile nemeckých vojakov.
Po vojne
Po vojne pracoval pre rodinný podnik svojho kamaráta z vojny Lewisa Nixona. Počas Vojny v Kórei bol povolaný späť do armády, aby cvičil pechotu a elitnej jednotky Rangers.
Po definitívnom odchode z armády začal predávať krmivo pre zvieratá. Nakoniec si Winters a jeho žena Ethel kúpili malú farmu, kde postavil ich dom kameň po kameni a vychovali dve deti.
Medzi jeho najobľúbenejšie vety patrí tá, ktorú si požičal od jedného zo svojich spolubojovníkov, Mikea Ranneyho, a nezabudne ju spomenúť v žiadnom rozhovore: „Nikdy nezabudnem, ako sa ma môj vnuk opýtal: Dedo, bol si za vojny hrdina? a dedo odpovie: Nie, ale slúžil som v rote plnej hrdinov.“
Hyaloplazma
Hyaloplazma môže byť:
Aucelon
Aucelon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ostrožiarka lesklá
Ostrožiarka lesklá (iné názvy: ostrožiarka strakatá, hus africká, kačica strakatá ; lat. Plectropterus gambensis) je veľký predstaviteľ zúbkozobcov z čeľade kačicovitých. Žije a hniezdi na území subsaharskej Afriky.
Vedecké synonymá
Okrem v súčasnosti platného vedeckého názvu Plectropterus gambensis bola ostrožiarka lesklá v minulosti popísaná aj pod názvom Anas gambensis.
Taxonómia
Druh prvýkrát popísal Carl Linné v roku 1766 na území Gambie.
Niektorí vedci navrhli, aby pre tento pre tento druh bola vytvorená v rámci čeľade kačicovitých vlastná podčeľaď Plectropterinae a tribus Plectropterini.