cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kraborovice
Kraborovice je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 92 obyvateľov, z toho 44 mužov a 48 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,8 roka (muži 42,9 roka, ženy 52,2 roka).
Scientizmus
Scientizmus je postoj a smer súčasnej filozofie, ktorý sa usiluje riešiť problémy prísne faktografickými metódami. Vedeckosť chápe zväčša podľa vzoru postupov matematickej prírodovedy. Niekedy sa považuje za tendenciu protikladnú k antropologizmu alebo antiscientizmu.
Scientizmus ako metodologická orientácia spoločenskych vied sa vyznačuje uprednostňovaním analýzy; poznať tu znamená rozložiť na najmenšie relevantné entity; scientizmus orientuje skúmanie na rozbor kauzálnych súvislostí a funkcionálnych súvislostí a determinizmus pokladá za základnú strategému vedeckého skúmania. Scientizmus sa orientuje na hľadanie zákonov.
Scientizmus je spravidla redukcionizmus, a síce v tom zmysle, že kvalitatívne rozdiely sa usiluje odôvodniť z kvantitatívne určených vzťahov a vrstvy reality sa snaží predstaviť ako komplikované prejavy jednej základnej vrstvy. Za základnú vrstvu diania pritom zvyčajne považuje dianie, ktoré skúma fyzika. Z postulátu determinizmu vyplýva pasivistické chápanie subjektu: konanie subjektu považuje za sled reakcií na podnety z prostredia, pričom štruktúru prostredia interpretuje v pojmoch špeciálnych vied, ako fyzika, biológia, fyziológia, sociológia a pod. alebo určitou kombináciou pojmov týchto vied.
Scientizmus je koncepcia, ktorá absolutizuje postavenie vedy v duchovnom živote spoločnosti; prehnaná úcta k vede, viere vo vedu, hlavne prírodné vedy; vedecké je iba to, čo je verifikovateľné, len to, čo sa dá skúsenosťou overiť. (Machalová, T./Hroch, J.)
Recitácia
Recitácia (lat.) je prednes, prednášanie, recitovanie literárneho diela; deklamácia.
Majstrovstvá Ázie v softbale mužov 2012
Majstrovstvá Ázie v softbale mužov 2012 boli v poradí 9. majstrovstvá Ázie v softbale mužov, ktoré organizuje Ázijská softbalová konfederácia (SCA). Konali sa v meste Niimi, v prefektúre Okajama, v Japonsku od 25.28. októbra 2012, za účasti 6 tímov. V Japonsku sa konali majstrovstvá Ázie mužov tretíkrát, keď predtým to bolo v rokoch 1985 a 2006 (v Kitakjúšú). Titul po šiestykrát (piatykrát po sebe) získali softbalisti Japonska.
Tieto majstrovstvá Ázie boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2013, ktoré sa uskutočnia na Novom Zélande. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie tímy.
Svetlana Ficová
Prof. JUDr. Svetlana Ficová, CSc., rod. Svobodová (* 6. september 1964, Žilina, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenská advokátka, univerzitná profesorka v odbore občianskeho práva a bývalá podnikateľka.
Život
Narodila sa 6. septembra 1964 v Žiline, v rodine JUDr. Jaromíra Svobodu, ktorý sa v roku 1988 stal podpredsedom Najvyššieho súdu ČSSR. V rokoch 19821986 absolvovala štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde získala titul doktor práv. Na uvedenej fakulte získala v roku 1997 hodnosť kandidáta vied v odbore občianske právo a v roku 2000 vedecko-pedagogickú hodnosť docent v odbore občianske právo. V novembri 2016 bola vymenovaná za profesora.
Kaštela
thumb|Kaštela
Svetlana Ficová
Život
Od 1. februára 1997 do 30. júna 2005 podnikala v rámci živnosti, od 12. augusta 2003 do 13. apríla 2007 bola predsedníčkou dozornej rady spoločnosti R.F. Development, a.s. (od 22. októbra 2008 názov ELWING Slovakia, a. s.) a od 9. novembra 2004 do 21. septembra 2007 bola spoločníčkou RHK REAL s.r.o.
V <abbr title="18. november 2016">súčasnosti pôsobí ako profesorka na Katedre občianskeho práva Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, zároveň má vlastnú advokátsku kanceláriu so všeobecnou praxou v Bratislave. Taktiež bola od roku 2012 členkou komisie pri Ministerstve spravodlivosti SR, ktorá prípravovala novelu Občianskeho súdneho poriadku.
Kaštela
Pozostáva zo 7 tzv. kastelov: Kaštel Gomilica (4 075 obyv.), Kaštel Kambelovac (4 505), Kaštel Lukšić (4 880), Kaštel Novi (5 309), Kaštel Stari (6 448), Kaštel Sućurac (6 236), Kaštel Štafilić (2 650).
Svetlana Ficová
Život
9. novembra 2016 ju prezident Andrej Kiska vymenoval za profesorku v odbore občianske právo.
Osobný život
Zrejme v roku 1988 sa zosobášila s Robertom Ficom, s ktorým sa zoznámila počas štúdia. V danom roku uskutočnili svadobnú cestu na Maltu, čo Ľubomír Morbacher, historik z Ústavu pamäti národa, komentoval pre denník Pravda nasledovne: ''„Režim nerád videl, že sa nejakí mladomanželia vyberú na svadobnú cestu do kapitalistického zahraničia, pretože to zakladalo možnosť, že utečú. Ak sa takto niekto dostal, predpokladám, že to bol človek lojálny k režimu a existovali aj pre ten režim na to dôvody, že je lojálny [...] a existovali záruky, že nezostane na Západe.“ Podobne sa vyjadril Miroslav Lehký z Ústavu pro studium totalitních režimů pre denník SME''.
Tisandros z Naxu
Tisandros (Tisandros) bol v 6. stor. pred Kr. štvornásobný olympijský víťaz v boxe.
Svetlana Ficová
Osobný život
Ich syn Michal Fico, ktorý je absolventom súkromného gymnázia Forel International School v Bratislave (súčasný názov: Cambridge International School), v  rokoch 2014 - 2018 študuje na Národohospodárskej fakulte Ekonomickej univerzity v Bratislave.
Tisandros z Naxu
Tisandros zo sicílskeho Naxu bol korunovaný olympijskými vencami za víťazstvá v boxe na 52. až 56. hrách v rokoch 572, 568, 564 a 560 pred Kr. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol i na pýthijských hrách, kde taktiež dosiahol štyri víťazstvá.
Svetlana Ficová
Výberová personálna bibliografia
Monografie a vysokoškolské učebnice:
Tisandros z Naxu
Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, pravdepodobne videl sochu Tisandra (v predchádzajúcom texte je medzera), lebo pri opise sôch z olympijskej Altidy v súvislosti s ním napísal: „''Po meste Naxos, založenom kedysi na Sicílii Chalkiďanmi od Euripu, sa do dnešných dôb nezachovali zrúcaniny ani v najmenšiom, a že sa zachránilo pre budúce pokolenia aspoň meno Naxu, je predovšetkým zásluhou Tisandra, syna Kleokritovho. Tisandros totiž štyrikrát premohol medzi mužmi pästných zápasníkov v Olympii a práve toľko víťaztiev mu pripadlo i v pýthijských hrách."''
Rakúsky
Rakúsky je prídavné meno k:
Ľudovít Bakoš
Ľudovít Bakoš môže byť:
Brusné (okres Kroměříž)
Brusné je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 360 obyvateľov, z toho 187 mužov a 173 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 41,0 roka, ženy 46,3 roka).
Prvá balkánska vojna
Diplomatická a politická príprava vojny
Cár Bulharska Ferdinand I. pochopil, že jeho krajina nie je schopná sama vyriešiť svoje otázky budúcnosti cestou vojny. Vo všetkom je podriadená Osmanskej ríši, plánom Anglicka, Nemecka, Rakúsko-Uhorska, Talianska, Ruska a susedným krajinám - Srbsku, Čiernej Hore, Rumunsku a Grécku. V tom čase sa v Európe vyformovali dve zoskupenia:
Trojspolok, ovládaný Nemeckom sa snažil získať si Osmanskú rišu na svoju stranu. Bulharsko sa teda nemohlo spoliehať na ich podporu, a tak sa cár Ferdinand I. rozhodol pre pomoc od Ruska. Začiatkom roka 1910 spolu s ministerským predsedom a ministrom zahraničných vecí Bulharska navštívil Petrohrad, aby tam s ruským cárom Mikulášom II. podpísal vojenskú zmluvu. Zmluva však nebola podpísaná, pretože sa ruský cár obával o stratu vplyvu a dôležitých prielivov Bospor a Dardanely na Balkánskom polostrove. Rusko preto odporučilo Bulharsku uzatvoriť zväz so Srbskom. Cár Ferdinand I. sa však potreboval zabezpečiť a v krajine vytvoriť takú vládu, ktorá by Rusku vyhovovala a mala v nej plnú dôveru.
Dňa 13. marca 1911 vláda Alexandra Malinova podala demisiu. Na poste predsedu vlády ho nahradil Ivan Gešov, ktorý v parlamente predsedal dvom rusofilským stranám - Národnej strane a Progresívno-liberálnej strane.
Nemecký
Nemecký je prídavné meno k:
Prvá balkánska vojna
Diplomatická a politická príprava vojny
V júli roku 1911 5. Národné zhromaždenie odhlasovalo zmenu článku 17 Tărnovskej ústavy, ktorý umožňoval cárovi Ferdinandovi I. a vláde uzatvárať medzinárodné zmluvy bez vedomia bulharského parlamentu, čím sa oslabila jeho možnosť kontroly situácie na Balkánskom polostrove.
Rakúsko-Uhorsko sa začalo hlbšie zaujímať o situáciu na Balkáne. Preto muselo Rusko urýchlene zaujať svoju pozíciu a začalo podporovať protiturecké nálady v balkánskych krajinách. Navyše na jeseň roku 1911 vypukla vojna medzi Talianskom a Tureckom.
Curling na Zimných olympijských hrách
náhľad|Curlingové medailistky na [[Zimné olympijské hry 2010|ZOH 2010]] Curling na Zimných olympijských hrách je curlingový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Zimných olympijských hier. V mužskej kategórii najčastejšie zvíťazila Kanada, spolu 3-krát. V ženskej kategórii zvíťazilo Švédsko tiež 3 razy.
Prvá balkánska vojna
Vznik Balkánskeho zväzu
Ďalej sa Bulharsko so Srbskom dohodlo, že ak vypukne vojna, tak Bulharsko prispeje najmenej 200 000 vojskom a Srbsko 150 000 armádou. Touto dohodou, ktorá sa stala súčasťou dohovoru medzi Sofiou a Belehradom bol upevnený základ Balkánskeho zväzu.
Curling na Zimných olympijských hrách
Dejiny
náhľad|130px|Curling na ZOH 2006 na kazašskej známke
Prvýkrát bol curling zaradený do olympijského programu už na hrách v roku 1924 v Chamonix. Zaujímavosťou tohto čisto mužského turnaja boli dve švédske tímy, ktoré zhodne obsadili 2. miesto a získali striebornú medailu. Potom sa curling objavil ešte na hrách v roku 1932 v Lake Placid, išlo však iba o demonštráciu športu a zúčastnili sa ho iba kanadské a americké tímy. Ďalších 56 rokov sa curling neobjavil na olympijských hrách. Ako demonštračný šport sa objavil v rokoch 1988 a 1992 (v mužskej i ženskej kategórii zároveň), ale jeho novodobá história sa začína až od roku 1998, kedy na hrách v Nagane sa curling opäť objavil ako oficiálny šport zimných olympijských hier.
Prvá balkánska vojna
Vznik Balkánskeho zväzu
V máji roku 1912 Bulharsko podpísalo zmluvu aj s Gréckom, podľa ktorej sa zaviazalo zúčastniť sa vojny v počte 300 000 vojakov. Grécko malo prispieť 150 000 armádou. Bulharsko sa však dopustilo vážnej chyby, keď neotvorilo otázku rozdelenia tureckých území v prípade víťazstva vo vojne. Vznikla tak možnosť, aby bolo vo vojne porazené.
O niečo neskôr sa k Bulharsku a Srbsku pripojila aj Čierna Hora. Po jej pripojení členovia zväzu upresnili plán postupu vojenských pochodov. Bulharsko v nich malo najdôležitejšiu úlohu, a to uskutočniť hlavnú porážku Osmanskej ríše. Srbská a grécka armáda sa zatiaľ rozmiestnila na územiach Macedónska a Albánska, kde sa spojila s armádou Čiernej Hory. Tu sa však vyskytol problém. Práve Srbsko a Grécko chcelo oslobodiť územie Macedónska, aby si tak zabezpečilo vplyv v tejto oblasti s čím Bulharsko nesúhlasilo.
Bezprostredná príprava na vojnu
V krajine sa všetci okrem členov Strany úzkych socialistov, ktorí po celom Bulharsku organizovali protivojenskú propagandu, pripravovali na vojnu.
V septembri roku 1912 sa situácia na Balkánskom polostrove zostrila. Osmanská ríša a jej spojenci začali mobilizáciu svojho vojska. Dňa 29. septembra 1912 Bulharsko dalo Osmanskej ríši ultimátum, ktorým chcelo dosiahnuť pre európske územia bulharského cárstva. Odpoveďou Osmanskej ríše na ultimátum však bolo zrušenie diplomatických vzťahov s Bulharskom a vyhlásenie vojny.
Priebeh vojny
thumb|right|250px|Teritoriálne zmeny po podpise [[Londýnska mierová zmluva|Londýnskej mierovej zmluvy (hore) a po Bukureštskej mierovej zmluve (dole).]]
Prvá etapa
Predbežné rozloženie síl nahrávalo vojskám Osmanskej ríše. Bulharská armáda pod vedením cára Ferdinanda I. sa však nevzdáva a rozdelená na tri časti postupovala k Carihradu. Prvá časť vojska pod vedením generála Vasila Kutničeva v dňoch 10. - 11. októbra 1912 porazila stred tureckých pozícii. Druhá časť s generálom Nikolom Ivanovom obsadila pevnosť Odrin a tretia (generál Radko Dmitriev) prekvapil turecké vojská pri meste Lozengrad. Úspešný postup bulharskej armády donútil protivníka stiahnuť sa k Burgasu. Keď sa prvá a tretia armáda dostala na 40 km od Carihradu vojská Osmanskej ríše chceli podpísať prímerie. Bulharská armáda však nesúhlasila a podnikla nový vpád na osmanské územie. Ten sa však skončil neúspechom, a tak sa 20. novembra 1912 podpísala mierová zmluva.
Zároveň s úspešným postupom ostatných bulharských armád smerom k Carihradu, armáda protivníka prišla o ďalších 12 000 vojakov. Darilo sa aj postupu srbskej, gréckej a čiernohorskej armáde, ktorá v oblasti Macedónska a Albánska postupne ničila Turkov. Za menej ako mesiac bola Osmanská ríša porazená.
Dňa 3. decembra 1912 sa v Londýne začali mierové rozhovory. Podmienky spojeneckých štátov pre Osmanskú ríšu boli jasne stanovené - mala sa vzdať všetkých území v oblasti Mýzie a ostrovov v Egejskom mori. Turci však nechceli o tieto územia v žiadnom prípade prísť, postupne sa však vzdávali. Dňa 10. januára 1913 sa však v Carihrade uskutočnil prevrat. K moci sa dostala nová vláda podporovaná Nemeckom, ktorá mala záujem na pokračovaní vo vojne.
Druhá etapa
Nová osmanská vláda sa snaží vo vojne o obrat. Ich plány sú však víťazstvom bulharskej armády na Galipolskom polostrove veľmi skoro prekazené. V rukách Turkov ostali už len pevnosti Odrin, Janina a Shkodër. V dňoch 11. - 13. marca 1913 sa uskutočnila najdôležitejšia bitka vojny. Šesť mesiacov obliehalo 105 000 bulharských vojakov a 35 000 srbov pevnosť Odrin. Turecký sultán Šukri paša sa 13. marca 1913 vzdal Bulharom.
Výsledok vojny
V tejto situácii, keď bola Osmanská ríša úplne porazená boli v Londýne obnovené rozhovory a 30. apríla 1913 (17. máj 1913 starý štýl) bola podpísaná Londýnska mierová zmluva, na základe ktorej Osmanská ríša prišla o všetky územia v Mýzii okrem oblastí v Albánsku.
Rozpad Balkánskeho zväzu
Rozpory medzi spojencami balkánskych krajín sa neprejavili hneď po ukončení vojny. Boli tu aj predtým, veľmi však nenarušili víťazný postup Bulharska vo vojne. Z krokov Grécka, aj napriek nevyriešenej otázke rozdelenia územia Osmanskej ríše po prípadnom víťazstve Balkánskeho zväzu, ktorý sa tiahol ešte od uzatvorenia grécko-bulharskej zmluvy, bolo postupne jasné, že si chce zachovať územie okolo mesta Solún a časť Macedónska.
Srbsko sprvoti priznalo Bulharsku právo na väčšiu časť Macedónska, v priebehu vojny však svoj názor zmenilo a presadilo návrh, ktorý sa zakladal na princípe okupácie. Každá krajina si mohla pripojiť k svojmu územiu to, ktoré bolo jej vojskami okupované.
Dva dni po podpise Londýnskej mierovej zmluvy dňa 19. mája 1913 Srbsko a Grécko podpísali dohovor, ktorým sa zaviazali, že musia mať spoločnú hranicu, čo v konečnom dôsledku pre Bulharsko znamenalo obsadenie veľkej časti Macedónska. Touto zmluvou si jeho bývalí spojenci zabezpečili spoločný postup proti Bulharsku, vrátane použitia sily. Členovia Trojdohody (najmä Rusko) nechceli, aby vypukol ďalší ozbrojený konflikt, avšak Nemecko a Rakúsko-Uhorsko boli opačného názoru a chceli, aby sa Balkánsky zväz definitívne rozpadol, pretože vznikol pod záštitou ruskej diplomacie.
Situácia sa aj naďalej zhoršovala. Bulharské vojská sa z Trácka presunuli k západnej hranici. Dňa 16. júna 1913 cár Ferdinand I. bez toho, aby svoj krok oznámil vláde, vydal rozkaz na napadnutie bývalých spojencov. Bolo však už veľmi neskoro, pretože Srbsko a Grécko už dostali svoj podiel a nechceli skončiť začatú vojnu.
Externé odkazy
Balkanoorlogen
Dieter Bohlen
Dieter Bohlen (* 7. február 1954, Berne, Nemecko) je nemecký skladateľ, producent, spevák populárnej hudby a zakladajúci člen skupiny Modern Talking. Do roku 2008 bolo z produkcie Dietera Bohlena predaných 160 miliónov hudobných nahrávok. Skladal hity pre desiatky interpretov (napríklad C.C. Catch, Chris Norman, Bonnie Tyler, Bonnie Bianco, Nino de Angelo, z mladšej generácie Mark Medlock, Alexander, Touché a ďalších). Bol viackrát ženatý, má 5 detí (Marc 1985, Marvin Benjamin 1988, Marielin 1990, Maurice Cassiano 2005 a Amelia 2011), žije v Hamburgu.
Modern Talking
Najväčšiu slávu získal Dieter Bohlen pôsobením v populárnej skupine Modern Talking, ktorú založili v roku 1984 so spevákom Thomasom Andersom. Vydali spolu 12 albumov s hitmi ako „You´re My Heart You´re My Soul“, „Cheri Cheri Lady“, „Brother Louie“, „Atlantis Is Calling“, ,, Jet Airliner", „You Are Not Alone“, „Ready For The Victory“, „Sexy Sexy Lover“. Spolupracovali v dvoch etapách (1984 - 1987 a 1998 - 2003). Medzi tým Dieter Bohlen pôsobil ako sólový spevák vo vlastnej skupine Blue System, kde vydal 13 celkom úspešných albumov (najväčšie hity „Sorry Little Sarah“, „My Bed Is Too Big“, „Magic Symphony“, „Deja Vu“, „Laila“).
Uplatnenie v súčasnosti
Po ukončení pôsobenia v skupine Modern Talking sa venuje vyhľadávaniu nových speváckych talentov a účinkovaniu v úlohe porotcu kastingovej sútaže Nemecko hľadá Superstar (Deutschland sucht den Superstar, DSDS). Vďaka svojmu vystupovaniu si získal povesť jedného z najprísnejších porotcov tejto súťaže.
Taliansky
Taliansky je prídavné meno alebo príslovka k slovu:
Vancouver Olympic/Paralympic Centre
Bude slúžiť počas zimných olympijských hier, ktoré sa vo Vancouveri budú konať v roku 2010. V jeho priestoroch bude nové spoločenské stredisko, knižnica, ľadové ihrisko, curlingová aréna a krytá plaváreň Percy Norman Aquatic Centre. Výstavba Vancouver Olympic/Paralympic Centre sa začala v marci 2007, pričom väčšina prác bola dokončená vo februári 2009. Budova plavárne bude dokončená až na jeseň toho istého roku. Posledné stavebné úpravy zamerané na dokončenie spoločenského strediska sa rozbehnú až po ukončení zimných olympijských hier.
Amfitrité
náhľad|[[Poseidón (boh)|Poseidón a Amfitríta na svadobnom voze, druhá polovica 2. storočia pred Kr.]] Amfitrité (iné názvy: Amfitríta, Amfitrita; Amfitrité) je starogrécka morská nymfa. Je manželkou Poseidóna, vládcu morskej ríše, s ktorým sídli v zlatom paláci na dne Aig. Ako jeho manželka je Amfitríta vládkyňou všetkých vôd. V neskorších obdobiach antiky nebola až tak vnímaná ako konkrétna osoba, ale skôr ako akési ženské zosobnenie mora.
Pôvod
Amfitríta je najčastejšie považovaná za jednu z päťdesiatich Néreovien, dcér morského starca Nérea a jeho manželky Dóris. Medzi jej sestry patria napríklad Plótó, Eukranté, Sáó, ale aj morská bohyňa Thetis, matka gréckeho hrdinu Achilla. Výnimočne však môžu byť ako Amfitrítiny rodičia uvedení aj Titáni Ókeanos a Téthys.
Manželstvo
Amfitrítiným manželom bol Poseidón, najvýznamnejší z antických gréckych bohov mora. Ten ju prvý raz uvidel v spoločnosti jej sestier na ostrove Naxos. Očarený jej krásou sa rozhodol, že sa stane jeho manželkou. Keď však požiadal o jej ruku Amfitríta ho rázne odmietla, ušla a ukryla sa u obra Atlanta. Poseidónovi špehovia ju ale napokon našli aj tam. Poseidón sa za ňou nevybral sám, ale namiesto toho poslal delfína. Tomu sa po dlhom presviedčaní predsa len podarilo Amfitrítu presvedčiť, aby sa stala Poseidónovou manželkou. Poseidón za tento skutok delfína z vďačnosti preniesol na oblohu, kde sa z neho stalo súhvezdie.
Galaxy Nexus
Samsung i9250 Galaxy Nexus je smartphone, vyvinutý spoločnosťami Samsung a Google. Po modeloch Nexus One a Nexus S ide o tretí telefón z radu Nexus a druhý, ktorý vznikol vďaka spolupráci Googlu a Samsungu. Predstavenie prebehlo za prítomnosti oboch spoločností 19. októbra 2011 v Hongkongu zároveň s predstavením Androidu 4.0. Galaxy Nexus tak bol prvým zariadením s touto verziou.
Amfitrité
Deti
Amfitríta a Poseidónom mali spolu niekoľko detí. Najznámejší z nich je morský boh Trítón, ktorý má hornú polovicu tela mužskú, ale dolnú tvorí rybí chvost. Ďalej sú ich deťmi morské nymfy Benthesicyme a Kýmopoleia. Amfitríta je taktiež matkou Rhodé, ktorá sa neskôr stala manželkou boha Slnka Hélia. V niektorých zdrojoch ale môžu byť ako matka Rhodé uvedené aj iné bohyne, napríklad Afrodita. Medzi Amfitrítiných potomkov patria taktiež tulene a delfíny.
Galaxy Nexus
Google prestal vydávať nové verzie Androidu pre Galaxy Nexus od verzie 4.4 (KitKat). Existuje však neoficiálna verzie KitKat upravená pre Galaxy Nexus.
Amfitrité
Mýty
Aj napriek tomu, že Amfitríta ako manželka Poseidóna má medzi antickými gréckymi bohmi pomerne významné postavenie, nie je veľmi známa a v mýtoch sa objavuje len zriedka. Jedným z mýtov v ktorých sa objavuje je mýtus o Skylle. Skylla bola dcérou morského starca Forkýna a morskej bohyne Krataie. Bola veľmi krásna a to sa ženám v antických mýtoch mnohokrát stalo osudným. Inak to nebolo ani v Skyllinom prípade. Amfitríta, ktorá na Skyllu žiarlila nasypala do vody v prameni, v ktorom sa Skylla zvykla kúpať, čarovné bylinky. Tie Skyllu premenili na desivú morskú príšeru so šiestimi hlavami a dvanástimi nohami. Stala sa stala postrachom námorníkov, ktorí sa priblížili k Sicílii, ktorých spolu s ďalšou príšerou, Charybdis, požierala. Dôvody prečo vlastne Amfitríta na Skyllu žiarlila sa v rôznych verziách tohto mýtu líšia. Podľa jednej Amfitríta jednoducho žiarlila na Skyllinu krásu podľa inej to bolo preto, že sa o Skyllu začal zaujímať Poseidón. Podľa ďalšej verzie to dokonca vôbec nebola Amfitríta, kto Skyllu premenil na obludu, ale čarodejnica Kirké.
Amfitríta sa tiež objavuje v príbehu kráľa obrov Alkyonea. Potom ako bol Alkyoneus zabitý Héraklom upadlo jeho sedem dcér do veľkého žiaľu. Tak veľmi smútili, že ich Amfitríte prišlo ľúto a zo súcitu ich premenila na rybárikov.
Moderná literatúra
Aj v modernej literatúre platí, že Amfitríta je postava, o ktorej sa píše len veľmi zriedka a ak sa aj v nejakom diele objaví, tak len veľmi okrajovo. Príkladom toho je knižná séria Percy Jackson od amerického autora Ricka Riordana.
Umenie
V umení bola Amfitríta obľúbenejšia než v literatúre. Objavuje sa na keramike, minciach, ničím neobvyklým nie sú ani jej sochy. Známa je napríklad jej socha v Poseidónovom chráme v Korinte. Zobrazovaná býva najčastejšie po boku svojho manžela vo voze ťahaného Hippokampoi – koňmi s rybím chvostom. Často býva zobrazovaná ale aj s ostatnými morskými bohmi alebo v spoločnosti rôznych morských zvierat. Vyzerá ako mladé dievča, svojou postavou pripomína Afroditu, odlíšiť ju možno podľa sieťky, ktorá jej častokrát drží vlasy a račích klepiet na tvári.
Družina
Ako všetci významní starogrécki bohovia aj Amfitríta mala svoju družinu. V tej jej sú mnohé morské živočíchy, najvýznamnejšie z nich tulene (nazývané tiež Amfitrítino stádo) a delfíny. Tie dopĺňajú rôzne mýtické bytosti ako Tritóni a nymfy – jej 49 sestier, Néreovien.
V rímskom panteóne
Rimania žiadnu bohyňu, ktorá by zodpovedala Amfitríte nemali, manželkou ich Neptúna sa stala nie príliš významná morská bohyňa Salacia (odvodené od slova sal = soľ).
Ján Rybár
Ján Rybár môže byť:
Zoznam zlomových a vulkanotektonických štruktúr na Slovensku
Významné zlomové a vulkanotektonické štruktúry na Slovensku sú spracované podľa Tektonickej mapy Slovenskej republiky (Bezák et al., 2004):
Alexander Skutecký
Alexander Skutecký (* 25. jún 1883, Viedeň – † 1944 neznáme miesto pri Banskej Bystrici) bol slovenský architekt židovského pôvodu.
Život
Narodil sa vo Viedni. Jeho rodičia smerovali z Benátok do Banskej Bystrice a cestou sa uchýlili u príbuzných, kde sa Alexander Skutecký narodil. Rodina Skuteckých žila striedavo v Banskej Bystrici a v Benátkach. Benátky boli pre Skuteckého otca Dominika veľmi blízke, pretože bol známy romanticko-impresionisticky maliar. Alexandrova matka Cecília bola vyučenou krajčírkou. Bola oporou pre celú rodinu. Alexander bol druhorodeným synom. Mal brata Ferdinanda, sestru Cecíliu – opernú speváčku, sestru Karolu, ktorej syn Peter Karvaš bol známym slovenským dramatikom a spisovateľom. Bývali v Benátkach, ale keď tam vypukol mor, natrvalo ich opustili. Vrátili sa do Banskej Bystrice, kde si postavili dom. V tomto bystrickom dome prežil Alexander detstvo a mladosť. Bol výtvarne nadaný po otcovi a zručný po matke. Po štúdiách začal pracovať ako samostatný architekt.
Dielo
Po prvej svetovej vojne sa usadil v Bratislave, kde sa ako architekt stal členom pokrokového umeleckého združenia Kunstverein. Projektoval obytné domy, ale aj verejné budovy. Bol značne ovplyvnený viedenskou architektúrou, preferoval historizmus siahajúci až k antike. Postupne však prešiel k striedmemu purizmu.
Spolupráca
Alexander Skutecký spolupracoval aj s Vojtechom Holeschom (1876-1938). Vojtech Holesh pochádzal z Banskej Bystrice. Veľa cestoval, pracoval aj u slovenského architekta Ladislava Hudeca, ktorý sa usadil v Bratislave. Navrhoval hlavne interiéry a nájomné domy. Lokálpatriotizmus, ktorý ich oboch spájal aj zhoda profesionálnych názorov ich viedli k spolupráci a vytvoreniu monumentálneho Justičného paláca v Bratislave.
Vplyvný zákazník
Príslušník známej veľkopodnikateľskej rodiny Egon Bondy vlastnil akcie rôznych priemyselných podnikov, bol riaditeľom bratislavskej továrne Kablo. Kablo prosperovalo, malo dobrý odbyt. Požiadal Alexandra Skuteckého o naprojektovanie nových priestorov pre Kablo. Alexander Feigler viedol stavbu. Skutecký navrhol aj Bondyho privátny dom na Štefánikovej ulici. Staviteľom bol aj v tomto prípade Feigler. Dom bol dvojposchodový a o sochársku výzdobu sa postaral Alojz Riegle. Žiaľ, Bondy zomrel skôr, ako sa do domu stihol nasťahovať.
Vybrané diela
right|thumb|Justičný palác
Ulrike Meinhofová
Ulrike Marie Meinhofová (* 7. október 1934, Oldenburg – † 9. máj 1976, Stuttgart) bola novinárka a spoluzakladateľka ultraľavicovej organizácie Frakcie Červenej armády (RAF).
Život
Ulrike Meinhofová sa narodila roku 1934 v nemeckom Oldenburgu. Jej otec Dr. Werner Meinhof vstúpil do NSDAP v roku 1933 a v roku 1936 sa jej rodina presťahovala do Jeny, kde otec získal miesto riaditeľa múzea. Otec však v roku 1940 zomrel a jej matka sa k ním nasťahovala svoju priateľku, historičku a mierovú aktivistku Renate Riemeckovú. V roku 1946 sa celá rodina presťahovala späť do Oldenburgu, pretože Jena sa stala súčasťou Východného Nemecka pod správou Sovietskeho zväzu. V roku 1952 zmaturovala a začala študovať na Univerzite v Marburgu filozofiu, sociológiu a nemčinu. Ulrikina matka Dr. Ingeborg Meinhofová pracovala ako učiteľka a zomrela na rakovinu v roku 1954. Renate Riemecková sa tak stala pestúnkou pre Ulrike aj jej staršiu sestru. V roku 1957 prestúpila na univerzitu v Münsteri, kde sa zoznámila so španielskym marxistom Manuelom Sacristánom a vstúpila do Socialistického nemeckého študentského zväzu. Angažovala sa v ľavicových a protivojnových organizáciách.
Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Skupina H
Zápasy Skupiny H Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 sa budú hrať od 16. do 25. júna na šiestich štadiónoch. V Skupine H sú štyri tímy: 🇭🇳 (35), 🇨🇱 (14), 🇪🇸 (1) a 🇨🇭 (15). V zátvorke je umiestnenie v rebríčku FIFA.
Ulrike Meinhofová
Život
Prvá akcia RAF, na ktorej sa zúčastnila, bolo vyslobodenie Baadera z väzenia. Baadera vo väzení navštevovala a spolu s právnikom Horstom Mahlerom a Baaderovou priateľkou Ensslinovou plánovala jeho útek. Baader bol predvolaný 14. mája 1970 do Inštitútu pre sociálne otázky (nem. Deutsche Zentralinstitut für Soziale Fragen), pretože ho tam z väzenia vyžiadala práve Meinhofová pod zámienkou, že potrebuje získať informácie do pripravovanej knihy. Meinhofová a jej ozbrojená skupina, prepadla policajnú ochranku (ťažké strelné poranenie utrpel Georg Linke) a Baader utiekol zo študovne inštitútu oknom.
Útekom Baadera z väzenia vznikla prvá generácia RAF niekedy označovaná ako Skupina Baader-Meinhofová. RAF nebola nikdy formálne založená ale 5. júna 1970 v časopise Agit 883 vyšiel článok s názvom Vybudovať Červenú Armádu, ktorý sa pokladá za jej programové vyhlásenie. V tomto manifeste Meinhofová použila prvýkrát názov RAF a ako logo červenú hviezdu so samopalom Heckler & Koch MP5. Nová organizácia sa nazývala frakcia, pretože sama seba pokladala za súčasť medzinárodného hnutia utláčaných. Frakcia (novinármi nazývaná aj gang) sa rýchlo rozvinula do jednej z najlepšie organizovaných a najúčinnejších teroristických organizácií v západnej Európe. V roku 1970 skupina odcestovala do Jordánska, kde získala vojenský výcvik od palestínskej teroristickej organizácie al-Fatah.
Lea Fekete
Lea Fekete (* 29. august 1961, Bratislava) je slovenská výtvarníčka a módna návrhárka. Móde a dizajnu sa profesionálne venuje od roku 1988.
Ulrike Meinhofová
Život
15. júna 1972 sa podarilo nemeckým orgánom Meinhofovú zatknúť. Ďalšie 4 roky strávila vo väzení, kde ju našli 9. mája 1976 obesenú na stoličke. Nemecké úrady dospeli k záveru, že spáchala samovraždu. Časť verejnosti však verí, že úrady sa dopustili vraždy a to aj preto, že odmietli zverejniť úplnú správu o jej pitve. Na žiadosť Meinhofovej sestry bola vykonaná druhá pitva a Medzinárodný výbor pre politických väzňov vytvoril medzinárodnú vyšetrovaciu komisiu, aby preskúmala podmienky jej smrti. V roku 1978 komisia v správe dospela k záveru, že: „Oficiálne tvrdenie, že Ulrike Meinhofová spáchala samovraždu obesením, je neopodstatnené vzhľadom na skutočnosť, že výsledok vyšetrovania odôvodnene vedie k záveru, že sa nemohla obesiť sama. S najväčšou pravdepodobnosťou Ulrike Meinhofová už bola mŕtva predtým, než bola zavesená a existujú varovné príznaky naznačujúce účasť inej osoby na jej smrti.“ Oficiálna verzia tvrdí, že samovražda mohla byť dôsledkom ostrakizácie, ktorej obeťou bola Meinhofová zo strany ostatných väznených členov RAF. Meinhofovej príbuzní, priatelia, právnici, spolubojovníci a ďalší dôrazne odmietajú scenár samovraždy. Jej smrť je doteraz predmetom sporov.
Simon Kuznets
Simon Smith Kuznets (* 30. apríl 1901 Pinsk, Ruské impérium – † 8. júl 1985 Cambridge, Massachusetts, USA) bol rusko-americký ekonóm, ktorý získal v roku 1971 Nobelovu cenu za ekonómiu „za empiricky podloženú interpretáciu ekonomického rastu, vedúcu k novému a hlbšiemu pochopeniu ekonomických a spoločenských štruktúr a procesov rozvoja".
Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Skupina H
Víťaz skupiny sa stretne s druhým zo Skupiny G, a druhý zo skupiny sa stretne s víťazom Skupiny G.
Joux
Joux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Simon Kuznets
Životopis
V roku 1922 sa rozhodol odísť za svojim otcom, ktorý opustil Rusko pred 1.svetovou vojnou, do USA. Vysokoškolské štúdium, ktoré začal v Rusku na univerzite v Charkove, tak dokončil v roku 1926 na Columbijskej univerzite, kde získal titul Ph.D. Po ukončení štúdia strávil rok a pol ako člen vedeckej spoločnosti. V rokoch 1927-1960 pôsobil ako zamestnanec Národného úradu pre ekonomický výskum, kde pracoval na národnom dôchodku a tvorbe kapitálu v USA. Jeho ostatné, prevažne výskumne orientované aktivity boli: námestník Úradu pre plánovanie a štatistiku, riaditeľ výskumu, vedúci Falk projektu pre ekonomický výskum v Izraeli.
Lea Fekete
Tvorba
Po ukončení štúdia na Stavebnej fakulte SVŠT sa začala venovať výlučne tvorbe textilného umenia. Svoju tvorbu postupne rozšírila o dizajn šperkov a doplnkov, interiérový dizajn, ale aj tvorbu kostýmov pre film a divadlo. Vo všetkých výtvarných oblastiach zaznamenala výnimočné výsledky s množstvom cien a ocenení.
Joux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Simon Kuznets
Životopis
Vo svojej vedeckej práci sa v období 1946-1968 zameral predovšetkým na porovnávaciu kvantitatívnu analýzu hospodárskeho rastu krajín. Ako profesor ekonómie a štatistiky vyučoval na Univerzite v Pensylvánii, ako profesor politickej ekonómie na Univerzite Johna Hopkinsa. Vyučoval ekonómiu na Harvarde. V roku 1971 získal Nobelovu cenu za ekonómiu.
Krásná Hora
Krásná Hora je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 521 obyvateľov, z toho 262 mužov a 259 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 41,4 roka, ženy 44,0 roka).
Lea Fekete
Tvorba
Tvorba a dizajn autorských šperkov ju posunuli do používania netextilných materiálov ako striebro a drahé kamene. Navrhla špeciálnu edíciu šperkov a dizajn interiérových textílií pre Chateau Herálec (2010).
Maisons (Calvados)
Maisons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Prétoriánska garda
thumb|Vojak prétoriánskej gardy
Maisons (Calvados)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Prétoriánska garda
Prétoriánska garda alebo prétoriáni (lat. Praetoriani) boli elitnou skupinou rímskych vojakov, ktorí zároveň vykonávali funkciu telesnej stráže rímskeho cisára. Vojaci mohli byť regrutovaní iba z radov Italov, občania z provincií neitalského pôvodu sa nemohli stať vojakmi prétoriánskej gardy. Od tohto pravidla sa však neskôr upúšťalo, keďže pôsobenie a právomoci gardy sa rozširovali. Neskôr boli prétoriáni regrutovaní aj z úplne romanizovaných provincií ako južná Galia a Hispania Baetica. V 2. storočí boli medzi prétoriánov prijímaní aj muži z gréckych provincií Macedónia a Achája. Gardu zriadil cisár Augustus. Za cisára Tiberia, jeho nasledovníka, dal prétoriánsky prefekt Seianus postaviť v Ríme pre túto gardu tábor, kde boli vojaci ubytovaní. Prétoriáni mali rôzne výhody. Ich plat bol o polovicu vyšší, než plat bežného legionára. Za vlády Augusta dostávali 750 denárov ročne, na konci prvého storočia sa to zvýšilo na 1 000 (za vlády Claudia a Domitiana). V treťom storočí im Septimius Severus platil 1 500 denárov a u Caracalla plat elitného prétoriána dosiahol 2 500. Od cisárov taktiež často dostávali dary, napr. na Nový rok, alebo po zvolení nového cisára. Po ukončení záväzku 16 (oproti 20 – 25 rokov u bežného legionára) dostali diplom (resp. akýsi certifikát o službe), pozemok a výslužné vo výške asi 5 000 denárov.
Prétoriáni boli organizovaní ako každá iná légia, no ich počet dosahoval až 10 000 mužov. Jednotlivé kohorty tak mali silu 1 000 mužov. Prétoriánska kohorta, ktorá mala stráž v cisárskom paláci nenosila panciere, iba prilby a oštepy. Ich uniforma je pre historikov predmetom sporov. Umelecké vyobrazenia prétoriánov ukazujú, že aj bežní vojaci nosili svalový kyrys (lorica musculata) a atická prilba. Viac pravdepodobné je, že prétoriáni v skutočnosti nosili štandardné panciere typu Lorica Segmentata a prilby Galea (asi zdobený typ Italica). Isté však je, že stále používali neorezaný štít scutum.
Maisons (Calvados)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 404 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prétoriánska garda
Keď sa zúčastnili boja, nosili upravené hranaté cisárske scutá. Ďalej mali pri sebe meč gladius, dýku pugio a oštep pilum. Mali aj elitnú kavalériu zloženú z Rimanov a pomocnú kavalériu. Prétoriánski kavaleristi sa uniformou nelíšili od bežných kavaleristov, výnimkou bol štít, ktorý nebol oválny, ale kosoštvorcový. Veliteľ prétoriánov sa nazýval praefectus praetorio, ktorý mal zároveň veľkú politickú moc.
Lea Fekete
Tvorba
Už vyše desaťročie sa venuje tvorbe textilných obrazov, ktoré nesú jej vlastný osobitý rukopis. Obrazy vystavovala v galériách na mnohých samostatných a spoločných výstavách. V roku 2011 bola ocenená kultúrnou asociáciou Lybra so sídlom v Ríme, za inovatívnu techniku, kreativitu a nadčasovosť. Bola spoluzakladateľkou a prezidentkou Trienále Textilu (20062012).
Je vydatá, s manželom Ivanom má syna Mareka a dcéru Terezu. V roku 1997 otvorila vlastný design showroom Galéria Lea Fekete v centre Bratislavy, na Michalskej 7. Od roku 1988 tvorí módny design, textilné obrazy a šperky pod značkou Lea Fekete.
Prétoriánska garda
Medzi známych prefektov patrí Seianus, ktorý mal záporný vplyv na cisára Tiberia a Cassius Chaerea, ktorý zabil tyrana Caligulu. Prétoriánska garda mala obrovský politický vplyv a často od nej závisela cisárova moc. Keď sa prétoriáni odvrátili od Nera, jeho režim padol. Po smrti cisára Commoda v roku 192 prétoriáni vyhlásili dražbu, v ktorej dražili cisársky trón, pričom ten kto najviac zaplatil mal získať titul cisára. Tá istá vec sa stala aj po Nerovej smrti, sto rokov pred pádom Commoda, keď si trón kúpil Galba. Nakoniec boj o trón vyhral Septimius Severus, ktorý dal prétoriánov rozpustiť a ich rady doplnil panónskymi legionármi a veteránmi, čím porušil pravidlá prijímania iba Rimanov, Italov a Grékov. Toto pravidlo sa v 3. storočí zrušilo. V tom storočí vládli de facto iba prétoriáni a ich prefekti, ktorí dosadzovali a vraždili cisárov.
Simon Kuznets
Životopis
Bol ženatý s Edith (Handler), s ktorou mal syna Paula Kuznetsa a dcéru Judith.
Prétoriánska garda
Prétoriánov v 4. storočí definitívne rozpustil cisár Konštantín, pričom dal zbúrať aj ich tábor. Hodnosť praefectus praetorio ostala ako spomienka na bývalú gardu v ríši pre vysokú štátnu civilnú funkciu aj naďalej, až bola za vlády cisára Hérakleia začiatkom 7. storočia reorganizáciou úplne zrušená.
Joux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Yann Arthus-Bertrand
Bertrand bol spočiatku veľký špecialista na fotografiu zvierat. Posledných pätnásť rokov sa však venuje projektu, ktorý si kladie za cieľ zachytiť našu planétu pre dokumentačné a politické účely. Odvtedy už publikoval cez šesťdesiat kníh fotografii snímok prevažne snímaných z vrtuľníka alebo z teplovzdušného balóna a stal sa jedným z najväčších odborníkov na leteckú fotografiu. Jeho snímky sa často objavujú v prestížnych časopisoch ako National Geographic.
Vandeléville
Vandeléville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Oceánie v bejzbale
Majstrovstvá Oceánie v bejzbale boli najvyššie oceánske podujatie národných družstiev v bejzbale, ktoré organizovala Oceánska bejzbalová konfederácia (BCO). Jeho história siaha do roku 1999, kedy sa na Guame uskutočnil prvý turnaj. Majstrovstvá prebiehali príležitostne a vždy iba v mužskej kategórii. Posledné dva turnaje sa neuskutočnili, pretože 🇬🇺 v roku 2004, aj 🇳🇿 v roku 2007 sa z turnaja pred jeho začatím odhlásili. V oboch prípadoch sa tak domáca Austrália stala víťazom oceánskych majstrovstiev.
Oceánske majstrovstvá slúžili ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta alebo na olympijské hry.
Irakli Labadze
Irakli Labadze, po gruzínsky ირაკლი ლაბაძე (* 9. jún 1981, Tbilisi, Gruzínsko) je súčasný gruzínsky profesionálny tenista.
Scipio Aemilianus
Scipio Aemilianus (iné názvy: Scipio mladší, Scipio Africanus mladší, celým menom: Publius Cornelius Scipio Aemilianus Africanus (Minor) [minor znamená mladší] ; * 185/4 – † 129 pred Kr.) bol generál, rímsky konzul, dobyvateľ Kartága (146 pred Kr.). K okruhu jeho priateľov patrili Polybios, Panaitios, Terentius,...
Sčítanec
Sčítanec je číslo, ktoré sa pri sčítaní sčítava.Je to priklad na + plus
Quinceañera
Quinceañera je mexická telenovela, ktorú vyrobila a odvysielala Televisa v roku 1987. Bola to prvá úloha pre Adelu Noriega a Thalíu, speváčku neskôr členku popovej skupiny Timbiriche. Bol to druhý príbeh napísaný pre televíziu od Reného Muñoza, herca z kubánskym pôvodom. Bola to prvá telenovela, ktorá rozprávala o drogách, znásilnení a gangoch.
Dej
Maricruz (Adela Noriega) a Beatriz (Thalía) su spolužiačky a najlepšie priateľky, hoci Maricruz je chudobná a Beatriz je z bohatej rodiny. Obe majú 14 a tešia sa na ich oslava pätnástich narodenín. Pancho (Ernesto Laguardia) a Memo (Sebastián Ligarde) sú zaľúbení Maricruz. Maricruz opätuje lásku mechanika Pancha. Člen gangu Memo nadroguje Maricruz a presvedčí ju, že ju znásilnil. Ona sa rozhodne rozísť s Panchom. V rovnakom čase Gerardo, brat Maricruz, začne chodiť s Beatriz pod nátlakom, ktorý na neho vyvíja jeho mama na neho a na sestru, aby sa snažili napredovať v spoločenskom rebríčku.
Le Petit-Quevilly (kantón)
Le Petit-Quevilly je francúzsky kantón v obvode Rouen v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa z obce Le Petit-Quevilly.
Pálfiho palác (Hviezdoslavovo námestie)
right|thumb|Pálfiho palác na Hviezdoslavovom námestí.
Pálfiho palác je mestský palác a národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky vedená pod identifikačným číslom 101-37/1, ktorá sa nachádza na Hviezdoslavovom námestí 18 v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.
Charakteristika
Palác bol postavený v rokoch 1884-1885 v novobarokovom slohu a slúžil grófovi Jánovi Pálfimu, ktorý bol jedným z najbohatších mužov v Uhorsku, milovníkom umenia a vášnivým zberateľom výtvarných diel a umeleckých predmetov. Svoje bratislavské prepychové sídlo si nechal vybudovať v zadnej časti Pálfiho paláca obráteného do Panskej ulice (identifikačné číslo NKP 101-37/2). Autorom projektu bol významný bratislavský rodák Viktor Rumpelmayer.
Dnes v tomto mestskom paláci sídli Vysoká škola výtvarných umení.
Rumba
Rumba je druh latinskoamerického tanca.
náhľad|Základné kroky
Charakter tanca
Rumba je pomalá, romantická, nežná, plná citov. Je to najzmyselnejší latinskoamerický tanec, a pre mnohých tanečníkov aj najobľúbenejší. Právom je prezývaná „tanec lásky“, pretože partneri si hľadia hlboko do očí. Pohyb vychádza z prenášania váhy z jednej nohy na druhú, čo spôsobuje príťažlivé pohyby bokov. Rumba rozpráva príbeh zvodnej ženy, ktorá sa pokúša privábiť vyvoleného muža. Zvyknú sa objavovať ženské prvky ľahkého výsmechu a unikanie partnerovi. Muž je najprv objektom túžby, aby ho neskôr partnerka odmietla. Na zmyselné a erotické lákanie ženy odpovedá muž vyjadrením a predvedením svojej mužne sily, usilujúc sa získať jej priazeň.
ISO 3166-2:CO
Kódy ISO 3166-2 pre Kolumbiu identifikujú 32 departmentov a hlavné mesto. Prvá časť (CO) je medzinárodný kód pre Kolumbiu, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich department alebo dvoch pre hlavné mesto.
Zoznam kódov
CO-AMA Amazonas (Leticia) CO-ANT Antioquia (Medellín) CO-ARA Arauca (Arauca) CO-ATL Atlántico (Barranquilla) CO-BOL Bolívar (Cartagena) CO-BOY Boyacá (Tunja) CO-CAL Caldas (Manizales) CO-CAQ Caquetá (Florencia) CO-CAS Casanare (Yopal) CO-CAU Cauca (Popayán) CO-CES Cesar (Valledupar) CO-CHO Chocó (Quibdó) CO-COR Córdoba (Montería) CO-CUN Cundinamarca (Bogota) CO-DC Bogotá D.C. (Bogota) CO-GUA Guainía (Puerto Inírida) CO-GUV Guaviare (San José del Guaviare) CO-HUI Huila (Neiva) CO-LAG La Guajira (Riohacha) CO-MAG Magdalena (Santa Marta) CO-MET Meta (Villavicencio) CO-NAR Nariño (Pasto CO-NSA Norte de Santander (Cúcuta) CO-PUT Putumayo (Mocoa) CO-QUI Quindío (Armenia) CO-RIS Risaralda (Pereira) CO-SAN Santander (Bucaramanga) CO-SAP San Andrés and Providencia (San Andrés) CO-SUC Sucre (Sincelejo) CO-TOL Tolima (Ibagué) CO-VAC Valle del Cauca (Cali) CO-VAU Vaupés (Mitú) CO-VID Vichada (Puerto Carreño)
Majstrovstvá Európy v canoe pole 2013
Majstrovstvá Európy v canoe pole 2013 sú v poradí 11. Majstrovstvá Európy v canoe pole, ktoré organizuje Európska kanoistická asociácia (ECA). Konajú sa v Poznani, v Poľsku od 22.25. augusta 2013, za účasti 17 mužských a 10 ženských tímov. Spolu s tímami do 21 rokov mužov a žien sa predstaví spolu 47 tímov z 18 krajín. Po 12 rokoch sa na ME opäť predstavilo družstvo Litvy. Zápasy sa hrajú na umelo vytvorenom jazere Malta, v areáli Malta Refatta Course, na ktorom sú vybudované 4 canoepolové športoviská. Areál je známy konaním vrcholných podujatí v rýchlostnej kanoistike. V oboch seniorských kategóriách zvíťazili družstvá Nemecka. Družstvo mužov Španielska vybojovalo bronzovú medailu, ktorou sa Španielsko stalo iba šiestou krajinou, ktorá získala medailu.
Pálfiho palác (Zámocká)
Pálfiho palác je palác ná Zámockej 47 v Bratislave v Starom Meste v Podhradí.
ISO 3166-2:CF
Kódy ISO 3166-2 pro Stredoafrickú republiku identifikujú 16 prefektúr a hlavné mesto. Prvá časť (CF) je medzinárodný kód pre Stredoafrickú republiku, druhá časť pozostáva z dvoch alebo troch písmen identifikujúcich prefektúru.
Zoznam kódov
CF-AC Ouham (Bossangoa) CF-BB Bamingui-Bangoran (Ndélé) CF-BGF Bangui (Bangui) CF-BK Basse-Kotto (Mobaye) CF-HK Haute-Kotto (Bria) CF-HM Haut-Mbomou (Obo) CF-HS Mambéré-Kadéï (Berbérati) CF-KB Nana-Grébizi (Kaga Bandoro) CF-KG Kémo (Sibut) CF-LB Lobaye (Mbaïki) CF-MB Mbomou (Bangassou) CF-MP Ombella-M'Poko (Bimbo) CF-NM Nana-Mambéré (Bouar) CF-OP Ouham-Pendé (Bozoum) CF-SE Sangha-Mbaéré (Nola) CF-UK Ouaka (Bambari) CF-VR Vakaga (Birao)
Pálfiho palác (Zámocká)
Zachovaná časť paláca, letné krídlo, sa po druhej svetovej vojne dostala do správy bytového podniku, bol tu zriadený sklad stavebného materiálu. Objekt sa postupne devastoval, pretože nebol zaradený medzi historické pamiatky. V roku 1975 vznikol zámer obnovy, mal tu byť postavený vinársky dom s expozíciou vína. V roku 1985 bol palác zapísaný do zoznamu nehnuteľných pamiatok a v roku 1989 vznikla ďalšia architektonická štúdia, počítalo sa s využitím objektu pre Zväz slovenských výtvarných umelcov, aj ako stála expozícia Bratislavského hradu, na výstavy a ako cukráreň. Nakoniec bol objekt predaný.
Magdalena
Magdalena je najdlhšia rieka na území Kolumbie, v severozápadnej časti Južnej Ameriky. Názov je odvodený od biblickej postavy Márie Magdalény. Je dlhá. Povodie má približne rozlohu.
Priebeh toku
Rieka pramení na juhu Kolumbie v Centrálnych Kordillerách a prvých má charakter horskej rieky. Steká zo svahov And na rozhraní medzi Centrálnymi a Východnými Kordillerami a do mesta Nape pokračuje severným smerom v medzihorskej prepadline medzi týmito dvoma chrbátmi, ktorá je široká 30 až. Nižšie sa dolina rieky rozširuje a pod mestom El Banco vteká rieka do prepadliny Momposino s množstvom bažín a jazier. Vytvára tu dva ramena. Západné rameno Loba prijíma ľavé prítoky (Cauca (najväčší prítok), San Jorge) a východné rameno Mompos príma pravý prítok Sesar. Do Karibského mora pri významnom kolumbijskom prístave Barranquilla. Magdalena je splavná len na svojom dolnom toku. Najväčším ľavostranným prítokom je rieka Cauca.
Vodný režim
Priemerný prietok vody v miestach, kde rieka vteká do Karibskej nížiny činí 8 000 až /s. Najvyšší je od apríla do mája a od septembra do novembra, kedy sú zaplavované rozsiahle územia na dolnom toku. Najnižší je od decembra do marca a od júla do augusta.
Anglický
Anglický je prídavné meno k slovu:
Brittany Murphy
Brittany Murphy-Monjack (vlastným menom Brittany Anne Bertolotti, * 10. november 1977, Atlanta, Georgia, USA† 20. december 2009, Los Angeles, Kalifornia,USA) bola americká herečka a speváčka. Je známa z filmov ako Bezmocná (1995), Narušenie (1999), Nepovedz ani slovo (2001), ''8. míľa (2002), Medové týždne (2003), Sin City: Mesto hriechu (2005), Tajomstvo polievky Ramen (2008) či Izba naproti'' (2009).
Detstvo a mladosť
Brittany Anne Bertolotti sa narodila 10. novembra 1977 v Atlante v štáte Georgia. Jej rodičmi sú Sharon Kathleen Murphy a Angelo Bertolotti, ktorí sa rozviedli keď mala Brittany dva roky. Potom žila s matkou Sharon v meste Edison v New Jersey. Aby sa mohla naplno venovať hereckej kariére, presťahovali sa s matkou do Los Angeles. Brittany vyrastala v evanjelickej baptistickej viere, neskôr sa stala kresťankou bez denominácie. Mala dvoch starších nevlastných bratov, Tonyho a Jeffa Bertolottiových a jednu nevlastnú sestru Piu Bertolotti.