cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Montluçon-Ouest
Montluçon-Ouest je francúzsky kantón v obvode Montluçon v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvoria ho 4 obce.
Beka
Beka môže byť:
Riin Tammová
Riin Tammová (* 12. august 1981, Tartu, Estónsko) je estónska genetička pracujúca na univerzite v Tartu a popularizátorka vedy v oblasti genetiky a molekulárnej biológie. Jej rodičia sú lekári. V rokoch 1997 - 2001 absolvovala gymnázium. V rokoch 2001 až 2005 študovala molekulárnu diagnostiku na bakalárskom stupni, v rokoch 2005 - 2007 na magisterskom stupni. V roku 2007 získal titul PhD.
Publikuje v odborných časopisoch a prezentuje výskum pre širšiu verejnosť v novinách, rádiu a televízii. Je členkou správnej rady Estónskej spoločnosti pre ľudskú genetiku (Eesti Inimesegeneetika Ühing) a Estónskej asociácie gerontológie a geriatrie (Eesti Gerontoloogia ja Geriaatria Assotsiatsioon).
Nihilizmus
Nihilizmus je filozofický pohľad, ktorý má odmietavý postoj smerom k domnelo zmysluplným aspektom života. Nihilizmus je často prezentovaný vo forme existencionálneho nihilizmu, ktorý tvrdí že život je bez objektívneho zmyslu, účelu alebo skutočných hodnôt.
Oproti staršiemu používaniu sa slovo „nihilizmus“ všeobecne rozšírilo až vďaka ruským nihilistom, ktorých prototypom sa stal Bazarov z Turgenevovho románu Otcovia a deti (1862). Táto literárna postava inšpirovala ruských radikálov, ktorí sa dokázali vo veci ničoty priamo politicky angažovať. Medzi nimi vynikal S. G. Nečajev, ktorý sa s M. A. Bakuninom podieľal na autorstve Revolučného katechizmu (1869), v ktorom je ustanovený typ nihilistického hrdinu, teroristu, človeka bez vedomia vlastnej identity, bez morálky, ničím a k ničomu viazaného. Základná myšlienka tohto „katechizmu“ spočívala v tvrdení, že ak je spoločnosť založená na lžiach a ak všetky etické, náboženské a humanitárne viery nie sú ničím iným ako práve len prostriedkom, ktorý má tieto lži zakryť, tak treba všetky viery a hodnoty demolovať a vylúčiť v tomto smere akékoľvek sklony k nádeji a úcte, aby ľudia konečne mohli nahliadnuť svet taký, aký v skutočnosti je.
Často sa predpokladá, že nihilizmus ako stav mysle (skôr ako doktrína) tkvie v základoch mnohých moderných politických filozofií vrátane existencializmu, niektorých foriem historického materializmu, a dokonca aj rôznych foriem konzervativizmu, ktorý obhajuje skôr to, čo je, než márnivé usilovanie sa o to, čo by mohlo byť.
Dara
Dara môže byť:
Utrecht (rozlišovacia stránka)
Utrecht môže byť:
Kométa slečny Mitchellovej
Kométa slečny Mitchellovej alebo C/1847 C1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 1. októbra 1847.
NGC 489
NGC 489 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 22. decembra 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Lama
Lama je slovenské rodové označenie pre latinské rody Lama a Vicugna. Sú to juhoamerické zvieratá z čeľade ťavovitých, ktoré sa prispôsobili ťažkému životu v Andách. V posledných 40 rokoch sa rozšírili do celého sveta ako chovný dobytok a zver chovaná v zoologických záhradách.
Montluçon-Sud
Montluçon-Sud je francúzsky kantón v obvode Montluçon v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 5 obcí.
Mužská štvorhra na Open 13 1996
Mužská štvohra na Open 13 1996 sa hrala ako súčasť Open 13 1996 od 12. do 19. februára 1996. Titul získali Francúzi Jean-Philippe Fleurian a Guillaume Raoux, ktorí vo finále porazili juhoafricko-švédsky pár Marius Barnard, Peter Nyborg 6-3 6-2. Pre Raouxa to bol tretí a pre Fleuriana jediný titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Saint-Simon (Cantal)
Saint-Simon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maďarský pavilón na Svetovej výstave 1992
Maďarský pavilón na Svetovej výstave 1992 v Seville v Španielsku patrí k hlavným dielam maďarského architekta Imreho Makovcza, za ktoré získal v roku 1992 štátne ocenenie.
Charakteristika
Pre architektonickú tvorbu I. Makovcza je charakteristická kulisovosť, symbolika a bohaté historické pramene postmoderny. Ako typický postmoderný architekt aj pri tomto diele použil architektonické prvky staroveku, stredoveku, staromaďarskej symboliky, prírodných prvkov a podobne. Pavilón z dreva postavili maďarskí tesári na mieste z domácich produktov, vzhľadovo pripomína chrám a označovaný je ako zelená stavba.
Exteriér
Prvý vizuálny dojem vytvára sedem asymetricky vystupujúcich veží z jemného klenutia čiernej bridlicovej strechy. Dub – jediný vystavený exponát v stavbe – a hlavne jeho priemer, udáva veľkosť a miesto šiestej veže. Línia veží sa pohybuje v tvare krivky smerom ku vchodu. Priesečník osi vchodovej časti a strednej línie rebrovanej strechy vytvárajú dojem dynamiky. Blok budovy navyše využíva špecifické prednosti tvaru pozemku. Širšou stranou objekt zapadá do dôležitej križovatky ciest, z užšej južnej strany sa otvára výhľad na promenádu výstaviska EXPO. Najvyšší bod pavilónu pri kríži je. Tým, že sa strecha na koncoch budovy zaoblieva, pavilón pôsobí väčší a komplexnejší ako podobné hranaté budovy rovnakých rozmerov. Jeho 50-metrová dĺžka umožnila vytvoriť aj 5-metrový násyp zo zeminy v severnej časti pozemku a v jeho juhovýchodnom kúte vytvoriť informačno – predajný priestor.
Interiér
Vstúpiť do pavilónu môže naraz až 70 – 80 členná skupina. Interiér je rozdelený na dva priestory tmavou vstupnou chodbou, ktorá symbolizuje uzavretú polohu Maďarska medzi západným a východným svetom. V piatich charakteristických uzatvorených priestoroch sa využíva päť rôznych zvukových a svetelných efektov. V okolitom prostredí sa odohrávala divadelná hra, v ktorej sa striedali staviteľské a architektonické dejstvá. Cez 6 metrov vysoké krídlové dvere sa vstupuje do miestnosti klinovitého tvaru, ktorej biela mramorová podlaha stúpa smerom ku dverám. Strechu tvoria drevené oblúkovité rebrá držiace debnenie, ktoré sú smerom k dverám stále hustejšie. Dvere sa po vstupe návštevníkov ticho automaticky zatvoria. V tejto miestnosti sa nachádzajú skryté reproduktory, počuť ľudské hlasy, vravu, útržky melódií, nápevov, bicie nástroje, zvukové spomienky, tzv. bežné zvuky Maďarska. Odohráva sa tu 23-minútová hra svetiel a zvukov, ktorá návštevníka povedie do štyroch, dverami bez kľučiek uzatvorených samostatných priestorov. Po jej ukončení nastáva obnova svetelného režimu a dvere sa opäť automaticky otvoria.
Prehliadka pavilónu pokračuje hore schodmi do chodby, ktorú tvorí šesť malých miestností, ktoré sa nachádzajú na polceste konštrukcie veží. Do siete z masívnych drevených brvien preniká denné svetlo. Šikmo prekrížené debnenia pripomínajú interiér zvonových veží. Denné svetlo, ktoré preniká z otvorov veže a ruch vzdialených zvukov približuje kontakt s okolitým svetom. V každej veži visia nové, špeciálne odliate zvony. Na zvukovej páske sa začína nový program – slabý tlkot zvonov, samotné zvony vo vežiach sa nehýbu. V dlhej západnej miestnosti sa nachádza suchý strom – dub, ktorého peň pretína sklenená podlaha. V súlade s hudbou sa otáčajúce reflektory osvetlia najskôr jeho korunu, bez lístia a kôry. Potom strom stmavne a osvetlí sa biela podlaha. Z konca odrezaného kmeňa trčia krátke korene, z koreňového balu vytŕča niekoľko hlavných oporných koreňov. Hudba a pohybujúce sa svetlá sa zastavia. Návštevníci sa posunú dopredu a dostanú sa do priestoru medzi korunou a koreňovým balom. Tento holý strom sa stal najfotografovanejším objektom EXPA.
V tomto priestore je oblúk línie veží v ostrom kontraste so zúženým pravidelnými rebrami strechy. Záclony na oknách dlhšej strany klinovitej miestnosti filtrujú odrážajúce sa svetlo zo strešných panelov nižšieho rakúskeho pavilónu. Ticho sa otvoria vráta pod zvonicami smerom k veľkej oválnej miestnosti orientovanej na východ. Zvislá šikmá stena zvoníc kontrastuje s dlhým symetrickým priestorom vytvoreným rebrami, ktorý má tvar tunela. Na dlhšej strane miestnosti visí v priestore biele premietacie plátno. Premietaný film je umelecky sugestívny, zemepisne nejasný, priebeh je nevyriešený a dej sprevádza zvukový materiál. Na konci miestnosti preniká do interiéru prirodzené svetlo cez dvojicu vrát. Na jej druhej strane sú zatvorené vráta, cez ktoré sa do miestnosti vošlo. Na západnej stene sa drevené rebrá nespúšťajú až k podlahe, ale miznú za mohutnou vnútornou stenou. Je vysoká cez dve poschodia a hore ju zakončuje galéria. Povrch sa podobá priečeliam stredovekých domov, ale zároveň mohol niekomu pripomínať rad tvárí stredovekých vojakov. Ich oči tvorili okná galérií. V tomto priestore sú najlepšie spracované vráta, zložité mechanizmy veží, antropomorfné elementy: páry očí, zvýraznené čelá, čierne šindľové tváre, vráta so zavretými dverami.
Z interiéru sa vychádza vrátami siedmej najširšej veže, nad ktorými preniká prirodzené svetlo. Na konci siedmej veže, na severnom konci pavilónu sa nachádza malá terasa s jedálňou. V priestore miestnosti sa nachádza miniatúrny okrúhly pavilón, ktorý pripomína výklenky kostola v Paksi. Prsteň na drevených masívnych kmeňoch slúži ako základ pre kupolu veže v tvare okrúhlej jurty. Aj na poschodí je podobná jedáleň, kam vedie schodište umiestnené za siedmou vežou.
Podlaha v pavilóne je biela, mramorová. Najväčšie okenné plochy sú orientované na západnú stranu objektu.
NGC 490
NGC 490 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 6. decembra 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
81. krídlo Sliač
81. krídlo Sliač je letecké krídlo Vzdušných síl Ozbrojených síl Slovenskej republiky sídliace na leteckej základni Sliač. Vo funkcii veliteľa 81. krídla je od 29. apríla 2022 ustanovený plukovník Ing. František Pytlík.
História
V lokalite Tri Duby vzniklo letisko v tridsiatych rokoch. K 1. septembru 1937 bola na letisko nasťahovaná prvá letecká posádka. Počas Slovenského národného povstania z letiska operovala „kombinovaná letka slovenskej armády pod velením nadporučíka Mikuláša Šingloviča a 1. samostatný stíhací pluk pod velením štábneho kapitána Františka Fajtla.“ Z útvarov bojujúcich v SNP vznikol k 1. októbru 1949 Vojenský útvar 1105. K 1. januáru 1993 vznikla základňa, kde sídlil 1. stíhací letecký pluk Letectva a protivzdušnej obrany Armády Slovenskej republiky. Základňa nesie od 20. augusta 2002 meno jedného z najúspešnejších slovenských stíhacích pilotov v službách britskej RAF počas druhej svetovej vojny, generálmajora Otta Smika. Od 1. januára 2006 krídlo plní úlohy integrovanej vzdušnej obrany Aliancie.
Počas rekonštrukcie základne Sliač bolo krídlo v rokoch 2009 až 2010 dočasne dislokované na základni Malacky-Kuchyňa. Sťahovanie späť na Sliač sa začalo preletom lietadiel L-39 Albatros z Kuchyne 15. júla 2010. Prvým pilotom, ktorý pristál na zrekonštruované letisko bol por. Mário Nedelka, najmladší pilot krídla, ako symbol budúcnosti. Presunutie krídla naspäť na Sliač sa zavŕšilo 30. septembra 2010.
Dňa 15. júna 2011 bola na Letisku Sliač obnovená aj civilná doprava. K 1. novembru 2021 bolo krídlo premenované z Taktického krídla na 81. krídlo.
Predchádzajúce jednotky
Súčasnému 81. krídlu predchádzali nasledujúce jednotky:
Poslanie a úlohy krídla
Podľa vlastnej webovej stránky: „Primárnym poslaním 81. krídla je zabezpečovať nepretržitú obranu a ochranu vzdušného priestoru Slovenskej republiky a vzdušného priestoru Aliancie.“
Úlohami krídla sú:
Letecká technika
81. krídlo disponuje touto leteckou technikou:
Puerto Madryn
Puerto Madryn je mesto v argentínskej provincii Chubut a hlavné mesto departmentu Biedma. Leží na pobreží Atlantického oceánu. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 81 315 obyvateľov. Bolo založené 28. júla 1865 waleskými osadníkmi.
Mesto je významným turistickým centrom, ktoré turisti navštevujú v súvislosti s polostrovom Valdés. Polostrov Valdés je zapísaný v zozname Svetového dedičstva UNESCO.
Luh
Luh môže byť:
Šakalí léta
Šakalí léta je česká muzikálová komédia Jana Hřebejka z roku 1993. Odohráva sa v Prahe v roku 1959 v okolí dejvického hotela Internacional.
Dej
Do pokojného malomestského života nečakane zasiahne „muž odnikadiaľ“, mladý chuligán Bejby, ktorý svojim výstredným oblečením, gitarou a vášňou pre rock'n'roll rozbúri stojaté vody nielen chlapčenského sveta, ale aj sveta dospelých, snažiacich sa nemyslieť na neľahkú dobu, v ktorej musia žiť. Bejby svojím príchodom zasiahne do života čašníckeho pomocníka Edyho Drábka, okrskára Prokopa a jeho syna, prezývaného Kšanda, a svojím spôsobom aj do života barovej speváčky Milady a jej manžela, arogantného eštebáka Přemka.
Učňovské pokračovacie školy
náhľad|Škola umeleckých remesiel (dnes Slovenská technická univerzita), Bratislava, 1928
Budovy pre Učňovské pokračovacie školy (Škola umeleckých remesiel) (postavené 1928 -1937) sa nachádzajú v Bratislave na Vazovovej ulici 3-5. Budovy navrhli architekti Jiří Grossmann (1892-1957) a Alois Balán (1891-1960).
William Somerset Maugham
William Somerset Maugham (angl.,vyslovuje sa /ˈmɔːm/ mawm), (* 25. január 1874, Paríž, Francúzsko – † 16. december 1965, Saint-Jean-Cap-Ferrat, Francúzsko) bol anglický dramatik, románopisec a autor poviedok. Patril medzi najpopulárnejších spisovateľov svojej éry, bol tiež najlepšie plateným autorom počas 30-tych rokov 20. storočia.
Učňovské pokračovacie školy
Architekti Jiří Grossmann a Alois Balán patria k najvýznamnejším osobnostiam v dejinách slovenskej architektúry. Tvorili dvojicu, ktorá v medzivojnovom období výrazne ovplyvnila vývoj architektúry na Slovensku. Od prvotných návrhov ovplyvnených rondokubizmom sa postupne prepracovali k vyzretým dielam funkcionalizmu, ktoré patria k najlepším svojho druhu na Slovensku. Nielenže realizovali niekoľko významných objektov, ale práve na ich tvorbe možno demonštrovať skok, ktorý urobila slovenská architektúra po vytvorení samostatnej Česko-slovenskej republiky v roku 1919.
William Somerset Maugham
Mladé roky
Maughamov otec Robert Ormond Maugham bol anglický právnik, ktorý sa staral o záležitosti britskej ambasády v Paríži. Pretože francúzsky zákon vyhlásil každé dieťa narodené na území Francúzska za francúzskeho občana, zariadil, aby sa W. Somerset narodil na britskej ambasáde v Paríži, ktorá bola technicky britskou pôdou. Jeho starý otec Robert bol tiež prominentným právnikom a spoluzakladateľom Britskej spoločnosti právnikov. Robert Ormond a jeho bratia išli v jeho stopách. Starší brat vikomt Maugham dosiahol úrad Lorda kancelára v období 1938 – 1939.
Učňovské pokračovacie školy
Budova učňovských škôl patri k ich najznámejším stavbám. V súčasnosti v budove sídli rektorát Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.
William Somerset Maugham
Mladé roky
Jeho matka mala tuberkulózu. Zomrela po pôrode šiesteho syna. Malého Williama Somerseta poslali po jej smrti do školy v Spojenom kráľovstve, kde bol pod dohľadom svojho strýka, čo nebolo pozitívne pre rozvoj malého chlapca. Neovládal dobre angličtinu, jeho prvý jazyk bola francúzština. Tvrdé zaobchádzanie jeho strýka a ťažkosti s rečou v škole uňho spôsobili zajakávanie. Neskôr dosiahol povolenie odísť do Nemecka, kde študoval literatúru, filozofiu a nemčinu na Heidelberskej univerzite. Počas ročníka mal sexuálnu aféru s Johnom Ellinghamom Brooksom, Angličanom o desať rokov starším. Tu napísal aj svoju prvú knihu, biografiu skladateľa Giacoma Meyerbeera.
Učňovské pokračovacie školy
Škola umeleckých remesiel tvorila súčasť Učňovskej pokračovacej školy. Bola založená v roku 1928. Orientovala svoj program štúdia podľa vzoru nemeckého Bauhausu. Vplyvom toho sa časom vypracovala sa na významnú avantgardnú umeleckú školu. Proces založenia tejto školy sprevádzal zložitý výber architektonického návrhu. Prvá súťaž na daný projekt bola vyhlásená ešte v roku 1924. Do súťaže bolo prijatých 16 rôznych návrhov. Avšak z dôvodu neujasnených otázok miestnej regulácie sa projekčné práce zastavili. O rok neskôr bola vyhlásená druhá súťaž. V nej sa najlepšie umiestnil projekt Balána a Grossmanna. Svoj návrh z prvej súťaže upravili. Definitívny projekt zbavili pôvodných monumentalizujúcich architektonických prvkov. Kým v pôvodnom návrhu boli na priečelí ešte pilastre z neomietnutej tehly, vo výslednom návrhu ich už nevidíme. Z pôvodnej koncepcie ostala len vstupná časť symetrická podľa svojej osi.
William Somerset Maugham
Mladé roky
Po návrate do Anglicka mu strýko našiel prácu účtovníka, ale po mesiaci to nechal a odišiel do Whitstable. Jeho strýko hľadal preňho inú pozíciu. Maughamov otec a jeho traja bratia boli všetci uznávaní právnici, ale W. Somerset Maugham nepokračoval v ich stopách. Kariéru v cirkvi zamietol kvôli zajakávaniu. Miestny lekár navrhol lekársku profesiu a strýko to prijal. W. Somerset sústavne písal od 15 rokov a želal si stať sa spisovateľom. Ďalších 5 rokov však musel študovať medicínu na Thomas Hospital v Lembethe, v Londýne.
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2014
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2014 bola mužská kontinentálna kvalifikácia vo vodnom póle na ME 2014. Zúčastnilo sa jej 23 európskych štátov, ktoré súťažili o 6 miest na záverečný turnaj v 3 kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Prebiehala od 4. apríla 2013 do 1. marca 2014. Prvé kolá sa odohrali v dňoch 4.7. apríla, druhé 11.14. júla a tretie 7.10. novembra 2013.
William Somerset Maugham
Kariéra
Na lekárskej fakulte napísal román „Liza of Lambeth“, ktorý mu získal meno ako autora. Román je zaraďovaný do sociálneho realizmu, do školy "slum writers". Stal sa z neho aj kvalifikovaný doktor medicíny. Po ukončení školy sa sústredil plne na písanie. Odišiel do Francúzska aby sa zotavil na južnom pobreží a tvoril.
Andrej Vrábel
Andrej Vrábel (* 2. september 1910, Mokrá Lúka – † 10. marec 1991, Levice) bol slovenský pedagóg a matematik.
Životopis
Narodil sa 2. septembra 1910 v Mokrej Lúke, okres Rožňava. Po maturite (v roku 1929) v Leviciach študoval matematiku a deskriptívnu geometriu na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Začal vyučovať na meštianskej škole v Ružomberku, potom na gymnáziách v Šahách, Leviciach, Liptovskom Mikuláši, v Bardejove a 6 rokov na Priemyselnej škole strojníckej v Banskej Bystrici. Znovu na gymnáziu v Leviciach, kde od roku 1951 bol riaditeľom školy. Na každom svojom pôsobisku vedel u žiakov vzbudzovať záujem o štúdium matematiky a dosahovať výborné vyučovacie výsledky. Počas pôsobenia v Banskej Bystrici sa zúčastnil SNP ako člen Revolučného národného výboru v Banskej Bystrici. Bol jedným zo zakladateľov Pobočky JSMF v Nitre. Pri jeho 75. narodeninách JSMF mu udelila Medailu za zásluhy o rozvoj matematiky a fyziky a vyslovila mu uznanie za dlhoročnú pedagogickú prácu. Pedantným plnením povinností bol vzorom svojim žiakom i svojim kolegom. Zomrel 10. marca 1991 v Leviciach. Jeho meno nesie Gymnázium Andreja Vrábla v Leviciach od roku 2000.
William Somerset Maugham
Kariéra
V roku 1907 mal veľký úspech so svojou divadelnou hrou „Lady Frederick“.
V tom istom 1907 roku napísal naturalistický triler s názvom „The Magician“ s postavou stvárnenou na základe dobre známeho diskutovaného Aleistera Crowleyho.
Okolo roku 1914 bol už renomovaný autor s desiatimi publikovanými románmi a desiatimi divadelnými hrami.
V roku 1915 mu zariadila jeho manželka Syrie Wellcome aby dostal prácu ako agent britskej SIS v Nemecku. Pracoval pre ňu v Taliansku, Švajčiarsku a USA. Zároveň pôsobil ako spisovateľ.
V roku 1916 Maugham cestoval po Pacifiku v sprievode svojho homosexuálneho priateľa Haxtona, čo sa stalo pravidlom aj v budúcnosti. Táto cesta ho inšpirovala k napísaniu románu „The Moon and Sixpence“, založenom na téme života Paula Gauguina.
V 1922, Maugham uverejnil „A Chinese Screen“, knihu s 58 ultrakrátkymi príbehmi zozbieranými počas jeho ciest cez Čínu a Hongkong do Sýrie.
V 1927 uviedli jeho hru „The Casuarina Tree“ na Broadwayi, s úspechom. V tom istom roku sa po búrlivom manželstve rozviedol s manželkou Syrie. Prispelo k tomu jeho spolužitie a cesty s Haxtonom.
V 1928 si kúpil v Saint-Jean-Cap-Ferrat vilu s názvom „Villa Mauresque“ aj s dvanástimi akrami pôdy. Táto sa stala jeho domovom do konca života a zároveň veľkým literárnym salónom v 20. a 30. rokoch 20. storočia.
Svoj talent pre drámu demonštroval v roku 1933 prerozprávaním starého babylonského mýtu v „Stretnutie v Samare“, v ktorej bola rozprávačom a hlavnou postavou Smrť. Neskôr prerozprával toto dielo John O’Hara vo vlastnom románe „Appointment in Samarra“.
Od roku 1944 žil s mladým Angličanom Searlem pôvodom z londýnskeho slumu, ktorý nahradil Haxtona. Zdedil po ňom v roku 1965 50 tisíc libier, obsah vily a autorské práva s rukopismi za posledných 30 rokov.
V roku 1947 Maugham založil „Cenu Somerseta Maughama“, ktorá je doteraz udeľovaná britským spisovateľom mladším ako tridsaťpäť rokov. Aktuálne obnáša 35 000 libier.
V roku 1965 zomrel v nemocnici v Nice, pochovaný je v Saint-Jean-Cap-Ferrat.
Dielo
Najdôležitejším dielom W. Somerseta Maughama je čiastočne autobiografický román „O údele človeka“ (On Human Bondage, 1915). Jeho hlavný hrdina Philip Carey je sirota, podobne ako autor. Román bo sfilmovaný a uvedený v 1964 s hercami Laurence Harvey a Kim Novak. V dráme vynikol svojimi spoločenskými komédiami. Viaceré jeho romány boli mnohokrát sfilmované. Najvýznamnejšie diela sú:
Preklady
V slovenčine vyšli diela z jeho neskoršieho obdobia: Písal literárno-kritické štúdie o anglických, francúzskych a svetových románopiscoch: Ten Novels and their Autors, Desať románov a ich autori, 1954
Učňovské pokračovacie školy
Realizácia celej stavby prebiehala etapovite. V rokoch 1928-1929 boli ukončené práce na centrálnej časti budovy. Bolo tiež dokončené ľavé predné krídlo. Ukončením tejto fázy výstavby tak vznikla v roku 1930 prvá centrálna učňovská škola na Slovensku. Ostatné krídla boli dostavané neskôr, v rokoch 1929-1933 a 1933-1937.
Celkové riešenie sa opieralo o pravidlo súvislej uličnej zástavby. Už menej sa orientovalo na faktory vyplývajúce zo samotných potrieb školy. Pôdorys ma tvar rozvinutého písmena H. Základ pôdorysnej kompozície tvorí centrálna časť budovy s hlavným vstupom. Centrálna časť je symetrická podľa osi vstupu. Má podobu dispozičného dvojtraktu. Ostatné, neskôr dostavané krídla, sú tiež dispozičným dvojtraktom, s dlhými chodbami. V stykových plochách jednotlivých krídel sa nachádzajú hygienické zariadenia a schodištia. Centrálna časť objektu je trojpodlažná. Avšak krídla sú dvojpodlažne.
Nosnú sústavu tvorí monolitický železobetónový skelet s tehlovou výplňou. Strechy sú ploché. Jednoduché strohé fasády majú veľké okná priemyselného charakteru s výraznou horizontálnou strednou priečkou. Tento vonkajší vzhľad budovy odráža vnútornú prevádzku. Na funkcionalisticky poňatej stavbe učňovských škôl sa, ako uvádza A. Hořejš,  z dvojice architektov prejavil viac Jiří Grossmann zjednodušenou lineárnosťou a uhladenejšou paralelitou požiadaviek vecných s použitím prvkov výtvarných (10 roků architektonické práce, 1932).
V celkovom pohľade ale sa musíme pozerať na ich tvorbu ako na tvorbu dvojice. Kým Grossmann bol v tandeme tým technickejšie založeným partnerom, Balán bol tvorcom umeleckých stránok ich diel. Na ich tvorbe môžeme vidieť, aké zmeny prekonala slovenská architektúra v rozmedzí niekoľkých rokov. Môžeme pri tom hovoriť ako o slohovej premene, tak aj o zmenách tvaroslovia, využívaní nových materiálov a konštrukcií, viažucim sa k týmto slohovým premenám. Väčšina ich stavieb pretrváva dodnes, aj keď nie všetky si zachovali obdivuhodnú formu, ktorú títo dvaja architekti navrhli. Keď sa v roku 1939 rozišli, obaja prestali projektovať.
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2014
Priamy postup
Priamo postúpila hostiteľská krajina a prvých 5 tímov z ME 2012:
Nasadenie do výkonnostných košov
Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v medzinárodnom ELO rebríčku ku 21. augustu 2012.
Drnovice (okres Blansko)
Drnovice je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 220 obyvateľov, z toho 612 mužov a 608 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,6 roka, ženy 38,8 roka).
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2014
Skupina C
Odense
Skupina D
🇲🇹 Gzira
Skupina F
🇵🇱 Gorzów Wielkopolski
Skupina G
🇵🇹 Porto
Skupina H
🇫🇷 Montpellier
Skupina I
🇬🇧 Sunderland
Raddon-et-Chapendu
Raddon-et-Chapendu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Future Systems
náhľad|Novinárska tribúna na kriketovom štadiónu v [[Londýne]] náhľad|[[Budova Selfridges Birmingham|Birmingham Selfridges, interiér]]
Raddon-et-Chapendu
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Future Systems
Future Systems je architektonická kancelária založená v roku 1979 českým architektom Janom Kaplickým a Davidom Nixonom v Londýne. Už od svojho vzniku zaujali Future Systems svojim inovatívnym prístupom a vizuálne aj technologicky netradičnou architektúrou a dizajnom. Pomaly sa svojim inovatívnym dostali do povedomia širokej odbornej aj laickej verejnosti, aj keď prvých realizácií svojich projektov sa dočkali až dlho po svojom vzniku.
Jan Kaplický sa netají, že inšpiráciu hľadá v prírode a to vo všetkých jej podobách. Preto sa jeho návrhy, ktoré od roku 1989 po odchode Nixona do USA zdieľa s Amandou Levete, vyznačujú ladnými organickými tvarmi a prívetivosťou k životnému prostrediu.
17. apríl
Narodenia
thumb|upright|[[Zuzana Kronerová (* 1952)]] thumb|upright|[[Victoria Beckhamová (* 1974)]] thumb|upright|[[Anna Geislerová (* 1976)]] thumb|upright|[[Jo-Wilfried Tsonga (* 1985)]]
Úmrtia
náhľad|upright|[[Benjamin Franklin († 1790)]] náhľad|upright|[[Henrik Dam († 1976)]]
Graf
Graf môže byť:
Luhy
Luhy môže(u) byť:
Kométa Klinkerfues
Kométa Klinkerfues alebo C/1853 L1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 11. júna 1853.
NGC 491
NGC 491 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 25. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Bácsalmás
Má rozlohu 10 832 ha a žije tu obyvateľov .
Družina (história)
Družina bol v stredoveku (u Germánov už od začiatku nášho letopočtu):
Najznámejšia forma družiny bola panovnícka družina.
Veľká kométa roku 1854
Veľká kométa roku 1854 alebo C/1854 F1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 23. marca 1854.
Montmarault (kantón)
Montmarault je francúzsky kantón v obvode Montluçon v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 16 obcí.
Saint-Urcize
Saint-Urcize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 492
NGC 492 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 6. decembra 1850.
Saint-Urcize
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 492
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,6.
Dunavecse
Dunavecse je mesto v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Kunszentmiklósskom okrese.
Má rozlohu 6 677 ha a žije tu  obyvateľov .
Varennes-sur-Allier (kantón)
Varennes-sur-Allier je francúzsky kantón v obvode Vichy v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 15 obcí.
Morten Dahlmann
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Nordsjaelland Cobras v najvyššej dánskej súťaži.
Reprezentácia
Dánsky reprezentačný tréner Mikael Lundström ho nominoval Majstrovstvá sveta 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 26.
Židia vo Švédsku
náhľad|Štokholmská synagóga Židovská komunita vo Švédsku v súčasnosti číta približne 18 000 osôb židovského vyznania. Štokholm má najväčšiu židovskú komunitu so základnou školou, škôlkou, knižnicou, židovským rádiom a dvojmesačníkom Judisk Krönika. Židovské komunity sú aj v mestách Malmö, Göteborg, Borås, Helsingborg, Lund a Uppsala. Synagógy sa nachádzajú v Štokholme (2 ortodoxné a 1 konzervatívna), Göteborgu (1 ortodoxná a 1 konzervatívna), Malmö (ortodoxná) a Norrköpingu (vzhľadom na nízky počet členov židovskej komunity sa tu nekonajú pravidelné bohoslužby).
Dejiny
História Židov vo Švédsku siaha do 17. storočia. V dôsledku imigračných vĺn aškenázskych Židov z Ruska a Poľska do Švédska v rokoch 1850–1920 sa židovská populácia rozrástla na 6500 osôb (v roku 1920). Po 1. svetovej vojne bola židovská imigrácia regulovaná, aj keď malé skupiny nemeckých, českých a rakúskych Židov boli do Švédska vpustené. V predvojnovom období 2. svetovej vojny imigrovalo do Švédska zhruba 3000 Židov, aby unikli pred nacistickou perzekúciou. Aj keď bolo Švédsko v priebehu 2. svetovej vojny neutrálnou krajinou, pomohlo uľahčiť záchranu mnoho Židov z okolitých štátov. V roku 1932 bolo poskytnutý azyl 900 nórskym Židom a asi najvýznamnejší vôbec bol presun celej dánskej židovskej komunity - približne 8000 osôb - do Švédska v októbri roku 1943. Švédsky diplomat Raoul Wallenberg tiež zachránil tisíce maďarských Židov v Budapešti. V povojnovom období sa vo Švédsku natrvalo usadilo mnoho židovských utečencov z pobaltských krajín, Rumunska a Poľska. Niekoľko vĺn utečencov z Maďarska prišlo v rokoch 1956 a 1968 a z Poľska v rokoch 1968-1970. V rokoch 1945–1970 sa tak židovská populácia vo Švédsku zdvojnásobila.
Marián Čalfa
Marián Čalfa (* 7. máj 1946, Trebišov) je bývalý slovenský politik, predseda česko-slovenskej vlády národného porozumenia vytvorenej po nežnej revolúcii v decembri 1989.
Pavol Horváth
Pavol "Paľo" Horváth je slovenský basgitarista. Je známy zo slovenskej hard rockovej skupiny Tublatanka, v ktorej pôsobil od roku 1982. S Tublatankou nahral 5 štúdiových albumov. Zo skupiny odišiel v roku 1993. Jeho vysoko položený vokál je typický pre mnohé skladby Tublatanky ako napr. Prometeus, v ktorých bol Horváth hlavným spevákom. V roku 1996 sa podieľal ako spevák na štúdiovom projekte Magma spolu s Peci Uherčíkom a Ferom Griglákom.
Marián Čalfa
Marián Čalfa absolvoval v roku 1970 Právnickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Pracoval na Úrade predsedu federálnej vlády v legislatívnom odbore. V roku 1985 sa stal vedúcim tohoto odboru. V apríli 1988 sa stal členom federálnej vlády a zároveň predsedom jej Legislatívnej rady. Počas nežnej revolúcie nahradil 10. decembra 1989 vo funkcii predsedu vlády Ladislava Adamca. Hlavnou úlohou novovytvorenej vlády národného porozumenia bolo pripraviť slobodné voľby. Keďže v ten istý deň rezignoval na svoju funkciu prezident Gustáv Husák, vykonával Čalfa prezidentské právomoci až do zvolenia Václava Havla do funkcie prezidenta 29. decembra 1989.
Pavol Horváth
Paľo Horváth používal počas väčšiny obdobia v Tublatanke basovú gitaru Fender Precision, hral prstami aj brnkadlom.
Marián Čalfa
Marián Čalfa bol posledný komunistický premiér Česko-Slovenska. 18. januára 1990 vystúpil z KSČ a stal sa členom Verejnosti proti násiliu (VPN). Po prvých slobodných voľbách v júni 1990 sa Marián Čalfa stal opätovne predsedom federálnej vlády, nazvanej aj vládou národnej obete. Pôsobil v tejto funkcii od 27. júna 1990 do 2. júla 1992. V apríli 1991 sa po rozpade VPN stal členom Občianskej demokratickej únie (ODÚ). Po neúspechu strany vo voľbách v roku 1992 odišiel z politiky a začal sa venovať právnickej praxi.
Obe vlády vedené Mariánom Čalfom úspešne zvládli kľúčové reformy potrebné na prechod od totality k slobodnej spoločnosti. Marián Čalfa sa mohol oprieť o podporu všetkých vtedajších relevantných politických osobností vrátane prezidenta Václava Havla a ministra financií Václava Klausa. Počas jeho pôsobenia vo funkcii premiéra bol Marián Čalfa terčom kritiky pre jeho komunistickú minulosť. Bol dokonca považovaný za dôkaz toho, že nežná revolúcia bola neukončená, alebo dokonca „ukradnutá“ komunistickou nomenklatúrou. V súčasnosti sa objavujú názory, že bol „šedou eminenciou“, ktorá veľkou mierou prispela k hladkému priebehu nežnej revolúcie a k zvoleniu Václava Havla za prezidenta. Napriek tomu, že bol komunistom, využil v kritických chvíľach svoje negociačné schopnosti a prispel tak k tomu, že komunisti boli ochotní súhlasiť s kompromismi, ktoré boli oveľa radikálnejšie, ako boli pôvodné predstavy lídrov nežnej revolúcie.
NGC 493
NGC 493 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. decembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
OZ Bíli Andeli
OZ Bíli Andeli je fanklub fanúšikov klubu FC Spartak Trnava, ktorý pravidelne organizuje výjazdy na zápasy na súperovom ihrisku či iné rôzne akcie. Spolu s fanúšikmi Slovana Bratislava sú považovaní za jedných z najlepších na Slovensku. Predsedom fanklubu je Marián Galbavý.
Bojkot
Spolu s fanklubmi OZ Belasá Šlachta, Fanklubom MŠK Žilina, Ultras Nitra, Ultras Košice, Ultras Spartak, Red-White Angels (Banská Bystrica), Engerau Fans (Petržalka), Ultras Martin a Ultras Slovan sa fanklub odmietol zúčastniť na zápase medzi Slovenskom a Poľskom (3. európska kvalifikačná skupina o postup na Majstrovstvá sveta vo futbale). Ako dôvod uviedli zlú situáciu v slovenskom futbale a vyzvali ľudí, aby zvážili účasť na tomto zápase.
Rivalita medzi Slovanom a Trnavou
Rivalita medzi Slovanom a Trnavou je veľmi známa. Počas týchto zápsov často dochádza k nepokojom či iným fyzickým stretom.
Koncom augusta 2008 sa zišli predstavitelia týchto fanklubov, aby sa dohodli na postupe proti policajnej brutalite na futbalových štadiónoch. Poslali otvorený list ministrovi vnútra vlády Slovenskej republiky a tým sa pripojili k fanklubu Slovana, ktorý tak tiež urobil.
Iné združenia
Vo fanklube sa nachádza aj radikálne zruženie. Ide o Red Black Wariors.
Symbolický cintorín v Malej Fatre
náhľad|Symbolický cintorín Symbolický cintorín v Malej Fatre sa nachádza neďaleko Chaty Vrátna v závere Vrátnej doliny. Cintorín bol otvorený a posvätený 25. júla 1998 ako v poradí tretí slovenský symbolický cintorín venovaný obetiam nešťastí v horách. Cintorín vybudovala Horská služba.
Na cintoríne sú tabuľky s menami obetí. V čase postavenia bolo na cintoríne 52 tabuliek s menami obetí, ktorí zahynuli v rokoch 1957 – 1997 a tabuľa s menami 14 obyvateľov osady Štefanová, ktorí sa 11. júna 1848, stali obeťami prívalu horskej riavy. Cintorínu dominuje kríž s nápisom „Mŕtvym na pamiatku, živým pre výstrahu.“
Habrůvka
Habrůvka je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 391 obyvateľov, z toho 191 mužov a 200 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,3 roka).
Konvoj HX-84
HX-84 bol konvoj v druhej svetovej vojne, ktorý 28. októbra 1940 vyplával z Halifaxu v Kanade a jeho cieľom bol Liverpool v Spojenom kráľovstve. Konvoj sa skladal z 39 obchodných lodí a jeho jedinou ochranou bol ozbrojený obchodný krížnik HMS Jervis Bay. Jervis Bay bol linkový parník, ktorý bol na začiatku vojny vyzbrojený 7 šesťpalcovými delami.
Vrecková bojová loď Admiral Scheer, ktorej velil kapitán Theodor Krancke, vyplávala z Wilhelmshavena 14. októbra 1940. Jej cieľom bolo napádať konvoje a osamelo plávajúce lode v Atlantiku. O konvoji HX-84 sa Krancke dozvedel od šifrovacej služby B-dienst. 5. novembra konvoj našlo na pozícii -50.5°N, 32°W nemecké prieskumné lietadlo.
Na odpor sa nemeckej vreckovej bojovej lodi postavil ozbrojený obchodný krížnik HMS Jervis, ktorý sa snažil dať šancu obchodným lodiam, aby utiekli. Potom, čo bol potopený Jervis, zaútočil Admiral Scheer na lode konvoja a potopil britské obchodné lode Maiden, Trewellard, Kenbame Head, Beaverford, Fresno a poškodil tanker San Demetrio. Ostatné lode doplávali v poriadku do Liverpoolu. Na Jervise zahynulo 190 členov posádky vrátane kapitána Fegena.
Admirál Scheer pokračoval vo svojich útokoch a do Kielu sa vrátil až 1. apríla 1941. Počas plavby potopil celkom 16 lodí a preplával 46 000 námorných míľ.
Kapitán britskej lode HMS Jervis Edward Fegen obdržal za ochranu konvoja HX-84 posmrtne Viktóriin kríž.
Kleoxenos z Alexandrie
Kleoxenos (Kleoxenos) bol olympijský víťaz v boxe v roku 240 pred Kr.
Kleoxenos z Alexandrie bol na 135. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr. Meno boxera Kleoxena je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Eusebios tiež uvádza, že Kleoxenos si v boxe bez väčšieho zranenia vybojoval titul periodonikés, t. j. zvíťazil na všetkých panhelénskych hrách.
Jednotlivé celogrécke hry sa usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili periodos (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.
LG Optimus
náhľad|Smartfóny LG Optimus na Mobile World Congress 2013 v Barcelone náhľad|LG Optimus G, vlajková loď série Optimus náhľad|LG Optimus 3D Cube
LG Optimus je séria smartfónov a tabletov, ktoré vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Na prevažnej väčšine týchto zariadení beží operačný systém Android, na niekoľkých Windows Phone 7.
Optimus L
LG Optimus L je subséria uvedená v roku 2012. Obsahuje nasledovné modely:
NGC 494
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Jánoshalma
Jánoshalma je mesto v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Jánoshalmianskom okrese.
Má rozlohu 13 221 ha a žije tu  obyvateľov .
Ján Alojz Wagner
Ján Alojz Wagner (* 3. júl 1864, Slovenské Pravno – † 18. október 1930, Bratislava) bol slovenský prírodovedec a publicista. Pseudonymy: Ahasver, Homo, Motúz, Nemo, Securus, Ten istý, Vekoslav.
Cusset-Nord
Cusset-Nord je francúzsky kantón v obvode Vichy v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvoria ho 4 obc4.
Ján Alojz Wagner
Jeho otec bol Samuel Wagner a matka Paulína rod. Belohorská.
Životopis
Narodil sa 3. júla 1864 v Slovenskom Pravne. Študoval na gymnáziu v Kremnici, od 1878 v Banskej Bystrici, 18831889 na Prírodovedeckej fakulte viedenskej univerzity, kde získal doktorát filozofie (1889).
Po štúdiách úradník v poisťovni vo Viedni, Grazi, od 1896 v poisťovniach v Budapešti. Keď sa vrátil na Slovensko, založil Prvú slovenskú poisťovňu (1919) a bol jej riaditeľom. Od 1921 lektor poistnej techniky na Právnickej fakulte UK.
Patril medzi najvýznamnejších popularizátorov prírodných vied na Slovensku. Už ako študent konal meteorologické pozorovania. V polovici 80. rokov začal v slovenských novinách a kalendároch uverejňovať populárne články, hlavne z astronómie a meteorológie. V r. 1890 sa rozhodol vydávať prvý populárno-vedecký časopis u nás pod príznačným názvom Svet s cieľom „otvoriť aj národu tatranskému svet vedecký“. Žiaľ, vyšli iba tri čísla. Neskôr publikoval samostatné populárne štúdie, napríklad Nebo a zem (1890), Zjavy nebeské (1895), Mesiac a jeho pohyby (1901), Franklin a hromozvod (1902), Človek a hviezdy (1904), Vzduchoplavba (1918). Bol prvým propagátorom myšlienok teórie relativity na Slovensku. Zanechal bohatú zbierku kníh, ktorá je uložená v Univerzitnej knižnici v Bratislave.
Ako odborník v poisťovníctve vydal príručky o základoch poisťovníctva, o poisťovníctve na Slovensku, poistnej technike a i. Zakladateľ a predseda Národnej rady (1918), po 1919 predseda MO Matice slovenskej v Bratislave, zakladajúci člen Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS). Treba spomenúť tiež jeho rozsiahlu spolkovú činnosť a rôzne kultúrne aktivity. Zomrel 18. októbra 1930 v Bratislave.
Saint-Victor (Cantal)
Saint-Victor je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Raincourt
Raincourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Saint-Victor (Cantal)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Raincourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Victor (Cantal)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Raincourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Titus Pomponius Atticus
Titus Pomponius Atticus (110 – 32 pred Kr.) bol významný rímsky vydavateľ a finančník, jedna z popredných osobností umeleckých kruhov svojej doby. Do okruhu jeho priateľov patrili rečník a politik Marcus Tullius Cicero, životopisec Cornelius Nepos a vzdelanec Marcus Terentius Varro. Atticus venoval svoj život úplne umeniu a filozofii a v protiklade s rímskou tradíciou odmietal zastávať verejné úrady. Napriek svojmu bohatstvu a vplyvu zostal až do konca života „obyčajným“ jazdcom. Pomponius Atticus sa staral v prvom rade o vydávanie diel svojich priateľov, ale sám tiež napísal niekoľko kníh, z ktorých sa žiaľ žiadna nedochovala.
Život
Atticus pochádzal zo starobylej rodiny jazdeckého stavu z Ríma, kde sa narodil ako syn Tita Pomponia a jeho manželky Caecilie Metelly. V mladosti študoval spolu s Ciceronom, Luciom Torquatom a synom Gaia Maria. Počas tejto doby sa z nich stali priatelia na život a na smrť. Obzvlášť s Ciceronom si zostali do konca života veľmi blízki. Cicero venoval svoj spis De Amicitia (O priateľstve) Pomponiovi Atticovi a Atticus sa staral o publikáciu Ciceronových rečí. Ich vzájomná korešpondencia, často písaná v skrytých náznakoch, aby sa mohli vyjadrovať k prebiehajúcim politickým udalostiam, sa zachovala ako Epistulae ad Atticum (Listy Atticovi) v Ciceronovej pozostalosti a bola vydaná po jeho smrti štátnikovým sekretárom, prepustencom Marcom Tulliom Tirom.
Roku 85 pred Kr. odišiel Atticus z politických ale aj študijných dôvodov do Atén – obával sa proskripcií zo strany diktátora Lucia Cornelia Sullu -, kde sa zdržiaval 20 rokov. Tu sa bližšie zoznámil s gréckou literatúrou a filozofiou a stal sa presvedčeným epikurejcom. Atény zostali jeho druhým domovom, kam sa často vracal. Podľa nich dostal i cognomen Atticus (pochádzajúci z Attiky). Počas pobytu v Aténach boli jeho hosťami Marcus Tullius Cicero aj Gaius Iulius Caesar.
Atticovo bohatstvo pochádzalo jednak z dedičstva, jednak zo šikovného obchodu s nehnuteľnosťami. Vďaka nemu si mohol dovoliť zamestnávať otrokov vyškolených v prepisovaní a viazaní kníh – akúsi vydavateľskú dielňu. Po smrti svojho bohatého strýka Quinta Caecilia Metella sa Atticus, ktorého si krátko predtým Metellus adoptoval, stal jeho jediným dedičom. Pri tejto príležitosti si zmenil meno na Titus Caecilius Pomponianus Atticus. Lucius Licinius Lucullus, inak jeho dobrý priateľ, mu prijatie dedičstva, ktoré sám dúfal získať, zazlieval.
Manželkou Tita Pomponia Attica sa stala Caecilia Pilia (alebo Pilea, asi 75 – 46 pred Kr.), vnučka Marca Licinia Crassa. Vzali sa roku 58 alebo 56 pred Kr., kedy mal Atticus už 53 rokov (a ona 17 alebo 19 rokov). Napriek tomu spolu prežili šťastné manželstvo trvajúcej dvanásť rokov. Pilia porodila Atticovi syna Tita Pomponia Attica a dcéru Caeciliu Pomponiu Atticu, ktorá sa stala prvou ženou Marca Vipsania Agrippu.
Po smrti svojej manželky žil Atticus v Ríme, kde sa venoval vydavateľstvu, filozofii a literatúre. Keď zistil, že je nevyliečiteľne chorý, rozhodol sa spáchať samovraždu tým, že odmietal prijímať potravu. Údajne zomrel po piatich dňoch postenia v záverečnom štádiu svojej choroby. Bol pochovaný v rodinnej hrobke na Vii Appii.
Dielo
Atticus napísal jedinú knihu, Liber annalis (Kronika), v ktorej pojednával o dejinách Ríma od založenia po rok 49 pred Kr. Venoval sa tiež vydávaniu akýchsi ročeniek, v ktorých uverejňoval podobizne najvýznamnejších osobností štátu spolu s krátkymi epigramami. Vieme tiež, že Atticus sa venoval skladaniu poézie.
Atticus a filozofia
Už v mladom veku sa Atticus priklonil k epikureizmu a zostal jeho prívržencom až do svojej smrti. Jeho filozofický postoj bol v jeho dobe veľmi dobre známy. Práve kvôli nemu odmietol prijať verejný úrad a tradičné rímske hodnoty, akými bola služba vlasti a vojenská činnosť, a venoval sa umeniu a vedeckej činnosti. Z epikureizmu vychádzala aj Atticova samovražda, ktorá mala urýchliť nevyhnutný koniec (epikurejci neuznávali nesmrteľnosť duše).
V neskoršom období života svoj postoj Atticus čiastočne prehodnotil a prijal rímsky názor na „mravy predkov“ (mos maiorum). Cicero ho v tomto svetle predstavuje v svojom diele De finibus bonorum et malorum (O najvyššom dobre a zle). Možno, že návrat k rímskym hodnotám mal byť pre starnúceho muža, ktorý väčšinu svojho života prežil v republike, styčný bod s porepublikánskou, Augustovou dobou.
Obytný a obchodný dom Schön
Obytný a obchodný dom Schön (1934) je stavba v Bratislave.
''Je najvznešenejší pocit mať možnosť tvoriť pre dnešného osvieteného človeka. Takéto vedomie dáva silu pre nové idey a silu tvorivým výbojom'' (Fridrich Weinwurm). Týmito vetami sa riadil Fridrich Weinwurm pri svojej tvorbe. Keď v roku 1924 začala jeho spolupráca s Ignácom Vecséiom, vznikla architektonická dvojica, ktorá výrazne ovplyvnila vývoj architektúry na Slovensku. Ako kľúčové osobnosti slovenského purizmu vytvorili mnoho stavieb ovplyvňujúcich aj neskoršiu architektúru. Ich spoločnú tvorbu ukončila 2. svetová vojna. Ignác Vecséi zomrel v koncentračnom tábore a Fridrich Weinwurm bol údajne zastrelený maďarskými fašistami pri pokuse o prekročenie štátnej hranice.
V roku 1934 navrhli budovu obchodného a obytného domu pre firmu Siegfried & Max Schön. Postavili ho na mieste dvoch pôvodných domov v nízkej dvojposchodovej starej zástavbe Obchodnej ulice ako 6-poschodový objekt. Prvé a druhé nadzemné podlažie plnilo funkciu obchodného domu, tretie podlažie bolo určené na prenájom kancelárskych priestorov. Ostatné podlažia tvorili dvojizbové a trojizbové byty. Zaujímavosťou je, že tieto priestory plnili len dočasne obytnú funkciu. Tieto bytové jednotky mali v budúcnosti postúpiť priestory rozširujúcemu sa obchodnému domu.
Pri riešení daného projektu sa architekti museli potýkať s istými konštrukčnými problémami. Netradičné rozmery parcely i špecifické požiadavky plynúce z funkcie spodného podlažia (predajné priestory), autori vyriešili vytvorením železobetónového skeletu, ktorého zvláštnosťou bol rozpon so šírkou 14 metrov, čo bolo pre súdobú architektúru nepríznačné. Štandardný rozpon v tom období bol značne menší. Zhotovenie danej konštrukcie umožnilo vytvoriť atraktívny obchodný veľkopriestor.Prvé poschodie je riešené ako elipsovitá galéria, ktorá prispieva k prehľadu a optickému kontaktu. Významná je aj jej zásluha pri celkovom osvetlení prízemia.