cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rio Ferdinand
Rio Gavin Ferdinand (* 7. november 1978, Londýn, Spojené kráľovstvo) je bývalý anglický futbalista. Jeho matka je anglicko-írskeho pôvodu, otec pochádza z ostrova Svätá Lucia. Hráva ako stopér za Manchester United v FA Premier League a na medzinárodnej úrovni reprezentuje Anglicko. Je rýchly, veľmi pohotový, dobre číta hru a má dobrú schopnosťou vyviesť loptu z obrany do útoku. Ako iní súčasní anglickí obrancovia, aj on je výborný v hre vo vzduchu. Za anglický národný tím odohral viac ako 60 zápasov a zúčastnil sa troch Majstrovstiev sveta.
Doterajšia kariéra
Jeho otec Julian Ferdinand emigroval z ostrova Svätá Lucia. Jeho matka Janice Lavender je anglicko-írskeho pôvodu. Jeho rodičia neboli nikdy zosobášení a rozišli sa keď bol Rio malý chlapec. Má niekoľko bratov a sestier z ďalších manželstiev svojich rodičov. Anton Ferdinand, obranca Sunderlandu je jeho brat, zatiaľ čo bývalý anglický útočník Les Ferdinand je jeho bratranec.
West Ham
Po počiatočnom záujme QPR, podpísal Ferdinand v roku 1992 ako žiak zmluvu s klubom West Ham United. Po ukončení školy sa stal profesionálnym hráčom v akadémii West Hamu. Svoj debut v prvom tíme si odbil 5. mája 1996 ako striedajúci hráč v domácom remízovom zápase proti klubu Sheffield Wednesday. V sezóne 97 – 98 vyhral Rio cenu „Kladivár roku“ ako mladý 20 ročný hráč.
Leeds United
Ferdinand prestúpil do klubu Leeds United v novembri 2000 za 18 miliónov libier. V tej dobe to bol britský prestupový rekord a Rio sa stal najdrahším obrancom na svete. V auguste 2001 sa stal kapitánom Leedsu.
Manchester United
22. júla 2002 prestúpil do ďalšieho klubu Premier League, Manchestru United. 5 ročným kontraktom sa stal najdrahším britským futbalistom a opäť sa stal najdrahším obrancom na svete (v roku 2001 ho predbehol Lilian Thuram). Poplatok zahŕňal základnú časť vo výške 20 miliónov a nejaké podmienečné časti, čo dovolilo vedeniu Leedsu povedať fanúšikom, že ho predali za sumu okolo 30 miliónov. Leeds neskôr zobral jednorazovú platbu namiesto osobitných dávok, keď zúfalo potrebovali hotovosť počas finančnej krízy. Výsledná účtovná hodnota činila sumu 33 miliónov libier. To zahŕňalo aj poplatky za agentov a tak Leeds celkovo zinkasoval 30,72 milióna libier.
Ferdinand tiež môže účinne hrať v strede zálohy.
Pred 14. decembrom 2005 nikdy nestrelil za United gól, napriek tomu Ferdinand prichádzal do vápna takmer na každý rohový kop a útočné priame kopy. Konečne skóroval proti Wiganu Athletic, keď dával na 4:0. Nasledovala prudká gólová hlavička proti West Bromwichu Albion. Potom strelil v poslednej minúte víťazný gól proti Liverpoolu na štadióne Old Trafford, je to asi jeho najvýznamnejší gól za Manchester. V rovnakom zápase nasledujúcej sezóny 22. decembra 2006, Rio strelil gól pri víťazstve 2:0. Ferdinand a jeho brat uzavreli stávku, kto strelí v sezóne 2005 – 06 viac gólov, pričom Rio vyhral 3:2.
Ferdinand začal sezónu 2007 – 08 dobre, bol súčasťou defenzívy United, ktorá udržala 6 čistých štítov v Premier League v rade za sebou. Túto šnúru ukončil rýchly gól Aston Villy vo Villa Parku 20. októbra 2007. To sa stalo v zápase, v ktorom Rio strelil svoj 1. gól v tejto sezóne, keď strelil 3. gól United ľavou nohou pomedzi obrancov. Hneď o 3 dni neskôr strelil Rio svoj 1. gól za United v Lige Majstrov, keď nádhernou hlavičkou otvoril skóre proti Dynamu Kyjev. United tomuto zápasu jasne dominovali a vyhrali ho 4:2.
Medzinárodná kariéra
Song „Rio“ od skupiny Duran Duran bol použitý vo futbalových choráloch dvojmo, pre a proti Ferdinandovi. Na turnaji v roku 2002 fanúšik Simon Le Bon (hlavný spevák skupiny Duran Duran), sľúbil, že ak Anglicko vyhrá titul, znovu vydá upravenú verziu tejto skladby (nestalo sa tak).
Ferdinand strelil za Anglicko 2 góly. Prvý v 2. kole na MS 2002 proti Dánsku. Ale niektorí štatistici oponujú a tvrdia, že to bol vlastný gól brankára Thomasa Sørensena. Druhý strelil tento obranca Manchestru United ruskému brankárovi v kvalifikačnom zápase na Euro 2008 12. septembra 2007 na štadióne Wembley.
Televízny komentátor
V júni 2006, v deň otváracieho zápasu anglickej reprezentácie na MS 2006 proti Paraguaju, Ferdinand zažil svoj debut ako televízny komentátor. Účinkoval sám v relácii „Rio's World Cup Wind-Ups“ v štýle Jeremyho Beadla. Ukazoval triky so svojimi kamarátmi z reprezentačného mužstva vrátane Davida Beckhama. Nakoniec to bolo zrušené v dôsledku filmových nehôd.
Tiež bolo napísané, že Ferdinand práve filmuje dokument o vražde školáka Damilola Taylora. Ferdinand vyrástol na mieste kde bol tento 10 ročný chlapec zavraždený v roku 2000. Tento program je prvý v sérii, v ktorej bude Ferdinand rozprávať mladým o živote kriminálnikov. Ferdinandovým obľúbeným filmom je Zjazvená tvár (Scarface) a rád počúva Notorious B.I.G.
Zmeškané drogové testy
V roku 2003 sa nezúčastnil na drogových testoch, pričom ako dôvod uviedol, že bol zaneprázdnený sťahovaním domu. Ferdinand bol za zmeškanie testov potrestaný. Futbalová asociácia mu uložila trest zákazu činnosti na 8 mesiacov od januára 2004 na klubovej i reprezentačnej úrovni a pokutu 50 000 libier. Rio tak zmeškal zvyšok ligovej sezóny a celé EURO 2004. Manchester United sa odvolal a trest bol znížený. John Terry ho nahradil na jeho poste až do návratu 9. októbra 2004 v kvalifikácii na MS proti Walesu.
Ferdinandova sága okolo drogových testov zapríčinila obrovské debaty okolo toho koľko futbalistov je vinných z drogových priestupkov. Jeden z dôvodov odvolania Manchestru United okolo trestu bol že hráč Manchestru City tiež vynechal drogové testy ale vyviazol len s pokutou 2000 libier. Ale tento prípad bol značne odlišný, keďže hráč iba zmeškal svoj test a vykonal ho o 2 hodiny neskôr. Niekoľko sezón predtým bol potrestaný záložník Ipswichu Adam Tanner trojmesačným zákazom za chybné testy. Adrian Mutu bol tiež potrestaný iba na 7 mesiacov a dostal pokutu 20 000 libier po pozitívnych drogových testoch a tento trest dostal až po Riovi. Tieto precedensy viedli k niektorým sťažnostiam, že Ferdinand bol použitý ako príklad a že predĺženie jeho trestu na EURO 2004 sú toho dôkazom.
Osobný život
Ferdinandova priateľka Rebecca Ellison porodila syna Lorenza 24. júla 2006. Narodil sa v manchesterskej nemocnici a vážil. Rio je obrovský fanúšik vojny robotov a navrhol a postavil víťazného v roku 2002, ale nepostavil ho sám.
Encyklopedizmus
Encyklopedizmus je snaha o súhrn všetkých vedomostí v rámci jedného vedeckého diela alebo súboru diel; slovníková jednotka, slovníkové heslo, spracované podrobne, súhrnne, ako v náučnom slovníku.
Stagflácia
Stagflácia je stav, keď ekonomika vykazuje zároveň stagnáciu a infláciu.
Je to pojem z makroekonómie, ktorý vyjadruje obdobie s vysokou infláciou a zároveň národný produkt buď klesá alebo sa prinajmenšom nezvyšuje. Výkonnosť ekonomiky ani nerastie ani neklesá, nezamestnanosť sa udržiava na rovnakej úrovni, no napriek tomu cenová hladina rastie.
Vznik
Vzniká ako dôsledok nákladmi tlačenej inflácie. Tento jav sa dá pozorovať aj pri procese odstraňovania inflačnej medzery.
Hudobný žáner
Kategorizácia
I keď existuje mnoho hudobných žánrov je možné ich zlúčiť podľa spoločných znakov do jednotlivých skupín:
Ľudová hudba
Ľudová hudba (hudobný folklór) je spontánny prejav ľudovej hudobnosti. Základom európskej ľudovej hudby je pieseň. Mnohé z piesní boli tak obľúbené, že sa ústnym podaním preniesli cez celé generácie a stali sa tak najprirodzenejším a najčistejším prejavom národného hudobného cítenia, súčasne sú neoceniteľným dokumentom hudobných koreňov príslušného etnika.
Klasická hudba
Termínom „klasická (vážna) hudba“ označujeme množstvo rozličných žánrov, ktoré majú spoločné znaky. U nás sa pod termínom „klasická hudba“ rozumie európska klasická hudba (v staršie definície ju špecifikujú ako západnú umeleckú hudbu z čias klasickej hudobnej éry). Ako klasická hudba môže byť taktiež chápaná aj klasická hudba v iných kultúrach ako je napríklad čínska, indická, alebo perzská klasická hudba.
Tradične je klasická hudba komponovaná a prezentovaná profesionálne trénovanými, študovanými umelcami. Diela klasickej hudby sú tradične vydávané v písanej forme. Komponované a písané sú v notovej forme a pravidlom je aby sa tieto notové party interpretovali čo najpresnejšie.
Súčasná kresťanská hudba
Súčasná kresťanská hudba je žáner populárnej hudby, ktorej texty sú zamerané na témy kresťanskej viery. V hudobnom priemysle je tento žáner reprezentovaný kresťanskou a gospelovou hudbou.
Dychová hudba
Dychová hudba je špecifický druh zábavnej hudby, ktorý využíva široké spektrum dychových nástrojov (trúbky, klarinet, heligón). Rytmický základ dychovej hudby je podobne ako v klasickom orchestri hraný jednoduchými rytmickými nástrojmi najčastejšie veľkým bubnom, malým bubnom a činelami.
Dychová hudba je čiastočne ovplyvnená európskou ľudovou, klasickou a tanečnou hudbou. Dychová hudba má široké spoločenské využitie, hráva pochodové, tanečné, smútočné skladby.
Izočiara
Niekedy sa izolínie kombinujú s farebným rozlíšením plôch medzi nimi, tzv. izopásiem – teda tak, že určitej hodnote alebo intervalu veličiny prislúcha určitá farba, farebný odtieň, sýtosť farby, šrafovanie alebo iný vzor. Napríklad vrstevnice na mape bývajú kombinované alebo nahradené hnedými farbami plôch pre vyššie položené miesta zemského povrchu, žltými farbami pre nižšie položené miesta a zelenými farbami pre nížiny. Izolínie potom nemusia býť znázornené čiarou, ale sú tvorené rozhraniami medzi plochami rôzneho prevedenia.
Hudobný žáner
Blues
Blues je hudobný štýl, ktorý vznikol v afroamerickej komunite otrokov v 19. storočí v USA. Je to hudba, vychádzajúca z náboženských gospelových piesní a spirituálov a je veľmi výrazne ovplyvnená pôvodnou africkou hudbou. Na rozdiel od spirituálov bol v začiatkoch blues dávaný hlavný dôraz na sólový spev. Často bol pri speve využívaný model zvolania a odpovedi. Sólový hlas bol neskôr sprevádzaný hudobným nástrojom, veľmi často gitarou.
Izočiara
Izolínie sa na zobrazenie využívajú v rôznych vedeckých oblastiach:
Hudobný žáner
Country & Western
Country & Western (niekedy označovaná zjednodušene ako Country) má svoj pôvod na juhu spojených štátov (Nashville, štát Tennessee). Je ovplyvnená hlavne tradičnou folkovou hudbou, keltskou hudbou, blues, gospelom.
Džez
Džez je hudobnou formu, ktorá je ovplyvnená folkom, blues, ragtime a európskou hudbou hlavne hudbou produkovanou hudobnými skupinami. Je označovaný ako prvá národná hudba ktorá vznikla v USA (New Orleans).
Džezová hudba od svojho počiatku prešla rôznymi vývojovými trendmi. Ich poradie by sa dalo zhruba určiť takto: dixieland, swing/ big band, bebop, hard bop, cool jazz, free jazz, jazz fusion, smooth jazz...
Primárne je džez inštrumentálnou hudbou. Typickými nástrojmi pre džezovú hudbu sú saxofón a trúbka, basa, gitara a bicie. V raných štýloch džezu bol často využívaný klarinet a bendžo. Napriek tomu, že existuje veľa slávnych džezových spevákov a v džezových skladbách sa bežne vyskytujú spievané texty, nehrajú v tomto žánri až tak dôležitú rolu. V rokoch najväčšej popularity džezu (1920- 1950) bola silná spojitosť medzi ním a populárnou hudbou. Populárne skladby boli ovplyvnené džezom a veľa džezových hitov bolo prerobenými populárnymi piesňami, prípadne boli pokusy o vytváranie populárnych hitov pridávaním textov k džezovým tónom.
Džezová hudba je charakteristická improvizáciami, dobrá džezová formácia musí pozostávať z hudobníkov s citom pre harmóniu a vysokou technickou zdatnosťou v hre na nástroje.
Latinskoamerická hudba
Latinskoamerická hudba (alebo Latino) je hudba, ktorá pochádza z Mexika, Strednej a Južnej Ameriky a z Karibskej oblasti.
VÚB Open
VÚB Open je bývalý tenisový turnaj v Bratislave. Začal v roku 1997 a naposledy sa uskutočnil v roku 2002. Patril do kategórie Tier IV a hral sa na tvrdom povrch v Sibamac aréne. Hneď v prvom ročníku sa vo finále stretli dve kvalitné hráčky, francúzska Amélie Mauresmová, a belgičanka Kim Clijstersová. Úspešná bola Mauresmová, keď vyhrala v pomere 6-3, 6-3.
Hudobný žáner
Latinskoamerická hudba
Tieto oblasti majú bohaté hudobné a kultúrne zdroje: od kultúr pôvodného obyvateľstva z oblasti rieky Amazonky, cez andské národy, pôvodné mexické osídlenie, američanov afrického pôvodu zmiešanej so silným vplyvom prisťahovalcov španielsko- portugalského pôvodu. Tento etnický a kultúrny babylon sa stal liahňou pre pestrú paletu hudobne príbuzných chytľavých tanečných štýlov členených podľa jednotlivých oblastí.
Z jednotlivých tanečno-hudobných smerov latinskoamerickej populárnej hudby sú portorická bomba a plena, kolumbijská cumbia, čilská cueca, ekvádorská marimba, brazílska samba, argentínske tango a bolívijská lambada.
Najpopulárnejšie sú však latinskoamerické hudobné štýly pochádzajúce z karibskej oblasti, najmä z Kuby. Sú to napríklad kubánska rumba, čačača, habanera, latinojazz, mambo a salsa.
Reggae
V 50. rokoch 20. storočia spojením R&B a Menta (odnože folkovej hudby) vznikol hudobný štýl nazvaný Ska. Zo Ska vznikol v 60. rokoch na Jamaike nový hudobný žáner, nazvaný Reggae a z Reggae vzniklo množstvo iných hudobných žánrov napríklad: Dub a Dancehall. Reggae je ovplyvnené rastafariánstvom (náboženstvo chudobných štvrtí). Rozdiel medzi Reggae a Ska je v tom, že Reggae je omnoho pomalšie. Reggae sa obvykle hrá v štvorštvrťovom takte. Hudbu tvoria bubny (one drop, rockers a steppers), basová gitara, rytmická gitara, sprievodná gitara, klavír, organ a niekedy aj lesný roh, kravské zvonce a perkusie. Pre Reggae je charakteristický aj spev. Témy textov piesní sú väčšinou politické, alebo náboženské.
Najznámejším predstaviteľom štýlu Reggae je Bob Marley.
Hudba na počúvanie
Hudba na počúvanie je žáner, ktorý vznikol v polovici 20. storočia. Typická je ľahkými, chytľavými melódiami, ich rytmus obvykle nebýva tanečný. Skladby sú väčšinou inštrumentálne, často hrané v ľahkých tónoch na nástrojoch ako sú organ Hammond, klavír, neskreslené až klasicky znejúce zvuky gitár, sláčikové orchestre, alebo ukulele.
Zo spevákov sú typickými predstaviteľmi tohto štýlu Andy Williams, Jack Jones, Engelbert Humperdinck a Eydie Gorme. Aj samotné hviezdy populárnej hudby ako napríklad Frank Sinatra, Bing Crosby a Tom Jones majú vo svojom repertoári niektoré frenetické, swingovo ladené skladby ktoré sú primárne určené skôr pre počúvanie v rádiách.
R&B
Rhythm and blues (alebo R&B a RnB) je hudobný žáner, ktorý kombinuje prvky džezu, gospelu a blues. Vznikol medzi afroamerickými hudobníkmi v 40. rokoch 20. storočia. Najčastejšie používanými nástrojmi pôvodného R&B boli basová gitara, saxofón, bicie a klávesové nástroje.
V súčasnej dobe sa žáner R&B dostal do komerčnej sféry kde splynul, podobne ako napríklad Hip Hop, s inými prúdmi populárnej hudby a začali do neho vnikať prvky pop rocku, podobne ako do mnohých iných štýlov.
Soul
Medzi najznámejších interpretov ovplyvnených soulovou hudbou patria James Brown, Ray Charles, Aretha Franklin, Diana Ross and The Supremes, Whitney Houston, Little Richard, Alicia Keys, Wilson Pickett, Smokey Robinson, Dusty Springfield, The Temptations, Tina Turner, Barry White, The Jackson 5 (rodinná kapela detí, v ktorej hrali a spievali aj Jannett, LaToya a Michael Jacksonovci), Stevie Wonder...
Funk
Funk je hudobný žáner vytvorený Afroameričanmi v 60. rokoch 20. storočia. Jeho najznámejšími predstaviteľmi sú James Brown, The Isley Brothers, George Clinton, Earth, Wind & Fire a Kool and The Gang, týmto štýlom je ovplyvnená aj hudobná tvorba skupiny Red Hot Chili Peppers. Najväčšej popularite sa tento štýl tešil v 70. rokoch 20. storočia, dodnes sú funkové motívy a sample využívané v iných hudobných žánroch, predovšetkým v hip hope a modern jazzu.
Predchodcom štýlu funk bol soul. Funky oproti soulu používa komplexnejší rytmus, štruktúra skladby je obvykle jednoduchšia. Vyznačuje sa štvorštvrťovým taktom, silnou basovou linkou, ostrou rytmickou gitarou, výraznou na rytmus orientovanú hrou na dychové nástroje, výraznými perkusiami, bicími, spievanými a kričanými vokálmi, nájdeme v ňom i vplyv afrických tónov. Vo funky je dôraz kladený na tanečnú stránku hudby.
Rock
Rockom v najširšom zmysle slova sa dajú označiť azda všetky populárne nahrávky od roku 1950. Jeho základným znakom je dôraz na rytmus a použitie nástrojov so zosilneným zvukom, najčastejšie gitary.
Základom jeho najhranejšej formy, rokenrolu je blues. Rokenrol bol prvýkrát spopularizovaný hudobníkmi ako boli Chuck Berry, Bill Haley, Buddy Holly a Elvis Presley, ktorí spojili zvuk blues a country do štýlu nazvaného rockabilly. Štýl rockabilly sa rýchlo stal jedným z najpopulárnejších žánrov.
Začiatkom 60. rokov 20. storočia sa britské hudobné skupiny inšpirovali americkým blues a R&B a stali sa známymi na oboch brehoch Atlantického Oceánu ako „britská invázia“. Jej najvýznamnejšími predstaviteľmi boli The Beatles, The Rolling Stones... britská rocková vlna sa postupne orientovala na psychedelický rock, ktorý sa stal základom pre možné improvizácie v skladbách.
Niektoré skupiny, ktoré boli silnejšie orientované na britskú bluesovú hudbu sa neskôr stali významnými predstaviteľmi žánru nazvaného hard rock (The Yardbirds, Led Zeppelin, Deep Purple...), ktorého nablýskanejšou verziou bol glam rock (T-Rex, Slade, The Sweet, David Bowie...). Z temnej verzii hard rocku vznikol základ toho, čo sa nachádza pod spoločným názvom heavy metal (Black Sabbath...).
Koncom 70. rokov 20. storočia začal svoju hudobnú éru rebelujúci štýl nazvaný punk rock (The Clash, The Ramones a Sex Pistols).
Tieto základné rockové podžánre vzájomným ovplyvňovaním a miešaním štýlov a hudobných nápadov spôsobili v priebehu nasledujúcich desaťročí vznik rôznych hudobných štýlov. Z punku sa vyvinul napríklad new wave, post-punk, hardcore punk, a alternatívny rock, z heavy metalu glam metal, death metal, a black metal. Alternatívny rock sa stal populárnym v 90. rokoch 20. storočia a stal sa základom pre vznik žánrov ako sú britpop, gothic rock, emo music a grunge.
Pop
Pop music je dôležitým žánrom. Odlišuje sa od klasickej, umeleckej, prípadne ľudovej (folklórnej) hudby.
Pod termínom pop music rozumieme flexibilný žáner, ktorý väčšinou (od 50. rokov 20. storočia) k rockovému (soft rock, pop rock) základu preberá podľa aktuálneho módneho trendu prvky z ďalších hudobných žánrov. Je to priamy „produkt“ hudobného priemyslu a má za cieľ osloviť čo najširšie spektrum poslucháčov.
Elektronická hudba
Elektronická hudba vznikla skôr ako bol objavený syntetizátor. V päťdesiatych a šesťdesiatych rokoch 20. storočia sa pre tento žáner využívali páskové slučky a analógové zvukové efekty. Za priekopníkov tohto hudobného žánru sú považovaní John Cage, Pierre Schaeffer a Karlheinz Stockhausen a prví hráči na syntetické nástroje Wendy Carlos, Jean Michel Jarre a Morton Subotnick.
Najznámejšími prezentáciami prvej elektronickej hudby bola scénická hudba v seriáli Doctor Who, ktorú v roku 1963 nahrala Delia Derbyshire. Prvým hudobníkom, ktorý spopularizoval hru na syntetizátor bol Wendy Carlos, ktorý na tomto nástroji hrával skladby klasickej hudby so skupinou Tangerine Dream a stal sa jedným z predchodcov novodobej hudby.
Elektronická hudba má mnoho subžánrov a je ovplyvnená ostatnými hudobnými žánrami. Jedným zo špecifických subžánrov je Ambientná hudba so svojim významným predstaviteľom, ktorým je Brian Eno, ktorý svoj cieľ pri tomto štýle charakterizuje ako snahu o to aby dal poslucháčovi šancu vybrať si, či sa pri počúvaní sústredí na hudbu, alebo ju bude ignorovať.
Subjektivita
Jedným z hlavných problémov členenia hudobných žánrov je subjektívny prístup individuálneho chápania a spôsobu počúvania hudby. Tento problém sa zvyšuje pri členení žánrov do podžánrov. Napríklad štýl skladieb skupiny Led Zeppelin je možné zaradiť k heavy metalu, hard rocku, klasického rocku, folku, blues... Podobným problémom je triedenie hudobných skupín podľa hudobných žánrov.
Charakterizovanie jednotlivých žánrov je tiež nejasné. Niektoré charakteristiky sú výsledkom snahy marketingu o umelé zvýraznenie, zviditeľnenie prezentovaného umelca od ostatných hudobných umelcov, alebo skupín.
Príbuznosť niektorých hudobných techník a prejavov žánrov, spojitosť medzi subžánrami a ich sporná odlišnosť, priberanie a miešanie rôznych hudobných štýlov niekedy aj v jednotlivých skladbách vyvoláva odpor ku škatuľkovaniu jednotlivých skupín do spoločných žánrov.
Je jasné, že z pohľadu hudobného priemyslu ide hlavne o to, aby kategorizáciou hudobných diel a skupín do žánrov a podžánrov uľahčila orientáciu konkrétnej cieľovej skupiny potencionálnych zákazníkov.
Referencie
Genre
Les Quatre-Routes-du-Lot
Les Quatre-Routes-du-Lot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cegléd (potok)
Cegléd je potok v Podunajskej pahorkatine, na území okresu Nové Zámky. Je to ľavostranný prítok Paríža, meria 5 km a je tokom IV. rádu.
Opera (rozlišovacia stránka)
Opera môže byť:
Cegléd (potok)
Pramení v podcelku Hronská pahorkatina, v časti Bešianska pahorkatina, pri samote Dobrá voda v nadmorskej výške približne 190 m n. m., severozápadne od obce Svodín. Najprv tečie západoseverozápadným smerom a západne od samoty napája malú vodnú nádrž. Ďalej vteká do Veľkého rybníka (vodná nádrž Rúbaň II), do ktorého sprava ústi krátky prítok prameniaci pod Starým vrchom (216,5 m n. m.). Z rybníka vyteká juhozápadným smerom a pokračuje v blízkosti osady Cegléd na ľavom brehu. Napokon napája ešte Malý rybník (vodná nádrž Rúbaň II), odtiaľ tečie západným smerom a pri obci Rúbaň ústi v nadmorskej výške 128,9 m n. m. do Paríža.
Douriez
Douriez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Quintus Curtius Rufus
Quintus Curtius Rufus bol rímsky prozaik, autor zábavného historického románu Historiae Alexandri Magni (Dejiny Alexandra Veľkého), ktorý pojednáva o dobrodružstvách Alexandra Macedónskeho počas jeho výprav v Oriente.
Curtius Rufus zostáva spornou historickou osobou, o živote ktorej nemáme v starovekých prameňoch ani najmenší záznam. Historikom chýba dokonca i akýkoľvek časový údaj, ktorý by im umožnil zasadiť ho presnejšie do rímskych dejín. Podľa narážok v texte jeho diela sa dnes predpokladá, že mohol žiť počas vlády cisára Claudia (41 – 54 po Kr.).
Už v helenistickej dobe bola postava veľkého vojvodcu Alexandra Macedónskeho predmetom rady literárnych diel historického i zábavného charakteru. Jeho bájami a legendami opradené dobrodružstvá dávali vzniknúť fantastickým románom, v ktorých sa objavovali magické bytosti a realita sa miesila s mýtom. S prienikom gréckej vzdelanosti a literatúry do Ríma v 2. storočí pred Kr. si románový Alexander podmanil aj Rimanov. Alexandrova heroická osobnosť získala na popularite obzvlášť počas cisárstva, kedy sa mnohí z rímskych cisárov štylizovali do role tohto starovekého vojvodcu. Zábavné romány o Alexandrových činoch neprestávali byť čítané, ako to dokladá popularita ich gréckych podôb, a samozrejme ich nové, latinské spracovania – jedno z ktorých vytvoril práve Curtius Rufus.
Historiae Alexandri Magni sa skladali z 10 kníh. Z nich prvé dve sa stratili a v ostatných chýbajú niektoré časti. Curtius Rufus použil ako zdroje pre svoje dielo jednak historické práce o Alexandrovi Veľkom (sám uvádza Grékov Kleitarcha a Timagena), jednak diela spadajúce do zábavnej literatúry. Historiae sa prikláňajú skôr k druhej kategórii – sú písané pútavým, pestrým štýlom, ale objavujú sa v nich nedostatky v chronológii, geografii, etnografii aj vojenstve. Na niektorých miestach si Curtius Rufus výslovne protirečí, čo len dokazuje, že jeho zámerom bolo čitateľa nie poučiť ale pobaviť. Jeho Alexander je fantastický románový hrdina non plus ultra.
Curtiovo dielo je jedným z mála dochovaných starovekých románov o Alexandrovi Veľkom. Výrazne ovplyvnil neskoršiu alexandrovskú literatúru, ktorá sa ďalej rozvíjala v neskorej antike a počas stredoveku.
NGC 3068
NGC 3068 (tiež Arp 174) je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. marca 1785. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s tenkými protiľahlými chvostami.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Runina
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Runina v okrese Snina.
Temné obdobie
Temné obdobie v gréckych dejinách označuje obdobie asi 1200 - 800 pred Kr., teda obdobie po páde mykénskej civilizácie až do vzniku tzv. archaického obdobia. V odbornej literatúre sa pre toto obdobie používajú aj názvy Homérske obdobie (nazvané podľa toho, že hlavným literárnym prameňom je Homérov epos Odysea) alebo Geometrické obdobie (nazvané podľa hlavného motívu výzdoby na keramike v druhej polovici tohto obdobia).
Rozsídlenie gréckych kmeňov
Zánik mykénskej civilizácie sa spája s účasťou achájskych Grékov na Trójskej vojne (obvykle datovaná do rokov 1193 - 1183 pred Kr.) a príchodom posledného z gréckych kmeňov Dórov, ktorí prenikli zo severu Balkánskeho polostrova na juh na Peloponéz a na Krétu. Zavŕšil sa tak postupný príchod gréckych kmeňov do Grécka. Ako prví prišli Achájci (pravdepodobne okolo 2000 - 1800 pred Kr.), potom Aitoli a Ióni (asi okolo 1500 pred Kr.) a napokon Dóri. Ako Gréci osídľovali materské Grécko, paralelne cez ostrovy v Egejskom mori (Kyklady, Sporady) prenikali aj na západné pobrežie Malej Ázie - na severe boli usadení Aitoli, v strede Ióni (podľa nich sa táto časť nazývala Iónia - mestá Halikarnassos, Efesos, Milétos) a na juhu Dóri.
Nová sociálna štruktúra
Zánikom mykénskej civilizácie zanikla aj sociálna štruktúra mykénskej spoločnosti založená na existencii mocenských politických centier (Mykény, Argos, Tyrins, Pylos, Sparta, Atény, Orchomenos, Téby, Iólkos a ďalšie), a zaniká aj vyspelé hospodárstvo založené na centrálnom riadení z mocenských centier. Nová spoločnosť je organizovaná na rodových princípoch (kmeň - rod - rodina), pričom obyvateľstvo sídlilo predovšetkým vo väčších alebo menších dedinách. Centrom dediny a riadiacim orgánom bol dom starostu (basileos - kráľ), ktorý riadil dedinu, ale jednotlivé rodiny, vlastniace pôdu, riadil otec. Jednotlivé rodiny boli samozásobiteľné a sebestačné, dokázali si vyrábať potrebné remeselné výrobky samé. V rámci celého Grécka bola výroba rozdrobená, vyrábalo sa len pre vlastnú potrebu, obchod takmer neexistoval. Hlavnou obytnou stavbou bolo megarón - jednoduchý dom so štvorcovou obytnou miestnosťou a s predsieňou, krytou strechou a podopieranou dvomi stĺpmi.
náhľad|Proto-Geometrická [[Ampfora c.975–950 BC. Aténska výroba, zbierky Britského múzea.]]
Remeselná výroba
Remeselná výroba sa orientovala predovšetkým na výrobu keramiky, ktorá slúžila ako vhodný prostriedok pre ukladanie potravín. Vo väčšine Grécka bola výroba keramiky pomerne primitívna, len v niektorých oblastiach (Atika - Atény, Korint na Korintskej šiji) sa udržala tradícia výroby z mykénskeho obdobia a preto bola aténska a korintská keramika oveľa kvalitnejšia, ako v iných oblastiach. Po roku 1000 pred Kr. sa objavuje hrnčiarsky kruh, ktorý umožňuje výrobu kvalitnejšej keramiky a jej masovosť. V dôsledku rozdrobenej výroby bola aj výzdoba keramiky rozdrobená podľa jednotlivých regiónov. V polovici 10. storočia sa začína na keramike objavovať spoločný výzdobný prvok - geometrické ornamenty a geometrická výzdoba, založená na používaní jednoduchých geometrických prvkov - kolieska, špirály, trojuholníky, tradičný grécky ornament - meander. Postupne sa začína geometrická výzdoba používať aj pri tvorení figuratívnych výjavov - pohrebné sprievody, pochodujúce vojsko a pod. Najkvalitnejšie výrobky keramiky, zdobenej geometrickou výzdobou, pochádzajú z aténskej štvrte Kerameikos, tzv. dipylské vázy. náhľad|Dipylská váza s pohrebným sprievodom v geometrickom štýle Pri výrobe poľnohospodárskych nástrojov a pri výrobe zbraní sa začína vo väčšom meradle používať železo, preto obdobie po roku 1200 pred Kr. sa označuje ako železná doba. I naďalej sa však používa aj bronz ako surovina na výrobu zbraní a pracovných nástrojov.
Poľnohospodárstvo
Od 9. storočia pred Kr. dochádza v Grécku k rozvoju poľnohospodárskej výroby. Do popredia sa dostáva rodová aristokracia, ktorá sústreďuje vo svojich rukách väčšinu pôdy. Svedectvom o tomto vývoji je grécky básnik Hesiodos z Boiótie v strednom Grécku a jeho dielo Práce a dni (gr. Erga kai hémerai), ktorého jeho brat zbavil dedičského podielu po otcovi a Hesiodos zostal bez zdroja obživy. Vo svojom diele zároveň opisuje ťažkú každodennú prácu drobných roľníkov, ktorí závisia od veľkostatkárov. Pôvodne sa Gréci zameriavali na výrobu základných potravín (obilniny), ale postupne, ako sa koncentrovala pôda v rukách rodovej aristokracie, začali prechádzať na pestovanie výnosnejších plodín - olív a viniča.
Písmo
Ku koncu obdobia sa zvyšuje poľnohospodárska a remeselná výroba, v dôsledku čoho sa zvyšuje aj počet obyvateľstva. V Grécku vznika relatívna preľudnenosť a nedostatok pôdy, preto sa zvyšuje tlak na hľadanie nových sídel mimo Grécka, čo v nasledujúcom období povedie ku kolonizácii území okolo Stredozemného a Čierneho mora. Nárast produkcie si vyžaduje aj kvalitný prostriedok pre evidenciu, preto sa ku koncu temného obdobia opäť objavuje používanie písma. Pôvodné lineárne písmo B minojskej a mykénskej civilizácie už nevyhovuje, preto Gréci preberajú hláskové písmo z Fenície, o čom svedčí aj báj o príchode Kadma, ktorý priniesol písmo do Grécka.
Anglické národné lakrosové družstvo mužov
Anglické národné lakrosové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Anglicko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou English Lacrosse Association (ELA). Jeho najvýraznejším úspechom je 2. miesto na MS 1974 či 9-násobné víťazstvo na majstrovstvách Európy.
Anglické družstvo mužov sa predstavilo hneď na prvých majstrovstvách sveta i na prvých majstrovstvách Európy. V roku 2016 viedol družstvo ako hlavný tréner Bel McAllister. Pod jeho vedením vyhralo družstvo na ME 2016 všetky zápasy, obhájilo prvenstvo a získalo tak už svoj deviaty titul (štvrtý v rade).
Vladimír Mitro
JUDr. Vladimír Mitro je bývalý riaditeľ Slovenskej informačnej služby v rokoch 1993 – 1995 a 1998 – 2003. V súčasnosti pôsobí ako advokát.
Život
Strednú školu vo Vranove nad Topľou navštevoval v rokoch 1965 až 1968. Následne absolvoval vojenskú prezenčnú službu. V rokoch 1971-1976 študoval na Právnickej fakulte Univerzity P.J. Šafárika v Košiciach. Potom pracoval ako policajný vyšetrovateľ. Od roku 1987 pracoval ako konzultant, neskôr ako riaditeľ kancelárie ministra vnútra, riaditeľ Sekcie vyšetrovania a neskôr i vedúci úradu Ministerstva vnútra. V roku 1993 bol menovaný do funkcie riaditeľa novovznikajúcej SIS. V roku 1995 z funkcie odstúpil pre politický tlak zo strany Vladimíra Mečiara, ktorý od neho požadoval sledovanie nepohodlných novinárov. Jeho nástupcom sa stal Ivan Lexa, pod ktorého vedením bola bezpečnostná služba zapletená do viacerých podozrivých akcií a káuz. V roku 1998 bol opäť menovaný do funkcie riaditeľa SIS, kde sa významnou mierou podieľal na výmene riadiacich kádrov. Mitro odstúpil z funkcie v roku 2003 po viacerých obvineniach zo zlyhania ako aj z nelegálneho odpočúvania. Následne pôsobil ako súkromný podnikateľ.
Oľga Záblacká
Oľga Záblacká (* 31. december 1963, Bratislava) je slovenská speváčka, moderátorka, scenáristka, dramaturgička, režisérka, producentka a textárka.
Zo života
Spev študovala u hlasového pedagóga Františka Tugendlieba počas štyroch rokov.
V minulosti začínala ako speváčka pop jazzovej formácie Faun. Súčasne bola ako herečka členkou amatérskeho divadelného štúdia D2.
Po  rozpade Faunu založila vlastnú skupinu Kiwi, s ktorou koncertovala do roku 1990. Začiatkom roku 1991 sa jej narodil prvý syn Michal Dúžek a hudbe sa venovala už len príležitostne. Profesionálne sa začala venovať moderovaniu, písaniu scenárov a neskôr aj réžii.
Druhý syn Bruno Dúžek sa Oľge Záblackej narodil v roku 1998.
V roku 2003 nahrala album U.F.O., na ktorom sa producentsky a autorsky podieľali: David Koller, Marián Čekovský, Radovan Vrabec Orth a Martin Gašpar. Dvomi textami (Kráľovná Mária a Zákony tiel) prispel Jozef Urban, autorkou zvyšných 16 textov je Oľga.
Od roku 1991 spolupracovala s STV ako moderátorka relácií: Magazín M, Polarity, Správny kľúč a Rhytmick.
Osem rokov pôsobila ako moderátorka vo Fun rádiu, kde okrem iných vysielala niekoľko autorských relácií. S hercom Jánom Peťkom /Johny/ a Arielim vysielali legendárnu nočnú reláciu Koncert na ležanie, kde nechýbala pravidelná rubrika Popolnočná chvíľka poézie.
V roku 1996 založila na Hlavnom námestí v Bratislave Hydepark, Fór-um slobody. (V období ohrozenej demokracie mohli ľudia za ozvučeným pultom verjne vyjadrovať svoj názor.) Spolu s hercom Matejom Landlom moderovala meetingy Zachráňme kultúru, zorganizovala Koncert Slobody. Každoročne spolupracovala na Koncertoch pre utečencov (UNHCR), angažovala  sa v aktivitách združenia Ľudia proti rasizmu.
V rokoch 1997 – 2010  spolupracovala s TV Markíza ako moderátorka, dramaturgička, scenáristka a režisérka. Najznámejšia bola jej autorská relácia Na streche. Lifestylový magazín spojený s talk show priamo na streche v centre starej Bratislavy sa tešil diváckej obľube deväť rokov.
V roku 2011 nakrútila pre TV Markíza medailón Jožo Ráž – Som tu za odmenu (námet, scenár, dramaturgia, réžia).
Od  roku 2011 spolupracovala so Šansón klubom Jozefa Bednárika. Pre klub prebásnila približne 45 šansónov pre interpretov ako: Nela Pocisková, Zuzana Mauréry, Milan Ondrík, Marcela Laiferová, Eva Pavlíková, Svetlana Rimarenko, Andrea Zimányiová, Gabriela Dzuríková, Ján Koleník, Kristína Turjanová, Viktor Horján a iní. Aktívne sa venuje písaniu hudobných textov. Nachádzajú sa na albumoch interpretov ako: Mária Čírová, Robo Opatovský, OKREJ, Ricco, Mukatado, IMT smile.
V roku 2013 začala nakrúcať celovečerný dokumentárny film Arcibiskup Bezák Zbohom... (námet, scenár, réžia). Film s kontroverznou témou mal premiéru v marci 2014 a v slovenských kinách ho vďaka Barracuda movie videlo vyše 12 000 divákov. Film sa v roku 2014 dostal do kinodistribúcie aj v Česku.
Od roku 2015 nakrúca druhý autorský dokumentárny film a spolupracuje na rôznych projektoch ako scenáristka a režisérka.
Zbor, vokály
spolupráca na albumoch, kde spievala ako zboristka
NGC 3069
NGC 3069 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 15. marca 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
Susedia (seriál)
Susedia sú slovenský televízny sitkom. Vysiela sa od jesene 2006 na TV Markíza. Po 11 ročnej pauze mal opäť premiéru v januári 2018.
Seriál vznikol na základoch postáv vytvorených Petrom Marcinom a Andym Krausom v kabaretoch Twister, Uragán a Hurikán. Hlavnými postavami sú horár František Stromokocúr s manželkou Zuzanou a jeho maďarský sused László Komárom s manželkou Ildikó. Okrem nich vystupuje v seriáli aj Marta Sládečková ako susedka Marta Sladká. V druhej sérii k nim pribudli aj ich už dospelé deti Milka a Gergely, v štvrtej sérii potom nová suseda a správkyňa domu Andrejka.
Titulnú pieseň „Ešte stále som tu ja“ k seriálu naspieval Pavol Habera, ktorý zložil aj hudbu, text napísal Andy Ďurica.
Produkcia
Prvá séria sa natáčala v priestoroch Domu kultúry Dúbravka v Bratislave, druhá a tretia v štúdiu na bratislavskej Kolibe, od štvrtej série sa nakrúca v Ateliéroch NAD v bratislavskom Ružinove.
Prvá séria sa vysielala každý pondelok o 21:00. Keďže prvá séria bola mimoriadne úspešná, druhá a tretia séria sa už vysielali o 20:00. Susedia sa stali najúspešnejším a najsledovanejším pôvodným slovenským seriálom vyrobeným po roku 1989. Časom dosahovali jednotlivé časti sledovanosť nad milión divákov a podiel na trhu nad 60 %. Vianočná časť 1. série vysielaná 18. decembra 2006 napríklad dosiahla trhový podiel 66 %, čo predstavovalo 1 milión 317-tisíc divákov.
Pôvodne sa seriál mal vysielať len do decembra 2006, kvôli diváckemu úspechu sa v marci 2007 začala vysielať druhá séria, ktorá pokračovala treťou sériou v septembri 2007. Tá bola označená za poslednú a cesty hercov sa rozišli.
Po 10 rokoch však prišli správy o pokračovaní seriálu od 1. januára 2018 so štvrtou sériou. Peter Marcin v 10. epizóde 7. série svojej talkshow Neskoro večer oznámil, že v seriáli bude naďalej hrať aj Eva Matejková. Od štvrtej série však v seriáli neúčinkuje postava matky Ildikó.
František Stromokocúr (Peter Marcin)
Ing. František Stromokocúr (* 16.10.1964, Ružomberok) pracoval ako horár. Študoval na Lesníckej fakulte Technickej univerzity vo Zvolene. V druhej sérii získal prácu na ministerstve. Ľahko sa rozčúli a jeho obľúbená fráza je „Zuza, nerob paniku!" Pracoval ako správca lesného revíru a stal sa poslancom miestneho zastupiteľstva. Pracoval ako hovorca mestskej časti. S manželkou Zuzanou má dcéru Milku. Má vnuka Evana. Je krstným otcom Ágostona-Františka. V súčasnosti pracuje opäť na lesnej správe.
Zuzana Stromokocúrová, r. Králová (Zuzana Tlučková)
Zuzana pracuje ako dílerka, ale v práci sa jej nie vždy darí, a preto svoje „krámy“ predáva Lászlovi. Večne má nejakú potýčku s Ildikó, ale v podstate sú kamarátky. S manželom Františkom majú dcéru Milku. Má vnuka Evana. Je krstnou mamou Ágostona-Františka.
Ildikó Komárom (Viki Ráková)
Ildikó je žena v domácnosti. Jej záľubou je varenie, ale problém je v tom, že to, čo navarí, je málokedy dobré alebo vôbec nie jedlé. V druhej sérii pracuje ako Františkova sekretárka na ministerstve. Jej obľúbená fráza je „Toto nemdopadne dobre!“ a „Nedráždi!“ V súčasnosti pracuje ako zástupkyňa riaditeľa v miestnej škole. S manželom Lázslom majú synov Gergelyho a Ágostona-Františka (* 2019). Je krstnou mamou Evana.
Marta „Krasnodarskaja“ Sladká (Marta Sládečková)
Marta je susedka Františka a Lászla. Celý život si hľadá partnera, no nejako sa jej to nedarí, a tak na začiatku balí Lászla. Marta Sladká je trošku uletená suseda s nezabudnuteľným smiechom. Jej najobľúbenejšia disciplína je nečakaná návšteva jednej z dvoch rodín a namiesto pozdravu jej známe „Neruším?“ V 4. sérii sa objaví ako vdova. Vráti sa z Ruska, kde bola vydatá za bohatého oligarchu.
Milka Komárom, r. Stromokocúrová (Kristína Barancová Pírová)
Emília Komárom (* 22.4. 1987) je dcéra Zuzany a Františka. Prvýkrát sa objavila až v druhej sérii. Vyhodili ju z práce v Paríži. Po francúzsky sa veľa nenaučila, lebo tam boli samí Poliaci. Ako tvrdí Zuza, Milka zdedila po Františkovi všetky nepodarené gény. Je nezodpovedná a nevie sa o seba postarať. Najradšej ju má František, Milka je jeho miláčikom. Františka neoslovuje otec, ale Fero. Dokonca si s ním rada vypije aj pivko. Má syna Evana (* 2018) s kŕmičom z lesnej správy Marekom. Momentálne žije s Gergelyom v spoločnom byte. V 9. sérií mala svadbu s Gergelyom.
Andrejka (Dominika Richterová)
Andrejka je nová susedka a správkyňa domu. Prvýkrát sa objavila až v štvrtej sérii. Od 9. série je manželkou doktora Vojtíška.
Anyuci (Aranka Szentpéteryová)
Anyuci je matka Ildikó. Má Alzheimerovu chorobu a večne si mýli mená Lászla a Františka, ale na niektoré veci má veľmi dobrú pamäť. Stále si myslí, že sú Vianoce. Na silvester 2006 sa skamaráti s Františkovou mamou. V 4. sérii sa už neobjaví, pretože sa podľa slov Lászla a Františka nechcene predávkovala kokaínom.
Daniel Viliam Moller
Daniel Viliam Moller (* 26. máj 1642, Bratislava – † 25. február 1712, Altdorf bei Nürnberg) bol pedagóg a spisovateľ.
Absolvoval viacero zahraničných ciest do Nemecka, Francúzska, Anglicka a Dánska. V roku 1671 sa stal profesorom evanjelického gymnázia. V čase prenasledovania evanjelikov bol donútený odstúpiť z funkcie. Presťahoval sa do Norimbergu, tu vydal dielo Úbytok prešporských kostolov a škôl od Raimunda-Rimonda. Pracoval ako profesor metafyziky a dejín na univerzite v Altdorfe. Okrem výučby dejín sa venoval aj dejinám rodu Habsburgovcov. 20.12.1692 mu cisár Leopold vo svojej listine udelil právo používať titul "comes palatinus". Ďalej mu udelil právo menovať pisárov, notárov a sudcov, udeľovať erby, hodnoverne odpisovať a potvrdzovať listiny a menovať doktorov, licenciátov a bakalárov na rôznych univerzitách. Napríklad v Paríži, Pise, Padove, Prahe, Lipsku, Tübingene a Wittembregu.
Zoznam rímskokatolíckych farárov v Lučenci
Toto je zoznam farárov Rímskokatolíckej cirkvi, pôsobiacich v Lučenci.
Ľudia proti rasizmu
náhľad|Sídlo na Mlynských nivách 41 v Bratislave
Hlavné činnosti združenia
Podľa webstránky rasizmus.sk medzi hlavné činnosti združenia patria:
Leyme
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Runina
Runina (, neskôr v r. 1939-44 Runyina, rusín. Руніна) je obec na Slovensku v okrese Snina. Leží v nadmorskej výške Je najvyššie položenou obcou v Sninskom okrese, v celom regióne Horný Zemplín, ako aj v celom Zemplíne. Leží v Národnom parku Poloniny v Bukovských vrchoch.
Dejiny
Prvé písomné zmienky o obci pochádzajú z roku 1569 pod názvom Ronua. Osada patrila k humenskému panstvu rodiny Drugetovcov. Obyvateľstvo sa v tom čase zaoberalo najmä pastvou oviec a poľnohospodárstvom. Na prelome 17./18. storočia bola Runina malá/stredne veľká dedina. Pri Runina existovala dedina Smrekovce, ktorá zanikla. V roku 1828 mala obec 23 domov a 184 obyvateľov. Na začiatku 20. storočia bola v obci píla.
Počas Rakúsko-Uhorska bola obec súčasťou Zemplínskej župy, v r. 1918 sa stala súčasťou Česko-Slovenska. Po Prvej viedenskej arbitráži i po vyhlásení autonómie Slovenskej krajiny zostala súčasťou Česko-Slovenska, resp. neskôr Prvej slovenskej republiky. Slovensko o Runinu prišlo následne počas slovensko-maďarskej tzv. Malej vojny na sklonku marca 1939. Po 2. svetovej vojne sa Runina opäť stala súčasťou Česko-Slovenska.
Turistika a zaujímavosti
Vzhľadom na odľahlosť a izolovanosť obce od iných sídiel má Runina výborné podmienky na pozorovanie nočnej oblohy, obec je súčasťou územia Parku tmavej oblohy Poloniny, ktorý je z pohľadu svetelného znečistenia najtmavšou oblasťou na Slovensku. Astronomické pozorovania je možné vykonávať i priamo v obci, verejné osvetlenie v obci sa vypína o 21:00 a v lete sa nezapína vôbec.
V strede obce je pravoslávny murovaný kostol z r. 1956 s dreveným ikonostasom, ktorý nahradil pôvodný drevený kostol ('cerkva') sv. Bohorodičky z r. 1796, ktorý bol ťažko poškodený v prvej svetovej vojne.
Nad obcou sa nachádza pútnické miesto s liečivou vodou Tri studničky, kde sa v roku 1927 vtedy deväťročnému Jurajovi Regulovi (1918-1997) údajne zjavila Panna Mária. Do druhej svetovej vojny bolo miesto navštevované pravoslávnymi veriacimi, po nej upadlo do zabudnutia. V r. 1991 bolo miesto obnovené občanmi Runiny. V r. 2012 bola pri troch studničkách vysvätená pravoslávna kaplnka Panny Márie.
Pri obci sa nachádza vojenský cintorín z prvej svetovej vojny z r. 1917. Sú na ňom pochovaní ruskí vojaci, ktorí padli pri ruskej ofenzíve v Karpatoch v r. 1915. Cintorín pozostáva zo 60 jednotlivých a 7 masových hrobov (šácht). Cintorín bol udržiavaný do konca druhej svetovej vojny, potom začal chátrať. Obnovený bol v r. 2007. Ďalší vojenský cintorín z tohto obdobia sa nachádza na vrchu Predný Hodošík, medzi obcami Runina a zaniknutými obcami Veľká Poľana a Ruské. Pochovaných je tu približne 2200 vojakov. Nižšie pod obcou Runina sa nachádza i NKP - židovský cintorín s 10 náhrobníkmi.
Doprava
Automobilovou dopravou je obec prístupná v smere od Sniny odbočkou z cesty 558 cez obec Topoľa. Od Sniny je obec vzdialená pribižne. Obec je obsluhovaná autobusovou dopravou SAD Humenné zo Sniny.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruská Volová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruská Volová v okrese Snina.
Partička (česká televízna relácia)
Partička je improvizačná show televízie Prima spracovaná podľa pôvodnej rovnomennej slovenskej relácie. Celá relácia spočíva na improvizácii štyroch hercov pri rôznych hrách. Rovnako ako v slovenskej verzii reláciou sprevádza Daniel Dangl a hudbu tvorí Marián Čurko.
Dejiny
Pôvodne bola Partička vysielaná na Slovensku, kde sa niekoľkokrát objavili aj českí komici Michal Suchánek a Richard Genzer. Prvý, koho napadlo, že by aj v Česku mohla byť obdobná relácia, bol zrejme Suchánek. Ondřejovi Sokolovi bola ponúknutí réžia, on však ponuku odmietol a prejavil záujem stať sa hercom. Práve Sokol potom oslovil s ponukou hrať v Partičke svojho kolegu Igora Chmelu.
Reláciu mala pôvodne vysielať televízia Nova, kde vtedy Suchánek s Genzerom účinkovali v relácii Mr. GS. Nova však posunula nakrúcanie o pol roka tesne pred termínom, herci preto začali rokovať s inou televízií, s ktorou by spolupracovali – tou sa stala TV Prima.
Prvý diel sa vysielal 18. marca 2011, mal však nízku sledovanosť, po druhom diele bola Partička pozastavená. Obrovský divácky záujem o Partičku pravdepodobne nastal vďaka prezentácii na sociálnych sieťach, najmä na Facebooku, kde profil Partičky spravuje Ondřej Sokol s Michalom Suchánkom.
Richard Genzer sľúbil, že keď facebooková stránka získa 100 000 fanúšikov, zatancuje pri tyči iba v tangách. Stotisíci fanúšik sa na profil Partičky pripojil na jeseň 2011. Genzer svoj sľub splnil, zatancoval pri tyči na Celetnej ulici. Dvestotisíci fanúšik Partičky sa na Facebook prihlásil 20. februára 2012.
Partička sa začala nakrúcať v divadle La Fabrika. Počas pôsobenia v La Fabrike bola scéna niekoľkokrát zmenená. Na začiatku roka 2012 sa celá Partička presunula do RockOpery, kde bola scéna opäť výrazne upravená. Obyčajné divadelné predstavenia však prebiehajú v Divadle Broadway.
V roku 2012 sa Partička vrhla aj na hudobnú dráhu so svojou kapelou Los Rotopedos. S ňou vytvorili hity ako Všichni lidé jedou na Konopiště, Tloušťka je úděl alebo Moskau.
Ocenenie
Partička bola vďaka početným hudobným vystúpením v relácii svojimi fanúšikmi v roku 2011 nominovaná na Českého slavíka. Napriek tomu, že by sa umiestnila na štvrtom mieste, pre porušenie pravidiel bola diskvalifikovaná. V kategórii spevákov však herci z Partičky diskvalifikovaní neboli, najviac, na päťdesiatom mieste, sa umiestnil Ondřej Sokol.
V diváckej ankete Týdeníku televize TýTý 2011 sa stala Partička celkovým víťazom. Ďalšie ocenenie si odniesla v kategórii Relácia roku, jednu sošku získal aj Ondřej Sokol v kategórii Osobnost televíznej zábavy.