cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tučniak čiapočkatý
Ekológia
Je veľmi dobrým potápačom, ktorý sa dokáže ponoriť aj do niekoľko metrovej hĺbky a vydržať pod vodou aj dlhšie ako jednu minútu. Najčastejšie sa pritom potápa na poludnie a večer. Podobne ako ostatné druhy tučniakov sa na súši, kde sa inak pohybuje veľmi neohrabane, často na ľade doslova kĺže po bruchu a odráža sa plutvami a končatinami, čím môžu vyvinúť viditeľne väčšiu rýchlosť.
Početnosť
Tučniak čiapočkatý je pomerne hojný druh, v Červenom zozname ohrozených druhov (IUCN) je zaradený do kategórie najmenej ohrozených druhov (Least Concern). Na celom svete žije pritom až 8 000 000 jedincov. Hniezdna oblasť je značne rozsiahla a zaujíma 50 – .
Podroháčske folklórne slávnosti
Podroháčske folklórne slávnosti je názov medzinárodného folklórneho festivalu, ktorý sa každoročne uskutočnuje v mesiaci august v Zuberci v amfiteátri, ktorý je umiestnený v Múzeu oravskej dediny. XLIII. ročník sa uskutočnil 5. augusta - 8. augusta 2018. Pravidelným programom slávností je aj tradičný jarmok.
História
Prvý ročník sa uskutočnil v roku 1975 a tým sa zaraduje medzi najstaršie folklórne festivaly na Slovensku.
Uhart-Mixe
Uhart-Mixe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Východoslovenská rovina
Východoslovenská rovina je geomorfologický celok, zaberajúci rovinatú časť Východoslovenskej nížiny, ktorá leží na juhovýchode Slovenska.
Nachádza sa v povodí dolných tokov riek Ondava, Uh, Laborec a Latorica, pričom spojením Ondavy a Latorice vzniká rieka Bodrog. Z juhovýchodu tu zasahuje aj rieka Tisa.
Podložie tvoria naplavené sedimentárne horniny (íly, ílovce, piesky, pieskovce, štrky, zlepenec a i.) z holocénu.
Významnými mestami v tejto oblasti sú: Trebišov, Michalovce, Veľké Kapušany, Kráľovský Chlmec a Sobrance.
Delenie
Východoslovenská rovina sa delí na 12 podcelkov, ktoré zahŕňajú 3 časti:
Kšice
Kšice je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 215 obyvateľov, z toho 114 mužov a 101 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 40,0 roka, ženy 40,6 roka).
Korejovce
Polohopis
Korejovce zaberajú rozlohu s pozemkami, ktoré sú ich súčasťou, 405 ha. Nadmorská výška v strede obce je 330 m n. m, v katastri obce od 310 – 534 m. Korejovce ležia v severnej časti Nízkych Beskýd v doline potoka Hrišov. Mierne členitý povrch chotára tvoria flyšové súvrstvia. Prevláda listnatý les s porastom buka.
Erb
V červenom štíte je po zelenej pažiti skáčuci strieborný kôň v rovnakej zbroji. Erb bol prijatý podľa historickej pečate obce z r. 1787 a prerokovaný obecným zastupiteľstvom 22. apríla 2001. Je zapísaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod č. HR: K-159/2001. Autorom erbu je Jozef Seňko.
Žralok Owstonov
Žralok Owstonov alebo žralok končistočelý (Mitsukurina owstoni) je jediný recentný druh z čeľade Mitsukurinidae.
Korejovce
Vlajka
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách červenej, bielej, červenej, bielej, zelenej, bielej a zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Žralok Owstonov
Bol opísaný v roku 1898. Je to hlbokomorský druh žijúci v hĺbkach 270 - 960 metrov pri morskom dne. Dorastá do maximálnej dĺžky 3,85 metra a váhy cez 160 kg., má biele alebo sivé telo a končistý rypák. Má malé oči, korisť vyhľadáva pravdepodobne vnímačmi elektrického poľa. Často býva opisovaný ako živá fosília, pretože sa za milióny rokov prakticky nezmenil.
Korejovce
Názov
Vývin názvu obce
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1600, kde v literárnych prameňoch je uvádzaná pod názvom Kerowche. Korejovce patrili do Šarišskej župy a okresu Svidník. Po vzniku ČSR boli súčasťou Prešovského kraja až do nového územnosprávneho usporiadania v roku 1960, kedy sa stali súčasťou Východoslovenského kraja a okresu Bardejov. Od roku 1968 sú znovu nedeliteľnou súčasťou Svidníckeho okresu.
Obec založili v rokoch 1573 až 1598. Patrila panstvu Makovica. Roku 1713 – 1714 obec bola vyľudnená, 1787 mali Korejovce 22 domov a 133 obyvateľov, v roku 1828 25 domov a 194 obyvateľov. V roku 1940 obci bolo postavených 19 domov v ktorých žilo 139 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom a pracovali v lesoch.
Za prvej ČSR sa mnohí vysťahovali.
Počas karpatsko-duklianskej operácie v októbri 1944 cez Korejovce sa usilovali postúpiť vojenské jednotky Červenej armády 67. streleckého zboru 38. armády.
Nemecké vojska mali obsadené dominujúce kóty Javorie (534 m), Hrabov, Kobyliakov vrch a Zapílu.
V doline sú dodnes viditeľné stopy po ťažkých vojenských bojov, predovšetkým početné záseky, zákopy a palebné postavenia delostrelectva a zemľanky. Dedina počas bojov bola takmer zničená.
Časť obyvateľov trvalé žijúcich v obci do roku 1990 pracovali v priemyselných podnikoch vo Svidníku, Košiciach a v Česku. V 90. rokoch 20. storočia po reštrukturalizácia podnikov obyvatelia obce vycestovali za prácou do zahraničia. Pôdu obrábajú súkromne hospodáriaci roľníci.
Obyvateľstvo
Obec vždy patrila medzi malé osady. V roku 1869 mali Korejovce 62 obyvateľov, v roku 1880 - 77 obyvateľov, 1890 – 96 obyvateľov, v roku 1900 – 106 obyvateľov, v roku 1910 – 104 obyvateľov, v roku 1921 – 103 obyvateľov, v roku 1930 – 117 obyvateľov, v roku 1940 – 139 obyvateľov, v roku 1948 – 131 obyvateľov, v roku 1961 – 141 obyvateľov a v roku 1970 – 141 obyvateľov.
V roku 1995 v obci sa nachádzali najčastejšie tieto priezviská: DUCÁR, FARKÁŠ, FEK, FRANČÁK, GOČ, HOMZA, KAŇUK, KARČÁK, LACA, MIKULA, SAGAN, VANČIŠIN, ŽÁK.
Zaujímavosti
V obci sa nachádza vojenský cintorín z prvej svetovej vojny, zrekonštruovaný v roku 2004, za podpory rakúskej organizácie starajúcej sa o vojnové hroby.
Herta Naglová-Docekalová
Herta Naglová-Docekalová (* 29. máj 1944, Wels, Rakúsko) je rakúska filozofka a profesorka, členka vedenia Medzinárodnej asociácie filozofiek (IAPf), Österreichische Akademie der Wissenschaften, Institut International de Philosophie (Paríž), viceprezidentka Fédération Internationale des Sociétés de Philosophie (FISP), zakladajúca členka interdisciplinárnych pracovných skupín Frauengeschichte a Philosophische Frauenforschung na Viedenskej univerzite, členka redakčných rád popredných vedeckých časopisov, napr. Philosophin, L´Homme, Deutsche Zeitschrift für Philosophie.
Životopis
Vyštudovala históriu, filozofiu a germanistiku na Viedenskej univerzite. V roku 1967 získala na svojej alma mater doktorát z histórie prácou o filozofovi dejín Ernstovi von Lasaulx). V rokoch 1968 - 1985 bola asistentkou na Inštitúte filozofie Viedenskej univerzity. V lete 1980 prednášala na Millersville University of Pennsylvania v USA.
V roku 1981 sa habilitovala z filozofie na Viedenskej univerzite dielom Die Objektivität der Geschichtswissenschaft. V rokoch 1985 až 2009 bola profesorkou Inštitútu filozofie Viedenskej univerzity. Od roku 2009 je univerzitnou profesorkou na dôchodku (Universitätsprofessorin i. R.)
Bola hosťujúcou profesorkou v roku 1990 na Universiteit Utrecht v holandskom Utrechte; v Nemecku 1991/1992 na Goethe-Universität Frankfurt vo Frankfurte nad Mohanom; 1993 na Universität Konstanz v Konstanzi; 1994/1995 na Freie Universität Berlin v Berlíne. V rokoch 1995/1996 prednášala na Universität Innsbruck a 2011 na univerzite v Petrohrade v Rusku.
Login
Login je prihlásenie; proces identifikácie používateľa vzhľadom na počítač, ktorý je pripojený komunikačnou linkou. Väčšinou sa používa spolu s heslom na overenie totožnosti používateľa. Podľa loginu odlišujú operačné systémy jednotlivých používateľov.
Braux (Aube)
Braux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
2091 Sampo
2091 Sampo je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. apríla 1941.
Braux (Aube)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 111 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antológia
Antológia je výber literárnych diel alebo hudobných diel (prípadne úryvkov) viacerých autorov osvetľujúcich určitú tému alebo epochu alebo typ tvorby.
Zoznam planétok 117751 – 118000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Ján Pavol Goldperger
Ján Pavol Goldperger (* 28. júl 1866, Brezno – † 10. máj 1945, Majerovce) bol osvetový pracovník a ľudový liečiteľ.
Jeho otec Daniel Goldperger a matka Emília rod. Ondrušová.
Životopis
V roku 18721878 vychodil ľudovú školu v Brezne, 18781879 študoval na gymnáziu v Rimavskej Sobote, 18791882 v Banskej Bystrici, 18821883 v Bratislave a 18831886 v Kežmarku, 18861890 teológiu v Prešove a 18911892 na univerzite v Erlangene. Od roku 1892 evanjelický kaplán v Kráľovciach, katechéta na gymnáziu v Prešove, evanjelický farár v Kladzanoch. Propagátor homeopatie podľa nemeckých vzorov na východnom Slovensku, zaoberal sa aj výrobou liekov z bylín a farmakológiou. Pred rokom 1918 účastník slovenského národného hnutia, zberateľ folklóru, maliar a fotografista, hudobník. Autor rukopisu receptára, ktorý sa nezachoval.
Tráva (singel)
Singel "Tráva" je druhý singel speváka Mira Jaroša z albumu Tráva musí rásť. V 38. týždni 2010 sa stala štvrtou najhranejšou slovenskou skladbou v slovenských rádiách.
Vznik
Pesnička "Tráva" (pôvodné demo „Heaven or Hell“) vznikla počas práce na albume, ktorý neskôr dostal názov Tráva musí rásť. Je to veselá, tanečná pesnička v štýle 70tych rokov. Text napísal Miro Jaroš, hudbu zložil Vlado „Randy“ Gnepa. O nahrávke sa spevák vyjadril, že je to pieseň s pozitívnym odkazom, o tom, keď človeku niečo nevyjde, musí v sebe nájsť silu povedať si „život ide ďalej – tráva musí rásť“. K nahrávke fotil promo fotky Ľubomír Panák a na promo rádio singli vyšli štyri verzie skladby.
Mario J. Molina
Mario José Molina-Pasquel Henriquez (* 19. marec 1943, Mexiko, Mexiko† 7. október 2020, Mexiko ) bol mexický chemik, ktorý sa podieľal na odhalení príčin vzniku ozónovej diery.
V roku 2007 bol zvolený za člena American Philosophical Society.
Urcuit
Urcuit je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Broumov
Broumov môže byť:
Chamery
Chamery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allgemeiner Deutscher Nachrichtendienst
thumb|Sídlo ADN v Berlíne krátko po jeho otvorení v júni 1971 Allgemeiner Deutscher Nachrichtendienst (skr. ADN) bola spravodajská agentúra bývalej Nemeckej demokratickej republiky. Jej vznik sa datuje do roku 1946 (Sovietska okupačná zóna), sídlo mala v Berlíne. Od roku 1953 fungovala ako štátna organizácia podriadená predsedovi vlády. Po znovuzjednotení Nemecka nedokázala konkurovať a v roku 1992 ju prevzala agentúra Deutsche Depeschendienst.
Významný je najmä jej rozsiahly archív, obsahujúci viac ako 7 miliónov fotografií.
Topografická anatómia ľudského tela
Telo človeka rozdeľujeme na tieto základné časti (v zátvorkách je kurzívou uvedená latinská terminológia, čiarka oddeľuje alternatívne termíny, v prípade potreby je označený singulár [sg.] a plurál [pl.]):
Menšie oblasti tela s prirodzeným alebo umelo určeným ohraničením sa označujú ako krajiny (pl. regiones), pričom každá krajina má svoj vlastný názov.
Lenartov
Medzi zaujímavosti patrí, že v chotári tejto obce bol nájdený najväčší meteorit v strednej Európe, ktorý je vystavený v Maďarskom národnom múzeu.
Lestkov (okres Tachov)
Lestkov je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 400 obyvateľov, z toho 216 mužov a 184 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 38,0 roka, ženy 41,1 roka).
2092 Sumiana
2092 Sumiana je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 16. októbra 1969.
Logocentrizmus
Logocentrizmus je viazenie sa na pojem a logické vzťahy. Určujúci prvok európskej metafyziky spočívajúci v uprednostňovaní hovoreného slova (foné) oproti písanému textu (grafé), pričom sa toto uprednostňovanie zakladá na klamnom zdaní, že v hovorenom slove je bezprostredne sprítomnené bytie, ktoré poskytuje možnosť ideálneho porozumenia, zatiaľ čo písaný text obsahuje riziko omylu alebo podvodu.
Západné Tatry
náhľad|Hraničný hrebeň Západných Tatier náhľad|Ostrý Roháč
Západné Tatry sú geomorfologický podcelok Tatier. Rozloha pohoria je 380 km², z toho 286 km² (75,2 %) sa nachádza na Slovensku a 94 km² (24,8 %) v Poľsku.
Vymedzenie
Zaberajú západnú časť pohoria, od Východných Tatier oddelenú líniou Kôprovej doliny, odtiaľ cez Zadnú Tichú do Ľaliového sedla. Na severozápade susedí Zuberská brázda (podcelok Podtatranskej brázdy), na západe Prosečné (podcelok Chočských vrchov) a na juhu Liptovská kotlina a Tatranské podhorie (podcelky Podtatranskej kotliny). Východným smerom pokračujú Tatry podcelkom Východné Tatry a severným smerom slovenskú časť vymedzuje štátna hranica s Poľskom.
Geomorfológia
Západné Tatry sa členia na 6 geomorfologických častí:
Uvedené delenie nie je úplné, lebo neobsahuje poľskú časť Západných Tatier.
Centrálna časť (Roháče a severné pásmo Liptovských Tatier) má typicky veľhornatinový reliéf, kým okrajové polohy prevažne hornatinový reliéf. Hlavný hrebeň pohoria prechádza po línii Babky – Sivý vrch – Brestová – Baníkov – Plačlivé – Volovec – Hrubý vrch – Bystrá – Poľská Tomanová – Temniak – Kasprov vrch a ďalej nadväzuje na hrebeň Vysokých Tatier. Z hlavného hrebeňa vybiehajú na juh viaceré vedľajšie hrebene, z Baníkova Kozie chrbty, z Plačlivého masív Baranca, z Hrubého vrchu masív Jakubinej, z Bystrej masívy Nižnej Bystrej a Kotlovej a iné.
Geologické pomery
Západné Tatry sú súčasťou systému jadrových pohorí. Centrálna časť geomorfologického podcelku patrí ku kryštaliniku Vnútorných Západných Karpát a je tvorená hercýnskymi granitmi a granodioritmi a z obdobia vrchného devónu až spodného permu. Južná časť územia (Liptovské Tatry) je budovaná pararulami, svormi a migmatizovanými rulami s polohami amfibolitov z obdobia proterozoika až staršieho paleozoika a tiež ortorulami a migmatitmi rovnakého geologického veku. Územia v najzápadnejšej (Sivý vrch) a najsevernejšej časti (Osobitá a Červené vrchy), na styku s flyšovým pásmom je geologicky veľmi pestré, objavuje sa tu mezozoikum Vnútorných Západných Karpát s polohami vápencov, slienitých vápencov, slieňovcov, ílovcov a pieskovcov spodnej až strednej kriedy, potom vápencov, dolomitov, lokálne aj bridlíc a pieskovcov stredného až vrchného triasu. Kryštalinikum a mezozoikum najsevernejšej časti oddeľuje úzke pásmo budované vápnitými bridlicami, ílovcami, pieskovcami a kremencami spodného triasu.
Champaubert
Champaubert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Západné Tatry
Krasový reliéf
Ďalšie zoskupenie jaskýň sa nachádza v masíve Opálenice v časti Sivý vrch. Patrí sem Biela jaskyňa – dlhá inaktívna fluviokrasová jaskyňa s pozoruhodnou kvapľovou výzdobou; Medvedia jaskyňa –  dlhá taktiež inaktívna fluviokrasová jaskyňa s paleontologickými nálezmi a jaskyňa Dúpnica –  dlhá jaskyňa rovnakej genézy ako predošlé jaskyne s významom z hľadiska hydrologického, paleontologického, archeologického aj historického.
Koncil
Koncil (z lat. concilium) je zhromaždenie hodnostárov cirkvi katolíckej cirkvi.
Pravoslávna cirkev uznáva sedem ekumenických koncilov, ktoré sa konali v rozpätí rokov 325 až 787. Katolícka cirkev uznáva až 21 všeobecných snemov, ktoré sa konali od roku 325 do 1965, ich zoznam je uvedený v článku ekumenický koncil. Mnohí katolícki teológovia dnes tiež odlišujú prvých 7 ekumenických snemov od ostatných 14 západných koncilov.
Západné Tatry
Vrchy a sedlá
Najvyššie vrchy Západných Tatier sú:
Jednotlivé masívy oddeľujú viaceré sedlá, z nich najznámejšie sú:
Doliny
Doliny prebiehajú od hlavného hrebeňa prevažne severojužným smerom. Najdlhšími dolinami smerujúcimi na juh sú najmä:
Od hlavného hrebeňa na sever prebiehajú:
Niekoľko menších dolín, ktoré nenadväzujú na hlavný hrebeň Tatier, sa nachádza na severných svahoch Osobitej, Kominiarskeho Vrchu a Giewontu, sú to:
Hlavné doliny na poľskej strane Západných Tatier
Doliny v smere východ-západ, ktoré tvoria hranicu oddeľujúcu Podtatranskú brázdu:
Klíma
Celé územie Západných Tatier patrí do chladnej horskej podnebnej oblasti. Priemerná teplota vzduchu v júli dosahuje 4 až 8°C, v okrajových polohách 8 až 12°C, kým vo vrcholových polohách najvyšších štítov je to menej ako 4°C. Priemerné januárové teploty dosahujú v najvyšších polohách −10 °C a menej (Západné Tatry sú teda jednou z najchladnejších oblastí Slovenska), v okrajových polohách cca −8 až −7 °C, kým v centrálnej časti je to −10 °C až −8 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok je opäť rozvrstvený podľa nadmorskej výšky. Najvyššie vrcholy dostávajú 1 400 až zrážok ročne, nižšie polohy 1 200 až, okrajové oblasti potom 1 000 až  zrážok ročne. Západné Tatry sú územím s juhozápadným a severozápadným smerom prevládajúcich vetrov (v letnom i v zimnom polroku).
Vodstvo
Západné Tatry sú súčasťou povodia Váhu a Dunajca. Južné svahy odvodňuje Váh prostredníctvom svojich prítokov: Belá so zdrojnicami Kôprovský potok a Tichý potok a prítokmi Kamenistý potok, Bystrá, Račková s Jamníckym potokom, ďalej Trnovec, Smrečianka a Jalovčanka. Najzápadnejšiu časť odvodňuje Kvačianka prostredníctvom Suchého potoka. Severozápadnú časť Západných Tatier odvodňuje rieka Orava prostredníctvom Oravice a Studeného potoka s prítokmi. Severné svahy odvodňujú Čierny a Biely Dunajec prostredníctvom zdrojníc: Chocholovského, Koscieliského a Malolúckeho potoka a Bystrej Vody.
Stojaté vody reprezentujú viaceré plesá:
Podzemné vody sú súčasťou hydrogeologického komplexu mezozoických formácií. Najlepšie podmienky pre obeh a akumuláciu podzemných vôd sú v strednotriasových a vrchnotriasových vápencoch a dolomitoch, kde sa aj nachádzajú najvýznamnejšie zásoby podzemných vôd. Krasové vyvieračky dosahujú v celej oblasti výdatnosť rádovo až niekoľko 100 l/s. Ich celková mineralizácia kolíše v rozmedzí 150 až 600 mg/l, pričom z katiónov dominujú Ca a Mg, z aniónov HCO3 a SO4.
Pôdy
Z hľadiska pôdnych typov pokrývajú najvyššie polohy nevyvinuté alpínske surové pôdy (typické kyslé rankre, nad ), ktoré sú zo všetkých strán obklopené pásmom typických podzoloov (do ), hnedých podzolov (1 300 až ) a kambizemí podzolovaných (1 000 až ). Najnižšie polohy na západe a juhu pokrývajú kambizeme nasýtené.
Rastlinstvo
Západné Tatry prináležia do oblasti západokarpatskej flóry (Carpaticum occidentale), obvodu flóry vysokých (centrálnych) Karpát (Eucarpaticum) a okresu Tatry. Z fytogeograficko-vegetačného hľadiska sú súčasťou zóny ihličnatých lesov.
Z endemitov tu rastie napr. jastrabník roháčsky a poniklec slovenský, z glaciálnych reliktov napr. iskerník ľadovcový a poniklec slovenský.
Geomorfologická časť Sivý vrch je prechodnou zónou medzi rastlinstvom fatranskej a tatranskej oblasti, fatranský ráz však prevažuje. Rastú tu druhy, ktoré nemožno nájsť nikde inde v Tatrách: horčičník Wittmanov, rozchodník biely, klinček lesklý.
Champaubert
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bréviandes
Bréviandes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Západné Tatry
Živočíšstvo
Podcelok je súčasťou provincie Karpaty, subprovincie Západné Karpaty, vnútorného obvodu a jeho západného okrsku. Zo zoogeografického hľadiska patrí do provincie stredoeurópskych pohorí, subprovincie karpatských pohorí a západokarpatského úseku.
Podobne ako vo zvyšku Tatier sa tu hojne vyskytujú viaceré druhy cicavcov: medveď hnedý, rys ostrovid, mačka divá, vlk dravý, jeleň lesný, srnec lesný, diviak lesný, vo vyšších polohách zriedkavejší svišť vrchovský a kamzík vrchovský, v tunajších potokoch aj vydra riečna. Z vtákov tu možno nájsť najmä orla skalného, tetrova hlucháňa, sojku škriekavú a mnohé iné.
Ochrana prírody
Celý geomorfologický podcelok je súčasťou TANAP-u. V Západných Tatrách sa nachádza alebo sem zasahuje 9 národných prírodných rezervácií (NPR), 2 prírodné rezervácie (PR), jedna národná prírodná pamiatka (NPP). Sú to nasledovné:
Turistika
Vnútri pohoria sa nachádzajú len štyri lokality s koncentráciou cestovného ruchu. Na severnej strane sú to rekreačné strediská Zverovka, Brestová a okolie Ťatliakovej chaty, kým na južnej strane je to len Žiarska chata. Ostatné strediská zimnej i letnej turistiky ležia po okraji pohoria: Oravice, Zuberec, Bobrovecká vápenica, Žiar, Konská, Jakubovany-Studená dolina, Pribylina, Podbanské.
Na území Západných Tatier sú vybudované dva náučné chodníky: NCH Juráňova dolina a NCH Roháčske plesá.
Scat
Scat je improvizovaný jazzový spev, pri ktorom sa používajú nezmyselné slová, slabiky alebo sa spieva bez artikulácie. Scat je obdobou inštrumentálnej improvizácie. Niekedy sa používa pri technike zvolanie-odpoveď.
História
Scat sa objavil v ragtime na začiatku 20. storočia.
Zaujímavosti
Známy, ale pravdepodobne nepravdivý príbeh hovorí, že scat vytvoril Louis Armstrong, keď si nemohol spomenúť na text piesne „Heebie Jeebies“ pri nahrávaní v roku 1926.
Urdès
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mesa
Mesa je mesto v americkom štáte Arizona v okrese Maricopa County. Je to tretie najväčšie mesto v Arizone po mestách Phoenix a Tucson. Je súčasťou metropolitnej oblasti Phoenix-Mesa-Scottsdale, má rozlohu a v roku 2010 tu podľa posledného sčítania žilo 439-tisíc obyvateľov.
Gašpar Mária gróf zo Šternberku
Gašpar Mária gróf zo Šternberku (po nemecky Kaspar Mária Graf von Sternberg, 6. január 1761, Praha - † 20. december 1838, Březina) bol jeden z najvýznamnejších prírodovedcov prvej polovice 19. storočia. Špecializoval sa najmä na botaniku, geológiu a paleontológiu. Je považovaný za jedného zo zakladateľov paleobotaniky.
Zhromaždil rozsiahle a neoceniteľné zbierky nerastov, skamenelín a herbárových položiek. Zbierky sa stali základom zbierok Národného múzea v Prahe, ktoré založil. Ako štandardná skratka autora, ktorý druh popísal, je botanikmi pre Šternberka používána skratka Sternb.
Mladosť
Gašpar Šternberk sa narodil v starobylom, ale nie príliš bohatom českom šľachtickom rode Šternberkov ako ôsme a posledné dieťa a tretí syn Jána zo Šternberku a Anny Jozefy rodenej grófky Krakovskej z Kolovratov. V mladosti túžil byť vojakom, potom sa však rozhodol (pod tlakom rodičov a bratov) pre cirkevnú kariéru. V jedenástich rokoch mu pápež Klement XIV. rezervoval miesto kanonika v kapitule vo Freisingu a neskôr aj v Regensburgu. Od mladosti prejavoval veľké nadanie pre štúdiá. Hovoril po česky, nemecky, francúzsky a po latinsky, neskôr sa ešte naučil povrchne po anglicky.
Študoval na pražskej univerzite filozofiu (1777-1779) a v Ríme teológiu (1779-1782), kde tiež prijal nižšie cirkevné svätenie. Učiteľmi bol hodnotený ako žiak veľmi schopný, ale tiež spurný a bez rešpektu k autoritám (presnejšie by asi bolo povedať, že si autority neurčoval podľa titulov). Na prelome rokov 1782/1783 odišiel do Regensburgu, kde mal stráviť významnú časť svojho ďalšieho života. Časť z neho ale (najmä v začiatku) dochádzal do Čiech, kde sa stýkal s okruhom vzdelancov okolo prírodovedca a lekára Johanna Mayera.
Cirkevná a politická kariéra
V roku 1789 mu zomrel najstarší brat Ján, v roku 1790 matka. V roku 1790 sa tiež začal trochu zaujímať o prírodnú vedu, k čomu ho inšpirovalo založenie Regenburgskej Botanickej spoločnosti Jacobom Christianom Schäfferom. Hlbší záujem o ňu začal prejavovať ale až neskôr, od roku 1795 sa pravidelne zúčastnil jej schôdzí a príspieval do ňou vydávaných Botanisches Taschenbuch, v roku 1800 sa stal riadnym členom. Začal súkromne študovať botaniku, v ktorej mu bol prvým učiteľom Charles Jeunet Duval. Cirkevná a politická kariéra však bola v tomto období stále na prvom mieste, aj keď mu v mnohých ohľadoch pomáhala, pretože mu jeho politické známosti a cesty do zahraničia umožnili zoznámiť sa s mnohými veľkými prírodovedcami, najmä vo Francúzsku.
Vedecké obdobie
Po nemecky a vzápätí aj po česky vydal Pojednanie o rastlinopise v Čechách a v rokoch 1820 - 1838 vychádzalo spoločné dielo Gašpara zo Šternberku, Karla Bořivoja Presla a Augustina Cordu - Pokus o zemepisne botanicky popísanie pravekého rastlinstva. O jeho preklad z nemčiny do francúzštiny sa postaral Gašparov učiteľ François Gabriel de Bray. Roku 1818 bol Gašpar zo Šternberku zvolený za predsedu Spoločnosti pre založenie Českého vlasteneckého múzea, ktorému odkázal svoju knižnicu aj paleontologickú zbierku. Ujal sa rovnako usporiadania herbára českonemeckého cestovateľa, podnikateľa a prírodovedca Tadeáša Haenkeho, ktorý herbár priviezol z Latinskej Ameriky.
Posledné roky
Zomrel po niekoľkých mŕtviciach na svojom březinskom zámku. Jeho smrťou vymrela leopoldovská vetva rodu.
2093 Genichesk
2093 Genichesk je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 28. apríla 1971.
Lom u Tachova
Lom u Tachova je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 412 obyvateľov, z toho 212 mužov a 200 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,3 roka (muži 35,7 roka, ženy 36,9 roka).
Emil Göllner
Emil Göllner (* 20. apríl 1918, Ponická Huta - † 15. júl 1987, Ponická Huta) bol dramatik.
Zoznam chránených území v okrese Bratislava IV
Toto je zoznam chránených území v okrese Bratislava IV aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Bratislava IV.
Bohumil Golian
Bohumil Golian (* 25. marec 1931, Moštenica – 11. január 2012, Bratislava) bol slovenský volejbalista, vysokoškolský pedagóg a tréner.
Životopis
Štúdium na Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave absolvoval roku 1968. V rokoch 19501968 pôsobil ako telovýchovný inštruktor, metodik a tréner volejbalu, 19691970 ako tréner a hráč VC Bari v Taliansku, od roku 1970 vysokoškolský pedagóg na Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave. V rokoch 19551968 bol členom, ktoré bolo v roku 1956 a 1966 majstrom sveta, v 1958 majstrom Európy, na OH 1964 v Tokiu druhé a na OH 1968 v Mexiku tretie. Bol spoluautorom odbornej publikácie a vysokoškolských učebných textov. V rokoch 19661969 bol členom predsedníctva SÚV ČSZTV, 19731977 podpredseda Klubu olympionikov v Prahe.
Telestas z Messénie
Telestas (Telestas) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 340 pred Kr.
Telestas z Messénie zvíťazil v boxe dorastencov na 110. olympijských hrách v roku 340 pred Kr. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá a bol tvtrdší ako dnešný. Dovoľovalo sa všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Podľa starovekého cestovateľa a spisovateľa Pausania socha Telesta stála v posvätnom okrsku olympijskej Altidy pri kovovej soche koňa, ktorú Olympii venoval Krokón z Eretrie, víťaz jazdeckého preteku. Autorom Telestovej sochy bol sochársky majster Silanión. Keď archeológovia odkryli v Nemei tunelový vchod na štadión, na jednom z kamených blokov sa nachádzal značne poškodený nápis s menom olympionika Telesta.
Brévonnes
Brévonnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 703 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Box Car Racer
Box Car Racer bola hudobná skupina, ktorá pôsobila v roku 2002 ako vedľajší projekt Toma DeLonga z Blink 182. To že sa rozhodol pre tento projekt ktorý viacerí označovali ako "dospelý Blink" ho ako keby donútilo zlé obdobie, ktoré v tom čase prežíval. I keď to bral ako jednorazovú záležitosť jeho kolega z Blink 182 Mark Hoppus to bral ako podraz a cítil sa podvedený. Tom ale priznal že nikdy nechcel tím podviesť Marka.
Zloženie kapely
Tom si prizval k sebe aj kolegu z Blink 182 Travisa Barkera, lebo Tomovi sa nechcelo platiť štúdiového bubeníka. Sprievodnú gitaru mu obstaral kamarát David Kennedy v tom čase hrajúci v kapele Over My Dead Body. Basovú gitaru si Tom nahral na album sám ale v klipoch a na koncertoch sa na poste basáka objavil Anthony Celestino.
LXDE
LXDE (skr. z angl. "Lightweight X11 Desktop Environment") je slobodné desktopové prostredie pre UNIX-like operačné systémy. LXDE je navrhnuté tak, aby pracovalo dobre na menej výkonných počítačoch.
LXDE môže byť použité na rôznych Linuxových distribúciách, napr. Mandriva, Ubuntu, Debian, Fedora alebo openSUSE. Ako predvolené prostredie je použité v desktopových distribúciách akými sú Knoppix, Lubuntu a U-lite.
LXDE obsahuje kód pod licenciami GPL a LGPL. Podporované procesorové platformy sú IA-32, x86-64 a MIPS.
História
Projekt sa začal v roku 2006, keď taiwanský programátor Hong Jen Yee, tiež známy ako PCMan, vydal PCManFM, nového správcu súborov a prvý modul LXDE.
Vývoj
LXDE je naprogramovaný v programovacom jazyku C, s použitím GTK+ toolkitu, a beží na UNIXe a ostatných POSIX platformách, akými sú Linux a BSD. GTK+ je bežne používaný v mnohých Linuxových distribúciách a umožňuje spúšťať aplikácie na rôznych platformách.
Komponenty
Na rozdiel od iných desktopových prostredí, komponenty LXDE nie sú pevne integrované. Namiesto toho, môžu fungovať nezávisle od seba.
LXDE sa skladá z niekoľkých častí:
Halák (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Halák.
Podgora
Podgora je mesto v južnej časti Makarskej riviéry na jadranskom pobreží v Chorvátsku. Administratívne patrí do Splitsko-dalmatínskej župy a tvorí ho 5 častí: Drašnice, Gornje Igrane, Igrane, Podgora a Živogošće.
Dejiny
Mesto sa prvýkrát spomína až v 19. storočí ako malá rybárska osada. Poloha na úpätí Biokova, pekné kamienkové pláže a čistá voda predurčujú Podgoru k atraktívnym a vyhľadávaným turistickým strediskám Jadranu.
Gregor V.
Gregor V. (vlastným menom Bruno z Kärntenu, * 972 – † 18. február 999, Rím, Taliansko) bol 138. pápež, prvý nemecky hovoriaci. Pápežský úrad zastával od apríla 996 do svojej smrti.
Životopis
Študoval vo Wormse u mainzského arcibiskupa Willigia, ďalším z jeho učiteľov bol Ján Philagathos. Potom čo bol krátko činný vo Wormse ako kaplán sprevádzal ako kráľov dvorný kaplán cisára Otta III. Na ceste do Ríma. Po smrti Jána XV. bol vo veku iba 24 rokov menovaný svojím bratancom Otom III., vnukom Otta Veľkého, pápežom, čím sa stal jedným z najmladších pápežov v histórii. Ešte v tom istom mesiaci (21. mája 996) stihol korunovať Otta III. za cisára.
Gregor V. sa od svojich predchodcov odlišoval vzorným spôsobom života. Pretože sa blížil koniec tisícročia, s čím bolo v tom čase rozšírených veľa povier a strach pred koncom sveta a Božím trestom, bola v neho vkladaná veľká nádej.
Rímska šľachta však bola nespokojná s pápežom verným cisárovi. Keď v roku 997 opustil Rím, menovala v spolupráci s Byzanciou Gréka Jána Philagata protipápežom Jánom XVI. Gregor utiekol do Pavie, vrátil sa v roku 998 späť, pretože cisár Philagata prepadol, mučil, donútil potupne kráčať Rímom na oslovi a uvrhol do väzenia do konca života.
Keď sa francúzsky kráľ Róbert II. bez pápežského súhlasu oženil so svojou vzdialenou príbuznou, uvalil na celú krajinu prvý interdikt v dejinách.
Zomrel na maláriu 18. februára 999 v Ríme. Je pochovaný v chráme sv. Petra v Vatikáne po boku Otta II.
Champfleury (Marne)
Champfleury je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2094 Magnitka
2094 Magnitka je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Crimean Astrophysical Observatory 12. októbra 1971.
Európsky pohár majstrov v ľadovom hokeji žien 2012/2013
thumb|300px|Trojnásobný víťaz súťaže HK Tornado Moskovská oblasť. Vľavo dole slovenská reprezentantka [[Jana Kapustová]]
Európsky pohár majstrov v ľadovom hokeji žien 2012/2013 bol deviaty ročník európskej klubovej súťaže v ľadovom hokeji žien za účasti družstiev, ktoré v sezóne 2011/12 získali titul majstra svojej krajiny. V sezóne 2012/13 sa tejto súťaže zúčastnilo 20 družstiev, z ktorých štyri postúpili priamo do druhého vyraďovacieho kola a zostavajúcich šestnásť bolo v prvom kole rozdelených do štyroch štvorčlenných skupín. Súťaž vyvrcholila záverečným finálovým turnajom Final Four vo februári 2013.
Prvé kolo
Turnaje skupín prvého vyraďovacieho kola sa uskutočnili v októbri 2012 v týchto mestách:
Do druhého kola postupujú víťazi skupín.
Výsledky
Časy začiatkov zápasov sú uvedené v stredoeurópskom letnom čase.
Druhé kolo
Turnaje skupín druhého vyraďovacieho kola boli na programe v dňoch 7. : 9. decembra 2012 vo rakúskom Dornbirne, ktorý zaskočil za pôvodne určené dejisko skupiny E švajčiarsky Zürich a vo fínskom Oulu, (skupina F). K štyrom postupujúcim z 1. kola pribudli štyria priamo nasadení do 2. kola.
Tabuľka
Do Final Four postúpili najlepšie dva tímy z obidvoch skupín.
Final Four
Final Four (finálový turnaj) sa uskutočnil v dňoch 22. – 24. februára 2013 vo fínskom Oulu.
Milíře (okres Tachov)
Milíře je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 233 obyvateľov, z toho 126 mužov a 107 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,4 roka (muži 35,5 roka, ženy 35,2 roka).
Generation Lost
Generation Lost je dokumentárne DVD melodic hardcorovej skupiny Rise Against. Obsahuje dokument s názvom How We Survive, režírovaný Davym Rothbartom a piesne „Injection“, „Like the Angel“, „Black Masks & Gasoline“ a „Paper Wings“ hrané naživo v nočnom klube The Troubadour v Los Angeles. DVD tiež obsahuje hudobné videá k piesňam „Give It All“, „Swing Life Away“, „Ready to Fall“ a „Prayer of the Refugee“, rovnako ako výrobu videí k piesňam „Ready to Fall“, „Swing Life Away“. DVD bolo vydané dňa 5. decembra 2006 a bolo pomenované po ich piesni „Generation Lost“, ktorá sa objavila na kompilácii Fat Music Volume 6: Uncontrollable Fatulence.
Bruno Göllner
Bruno Göllner (* 16. november 1898, Banská Bystrica - † 13. apríl 1973, Banská Bystrica) bol lekárnik.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Farmáciu študoval v Prahe a v Norimberku. Počas gymnaziálnych štúdií pracoval v lekárni svojho otca U Murína v Banskej Bystrici. Rodinnej lekárne sa ujal po smrti otca (1927). Po roku 1952 bol nútený z Banskej Bystrice odísť, viedol štátnu lekáreň v Čienom Balogu. Do pôvodnej lekárne sa mohol vrátiť (okolo roku 1960) ako radový pracovník.
Generation Lost
DVD bolo vydané na iTunes dňa 20. apríla 2010.
Londonbeat
Londonbeat je britsko-americká tanečná skupina, ktorá je známa svojími hitmi zo začiatku 90. rokov. Jej členmi sú Jimmy Helms, Jimmy Chambers a Charles Pierre. Ich najväčším hitom je skladba „I’ve Been Thinking About You“, ktorá dosiahla 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100.
Cheers (Drink to That)
Vydanie
Vydanie piesne ako singel potvrdila speváčka na Twitteri 24. júla 2011. Rihanna dlho chcela aby bola pieseň „Cheers (Drink to That)“ vydaná ako singel, no nakoniec ju vybrali až ako posledný. V piesni boli tiež použité úryvky z piesne „I'm With You“ kanadskej speváčky Avril Lavigne.
Emil Jozef Horváth
Emil Jozef Horváth, (Emil Horváth st.) (* 27. august 1923, Zlatno – † 1. január 2001, Svit) bol slovenský herec, jeho syn Emil je herec, režisér a pedagóg.
Životopis
Narodil sa 27. augusta 1923 v sklárskej rodine v obci Zlatno. Po štúdiu na gymnáziách v Lučenci a v Banskej Bystrici pracoval v rokoch 1941 - 44 v Slovenskom ľudovom divadle v Nitre, kde sa z inšpicienta vypracoval na jednu z hereckých opôr tamojšieho súboru.
Od roku 1946 až do ukončenia aktívnej hereckej kariéry v roku 1988 pôsobil v Martine v Slovenskom komornom divadle (neskôr Armádne divadlo, resp. Divadlo SNP). V Martine stvárnil takmer sto postáv a zaradil sa medzi najuznávanejšie slovenské herecké osobnosti. Okrem divadla bol často obsadzovaný aj v rozhlase, televízii a filme. Jeho prvou filmovou úlohou bola vedľajšia postava sprievodcu vo vlaku v slovenskej veselohre Katka v roku 1949.
Po odchode do dôchodku sa v roku 1992 presťahoval do Svitu, kde aj 1. januára 2001 zomrel. Urna s jeho pozostatkami je uložená na Národnom cintoríne v Martine.
Nebahat Çehreová
Nebahat Çehreová (rod. Hilal Nebahat Çehreová; * 15. marec 1944, Samsun, Turecko) je turecká herečka, modelka a speváčka, ktorá bola zvolená ako Miss Turecka 1960. Je známa hlavne svojou rolou Ayşe Hafsa Sultán v historickom seriáli Sultán (Muhteşem Yüzyıl; 2011 – 2014).
Ako Miss Turecka reprezentovala Turecko na Miss World 1960 v Londýne. Okrem iného tiež reprezentovala Turecko na Miss Universe 1965, ktoré sa konalo 24. júla 1965 v Miami Beach.
Mladosť a rodina
Nebahat mala staršieho nevlastného brata, menom Nail Çehre (bol zo vzťahu jej matky, ktorý mala pred prvým manželstvom; neskôr bol adoptovaný jej otcom). Tiež mala mladšieho brata menom Orhan Çehre a mladšieho nevlastného brata Tayyar Yıldız, z druhého manželstva jej matky.
Fridrich Göllner
Fridrich Göllner (*  Slovensko) je lekárnik.
Životopis
Lekárnik v Banskej Bystrici na Námestí. Žiakom evanjelický gymnázia bezplatne poskytoval lieky (19.stor.)
Urdos
Urdos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Briel-sur-Barse
Briel-sur-Barse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 201 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam GPU nVidia
Táto stránka obsahuje zoznam grafických kariet firmy nVidia.
Olbramov
Olbramov je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 57 obyvateľov, z toho 31 mužov a 26 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,8 roka (muži 45,6 roka, ženy 48,2 roka).
Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij
Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij (ruskou azbukou:Пётр Петрoвич Семёнов-Тян-Шанский, do roku 1906 iba Semionov; * 14. január 1827, Urusovo, Rusko — † 11. marec 1914, Petrohrad, Rusko) bol ruský geograf, botanik, štatistik, štátnik, cestovateľ a vedecký pracovník - prírodovedec a entomológ.
Biografia
Známy ruský vedec, ktorý sa preslávil svojimi zemepisnými objavmi v Strednej Ázii. Piotr Petrovič Semionov sa narodil v Urusove v Riazanskej gubernii v Rusku. Pochádzal zo šľachtickej rodiny a do svojich pätnástich rokov sa vzdelával súkromne. Keď mal Semenov 12 rokov zomrel mu otec. Ako 15-ročný sa spoločne s matkou presťahoval do Petrohradu, kde navštevoval vojenskú školu gardových práporčíkov. V roku 1848 sa rozhodol, že svoj život zasvätí vede. V roku 1849 sa stal členom Ruskej zemepisnej spoločnosti (Императорскоe Русскоe географическоe oбществo) a od toho roku bol jej aktívnym členom. Spočiatku bol sekretárom a neskôr predsedom jej oddelenia pre fyzikálny zemepis, ale od roku 1873 bol predsedom celej Zemepisnej spoločnosti.
V roku 1851 precestoval povodie rieky Oky a Donu. Svoje poznatky z tohto územia spracoval v diele Придонская флора в её отношениях с географическим распределением растений в Европейской России (Pridonskaja flora v jejo otnošenijach s geografičeskim raspredelenijem rastenij v Jevropejskoj Rossiji). Týmto dielom dosiahol titul magistra.
Od roku 1853 študoval na Berlínskej univerzite. Bol aj členom Petrohradskej akadémie vied (Петербургской Академии наук) (od roku 1873). Okrem svojich zemepisných a entomologických prác napísal aj zemepisný slovník Ruskej ríše a zemepisné dielo: Россия (Rossija), ktoré vyšlo v rokoch 1904 – 1914. Od roku 1897 bol členom štátnej rady. Svojimi prácami významne podnietil geografický prieskum v Rusku. Na jeho počesť je jeho menom nazvaných aj viacero oblastí a miest v Európe, Ázii a Severnej Amerike. Piotr Petrovič Semionov zomrel v Petrohrade 26. februára (11. marca) v roku 1914.
Jeho zbierka hmyzu z celého sveta je asi od roku 1914 v Zoologickom múzeu v Petrohrade. Obsahuje 700 000 exemplárov hmyzu, ktoré zozbieral počas svojich mnohých vedecko-výskumných ciest.
2095 Parsifal
2095 Parsifal je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Videoklip
Videoklip je krátkometrážne audiovizuálne dielo, ktorého zvukovou zložkou je celé alebo v podstatnej miere záznam umeleckého výkonu hudobného diela. Obrazová zložka má nejaký vzťah k hudobnému dielu, ktoré ho doprevádza (buď je to rovnaká nálada alebo dej), využíva obvyklé aj menej obvyklé filmové techniky, často ide o bežný krátky abstraktný film (film bez deja). Niektoré motívy sú vo videoklipoch mimoriadne časté; napríklad videoklip obsahuje aj vizuálny záznam prevádzania hudobného diela, tanečnej scény, niekedy v ňom priamo vystupujú hudobníci, nie je to ale nutné. Videoklipy sú hlavnou náplňou vysielania tzv. hudobných televízií, medzi ktoré napríklad patrí MTV. K ich rozšíreniu došlo práve vďaka týmto televíznym staniciam v 80-tych rokoch 20. storočia. Videoklip sa zvyčajne šíri ako videonahrávka.
Champguyon
Champguyon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Junkers Jumo 004
Vývoj
thumb|right|Prúdový motor Jumo 004B vyrábaný Aviou a označený ako M-04 Ministerstvo letectva (tzv. Reichsluftfahrtministerium - RLM) objednalo pohonnú jednotku Jumo T1 (s vojenským označením 004), od ktorej požadovalo statický ťah najmenej 6,85 kN (700 kp). Práce začali v továrni Junkers Flugzeug - und Motorwerke AG (odtiaľ názov Jumo) pod dohľadom šéfa pre vývoj prúdových motorov Dipl. Ing. Anselma Franza. Prvý exemplár sa rozbehol 11. októbra 1940, pri otáčkach 9 000 ot./min. dával ťah 4,2 kN (430 kp). Postupne sa darilo zdokonaľovať najmä horúce časti motora, distribúciu a stabilizáciu paliva. S piatym exemplárom Jumo 004A bol v decembri 1941 dosiahnutý ťah 9,79 kN (1 000 kp).
Champguyon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Junkers Jumo 004
Vývoj
V lete 1942 RLM objednalo osemdesiat kusovú sériu jednotiek Jumo 004A pre inštaláciu do pripravovaných prototypov lietadiel (Me 262 a Ar 234). Sériové motory boli ďalej upravované - zvýšenie životnosti bolo dosiahnuté za cenu miernejšieho zníženia otáčok a ťahu na 8,33 kN (850 kp) pri 8 700 ot./min. V tejto verzii jednotka s ťahom 850 kp a hmotnosťou 830 kg dávala pomer ťahu k hmotnosti 1:1.
Pretože jednotka Jumo 004A (T 1) predstavovala stále len experimentálnu podobu s využívaním náročných technológií i exotických materiálov (zliatiny kobaltu, niklu, molybdénu v horúcich častiach) a pre hromadnú výrobu sa nehodila, pristúpili konštruktéri k jej maximálnemu zjednodušeniu s tým, že RLM počítalo s maximálnou životnosťou 10-25 letových hodín (neskoršia vojnová prax ukázala, že celé bojové lietadlo štatisticky vyššiu hodnotu životnosti nevykazuje). Vznikol tak veľkosériový prúdový motor Jumo 004B (T 2), najrozšírenejšia jednotka tohto druhu v druhej svetovej vojne (do apríla 1945 bolo vyrobených 14 000 kusov). Firma Junkers do konca vojny vyvíjala ešte ďalšie varianty. Žiadna z týchto verzií ale neprekročila vývojové štádium.
Varianty
Jumo 004A - tiež T 1, prototypová verzia.
Jumo 004B - tiež T 2, sériovo vyrábaná verzia. Bola charakteristická osemstupňovým axiálnym kompresorom s diskami a lopatkami zo zliatiny hliníka, teleso kompresoru so statormi tvorili odliatky z hliníkovej zliatiny v podobe skrutkovaných polovíc. Kompresor bol uložený v dvoch ložiskách. Pred predným ložiskom boli na hriadeľ prevody napájané agregátmi (čerpadlá paliva, oleja a generátor) a z predu pripojený malý dvojdobý piestový motor Riedler slúžiaci ako štartér. Spaľovacie komory valcového tvaru boli aj s plamenčekmi zvarené zo žiaruvzdorného plechu. Do každého ústilo palivové potrubie s vnútornou tryskou a každá mala svoju zapaľovaciu sviečku. Turbína na spoločnom hriadeli s kompresorom bola uložená v dvoch ložiskách. Vlastné turbínové koleso bolo oceľové, lopatky so stromčekovým uchytením boli najskôr plné z chrómniklovej ocele, neskôr sa tvarovali zo žiaruvzdornej ocele a boli duté. Zaujímavosťou motoru boli regulačné ihly vo výstupnej tryske, ktorej pohybom dopredu alebo dozadu sa dosahovalo optimálneho prierezu trysky (ťahu) v závislosti na nadmorskej výške.
Jumo 004C - so zlepšením vstrekovaním paliva.
Jumo 004D - s novou reguláciou chodu.
Použitie
Predsériové motory Jumo 004A sa uplatnili v prototypoch dvojmotorového Messerschmittu Me 262 (V2, V3, V4 a V5) a tak isto v dvojmotorovom bombardovacom a prieskumnom stroji Arado Ar 234 (V1, V2 a V3). Motory Jumo 004B sa potom montovali do sériových Me 262A a B. Pokusne sa objavili aj v prototypoch He 280 VA, tiež aj v Ho IX V2 (Go 229 V3), v Messerschmitte P 1101 a v pokusnom bombardéri Ju 287 V1. Nemecký letecký výrobcovia projektovali ďalšie typy s motormi Jumo 004B, ale žiadne sa už nerealizovali.
Po skončení vojny víťazné mocnosti ukoristili nielen lietadlá s motormi Jumo 004B, ktoré doma skúšali, ale taktiež (SSSR) celé výrobné linky. V SSSR bol motor uvedený do sériovej výroby (zdokonalovaný konštruktérmi Kolesovom, Tumaňským a ďalšími) pod označením RD-10. Tieto motory boli používané v stíhačkách Jak-15 a Jak-17 (aj v prototype Jak-19), podobne aj ako v pokusných Lavočkinoch La-150, La-152 a 156, i v La-160 a v type Su-9.