cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alma Deutscherová
Kritika
Pre Guardian dirigent Simon Rattle prehlásil, že bol dievčinou „absolútne uchvátený.“ V interview pre BBC Rádio v januári 2017, Rattle povedal: „Žijeme v čase, kedy Británii patrí najviac talentovaných žijúcich skladateľov, od Harrisona Birtwistlea, ktorý prekročil 80, po Almu Deutscherovú, ktorá má 11.“ Pre denník Daily Telegraph o nej klavirista a dirigent Daniel Barenboim povedal: „Všetko, čo sa nedá naučiť, sa jej naučiť podarilo.“ V interview pre rakúsky denník Der Standard v novembri 2016 dirigent Zubin Mehta opísal Almu ako génia a v rakúskej televízii ju nazval jedným z najväčších žijúcich talentov.
Skladateľ Jörg Widmann ju nazval neobyčajným fenoménom, a dodal, že v živote sa nestretol s podobným talentom.
Klavirista a pedagóg Arie Vardi takto opísal jeho prvé stretnutie s Almou: „Vykreslil mi ju ako zázračné dieťa, väčšinou som však k tomuto termínu skeptický, skeptický k ľudom, ktorí ho udeľujú aj k ľuďom, ktorým je udelený... Avšak od momentu, keď som ju stretol a pozdravila sa mi „Ahoj“, nemohol som sa do nej nezamilovať...“
Nemecká huslistka Anne-Sophie Mutterová napísala, že „je neuveriteľné, čo táto dievčina dokázala na husliach, klavíri, i v svojich kompozíciách. Jej hudobný cit a sila výrazu sú v takomto veku dôkazom výnimočného talentu.“
„Alma a nebezpečná láska k melódii“
V januári 2017, krátko po premiére Deutscherovej opery Cinderella vo Viedni, sa vo viedenskom denníku Der Standard objavil článok s názvom „Alma a nebezpečná láska k melódii“. Článok vyjadroval nádej, že Almiina melodická hudba by mohla napomôcť k zmene prevládajúcich postojov v súčasnej klasickej hudbe a vniesť nový život do sveta opery tým, že ju opäť privedie k melódii. Autor článku, Robert Schediwy, poukázal na nadšenie, s ktorým verejnosť prijala Deutscherovej Cinderellu, a vyhlásil, že ľudia by sa do opery zamilovali, aj keby ju zložil 40-ročný muž, pretože je plná melódií. Na druhej strane Schediwy vyjadril strach, že ak Deutscherovej nespútaná láska k melódii pretrvá aj do vyššieho veku a verejnosť bude naďalej milovať jej dielo, odpoveď hudobných kritikov nemusí byť priaznivá. Jej lásku k melódii by mohli označiť za hrozbu a obviniť ju z anachronizmu, kultúrneho populizmu a hudobnej menejcennosti. Jednako len Schediwy vyjadruje nádej, že Deutscherovej láska k melódii pomôže vniesť nový život do sveta opery, dnes často označovaného za mŕtvy, a znova doňho priviesť širšiu verejnosť.
Vo februári 2017 sa Alma Deutscherová sama vyjadrila o svojom štýle, o láske k melódii a hudobnej estetike. Povedala, že niektorí pred ňou vyjadrili názor, že v dvadsiatom prvom storočí by sa nemali skladať pekné melódie, že hudba má odrážať komplexnosť a ohavnosť moderného sveta. „Ja si ale myslím, že títo ľudia sú trocha zmätení. Ak je svet taký škaredý, aký má význam robiť ho ešte škaredším škaredou hudbou?“ Následne citovala už spomenutú uspávanku od Richarda Straussa ako inšpiráciu písať krásnu hudbu. V júli 2017, keď sa jej v rozhovore pre Der Standard opýtali, aké sú jej nádeje do ďalších desiatich rokov, povedala: „...ale najlepšie by bolo, keby mi ľudia prestali hovoriť, čo je povolené a čo zakázané skladať v dvadsiatom prvom storočí. Dúfam, že prestanú rátať moje disonancie, a že o desať rokov nebude zločinom chcieť skladať krásnu hudbu.“
Razac-d’Eymet
Razac-d’Eymet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dimetylalylpyrofosfát
Dimetylalylpyrofosfát (DMAPP) alebo dimetylalyldifosfát je prekurzor izoprenoidov. Je to produkt mevalonátovej dráhy i nemevalonátovej (MEP) dráhy, ktorou vznikajú prekurzory pre biosyntézu izoprenoidov. DMAPP je izomér izopentenylpyrofosfátu (IPP), s ktorým sa podieľajú na syntéze izoprenoidov, a je prítomný v prakticky všetkých formách života. Enzým izopentenylpyrofosfátizomeráza katalyzuje izomerizáciu medzi DMAPP a IPP.
Biosyntéza
V mevalonátovej dráhe vzniká DMAPP z kyseliny mevalónovej. V nemevalonátovej dráhe vzniká DMAPP z HMB PP.
Aktuálne sa predpokladá, že existuje kríženie alebo prekryv medzi týmito dvoma dráhami u organizmov, ktoré využívajú obe dráhy na syntézu terpénov a terpenoidov, napríklad u rastlín, a že DMAPP je práve produkt stretu týchto dráh. stred|náhľad|495x495bod|[[Mevalonátová dráha]] stred|náhľad|392x392bod|Zjednodušená verzia syntézy [[Steroid|steroidov z intermediátov IPP a DMAPP. Postupne z nich vznikajú geranylpyrofosfát (GPP) a skvalén. Farebné znázornenie je len ilustračné a nereprezentuje skutočný pôvod izoprénových jednotiek v GPP.]]
Fransu
Fransu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tour de France 2019
Tour de France 2019 bol 106. ročník cyklistických pretekov Grand Tour Tour de France. Štart pretekov známy ako Grand Départ sa konal v belgickom meste Brusel v zmysle 50 rokov od prvého triumfu Eddyho Merckxa na týchto pretekoch. Už druhýkrát v histórii hostil Brusel štart Tour, pričom išlo už o piaty Grand Départ na území Belgicka. Amaury Sport Organisation (ASO) oznámili túto novinku už v januári roku 2018. Úvodná etapa viedla pelotón cez Charleroi a vrátila sa späť do Bruselu, aby tak spojila regióny Flámsko a Valónsko. Preteky tiež oslávili 100 rokov od zavedenia žltého dresu. Tento sviatok pripadol na 19. júla.
Tímy
Na štart nastúpilo všetkých 18 UCI World Tour tímov, ktoré doplnili 4 prokontinentálne tímy, aby skompletizovali 22-tímový pelotón. Každý výber si do Francúzska priviezol 8 cyklistov. Na štart pretekov tak nastúpilo 176 jednotlivcov.
Trať
Preteky po prvýkrát navštívili mestá Binche, Saint-Dié-des-Vosges a Pont du Gard. Program zahŕňal niekoľko etapových finišov v nadmorskej výške nad. Vrch Col de l'Iseran, ktorý je najvyšším vrchom s priechodnou cestou v Európe, sa objavil na programe 19. etapy. Bolo to už po siedmykrát, čo preteky zavítali na spomínaný vysoký vrch, no bolo to len po druhýkrát, čo sa pelotón vydal na ešte obtiažnejší zjazd z južnej strany kopca. Na programe bolo teda 5 finišov na stúpaniach, pričom prvé z nich bolo naplánované v 6. etape, v ktorej pelotón navštívil známy vrch La Planche des Belles Filles. Nasledujúce tzv. summit závery sa objavili v 14. etape na známom stúpaní Col du Tourmalet a ostatné 3 horské závery sa objavili v etapách 15, 19 a 20, teda v rozhodujúci deň na Val Thorens.
Fransures
Fransures je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
PZL W-3 Sokół
PZL W-3 Sokół je poľský dvojmotorový viacúčelový vrtuľník strednej hmotnostnej kategórie so štvorlistovým nosným a trojlistovým tlačným vyrovnávacím rotorom. Vrtuľník vyrába spoločnosť PZL-Świdnik (teraz AgustaWestland Świdnik).
Vývoj
náhľad|Štvrtý prototyp Vrtuľník W-3 Sokół je prvý vrtuľník, ktorý bol vyvinutý a sériovo vyrábaný výhradne v Poľsku. Jeho vývoj začal v roku 1973. Prvý raz vzlietol 16. novembra 1979, ukázali sa však jeho nedostatky. Preto sa pokračovalo vo vývoji a 6. mája 1982 vzlietol ďalší prototyp, ktorý mal zásadné konštrukčné zmeny. Od tohoto dátumu bol tiež certifikovaný v Poľsku, Rusku, Spojených štátoch a v Nemecku. Vývoj vrtuľníka vychádzal zo sovietskeho ľahkého modelu Mil Mi-2, ktorý bol vyrábaný licenčne v Poľsku od roku 1962. Vrtuľník sa začal vyrábať v roku 1985, ale jeho produkcia bola na začiatku výroby nízka. Certifikáciu FAR-29 (Federal Aviation Regulations) získal v USA v máji 1993. V decembri toho istého roku bola rovnaká certifikácia udelená aj Nemecku.
W-3 Sokół je vrtuľník klasickej koncepcie, ktorý využíva dva turbohriadeľové motory PZL-10W. Je využívaný na vojenské účely, pre potreby leteckej záchrannej služby, na pátranie, ako civilný dopravný vrtuľník, pre VIP lety a ďalšie účely. V poradí stý kus bol dokončený v júni 1996.
Varianty
náhľad|W-3WA Sokół náhľad|W-3RL Sokół (verzia SAR) náhľad|W-3RM Anakonda (verzia SAR) poľského námorníctva
Technické údaje
náhľad|W-3A Sokół v službách leteckej záchrannej služby v Poľsku
Formula 2 v roku 2017
Sezóna 2017 Formuly 2 bola prvým ročníkom šampionátu FIA Formula 2. Šampionát prebiehal počas dvanástich závodných víkendov popri niektorých Veľkých cenách Formuly 1.
Johann Most
Johann Joseph Most (* 5. február 1846 Augsburg, Nemecko - † marec 1906, Cincinnati, Ohio) bol nemecko-americký socialista, neskôr anarchista a redaktor,
Život
Johann Most sa narodil 5. februára 1846 v Augsburgu vo vtedajšom Bavorskom kráľovstve. Keď bol ešte malý, tak mu matka zomrela na choleru. Jeho nevlastná matka ho veľmi často bila, rovnako ako učitelia v škole. Už od detstva neveril v Boha, preto sa vystavoval násiliu aj na hodinách náboženstva. Živil sa ako predajca kníh, čo neskôr, keďže pracoval skoro celý deň, popisoval ako otroctvo. V sedemnástich začal cestovať z mesta do mesta, pričom v rokoch 1863 až 1868 pracoval v 50 mestách v 6 rôznych krajinách. Keď pracoval vo Viedni, tak sa zúčastnil štrajku, kvôli čomu bol z práce vyhodený a pridaný na čiernu listinu.
Na konci 60. rokov 19. storočia sa Most nadchol pre myšlienky internacionálneho socializmu a stal sa podporovateľom vtedajšieho Marxovho sociálnodemokratického hnutia. Stal sa redaktorom vo viacerých socialistických novinách. V roku 1873 vydal zhrnutie najpopulárnejšieho Marxovho diela Das Kapital. V rokoch 1874 až 1878 bol Most poslancom Ríškeho snemu za Sociálnodemokratickú stranu. Bol viackrát zatknutý kvôli verbálnym útokom na patriotizmus a náboženstvá. Po tom, ako verejne obhajoval násilné akcie, vrátane využívania výbušných bômb, ako prostriedky pre začiatok revolúcie, bol nútený odísť do exilu. Na konci roku 1878 sa usadil v Londýne. Na základe vlastných skúseností s parlamentnou demokraciou sa začal čoraz viac prikláňať na stranu anarchizmu, hlavne anarchokolektivizmu a neskôr aj anarchokomunizmu. V Londýne rozbehol anarchistické noviny Freiheit (sloboda). V roku 1881 bol odsúdený na rok a pol väzenia kvôli vyjadreniu potešenia z atentátu na ruského cára Alexandra II., ktorý spáchala ruská ľavicová organizácia Vôľa ľudu.
Po prepustení z väzenia sa presťahoval do USA, kde okamžite začal presviedčať ostatných nemeckých prisťahovalcov, nech sa pridajú na stranu anarchizmu. Pokračoval s vydávaním Feiheitu. Bol zatknutý v rokoch 1886, 1887 a 1902, naposledy preto, lebo po zavraždení prezidenta McKinleya vyhlásil, že zabiť vládcu nie je zločin.
17. marca 1906 bol v Cincinnati, kde mal predniesť prejav, no kvôli zhoršenému zdravotnému stavu bol hospitalizovaný. Bola mu diagnostikovaná choroba Erysipel, na ktorú o niekoľko dní zomrel.
Gatorade Center
Gatorade Center je krytá multifunkčná športová hala vo fínskom Turku. Bol prvým štadiónom vo Fínsku s kapacitou viac ako 10 000 divákov až do roku 1997, po otvorení Hartwall arény.
Hala je využívaná prioritne pre ľadový hokej a je domovským štadiónom TPS Turku, konajú sa tu ale tiež koncerty a iné podujatia, napríklad Maata Näkyvissä Festival.
Razac-de-Saussignac
Razac-de-Saussignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Gatorade Center
Štadión bol hlavným dejiskom Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji v roku 1991 a spoluusporiadateľom v rokoch 1997 a 2003.
Razac-de-Saussignac
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Razac-sur-l’Isle
Razac-sur-l’Isle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Josef Pavel
Josef Pavel môže byť:
Hostibejk
Prírodná pamiatka Hostibejk bola vyhlásená v roku 2002 a nachádza sa priamo v Kralupoch nad Vltavou. Dôvodom ochrany je referenčný profil (stratotyp) karbónskymi arkózami nýřanských vrstiev kladenského súvrstvia.
Opis oblasti
Vrch je tvorený súvrstvím vrchného karbónu, na ktorý nasadá vrstva mladších vrchnokriedových sedimentov. Kedysi býval vrch dnom pravekého mora, v skale sú teda zachované ulity pravekej fauny.
Geomorfologické zaradenie
Vrch patrí do geomorfologického celku Dolnooharská tabule, podcelku Řipská tabule, okrsku Krabčická plošina a podokrsku Lešanská plošina.
Pavlo
Pavlo môže byť:
Stará radnica (Pezinok)
Najširšia strana budovy s obchodmi sa nachádza zo strany Radničného námestia a časť budovy sa tiež nachádza aj zo strany Potočnej ulice.
Rekonštrukcia
V máji 2001 sa začalo s kompletnou rekonštrukciou budovy. Zrekonštruovaná budova bola daná do užívania 4. decembra 2002.
Súčasný stav
V súčasnosti v budove sídlia rôzne reštaurácie, bary, vináreň a turistické informačné centrum. Sídli tu tiež Mestské múzeum v Pezinku, rovnomenná reštaurácia s kaviarňou a barom a od roku 2019 je bývalá sobášna miestnosť budovy využívaná pre potreby mestského úradu a primátora mesta Pezinok na účely menších rokovaní.
Dr. Ludsky
Dr. Ludsky je slovenský seriál vyrábaný spoločnosťou DNA production pre TV JOJ zasadený do prostredia súdneho lekárstva.
Pavol (priezvisko)
Pavol je slovenské priezvisko odvodené od mena Pavol. Slovenská ženská prechýlená podoba je Pavolová, menej často Pavlová.
Dr. Ludsky
Seriál sa začal nakrúcať 12. júna 2010. Jeho autormi a scenáristami sú Stano Dančiak ml. a Roman Olekšák. Režisérmi sú Peter Bebjak a Robo Šveda.
Pavol (priezvisko)
Na Slovensku je najviac rozšírené v Bystranoch (okres Spišská Nová Ves), Žarnovici, Jamníku a (okres Spišská Nová Ves) a Spišskej Novej Vsi.
Známi nositelia
Pozri v článku Pavol.
Dr. Ludsky
Seriál tvoria prípady z lekárskeho a kriminalistického prostredia. Hlavnou postavou je MUDr. Daniel Ludsky, patológ, súdny znalec, ktorý pomáha riešiť zločin, ak zistí, že sa stal. Stvárnil ho Tomáš Maštalír, ktorý kvôli tejto postave odišiel zo seriálu Ordinácia v ružovej záhrade.
Seriál kúpila česká TV Prima, ktorá ho nasadila do vysielania 20. júna 2011 s týždennou periodicitou. Dr. Ludsky nebude vysielaný v pôvodnom znení, ale s českým dabingom. Vďaka dabingu mal seriál vyššiu sledovanosť. Hlavnú postavu stvárni Martin Stránský.
Eubalkes zo Sparty
Eubalkes alebo Eubalkés (Eubalkes, iný prepis: Eubalkés) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v roku 300 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Eubalka zo Sparty uvádza nápis (IG V,1 649, Inscriptiones Graecae, V,1. Inscriptiones Laconiae et Messeniae, ed. Walter Kolbe. Berlin 1913.) na kamennom podstavci objavenom v Lakónii, ktorý je uložený v Archeologickom múzeu Sparty. Ako to oznamuje nápis, tento podstavec bol kedysi základňou súsošia kňazov (alebo kňaza, na poškodenom nápise chýbajú v slove ιαρε[ύς] - hiare[us] dve písmená) Diara a olympijského víťaza Eubalka. Obaja boli možno kňazmi Apolóna Karneia a Eubalkes si pravdepodobne túto funkciu zaslúžil po svojom olympijskom triumfe. Hiereus (alebo hiareus v dórskom dialekte, v ktorom sa niektoré samohlásky vyslovovali ináč ) bol najbežnejšou kňazskou funkciou. Títo kňazi sa väčšinou starali o posvätné predmety (hiera) uchovávané v chrámoch; mnoho chrámov malo iba jedného takého kňaza či kňažku (hiereia). Eubalkes dosiahol svoje olympijské víťazstvo pravdepodobne na 120. olympijských hrách v roku 300 pred Kr.
Tymidínkináza
Tymidínkináza je enzým, ktorý katalyzuje fosforyláciu tymidínu na tymidínmonofosfát (TMP). Patrí medzi transferázy. Reakciu ním katalyzovanú vyjadruje rovnica:
Tymidín + ATP = dTMP + ADP
Pavlo (priezvisko)
Pavlo je slovenské a ukrajinské priezvisko odvodené od mena Pavol.
Tymidínkináza
Jeho aktivita sa využíva pri používaní antivirotika acyklovir, kde aktivita vírusovej tymidínkinázy fosforyluje acyklovir, ktory sa zabudováva do DNA ako analóg guanozínu, čím syntéza DNA vo vírusom napadnutej bunke nemôže pokračovať.
Pavlo (priezvisko)
Na Slovensku je rozšírené najmä v okrese Vranov nad Topľou, najviac v obciach Soľ a Sačurov. V Česku je veľmi zriedkavé.
Známi nositelia
Pozri v článku Pavlo.
Franvillers
Franvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavel (priezvisko)
Na Slovensku je najviac rozšírené v Diakovciach (okres Galanta), Lehote (okres Nitra) a Dubovici (okres Sabinov). V Česku je najčastejšie v mestách Praha, Hradec Králové, České Budějovice a Rychnov nad Kněžnou.
Známi nositelia
Pozri v článku Pavel.
Patrofilos
Patrofilos  môže byť:
Frémontiers
Frémontiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lobečská skála
náhľad|Lobečská skála Lobečská skála je pieskovcová skala, ktorá sa nachádza severne od mesta Kralupy nad Vltavou, na ľavom brehu rieky Vltavy. Ide o súčasť karbónskeho masívu v oblasti kladensko-rakovníckej a Mšensko-Roudnickej panvy. a je rovnakého geologického zloženia, ako blízky Hostibejk.
Ribagnac
Ribagnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ribérac (obec)
Ribérac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fréchencourt
Fréchencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fresnes-Mazancourt
Fresnes-Mazancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Postav dom, zasaď strom
Postav dom, zasaď strom môže byť:
Pawel (priezvisko)
Pawel je priezvisko odvodené od poľskej podoby mena Pavol – Paweł. V Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v mestách Trutnov a Praha. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Pawel.
Saint-Sever (obec)
Saint-Sever je francúzska obec v departemente Landes a regióne Akvitánsko. Jej gaskonský názov je „Sent Sever“ (vyslov [sén sébé]). Používa sa aj pomenovanie „Cap de Gascone“, čo je pomenovanie z obdobia raného stredoveku, latinsky « Caput Vasconiae » (Hlava Gaskonska). Počas Francúzskej revolúcie sa obec volala „Montadour“. Obec leží na brehu rieky Adour, 14 km od mesta Mont-de-Marsan.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
História
Na mieste dnešnej obce bol okolo roku 56 pr.Kr. vojenský rímsky tábor. V dokumentoch sa nazýval „castra romanum“ „Palestrion“. Bol sídlom rímskeho guvernéra.
V 5. storočí bol pápežom vyslaný Severus aby viedol kresťanskú misiu a šíril vieru v regióne „Novempopulanie“. Bol umučený Vandalmi.
V 8. storočí mu tu benediktíni vybudovali kaplnku.
Súčasný kláštor založil Guillaume Sanche po bitke v Tallere.
V roku 1152 prešla obec pod vládu Plantagenetovcov v dôsledku sobáša Eleanor Akvitánskej s anglickým kráľom.
V 13. storočí hľadali obyvatelia ochranu opátstva. Po prvej revolte obce v roku 1208 bol ustanovený úrad starostu v roku 1254 so slabšími právomocami.
V roku 1451 bol v obci písomne doložený prvý obchod s destilátom Armagnac.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vladimír Ledecký
PhDr. Vladimír Ledecký (* 14. február 1966, Levoča) je slovenský politik, poslanec Národnej rady SR a bývalý štátny tajomník na Ministerstve investícií, regionálneho rozvoja a informatizácie Slovenskej republiky. Bol členom predsedníctva strany ZA ĽUDÍ, kde pôsobil ako garant pre oblasť regionálneho rozvoja. Od roku 1998 do roku 2020 bol starostom Spišského Hrhova, taktiež je od roku 2005 poslancom Prešovského samosprávneho kraja.
Životopis
Ledecký sa narodil v roku 1966 v Levoči a pochádza zo Spišského Hrhova, aktuálne pôsobí v Bratislave. 21 rokov bol starostom Spišského Hrhova. Vyštudoval sociálnu prácu na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre. Je tiež poslancom Vyššieho územného celku v Prešove. Napísal tri knihy a je tiež spoluautorom desiatich publikácií o sociálnom podnikaní v znevýhodnených skupinách.
Fresnes-Tilloloy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vladimír Ledecký
Komunálna a regionálna politika
Ledeckého pôsobenie v komunálnej politike je spojené primárne s obcou Spišský Hrhov v okrese Levoča. Starostom obce sa stal v roku 1998 a mandát zastával v šiestich po sebe nasledujúcich volebných obdobiach.
V komunálnych voľbách v roku 1998 kandidoval s podporou strán KDH, SOP a SDĽ ako jediný kandidát. V roku 2002 bol zvolený opäť ako jediný kandidát, tento raz s podporou koalície strán KDH, SDKÚ, SDĽ a ANO. V roku 2006 kandidoval opäť bez protikandidáta a získal 401 hlasov, s podporou strán ĽS-HZDS, SDKÚ-DS a SMER-SD.
Ledeckého posledné volebné víťazstvo v Spišskom Hrhove nastalo v roku 2018, kedy vo voľbách kandidoval ako nezávislý a jediný kandidát a získal 490 hlasov. V súvislosti s kandidatúrou v parlamentných voľbách v roku 2020 ohlásil v januári 2020 Ledecký, že sa vzdá mandátu starostu Spišského Hrhova. V prípade neúspechu po voľbách plánoval založiť sociálny podnik. Na poste starostu ho nahradila poslankyňa Zuzana Kučerová.
Ledecký sa stal známym na Slovensku i v zahraničí najmä vďaka príkladnej práci s rómskou komunitou. O práci starostu Ledeckého v Spišskom Hrhove písali aj v The New York Times na titulnej strane. Americké noviny písali, že obec je príkladom prosperity aj vďaka integrácii Rómov a vyzdvihli najmä dostupnosť tečúcej vody a elektrickej energie, na rozdiel od iných východoslovenských obcí. Počas 21 rokov v úrade sa mu podarilo sfunkčniť všetky obecné budovy, školy a zároveň naštartovať viaceré úspešné projekty. Obec pod jeho vedením získala mnoho ocenení, akými sú napríklad Starosta roka, Dedina roka alebo Cena EÚ za rómsku inklúziu a mnohé ďalšie.
Okrem funkcie starostu je Ledecký tiež od roku 2005 štvrté volebné obdobie poslancom zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja. V roku 2005 bol zvolený ako nominant strán SMER-SD, HZD a ANO, keď získal v okrese Levoča 1 376 hlasov. V roku 2009 mandát za okres Levoča obhájil s 1 620 hlasmi ako nominant strán SMER-SD a ĽS-HZDS. V roku 2013 bol zvolený za poslanca za okres Levoča za stranu SMER-SD. Získal 2 034 hlasov. V roku 2017 bol opätovne zvolený, tentoraz ako nezávislý kandidát, keď získal 2 489 hlasov.
Poslanec a štátny tajomník (20202021)
Vo voľbých do Národnej rady v roku 2023 kandidoval na kandidátnej listine strany Sloboda a Solidarita.
Osobný život
Ledecký je otcom poslankyne Národnej rady SR Vladimíry Marcinkovej a svokrom hokejistu Tomáša Marcinka. Jeho brat Miroslav Ledecký je od roku 2018 starostom v obci Drahovce v okrese Piešťany.
Dokument
Časozberný dokument To ta monarchia režisérky Vladislavy Sárkány o aktivitách Vladimíra Ledeckého v Spišskom Hrhove mal na Slovensku online premiéru na festivale Jeden svet v roku 2020. Režísérka o dokumente hovorí ako o „sonde do príbehu obce, ktorá dosiahla svoj vrchol vďaka silnej komunite zaujímavých ľudí na čele so starostom“.
Rouffignac-de-Sigoulès
Rouffignac-de-Sigoulès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fresneville
Fresneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štvrtý druh
Štvrtý druh (orig. The Fourth Kind) je americký sci-fi triler, štylizovaný ako paradokument, z roku 2009 od režiséra a scenáristu Olatundeho Osunsanmiho. Názov filmu je odkazom na slávnu klasifikáciu blízkych stretnutí s mimozemšťanmi od amerického učenca J. A. Hyneka.
Film zobrazuje udalosti, ktoré sa odohrávajú v (existujúcom) malom mestečku na Aljaške s názvom Nome, v ktorom sa v uplynulých štyridsiatich rokoch zistili záhadné zmiznutia obyvateľov. Napriek mnohým uisteniam a návrhom obsiahnutým v obsahu filmu nie je možné s istotou určiť, či je založený na faktoch.
Cez otvárací víkend predstavoval predaj vstupeniek v USA 12 231 160 dolárov.
Dej
Dr. Abigail Tylerová sa snaží vyrovnať so smrťou svojho manžela a cestuje do mesta Nome na Aljaške, kde sa rozhodne pokračovať vo svojom výskume pri práci so svojou prácou a rodinou - vrátane nevidiacej dcéry Ashley, ktorá je slepá od Willovej smrti. Pri stretnutiach so svojimi pacientmi sú odkryté viaceré detaily, ktoré spájajú ich príbehy. Čoskoro sa začnú pacienti divne správať, jeden z pacientov spácha samovraždu, ďalšiemu sa v stave hypnózy zlomí väz a jej dcéra zmizne za tajomných okolností. Zisťuje, že má veľa spoločného s príbehmi svojich pacientov.
Pokáč
Hudobná kariéra
Pokáč sa dostal do povedomia verejnosti ako textár speváka Voxela. V tomto autorskom duu (Voxelhudba, Pokáčtext) spolu napísali dva Voxelove albumy (AllBoom, Motýlí efekt). Pokáč sa tiež podieľal na niekoľkých textoch piesní skupiny Mirai (okrem iného napr. Chci tančit, Anděl či 365). Je autorom textov niekoľkých piesní Jakuba Děkana, s ktorým naspieval duet Co bejvávalo, už není. Z Pokáčovho pera pochádza aj text skladby Nejsem další! z tretieho ročníka hudobného projektu AquaBabes 2016. Podieľal sa na piesni Cizí zeď v projekte 1/10 od OneManShow FOUNDATION. V roku 2018 začal písať piesne pre futbalový klub AC Sparta Praha, ktorého je dlhoročným fanúšikom.
V máji roku 2017 vydal debutové album Vlasy, ktoré dostalo ocenenie Zlatá deska.
Vzdelanie
Po absolvovaní Gymnázia Václava Beneše Třebízského v Slaném vyštudoval odbor Otvorená informatika na Fakulte elektrotechnickej Českého vysokého učenia technického v Prahe.
Rádio Melody
Rádio Melody je súkromná komerčná rozhlasová stanica, ktorá vysiela od 8. mája 2006 z Bratislavy. Vysiela hudbu 70. rokov až 90. rokov k práci a oddychu a ponúka aktuálne témy, informácie, dopravu a počasie počas celého dňa.
Vznik
Vzniku rádia predchádzala programová fúzia regionálnych rádií B1, Naj, Reb(b)eca a Východ. Vytvorená sieť vysielala čiastočne spoločný a čiastočne navzájom preberaný program. Po čase tieto rádiá vrátili licencie a na ich základoch vzniklo nové rádio, multiregionálne Jemné Melódie. Zánik obľúbených regionálnych staníc vyvolal vlnu nevôle medzi poslucháčmi, no to nezabránilo spusteniu vysielania.
Vysielanie
Silné "ženevské" frekvencie v Bratislave, Novom Meste nad Váhom, Žiline, Banskej Bystrici a Košiciach po zaniknutých rádiách pokryli veľkú časť územia Slovenska. Rádio si začalo koordinovať frekvencie pre nízkovýkonné vysielače v mestách s horším, prípadne žiadnym signálom a koncom roka 2011 pokrývalo viac ako 80% územia z 22. vysielačov. Od roku 2016 do 2021 vysielalo aj v multiplexe digitálneho rozhlasu.
Mýtny vrch
Mýtny vrch je vrch v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov. Leží nad obcou Králiky, približne západne od Banskej Bystrice. Vrcholom prechádza značená turistická magistrála, v sedle Tunel napojená na Cestu hrdinov SNP.
Poloha
Nachádza sa v strednej, atraktívnej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Flochovský chrbát. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Žiar nad Hronom a Banská Bystrica. Východná časť hrebeňa zasahuje na katastrálne územie banskobystrickej Radvane, západná časť patrí mestu Kremnica. Tak ako veľká časť hrebeňa v tejto oblasti Kremnických vrchov, aj Mýtny vrch je výškovo málo výrazný. Severojužný horský hrebeň vymedzuje na severe Bystrické a na juhu Králické sedlo.
Opis
Mýtny vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý zo severne situovanej Skalky pokračuje južným smerom na Zlatú studňu. Susedstvo strediska na Skalke, atraktívny hrebeň a sieť značených trás uľahčujú dostupnosť vrcholu. Z okolitých vrchov dominuje na severe spomínaná Skalka s vysielačom Suchá hora, západným smerom susedí Hladká, južným Zlatá studňa  a juhovýchodným Horná roveň. Oblasť patrí do povodia Hrona; východnú časť hrebeňa odvodňuje Tajovský potok, západne orientovaná časť masívu odvádza vodu potokom Skalka do Kremnického potoka. Vrcholom vedie turistická magistrála, ktorú v susedných sedlách križujú značkované trasy z okolitých sídiel.
Výhľady
Zalesnený hrebeň ponúka len málo lokalít, vhodných na rozhľad, Mýtny vrch však výhľad umožňuje. Z vhodných miest je výhľad najmä na okolité vrchy pohoria, no zaujímavý výhľad je najmä východným smerom. Pozorovateľná je najmä Poľana a časť Nízkych Tatier, južná časť Veľkej Fatry, pri vhodných podmienkach tiež časť Vtáčnika, Pohronského Inovca a Strážovských vrchov.
Carlo Azeglio Ciampi
Carlo Azeglio Ciampi (* 9. december 1920, Livorno - † 16. september 2016, Rím ) bol talianský politik, ekonóm a bankár, v rokoch 1999 až 2006 prezident Talianska a v rokoch 1993 a 1994 predseda vlády Talianska.
Mladosť
Carlo Azeglio Ciampi sa narodil 9. decembra 1920 ako syn optika z toskánskeho Livorna, ktorý sa chcel stať námorníkom, avšak mu v tom  zabránili problémy s očami. V roku 1939 prišiel na niekoľko mesiacov do Nemecka, kde si obľúbil nemčinu a Johanna Wolfganga Goetheho. Štúdium umenia na Scuola Normale v Pise ukončil roku 1941. V období 1941-1944 slúžil v talianskej armáde v Albánsku, kde získal ocenenie Vojenský kríž. Potom začal študovať literatúru, neskôr právo a ekonomiku, pričom Univerzitu v Pise ukončil roku 1946.
Štefan Gažo
Štefan Gažo  (* 1. november 1711, Malé Lednice – † 22. máj 1755, Trnava) bol slovenský jezuitský filozof a teológ.
Carlo Azeglio Ciampi
Bankárska kariéra
Povolaním je bankár. Zamestnal sa v centrálnej Talianskej banke (Banca d'Italia) v Ríme, kde pracoval vo viacerých pobočkách v administratívnych a kontrolných funkciách. Od júna 1960 pracoval vo výskumnom oddelení Talianskej banky a roku 1970 sa stal jeho riaditeľom. V júli 1973 ho vymenovali za generálneho tajomníka, v júli 1976 za námestníka generálneho  riaditeľa a roku 1978 sa stal generálnym riaditeľom Talianskej banky  a zástupcom riaditeľa Talianskeho úradu pre zahraničné meny (Ufficio  Italiano dei Cambi). Od októbra 1979 do apríla 1993 bol guvernérom Talianskej banky a počas tohto obdobia získala banka úplnú nezávislosť od vlády. Zastával dôležitú úlohu pri zavadzaní jednotnej meny euro v Taliansku.
Štefan Gažo
Štúdium a pedagogické pôsobenie
Do jezuitskej rehole vstúpil v Trenčíne. Absolvoval tam aj gymnaziálne štúdiá. Ďalej študoval na univerzite v Trnave, kde získal tituly PhDr. (doktor filozofie) a ThDr. (doktor teológie). Vychovával novicov a profesorov Kolégia v Skalici a v Trnave. V rokoch 17511753 vyučoval filozofiu a v rokoch 17541755 rétoriku na Trnavskej univerzite. V roku 1753 vyučoval krátko aj teológiu.
Carlo Azeglio Ciampi
Premiér
V apríli 1993 ho jeho priateľ, odstupujúci prezident Oscar Luigi Scalfaro, presvedčil, aby prevzal premiérske kormidlo. V novej funkcii urýchlil privatizáciu štátnych podnikov a snažil sa znížiť rozpočtový deficit. Jeho vláda sa usilovala o zavedenie väčšinového volebného systému a stabilizovala situáciu po finančnej kríze z roku 1992, v roku 1993 sa jej podarilo uzatvoriť  dohodu s odbormi a obchodnými organizáciami.
Ďalšie funkcie
V rokoch 1994-1996 pracoval ako viceprezident Banky pre medzinárodné platby, pričom v období 1995-1996 bol predsedom poradnej skupiny Európskej komisie a zároveň prezidentom Inštitútu Luigiho Einaudiho pre peňažné, bankovnícke a finančné štúdie. Bol predsedom dočasného výboru Medzinárodného menového fondu. Od roku 1996 do 1999 bol prezidentom Medzinárodnej univerzity v Benátkach  a členom Výboru Treccani Encyclopedia Institute.
Štefan Gažo
Filozofické názory
V rámci svojho prednášania filozofie na trnavskej univerzite vyučoval aj fyziku. Podľa prednášok, ktoré zapísal magister Štefan Košeľ, je vidieť, že poznal filozofiu predstaviteľov modernej vedy Mikuláša Kopernika, Galilea Galileiho, Isaaca Newtona. Ich názory otvorene neprijímal a zotrvával na dovtedajších konzervatívnych, overených názoroch. V oblasti astronómie bol podporovateľom myšlienok jezuitu Giovanniho Battistu Riccioliho, ktorý v súlade s názormi Klaudia Ptolemaia a Tycha Braheho vytvoril v polovici 17. storočia vlastný systém. Gažova práca o Aristotelovej filozofii zostala v rukopise, podobne ako iné práce z metafyziky a dialektiky.
Carlo Azeglio Ciampi
Ďalšie funkcie
Najväčšie úspechy však zožal ako minister hospodárstva a štátnej pokladnice vo vláde Romana Prodiho a jeho nástupcu Massima  D'Alema (18. máj 1996 -13. máj 1999). Prísnym úsporným opatreniam vďačilo Taliansko za nízku mieru inflácie a zníženie rozpočtového deficitu.
Prezident
Dňa 13.mája 1999 zvolil parlament Carla Azeglia Ciampiho za talianskeho prezidenta už v prvom kole, získal potrebnú dvojtretinovú väčšinu hlasov (707) - stalo sa tak len tretí raz v histórii krajiny, pričom funkčné obdobie talianskej hlavy štátu trvá sedem rokov. Zvolili ho na prezidentský post preto, aby bránil taliansku líru a vypracoval potrebné politické reformy ako odpoveď na zmeny, ktoré požadovali obyvatelia Talianska. Zložením slávnostnej prísahy 18. mája pred poslancami oboch komôr talianskeho parlamentu sa stal v poradí desiatym prezidentom krajiny na Apeninskom polostrove. V súvislosti s talianskou vnútropolitickou situáciou Ciampi zdôraznil nevyhnutnosť inštitucionálnych reforiem, ktoré označil za jeden z kľúčových faktorov na posilnenie hospodárstva a vyzval na jednotu pri dosahovaní tohto cieľa. Za najdôležitejšie zmeny označil federalizáciu krajiny, revíziu volebného a vládneho systému ako aj obnovu v oblasti justície. Vyslovil presvedčenie, že s reformami by sa malo začať pred regionálnymi voľbami naplánovanými na rok 2000. Politikov zároveň vyzval, aby za prioritu svojho pôsobenia stanovili boj proti nezamestnanosti, najmä v chudobných oblastiach na juhu Talianska.
Funkciu hlavy štátu po ňom 15. mája 2006 prevzal Giorgio Napolitano, keď Ciampi podal demisiu. Ciampiho mandát mal skončiť až 18. mája 2006, ale prezident svoj odchod urýchlil, aby dezignovaný premiér Romano Prodi mohol čo najskôr zostaviť novú vládu. Následne sa ako exprezident stal doživotným senátorom.
Smrť
Roku 2016 ho hospitalizovali v Nemocnici Pia XI. v Ríme. Ciampi zomrel 16. septembra 2016 po dlhej chorobe vo veku 95 rokov. Česť pamiatke tohto politika, bankára a niekdajšieho talianskeho prezidenta vzdal aj vtedajší premiér Matteo Renz i a označil ho za muža, "ktorý slúžil Taliansku s vášňou".
Návšteva na Slovensku
9. júla 2002 Ciampi navštívil aj Slovensko. Prezident Rudolf Schuster privítal talianskeho prezidenta na nádvorí Grassalkovičovho paláca ako svoju desiatu návštevu v roku. Počas dvojdňového pobytu na Slovensku navštívil okrem slovenskej metropoly aj Košice a Šamorín, kde položil veniec k pamätníku padlých talianskych vojakov.
Osobný život
Bol ženatý, má dcéru a syna. So svojou manželkou, sa stretli v Pise, kde študovali na univerzite. Zosobášili sa v roku 1946 v Bologni.
Bulvár (ulica)
thumb|Le Boulevard St. Denis, Paríž, Jean Béraud Bulvár (pred 2. sv. vojnou písané aj boulevard ) môže byť      :
Etymológia
Slovo bulvár pochádza z francúzskeho slova boulevard [vyslov: bulvár], ktoré znamená bulvár, ochranný val, hradba, mestské hradby z brvien, opevnenie, bašta. Toto francúzske slovo pochádza z holandského slova bolwerc [vyslov: bolverk], ktoré znamená drevená ochranná ohrada chrániaca isté územie, hradba, opevnenie, bašta.
Amber Heardová
Amber Heardová (* 22. apríl 1986, Austin, Texas, Spojené štáty) je americká herečka a modelka známa z filmov Friday Night Lights (2004), Zombieland (2009) či Machete zabíja (2013). Otvorene sa priznala k svojej bisexuálnej orientácii. Od roku 2015 tvorila 2 roky pár s hercom Johnnym Deppom. V roku 2022 prehrala súdny spor s Johnnym Deppom, ktorý ju žaloval za urážky na cti.
Životopis
V roku 2009 sa ukázala v hororovej komédii Zombieland, v ktorej sa objavila aj s herečkou Emmou Stone. Ďalší úspech započala s Johnnom Deppom v romantickej dráme Rumový denník z roku 2011. V rovnakom roku tiež bodovala v akčnom trileri Smrtonosná jazda s Nicolasom Cageom, kde stvárnila servírku, ktorá pomáha pátrať otcovi po jeho nezvestnej dcére. Objavila sa tiež v britskom televíznom programe Top Gear.
V roku 2015 sa objavila v pokračovaní kasového trháku Magic Mike XXL kde stvárnila fotografku, ktorá flirtuje s hlavným hrdinom filmu, ktorého stvárnil herec Channing Tatum. Ukázala sa tiež ako baletka v dráme Dánske dievča s hercom Eddiem Redmaynom. Film mal premiéru na 72. festivale v Benátkach.
Amber je športovo založená. Má rada golf, plávanie, potápanie či tenis. Do roku 2012 žila s fotografkou Taysou van Ree, čím sa aj priznala k svojej bisexuálnej orientácii. Od roku 2015 žila s hercom Johnnym Deppom, s ktorým sa v roku 2017 rozišla. Momentálne je najviac známa vďaka súdnemu konaniu so svojim bývalým manželom, ktorého obvinila z fyzického a psychického týrania. Momentálny priebeh poukazuje na údajne tyranie zo strany Amber.
Rouffignac-Saint-Cernin-de-Reilhac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Prom (film)
The Prom je americký hudobný komediálny film z roku 2020. Je inšpirovaný rovnomennou knihou, pričom dvaja z troch autorov knihy napísali aj scenár k filmu. Na Slovensku bol vydaný len digitálne a to 11. decembra 2020.
Dej filmu
Dee Dee Allen (Meryl Streep), dvojnásobná držiteľka ceny Tony, spolupracuje s Barrym Glickmanem (James Corden) na muzikále o prvej žene Eleanor Rooseveltovej. Dee Dee a Barry sa rozhodnú zlepšiť svoj mediálny obraz tým, že sa budú venovať charite. Čoskoro sa stretnú s nešťastnou zboristkou z Broadwaya, Angie Dickinson (Nicole Kidman) a neúspešným hercom Trentom Oliverom (Andrew Rannells). Spolu sa rozhodnú s pomocou stredoškoláčky Emmy Nolan (Jo Ellen Pellman), ktorá nesmie ísť na školský ples, pretože na neho chce prísť so svojou partnerkou Alyssou (Ariana DeBose).
Hudba
Soundtrack vyšiel digitálne 4. decembra 2020:
Premiéra filmu
Film The Prom mal premiéru 4. decembra 2020 len v niektorých vybraných kinách v USA, vo Spojenom kráľovstve, v Írsku a v južnej Kórei. O týždeň neskôr, 11. decembra mal film digitálnu premiéru na streamovacej službe Netflix.
Produkcia
Film bol natočený podľa rovnomennej knihy od autorov Chada Beguelina, Boba Martina a Matthewa Sklara, pričom Chad Beguelin a Bob Martin napísali aj scenár k filmu. V hlavných úlohách účinkujú Jo Ellen Pellman, Meryl Streep, James Corden, Nicole Kidman, Keegan-Michael Key, Andrew Rannells, Ariana DeBose a Kerry Washington.
25. júna 2019 boli vybraní Meryl Streep, James Corden, Andrew Rannells a Nicole Kidman do 4 hlavných úloh. O Kerry Washington sa rozhodlo v októbri, v novembri nastúpila Ariana DeBose, ktorá nahradila Grande v úlohe Alyssy.
Pável
Pável môže byť:
Fresnoy-Andainville
Fresnoy-Andainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Close Harmony Friends
Skupina je členom Nadácie pre výskum rakoviny a je držiteľom ocenenia mesta Nitry za reprezentáciu mesta.
Skupina Close Harmony Friends je hudobné teleso prezentujúce štýl a’cappella, t.j. počas svojich vystúpení nepoužívajú hudobné nástroje, zvuk vytvárajú iba ľudskými hlasmi a ústami.
Táto skupina vznikla v roku 1990 v Nitre. Jej zakladateľom a umeleckým vedúcim je Mgr. art. Mario Fančovič, v čase vzniku skupiny bol študentom operného spevu na VŠMU v Bratislave. Podnet na založenie takéhoto v tej dobe netradičného speváckeho telesa dostal pán Fančovič počas svojho pôsobenia vo Svetovom mládežníckom zbore, kedy mal príležitosť stretnúť sa a spolupracovať s menami svetového hudobného významu, s dirigentom a zakladateľom legendárnych The Swingle Singers Wardom Swinglom, či s Bennym Anderssonom zo skupiny ABBA.
Skupina mala od začiatku ambíciu fungovať ako dvojitý kvartet, t.j. v zložení dva soprány, dva alty, dvaja tenori, dva basy. K zakladateľovi Mariovi Fančovičovi a jeho počiatočným zverencom postupne pribúdali ďalší, až kým nebolo vytvorené osemčlenné zoskupenie plus dirigent. Medzi prvých členov, ktorí v Close Harmony Friends pôsobili okrem Maria Fančoviča (tenor a dirigent), patria František Vlasák s manželkou Zuzanou, Karol Papírník s manželkou Patríciou, Slavomír Košecký, Zuzana Vontorčíková, Ľudmila Lacová, Daniela Novotná, Juraj Barus a Juraj Belák.
Členovia Close Harmony Friends pripravovali a nacvičovali svoj repertoár spočiatku v priestoroch kostola Sv. Petra a Pavla v Nitre. Piesne, s ktorými začali budovať svoj repertoár, boli takmer výlučne černošské spirituály. V deväťdesiatych rokoch minulého storočia sa táto hudba dala považovať za exotickú a na Slovensku nebolo žiadne iné teleso, ktoré by malo celý koncert postavený práve zo skladieb tohoto žánru. Svoje rozsiahle vedomosti o tejto tematike spracoval pán Fančovič aj vo svojej diplomovej práci, v ktorej sa venoval problematike interpretácie černošskej hudby.
Prvé verejné vystúpenie absolvovalo Close Harmony Friends v roku 1991 a pán Vlasák začal pôsobiť ako manažér. Nakoľko sa skupina zameriavala na černošské spirituály, ktoré boli svojou harmóniou a energiou v slovenských končinách jedinečné, popularita telesa pomerne rýchlo rástla, publikum si ich dobre zapamätalo a dobré meno si budovali hlavne pokračovaním vo svojej netradičnej umeleckej ceste a nepodľahnutím nátlaku spievať tzv. mainstreamovú hudbu.
Postupom času prichádzali ponuky vystupovať aj v iných priestoroch, než boli kostoly, a tiež priležitosti spievať v exteriéroch. Takéto koncerty nebolo možné odspievať bez aparatúry, takže okolo roku 2000 prišiel veľký zlom v tvorbe Close Harmony Friends. Vďaka sponzorskému daru bolo možné zakúpiť potrebnú techniku, a teda prirodzene prišla aj zmena repertoáru. Predovšetkým išlo o možnosť začať využívať iba jeden basový hlas a druhý bas mohol začať robiť vokálne perkusie, dnes bežnejšie známe ako beatbox. Členovia Close Harmony Friends sa teda mohli postupne preorientovať z klasických zborových a gospelových skladieb na jazzovú, či populárnu hudbu. Tento krok priniesol kapele nových fanúšikov a otvorili sa nové možnosti spolupráce s inými umelcami, napr. so slovenským jazzovým spevákom Petrom Lipom, či s profesorom Rajterom z Bratislavy.
Zakladateľ Close Harmony Friends pán Fančovič bol v roku 2015 pri príležitosti 25. výročia skupiny ocenený Cenou primátora mesta Nitry za celoživotný prínos v oblasti kultúry a taktiež za domácu aj medzinárodnú reprezentáciu mesta Nitry.
Close Harmony Friends aktuálne tvoria:
Jozef Lietavec
Jozef Lietavec (* 8. marec 1949, Bratislava) je slovenský kameraman a fotograf.
Počas svojho profesného života sa venoval najmä nakrúcaniu dokumentárnych filmov, neskôr však prešiel aj k hraným snímkam ako Lúpež dejín (1995) a Lesní chodci (2003), alebo aj televíznej tvorbe Koniec veľkých prázdnin (1996).
Pável (priezvisko)
Pável je priezvisko odvodené od archaickej maďarskej podoby mena Pavol. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v obci Matúškovo (okres Galanta). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Pável.
Pavelek
Pavelek môže byť:
Fresnoy-au-Val
Fresnoy-au-Val je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Jiřina (prírodná pamiatka)
Prírodná pamiatka Jiřina bola vyhlásená v roku 1933 a nachádza sa pri obci Tišice. Dôvodom ochrany je zvyšok lužného porastu.
Popis oblasti
V chránenom lese rastú tri druhy duba - dub letný, dub zimný a dub červený, ďalej hrab obyčajný, lipa malolistá a ďalšie stromy. Z vtákov tu žije okrem bežných druhov tiež veľmi vzácny jastrab krahulec.
Fresnoy-au-Val
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Sedadlo
Sedadlo môže byť:
Rudeau-Ladosse
Rudeau-Ladosse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sadillac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Interflug
thumb|right|Centrála Interflugu, Haus des Reisens, neďaleko [[Alexanderplatz vo východnom Berlíne, 1971]]
Interflug Gesellschaft für internationalen Flugverkehr mit beschränkter Haftung (skrátený názov: Interflug GmbH) bol v rokoch 1963 až 1990 východonemecký národný letecký dopravca. Spoločnosť sídlila vo východnom Berlíne a prevádzkovala pravidelné aj charterové lety nielen do európskych destinácií, ale aj medzi kontinentmi zo svojej základne na letisku Berlín-Schönefeld so zameraním na krajiny RVHP. S následným opätovným zjednotením Nemecka spoločnosť zanikla.
Destinácie
Pravidelné linky Interflugu v lete 1974:
Flotila
Spoločnosť Interflug používala nasledujúce lietadlá:
Pavelec
Pavelec je priezvisko, pozri Pavelec (priezvisko), napr.:
Fresnoy-en-Chaussée
Fresnoy-en-Chaussée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hermokles
Hermokles alebo Hermoklés môže byť:
Fresnoy-en-Chaussée
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Evanjelický kostol v Ochtinej
Evanjelický kostol v Ochtinej je pôvodne románsko-gotická stavba, ktorá bola vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku dňa 6. mája 1963. Ide o jednoloďovú stredovekú stavbu s polygonálnym presbytériom. Objekt nesie prvky románskeho, gotického a barokového slohu s hodnotnými freskami v interiéri, ktorých autorom je Majster ochtinského presbytéria.