cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skýros
Polohopis a geografia
Ostrov Skýros sa rozkladá v juhovýchodnej časti súostrovia Severné Sporady v centrálnej časti Egejského mora. Ostrov má rozlohu 223,10 km² a rozprestiera sa primárne zo severu-severozápadu na juh-juhovýchod. Ostrov je predelený centrálnym údolím ťahajúcim sa od Linárie k hlavnému mestu Skýros na dve biotopovo odlišné časti. Severná časť je hustejšie obývaná, prevažne zalesnená riedkym lesom. Je bohatšia na vodu, existuje tu niekoľko riek s meniacou sa občasnou výdatnosťou, je tu tiež vybudovaná vodná nádrž na pitnú vodu. Čo sa týka nadmorskej výšky, je miernejšia, najvyšší vrch severnej časti Olympos má tu 403 m.n.m. Južná časť je hornatejšia, skalnatá a suchšia. Najvyšší vrch Kochýlas má 792 metrov, v jeho masíve sa nachádzajú lomy na hrubozrnný farebný mramor.
Dollot
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Skýros
Polohopis a geografia
Pri ostrove sa nachádza viacero menších ostrovov a skál, najvýznamnejší z nich je Skyropoula, ktorý je v súkromnom vlastníctve.
Etymológia
Názov ostrova Skýros je pravdepodobne odvodený od slov skyron alebo skiron, znamenajúcich "kamenné trosky". Názov Skýros môže byť tiež odvodený od „skýrskeho pestrého kameňa“, teda známeho farebného mramoru zo Skýrosu, ktorý Rimania ťažili na dekoráciu svojich sídel. Počas stáročí sa používalo viacero mien ostrova.
Najstaršie dejny
náhľad|vľavo|Mozaika z [[Olmeda|Olmedy, na ktorej Odyseus odhalil Achilla v prezlečení na Skýrose.]] Podľa gréckej mytológie na ostrove tragicky zahynul hrdina Tézeus, keď ho zhodil z útesu miestny kráľ Lykomédes. Sofokles vo svojej hre Filoktetes, rovnako ako Homérova Iliada zmieňuje, že na Skýrose sa narodil Neoptolemos, syn Achilla a Déidameie.
So Skýrosom sa spája viacero legiend o Achillovi. Jedna legenda tvrdí, že Achilles bol na ostrove skrytý jeho matkou Thetis, ktorá takto dúfala, že ho odstraší od účasti v Trójskej vojne. Preoblečený za dieťa bol Achilles ukrytý medzi dcérami kráľa Lykoméda. Čoskoro sa však z jeho stykov s dcérami narodil kráľovský syn a jeho krytie bolo prezradené. Iná verzia tvrdí, že ho tu odhalil Odyseus, ktorý sám prišiel do kráľovského paláca prezlečený za kupca a Achilla prezradil záujem o brnenie, ktoré Odyseus predával, následne odišli bojovať do Tróje. Podľa tretej verzie Achilles ostrov vyplienil ako pomstu za Tézeovu vraždu kráľom Lykomédom. Po Achillovi je pomenovaná malá zátoka Achili na východnom pobreží ostrove. Z tohto miesta mal hrdina odplávať s Grékmi, resp. naopak tu mal pristáť po búrke, ktorá prerušila prvú výpravu Grékov do Malej Ázie.
Ostrov bol preukázateľne obývaný v neolite v rokoch 50002800 pred Kr. Obývali ho kmene Pelasgiáncov, Karov, Lelegov a Dopolov. Rozmach ostrova nastal v mykénskom období (16501100 pred Kr.), Pelasgiánci vybudovali na Skýrose prvé obranné valy. Na ostrove sú prítomné tiež znaky z geometrického, archaického a klasického obdobia gréckych dejín.
V roku 475 pred Kr. podľa Tukydida aténsky generál Kimón porazil Dolopiov, pôvodných obyvateľov ostrova, a pripojil Skýros k Délskemu spolku a pod aténsku sféru vplyvu. Kimón tvrdil, že našiel kosti Tézea a previezol ich do Atén. Na ostrove sa presadila aténska hegemónia. V rokoch 340 až 197 pred Kr. bol ostrov okupovaný Macedónčanmi a následne Rimanmi. V roku 192 pred n. l. ho kráľ Filip V. Macedónsky spolu s jednotkami Rímskej republiky vrátil Aténam.
Stredovek a novovek
Po dobytí Konštantínopolu v roku 1453 vládu nad ostrovom prevzali Benátky. V roku 1538 ho dobyl pirát Chajruddín Barbarossa a Skýros sa tak stal súčasťou Osmanskej ríše. Ostrov získal isté privilégiá – na ostrove nebola dislokovaná osmanská posádka – avšak trpel pirátskymi nájazdmi, pri ktorých sa ostrovania museli utiekať do byzantského hradu Kástro v Chore. Botanik a cestovateľ Joseph Pitton de Tournefort navštívil Skýros v roku 1702, popísal, že na ostrove bola jediná dedina pod strmou skalou, v ktorej bývalo asi 30 rodín.
Skýros v gréckom štáte (od 1821)
náhľad|Hrob [[Rupert Brooke|Ruperta Brookea nad zátokou Tris Boukes.]] Počas Gréckej vojny za nezávislosť Skýros v roku 1821 povstanie Grékov podporil finančne aj materiálne a následne sa stal v roku 1830 súčasťou nového gréckeho štátu.
V roku 1848 sa okolo ostrova na lodi HMS Volage plavil kapitán Thomas Graves, ktorý zmapoval Skýros pre grécku admiralitu. Jeho zápisky o ostrove boli publikované nasledujúci rok.
Na ostrove je pochovaný anglický vojnový básnik Rupert Brooke, ktorý zomrel na palube francúzskej nemocničnej lode pri južnom pobreží ostrova 23. apríla 1915 počas prvej svetovej vojny. Jeho hrob sa nachádza v zátoke Tris Boukes, na hrobe sa nachádza Brookeova báseň Vojak (The Soldier).
V roku 1918 na ostrove vypukla epidémia španielskej chrípky, ktorá za menej ako mesiac zabila tretinu obyvateľov ostrova. Chrípka vypukla 27. októbra 1918 a z cca 3 200 obyvateľov ostrova bolo takmer 2 000 nakazených a tisíc zomrelo.
Podnebie, fauna a flóra
Skýros má stredomorské podnebie s miernymi zimami a chladnými letami. Priemerná ročná teplota na ostrove je 17°C, maximum namerané je 42,6°C a minimum -3,6°C. Napriek častej oblačnosti sú na ostrove dážďové zrážky zriedkavé.
Na severozápade a juhovýchode ostrova sa nachádzajú významné zóny hniezdenia vtákov.
náhľad|Typický krajinný ráz v severnej časti ostrova. náhľad|Skýroské poníky pri napájadle na plošine Aris na juhu ostrova.
Skýroský poník
Na južnej časti ostrova sa zachoval skýroský poník, dávne plemeno pochádzajúce z čias Achilla a Alexandra Veľkého. Poníky patria medzi najvzácnejšie plemená koní na svete. Ich najbližšími príbuzdnými sú shetlandské poníky.
Skýroský poník je plemeno pochádzajúce ešte zo staroveku, majúce spoločné korene s koňom z pohoria Pindos. Podľa legendy ide o potomkov koní, ktoré si so sebou zobral Achilles do Tróje. Alternatívne verzie pôvodu hovoria o tom, že ich na ostrov mohli doviezť Aténčania v 5. st. pred Kr. alebo Macedónčania o storočie neskôr. Je možné, že poníky sú vyobrazené na vlyse Parthenónu.
V minulosti boli poníky zdomácnené farmármi pre poľnohospodárske využitie, ako aj športové a rekreačné využitie pri kultúrnych udalostiach. Po zavedení motorizácie do poľnohospodárstva na ostrove v 60. rokoch 20. storočia, ako aj podpore pre chov oviec a kôz, ktoré začali nadmerne spásať zdroje potravy pre poníky, sa skýroské poníky dostali na pokraj vyhynutia. V 90. rokoch 20. storočia bolo v Grécku len 220 jedincov, z toho 120 na Skýrose a kone boli v roku 1991 vyhlásené za kriticky ohrozené. Podľa gréckej legislatívy poníky nemôžu byť vyvezené z ostrova, čo komplikuje možnosti rozširovania populácie. Napriek tomu boli v roku 1996 prevezené štyri poníky na Korfu, kde sa ich populácia rovnako rozširuje. Každoročne od októbra do mája kone žijú slobodne na svahoch masívu Kochýlas na juhovýchode ostrova. Počas letných mesiacoch sa vracajú k ľudským obydliam hľadajúc vodu a jedlo. Na začiatku 20. storočia bolo poníkov asi 200, z nich 90 geneticky čistých, do roku 2020 sa podarilo zvýšiť počet koní na 400 celkovo, z nich 160 so všetkými fenotypickými znakmi plemena.
Linaria
Hlavným sídlom na západnom pobreží je Linaria. V roku 2011 mala 116 obyvateľov. Dedina je relatívne mladá, bola založená v roku 1828. Rozkladá sa v malej kotline klesajúcej k zálivu pri ostrove Valaxi, kde sa nachádza primárny prístav ostrova. Na kopci nad Linariou je kostol sv. Mikuláša, ktorý je najväčší na ostrove.
náhľad|Charakteristická úzka ulička v Chore-Skýrose
Skýros (Chora)
Hlavné mesto ostrova je rovnomenná obec Skýros, miestnymi nazývané tiež Chora. Rozprestiera sa na skalnom masíve blízko východného pobrežia. Hlavnou dominantou Chory je hradný kopec so zrúcaninami byzantsko-benátskeho hradu Kástro a ortodoxným kláštorom. V roku 2011 mala 1 657 obyvateľov. V obci sa nachádzajú dve múzeá – archeologické a folklórne. Na sever a severovýchod je mesto aglomeráciou zrastené s druhou najväčšou obcou Molos, kde sa nachádza prístav a populárne pláže s viacerými možnosťami ubytovania. Na čele mesta Skýros stojí starosta, v súčasnosti je ním Nikolaos Mavros.
Obyvateľstvo
V roku 2011 na ostrove žilo 2 994 obyvateľov, ich rozloženie medzi 19 obcami bolo nasledovné: Skýros/Chora – 1 657, Molos – 618, Trachy – 196, Linaria – 116, Aspous – 107, Acherounes – 65, Achilli – 53, Kalamitsa – 43, Loutron – 28, Pefkos – 24 a Atsitsa – 13. Obce Kira Panagia, Mela, a oblasť Antoninou, rovnako ako ostrovy Mesa Podia, Exo Podies, Skyropoula a Sakarino nemali žiadnych stálych obyvateľov.
Hospodárstvo
náhľad|Výhľad z Kástra na pláže a obec Molos. Väčšina obyvateľov ostrove pracuje v primárnom a terciárnom sektore. Primárny sektor je reprezentovaný rybárstvom, terciárny turistickým ruchom. Skýros sa od okolitých gréckych ostrovov v Egejskom mori pri svojom turistickom ruchu líši tým, že klientelu netvoria primárne zahraniční, ale domáci turisti. Vďaka tomu ostrov prečkal úspešne aj rapídny pokles turistov v Grécku počas pandémie ochorenia COVID-19.
Pamätihodnosti a kultúra
Na ostrove sa nachádzajú početné grécke pravoslávne kostolíky a kaplnky, podľa miestnej samosprávy je ich spolu až 365.
Doprava
náhľad|Letecký pohľad na [[Národné letisko Skýros.]] Na severe Skýrosu pri obci Trachy sa nachádza letisko, ktoré slúži pre civilné účely, spájajúc ostrov s Aténami a Solúnom a zároveň slúžiace ako významná vojenská základňa pre Grécke letectvo. V roku 2018 prepravilo 18 103 pasažierov.
Morská doprava je zastúpená trajektami, ktoré prevádzkuje spoločnosť Skyros Shipping Company medzi obcou Linaria na západnom pobreží a mestom Kými na ostrove Eubója. Počas turistickej sezóny premávajú trajekty tiež na ostrovy Skiathos, Skopelos a Alonissos, pokračujúce do prístavu Volos. V lete premávajú trajekty – v roku 1980 je v prevádzke loď Achilleas skýroskej spoločnosti SKYROS SHIPPING Co. (Αχιλλέας ΣΚΥΡΟΣ ΝΑΥΤΙΚΗ ΕΤΑΙΡΙΑ) – dvakrát denne, v zime raz denne.
Na ostrove tiež funguje pravidelná autobusová doprava, spájajúca prístav v Linarii s hlavným mestom Skýros-Chora.
V populárnej kultúre
Na ostrove sa odohráva diel kanadského dobrodružného seriálu Lovkyňa tajomstiev (Relic Hunter) All Choked Up s fiktívnym kráľom Minalysiom.
Nižňanský
Nižňanský je priezvisko, pozri Nižňanský (priezvisko), napr.:
Pre Elišku
náhľad|Pre Elišku
Pre Elišku je krátka hudobná skladba pre klavír, ktorú v roku 1810 zložil Ludwig van Beethoven. Jej partitúru našiel až v roku 1865 v Mnichove nemecký vedec Ludwig Nohl. Beethoven ju pravdepodobne napísal 27. apríla 1810. Táto skladba je považovaná za jednu z najznámejších klavírnych skladieb všetkých čias.
Venovanie
Dodnes sa nevie, či sa skladba mala pôvodne volať Pre Elišku. Podľa jednej teórie sa mala volať Pre Terezu. Niektorí vedci tvrdia, že Ludwig Nohl zle opísal názov skladby v staronemčine ako Pre Elišku (Für Elise), namiesto Pre Terezu. Touto Terezou mala byť údajne hudobnica Therese Malfattiová, ktorú skladateľ v roku 1810 požiadal o ruku. No nemecký muzikológ Klaus Martin Kopitz tvrdil, že ženou, ktorej Beethoven skladbu venoval, bola nemecká speváčka Elisabeth Röckelová. S ďalšou teóriou o venovaní skladby prišiel taliansky vedec Luca Chiantore, ktorý po osmich rokoch výskumu tvrdil, že skladbu Pre Elišku nenapísal Beethoven, ale pravdepodobne jej nálezca Ludwig Nohl.
Lanneray
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Domats
Domats je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pelíšky
Pelíšky je česká komédia režiséra Jana Hřebejka z roku 1999. Film rozprávaný očami dospievajúceho mládenca (Michael Beran) sa odohráva v Česku na konci 60. rokov 20. storočia. Nová generácia má iné ideály než bývalá generácia. Film získal celkovo tri ocenenia: Českého leva za najlepší hlavný mužský herecký výkon Jiřího Kodeta, za najlepší plagát a za divácky najúspešnejší český film.
Obsadenie
Podle Ivy Janžurovej bola rola Vilmy Krausovej najprv ponúknutá jej. Požadovala, aby postava nezomrela, no scenárista Petr Jarchovský nebol ochotný rolu prepísať.
Výroba
Realizácia filmu trvala 6 rokov. Pôvodne malo ísť o dvojdielny televízny film. Rodinná vila sa nachádza na ulici Schodová 4 v Prahe - Košíře. V Prokopskom údolí pre Prahy sa nachádza jazierko s "mužem s koženou brašnou".
Dve všetky
Dve všetky (, tradičná čínština: 兩個凡是, ) je ťažko preložiteľná politická ideológia, ktorá odkazuje na výrok: „Rozhodne podporíme všetky politické rozhodnutia, ktoré urobil predseda Mao, a neochvejne sa budeme riadiť pokynmi, ktoré dal predseda Mao.“ Je to slogan v histórii Čínskej ľudovej republiky počas vlády predsedu Chua Kuo-fenga. Bol obsiahnutý v editoriáli „Dobre študujte dokumenty a pochopte ich kľúčový odkaz“, ktorý bol napísaný na podnet Wang Tung-singa, vtedajšieho člena Stáleho výboru politbyra a podpredsedu Ústredného výboru KSČ, a bol schválený politbyrom Ústredného výboru KSČ na čele s Chua Kuo-fengom. Editoriál obsahoval výrok: „''Keď predseda Mao žil, zjednotili sme sa a bojovali sme pod jeho veľkým práporom. Teraz, keď predseda Mao zomrel, musíme vzkriesiť a rozhodne obhajovať jeho veľký prápor…''“, na ktorý následne nadväzoval slogan Dvoch všetkých. Editoriál bol vydaný 7. februára 1977 v časopise People's Daily, žurnále Red Flag a PLA Daily.
Smrť Mao Ce-tunga a boj o moc
Po smrti predsedu Komunistickej strany Číny Mao Ce-tunga v roku 1976 vypukol medzi súperiacimi vodcami prudký boj o to, kto sa chopí vedenia a získa kontrolu nad KSČ a Čínou.
Banda štyroch mala v Šang-chaji značnú mocenskú základňu, kam sa mohli dočasne stiahnuť. Namiesto toho predpokladali, že kombinácia ich vzťahu s Maom, členstvo vo výbore politbyra a kontrola nad médiami im zaistí prevzatie moci v hlavnom meste, a tak všetky svoje snahy zamerali na tento cieľ. Po Maovej smrti sa zdalo, že Ťiang Čching sa viac zaujímala o zabezpečenie okamžitého vyhostenia Teng Siao-pchinga z KSČ, ako o prípravu pohrebu. Od 12. septembra propagovala banda kampaň, ktorá mala prinútiť politbyro, aby ju vymenovali za predsedkyňu. Zverejnené obrázky mali priviesť verejnosť k myšlienke, že sa Ťiang Čching objaví ako Maov nástupca. Po provokatívnych prejavoch Ťiang Čching spustil ideologicky nekompromisný článok v Kuang-ming ž'-pao puč proti bande. Vyskytli sa znepokojujúce náznaky, že banda plánovala intervenciu. 5. októbra usporiadal Chua Kuo-feng konferenciu politbyra mimo Pekingu, na ktorú nebola banda štyroch pozvaná. Jednohlasne sa dohodlo, že musia zadržať jeho členov a nasledovateľov. Ťiang Čching bola zatknutá v jej rezidencii.
Nástupca
Bezprostredne po smrti Mao Ce-tunga a zbavení sa bandy štyroch sa národom niesla potreba pokoja a stability. Ľudia sa museli ubezpečiť, že obdobie otrasov pominulo a že krajina je pod pevným ale miernym vedením. Bolo treba odpovedať na otázku, ktorá visela vo vzduchu už od začiatku Kultúrnej revolúcie – „Kto po Maovi?“
Chua Kuo-feng, ktorého vymenoval Mao za svojho nástupcu, sa snažil zabezpečiť si svoju legitimitu v KČS a odolať akémukoľvek odklonu od radikálnych maoistických politík tým, že presadzoval politický princíp Dvoch všetkých.
Chua nemal silné väzby ani s maoistickými radikálmi, ani s Teng Siao-pchingom a ostatnými pragmatikmi v komunistickej strane. Jeho neočakávaný vzostup moci sa preto považoval za kompromis medzi kontrastnou bandou štyroch a Teng Siao-pchingom.
Niet pochýb o tom, že Mao chcel zachovať ciele a zisky Kultúrnej revolúcie. Odmietnutie kultúrnej revolúcie by pre Chua Kuo-fenga znamenalo oslabenie postavenia človeka, ktorý ho vybral za svojho nástupcu, a odmietnutie celého obdobia, ktorého pád dovolil Chuovi vystúpiť z relatívnej temnoty k jeho súčasnej sláve. Chuovým jediným oprávnením pre legitimitu jeho postu bolo Maovo požehnanie. Nech už bola jeho zásluha akákoľvek, nosil Maovo žezlo a bol jeho voľbou. Keďže si taktiež udržal post predsedu ako nástupca Čou En-laja, jeho moc spočívala v dedičstve dvoch veľkých osobností. Nestrácal čas a rýchlo si zabezpečil, že iba on má Maovo následovníctvo pod kontrolou. Dňa 8. októbra bolo oznámené, že piaty zväzok Vybraných spisov bývalého predsedu bude uverejnený pod redakčnou kontrolou Chua Kuo-fenga. Súčasným rozhodnutím bolo postaviť mauzóleum pre Maa na námestí Nebeského pokoja, aj keď to bolo v rozpore s dovtedajšími ustanoveniami.
Koniec politiky Dvoch všetkých a Chua Kuo-fenga
Po oslavách zvrhnutia bandy štyroch sa pozornosť ľudí upriamila na budúcu orientáciu a smerovanie krajiny. Rozbitie bandy štyroch pre nich vyriešilo len organizačné a politické otázky, avšak, kam sa krajina uberá bolo stále nejasné. Odpoveď vo forme Chuových Dvoch všetkých pre ľudí nebol krok vpred ale obmedzovanie ich myšlienok na slepú poslušnosť, osobné povery, nevedomosť a zaostalosť. Ľavicoví vodcovia bránili návratu umiernenejších, najmä Teng Siao-pchinga. Ten, však, v roku 1977 namietal, že princíp Dvoch všetkých poškvrnil Maove myšlienky a že sám Mao by s touto ideou nikdy nesúhlasil. Navrhol, že strana sa má riadiť Maovými myšlienkami ako integrálnym celkom a podľa toho aj byť vedená. Táto formulácia umožňovala oveľa väčšiu flexibilitu pri tvorbe politiky a ideologickej kreativity.
S politickou porážkou Chu Kuo-fenga Teng Siao-pchingom v decembri 1978 na treťom plenárnom zasadnutí 11. Ústredného výboru zmizol z Čínskej politickej scény odkaz na Dve všetky, spolu s väčšinou radikálnych vodcov.
Nižnánsky
Nižnánsky je priezvisko, pozri Nižnánsky (priezvisko), napr.:
Riadenie (kybernetika)
Riadenie je pojem z kybernetiky a riadiacej techniky (preberaný ale aj do iných odborov), ktorý znamená cieľavedomé (informačné) pôsobenie na nejaký systém (alebo v jeho vnútri) na dosiahnutie nejakého stanoveného cieľa, v užšom zmysle len takéto pôsobenie spojené so spätnou väzbou. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Definícia
1. Riadenie v širšom zmysle je cieľavedomé (informačné) pôsobenie jedného systému (nazývaného riadiaci systém či subjekt riadenia) na iný systém (nazývaný riadený systém či objekt riadenia) na dosiahnutie nejakého stanoveného cieľa, pričom toto pôsobenie môže byť aj len v rámci jedného a toho istého systému.
Riadenie v širšom zmysle sa zvyčajne delí na ovládanie a reguláciu (encyklopédia zo 60. rokov dokonca definuje riadenie ako súhrnné označenie pre ovládanie a reguláciu). V základnom význame je ovládanie jednoducho riadenie (v širšom zmysle) bez spätnej väzby (iné názvy: priamoväzbové riadenie, riadenie v otvorenej slučke, otvorený systém riadenia) a regulácia je riadenie (v širšom zmysle) so spätnou väzbou (iné názvy: spätnoväzbové riadenie, riadenie v uzavretej slučke, uzavretý systém riadenia); ale napríklad v norme IEC 60050 je toto delenie upravené tak, že sú pod pojem ovládanie z pojmu regulácia presunuté prípady so spätnou väzbou, pokiaľ pri nich nedochádza k permanentnému a priamemu ovplyvňovaniu riadenej veličiny (napr. v digitálnej technike hlásenia o ukončení nejakého deja či spustenia alarmov). Iná možnosť delenia je rozlišovať pojmy ovládanie (t. j. bez spätnej väzby) a uzavretý systém riadenia (t.j. so spätnou väzbou), a pojem (automatická) regulácia mať vyhradený pre automatické udržiavanie len niektorých veličín riadeného systému na stanovených hodnotách (či už bez spätnej väzby alebo bez nej). Ďalšia možnosť delenia (ovládanie – riadenie v užšom zmysle- regulácia) je uvedená nižšie.
Zoznam miest vo Švédsku
Metropolitné oblasti podľa počtu obyvateľov
Najväčšie metropolitné oblasti vo Švédsku podľa Ústredného štatistického úradu Švédska (31. decembra 2005):
Charnia
Charnia je rod vyhynutých mnohobunkovcov z obdobia ediakar, patriaci do radu Rangeomorpha. Je to jediný druh čeľade Charniidae (do ktorej sa ale staršie zaraďoval aj rod Paracharnia).
Riadenie (kybernetika)
Definícia
2. Riadenie v užšom zmysle je len také cieľavedomé pôsobenie opísané vyššie pre riadenie v širšom zmysle (bod 1), pri ktorom spomínané pôsobenie zahŕňa aj spätnú väzbu medzi riadiacim a riadeným systémom. U viacerých autorov (pozri v bode 1) sa toto označuje ako regulácia.
Zoznam miest vo Švédsku
Metropolitné oblasti podľa počtu obyvateľov
37 percent obyvateľov krajiny je koncentrovaných v týchto troch regiónoch.
Charnia
Ide o živočíchy s tvarom plochého vejárovitého listu a so segmentovanými vetvami. Žili zrejme pevne ukotvené na morskom dne vo väčšej hĺbke. Pomenované boli podľa svojho náleziska Charnwood Forest v anglickom Leicestershire. Ide o fosílie jedného z prvých živočíchov.
Riadenie (kybernetika)
Definícia
V tomto ponímaní sa teda riadenie v širšom zmysle (podľa niektorých názorov) delí na tieto typy :
Charnia
Niektoré jedince dorastali aj do jedného metra, avšak kompletné fosílie sú zriedkavé.
Diverzita
Tri druhy, C. masoni Ford 1958, C. wardi Narbonne & Gehling 2003, a C. antecedens Laflamme et al. 2007 sa môžu odlišovať na základe dĺžky/šírky a stupňa pripevnenia priľahlých vetiev.
Riadenie (kybernetika)
Druhy
Druhy riadenia podľa formy pohybu hmoty sú :
Charnia
Diverzita
Druh Charnia masoni (synonymum Charnia siberica (Sokolov, 1972), Charnia grandis (Glaessner a Wade, 1966) ) dal do pozornosti vedcov v roku 1957 mladý chlapec Roger Mason, ktorý sa neskôr stal geológom a profesorom petrológie. Dnes je územie nálezu chránené fosílne nálezisko pomenované po miestnom geológovi Trevorovi Fordovi. Tina Negus, v tom čase 15 ročná školáčka, videla fosíliu o rok skôr. Jej učiteľ geografie, ktorému o náleze povedala, však možnosť existencie prekambrických fosílií poprel. Holotyp tohto druhu je dnes umiestnený, spolu so sesterským taxónom Charniodiscus, v New Walk Museum v Leicesteri.
Charnia wardi, objavená neskôr v 1978 v juhovýchodnom Newfoundlande, bola opísaná v roku 2003. Je to najdlhšia známa ediakarská fosília, niektoré jedince dosahujú dĺžku aj 2 metre. Holotyp je zlomková vzorka so štruktúrou podobnou ako C. masoni. Bola uznaná za nový druh a to na základe dlhého a úzkeho tvaru.
Charnia antecedens má viac nepravidelných vetiev a väčší uhol vetvenia ako C. masoni.
Ediakarské formy taxónov reprezentujú Charnia (alebo Charniodiscus) v rôznom štádiu rozkladu; Ivesheadia, Blackbrookia, Pseudovendia a Shepshedia.
Význam
Charnia je veľmi významná fosília a to z niekoľkých dôvodov. Prvým dôvodom je, že ide o prvú opísanú fosíliu, ktorá nesporne pochádza z prekambrických hornín. Pred týmto objavom bolo obdobie prekambria považované za kompletne bez fosílií a tým pádom bez komplexného života. Napriek tomu boli podobné fosílie objavené v 30. rokoch 20. storočia v Namíbii a v 40. rokoch v Austrálii. Tieto však boli považované za kambrické a v tom období považované za nevýznamné.
Druhým dôvodom je, že Charnia sa stala trvalým obrazom prekambrických živočíchov. Pôvodne považovaná za riasu (Algae, Ford 1958). Od roku 1966 až dodnes (Glaessner) bola veľkolepo preklasifikovaná do radu perovníky (Pennatularida, sesterský taxón dnešných moderných koralov – Alcyonacea).
S takýmto chápaním prekambrických perovníkov sa vytvoril priestor na rozlíšenie ďalších hlavných prekambrických živočíchov. Napriek tomu bola interpretácia perovníkov spochybnená, a súčasný stav nie je „stav vedecký“ ale niečo ako „stav nevedomosti/ignorancie“.
Čoraz populárnejšia teória vznikla v polovici 80. rokov 20. storočia. Vychádza z práce profesora Adolfa Seilachera, ktorý predpokladal, že Charnia patrí do vyhynutej skupiny neznámeho stupňa, ktorý bol obmedzený na obdobie ediakaria. Táto teória predpokladá, že skoro všetky formy, ktoré boli pokladané za členov viacerých moderných živočíšnych skupín, sú vlastne viac úzko príbuzné sami sebe ako všetkým ostatným. Nová skupina bola označená termínom Vendobiota, rôznorodá skupina živočíchov, ktorej systematické zaradenia je neisté, všetky však zrejme spája vznik jednopolárnym opakovaním buniek jedného typu.
Rozšírenie
Charnia je časovo aj geograficky najrozšírenejšia ediakarická fosília. Najhojnejšie vzorky, ktoré sú zároveň najstaršie hodnoverne datované ediakarské fosílie, pochádzajú z juhovýchodného pobrežia ostrova Newfoundland.
Spôsob života
O spôsobe života týchto druhov je známych iba málo informácií a sú dnes preto predmetom výskumu. . Boli to bentické živočíchy, ukotvené na morskom dne. Podľa súčasnej populárnej hypotézy, žili pravdepodobne vo väčších hĺbkach, mimo pôsobenia vĺn (možno veľmi hlboko od ich pôsobenia). To znamená, že nemohli využívať fotosyntézu. Nemá žiadny tráviaci orgán (ústa, črevo a pod.). Niektorí sa domnievajú, že sa živili filtrovaním alebo priamym absorbovaním živín, výskum ich spôsobu života však nie je ukončený.
Rast a vývoj ediakarskej fauny je predmetom intenzívnych výskumov a práve ten zdiskreditoval hypotézu o perovníkoch. V kontraste s perovníkmi (ktoré rastú pridávaním nového tkaniva odspodu), Charnia rastie pridávaním nových vetiev na ich končekoch.
Ivan Lesay
Mgr. Ivan Lesay, MA., PhD. (* 8. jún 1980, Trnava) je slovenský politológ, ekonóm, štátny úradník, publicista a spisovateľ. V rokoch 20152017 bol štátnym tajomníkom Ministerstva financií SR.
Vzdelanie/akadémia
Po absolvovaní Gymnázia Jána Hollého v Trnave študoval politológiu na Trnavskej univerzite (20002005) a politickú ekonómiu na Stredoeurópskej univerzite v Budapešti (20052006). Doktorát z ekonómie obhájil na Ekonomickom ústave SAV (2010). Absolvoval niekoľkomesačné štipendijné študijné pobyty na Umeå University vo Švédsku (2004) a na viedenskej Wirtschaftsuniversität (2009).
Pedagogické skúsenosti má z Trnavskej univerzity (20062007), Fakulty sociálnych a ekonomických vied UK (2011) a Viedenskej univerzity (20112012).
Je laureátom Ceny prezidenta Slovenskej republiky pre mladých vedcov a vedkyne SAV za rok 2011. Vo svojich vedeckých prácach sa venoval najmä rozvojovej politike, sociálnemu štátu a politickej ekonómii hospodárskej krízy po roku 2008.
Kariéra
Ako štátny tajomník Ministerstva financií SR (20152017), bol od júna 2016 do januára 2017 osobitne zodpovedný za úlohy spojené s predsedníctvom SR v Rade EÚ. Počas predsedníctva bol úspešným hlavným vyjednávačom Rady EÚ pre rozpočet Európskej únie na rok 2017. Viedol spoločnosť Slovak Investment Holding (predtým SZRB Asset Management) a bol členom Správnej rady Európskej investičnej banky. V súčasnosti pracuje pre ESCO Slovensko ako člen predstavenstva zodpovedný za stratégiu a akvizície. Zastupoval SR vo viacerých medzinárodných a domácich inštitúciách. Bol členom Rady riaditeľov Európskeho mechanizmu pre stabilitu (ESM), Hospodárskeho a finančného výboru (EFC) a Pracovnej skupiny Euroskupiny (EWG). Zároveň pôsobil ako alternát guvernéra Medzinárodného menového fondu. Je jedným zo spoluzakladateľov spoločnosti National Development Fund II, v ktorej zastával funkciu predsedu dozornej rady. Popredný európsky think-tank Friends of Europe ho v rámci programu EYL40 zaradil medzi štyridsiatich mladých európskych lídrov roka 2020.
Literatúra
Spolu s prof. Joachimom Beckerom (Wirtschaftsuniversität Wien) sú autormi popularizačnej knihy o finančnej a ekonomickej kríze Život na úver (Všetko, čo ste chceli vedieť o kríze). Ďalej je autorom detskej rozprávkovej knihy A-KO-ŽE (Lesankin fantastický svet). V časopise Fraktál mu vyšla poviedka Pod psa, v cykle Rádia Devín Poézia mesta odvysielali jeho príspevok Nemám čas. Píše texty pre trnavskú hardcore-crossoverovú formáciu Fishartcollection, dvojnásobných finalistov Radio Head Awards v kategórii Hard & Heavy. Jeho románový debut Topografia bolesti vyšiel vo vydavateľstve IKAR v máji 2020, v súťaži časopisu Knižná revue Kniha roka 2020 získal 3. miesto. Je autorom rozhlasovej hry pre deti Ako rok spoznal svojich dvanásť roztopašných potomkov.
Laons
Laons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anna Pavlovna Pavlovová
Anna Pavlovna Pavlovová (, * 12. február 1881, Ligovo, Rusko† 23. január 1931, Haag, Holandsko) bola ruská primabalerína.
Keď mala 8 rokov, mama ju zobrala na balet-Šípkovú Ruženku. Anna presvedčila mamu a by s ňou išla do baletnej školy. Neprijali ju, nemala dosť rokov, tak študovala a ako desať ročná prišla znovu a prijali ju. Študovala v Petrohrade, vystupovala v divadle od roku 1899. Po založení Ruského baletu v roku 1909 sa stala poprednou postavou tohto svetoznámeho súboru. Roku 1910 sa natrvalo usadila v Londýne. Zomrela v hoteli Hôtel des Indes v Haagu na zápal pľúc.
V roku 1983 o nej natočil režisér Emil Loteanu životopisný film.
Jej meno nesie typická novozélandská torta z bielkov Pavlova.
Jej portrét je zobrazený na ruskej striebornej pamätnej minci vydanej v roku 1993.
Stroj McDonnell Douglas MD-11 vyrobený 31. augusta 1995 a patriaci holandskej leteckej spoločnosti KLM s registračným znakmi PH-KCH nesie jej meno.
Katheryn Winnicková
Katheryn Winnicková (rod. Katrusia Anna Vinitska; * 17. december 1977, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadská herečka známa z televízneho seriálu Vikingovia (2013 - 2020).
Detstvo a mladosť
Winnicková sa narodila v Toronte, v Kanade. Je ukrajinského pôvodu a jej materinským jazykom je ukrajinčina. Po anglicky sa naučila v ôsmych rokoch. Od siedmych rokov sa venovala bojovému umeniu a v trinástich rokoch získala svoj prvý čierny pás. Do 21 rokov navštívila tri školy bojových umení.
Kariéra
Winnicková sa objavila v menších úlohách vo filmoch ako napríklad 50 First Dates (2004), Failure to Launch (2006), či televíznych seriáloch ako Dr. House alebo Kosti.
Viac priestoru získala vo filme When Nietzsche Wept z roku 2007. Menšiu rolu získala aj vo filme Vrahúni (2010), kde ukázala jej bojové skúsenosti.
Od roku 2011 bola obsadená do jednej z úloh v televíznom seriály Nikita. O rok neskôr bola obsadená do komédie A Glimpse Inside the Mind of Charles Swan III po boku Charlieho Sheena, Patricie Arquettovej, Billa Murraya či Mary Elizabeth Winsteadovej.
Od roku 2013 do roku 2020 stvárnila rolu menom Lagertha v televíznom seriály Vikingovia. Za stvárnenie Lagerthy získala rôzne nominácie na televízne ocenenia, no žiadnu nezískala. Získala jednu z hlavných úloh v televíznom seriály spoločnosti Netflix, Wu Assassins.
V roku 2020 sa objavila po boku herca Ryana Phillippa v televíznom seriály Big Sky.
Gekón hrboľatý
Gekón hrboľatý (Mediodactylus kotschyi) je malý gekón z rodu Mediodactylus.
Opis
Dosahuje dĺžku 80 mm. Chvost má 1,4-krát dlhší ako telo. Nohy má prispôsobené na lezenie, má drobné štetinky. V prípade nebezpečenstva vie odvrhnúť časť chvosta a uniknúť (autotómia).
Obýva skalnaté oblasti, kroviny ale aj budovy a ich okolie.
Rozmnožovanie
Niekoľkokrát do roka ukladá dve vajcia.
Nemocnica Poprad
náhľad|Nemocnica Poprad Nemocnica Poprad, a.s. je nemocnica na Baníckej ulici 803/28 v Poprade.
Názov
Predchádzajúce názvy nemocnice boli:
Dejiny
Prvé zmienky o poskytovaní nemocničných služieb v meste spadajú do roku 1890. 10. decembra 1911 v Spišskej Sobote (od roku 1946 mestská časť Popradu) otvorená Nemocnica Tatra, ktorá po vzniku Česko-Slovenska prešla do vlastníctva Československého Červeného kríža, ktorý ju v období prvej republiky rozšíril nákladom 1,5 mil. Kč. Po druhej svetovej vojne nemocnica pripadla štátu. V druhej polovici 60. rokov sa začala výstavba novej nemocnice s poliklinikou. Nová poliklinika spustila prevádzku v roku 1971 a v roku 1974 bola otvorená nová nemocnica.
1. júla 1991 prešla nemocnica do správy štátnej rozpočtovej organizácie s právnou subjektivitou, ktorú zriadilo Ministerstvo zdravotníctva SR. 1. januára 1992 došlo k zmene právnej formy na štátnu príspevkovú organizáciu, ktorej rozhodujúci spôsob financovania je od 1. januára 1993 zo zdravotného poistenia od zdravotných poisťovní. V zmysle platnej typizácie nemocníc z roku 1996 bola nemocnica zaradená medzi nemocnice II. typu s okresnou pôsobnosťou, no s účinnosťou od 1. septembra 2002 ju ministerstvo zdravotníctva preklasifikovalo na nemocnicu III. typu.
Motorový chladič
Motorový chladič môže byť:
Nižňanský (priezvisko)
Nižňanský je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v mestách Bratislava, Piešťany, Ružomberok a Vrbové.
Známi nositelia
Pozri v článku Nižňanský.
Bejzbal na Panamerických hrách 1987
Bejzbal na Panamerických hrách 1987 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch v dňoch od 9. do 22. augusta 1987, za účasti 8 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo 🇦🇼. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 10. vydanie. Zápasy sa odohrali na dnes už zatvorenom štadióne Bush Stadium, vtedajšom domovskom štadióne klubu MiBL Indianapolis Indians. Niekoľko zápasov sa odohralo aj na bejzbalovom ihrisku University of Indianapolis. Turnaj pozostával zo základnej časti a následných zápasov play-off. Titul piatykrát v rade získala 🇨🇺, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad domácim 🇺🇸. Družstvo USA tvorili univerzitní hráči.
Základná skupina
Pozn.: Víťazstvom nad Kubou prerušilo USA 33-zápasovú víťaznú šnúru Kuby na panamerických hrách.
Konečné poradie
Pozn.: Kuba sa olympijského turnaja kvôli bojkotu hier nakoniec nezúčastnila, nahradila ju Austrália.
Ǵ
Pre kazašské písmo bol tento znak (v rámci návrhu reformy písma z roku 2018) navrhnutý ako náhrada za znak ğ, ale návrh bol o rok neskôr zrušený.
Okrem toho sa tento znak používa na prepis znaku: a vyskytuje sa aj v skupine Nǵ a Nǵh pri yaleskom prepise kantónčiny.
V Unicode má majuskulný tvar kód U+01F4 a minuskulný tvar kód U+01F5.
Cena Jána Langoša
Cena Jána Langoša je slovenské ocenenie, udeľované každoročne od roku 2007, pomenované po slovenskom disidentovi, politikovi a zakladateľovi Ústavu pamäti národa Jánovi Langošovi.
Vyhlasovateľom a hlavným organizátorom udelenia ceny je Nadácia Jána Langoša. Hlavným partnerom pre Medzinárodnú cenu Jána Langoša je Nadácia Pontis, ktorá zároveň menuje jedného člena Výboru Medzinárodnej ceny.
Poslanie a ciele
Poslanie a ciele ceny sú podľa vyhlasovateľa nasledovné:
Nukleoziddifosfát
náhľad|350x350bod|Nukleoziddifosfáty sa skladajú z dusíkatej báze, ribózy a dvoch fosfátových skupín. Deoxynukleoziddifosfáty vyzerajú podobne, alebo namiesto ribózy obsahujú deoxyribózu. Nukleoziddifosfáty alebo NDP sú dôležitými biochemickými látkami. Skladajú sa z dusíkatej báze, sacharidu ribózy a dvoch fosforečnanových aniónov naviazaných na 5' uhlík ribózy. Spolu s nukleozidmonofosfátmi (NMP) a nukleozidtrifosfátmi (NTP) tvoria nukleotidy.  Ak je sacharidovou zložkou deoxyribóza (ribóza bez 2'-OH skupiny), označujú sa ako deoxynukleoziddifosfáty (dNDP), ktoré patria medzi deoxyribonukleotidy (deoxynukleotidy).
Cena Jána Langoša
Kategórie
Cena je udeľovaná v dvoch kategóriách:
Kandidátom na udelenie národnej aj medzinárodnej ceny je tiež osoba, ktorá vytvorila dielo vyznamnej kresťanskej alebo filozofickej hodnoty.
Nukleoziddifosfát
Vznik
NDP zvyčajne vznikajú zvyčajne ako produkty hydrolýzy NTP. V procese vzniká anorganický fosfát (Pi). Tento proces sa uplatňuje v mnohých reakciách, kde NTP fungujú ako zdroj energie alebo fosfátovej skupiny, rovako i pri syntéze nukleových kyselín. NTP je z NDP nich možné regenerovať niekoľkými spôsobmi (pozri nižšie).
Cena Jána Langoša
Výbor
Výbor ceny v súčasnosti (2018) tvoria nasledovné osoby: Gabriela Langošová, Karel Schwarzenberg, Michael Žantovský, Fedor Gál, Miroslav Lehký, Martin Bútora, Milan Šimečka, Filip Vagač, Péter Hunčík, Milan Nič, Bipula Langošová, Nina Kurz.
Domecy-sur-Cure
Domecy-sur-Cure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Zoznam prefektov Kongregácie pre katolícku výchovu
Toto je zoznam prefektov Kongregácie pre katolícku výchovu a kongregácií, ktoré boli jej predchodcami (od reformy pápeža Leva XII. v roku 1824).
Domecy-sur-Cure
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nukleoziddifosfát
Vznik
Mnohé (deoxy)nukleotidy môžu byť v tejto reakcii substrátom i donorom fosfátovej skupiny. Existujú i kinázy s rôznou špecificitou fosforylujúce konkrétne NMP. Medzi tieto enzýmy patrí i adenylátkináza (ktorá katalyzuje premenu ATP a AMP na dve molekuly ADP) a nukleozidtrifosfát-adenylátkináza (ktorá katalyzuje premenu NTP a AMP na NDP a ADP).
Biochemický význam
I keď NDP pôsobia ako odpadné produkty po použití NTP, takisto majú mnoho využití a veľký význam.
Kofaktory
ADP je dôležitou podzložkou niektorých kofaktorov, konkrétne napríklad NAD+, NADP+, FAD a takisto koenzýmu A. Vo všetkých prípadoch však jedna fosfátová skupina pochádza z ATP a druhá z inej prekurzorovej molekuly (dochádza teda len k prenosu AMP, nie ADP).
Prenos sacharidov
Nukleoziddifosfáty majú svoje uplatnenie napríklad v prenose sacharidov. Spolu so sacharidmi tvoria nukleotidsacharidy. Významnou biomolekulou je v tomto smere hlavne UDP-glukóza, ktorá sa účastní Leloirovej dráhy a umožňuje spracovanie galaktózy, syntézy trehalózy u kvasiniek a syntézy sacharózy v rastlinách.
Syntéza oligo- a polysacharidov
Okrem prenosu sacharidov a syntézy disacharidov vystupuje UDP-glukóza i v syntéze glykogénu u cicavcov. U baktérií sa glykogén syntetizuje z ADP-glukózy, ktorá sa tiež účastní syntézy škrobu v rastlinách.
Regenerácia NTP
NTP sú dôležitými substrátmi mnohých enzýmov, takže ich bunky často regenerujú z NDP. Na to existuje niekoľko mechanizmov. Niektoré tieto reakcie sú vyhradené pre ADP/ATP, ktorý funguje ako hlavný zdroj energie v bunke, iné môžu podstupovať niekoľké NDP.
Nukleoziddifosfátkináza
Nukleoziddifosfátkinázy (NDK) katalyzujú reakciu prenosu fosfátovej skupiny z jedného NTP na iný NDP, napríklad:
Sledovanie aktivity tohto enzýmu je možné pomocou luciferázy, ktorá spotrebováva práve vzniknuté ATP a tvorí svetlo.
Substrátová fosforylácia
Počas substrátovej fosforylácie dochádza k prenosu fosfátovej skupiny zo substrátu na NDP, čím vzniká NTP. Aby táto reakcia prebehla, musí hydrolýza Pi (anorganického fosfátu) zo substrátu uvoľniť dostatočné množstvo energie, aby sa Pi naviazal na ADP, čo zvyčajne znamená energiu vyššiu než je energia hydrolýzy ATP (asi 35 kJ/mol). To znamená, že len niekoľko substrátov je schopných podstúpiť túto reakciu, napríklad fosfoenolpyruvát pri premene na pyruvát v poslednom kroku glykolýzy:
Zvyčajne ide o fosforyláciu ADP na ATP, fosforylované však môžu byť aj iné NDP (napr. GDP v reakcii sukcinyl-CoA syntetázy v Krebsovom cykle ).
Oxidatívna fosforylácia a fotofosforylácia
Oxidatívna fosforylácia spája dýchací reťazec s fosforyláciou ADP, z ktorého vzniká ATP pomocou ATP syntázy. V dýchacom reťazci dochádza k oxidácii látok, vďaka čomu sa vytvára gradient vodíkových katiónov na rôznych stranách membrány, čím vzniká protónmotívna sila. ATP syntáza potom umožňuje chemiosmózu vodíkovým katiónom z jednej strany membrány na druhú, čím sa gradient znižuje. Sila, ktorú tento gradient vytvára, sa využíva na fosforyláciu ADP za vzniku ATP.
Fotofosforylácia funguje podobne ako oxidatívna fosforylácia, ale na tvorbu gradientu sa využíva redukcia látok elektromagentickým žiarením.
Formula 1 v roku 2023
Majstrovstvá sveta FIA Formula 1 v roku 2023 sú aktuálnym šampionátom motoristických pretekov pre automobily Formuly 1, ktorý je 74. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1. Uznáva ho Fédération Internationale de l'Automobile (FIA), ktorý riadi orgán medzinárodného motoristického športu, ako najvyššiu triedu súťaže pre pretekárske autá. Šampionát sa odohráva počas rekordných dvadsiatich troch veľkých cien, ktoré sa konajú po celom svete od marca do novembra. Kvôli silným povodniam v regióne bola Veľká cena Emilia Romagna zrušená, čím ich počet klesol na 22.
Jazdci a tímy súťažia o titul majstra sveta jazdcov a majstra sveta konštruktérov. Max Verstappen, jazdiaci za Red Bull Racing, je úradujúcim šampiónom jazdcov, zatiaľ čo jeho tím Red Bull Racing je úradujúcim šampiónom konštruktérov.
Zmeny pilotov
Sebastian Vettel oznámil koniec svojej kariéry na konci šampionátu 2022 po 16. sezónach a štyroch tituloch Formuly 1. Jeho miesto v Aston Martin zaujal Fernando Alonso, ktorý opustil Alpine po dvoch sezónach. Jeho náhrada bola pôvodne oznámená ako šampión Formuly 2 z roku 2021 a rezervný jazdec Oscar Piastri. Krátko po oznámení, Piastri vyhlásil, že nepodpísal zmluvu na rok 2023 a že nebude jazdiť za Alpine. Rada pre uznanie zmlúv FIA rozhodla, že nemal žiadne zmluvné záväzky pretekať za Alpine. Pierre Gasly, ktorý mal zmluvu s AlphaTauri, prešiel do Alpine a nahradil Alonsa. Za Gaslyho bude v AlphaTauri jazdit šampiónom Formuly E 2020-21 a šampiónom Formuly 2 z roku 2019, Nyck de Vries.
She-Hulk: Neuveriteľná právnička (seriál)
She-Hulk: Neuveriteľná právnička je americký televízny seriál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Jessica Gaová.
Formula 1 v roku 2023
Zmeny pilotov
Po odjazdení desiatich veľkých cien sa medzi pretekárov vrátil Daniel Ricciardo, ktorý v tíme AlphaTauri nahradil Nycka de Vriesa.
She-Hulk: Neuveriteľná právnička (seriál)
Objednávku seriálu oznámili spoločnosti The Walt Disney Company a Marvel Studios v auguste 2019. V septembri 2020 bola do hlavnej úlohy obsadená Tatiana Maslanyová. Natáčanie seriálu sa začalo v apríli 2021 a skončilo sa v auguste 2021. Seriál bol uvedený na streamovacej platforme Disney+ 18. augusta 2022 a obsahuje deväť 30-minútových epizód. Seriál She-Hulk: Neuveriteľná právnička je v poradí ôsmym seriálom v MCU a je súčasťou 4. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.
Formula 1 v roku 2023
Bodovací systém
Body sa udeľujú desiatke najlepších klasifikovaných jazdcov, jazdcovi, ktorý zajazdí najrýchlejšie kolo počas Veľkej ceny (iba ak bol jeden z desiatich najlepších) a ôsmim najlepším v šprinte. V prípade rovnosti bodov sa používa systém spätného odpočítania, kde je jazdec s najväčším počtom výhier Grand Prix umiestnený vyššie. Ak je počet výhier rovnaký, berie sa do úvahy počet druhých miest atď. Body sa udeľujú za každé preteky podľa nasledujúceho systému:
She-Hulk: Neuveriteľná právnička (seriál)
Obsadenie
Nick Gomez a Justin Eaton sa objavili ako záporáci Wrecker a Thunderball zo zoskupenia "Wrecking Crew". Ďalej sa v úlohách bývalých záporákov objavili: Nate Hurd ako William Taurens / Man-Bull, Joseph Castillo-Midyett ako Alejandro Montoya / El Águila, Jordan Aaron Ford ako Alexander Gentry / Porcupine a Terrence Clowe ako Muzzafar Lambert / Saracen. Patti Harrison si zahrala Waltersovej dávnu kamarátku a Megan Thee Stallion si zahrala samú seba.
Dej
Jennifer Waltersová má komplikovaný život ako slobodná tridsaťročná právnička, ktorá sa po transfúzii krvi od svojho bratranca Brucea Bannera stane 6-metrovou zelenou superhrdinkou She-Hulk.
Dej seriálu sa odohráva po seriáli Ms. Marvel.
Natáčanie
Natáčanie sa začalo 10. apríla 2021 v Los Angeles a 12. apríla 2021 v štúdiu Trilith Studios v Atlante. Seriál bol natočený pod pracovnými názvami Libra a Clover. Filmovanie bolo dokončené do prvej polovice augusta 2021.
Autotómia
náhľad|[[Jašterica krátkohlavá s odvrhnutým chvostom]] Autotómia je schopnosť živočíchov odvrhnúť časť tela pri podráždení a to v prípade nebezpečenstva alebo nepohlavného rozmnožovania regeneráciou.
Kaudálna autotómia
Gekóny, scinky, hatéria a ostatné jaštery, niektoré salamandrovité ale aj hady a niektoré hlodavce sa dokážu chvosta, v prípade zachytenia, zbaviť. Je to obranný mechanizmus, ktorý im umožňuje utiecť. Chvost im neskôr dorastie. Tento druh autotómie sa nazýva kaudálna (chvostová) autotómia.
Domecy-sur-le-Vault
Domecy-sur-le-Vault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Náplavy
Náplavy môže byť:
Domecy-sur-le-Vault
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Édifice Jean-Lesage
Dejiny
Pred postavením budovy Hydro-Québec od znárodnenia Montreal Light, Heat and Power Consolidated používal “Power Building”. Výstavba novej budovy začala v roku 1959. Nové sídlo na vtedajšej adrese 75 Dorchester Boulevard bolo slávnostne otvorené 8. júna 1962 premiérom Jeanom Lesageom. Udalosti sa zúčastnili aj René Lévesque, minister prírodných zdrojov a Jean-Claude Lessard, prezident Hydro-Québec. 24. augusta 2001 bola premiérovi Lesageovi odhalená busta v prednej časti budovy. Od júna 2017 nesie budova jeho meno.
Opis
Budova má výšku 110 metrov a 27 nadzemných podlaží. Na vyhrievanie budovy firma používa teplo vyprodukované transformačnou stanicou v zadnej časti. Stačí to do teplôt vyšších ako -27°C.
Lumière et mouvement dans la couleur
Foyer budovy obsahuje mural so svetielkami, podľa Hydro-Québec trvá 175 000 rokov než sa svetielka rozsvietia v rovnakom obrazci. Jeho autorom je Jean-Paul Mousseau.
Le Boullay-les-Deux-Églises
Le Boullay-les-Deux-Églises je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Motorový chladič (vzduchové chladenie)
thumb|right|Rez modelárskym motorom. Chladič je označený číslom 7. Motorový chladič pre spaľovacie motory malých výkonov, napríklad pre RC modely, je typ pasívneho chladiča, ktorý sa použije na zväčšenie plochy povrchu motora a tým aj zvýšenie účinnosti tepelnej výmeny. Môže mať tvar prstenca alebo z jednej strany uzavretého valca s rebrami, ktoré sa nasunú alebo naskrutkujú na valec motora, alebo rôzne tvarované ploché pláty. Vyrábajú sa z materiálov, ktoré dobre vedú teplo.
Dracy
Dracy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdena Orgoníková
Zdena Orgoníková, rodená Kordačová (* 5. december 1897, Sarajevo – † po 1948) bola slovenská poetka a pedagogička, autorka didaktickej príležitostnej poézie pre deti.
Život a dielo
Zdena Kordačová narodila sa 1897 v Bosne (Rakúsko-Uhorsko). Od vzniku Česko-Slovenska žila v rokoch 19191920 v Košickom kraji, kde pôsobila ako učiteľka v Michalovciach. V rokoch 19211926 učila v Rači a od roku 1926 v Bratislave.