cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boseron
Povaha a využitie
Boseron je rozvážny, hrdý, inteligentný, energicky a neúnavný. Vďaka svojej srsti je odolný voči výkyvom počasia a môže tak podávať stabilný pracovný výkon za rôznych podmienok. Jeho vernosť a obetavosť z neho robí dobrého rodinného psa. Je to neúnavné pracovné plemeno, schopné stádo nielen udržať pokope na veľkom otvorenom priestore, ale je aj rýchly pri presune. Jeho kvality však využije iba skúsený kynológ. Pri nesprávnom vedení sa mení na agresívneho psa. Boseron je plemeno inteligentné, ktoré hodnotí svojho majiteľa veľmi kriticky. Ak si jeho pán získa jeho dôveru, nájde v ňom vynikajúceho pracovného, vyrovnaného a oddaného psa.
Boseron je všestranne využiteľný pes: používa sa pri strážení objektov a majetku, ako ovčiarsky pes a tiež v rôznych kynologických športoch. Je to veľmi vitálne plemeno vyžadujúce dostatok pohybu a pracovného vyťaženia.
Tradícia (zvyky)
náhľad|Svätyňa Panny Márie v hlavnom chráme vo Vilniuse
Tradícia je antropologický, religionistický a sociologický pojem. Opisuje skutočnosť, že spoločenské inštitúcie, spôsoby myslenia a formy ľudskej skúsenosti sú tradované, respektíve odovzdávané z generácie na generáciu. Tieto inštitúcie sú kultúrne špecifické a líšia sa spoločnosť od spoločnosti. Napriek tomu majú, ako popísali Peter Berger s Thomasom Luckmannom, povahu objektívnej skutočnosti. V tomto zmysle majú všetky spoločnosti na svete svoje tradície. Vždy sa ale pracuje s týmto generačným prenosom. Napríklad Edward Shils vymedzuje prenosom cez tri generácie tradíciu oproti móde. Móda tiež poskytuje vzorce pre konanie a odievanie ale nemá trvalosť medzigeneračného prenosu. Tento prenos je zachytený už v latinskom slove tradere, ktoré znamená predávať alebo podriaďovať sa.
Napriek tomu, že tradícia viaže celé spoločnosti s predchádzajúcimi a nasledujúcimi generáciami, neuzatvára ich v nemennosti a konzervativizme. Oproti laickým predpokladom je totiž menlivá. Symbolické zdroje, ktoré tradície vytvárajú, sú zdrojmi pre sociálnu mobilizáciu. Sú silno politickými. V každej spoločnosti a kultúre sú predmetom bohatého vyjednávania a sporov. Toto je dobre vidno na dynamike orálnych, čisto nepísaných tradícií, ako ukázal napríklad britský antropológ Jack Goody.
Čiže prenos tradície je tesne spätý s pamäťou. Každý symbolický zdroj musí byť nesený istým médiom. Tým môže byť nejaký typ textu (vyrytý do kameňa, do hliny, napísaný na pergameni, vytlačený kníhtlačou, alebo existujúci elektronicky atď.), nejaký typ obrazu (namaľovaný na plátne, alebo na múre, atď.), či akýkoľvek typ artefaktu (od architektúry, po pracovné nástroje). Za nosič tradície možno považovať aj ľudské telo s jeho zvykmi (technológia tela) a zručnosťami.
Inštitúcie, myšlienky, skúsenosti: Trojuholník tradície
alt=Grafické znázornenie tradície ako trojúholníku o troch póloch: inštitúcie, skúsenosť, myšlienky.|náhľad|Trojuholník tradície podľa SABERWAL, Satish - VARMA, Supriya. "Introduction". In: iid. (eds.). Traditions in Motion: Religion and Society in History. New Delhi: Oxford University Press 2005. 1-20: 5.|vľavoV obecnom sociologickom zmysle znamená inštitucionalizácia vytváranie obecných vzorcov konania a myslenia v ktorejkoľvek spoločnosti a kultúre. Preto sú všetky spoločnosti založené skôr na repetícii ako na inovácii. Aj k tej samozrejme dochádza a kultúry jestvujú v napätí medzi tendenciami k zmenám a tendenciami k udržiavaniu existujúcich spoločenských poriadkov (v rátaní existujúcich spoločenských hierarchií).
Faktory zmien tradície
Edward Shils opísal niekoľko faktorov zmien v tradícii. Niektoré popísal ako endogenné, čiže pôsobiace z vnútra tradície, a iné ako exogenné, pôsobiace ako tradícii vonkajšie.
Vnútorné
Vnútorné faktory zmien tradície vychádzajú teda zo samotnej tradície.
Racionalizácie a opravy
Tento typ zmien je spravidla daný potrebami, ktoré pociťujú príslušníci danej tradície, najčastejšie potrebou inovovať používané nástroje a pracovné postupy. Pod tento typ zmien spadajú aj zmeny vytvorené inštitúciami zameranými na inováciu, najčastejšie plánované alebo náhodné inovácie produkované vo vede a technológiách. Spadajú sem napríklad aj reformy v náboženských tradíciách a v politike.
Protitradičná agenda
Veľa hnutí odmieta tradicionalistický konzervativizmus, a preto vedome usilujú o kultúrne a mocenské zmeny. Samozrejme, k tomu aby boli tieto zmeny reálne uskutočnené musí dané hnutie dosiahnuť skutočného politického úspechu.
Vonkajšie
Vonkajšie faktory zmien sú spôsobené vplyvom okolitého sociálneho, kultúrneho, prírodného, ekonomického, hospodárskeho a politického prostredia.
Zmena zapríčinená kontaktom tradícií
Spoločnosti nežijú oddelene, a preto sa nevyhnutne dostávajú do kontaktu, a tým pádom sa stretávajú aj rôzne tradície. Tým sa vzájomne ovplyvňujú. Sem nespadajú iba technologické zmeny v dôsledku importu, ale aj napríklad náboženský synkretizmus.
Zmeny životných podmienok
Aj tradícia musí byť funkčná vo vzťahu k spôsobu života. Čiže k výrazným premenám tradície dochádza aj pri zmene klimatických podmienok alebo rozvoja iného spôsobu života. Napríklad: pôvodne kočovné spoločnosti sa postupne začali usadzovať a prechádzali k spôsobu obživy založenému na poľnohospodárstve. Aj moderná spoločnosť prešla celým radom zmien v dôsledku významných technologických objavov. Od vynájdenia parného stroja, cez vznik priemyslu založeného na fosílnych palivách, atď. S týmto zmenami a objavmi je spätá aj migrácia obyvateľov z vidieka do nových priemyselných centier (tzv. urbanizácia).
(Re)konštrukcia tradície
Tradície zvyčajne neexistujú bezprostredne iba samé o sebe. Sú to aj ľuďmi uvedomované skutočnosti. Tento aspekt tradícií je veľmi dobre známy v modernej spoločnosti. V nej môže „tradícia“ fungovať ako politícky argument. Takto je „tradícia“ často využívaná najmä v kontexte konzervatívnej politiky. Asi najznámejším prípadom utvárania tradície sú nacionalizmy. Nacionalizmus je ideológia moderných národných štátov. Táto ideológia k svojmu dôveryhodnému využívaniu potrebovala rozsiahlu prácu, najmä intelektuálov. Obdobia intenzívnej národotvornej práce sú obecne známe pod výrazom národné obrodenie.
Národné obrodenia potrebovali dosiahnuť niekoľko vecí, a to: kodifikáciu národného jazyka, rekonštrukciu ľudovej kultúry a rekonštrukciu národných dejín.
Nacionalizmami sa zaoberali významní bádatelia ako Ernest Gellner, Benedict Anderson a Miroslav Hroch.
Pamäť a tradícia
Tradícia potrebuje k svojmu prenášaniu pamäťové médiá. Rôzne médiá ale majú rozličný vplyv na možnosti udržiavania a odovzdávania tradícií. Tieto médiá bývajú zároveň materiálnymi nosičmi tradície a ich vpliv na dynamiku tradície záleží práve na stabilite a forme ich materiality. náhľad|Tradícia nesená artefaktami: guruové topánky v mieste, kde býval.
Pamäť artefaktov
Materiálne predmety majú vďaka svojej materialite dobré predpoklady pre to, aby niesli tradíciu aj o veľa dlhšie ako niekolko generácií. Skvelým príkladom sú budovy. Väčšinou sú príliš drahé na to, aby sa v každej generácii búrali a stavali nové. Preto často nesú časom aj stavebné postupy a vkus dávnych generácií.
Ešte trvácnejšia je infraštruktúra a topografia sídiel. Infraštruktúru je ťažké budovať. Stojí to aj veľké peniaze aj úsilie vo vyjednávaní s luďmi v jej okolí, alebo s tími, ktorým má viesť cez pozemky. Organizácia (topografia) sídiel sa naviac ťažko plánuje, lebo ľudia osidlujú a usporadúvajú lokality, kde bývajú, živelne. To, ako svôj životný priestor usporiadajú má napokon dôsledky pre možnosti ďalšieho rozvoja sídiel: Ako široké sú ulice? Ako sú domy usporiadné okolo centier koncentrujúcih dôležitú obecnú ekonomickú a politickú infraštruktúru? Aké cesty vedú po okolí a ako dľho trvá cestovanie do regionálnych centier obchodu a moci?
Podobne fungujú aj verejne umiestnené pamiatníky, umelecké predmety alebo symboly kolektívnej identity ako vlajky, erby atď. Nemalo by preto prekvapiť, že okolo všetkých týchto vecí vznikajú v spoločnostiach politícke spory. Do tejto kategórie treba umiestniť aj nástroje. Etnológovia radi študovali tvary radlíc, stolárskeho náčinia alebo podoby lukov, aby mohli skúmať aj technologický vývoj v rôznych oblastiach života, aj šírenie kultúrnych vplivou medzi regiónami. Nástroje sú naviac úsko späté s ľudským telom a jeho technikami. Dnes oblúbenou oblastí antropologického výskumu je tzv. vtelenie (embodiment). Vychádza sa v ňom s poznania, že telo má vlastnú inteligenciu, schopnosť osvojovať si vedenie. Významným bádatelom v tejto oblasti je Thomas J. Csordas. Čiže aj telo je médiom tradície. A nie ide primárne o to, že na sebe nesie lokálne špecifícke ozdoby (napríklad odiev, náušnice či tetovanie), ale predovšetkým o jeho nutnú súčinnosť s nástrojmi. Klasik sociológie a antropológie Marcel Mauss si v priebehu Prvej svätovej vojny všimol, že francúzskí a anglickí vojaci nie sú schopní kopať zákopy so vzájomne vymeneními lopatkami, čiže divízia potrebovala meniť 8000 lopatiek pri každom striedaní Francúzov a Angličanov, lebo ich telá neboli uspôsobené na používanie nástroja z inej kultúrnej tradície. náhľad|Tradícia nesená obrazom. Nástenná maľba. Jógový ášram Siddha gufa.|vľavo
Pamäť v orálnych kultúrach
Primárne orálne kultúry nemajú písmo a musia sa spoľahnúť na to, čo si ide naozaj zapamätať. Tradícia v primárne orálnych kultúrach je teda veľmi premenlivá a viazaná na ústne tradované genealógie, pranostiky, porekadlá a rituálne performancie. Celkovo býva veľmi tesne spojená so situáciami prednesu a konania rituálov, a preto sa tiež môže ľahko meniť.
Písanie a tlač
Písanie na hlinené dostičky, papyrus, palmové listy alebo pergamen je technológia, ktorá dáva tradíciám nové možnosti odovzdávania a šírenia. Samotné písanie umožňuje opakovane sa vracať k napísanému a týmto spôsobom umožňuje počiatky formálnej logiky, účtovníctva, štátnej byrokracie a vedeckého myslenia. Na druhú stranu text získava posvätnú autoritu a väčšinu inovácií je treba robiť prostredníctvom komentárov, ktoré budia dojem, že všetky tieto inovácie zamýšľal už autor pôvodného textu. Avšak štúdium komentárovej literatúry, pokial je možné komentáre datovať, je napokon účinným spôsobom štúdia dejin myslenia.
Tlač pomocov Gutenbergovej kníhtlače a neskorších technologií tlačenia textov predstavuje ďalšiu veľmi výraznú technologickú innováciu. Walter Ong nepreháňa, keď hovorí o kníhtlači ako o prvej modernej výrobnej linke. Rozdiel medzi Gutenbergovou kníhtalačov a staršími tlačiarenskými technológiami spočíva v tom, že v Gutenbergovej technológii netreba vyrývať celé stránky do jednoho kusu dreva, ale je možné ich skladať z jednotlivých písmeniek, ktoré sa skladajú do výslednej formy. Nastavenie tlače textu je možné jednoducho meniť a následne tlačiť na papier pomocou lisu, a to masovo.
Elektronická kultúra
Špecifikami elektronického pamätania sa podrobne zaoberal sociológ Manuel Castells. Analyzoval zvláštne vlastnosti elektronických nosičov informácie rovnako ako napríklad sociálne a mocensky veľmi špecifickou architektúrou internetu. Súhrnom našu súčasnosť označil ako kultúru reálnej virtuality.
Už pred Catellsom John B. Thompson ukázal niektoré zmeny, ktoré do kultúry prináša televízia a rozhlas. Hovoril v tomto kontexte o tzv. sekundárnej oralite. Televízia aj rozhlas, narozdiel od typografickej kultúry (čiže kultúry extenzívne využívajúcej tlačený text) rehabilitovala hovorenú reč. Táto reč už ale bola utváraná textom a nevyužívala nadbytok hovorenia (redundanciu) a neskladala výpovede z ustálených formúl. Tieto postupy v primárne orálnych kultúrach pomáhajú pameti, ale na moderných čitatelov a poslucháčov pôsobí rušivo. Táto reč tiež pôsobila masovo, od jednoho vysielatela informácie smerovala k masovému publiku. Jeho veľkosť bola vecne obmezená iba jazykovými hranicami. V rámci národného štátu ale nivelizovala lokálne jazykové aj kultúrne rozdiely. Spluutvárala akoby jedno stejné masové publikum s jednou národnou kultúrou. To bol zásadný rozdiel oproti kultúrnej rozmanitosti regiónov v tradičných spoločnostiach ešte aj v dobe tlače, ktorej dopad bol obmedzený vysokou mierou negramotnosti.
Toto neplatí pre neskoršie elektronické médiá. Ich masový dopad sa začíná meniť od zavedenia videorekordérov. Tie umožnili nahrávanie televízneho vysielania a jeho prehravanie, kedy človek uznal za vhodné. Vyšiu mieru fragmentácie publika umožnil internet. Ten jednak integroval rôzne typy médií (obraz, text, video, zvuk) dohromady, jednak rozrúšil oddelenie vysielatelov a prijímatelov informácií. Najmä sociálne siete umožnily to, aby sa vysielatelom stal takmer každý. Zároveň vznikly veľmi rôznorodé siete používatelov zprostredkovaného obsahu podľa osobných preferencií. Dnes sa v tejto súvislosti hovorí o „bublinách“. Tímto spôsobom sa pochopitelne rozrôzňujú aj tradície, na ktoré ľudia nadväzujú. Tie, aj keď sú lokálne, vedia získavať globálnu povahu (rap, animé, raï, reggae atď.). Prostredníctvom internetu je možné mobilizovať siete aktivistov a lokálne zvláštnosti sa vďaka tomu vedia účinným zpôsobome obnovovať a prípadne globalizovať (alebo ide o krajovo špicifické rituály, jedlo, hudbu či čokoľvek iné).
Problémy s tradíciami
S tradíciou sú v kontexte modernej spoločnosti spojené niektoré problémy, ktoré v tzv. tradičných spoločnostiach riešiť nepotrebovala. Dané sú špecicikami moderných spoločností: kapitalistickým usporiadaním ekonomiky (copyright) aj tím, že sa reflexia tradície a tradičnosti stali súčasťou obchodovania a politik štátov v oblasti cestovného ruchu (tradícia a kultúrne dedičstvo).
Tradície a autorské právo (copyright)
Autorské právo si vyžiadala kapitalistická organizácia rozdelenia zisku. Pokiaľ nie sú autorské práva jasne vymedzené, nie je jasné, kto môže kasírovať zisky z inovácií, produktov, poznatkov aj umenia. Logika autorskeho práva ale ide proti logike tradície. Jej dôležitým aspektom je totiž zdieľanie. Tradičné inovácie a motívy sú symbolíckymi zdrojmi na ktoré nik nemá prednostné právo. Šíria sa voľne od domu k domu, od jednej dediny k druhej, medzi regiónmi. Nápodobne, učenie sa a „opisovanie“ dobrých nápadov sú pre tradície dôležité, sú základným kameňom spoločenského pokroku. Nik nemôže prísť a povedať: tato pieseň, alebo táto väzba krovov, je moja. Taká situácia je v tradičnom kontexte absurdná. No práve s takýmito požiadavkami prichádzajú dnes napríklad farmaceutické firmy, ktoré sa snaží zarábať aj na prírodných liečivách, ktorých účinky sú v daných spoločnostiach známe po mnoho generácií. náhľad|Zviazanie lásky, moderná globálna tradícia. Kaunas, Litva.
Tradícia a kultúrne dedičstvo
Nové je to, že národné štáty majú potrebu niečo z toho, čo bolo predávané od minulých generácií, zachovávať z ekonomických alebo politických dôvodov, chrániť to a udržiavať. Ide obvýklo o tradičné znalosti využitia napriklad liečivých rastlín a ich obranu pred „nájazdami“ korporácií, alebo o ochranu receptúr, obyčajne krajových jedál, teraz vydávaných za jedla „národné“ a chránené značkou, o starostlivosť o „pamiatky“ a historicky významné artefakty. Ako v prípade pamiatok a múzejných artefaktov, ale aj piesní či rozprávok je však patrná významná zmena použitia: čo kedysi bolo záležitosťou každodenného používania sa stáva objektom k výnimočnej priehladke a sviatočnej performancii. Inými slovami: živá tradícia sa stáva ochraňovaným a iba výnimočne a v inej funkcii oživovaným kultúrnym dedičstvom.
NGC 630
NGC 630 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. októbra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1982
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1982 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1982, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Zúčastnili sa jej iba 3 ázijské družstvá, ktoré súťažili o jediné postupové miesto na záverečný turnaj. Prebiehala v dňoch od 25. do 30. mája 1982 v Jokohame a Tokiu, v Japonsku.
Thiénans
Thiénans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petra (prvé meno)
Petra je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 29. júna. Je to ženský tvar mena Peter, ktoré je odvodené od gréckeho petros vo význame „kameň, skala“. Je to obľúbené krstné meno v Česku, Severnom Macedónsku, Nemecku, Chorvátsku a v Maďarsku.
Kápolna
Kápolna je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Füzesabony.
Má rozlohu 2151 ha a žije tu 1609 obyvateľov (2007).
Česká vysočina
Česká vysočina (v geomorfológii) alebo Český masív (v geológii) je geomorfologická provincia, zaberajúca väčšiu časť Česka a siahajúca tiež do Nemecka, Rakúska a Poľska. Je to geologicky stará oblasť, tvorená prvohornými pohoriami, ktoré boli vystavené dlhodobej erózii. Ich najvyššie časti dnes tvoria prirodzené hranice Česka.
Geografické vymedzenie
Na severe spadá Česká vysočina do Stredoeurópskej nížiny, na východe ju Moravské úvaly oddeľujú od Západných Karpát. Na juhu je zhruba ohraničená Dunajom, i keď v k nej v Rakúsku geologicky patria i niektoré výbežky na pravom brehu Dunaja - tzv. Žulovo-rulová vysočina. V Nemecku siahajú jeho horské celky až k sasko-bavorským hraniciam a do Durínska.
Geológia
Niektoré časti Českej vysočiny sú staré 350 až 500 miliónov rokov. Blízko Zwettlu dosahuje vek až 800 miliónov rokov. Česká vysočina vznikala v prvohorách v priebehu kaledónskeho a neskoršieho hercýnskeho vrásnenia, kedy sa najprv v silúre zrazili pevninské bloky Laurentie a Baltiky, čím vytvorili tzv. Lauráziu, ktorá sa neskôr v karbóne zrazila s Gondwanou, čím vznikol superkontinent Pangea. Vytvoril sa mimoriadne dlhý reťazec hôr, od Apalačských hôr cez dnešné Španielsko, Bretaň, francúzsky Centrálny masív a stredné Nemecko až do Česka. Vyklenuté horstvo bolo stovky miliónov rokov vystavené erózií.Toto horské pásmo bolo v kriede rozdelené novovzniknutým Atlantikom. V priebehu druhohôr v horstve došlo k rozsiahlej erózii, bolo zaplavené morom. Z tohto obdobia sa zachovali v oblasti Labe vrstvy pieskovcov, ílovcov a typických kremitých slieňovcov tzv. opúk. Tieto horniny dnes vypĺňajú českú kriedovú panvu. Následné alpínske vrásnenie, pri ktorom sa na Český masív z východu nasunuli Západné Karpaty a z juhu Východné Alpy, spôsobilo rozlámanie na rad menších krýh, z ktorých boli niektoré vyzdvihnuté - vznikli Krušné hory, Krkonoše a Šumava. Tomuto prejavu vzdialenej orogenézy sa tiež hovorí germanotypná tektonika. Na východe tiež došlo dôsledkom tlaku Západných Karpát k ohybu, čím vznikla takzvaná čelná karpatská predhlbeň a rad ďalších paniev, ktoré vyplnili jazerá a močiare. Tu vznikalo v priebehu treťohôr uhlie. Počas ľadových dôb v štvrtohorách zo severu do Krkonôš a Jeseníkov zasahoval kontinentálny ľadovec, ktorý výrazne zarovnal ich reliéf. Z oblasti Škandinávie doniesol tiež obrovské tzv. bludné balvany.
Guaibasaurus
Guaibasaurus („jašter z Guaiba“) bol primitívny plazopanvový dinosaurus, žijúci v období vrchného triasu (asi pred 227 až 220 miliónmi rokov) na území dnešného geoparku Paleorotta v Rio Grande do Sul (Brazília). Tento dinosaurus mal na každej prednej končatine päť prstov, pričom dva z nich boli výrazne zakrpatené, rovnako ako u teropóda rodu Herrerasaurus. Typový a jediný známy druh tohto rodu Guaibasaurus candelariensis bol opísaný paleontológmi J. Bonapartom a J. Ferigolom v roku 1999.
Moderné umenie
Moderné umenie je pojem, ktorý:
Moderné umenie sa vyvinulo z náuky o estetike Immanuela Kanta, ktorý v diele Kritika súdnosti (1790) tvrdil, že „vznešenosť netreba hľadať vo veciach prírody, ale len v našich ideách“. Kantova kritika estetiky sa rozvinula v impresionizme, ktorý začal uprednostňovať formálny jazyk použitého média pred čisto mimetickým zobrazovaním reality. Prinajmenšom od expresionizmu je moderné umenie zároveň avantgardným umením, tzn. že jednotlivé umelecké smery sa snažia posúvať kvalitu umenia dopredu negáciou všetkého starého a vytváraním radikálne nového. Od impresionizmu po vznik kubizmu (teda ca po roky 19071909) prešlo moderné umenie závratným formálnym vývojom. Od snahy verne napodobňovať, kopírovať realitu avantgardní umelci prešli k slobode tvorby, ktorou vyjadrovali vlastný, subjektívny postoj k realite a░k umeniu. Podnetom pre tento vývoj v umení bola zmena vedeckej a kultúrnej paradigmy, spôsobená objavmi na poli fyziky (kvantová teória Maxa Plancka, teória relativity Alberta Einsteina atď.) a psychológie (teória o nevedomí Sigmunda Freuda).
Na moderné umenie v období poslednej tretiny 20. storočia nadviazalo postmoderné umenie, ktoré sa ho snažilo kriticky prehodnotiť a v nových podmienkach dokončiť jeho idey.
Slamka (pitie)
thumb|Flexibilné slamky thumb|Nápoj so slamkou Slamka je drobná kuchynská a gastronomická pomôcka umožňujúca nasávanie nápoja z nádoby, bez kontaktu úst s hladinou nápoja. Ide o dlhú tenkú trubičku, ktorá je svojím spodným koncom namočená v nápoji, horný koniec potom konzument vkladá do úst. Pôvodné slamky boli vyrábamé z dlhých obilných žitných stebiel (teda zo žitnej slamy), odkiaľ pochádza ich názov. Slamenné steblá boli dlhšie ako dnešné slamky a boli tiež viac náchylné na praskanie a totálnu deštrukciu pri neopatrnej manipulácii s nimi. Dnešné slamky boli cca do roku 2010 vyrábané takmer výhradne iba z plastov, ktoré sú oproti slame podstatne odolnejšie a trvanlivejšie. Trvanlivosť bola však príčinou toho, že sa celosvetovo od plastových slamiek začalo upúšťať. Plastové slamky sa našli v moriach po celom svete a v žalúdkoch vodných živočíchov. Plastové slamky v EU je možné zakúpiť už iba výnimočne (stav 2020), sú nahrádzané viacnásobne použiteľnými kovovými alebo slamkami na prírodnej báze (vyrobené zo škrobu, obilnín, papiera, dreva, slamy) alebo sú vyrobené z biologicky odbúrateľných plastov (PLA).
NGC 926
NGC 926 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel v roku 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Melánia
Melánia je ženské krstné meno. Je to meno gréckeho pôvodu a znamená „čierna“, „tmavá“, resp. „tá, ktorá má čierne vlasy“. Meniny na Slovensku má 30. júna.
Half-Life
Half Life (často označovaná skratkou ako HL alebo HL1) je akčná počítačová hra z pohľadu prvej osoby, ktorej príbeh sa v celom rozsahu vyvíja počas hrania v reálnom čase. Vyvinula ju spoločnosť Valve Software, vyšla pod záštitou Sierra Studios 19. novembra 1998. Hru pod PC Windows poháňa modifikovaný Quake engine.
Príbeh
Dej sa odohráva začiatkom 21. storočia. Na začiatku prichádza dvadsaťsedemročný Gordon Freeman, doktor teoretickej fyziky, absolvent MIT, do nového zamestnania – výskumného komplexu spoločnosti Black Mesa v púšti v Novom Mexiku. Táto spoločnosť sa zaoberá širokým spektrom aplikovaného výskumu v oblasti energetiky, robotiky, genetiky a pod., avšak jej najdôležitejšou činnosťou je vývoj obranných systémov pre Ministerstvo obrany Spojených štátov.
Freeman dohliada na experiment, ktorého dôsledkom je masívny výbuch a čiastočné zničenie komplexu. Následkom pokusu sa otvorí brána do inej dimenzie, Xen-u, odkiaľ začnú prúdiť hordy nepriateľských votrelcov a začnú podnikať inváziu Zeme.
Do objektu dorazí jednotka Námornej pechoty Spojených štátov, ktorí však podľa tajného rozkazu spolu s votrelcami likvidujú všetko živé, výskumníkov a personál spoločnosti nevynímajúc. Gordon sa dozvie, že odľahlá časť komplexu, Lambda Komplex je takmer nedotknutá. Dostane sa tam podzemným vlakom a zistí, že nepriatelia dorazili už aj tam.
Pomocou posledných žijúcich vedcov sa dostane do samotného Xen-u, aby tu našiel tajomnú bytosť – Nihilanth. Jej smrťou sa brána na Zem zatvorí, Freeman však ostane uväznený v druhej dimenzii. Na konci hry sa objaví tajomný muž v obleku a kravate, G-Man. Ponúkne Gordonovi dve možnosti: buď bude pracovať pre jeho „zamestnávateľov“ alebo ho nechá na mieste, kde nemá šancu na prežitie. Pokiaľ sa hráč rozhodne pre prvú možnosť, vstúpi do portálu a hra sa skončí. Dej následne pokračuje v Half-Life 2. Pokiaľ však hráč nevstúpi do portálu a tým dá najavo, že odmieta ponuku, bude teleportovaný medzi veľké množstvo votrelcov bez akejkoľvek zbrane a hra sa skončí, implikujúc, že Freeman stret neprežil.
Soundtrack
Hudbu zložil Kelly Bailey.
Skladby:
Roberto Rosetti
Roberto Rosetti (* 18. september 1967, Pecetto Torinese) je taliansky futbalový rozhodca. Medzinárodné zápasy rozhoduje od roku 2003 a bol aj na Majstrovstvách sveta 2006, kde sa dostal na poslednú chvíľu po odhalení korupčných škandálov rozhodcu Massima De Santisa. Bol nominovaný na EURO 2008.
Karácsond
Karácsond je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Gyöngyös.
Podvojné účtovníctvo
Podvojné účtovníctvo (iné názvy: dvojité účtovníctvo, dopika, účtovníctvo, sústava podvojného/dvojitého účtovníctva, zastarano: zložité účtovníctvo) je druh účtovníctva.
Blanzaguet-Saint-Cybard
Blanzaguet-Saint-Cybard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Podvojné účtovníctvo
Pre tento druh účtovníctva sú charakteristické podvojné zápisy, to znamená, že každý účtovný prípad sa musí zaúčtovať najmenej na dvoch účtoch, raz na ľavej strane (MD) a raz na pravej strane (D). Účty, na ktorých sa účtuje rovnaké účtovné prípady, sa označujú ako súvzťažne účty a zápisy o účtovných prípadoch na oboch stranách najmenej dvoch účtov sú označované ako súvzťažné zápisy.
Blanzaguet-Saint-Cybard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Podvojné účtovníctvo
Na Slovensku podvojným účtovníctvom účtujú účtovné jednotky zapísané v obchodnom registri.
Blanzaguet-Saint-Cybard
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Podvojné účtovníctvo
Dejiny
Podvojné účtovníctvo sa objavuje koncom 14. storočia v mestách severného Talianska, pravdepodobne najprv v Janove, potom sa rozvíja najmä v Benátkach (odtiaľ dokonca názov vedenia kníh 'benátskym spôsobom'). Z Talianska sa rozširuje do všetkých veľkých obchodných stredísk západnej Európy, v prvom rade do Holandska.
Prvý sústavný výklad podvojného účtovníctva podal Luca Paccioli v knihe vydanej v Benátkach r. 1494 pod názvom Summa di arithmetica, geometria, proportioni et proportionalita.
Blanzaguet-Saint-Cybard
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lúčna ulica
Lúčna ulica je ulica:
Kerecsend
Kerecsend je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Eger.
Má rozlohu 2458 ha a žije tu 2301 obyvateľov (2007).
Suka (príbytok)
Suka (hebr. סוכה, doslova: stánok, pl. סוכות - sukot) je provizórny príbytok, ktorý používajú židia počas sviatku Sukot.
Kto má sedieť v suke?
Podľa prikázania Tóry musia všetci nábožensky plnoletí židovskí muži (tzn. po bar micva) "sedieť", resp. "prebývať" (hebr. lišev) v suke počas 7 dní trvajúceho sviatku. Na ženy a dievčatá sa táto povinnosť nevzťahuje, ale ak chcú v suke jesť alebo späť, môžu. Aškenázski a marockí Židia pred konzumáciou chleba v suke recitujú zvláštne požehnanie (Požehnaný si, Hospodine, Pane celého sveta, že si nás posvätil svojimi príkazmi a prikázal si nám prebývať v suke). V konzervatívnom judaizme sa prikázanie sedieť v suke vzťahuje na nábožensky plnoletých mužov aj ženy.
Suka
thumb|Suka na terase jedného z [[jeruzalemských domov]] Podľa halachy je suka stavba pozostávajúca z 2½, 3, alebo 4 stien so strechou z prírodného materiálu (schach), ktorý nie je prepojený so zemou. Mala by byť aspoň meter vysoká a umiestnená tak, že aspoň časť jej strechy sa nachádza pod holým nebom. Suku možno postaviť na zemi alebo na terase či balkóne. Existujú aj prenosné suky pre veriacich, ktorí majú málo priestoru a pre cestujúcich (aby sa mali kde najesť).
V praxi môžu byť steny suky z akéhokoľvek materiálu, od dreva cez plátno až po hliník, na streche môžu byť konáre borovice alebo bambus. Steny môžu byť aj súčasťou domu alebo plotu.
Četnické humoresky
Četnické humoresky je úspešný český televízny seriál. Hlavnú postavu hrá český herec Tomáš Töpfer, ktorý stvárňuje postavu vrchného strážmistra Arazíma, veliteľa žandárskej stanice v Brne.
Vznikli tri série seriálu. Prvé dve režíroval Antonín Moskalyk, pri príprave tretej však zomrel a zastúpila ho jeho dcéra Pavlína Moskalyková.
Druhá séria
thumb|Spoluautor předlohy, JUDr. Michal Dlouhý, v dobové uniformě (specializuje se na historii českého [[četnictvo|četnictva a kriminalistiky.]]
Hvězdov
Hvězdov je obnovená dedina, časť mesta Ralsko v okrese Česká Lípa. Nachádza sa asi 5,5 km na sever od Kuřívody a zhruba 3,5 km juhovýchodne od Mimone. Je tu evidovaných 51 adries. Trvalo tu v roku 2011 žilo 96 obyvateľov.
Ďalšie informácie
vľavo|náhľad|Ulica Hvězdova, vzadu hora Ralsko Hvězdov leží v katastrálnom území Ploužnice pod Ralskem o rozlohe 17,25 km2. Pôvodné katastrálne územie bolo Hvězdova.
Obcou preteká Ploužnický potok, na ktorom ležia tri rybníky priamo v obci a ďalšie v blízkom okolí: Ploužnický rybník na východe a celá rybničná sústava na severovýchode (rybníky Hvězdovské a Novodvorské) na prítoku, Svébořického potoka. Rybníky sú chovné, sú však plné munície, preto je výlov rýb obtiažny.
Dejiny
K obci patrili jej ďalšie dve časti: tesne na východe Neu-Höflitz (Nový Hvězdov) alebo tiež Neudorf (Nová Ves) (prvá zmienka už roku 1578) a ďalej na sever Wüstewiese (Pustá lúka), neskôr známe ako Neuhof (Nový Dvůr) (prvá zmienka roku 1736). Do katastra tiež patril Paulinenhof (Pavlin Dvůr), ktorý sa nachádza na južnom úpätí Ralska. Ten sa zachoval a bol zrekonštruovaný. Všetko to boli poľnohospodárske dvory (majetky).
V obci bola škola, hostinec, hotel, zotavovňa, penzióny, obchod, kúpalisko, hasičská zbrojnica, cintorín, garbiarne, 3 múčne mlyny a 2 píly.
V roku 1921 bolo vo Hvězdove 101 domov a 562 obyvateľov (z nich 55 Čechov a 499 Nemcov). Farou boli miestni príslušní do Svéboříc. Zdravotný obvod, žandárska stanica, pošta a telegraf boli v Mimoni. Rovnako tak bola v Mimoni aj najbližšia železničná stanica (5,5 km).
Obec zaniká v dobe vzniku vojenského výcvikového priestoru Ralsko. Po príchode Sovietskej okupačnej armády (rok 1968) sa vojenský priestor premenil na obrovskú základňu ruských vojsk. Boli tu vystavané ubikácie, garáže, veľké vyasfaltované plochy, tankodromy a vojenské strelnice s pozorovateľňami. Neskôr sa tieto stavby zmenili v ruiny. Do obce sa po roku 1989 vracia život (v roku 1995 tu bolo prihlásených k trvalému pobytu 21 osôb), sú opravené niektoré pôvodné domy (pôvodných zostalo asi 38), postavené nové a počet obyvateľov stúpa.
Pôvodná obec ležala len na severnej strane Ploužnického potoka, zatiaľ čo na južnej strane už bola Ploužnice. Po zrušení vojenského priestoru pripadla aj južná strana až k Ploužnickej ulici Skašov pod Hvězdov.
NGC 561
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Najlepší hráč Corgoň ligy 2011
Najlepší hráč Corgoň ligy 2011 bol 2. ročník ocenenia pre najlepšieho futbalistu, hrajúceho v najvyššej slovenskej súťaži - Corgoň lige (pomenovanie 2003-2014). Vyhlásenie sa uskutočnilo 27. februára 2012 v trnavskom Dome kultúry. Ocenenie pre futbalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s Cenou Jána Popluhára, Cena Petra Dubovského, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší rozhodca a Cena fanúšikov. S počtom 53 bodov vyhral 26- ročný útočník Filip Šebo, pôsobiaci v klube ŠK Slovan Bratislava. Na druhom mieste skončil Miroslav Karhan z FC Spartak Trnava so 48 bodmi a na treťom Igor Žofčák z ŠK Slovan Bratislava s 25 bodmi.
Národné účtovníctvo
Národné účtovníctvo je systém pravidelne a systematicky prezentovaných štatistických výsledkov, ktorý zobrazuje hospodárske procesy významné pre celé hospodárstvo a je prevažne založený na tzv. analýze ekonomického kolobehu. Cieľom je poskytnúť čo najrozsiahlejší, najprehľadnejší a dostatočne členitý kvantitatívny celkový obraz o ekonomických dejoch hospodárstva. Účty národného účtovníctva (prípadne bez regionálnych účtov) sa nazývajú národné účty.
Petrovice (okres Blansko)
Petrovice je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 617 obyvateľov, z toho 297 mužov a 320 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,7 roka, ženy 39,1 roka).
Národné účtovníctvo
Dejiny
Prvé snahy o výpočet národného bohatstva či národného dôchodku (ktorý je jedným z mnohých výsledkov národného účtovníctva) siahajú do Anglicka a Francúzska 17. storočia. Výpočet však vtedy nebol ešte spojený s opisom štruktúry ekonomiky, ako ho možno dnes vyčítať z národného účtovníctva. Model štruktúry (ekonomického kolobehu) národného hospodárstva poskytol až F. Quesnay vo svojej Ekonomickej tabuľke (rok 1758), nevenoval sa však výpočtu národného dôchodku. A. L. de Lavoisier v 18. storočí spojil opis štruktúry a výpočtom dôchodku pre poľnohospodárstvo. Začiatkom 20. storočia vznikali vo svete prvé štatistické úrady. V 20. rokoch 20. storočia vznikol v ZSSR Systém bilancií národného hospodárstva (používaný okrem ZSSR aj krajinami východného bloku, vrátane Česko-Slovenska, po druhej svetovej vojne až do začiatku 90. rokov 20. storočia). Veľká hospodárska kríza (okolo roku 1930) bola hlavným impulzom na vznik moderného národného účtovníctva (západnej hemisféry). V 30. rokoch vznikli v jej dôsledku podrobné dokumenty o národnom dôchodku USA. Spojeného kráľovstva, Dánska, Švédska a Holandska. Dôležitú úlohu hralo ako teoretický podklad národného účtovníctva západnej hemisféry (pre odhad vzájomne súvisiacich ekonomických agregátov) o.i. Keynesovo diele General Theory (1936), pretože vzťah medzi dôchodkom a výdavkami a medzi úsporami a investíciami (všetko dôležité koncepty národného účtovníctva) boli hlavnými prvkami tejto knihy. Podobné úvahy mali už Quesnay, Marx či Walras, ale až v 30. rokoch sa takéto koncepty stali jadrom makroekonomických úvah a politík. Input-output tabuľka národného účtovníctva je prevzatá z diela W. Leontieffa (1941).
Tincey-et-Pontrebeau
Tincey-et-Pontrebeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Ulica Ľudovíta Fullu
Ulica Ľudovíta Fullu je ulica:
Národné účtovníctvo
Dejiny
Prípravy na vytvorenie národného účtovníctva ako si ho predstavujeme dnes (spočiatku sa označovalo ako „sociálne účtovníctvo“) prebiehali počas druhej svetovej vojny. Prvé národné účty Spojeného kráľovstva vznikli v roku 1941, prvé národné účty Francúzska v roku 1945. Pravidelne sa začali národné účty zostavovať až okolo roku 1950. Do konca 60. rokov boli systémy národného účtovníctva jednotlivých štátov značne rozdielne, hoci už v roku 1950 OEEC a v roku 1952 OSN navrhli štandardy (metodiky) národného účtovníctva na medzinárodnej úrovni. Isté zjednotenie nastalo systémom OSN nazývaným SNA 1968 a – veľmi podobným odvodeným – európskym systémom ESNÚ 70 (mierne upravená verzia sa volá ESNÚ 79).
Tincey-et-Pontrebeau
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Národné účtovníctvo
Dejiny
Na medzinárodnej úrovni prijala OSN neskôr nový systém SNA 1993, ktorý bol neskôr nahradený systémom SNA 2008.
Tincey-et-Pontrebeau
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Národné účtovníctvo
Dejiny
V EÚ sa stal v 90. Rokoch štandardom národného účtovníctva systém nazývaný ESNÚ 95 odvodený od systému SNA 1993. Okolo roku 2014 má byť ESNÚ 95 nahradený systémom ESNÚ 2010 odvodeným od systému SNA 2008.
Tincey-et-Pontrebeau
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národné účtovníctvo
Dejiny
V Česko-Slovensku sa v roku 1992 uskutočnil prechod zo socialistického Systému bilancií národného hospodárstva na systém ESNÚ 79 (pričom boli na tento systém aj spätne približne prepočítané dáta niekoľko predchádzajúcich rokov). Na Slovensku sú dáta publikované pre rok 1996 a nasledujúce roky zostavené podľa systém ESNÚ 95 (pričom boli na tento systém aj spätne prepočítané niektoré dáta od roku 1993).
Základné koncepčné prvky systému
Hlavnými „aktérmi“ celého systému sú tzv. inštitucionálne jednotky (ekonomické jednotky), ktoré sú združené do inštitucionálny sektorµinštitucionálnych sektorov (ekonomických sektorov), ktorými sú v najjednoduchšom modeli domácnosti, podniky (korporácie), verejná správa a (v istom zmysle aj) zahraničie. Sektory sú často ešte rozdelené na subsektory. Na účely input-output tabuliek a podobne sa používa iné delenie: Ekonomika sa delí na odvetvia (ich klasifikácia je uvedená v NACE) a tie sa skladajú z tzv. miestnych činnostných jednotiek, t.j. závodu/-ov v nejakej lokalite zaoberajúcich sa jedným druhom činnosti.
Hlavnými činnosťami celého systému sú tzv. transakcie, teda akcie uskutočnené na základe vzájomnej dohody medzi dvomi inštitucionálnymi jednotkami. Možno ich rozdeliť na tri druhy:
Sústava sektorových účtov a účtov inštitucionálnych jednotiek
Okrem toho treba dodať, že časť sektorových účtov nazývaná súvahové účty sa obyčajne ako celok nepublikuje, ale niektoré jej aspekty (čiže majetkové aspekty ekonomiky) sa publikujú a potom sa v literatúre klasifikuje ako súčasť toho, čo je tu nižšie nazvané ako „Doplnkové časti národného účtovníctva“.
Súhrnné ukazovatele (agregáty) a ich vzájomné vzťahy
Tieto sú bližšie opísané v článku hrubý domáci produkt (v dolnej časti), ako aj v článku ESNÚ 95.
Systém input-output tabuliek
Patria sem najmä:
Odvetvové účty produkcie
Tak ako existujú účty produkcie (t.j. účty obsahujúci najmä položky produkcia a medzispotreba a ich rozdiel, t.j. hrubú pridanú hodnotu) pre jednotlivé inštitucionálne sektory a pre celú ekonomiku, tak existujú aj účty produkcie pre jednotlivé odvetvia.
Štvrťročné účty
Úplný systém národných účtov sú len tzv. ročné účty. Tie sa zostavujú pomerne dlho (1-2 roky) a preto sa na niektoré účely nehodia. Preto sa okrem ročných národných účtov sa zostavujú aj štvrťročné národné účty. Tie sa zostavujú len pár mesiacov, ale sú menej podrobné a menej spoľahlivé. Hrajú významnú úlohu v hospodárskej politike a v textoch rôznych analytikov. Sú aktuálnejšie a včas ukazujú smer, ktorým sa daná ekonomika rozvíja, a umožňujú analyzovať správanie ekonomiky okolo bodov zvratu v hospodárskych cykloch (kým ročné účty zmeny, ktoré nastali počas roky, skrývajú).
Metódy zostavovania aj zdroje dát štvrťročných účtov sú odlišné. Napr. štatistické metódy používané na zostavovanie štvrťročných účtov môžu byť rozdelené do dvoch veľkých skupín: Tzv. priame postupy sú založené na štvrťročne dostupných zdrojoch. Tzv. nepriame postupy vychádzajú z rozkladu ročných účtovných dát v súlade s matematickými či štatistickými metódami používajúcimi referenčné ukazovatele umožňujúce extrapoláciu na bežný rok. Okrem toho sa štvrťročné údaje často zverejňujú aj v neupravenej podobe aj v podobe sezónne upravenej.
Regionálne účty
Zostavujú sa nielen účty pre celú ekonomiku, ale aj účty pre jednotlivé regióny ekonomiky. Hoci ich koncepcia je rovnaká s koncepciou účtov pre celú ekonomiku, niektoré druhy účtov a data sú z technických príčin pri zverejňovaní regionálnych účtov vynechané. V EÚ je teritoriálnou klasifikáciou na zostavovanie regionálnych účtov klasifikácia NUTS. Zostavovanie regionálnych účtov je potrebné na čerpanie peňazí zo štrukturálnych fondov EÚ.
Platobná bilancia
Platobná bilancia sa niekedy nepovažuje za súčasť národného účtovníctva. Aj v prípadoch, kde sa nepovažuje za súčasť národného účtovníctva, platí, že veľa z nej je na rôznych miestach paralelne súčasťou účtov národného účtovníctva (cez sektor „zahraničie“).
Finančné účty (transakcie)
V týchto špeciálnych tabuľkách sa podávajú informácie (podrobnejšie než na účtoch základného rámca) o tokoch, stavoch a štruktúre finančného majetku sektorov a medzi sektormi (a zahraničím).
Matica sociálneho účtovníctva (Sociálna matica)
Táto tabuľka (v podobe matice) spája informácie obsiahnuté v účtoch ekonomických subjektov a v tabuľke input-output. Presnejšie: Je založená na koncepcii input-output tabuľky s pripojením údajov (z účtov sektorov a celej ekonomiky) o produkcii, spotrebe, tvorbe kapitálu, úsporách a vývoze a dovoze. Okrem toho obsahuje podrobnosti o rozdeľovaní dôchodkov, daňovom systéme a menových agregátoch.
Matica sociálneho účtovníctva sa niekedy považuje za súčasť satelitných systémov.
Anton Cmaro Smatana
Anton Smatana umeleckým menom Cmaro (* 1973 Partizánske – † 4. jún 2008, Bratislava) bol slovenský spevák, hudobník, skladateľ, textár a gitarista. Koncertoval v Európe napr. Nemecko, Taliansko, Španielsko, Francúzsko, Škótsko. Pre skupinu Dr. Pako zložil dve skladby. So skladbou Totálna tolerancia v relácii Rebrík (moderátorom bol hudobník Marián Greksa) tv stanice VTV bol pol roka na druhom mieste a v celkovom hodnotení hitparády v danom roku na prvom mieste. Založil vlastnú kapelu, ktorá sa volala Velpabez.
Arno (rieka)
náhľad|Rieka Arno vo Florencii, Taliansko náhľad|Tok rieky Arno
Arno je rieka tečúca cez Toskánsko v Taliansku.
Rieka pramení v údolí Casentino v Apeninách a tečie smerom na juh. Pri meste Arezzo sa stáča na západ a preteká napríklad Florenciou a Pisou. S dĺžkou 241 kilometrov je to najväčšia rieka v regióne.
Kerekharaszt
Kerekharaszt je obec v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Hatvan.
Arno (rieka)
Medzi jej prítoky patria rieky:
Kerekharaszt
Má rozlohu 1450 ha a žije tu 764 obyvateľov (2007).
Arno (rieka)
Prietok Arno je veľmi premenlivý. V mieste, kde opúšťa Apeniny, sa pohybuje medzi za sekundu a  za sekundu.
Na rieke boli v minulosti často povodne, ale nové priehrady postavené v posledných rokoch situáciu značne upokojili. Povodeň v roku 1966 prerazila násypy vo Florencii, zabila najmenej 40 ľudí a úplne zničila alebo poškodila milióny umeleckých diel a vzácnych kníh. Aj 40 rokov po povodni čakajú ešte stovky diel na reštauráciu.
Česko-slovenskí letci v Royal Air Force
thumb|Vlajka RAF
Česko-slovenskí letci v Royal Air Force boli príslušníci česko-slovenských zahraničných vojenských jednotiek, ktorí pôsobili počas druhej svetovej vojny v jednotkách britskej Royal Air Force (RAF). Ich oficiálne nasadenie sa začalo na základe dohody medzi exilovou vládou a britskou stranou 25. októbra 1940.
Odchod do odboja
Odchod do zahraničného odboja nebol jednoduchý. Mnohí letci boli iritovaní počiatočným sklonom časti velenia, pozitívne reagovať na ponuku maršala Hermanna Göringa k prevzatiu asi 1 500 pilotov a iných špecialistov do nemeckého letectva po zriadení protektorátu (podľa niektorých prameňov malo dokonca dôjsť k prvým prevodom strojov a posádok do Nemecka). Druhým dôvodom bol útek do zahraničia. Veľa letcov odišlo najprv do Poľska, ale poľské úrady nejavili ochotu prípad riešiť (väčšina vojakov bola potom prevedená do Francúzska, kde vstúpili do cudzineckej légie, aby mohli byť prijatí do francúzskej armády). Začiatkom augusta 1939 si aj poľská vláda uvedomila nebezpečenstvo, ktoré jej hrozilo od nacistického Nemecka, preto bola časť pilotov, ktorá zatiaľ neodišla do Francúzska, prijatá do poľského letectva. Ale ich bojové vystúpenie bolo veľmi krátke, rýchla porážka Poľska znamenala skoré ukončenie ich činnosti. Niektorí piloti ustúpili so svojimi poľskými kolegami do Rumunska, odtiaľ sa dostali na Stredný východ a ďalej do Francúzska, iní sa dostali do Sovietskeho zväzu, kde boli najskôr internovaní, ale po intervencii česko-slovenských orgánov v zahraničí boli presúvaní k jednotkám vo Francúzsku, neskôr vo Veľkej Británii. Po obsadení Poľska zostala jedinou cestou pre českých emigrantov trasa na západ z Protektorátu cez Slovensko a Maďarsko, kde však pri ich dolapení hrozilo vydanie Nemcom. Do bezpečia sa českí letci a vojaci dostali až pri prekročení hraníc vtedajšej Juhoslávie, kde pôsobil česko-slovenský konzul, ktorý zabezpečoval ich prevoz do Bejrútu v Libanone, odkiaľ pokračovali smerom do Francúzska a neskôr do Spojeného kráľovstva.
Česko-slovenská exilová vláda aktívne podporovala úteky letcov z Protektorátu organizovanou pomocou odbojovým skupinám. Rozhodnutie o podpore útekov letcov padlo aj preto, že Česko-Slovensko, ako okupovaná krajina nebola schopná postaviť v zahraničí rozsiahle exilové vojsko, ktoré by bolo nápomocné Spojencom a mohlo tak presadzovať záujmy krajiny, ako tomu bolo napr. cez prvú svetovú vojnu. Preto aj pri svojom malom počte, predstavovali Českí a Slovenskí letci významnú silu, ktorá bola užitočným článkom Spojeneckého vojnového úsilia.
Predošlé pôsobenie vo Francúzsku (1939 – 1940)
thumb|right|[[Morane-Saulnier MS.406, na ktorom bojovali česko-slovenskí letci vo Francúzsku]]
Vznik leteckých jednotiek vo Francúzsku bol sprevádzaný radom byrokratických prieťahov, a to aj po vstupe Francúzska do druhej svetovej vojny. Až v decembri 1939 bolo niekoľko česko-slovenských letcov včlenených do francúzskych jednotiek. Vo februári 1940 bol prijatý projekt, v ktorom sa počítalo s výstavbou samostatných česko-slovenských stíhacích a bombardovacích jednotiek. Vpádom Wehrmachtu do krajín Beneluxu dňa 10. mája 1940 sa skončilo obdobie tzv. čudnej vojny. Nemecké jednotky vtrhli do Francúzska a situácia začínala byť vážna. Jednou z najlepších leteckých jednotiek vo Francúzsku bola 5. stíhacia peruť, v ktorej slúžilo 18 česko-slovenských letcov, napr. kapitán Alois Vašátko či rotmajster František Peřina. Títo letci boli veľmi úspešní a patrili k elitným stíhačom. 1. júna 1940 bola podpísaná česko-slovensko-francúzska letecká dohoda o zriadení samostatného česko-slovenského letectva vo Francúzsku, avšak rýchla kapitulácia Francúzska jej realizáciu znemožnila. Česko-slovenskí letci boli presunutí k ďalším bojom do Veľkej Británie.
Organizácia česko-slovenských letcov
thumb|right|Znak RAF na lietadlách Česko-slovenskí letci spočiatku neboli v britských jednotkách nijako organizovaní. Prvou leteckou peruťou vytvorenou z česko-slovenských letcov bola 12. júla 1940 310. (česko-slovenská) peruť RAF (No. 310 (Czechoslovak) Squadron RAF), ktorá vznikla na letisku Duxford. Onedlho na to 29. júla 1940 vznikla na letisku Honington bombardovacia 311. (česko-slovenská) peruť RAF (No. 311 (Czechoslovak) Squadron RAF). Dňa 5. septembra 1940 nasledoval vznik 312. (česko-slovenskej) perute RAF (No. 312 (Czechoslovak) Squadron RAF) tiež na letisku v Duxforde. O niečo neskôr sa k týmto jednotkám pridala 313. (česko-slovenská) peruť RAF (No. 313 (Czechoslovak) Squadron RAF), ktorú založili 10. mája 1941 na letisku Catterick. Dňa 3. mája 1942 bolo z 310., 312. a 313. perute v Exeteri vytvorené Česko-slovenské stíhacie krídlo (Czechoslovak Fighter Wing), ktorému velil úspešný pilot Alois Vašátko.
Okrem toho pôsobili ďalší letci aj v týchto jednotkách:
Niektorí ďalší letci slúžili v jednotkách Maintenance unit a Ferry Pool, ktorých úlohou bolo prelietavať s opravenými lietadlami z dielní k jednotkám. Slúžili tam, napr. Karel Šeda či Jaroslav Doktor. V spoločnosti Ferry Commands, ktorej úlohou bolo prelietavať s lietadlami z Kanady a USA slúžilo ako lietajúci personál 10 česko-slovenských pilotov, navigátorov a telegrafistov.
Bitka o Britániu
Časť česko-slovenských letcov pomerne úspešne zasiahla do bitky o Britániu. Najúspešnejším spojeneckým letcom celej tejto operácie bol Čech Josef František, ktorý v priebehu jediného mesiaca zostrelil 17 nemeckých lietadiel.