cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Werner von Siemens
Životopis
Svoj prvý pruský patent dostal v roku 1842 za objav princípu galvanického postriebrovania a pozlacovania. V roku 1847 založil s Johannom Georgom Halskem firmu Siemens a Halske – továreň na telegrafy (Telegraphen-Bauanstalt von Siemens & Halske). Firma v roku 1848 vybudovala prvú diaľkovú telegrafnú linku z Berlína do Frankfurtu nad Mohanom. Neskôr firma budovala telegrafné linky aj vo Veľkej Británii (tam ju zastupoval Carl Wilhelm Siemens) a v Rusku (tam ju zastupoval Carl Heinrich). V roku 1867 firma dokončila euro-ázijskú telegrafnú linku z Londýna do Kalkaty. V roku 1887 firma otvorila zastúpenie aj v Japonsku. V roku 1890 sa z vedenia firmy stiahol a vedenie prenechal synom Arnoldovi a Wilhelmovi.
Tido J. Gašpar
Tido J. Gašpar (vl. menom Jozef Gašpar, pseudonym Peter Štrbský) (* 7. marec 1893, Rakovo-Stariny† 10. máj 1972, Nové Zámky) bol slovenský novinár, spisovateľ, kultúrny pracovník, dramaturg, verejný činiteľ, ideológ a politik, predstaviteľ bratislavskej bohémy.
Theil-Rabier
Theil-Rabier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tido J. Gašpar
Životopis
Narodil sa v rodine hospodárskeho správcu Jozefa Gašpara a jeho manželky Veroniky rodenej Pujdesovej. Vzdelanie získaval v Rakove, Daňovej, a v Martine. Od roku 1911 slúžil v rakúsko-uhorskom námorníctve na Jadranskom mori. Počas prvej svetovej vojny pracoval na rakúsko-uhorskom ministerstve námorníctva. Od roku 1919 bol župným tajomníkom Turčianskej župy, od roku 1922 pracoval na tlačovom odbore Ministerstva s plnou mocou pre správu Slovenska, od roku 1938 bol úradníkom slovenskej autonómnej vlády a od roku 1939 vedúcim Tlačového odboru Predsedníctva vlády SR.
Bohdalice-Pavlovice
Bohdalice-Pavlovice je obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 846 obyvateľov, z toho 431 mužov a 415 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 37,4 roka, ženy 40,3 roka).
Theil-Rabier
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tido J. Gašpar
Politická, verejná a kultúrna činnosť
Bol aktívnym tvorcom aj organizátorom slovenského kultúrneho a spoločenského života. V rokoch 19251927 bol dramaturgom Slovenského národného divadla v Bratislave, od roku 1922 bol redaktorom týždenníka Slovenský svet, redaktorom úradného vestníka a členom redakcie týždenníka Nový svet. Istý čas bol členom a tiež tajomníkom Spolku slovenských spisovateľov, bol redaktorom edície Žatva, ktorú vydávalo vydavateľstvo Biblioteka a tiež predsedom Miestnej organizácie Matice slovenskej. V rokoch 19381939 bol jeden z vedúcich ideológov slovenskej štátnosti a zdôvodňoval nutnosť spojenectva s nemeckou ríšou, ideologicky vystupoval i proti Slovenskému národnému povstaniu. V rokoch 19391944 bol poslancom slovenského snemu.
Tvorba
Literárnu činnosť začínal písaním článkov a krátkych próz, knižne debutoval v roku 1920 zbierkou noviel Hana a iné novely. Prispieval do časopisov Slovenské pohľady, Nový svet, Elán, Slovenský svet, Ľudový chýrnik, Slovenský hlas, Slovák, Gardista a i. Vo svojich dielach využíval autobiografické motívy, motívy nenaplnenej lásky, rodinných pomerov, životnej neistoty, pesimizmu a dekadentných nálad, ale tiež sociálnu tematiku. Do popredia kládol citové konflikty, spletité osudy žien, úradnícke, rodinné a iné konflikty.
Theil-Rabier
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malý Milič
Malý Milič môže byť:
Zjednotená arabská republika
Zjednotená arabská republika (arab. al-Džumhúríja al-Arabíja al-Muttahida) bol štát, ktorý vznikol zjednotením Egypta a Sýrie v roku 1958.
Federálny štát vznikol 1. februára 1958 po referende v oboch krajinách, ako prvý krok vedúci ku vzniku budúceho panarabského štátu. Hlavným mestom štátu bola Káhira. Štát existoval do vystúpenia Sýrie zo zväzku v dôsledku štátneho prevratu v roku 1961, hoci Egypt tento názov používal až do roku 1971.
Veľký Milič
Veľký Milič môže byť:
Abiotickosť
Abiotickosť (z gr.) je neschopnosť života, bytie bez života. Abiotické sú všetky fyzikálne a chemické vlastnosti prostredia.
Význam
Význam je poľudšťujúca prítomnosť sveta/nejakej entity v našom vedomí. Významom sa zaoberá napr. sémantika, ikonológia a i.
Podľa Gottloba Fregeho je význam to, čo znakom označujeme.
Podľa M. Kubínovej je význam druh psychickej aktivity, ktorá sa odohráva v individuálnom vedomí človeka a je zameraná na predmet označovaný znakom. Odohrávanie sa významu v individuálnom vedomí sa uskutočňuje cestami, ktoré sú predurčené nadindividuálne, pretože inak by znak nemohol plniť svoju komunikatívnu funkciu.
Podľa Ferdinanda de Saussure význam pozostáva z označujúceho (signifiant) a označovaného (signifié).
Bože, čos’ ráčil slovenskému ľudu
náhľad|Vitráž zobrazujúca [[Boh Otec|Boha Otca v kostole Notre-Dame vo francúzskom meste Verrières-le-Buisson]] Bože, čos’ ráčil slovenskému ľudu alebo Bože, čos' ráčil slovenskému rodu je hymnická pieseň a zároveň slovenská hymna pre chrám. Táto pieseň je používaná Katolíckou cirkvou najmä počas sviatkov, ktoré majú aj národný charakter.
Text zložil Tichomír Milkin a hudbu skomponoval Mikuláš Schneider-Trnavský. V Jednotnom katolíckom spevníku je uvedená pod číslom 524.
Dionýz (pápež)
Svätý Dionýz († 26. december 268) bol pápežom od 22. júla 260 do  26. decembra 268.
Mylne sa uvádza, azda pre zachovanie časovej postupnosti, že Dionýz bol zvolený v roku 258, hneď po smrti svojho predchodcu sv. Sixta II. Pre krutosť Valeriánovho prenasledovania, ktoré malo za následok hromadné popravy duchovenstva, rímska cirkev zvolila Sixtovho následníka až po správe o cisárovej smrti. Takmer dva roky vládli cirkvi samotní presbyteri, pretože spolu s popravením pápeža (cisár mu dal sťať hlavu) boli popravení aj všetci siedmi diakoni.
Dionýz, podľa historikov, uskutočnil alebo aspoň začal, reorganizáciu celej cirkvi. Niekoľkým kňazom pridelil kostoly a cintoríny a stanovil hranice nových biskupstiev vo svojej metropolitnej oblasti.
Sv. Dionýz je prvým z pápežov, ktorý preukázateľne nezomrel ako mučeník, ale prirodzenou smrťou 26. decembra 268.
L’Abergement-de-Cuisery
L’ Abergement-de-Cuisery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bošovice
Bošovice je obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 172 obyvateľov, z toho 584 mužov a 588 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 37,9 roka, ženy 41,2 roka).
Pakistan
Pakistan, dlhý tvar Pakistanská islamská republika, je štát v južnej Ázii. Na juhovýchode susedí s Indiou, na severovýchode s Čínou, na severozápade s Afganistanom, na juhozápade s Iránom a z juhu ho ohraničuje Arabské more. S takmer 229 miliónmi obyvateľov je Pakistan piata najľudnatejšia krajina sveta a po Indonézii je taktiež druhou najľudnatejšou moslimskou krajinou sveta. Pri vzniku v roku 1947 mala krajina len 32 miliónov obyvateľov a predpokladá sa, že do roku 2045 bude počet obyvateľov presahovať 330 miliónov. Rozlohou je Pakistan 33. najväčšia krajina sveta. Krajina je členom Spoločenstva národov (Commonwealthu).
Hlavné mesto Pakistanu je Islamabad, no najväčšie mesto je prístav Karáči, ktoré bolo do roku 1969 hlavným mestom. Karáči má 21 miliónov obyvateľov a je dvakrát väčšie a desaťnásobne ľudnatejšie, ako hlavné mesto Islamabad.
Torsac
Torsac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Pakistan
Administratívne delenie
Administratívne sa Pakistan delí na:
Torsac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hrabavky
Hrabavky alebo hrabuľky alebo chodbárky (lat. Pompiloidea) je v niektorých systémoch nadčeľaď patriaca do taxónu žihadlovce (Aculeata), resp. do podradu štíhlopáse (Apocrita).
V starších systémoch táto nadčeľaď zahŕňala len čeľaď hrabavkovité (Pompilidae; vrátane pahrabavkovitých - Ceropalidae). U niektorých autorov zahŕňala aj veľmi malú a zriedkavú čeľaď Rhopalosomatidae; vyplývalo to z toho, že niektoré (nie všetky) štúdie v minulosti ukazovali, že sú čeľade Pompilidae a Rhopalosomatidae fylogeneticky príbuzné.
Novšie texty sa buď držia Pilgrimovej klasifikácie, alebo majú nadčeľaď Pompiloidea obmedzenú na čeľaď Pompilidae, alebo nadčeľaď Pompiloidea vôbec neuvádzajú a jej obsah klasifikujú ako súčasť nadčeľade Vespoidea.
Rutherfordium
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorý doposiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mal pripomínať hafnium.
Machata
Machata môže byť:
Miličský potok
Miličský potok je potok v Above, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Starého potoka, meria a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na východnom svahu Veľkého Miliča v nadmorskej výške približne
Opis toku
V pramennej oblasti tečie severovýchodným smerom, následne vstupuje do Salašskej brázdy a na krátkom úseku tečie na sever. Zľava priberá krátky prítok zo severovýchodného svahu Malého Miliča a pokračuje severoseverovýchodným smerom. Sprava ďalej priberá prítok z juhozápadného úpätia Suchej hory a opäť tečie severným smerom. Z ľavej strany ešte priberá prítok prameniaci juhovýchodne od obce Slanská Huta, vytvára výrazný oblúk ohnutý na východ a tečie k ústiu západným smerom. Do Starého potoka sa vlieva juhovýchodne od obce Nový Salaš v nadmorskej výške
Tovarová výmena
Tovarová výmena alebo výmena tovaru je výmena produktov práce v podmienkach tovarovej výroby predstavujúca ekonomickú formu pohybu spoločenského produkt prostredníctvom kúpy a predaja na trhu, uskutočňovaná ako ekvivalentná úhrada vynaloženej živej práce a zhmotnenej práce obsiahnutej v tovaroch vymieňaných medzi ekonomicky samostatnými výrobcami (na rozdiel od bezprostrednej, naturálnej výmeny).
Najlepší futsalista 2013 (Slovensko)
Najlepší futsalista v roku 2013 na Slovensku bol 1. ročník ocenenia pre slovenského futsalistu pod záštitou Slovenského futbalového zväzu. Vyhlásenie sa uskutočnilo 3. marca 2014 v trnavskom Dome kultúry. Ocenenie pre futsalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s oceneniami pre futbalistov: Cenou Jána Popluhára, Cenou Petra Dubovského 2013, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší hráč Corgoň ligy, Najlepší rozhodca a Ceny fanúšikov. Víťazom sa stal 24-ročný obranca Gabriel Rick, pôsobiaci v bratislavskom klube Slov-Matic FOFO Bratislava. Za ním sa umiestnili Peter Kozár a Peter Haľko, taktiez z klubu Slov-Matic FOFO Bratislava.
Abiturient
Abiturient môže byť:
Tipsport extraliga 2011/2012
Tipsport extraliga 2011/2012 bola 19. sezóna slovenskej hokejovej extraligy, najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz ľadového hokeja. Majstrom sa stal HC Slovan Bratislava, ktorý vo finále zvíťazil nad HC Košice.
Extraligové kluby
Od septembra 2011 má súťaž názov Tipsport extraliga. V sezóne 2011/2012 v nej hralo 10 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Púchove, ktoré odohralo iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov.
Po základnej časti skončila sezóna pre MHC Martin, baráž o zotrvanie v extralige mala hrať HK Nitra. Keďže sa víťazom 1. hokejovej ligy stal tím HC 46 Bardejov, ktorý vystupoval ako B-tím HC Košice baráž sa podľa pravidiel hokejového zväzu nehrala a tím HK Nitra si tak zachoval extraligovú príslušnosť aj pre sezónu 2012/2013.
Onomastos
Onomastos (Onomastos) môže byť:
Dekáda
Dekáda môže byť:
Korytnica
Korytnica môže byť:
Abipóni
Abipóni alebo Abiponi je takmer vyhynutý juhoamerický indiánsky kmeň (v dnešnej Argentíne). V minulosti to bol mocný kmeň Južnej Ameriky (v dnešnom Uruguaji a Argentíne). Ich jazyk už vyhynul, nazýval sa abipončina.
Brankovice
Brankovice sú mestečko v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 895 obyvateľov, z toho 429 mužov a 466 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 38,8 roka, ženy 41,5 roka).
Abiturientný
Abiturientný je latinský výraz, ktorý znamená:
Iriomote-džima (sopka)
Iriomote-džima je podmorský vulkán, nachádzajúci sa asi 25 km severovýchodne od ostrova s rovnakým menom a asi 35 km juhozápadne od ostrova Išigaki-šima v Juhočínskom mori, v hĺbke asi 200 m pod hladinou. Jediná eruupcia vulkánu bola pozorovaná 31. októbra 1924, keď došlo k vyvrhnutiu asi 1 km3 ryolitovej pemzy, ktorej fragmenty sa našli až v Hokkaide.
LG Optimus L3 II
Vybavený je jednojadrovým procesorom Qualcomm MSM7225A Snapdragon Cortex-A5 s frekvenciou 1 GHz s 512 MB RAM a 4 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Grafický procesor je Adreno 200.
Použitý displej je veľkosti 3,2 palcov, s rozlíšením 240x320 bodov (125 dpi), vyrobený IPS technológiou. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi a Bluetooth a kapacita batérie je 1540 mAh.
Šturec
Šturec môže byť:
Agar.io
História hry
Hra bola vydaná 28. apríla 2015. Mala úspech a čoskoro sa zaradila medzi 1000 najnavštevovanejších internetových stránok. V júli roka 2015 bola vytvorená aj mobilná verzia.
Agar.io bolo veľmi populárne v Turecku počas volieb v júni 2015. Niektoré turecké politické strany dokonca použili logo hry na svojich volebných plagátoch ako symbol podpory.
Princíp hry
V hre sa nachádzajú štyri módy. Tie si hráč, spolu s menom, môže vybrať na predvolenej obrazovke.
Základný mód
Hráč na začiatku ovláda malú guľôčku. Cieľom všetkých hráčov je sa zväčšiť na toľko, aby boli najväčší na serveri. Toho môžu docieliť zbieraním agaru (malé nehýbajúce sa guličky) alebo pohltením ostatných hráčov. Čím je hráč väčší, tým pomalšie sa pohybuje. Na mape sa tiež nachádzajú vírusy (zelená ozubené kolesá), do ktorých sa hráč môže schovať. Pokiaľ je však hráčova guľa väčšia ako vírus, tak sa hráčova guľa rozdelí na malé guličky. V pravom hornom rohu obrazovky je tabuľka s desiatimi menami najväčších hráčov na serveri. Vírusy sa dajú "nakŕmiť" hráčmi a pri dostatočnom nakŕmení sa rozmnožia nezadržateľným výstrelom, čo hráči využívajú na oslabenie veľkých buniek/hráčov, ktorích rozmnožený vírus zasiahne.
Párty
Nijako sa nelíši od základného módu, ale môže tu hráč hrať s priateľmi, ktorých si cez špeciálnu URL adresu pozve.
Tímová hra
Hráči sú na začiatku rozdelení do troch tímov - červení, zelení a modrí. Cieľom hráča je, aby jeho tím čo najdlhšie víťazil.
Experimental
Tu sa experimentujú nové veci, aby sa zistilo či sa hráčom páči. Ak vývojári dostanú pozitívnu odozvu, pridajú novú vec do základného módu.
Ovládanie
Smer pohybu gule sa ovláda pomocou pohybu myši. Stlačením klávesy medzerník sa môže hráč rozdeliť a zaútočiť tak na nepriateľov. Klávesou W hráč môže vyhodiť do priestoru malú guľu, ktorú potom nemôže ovládať, ale môže poslúžiť ako návnada.
Desaťročie
Desaťročie je desať po sebe nasledujúcich rokov. To znamená že keď prejde 10 rokov to je jedno desaťročie. A tak ďalej (20 rokov=2 desaťročia,30 rokov=3 desaťročia...)Napr. od 2011 do 2021 je jedno desaťročie čiže prešlo desať rokov
Označovanie desaťročia
Desaťročie obyčajne začína rokom, ktorého číselný zápis končí nulou (napr. 2000 až 2009 pozri 0. roky 21. storočia), zatiaľ čo storočie často v technickom ponímaní začína rokom, ktorého číselný zápis končí jednotkou (napr. 2001). Tým sa niekedy stane, že prvé desaťročie storočia vlastne začína v predchádzajúcom storočí.
V slovenskej Wikipédii sme zvolili zápis desaťročí od nuly a storočí od jednotky. Týmto sa líšime od niektorých Wikipédií ako napr. anglickej, kde sa desaťročia zapisujú, ale nelíšime sa napr. od nemeckej Wikipédie a iných, napr. aj Simple English.
LG Optimus L7 II
náhľad|LG P710 Optimus L7 II LG Optimus L7 II je smartfón, ktorý navrhla a vyrába spoločnosť LG Electronics. Patrí do druhej generácie rady L. Operačný systém používa Android 4.1.2 Jelly Bean. Je to smartfón strednej triedy bez zvláštnych funkcií a má používateľské rozhranie Optimus.
Vybavený je dvojjadrovým procesorom Qualcomm MSM8225 Snapdragon Cortex-A5 s frekvenciou 1 GHz s 768 MB RAM a 4 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Grafický procesor je Adreno 203.
Použitý displej je veľkosti 4,3 palcov, s rozlíšením 480x800 bodov (217 dpi), vyrobený IPS technológiou. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi a Bluetooth a kapacita batérie je 2460 mAh.
L’Abergement-Sainte-Colombe
L’ Abergement-Sainte-Colombe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tourriers
Tourriers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Divadlo Aréna
Divadlo Aréna je divadlo v mestskej časti Petržalka, ktoré patrí svojou tradíciou medzi najstaršie divadlá v Bratislave. Založené bolo v roku 1828 na petržalskom brehu Dunaja, v blízkosti historického verejného parku. Spočiatku slúžilo ako letné divadlo – nekrytý amfiteáter, odtiaľ názov Aréna. V roku 1898 na jej mieste postavili novú divadelnú budovu, ktorej vzhľad ostal odvtedy až do dnešnej doby takmer nezmenený.
Tourriers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Divadlo Aréna
Od vzniku divadla až do konca druhej svetovej vojny účinkovalo v Aréne množstvo maďarských, rakúskych a nemeckých divadelných spoločností. Jedným z nich bolo i dnes populárne viedenské divadlo Theater an der Wien, ktoré tu pravidelne hrávalo od roku 1921. Pre bratislavských divákov bol nezabudnuteľný, v Európe v tom čase veľmi populárny Eduard Klisching, prvý mím a komik kráľovských divadiel v Paríži a Londýne.
S Divadlom Aréna sú spojené i umelecké začiatky ďalšej divadelnej osobnosti - Maxa Reinhardta - divadelného režiséra a mága javiska, ktorý v tom čase ešte ako mladý herec hrával v Divadle Aréna niekoľko sezón. Divákov i divadelných odborníkov nadchol mnohými úlohami, napr. ako Franz Moore v Schillerových Zbojníkoch.
Po roku 1946, kedy bola Petržalka pričlenená k Bratislave, došlo postupne k uzavretiu Arény, ktorá slúžila do počiatku 90-tych rokov ako sklad Slovenskej televízie.
Pantomíma
V roku 1992 založil mím Milan Sládek organizáciu Divadlo Aréna. Od roku 1994 zriadil v Aréne Medzinárodný inštitút pre pohybové divadlo a v roku 1995 sa začala rekonštrukcia budovy. Prvou premiérou v obnovených historických priestoroch, rozšírených o prístavbu v historizujúcom štýle, bol Grand Pierot v roku 1997. Neskôr na repertoár pribudli pantomimické predstavenia Kráľ Ubu, Figarova svadba, Labyrint 2000, Carmen, Opera za tri groše, detské predstavenie O divnej čiapke a ďalšie. V rokoch 1996-2002 sa v Aréne každoročne konal i medzinárodný festival pantomímy Kaukliar.
Po prechode Divadla Aréna do zriadovateľskej pôsobnosti Bratislavského samosprávneho kraja došlo v septembri 2003 i k zmene na riaditeľskom mieste Divadla Aréna. Novovymenovaným riaditeľom sa stal populárny herec Juraj Kukura, ktorý so sebou priniesol novú koncepciu agentúrneho polyžánrového divadla, so zámerom využiť divadelné priestory v maximálne možnej miere aj pre ostatné druhy umenia.
Činohra
Prvým predstavením, ktorým sa po niekoľkomesačnej pauze predstavilo nové Divadlo Aréna publiku, bola hra súčasnej ruskej autorky Oľgy Muchinovej YOU, ktorá mala premiéru v apríli 2003. Medzi ďalšie inscenované tituly patria: William Shakespeare: Hamlet, Per Olov Enquist: V ho (réžia Anton Šulík ml.), Per Olov Enquist: V hodine rysa (réžia Ivan Balaďa), David Gieselmann: Pán Kolpert, Falk Richter: Boh je DJ (obe réžia Marián Amsler), William Mastrosimone: Totálne mimo (réžia Dušan Bajin), Edward Albee: Koza alebo Kto je Sylvia?, Igor Bauersima, Réjane Desvognes: Tattoo, Thomas Vinterberg, Morgens Rukov: Rodinná slánosť (všetky tri réžia Martin Čičvák), Eric-Emmanuel Schmidt: Oskar a dáma v ružovom (réžia: Juraj Johanides) a rozprávky pre deti Smelý Zajko a Tri prasiatka (obe réžia Jozef Krasula).
V marci 2005 Divadlo Aréna odpremiérovalo vlastnú hru Tiso (v réžii Rastislava Balleka), príbeh katolíckeho kňaza Jozefa Tisa, ktorý sa počas Druhej svetovej vojny stal prezidentom Slovenského štátu, a ktorý poslal 70,000 židov do nacistických koncentračných táborov. Táto inscenácia získala taktiež množstvom nominácii a ocenení.
Muzikál
Divadlo Aréna v roku 2003 hosťovalo v 22 predstaveniach český muzikál Johanka z Arku (réžia Jozef Bednárik) s Lucie Bílou v hlavnej úlohe. V roku 2004 divadlo koprodukovalo pôvodný slovenský muzikál Hriešny tanec na námet kultového filmu Dirty Dancing v celosvetovej premiére (réžia Ján Ďurovčík). V roku 2005 vo vlastnej produkcii v licencii na 50 predstavení odpremiérovalo muzikál The Rocky Horror Show (réžia Jozef Bednárik). V roku 2008 mal v Aréne premiéru hip hopový muzikál Príbeh ulice v réžii Nikitu Slováka. Po piatykrát sa k muzikálovému žánru divadlo vrátilo v roku 2013 premiérou muzikálu Jonathana Larsona Rent v réžii Martina Čičváka.
Tanec
V Divadle Aréna sa konal v minulosti festival súčasného tanca Bratislava v pohybe. Divadlo Aréna v rôznej forme zastrešilo i rôzne autorské tanečné projekty ako Nielen Telo (choreografia Marta Poláková), GASP a Rómeo+Júlia (obe réžia Ján Ďurovčík).
Detská univerzita
Projekt Detskej univerzity Komenského vznikol v roku 2003 v rámci spolupráce medzi Divadlom Aréna a Univerzitou Komenského. Ide o voľnočasové podujatie určené pre deti základných škôl s cieľom zmysluplne zabaviť deti počas letných prázdnin, popularizovať univerzitné vzdelávanie medzi nimi, využiť priestory Divadla Aréna počas divadelných prázdnin a doplniť ponuku letných podujatí pre deti a mládež netradičnou vzdelávacou aktivitou.
Vznik Detskej Univerzity Komenského
Iniciátorom Detskej univerzity Komenského bol riaditeľ Divadla Aréna Juraj Kukura, ktorý sa inšpiroval obdobným projektom detskej univerzity v nemeckom Tübingene, ktorá vznikla o rok skôr. Pre spoluprácu oslovil rektora Univerzity Komenského, ktorým bol v tom čase František Gáher.
Poslanie a ciele
Hlavným cieľom je príprava novej generácie občianskej elity, ktorá si rozširuje svoje vzdelanie na základe vnútornej záujmu a vlastnej motivácie. Silná elita jedincov, ktorá je o krok vpred, je kľúčová pre formovanie vzdelanej občianskej spoločnosti, konkurencieschopnej v európskom kontexte. Sekundárnym cieľom je umožniť študentom zmysluplne využiť voľný čas počas prázdnin, poskytnúť im priestor pre sociálnu integráciu a obohatiť ich o jedinečné kultúrne a spoločenské zážitky.
Priebeh DUK
Detská univerzita Komenského sa koná v mesiacoch júl a august a jej hlavný program tvoria prednášky vysokoškolských pedagógov (profesorov a docentov) v týždennom intervale. Spolu počas Detskej Univerzity odznie cca 8-9 prednášok. Prednášateľmi sú pedagógovia Univerzity Komenského a iných slovenských vysokých škôl. V každom ročníku sa koná minimálne jedna prednáška od renomovaného zahraničného akademika. Počas existencie projektu v Bratislave prednášali pedagógovia z Vancouveru, Oxfordu, Zürichu, Berkeley, Viedne, Basileja a Prahy.
Cyklus prednášok otvára rektor UK a riaditeľ Divadla Aréna na slávnostnej imatrikulácii v Aule UK v Bratislave, na ktorej študenti dostanú vlastný index a pri hymne detskej univerzity zložia svoj študentský sľub. Záverečná prednáška spojená so slávnostnou promóciou sa koná za prítomnosti rodičov, hostí a médií taktiež v Aule UK. Úvodné slovo na imatrikulácii a promócii mali v minulosti významné osobnosti ako napríklad prezidentka Slovenskej bankovej asociácie Regina Ovesny-Straka, minister financií Ivan Mikloš, predseda BSK Pavol Frešo, guvernér NBS Ivan Šramko, spisovateľ Ľubomír Feldek, predseda NR SR Ing. Richard Sulík a iní.
Študenti dostanú tričko a šiltovku, ktoré nosia počas celého trvania podujatia, aby sa identifikovali s univerzitou a mestom, v ktorom študujú.
Počas projektu majú študenti možnosť vybrať si z množstva ďalších sprievodných aktivít. Pravidelne to bývajú týždňové tvorivé dielne a workshopy pod vedením odborníkov a partnerských inštitúcií (napríklad architektonický workshop, hip-hopový workshop, kariérny workshop, šachový workshop, komunikačno-debatný workshop, army workshop, tvorivé dielne v Slovenskej národnej galérii a Slovenskom národnom múzeu). Výnimočným podujatím organizovaným v rámci Detskej Univerzity Komenského je návšteva Národnej rady Slovenskej republiky spojená s parlamentnou Hodinou otázok, počas ktorej študenti spovedajú ministrov. Okrem toho sú pre účastníkov pripravované každoročne rôzne exkluzívne podujatia. V uplynulých ročníkoch to bol napríklad výlet na Pražský hrad, návšteva 5D kina vo Viedni, výlet loďou po Dunaji a návšteva výstavy v Danubiana Meulensteen Art Museum, výlet do ZOO v Bojniciach, štvordňový pobyt v rekreačnom zariadení Planinka, hudobné a tanečné predstavenia, detská muzikálová dielňa a iné.
Textové znenie prednášok vychádza počas leta v printových médiach a videozáznam je umiestnený na internetovom portáli.
Po ukončení projektu je každý rok vydaná ilustrovaná knižka, ktorá obsahuje text prednášok a multimediálne DVD.
Machata (priezvisko)
Machata je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Komjaticiach (okres Nové Zámky), Lúčnici nad Žitavou (okres Nitra) a v Bratislave. V Česku je najviac rozšírené v Prahe.
Známi nositelia
Pozri v článku Machata a Machatová.
Elektrický stroj
Elektrické stroje sú stroje, ktoré menia buď formu energie (elektromotor mení el. energiu na točivý mechanický pohyb), resp. parametre elektrickej energie (transformátor mení napätie/prúd pri zachovaní výkonu, ak nezohľadníme straty).
Elektroenergetika
Elektroenergetika je odbor elektrotechniky, ktorý sa zaoberá otázkami výroby, prenosu a distribúcie elektrickej energie.
Výrobne elektrickej energie
Najväčším výrobcom elektrickej energie na Slovensku sú Slovenské elektrárne, a.s.. Okrem nich existuje rada ďalších spoločností. Celková spotreba elektrickej energie na Slovensku v roku 2009 bola 27 386 GWh. Na Slovensku sa pritom vyrobilo 26 074 GWh, t.j. 95,21 %. Medzi druhy elektrární patria (podiel na slovenskej výrobe v roku 2009):
Prenos elektrickej energie
Prenosová sústava SR je v pôsobnosti Slovenskej elektrizačnej prenosovej sústavy, a.s., spoločnosti v plnom vlastníctve štátu. Prostredníctvom nej spája výrobcov a dovozcov elektrickej energie s distribučnými spoločnosťami a niekoľkými najväčšími odberateľmi (napr. U. S. Steel Košice)
Za distribúciu sa považuje dodávka elektrickej energie koncovým spotrebiteľom: domácnostiam, menším až väčším hospodárskym subjektom, ako aj ŽSR.
Na Slovensku sú tri distribučné spoločnosti
Prenos a distribúcia sa uskutočňuje prostredníctvom elektrických vedení, elektrických staníc, transformátorov a iných zariadení.
Iwo-Tori-šima
Iwo-Tori-šima je malý (1 × ) ostrov v Juhočínskom mori, patriaci do japonského súostrovia Rjúkju. Ostrov sa nachádza asi severne od najväčšieho ostrova súostrovia – Okinawy.
Ostrov je tvorený dvoma andezitovými vulkánmi (Iwo-dake a Kusuku), v kráteri severnejšieho z nich sa nachádza malé jazierko, aktívne solfatáry a ložisko síry, v minulosti ťažené.
Abjudikácia
Abjudikácia (lat.) je súdne nepriznanie, neuznanie nároku; zamietnutie žaloby súdom.
Nemecká sedliacka vojna
Hlavnú úlohu v porážke sedliackych povstaní v horno-nemeckých krajinách až dolu po Fransko malo vojsko Švábskeho zväzu. Začiatkom februára sa stal jeho hlavným veliteľom Georg III. Truchsess z Waldburgu. Švábsky zväz pôvodne združoval malé územné jednotky a ríšske mestá v juhozápadnom Nemecku; založili ho v roku 1488 na potlačenie expanzívnych snáh Bavorska. Neskôr sa podarilo väčším kniežatám a napokon aj Habsburgovcom doňho preniknúť, určovať jeho politiku podľa vlastných záujmov a urobiť z neho rozhodujúci nástroj v boji proti sedliakom.
Emil Orlík
Emil Orlík (* 21. júl 1870, Praha – † 28. september 1932, Berlín, Nemecko) bol český maliar, grafik, fotograf a výtvarník.
Nemecká sedliacka vojna
Podľa počtu vojakov v obidvoch táboroch bol pomer síl výhodnejší pre sedliakov. V polovici apríla 1525 mal sedliacky tábor len vo Švábsku 30000 až 40000 ľudí a ďalšie desaťtisíce boli vo Fransku. Georg III. Truchsess z Waldburgu mal v tom čase len asi 7000 vojakov. Preto spočiatku uplatňoval taktiku vyjednávania a zdržiavania. Už v marci 1525 sľubmi zdržal húfy baltrinských, algavských a jazerných sedliakov. Keďže hornonemeckí sedliaci sa na hlavných poradách v Memmingene (v marci 1525) dohodli len na určitej obmedzenej spolupráci pri vojenských akciách a každý húf tiahol do boja na vlastnú päsť, Truchsessovi sa takmer vždy podarilo vyhrať jednotlivé bitky a zvíťaziť v nich.
Emil Orlík
Svojim štýlom sa zaradil do prúdu viedenskej secesie a stal sa známym predovšetkým ako portrétista (okrem iného portrétoval Henrika Ibsena, Bernharda Pankoka, Gustava Mahlera, Hermanna Bahra a Maxa Klingera).
Od roku 1905 vyučoval Orlík v Berlíne na „Meisterschule für Graphik und Buchgewerbe“ (Majstrovskej škole grafickej a knihovníckej). K jeho žiakom patril okrem iného nemecký maliar George Grosz. V tom čase Orlík vytvoril aj portréty Ernsta Barlacha, Lovisa Corintha, Otto Dixa, Käthe Kollwitz, Franza Werfela, Thomas Manna, Alberta Einsteina a Alfreda Döblina. Vytvoril aj celý rad návrhov kostýmov a scén pre inscenácie Maxe Reinhardta. K technikám, ktoré používal patrí aj litografia.
Ilindensko-preobraženské povstanie
Ilindensko-preobraženské povstanie z augusta - októbra 1903 (🇧🇬 , Ilindensko-Preobražensko vǎstanie; Macedónčina, Ilindensko vostanie; Grécky, Eksegersi tou Ilinden), bola organizovaná revolta proti Osmanskej ríši, ktorú pripravila a uskutočnila Vnútorná macedónsko-adresárska revolučná organizácia  s podporou Najvyššieho macedónsko-adresárskeho výboru. Názov povstania odkazuje na Ilinden, názov pre Eliášove dni, a na Preobrazhenie, čo znamená Premenenie. Vzbura trvala od začiatku augusta do konca októbra a zahŕňala rozsiahle územie od východného pobrežia Čierneho mora po brehy Ohridského jazera.
Povstanie v regióne Macedónsko zasiahlo väčšinu strednej a juhozápadnej časti Monastiru Vilayet a získalo podporu hlavne od miestnych bulharských roľníkov    a do istej miery aj Arománske obyvateľstvo regiónu. Dočasná vláda bola ustanovená v meste Kruševo, kde povstalci ''12. augusta vyhlásili Kruševskú republiku'', ktorá bola prekročená už po desiatich dňoch. 19. augusta viedlo úzko súvisiace povstanie bulharských roľníkov v Adrianopple Vilayet k oslobodeniu veľkého územia v pohorí Strandža a k vytvoreniu dočasnej vlády vo Vassiliku v Strandžskej republike. To trvalo asi dvadsať dní, kým ich Turci nepotlačili. Povstanie zachvátilo aj vily v Kosove a Soluni.
V čase, keď sa začalo povstanie, mnoho z jeho najsľubnejších potenciálnych vodcov, vrátane Ivan Garvanov a Gotse Delchev, už bolo Osmanmi zatknutých alebo zabitých a úsilie bolo za pár mesiacov zrušené. Pozostalým sa podarilo udržať partizánsku kampaň proti Turkom v nasledujúcich rokoch, ale jej väčším účinkom bolo, že presvedčila európske mocnosti, aby sa pokúsili presvedčiť osmanského sultána, že musí zaujať zmierlivejší postoj k svojim kresťanským subjektom v Európe.
Príprava povstania
Začiatkom 20. storočia po vypuknutí Blagoevgradského povstania napätie v Macedónsku citeľne vzrástlo. Vláda Osmanskej ríše sa usiluje o hlbšiu represívnu politiku bulharského obyvateľstva v tejto oblasti, narastajú aj vojenské nálady medzi oboma tábormi. V takejto situácii členovia VMRO uskutočnili v Solúne kongres, ktorého výsledkom bola organizácia povstania v oblasti Macedónska a Odrinska. Zahraničná pobočka VMRO v Sofii sa po dlhých diskusiách nakoniec riež pridala na stranu organizátorov povstania. Goce Delčev však nesúhlasil s urýchleným postupom vojenského pochodu, pretože dobre poznal vtedajšiu situáciu a zastával názor, že bez opätovnej podpory Ruska v tomto konflikte môže Bulharsko utrpieť ďalšiu porážku. Po jeho návšteve Macedónska, kde sa stretol s Damianom Gruevom si však uvedomil, že už neexistuje cesta naspäť a povstaniu sa nedá predísť. Goce Delčev sa teda podriadil všeobecnej mienke bulharského národa. Večer pred vypuknutím povstania 1. augusta 1903 bol zavraždený.
Organizácia povstania však mala jednu chybu. Nebola totiž jednotná v organizácii metód revolučného boja. Goce Delčev chcel, aby organizácia povstania nezasiahla bulharské obyvateľstvo a sústredila sa na turecké vojenské a cestné objekty. Georgi Petrov naopak zastával názor tzv. permanentnej revolúcie (tátťo metóda bola neskôr aj schálená), aby nedošlo k úplnému vyčerpaniu síl organizátorov povstania. Aby však povstanie malo zmysel, bolo úspešné a zasiahlo väčšiu časť územia muselo byť masové, čo sa však nestalo.
Koncom apríla roku 1903 vypukla ešte jedna udalosť, ktorá sa pričinila o urýchlenie vypuknutia povstania. Skupina mladých ľudí (tzv. gemidžiovia) vykonala atentát v Solúne, s cieľom prinútiť západné krajiny brániť bulharské obyvateľstvo v povstaní. Väčšina z nich však bola zavraždená.
Priebeh povstania
Prvé boje v povstaní sa začali už 19. augusta 1903 (starý štýl) na sviatok Premenenia Pána. Oficiálny začiatok bol stanovený na 2. augusta 1903. Od začiatku zasiahlo všetky oblasti Macedónska a Odrinska. Po oslobodení mesta Kuševo tu na 10 dní vznikla tzv. Kuševská republika, v ktorej bola ustanovená dočasná vláda utvorená z bulharského, rumunského a gréckeho obyvateľstva.
Začiatok povstaleckých bojov v Bitolskom okrese sa pričinil o pohnutie udalostí aj vo Východnej Trácii. Na základe dohôd uzatvorených v Solúne, ktoré vyhlásili masové povstanie v Strandžanskom okrese sa účastníci na stretnutí (11. - 13. júl 1903) dohodli na vypracovaní plánu postupu a zvolili si hlavný štáb v zložení Michail Gerdžikov, Lazar Madžarov a Stamat Ikonomov. Povstanie v tejto oblasti vypuklo 18. augusta 1903.
Dňa 19. augusta 1903 bola zvrhnutá vláda Osmanskej ríše a oslobodené mestá pri pobreží Čierneho mora. Následne vypuklo niekoľko krvavých bojov medzi oboma armádami, avšak 26 000 bulharské vojská proti ťažko odetým ozbrojeným tureckým nemali šancu. Tureckí vojaci vypálili desiatky dedín a zavraždili asi 6 000 ľudí. Západné krajiny sa snahe Bulharska získať slobodu od Osmanskej ríše otočili chrbtom.
Vláda Osmanskej ríše vyvinula obrovskú silu na to, aby potlačila povstanie. Podľa údajov z roku 1904 v povstaní zahynulo 994 povstalcov a 4 600 nevinných ľudí a ďalších vyše 25 000 občanov emigrovalo z krajiny. 201 dedín bolo vypálených. Všetky tieto čísla dokazujú nespokojnosť obyvateľstva Macedónska a Odrinska a jeho nezmieriteľnosť so situáciou, ktorá vládla na vtedajšom území Bulharska, ktoré postupne strácalo sily a vojakov.
Dňa 17. septembra 1903 hlavný povstalecký štáb poslal sofijskej vláde správu, aby vyhlásila Osmanskej ríši vojnu. Pri vývine vtedajšej medzinárodnej situácie však Bulharsko nemá silu ani možnosti pomôcť. Hlavnou príčinou nemohúcnosti krajiny pomôcť bol jeho ekonomický a vojenský vzostup, ktorý sa okrem iného prejavil aj v organizácii VMRO.
Výsledok povstania
Povstanie malo vážne politické dôsledky pre Bulharské kniežatstvo. Nemohlo ho podporiť, pretože sa obávalo plnej medzinárodnej izolácie. Neúspech tejto veľkej oslobodzovacej akcie prinútil cára Ferdinanda I. a vládu uznať, že jediná nádej ako dosiahnuť slobodu a národné zjednotenie bulharského národa, je vo vojne proti Osmanskej ríši.
Chybou povstania bolo, že vypuklo skôr ako bola na neho krajina a jej obyvateľstvo na to pripravené. Masové povstanie vypuklo iba v dvoch okresoch a preto nebolo úspešné.
Korczak
Korczak môže byť:
Moldavské národné vodnopólové družstvo mužov
Moldavské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Moldavsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federatia Rebublici Moldova de polo pe apa (FRMPA). Vzniklo v roku 1993 ako jeden z nástupcov. Zatiaľ nezaznamenalo žiadny výraznejší úspech.
Vrcholné podujatia
Na Olympijské hry sa moldavskému družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz, rovnako ani na Majstrovstvá sveta.
Na elitné podujatie Majstrovstiev Európy sa neprebojovalo taktiež. Absolvovalo spolu 3 kvalifikácie, ale v žiadnej nevyhralo viac ako v jednom stretnutí. Najbližšie k postupu bolo v roku 1999, keď v kvalifikačnej skupine v Aténach vyhralo nad 🇫🇷 a iba o 1 gól prehralo s postupujúcimi družstvami 🇬🇷 a 🇩🇪. Niekoľkokrát sa zúčastnilo B kategórie ME, na ktorých v roku 2004 vybojovalo najlepšie umiestnenie2. priečku.
Bučovice
Bučovice sú mesto v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 6 460 obyvateľov, z toho 3 207 mužov a 3 253 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,7 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,1 roka).
Korçak
Korçak môže byť:
Chromit
Chromit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, oxid železa a chrómu (FeCr2O4). Patrí medzi spinely (spolu s magnetitom a hercynitom). Je jedným z minerálov kumulátových hornín v ultramafických intrúziách. Jediný rudný minerál chrómu.
Charakteristika
Je hnedočiernej až čiernej farby, tvorí pevnú zrnitú hmotu, iba zriedka býva hrubokryštalický. Ojedinelé kryštály majú oktaédrický tvar. Obvykle tvorí zrnité agregáty alebo je celistvý. Je odolný, takže po mechanickom a chemickom zvetrávaní týchto hornín sa hromadí v riečnych náplavoch odkiaľ sa ťaží. Vryp chromitu je hnedý. Môže obsahovať prímesy Mg, Mn, Zn, Al, Ti. Bežné je hlavne nahrádzanie Mg za Fe2+ a Al za Fe3+. Môže vytvárať tuhé roztoky s Mg-chromitom.
Vznik
Vzniká v ultrabázických hlbinných horninách bohatých na olivín (peridotity, dunity). Formoval sa počas primárnej magmatickej diferenciacie vo fáze skorej olivínovej a chromito-spinelovej kryštálovej frakcionácie bázickej taveniny. Chromit, ktorý sa nachádza v ofiolitoch, vznikol ako masa roztrúsená v podobe chromo-spinelových šošoviek obklopených dunitom alebo ako masa roztrúsených vrstiev v dunite na podloží kôrového profilu. Chromit môže byť súčasťou spodných častí zvrstvených magmatických komplexov. Vytvára polohy v dunitových kumulátoch, ktoré môžu prechádzať do ortopyroxenitov a harzburgitových vrstiev.
Výskyt
Ložiská masívneho chromitu sa vyskytujú ako šošovky alebo vrstvy v peridotitoch a ďalších ultrabázických horninách. Nachádza sa tiež v serpentinitoch, ktoré vznikli ich zvetrávaním. Môže sa vyskytovať aj v meteoritoch.
Poznávanie
Je slabo magnetický a nerozpustný v kyselinách. Netaví sa pod dúchavkou. V odrazovom mikroskope má sivo bielu farbu s hnedastým odtieňom. Od podobných minerálov ho možno odlíšiť podľa typického polokovového lesku.
Vo svete
Najvýznamnejšie výskyty chromitu sú viazané na zvrstvené magmatické komplexy ako je Bushveldský komplex v JAR, Great Dyke v Zimbabwe, Skaegårdská intrúzia v Grónsku alebo komplex Stillwater v americkej Montane. Ďalšie ložiská, viazané hlavne na ofiolity sa nachádzajú na Kube, v Albánsku, na Cypre a inde. V Česku možno nájsť chromit v okolí Křemže a Drahotína.
Na Slovensku
Chromit možno nájsť na viacerých lokalitách v Slovenskom rudohorí (Bohúňovo, Jaklovce, Jasov, Rudník, Dobšiná, Držkovce, Sedlice, Danková). Ide o malé vtrúsené zhluky v serpentinitoch.
Ekonomický význam
Je jedinou hospodársky významnou rudou chrómu (chrómová oceľ, zliatiny, pochrómovanie). Ako rudy sú vhodné iba odrody s vyšším obsahom chrómu. Chudobnejšie chromity sa môžu používať na výrobu ohňovzdorných materiálov.
Abjurácia
Abjurácia (z ) môže byť:
Latina
Latina môže byť:
Zdravotné postihnutie
Zdravotné postihnutie je zjednodušene povedané (spravidla trvalé) zdravotné znevýhodnenie jednotlivca.
Siedmi mudrci
Siedmi mudrci sú podľa antickej tradície siedmi myslitelia, ktorými začínajú dejiny gréckej filozofie a kultúry. Tiež filozofický smer v presokratickej filozofii, reprezentovaný siedmimi filozofmi.
Ich zoznam je rôzny podľa autora. Ich štandardný zoznam je:
Mamojka (priezvisko)
Mamojka je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Handlovej, Zvolene a v Bratislave.
Známi nositelia
Pozri v článku Mamojka.
Max Perutz
Max Ferdinand Perutz, FRS, OM, CBE (* 19. máj 1914, Viedeň – † 6. február 2002, Cambridge) bol britský molekulárny biológ narodený v Rakúsku, ktorý v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu za „výskumy v oblasti stanovenia štruktúry globulárnych bielkovín“. V roku 1979 potom získal Copleyovu medailu.
V roku 1936 odišiel po štúdiu na Viedenskej univerzite na Cambridgeskú univerzitu, kde sa pod vedením Johna Desmonda Bernala venoval kryštalografii. Ph.D. získal pod vedením Williama Lawrence Bragga. Na Cambridgei sa začal venovať výskumu hemoglobínu, v čom pokračoval väčšinu svojho profesionálneho života.
V roku 1953 vynašiel metódu využívajúcu röntgenové žiarenie, ktorou možno určovať molekulárnu štruktúru bielkovín. V roku 1959 objavil molekulárnu štruktúru hemoglobínu. Za to v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu.
V roku 1942 si vzal Gisele Peiserovú. Mali spolu dcéru Vivien a syna Robina.
Ablácia
Ablácia môže byť:
Rad Matka-hrdinka
Rad Matka-hrdinka bol zvláštnym sovietskym vyznamenaním, ktoré sa udeľovalo od 8. júla 1944 matkám, ktoré vychovávali 10 a viac detí. Matke bol udelený pri narodení desiateho dieťaťa. Deti mohli byť vlastné alebo adoptované. Dostalo ho okolo 430 000 matiek a tiež 1 otec.
Externé odkazy
Sovietske rady
Safvet-beg Bašagić
thumb|upright|Náhrobok Safvet-bega Bašagića na dvore [[Gazi Husrev-begova mešita (Sarajevo)|Gazi Husrev-begovej mešity v Sarajeve]] thumb|upright|Pamätná tabuľa na budove Univerzitnej knižnice v Bratislave
Životopis
V roku 1882 sa spoločne s rodinou presťahoval do Sarajeva, kde rokoch 1885-1895 študoval na gymnáziu. Medzi rokmi 1895-1899 navštevoval Viedenskú univerzitu, odbory orientálne jazyky a históriu. Písať poéziu začal už počas štúdií na gymnáziu, ale jeho prvotina Trofanda iz hercegovačke dubrave (Ranné ovocie z hercegovského hája) vyšla až v roku 1896 v Záhrebe. V tejto dobe napísal aj prvé eseje o bosnianskej histórii. V roku 1900 založil spoločne s Edhemom Mulabdićom a Osmanom Nuri Hadžićom noviny Behar (Kvet).
V rokoch 1900-1906 bol profesorom arabského jazyka na sarajevskom Veľkom gymnáziu. V roku 1903 založil klub Gajret (Pomoc), krátko potom kluby El-Kamer (Mesiac) a Muslimanski klub (Moslimský klub). V roku 1907 vydával noviny Ogledalo (Zrkadlo). O rok neskôr sa vrátil opäť do Viedne, aby dokončil dizertačnú prácu na tému Bosniaci a Hercegovci v islamskej literatúre, ktorú predložil v roku 1910. V rovnakom roku bol vymenovaný za člena Bosnianskeho saboru (Parlamentu), kde po smrti Ali-bega Firdusa obsadil miesto predsedu. Na tomto mieste zotrval až do pádu rakúsko-uhorskej monarchie. Od roku 1919 pracoval ako správca Zemského múzea v Sarajeve. V roku 1927 bol penzionovaný.
V politickej aj literárnej činnosti sa prikláňal k bosniackej vzájomnosti. Je označovaný za zakladateľa a vodcu osobností „bosniacko-moslimskej renesancie" - bosniackeho národného obrodenia.
Zbierka islamských rukopisov
Počas svojho života zbieral islamské rukopisy a táto jeho zbierka je dnes uložená v Univerzitnej knižnici v Bratislave. V podobe faksimile je dostupná na webovej stránke knižnice. Od roku 1997 je zaradená v programe UNESCO Pamäť sveta. Obsahuje 598 rukopisov a 365 tlačených kníh zo 16.-19. storočia. Do fondov knižnice sa dostala kúpou v roku 1924 priamo od Bašagića.
Pálfiovský kaštieľ v Malackách
Dejiny
Pôvodne bol barokovým reprezentačným šľachtickým sídlom. Kaštieľ je štvorkrídlový, uzatvorený objekt s vnútorným nádvorím. Pôvodnými majiteľmi kaštieľa boli Pálfiovci. Budova bola niekoľkokrát prestavaná. Začiatkom 19. storočia bola uskutočnená radikálna prestavba kaštieľa, pri ktorej sa zmenila pôvodná podoba fasád aj interiéru do klasicistického slohu. Barokovú záhradu vystriedal anglický park. Podľa historických údajov bol zámocký kaštieľ s parkom obklopený kamenným múrom. Po úpravách v klasicistickom slohu a iných zásahoch dostal kaštieľ dnešnú podobu. Z pôvodnej fasády ostal ohradený balkón nad hlavným vchodom a vzácne francúzske komíny na streche. Interiér kaštieľa bol pôvodne vyzdobený poľovníckymi trofejami, zbierkou zbraní a vzácnym nábytkom. Kaštieľ má dve nadzemné podlažia a rozsiahle podzemné priestory, tiež sa predpokladá existencia podzemných chodieb zo zámku. Nádvoriu dominuje studňa so sochou jeleňa, ktorý bol pôvodne z bronzu. V súčasnosti je pri studni jeho replika vyrobená z epoxidu. Nachádzajú sa tu taktiež slnečné hodiny.
Do zámku viedli tri brány. Čierna brána z tepaného železa stojaca dodnes, Biela brána viedla do parku z „Rádku“ a Červená brána, ktorá slúžila na zásobovanie zámku.
Po roku 1918 obývali kaštieľ dôstojníci oslobodzovacej československej armády. V roku 1934 získala kaštieľ s parkom rehoľa františkánov rádu sv. Františka z Assisi. Po roku 1945 sa užívatelia zámku vymieňali. V rokoch 1944 - 1945 tu boli väznení a týraní nemeckým gestapom účastníci SNP. Po vojne bol kaštieľ využívaný ako kasárne. Po roku 1957 bola v kaštieli zriadená nemocnica.
Zámocký park
Ku kaštieľu vedie od Čiernej brány aleja platanov. V zámockom parku rastú rôzne druhy drevín ako duby, buky, smreky, smrekovce, gaštany a rôzne kvety.
Od kaštieľa smerom na juh sa nachádza zrekonštruovaná fontána a kamenná jaskyňa Panny Márie, ktorú dali postaviť františkáni. V minulosti tu nechýbala prírodná jazdiareň či labyrint. V minulosti sa tu nachádzalo i labutie jazierko, ktoré bolo súčasťou kaštieľa. Do dnešnej doby sa v parku okrem zámku zachoval domček záhradníka a domček vrátnika.
Trenčiansky 71. peší pluk
náhľad|Kapitán 71. pešieho pluku vo vychádzkovej uniforme, 1914
Pálfiovský kaštieľ v Malackách
Súčasnosť
V súčasnosti je majiteľom kaštieľa mesto Malacky, ktoré ho postupne rekonštruuje a sprístupňuje verejnosti. V rámci projektu Paltour bola zrekonštruovaná ľavá časť predného krídla, kde vznikli výstavné a seminárne miestnosti. So sponzorskou pomocou bola zrekonštruovaná studňa na nádvorí, vstupná brána, podbránie a schodisko s krištáľovými lustrami.
Scavenger
Scavenger je tzv. vychytávač voľných radikálov. Je to chemická látka, ktorá má takú molekulovú štruktúru, ktorá jej umožňuje reagovať s voľnými radikálmi (napr. kyslíkový voľný radikál). Voľné radikály po reakcii so scavengerom viac nie sú radikálmi a tak nie sú schopné poškodzovať dôležité štruktúry v organizme a bunke, napr. DNA.
Pálfiovský kaštieľ v Malackách
Súčasnosť
V zrekonštruovaných priestoroch kaštieľa sa nachádza Pálfiovská izba s dobovým nábytkom. Návštevníci si taktiež môžu prezrieť výstavu fotografií dokumentujúcich rekonštrukciu kaštieľa. Vo výstavných priestoroch sa konajú rôzne výstavy.