cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zvolen
Slovanské osídlenie
náhľad|Zvolen v roku 1596 náhľad|Zvolen v 17. storočí náhľad|Dobová pohľadnica z roku 1889 Príchod Slovanov na územie Zvolena je doložené nálezmi z 8.–9. storočia v lokalite Priekopa v Môťovej, na ktoré nadväzujú mladšie nálezy z Pustého hradu. Výšinné opevnené hradisko sa v 11. storočí stalo centrom rozsiahleho Zvolenského komitátu, čo podnietilo i rozvoj mesta, prvýkrát písomne doloženého už v listinách z obdobia vlády Bela II. (1135). Dôležitosť stredovekého Zvolena ako obchodno-remeselníckeho centra dokazuje už v roku 1238 (obnovené v 1243) udelenie mestských privilégií kráľom Belom IV., čím ho povyšuje na slobodné kráľovské mesto.
Neskorý stredovek a novovek
náhľad|Historická budova na ulici Sládkovičova 10 náhľad|Historická budova na ulici Masarykova 20 náhľad|Historická budova na ulici Kozáčekova 2 náhľad|Finkova kúria na námestí SNP náhľad|Meštianska škola a synagóga na dobovej pohľadnici
Po mongolskom vpáde bolo vybudované rozsiahle opevnenie hradu, no jeho význam postupne upadal. Centrom sa stal nový hrad, vybudovaný priamo v meste. Osud Pustého hradu spečatil požiar v roku 1451 ( možno 1452?), ktorý vznikol počas bojov vojakov Jána Jiskru z Brandýsa (ktorí na hrade pobývali) a vojskom Jána Huňadyho. Nový zámok prechádza začiatkom 16. storočia do vlastníctva Vladislava Jagelovského, od ktorého ho získal Ján Turzo, ktorý dal zámok upraviť v neskorogotickom duchu.
Aj keď Zvolen svoje výnimočné postavenie župného centra stratil v roku 1785, kedy Jozef II. župy zrušil, mesto zostalo významným centrom oblasti. Mestské práva s právom trhu podporovalo rozvoj remesiel a zlom v rozvoji nastal 18. júna 1871, kedy bola sprevádzkovaná železničná trať Salgótarján – Zvolen. Význam mesta ako dopravnej križovatky ešte viac stúpol po dokončení trate do Vrútok, čím sa vybudovalo prepojenie na Košicko-bohumínsku železnicu, ako aj trate do Banskej Bystrice, Nových Zámkov a Čaty. Nové dopravné možnosti spustili rozvoj obchodu a v meste vzniklo niekoľko nových podnikov, vrátane železničných dielní, tlačiarní a finančného domu.
Po vzniku ČSR bolo v roku 1919 obnovené územnosprávne členenie na župy a Zvolen sa stal sídlom Zvolenskej župy. Už o tri roky neskôr došlo k opätovnej zmene členenia, čím bol 1. januára 1923 vytvorený Zvolenský okres, ktorý bol súčasťou Zvolenskej župy so sídlom vo Zvolene.
Odpor obyvateľstva v širokom okolí voči nemeckej okupácii boli dôvodom, že Zvolen sa stal jedným z hlavných centier SNP. K oslobodeniu mesta napokon došlo 14. marca 1945 a postupne nastal jeho ďalší rozvoj. Z priemyselných odvetví má zastúpenie drevársky, strojársky, potravinársky a stavebnícky a je významným uzlom cestnej a železničnej dopravy, s medzinárodným letiskom Sliač vo svojej blízkosti. Rovnako tak je centrom vzdelania a vedy s komplexnou sieťou škôl a sieťou vedecko-výskumných pracovísk. V súčasnosti je Zvolen sídlom okresu, administratívnym a spoločenským centrom regiónu.
Knižnica
V meste sa nachádza Krajská knižnica Ľudovíta Štúra, ktorá pre kraj funguje ako regionálna krajská knižnica. Vznikla v roku 1837, kedy v meste fungovala pod záštitou štúrovcov. V roku 1977 sa presunula do Remeselníckeho domu na ulici Ľudovíta Štúra, v ktorom po rekonštrukcii sídli dodnes.
Divadlo
V meste sa nachádza profesionálne činoherné Divadlo Jozefa Gregora Tajovského, Vzniklo 28. augusta 1949 pod názvom Stredoslovenské divadlo. V súčasnosti je jeho zriaďovateľom Banskobystrický samosprávny kraj. Pod divadlo patrí aj Štátna opera.
Podujatia
Založil ho 17. novembra 1989 Boris Kršňák, koná sa vždy počas novembrového víkendu blízko historického dátumu 17. novembra. Aktuálnym riaditeľom festivalu je Tomáš Kršňák. Jedná sa o najstarší neštátny divadelný festival na Slovensku. V roku 2008 ho osobne navštívil bývali prezident Václav Havel. V roku 2014 sa festival konal pod záštitou prezidenta SR Andreja Kisku.
Festival v minulosti navštívili: Divadlo v Celetné, SKUTR, BuranTeatr, Divadlo KONTRA, Divadlo STOKA, Divadlo GUnaGU, Divadlo SkRAT, HaDivadlo, Divadlo Na Zábradlí, Divadlo Husa Na Provázku, Divadlo Astorka, Divadlo Andreja Bagaru, Ypsilonka, Semafor, Teatro Tatro, Dejvické Divadlo, Collegium Musicum, Bez ladu a skladu, Fermáta, Vladimír Mišík, Blue Effect, Laco Deczi, Už jsme doma, Zuby Nehty, Richard Muller, Psí Vojáci, Divadlo Bolka Polívku, Disk Trnava, Iveta Radičová, DG 307, Tata Bojs, Dekadent Fabrik, Mikoláš Chadima & MCHBand, Garáž, Jitro modré slonice, ExDivadlo 9, DEREVO, DS DK, Dunaj, Bohnická divadelní společnost, Sklep, Bratři Formani, Gesto, Štúdio S, Lasica a Satinský, Václav Havel, Divadlo S. I. Witkievicza Zakopane, Fatal Shore a Vašek Koubek, Karel Plíhal, Nahoru schodama dolú band, Divadlo Minor, Richard Rybníček, Michal Hvorecký, Michal Havran, Ensemble WE ARE WE, Jaroslav Dušek a divadlo Vizita, Ondřej Mrázek a Taliband a mnohí ďalší…
Doprava
Najväčšie mesto stredného Pohronia Zvolen má veľmi výhodnú dopravnú polohu, pretože leží na priesečníku dôležitých cestných (R1, R2) a železničných ťahov celoslovenského významu, s medzinárodným letiskom Sliač vo svojej blízkosti.
Verejná cestná doprava
Mestská hromadná doprava vo Zvolene je zložená z 15 autobusových liniek, ktoré sú riadené a prevádzkované spoločnosťou SAD Zvolen.
SAD Zvolen
V roku 1938 vznikla prvá organizácia pre cestnú automobilovú dopravu v Zvolene ako súčasť ČSD (Československé štátne dráhy). Po skončení druhej svetovej vojny, v roku 1946, sa sformovala organizácia "Štátna automobilová doprava na Slovensku", ktorá zahŕňala 6 autospráv ČSD vrátane Zvolena. V roku 1949 bola vytvorená ďalšia entita, a to ČSAD (Československá automobilová doprava) so sídlom v Prahe. V Bratislave sa zároveň vytvorilo oblastné riaditeľstvo s pobočkou v Zvolene. Slovenská autobusová doprava Zvolen, akciová spoločnosť, má významnú úlohu v poskytovaní dopravných služieb v niekoľkých mestách a oblastiach: Spoločnosť prevádzkuje približne 500 autobusov, čo jej umožňuje pokrývať takmer 70% územia Banskobystrického samosprávneho kraja.
Cestná doprava
Vo Zvolene po vybudovaní R3 vznikne dopravný uzol, ktorý slúži na spojenie troch rýchlostných ciest a pridružených miestnych komunikácií. Rovnako mesto zohráva úlohu pri vedúcom cestnom ťahu E77 (z Krakova do Budapešti) v smere severo-južne a tiež pri ťahu E58 (z Bratislavy do Košíc) v smere západ-východ.
Železničná doprava
V uzle Zvolen sa križujú trate:
Vysoké školy
náhľad|Logo technickej univerzity vo Zvolene
Technická univerzita vo Zvolene
V meste sa nachádza Technická univerzita, ktorej hlavná budova je prístupná z ulice T. G. Masaryka, v blízkosti autobusovej stanice.
Spoločenstvo Douzelage
Mesto je členom Douzelage, spoločenstva niektorých miest Európskej únie.
Locmaria-Grand-Champ
Locmaria-Grand-Champ je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hojdací koník
Hojdací koník je detská hračka. Má telo v podobe koníka pripevneného na ohnutých lyžinách, ktoré umožňujú kývavý pohyb vpred a vzad. Počas hojdania sa dieťa pridŕža držadiel upevnených na hlave koníka.
Hojdací koník patrí dnes už ku klasickým hračkám.
Varianty
Okrem variantu, kde sa sedí na tele hračky obkročmo, sa vyskytuje aj bezpečnejšia modifikácia, kde sa sedí na akejsi lavičke upevnenej medzi dvomi zvislými plochými bokmi, ktorých spodné strany sú zaoblené a tvoria lyžiny. Z boku sú pomaľované motívom koňa príp. iného zvieraťa (často kohúta).
Iný moderný variant, nachádzajúci sa často na verejných ihriskách, nahrádza lyžiny jednou vinutou pružinou upevnenou v spodnej časti obvykle zaliatím do betónu.
Atbah
Atbah je šifrovací systém, ktorý objavili a používali Hebrejci (bol použitý v babylonskom talmude; Seder Mo´ed, sukkah). Systém využíva hebrejské číslovky, ktoré sa zapisovali pomocou písmen hebrejskej abecedy. Prvých deväť písmen hebrejskej abecedy sa šifrovalo tak, že písmena sa očíslovali od 1 do 9 a nahradili sa znakom, ktorý mal poradové číslo odpovedajúce doplnku čísla do 10. Prvé písmeno hebrejskej abecedy alef sa nahradí písmenom teth, ktoré je na deviatom mieste a naopak, a druhé písmeno bet sa nahradí písmenom het, ktoré je na ôsmom mieste (podľa tohto postupu dostala šifra meno Atbah). Ďalších 9 písmen sa nahradí podobne, ale doplnok sa robí do hebrejského čísla 100; pri použití medzinárodnej abecedy sa robí doplnok do čísla 28. V tomto prípade sa písmeno mem, ktoré je na trinástom mieste nahradí pätnástym písmenom samekh a naopak. Ako by sa nahradili znaky, ktoré odpovedajú hebrejským číslam väčším ako 100 nie je známe.
Prevodová tabuľka vytvorená pomocou tohto neúplného pravidla pre hebrejské znaky vyzerá nasledovne (prvých 18 písmen hebrejskej abecedy):
Predvodová tabuľka vytvorená pomocou tohto neúplného pravidla pre medzinárodnú abecedu vyzerá nasledovne:
Pre nepoužité znaky sa zaužívalo doplnenie, ktoré zachováva vzájomnú zámenu znakov:
Príklad
Nešifrovaný text: WIKIPEDIA SLOBODNA ENCYKLOPEDIA
Šifrovaný text: VAQALNFAI ZPMHMFEI NEGTQPMLNFAI
Bednár
Bednár môže byť:
Rurik
Rurik môže byť:
Proso
thumb|Panicum torridum
Proso (lat. Panicum) je rod z čeľade lipnicovité. Sú to jednoročné alebo vytrvalé byliny. Známych je okolo 500 druhov, z toho na Slovensku druhy proso siate (Panicum miliaceum) a proso vláskovité (Panicum capillare).
Somár (rozlišovacia stránka)
Somár alebo osol môže byť:
Somár môže byť aj:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zemné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zemné v okrese Nové Zámky.
Wyoming
Wyoming je federálny štát v USA. Jeho hlavné mesto je Cheyenne.
Tísek (okres Nový Jičín)
Tísek je obec v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 955 obyvateľov, z toho 476 mužov a 479 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 39,2 roka, ženy 40,8 roka).
Léh
Léh je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Szikszóskom okrese.
Má rozlohu 843 ha a žije tu 472 obyvateľov (2007).
Davignac
Davignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1901
NGC 1901 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. decembra 1836.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľký Kýr
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľký Kýr v okrese Nové Zámky.
Listnatý les
thumb|right|[[buk lesný|Bukový les, Malé Karpaty]]
V strednej Európe sú prevládajúcimi stromami týchto lesov buk a dub. V našich zemepisných šírkach sú väčšinou umelo vysádzané, pretože prírodným výberom sa vytvára zmiešaný les. Majú málo stabilný ekosystém.
Spolu so zmiešanými lesmi sú rozšírené v oblastiach s dostatkom zrážok a miernymi zimami. V zimnom období listnaté stromy zhadzujú listy, čím sa bránia poškodeniu mrazom. Lesné pôdy, hlavne hnedé lesné pôdy resp. kambizeme, sú menej úrodné, po vyrúbaní lesa ich ľudia často využívajú ako pasienky.
Lénárddaróc
Lénárddaróc je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Ózdskom okrese.
Má rozlohu 516 ha a žije tu 331 obyvateľov (2007).
Les Échelles (obec)
Les Échelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozptyl
Rozptyl môže byť:
Tour de la Bourse
náhľad|Tour de la Bourse Tour de la Bourse (známy aj ako Tour de la place Victoria) je mrakodrap v kanandskom meste Montreal. Bol navrhnutý talianskym architektom Luigim Morettim v internacionálnom štýle. Na návrhu sa podieľal taktiež Pier Luigi Nervi a architektonická spoločnosť Greenspoon, Freedlander, Dunne, Plachta & Kryton. Výstavba prebiehala v rokoch 1962 – 1964 a od dokončenia bola najvyššou železobetónovou budovou sveta až do roku 1968, kedy bol dokončený chicagsky Lake Point Tower. Najvyššou budovou Kanady bol do roku 1967, kedy ho predbehol mrakodrap Commerce Court West. Dnes je s výškou a 47 poschodiami 3. najvyššou budovou mesta.
Tennessee
Tennessee je štát vo východnej časti USA. Hlavné mesto Tennessee je Nashville.
Bednár (priezvisko)
Bednár je rozšírené slovenské priezvisko s významom debnár. Najčastejšie je v mestách Poprad, Prešov, Trstená a v obci Belá nad Cirochou (okres Snina).
Známi nositelia
Pozri v článku Bednár.
NGC 1902
NGC 1902 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Rurik I. (Kyjevská Rus)
thumb|right|200 px|Rurik (uprostred), spodobnený na novgorodskom pomníku tisícročia Ruska z roku 1862Rurik, (v ruských prameňoch Рюрик, v pôvodnom jazyku Hrorekr), † 878/879, bol legendárnym zakladateľom najstaršej ruskej panovníckej dynastie Rurikovcov, švédsky Varjag, vládca Novgorodu. Informácie o ňom pochádzajú z jediného zdroja, najstaršieho ruského letopisu, známeho pod názvom Povesť dávnych liet. Škandinávske pramene o ňom mlčia.
Rozprávanie o pozvaní kniežat
V pasáži nazvanej Rozprávanie o pozvaní kniežat sa v Povesti dávnych liet píše, ako kmene, žijúce na severe Ruska, vyhnali za more Varjagov, ktorí od nich vyberali daň. Potom si začali vládnuť sami, ale nemali zákony a začali medzi sebou bojovať. Preto sa rozhodli zvoliť si knieža, ktorý by im vládol a rozhodoval ich spory. Vydali sa preto za more k Varjagom a pozvali ich, aby k nim prišli vládnuť. "I vydali sa s nimi traja bratia so svojimi rodmi, prišli ku Slovanom. Najstarší Rurik sa usadil v Novgorode, druhý Sineus v Beloozere a tretí Truvor v Izborsku. Od týchto Varjagov prešlo meno - Ruská krajina ... Za dva roky zomreli Sineus a jeho brat Truvor. Celú krajinu ovládol samotný Rurik a začal deliť mestá medzi svojich mužov - tomu Polock, inému Rostov, tretiemu Beloozero. Varjagovia v týchto mestách boli cudzincami, lebo podobne ako v Novgorode bolo pôvodné obyvateľstvo slovanské, v polocku Kriviči, V Rostove Merovia, v Beloozere Vesovia, v Murome Muronovia, ale Rurik nad nimi všetkými vládol."
Historici o Rurikovi
Staršia generácia historikov, predovšetkým tzv. normanisti, považovali Rurika za zakladateľa ruského štátu a jeho panovníckej dynastie. Napriek tomu, že Povesť dávnych liet predstavuje zásadný zdroj informácií k osobe Rurika, nemožno jej rozprávanie brať doslova, pretože jej autor žil dvesto rokov po opisovaných udalostiach. Rekonštruovať, čo sa skutočne udialo, je obťažné nielen pre nedostatok informácií a úplnú absenciu súdobých prameňov – problém je navyše zaťažený sporom o normanskú teóriu.
Napriek tomu, že niektorí historici dospeli k názoru, že Rurik nie je autentickou historickou postavou (patril medzi nich aj dánsky normanista A. Stender – Peterson, ktorý žil v polovici minulého storočia), dnes sa o jeho existencii už nepochybuje. Rurik patril bezpochyby medzi Varjagov, švédskych Vikingov, ktorí prichádzali do východnej Európy za obchodom a na tento účel si budovali pozdĺž dlhých obchodných ciest opevnené základne. Medzi najstaršie a najznámejšie patril Aldeigiuborg – Stará Ladoga, kde sa Rurik pôvodne usadil. Neskôr sa Varjagovia v niektorých starých slovanských centrách zmocnili vlády a začali vyberať od miestnych obyvateľov tribút v naturáliách, ktoré boli následne využívané ako tovar v diaľkovom obchode.
Či bol Rurik do Novgorodu skutočne pozvaný (ale nie zo zámoria, ale z neďalekej Ladogy), nemožno dokázať. Je možné, že ho sem pozvala jedna zo znepriatelených skupín miestnych veľmožov, a potom ako prispel k jej víťazstvu, mu ponúkla podiel na vláde. Alebo si potom, keď zvíťazil, moc nad Novgorodom sám uzurpoval. Je však možné aj to, že prišiel nepozvaný, aby využil miestne rozbroje na vlastný prospech.
Po Rurikovej smrti ovládol severoruské centrá podľa Povesti dávnych liet ďalší varjagský bojovník Oleg, snáď Rurikov príbuzný, ktorý mal vykonávať regentskú vládu za jeho údajného syna Igora.
Pod Rudným vrchem
Pod Rudným vrchem je prírodná pamiatka ev.č.5716, ktorá leží severozápadne od obce Jindřichov v okrese Šumperk. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR
Ochrana
Predmetom ochrany je populácia črievičníka papučkového (Cypripedium calceolus).
Trojanovice
Trojanovice je obec v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 333 obyvateľov, z toho 1 176 mužov a 1 157 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,6 roka).
Locmariaquer
Locmariaquer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Les Marches
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Locmariaquer
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Les Marches
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Locmariaquer
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Les Marches
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Locmariaquer
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bednařík (priezvisko)
Bednařík je české priezvisko odvodené od slova "bednář" s významom debnár. Je rozšírené najmä na Morave, najviac v mestách Zlín, Brno, Uherské Hradiště a Olomouc.
Linkin Park
Linkin Park je americká rocková hudobná skupina z Agoura Hills v Kalifornii, ktorá vznikla v roku 1996 a hrá prevažne nu metal. Linkin Park mala 6 členov. Najväčšími hitmi skupiny sú piesne „Numb“, „Somewhere I Belong“, „In the End“, „Crawling“, „Faint“, „New Divide“. Tieto piesne boli veľkými hitmi aj na Slovensku, keď vyhrávali v rôznych televíznych a rádiových hitparádach. V roku 2003 MTV2 pomenovali Linkin Park ako šiestu najväčšiu kapelu v ére  hudobného videa a tretia najlepšie z nového tisícročia. Billboard zaradil Linkin Park č. 19 na najlepších umelcov desaťročia. V roku 2012 bola kapela zvolená za najväčšieho umelca z roku 2000 v štúdii Bracket Madness o VH1. V roku 2014, skupina bola deklarovaná ako ''Najväčší Rock Band na svete práve teraz. Linkin Park predala cez 91 miliónov albumov a 41 miliónov samostaných singlov po celom svete čo je celkovo viac ako 132 miliónov platni  po celom svete a a 31 400 000 albumov 32 500 000 singlov  v USA''  do Júna 2017. Získala dve ceny Grammy a viac ako 70 cien po celom svete.
Bednařík (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Bednařík.
Linkin Park
Počiatky (1996 – 2000)
Prví zakladatelia tejto skupiny boli Mike Shinoda, Brad Delson a Rob Bourdon. Bývali pomerne blízko seba v Agoura Hills, chodili spolu na strednú školu, ale pokiaľ išlo o obľúbené hudobné štýly, kráčali každý iným smerom. Mike žil hip hopom a Brad preferoval metal a rock. Raz sa obaja zišli na spoločnom koncerte dvoch skupín, ich tvorba sa zakladala na kombinácii rôznych hudobných štýlov (išlo o spoločný koncert kapiel Anthrax a Public Enemy), čo sa im veľmi zapáčilo. Vtedy sa datoval rok 1996. Mike s Bradom sa dali dohromady s ďalšími budúcimi členmi Joeom Hahnon a Robom Bourdonom. Postupne sa k nim pridali aj Dave Farrell a Mark Wakefield. Vtedy sa ešte skupina volala „Xero“ a podarilo sa im nahrať prvú demo nahrávku obsahujúcu 4 piesne. Táto nahrávka dnes patrí medzi najcennejšie zberateľské predmety.
Mike sa cez známych dozvedel o Chesterovi Benningtonovi spevákovi skupiny Grey Daze, ktorá bola v tej dobe dosť populárna vo Phoenixe v štáte Arizona. Mike poslal Chesterovi niekoľko inštrumentálnych piesní, do ktorých Chester nahral svoj spev. Kvôli tomuto nahrávaniu zmeškal Chester aj oslavu svojich narodenín. Keď potom pustil nahrávky Mikovi rovno do telefónu, z Mikea úžasom vypadlo: „Chlape, ak si len z polovice tak dobrý, ako tvoj hlas, máš prácu“. Chester nasledujúci deň vyrazil z Phoenixu do L.A., kde sa stretol aj so zvyškom skupiny.
Po odchode Marka Wakefielda a jeho nahradením Chesterom sa skupina premenovala na „Hybrid Theory“. Bohužiaľ sa už jedna skupina takto volala a im nezostávalo, než prejsť na iný názov. Vtedy prišli s nápadom vypožičať si meno „Lincoln Park“ – čo je meno, ktoré má v každom americkom meste aspoň jeden park. Neskôr ale zistili, že si na toto meno nemôžu založiť internetové stránky, pretože doména už bola s týmto menom obsadená. Vtedy sa rozhodli mierne pozmeniť aj názov, z ktorého sa stalo „Linkin Park“. Výslovnosť oboch je totiž v hovorovej angličtine pomerne podobná. Po natočení klipu k prvému singlu, „One Step Closer", vyšla 24. októbra 2000 aj debutová doska, ktorá sa rýchlo vyhupla na popredné priečky predajnosti a zaistila tak Linkin Park obrovský úspech. thumb|191x191px|Logo, ktoré skupina používala od vydania albumu Hybrid Theory, až do vydania Minutes to Midnight.
Hybrid Theory a Reanimation (2000 – 2002)
Súbežne s vydaním debutového albumu Hybrid Theory, ktorý bol vydaný dňa 24. októbra 2000, sa Linkin Park vydali na turné, keď počas jedného roka odohrali 324 koncertov, ktoré sa medzi fanúšikmi skupiny stali notoricky známymi a obľúbenými, zvlášť pre ich jedinečnú atmosféru. Okrem vlastných koncertov sa tiež zúčastnili niekoľkých väčších festivalov, aby v roku 2001 nakoniec zorganizovali svoj vlastný, nazvaný Projekt Revolution. Ten mal, a stále má za cieľ, priviesť na jedno pódium skupiny a umelcov, reprezentujúcich čo najširšie spektrum hudobných žánrov. Rok 2001 tiež pre Linkin Park znamenal prvú nomináciu na hudobné ocenenie, a to od stanice MTV, časopisov Kerrang! a Rolling Stone a dokonca aj od americkej akadémie populárnej hudby, udeľujúca ceny Grammy. Album Hybrid Theory sa predal po celom svete viac ako 30 miliónov kusov, čím sa stalo najpredávanejšou nahrávkou od kapely a jedno z najúspešnejších CD nového milénia.
V atmosfére skorého a všeobecného očakávania nové dosky pokračovali Linkin Park v koncertovaní a súčasne pracovali na materiáli pre novú dosku. V decembri 2002 sa skupina presunula do štúdia, kde skompletovala všetky natočené demá a začala s nahrávaním. Konečný produkt, album menom Meteora, bol vydaný 25. marca 2003.
Meteora (2002 – 2004)
Album Meteora sa okamžite vyhupol na popredné priečky predajnosti, a v Spojených štátoch sa stal tretím najpredávanejším albumom roka, hoci nedosiahol úspechov svojho predchodca. Súbežne s vydaním novej dosky sa Linkin Park opäť vydali na celosvetové turné, po ňom nasledoval ďalší ročník Projektu Revolution. V nezmiernenom tempe koncertov pokračovala skupina aj v roku 2004, s jedným z ich najznámejších a najlepšie hodnotených vystúpení, konkrétne na festivale Rock am Ring 2004. Aj v týchto rokoch sa Linkin Parku podarilo s doskou Meteora zvíťaziť v mnoho hudobných anketách a súťažiach, a to napríklad za najlepší videoklip na MTV European Music Awards 2004 a Umelec roka a Skladba roka na Radio Music Awards 2004. Miesto príprav na ďalšiu dosku sa Linkin Park na konci roka 2004 rozhodli odložiť na chvíľu hudobné projekty stranou a užiť si voľný čas s rodinou a priateľmi. Do toho ale prišla ponuka MTV zúčastniť sa spoločného projektu s americkým rapperom Jay Z. Tomuto štýlu sa prisudzuje označenie mash-up, jeho princípom je spájanie rôznych skladieb štýlovo odlišných interpretov do jednej.
Ostatné projekty a práca na novej doske (2004 – 2006)
Po tomto období oddychu Linkin Park síce začali s prípravami na nahrávanie ďalšej dosky, ale všetok postup zbrzdilo zrušenie zmluvy s nahrávacou spoločnosťou Warner Bros. Oficiálnym stanoviskom skupiny bolo, že koncern nezaisťuje umelcom dostatočnú finančnú podporu. Tento spor sa podaril urovnať až na jeseň v roku 2006.
V tejto dobe sa Mike Shinoda rozhodol skúsiť šťastie aj s oveľa viac hiphopovej orientovanou tvorbou, sústredenou do jeho vedľajšieho projektu s názvom Fort Minor. Vydal s ním jeden album, pomenovaný The Rising Tied, po ňom nasledovalo aj koncertné turné. Na tomto projekte sa hudobne podieľal aj Joseph Hahn a pozíciu neoficiálneho poradcu prevzal Brad Delson.
Minutes to Midnight (2006 – 2008)
thumb|212x212px|Koncert Linkin Park v Prahe (2007) V polovici roka 2006 už skupina začala naplno pracovať na materiáli pre novú dosku. Ako producenta si vybrali Ricka Rubina, ktorý skôr pracoval napríklad s Beastie Boys, Metallicou a Red Hot Chili Peppers. Podľa skupiny bolo hlavným impulzom práve k tomuto výberu „snaha vymaniť sa z nu-metalovej škatuľky, do ktorej nás dosadili hudobný kritici.“ Výsledkom práce, ktorá trvala bezmála štrnásť mesiacov, sa stala doska Minutes to Midnight, ktorá vyšla 15. mája 2007.
Okamžite po jej vydaní sa Linkin Park vydali na celosvetové turné, jeho súčasťou bol aj koncert v pražskej Sazka Aréne, 12. júna 2007. Ako turné, tak aj samotná doska zožali po svete veľký úspech, predovšetkým čo sa týka záujmu fanúšikov. Medzi kritikmi vyvolala ale doska veľký rozkol. Podľa jednej časti sa Linkin Park podarilo opustiť nudné klišé nu-metalu a posunúť sa vo svojej tvorbe na novú a netušenú úroveň, podľa druhej zase skupina prišla o časť svojej jedinečnosti a zapadla tak medzi masu nevýrazných rockových skupín. Záujem fanúšikov a podpora skupiny sa odrazili aj v oceneniach, ktoré skupina získala, keď v novembri 2007 dostala skupina pri predávaní cien MTV European Music Awards 2007 cenu za Najlepšiu skupinu roka. V marci 2008 oznámila skupina nové európske turné.
V júli, po ukončení druhého európskeho turné sa Linkin Park vydali na štvrtý ročník Projektu Revolution v Spojených štátoch. Turné v Číne, plánované na október 2008 muselo byť kvôli chorobe Chestera Benningtona zrušené a Linkin Park sa tak rovno pustili do nahrávania nového albumu, na ňom začali pracovať už v marci 2008. Mike Shinoda 12. júna 2010 oznámil, že skupina má už hotové nové piesne, obal a vymyslené meno nadchádzajúcej dosky.
A Thousand Suns (2008 – 2011)
thumb|Vystúpenie na festivale Sonisphere vo [[Fínsko|Fínsku. ]] V máji 2009 Linkin Park oznámili, že začali s prácami na štvrtom štúdiovom albume, ktorého vydanie plánujú na rok 2010. Shinoda prezradil pre IGN, že štvrtý album bude mixom niekoľkých hudobných žánrov a taktiež bude omnoho viac experimentálny ako posledné albumy. Bennington potvrdil, že produkcie sa opäť ujme Rick Rubin a o niečo neskôr kapela prezradila aj názov štvrtého štúdiového albumu, A Thousand Suns.
Popri prácach na novej doske Linkin Park spolupracovali s úspešným filmovým skladateľom Hansom Zimmerom na tvorbe soundtracku pre film Transformers 3. Kapela vydala singel s názvom „New Divide“. Joseph Hahn režíroval oficiálne video, ktoré obsahovalo niekoľko zostrihaných scén z filmu. Po úspešnom dokončení týchto prác a odohraní niekoľkých špeciálnych koncertov sa kapela vrátila k tvorbe štvrtého albumu.
19. Januára 2010 kapela vydala skladbu „Not Alone“, ktorá bola súčasťou projektu Music for Relief nazvaná Download to Donate for Haiti. Zisky zo stiahnutí tejto skladby boli určené na pomoc obetiam zemetrasení v Haiti. 10. februára 2010 sa na oficiálnej stránke kapely objavilo video k skladbe „Not Alone“.
26. apríla kapela vydala aplikáciu pre iPhone, iPod Touch a iPad s názvom "8-Bit Rebellion!" v ktorej si môžete zahrať za jednotlivých členov kapely, a po prejdení odomknete skladbu „Blackbirds“, ktorá sa o niečo neskôr objavila aj na iTunes ako bonusová skladba k „A Thousand Suns“.
Album A Thousand Suns bol vydaný 14. septembra. O niečo neskôr bol vydaný prvý singel albumu, „The Catalyst“. Kapela predstavila nový album odštartovaním turné, ktoré sa začalo 7. septembra v Los Angeles. O deň neskôr boli predstavené dve nové skladby z albumu „Waiting for the End“ a „Blackout“. Na internete sa tiež objavila dokumentárna snímka s názvom Meeting of A Thousand Suns, ktorý zobrazoval práce na albume. „Waiting for the End“ bol neskôr vydaný ako druhý singel z A Thousand Suns.
11. januára bol projekt Download to Donate for Haiti aktualizovaný. Po novom niesol názov Download to Donate for Haiti V2.0, kde myšlienka pretrvávala, no počet skladieb na stiahnutie sa zvýšil. Išlo napríklad o remix singlu „The Catalyst“. 21. marca 2011 kapela vydala tretí oficiálny singel z A Thousand Suns, nesúci názov „Burning in the Skies“.
Living Things a Recharged (2011 – 2013)
V Júni 2011 oznámil hlavný spevák kapely Chester Bennington časopisu Kerrang!, že Linkin Park začali pracovať na nových materiáloch pre ich piaty štúdiový album. Vysvetlil: ''„Pracujeme na nových nahrávkach posledné dva mesiace. Hudba je skvelá a sme presne tam, kde sme chceli byť. Nehovorím o vysokom množstve hluku, ale o veľkom množstve dobrých pesničiek.“''
Spevák a raper kapely Mike Shinoda a Rick Rubin sa ujali produkcie albumu. ''„Ako vždy, stretávame sa približne raz týždenne, aby sme si vypočuli nahrané pesničky a porozprávali sa o nich. Nahrávok je omnoho viac, ako tomu bolo na predchádzajúcich dvoch albumoch. Na A Thousand Suns bolo mnoho experimentov, no povedali sme si, 'OK, nemôžeme to takto robiť navždy. Poďme opustiť túto škatuľku, vrátiť sa a udrieť znovu.“ Bennington vysvetlil: „Rubin nám dal miesto len pre nás, aby sme pracovali na sebe samých... Dal nám stručný opis toho, čo sa mu páči... Bol by rád, ak by nás videl v živšej podobe ako zvyčajne.“'' Tiež povedal, že Shinoda drží proces nahrávania každej pesničky na vysokej úrovni a spoluprácu Rubina a Shinody nazval „náš zlatý lístok“ (our golden ticket).
V júli 2011, Bennington povedal pre časopis Rolling Stone, že Linkin Park chcú, aby vydávali nový album každých 18 mesiacov, a že bude prekvapený, ak piaty album nepríde v roku 2012. Kapela pokračovala v nahrávaní a pracovaní na nových materiáloch dokonca aj počas turné. Neskôr, v septembri 2011 povedal, že piaty štúdiový album je stále iba v počiatočnom štádiu nahrávania. ''„Stále sme na začiatku. Chceme si uchovať kreatívnu náladu, takže sa snažíme pracovať intenzívne... sme spokojní s tempom, ktoré momentálne máme.“''
21. marca 2012 Bennington poskytol interview pre časopis Kerrang!. Povedal: ''„Kapela sa pomaly vracia k starším 'známejším' zvukom pri nových nahrávkach, na [novom] albume budeme pracovať s intenzívnejším zvukom gitár a masívnejšími refrénmi, no tiež pridávame mnoho elektronickej linky, aby bola hudba živá, tvrdá, no nie príliš metalová. Bude to pre ľudí omnoho príbuznejšie ako bol A Thousand Suns, kde sme presadzovali myšlienku 'Kašlať na to, proste skúsime niečo iné.“ Bennington tiež povedal, že texty nových pesničiek budú viac osobné a budú sa vyhýbať politickým názorom, dodal: „Písali sme mnoho aj o našich vzťahoch.“ Bennington a Shinoda zastávali podobné názory pri rozhovoroch pre časopis Spin''. ''„Teraz už vieme, že máme prostriedky a skúsenosti premeniť naše nápady na niečo, čo sme hľadali, na rozdiel od skúšania, objavovania, a zisťovania že to znie iba ako nu-metal. Nikdy sa nám toto škatuľkovanie nepáčilo, no môžeme použiť elementy z tejto hudby a vytvoriť niečo nové, živé a svieže.“'' Prezradili názvy prvých piatich pesničiek z albumu, a tiež potvrdili spoluprácu na albume s kanadským muzikantom Owenom Pallettom. Bennington povedal pre časopis Live 105: „Kapela sa snaží použiť všetko, čo robila v minulosti a použiť najlepšie časti z predchádzajúcich štyroch albumov, a spojiť ich dokopy do jednej nahrávky.“
Shinoda hovoril s Co.Create o novom albume a spomenul: ''„Nový album odpáli všetkých fanúšikov. Priemerný človek nebude schopný po vypočutí pesničky len tak zabudnúť jej názov. Som si ale vedomý, že je to niečo úplne nové.“'' 9. apríla 2012 kapela vypustila na internet upútavku pre piaty štúdiový album. Kapela dala do pozornosti deň 16. apríl 2012, presne v ten deň bol vydaný prvý singel „Burn It Down“.
15. apríla 2012 Mike Shinoda na svojom blogu potvrdil, že názov nového albumu bude Living Things, a že predobjednávky nového albumu budú spustené na oficiálnom webe kapely od 16. apríla. Living Things bude vydaný 26. júna 2012.
28. marca 2012 Shinoda potvrdil, že prvý singel piateho albumu bude „Burn It Down“ vydaný 16. apríla 2012. Tiež potvrdil natáčanie videoklipu pre prvý singel, kde sa réžie ujal Joe Hahn. Videoklip vyšiel 24. mája 2012 a v rovnaký deň po prvýkrát odznela na britskom BBC Radio 1 úplne nová skladba z albumu nesúca názov „Lies Greed Misery“, ktorá ale nie je singlom.
V septembri 2013 Linkin park spolu s Stevom Aokim vytvorili pesničku „A Light That Never Comes“, ktorú dali spolu s remixmi 10 pesničiek z Living Things do albumu Recharged.
The Hunting Party (2013 – 2017)
V máji 2013 Shinoda oznámil, že má vyjsť šiesty album a podľa neho a Chestera tento album bude ich najtvrdší, má byť na štýl hard rocku, metalu a iných veci, ako sami povedali, má byť tvrdší od ostatných skupín, ktoré sa im zdajú pasívne, má mať viac energie, s originálnym, jedinečným "cutting-edge" zvukom. The Hunting Party bude dokonca ešte tvrdší a agresívnejší ako Hybrid Theory, elektronika však bude len veľmi málo používaná, tvrdí Chester. Inšpiráciou im boli aj niektoré skupiny z 90.tych rokov a skôr. Na albume sa taktiež objavia spolupráce s Pageom Hamiltonom zo skupiny Helmet, Tomom Morellom z Rage Against the Machine, a s Daronom Malakianom zo System of a Down. Linkin Park sa rozhodol postupne vypúšťať skladby ešte pred oficiálnym vydaním albumu. Prvá pesnička z tohto albumu, ktorá bola takto vydaná je „Guilty All The Same“ (v tejto pesničke účinkuje aj veľmi úspešný hip-hopový rapper Rakim) vyšla 7. marca 2014, neskôr nasledovala aj pesnička „Until It's Gone“, ktorá vyšla 5. mája 2014. Po nej vyšla „Wastelands“.
3. júna 2014 vyšla pesnička „Rebellion“, ktorú Linkin Park nahrával so svetoznámym gitaristom a spevákom zo skupiny System of a Down. Ďalšou skladbou, ktorá vyšla 6 dní po „Rebellion“ bola „Final Masquerade“. 11. júna na Facebooku odpremiérovali oficiálny videoklip k „Until It's Gone“, ktorý sa tak stal prvým videoklipom z ich nového albumu.
The Hunting Party bol vo väčšine krajinách vydaný 13. júna 2014 a v Spojených štátoch neskôr, 17. júna.
Hudobné žánre a ich vývoj
Prvé dva štúdiové albumy Hybrid Theory a Meteora kombinovali prvky alternatívneho metalu, nu-metalu a rap rocku s náznakom hip-hopu, alternatívneho rocku a elektronickej hudby. Mix všetkých týchto žánrov zaradil hudbu kapely Linkin Park k niečomu dosiaľ nevídanému. Aj napriek tomu ich fanúšikovia označovali iba ako nu-metalovú kapelu. Na albume Minutes to Midnight začala kapela experimentovať s celkom novým zvukom, čoho výsledkom bolo napríklad výrazné obmedzenie rapu. Rap ako taký sa tu objavil iba na dvoch skladbách. Za hlavný žáner tejto dosky bol považovaný alternatívny rock.
Medzi hlavné črty tvorby Linkin Park patrí jednoznačne súhra dvoch vokalistov. Chester Bennington je hlavný spevák kapely a Mike Shinoda má na starosti najmä rap a sprievodné vokály. Na albume Minutes to Midnight toto pravidlo už ale neplatí, keďže si Shinoda vzal na starosť úlohu hlavného vokalistu v skladbách "In Between", "Hands Held High" a na bonusovej skladbe "No Roads Left". V niekoľkých skladbách zo štvrtého štúdiového albumu, A Thousand Suns spieva Bennington spoločne so Shinodom, vrátane všetkých štyroch singlov. Na tomto albume sa často stretneme s elektronickými zvukmi, najmä bicích.
Štvrtý štúdiový album je považovaný za významný bod v kariére Linkin Park, keďže si zvolili úplne nové cestu, ktorou sa uberať. Tento smer si vyžiadal veľkú vlnu kritiky. Štvrtý album bol najčastejšie označovaný ako alternatívny a elektronický rock. Všetky skladby štvrtého albumu tvoria jeden celok, akýsi príbeh, ktorý má veľmi emotívnu myšlienku. Prechody medzi jednotlivými skladbami sú preto často nepočuteľné.
Vlna kritiky prinútila kapelu zamyslieť sa a povedať si "Čo ďalej?". Výsledkom je piaty štúdiový album Living Things, kde kapela ako myšlienku uprednostnila príbehy ľudí pred akýmsi globálnym nebezpečenstvom spoločnosti. Zámer skupiny bolo skombinovanie tých najlepších prvkov zo všetkých predošlých albumov, a tým vytvoriť celok, ktorý sadne každému poslucháčovi.
Alois Friedrich Rogenhofer
Alois Friedrich Rogenhofer sen. (* 22. december 1831, Viedeň† 15. január 1897, Viedeň) bol známy a významný rakúsky entomológ – lepidopterológ a hymenopterológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých opisov nových druhov, poddruhov a individuálnych foriem prevažne motýľov. Je autorom mnohých prác o motýľoch, ako i niektorých prác biografického charakteru.
Počas svojho života pôsobil ako kustód Prírodovedného múzea vo Viedni (Naturhistorisches Hofmuseum Wien). Sám alebo s inými autormi opísal napr. nasledujúce druhy a poddruhy hmyzu: Choreutis basalis Felder & Rogenhofer, 1875, Atrophaneura hageni Rogenhofer, 1889, Papilio nobilis Rogenhofer, 1891.
Na jeho počesť bolo jeho menom pomenovaných niekoľko druhov a poddruhov hmyzu, napr.: Polia rogenhoferi Möschler, 1870, Oidaematophorus rogenhoferi Mann, 1871, Gorytes rogenhoferi Handlirsch, 1888, Typhlomyrmex rogenhoferi Mayr, 1862, Rougeotiana rogenhoferi Bohatsch, 1880, Dysgonia rogenhoferi Mann, 1877, Cymatia rogenhoferi Fieber, 1864 a pod.
Pre našu slovenskú entomológiu má Rogenhofer význam ako jeden z autorov, ktorý popísal prvý poddruh jasoňa červenookého z územia Slovenska. Tento opis bol zverejnený v roku 1892 a išlo o popis karpatského poddruhu Parnassius apollo ssp. carpaticus Rebel et Rogenhofer, 1892. Ďalším z autorov, ktorý sa podieľal na popise bol Hans Rebel.
Pre entomológiu má význam i jeho syn Alois Rogenhofer junior (* 1878 – 1???).
Jeho zbierka hmyzu (hlavne Hymenoptera a Lepidoptera) je uložená v Naturhistorisches Museum vo Viedni.
Hričov (vodná nádrž)
náhľad|Vodná nádrž Hričov Hričov je vodná nádrž na rieke Váh, pod jeho sútokom s Kysucou a Rajčankou, pri obci Horný Hričov. Je súčasťou druhej časti Vážskej kaskády a s Vodným dielom Žilina sú jej najvyšším stupňom. Pri výstavbe vodného diela bola zatopená časť obce Strážov.
Základné údaje
V čase vyšších vodných stavov sa do nádrže dostáva vodami Kysuce aj Rajčanky veľké množstvo nečistôt, ktoré ju zanášajú. V súčasnosti sú zanesené odhadom 2/3 objemu nádrže, čo značne znižuje jej akumulačné možnosti.
Elektráreň
Súčasťou nádrže je aj vodná elektráreň, ktorá bola uvedená do prevádzky v roku 1962. Elektráreň má nainštalované 3 vertikálne kaplanove turbíny s prietokom 3 x 133 m³ a celkovým výkonom 31,5 MW (3x10,2 MW). Priemerne vyrobí 59,1 GWh elektrickej energie ročne. Od vodnej elektrárne Hričov sa voda vedie umelým derivačným kanálom k elektrární Mikšová, ktorá má najväčší inštalovaný výkon tejto skupiny (Hričov - Mikšová - Považská Bystrica).
Gottlob Berger
Gottlob Berger (* 16. júl 1896 Gerstetten, Nemecko – † 5. január 1975 Stuttgart) bol nacistický politik a generál Waffen-SS (SS-Obergruppenführer) počas druhej svetovej vojny.
Život
Berger sa dobrovoľne prihlásil do armády na začiatku prvej svetovej vojny, v ktorej dosiahol hodnosť podporučíka pechoty. Bol viackrát zranený a vyznamenaný železným krížom I. a II. triedy. Po vojne bol v roku 1919 prepustený z armády. V roku 1922 vstúpil do nacistickej strany. Stal sa členom SA a v roku 1936 aj členom SS.
Bol spoluautorom Himlerovho rasistického pamfletu Der Untermensch (Podčlovek) a rovnako i propagátor pamfletu Mit Schwert und Wiege (Mečom a kolískou) pre verbovanie príslušníkov iných národností do SS. Od roku 1940 bol veliteľom štábu vojska SS a jedným z najdôležitejších predstaviteľov vojenského velenia Waffen SS. Bol krstným otcom SS-Sturmbannführera Karla Lieba, veliteľa Nórskeho regrutačného úradu v Drammensveiene v Oslo.
Od 31. augusta do 19. septembra 1944 velil nemeckým okupačným vojskám, ktoré zasiahli proti SNP. Pre pomalé tempo vedenia operácií ho vo funkcii veliteľa nemeckých ozbrojených síl na Slovensku (Deutscher Befehlshaber in der Slowakei) aj vyššieho veliteľa SS a Nemeckej polície (HSSPF) na Slovensku vystriedal Hermann Höfle. Vojnu viedol nevojenským, neľudským spôsobom. 22. decembra 1944 bol Tisom vyznamenaný radom Vojenského víťazného kríža I. triedy s mečmi.
V máji 1945 bol Berger zajatý americkými jednotkami. Následne bol počas súdu z vojnovými zločincami v Norimbergu odsúdený medzi rokmi 1947 a 1949 na 25 rokov väzenia. Tento rozsudok neskôr znížili na 10 rokov a následne bol v roku 1951 prepustený na slobodu.
Jozef Repko
Jozef Repko (* 12. október 1940, Trenčín – † 8. apríl 2014, Senica) bol slovenský prozaik a dramatik.
Tvorba
Literárnu tvorbu začal publikovaním básní v roku 1959 v časopise Mladá tvorba. Od roku 1969 sa začal pravidelne venovať tvorbe rozhlasových hier a dramatizáciám próz pre rozhlas (Archibald Joseph Cronin, Ladislav Nádaši-Jégé a i.). V rozhlasovej tvorbe sa venoval viacerým témamsociálnej problematike predmníchovskej republiky, protifašistickým odbojom, dávnej histórii nášho národa, ale najviac priestoru venoval problematike zo života súčasných detí a mládeže. V prozaickej tvorbe sa – podobne ako pri tvorbe rozhlasových hier – venoval najmä dielam pre deti a mládež. Svoje diela publikoval v detských časopisoch Ohník a Slniečko, v roku 1973 debutoval románom pre mládež s tematikou protifašistického odboja Milión krokov domov.
Donzenac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laponsko (územie)
right|thumb|Vlajka Laponska right|thumb|Poloha Laponska
Laponsko (, 🇸🇪, 🇳🇴, 🇫🇮, ) je oblasť tradične obývaná Laponcami (Saammi). Leží v severnej Európe a zahŕňa severnú časť Škandinávie (Nórsko, Švédsko a Fínsko) a polostrova Kola v Rusku.
Časom, ako sa strácajú hranice medzi severskými štátmi a aj hranica s Ruskom sa stále viac otvára, sa časti Laponska stále viac integrujú. Týka sa to nielen pôvodných Laponcov (Saamov), ale aj nelaponského obyvateľstva a väčšiny, ktorá má síce laponských predkov, ale už sa sociálne identifikuje ako súčasť národného štátu, v ktorom žije. Za Laponcov sa považujú iba kultúrne neasimilovaní Laponci.
Laponská vlajka bola ustanovená v Åre (Švédsko) 15. augusta 1986. Vlajku navrhol Astrid Bähl zo Skibotn (Nórsko). Je to prevzatý motív zo ságy Paiven parnech (Synovia slnka) od Andersa Fjellnera (1795 – 1876). Ľavý polkruh predstavuje Slnko, pravý Mesiac.
Locminé
Locminé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Spika
náhľad|Hľadanie hviezdy Spika
Locminé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Spika
Spika (Spica, α Vir/α Virginis/Alfa Virginis) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Panna a jedna z najjasnejších hviezd na nočnej oblohe.
Locminé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spika
Spika je zákrytová premenná hviezda. Pri zákryte jej jasnosť klesne o 0,1 mag. Perióda je 4,01 dňa. Hlavná zložka je tiež premenná hviezda, konkrétne pulzujúca premenná typu beta Cephei.
NGC 1903
NGC 1903 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. novembra 1834.
Karl Friedrich Brunner-von Wattenwyl
Životopis
Po skončení základnej školy študoval fyziku a geológiu na univerzite v Ženeve, Berne a Berlíne. V roku 1846 sa stal doktorom filozofie. V rokoch 18501855 pôsobil ako profesor fyziky na Univerzite v Berne, kde už v roku 1851 zaviedol vo Švajčiarsku telegraf.
NGC 1903
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Karl Friedrich Brunner-von Wattenwyl
Životopis
Po manželke, Emilie Elise von Wattenwyl prevzal druhé priezvisko a v roku 1880 bol v Rakúsku povýšený do rytierského stavu.
Počas svojho pobytu v rôznych krajinách (Grécko, Turecko) zozbieral obrovskú zbierku nových druhov rovnokrídleho hmyzu a opísal veľa nových druhov a poddruhov hmyzu z tohto radu.
Jeho zbierka hmyzu sa z najväčšej časti nachádza v Naturhistorisches Museum vo Viedni. Čiastočne je uložená aj v Naturhistoriches Museum der Burgergemeinde v Berne, v Staatliches Museum für Tierkunde v Drážďanoch, v Senckenbergovom múzeu vo Frankfurte nad Mohanom a v Biozentrum Grindel und Zoologisches Museum v Hamburgu.
Berchem-Sainte-Agathe
Berchem-Sainte-Agathe je obec v Bruselskom regióne.
Obyvateľstvo
Berchem-Sainte-Agathe má približne 22 185 obyvateľov (2010).
Joanna Newsomová
Joanna Caroline Newsomová (* 18. január 1982, Nevada City, Kalifornia) je americká harfistka, klaviristka, čembalistka, speváčka a skladateľka.
Býva označovaná za jednu z najvýraznejších postáv súčasnej psychofolkovej scény. Ona sama sa však nepriznáva k žiadnemu špecifickému štýlu. Vo svojich piesňach kombinuje prvky indie popu, amerického folklóru, avantgardného modernizmu a africkej rytmiky.
Mád
Mád je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Szerencsskom okrese.
Má rozlohu 3186 ha a žije tu 2397 obyvateľov (2007).
Haidel
Haidel je vysoký zalesný vrch v Bavorskom lese.
Poloha
Leží východne od Freyungu a severovýchodne od Waldkirchenu, v okrese Freyung-Grafenau. Charakteristické pre vrchol, ktorý tvorí plochý chrbát, sú dve do ďaleka viditeľné stavby: vyhliadková veža a telekomunikačná veža Deutsche Telekom AG.
Na východnom svahu Haidelu, nad obcou Haidmühle, vyviera niekoľko potokov ktoré tvoria Studenú Vltavu.
V stredoveku viedla jedna z troch vetiev tzv. Zlatej cesty z Pasova do Prachatíc cez Waldkirchen a Volary,  práve cez chrbát Haidelu.
Vyhliadková veža
Keď v roku 1925 silná víchrica spustošila les na vrchole chrbáta, odkryl sa skvelý výhľad ponad pahorky Bavorského lesa a Šumavy až po Alpy. V snahe zachovať tento výhľad skôr, než bude vrch znova zalesnený, dal lesmajster Karl Beringer v roku 1934 na vrchole postaviť drevenú vyhliadkovú vežu. Táto prvá veža na Haideli musela byť kvôli havarijnému stavu v roku 1948 demontovaná.
V roku 1967 založil miestny duchovný Herbert Kessler pobočku Leopoldsreut, Združenia bavorského lesa. Spolok sprístupnil Haidelskú oblasť pomocou množstva turistických chodníkov a vytýčil si cieľ, vybudovať novú vyhliadkovú vežu ako turistickú atrakciu, čo sa mu aj podarilo. 18. októbra 1970 bola nová, 25 metrov vysoká drevená veža duchovným Herbertom Kesslerom požehnaná a slávnostne otvorená. Drsné klimatické podmienky na vrchole Heidela však v nasledujúcich rokoch vyžadovali od združenia veľké úsilie na udržiavanie veže. Hoci boli dvakrát, v rokoch 1984 a 1990, na nej prevedené rozsiahle opravy, nepodarilo sa zabrániť, aby aj druhá veža v roku 1997 kvôli havarijnému stavu musela byť zatvorená.
Pre zachovanie Haidelskej veže, bol ešte v tom istom roku založené združenie. Spolu so združením Leopoldsreut mali hlavnú zásluhu na vybudovaní tretej vyhliadkovej veže. Ešte pred príchodom zimy 13. novembra 1998 bola nová veža otvorená.
27. júna 1999 Passauský biskup Franz Xaver Eder slúžil slávnostnú bohoslužbu v priebehu ktorej novú vežu požehnal. Vyhliadková veža je zhotovená z dreva douglasky a smrekovca a má výšku 35 metrov.