cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnetické pole
Táto rovnica hovorí, že sila pripadajúca na jednotku dĺžky drôtu je vektorovým súčinom vektoru prúdu s magnetickým poľom. V hornej rovnici je vektor prúdu, \mathbf{i}, vektor, ktorého veľkosť sa rovná zvyčajnému skalárnemu prúdu, i, a ktorého smer je pozdĺž drôtu, ktorým prúd prechádza.
Para
Chápanie pary v bežnom jazyku je odlišné od fyzikálnej definície (teda od definícií preberaných v tomto článku) - pozri para (rozlišovacia stránka).
Magnetické pole
Najkompaktnejšie a najelegantnejšie matematické výroky opisujúce fungovanie magnetického poľa využívajú vektorový počet.
Para
Diagram teplota-entropia
V diagrame teplota-entropia (pozri obrázok) sa oblasť pary nachádza vpravo od krivky sýtych pár (pravá časť modrej zvonovitej krivky) a pod kritickou teplotou (dotyčnica k vrcholu zvonovej krivky). Stav nad kritickou teplotou sa v termodynamike považuje za plyn.
Vodná para
V technických aplikáciách je vodná para najčastejším zástupcom pary. Napríklad parný stroj alebo parná turbína pracujú s vodnou parou, aj keď to nie je v ich názve uvedené. V energetike sa takáto para nazýva aj prehriata para. Kritický bod vodnej pary má parametre:
Magnetické pole
Hypotetická magnetická sila s magnetickým nábojom
Niektoré teórie poznajú aj tento tvar magnetickej sily.
Úplná Lorentzova sila by v tomto prípade bola:
Zoznam významných svetových violistov
Toto je zoznam významných svetových violistov klasickej hudby. Zoznam je možné dopĺňať.
Kapucíni & Stanley
Kapucíni & Stanley je slovenská hudobná skupina. Skupina bola tvorená z hudobnej skupiny Kapucíni a hudobníka Stanleyho. Vznikli v roku 1995. Okrem spoločných vystúpení vystupovali a vystupujú aj sólovo.
3431 Nakano
3431 Nakano je planétka s priemerom 133 km, ktorú objavil Cutomu Seki 24. augusta 1984.
Silvia Truu
Silvia Astrid Truu (za slobodna Silvia Astrid Koch/Koht; * 16. december 1922, Paldiski† 5. máj 1990, Tallinn) bola estónskou spisovateľkou, ktorá písala hlavne detskú literatúru a literatúru pre mládež.
Život
Z Paldiski sa Silvia Truu presťahovala za vzdelaním do Nõmme (dnes súčasťou Tallinnu), kde do roku 1941 študovala na dievčenskom obchodnom gymnáziu. V rokoch 1949-1951 pracovala v novinách Rahva Hääl (prekl.: Hlas ľudu), potom sa stala redaktorkou vysielania pre deti. Neskôr pracovala v novinách Noorte Hääl (prekl.: Hlas mládeže) a do roku 1965 bola redaktorkou novín Nõukogude Naine (prekl.: Sovietska žena). Jej dcérou je známa estónska architektka Meeli Truu.
Dielo
Jej prvým literárnym počinom bola rozhlasová hra a poviedka pre deti, ktoré boli uverejnené v časopise Pioneer (prekl.: Pionier). Avšak, najviac zo všetkých jej diel bola obľúbená trojica kníh pre mládež o mladej slečne Silji. O tejto hrdinke autorka napísala tri knihy. Prvou bola kniha Kuu aega täiskasvanu (prekl.: Mesiac budem dospelá), ktorá je určená hlavne dospievajúcim dievčatám. Kniha rozpráva príbeh mladej 16-ročnej slečny, ktorá sa snaží nájsť svoje miesto v spoločnosti. Jej príbeh je úzko spojený so susedom Indrekom a kamarátkou Merle. Kniha rozpráva o problémoch dospievajúcich, ktoré sú aktuálne aj dnes. Hlavná hrdinka Silja sa snaží popasovať s otázkou svojej budúcnosti a zároveň jej rodičia umožnili starať sa sama o seba, kedy si mohla vyskúšať zodpovednosť dospeláckeho života. Druhou knihou je Merle alebo ''Tere! Sind ma otsisin! (prekl.: Ahoj! Teba som hľadala!''). Je to príbeh o Siljinej kamarátke Merle, ktorá chcela študovať a stať sa sestričkou, avšak vplyvom rodinného zázemia je Merle odkázaná vzdať sa štúdia a ide pracovať do fabriky na sladkosti. Treťou knihou je Peidus pool (prekl.: Skrytá strana), ktorá je z týchto troch kníh najpopulárnejšia. Dielo rozpráva príbeh Siljinho suseda Indreka, ktorému umrie matka, a tak sa z neho stáva sirota. Autorka do kníh začlenila aj problematiku lásky, ktorá je pre dospievajúcich pomerne dôležitá.
Preklady
Do slovenčiny zatiaľ neboli preložené žiadne jej knihy, avšak do češtiny bola preložená kniha Kuu aega täiskasvanu.
Asparagín
Asparagín (skratka Asn alebo N ) je amid kyseliny asparágovej. Jeho L -forma patrí medzi 20 proteínogénnych aminokyselín, z ktorých sú syntetizované bielkoviny. Je to polárna alifatická α-aminokyselina, ktorá je kódovaná kodónmi AAU a AAC.
Vo voľnej forme je zásobárňou dusíka v organizmoch.
História
O tri roky neskôr, v roku 1809, identifikoval Pierre Jean Robiquet látku z koreňa sladkého drievka, ktorá mala vlastnosti podobné asparagínu. V roku 1828 túto látku identifikoval Auguste-Arthur Plisson ako asparagín.
Určenie štruktúry asparagínu vyžadovalo dekády výskumu. Jeho stechiometrický vzorec určili v roku 1833 Antoine François Boutron Charlard and Théophile-Jules Pelouze. V tom istom roku ukázal Justus von Liebig presnejší vzorec. V roku 1846 taliansky chemik Raffaele Piria urobil reakciu asparagínu s kyselinou dusičnou, čo viedlo k odštiepeniu aminoskupín asparagínu za vzniku kyseliny jablčnej. Vďaka tomu sa zistilo, že asparagín má štvoruhlíkatý reťazec. Piria si myslel, že je to diamid kyseliny jablčnej, ale v roku 1862 ukázal nemecký chemik Hermann Kolbe, že tento predpoklad je nesprávny a namiesto toho usúdil, že je to amid amínu kyseliny jantárovej. V roku 1886 objavil taliansky chemik Arnaldo Piutti zrkadlový obraz (enantiomér) prírodne sa vyskytujúcej formy asparagínu, ktorý mal mnoho podobných vlastností, ale líšil sa od asparagínu. Keďže presná štruktúra asparagínu stále nebola známa – presná poloha aminoskupiny nebola presne určená – Piutti syntetizoval asparagín a publikoval jeho skutočnú štruktúru v roku 1888.
Metabolizmus
Aspartát vzniká z oxalacetátu, ktorý pochádza z citrátového cyklu. Pri rozklade asparagínu dochádza k opačnému procesu, jeho deamidáciu katalyzuje asparagináza. To z asparagínu robí glukogénnu aminokyselinu. Asparaginázu je možné použiť ako liek pri liečbe niektorých druhov rakovín, kde rakovinové bunky vyžadujú prísun asparagínu z krvi.
Význam
Keďže bočný reťazec asparagínu môže tvoriť vodíkové väzby s peptidovou kostrou bielkovín, asparagínové reziduá sa často nachádzajú na začiatku alfa-helixov v podobe asx ohybov a asx motívov alebo v beta-skladaných listoch v podobe amidových kruhov.
Asparagín je dôležitý v glykoproteínoch. Na jeho amidovú skupinu možno naviazať sacharidy pomocou N-glykozylácie. Na asparagín sa viaže takmer výlučne N-acetylglukózamín. Naviazanie sacharidu na asparagín zvyčajne vyžaduje určitú sekvenciu aminokyselín v bielkovine – takmer vždy je to Asn-X-Ser/Thr (výnimočne Asn-X-Cys ), kde X je akákoľvek aminokyselina okrem prolínu (Pro).
Prenos N-acetylglukózamínu na asparagín katalyzujú oligosacharyltransferázy v endoplazmatickom retikule. Táto glykozylácia je dôležitá pre štruktúru i funkciu bielkovín.
Asparagín je dôležitý pre vývoj a fungovanie mozgu. Dostupnosť asparagínu je takisto dôležitá pre proteosyntézu počas replikácie poxvírusov.
Zdroje v potrave
Asparagín nie je pre ľudí esenciálnou aminokyselinou, čo znamená, že je možné ho syntetizovať z intermediátov hlavných metabolických dráh a nie je nutné dodávať ho v potrave. Nachádza sa napríklad v:
Toxicita
Zahriatím zmesi asparagínu a redukujúcich cukrov alebo iných zdrojov karbonylových skupín vzniká akrylamid. Tento proces prebieha v jedlách ako sú hranolčeky, čipsy alebo toasty. Akrylamid sa v pečeni mení na glycidamid, čo je potenciálny karcinogén.
Elektrické pole
Elektrické pole je fyzikálne pole, v ktorom je veličinou poľa (čiže veličinou priradenou každému bodu poľa) intenzita elektrického poľa E. V nejakom bode existuje elektrické pole, ak v tomto bode pôsobí na elektricky nabité teleso určitá sila (F) nazývaná elektrická sila.
Existuje ako:
Graficky sa znázorňuje elektrickými siločiarami (indukčnými čiarami).
kde
V sústave SI sa sila udáva v newtonoch, náboj v coulomboch a vzdialenosť v metroch. Preto má  \epsilon_0 ako jednotku C²/(N·m²).
Toto bolo empiricky známe. Teraz predpokladajme, že jeden náboj je pevný a druhý premiestnime na ine miesto. Podľa tejto rovnice je sila na premiestneny náboj úmerná jeho náboju. Elektrické pole je definované ako konštanta úmernosti medzi nábojom a silou:
Táto rovnica však platí len v elektrostatike, čiže ak sa nič nehýbe. Ak by sme si pozreli všeobecnejší prípad pohybujúcich sa nábojov, rovnica by sa zmenila na Lorentzovu rovnicu.
Majstrovstvá Európy vo futbale 1984
Majstrovstvá Európy vo futbale 1984 boli 10. Majstrovstvá Európy vo futbale. Konali sa v Francúzsku od 12. júna do 27. júna 1984. Z kvalifikácie postupovali sedem tímov a domáca reprezentácia. Turnaj vyhrala reprezentácia Francúzska, keď vyhrala vo finále 2-0 nad reprezentáciou Španielska. Najlepším strelcom sa stal Francúz Michel Platini s 9 gólmi.
Kvalifikácia
thumb|right|Účastníci turnaja. Do kvalifikácie Majstrovstiev Európy roku 1980 vstúpilo celkom 32 tímov, ktoré bojovali celkovo o 8 postupových miest na záverečný finálový turnaj. Francúzsko ako hostiteľ majstrovstiev sa kvalifikoval automaticky, a tak sa bojovalo o sedem miest.
Kvalifikované tímy:
Strelci
9 gólov
3 góly
2 góly
1 gól
Transakčná analýza
Berne rozoznáva v ľudskej psychike tri „stavy ega“, Rodič, Dospelý a Dieťa. Tieto stavy sa rozvinú v detstve, a človek môže v danej situácii konať z pozície niektorého stavu ega.
Jednotlivé medziľudské interakcie možno rozdeliť do nasledujúcich skupín (kde každá nasledujúca je na úrovni štrukturalizácie času komplexnejšia s vyšším ziskom zo sociálnej interakcie):
V prípade hry môžu hráči spolupracovať tak, aby každý dosiahol svoj hľadaný psychologický zisk, alebo sa jeden hráč môže pokúšať dosiahnuť svoj zisk na úkor druhého, tak že predstiera iný cieľ a potom spoluhráča podrazí a ukončí hru. Hry sú zdrojom mnohých medziľudských problémov. V knihe „Jak si lidé hrají“ Berne uvádza niekoľko bežných typov hier a rozdeľuje ich na niekoľko skupín.
3479 Malaparte
3479 Malaparte je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 3. októbra 1980.
Dračia studňa
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Krivoklát a Bolešov v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 7,58 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území pamiatky platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: Územie predstavuje mikroreliéfnu formu - najmohutnejší a najrozsiahlejší penovcový útvar Bielych Karpát, pravdepodobne s cennými fosíliami kvartérnych mäkkýšov a chránených druhov fauny a flóry.
Podmietka
Podmietka je plytká orba strniska, ktorá znižuje výpar, kyprí pôdu a ničí burinu. V suchšom podnebí a na piesočnatých pôdach má byť hlbšia, vo vlhkejšom podnebí a na ílovitých pôdach plytšia.
Boofzheim
Boofzheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fantasos
Oneiroi
Mirbel
Mirbel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Union (Union County, New Jersey)
right|thumb|Poloha v Union County
Union je sídlo v okrese Union County v americkom štáte New Jersey. Podľa sčítania z roku 2000 tu žilo 54 405 obyvateľov. Mesto je súčasťou metropolitnej oblasti Greater New York.
Nancy Jan Davisová
Nancy Jan Davisová (rodená Smotherman, * 1. november 1953, Cocoa Beach, Florida, USA) je americká astronautka. Vo vesmíre bola trikrát.
Štúdium a zamestnanie
V roku 1971 skončila strednú školu Huntsville High School v meste Huntsville v štáte Alabama a potom študovala na Georgia Institute of Technology. Po skončení štúdia v roku 1975 pokračovala na Auburn University, tu doštudovala v roku 1977 a potom v štúdiách pokračovala na University of Alabama v Huntsville.
V rokoch 1977 až 1979 pracovala v ropnom priemysle a od roku 1979 v NASA (Huntsville, potom Houston). Vydala sa za astronauta Marka Lee. Leteli spoločne v raketopláne v lete STS-47.
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa dostala trikrát ako letová špecialistka a strávila vo vesmíre 28 dní, 2 hodiny a 7 minút. Bola 280. človek vo vesmíre, 19. žena.
Ján Šalamún Petian
Ján Šalamún Petian (* 30. júl 1799, Ábelová – † 5. október 1855, Budapešť) bol evanjelický kňaz, zoológ.
Životopis
Používal aj pomaďarčenú podobu mena Petényi. Základné vzdelanie získal v Lučenci.Študoval v Banskej Bystrici (1808 – 1813), v Bratislave (1817 – 1822), teológiu vo Viedni (od roku 1822). Tam sa začal zaujímať o prírodné vedy, najmä zoológiu, farár v Cinkote (dnes súčasť Budapešti, 1826 – 1833), zakladateľ vedeckej faunistiky a ornitológie v Uhorsku, správca zoologického oddelenia Národného múzea v Budapešti. S významným svetovým zoológom K.L. Brehmom udržiaval styk po celý život. Prvý v Uhorsku propagoval ochranu prírody, člen korešpondent Uhorskej akadémie vied, člen vedeckej spoločnosti vo Viedni, Altenburgu, Görlitzi, v Mainzi (od roku 1846). Priateľ J. Kollára, do jeho Národných zpievaniek prispieval zápismi starých spevov, hier a povestí. V prvej ročenke Prírodovedeckej spoločnosti (Temészettudományi Társulat) založenej v Pešti (1841) publikoval výsledky ornitologických výskumov z Turčianskej kotliny a okolia Banskej Bystrici. Mnohé živočíchy sú pomenované jeho menom.
Dolná ulica (Banská Bystrica)
thumb|Časť Dolnej ulice, pohľad smerom na západ, k [[Vajanského námestie (Banská Bystrica)|Vajanského námestiu. Na pravej strane obrázka je kostol svätej Alžbety.]] thumb|Časť Dolnej ulice, pohľad smerom na východ, k [[Námestie SNP (Banská Bystrica)|Námestiu SNP.]]
V dolnej časti ulice sa nachádzala Dolná brána a nemocnica.
História
V minulosti ulicou viedla posledná cesta odsúdených na smrť. Modlievali sa v kostole svätej Alžbety, potom pri soche sv. Anny a nakoniec pri drevenom kríži blízko miesta popraviska. Popravisko sa nachádzalo na šibeničnom vŕšku, zvanom tiež Galgenberg. Ulica bola zrekonštruovaná v roku 1993 spolu s ďalšími časťami centrálnej pešej zóny.
Emil Peťko
Emil Peťko (* 19. október 1903, Hronec – † 5. máj 1985, Banská Bystrica) bol funkcionár KSČ a robotník.
Jeho otec Gabriel Peťko, matka Matilda rod. Farkašová, brat Gabriel Peťko.
Životopis
Predstaviteľ odborárskeho a komunistického hnutia na Horehroní. Zakladajúci člen KSČ v Banskej Bystrici. Účastník celoslovenskej krajinskej konferencie KSČ v Robotníckom dome (1937).
Česká tabule
Česká tabule (staršie názvy: Česká křídová tabule, Česká tabule křídová; po slovensky Česká tabuľa, Česká kriedová tabuľa) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v stredných a severných Čechách.
Na severe a na východe je ohraničená Krkonošsko-jesenickou sústavou, na juhu je obmedzená Českomoravskou sústavou a Poberounskou sústavou, na západe Krušnohorskou sústavou. Je z prevažnej väčšiny tvorená horninami kriedového útvaru. Miestami sa objavujú jednotlivé pozostatky vulkanickej činnosti a skalné mestá. Najvyšším bodom je Ralsko s výškou
Paradigma (filozofia a veda)
Paradigma je pojem, ktorý zaznamenal nasledujúci postupný vývoj:
Bless the Child
„Bless the Child“ je skladba fínskej symfonickej metalovej skupiny Nightwish, ktorá bola vydaná ako druhý singel z ich albumu Century Child, Je jednou z dvoch skladbieb albumu, pre ktorú bolo natočené hudobné video - druhou je skladba „End of All Hope“.
Jozef Čierny (hokejista)
Jozef Čierny (* 13. máj 1974, Zvolen), je bývalý slovenský profesionálny hokejista. Jeho bratranec Ladislav Čierny je bývalý reprezentačný obranca.
Bless the Child
Existujú dve verzie singlu, každá má trochu rozlišný zoznam skladieb.
Jozef Čierny (hokejista)
Klubový hokej
Neskôr zamieril do najvyššej nemeckej ligy a stal sa popredným hráčom tímu Nürnberg Ice Tigers. Počas tohto pôsobenia bol vinníkom automobilovej nehody. V roku 1999 sa vrátil na Slovensko, kde obliekol po deviatich rokoch opäť zvolenský dres a stal sa majstrom Slovenska. Vo Zvolene strávil nekompletných sedem sezón. V ročníku 2008/09 s ním klub ukončil spoluprácu. Jozef Čierny potom odišiel do rakúskej ligy, kde odohral desať zápasov za tím EC Graz. Kvôli limitu v počte cudzincov v klube však musel odísť. Napokon sa stal hráčom holandského klubu HYS The Hague, ktorému pomohol získať prvý majstrovský titul po štyridsiatich rokoch.
Neskôr hrával za nemecký treťoligový Bad Tölz, rumunský Brašov v MOL Lige a na Slovensku za druholigovú Spišskú Novú Ves a Michalovce.
Reprezentácia
Jozef Čierny reprezentoval Česko-Slovensko na Majstrovstvách Európy hráčov do 18 rokov 1992, kde získal zlatú medailu. Za slovenskú reprezentáciu odohral 12 zápasov, strelil 1 gól.
3378 Susanvictoria
3378 Susanvictoria je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 25. novembra 1922.
Neusiedl am See (okres)
Okres Neusiedl am See je okres rakúskej spolkovej krajiny Burgenland. Jeho sídlo je mesto Neusiedl am See. Pred pripojením Burgenlandu k Rakúsku tvorilo územie dnešného okresu západnú časť Mošonskej župy.
Geografia
Okres Neusiedl am See sa nachádza v najvýchodnejšej časti Rakúska na hranici s Maďarskom a Slovenskom zároveň je aj najsevernejším okresom v Burgenlande. Na území okresu sa nachádza aj najväčšia časť Neziderského jazera a zároveň aj rakúska časť Národného parku Neusiedler See - Seewinkel.
Populačný vývoj
Populačný vývoj v okrese Neusiedl am See'''
Údaje Štatistického úradu
Administratívne členenie
thumb|upright=2.5|left|Administratívne členenie okresu Neusiedl am See
Okres Neusiedl am See zahŕňa celkom 27 obcí, vrátane 2 miest:
Doprava
Cez okres prechádza diaľnica A4 spájajúca Viedeň a Budapešť. 20. novembra 2007 bola otvorená križovatka Bruckneudorf, ktorá sa napája na Severovýchodnú diaľnicu A6, ktorá smeruje cez Kittsee do Bratislavy.
Ohrozenie
Ohrozenie je ocitanie sa v nebezpečnej, nepriaznivej, ťažkej situácii, vystavenosť nebezpečenstvu.
Cassagnes-Bégonhès
Cassagnes-Bégonhès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 919 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
STS-7
STS-7 bola misia amerického raketoplánu Challenger, druhý let orbitera Challenger a siedmy v programe Space Shuttle celkovo. Cieľom letu bolo vypustenie komunikačných družíc Anik-C2 a Palapa-B1 a družice SPAS-01, ktorá mala byť po prvýkrát vypustená a znovu zachytená. Tejto misie sa po prvýkrát v histórii americkej kozmonautiky zúčastnila žena Sally Kristen Ridová.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy na štart
Po svojom predchádzajúcom prvom lete STS-6 si orbiter Challenger vyžadoval opravy, hlavne svojho tepelného štítu. Poškodila sa napríklad plstená izolácia na moduloch OMS, ktorá bola nahradená asi 170 dlaždičkami. Ďalších 120 dlaždíc nahradilo ablatívnu ochranu na elevónoch a 60 poškodených dlaždíc bolo vymenených za nové. Celkove trvali opravy a previerky Challengera 35 dní. Prípravy na štart bolo potrebné maximálne urýchliť, pretože predchádzajúci štart prebehol s oneskorením a ďalšie oneskorenie by ohrozovalo pripravovanú termín štartu pre misiu STS-9.
Raketoplán v štartovacej zostave bol na mobilnom zariadení MLP-1 prevezený na rampu 39-A 26. mája. Vlastné odpočítavanie začalo 16. júna v stave T-40 hodín. Skrátenie doby odpočítavania bolo spôsobené tým, že množstvo operácií prebehlo mimo rámec odpočítavania. V priebehu odpočítania sa vyskytli tri menšie poruchy.
Priebeh misie
Misia STS-7 sa začala 18. júna 1983 o 11:33:00 UTC. Bol to prvý vesmírny let ženy v americkej histórii a zároveň let, ktorý mal najpočetnejšiu posádku, ktorá do tej doby letela v jednej vesmírnej lodi.
Na rozdiel od predchádzajúcich letov prebehlo navádzanie na dráhu presne podľa plánu (pri predchádzajúcich letoch boli vo výške až kilometrové odchýlky). Dva manévre motorov OMS v čase T+10 minút a T+44 minút dostali Challenger na takmer kruhovú obežnú dráhu vo výške 289 – 305 km.
Po otvorení nákladového priestoru a nevyhnutných previerkach bola najprv vypustená družica Anik C2, ktorú jej motor PAM-D (Payload Assist Module) priviedol na dočasnú dráhu. Na geostacionárnej dráhe bola zakotvená 24. júna.
K vypusteniu Palapy B1 došlo počas druhého dňa letu, 19. júna. V priebehu tohto dňa prístroje na palube raketoplánu zaznamenali pozvoľný pokles tlaku v rezervoári hydraulickej kvapaliny v systéme APU č. 2. Pokles tlaku sa podarilo vyrovnať malým obežným čerpadlom.
Po tomto prvom úspechu sa testoval vplyv spalín z manévrovacích dýz raketoplánu RCS na družicu. Všetko prebiehalo bez problémov a po opätovnom zachytení bola družica znovu uložená v nákladovom priestore raketoplánu. 23. júna prebehli ďalšie pokusy s družicou, ale tentoraz už bez jej vypustenia. Začali tiež prebiehať prípravy na pristátie.
Pristátie malo prebehnúť 24. júna na Kennedyho vesmírnom stredisku, ale kvôli prízemnej hmle muselo byť odložené. Riaditeľ letu dal nakoniec príkaz na pristátie na základni Edwards AFB. 168 sekundový zážih motorov OMS znížil perigeum dráhy a raketoplán vďaka tomu vstúpil do zemskej atmosféry. Dosadnutie na dráhu prebehlo v čase 13:57:10 UT.
Štrnásť svätých pomocníkov
thumb|200px|14 Pomocníkov Štrnásť svätých pomocníkov Svätá stolica uznala ako pomocníkov v prípade chorôb. Väčšina z nich žila na prelome 3. a 4. storočia za panovania cisára Diokleciána. Ich kult sa rozvinul v 14. storočí v súvislosti s epidémiou nazývanou čierna smrť.
Svätí pomocníci:
Alcatraz
náhľad|Pohľad na ostrov Alcatraz (alcatraz – po španielsky vták sula biela) je ostrov nachádzajúci sa v strede Sanfranciského zálivu v Kalifornii. Kedysi bol používaný ako vojenský trestný tábor a neskôr ako väzenie s najvyšším strážením. Dnes je ostrov historický areál a múzeum.
Na ostrove sa nachádza dnes už opustené väzenie, najstarší fungujúci maják na západnom pobreží Spojených štátov, staré vojenské opevnenia a prírodné zaujímavosti, akými sú napríklad jazierka v pobrežných skalách, kolónia morských vtákov a jedinečné výhľady na pobrežie.
História
Alcatraz bol v rokoch 1850–1933 vojenskou pevnosťou. 12. októbra 1933 Poriadkové kasárne Spojených štátov (United States Disciplinary Barracks) na ostrove nadobudlo ministerstvo spravodlivosti USA. Ostrov sa stal federálnym väzením 1. januára 1934. Počas 29 rokov, kedy bolo v prevádzke, tu zadržiavali takých známych kriminálnikov, akými boli Al Capone a Robert Franklin Stroud, prezývaný Birdman of Alcatraz (= vtáčí muž Alcatrazu). Väznicu zatvorili 21. marca 1963, pretože jej prevádzkovanie bolo oveľa drahšie ako prevádzkovanie iných väzníc tej doby. Bolo ľahšie postaviť nové, tradičné väzenie na súši ako platiť údržbu a podporu, ktorú väzenie Alcatraz potrebovalo.
Ostrov je známy aj pod názvom The Rock (skala). Film s rovnakým názvom Skala natočil v roku 1996 Michael Bay so Seanom Connerym, Nicolasom Cageom a Edom Harrisom v hlavných úlohách.
Dymaxion House
thumb|right|Inštalácia Dymaxion House v múzeu Henry Forda.
Dymaxion House je prvý vedomý typ ekologického rodinného domu s pôdorysom šesťuholníka s hliníkovým plášťom. Navrhol ho americký návrhár Richard Buckmister Fuller v roku 1929 ako typ cenovo dostupného rodinného domu určeného pre hromadnú výrobu. Bol zostrojený ako „kontajner“ s pôdorysom šesťuholníka alebo kruhu, ktorý bol zavesený na strednom stožiari. R. B. Fuller chcel vyrobiť ubytovanie, ktoré by sa mohlo ľahko prepravovať, rozobrať či zložiť. Jeho celková hmotnosť bola len 2,227 tony, s priemerom 15 m a výškou 12 m. Názov Dymaxion zodpovedá aj hlavnej idey návrhu: Dynamika pri maximálnej efektívnosti.
História
Prvý raz sa R. B. Fuller zaoberal myšlienkou Dymaxion House v roku 1927. Chcel hromadne vyrábať dom aj s jeho hygienickým zázemím. Pri prvom návrhu sa R. B. Fuller inšpiroval architektúrou sila. Jeho myšlienku sa mu podarilo realizovať až v roku 1929.
Počas druhej svetovej vojny sa vláda spojených štátov rozhodla objednať si u Fullera bytové jednotky do Perzského zálivu ako prenosné ubytovanie pre armádu, nazvané Wichita House. Neskôr si uvedomil, že vhodným tvarovaním a umiestnením vetracích zariadení, môže v takomto type domov vzniknúť vertikálny prúd vzduchu, čo sa dá využiť pri realizácii ďalších prototypov.
Popis Dymaxion House
Dymaxion Hause mal šesťuholníkový pôdorys so stredovým stĺpom. Konštrukcia a zariadenie domu boli zavesené na oceľových lanách vychádzajúcich zo stredového piliera. Pilier zároveň slúžil aj na rozvod vzduchu, tepla a svetla. V exteriéri bol na vrchu stožiara umiestnený systém šošoviek, ktoré rozvádzali slnečné svetlo do miestností. Strecha bola aerodynamicky tvarovaná, aby vzduch mohol plynule obtekať budovu. Fuller chcel týmto podporiť myšlienku toho, že jeho dom je univerzálny, teda vhodný aj do búrkových morských oblastí, tak ako aj do veľkých pláni v Amerike a Ázii.
Odhliadnuc od konštrukčného riešenia R. B. Fuller mal veľa pokrokových nápadov ako vylepšiť domáce zariadenia. Bola to napríklad práčka, ktorá by žmýkala a sušila šaty, umývačka riadu na čistenie, sušenie a odkladanie riadu. Ďalej navrhol, aby sa všetko utieranie prachu a čistenie vykonávalo mechanicky, pomocou stačeného vzduchu a vakuového systému zabudovaného v stĺpe. Namiesto sprchy navrhol takzvaný fog gun, na princípe rozprašovenaj vody stlačeným vzduchom, pričom sa spotrebovala len jedna šálka vody na osprchovanie. Kúpeľňa bola modrá.
Knižnica, ktorá bola umiestnená v dome, mala slúžiť aj na vzdelávanie detí. Obsahovala mapy, glóbusy, otočné knižnice, kresliace dosky a písacie stroje, rádio a dokonca aj televíziu, ktorej prototyp bol zostrojený zatiaľ len v laboratóriu v roku 1927.
Postele v dome boli pneumatické a tak sa dala nastavovať ich tvrdosť, takisto aj podlahy a niektoré časti domu, čo pomáhalo akustickej pohode v miestnostiach. Keďže dom nebol skonštruovaný klasickými stenami, tak boli jednotlivé miestnosti viac priestranné a flexibilnejšie. R. B. Fuller predvídal vývoj fotobuniek, tak navrhol veľa zariadení na ovládanie svetelným lúčom.
Skonštruované Dymaxion House
Boli postavené dva prototypy Dymaxion House, jeden v interiéri, Barwise House a jeden v exteriéri, Danbury House. Žiadny Fullerov Dymaxion House nebol nikdy postavený a nikto v ňom nežil. Jedine dva prototypy domu skonštruované spoločnosťou na výrobu lietadiel, odkúpil William Graham. V roku 1948 si postavil hybridnú verziu ako svoj rodinný dom, v ktorom žil až do sedemdesiatych rokov. Avšak Graham v ňom vypol ventiláciu a odstránil mnohé vnútorné vybavenie. Vytvoril z neho prístavbu k svojmu domu a nie samostatne stojaci objekt ako to zamýšľal Fuller. V roku 1991 rodina Grahamovcov darovala tento Dymaxion Hause múzeu Henryho Forda. Po náročnom obnovovaní pôvodného zariadenia, nainštalovali do domu aj chýbajúce časti, ktoré skonštruovali pomocou podrobnej Fullerovej dokumentácie. Bolo to skoro 3 000 kusov, ktoré boli pôvodne zariadením domu. Od roku 2001 je prístupný verejnosti. Systém na odvod dažďovej vody nebol skonštruovaný, lebo sa o ňom nenašli žiadne dôkazy. Bol to systém, ktorý z presakujúcej strechy, odvádzal vodu do nádrže. Pôvodný obyvatelia považovali najmä dymaxion kúpeľňu za príjemné miesto a vyhovovala najmä deťom, lebo bola prakticky nezničiteľná a obsahovala mnohé vymoženosti.
Kritika
Kritika Dymaxion House spočívala najmä v tom, že dom absolútne nerešpektoval danosti okolia, ani svoje okolie, či architektúru v danom území. Ďalším dôvodom bola energetická náročnosť, čo bolo spôsobené použitím nevhodných materiálov ako je hliník. Avšak R. B. Fuller si ho vybral najmä preto, že má ľahkú hmotnosť, vysokú pevnosť a dlhodobú odolnosť, čo podľa neho vyvažovalo jeho nevýhody. Aj jeho úprava bola cenovo náročná, ale bolo logické že zvolil hliník, lebo prototypy boli postavené v továrni na lietadlá.
Wichita House bol projekt, ktorý R. B. Fuller navrhol počas druhej svetovej vojne. Pokúšal sa vyvinúť typ cenovo ľahko prístupného príbytku pre každého. Tento projekt pokračoval zdokonaľovaním pôvodného Dymaxion House, až na to že podlaha mala byť okrúhla. Reakcie na tento prototyp boli veľmi pozitívne, napriek tomu, že sa nikdy nedostali do priemyselnej výroby.
3432 Kobuchizawa
3432 Kobuchizawa je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil Masaru Inoue, Osamu Muramacu, Takeši Urata 7. marca 1986.
Gabriel Peťko
Gabriel Peťko (* 7. júl 1901, Hronec – † 11. december 1959, Bratislava) bol funkcionár KSČ a robotník.
Jeho otec Gabriel Peťko, matka Matilda rod. Farkašová, brat Emil Peťko.
Životopis
Vyučil sa za zámočníka. Robotník v Hronci, Pohorelej, Fiľakove, 19371938 zámočník na stavbe železnice Banská Bystrica- Harmanec. Predstaviteľ komunistického mládežníckeho hnutia na Horehroní. Organizátor triednych bojov a protifašistického hnutia. Počas SNP politický pracovník, tajomník OV KSS v Banskej Bystrici (od 30. septembra 1944). Po oslobodení pôsobil najmä v odborovom hnutí. Pracovník KOR v Banskej Bystrici (19451946).
Huraľňa (Tuľčynský rajón)
Huraľňa je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 29 obyvateľov.
Bootzheim
Bootzheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thanatos (boh)
Thanatos alebo Tanatos (Thanatos, ) bol v gréckej mytológii boh smrti a sama smrť, syn bohyne Nykty a boha podsvetnej večnej tmy Tartara.
Srdce mal zo železa, čierne chladné krídla a nepoznal súcit ani zľutovanie; koho uchvátil, bol beznádejne stratený. Vzbudzoval hrôzu. Keď sa dostavil deň smrti určený osudom, Thanatos sa dostavil k danej osobe, vzal jej dušu, odniesol ju do podsvetia a odovzdal ju bohovi Hádovi.
Len dvom smrteľníkom – Heraklovi a Sizyfovi – sa podarilo nad Thanatom vyhrať.
Mužská štvorhra na Movistar Open 2006
Mužská štvohra na Movistar Open 2006 sa hrala ako súčasť Movistar Open 2006 od 30. do 6. februára 2006. Titul získali Argentínčania José Acasuso a Sebastián Prieto, ktorí vo finále porazili český pár František Čermák, Leoš Friedl 7-6(2) 6-4. Pre Acasusa to bol štvrtý a pre Prieta siedmy titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Irokézi (v užšom zmysle)
Irokézi (iné názvy: Irokézovia, vlastní Irokézi/Irokézovia; ) je bežné označenie tých 5 (neskôr 6) pôvodných kmeňov obyvateľov Severnej Ameriky, ktoré kedysi tvorili zväz známy ako Irokézska liga alebo Päť národov/Pätoro národov (neskôr Šesť národov/Šestoro národov).
V súčasnosti ich žije okolo 20 000 a to hlavne v New Yorku a Quebecu. Irokézi majú vlastné irokézske jazyky, ale hovoria zväčša anglicky. Vyznávajú náboženstvo domorodého proroka Handsome Lake-a alebo kresťanské náboženstvá.
Dejiny
Pri príchode prvých Európanov do Severnej Ameriky obývali Irokézovia oblasť na severovýchode dnešných Spojených štátov amerických. Bývali v pravouhlých dlhých domoch s valcovými strechami. Živili sa lovom a pestovaním „troch sestier“ – kukurice, tekvice a fazule.
Koncom 16. storočia vznikla takzvaná Irokézska liga, známa aj ako Pätoro národov. Liga pozostávala z 5 pôvodných kmeňov (Mohawkovia, Onejdovia, Onondagovia, Kajugovia a Senekovia). V roku 1710 prijali do Ligy Tuskarorov a od roku 1722 je Liga známa ako Šestoro národov.
Dôležitými osobnosťami, ktoré urobili veľa pre zjednocovanie kmeňov, boli Hiawatha a Deganawida. V politickom živote zohrali významnú úlohu ženy. Veľkými nepriateľmi Irokézov boli kmene Hurónov a Algonquinov.
Súčasnosť
Dnes pracuje veľa Irokézov v New Yorku, kde majú väčšiu možnosť získať zamestnanie ako v rezerváciach. Na výstavbe newyorských mrakodrapov mali významnu úlohu mohavskí stavební robotníci, ktorí netrpia závratom.
3480 Abante
3480 Abante je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 1. apríla 1981.
Cassuéjouls
Cassuéjouls je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Krivoklátska tiesňava
Krivoklátska tiesňava je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Krivoklát v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1989 na rozlohe 9,7047 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Cenný geomorfologický jav s výskytom vzácnych rastlinných a živočíšnych druhov v CHKO Biele Karpaty, dôležitých z vedecko-výskumného, náučného a kultúrneho hľadiska.
Kalvária (Vysoké Tatry)
náhľad|Pohľad na kalvárijný kopec Pekná vyhliadka
Kalvária na Peknú vyhliadku je komplex 14 umeleckých diel, ktoré sú vyrobené prevažne z dreva. Nachádza sa na zalesnenom vršku na východnom okraji Starého Smokovca v meste Vysoké Tatry. Stavať ju začali v roku 2010 a ukončená bola v roku 2015. Na jej výstavbe sa podieľali Kúpele Nový Smokovec, Tatranská galéria v Poprade, mesto Vysoké Tatry a Spišská diecéza.
Prístup
Tatranská kalvária je umiestnená vo voľnej prírode a dá sa k nej v Starom Smokovci, dostať z cesty vedúcej na Hrebienok. Stačí hneď za chatou „Čučoriedka“, odbočiť pri informačnej tabuli vpravo. Je to nenáročná pešia trasa, vedúca po upravenej lesnej ceste, ktorej dĺžka je približne 1 kilometer. Na konci tejto trasy na Peknej vyhliadke je postavený altánok, odkiaľ je prekrásny pohľad na Starý Smokovec a jeho okolie. Táto kalvária je najvyššie položenou krížovou cestou v strednej Európe a jej najvyšší bod sa nachádza v nadmorskej výške asi 1080 metrov. Od železničnej stanice v Starom Smokovci, ktorá je v nadmorskej výške 1000 metrov je to prevýšenie približne 80 metrov.
Architektúra
Všetky zastavenia krížovej cesty, vytvorili profesionálni umelci - sochári zo Slovenska a Poľska. Ich diela majú výrazne moderný raz. Kurátorka tohto projektu Anna Ondrušeková v informačnom katalógu napísala: „Táto kalvária nie je klasickou krížovou cestou, ale výtvarnou výpoveďou umelcov. Je vyjadrením vzťahu súčasného človeka k pašijovým udalostiam a osobnosti Ježiša Krista. Je vyjadrením skúsenosti s nesením kríža vo vlastnom živote, pochopením zmyslu utrpenia, obeti aj oslobodzujúcej nádeje, ktoré pozemský život očisťujú a povznášajú.“
Zastavenia krížovej cesty
Krížová cesta pozostáva zo 14 zastavení, zhmotnených do umeleckých diel, ktoré vytvorili títo umelci:
Moëslains
Moëslains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plutva
náhľad|Schéma [[Lampanyctodes hectoris: (10) prsná plutva, (9) brušná plutva, (3) chrbtová plutva, (4) tuková plutvička, (7) análna plutva, (6) chvostová plutva]] Plutva (pinna) je pohybový orgán vodných živočíchov.
Všetky ryby (Osteichthyes) majú veľa výbežkov, ktoré sa nazývajú plutvy. Používajú sa ako stabilizátory aj na zmenu smeru. Plutvy sú vystužené zvláštne tvarovanými lúčmi. Sú to tyčinky z kostí alebo pružnej hmoty, ktorá sa nazýva chrupavka.
Lososovité a sumčeky majú aj tukovú plutvičku (pinna adiposa), tá nemá kostené lúče.
Podmnožina
náhľad|B je podmnožina A, A je nadmnožina B Podmnožina množiny A je taká množina B, že všetky prvky množiny B sú zároveň prvkami množiny A. To, že B je podmnožinou A sa symbolicky zapisuje Podmnožina A množiny B je vlastná podmnožina, ak existuje aspoň jedno x v množine B také, že x\notin A. To, že A je vlastná podmnožina množiny B, sa zapisuje Ak sa pracuje s podmnožinami nejakej pevne zvolenej základnej množiny U, je vzťah "byť podmnožinou" binárna relácia na systéme všetkých podmnožín U. Táto relácia sa nazýva relácia inklúzie alebo jednoducho inklúzia. Vzťahu "byť vlastnou podmnožinou" sa hovorí relácia ostrej inklúzie alebo jednoducho ostrá inklúzia.
Johann Christian Fabricius
Johann Christian Fabricius (* 7. január 1745, Tønder, Dánsko - † 3. marec 1808, Kiel, Nemecko) bol dánsky ekonóm, zoológ a prírodovedec - entomológ.
Biografia
Narodil sa ako syn lekára v Tøndere v Šlesvickom vojvodstve. Spočiatku navštevoval gymnázium v Altone. Neskôr študuje na Kodanskej univerzite (dánsky: Københavns Universitet). Od roku 1762 študoval na univerzite v Uppsala, kde bol dva roky žiakom Carola Linného. Počas svojho života podnikol viaceré prírodovedecké výskumné cesty po Francúzsku, Anglicku a Nórsku, ktoré mali význam pre jeho vedecké, hlavne entomologické závery a práce. Fabricius spracovával kôrovce, ale špecializoval sa hlavne na hmyz, pričom klasifikoval predovšetkým pavúkov, vrátane pavúka "Čierna vdova". Od roku 1775 bol profesorom prírodných vied, ekonómie a peňažníctva na Univerzite v Kielu. Pravidelne navštevoval Londýn, kde študoval mnohé významné zbierky hmyzu.
Johann Christian Fabricius bol od roku 1794 členom Deutschen Akademie der Naturforscher Leopoldina.
Záliv Robina Hooda
náhľad|vpravo|Pohľad na záliv. Záliv Robina Hooda sa nachádza na východnom pobreží Anglicka, na severe Yorkshire a neďaleko Whitby. Mestečko na útese nad zálivom žije najmä z rybolovu a turizmu. Zaujímavosťou je verejne vystavený exemplár vypreparovanej námornej míny z druhej svetovej vojny s otvorom na peniaze. Do prázdneho telesa míny je možné vhodiť mincu. Zbierka je (údajne) použitá na pomoc vdovám obetí vojny. náhľad|vpravo|Exemplár námornej míny z 2.svetovej vojny.
Whitby
Whitby môže byť sídlo:
Zostatok (účet)
Zostatok (iné názvy: účtovný zostatok, zostatok na účte, saldo, účtovné saldo, saldo na účte, zastarano (účtovný) zvyšok; angl. balance) je rozdiel (existujúci v niektorom konkrétnom časovom okamihu pred záverečným uzavretím účtu) medzi celkovou hodnotou na strane „Má dať“ (MD) a celkovou hodnotou na strane „Dal“ (D) jedného účtu.
Whitby
Pozri aj:
Zostatok (účet)
Terminológia
Ak je na danom účte hodnota zaúčtovaná na strane MD väčšia ako hodnota zaúčtovaná na strane D, zostatok sa nazýva zostatok na strane Má dať (saldo na strane Má dať) alebo debetný zostatok (debetné saldo) alebo pasívny zostatok (pasívne saldo). Hoci účtovník (resp. účtujúci počítač) tento zostatok v podvojnom účtovníctve v čase uzatvárania účtu (umelo) musí zapísať na opačnú stranu účtu než naznačuje názov tohto zostatku, teda na stranu D (pri uzatváraní účtu sa hodnoty na strane MD a D musia presne rovnať, a preto sa rozdiel musí zaúčtovať na tú stranu, kde pred uzavretím účtu "chýbal"), nič to nemení na tom, že výraz "zostatok na strane Má Dať" (a synonymá) vždy znamená len to, že hodnota na strane MD je pred uzavretím účtu väčšia než hodnota na strane D.
Ak je na danom účte hodnota zaúčtovaná na strane D väčšia ako hodnota zaúčtovaná na strane MD, zostatok sa nazýva zostatok na strane Dal (saldo na strane Dal) alebo kreditný zostatok (kreditné saldo) alebo aktívny zostatok (aktívne saldo). Hoci účtovník (resp. účtujúci počítač) tento zostatok v podvojnom účtovníctve v čase uzatvárania účtu (umelo) musí zapísať na opačnú stranu účtu než naznačuje názov tohto zostatku, teda na stranu MD, nič to nemení na tom, že výraz "zostatok na strane Dal" (a synonymá) vždy znamená len to, že hodnota na strane D je pred uzavretím účtu väčšia než hodnota na strane MD.
Zostatok v banke
V účtovníctve banky sa peniaze, ktoré majú zákazníci banky k dispozícii v banke ako kladné čiastky, účtujú ako záväzky banky voči týmto zákazníkom, čiže sa účtujú (tak ako každý iný záväzok) na príslušných účtoch na stranu Dal (výbery a poplatky z účtov potom na opačnú stranu, čiže na stranu Má dať). Preto sa výsledná kladná čiastka, ktorú má zákazník v banke na svojom účte po odpočítaní výberov z účtu a poplatkov, označuje ako zostatok na strane Dal / kreditný zostatok / aktívny zostatok. Ak je naopak zákazník na svojom účte v konečnom dôsledku "v mínuse", tak hovoríme, že je na účte zostatok na strane Má dať / debetný zostatok / pasívny zostatok. Všetky tieto výrazy sú teda myslené z pohľadu účtovníctva banky (nie účtovníctva zákazníka).
Banky však okrem účtovných zostatkov pracujú aj s termínmi zameranými viac na skutočný stav objemu peňazí na účte (t.j. účtovný zostatok je rôznym spôsobom upravený). Sú to najmä tzv. aktuálny zostatok (informatívny údaj, ktorý zobrazuje objem peňazí na účte v určitom konkrétnom čase) a tzv. disponibilný zostatok (informatívny údaj o výške prostriedkov na bežnom účte, ktorými môžeme disponovať).
Okamih
Okamih alebo moment je krátky časový úsek (trvajúci napríklad taký čas, aký treba na žmurknutie).
Symbolika v architektúre
Symbol v architektúre môže byť tvaroslovie nejakej budovy, alebo len časť tejto budovy, či nejaký ornament na fasáde tohto objektu (či už plošný alebo plastický), ktorý so svojím významom splynul do vnútornej jednoty – do akéhosi celku a tvorí neoddeliteľnú súčasť tejto budovy, čí jej časti. Ide o taký objekt, ktorý zastupuje či reprezentuje (aj) niečo iné, ako to na čo bol vytvorený a to na základe istej podobnosti, asociácie, či čisto len zhody.
Hlavnými vyjadrovacími prostriedkami symboliky v architektúre sú tvar, plocha, farba a proporcia.
Pôsobenie architektonického diela na človeka:
Vnímanie symboliky pozorovateľom
Veľkú rolu pri vnímaní prostredia pozorovateľom zohrávajú:
intuícia, asociatívne myslenie, vedomé i podvedomé chápanie kultúrnych a spoločenských súvislostí, ktorých sme súčasťou a z ktorých architektúra pramení, podprahové vnímanie symbolov a pôsobenie základných archetypov zakódovaných v myslení – podnietenými skúsenosťami jedinca, ale aj celej spoločnosti. Svojím pôsobením architektúra spätne ovplyvňuje okolie, svojich užívateľov i okoloidúcich. Okrem toho svojím dispozičným riešením istým spôsobom organizuje všetky činnosti človeka – od spôsobu fungovania mesta až po tie najjednoduchšie úkony v domácnosti. Tvorba prostredia prostredníctvom architektúry je preto činnosť s veľkým vplyvom na človeka a malo by sa k nej pristupovať nanajvýš zodpovedne.
Úloha architekta v prostredí
Každá architektúra, kde sa architekt pri jej tvorbe zamýšľal nad jej významom pre spoločnosť, zahrňuje nejaký prvok symbolizmu vo svojej kompozícii a tieto kvality obohacujú charakter architektúry ako celku. Je dôležité rozumieť, že explicitné zahrnutie symbolizmu pri tvorbe diela musí byť v ňom zahrnuté tak, aby symbolická hodnota nepresahovala alebo bola približne vyvážená s estetickou vlastnosťou.
Dominik Kaľata
Dominik Kaľata, SJ (* 19. máj 1925, Nová Belá (Nowa Biała), Poľsko – † 24. august 2018, Ivanka pri Dunaji) bol slovenský rímskokatolícky tajný biskup počas prenasledovania Katolíckej cirkvi, emeritný pomocný biskup nemeckej arcidiecézy Freiburg im Breisgau a titulárny biskup sídla Semta.
Životopis
Základnú školu navštevoval v rodnej obci, ktorá od roku 1920 patrila do Poľska, napriek tomu, že obyvatelia boli Slováci. V roku 1939 bola obec pripojená k Slovensku. Dominik Kaľata začal študovať na gymnáziu v Levoči. Po maturite, 31. júla 1943 vstúpil do Spoločnosti Ježišovej. Noviciát absolvoval v Ružomberku v rokoch 19431945. Na štúdium filozofie ho predstavení vyslali do Děčína nad Labem, kde sa zdržal od roku 1947 do roku 1950. Tam ho zastihla osudná noc z 13. na 14. apríla 1950, keď komunistická moc likvidovala kláštory, a Kaľatu spolu s inými rehoľníkmi odvliekli do koncentračného tábora v Bohosudove. Tri a pol roka slúžil ako vojak v tzv. pomocných technických práporoch (PTP). Počas týchto rokov tajne dokončil teologické štúdium.
Dňa 12. augusta 1951 bol v Bratislave tajne vysvätený za kňaza tajným biskupom a jezuitským spolubratom Pavlom Hnilicom SJ. Ďalší tajný biskup a spolubrat jezuita biskup Ján Chryzostom Korec SJ ho v Bratislave dňa 9. septembra 1955 tajne vysvätil za biskupa.
V januári 1960 bol zatknutý a odsúdený na 4 roky väzenia. Po niekoľkých mesiacoch mu zvyšok trestu odpustili v rámci všeobecnej amnestie. Po prepustení pracoval ako elektrikár, ale popritom pokračoval v tajnej pastorácii. Svätil kňazov a 18. mája 1961 tajne vysvätil za biskupa Petra Dubovského. V roku 1963 ho znova zatkli a odsúdili na štyri roky väzenia. Trest mal zvýšený aj o amnestované roky z predchádzajúceho rozsudku. Na slobodu ho prepustili až v máji 1968. Štátny súhlas na vykonávanie duchovnej činnosti však nedostal a musel ďalej pracovať ako robotník v zlievárni.
Dňa 13. marca 1969 emigroval do Rakúska, kde si doplnil štúdium teológie na teologickej fakulte v Innsbrucku. Tu pokračoval aj v postgraduálnom štúdiu a v roku 1974 získal doktorát teológie na tému „Kresťanská  humanita  a marxistický humanizmus  z hľadiska  fundamentálnej  teológie.“ Určitý čas vykonával funkciu predstaveného v dome slovenských jezuitov v Staufene-Grunerne v Nemecku. V rokoch 19741979 bol redaktorom časopisu ECHO, prispieval aj do časopisu zahraničných Slovákov ako Posol Božského Srdca Ježišovho alebo Slovenské hlasy z Ríma.
Od roku 1976 bol v službe pomocného biskupa arcidiecézy Freiburg im Breisgau v Nemecku, posväcoval nové chrámy, oltáre a zvony, tiež chodieval vysluhovať sviatosť birmovania a udeľoval diakonské a kňazské vysviacky. V rokoch 19761990 vo Freiburgu vyučoval katolícku teológiu, v rokoch 19802000 bol oficiálnym delegátom Nemeckej biskupskej konferencie pre slovenskú pastoráciu v celom Nemecku. Dňa 16. marca 1985 bol pápežom sv. Jánom Pavlom II. menovaný za titulárneho biskupa zaniknutej diecézy Semta. Jeho biskupským heslom bolo „In virtute Spiritus sancti – Mocou Ducha Svätého.“ V rokoch 19911992 prednášal katolícku teológiu pre kandidátov kňazstva v Kňazskom seminári biskupa Jána Vojtaššáka v Spišskom Podhradí a v rokoch 19932005 na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity v Bratislave. V roku 2009 na konci júla sa definitívne vrátil na svoje rodné Slovensko.
Od 2. augusta 2009 žil na odpočinku v Senioráte jezuitskej komunity v Ivanke pri Dunaji v Bratislave až do svojej smrti dňa 24. augusta 2018. Posledná rozlúčka bola dňa 29. augusta 2018 s uložením jeho tela do krypty pod Katedrálou sv. Jána Krstiteľa v Trnave. Zádušnú sv. omšu viedol Mons. Ján Babjak SJ, prešovský gréckokatolícky arcibiskup metropolita, homíliu predniesol páter Rudolf Uher SJ, provinciál jezuitov na Slovensku a záverečné pohrebné obrady vykonal Mons. Ján Orosch, trnavský arcibiskup. Pochovaný je vedľa biskupov - jezuitov Mons. Pavla Hnilicu SJ a Mons. Petra Dubovského SJ.
Podmurovka
Podmurovka je murovaný základ stavby.
Prescott
Prescott je americké mesto v štáte Arizona. V súčasnosti v meste žije 41 528 obyvateľov (2006). Prescott bol až do roku 1889 hlavným mestom štátu Arizona, kedy ho vystriedal Phoenix.
Krivoklátske lúky
Krivoklátske lúky je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.