cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam geografických článkov/1
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
Querré
Querré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Łubnice (powiat staszowski)
Má rozlohu 84,01 km² a žije tu 4432 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 52,76 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Staszów.
Bambus
Bambus môže byť:
Mata Hari
Jej otec, Adam Zelle, vlastnil klobučníctvo, pričom investoval do ropného priemyslu a tak nadobudol svoj majetok. Práve preto mohla študovať na exkluzívnych školách už od svojich 13 rokov. Potom ale rodina utrpela finančné ťažkosti. Margaretha stále túžila po bohatom živote, aký zažila v detstve a preto sa vydala a už ako 21 ročná porodila svoje 1. dieťa. So svojím mužom a deťmi žila v exotickej krajine, kde sa ale jej deti (chlapec a dievčatko) nakazili chorobou (jedná z teórií hovorí že ich otrávil ich domovský sluha). Chlapec zomrel a prežilo len dievča. Mata sa so svojím mužom neskôr rozviedla a aby si zarobila na živobytie rozhodla sa podnikať v profesii, ktorú si aj sama vymyslela. Bola exotickou tanečnicou, ktorá pôsobila na rôznych "večierkoch". Neskôr jej vláda zaplatila za to, aby od významných osobností získavala informácie týkajúce sa vojny. Je možné, že takúto službu ponúkala viacerým krajinám. Neskôr ju odsúdili na trest smrti popravením... Ako jej posledné gesto si odmietla dať zaviazať oči.
Holandská speváčka Kovacs sa nechala inšpirovať jedinečným životom Mata Hari a v septembri roku 2020 vyšiel rovnomenný album Mata Hari. Azerbajdžanská speváčka Efendi vystúpila v roku 2021 v pesničkovej súťaži Eurovision Song Contest, ktorá sa konala v holandskom Rotterdame s piesňou Mata Hari.
Dzierżoniów
Žije tu 34467 obyvateľov (30.6.2007).
Mata Hari (rozlišovacia stránka)
Mata Hari môže byť:
Ubinas
Ubinas je jedna z najaktívnejších sopiek v Peru, od objavenia európskymi cestovateľmi bolo zaznamenaných viac ako 15 erupcií, väčšinou s malými následkami. Masívny stratovulkán, na vrchole ukončený kalderou s priemerom 1,4 km, sa nachádza asi 70 km východne od mesta Arequipa a spolu s vulkánmi Huaynaputina a Ticsani leží bokom od hlavnej sopečnej reťaze v Peru.
Sopka je vybudovaná na základoch staršej sopky, vulkanológmi označovanej ako Ubinas I. Po jej deštrukcii nastal v strednom pleistocéne vývoj dnešnej vulkanickej stavby, označovanej ako Ubinas II. Sopka je tvorená prevažne andezitovo-ryolitovými horninami, vo vrchných častiach prevládajú trachyandezity.
Erupcia pred 3 700 rokmi, spôsobená kolapsom juhovýchodnej steny, vyprodukovala masívnu kamennú lavínu, ktorá zasiahla do vzdialenosti 10 km. Približne v 11. storočí sa opäť vyskytla veľká erupcia, objem vyvrhnutej tefry bol 2,8 km3. Všetky ďalšie erupcie boli reletívne pokojné.
Iné projekty
.
Gmina Lubrza (powiat prudnicki)
Gmina Lubrza je vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 83,15 km² a žije tu 4472 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 53,78 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Prudnik.
Animal Boy
Animal Boy je názov deviateho albumu kapely Ramones.
Skladba „My Brain Is Hanging Upside Down (Bonzo Goes to Bitburg)“ je protestom proti návšteve vtedajšieho prezidenta Spojených štátov Ronalda Reagana cintorína v Bitburgu, kde boli pochovaní aj nacistickí vojaci. Pôvodne sa volala len „Bonzo Goes to Bitburg“, ale gitarista Johnny Ramone, ktorý bol Reaganovým podporovateľom, trval na zmene názvu.
Beaumont-en-Argonne
Beaumont-en-Argonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 459 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
VG-lista
VG-lista je nórska hitparáda. Je týždenne prezentovaná v novinách VG a v programe Topp 20 televíznej a rozhlasovej spoločnosti Norsk Rikskringkasting. Je považovaná za hlavnú nórsku hitparádu, ktorá uvádza albumy a single z kontinentov a krajín celého sveta. Súčasný rebríček albumov začínal ako Top 20 v 1. týždni roku 1967, ale neskôr bol rozšírený na Top 40. Rebríček singlov začínal ako Top 10 v 42. týždni roku 1958, ale neskôr bol rozšírený na Top 20 v 5. týždni roku 1995.
Tutupaca
Tutupaca je názov neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v južnom Peru, v provincii Tacna. Stavba sopky je tvorená dvoma vulkanickými centrami, južnejšie centrum je mladšie. Severné centrum v minulosti skolabovalo, čím vytvorilo kamennú lavínu, dlhú asi 7 km. Nie je evidovaná žiadna erupcia v historickej dobe, ale v sedle medzi jednotlivými centrami sa nachádzajú postglaciálne lávové prúdy, taktiež je prítomná solfatárová aktivita.
Horní Kamenice (okres Domažlice)
Horní Kamenice je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 234 obyvateľov, z toho 109 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,1 roka (muži 41,3 roka, ženy 46,7 roka).
Ryszard Kaczorowski
Ryszard Kaczorowski (* 26. november 1919, Białystok, Poľsko – † 10. apríl 2010, Pečorsk, Rusko) bol poľský štátnik.
Životopis
Vyštudoval obchodnú školu. Už od útleho veku pôsobil v skautskej organizácii.
Kaczorowski sa angažoval v poľskom politickom exile. V roku 1986 sa stal ministrom domácich záležitostí exilovej vlády. Poľská exilová vláda fungovala podľa poľskej ústavy z roku 1935, ktorá umožňovala, aby prezident vymenoval svojho nástupcu pre prípad, že sa prezidentský úrad uvoľní počas vojny. Kazimierz Sabbat vymenoval Kaczorowskiho za svojho nástupcu v januári 1988. Keď Sabbat 19. júla 1989 zomrel, stal sa Kaczorowski poľským prezidentom v exile. 22. decembra 1990 odovzdal insígnie prezidenta do rúk Lecha Wałęsu, ktorý prevzal úrad vo vlasti.
Kaczorowski žil v Londýne a bol čestným občanom takmer tridsiatich poľských miest. Zahynul pri leteckom nešťastí pri ruskom Smolensku 10. apríla 2010.
Vlajka Madeiry
thumb|Vlajka Madeiry
Vlajka Madeiry – Madeirská regionálna vlajka má tri zvislé pruhy, modrý, žltý a modrý. Uprostred žltého pruhu je bielo-červený kríž rytierov Kristovho radu, symbol madeirského separatizmu.
Modrá a žltá sú madeirské farby: modrá symbolizuje Atlantický oceán obklopujúci ostrov, ale aj krásu, jasnosť a pokoj, žltá pripomína príhodné podnebie, ale tiež bohatstvo, silu, vieru a jednotu.
Vlajka bola zavedená roku 1978.
Benedikt Rejt
Benedikt Rejt z Pístova, niekedy tiež z Piestingu (* 1450/1454 – † 1531/1536, Louny), známy tiež ako Benedikt Rieth, Ried, Reyda, Rotta, Reta, Benedict Reijt, ale tiež Beneš z Loun, alebo Beneš Lounský, bol český fortifikačný staviteľ a architekt, projektant nemeckého pôvodu.
Život
Bol činný prevažne v Čechách. Prvá zmienka o ňom pochádza z roku 1489. Preslávil sa už pred príchodom do Čiech ako znalec techniky budovania pevností. Kráľ Vladislav II. ho pozval zo susedného Saska. S Rejtovým menom sa spája veľkorysá prestavba Pražského hradu, ktorá začala v roku 1485 fortifikáciou (veža Daliborka a hradby so streleckou ochodzou lemujúcou Zlatú uličku). Pokračovala dostavbou Starého kráľovského paláca o jedinečný priestor Vladislavskej sály. Priestor, ktorý svojimi rozmermi (62 × 16 × 13 m) nemal obdobu a kde sa mohlo 100 ľudí prechádzať na koňoch, preslávil hlavne svojou neobvykle zložitou, prevýšenou klenbou s krúženými rebrami. Išlo tak o najväčšiu klenutú sálu bez použitia stredných opôr v Európe.
Ďalej Rejt navrhol a realizoval modernizáciu opevnenia niektorých šľachtických sídiel, predovšetkým hradov Švihov a Blatná. Za svoje dielo ho povýšili do šľachtického stavu (od roku 1502 bol uvádzaný ako nobilis Benedictus, lapicida domini regis). V jeho dielach sa kombinujú princípy gotického dekorativizmu a renesančnej konštrukcie v duchu Albertiho.
Dielo
náhľad|[[Kostol svätého Mikuláša (Louny)|Kostol sv. Mikuláša v Lounoch]]
Pečovská Nová Ves
Pečovská Nová Ves je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Dejiny
Prvé písomné zmienky o hornotoryských dedinách máme až z polovice 13. storočia v darovacích a vlastníckych listinách. Naši predkovia žili aj storočia po zániku Veľkej Moravy, v občinách – veľkorodinách na kráľovskej pôde, ako roľníci, pastieri a drobní remeselníci. Mená prvotných majiteľov zeme v našom kraji – Budko, Bogislav, Číž, Sislav a podobne svedčia o tom, že aj oni splývali s uhorskou šľachtou. Ale v kraj sa začínajú, najmä od 13 storočia usadzovať i cudzí feudáli (Maďari, Nemci), ktorým kráľ prideľuje za ich vojenské zásluhy pôdu s jej obyvateľmi.
Podľa archeologických údajov bolo na terajšom území obce Pečovská Nová Ves osídlenie už v paleolite v období gravittien. Z názvu obce „Nová Ves”, (Wyfolu, Wyfalu, Újfalu) je zrejme, vznikla vedľa staršej osady – Starej Vsi, ktorou bol pravdepodobne dnešný Sabinov. Obdobie vzniku Novej Vsi je predpokladaný na 11. storočie, z iných zdrojov sa možno dozvedieť, že obec vznikla až v 13. storočí.
Literatúra uvádza existenciu hostinca „Pod krčnou – Kuchmaalja” – r. 1209 na mieste terajšej obce. Hoci je príslušná listina falzum z neskoršej doby, je pravdepodobne, že na mieste, kde sa vyberalo clo bola krčma a okolo nej sa tvorila osada, ako sa uvádza v dokumente z nasledujúcich rokov. Ondrej II. Daroval dnešný Hanigovský hrad (Nový hrad Újvár) spolu s obcou Nová Ves a k tomu patriacim mýtom Demeterovi z Rašky. Je pravda, že v 13. storočí patrila Nová Ves ku kráľovským majetkom Šarišského hradu. Už vtedy sa tu vyberalo mýto od povozov furmanov a obchodníkov. Mešťania Bardejova a Sabinova v r. 1567 mýtnicu prapadli a zničili. Mýtnica pretrvala až do konca 16. storočia.
Brána pri Novej Vsi bola vystavaná pri krajinskej ceste smerom na Červenicu. Najstaršiu správu o tejto bráne poznáme z roku 1285 v súvislosti s darovaním a vymedzením majetku dediny Červenica. Bola tu hranica medzi ostrihomskou arcidiecézou a jágerskou diecézou. S pôvodnou hraničnou, strážnou a kontrolnou funkciou súvisela aj funkcia mýtnice a colnice. Keď kráľ Karol Róbert v roku 1322 daroval Pečovskú Novú Ves, daroval aj túto mýtnicu.
Súčasťou obranných a kontrolných zariadení stredovekých monarchií bolo široké pohraničné pásmo lesov z oboch strán chránených zásekmi.
Hodnoverný záznam o obci Pečovská Nová Ves pochádza z roku 1319. Už prv tu mal svoj majetok Henrik z Brezovice, prívrženec Karola Róberta z Anjou, po jeho poku bojoval proti Matúšovi Čákovi Trenčianskemu (Rozhanovce, r. 1312). Kráľ ho obdaroval majetkami a stal sa aj šarišským županom. Neskôr sa vzoprel voči kráľovskému rozkazu a nechcel v r. 1314 vydať jeho vojsku hrad Tobol, za čo ho dal kráľ uväzniť. Podľa povesti ho z hradného väzenia na vlastnom hrade Tobol vyslobodil jeho verný sluha Jozef Kohak, ktorý si nasadil na ruky jeho okovy a vydával sa za neho. Za to ho neminul trest: odťali mu obe ruky. Podľa listiny z r. 1315 mu Henrik za odmenu daroval majetok medzi Brezovicou a Torysou, ako ager sanguiniu – pole za preliatu krv. Chotárny názov medzi Brezovicou a Torysou Kvakov sa odvodzuje od priezviska Kohak.
Novšie sa objavil názor, že „Ujfalu – Nová Ves” v listine z r. 1248 sa nevzťahuje na Pečovskú Novú Ves, ale na obec Chminianska Nová Ves. No rozbor listiny identifikáciu s Pečovskou Novou Vsou robí nepochybnou. Obec Pečovská Nová Ves patrila medzi najstaršie colnice hradu Šariš.
Obecné zastupiteľstvo
Jaroslav Dujava, starosta
Stavby
- amfiteáter
- hasičská zbrojnica
Pamiatky
- Kostol sv. Ondreja, pôvodne renesančná stavba z 2. polovice 16. storočia, Kostolná ulica
- Renesančný kaštieľ postavený po roku 1560 s nárožnou vežou, Ľutinská ulica
- Neskororenesančný dvojvežový kaštieľ z 1. tretiny 16. storočia, baroková prestavba z r. 1755, Ľutinská ulica
- Klasicistická kúria postavená v 1. polovici 19. storočia, Hlavná ulica (dnes sídlo obecného úradu)
- Barokový kaštieľ z polovice 18. storočia, dvojpodlažný s ústredným vstupným portálom, začiatkom 20. storočia secesná prestavba, Kostolná ulica
- Barokový kaštieľ z 2. polovice 18. storočia, jednopodlažný s manzardovou strechou, Kostolná ulica
- Kaplnka sv. Jána Nepomuckého, Hlavná ulica
- Židovský cintorín, Na Trubalovec
- Židovská synagóga (z r. 1868, dnes postupne upadá a chátra)
- Neskororenesančný kaštieľ z prvej tretiny 17. storočia (posledný majiteľ Antal Péchy) bol postavený v záhrade pri kaplnke sv. Jána
--- obidva kaštiele boli poškodené delostrelectvom v roku 1919 a postupne zanikli ---
Šport
Futbalový klub TJ Slovan Pečovská Nová Ves.
Pravidelné podujatia
Pečovskonovoveský šľapák,
Pečovskonovoveský jarmok,
Verejné ustanovizne
Obecný úrad
Matričný úrad
Základná škola s Materskou školou
Všeobecný lekár pre deti a dorast
Všeobecný lekár pre dospelých
Stomatologická ambulancia
Lekáreň
Miroslav Marcelli
Prof. PhDr. Miroslav Marcelli, PhD. (* 7. september 1947, Žilina) je slovenský filozof, prekladateľ, profesor na Katedre filozofie a dejín filozofie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (FF UK), je vedúci Katedry Elektronické kultury a sémiotiky Fakulty humanitných štúdií Karlovej univerzity v Prahe.
Pečovská Nová Ves
Školstvo
Základná škola
Miroslav Marcelli
V rokoch 19661971 študoval filozofiu a históriu na FF UK, v roku 1981 na parížskej Sorbonne. V rokoch 19911992 prednášal na Univerzite Blaise Pascala v Clermont-Ferrand, v roku 1996 absolvoval študijný pobyt na Magdalen College v Oxforde. Ťažiskom jeho vedeckej práce sú dejiny filozofie.
Pečovská Nová Ves
Školstvo
Materská škola
Miroslav Marcelli
V súčasnej filozofii sa sústreďuje na francúzske filozofické myslenie, najmä na dielo Michela Foucaulta, ktoré aj prekladá do slovenčiny. Jeho práce sa venujú aj problematike filozofických aspektov semiotiky a teórie argumentácie.
Pečovská Nová Ves
Významné osobnosti
V Pečovskej Novej Vsi sa narodil 20.09.1924 Doc. PhDr. Andrej Stančák, CSc. Patrí k zakladateľskej generácii klinickej psychológie na Slovensku.
Miroslav Marcelli
Na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského vyučuje v akademickom roku 2016/2017 kurzy Dejiny filozofie a Semiotika, filozofia, umenie.
Rablay-sur-Layon
Rablay-sur-Layon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kandidačná listina ANO pre voľby do NR SR v roku 2006
Kandidačná listina Aliancie nového občana pre voľby do NR SR, ktoré sa konali 17. júna 2006, tak ako ju zaregistrovala Ústredná volebná komisia.
Vlajka Mayotte
right|thumb|Neoficiálna vlajka Mayotte
Neoficiálna miestná vlajka pozostáva z bieleho poľa s erbom Archipelagos pod červeným nápisom "MAYOTTE".
Matematická indukcia
Matematická indukcia je metóda dokazovania matematických viet a tvrdení, ktorá sa používa, ak chceme ukázať, že dané tvrdenie platí pre všetky prirodzené čísla, prípadne inú, dopredu danú nekonečnú postupnosť.
Tento postup sa niekedy prirovnáva k dominu. Obidve tieto časti sú totiž podobné dominovému efektu: Výsledkom potom je, že spadnú všetky kocky.
Príklad
Majme nasledujúce tvrdenie:
pre všetky prirodzené čísla n. Dôkaz pravdivosti tohto tvrdenia je uvedený v nasledujúcej podkapitole.
Dôkaz
Najskôr skontrolujeme, či toto tvrdenie platí pre n = 0. Zrejme áno, pretože súčet prvých 0 prirodzených čísel je 0 a 0(0 + 1)/2=0.
Montfermy
Montfermy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Matematická indukcia
Dôkaz
Indukčný krok:
Montfermy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Matematická indukcia
Dôkaz
Teraz chceme ukázať, že pokiaľ toto tvrdenie platí pre n = m, platí aj pre n = m + 1.
Montfermy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Matematická indukcia
Dôkaz
Predpokladajme teda, že pre n = m tvrdenie platí, čiže
Pridaním m + 1 k obidvom stranám rovnice dostaneme
Montfermy
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Matematická indukcia
Dôkaz
a máme teda
Toto je tvrdenie pre n = m + 1. Dokázali sme, že je pravdivé, pokiaľ je pravdivé tvrdenie pre n = m.
Tvrdenie teda platí pre všetky prirodzené čísla, pretože
Všetky kone majú rovnakú farbu
Všetky kone majú rovnakú farbu je paradox, ktorý vznikne z nesprávneho použitia matematickej indukcie. Bol predstavený maďarským matematikom George Pólya. Ukazuje na chyby, čo môžu nastať pri dôkazoch matematickou indukciou.
Argument
Chceme dokázať, že všetky kone majú rovnakú farbu.
Báza:
Pre n= 1 to zjavne platí. Ak máme v skupine jedného koňa, tak má celá skupina rovnakú farbu a to farbu toho jedného koňa.
Indukčný krok:
Predpokladáme, že výrok platí pre n koní a chceme ho dokázať pre n+1 koní. Kone si očíslujeme, kde farba i-teho koňa je f_i. Pozrieme sa na farbu prvých n koní. Podľa indukčného predpokladu môžeme usúdiť, že sú všetky rovnakej farby. Teraz sa pozrieme na farbu koní. Tých koní je n, takže znova použijeme indukčný predpoklad a môžeme povedať, že aj tie sú všetky rovnakej farby. Keďže vieme, že a zároveň aj, môžeme povedať, že f_1=f_{n+1}. Teraz sme dokázali, že ak výrok platí pre n tak platí pre n+1.
Výrok platí pre n =1.
Výrok platí pre všetky kladné celé čísla.
Každá podmnožina koní má navzájom rovnakú farbu.
Koní je konečný počet.
Všetky kone majú rovnakú farbu.
Vysvetlenie
V indukčnom kroku (od n do n+1) sa predpokladá, že n \ge 2. Indukcia by platila iba keby bola báza dokázaná pre n \ge 2.
Gmina Maszewo (powiat goleniowski)
Gmina Maszewo je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 210,51 km² a žije tu 8312 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 39,49 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Goleniów.
Livónci
Livónci alebo Livovia bol ugrofínsky kmeň, ktorý žil v 9. - 13. storočí pri pobreží Rižského zálivu. Následne boli germanizovaní a asimilovaní Lotyšmi a Estóncami. Koncom 19. storočia ich ešte žilo vyše 3 000 v západnom Kurónsku. Podľa Livóncov je pomenované Livónsko.
Livónci v 13. storočí
Od roku 1198 sa Lotyšsko stalo centrom bojov jednej z križiackych výprav, organizovanej rímskym pápežom. V nej biskup Bertold porazil Livóncov, ktorí žili na území dolného toku rieky Gauia, ale sám v tomto boji stratil svoj život. Jeho následník - biskup Albert von Buxhoevden zvaný Albert I. Rižský - založil v roku 1201 Rigu, ktorá mala slúžiť ako pevnosť protí agresii križiakov v Pobaltsku. V roku 1206 postavili hrad Cēsis. Bol to oporný bod pre pokorenie severného Latgalska a južného Estónska.
O rok neskôr (1207) sa Livónci podriadili biskupovi a dali sa pokrstiť. Získané územia, koré dostali názov Livónsko (Livlandia) si medzi sebou rozdelil biskup a Rád mečových bratov, založený v roku 1202. Následne v rokoch 1206 - 1224 križiaci porazili Latgalov a v roku 1208 aj Selov.
V roku 1223 nemecký rád, plieniaci krajinu zo smeru od dolného toku Visly až na východ, zničil Prusko. Naproti nemu - od Daugavy a Rižského zálivu - zo smeru od západu postupoval Rád mečových bratov. V roku 1237, po porážke litovcov pri Saule, sa oba rády spojili a Rád mečových bratov (ako miestne oddiely nemeckého rádu) sa začal nazývať Livónskym rádom.
Získať územie Kuršov bolo zložité. Len v roku 1231 sa Livónskemu rádu podarilo obsadiť časť severnej a strednej Kurlandie, avšak o niekoľko rokov neskôr (1252) už mali dobyté celé územie. V roku 1260 v bitke medzi Litovcami a križiakmi pri Durbe, Kuršovia a Estónci prešli na stranu Litovcov, čoho výsledkom bolo porazenie nemeckých rytierov. Počas nasledujúcich šistich rokov sa museli Kuršovia upokojiť. V roku 1267 boli nútení podpísať mierovú zmluvu s križiakmi. Poslednou inštanciou križiakov bol zisk územia Zemgalov v roku 1290.
Jozef Božik
Doc. PaedDr. Jozef Božik, PhD. (* 30. máj 1976, Partizánske) je slovenský politik a pedagóg, bývalý dlhoročný člen ĽS-HZDS. Od roku 2010 je primátorom mesta Partizánske, zároveň je od roku 2001 nepretržite poslancom zastupiteľstva Trenčianskeho samosprávneho kraja, od roku 2006 je tiež podpredsedom kraja. Bol tiež predsedom Demokratického fóra mladých. V máji 2023 bol zvolený za predsedu Združenia miest a obcí Slovenska.
Zamestnania a vzdelanie
Jozef Božik je rodák z Partizánskeho. Tu v rokoch 19901994 vyštudoval na Gymnáziu Partizánske. Následne v rokoch 19952000 absolvoval bakalárske a magisterské štúdium na Pedagogickej fakulte Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre. Na Pedagogickej fakulte UKF pokračoval v rigoróznom konaní (2001) a v doktorandskom štúdiu (20032009). V roku 2011 získal titul docenta na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce Svätej Alžbety v Bratislave.
Už od mladosti sa Božik angažoval v politike, konkrétne v strane ĽS-HZDS a v jej spriaznených mládežníckych organizáciách. V rokoch 19942000 pracoval ako manažér strany HZDS. V rokoch 20032005 pôsobil ako radca Zastupiteľstva TSK. Zároveň sa ako externe vyučujúci venoval pedagogickej praxi na viacerých slovenských vysokých školách. V rokoch 20052007 pôsobil na UKF v Nitre na Ústave technológie vzdelávania PF, v rokoch 20062008 na Fakulte sociálno-ekonomických vzťahov Trenčianskej Univerzita Alexandra Dubčeka v Trenčíne, od roku 2008 na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce Svätej Alžbety v Bratislave.
Od roku 2006 zastáva tiež pozíciu podpredsedu Trenčianskeho samosprávneho kraja, pre ktorú bol uvoľnený pre výkon verejnej funkcie. Od roku 2010 je primátor mesta Partizánske po tom, ako v komunálnych voľbách v roku 2010 ako kandidát strán ĽS-HZDS, S.O.S. a SDĽ porazil vtedajšieho primátora Jána Podmanického. Bol znovuzvolený v rokoch 2014, 2018 a 2022. V roku 2022 kandidoval ako nezávislý ako jediný kandidát, získal 4 940 hlasov. Predtým bol tiež poslancom Partizánskeho v rokoch 1994 až 2010.
Stranícka kariéra
Božik bol členom HZDS od augusta 1994 do 31. augusta 2012, od 1. septembra 2012 je nestraník.
Osobný život
Jozef Božik je ženatý.
Yucamane
Yucamane je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnom Peru, asi 25 juhovýchodne od sopky Tutupaca. Sopka je súčasťou skupiny troch vulkánov, nachádza sa na jeho južnom okraji. Masív sopky je tvorený prevažne andezitmi. Kolaps lávových dómov v neskorom pleistocéne a ranom holocéne vyprodukoval väčšie množstvá tefry, popola, a pyroklastík. Posledná väčšia erupcia plínijského typu sa odohrala približne pre 3 300 rokmi.
Głogów
Žije tu 68 512 obyvateľov (30. 6. 2007).
Gmina Michałowice (powiat pruszkowski)
Gmina Michałowice je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 34,88 km² a žije tu 15529 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 445,21 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Pruszków.
Florent Serra
Florent Serra (* 28. február 1981, Bordeaux, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre.
Beffu-et-le-Morthomme
Beffu-et-le-Morthomme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Rochefort-sur-Loire
Rochefort-sur-Loire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Beffu-et-le-Morthomme
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 73 obyvateľov (2009).
Rochefort-sur-Loire
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pečorsk
Pečorsk je obec v Smolenskej oblasti v Rusku.
Meno obce je odvodené od staršieho ruského slova печера znamenajúceho jaskyňa.
10. apríla 2010 prišlo neďaleko dediny k havárii lietadla Tu-154M s poľskou delegáciou letiacou na pietny akt na pamiatku obetí Katynského masakru pri ktorej všetci na palube lietadla, vrátane poľského prezidenta Lecha Kaczyńského s manželkou, zahynuli. Lietadlo sa snažilo pristáť na neďalekom vojenskom letisku v Smolensku.
Horšovský Týn
Horšovský Týn je mesto v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji.
4. júna 2007 tu žilo 4906 obyvateľov, pričom priemerný vek v obci je 39,2 rokov (muži 38,1 rokov, ženy 40,2 rokov).
STS-84
STS-84 bola misia amerického raketoplánu Atlantis. Išlo o 84. let raketoplánu a 19. let raketoplánu Atlantis. Cieľom letu bolo šieste stretnutie raketoplánu s ruskou orbitálnou stanicou Mir. Raketoplánom sa na Zem vracal Jerry M. Linenger, ktorý pracoval na vesmírnej stanici a ktorého tu vystriedal C. Michael Foale.
Posádka
Návrat z misie na Mire: V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Gmina Moszczenica (powiat piotrkowski)
Gmina Moszczenica je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 111,63 km² a žije tu 12766 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 114,36 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Piotrków.
Čermná
Čermná môže byť:
Montmorin (Puy-de-Dôme)
Montmorin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Głuszyca
Głuszyca je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat wałbrzyski v rovnomennej gmine.
Žije tu 6 959 obyvateľov (30. 6. 2007).
Ratvaj
Ratvaj je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Obec leží na juhovýchodnom svahu pohoria Čergov, 10 km východne od mesta Sabinov a 18 km severne od Prešova.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1374 a hlavným zdrojom obživy miestnych obyvateľov bolo poľnohospodárstvo. Obec patrila k majetkom zemianskeho rodu Tekulovcov, ktorí tu vystavali i dve kúrie. Rímskokatolícky Kostol Narodenia Panny Márie bol postavený v roku 1857.
Baroková hudba
thumb|francúzsky hudobný skladateľ [[Jean-Baptiste Lully]] thumb|český hudobný skladateľ [[František Benda (skladateľ)|František Benda]] thumb|[[čembalo (harpsichord, klavecin) holandskej výroby]] thumb|nemecký hudobný skladateľ [[Georg Friedrich Händel]] thumb|[[husle od talianskeho majstra Stradivariho]] thumb|nemecký hudobný skladateľ [[Georg Philipp Telemann]] thumb|notový zápis sonáty [[Johann Sebastian Bach|Johanna Sebastiana Bacha (1720)]] thumb|taliansky hudobný skladateľ [[Tomaso Albinoni]] thumb|[[Antonio Vivaldi: Oratorio Juditha triumphans, RV 644 (1716)]]
Baroková hudba je súčasť barokového umenia, ucelená slohová epocha vo vývoji európskej klasickej hudby, trvajúca od začiatku 17. storočia do polovice 18. storočia. Vyznačovala sa prechodom od polyfónie k monódii, zavádzala sa nová notačná prax (generálny bas) a spev sa realizoval so sprievodom akordických hudobných nástrojov, ako lutna alebo čembalo.
Pomenovanie Barokovej hudby
Baroková hudba mala spočiatku rôzne iné pomenovania, ako napr. sprevádzaná monódia, generál bas či generalbasszeitalter. Základ totiž tvoril basový tón, na ktorý sa podľa pravidiel novovzniknutej harmónie ukladali ďalšie hlasy. Pojem generalbass zeitung používal ešte v 19. storočí hudobný teoretik Hugo Riemann (18491919). Pojem baroková hudba bol zavedený až v roku 1920 a prvýkrát ho použil Kurt Sachs.
Vplyvy na vývoj hudby
Pre barokovú hudbu malo veľký význam aj výtvarné umenie, najmä sochárstvo, pretože tak ako v soche, aj v hudbe sa znázorňovali hlboké pocity, pátos, monumentálne až tragické nálady, ktoré mohli vyústiť afektom (Extáza Svätej Terézie). Rovnako ako v ostatných druhoch umenia, aj hudbu veľmi ovplyvnil meniaci sa svetonázor, neustály súboj medzi katolíckou a protestantskou cirkvou, nekonečné vojny a posilňovanie absolutizmu. Popri náboženskom mysticizme a viere sa do popredia dostával človek, viera vo vlastné schopnosti a svoj rozum. Napriek všetkým prekážkam nebolo možné zabrániť vývoju vo všetkých odvetviach umenia, a tak i hudba prechádzala väčšími či menšími zmenami, ktoré vytvorili jej charakteristické črty. Významnými filozofmi tohto obdobia boli Baruch Spinoza alebo Ignác z Loyoly. Vďaka inkvizičným praktikám boli mnohí učenci za svoje pokrokové názory, ktoré sa nezhodovali s učením cirkví, prenasledovaní, vylučovaní z cirkvi a dokonca upálení ako kacíri (Giordano Bruno, Mikuláš Kopernik).
Vývoj hudby
Jedno z možných rozdelení barokovej hudby je na:
Výrazové zložky hudby
Rozvíjajú a menia sa kompozičné princípy. Melódie sa neradia pod seba a nie sú rovnocenné. Hlavná melódia je vo vrchnom hlase a je doprevádzaná akordmi. Táto zmena si vynútila aj zmenu tónin. Prešlo sa od systému stredovekých módov k durovým a molovým stupniciam. Keďže sa upustilo od zložitosti viachlasu a pozornosť sa zamerala na jednu melódiu, začala byť táto melódia ozdobnejšia a klenutejšia. Vzniká baroková citovosť vyjadrená melodickou ozdobnosťou. Barokoví umelci si dávali záležať na ozdobách, dokonca interpreti sami vydávali knihy ozdôb. Takúto učebnicu ozdôb napísal napr. flautový virtuóz Johann Joachim Quantz. Harmonické myslenie takisto značne zjednodušilo rytmus. Novinkou baroka bolo tempové označenie skladieb.
Hudobné nástroje
Najdokonalejšou skupinou nástrojov boli sláčikové nástroje, ktoré okrem kontrabasu, ktorý zatiaľ ešte neexistoval, dosiahli najvyššiu formu dokonalosti. Nástrojári ako Giuseppe Guarneri, Nicolò Amati či Antonio Stradivari sú dodnes obdivovaní a ich nástroje sú nenapodobiteľné. Dychové nástroje ešte menili svoj tvar aj mechaniku. Používali sa všetky drevené dychové nástroje, okrem klarinetu, ktorý zatiaľ neexistoval. Nemali však ešte moderný klapkový systém. Z plechových dychových nástrojov sa používala trúbka ladená do Es, zvaná clarina. Medzi nové barokové klávesové nástroje čembalo (nazývané aj virginal, harpsichord, clavecin (klavsen)). Významný rozkvet taktiež zaznamenala aj organová hudba.
Hudobní skladatelia
Podrobnejší zoznam skladateľov, pozri Zoznam barokových hudobných skladateľov
Panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov 1998
Panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov 1998 boli v poradí 8. panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov, ktoré organizuje Panamerická hádzanárska federácia (PATHF). Konali sa v Havane, na Kube od 22.29. septembra 1998, za účasti 9 tímov. Nováčikom boli Grónsko a Kolumbia. Pôvodne sa malo na turnaji zúčastniť aj Portoriko. Na Kube sa konal panamerický šampionát druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1989. Víťazom sa ôsmykrát (ôsmykrát za sebou) stala Kuba.
Majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné MS 1999, na ktoré sa kvalifikovali 3 najlepšie tímy.
Piz Bernina
Piz Bernina je vrch nachádzajúci sa v pohorí Bernina na hraniciach Talianska a Švajčiarska. Ide o najvyššiu horu Východných Álp a zároveň ich jedinou štvortisícovku. Je to ľadovcový vrchol, ktorý sa k severu prezentuje spolu so svojim susedom, horou Piz Roseg, vysokou, ľadovou stenou. Z juhu je to skalná stena o výške takmer 1000 metrov. Výhľady z vrchola sú výborné na oblasť pohorí Albula a na žulové, neprístupné vrcholy Bergellu.
Prístup
Východiskovými bodmi pre výstup od juhu je dolina Valmalenco (priehradná nádrž Campomoro). Najľahší výstup vedie z juhu, z Talianska cez ľadovec Scerscen. Hlavnými bodmi výstupu sú chaty Rifugio Marinelli Bombardieri a vyššie položená chata Rifugio Marco e Rosa. Výstup je hodnotený obťažnosťou PD s lezeckými vložkami na vrcholovom hrebeni Spallagrat – II.UIAA. Na na severe (Švajčiarsko) je východiskovým bodom pre výstup obec Pontresina. Výstup vedie rozpukaným ľadovcom Morteratsch a je o niečo obťažnejší ako južný variant. Oficiálne hodnotenie je PD / II.UIAA. Hrebeň Spallagrat už prekonáva spolu s cestou vedúcou od juhu. Veľmi ťažká horolezecká túra, ktorá je medzi horolezcami veľmi obľúbená. Oficiálne hodnotenie obťažnosti hovorí o stupni AD, ostrý mixový hrebeň vedúci zo severu, dĺžka samotného prechodu hrebeňa až 4 hod., ťažká orientácia pri nástupu pod hrebeň.
Klub slovenských turistov a lyžiarov
Klub slovenských turistov a lyžiarov bol nástupcom Klubu československých turistov, ktorý stratil  kompetencie na území Slovenska po Mníchovskej dohode a vzniku Slovenskej republiky v roku 1938.
Z histórie
Mníchovská dohoda a rozdelenie Česko-Slovenska zasiahli do činnosti mnohých dovtedy celoštátnych organizácií. Na Slovensku vznikali nové. Medzi nimi bola aj turistická. Nová slovenská vláda nariadila prevziať dovtedy spoločný majetok všetkým novovytvoreným spoločenským organizáciám. Dňa 28. októbra 1938 v Liptovskom Mikuláši zasadol prípravný výbor novej slovenskej turistickej organizácie a začal sa zaoberať prevzatím centrálneho majetku na území Slovenska. Išlo o viacero chát, nocľahární, ubytovní, útulní, lodeníc a iných turistických objektov. Ústredný výbor Klubu československých turistov bez výhrad už pred zasadnutím prípravného výboru s rozdelením súhlasil.
Dňa 15. januára 1939 sa v Liptovskom Mikuláši, za účasti zástupcov slovenských žúp Klubu československých turistov, Zväzu lyžiarov ČSR, horolezeckého spolku JAMES a horskej záchrannej služby, uskutočnilo valné zhromaždenie, na ktorom bol založený Klub slovenských turistov a lyžiarov. Prvým predsedom sa stal ''JUDr. Andrej Pitoňák'', advokát z Kežmarku. Ústredným tajomníkom bol Alojz Lutonský, ktorý v tejto funkcii ešte v tom istom roku skončil a vrátil sa do nej v rokoch 19461949.
Činnosť KSTL
V čase začínajúceho sa vojnového konfliktu nebolo veľa priestoru na rozvíjanie nerušenej činnosti. Mnohí členovia klubu sa zapojili do protifašistického odboja. Mnohí obetovali svoj život. Medzi nimi boli Ján Rašo, Pavol Bilík, Eduard Hrnčírik, Ján Žuffa a Ján Bezrouk. Vojnové boje poškodili alebo úplne zničili 71 turistických chát.
Po vojne štátna správa pomohla pri ich obnove sumou takmer 76 miliónov Kčs. Klub mal svoje ústredie v Liptovskom Mikuláši. V roku 1945 sa jeho predsedom stal Gustáv Nedobrý. Slovenskí i českí turisti prejavili vôľu opäť sa spojiť do jednotnej organizácie. Dňa 30. septembra 1945 schválilo valné zhromaždenie KSTL návrh stanov Klubu československých turistov ako záujmovej celoštátnej organizácie, ktorú, s rovnakými právami, budú tvoriť Klub slovenských turistov a lyžiarov a Klub českých turistov. Išlo o zastupovanie spoločných záujmov navonok, pričom rozhodovacie práva na svojom území mal každý klub sám.
Slovenský klub začal organizovať turistické vychádzky, výlety a mnohé iné turistické podujatia. Približne 7 percent členov turistickej základne (okolo 900 členov) tvorilo vodácku základňu. V lyžiarskom odbore bolo 6 percent členstva (816 členov), Zbor horolezcov mal 200 členov. Jaskyniarsky zbor mal vyše 70 členov. Do konca roku 1947 mal 93 odborov a vyše 13 tisíc členov. V roku 1947 ich začlenil do ôsmych oblastí - Malokarpatskej, Nitrianskej, Trenčianskej, Tatranskej, Fatranskej, Stredoslovenskej, Krasovej a Východoslovenskej. V roku 1947 mal klub v ročnom rozpočte zahrnutý milión korún na organizačnú činnosť a štyri milióny na investície. K pôvodným objektom, ktoré spravoval pred vojnou, pribudla Kežmarská chata.
Majetok klubu
Do roku 1949 Ústredie KSTL vlastnilo 5 chát a Dom KSTL v Liptovskom Mikuláši. V prenájme malo 7 chát vo Vysokých Tatrách a podniky na Štrbskom Plese. V majetku odborov klubu boli ďalšie chaty a turistické objekty. Na západnom Slovensku ich bolo 13. Na strednom Slovensku mali miestne odbory v majetku a správe 35 chát a turistických objektov a 8 na východnom Slovensku.
Zánik klubu
Po roku 1948 nová vláda sa usilovala o zjednotenie telovýchovy a športu do jednej celoštátnej organizácie. Vytvorila Jednotnú telovýchovnú organizáciu Sokol. KSTL sa zjednoteniu bránil. Argumentoval tým, že už má podchytené viaceré turistické organizácie, ktoré pôsobia v jednom celku. V júli 1949 bol schválený zákon o štátnej starostlivosti o telesnú výchovu a šport. Všetky športové organizácie, okrem JTO Sokol, mali zaniknúť a ich majetok mal prevziať Sokol. Valné zhromaždenie klubu, ktoré sa konalo v dňoch 24.-25. septembra 1949 muselo, na nátlak štátnych mocenských štruktúr, organizáciu rozpustiť. Neskôr sa zjednotená telovýchova zbavila väčšiny turistických objektov. Knižnica klubu, ktorá mala vyše 3 tisíc zväzkov bola zničená aj s archívom.
V roku 1952 vznikol Slovenský výbor pre telesnú výchovu a šport. Objekty, ktoré vlastnil klub a potom organizácia Sokol prešli do majetku národného podniku Cestovný ruch a v roku 1954 do národného podniku Turista. Po zániku Turistu spravovali chaty a mnohé iné turistické objekty národný podnik Reštaurácie a jedálne, Závodné výbory ROH, Interhotely a iné organizácie.
Turisti aj napriek týmto zásahom, neprestali v činnosti. Stretávali sa na celoštátnych turistických zrazoch, značkovali turistické chodníky, usporadúvali medzinárodné plavby po Dunaji a mnohé iné akcie. Po roku 1956 sa realizovali v novom Československom zväze telesnej výchovy (ČSZTV). Na Slovensku turistiku riadil Slovenský výbor ČSZTV. Po roku 1969 ČSZTV, po reorganizácii, zastrešoval v Česku Českú telovýchovnú organizáciu (ČTO) a na Slovensku Slovenskú telovýchovnú organizáciu (STO). Pod jej záštitou vznikol Slovenský zväz turistov. Okrem turistickej činnosti vydával mesačník Slovenský turista v náklade tisíc výtlačkov. Vydávanie skončilo v polovici osemdesiatych rokov. Potom ho zastupoval časopis Krásy Slovenska, ktorý vydávalo Vydavateľstvo Šport. V rokoch 19681969 vyvíjala činnosť Slovenská únia táborníkov. Zakladali sa turistické oddiely mládeže. Slovenský zväz turistiky sa transformoval na Zväz turistiky Slovenskej organizácie ČSZTV. Sídlo zväzu bolo v Bratislave.
Dňa 24. februára 1990, v nových spoločenských pomeroch po roku 1989, sa uskutočnila mimoriadna konferencia zväzu turistiky a na valnom zhromaždení bol založený nový Klub slovenských turistov.
Poloma (okres Sabinov)
Poloma je obec na Slovensku v okrese Sabinov v Prešovskom kraji.
Polohopis, geografia
Obec sa nachádza v okrese Sabinov na severovýchodných svahoch Levočských vrchov na úpätí masívu Čierna hora. Stredná nadmorská výška Polomy je 605 m.n.m., čím sa zaraďuje medzi najvyššie položené obce na Šariši.
Obyvateľstvo
Pri Sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2021 sa z 943 obyvateľov obce prihlásilo 920 ku slovenskej národnosti (98,61%), rusínska: 2 - 0.21%; česká: 2 - 0.21%; nemecká: 1 - 0.11%; iná: 1 - 0.11% a nezistených je: 7 - 0.75%. Konfesionálne je obec takmer výlučne rímskokatolícka (911 veriacich, 97,64 %). V obci sú tiež zastúpené gréckokatolícka cirkev (7 veriacich, 0,75 %) a ECAV (1 veriaci, 0,11 %) bez vyznania je 6 obyvateľov.
thumb|left|Zloženie obecného zastupiteľstva obce Poloma (1990-2022)
Samospráva
Na čele obce stojí starosta a obecné zastupiteľstvo. Počas volebných období 1990-2002 malo desať poslancov, od roku 2002 sa volí sedem poslancov. Starostom obce je od roku 1990 už ôsme volebné obdobie Pavol Hanušovský. V obdobiach 1990-2002 kandidoval ako nezávislý, 2002-2014 ako kandidát SDKÚ (SDKÚ-DS, koalícia KDH-SDKÚ-DS) a v obdobiach 2014-2022 ako kandidát strany (SKS).
thumb|left|Kostol Najsvätejšej Trojice
Doprava
Poloma je poslednou obcou v kotline, je prístupná jedine z východnej strany, cestou III. triedy č. 3172 zo Šarišských Draviec. Obec má autobusové spojenia s Lipanmi a okolitými obcami.
Gmina Oleśnica (powiat staszowski)
Gmina Oleśnica je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 53,51 km² a žije tu 3993 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 74,62 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Staszów.
1276 Ucclia
1276 Ucclia je planétka s priemerom 36 km, ktorú objavil E. Delporte 24. januára 1933.
Belleville-et-Châtillon-sur-Bar
Belleville-et-Châtillon-sur-Bar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 319 obyvateľov (2009).
Rebeka (prvé meno)
Rebeka tiež Rebecca je krstné ženské meno. Meniny na Slovensku má 2. septembra.
Pôvod a význam
Rebeka je meno hebrejského pôvodu. Vzniklo z mena Rivka (רִבְקָה) a jeho význam je nejasný. Podľa Starého zákona Biblie bola Rebeka manželkou Izáka, s ktorým mala synov Ezaua a Jakuba. V knihe je opísaná ako krásna. Ďalšie zdroje uvádzajú význam príťažlivá. V iných prameňoch sa stretávame s výrazmi slučka alebo povraz s uzlíkmi, čo v prenesenom zmysle môže označovať vernú manželku. Meno sa začalo používať ako kresťanské meno po protestantskej reformácii v 17. storočí a bolo obľúbené medzi puritánmi.
Štatistika
* – poradie a počet medzi novorodencami na Slovensku
Lipník (prítok Dunajca)
Lipník je pravostranný prítok Dunajca v oblasti Zamaguria, preteká územím okresov Stará Ľubovňa a Kežmarok. Má dĺžku 16,5 km a je tokom III. rádu. Niekedy sa nazýva aj Lipničanka.
Smer toku: v pramennej oblasti na sever, potom sa stáča viac-menej na západ, od sútoku so Skalným potokom na severozápad
Geomorfologické celky: Spišská Magura, podcelok Veterný vrch, tok Lipníka oddeľuje Spišskú Maguru na juhu a Pieniny na severe
Prítoky: sprava Kýčerský potok, Šľachovský potok, Skalný potok, Plešná (pred 2010 aj Plašná), zľava Podháj, Veterný potok, Šoltýsa, Lesniansky potok a Lorec
Ústie: do Dunajca pri obci Červený Kláštor v nadmorskej výške 454,2 m n. m.
Obce: Stráňany, Veľký Lipník, Haligovce (okrajom), Červený Kláštor
Krystyna Bochenková
Krystyna Maria Bochenková (rodená Neumanová; * 30. jún 1953, Katovice, Poľsko – † 10. apríl 2010, Pečorsk, Rusko) bola poľská novinárka a politička.
Životopis
Absolvovala Fakultu poľskej filológie Slezskej univerzity. Od roku 1976 bola novinárkou Poľského rozhlasu Katovice. Veľa rokov spolupracovala s tlačou a televíziou. Bola iniciátorkou mnohých charitatívnych akcií. Ako nezávislá na kandidátke Únie slobody bola v roku 2004 zvolená do poľského Senátu, do ktorého bola zvolená aj v roku 2005 a 2007. V novembri 2007 bola zvolená za podpredsedníčku Senátu.
Zomrela pri leteckom nešťastí pri ruskom Smolensku 10. apríla. In memoriam obdržala Veliteľský kríž s hviezdou Radu Polonia Restituta.
Collegium musicum (slovenská hudobná skupina)
Biografia skupiny
Platne boli vydané v Opuse v Bratislave. Ich hudbu možno porovnať s hudbou skupiny The Nice (po ktorej koncerte sa Marián Varga definitívne utvrdil v myšlienke na založenie Collegia Musica), ELP (Emerson, Lake & Palmer).
LP
Pôvodné: Exportné: Koncertné:
Gmina Olesno (powiat oleski)
Gmina Olesno je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 240,8 km² a žije tu 18837 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 78,23 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Olesno.
Michel Butor
Michel Butor [Bytór] (* 14. september 1926, Mons-en-Barœul, Francúzsko – † 24. august 2016, Contamine-sur-Arve ) bol francúzsky spisovateľ, predstaviteľ a teoretik nového románu.
Montpensier
Montpensier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ukrajinská ľudová republika
Ukrajinská ľudová republika (skratka: UĽR; ) bola väčšia z dvoch ukrajinských republík, ktoré vzišli z prvej svetovej vojny a Októbrovej revolúcie. UĽR vznikla na konci novembra 1917, keď Centrálna rada vyhlásila širšiu autonómiu ukrajinských území od Ruska. V januári 1918 Centrálna rada vyhlásila nezávislosť Ukrajinskej ľudovej republiky. Vo februári 1919 boľševici dobyli Kyjev a Ukrajina tak upadla do chaosu. Žiadna z armád nakoniec nebola schopná konečného víťazstva a celú situáciu vyriešil až Rižský mier z 18. marca 1921. Najvýznamnejším predstaviteľom Ukrajinskej ľudovej republiky bol Symon Petljura.
Autonómia
V júni 1917 reagovala na zmenu podmienok v ruskej politike Centrálna rada Ukrajiny a vyhlásila autonómiu v rámci novovzniknutej Ruskej republiky. Hlavným vládnym orgánom sa stal Generálny sekretariát, v ktorého čele stál Volodymyr Vynnyčenko. Kerenskij uznal sekretariát ako výkonnú moc dočasnej vlády nad Ukrajinou a poveril ho správou piatich gubernií (Volyň, Kyjev, Podolie, Poltava a Černihiv), ktoré boli považované za ukrajinské.
Októbrová revolúcia v roku 1917 zvrhla Dočasnú vládu a k moci sa dostali boľševici. Tí pripravili v novembri 1917 povstanie v Kyjeve. Kyjevský Generálny sekretariát sa pokúsil povstaniu zabrániť, ale Centrálna rada sa postavila za boľševikov, a tak sa ruské vojská sekretariátu z Kyjeva stiahli.
Dňa 20. novembra 1917 Centrálna rada vyhlásila širšiu autonómiu od Ruska v existujúcich guberniách a rozšírila svoju pôsobnosť ďalej na Charkov, Jekaterinoslav, Cherson a na časť Tavridskej gubernie (bez Krymu). Voronežská, Kurská a Cholmská gubernia sa mohli pripojiť po chystanom referende.
Po krátkom prímerí medzi boľševikmi a Radou si Červení uvedomili, že rada nemieni podporovať boľševickú revolúciu. V decembri 1917 bol zvolaný snem sovietskych predstaviteľov na Ukrajine s cieľom prevziať kontrolu nad Ukrajinou. Po neúspešnom puči v Kyjeve sa boľševici presunuli do Charkova a vyhlásili Ukrajinskú sovietsku socialistickú republiku. V tom čase na Ukrajinu dorazili prvé jednotky Červenej armády z Ruska s rozkazmi podporovať miestnu boľševickú vládu. Následne na Ukrajine vznikla na juhozápade Odeská sovietska republika a na východe Donecko-krivorožská sovietska republika.