cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Pellegrini
Životopis
Počas politickej krízy po vražde investigatívneho novinára Jána Kuciaka a jeho snúbenice bol Peter Pellegrini 7. marca 2018 dočasne poverený vedením ministerstva kultúry SR namiesto Mareka Maďariča, ktorý sa vzdal svojej funkcie. O týždeň neskôr, 15. marca 2018 bol prezidentom SR Andrejom Kiskom poverený zostavením novej vlády potom, čo tretia vláda Roberta Fica podala demisiu. Prezidentovi predložil 79 podpisov poslancov. Prezident jeho vládu vymenoval 22. marca 2018, NR SR schválila jej programové vyhlásenie (ktoré bolo fakticky kópiou programového vyhlásenia predchádzajúcej vlády) a vyslovila vláde dôveru 81 hlasmi o štyri dni neskôr, 26. marca 2018.
Vláda Petra Pellegriniho podala po februárových voľbách 20. marca 2020 demisiu.
Prijatie u Trumpa
Po približne roku pôsobenia v úrade má naplánované prijatie u prezidenta USA, Donalda Trumpa. Bývalý minister medzinárodných vzťahov Pavol Demeš zdôraznil, že to má veľký význam, zo slovenských vysokých ústavných činiteľov sa to doposiaľ nepodarilo dosiahnuť Andrejovi Kiskovi. Stretnutie prebehlo 3. mája 2019.
Arne Novák
Prof. PhDr. Arne Novák, vlastným menom Arnošt František Marie Novák, (* 2. marec 1880, Litomyšl – † 26. november 1939, Polička) bol český literárny historik a kritik, bohemista a germanista.
Život
Pochádzal zo siedmich detí stredoškolského učiteľa dr. Jozefa Nováka a spisovateľky Terezy Novákovej. Všetkých šesť jeho súrodencov predčasne zomrelo, väčšinou vo veku mladej dospelosti.
Študoval na gymnáziu v Litomyšli a od roku 1895 v Prahe. Maturoval v roku 1898. V rokoch 1898 až 1902 študoval germanistiku a bohemistiku na Karlovej univerzite. V roku 1901 sa zdržiaval na univerzite v Berlíne.
Pôsobil ako stredoškolský profesor v Prahe a Kutnej Hore.
V roku 1906 sa habilitoval na Karlovej univerzite ako docent nemeckej literatúry a roku 1910 rozšíril svoju habilitáciu aj na dejiny literatúry českej. V roku 1920 sa stal riadnym profesorom českej literatúry na Masarykovej univerzite v Brne. V roku 1921 natrvalo presídlil do Brna. Dvakrát, v rokoch 1938 a 1939, bol zvolený za rektora Masarykovej univerzity. Je po ňom pomenovaná ulica, na ktorej dnes sídli Filozofická fakulta MU.
Od roku 1921 pôsobil ako stály a čelný spolupracovník redakcie Lidových novín. Bol činný aj v časopisoch Volné směry, Pestrý týden, Lumír, Rozhledy ai.
Dielo
Bol veľmi vzdelaný. V jeho diele je zrejmý nadhľad, veľký prehľad, ale aj analytické a hodnotiace schopnosti. Jeho názory ovplyvnili jeho učitelia František Xaver Šalda, Jaroslav Vlček a Josef Pekař. Z jeho diela je patrný vplyv pozitivizmu.
Monografie:
Paprika ročná
Paprika ročná (Capsicum annuum, synonymá C. cerasiforme, C. grossum, C. longum) je druh rastliny z čeľade ľuľkovité (Solanaceae). Podľa niektorých názorov (teda v širšom zmysle) zahŕňa aj to, čo sa inde klasifikuje ako samostatné druhy paprika čínska a paprika kríčkovitá.
Paprika ročná je pôvodom zo Strednej Ameriky. Hojne sa pestuje na južnom Slovensku a Maďarsku.
Zelenina
Patrí medzi plodovú zeleninu. Ako čerstvá zelenina na konzumáciu za surova alebo v jedlách sa používajú kultivary zeleninovej papriky, napríklad:
Korenina
Ako korenina v podobe červeného mletého prášku na korenenie, farbenie a ochucovanie jedál sa používajú kultivary koreninovej papriky
Strojnícka fakulta Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Strojnícka fakulta Slovenskej technickej univerzity (skr. SjF STU) je jedna z fakúlt Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Sídli na Námestí slobody 17 v Bratislave a susedí so Stavebnou fakultou, Fakultou chemickej a potravinárskej technológie a Fakultou architektúry. Ďalšie pracoviská má na Pionierskej, Mýtnej a Vazovovej ulici.
Strojnícka fakulta STU v Bratislave, predtým Strojnícka fakulta SVŠT v Bratislave už viac ako sedem desaťročí prináša kvalitnú výučbu strojárskych študijných odborov na Slovensku. Za obdobie svojej existencie si fakulta výrazne upevnila postavenie významnej vedecko-výskumnej inštitúcie doma i v zahraničí. Mnohí z našich úspešných absolventov vďaka štúdiu na Strojárskej fakulte v Bratislave dosiahli významné postavenie vo svetových firmách, akými sú Volkswagen, PSA Peugeot Citroën, Siemens, IBM, BMW, CEO e-Sense Slovakia a ďalšie. Študenti majú možnosť získať sociálne štipendiá (je nárokové a presne dané vyhláškou), prospechové štipendiá (udeľované je podľa študijných výsledkov) a mimoriadne štipendiá (udeľované jednorazovo na základe mimoriadnych študijných výsledkov dekanom fakulty).
História
Predchodcom Strojníckej fakulty bolo Oddelenie strojného inžinierstva Odboru strojného a elektrotechnického inžinierstva, ktoré boli vytvorené hneď pri vzniku Slovenskej vysokej školy technickej v roku 1940. Na prvých prednáškach sa zúčastňovalo asi 100 študentov slovenskej, českej a aj bulharskej národnosti. Výučba prebiehala v provizórnych priestoroch na Mýtnej ulici. V školskom roku 1942/43 boli menovaní prví profesori: Ján Gonda a Jozef Fischhof, neskôr Jozef Čabelka a Július Nemessányi. Prvým dekanom bol Jozef Fischof. V roku 1947 bola dokončená nová budova na Mýtnej ulici. V roku 1950 bol Odbor premenovaný na Fakultu strojného a elektrotechnického inžinierstva.
Dekani SjF
Medzi rokmi 1942 a 1950 to bola pozícia vedúceho Odboru strojného a elektrotechnického inžinierstva. V školskom roku 1950/51 to bol dekan Fakulty strojného a elektrotechnického inžinierstva.
Besník
Besník je horské sedlo v Spišsko-gemerskom krase. Leží približne východne od Telgártu. Sedlom vedie významná cestná spojnica Horehronia s Gemerom a Spišom, cesta I/66. Zároveň spája dolinu Hrona s dolinou Hnilca.
Poloha
Nachádza sa v geomorfologickom podcelku Slovenský raj, v lokalite, kde úzky pás Spišsko-gemerského krasu oddeľuje západne situované Horehronské podolie, južne ležiace Stolické vrchy a severozápadne vystupujúce Nízke Tatry. Oddeľuje západne situovaný masív Gregovej, východne ležiaci Rakytovec a juhovýchodne vrch Kozovec. Prismo na západnom svahu pramení rieka Hron, východnú časť odvodňuje Spišský potok do rieky Hnilec.
Sedlom prechádza významná spojnica Horehronia (Červená Skala) so Spišom (Poprad) – cesta I/66. Železničná trať Červená Skala – Margecany vedie Besnickým tunelom popod sedlo. Ide o najvyššie položený železničný tunel na Slovensku, keďže lom nivelety trate v strede tunela je súčasne najvyššie položeným miestom na tratiach normálneho rozchodu ŽSR.
2. mechanizovaná brigáda
2. mechanizovaná brigáda je podriadeným zväzkom Pozemných síl Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Veliteľstvo 2.mechanizovanej brigády je dislokované v Prešove.
Veliteľom brigády je od 1. júla 2022 plukovník Róbert Kecső. Jeho predchodcom bol brig. gen. Slavomír Verčimák
Dejiny
K 1. januáru 2020 bol 23. motorizovaný prápor predpodriadený z pôsobnosti 2. mechanizovanej brigády do pôsobnosti Síl pre špeciálne operácie.
Výzbroj a technika
Zbrane
Ostatné prostriedky
Myślenice
Žije tu 18 053 obyvateľov (30.6.2007).
Ľudovít III. (Francúzsko)
thumb|Ľudovít III. a Karolman II. Ľudovít III. (* 863 – † 5. august 882), západofranský kráľ v rokoch 879-882, (spolu s bratom Karolmanom II.).
Lada Vesta
Lada Vesta je osobný automobil ruskej automobilky AvtoVAZ, ktorý bol prvýkrát predstavený ako rovnomenný koncept v auguste 2014 na Moskovskom medzinárodnom autosalóne. Sériovo sa začal vyrábať 25. septembra 2015 v ruskom Iževsku. Vozidlo stojí na novovyvinutej platforme B/C s rázvorom náprav 2635 mm, o design sa postaral bývalý šéfdizajnér Volva, Steve Mattin. Pohon zabezpečuje aktuálne iba motor 1,6 MPI 78 kW (do budúcna sa ráta aj so silnejšou a slabšou výkonovou variáciou), ktorý prenáša výkon prostredníctvom 5 stupňovej manuálnej alebo automatickej prevodovky na prednú nápravu.
Ľudovít III. (Francúzsko)
Otec: západofranský kráľ Ľudovít II. Koktavý, matka: Ansgarda. Súrodenci: Karolman II., západofranský kráľ (879 – 884), nevlastný brat Karol III. Prostý, západofranský kráľ (893/898 – 922).
Kabaddi
náhľad|Kabaddi náhľad|Ženský zápas v kabaddi náhľad|Halové kabaddi na Ázijských hrách
Kabaddi je kontaktný kolektívny šport, v ktorom súperia dve 7-členné družstvá. Obsahuje prvky zápasenia a je populárny predovšetkým v krajinách Južnej Ázie. Cieľom hry je vysunúť hráčov na súperovu polovicu ihriska tak, aby sa dotkol niektorého zo súperových hráčov a vrátil sa na vlastnú polovicu ihriska bez zachytenia súperom. Hráč pri útoku musí zadržať dych. Z toho pochádza aj názov hry, ktorý pochádza z hindčiny a znamená "zadržovanie dychu".
Dejiny
Svetové kabaddi riadi Medzinárodná federácia kabaddi (IKF), ktorá organizuje v tomto športe Majstrovstvá sveta od roku 2004.
Stručné pravidlá
Hrá sa na malom ihrisku obdĺžnikového tvaru, veľkosti x  (pri ženách o čosi menej) alebo v kruhu s priemerom, rozdelených na 2 polovice. Hrací čas je 2 x 20 minút, prípadne končí eliminovaním všetkých súperových hráčov. Každý tím tvorí 10 až 12 hráčov, pričom iba 7 hráčov je v poli. Hrá sa v hale, na tráve alebo na piesku. Útočí iba jeden hráč a družstvá sa v útoku stiedajú. Ak súperova obrana útočníka (sahi) chytí, ten z ihriska vypadáva. Útočník má 20 až 30 sekúnd na návrat na vlastnú polovicu ihrisku, pričom musí kričať slovo "kabaddi". Družstvo, ktoré sa dotkne súpera, získava bod. Zápas rozhodujú dvaja rovnocenní rozhodcovia. Kabaddi sa hrá v troch hlavných formách, ktoré sa líšia v pravidlách: Ďalšími disciplínami športu sú halové kabaddi a plážové kabaddi. Obe sú súčasťou ázijských multišportových podujatíhalové kabaddi na Ázijských halových hrách a plážové kabaddi na Ázijských plážových hrách.
Tarasivka (Čečeľnycký rajón)
Tarasivka je dedina (село) na Ukrajine v Čečeľnyckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 32 obyvateľov.
1047 Geisha
1047 Geisha je planétka s priemerom 56 km, ktorú objavil K. Reinmuth 17. novembra 1924.
Fultonský prejav
náhľad|Sir Winston Churchill Fultonská reč (Fulton Address) je bežné označenie prejavu s názvom Opory mieru (Sinews of Peace), ktorý predniesol bývalý britský premiér Winston Churchill 5. marca 1946 na univerzite vo Fultone, v štáte Missouri, USA pri príležitosti udelenia čestného doktorátu.
Vyzval v ňom na úzku spoluprácu USA a Spojeného kráľovstva (použil neskôr zľudovelý termín špeciálne vzťahy) a kritizoval Sovietsky zväz za politiku voči krajinám východnej Európy, ktoré pripadli do jeho sféry vplyvu. Churchill poukázal na to, že Stalin neumožnil v týchto štátoch demokratický vývoj, ako to sľúbil v Jaltskej dohode, a premieňa ich na základňu proti Západu. Doslova povedal : "Od Štetína na Balte po Terst na Jadrane spustila sa cez celý kontinent železná opona.“ Tieto slová mali veľký ohlas, preto sa fultonský prejav niekedy označuje ako Prejav o železnej opone (Iron Curtain Speech). Churchill býva tiež označovaný za autora tohto pojmu, hoci o železnej opone sa píše už v Talmude a termín bol používaný tiež nacistickou propagandou už predtým.
Vo svetovej verejnosti, ktorá dovtedy prevažne verila v možnosť mierovej spolupráce víťazných mocností, vzbudili Churchillove slová znepokojenie. V komunistických krajinách Východného bloku bol prejav označovaný za počiatok studenej vojny, hoci vzťahy medzi bývalými spojencami sa priebežne zhoršovali už od konca vojny v roku 1945. Churchill nemal moc, vyhlásiť ani studenú vojnu, pretože v tej dobe už nezastával politickú funkciu ale je pravda, že inšpiroval amerického prezidenta Harry Truman, ktorý bol na vystúpení prítomný, aby v 1947 vyhlásil doktrínu "zadržiavania komunizmu" a o rok neskôr inicioval Marshallov plán.
Tomáš Petrík
Tomáš Petrík (* 31. október 1980, Modra) je slovenský šachový veľmajster. Najvyššie ELO dosiahol v októbri 2006 2544, dnes (október 2009) má ELO 2529.
Vyhral 16. Memoriál Antonína Vaculíka 2006 v Zlíne. Petrík sa stal majstrom Slovenska aj v roku 2006, titul obhájil po roku 2005 v uzavretom turnaji. V roku 2008 4. za Petrom Vavrákom i Zuzanou Hagarovou (Štočkovou). Hral za Slovensko na 37. Šachovej olympiáde 2006 v Turíne. Ligovú súťaž hrá za ŠK Modru. Skončil informatiku na Univerzite Komenského v Bratislave, s diplomovkou na tému šachového stroja.
STS-62
STS-62 bola šestnásta misia raketoplánu Columbia. Celkovo išlo o 60. misiu raketoplánu do vesmíru.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Saint-Alban-en-Montagne
Saint-Alban-en-Montagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Alban-en-Montagne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Alban-en-Montagne má 75 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kladruby (okres Strakonice)
Kladruby je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 145 obyvateľov, z toho 73 mužov a 72 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,2 roka (muži 43,2 roka, ženy 43,2 roka).
Streľba v Hurbanove 16. júna 2012
Incident so streľbou v Hurbanove sa odohral približne o pol jedenástej 16. júna 2012 na Komárňanskej ulici v Hurbanove. Zomreli pri ňom traja ľudia a dvaja boli zranení.
Priebeh útoku
Páchateľ spustil streľbu približne o 10.30 na obyvateľov domu na Komárňanskej ulici. Neskôr odišiel na susednú Agátovú ulicu, kde si sadol na schody rodinného domu, v ktorom býva primátorka Hurbanova Margita Zemková. Tá v tom čase nebola doma. Tu na seba namieril zbraň a vyhrážal sa samovraždou. Polícii sa ho podarilo zadržať po troch hodinách.
Páchateľ
Strelcom bol 51 ročný mestský policajt z Hurbanova, ktorý nebol v čase útoku v službe. Motív útoku zatiaľ nie je známy.
Chalus (Puy-de-Dôme)
Chalus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Irisbus Citelis 18M
Konštrukcia
thumb|Jeden z banskobystrických Citelisov Konštrukčne je Citelis 18M odvodený zo štandardného typu Citelis 12M a zároveň vychádza zo svojho predchodcu Citybusu 18M. Ide o trojnápravový nízkopodlažný autobus s polosamonosnou karosériou. Tá bola pri výrobe zostavená do skeletu a potom bola ošetrená proti korózii, olakovaná a oplechovaná. Vozidlová skriňa sa skladá z dvoch častí, ktoré sú navzájom spojené kĺbom a krycím mechom. Motor a prevodovka sa nachádzajú v mohutnej zadnej časti autobusu. Motorom je poháňaná zadná náprava, riadená je náprava predná. Rám podvozku je vytvorený zo zvarených oceľových obdĺžnikov a priečok. Strechu a bočnice tvoria zvarené ťažené uzavreté profily pokryté plechmi. Zadné čelo je vyrobené z jedného sklolaminátového panelu, predné čelo tvoria uzavrené profily pokryté plechom a plastom. Okná autobusu sú lepené, iba predné sklo je uchytené v gumových profiloch. Vstup do vozidla zabezpečujú štyri dvojkrídlové skladacie dvere, v každom článku vždy dvoje. Priestor pre kočík alebo invalidný vozík sa nachádza oproti druhým a tretím dverám, nájazdová plošina je umiestnená v druhých dverách. Nástupná výška ( v priestore prvých dverí, v ostatných častiach vozidla) môže byť ešte znížená pomocou tzv. kneelingu (mierne naklonenie stojaceho autobusu smerom k nástupnému ostrovčeku). Sedačky pre cestujúcich sú plastové a čalúnené.
Autobusy Citelis 18M sú vyrábané (okrem klasickej – dieselovej verzie) tiež s pohonom na CNG. Vozidlá od roku 2007 spĺňajú emisné normy Euro 4. Spoločne s touto inováciou prišla zmena konštrukcie točne (kĺbu). Karosériu Citelisu 18M tiež využíva plzenská Škoda k výrobe kĺbových nízkopodlažných trolejbusov Škoda 25Tr.
Výroba a prevádzka
Výroba kĺbovej verzie Citelisu bola začatá skoro po začiatku produkcie 12 metrovej varianty v roku 2005. Citelis 18M je vyrábaný doteraz.
Giglovce
Giglovce sú obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Dejiny
Obec pravdepodobne vznikla na základe zákupného práva v 14. storočí, keď ju založil šoltýs spolu s usadlíkmi. Od založenia po 17. storočie bola súčasťou stropkovského panstva.
Ďurďoš
Ďurďoš je obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou.
Polohopis
Ďurďoš leží vo východnej časti doliny strednej Tople. Nadmorská výška v strede obce je 175 m. n. m. a v chotári 160 - 490 m. n. m. Mierne členitý povrch chotára tvoria horniny bradlového pásma, treťohorný flyš a štvrtohorné náplavy Tople. Stredná časť obce je odlesnená, v ostatných častiach sa nachádza les.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1363 (obec však jestvovala už skôr) a názov obce uvedený ako Gurgus, neskôr ako Gyvrges (1410), Djurďaš (1808), Dzurdzoš (1920), Ďurďoš (1927) po maďarsky Gyöfgyös. Jej variant je totožný s nárečovým variantom mena Juraj, mužo s takým menom bol pravdepodobne prvý miestny šoltýs. Sídlisko pravdepodobne založil šoltýs s poddanými podľa zákupného práva v prvej polovici 14. storočia. V Ďurďoši v roku 1493 hospodárilo šesť sedliackych domácností. Polia pre ďalších šesť usadlostí ležali opustené, ich bývalí obyvatelia sa vysťahovali alebo pomreli. V roku 1550 tam bývalo vo vlastných domoch osem sedliackych domácností. V roku 1567 bývala iba jedna rodina miestneho slobodníka (ostatné domácnosti sa buď odsťahovali alebo vymreli). Do roku 1570 sídlisko úplne spustlo, dedinu však zakrátko oživili noví usadlíci. V roku 1582 boli nové sedliacke usadlosti zdanené daňou kráľovi od 2,25 porty. Sídlisko malo v roku 1600 obývaných osem poddaných domov a možno aj dom šoltýsa. Na prelome 16. a 17. storočia bol Ďurďoš malou dedinou s poddaným obyvateľstvom. V roku 1610 žilo v Ďurďoši len málo sedliackych a železiarskych domácností, lebo v tomto roku ich spolu zdanili iba od 0,5 porty. V období rokov 1630-1635 tam poddanskí obyvatelia nežili. Neskôr Ďurďoš opäť obnovili prisťahovalci. Ich zásluhou bol Ďurďoš začiatkom 18. storočia malou dedinou. V roku 1715 tam žilo osem (šesť opustených), v roku 1720 len päť poddanských domácností, v roku 1787 mala obec 28 domov a 179 obyvateľov, v roku 1828 mala obec 20 domov a 155 obyvateľov. Zaoberali sa chovom dobytka a poľnohospodárstvom. V 19. storočí patrila rodine Blašovcov. Za 1. ČSR pracovali v lesnom hospodárstve a v poľnohospodárstve. V čase SNP v chotári pôsobili partizánske skupiny - Čapajev. Dňa 7. 9. 1944 fašisti zastrelili troch obyvateľov obce. JRD bolo založené v roku 1958. Časť obyvateľov v čase socializmu pracovala v priemyselných podnikoch v Prešove a Košiciach. Pod správu obce a jej katastra dnes patrí aj blízka osada Grodzin.
Európska cesta 442
Európska cesta 442 je medzinárodná cesta na území Česka a Slovenska.
Ďurďoš
Názov
Vývin názvu obce
Európska cesta 442
Priebeh
Vedie z Karlových Varov cez Ostrov, Klášterec nad Ohří, Chomutov, Most, Teplice, Děčín, Liberec, Turnov, Jičín, Hořice, Hradec Králové, Vysoké Mýto, Litomyšl, Moravskú Třebovú, Mohelnice, Olomouc, Lipník nad Bečvou, Hranice, Valašské Meziříčí, Rožnov pod Radhoštěm a Bytču do Žiliny.
V úseku Karlovy Vary – Liberec vedie po českej ceste I/13, v úseku Liberec – Bumbálka po ceste I/35 (respektíve diaľnici D35), v úseku Bumbálka – Bytča po slovenskej ceste I/10 a zvyšný úsek po Žilinu vedie diaľnicou D1 a D3. Je dlhá 590 km.
Kozmická loď
thumb|Kozmická loď typu [[Sojuz (kozmická loď)|Sojuz, najpoužívanejšia kozmická loď v histórii kozmonautiky]] thumb|[[Dragon 2|Crew Dragon spoločnosti SpaceX, prvá súkromná kozmická loď na svete, v ktorej letela ľudská posádka do vesmíru]]
Kozmická loď (iné názvy: vesmírna loď, kozmický koráb, vesmírny koráb) je dopravný prostriedok určený na cestovanie vo vesmíre, t.j. mimo zemskej atmosféry alebo v jej horných vrstvách. Kozmické lode zahŕňajú pilotované lode, ako aj automatické nepilotované zariadenia. Častejšie sa však o kozmickej lodi hovorí v súvislosti s telesami s ľudskou, respektíve (v žánri sci-fi) aj s inou inteligentnou posádkou. Termín kozmická loď sa niekedy používa aj na označenie umelej družice, ktorá spĺňa podobné kritériá.
Súčasné kozmické lode sú schopné štartovať na obežnú dráhu len prostredníctvom nosnej rakety. S výnimkou lunárneho modulu vesmírnej lode Apollo sú tieto lode schopné odštartovať na obežnú dráhu len z odpaľovacej rampy. Všetky minulé aj súčasné kozmické lode využívajú na pohon raketový pohon, čo niekedy vedie k ich nesprávnemu označeniu ako rakety. Pracuje sa na vývoji kozmických lodí na solárny alebo iónový pohon. Všetky kozmické lode sa pohybujú alebo pohybovali len vo sfére gravitačného vplyvu Zeme.
Význam
Kozmické lode slúžia na dopravu človeka a vecí nevyhnutných pre jeho prežitie do kozmického priestoru. V niektorých prípadoch kozmické lode zostávajú telesami, v ktorých sú posádky počas celej misie, v iných slúžia len ako dopravné prostriedky na zariadenia určené na dlhodobejší pobyt - kozmické stanice. Aj v druhom prípade sa však ale často niektoré ciele kozmického letu splnili na palube samotnej kozmickej lode. Okrem prepravy samotnej sú kozmické lode väčšinou vybavené na výskum beztiažového stavu a jeho pôsobenia na živé organizmy, kozmického priestoru, Zeme, Mesiaca, prípadne (na diaľku) aj ďalších kozmických telies. Jeden typ kozmickej lode - americké raketoplány - bol schopný vynášať okrem ľudí a zásob do kozmu aj iné kozmické telesá, ktoré boli vo vesmíre oddelené a, väčšinou po následnej úprave vlastnej dráhy, začali svoju dlhodobú činnosť v kozme.
Systémy kozmickej lode
Kozmická loď musí byť schopná odolávať kozmickému prostrediu, čo zahŕňa odolnosť voči okolitému nulovému tlaku, extrémnym výkyvom teplôt, zrážkam s miniatúrnymi časticami medziplanetárnej hmoty a tiež musí odolávať škodlivému kozmickému žiareniu. Musí byť tiež schopná navigácie, udržiavania orientácie, stabilizácie, musí byť schopná komunikácie, musí byť sebestačná v dodávke elektrickej energie, a v prípade, že ide o pilotovanú kozmickú loď, nesmú na jej palube chýbať systémy podpory života. Kozmická loď dopravujúca posádku, alebo zásoby k inej kozmickej lodi, alebo kozmickej stanici, musí byť vybavená stykovacím uzlom.
Navigačné systémy
Umožňujú stanovenie okamžitej polohy v priestore a rýchlosti kozmickej lode. Navigačnými systémami sú vybavené nielen kozmické lode, ale aj pozemské stanice. Poloha kozmického telesa sa určuje buď jeho zameraním (optickým či rádiovým) alebo môže byť stanovená zameriavaním rádiových alebo optických navigačných prístrojov na vhodne zvolené kozmické objekty (Zem, Slnko, planéty, hviezdy,...). Medzi súčasné navigačné prostriedky patria: right|thumb|Veliteľský a servisný modul [[Apollo (kozmická loď)|kozmickej lode Apollo na obežnej dráhe okolo Mesiaca]]
Stabilizačné a orientačné systémy
Udržiavajú, prípadne menia orientáciu kozmickej lode. Uskutočňuje sa to pomocou snímačov orientačných systémov, ktorými môžu byť infračervené detektory horizontu, magnetometre a iónové detektory. Najväčšiu presnosť dosahujú infračervené detektory horizontu. Riadiace systémy (v súčasnosti väčšinou počítače) vyhodnocujú údaje získané zo snímačov a porovnávajú ich s údajmi uloženými v pamäti. Pokiaľ je odchýlka väčšia ako povolený limit, aktivuje výkonné prvky a zároveň oznámi túto skutočnosť riadiacemu stredisku alebo posádke lode. Systémy stabilizácie sa rozdeľujú na:
Systémy dodávky elektrickej energie
Každá kozmická loď potrebuje stálu dodávku elektrickej energie, ktorú si môže vyrábať sama, alebo ju získavať z batérií. Systém dodávky elektrického prúdu pozostáva z troch základných častí: zdroja, regulačného zariadenia a rozvodu. Zdroje elektrického prúdu delíme podľa spôsobu získavania energie na:
Napätie dodávané do elektrického rozvodu lode musí byť v predpísaných medziach. To majú zabezpečiť regulačné a riadiace obvody. Zabezpečenie proti preťaženiu (napríklad pri skrate) väčšinou zaobstarávajú automatické poistky.
Komunikačné systémy
Zabezpečujú komunikáciu lode s riadiacimi centrami na Zemi a komunikáciu s ostatnými telesami. Najčastejšie ide o rádiové komunikačné zariadenia pracujúce v najrôznejších rádiových pásmach. Experimentálne sa využíva aj optický prenos.
Telemetrické systémy
Namerané údaje z kozmických telies musia byť prenášané do pozemných staníc, či už okamžite po nameraní, alebo neskôr (z palubnej pamäte). Z každého snímača dostáva telemetrický systém informáciu vo forme elektrického signálu. Telemetrický systém musí mať viacero kanálov, ktoré je treba od seba oddeliť, aby sa informácie vzájomne nepremiešali. Delenie kanálov môže byť: right|thumb|[[Space Shuttle|Raketoplán pri pohľade z Medzinárodnej vesmírnej stanice]]
Systémy tepelnej regulácie
Medziplanetárna hmota je taká riedka, že jej hustota sa približuje k vákuu. Vákuum je takmer dokonalý tepelný izolátor. Z tohto dôvodu dochádza na pevnom telese osvetlenom Slnkom k rýchlemu stúpaniu teploty, neosvetlené telesá sú zase silne podchladené. Taktiež prístroje samotnej kozmickej lode vydávajú teplo. Aby sa predišlo poškodeniu prístrojov a aby bolo možné prežitie ľudskej posádky na palube kozmickej lode, musí mať loď systémy, ktoré zabezpečujú reguláciu tepla. Systémy regulácie tepla môžu byť
Systémy zabezpečenia životných podmienok
Životné podmienky na palube pilotovaných kozmických lodí zabezpečuje klimatizácia, systém regulácie tlaku a kontrola chemického zloženia atmosféry. Často sa medzi zabezpečenie životných podmienok počíta aj zásobovanie posádky pitnou vodou, potravinami a odstraňovanie exkrementov. Tieto systémy môžu byť navrhnuté ako otvorené, nerecyklujúce žiadnu zložku, ako polouzavreté, ktoré sú dnes najčastejšie používané a ktoré čiastočne zabezpečujú napríklad kolobeh vody v systéme, a celkom uzavreté systémy, ktoré budú celkom nezávislé od vonkajších dodávok surovín (v súčasnej dobe nerealizovateľné).
V súčasnosti si všetky kozmické lode vozia so sebou potrebné zásoby potravín zo Zeme a takisto aj vody (aj keď využívať sa môže aj voda vytvorená priamo v kozmickej lodi vodíkovo-kyslíkovými článkami). Moč je odsávaný do odpadových nádrží, odkiaľ sa vypúšťa do voľného priestoru. Pevné exkrementy sú zachytávané do plastových sáčkov v kozmických záchodoch a väčšinou uložené do odpadových priestorov. V starších kozmických lodiach, kde toalety neboli k dispozícii a astronauti boli celý čas oblečení v ľahkých skafandroch, sa exkrementy odsávali priamo zo skafandru.
Protimeteorická ochrana
Na ochranu pred zrážkou s mikrometeoroidmi a kozmickým odpadom slúži protimeteorický štít. Vzhľadom na vysokú stretávaciu rýchlosť aj miligramové telieska môžu mať vysokú kinetickú energiu a spôsobiť poškodenie kozmickej lode. Najčastejšou ochranou je tenká prednastavená vrstva ochrany (plechu, alebo textilu), na ktorej dôjde k fragmentácii mikrometeoroidu, takže stenu lode zasiahne len spŕška zbrzdených fragmentov. Podľa požadovaného stupňa ochrany môže byť použitých viac vrstiev.
Stykovací uzol a stretávacie systémy
Pokiaľ má kozmická loď v kozme prísť do kontaktu s inými umelými kozmickými telesami, musí mať na to patričnú výbavu. V prípade, že je v pláne spojenie sa s umelou družicou, inou kozmickou loďou alebo kozmickou stanicou, musí byť kozmická loď vybavená spojovacím - stykovacím uzlom špecifickým pre typ cieľového telesa. V prípade raketoplánov nebol tento spojovací uzol trvalou časťou ich výbavy a umiestňoval sa na palubu v závislosti od potrieb konkrétnej misie. Raketoplán bol tiež schopný menšie telesá zachytávať svojím manipulačným ramenom a až potom ich pripájať k na to určenej plošine v nákladovom priestore. Stretávacie manévre - dokovanie a kotvenie kozmickej lode, zahŕňajú aj veľmi presné navigačné prostriedky.
Ruské a Sovietske kozmické lode
thumb|[[Vostok (kozmická loď)|Vostok, prvá kozmická loď sveta]]
Kozmické lode sa používajú aj na prepravu materiálu. Ruskou nákladnou kozmickou loďou používanou na dopravu materiálu na vesmírne stanice je kozmická loď Progress, čo je vlastne kozmická loď Sojuz bez návratovej kabíny. Konštrukcia kozmickej lode Vostok sa v bezpilotnej variante tiež používa dodnes a slúži ako základ pre niektoré sovietske a ruské družice, napríklad Bion a Foton.
Americké kozmické lode
Prvou americkou kozmickou loďou bola loď Mercury, ktorá vyniesla na obežnú dráhu prvého Američana, Johna Glenna v roku 1962. Potom nasledovali kozmické lode Gemini a Apollo, ktoré v roku 1969 pristáli na Mesiaci s prvou ľudskou posádkou. Všetky tieto lode však mohli absolvovať len jediný let do vesmíru. V sedemdesiatych rokoch NASA vyvinula nový typ kozmickej lode, raketoplánu, ktorý mal byť schopný s nutnou údržbou absolvovať až 50 letov. V reáli bol najväčší počet letov - 39 - vykonaný raketoplánom menom Discovery, ktorý je kozmickou loďou s najväčším počtom absolvovaných misií vôbec. Prevádzka raketoplánov sa v roku 2011 ukončila. V súčasnosti NASA pracuje na vývoji nového typu raketoplánu.
Európske kozmické lode
Európska kozmická agentúra (ESA) vyvinula loď ATV (Automated Transfer Vehicle), ktorej úlohou je tiež zásobovanie Medzinárodnej vesmírnej stanice. ESA plánovala postaviť svoj vlastný malý pilotovaný raketoplán zvaný Hermes, v deväťdesiatych rokoch bol ale program zrušený. V roku 2015 bol vykonaný úspešný test demonštrátora znovupoužiteľnej kozmickej lode Intermediate eXperimental Vehicle (IXV).
Čínske kozmické lode
thumb|Čínska kozmická loď [[Šen-čou]]
Čínska kozmická loď Šen-čou vychádza konštrukčne z kozmickej lode Sojuz, ale nie je jej presnou kópiou. Čínski konštruktéri urobili vlastné úpravy, a použili riešenia vylepšujúce užitkové vlastnosti lode pre čínske potreby. Zaujímavosťou je, že miniatúrnu návratovú časť kozmickej lode Šen-čou / Sojuz použili aj pri oblete Mesiaca 23. - 31. októbra 2014.
Kozmické lode iných štátnych agentúr
Kozmické lode úspešne vyvinuli Japonsko (nepilotovaná nákladná loď HTV) a na vlastnej pilotovanej kozmickej lodi pracuje aj India. Vo vývoji sú aj kozmické lode ďalších krajín.
Súkromné kozmické lode
V súčasnosti viacero spoločností vyvíja svoje kozmické lode. Spoločnosti SpaceX sa ako prvej podarilo vyniesť na ISS dvoch astronautov. Stalo sa tak 31. mája 2020, pričom deň predtým vyštartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride v USA. Ďalšou významnou spoločnosťou v tejto oblasti je Boeing.
Virgin Galactic
SpaceShipOne je kozmická loď, ktorú vyvinula spoločnosť Virgin Galactic. Je to prvá súkromná vesmírna loď, ktorá vyletela vyššie ako nad povrch Zeme a zároveň prvá súkromná pilotovaná kozmická loď. Prvý pilotovaný let sa uskutočnil 21. júna 2004. Vo vývoji je loď Spaceship Two, ktorá bude využívaná na turistické lety do vesmíru a SpaceShip Three, ktorá by mala byť schopná dosiahnuť orbitu Zeme.
SpaceX
Firma vytvorila kozmickú loď Dragon, ktorá už absolvovala niekoľko bezpilotných zásobovacích letov k ISS a úspešných návratov na Zem. Kozmickú loď vynáša pomocou vlastnej rakety Falcon 9. Pilotovaná verzia kozmickej lode Dragon sa pripravuje.
Niepołomice
Žije tu 8 790 obyvateľov (30.6.2007).
Karol Konárik
Zo života
Hudobné vzdelanie získal absolvovaním Konzervatória v Žiline. Po prvýkrát začal spievať v Juhoslávii v meste Pula v roku 1969.
So skupinou Scarabeus, päť rokov spieval v oblastiach Blízkeho a Ďalekého východu. Vystupoval napríklad v týchto krajinách: Francúzsko, Švédsko, Švajčiarsko, Nemecko, Kuvajt, Nórsko, Dánsko, Írsko, Sovietsky zväz. Svoje hudobné vystúpenia mali okrem iných predstavení napr. v hoteloch a na zámorských lodiach V skupine Scarabeus pôsobili: Karol Konárik (spev), Judita Ivaničová (spev), Dalimíra Peštová (spev), Milan Koreň (klávesy), František Kačáni (basgitara), Zoltan Koncz (bicie), Dušan Hájek (bicie), Milan Seidl a Ladislav Černák.
Profesionálnu spevácku kariéru skončil v roku 1989, keď začal podnikať. Neskôr už spieval len príležitostne. Okrem rôznych relácii vystupoval napr. v programe Slovenskej televízie s názvom Repete.
Podnikať začal pred rokom 1989. O niečo neskôr založil sieť minilabov na výrobu a spracovanie fotografiií. Neskôr sa stal majiteľom pivovarov v privatizácii. Boli to pivovary: Martiner v Martine v roku 1992, Gemer v Rimavskej Sobote, Popper v Bytči a pivovar v Ilave. V roku 1999 pivovary Martiner a Gemer predal firme Heineken.
Vlastní hotel Kaskády v Sielnici pri Banskej Bystrici. Svoje podnikateľské aktivity rozšíril aj o podnikanie v Chorvátsku. Tiež vlastní lodenicu na výrobu lodí. Je ženatý, má štyri deti - Katarínu, Moniku, Karola ml. a Mariána. V roku 2006 naspieval duet „Život je boj“ s Robom Kazíkom na albume To som ja.
1048 Feodosia
1048 Feodosia je planétka s priemerom 72 km, ktorú objavil K. Reinmuth 29. novembra 1924.
Saint-Andéol-de-Berg
Saint-Andéol-de-Berg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Andéol-de-Berg má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Andéol-de-Berg má 133 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pijavice
Pijavice (Hirudinea) sú trieda obrúčkavcov. Sú to červovité až vakovité živočíchy so zdanlivo veľmi hustou segmentáciou, obrúčkovité zriasenie kože však nezodpovedá coelomovej segmentácii. Na jeden pravý coelomový segment pripadá 4 – 5 kožných obrúčok. Väčšina druhov má 2 prísavky: prednú ústnu a zadnú na konci tela. Telo sa skladá z 30 – 33 somitov, len veľmi vzácne (u prechodnej skupiny Branchiobdellae) z menšieho počtu. V koži majú veľa pigmentu, sú väčšinou tmavo sfarbené. Clitellum je nevýrazné a dá sa pozorovať len krátky čas v období rozmnožovania.
Anatómia
Pijavice sú najodvodenejšia skupina obrúčkavcov. Parapódiá i štetiny podľahli úplnej redukcii, len veľmi zriedka sú zachované rudimentálne štetinky (Acanthobdellae). Čiastočne redukuje aj coelom, ktorý je potláčaný svalstvom a mezenchýmovým pojivom. Ostáva z neho systém štrbín (lakún), ktorý u vyšších pijavíc nahrádza obehovú sústavu, ktorá tiež sčasti alebo úplne zaniká. Pijavice sú dravce alebo ektoparazity, ktoré sa živia cicaním krvi. Črevo má veľa slepých lalokov a je roztiahnuteľné, a to obzvlášť u druhov cicajúcich krv – tieto môžu pri nacicaní niekoľkokrát zväčšiť objem tela. Väčšina druhov má niekoľko párov primitívnych jamkových očí.
Rozmnožovanie a vývin
Všetky pijavice sú hermafrodity s dosť zložitými pohlavnými orgánmi, niektoré druhy majú aj svalnatý penis s prostatou. Gonády sú párové. K oplodneniu dochádza pomocou penisu alebo spermatofórmi, ktorých obal je chitinózny. Zakrátko na to kladú pijavice vajíčka, ktoré sú chránené kokónom (produkuje ho opäť clitellum). Kokón obsahuje aj výživné bielkovinové látky, ktoré sú výživou pre zárodky. Vývin je potom priamy. U niektorých druhov už pozorujeme starostlivosť o mláďatá.
Systematika
Pijavice sa vo všetkých novších systémoch rozdeľujú do štyroch radov. Najnovšie je tendencia zaradiť k nim aj prechodnú skupinu Branchiobdellae (Matis et al., 1996).
trieda: pijavice (Hirudinea):
Chartrené
Chartrené je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lažany (okres Strakonice)
Lažany sú obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 58 obyvateľov, z toho 30 mužov a 28 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 46,2 roka, ženy 39,1 roka).
Jozef Košnár
Prof. Ing. Jozef Košnár, DrSc. (* 27. máj 1933, Nové Mesto nad Váhom – † 27. september 2008, Bratislava) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za koalíciu Spoločná voľba (SDĽ) vo volebnom období 1994-1998.
Alexej Stepanovič Chomiakov
Alexej Stepanovič Chomiakov (* 13. máj 1804, Moskva, Rusko – † 5. október 1860, Ivanovskoje) bol ruský filozof, jeden zo zakladateľov slavianofilstva.
V myslení sa snažil o syntézu východných cirkevných otcov so západnou filozofiou, hlavne s nemeckou klasickou filozofiou (Herder, Schelling a Hegel) a francúzskymi tradicionalistami (de Maistre, Chateaubriand, pričom jeho cieľom bolo vytvoriť autentický ruský spôsob myslenia, nepoškvrnený západnou prehnanou racionalitou, ktorý jediný môže plne konvenovať s pravoslávnou tradíciou.
Pre celistvé poznávanie sveta je podľa neho potrebné i ne-racionálne poznanie, ktoré označuje ako mystické a vidí ho v kresťanskej viere. V tomto momente je dôležitý aspekt vôle – chcená otvorenosť poznaniu skrze vieru, čim vlastne položil vieru ako podstatný gnozeologický základ myslenia a filozofie.
Dejiny sa neriadia materiálnymi danosťami, ale súhrnom vôlí všetkých ľudí. Základným faktorom vývoja dejín je náboženstvo, ktoré je základom celej kultúry. Každé z náboženstiev ovplyvňuje dejiny iným spôsobom.
Hlásal návrat harmónie do ruských dejín – aplikáciou idey sobornosti prekonať „petrohradské obdobie dejín“, zrušiť reformy Petra Veľkého a vrátiť sa k Moskve.
DANIX
DANIX je linuxová distribúcia na Live CD, vytvorená českými vývojarmi predovšetkým pre české prostredie. Je vhodná pre začiatočníkov. DANIX vychádza z Debianu a usiluje sa o maximálnu možnú mieru kompatibility s ním.
Fatal Portrait
Fatal Portrait je názov debutového albumu Kinga Diamonda. Spolu s The Spider’s Lullabye je to jediný album, ktorý nie je úplne konceptuálny, hoci niektoré piesne na ňom tvoria príbeh. Je to jediný album, na ktorom nie je gitarista Andy LaRocque uvedený ako autor niektorej piesne.
Príbeh
Príbeh je zakomponovaný v piatich piesňach (prvé štyri a posledná skladba Haunted). Rozprávač vidí v plameni každej sviečky istú tvár. Táto tvár na neho hovorí jedno slovo (The jonah - jonáš), tak ide do podkrovia. Tam nájde starú zaprášenú knihu. Otvorí ju a nahlas prednesie istý rým, aby oslobodil ducha sviečky. Je to duch malého dievčaťa, Molly. Tá mu rozpovie svoj príbeh, ako ju matka zamkla v podkroví a namaľovala jej portrét. Molly dosiahla, aby jej matke portrét pripomínal Mollinu bolesť, načo ona obraz spálila. Mollin duch sa vracia do domu a straší paní Jane (Mollina matka), kým sa tá nezblázni.
Jordanec
Jordanec je potok v Zamagurí, v severnej časti okresu Kežmarok. Je to pravostranný prítok Dunajca a má dĺžku 9 km.
Šváby (Prešov)
Šváby sú sídlisko v meste Prešov, s počtom obyvateľov okolo 6 100, v jeho mestskej časti Solivar. Do roku 1960 to bola samostatná obec, v rokoch 1960 – 1970 súčasť samostatnej obce Solivar, od roku 1970 spolu so Solivarom súčasť Prešova.
Dejiny
Osada Šváby bola založená roku 1781 a postavená v rokoch 1781 – 1785 na základe pozvania cisára Jozefa II. v kotline s Zbúraná bola v rokoch 1981 – 1987, na jej mieste je pár panelových obytných domov. Z pôvodnej historickej zástavby nezostal ani jediný obytný objekt, novú zvonicu si vybudovali pôvodní obyvatelia, hned po súhlase mestských orgánov, na miestnom cintoríne, s historickým, ale nie pôvodným zvonom z darov pôvodných občanov. Proces obnovy zvonice na pôvodnom mieste z túžby občanov nik nedokázal vymazať, podarilo sa to až o necelé štvrťstoročie. Slávnostná vysviacka sa konala 19.10.2014 o 14:00, tiahnucím davom šťastných veriacich od nákupného strediska husto stojacích v rozľahlom okolí novopostavenej zvonice, hrdo vzdávali hold všetkým ktorí, výstavbu podporili, vrátane vedeniu mesta a ďakovali Bohu za neoceniteľný dar.
Začiatkom 20. storočia Šváby (po maď. Németsoóvár) tvorili spoločnú integrovanú zástavbu spolu s obcami Solivarom (po maď. Tótsóvár) a Soľnou Baňou (po maď. Sóbánya). Od roku 1920 sa osada volala Schvabi (Šváby), predtým Švábska osada a sami sa nazývali aj Deutch Soovár, čo je zapísaní na katastrálnej mape z roku 1868, (a v zaznamoch urbaru od 1828, do roku 1927 aj Németsoóvár). Historicky existuje viacero alternatívnych (chybných) zápisov mena obce, Šváby, Schvabi, Švábi, Švabi, Śvábi,  Śvabi, Śváby, Śvaby, Schvábi, Schvaby, Svaby, Svabi, možno okrem týchto šestnástich variantov nájdete aj ďalšie, pretože mnoho z týchto Švábčanov žije po svete a malo donedávna (do zbúrania) živé kontakty s miestnym obyvateľstvom, napr. z Francúzska (vetiev rodiny Schiffer), Nemecka (z vetiev rodín Kron, Ringer), Maďarska (z vetiev rodiny Rahl), Ukrajiny (z vetiev rodiny Rahl), Poľska a z iných krajín. Malou časťou osady bola časť s názvom Žeľare, za ktorou nasledoval Teľov. Samostatná obec zanikla v šesťdesiatych rokoch, keď bola administratívne zlúčená rozhodnutím vlády. Neskôr, v rokoch 1981 – 1987, bola pôvodná zástavba zbúraná. Z pôvodných stavieb sa zachovala iba drobná ''Kaplnka sv. Jána'', ktorú demolácia akoby zázrakom ponechala. V súčasnom období sa historickému vývoju bližšie venuje Občianske združenie Soľnohrad.
Historická zástavba
Po roku 1785 mali Šváby dva rady domov ulice, ktorá sa tiahla samostatne od potoka „Kapusni jarek“ po údolíčko s potôčikom „Teľov“. Na východnej strane bolo ulice 21 domov. Na južnej strane bolo ulice 27 domov.
Z historického pohľadu je to kolonizácia, novej ulice, ktorú osídlili v 18. storočí prisťahovalci z Nemecka, predovšetkým z Durínska, Alsaska a Pruska. K osídleniu kolonistami došlo na základe plánu cisára Jozefa II., ktorý navštívil Prešov a solivarské bane v roku 1770. Nemci prišli do Prešova za prácou, zamestnali sa v Solivaroch a venovali sa obchodu. Novú ulicu začali stavať v roku 1781 a dokončili ju za päť rokov. Dostala názov po panovníkovi Jozefstrase, až neskôr ju premenovali na Švábsku. Takmer navlas rovnaké domčeky osídlilo okolo 50 nemeckých rodín, ktorých členovia obohatili svojimi zvykmi hlavne obyvateľov susedného Solivaru, Hanisky, Guĺvasa (Dulová Ves), Boltoka, Prešova, Šalgovíka, Teriakoviec a Haršagu (Záborske).
Neskôr k obci pribúdali ďalšie časti „Žeľare“ – ulička k cintorínu dnes „Urxová“, kde stojí zopár domov zo severnej strany väčšina z nich bola postavena v období búrania „Švabov“, Zadná ulica (dnes nazývaná „Chalupkova“, predtým na Kapuśńicoch). Od miesta bývalej zvonice sa východným smerom tiahla ulica dnes nazývaná Royova, predtým kolo zvonici. Pod cintorínom vznikla samostatna ulička dnes nazvaná Soľná spájajúca Urxovu, Pioniersku a Važeckú. V procese búrania vznikli a zahustili sa ďalšie ulice.
Zrejme najstarší nezbúraný objekt je tzv. Labudov dom (v časti Žeľare, dnes Pionierska č. 6), z prelomu 19. a 20. storočia, rozdelený na obytnú a dielenskú časť, v ktorej vykonával výrobu a opravu obuvi pán Labuda, neskôr v tom dome žili iní ľudia, a krátku dobu v ňom bolo prevádzkované aj pohostinstvo.
Na juh od spojnice ulíc Pionierska a Soľná, vo vzdialenosti cca, na poľnohospodárskej plošine Kastosere, sa nachádza triangulačný bod Kastosevy
Prví obyvatelia ulice Josefstrasse
Prišli do domov postupne v rokoch 1785 až 1786. Umiestnili ich v domoch očíslovaných od 1 po 48 (začínajúc číslom jedna, severný dom na západnej strane a po posledný 27. dom západnej strany na južnom konci, východná strana ulice bola číslovaná od južného domu číslo 28, po severný dom 48, východnej strany ulice). Zachoval sa zoznam priezvisk rodín, z roku 1786:
Doprava
Do obce Šváby premávala od založenie mestskej dopravy tzv. "mapka" linka číslo 2 s konečnými zástavkami "Keĺemeš" teraz Ľubotice, a druhou konečnou bola II. OSŠ (II. osemročná stredná škola) Solivar, až do jej zbúrania ju nik nenazýval ináč ako "dolná škola" a jej učitelia a žiaci boli "dolńaci". Historicky bola jednou z najstarších škôl.
V roku 1962 došlo k administratívnemu premenovaniu na II. ZDŠ (základná deväť ročná škola), riaditeľmi školy bol Rudolf Butorac, Ľudovít Nagy, známymi a zvučnými učiteľmi Eva Fritzová, Anna Karpanciová, Mária Poliaková. Šváby mali zabezpečené aj spojenie nočnou linkou číslo 9. V 70-tych rokoch premávala cez Šváby linka č. 17 na trase Sídlisko II (Marka Čulena) – Solivar (II. OSŠ (II. osemročná stredná škola) Solivar). Obojstranné zastávky linky č. 17 na Šváboch boli pri zvonici a ďalšie pri pošte.
Po roku 1993 na sídlisko Šváby premávajú denné autobusové linky 10, 19, 28, 33, 34, 35, 37, 39, 45 a nočná linka N1.
Vernárske sedlo
Vernárske sedlo alebo aj Popová je horské sedlo v Spišsko-gemerskom krase. Leží približne južne od Vernára. Sedlom vedie významná cestná spojnica Horehronia a Gemera so Spišom (cesta I/66). Zároveň spája dolinu Hnilca s dolinou Hornádu.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Oddeľuje západne situovanú Popovú a východným smerom ležiacu Javorinu. Severným smerom územie klesá do Vernárskej doliny, ktorou odteká voda Vernárskym potokom do Hornádu, južným smerom vedie údolie rieky Hnilec. Názov má podľa obce Vernár ležiacej severne a sedlo spája obec so železničnou stanicou pri osade Pusté Pole, ktorá je najodľahlejšou železničnou stanicou na Slovensku od rovnomennej obce (8 km).
Sedlo leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Sedlo i jeho okolie pokrýva súvislý lesný porast.
Henrik Pontoppidan
Henrik Pontoppidan (24. júl 1857 – 21. august 1943) bol dánsky prozaik, najvýznamnejší predstaviteľ dánskeho naturalizmu a kritického realizmu, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1917 (spoločne s ďalším dánskym spisovateľom Karlom Adolphom Gjellerupom). „… za jeho dokonalé obrazy súčasného dánskeho života“ (citácia z odôvodnenia Švédskej akadémie).
Život
Pontoppidan sa narodil ako syn pastora vo Fredericii. Nechcel sa však stať teológom a začaté inžinierske štúdium zanechal pre prácu učiteľa na základnej škole. Neskôr sa stal voľným novinárom a spisovateľom, ktorý debutoval v roku 1881.
Ako osemnásťročný peši precestoval Dánsko, Nemecko a Švajčiarsko, čo mu poskytlo bohatý materiál pre jeho spisovateľskú činnosť. Začiatky jeho literárnej tvorby boli ovplyvnené prírodnými námetmi a ľudovými povesťami. Jeho poviedky poukazovali na zlú sociálnu realitu dánskeho vidieka. Neskôr sa ústredným motívom jeho diel stali ľudské existenčné otázky a sklamania ľudí, ktorí márne hľadajú uskutočnenie svojich životných ideálov.
Medzi jeho ústredné diela patria tri romány o dánskej spoločnosti, ktoré napísal v rokoch 1890 až 1920:
Pontoppidan sa neustále usiloval o zobrazenie mravných hodnôt ľudského života a odkrýval nesúlad medzi vznešenými, ale prázdnymi heslami a neutešenou životnou realitou.
Viedenský rezeň
thumb|Viedenský rezeň
Viedenský rezeň je tenký, obalený a vypražený rezeň z teľacieho mäsa. Patrí k špecialitám viedenskej kuchyne.
Na Slovensku sa najčastejšie robí z bravčového mäsa.
Salamanca (rušeň)
náhľad|Rušeň „Salamanca“ kresba Salamanca je jeden z prvých - ak nie vôbec prvý z - ozubnicových parných rušňov, ktorý bol úplne prakticky použitý v službe.
Rušeň navrhol v roku 1811 John Blenkinsop a na konštrukcii rušňa sa podieľal Matthew Murray. Rušeň bol vyrobený a uvedený do prevádzky v roku 1812 na železnici banskej spoločnosti Middleton Collier Railway spájajúcej Middleton a Leeds v Spojenom kráľovstve. Prevádzku rušňa ukončila v roku 1834 ďalšia explózia kotla, k predchádzajúcej explózii došlo už v roku 1818. V obidvoch prípadoch bolo príčinou prehriatie kotla a absencia poistných ventilov.
Označenie, resp. pomenovanie Salamanca pripomína bitku pri Salamanke (mesto v Španielsku), v ktorej v roku 1812 britsko-portugalská aliancia porazila francúzske vojsko.