cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shawn Mendes
2018 – 2019: Shawn Mendes
Dňa 25. mája 2018 potešil mladý spevák svojich fanúšikov treťou štúdiovkou, ktorá je pomenovaná po ňom – Shawn Mendes. Album predstavil jemne rockovým singlom „In My Blood“, kde priznal problémy s úzkosťami. Deň na to vydal rytmickú pieseň „Lost In Japan“. Pred vydaním albumu Mendes s jeho tímom vybrali pár fanúšikov z Los Angeles, Londýna, Berlína či Štokholmu a pozvali ich na tzv. „secret listening“, kde si fanúšikovia vypočuli album pred jeho vydaním a mali možnosť sa odfotiť s mladým spevákom. Shawn tiež zverejnil single „Nervous“, „Where were you in the morning“ a „Youth“, na ktorej spolupracoval s Khalidom. V tomto roku sa mladý spevák objavil na Met Gala a vydal sa aj na festivalové turné, počas ktorého navštívil aj festival Sziget v Budapešti. Taktiež vystúpil s piesňou „Lost In Japan“ na módnej prehliadke Victoria Secret a získal dve nominácie na Grammy v kategóriach pieseň roka s „In My Blood“ a nomináciu za najlepší pop-vokálny album. V marci 2019 začalo jeho tretie svetové turné, počas ktorého Mendes odohrá vyše 100 koncertov po celom svete, vrátane koncertu v rodnom Toronte, kde odohrá svoj prvý štadiónový koncert ako hlavný headliner 6. septembra 2019 v Rogers Centre.
Zápcha (medicína)
Zápcha (iné názvy: konstipácia, obstipácia , hovorovo: zápeka , nesprávne: zácpa ) je upchatie hrubého čreva stolicou. Stolica je často suchá a tvrdá, vyprázdňovanie je namáhavé a bolestivé, menej ako trikrát do týždňa. Patrí medzi najčastejšie gastrointestinálne ochorenia. Často sa zápcha musí konzultovať s lekárom, ktorý nasadí liečbu.
Akútna zápcha
Príčiny akútnej zápchy v tomto prípade môžu byť:
Chronická zápcha
Chronickú zápchu nemožno podceňovať ako banálnu chorobu. Chronickú zápchu môžu zapríčiňovať o dosť vážnejšie veci. Ako napríklad:
Diagnostika zápchy
Po navštívení lekára, lekár vykoná isté vyšetrenia. Ako napríklad:
Najčastejšie so zápchou sa navštevuje gastroenterológická prípadne chirurgická ambulancia. Po diagnostikovaní prichádza liečba.
Lich
Lich môže byť:
Sours
Sours je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jan Antonín Baťa
Jan Antonín Baťa (* 11. marec 1898, Uherské Hradiště † 23. august 1965, São Paulo) bol český a brazílsky podnikateľ, biznismen a šéf firmy Baťa.
Život
Jan Antonín Baťa sa narodil 11. marca 1898 v Uherském Hradišti, v druhom manželstve obuvníka Antonína Baťu. Pochádzal z početnej rodiny, mal štyroch vlastných súrodencov a troch nevlastných. Jeho pôvodné meno bolo Jan Karel Baťa. Zmenil si ho po smrti svojho otca a na jeho pamiatku prijal meno Antonín.
Na naliehanie svojho nevlastného brata Tomáša študoval na meštianskej škole v Zlíne a po ukončenom štúdiu pracoval ako obuvnícky učeň v Baťových závodoch. Ako vyučený obuvnícky tovariš sprevádzal Tomáša na zahraničných cestách, v Nemecku dokonca strávil určitý čas v obuvníckych továrňach. Roku 1919 navštívili spolu USA, kde plánovali začať v meste Lynn (Massachusetts) s podpornou výrobou pre Zlín. Jan Antonín bol poverený vedením americkej filiálky, no už v septembri 1920 po sporoch (zachované v súkromnej korešpondencii) s bratom firmu opustil. Tomáš Baťa bol nespokojný s napredovaním americkej pobočky a zároveň s tým, ako ju brat viedol. Jan Antonín sa preto zamestnal ako robotník v amerických obuvníckych závodoch. Z prvej polovice 20. rokov sa zachovalo o ňom len nepatrné množstvo záznamov. S určitosťou však vieme, že napokon sa bratia zmierili a Jan Antonín bol opätovne zamestnaný v rodinnej firme Baťovcov. Spolu s americkými expertmi sa v júli 1924 v Prahe zúčastnil na prvom Pražskom medzinárodnom kongrese manažmentu (PIMCO), ktorý organizovala Masarykova akadémia práce. Roku 1927 však firmu znovu opustil.
Roku 1931 prišlo k už spomenutej zmene právnej subjektivity Baťových závodov a vznikla spoločnosť Baťa a. s., v ktorej pôsobil ako člen správnej rady J. A. Baťa spolu s Dominikom Čiperom, Rudolfom Gerbecom a predsedom Tomášom Baťom. Následná tragická smrť Tomáša Baťu v roku 1932 znamenala veľký zlom v profesionálnom živote J. A. Baťu. Po smrti Tomáša Baťu boli totiž nájdené dve listiny: kúpna zmluva z mája 1931 (uložená v obálke s popisom „Jan Baťa“), na základe ktorej predal Tomáš Baťa všetky svoje akcie J. A. Baťovi a závet, ktorý potvrdzoval túto kúpnu zmluvu a dlžnú sumu z predaja (50 miliónov korún československých), ako aj zvyšnú pozostalosť odkázal svojim dedičom (uložená v obálke s názvom „posledná vôľa“).
Jan Antonín Baťa sa tak v júli 1932 stal predsedom správnej rady Baťa a. s. Nasledujúce roky strávil na zahraničných cestách expandovaním a propagáciou značky Baťa v Európe, USA, južnej Amerike, Afrike a Ázii. Roku 1938 bol J. A. Baťovi udelený čestný doktorát technických vied za zásluhy o rozvoj technických vied na Vysokej škole technickej Dr. Eduarda Beneša v Brne.
Dňa 2. mája 1945 bol Zlín oslobodený od nacistickej okupácie Červenou armádou. Po krátkom období bezvládia nastal čas spravodlivej odplaty, resp. národnej očisty, tentoraz pod taktovkou víťazov. Už 7. mája 1945 boli prepustení dovtedajší riaditelia Baťovho podniku a bolo dosadené nové revolučné vedenie podniku. Riaditelia Dominik Čipera a Hugo Vavrečka boli dokonca za svoju účasť v protektorátnych, resp. druhorepublikových vládach zatknutí a neskôr postavení pred Národný súd. Na podnik Baťa a. s. v Zlíne bola uvalená národná správa podľa dekrétov prezidenta republiky. Jana Antonína Baťu napokon označili za kolaboranta. V roku 1947 ho v neprítomnosti odsúdili na 15 rokov väzenia a stratu všetkého majetku.
To však pre Baťu žijúceho už od vojny v Brazílii neboli posledné nepríjemnosti. Čakali ho ešte súdy so synom jeho nevlastného brata Tomášom Baťom juniorom o vlastníctvo tovární rozmiestnených po celom svete. Spor trval 15 rokov a starnúci a vyčerpaný Jan Antonín napokon boj vzdal. Tomáš Baťa jr. sa tak stal majiteľom celého obuvníckeho impéria. Jeho strýko sa v Brazílii pokúsil splniť si ešte jeden svoj sen. Napriek tomu, že nemal veľa prostriedkov, keďže mu počas súdnych sporov zablokovali prístup k ziskom z podnikov, vybudoval v brazílskom vnútrozemí štyri mestá a niekoľko tovární. V roku 1957 ho za to chceli dokonca nominovať na Nobelovu cenu mieru, on sám sa však nominácie vzdal. V Brazílii napokon Jan Antonín Baťa aj dožil. Zomrel tam predčasne v roku 1965 po viacerých srdcových záchvatoch v dôsledku stresu, s pocitom nespravodlivosti a zatrpknutý z toho, ako sa k nemu doma zachovali. Stále však tvrdil: „Pravda nakoniec vypláva na povrch ako olej na vodu.“
Budujme stát pro 40 000 000 lidí
Budujme stát pro 40 000 000 lidí je vizionárska kniha Jana Antonína Baťu prvýkrát vydaná v roku 1937 v Zlíne.
Kniha opisuje, ako by mohlo celé Česko-Slovensko dosiahnuť ešte vyššiu úroveň, a to v ekonomickej, technickej i dopravnej oblasti. Baťa v nej uviedol, že pomocou lepších metód v ťažbe nerastných surovín a poľnohospodárstve, vybudovaním dopravnej infraštruktúry a nadväzujúcim rozšírením remesiel a obchodu celá krajina uživí 40 miliónov ľudí.
Diaľničná križovatka Svrčinovec
náhľad|Pohľad od diaľnice D3 (z juhu) náhľad|Pohľad z križovatky ciest I/11 a I/12 náhľad|Mapa križovatky (bez trasy R5) Diaľničná križovatka Svrčinovec je čiastočne vybudovaná diaľničná križovatka na diaľnici D3, ktorá ju prepojuje s cestou I/11 a v budúcnosti aj s rýchlostnou cestou R5.
Opis
Križovatka sa nachádza na 45. kilometri D3 v katastrálnom území obce Svrčinovec, medzi centrom obce a miestnou časťou Zatky, v stavebnom úseku Svrčinovec – Skalité. Zvláštnosťou križovatky je, že sa čiastočne nachádza na mostnom objekte, ktorý prekonáva široké údolie Šľahorovho potoka, cestu I/11 a železničnú trať 127, má dĺžku 370 (ľavý most), respektíve (pravý most) a výšku  nad najnižším bodom údolia. Podobný výškový rozdiel musia prekonať vozidlá, ktoré z cesty I/11 odbočujú na diaľnicu alebo opačne. Napojenie na cestu I/11 je cez stykovú križovatku (vetva A), respektíve kruhový objazd (vetva B).
Je to jediná časť stavebného úseku, ktorá je vybudovaná v plnom profile. Hneď na severovýchodnom okraji mostného objektu sa diaľnica zužuje na polovičný profil, v ktorom bezprostredne nadväzuje jednorúrový tunel Svrčinovec.
Budúcnosť
V budúcnosti bude do križovatky zapojená pripravovaná rýchlostná cesta R5 a týmto sa z výjazdu zmení na plnohodnotnú diaľničnú križovatku.
Vlajka Bavorska
Používanie vlajok Bavorska
Bavorsko má síce dve vlajky, no ani jedna z nich nie je uznaná oficiálne. Všetky úrady a inštitúcie sa môžu sami rozhodnúť, ktorú budú používať.
Streifenflagge (pruhovaná vlajka)
Streifenflagge pozostáva z dvoch pruhov - horná časť vlajky je biela, dolná svetlomodrá.
Rautenflagge (kosoštvorcová vlajka)
Rautenflagge je používanejšia vlajka Bavorska. Pôvodná verzia vlajky obsahuje najmenej 21 bielych a svetlomodrých kosoštvorcov, pričom sú zahrnuté aj kosoštvorce odrezané od okrajov. Počet kosoštvorcov sa môže aj zvýšiť, ak sa použije iný pomer veľkosti vlajky, keďže ani ten nie je úradne uznaný. Pravý horný roh je určený pre biely kosoštvorec, vypovedá o tom vyhlásenie zo 16. februára 1971.
Rautenflagge bol v 12. až 13. storočí znakom Bogenovcov.
Poilly-sur-Serein
Poilly-sur-Serein je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Protesty po smrti Georga Floyda
Protesty po smrti Georga Floyda sú pretrvávajúcimi protestami a nepokojmi v Spojených štátoch amerických. Začali sa ako miestne protesty v metropolitnej oblasti Minneapolis-Saint Paul v Minnesote, následne sa rozšírili do všetkých štátov USA a aj do celého sveta. Protesty sa začali v Minneapolise 26. mája 2020 po smrti Georga Floyda, ktorá bola spôsobená policajným dôstojníkom Derekom Chauvinom, ktorý Floydovi kľačal na krku viac ako osem minút, pričom bol Floyd spútaný na zemi.
Protesty sa rýchlo rozšírili po celých Spojených štátoch, aj na medzinárodnej úrovni. Ľudia protestujú za spravodlivosť pre Georga Floyda, ale aj proti policajnej brutalite. Najmenej 12 hlavných miest vyhlásilo zákaz vychádzania v nočných hodinách, v sobotu 30. mája. Od 2. júna guvernéri v 24 štátoch a vo Washingtone, DC, zavolali na pomoc Národné gardy, pričom bolo povolaných vyše 17 000 vojakov. Od začiatku protestov bolo zatknutých najmenej 11 000 ľudí.
História policajnej brutality v Spojených štátoch
Časté prípady policajnej brutality a používania smrteľnej sily orgánmi činnými v trestnom konaní v Spojených štátoch, už dlho viedli hnutia za občianske práva a rôznych ďalších aktivistov k protestom proti nedostatočnej policajnej zodpovednosti v prípade mimoriadnych udalostí týkajúcich sa použitia nadmernej sily. Nepokoje vo Watts v roku 1965 boli reakciou na policajnú brutalitu počas hnutia za občianske práva. Konflikty s políciou počas nepokojov viedli k úmrtiu 34 ľudí, z ktorých väčšina bola Afroameričanmi. Nepokoje v Los Angeles v roku 1992 boli reakciou na zbavenie viny príslušníkov polície, ktorí boli zodpovedný za nadmernú silu použitú na Rodney Kinga.
V poslednej dobe tieto incidenty zahŕňajú zastrelenie Michaela Browna v roku 2014 vo Fergusone v štáte Missouri, smrť Freddieho Greya v Baltimore v roku 2015 a smrť Erica Garnera v roku 2014 v New Yorku, ktorý, podobne ako George Floyd, kričal: „Nemôžem dýchať“. V Minnesote sa taktiež vyskytlo niekoľko takýchto incidentov, vrátane zastrelenie Jamara Clarka v roku 2015 v Minneapolise, zastrelenie Philanda Castilea v roku 2016 v susednom Saint Paul a zastrelenie Justina Damonda v roku 2017. V marci 2020 bola Breony Taylor z Kentucky zastrelená políciou v jej vlastnom byte.
Vplyv pandémie koronavírusu SARS-CoV-2
Opatrenia prijaté proti pandémii, vrátane zatvorenia všetkých nedôležitých podnikov a zavedenia príkazu ostať doma, mali na mnohých Američanov veľký hospodársky a sociálny dopad. Milióny ľudí prišli o prácu, a tak sa stali ekonomicky zraniteľnými. Keith Ellison, generálny prokurátor v Minnesote, povedal, že je toho názoru, že „ľudia boli zavretí doma dva mesiace, takže teraz sú v inom priestore a na inom mieste. Sú nepokojní. Niektorí z nich sú nezamestnaní, niektorí z nich nemajú peniaze na nájom a sú nahnevaní, sú frustrovaní.“
Smrť Georga Floyda
náhľad|Pamätník na mieste smrti Georga Floyda 25. mája 2020 príslušníci policajného oddelenia v Minnesote odpovedali na hovor na tiesňovú linku. Hovor sa mal týkať zaplatenia falošnou bankovkou na Chicago Avenue South v Powderhorne v Minneapolise. Podľa polície bol George Floyd, 46-ročný Afroameričan, v neďalekom aute a „ zdal sa byť pod vplyvom“. Hovorca policajného oddelenia uviedol, že „fyzicky kládol odpor“ potom, čo mu bolo prikázané, aby opustil svoje vozidlo. Video urobené okoloidúcim naopak dokazuje, že Floyd bol odstránený zo svojho vozidla bez kladenia odporu.
Podľa policajného oddelenia v Minnesote boli dôstojníci „schopní spútať podozrivého a všimli si, že sa zdá, že Floyd má zdravotné ťažkosti. Dôstojníci zavolali záchrannú službu“. Živý prenos, ktorý zaznamenal okoloidúci, však ukázal, že Derek Chauvin, 48-ročný biely policajný dôstojník, držal Floyda na zemi a kľačal mu na krku. Floyd opakovane kričal „Prosím“ a „Nemôžem dýchať“. Na videu počuť, ako okoloidúci vraví policajtovi: „Dostali ste ho dolu. Dovoľte mu dýchať.“ Po nejakom čase okoloidúci poukáže na to, že Floyd krváca z nosa, na čo ďaľší okoloidúci policajtom povie, že Floyd „ani nekladie odpor pri zatknutí“, na čo mu policajt odpovie, že Floyd „rozprával, je v poriadku“. Okoloidúci odpovedá, že Floyd „nie je v poriadku“. Okoloidúci potom protestuje, že policajt bráni Floydovi dýchať, a nabáda ho, aby „ho dostali zo zeme ... Mohli ste ho už dať do auta. Nebráni sa zatknutiu ani ničomu.“ Floyd potom stíchne a prestane sa hýbať. Prichádza sanitka, ale Chauvin neodstráni koleno, až kým zdravotnícka služba nenaloží Floyda na nosidlá. Nielen Chauvin kľačal na Floydovom krku, ale ďalšie video ukázalo, že na Floydovi boli ďalší dvaja dôstojníci.
Protest v Minneapolis–St. Paul
Protesty sa začali okolo poludnia 26. mája, deň po Floydovej smrti, a pokračovali do 27. mája. Pri proteste bol muž smrteľne zastrelený majiteľom záložne, ktorý si myslel, že muž rabuje jeho obchod. Viaceré obchody boli vyplienené a ďalšie budovy boli poškodené a zapálené.
28. máj
Pri protestoch pred 3. policajným okrskom došlo k potýčkam medzi demonštrantmi a policajtmi, ktorí na demonštrantov strieľali slzný plyn a gumové guľky. 28. mája bol v Minneapolise vyhlásený núdzový stav a do oblasti Twin Cities bolo nasadených 500 vojakov Národnej gardy Minnesoty. Do rána bolo nepokojmi poškodených viac ako 30 podnikov. Policajné oddelenie v Saint Paul oznámilo, že vo štvrtok, 28. mája, bolo poškodených alebo vyrabovaných 170 podnikov a vypuklo niekoľko požiarov. V oblasti, kde sa nepokoje odohrali, neboli vo večerných hodinách prítomné žiadne záchranné zložky. Policajné oddelenie v budove tretieho okrsku sa pokúsilo zadržať demonštrantov slzným plynom, ale okolo 23:00 hod. demonštranti budovu, po evakuácii polície, zabrali a neskôr ju zapálili.
29. máj
V ranných hodinách o 5:11 hod. boli reportéri CNN Omar Jiménez, Afroamerického a Kolumbijský pôvodu a kameraman zatknutí, pričom to bolo vysielané naživo v televízii. Guvernér Minnesoty zaviedol zákaz vychádzania od 20:00 hod. 29. mája do 6:00 hod 30. mája. pre mestá Minneapolis a Saint Paul. Derek Chauvin bol obvinený z vraždy tretieho stupňa a zabitia druhého stupňa. Napriek oznámeniu obvinení a novej zákaz vychádzania vyrazili v piatok večer nepokoje a začiatkom sobotného rána opäť nepokoje. [56] Prítomnosť orgánov činných v trestnom konaní bola údajne „nezistiteľná“, pretože násilie v Minneapolise sa rýchlo rozšírilo až tesne pred polnocou, keď policajní dôstojníci, štátni vojaci a členovia národnej gardy začali čeliť vzbúrencom so slzným plynom a hromadnou silou. [56]
30. máj
Nasadených bolo 2 500 policajtov a 50 osôb bolo zatknutých v súvislosti s protestmi. Prezident Donald Trump ubezpečil guvernéra Walza o vojenskej podpore, ak bude potrebná. Generálmajor Minnesotskej národnej gardy, Jon Jensen, povedal, že do 31. mája môže byť nasadených viac ako 1700 vojakov. To by bolo najväčšie nasadenie vojakov v histórii štátu. Jensen potvrdil, že do poludnia bude nasadených 2 500 vojakov.
31. mája
31. mája sa mal zvýšiť počet vojakov národnej gardy v Minnesote z 4 100 na 10 800.
Protesty v USA
náhľad|Štáty, ktoré povolali národnú gardu v reakcii na protesty Protesty sa rozšírili do viac ako 400 miest vo všetkých päťdesiatich štátoch, ale aj do iných krajinách. Demonštranti protestujú za spravodlivosť pre Georga Floyda, hnutie Black Lives Matter a proti policajnej brutalite. Väčšina demonštrácií je pokojná, ale niektoré mestá zažili nepokoje a výtržnosti. Mestá, v ktorých sa konali veľké protesty sú Atlanta, Austin, Boston, Charlotte, Columbus, Denver, Detroit, Dallas Denver, Detroit, Dallas, Fort Lauderdale, Grand Rapids, Houston, Los Angeles, Miami, New York City, Oakland, Phoenix, Portland, Oregon, Richmond, San Antonio, Salt Lake City, San Francisco, San Jose, Seattle, St. Louis a Washington, D.C.. Vlna protestov bola prirovnaná k dlhému, horúcim letu 1967, obdobiu so 159 rasovými nepokojmi v Spojených štátoch v roku 1967 a nepokojom po vražde Martina Luthera Kinga, z ktorých obe videli k nepokojom vo viac ako sto mestách po celých Spojených štátoch.
Guvernéri v najmenej 28 štátoch a Washingtone, D.C., požiadali národnú gardu, aby im pomohla s protestami. Bolo povolaných viac ako 20 000 vojakov. Počas prejavu v pondelok 1. júna prezident Trump hrozil nasadením americkej armády v reakcii na nepokoje: „Ak mesto alebo štát odmietne podniknúť kroky potrebné na ochranu života a majetku svojich obyvateľov, nasadím Americkú armádu a rýchlo vyriešim problém za nich. “ Tiež 1. júna senátor Arkansasu Tom Cotton presadzoval nasadenie 101. výsadkovej divízie americkej armády na potlačenie nepokojov a demonštrantov nazval „teroristi Antify“.
Úmrtia
K 2. júnu 2020 zomrelo počas protestov najmenej šestnásť ľudí. Z toho dvanásť bolo obeťami nepokojov, traja boli ozbrojení lupiči a ďalší bol podozrivý lupič zabitý políciou. Z obetí boli tri zabité ozbrojenými civilistami, traja políciou, jeden reabujúcim, jeden zomrel pri nehode, zatiaľ čo osem ďalších bolo zabitých neznámymi strelcami:
Protesty vo svete
Mimo Spojených štátov sa uskutočnili protesty proti zabitiu Georga Floyda, rasizmu a policajnej brutalite, najmä v Aucklande, Berlíne, Brisbane, Calgary, Kodani, Dubline, Lagose, Londýne, Montreale, Paríži, Perth, Rio de Janeiro, Sydney, Tel Avive, Toronte, Vancouveri, Aténach a Solúne. Obyvatelia iných krajín protestujú, aby ukázali solidaritu s Američanmi, ale niekedy aj proti problémom s políciou alebo rasizmom v ich vlastných krajinách. K týmto protestom patrí napríklad smrť Adama Traorého, ktorý bol v policajnej väzbe v Paríži. V Paríži zaňho protestovalo zhruba 20 000 ľudí. Okrem použitia slzného plynu zo strany polície na rozptýlenie demonštrantov boli prakticky všetky stretnutia pokojné, s výnimkou protestov v Aténach y kde sa hádzali Molotov koktaily a v Londýne, kde boli zatknutí dvaja demonštranti za napadnutie policajtov. Protesty sa uskutočnili na všetkých kontinentoch okrem Antarktídy.
1. júna sa aj na Slovensku uskutočnil protest. Pred americkým veľvyslanectvom na Hviezdoslavovom námestí v Bratislave sa zišlo približne 100 ľudí, ktorí pokojne protestovali.
Lich (bytosť)
Lich alebo v niektorých počítačových hrách Kostej, je nemŕtva fantasy bytosť. Lich je v zásade mocná, inteligentná bytosť, ktorá na rozdiel od nekromantov nemá stále funkčné telo, podobne ako kostlivci. Žije a prežíva na základe mocnej temnej mágie.
Spravidla ide o zápornú postavu, väčšinou o kráľa alebo čarodejníka, ktorý sa stáva lichom dobrovoľne na základe temnej mágie pri snahe o večný život a zosilnenie svojich magických schopností.
Najznámejšie hry a fantasy svety, kde sa lich vyskytuje, sú herné série Warcraft, Might and Magic či open-source hra Bitka o Wesnoth. Medzi najčastejšie schopnosti tejto postavy patrí nekromancia a schopnosti ovládať mŕtvych, rozličné kliatby, ako i deštruktívna mágia, najčastejšie spojená s chladom.
Terminiers
Terminiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sera Kutlubey
Sera Kutlubey (* 24. október 1997, Ankara, Turecko) je turecká herečka.
Ivan Pregelj
Ivan Pregelj (* 27. október 1883, Most na Soči, Slovinsko† 31. január 1960, Ľubľana) bol slovinský spisovateľ, dramatik, básnik a kritik.
Životopis
Ivan Pregelj sa narodil 27. októbra 1883 vo Sv. Luciji v Tolminsku, dnešný Most na Soči, do rodiny remeselníkov. Po smrti jeho rodičov, keď mu bolo sotva osem rokov, sa o neho a jeho dvoch bratov starala ich stará mama Ana. Pastor Jožef Fabijan mu pomáhal pri štúdiu, bol jeho vychovávateľom a podporovateľom. Pregelj navštevoval gymnázium v Gorici, najprv študoval teológiu, potom odišiel do Viedne študovať germanistiku a slavistiku. Získal doktorát, dizertačnú prácu napísal o slovinskom barokovom kazateľovi Rogerovi Ljubljanskom. Pôsobil ako stredoškolský učiteľ v Gorici, Pazine, Idriji, Krani a v Ľubľane, kde zomrel v roku 1960.
V dvadsiatych rokoch bol Pregelj považovaný za ústredného slovinského prozaika po Cankarovi, ale neskôr ho kritici obvinili z katolíckej tendencie. Vo svojich dielach rozprával aj o spoločenskom a národnom osude v regionálnom kontexte bývalého Primorska.
Literárna tvorba
Preglova tvorba je literárnymi historikmi klasifikovaná ako moderná a expresionistická. Z modernosti pochopil život jednotlivca, jeho emócie, vášne, štýl a kompozíciu. Jeho diela sú väčšinou zasadené do historického obdobia (reformácia, protireformácia, roľnícke povstania, osvietenstvo, barok). Vyznačujú sa vášnivými, mimoriadnymi a výstrednými ľuďmi, nelegitímnymi deťmi. V jeho historických povestiach sú zreteľné rozdiely medzi duchom a telom, fyzickým a duševným utrpením, hriechom a nevinnosťou.
Najznámejšie sú romány Tolminci, Plebanus Joannes, Magister Anton a poviedka Matkova Tina. Napísal libreto pre operu Tajda od skladateľa Hugolina Sattnera. Jeho najrozsiahlejšou prácou je historický kolektívny román Tlačani, ktorý vyšiel v časopise Dom in svet, 19151916. Pregelj ho neskôr publikoval v knihe s názvom Tolminci (1927). V Tolminci znázorňoval historické udalosti z rokov 17121713, keď sa tolmínski poľnohospodári a bajtári búrili proti šľachte a vyššiemu kňazovi. V románe o Štefanovi Goljovi, povstalcovi proti cirkevnému násiliu, a potom v renesančnom románe Plebanus Joannes, Pregelj presunul svoje zameranie z historicky pomerne realistického zobrazenia života na symbolické zobrazenie spoločenských, duchovných a fyzických ťažkostí tolmínskeho ľudu. V poviedkach sa mu podarilo zachytiť život tolmínov (napr. Matkova Tina, Runje) a vyznačujú sa farebným popisom krajiny a originálnym zobrazením tolminských kňazov.
Theuville (Eure-et-Loir)
Theuville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ivan Pregelj
Literárna tvorba
Pseudonymy, ktoré používal Ivan Pregelj: Cirilov, Lukian, Ivan Ivanov, Ivan Mohorov (Ivo Mohorov, Iv. Mohorov, I. Mohorov, J. Mohorov), Peter Petrič, I. Selan, J. Stjepanič, Ivan Zoran (Ivo Zoran), I. P.
Theuville (Eure-et-Loir)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Pregelj
Expresionizmus v próze I. Pregelja
Pregelj pravdepodobne prvýkrát použil termín expresionizmus v roku 1917. Opatrne a s výhradami používal nové smery svojej doby - futurizmus, kubizmus, dadaizmus a tiež expresionizmus. Zlom nastal v samotnom Pregljevovi, čo už možno vidieť v románe Štefan Golja in njegovi. V roku 1919, spolu s Lovrenčičom a Majcenom založil niektoré základné duchovné a štylistické ustanovenia expresionizmu. Mladí katolícki básnici už prijali jeho román Plebanus Joannes ako expresionistické dielo.
Poilly-sur-Tholon
Poilly-sur-Tholon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Ivan Pregelj
Bibliografia
Próza pracuje s historickými témami:
Poilly-sur-Tholon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ivan Pregelj
Bibliografia
Životopisné príbehy:
Soledarská mestská hromada
Soledarská mestská hromada je hromada v Bachmutskom rajóne v Doneckej oblasti na Ukrajine. Jej administratívnym centrom je mesto Soledar.
Rozloha obce je 558,29 km², počet obyvateľov je 20 581 obyvateľov (2018).
Vznikla 15. septembra 2016 zlúčením Mestskej rady Soledar a zastupiteľstiev obcí Berestove, Vasjukivka, Volodymyrivka, Minkivka, Nykyforivka, Paraskovijivka, Rozdolivka, Jakovlivka rajónu Bachmut.
Sídla hromady
Hromada zahŕňa 37 sídiel — 1 mesto (Soledar), 32 dedín: Bachmutske, Berestove, Belogorivka, Blagodatne, Bondarne, Vasylivka, Vasjukivka, Vesele, Volodymyrivka, Golubivka, Dibrova, Dubovo-Vasyvezlivka, Lypove, Krasnopolivka, Minskivka, Nykyforivka, Orihovo-Vasylivka, Pazeno, Paraskovijivka, Pylypchatyne, Privillia, Rozdolivka, Sakko i Vancetti, Streapivka, Tripillia, Fedorivka, Fedorivka Druga, Chromivka, Jakovlivka a 4 osady: Vyjmka, Nagirne, Pidgorodne, Spirne.
Corona (pivo)
Corona Extra (predtým aj Coronita Cerveza) je značka mexického piva, ktoré sa vyrába v pivovare Modelo v hlavnom meste Mexico City.
Druhy piva značky Corona
náhľad|Corona na pláži Je to spodne kvasené svetlé pivo pôvodne obľúbené medzi nižšou vrstvou obyvateľov Mexika, čo už v súčasnosti neplatí. Corona sa vyrába predovšetkým pre export do zahraničia vďaka tomu, že si získalo dobré meno v cudzine. V Španielsku sa predávalo do roku 2016 pod názvom Coronita, pretože v Španielsku bol názov Coronas ochrannou známkou vinárskej spoločnosti Miguel Torres SA. Medzi domáce pivá, určené pre tuzemský trh od rovnakého producenta potom patrí napríklad Negra modelo. Corona sa varí z vody, kukurice, ryže, chmeľu, kvasníc s prídavkom kyseliny askorbovej. Produkt má svetlo slamovú farbu a veľmi jemnú chuť so slabou chmeľovou horkosťou. Ročne sa vyrobí až 4,6 miliardy litrov tohto unikátneho piva. Corona Extra, predtým aj Coronita, je vyrábaná spoločnosťou Grupo Modelo, ktorá bola založená roku 1925. Pivovar je jedným z najslávnejších producentov alkoholu v Mexiku.
Distribútorom piva Corona na Slovensku je Staropramen Slovakia.
Pont-sur-Vanne
Pont-sur-Vanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thimert-Gâtelles
Thimert-Gâtelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barania hlava (vrch v Starohorských vrchoch)
Barania hlava je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha
Nachádza sa v hlavnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Donovaly a Podkonice. Vrchol traverzuje Cesta hrdinov SNP, na ktorej je vybudovaná útulňa. Veľkú časť vrchu pokrýva prírodná rezervácia Barania hlava a Štrosy, ležiace v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Barania hlava je súčasťou hlavného hrebeňa, pričom jej masív naň vytvára kolmý hrebeň, orientovaný severo-južným smerom. Vrcholovú časť pokrýva riedky les. Východne susedí sedlom oddelená Kečka, severovýchodne leží Kochuľa , severozápadne Baník , juhozápadne Hrubý vrch a južným smerom Vysoká. Severne sa zvažujúce svahy patria do povodia Váhu, kde odvádzajú vodu prítoky Korytnice, ústiace do rieky Revúca. Juhovýchodné svahy sú pramennou oblasťou Uhliarskeho potoka, na juhozápadných pramení Moštenický potok v povodí Hrona. Najbližším sídlom sú na severozápadnom úpätí ležiace Donovaly, južným smerom sa nachádzajú Podkonice a Moštenica, juhozápadne sú Baláže a severným smerom leží Liptovská Osada.
Výhľady
Vrchol Baranej hlavy pokrýva riedky les, umožňujúci obmedzené výhľady. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné okolité vrchy pohoria, no tiež masív Prašivej, Poľana, Javorie, Štiavnické a Kremnické vrchy, Veľká Fatra či Veľký Choč.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, turistická magistrála ho traverzuje južnými svahmi.
Rudolf Krupec
Rudolf Krupec (* 10. apríl 1842, Bystrička – † 18. november 1913, Žilina) bol slovenský finančník, bankár, investor, statkár a podnikateľ.
Rodina
Rudolfov otec Jozef bol učiteľom a ako pisár pracoval v župnej správe. V roku 1846 sa oženil so Žofiou, s ktorou mali 10 detí: Jozefínu, Rudolfa, Eduarda, Amáliu, Gustáva, Alberta, Matildu, Wilhelma, Annu a Albertínu. Jozef Krupec zomrel v roku 1861 vo veku 50 rokov v Kláštore pod Znievom. Starostlivosť o rodinu prevzala najstaršia dcéra Jozefína, s ktorou časť rodiny odišla žiť do Bratislavy.
Život
Narodil sa v Bystričke pri Martine Jozefovi a Žofii, rodenej Vrchovskej. Rudolf Pavol bol pokrstený v evanjelickej cirkvi 10. apríla 1842. Ľudovú školu navštevoval v rodnej Bystričke, gymnaziálne štúdium absolvoval v Kremnici. V roku 1861 odišiel za prácou do Ruska, kde v Kyjeve získal inžiniersky diplom z pozemného staviteľstva.
Vďaka vzdelaniu a obchodnému talentu bol menovaný za vrchného železničného inžiniera pri stavbe železničných tratí v Zakaukazsku. Podieľal sa na stavbe trate z Baku do Tbilisi, za čo bol cárom Alexandrom II. ocenený prestížnym vyznamenaním. Uznanie si vyslúžil aj za vysokoodbornú a novátorskú činnosť počas projektovania, vytýčenia a výstavby železničnej trate Poti – Tbilisi.
Na územie Slovenska sa vrátil ako zámožný muž v roku 1881 a po kúpe bývalej zemianskej kúrie rodiny Ordódyovcov s rozsiahlymi pozemkami, sa usadil v obci Višňové pri Žiline. Zanedbané sídlo i hospodárstvo obnovil a rozsiahly poľný a lesný majetok zveľaďoval novátorskými hospodárskymi metódami. Používal stroje, inovatívne poľnohospodárske náradie a priemyselné hnojivá a namiesto zaužívaného trojpoľného systému obrábania pôdy presadzoval vysúšanie mokrín, hlbokú orbu a striedavý osev. Stal sa podpredsedom žilinskej filiálky Stoličného hospodárskeho spolku. V rámci spolkových aktivít predvádzal nové metódy orby a rozličné hospodárske stroje a náradie. Od návratu do vlasti bol Rudolf v centre hospodárskeho diania regiónu a v roku 1883 spolu s vplyvnými podnikateľmi zo Žiliny investoval do kúpy mlyna na rieke Rajčanka. Presadzoval industrializáciu a ako člen výboru banky Žilinská vzájomná pomocnica podal návrh na zriadenie banky s celoslovenskou pôsobnosťou, ktorá by podporovala rozvoj obchodu a priemyslu.
Hornouhorská banka Tatra bola zriadená v Martine 2. februára 1885, hoci v úradnom vestníku bola zaregistrovaná až 6. júna 1886. Prípravami boli poverení Rudolf Krupec a žilinský advokát Ján Milec a práve Rudolf bol zvolený za prvého riaditeľa banky. V jej čele zotrval až do roku 1889, pričom v tom čase už boli zriadené pobočky banky aj v Dolnom Kubíne, Senici a Bytči. Počas výkonu funkcie sa väčšinu času zdržiaval v Martine a o post riaditeľa banky sa opätovne (no neúspešne) uchádzal v roku 1903.
Z množstva aktivít treba spomenúť, že bol kultúrne rozhľadený Rudolf Krupec bol spoluorganizátorom národopisnej výstavy v Turčianskom Svätom Martine v roku 1887, iniciátorom výstavby a podpredsedom Národného domu v Martine, poslancom Trenčianskej stolice, zakladajúcim členom tovární na výrobu celulózy v Martine a Žiline, zakladajúcim členom spolku Detvan, členom Muzeálnej slovenskej spoločnosti a mecénom slovenskej literatúry a výtvarného umenia. Bol tiež vášnivým poľovníkom a rybárom, čo ho napokon zblížilo s T. G. Masarykom, s ktorým sa spoznal na národopisnej výstave. Budúci prezident strávil istý čas ako hosť Rudolfa vo Višňovom, odkiaľ spolu organizovali poľovačky a rybačky.
Na začiatku 20. storočia sa z Višňového rodina Krupcovcov presťahovala do novej vily v Žiline. Rudolf zomrel po krátkej chorobe 18. novembra 1913 a pochovaný bol na cintoríne v Žiline.
Najstarší syn Rudolf bol úspešný podnikateľ, poľnohospodár a poľovník, Vladimír bol priekopníkom športovej streľby na Slovensku, prvým predsedom tenisového klubu a predsedom leteckého a plaveckého klubu v Piešťanoch. Taktiež bol spoluorganizátorom tenisového turnaja Davis cup, ktorý sa prvýkrát na Slovensku uskutočnil práve v Piešťanoch. Eduard bol právnikom a publicistom, Jozef sa stal advokátom, zastával post námestníka starostu a vicestarostu mesta Žilina, no bol tiež predsedom loveckého spolku Minčov a členom novovzniknutého Slovenského rybárskeho zväzu. Všetky deti Rudolfa a Gizely boli aktívne či už v evanjelickej alebo katolíckej cirkvi. Boli členmi Matice slovenskej a Slovenskej muzeálnej spoločnosti.
Klub
Klub môže byť:
Poľskí mučeníci z druhej svetovej vojny
'''108 poľských mučeníkov z 2. svetovej vojny alebo Poľskí mučeníci nacizmu''' je skupina obetí náboženského prenasledovania páchaného nacistami počas okupácie Poľska počas 2. svetovej vojny. Tvoria ju traja biskupi, sedemdesiatdeväť kňazov, sedem rehoľníkov, osem rehoľných sestier a jedenásť laikov. Katolícka cirkev ich uctieva ako blahoslavených a mučeníkov.
Blahorečenie
Dňa 26. mája 1994 boli predstavené dôvody blahorečenia a kanonizácie tejto skupinovej obete nacizmu v poľských diecézach. Po zjednotení diecéznych skúmaní boli v roku 1998 zaslané do Ríma, aby ich tam mohla študovať Kongregácia pre kauzy svätých.
Pápež Ján Pavol II. uznal ich smrť 26. marca 1999 in odium fidei (slov. z nenávisti k viere), čím im udelil titul mučeníkov a podpísal dekrét o ich blahorečení. Samotný akt blahorečenia sa slávil 13. júna v Bazilike Lichen počas pápežskej apoštolskej cesty do Poľska.
Liturgická spomienka na 108 poľských mučeníkov je stanovená na 12. júna.
== Zoznam mučeníkov ==
Kňazi
vpravo|náhľad|218x218bod| Blahoslavený Joseph Kowalski
Rehoľníčky
náhľad|229x229bod| Blahoslavená [[Alica Jadwiga Kotowska]]
Vlajka Amurskej oblasti
náhľad|Vlajka [[Amurská oblasť|Amurskej oblasti]] Vlajka Amurskej oblasti, vo východom Rusku, bola prijatá 16. apríla 1999. Pomer vlajky Amurskej oblasti je 2:3.
Snímač teploty chladiacej kvapaliny
Snímač teploty chladiacej kvapaliny meria teplotu chladiacej kvapaliny a poskytuje informáciu o množstve odvedeného tepla z motora.
Charakteristika
Riadiaca jednotka motora využíva informácie zo snímača, ktorý pracuje pomocou termistora a ním korigovaného signálu v závislosti od teploty chladiacej kvapaliny. Získané informácie využíva najmä na riadenie chodu ventilátora chladiča, no tiež optimalizáciu pomeru zmesi paliva, recirkuláciu výfukových plynov a úpravu časovania zapaľovania. Je žiadúce, aby pohonný agregát dosiahol v čo najkratšom čase optimálnu prevádzkovú teplotu, ku ktorej dosiahnutiu prispieva výraznou mierou aj tento snímač.
Snímač je obyčajne montovaný v hlave valcov, bloku motora alebo na termostate. Ďalší snímač môže byť montovaný na inom mieste na motore, alebo na chladiči. Časť snímača zasahuje do kanálika chladiaceho systému, kde meria teplotu chladiacej kvapaliny. Niektoré snímače merajú teplotu samotných chladených súčiastok, čo sa využíva najmä u vzduchom chladených motoroch.
Skarabeusotvaré
Nadčeľaď skarabeusotvaré (lat. Scarabaeoidea) alebo séria Scarabaeiformia alebo staršie taxón (konkrétne napr. čeľaď, sekcia, nadčeľaď, skupina čeľadí, podrad) lístkotykadlové (iné názvy:chrobáky lístkotykadlové, zastarano: listorohí , chrústy ; lat. Lamellicornia, staršie: Coleoptera lamellicornia) je veľký taxón (dnes spravidla nadčeľaď a/alebo séria) chrobákov (Coleoptera), presnejšie všežravých chrobákov (Polyphaga). Zahŕňa čeľaď skarabeusovité (=lístkotykadlové v užšom zmysle; lat. Scarabaeidae) a niekoľko s ňou príbuzných čeľadí, napr. čeľaď lajniakovité (Geotrupidae) a roháčovité (Lucanidae).
Lamellicornia
Názov Lamellicornia zaviedol Duméril v roku 1800 (a následne Latreille v roku 1802), konkrétne vo francúzskej podobe "(coléoptères) lamellicornes". Latinská podoba Lamellicornia sa objavuje čoskoro nato ako preklad francúzskej podoby.
Vnútorná systematika
Vnútorné delenie tohto taxónu sa rôzni podľa autora:
a) Pôvodne (na zač. 19. storočia) išlo o jedinú veľkú čeľaď pod názvom Lamellicornia. Tohto prístupu, teda uznávania len 1 čeľade Lamellicornia, sa pridŕžali niektorí autori prinajmenšom ešte na konci 19. storočia.
b) U mnohých autorov bola spomínaná pôvodná 1 veľká čeľaď už v 19. storočí rozdelená na 2 čeľade: skarabeusovité (lat. Scarabaeidae) a roháčovité (Lucanidae), čiže názov Lamellicornia/Scarabaeoidea sa zmenil z čeľade na súhrnné označenie dvoch čeľadí. Z roháčovitých bola neskôr oddelená čeľaď Passalidae a zo skarabeusovitých bola neskôr u niektorých autorov oddelená čeľaď lajniakovité (Geotrupidae) a prípadne aj čeľaď Trogidae. Pri tomto prístupe sa teda vo výsledku Scarabaeoidea delia na len zhruba 3-5 (recentných) čeľadí a čeľaď skarabeusovité zostáva vymedzená pomerne široko.
c) Alternatívny (a v súčasnosti prevládajúci) prístup je rozdeliť Lamellicornia/Scarabaeoidea (a v rámci toho teda najmä čeľaď skarabeusovité) na veľa menších čeľadí. Toto rozdeľovanie rôzni autori realizovali rôznymi konkrétnymi spôsobmi, a to nie až v súčasnosti, ale sčasti už najneskôr od konca 19. storočia. V súčasnosti sa Scarabaeoidea konkrétne zvyknú deliť na vyše 10 čeľadí, napríklad Slipinski et al. 2011 uvádzajú v rámci nadčeľade Scarabaeoidea tieto čeľade:
Mätúca premenná
200px|thumbnail|Ilustrácia jednoduchej mätúcej premennej. Inými slovami: Z je príčinou X aj Y.
Mätúca premenná (iné názvy pozri nižšie) je v štatistike premenná z(t), ktorá ovplyvňuje nezávislú premennú x(t) aj závislú premennú y(t), čím vytvára koreláciu medzi premennými x(t) a y(t), ktorú naivná analýza môže označiť za dôkaz kauzálneho vzťahu medzi x(t) a y(t) (t.j. vedie k chybnému záveru, že x(t) ovplyvňuje y(t) alebo naopak). Tento hypotetický kauzálny vzťah je však nepravdivý a skutočné vysvetlenie korelácie spočíva v existencii mätúcej premennej z(t), ktorej zmena spôsobuje zmeny v x(t) aj y(t). Inými slovami, existencia mätúcich premenných je matematickým vyjadrením skutočnosti, že korelácia nemusí znamenať kauzalitu.
Názvy
Slovenské názvy sú: mätúca premenná, mätúci faktor , mätovič , zavádzajúca premenná , zahmlievajúca premenná , deformujúca premenná , rušivá premenná , rušivý faktor , tretí faktor , zavádzajúci faktor  , faktor konfúzie , skresľujúci faktor , confounder.
Anglické názvy sú: confounder, confounding factor , confounding variable.
Širšia definícia
Trochu podobný, ale odlišný, je pojem intervenujúca premenná [v užšom zmysle] (synonymum: mediátor), ktorým sa označuje premenná, ktorá je ovplyvňovaná nezávislou premennou a ktorá zároveň ovplyvňuje závislú premennú.
Niektorí autori používajú označenie intervenujúca premenná či mätúca premenná či rušivá premenná v širšom zmysle, a to ako súhrnné označenie pre všetky premenné, ktoré by mohli alternatívne vysvetliť objavený vzťah medzi nezávislou a závislou premennou, čiže ako súhrnné označenie pre (okrem iného) mätúcu premennú v užšom zmysle (t.j. mätúcu premennú podľa definície v úvode tohto článku) a intervenujúcu premennú v užšom zmysle.
Príklad
Nejaké zisťovanie zistilo (údajnú) asociáciu (závislosť) medzi pitím kávy a koronárnou srdcovou chorobou. Skutočnosť je ale taká, že ľudia, ktorí pijú kávu, fajčia častejšie ako tí, čo ju nepijú (asociácia fajčenia a pitia kávy). Fajčenie cigariet je okrem toho asociované aj s koronárnou srdcovou chorobou. Domnelá asociácia medzi pitím kávy a koronárnou srdcovou chorobou v skutočnosti odzrkadľuje iba kauzálnu asociáciu medzi fajčením a koronárnou srdcovou chorobou. Fajčenie tu teda je mätúcou premennou (v užšom zmysle).
Thiron-Gardais
Thiron-Gardais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Snímač teploty oleja
Snímač teploty oleja monitoruje teplotu oleja v spaľovacom motore. Signál zo snímača používa riadiaca jednotka motora na optimalizáciu jeho chodu.
Charakteristika
Teplota oleja je dôležitá pre optimálny chod motora a je žiadúce, aby dosahovala o niekoľko stupňov vyššiu teplotu, než je hodnota teploty chladiacej kvapaliny. Teplota oleja sa musí regulovať, pretože má špecifický pracovný rozsah. Pri vysokej teplote oleja (stáva sa riedkym) nastáva problém s mazaním motora a dochádza k degradácii maziva. Ak je olej príliš studený, jeho hustota je vyššia a dochádza k nedostatočnému mazaniu pohyblivých častí a ich vyššiemu opotrebovaniu. Teplota oleja sa mení v závislosti od zaťaženia motora, preto sa musí konštantne monitorovať.
Informácia o teplote oleja sa zväčša zobrazuje na prístrojovej doske ako numerická hodnota, prípadne je použitá kontrolka, signalizujúca vysokú teplotu oleja.
Pont-sur-Yonne (obec)
Pont-sur-Yonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1. futsalová liga žien 2015/16
1. futsalová liga žien 2015/16 bol premiérový ročník 1. futsalovej ligy žien, futsalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský futbalový zväz (SFZ), resp. Výkonný výbor Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo 6 družstiev. Titul získalo družstvo TJ Spartak Myjava.
Systém súťaže
Systém súťaže pozostával iba zo základnej časti. Tá sa organizovala formou piatich turnajov, každý v inom dejisku, na ktorých družstvá odohrali po 3 zápasy.
Thivars
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Choč
Choč môže byť:
Pontaubert
Pontaubert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zákon o návrate
Zákon o návrate je izraelský zákon ktorý schválil Kneset 5. júla 1950 dávajúci Židom právo vrátiť sa do Izraela, žiť tam a získať štátne občianstvo.
Thiville
Thiville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Renato Dulbecco
Renato Dulbecco (* 22. február 1914, Catanzaro, Taliansko† 19. február 2012, La Jolla, Kalifornia, USA) bol taliansko-americký biológ a virológ.
Roku 1975 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objavy týkajúce sa interakcie medzi nádorovými vírusmi a genetickým materiálom bunky.
Životopis
Vyštudoval medicínu na turínskej univerzite, jeho spolužiakmi tu boli dvaja ďalší neskorší držitelia Nobelovej ceny, Salvador Luria a Rita Levi-Montalcini. Počas druhej svetovej vojny bojoval v radoch talianskej armády vo Francúzsku a na východnom fronte, ale po vstupe Nemcov do Talianska prešiel k partizánom a zapojil sa do protifašistického odboja. Po oslobodení sa krátko venoval politike, bol radným Turína, ale rýchlo sa vrátil k vede. V roku 1946 ho navštívil v Taliansku Luria a prehovoril ho k odchodu do USA. Odišiel tam v roku 1947, pracoval najprv v Luriovom laboratóriu v Indiane a neskôr v tíme Maxa Delbrücka na California Institute of Technology.
Pontigny
Pontigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hrubý vrch (vrch v Starohorských vrchoch)
Hrubý vrch je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha
Nachádza sa v bočnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Donovaly, Baláže a Podkonice. Vrch leží nad osadou Bully, v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Výhľady
Vrchol Hrubého vrchu pokrýva v severnej časti hustý les, v južnej je pokrytá horskou lúkou, poskytujúcou zaujímavý výhľad. Na svahoch je niekoľko ďalších lúk, z ktorých je rozhľad na okolie. Z vhodných lokalít sú viditeľné okolité vrchy pohoria, no tiež blízky masív Prašivej a Zvolena. Pri priaznivých podmienkach možno pozorovať aj Veporské vrchy, Poľanu, Javorie, Štiavnické a Kremnické vrchy, Veľkú Fatru a nezriedka i Baranec v Západných Tatrách.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no na severnom úpätí je rázcestie Pri javore, ktorým vedú chodníky, smerujúce svahmi Hrubého vrchu.
Pourrain
Pourrain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Omfalokéla
Omfalokéla (iné názvy: pupočníková prietrž, pupočníková hernia, ďalšie synonymá pozri pod pupočná hernia) je vrodená hernia, ktorá je v oblasti pupka obyčajne uzatvorená v bezcievnom vaku tvorenom zrastenými listami zvyškov amniového vaku a z vrstiev peritonea.
Etiológia
Príčinou herniácie je vývojové zlyhanie návratu čreva do brušnej dutiny po jeho fyziologickej herniácii.
Diagnóza
Diagnóza je najčastejšie po narodení zjavná pri fyzikálnom vyšetrení. Spresnenie prípadných ďalších vrodených chýb vyžaduje pomocné vyšetrenia. Zvýšenie alfa-fetoproteínu v sére matky svedčí pre možnú omfalokélu. Pri prenatálnej diagnostike je vyšetrením voľby abdominálna sonografia.