cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dabing
Kontroverzia
Slovenský dabing je od svojho vzniku spojený s českým dabingom. V Česko-Slovensku vznikali dabingy české a dabingy slovenské. Výroba slovenského dabingu bola závislá na rozhodovaní riadiacej moci v Prahe. Po rozdelení ČSFR nemalo samostatné Slovensko príliš veľké vyhliadky na financovanie výroby dabingu či jeho distribúcie aj preto, že Česko prevzalo takmer celý federálny fond do svojich rúk. V prvej polovici 90. rokov prichádzali ponuky na otvorenie centrál pre filmovú distribúciu. Prvé ponuky prišli na Slovensko, no vtedajšia vláda v tom nevidela žiadny potenciál. Tak sa distribútori obrátili na českú stranu a tá im vyhovela. Tieto distribučné filmové spoločnosti automaticky šíria tituly s českým dabingom aj na slovenský trh. Z toho dôvodu je na Slovensku v súčasnosti tak uprednostňovaný český dabing v distribúcii aj v televízii, lebo zároveň je vydaný spolu s dielom a tak je to pre koncového zákazníka lacnejšie. Preto aj televízie radšej siahnu po titule, ktorý kúpia hneď aj s českým dabingom, lebo slovenský by si museli buď dať vyrobiť alebo kúpiť od inej televízie či vydavateľa (ak dabing existuje). Zlepšenie stavu podielu slovenského dabingu v televízii priniesla až novela zákona o štátnom jazyku, ktorá určuje, že každý nový či premiérový titul musí byť v slovenčine. Zatiaľ žiadne zákonné nariadenie neupravuje podmienky v distribúcii pre dabing titulov, ktoré sú určené osobám starším ako 12 rokov. V Česku obdobný stav nie je. Aj slovenské tituly sú dabované do češtiny. Naopak na Slovensku neexistuje ani jeden jediný český titul, ktorý by bol nadabovaný do slovenčiny. Rovnako nenájdeme ani slovenské dabingy v českých televíziách (až na pár občasných výnimiek). Jeden jediný titul, ktorý sa výhradne vysielal iba na Českej televízii so slovenským dabingom bol seriál Dempsey a Makepeacová (od roku 2002 už po česky).
Slovensko a Belgicko
V európskom meradle sú Slovensko a Belgicko jedinými krajinami, ktoré vysielajú či distribuujú dabingy v zrozumiteľnom jazyku z iných krajín. V Belgicku sa preberajú francúzske dabingy, a to z dôvodu, že francúzština je jeden z úradných jazykov a práve francúzsky hovoriaci Belgičania tvoria najväčšiu časť populácie. Na Slovensku je jediným úradným jazykom slovenský jazyk a najväčšiu populáciu tvoria Slováci. Český dabing sa preberá výhradne z dôvodu jazykovej podobnosti a zrozumiteľnosti so slovenským jazykom, nie z národnostných či regionálnych dôvodov, ale najmä z finančných dôvodov, nakoľko český dabing je lacnejší a legislatívne nie je používanie českého jazyka zakázané. Naopak, Česko nepreberá slovenské dabingy, aj keď rovnako je slovenský jazyk pre nich zrozumiteľný.
Cena za dabing
Od roku 1997 až do roku 2003 sa na Slovensku odovzdávala akademická cena za dabing pod názvom Zlatá slučka. Túto tradíciu začalo štúdio MAYA v roku 1997 nultým ročníkom. Piaty ročník (bez nultého) už organizovalo občianske združenie Zlatá slučka v spolupráci s vyhlasovateľom súťaže Hereckou obcou Slovenska, Litfondom (Literárny fond) a Ochranným zväzom interpretov Slovenska. Cena definitívne skončila 6. ročníkom (bez nultého) v roku 2003. V súčasnosti na Slovensku existuje jediná akademická cena, ktorá hodnotí umelcov aj v oblasti dabingu, a to cena Literárneho fondu v kategórii Ceny a prémie za divadelnú a rozhlasovú tvorbu.
Divácka cena za dabingovú tvorbu
Od 6. septembra do 18. septembra 2016 sa uskutočnila prvá (formálna) divácka cena DF za rok 2015 (Divácka cena dabingFORUM.SK), ktorú organizovala komunitná skupina Slovenský dabing na Facebooku. Nominantov určili samotní diváci a následne mohli za nich hlasovať online.
Ocenenia
Slovenský dabing získal v zahraničí viacero ocenení. Získal aj cenu od Disney Character Voices International za najlepší dabing animovaných rozprávok od Walta Disneyho.
Legislatíva
Vysielanie dabingu na slovenských televíznych okruhoch upravuje zákon o štátnom jazyku č. 270/1995 Z. z. a zákon č.308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii. Podľa zákona o štátnom jazyku musia byť všetky programy vysielané na slovenských televíziách v slovenskom jazyku, ak sú určené pre maloletých do 12 rokov (výnimku tvorí vysielanie pre národnostné menšiny). Zákon ďalej udeľuje povinnosť dabovať či titulkovať akýkoľvek nový alebo premiérový titul do slovenčiny odvysielaný po 1. januári 2008. Tituly, ktoré boli pred týmto dátumom odvysielané inak ako v slovenčine, môžu byť aj naďalej odvysielané v danom jazyku.
Cachan
Cachan môže byť:
S/2004 S 12
S/2004 S 12 je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
Bestla (mesiac)
S/2004 S 18 je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
Auvillar (kantón)
Auvillar je francúzsky kantón v obvode Castelsarrasin v departemente Tarn-et-Garonne v regiónu Midi-Pyrénées. Tvorí ho 10 obcí.
Lapithi
náhľad|Boj Lapitha s Kentaurom, metópa [[Parthenónu, cca 447–433 pred Kr.]] Lapithi alebo Lapiti alebo Lapithovia je v gréckej mytológii mýtický horský kmeň z Tesálie, príbuzný Kentaurom.
448 Natalie
448 Natalie je planétka v hlavnom páse planétok.
Lapithi
Pôvod Lapithov nie je celkom jasný. Za ich predka sa niekedy považuje tesálsky riečny boh Péneios, niekedy boh vojny Ares, inokedy antickí autori ako ich predkov uvádzajú syna boha Apolóna Lapitha a jeho manželku nymfu Stilbu, dcéru Péneia. Staroveký autor Diodoros Sicílsky uvádza, že domovom Lapithov bolo údolie rieky Péneios v Thesálii.
Lapithi boli v príbuzenskom vzťahu s Kentaurami. Podľa najrozšírenejšej verzie sa kráľ Lapithov Ixión previnil takými krutými zločinmi, že ho mohol očistiť len najvyšší boh Zeus, ktorý ho obmäkčený modlitbami prijal na Olymp. Ixión však ani tam nedokázal ovládať svoje násilné a chlipné pudy a pokúsil sa zmocniť Héry, manželky Dia. Keď Héra na to upozornila manžela, ten podrobil Ixióna skúške. Zeus vytvoril oblak podobný Hére a pomenoval ho Nefelé. Ixión pokušeniu neodolal, oblaku sa zmocnil a oplodnil ho. Z oblaku sa potom zrodil Kentauros, tvor, ktorý bol napoly kôň a napoly človek. Zeus za pokus o zvedenie svojej manželky dal potom Ixióna zapliesť do večne sa krútiaceho horiaceho kolesa. O nič lepšie nepochodil aj jeho syn Peirithoos, ktorý chcel uniesť Persefonu, manželku boha Háda. Za pokus o jej únos bol odsúdený na večnú nehybnosť. Lapithi však na rozdiel od Kentaurov, boli aj naďalej ľudia ako ostatní Gréci.
V Homérovom epose Iliada sa Lapithi dokonca zúčastnili trójskej vojny, v ktorej sa pripojili k achájskemu vojsku. Z panovníkov Lapithov je ešte známejší Kaineus, ktorého dal boh Poseidón na jeho žiadosť premeniť z dievčaťa na muža a posledným kráľom Lapithov bol Polypoites, syn Peirithoa.
Aj keď boli Lapithi a Kentauri v dosť napätom vzťahu a neraz v otvorenom nepriateľstve, kráľ Peirithoos pozval Kentaurov na svoju svadbu s Hippodameiou. Na svadbu súčasne s nimi pozval aj mnohých slávnych gréckych hrdinov. Na tejto svadbe potom došlo k najväčšej bitke medzi Kentaurami a Lapithmi. Bitku vyprovokoval vodca Kentaurov Eurytión, ktorý sa v podnapitom stave vrhol na Hippodameiu a pokúsil sa ju uniesť. Ostatní Kentauri si jeho počin vzali za príklad a zakrátko mali všetky prítomné Lapithky na rukách. Peirithoos sa im so svojimi gréckymi druhmi postavil na odpor a rozpútal sa boj, v ktorom takmer všetci Kentauri zahynuli. thumb|center|800px|Bitka Lapithov s Kentaurami, autor: [[Piero di Cosimo (1462–1521)]] Kentauromachia s víťazstvom Lapithov nad Kentaurami sa v starovekom Grécku stala symbolom víťazstva civilizácie nad divošstvom, ľudskej inteligencie nad zvieracím pudom, racionality nad barbarstvom. Antickí umelci ju v tomto zmysle zobrazovali v monumentálnych dielach. Aj víťazstvo Grékov nad Peržanmi v roku 480 pred Kr. bolo stvárnené na metópach Parthenónu umelcami Feidiovej školy, symbolizovanú nádhernou Kentauromachiou. Víťazstvo Lapithov nad Kentaurami sa aj ako výtvarný námet (hlavne na vázach) udržal od najstaršieho mykénskeho obdobia až do konca helenizmu. Symbolizoval víťazstvá Grékov nad cudzincami (barbarmi).
Villiers-Herbisse
Villiers-Herbisse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 93 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2601 Bologna
2601 Bologna je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Osservatorio San Vittore 8. decembra 1980.
Mšené-lázně
Mšené-lázně je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 762 obyvateľov, z toho 878 mužov a 884 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 38,7 roka, ženy 41,9 roka).
Pargny-lès-Reims
Pargny-lès-Reims je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Farbauti (mesiac)
Farbauti (provizórne označenie S/2004 S 9) je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
Beauchamp (kantón)
Beauchamp je francúzsky kantón v obvode Pontoisev departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvoria ho 3 obce.
Vera Akimovová
Vera Akimovová (* 5. jún 1959 – † 10. máj 2009) bola sovietska atlétka, ktorá sa venovala behu na 100 m cez prekážky.
Vera Akimovová je držiteľkou jednej striebornej medaily z behu na 60 m z Halových majstrovstiev Európy 1984 časom 7,99 s. O rok neskôr, na Halových majstrovstvách sveta v roku 1985 v Paríži skončila vo finále tej istej disciplíne na 6. mieste časom 8,14 s. V rokoch 1985 a 1986 bola majsterkou ZSSR v behu na 100 m cez prekážky.
449 Hamburga
449 Hamburga je planétka v hlavnom páse planétok.
Lutilhous
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cachan (kantón)
Cachan je francúzsky kantón v obvode L’Haÿ-les-Roses v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho len mesto Cachan.
Hati (mesiac)
S/2004 S 14 je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
Luz-Saint-Sauveur (obec)
Luz-Saint-Sauveur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sambo (bojový šport)
náhľad|Pamätná minca s vyobrazením sambo Sambo alebo zápasenie sambo (po rusky sambo = skratka zo "samozaščita bez oružija", t.j. sebaobrana bez zbrane) je ruský bojový systém (druh zápasenia) využívajúci najjednoduchšie hmaty a údery s vysokou efektívnosťou a systematickým prístupom k súperovi ako takému. Používa jedoduché údery a hmaty-páky podobne ako v džiudžicu s prvkami zápasenia.
Prvé zmienkach bojových techník vhodných pre výcvik špeciálnych, armádnych a policajných jednotkách ako aj pre sebaobranu.
Combat Sambo je veľmi agresívny systém vytvorený pre prípravu jednotlivca na efektívnu sebaobranu v každej situácii. Cieľom Combat Sambo je "prežiť". Combat Sambo zahŕňa techniky zo športového a bojového samba. Zahŕňa tiež kombináciu Jiu-Jitsu, Aikijitsu, Aikido, Sambo, Judo, Thai-box, zápasenie.
The Linked Ring
The Linked Ring Brotherhood bol fotografický spolok založený v Veľkej Británii v roku 1892. K jeho zakladateľom George Davisonovi a H. P. Robinsonovi sa pridal rad významných fotografov nielen britských, ale tiež z ďalších krajín Európy a zo Spojených štátov. Členmi spolku sa stali napr. Frederick Henry Evans, Hugo Henneberg, Paul Martin, Alfred Stieglitz, Frank Meadow Sutcliffe a Clarence Hudson White.
The Linked Ring Brotherhood zanikol v roku 1910.
Pargny-sur-Saulx
Pargny-sur-Saulx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
All Time Low
All Time Low je americká pop punková skupina z Baltimoru v Marylande, ktorí sa sformovali v roku 2003. Skupina sa skladá z hlavného speváka a gitaristu Alexandra Gaskartha, hlavného gitaristu Jacka Barakata, basového gitaristu Zacharyho Merricka a bubeníka Riana Dawsona. Meno kapely je vzaté z piesne "Head on Collision" od New Found Glory.
2003-06: Vznik kapely a The Party Scene
All Time Low sa sformovali v roku 2003, kedy ešte stále boli na strednej škole a začali prespievavať pesničky od pop punkových kapiel ako sú napríklad Blink-182. Neskôr nahrali svoj prvý album s Emerald Moon Records, s ktorými podpísali zmluvu v roku 2004 a vzápätí vydali svoje prvé EP album The Three Words to Remember in Dealing with the End. Kapela neskôr vydala prvý oficiálny album The Party Scene a to v júli 2005.
Pred tým, než v roku 2006 maturovali, All Time Low podpísali ďalšiu zmluvu, tentokrát s Hopeless Records. V jednom rozhovore kapela hovorí, že začali brať hudbu vážne až v ich maturitnom ročníku na strednej škole, teda pred tým, než vydali svoje druhé EP Put Up or Shut Up v júli roku 2006.
All Time Low se neskôr v roku 2006 vydali na turné na podporu ich EP. Po turné začala kapela písať materiály na druhý štúdiový album.
2007–08: So Wrong, It's Right
All Time Low vydali ich druhý štúdiový album So Wrong, It's Right v septembri 2007 a boli s ním na šiestom mieste v rebríčku Indipendent Albums. Druhý singel z albumu, "Dear Maria, Count Me In", ktorý bol napísaný o striptérke, bol prvý singel kapely, ktorý dosiahol 86. miesto v rebríčku Pop 100. 9. marca 2009 dostal singel zlaté ocenenie.
Krátko po vydaní So Wrong, It's Right sa All Time Low rýchlo stali populárnymi. Objavili sa na MTV v relácii Discover and Downolad a v Music Choice - Fresh Crops a taktiež boli pridaní do oboch playlistov MTV - Big Ten a MTV Hits. 7. marca 2008 kapela naživo vystupovala v relácii Jimmy Kimmel Live! a následne aj v MTV na Woodie Awards
V roku 2008 boli magazínom Alternative Press menovaní "Kapelou roka".
2009-10: Nothing Personal
Zo začiatku roku 2009 All Time Low prehlásili v rozhovore s britským magazínom Rock Sound, že začali písať materiály na tretí štúdiový album a že tiež spolupracujú s niekoľkými umelcami a producentmi hneď pri niekoľkých piesňach.
Aj napriek tomu, že ATL stále písali piesne, začali už nahrávať na ich nový album vo februári 2009 a už o mesiac neskôr nahrávanie dokončili. Hlavný singel albumu, "Weightless", bol vydaný vo februári 2009 a stal sa prvou piesňou kapely, ktorá bola hraná aj vo veľkých rádiách, napríklad vo Veľkej Británii. All Time Low vydali svoj tretí album Nothing Personal v júli 2009.
Neskôr v novembri 2009 kapela oznámila, že podpísali zmluvu s Interscope Records a o mesiac neskôr boli ocenení ako "Najlepšia Pop Punk Kapela" od Top In Rock Awards.
2011: Dirty Work
Po tom, čo v marci 2010 vydali pieseň "Painting Flowers" na album "Almost Alice", soundtrack k filmu Alica v krajine zázrakov, začali písať materiály na ich štvrtý album, ktorý mal byť prvým albumom u major labelu Interscope Records.
Demá k novej doske skupiny boli zverejnené na webových stránkach v auguste 2010 a neskôr ATL v jednom rozhovore potvrdili, ktoré nahrávky budú a nebudú na albume. Menej než za rok, v júni 2011, bol vydaný štvrtý štúdiový album Dirty Work. Album mal vyjsť už v marci, ale bola vydaná neskôr kvôli prechodu k Intercsope.
Nikolaj Grigorievič Jeršov
Jeho zbierka hmyzu, hlavne motýľov, sa nachádza v Zoologickom múzeu Zoologického inštitútu Ruskej akadémie vied (Зоологический музей Зоологического института РАН).
TEDOM C12 G
TEDOM C12 G je mestský nízkopodlažný autobus vyrábaný firmou TEDOM sídliacou v Třebíči v Česku. Je poháňaný na stlačený zemný plyn. Koncepčne vychádza z autobusu Tedom Kronos 123, ktorý má pôvod v talianskej firme Mauri. Od typu Kronos sa autobus odlišuje množstvom konštrukčných úprav (napr. úpravou predného čela).
Židia v Dominikánskej republike
náhľad|Interiér synagógy v [[Santo Domingo|Santo Domingu]] Židia v Dominikánskej republike majú zvláštnu históriu. Keď v roku 1938 nechcel žiadny iný národ prijať židovských utečencov, dominikánsky vodca Rafael Trujillo ponúkol prijatie 100 tisíc Židov. Medzi rokmi 1940 a 1945 bolo vydaných 5 tisíc dominikánskych víz, avšak len 645 Židov sa vydalo do Dominikánskej republiky. Uprchlíci sa usadili v malom pobrežnom meste Sosua.
Každému utečencovi bolo pridelených 80 akrov pôdy, 10 kráv, mula a kôň. Aj keď boli profesiou noví osadníci z Nemecka a Rakúska väčšinou umelci, rýchle si zvykli na život roľníka, ktorý im ponúkalo mestečko Sosua a založili úspešné židovské družstvo, ktoré dnes produkuje väčšinu mäsových a mliečnych výrobkov v krajine.
Trujilliho veľkorysosť pravdepodobne pramenila z potreby, aby svet prehliadol jeho brutálny masaker 25 tisíc obyvateľov Haiti z roku 1937 a z túžby „obieliť“ jeho národ. Veril, že mladí európski muži sa oženia s dominikánskymi ženami a budú mať potomkov svetlejšej farby pleti. Mal pravdu v tom, že väčšina osadníkov boli mladí muži, ktorí sa oženili s dominikánskymi dievčatami. Ich deti sa väčšinou považujú za Židov a mnoho z nich zostalo v Sosue.
Dnes v Sosue zostalo len 50 z pôvodných židovských rodín. V 40. rokoch sa takmer 700 obyvateľov presunulo buď do New Yorku alebo do Miami. Židia zo Sosui tvoria veľmi úzko zviazanú komunitu, aj keď niekedy v Dominikánskej republike už nebývajú. Dedina Sosua sa vďaka otvoreniu neďalekého medzinárodného letiska Puerto Plata stala jednou z hlavných destinácii cestovného ruchu v Dominikánskej republike.
Dnes má Sosua 3000 dlhodobých obyvateľov, z toho 120 Židov. Tí, ktorí v Sosue zostali a ponechali si svoju pôdu zarobili majetok. Jeden z pôvodných osadníkov z Viedne, Erik Hauser, dnes vlastní blok v lukratívnej štvrti s hotely a reštauráciami, ktoré boli postavené na jeho 80 akroch. V súčasnosti je najbohatším občanom mesta Sosua.
Mesto Sosua má činnú synagógu, v ktorej sa konajú bohoslužby každý Šabat a cez vysoké sviatky. Pesachové sedery slávia každý zo židovskej obce v svojich domovoch a každoročný purimový karneval je hlavnou udalosťou obce. Táto malá židovská komunita má tiež múzeum venované uchovaniu histórie a príbehu pôvodných židovských osadníkov.
2602 Moore
2602 Moore je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 24. januára 1982.
One World Trade Center
náhľad|One World Trade Center, najvyššia budova [[New York (mesto)|New Yorku]]
One World Trade Center alebo 1 World Trade Center (iné názvy: One World Trade, One WTC, 1 WTC), predtým známy ako Freedom Tower (Veža slobody), je mrakodrap v newyorskej štvrti Lower Manhattan, na mieste známom ako Ground Zero.
So svojimi 541,3 m ide o najvyššiu budovu v New Yorku a vôbec na západnej pologuli. Budova stojaca na troskách bývalého Svetového obchodného centra (tzv. Dvojičiek), ktoré zanechal teroristický útok 11. septembra 2001, je dominantou mesta a lákadlom pre turistov z celého sveta. V budove možno navštíviť vyhliadkovú plošinu umiestnenú v 382 metroch alebo neďaleký pamätník a múzeum 11. septembra. 1 WTC slúži primárne ako kancelárska budova, medzi nájomníkov patria vydavateľstvo Condé Nast, redakcia časopisu GQ, spoločnosť Servcorp prenajímajúca kancelárie alebo poradenská firma BMB Group. Náklady na výstavbu mrakodrapu sa vyšplhali až na 3,9 miliárd dolárov, čím sa v roku 2012 stala vôbec najdrahšou stavbou na svete. Celý komplex bude mať celkom sedem budov, 1 WTC je najvyššou z nich.
Stavba mrakodrapu bola zahájená výkopovými prácami 27. apríla 2006. 18. decembra toho istého roku prebehol v neďalekej štvrti Battery Park City ceremoniál, v rámci ktorého mohla verejnosť podpísať 9,1 m vysoký oceľový stĺp tvoriaci kostru budovy. K jeho upevneniu a zabetónovaniu došlo hneď následujúci deň. Najvyššou budovou New Yorku sa One World Trade Center stala v pondelok 30. marca 2012, kedy prekonala Empire State Building. Poslednou inštalovanou súčasťou bola anténa ukotvená na streche dňa 10. mája 2013. S ňou budova dosiahla finálnych 541,3 m. Slávnostne otvorenie prebehlo v pondelok 3. novembra 2014. Za architektonickým návrhom mrakodrapu stojí David Childs a americký architekt poľského pôvodu Daniel Libeskind.
Architektúra
náhľad|1 World Trade Center v noci Mrakodrap 1 World Trade Center je treťou najvyššou budovou na svete (po Burdž Chalífa a Abrádž al-Bajt) a zároveň najvyššou v USA. V prípade 1 World Trade Center hrá dôležitú rolu aj symbolika. S vežou je celková výška budovy presne 541m čiže 1776 stôp. Samotná výška je teda symbolickým odkazom na rok podpísania Deklarácie nezávislosti Spojených štátov. 124 m vysoká veža je neoddeliteľnou súčasťou newyorskej megastavby a rovnako je zodpovedná za to, že predstihla doposiaľ najvyššiu americkú budovu Willis Tower v Chicagu. Bez kovovej veže je budova vysoká 417 m a má 104 poschodí. Celková rozloha podláh 1 World Trade Center presahuje 325 tisíc m2 (to sú zhruba 3/4 rozlohy Vatikánu).
Konštrukcia mrakodrapu je vyrobená prevažne z recyklovateľného materiálu a taktiež 80% ich odpadu je možné znova využiť. Základný stavebný prvok predstavujú tri oceľové stĺpy vztýčené v decembri roku 2006. Jeden z nich zdobí tisíc ručne písaných odkazov pripomínajúcich obete atentátu z 11. septembra 2001. Prvých 56 m od zeme je budova z betónu a bez okien, ktorého cieľom je chrániť budovu pred prípadnou hrozbou teroristických útokov. Stojí na štvorcovej základni s dĺžkou strany 61 m. Spolu s touto ochranou sa tu použilo množstvo bezpečnostných prvkov. Patrí medzi nich napr. takmer meter hrubé železobetónové vybavenie stien všetkých schodíšť a výťahových šácht. V okolí budovy je nainštalovaný systém kontroly prichádzajúcich vozidiel, alebo špeciálne video-analytické prístroje, ktoré umožnia detegovať opustené predmety alebo osoby z databáz trestne stíhaných.
Letohrádok
thumb|[[Letohrádok Hvězda, Česko]] Letohrádok alebo zriedkavo letohrad je samostatne stojaci obytný dom, vybudovaný v záhrade, parku či v prírode, ktorý slúži najmä na letné ubytovanie (v minulosti letné sídlo šľachtica) ale prípadne aj na trvalé bývanie (najčastejšie jednej rodiny). Stávajú najmä v tichom ústraní a blízko lesov, aby poskytli svojim obyvateľom čo najviac pokoja a zdôraznili rozdiel medzi ruchom mesta a pokojnou atmosférou svojho okolia.
One World Trade Center
Architektúra
Už v okolí 1 World Trade Center nájdeme pripomienku viac než 2500 ľudí, ktorí v troskách obchodného centra zahynuli, a to v podobe pomníkov a fontán. Na severovýchod od tohoto miesta je Národný pamätník a múzeum 11. septembra, postavené na úpätí dvoch mrakodrapov. Niekoľko rokov sa tomu miestu vravelo Ground Zero, teda „nulté podlažie”. Priamo vo Freedom Tower sa v spodnej časti budovy nachádza miesto, kde 11. septembra dopoludnia nedopadajú žiadne tiene ako pripomienka katastrofy z roku 2001.
Letohrádok
Bývajú postavené v konkrétnom slohu a skladajú sa zo skupiny miestností, ktoré sú obohatené o arkiere, verandy, alebo sú rozčlenené pomocou veží, vežičiek alebo vikierov. Sú symetricky a harmonicky umiestnené do svojho okolia, aby nenarušovali dojem záhrad, lesíkov alebo záhonov. Napriek tomu, že slúžia väčšinou na sezónne ubytovanie, bývajú prepychovo zariadené. Menšie letohrádky mávajú len jedno podlažie, väčšie ponechávajú na prízemí miestnosti používané cez deň a na poschodí sa nachádzajú spálne alebo hosťovské izby. Miestnosti spojené so služobníctvom a kuchyňou sú v suteréne alebo v bočných krídlach budovy.
One World Trade Center
Architektúra
Za zmienku stojí taktiež pätica najrýchlejších výťahov v celej Severnej Amerike. Z prízemia na 102. poschodie vyjdú za necelých 60 sekúnd, najvyššie dosiahnutá rýchlosť ľahko prekročí rýchlosť 37 km/h. To je viac ako 10 metrov za sekundu. Vo výťahu obloženom plazmovými obrazovkami návštevníkov upúta krátka animácia o tom, ako sa vyvíjala panoráma Manhattanu od 16. storočia po súčasnosť. Osvetlená špička budovy slúži ako maják pre lietadlá nad New Yorkom. Hlavnou atrakciou vyhliadka Main Observatory v 100. poschodí umožňujúca výhľad na New York v rozsahu 360°. Odtiaľ je možné vidieť najznámejšie dominanty mesta: Sochu slobody, budovu OSN, Brooklyn Bridge, námestie Times Square, Wall Street či mrakodrap Empire State Building. Za priaznivého počasia možno vidieť až do vzdialenosti 80 km, do štátov New Jersey a Connecticut a dokonca až na Atlantický oceán. Súčasťou vyhliadky je aj honosný Sky Portal tvorený 14 HD obrazovkami umiestnenými pod nohami návštevníkov, na ktorých sú zobrazené živé zábery z ulice. Inštalácia tak budí dojem, že návštevníkov od rušnej ulice delí len vrstva skla.
Symbolickú hodnotu má aj netypicky vytočené strecha ľahko smerujúca k západu. V tomto duchu je totiž vytvorená pochodeň Sochy slobody, ktorú má pripomínať. Šikmé steny a nepravidelné tvary Daniela Libeskinda charakterizujú, používa ich stále, nech už ide o „inteligentné” budovy, mediálne centrum univerzity v Hongkongu, židovské múzeum v Berlíne alebo vojnové múzea v Manchesteri a Drážďanoch. Modernej dobe zodpovedá taktiež okrem vzhľadu aj hospodárenie s energiou spotrebovanou v budove, riadi sa najnovšími energetickými štandardmi. V jednej časti možno nájsť veterné turbíny vyrábajúce elektrinu.
Zlatý stôl (geomorfologický podcelok)
Zlatý stôl je geomorfologický podcelok Volovských vrchov. Najvyšším bodom podcelku je rovnomenný vrch.
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Volovské vrchy → Zlatý stôl ***
Vymedzenie
Tento podcelok leží v juhozápadnej časti pohoria medzi Rožňavou a údolím Hnilca. Predstavuje najmohutnejšiu vrcholovú skupinu Volovských vrchov od sedla Súľová po Úhornianske sedlo, z ktorej vybieha na sever niekoľko rozsiahlych rázsoch.
Na západe susedí s Revúckou vrchovinou (deliacou líniou je rieka Slaná) a jej podcelkami Dobšinské predhorie a Turecká, na juhu leží Rožňavská kotlina. Na juhovýchode, východe i severe nadväzujú podcelky Volovských vrchov, Pipitka, Kojšovská hoľa (deliacou líniou je potok Smolník), Hnilecké vrchy (deliacou líniou je údolie Hnilca) a Knola.
S/2004 S 7
S/2004 S 7 je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
Zlatý stôl (geomorfologický podcelok)
Sídla
Vnútri podcelku sa nachádza jediná obec - Henclová.
Villiers-le-Bois
Villiers-le-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dejepis (pedagogika)
Ministerstvo školstva SR prostredníctvom Štátneho pedagogického ústavu stanovuje školské kurikulum, ktoré prezentuje ako vzdelávacie štandardy, ktoré delí na výkonový štandard, ktorý sa menil v roku 2022.
Po júli 2022
Štátny vzdelávací program (ŠVP) napríklad aj pre stupňa Základnej školy (ISCED 2) je určený napríklad tento vzdelávací štandard "DEJEPIS pre ZŠ s vyučovacím jazykom slovenským a doplnok pre školy s vyučovacím jazykom národnostnej menšiny".
Platné v roku 2021
obsahový štandard napríklad aj pre dejepis 2 stupňa ZŠ v rámci štátneho vzdelávacieho programu (ŠVP). ŠVP stanovuje všeobecné ciele vzdelávania a kľúčové kompetencie, ku ktorým má vzdelávanie smerovať ako aj rámcový obsah vzdelávania. ŠVP je východiskom pre tvorbu školského vzdelávacieho programu, v ktorom sa zohľadňujú aj špecifické podmienky a potreby regiónu.
Edward Steichen
Edward Steichen (* 27. marec 1879, Bivange, Luxembursko – † 25. marec 1973, West Redding, Connecticut, USA) bol americký fotograf, maliar, kurátor fotografického oddelenia Múzea moderného umenia v New Yorku a organizátor umeleckého života.
Životopis
thumb|The Pond-Moonlight, [[gumotlač, 1904; fotografia bola v roku 2006 v aukcii Sotheby's predaná za 2.928.000 dolárov ]]
Narodil s v Bivange v Luxembursku. V roku 1881 jeho rodina Luxembursko opustila a usadili sa v Hancocku v Michigane, neskôr v Milwaukee vo Wisconsine. Tu sa v roku 1895 začal zaoberať fotografiou. O štyri roky neskôr po prvýkrát vystavoval na fotografickom salóne vo Philadelphii. Študoval výtvarné umenie v Milwaukee, Londýne a v Paríži, kde sa stýkal s umeleckou avantgardou. Rovnako ako fotografia ho však lákalo aj maliarstvo. Pre fotografiu sa definitívne rozhodol až po 1. svetovej vojne. Medzi tým sa zoznámil s americkým fotografom Alfredom Stieglitzom a spolupracoval s ním. V roku 1905 zorganizoval s A. Stieglitzom vytvorenie Galérie 291 v New Yorku, kde pripravoval súbory moderného európskeho umenia. Obaja významne ovplyvnili pohľad na moderné umenie v Spojených štátoch.
V prvom období tvorby sa venoval širokej palete motívov v duchu secesnej a symbolistické poetiky od krajín po portréty a výjavy zo spoločnosti. Po roku 1919 zdokonaľoval techniku čistej fotografie, v tvorbe sa prejavili vplyvy glamouru, novej vecnosti a konštruktivizmu. V rokoch 1917 – 1919 stál v čele fotografického prieskumu americkej armády vo Francúzsku, v rovnakej funkcii pracoval aj v námorníctve v Pacifiku.
V období medzi svetovými vojnami pracoval najmä pre časopisy Vogue a Vanity Fair, venoval sa móde a portrétom slávnych osobností (Greta Garbo, Winston Churchill, Charlie Chaplin).
V rokoch 1923– 1938 mal v New Yorku štúdio pre reklamnú a ilustračnú fotografiu. V rokoch 1947 až 1962 bol kurátorom fotografického oddelenia Múzea moderného umenia v New Yorku. V priebehu štrnástich rokov tu usporiadal 65 výstav. Najväčšia z nich bola usporiadaná v roku 1955 s názvom The Family of Man. Bola predstavená v 40 krajinách a ako uvádzajú oficiálne stránky múzea v Clervaux (Luxembursko) ju navštívilo viac než 9 miliónov osôb.
Jeho posledná výstava mu priniesla slávu a ocenenie Presidential medal of freedom, ktoré mu odovzdal 6. decembra 1963 americký prezident Lyndon Johnson.
Jeho fotografia The Pond-Moonlight (1904), bola predaná za 2.928.000.-USD vo februári 2006 v aukcii Sotheby's New York. Fotografia patrí k raným piktorialistickým dielam. Ide o jednu z prvých skutočne farebných fotografií vytvorených ušľachtilou gumotlačou. Na svete existujú iba tri známe kópie tejto fotografie. V zozname najdrahších fotografií obsadilo toto dielo druhé miesto (2009).
Fenrir (mesiac)
Fenrir (provizórne označenie S/2004 S 16) je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.
450 Brigitta
450 Brigitta je planétka v hlavnom pásme planétok.
Michalovice
Michalovice môžu byť:
Džentrifikácia
Džentrifikácia (nesprávne gentrifikácia ) je súbor lokálnych sociálno-kultúrnych zmien, ktoré sú dôsledkom toho, keď bohatší ľudia nakupujú nehnuteľnosti na bývanie v dosiaľ menej prosperujúcich spoločenstvách. V nadväznosti na džentrifikáciu rastie priemerný príjem a klesá priemerná veľkosť rodiny v spoločenstve, čo môže viesť k vytlačeniu nízkopríjmových vrstiev obyvateľstva (z dôvodu zvýšeného nájomného, vyššej ceny domov a vyššej dane z vlastníctva). Tento typ populačnej zmeny znižuje priemyselné využitie pôdy, ktoré ustupuje využitiu pre obchod a bývanie. Okrem toho sa do skôr zanedbaných oblastí sťahujú nové firmy zamerané na bohatších spotrebiteľov, čo ďalej znižuje dostupnosť služieb pre menej majetných domorodcov.
Opačným procesom džentrifikácie je suburbanizácia.
Píšťany
Píšťany sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 215 obyvateľov, z toho 113 mužov a 102 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 39,6 roka, ženy 44,2 roka).
Karol Ivan Kiszely
náhľad|Náhrobok K. I. Kiszelyho a jeho manželky v banskobystrickom evanjelickom cintoríne. Karol Ivan Kiszely (* 12. október 1881, Banská Bystrica – † 12. apríl 1947, Banská Bystrica) bol pedagóg, pamiatkar, archivár múzejník a knihovník.
Životopis
Karol Kiszely sa narodil 12. októbra 1881 v Banskej Bystrici. Pochádzal z rodiny, ktorej predkovia prastarý otec Michal Kiszely a starý otec Karol Ján Kiszely boli uznávanými opravármi a výrobcami organov. Jeho otec Ján Kiszely bol právnikom, úradníkom sporiteľne a neskôr riaditeľom banky. Matka Hermína Dobrovitsová bola sestrou Idy Dobrovitsovej manželky Svetozára Hurbana Vajanského.
Za štúdiom do sveta
Svoje štúdium začal v rodnom meste na banskobystrickom evanjelickom gymnáziu, ktoré ukončil maturitou. Potom pokračoval na univerzite v Budapešti, kde získal vysokoškolské vzdelanie. Tu vyštudoval históriu, zemepis a orientalistiku. Popri turečtine ovládal latinský jazyk, nemčinu, maďarčinu a slovenčinu. Bol jediným Banskobystričanom ovládajúcim turečtinu. V rámci svojich študijných ciest navštívil mnohé orientálne krajiny, napr. Turecko, Kaukaz, krajiny Orientu. Následne o týchto výskumných cestách prednášal na pôde Uhorskej zemepisnej spoločnosti v Budapešti, ale aj v Banskej Bystrici.
Úspešná učiteľská kariéra
V školskom roku 1914 – 1915 nastúpil na pozíciu pomocného profesora bez nároku na odmenu na Evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici, kde vyučoval zemepis, dejepis, prírodopis, gréčtinu a dokonca matematiku.
Všetko pre kultúru v meste Banská Bystrica prostredníctvom múzea a knižnice
Keď v roku 1915 zomrel jeden z troch nehonorovaných kustódov múzea Samuela Bothár, voľba na jeho nástupcu padla práve na Karola Kiszelyho. Mesto ho preto už o dva roky 29. marca 1917 definitívne menovalo jediným správcom banskobystrického mestského múzea so sídlom v Matejovom dome. V tejto funkcii pôsobil až do svojej smrti. Zaslúžil sa o budovanie múzea, ktoré v roku 1925 prihlásil do Zväzu československých múzeí. Mesto ho ďalej 3. februára 1926 popri správcovstve múzea jednohlasne ustanovilo aj za mestského knihovníka. Mestská knižnica bola zriadená v malej zasadacej sieni budovy radnice na námestí v Banskej Bystrici. Vzhľadom na bohaté knižničné tradície mesta inicioval 5. januára 1929 v mestskej rade zriadenie vedeckej knižnice. V tom čase sa ale myšlienka neujala. Satisfakcie sa mu však dostalo ako správcovi knižnice, keď mesto po mnohých úvahách určilo pre Mestskú verejnú knižnicu samostatný trakt novej budovy Štátneho učiteľského ústavu v prvej polovici roku 1935, kde postupne zriadil verejnú čitáreň. V roku 1932 ho Štátny referát na ochranu pamiatok na Slovensku menoval za štátneho konzervátora v okrese Banská Bystrica.
V spolupráci s Osvetovým zborom pripravil kurz sprievodcov po pamiatkach Banskej Bystrice a okolia, ktorý skončil preskúšaním frekventantov pred komisiou 5. mája 1937.
Ako zanietený múzejník a banskobystrický lokálpatriot sa zapojil do príprav výstavy pod názvom Staré umenie na Slovensku v Prahe. Zo zbierok mestského múzea vybral najreprezentatívnejšie zbierkové predmety z obdobia gotiky, ktoré na výstave vynikajúco reprezentovali Banskú Bystricu a Slovensko a ktoré pri tejto príležitosti zreštaurovala zdarma Umelecká beseda v Prahe. Dňa 9. decembra 1939 bol v Martine založený Zväz slovenských múzeí, kde medzi zakladajúcimi múzeami bolo zastúpené aj Mestské múzeum v Banskej Bystrici v zastúpení Karolom Kiszelym a Dr. Jozefom Karvašom. Obaja boli zvolení za členov muzeálnej rady zväzu, pričom Karol Kiszely bol na 3. zjazde zväzu v roku 1943 zvolený za druhého podpredsedu Zväzu múzeí na Slovensku. V roku 1939 pripravil umeleckohistorické muzeálie pre svetovú výstavu v New Yorku a v roku 1942 pre národopisnú výstavu Slovensko v Stuttgarte.
Charakterný, čestný a pracovitý
Karol Kiszely si dokázal zachovať ľudskú dôstojnosť a pevný charakter aj v zložitej životnej situácii v roku 1944, v ktorej prejavil osobnú statočnosť a odvahu, keď počas SNP po jeho ústupe do hôr ukryl v Mestskom múzeu v Banskej Bystrici časť archívu SNM vrátane tajného archívu dr. Vavra Šrobára. Karol Ivan Kiszely bol členom sedemnástich domácich a zahraničných vedeckých a odborných spoločností. Aktívne publikoval doma aj v zahraničí. V roku 1937 napísal a vydal prvého slovenského Sprievodcu Mestského múzea v Banskej Bystrici a v roku 1941 publikáciu Banská Bystrica – perla Slovenska, ktorá vyšla pre účastníkov Matičných dní v Banskej Bystrici v dňoch 9. – 11. mája 1941. Karol Kiszely bol a zostáva zosobnením morálnej a odbornej integrity, človekom, ktorý pracoval sedem dní v týždni v prospech mesta, múzea a knižnice. Spolu s likvidáciou starého meštianskeho domu padla pravdepodobne za obeť aj celá jeho pozostalosť.
Karol Kiszely zomrel 12. apríla 1947 po dlhej chorobe vo svojom rodnom dome, bez potomkov. Pochovaný je spolu s manželkou na evanjelickom cintoríne v Banskej Bystrici. Jeho rodný dom na terajšej Skuteckého ulici č. 3 odkúpil v roku 1953 Jednotný národný výbor a po jeho asanovaní tu bola postavená budova kina Hviezda.
Ako znalec dejín Banskej Bystrice a okolia vykonával lektorskú službu, organizoval kurzy sprievodcov, spracoval dejiny Matice slovenskej v Banskej Bystrici za roky 1963-1875.
Ján Klamárik
Ján Klamárik (* 7. február 1832, Lučenec – † 8. október 1898, Banská Bystrica) bol pedagóg.
Pseudonym: Kemény
Životopis
Študoval na gymnáziu v Kiskunfélegyháze a v Pešti. Od roku 1847 študoval filozofiu v Pešti a v rokoch 18541855 vo Viedni, kde v roku 1858 zložil učiteľské skúšky z matematiky a prírodopisu. PhDr. V roku 1870 absolvoval zahraničnú cestu, počas ktorej študoval systém školstva. Pôsobil ako zastupujúci profesor na gymnáziu Kiskunfélegyháze, v Pécsi a inde.
V rokoch 18611883 pôsobil v Banskej Bystrici, od roku 1867 ako riaditeľ gymnázia, v rokoch 18761883 ako obvodný školský inšpektor. Ako školský inšpektor sa pričinil o vznik vyššej dievčenskej školy a chlapčenskej meštianky v Banskej Bystrici.
Ako expoment maďarizátorskej  politiky v Banskej Bystrici sa podieľal v auguste 1867 na odstránení siedmich slovenských profesorov z banskobystrického gymnázia, medzi nimu aj Martina Čulena. V roku 1874 ako hlavný dozorca viedol vyšetrovanie proti gymnáziu v Klaštore pod Znievom. V roku 1875 zakročil proti slovenským študentom za uctenie pamiatky Andreja Sládkoviča. V maďarizácii spolupracoval s biskupom Arnoldom Ipolyi-Stummerom a podžupanom Belom Grünwaldom.
Od roku 1883 pracoval ako tajomník Ministerstva kultúry a školstva v Budapešti. V roku 1889 sa stal ministerským radcom. Od roku 1883 riadil zmeny a úpravy v uhorskom školstve. Bol zvolenským podžupanom, čestným členom krajinskej profesorkej spoločnosti, krajinskej profesorskej rady a čestným predsedom pedagogickej spoločnosti.
2603 Taylor
2603 Taylor je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 30. januára 1982.
Allods Online
Allods online je voľne dostupná (freeware) MMORPG fantasy hra vytvorená ruskou spoločnosťou Astrum Nival a dnes dostupná po celom svete v angličtine, nemčine, francúzštine, taliančine a poľštine. Náklady na vytvorenie a vydanie hry sa vyšplhali na sumu 12 miliónov dolárov. Hra sa veľmi nápadne podobá hre World of Warcraft.
Madiran
Madiran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Allods Online
Allods Online bol oficiálne zahájený v Rusku, Európe, USA, Brazílii, Turecku, Japonsku, Kórei a ďalších krajinách. Podľa vývojárov, celkový počet registrácií v Allods Online po celom svete je viac ako 7 miliónov.
Madiran
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Allods Online
Popis hry
Dej hry sa odohráva vo fiktívnom svete „ostrovov“ rozmiestnených po vesmíre - Astral, medzi ktorými sa hráči môžu dopravovať loďami. Hru je možné hrať ako klasické MMORPG teda plniť úlohy, vylepšovať postavu a bojovať proti príšerám (PVE) alebo proti hráčom (PVP). Okrem tejto možnosti, je možné spolu s ďalšími hráčmi objavovať svet pomocou cestovania loďami. Na jednu loď môže ísť 6 hráčov, ktorí sa vydajú na vesmírnu plavbu a môžu naraziť na ostrovy, ktoré ešte neboli objavené žiadnymi hráčmi a tieto dokonca môžu po objavení pomenovať podľa vlastného uváženia.
Hra obsahuje dve hlavné frakcie - The League („tí dobrí“) a The Empire („tí zlí“). Každá frakcia má svoje územie a svoje hlavné mesto. V tomto hlavnom meste začínajú všetky rasy spoločne. The League má svoje hlavné mesto Novograd a The Empire má svoje hlavné mesto Nezebgrad.
Madiran
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allods Online
Popis hry
Hlavým cieľom hry je vylepšovať svoju postavu - získavať úrovne plnením rôznych úloh (questov) alebo zabíjaním príšer (NPC). Platidlom v hre sú zlaté mince, ktoré sa delia na strieborné a tie potom ešte na medené (po 100). Získavajú sa so zabitých NPC alebo obchodovaním s hráčmi.
Rasy a úlohy v hre
''Sú uvedené anglické alebo poslovenčené názvy, nakoľko hra nemá slovenský ani český preklad. Povolania (classy) majú u každej rasy iný názov, ale jedná sa prakticky o tie isté role.''
Systém hry
Systém hry je veľmi podobný hre World of Warcraft - hráči prechádzajúci z tejto hry nemajú žiadny problém s pochopením jej ovládania a funkcií. Základom hry je PVP (player versus player) a PVE (hráč proti NPC) v hre existuje podobne aj bojovanie proti bossom a elitám v skupine v dungeonoch a raidoch.
Raidy a dungeony pozostávajú z minimálne 5 hráčov a je potrebný minimálne jeden tank (hráč, ktorý na seba púta pozornosť hlavného protivníka), minimálne jeden liečiteľ (hráč/i ktorí dopĺňajú tankovi a celej skupine zdravie) a tzv. „damage dealeri“ (hráči, ktorí spôsobujú bossovi vysoké poškodenie - angl.damage).
Maximálna úroveň
Maximálna úroveň v hre Allods nie je presne určená. Príležitostne ju tvorcovia hry navyšujú. Niekedy je to raz ročne alebo pri inej príležitosti. V súčasnosti (október 2012) je maximálna úroveň v hre 51.
Hudba v hre
Hudobné motívy vytvoril Vladislav Isaev, tvorca elektronického projektu Scanno-Tec, skladateľ Mark Morgan, autor hudby pre prvé dva diely série Fallout a Planescape: Torment a Michael "Lind Erebros - Kostylevo"
Stilbé
Pozri aj
Stilbe
Malta
Malta, dlhý tvar Maltská republika (po maltsky Repubblika ta’ Malta, ), je malý ostrovný štát v Stredozemnom mori medzi Sicíliou a severnou Afrikou.
Hlavným mestom Malty je Valletta. Oficiálnym jazykom je maltčina a angličtina. Dôležitým ekonomickým odvetvím sú stavba lodí a spotrebný priemysel, ktorý z veľkej časti vyrába na vývoz. Ďalším zdrojom príjmov je najmä v posledných rokoch cestovný ruch.
Etymológia
Pôvod slova „Malta“ je neistý. Najčastejšie je predpokladaný grécky pôvod, a to od slova μέλι („meli“, v preklade „med“). Gréci nazývali ostrov menom Μελίτη („Melité“, v preklade „med“ alebo „sladký ako med“), pravdepodobne pre jedinečnú produkciu medu na Malte – na ostrove totiž žije endemický druh včely.
Ďalší možný etymologický pôvod je fenický. Fenické meno pre Maltu (Maleth) v preklade znamená „prístav“, lebo vo svojich starovekých prístavoch Malta poskytovala ochranu lodiam pred búrkami. Rovnako tak to možno interpretovať ako poukaz na množstvo zálivov a zátok nachádzajúcich sa na Malte.
Geografia
Maltské súostrovie leží na strategickom mieste v Stredozemnom mori, južne od Sicílie a  východne od Tuniska. Má rozlohu 316 km2. Osídlené sú tri väčšie ostrovy:
Ďalšie ostrovy ako Cominotto, Filfla Island alebo St. Paul's Island sú neobývané. Prevažná väčšina pobrežia všetkých ostrovov je skalnatá. Povrch sa skladá z rôznych druhov priepustného vápenca, ktorý sa používa ako stavebný materiál. Geograficky aj geologicky patrí Malta k Európe.
Prírodné podmienky
náhľad|Topografická mapa Malty
Geológia
Geologicky patrí Malta šelfu Apeninského polostrova. Od Tuniského pobrežia ju oddeľuje pliocénno-kvartérny Maltský gráben, ktorý zrejme vznikol ako zaoblúková panva pri rozpínaní Tyrrhenského mora. Maltské súostrovie tvoria prevažne neskorooligocénne až miocénne vápence, íly a piesky. Usadzovali sa na treťohornej karbonátovej platforme. Treťohorné horniny boli v štvrtohorách vynorené a erodované. Vodné toky vymodelovali v krajine mierne vrchy do výšky. Vyššie, skrasovatené oblasti sú pokryté iba tenkým pôdnym pokryvom s červenými pôdami. Nižšie oblasti majú vyvinuté svetlé pôdy.
Povrch a vodstvo
vľavo|náhľad|Maltská krajina na ostrove Gozo Povrch ostrovov je pahorkovitý, tvorený najmä vyzdvihnutými vápencovými plošinami. Najvyšším bodom je Dingli (Bingemma Heights 253 m n. m.) na ostrove Malta. Riečna sieť ani pramene na ostrovoch neexistujú. Veľkým problémom na Malte sú zásoby vody, keď v čase najväčšej spotreby vody v letných mesiacoch prakticky neprší. Na zásobovanie boli preto vybudované nádrže na zachytávanie dažďovej vody. Voda sa však na ostrovy dováža.
Podnebie
Malta má stredomorské podnebie subtropického pásmo. Striedajú sa tu mierne a vlhké zimy s horúcimi a suchými letami. Teplotné výkyvy sú pomerne malé. Priemerné januárové teploty sa pohybujú medzi 11 − 12°C, najvyššie priemerné teploty sú v auguste (26 až 27°C). Priemerné ročné teploty dosahujú 18 − 19°C. Najviac zrážok spadne v novembri, letné mesiace sú úplne bez zrážok. Priemerný ročný úhrn zrážok sa pohybuje okolo 500 − 560 mm. Na ostrovoch vanie často silný vietor.
Rastlinstvo a živočíšstvo
Pôvodná vegetácia bola zničená už v staroveku. S odlesnením sa rozšírila erózia pôdy. Súostrovie nemá v podstate žiadnu lesnú pokrývku, oveľa častejšie sú krovinaté porasty. Trávnaté spoločenstvá sú silne zmenené, na väčšine plochy ostrovov je nesúvislý vegetačný kryt s ostrovčekmi slanomilnej a teplomilnej vegetácie. Živočíšne druhy zastupujú najmä plazy a hmyz. Ochrana krajiny sa usiluje zachovať súčasný stav prírody. Malta nemá veľkoplošné chránené územia. Chránené oblasti sú väčšinou na pobreží (morské zruby, jaskyne a pod.), vo vnútrozemí sú to slané jazerá.
Starovek
Maltské ostrovy boli prvýkrát obývané v období neolitu okolo roku 5200 pred Kr. pravdepodobne Sikanmi, ktorí sa na Maltu dostali zo Sicílie. Vyhynutie trpasličieho hrocha a trpasličieho slona nastalo pravdepodobne v dôsledku príchodu týchto prvých ľudí. Obývanie Malty neolitickými farmármi sa uskutočnilo v troch vlnách, ktoré rozlišuje rôzny typ keramiky charakteristický pre danú migračnú vlnu (Ghar Dalam, šedá Skorba, červená Skorba).
thumb|left|Chrámy [[Ggantija]] thumb|right|Chrámový komplex [[Mnajdra]] K najvýznačnejšiemu obdobiu v histórii Malty patrí tzv. obdobie chrámov, ktorého začiatok sa datuje rôzne (napríklad 4100 rokov pred Kr. alebo 3600 rokov pred Kr. ). Okolo roku 3500 pred Kr. boli postavené najstaršie megalitické chrámy na svete, a to Ġgantija na ostrove Gozo a Ħaġar Qim a Mnajdra na ostrove Malta. Potom sa maltské ostrovy na niekoľko desaťročí vyľudnili a takými zostali až do príchodu ľudí, ktorí svojich mŕtvych spopolňovali a stavali menšie megalitické stavby nazývané dolmeny.
Jozef Menšík
Jozef Menšík (* 19. november 1917, Skačany – † 22. apríl 1943, Swanton Morley) bol slovenský stíhací pilot, ktorý počas druhej svetovej vojny lietal v službách britskej RAF.
Malta
Starovek
Približne v roku 700 pred Kr. sa na Malte usadili starovekí Gréci (hlavne v oblasti, kde v súčasnosti leží Valletta). O storočie neskôr sa na Malte usadili aj fenickí obchodníci, pre ktorých bol ostrov zastávkou na obchodných cestách z východných oblastí Stredozemného mora do Cornwallu. Feničania obývali oblasť dnes známu ako Mdina a priľahlé mesto Rabat, ktoré vtedy nazývali Maleth (pozri vyššie sekciu etymológia). Toto mesto malo význam aj pre Rimanov, ktorými bolo pomenované ako Melita.
Jozef Menšík
Životopis
Jozef Menšík sa narodil 19. novembra 1917 v Skačanoch (okres Topoľčany) ako najstarší z piatich súrodencov.