cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zálesie (okres Senec)
Dejiny
Od roku 1990 je Zálesie opäť samostatné. Po roku 2000 rozsiahla nová výstavba rodinných, ale aj bytových domov a celých ulíc.
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
Potom sa začalo so stavbou hlavného oltára. Jeho výstavba bola dokončená v roku 1640. Oltár je ranobarokovým skvostom, je vysoký a široký  a na jeho tvorbe pracovali Viedenčania Baltazár Knilling a Vít Knoth, Trnavčan Vít Stadler, ktorému pomáhali Ferdinand z Cífera a Kristián Knerr.
Mária Kráľovičová
Životopis
V roku 2013 sa vydala na rozlúčkové turné po Slovensku s komédiou Marca Camolettiho Kto zhasol svetlo a detektívkou Ryba v trojke.
Zálesie (okres Senec)
Kultúrne pamiatky
V obci je jeden kostol a rímskokatolícka kaplnka svätej Trojice z roku 1939. Nad hlavným vchodom je trojuholníkový murovaný štít, v ktorého nike je socha svätého Jozefa. Na konci obce je prícestný kríž, ktorý obyvatelia postavili v roku 1938 na vďaku, že sa nestali súčasť horthyovského Maďarska. Pri dverách vchodu do obecného úradu je osadený bronzový reliéf zakladateľa obce Ignáca Gessaya (z roku 1994).
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
V rokoch 1639 – 1700 prebiehala postupná výzdoba interiéru chrámu a podielali sa na nej talianski štukatéri (výzdoba trvala pol storočia) Giovanni Battista Rooso, Giacomo Tornini (1639 – 1655) a Pietro Antonio Conti, Luca Antonio Colomba, Ján Keller, Erhard Jozef Gruber (1697 – 1700) a viedenskí maliari Carl Ritsch a Franz Joseph Graffenstein.
Mária Kráľovičová
Životopis
Bola prvou slovenskou televíznou herečkou (r. 1957 spolu s Elom Romančíkom „Dovidenia Luciene“ v réžii Jána Roháča) a prvou recitátorkou, ktorá slovenskú poéziu prezentovala v recitáloch na troch kontinentoch (napr. už v roku 1958 na Expo v Bruseli v réžii Alfreda Radoka, v Montreale, Havane, Hanoji, Jeruzaleme...)
Zálesie (okres Senec)
Súčasnosť
Zálesie je obec hneď na východ od Bratislavy a slúži primárne ako satelit a súčasť bratislavskej aglomerácie. Väčšina občanov Zálesia denne dochádza do Bratislavy za školou, prácou či úradmi.
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
Fresková výzdoba s motívom života patróna kostola sv. Jána Krstiteľa od jeho narodenia až po popravenie je hlavným významovým prvkom výzdoby.
Mária Kráľovičová
Životopis
Bola národnou umelkyňou, dvojnásobnou laureátkou štátnej ceny, nositeľkou Radu Ľudovíta Štúra I. triedy, Zlatého krokodíla, Krištáľového krídla, má svoju tabuľku na chodníku slávy v Bratislave, je v sieni slávy osobností televíznej obrazovky OTO. Aktívne pracovala v Zväze slovenských dramatických umení a v ústrednom výbore Slovenského zväzu žien a od roku 2006 bola richtárkou Spolku Záhorákov. S manželom, básnikom, spisovateľom a novinárom Mirom Procházkom, mala dve deti.
Zálesie (okres Senec)
Súčasnosť
Aj napriek tomu, že je Zálesie v tesnej blízkosti Bratislavy, v obci už roky prebieha developerský rozmach. Obec je totiž blízko hlavnému mestu, no tiež ponúka "dedinskú atmosféru" – lesy, polia, bicyklovanie, srnky a podobné aktivity. Vďaka tomu je tak Zálesie častou voľbou Bratislavčanov, ktorí si chcú postaviť rodinný dom so záhradou. Z tohto sa dá tiež usúdiť, že v Zálesí okrem pôvodných obyvateľov žije najmä bonitná skupina obyvateľstva.
V obci je aktívna organizácia Červeného kríža a Dobrovoľného hasičského zboru, ktorý organizuje aj mládež. Hasičské súťaže im vypĺňajú voľný čas. Na konci Terchovskej ulice bolo vybudované futbalové ihrisko a v roku 1952 bolo vrátené a zlikvidované. Od roku 2017 ho využíva mládežnícky klub Atletiko Zálesie.
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
Vo vstupnej časti kostola sú dva chory podopierané mohutnými stĺpmi, ktoré slúžili hudobníkom a spevákom. V bočných stenách svätyne sú umiestnené mortuáriá ôsmich členov rodiny Esterházyovcov. Pochovaní boli v krypte pod kostolom, spolu s ďalšími poprednými šľachticmi Uhorska a zosnulými členmi jezuitského rádu.
Zálesie (okres Senec)
Geografia
Obec sa nachádza v Bratislavskom kraji, v okrese Senec a približne 10 kilometrov od hlavného mesta Slovenska, Bratislavy.
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
Po presťahovaní univerzity do Budína bol nazývaný invalidským, neskoršie gymnaziálnym, roku 1937 sa stal seleziánskym, tiež ho spravovala duchovná správa armády. V rokoch 1948 – 1977 bol spravovaný rímskokatolíckym farským úradom sv. Mikuláša. Po vyhlásení Trnavskej arcidiecézy v roku 1977 sa stal v roku 1978 oficiálne jej katedrálnym chrámom. V roku 2008 po vyhlásení Bratislavskej arcidiecézy prestáva byť metropolitnou katedrálou.
Zálesie (okres Senec)
Geografia
Obec Zálesie leží na Podunajskej nížine, nie je však súčasťou Žitného ostrova. Obec síce tesne obteká Malý Dunaj, no z druhej strany. Zálesie tak leží na rozsiahlom polostrove, ktorý je tvorený ramenami Malého Dunaja - Blatinou, Bielou vodou a samotným hlavným tokom Malého Dunaja. Okolo obce sa nachádza veľké množstvo priekop vytvorených vysušenými mŕtvymi ramenami rozvetveného Malého Dunaja.
Univerzitné budovy (Trnava)
Katedrálny kostol sv. Jána Krstiteľa
Sídlia na adrese Univerzitné námestie č. 3.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži sa konali v dňoch 12. až 27. júna 2009 v talianskom meste San Remo. Súťažilo sa v ôsmich kategóriách: páry - mixy, open, ženy, seniori a družstvá - mixy, open, ženy, seniori. Otvorenosť majstrovstiev spočívala v tom, že sa ich mohli zúčastniť aj mimoeurópski hráči a družstvá mohli byť zložené z hráčov rôznych štátov; zároveň mohlo štartovať viacero družstiev z toho istého štátu. Boli to prvé otvorené majstrovstvá Európy, na ktorých sa zúčastnili aj slovenskí reprezentanti.
Zálesie (okres Senec)
Geografia
Aj napriek tomu, že sa obec nenachádza na Žitnom ostrove, je obec z každej strany obklopená rozsiahlymi poliami typickými pre Podunajskú nížinu. V okolí Zálesia sa pestujú najmä repa a kukurica.
Univerzitné budovy (Trnava)
Teologická a filozofická fakulta
Sídlia na adrese Univerzitné námestie č. 2.
Io (mesiac)
Io je jedným z mesiacov planéty Jupiter, najvnútornejší zo skupiny mesiacov objavených Galileom. S priemerom ide o štvrtý najväčší mesiac v slnečnej sústave. Pomenovaný bol podľa gréckej mytológie po Ió – kňažnej Héry, ktorá sa stala milenkou vládcu bohov Dia (v rímskej mytológii bol jeho ekvivalentom Jupiter).
Zálesie (okres Senec)
Geografia
Zálesie je obklopené viacerými jazerami (predovšetkým Zelená Voda I., Zelená Voda II., Zelená Voda III. a Štrkovka v Ivanke pri Dunaji, ktoré pôsobia aj ako rekreačná oblasť pre Bratislavčanov. Niektoré z jazier sú určené na plávanie, ostatné sú veľmi populárne pre rybolov, stanovanie kemping (najmä v lete).
Na sever od Zálesia leží trikrát väčšia obec Ivanka pri Dunaji, ktorá ponúka aj pobočky bánk, poštu, niekoľko supermarketov vrátane TESCO a železničnú zastávku. Na severovýchod leží ešte väčšie Bernolákovo, aj s policajnou stanicou a železničnou stanicou. Na východe leží Nová Dedinka, na juhu a juhovýchode obec Malinovo. Na západ leží letisko hlavného mesta Bratislava a drobná časť Mostu pri Bratislave, ktorá vzniká pri jazerách Zelená Voda.
Io (mesiac)
Na povrchu mesiaca sa nachádza viac ako 400 aktívnych sopiek a Io je tak geologicky najaktívnejším telesom v slnečnej sústave. Extrémne vulkanická aktivita je výsledkom silných slapových javov spôsobených Jupiterom, Európou a Ganymedom. Slapové sily pôsobiace na celý mesiac vyvolávajú trenie, ktoré je príčinou zahrievania jeho vnútra. Erupcie na povrchu vytvárajú oblaky síry a oxidu siričitého, ktoré dosahujú výšku až. Povrch je pokrytý viac ako stovkou vrchov, ktoré vznikli vyzdvihnutím častí kôry vplyvom extrémneho stlačenia kremičitanového plášťa. Niektoré z týchto vrchov siahajú vyššie ako najvyšší pozemský vrch Mount Everest. Na rozdiel od väčšiny mesiacov vo vonkajšej slnečnej sústave, ktoré majú na povrchu hrubú vrstvu ľadu, je Io zložený prevažne zo kremičitanových hornín. Tie obklopujú roztavené železné alebo síro-železné jadro. Väčšina povrchu mesiaca je charakteristická rozsiahlymi pláňami pokrytými sírou alebo zmrznutým oxidom siričitým, čo spôsobuje jeho zvláštne sfarbenie.
Zálesie (okres Senec)
Občianska vybavenosť
Zálesie je plne elektrifikované. Do všetkých domov je zavedený plyn a studená voda. Teplú vodu si občania ohrievajú najmä plynom, časť obce aj napriek aktivistom nie je vybavená centrálnou kanalizáciou. Občania sa poväčšine spoliehajú na žumpy alebo vlastné čistiarne odpadových vôd. V obci zabezpečuje vývoz odpadu spoločnosť AVE. Väčšina domov má prístup k optickému internetu od Telekomu.
Obec je známa aj vďaka tzv. Gešajovským mlynom – viacerými menšími replikami dobových mlynov plávajúcich po Malom Dunaji. V obci sa každoročne organizuje známa Záleská divadelná púť, zmiešaný festival pre deti aj dospelých, kde je doobedie a poobedie venované programu pre deti, kým večer vystupujú známe kapely ako HEX, Para, Billy Barman či Fragile alebo stand-up comedy. Vstup je zadarmo a podujatie je organizované vo vztyčovanom šapitó na Novom námestí.
Tarare (obec)
Tarare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Zálesie (okres Senec)
Občianska vybavenosť
V obci je prevádzkované aj Kino Zálesie, ktoré premieta nepravidlene 4 krát mesačne a to 2 večerné predstavenia, vždy v piatok večer, a dve predstavenia pre deti a to soboty o 10:00. Premieta sa v Kultúrnom dome. Viac informácií o aktuálnom programe nájdete na www.kinozalesie.sk
Io (mesiac)
Povrchový vulkanizmus je zodpovedný za veľké množstvo unikátnych útvarov na Io. Sopečné mračná a lávové prúdy neustále pretvárajú povrch mesiaca. Jeho sfarbenie, ktoré sa vyskytuje v rôznych odtieňoch červenej, žltej, bielej, čiernej a zelenej, je spôsobené väčšinou zlúčeninami síry. Veľké množstvo lávových prúdov, niekoľko z nich dlhších než, prispievajú k rýchlym zmenám vzhľadu povrchu. Pri pohľade z vesmíru povrch mesiaca pripomína povrch pizze. Sopečné erupcie neustále dopĺňajú materiál do slabej atmosféry Io a druhotne aj do rozsiahlej magnetosféry Jupitera.
Zálesie (okres Senec)
Doprava
Zálesie leží na zrekonštruovanej hlavnej ceste tretej triedy III/1041 medzi obcami Malinovo a Ivanka pri Dunaji, prostredníctvom poľnej cesty (časť už tvorí asfaltovaná cyklocesta) je možné dostať sa okolo letiska priamo aj do Bratislavy či do Mostu pri Bratislave.
Tarare (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Io (mesiac)
Io obieha okolo Jupitera po eliptickej trajektórii s veľkou polosou (0,002819 AU), pričom jeden obeh trvá len 1,8 dňa.
Makris
náhľad|Výchova malého Dionýza, detail rímskej fresky, cca z roku 20, Museo delle Terme di Diocleziano Makris ( - Makris, ) je v gréckej mytológii dcéra Aristaia a jeho manželky Autonoy, dcéry tébskeho kráľa Kadma.
Zálesie (okres Senec)
Doprava
Autobusové spojenie v Zálesí zabezpečuje spoločnosť ARRIVA, ktorá obec v krátkych intervaloch linkou 610 spája s Bratislavou, Ivankou pri Dunaji a Malinovom. Obec Zálesie má 4 autobusové zastávky, a to sú: Zálesie, Cintorín; Zálesie, Centrum; Zálesie, Korzo a Zálesie, Domky. Na zastávke Zálesie, Korzo sa nachádza obratisko využívané nočnou linkou 798. Obe linky sú súčasťou IDS BK.
Makris
Makris bola sestrou slávneho lovca Aktaióna, ktorý náhodou uvidel nahú kúpajúcu sa bohyňu Artemis. Bohyňa ho preto za trest premenila na jeleňa, ktorého roztrhali vlastní psi.
Podľa antického autora Apollónia Rhodského sa Makris vydala za prvého kráľa Fajákov, Nausithoa. Keď najvyšší boh Zeus prikázal bohovi Hermovi, aby mu ukryl syna Dionýza pred jeho žiarlivou manželkou Hérou, Hermes dal dieťa do opatery Makride, na ostrov Fajákov (ostrov Scheria, dnes Korfu). Makris sa potom s dieťaťom ukryla v jaskyni, kde sa oň starala aj napriek nebezpečenstvu, ktoré jej hrozilo zo strany bohyne Héry. Ostrov vtedy navštívila aj bohyňa Démétér, ktorá naučila miestnych ľudí obrábať polia.
Io (mesiac)
Mesiac Io hral významnú úlohu v rozvoji astronómie v 17. a 18. storočí. Objavený bol už v roku 1610 Galileom Galileim, spolu s ďalšími veľkými satelitmi Jupitera. Objav týchto mesiacov podporil všeobecné prijatie Kopernikovho heliocentrického modelu slnečnej sústavy, vývoj Keplerových pohybových zákonov a prvé merania rýchlosti svetla. Až do konca 19. storočia zostával Io pre pozorovateľov len obyčajným bodom. Zlepšenie astronomických ďalekohľadov na začiatku 20. storočia umožnilo rozpoznať tmavo červené polárne a svetlé rovníkové oblasti. V druhej polovici 20. storočia preleteli okolo mesiaca dve kozmické sondy Voyager 1 a Voyager 2, ktoré priniesli poznatky o jeho geologickej aktivite a mladom povrchu bez zjavného pokrytia impaktnými krátermi. V 90. rokoch a na začiatku roka 2000 okolo mesiaca niekoľkokrát preletela kozmická sonda Galileo, čo prispelo k získaniu poznatkov o vnútornej stavbe mesiaca. Prieskum Io pokračoval v prvých mesiacoch roku 2007 preletom sondy New Horizons.
Zálesie (okres Senec)
Doprava
Autobusová dostupnosť:
Tarare (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Univerzitné budovy (Trnava)
Lekárska fakulta
Budova Lekárskej fakulty je najmladšou budovou z komplexu, pochádza z rokov 1770 – 1772. Klasicistickú dvojpodlažnú blokovú stavbu postavil staviteľ J. Hausmann podľa projektu F. A. Hillebrandta. Budova je v súčasnosti dvojpodlažná, pôvodná stavba mala dvojpodlažnú iba centrálnu časť s predstupujúcim schodiskovým rizalitom a z jej strednej časti na obidve strany vybiehali kratšie prízemné krídla. Po presídlení univerzity v roku 1777 na pokyn Márie Terézie do Budína bola v budove Kráľovská akadémia, ale len do roku 1784. Po obnovení Trnavskej univerzity k 1. júlu 1992 zákonom č. 191/1992 bola v roku 1994 otvorená Fakulta ošetrovateľstva a sociálnej práce (FOSP), ktorá zmenila názov v roku 1998 na Fakulta zdravotníctva a sociálnej práce Trnavskej univerzity.
Tarare (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zálesie (okres Senec)
Doprava
Intervaly spojov:
Posledný spoj z Bratislava, AS odchádza o 22:37. Od roku 2021 do obce premáva aj nočná linka 798 s odchodom z Hodžovho námestia v Bratislave, s napojením na nočné linky bratislavskej MHD.
Okrajové časti Bratislavy sú od Zálesia vzdialené do 10 minút jazdy autom, vďaka mestskému obchvatu sa je možné dostať do centra do 20 minút autom. Zálesie veľmi trpí nepriaznivou dopravnou situáciou spôsobenou zbiehaním sa miestnej cesty tretej triedy III/1048 a cesty prvej triedy I/61 v Ivanke pri Dunaji. Semaforová križovatka je tiež známa ako "križovatka pri Metre" pomenovaná podľa rovnomenného supermarketu. Situáciu sľubuje vyriešiť D4R7 s plánovaným výjazdom Ivanka pri Dunaji-sever, ktorý sa začal stavať na jar 2018.
V auguste 2020 sa tiež uvažovalo o tangentovom prepojení Zálesia so samotným obchvatom 4-prúdovou cestou od severného konca Zálesia, s vlastnou križovatkou a diaľničným zjazdom Zálesie na D4R7. Tangenta je zatiaľ v štádiu návrhu a obidva varianty zablokovali obce Zálesie a Ivanka pri Dunaji kvôli blízkosti k obciam. Ivanka pri Dunaji na úseku požaduje vybudovať tunel.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Družstvá - mixy
Súťaže sa zúčastnilo 89 družstiev z 36 štátov. Družstvá boli rozdelené do 6- a 5-členných skupín. Prví traja zo skupiny postúpili do kvalifikácie A, ostatní do kvalifikácie B. V kvalifikačných skupinách sa hralo švajčiarskym systémom a do vyraďovacej fázy postúpilo prvých 27 družstiev; z kvalifikácie B postúpilo 5 družstiev.
Univerzitné budovy (Trnava)
Lekárska fakulta
Budova sídli na Univerzitnom námestí č. 1
Adalbertinum – Seminár sv. Vojtecha
Seminár bol jedným z prvých budov slúžiacich pre ubytovanie študentov. Založil ho roku 1619 arcibiskup Peter Pázmaň pre chudobných študentov jezuitského gymnázia. Budova stojí na rohu ulíc Jána Hollého a Invalidskej. Budova bola pôvodne jednoposchodová a zaberala pozemky štyroch meštianskych domov. Neskôr bola prebudovaná na dvojposchodovú s renesančnými prvkami a rohovou vežou. Z roku 1710 pochádza vstupný ranobarokový portál so sochou Sv. Vojtecha a kaplnka. Roku 1729 bol seminár rozšírený o meštiansky dom v smere k Semináru červených klerikov. V roku 1877 bola v budove Adalbertínia učňovská remeselnícka a obchodná škola. Tiež tu bola od roku 1908 aj verejná mestská knižnica a mestské múzeum, ktoré tu zotrvalo do roku 1918. V 20. rokoch 20. storočia bol seminár zvýšený o tretie podlažie, kedy v budove začala fungovať základná škola. V nej pôsobil ako učiteľ aj Peter Jilemnický, ktorému je na priečelí umiestnená pamätná tabuľa. Ako jedna z mála budov bývalej trnavskej univerzity slúži prakticky nepretržite školským účelom a aj teraz tu sídlia Súkromné tanečné konzervatórium Dušana Nebylu a Trnavská univerzita.
Io (mesiac)
Fyzikálne vlastnosti
So svojím stredným priemerom je tretím najväčším Jupiterovým mesiacom a teda len o málo väčší ako zemský Mesiac, ktorý má priemer. Váži 8,93.1022 kg pričom priemerná hustota dosahuje 5,3g.cm−3. Pre porovnanie, Mesiac dosahuje hmotnosť 7,4.1022 kg, čo je o 21 % viac, pri priemernej hustote 3,3 g.cm−3. Medzi Galileovými mesiacmi je v uvedených parametroch pred Európou, ale za Kallisto a Ganymedom.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Družstvá - ženy
Súťaže sa zúčastnilo 20 družstiev z 15 štátov, víťazom sa stal tým CBC Milano.
Zálesie (okres Senec)
Doprava
V januári 2021 bol návrh stále v diskusnom štádiu a k aliancii Zálesia a Ivanky pri Dunaji sa pridalo viacero okolitých dedín z mikroregiónu bratislavských satelitov ako Bernolákovo či Malinovo.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Družstvá - seniori
Súťaže sa zúčastnilo 24 družstiev z 22 štátov, víťazom sa stal tým Miroglio.
Páry - open
Víťazmi tejto kategórie sa stal švédsky pár Peter Fredin a Bjorn Fallenius.
Michal Miloslav Hodža
thumb|Pamätná tabuľa v Liptovskom Mikuláši
Io (mesiac)
Rotácia
Podobne ako ostatné Galileove mesiace či pozemský Mesiac má aj Io k Jupiteru privrátenú stále rovnakú stranu a teda má viazanú rotáciu, čo sa využíva pre definíciu pozičných súradníc.
Slapové javy
thumb|Snímka rotujúceho povrchu Io; veľký červený kruh je okolo sopky [[Pele (sopka)|Pele]] Na rozdiel od Zeme a Mesiaca získava Io hlavnú časť tepla skôr pôsobením slapových javov na jeho jadro ako z rádioaktívneho rozpadu izotopov. Množstvo takto vzniknutého tepla je závislé od vzdialenosti od Jupitera, rotačnej osi, zloženia a stavu materiálu tvoriaceho vnútornú časť mesiaca. Dráhová rezonancia s Európou a Ganymedom udržiava excentricitu obežnej dráhy Io a zabraňuje tomu, aby slapové trenie vnútri Io zmenilo túto dráhu na kruhovú. Rezonančná obežná dráha tiež udržuje vzdialenosť Io od Jupitera; inak by slapy generované Jupiterom spôsobili, že by sa Io pomaly od svojej materskej planéty vzďaľoval. Vertikálna zmena prílivovej výdute Io medzi okamihmi, keď sa mesiac nachádza v apocentre a pericentre svojej obežnej dráhy, môže byť až 100 metrov. Slapové trenie, ktoré vzniká vo vnútri Io, vďaka premene slapovej sily, ktorá by – nebyť rezonančnej obežnej dráhy – viedla k zmene obežnej dráhy na kruhovú, spôsobuje veľké slapové zahrievanie vo vnútri Io, vedúce k taveniu významnej časti mesačného plášťa a jadra. Množstvo takto produkovanej tepelnej energie je až 200 krát vyššie ako množstvo energie z rádioaktívneho rozpadu prvkov. Táto energia sa uvoľní vo forme vulkanickej aktivity, vedúcej k pozorovanému vysokému tepelnému toku (globálny úhrn: 0,6 až 1,6 × 1014 W). Modely jeho obežnej dráhy ukazujú, že objem prílivového zahrievania vnútra Io sa s časom mení a v súčasnosti pozorovaný tepelný tok nie je reprezentatívnym dlhodobým priemerom.
Interakcia s magnetosférou Jupitera
thumb|250px|left|Schematický nákres magnetosféry Jupitera a zložiek ovplyvňujúcich mesiac Io (v blízkosti stredu obrázka): plazmatický torus (červená), neutrálny oblak (žltá), indukčné trubice (zelená) a magnetické indukčné čiary (modrá)
Michal Miloslav Hodža
Michal Miloslav Hodža (* 22. september 1811, Rakša, okr. Turčianske Teplice – † 26. marec 1870, Český Tešín, Rakúsko-Uhorsko) bol slovenský národný buditeľ, evanjelický kňaz, básnik, jazykovedec, zakladajúci člen Matice slovenskej, reprezentant slovenského národného hnutia v 40. rokoch 19. storočia (člen „trojice“ ŠtúrHurbanHodža); brat Ondreja Hodžu a strýko Jána Miloslava Hodžu a slovenského politika, štátnika a publicistu Milana Hodžu.
Io (mesiac)
Interakcia s magnetosférou Jupitera
Io hrá významnú úlohu v celkovom tvare magnetosféry Jupitera. Magnetosféra odvádza plyny a prach z tenkej atmosféry Io rýchlosťou približne 1 tona za sekundu. Tento materiál je prevažne zložený z ionizovanej a atomárnej síry, kyslíka a chlóru, atomárneho sodíka a draslíka, molekúl oxidu siričitého a síry a taktiež draselnosodíkovej soli. Tieto látky majú priamy pôvod v sopečnej činnosti mesiaca, ktorá ich vyvrhla do atmosféry mesiaca. Získaný materiál v závislosti na svojom elektrickom náboji skončí v rôznych prachových oblakoch a radiačných pásoch jupiterovskej magnetosféry a v niektorých prípadoch môže dokonca opustiť gravitačnú oblasť ovládanú Jupiterom.
Do vzdialenosti šiestich priemerov Io od jeho povrchu sa okolo mesiaca nachádza oblak neutrálnych atómov síry, kyslíka, sodíka a draslíka. Tieto častice pochádzajú z vrchnej atmosféry mesiaca, ale sú excitované zrážkami s iónmi v plazmovom toruse (pozri nižšie) a ostatnými procesmi. Plnia Hillovu sféru Io, čo je oblasť, kde mesačná gravitácia dominuje nad Jupiterovou. Niektoré tieto častice nakoniec uniknú z gravitačného pôsobenia mesiaca a sú stiahnuté na obežnú dráhu okolo Jupitera. Počas dvadsiatich hodín sa tieto uniknuté častice rozložia do neutrálneho mračna v tvare banánu, ktorý sa môže ťahať až do vzdialenosti šiestich priemerov mesiaca. Zrážky, ktoré excitujú tieto častice, tiež občas poskytnú elektrón sodíkovým iónom v plazmovom toruse, takže tieto nové "rýchle" neutrálne častice sú z torusu rýchlo odstránené, pričom si však stále udržujú svoju rýchlosť (/s v porovnaní s obežnou rýchlosťou Io /h), ktorá tieto častice vo výtryskoch vystreľuje preč z Io.
Io obieha vo vnútri pásu intenzívneho žiarenia elektrónov a iónov odchytených magnetickým poľom Jupitera. Tento pás má tvar pneumatiky a je známy ako plazmový torus mesiaca Io. Plazma obsahujúca síru, kyslík, sodík a chlór, ktorá vzniká pri ionizácii neutrálnych atómov v oblaku obklopujúcom Io, je odnášaná Jupiterovou magnetosférou. Na rozdiel od častíc v neutrálnom oblaku, tieto častice s ňou aj spolu rotujú. Okolo Jupitera obiehajú rýchlosťou /s. Podobne ako zvyšok Jupiterovho magnetického poľa je aj plazmový torus naklonený k obežnej rovine a rovine Jupiterovho rovníka. To znamená, že Io je niekedy pod a inokedy nad jadrom plazmového toru. Ako bolo spomenuté vyššie, vysoké rýchlosti a energie iónov sú z časti zodpovedné za odnášanie neutrálnych atómov a molekúl z atmosféry mesiaca Io do rozsiahlejšieho neutrálneho oblaku.
Torus sa skladá z troch častí: vonkajšieho, "teplého toru", ktorý leží mimo obežnej dráhy Io; zvisle pretiahnutej oblasti známej ako "ribbon" zloženej z neutrálnej oblasti a chladnejšej plazmy, ktorá sa nachádza vo vzdialenosti zodpovedajúcej veľkosti mesiaca Io. Poslednou je vnútorný "chladný torus" zložený z častíc, ktoré v špirálach pomaly padajú k Jupiteru. Po asi 40 dňoch strávených v tore častice z teplého toru unikajú, čo spôsobuje netypicky veľkú magnetosféru Jupitera. Častice z Io detegované ako zmeny v magnetosférickej plazme ďaleko v magnetochvoste boli zachytené sondou New Horizons. Zatiaľ nebola nájdená spojitosť s vulkanickou aktivitou na povrchu mesiaca a tak sa za zdroj týchto častíc považujú neutrálne sodíková mračná.
Sonda Ulysses počas svojho priblíženia v roku 1992 zaznamenala prúdy častíc veľkosti prachu vyvrhovaného mimo sústavu Jupitera. Prach, ktorý sa v týchto prúdoch pohyboval rýchlosťou až niekoľko stoviek kilometrov za sekundu, mal priemernú veľkosť zrna 10 mikrometrov a je tvorený prevažne chloridom sodným. Neskoršie merania sondy Galileo dokázali, že tieto prachové prúdy pochádzajú z Io. V súčasnosti ale nie je známy mechanizmus ich vzniku.
Univerzitné budovy (Trnava)
Adalbertinum – Seminár sv. Vojtecha
Sídli na adrese Jána Hollého č. 8.
Rubrorum – Generálny seminár
Pre bohoslovcov založil roku 1649 arcibiskup Juraj Lippai Generálny Seminár – Rubrorum, nazývaé tiež aj Seminár červených klerikov, podľa farby reverend, ktoré nosili. Budova bola pôvodne dvojpodlažná. Roku 1783 zabrala budovu armáda. Roku 1914 bola budova zvýšená obdobne ako Adalbertinium o tretie podlažie a bola radikálne prestavaná. Zachoval sa aspoň ranobarokový portál s nápisom a erbom zakladateľa. Priečelie nesie renesančné prvy charakteristické atikou. Od roku 1853 sídlilo v budove Arcibiskupské gymnázium, medzi ktorého významných absolventov patril trnavský rodák Mikuláš Schneider-Trnavský, svetoznámy maďarský hudobný skladateľ Zoltán Kodály či sochár Ján Koniarek. V rokoch 1802 – 1808 tu študoval aj Ján Hollý, ktorého meno nieslo gymnázium od roku 1919, kedy sa stalo štátnym gymnáziom.
Marianum – Mariánsky seminár
Marianum založil roku 1667 ostrihomský arcibiskup Juraj Pohronec-Slepčiansky. Budova sa líšila od ostatných seminárov pôdorysom v tvare H. Uličné krídlo bolo jednoposchodové a zadné dvojposchodové. Nachádzali sa v ňom kaplnka a malá divadelná sála s 12 lóžami na balkóne a galéria s 200 až 300 miestami na sedenie. Vo dvore boli dve záhrady. Fasádu zdobil vstupný portál s nadpisom a erbom zakladateľa, sochou panny Márie a s dvoma levmi. Odbobne ako u Adalbertínia a Rubrora aj Marianum prešlo masívnou prestavbou začiatkom 20. storočia, prvé poschodie predného krídla bolo zbúrané a na jeho mieste bola postavená spoločenská sála vo výške dvoch poschodí. Tým došlo k zjednoteniu výšky všetkých seminárov na Hollého ulici. Zachoval sa len portál s erbom a sochou. Prestavba sa nedotkla zadného krídla, ktoré už nie je spojené s predným krídlom, lebo spojovacie krídlo bolo zbúrané úplne, takže vzniklo jedno nádvorie oddeľujúce predné a zadné krídlo. V sále koncertoval aj Mikuláš Schneider Trnavský. Po odchode univerzity do Budína bolo v budove v 19. storočí umiestnené dvojtriedne lýceum. Pôsobenie biskupa Štefana Moyzesa tu pripomína jeho pamätná tabuľa na fasáde. Marianum je súčasťou Arcibiskupského úradu Trnavskej arcidiecézy. Sála sa používa na koncerty a spoločenské akcie.
Sádli na adrese Jána Hollého č. 10.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Páry - mixy
Súťaže zmiešaných párov sa zúčastnili za Slovenskú republiku Alojz Zlacký a Ljubov Tokárová. V základnej kvalifikácii skončili na 242. mieste s výkonom 45,85%. Postúpili do semifinále B a zo semifinále B do finále B, kde skončili na 91. mieste s výkonom 47,94%.
Univerzitné budovy (Trnava)
Šľachtický konvikt
Budova Šľachtického konviktu (lat.: Convictus nobilium) je najreprezentatívnejšou budovou univerzitného komplexu. Bola určená pre študentov zo šľachtických rodín, čomu odpovedal aj vyšší štandard bývania. Táto budova je vlastne treťou budovou Šľachtického konviktu (prvá bola v roku 1619 na Kapitulskej ulici, druhá bola už na Hollého a podaroval ju semináru Ján Telegdy), stojacou na mieste vyhorenej druhej budovy. V rokoch 1747 – 1754 ju vystavali na príkaz cisárovnej Márie Terézie podľa viedenského palácoveho vzoru. Má neskorobarokový charakter. Budova je honosný, štvorkrídlový, dvojtraktový a trojpodlažný palác. Dispozície boli riešené podľa účelu, na ktorý boli určené a to ako hospodárske priestory, izby pre študentov a veľké spoločenské a reprezentačné miestnosti. Na chodbách, schodiskách a v refektári bola uplatnená barokovo-rokoková štuková výzdoba. Na uličnom priečelí boli pôvodne tri vstupy, hlavný a dva jednoduché. Jednoduché plnili hospodársky účel, v súčasnosti je jeden z nich zamurovaný. Výrazným prvkom hlavnej uličnej fasády je reprezentačný portál s plastikou, vystupujúci do priestoru, kde stĺpová architektúra nesie balustrádový balkón s dvojitým erbom a plastikami. K palácu patrí aj oktagonálne zaklenutá kaplnka, ako pokračovania krídla na ulici M. Schneidera-Trnavského. Kaplnka sv. Kríža je často nazývaná Kaplnkou sv. Jána Evangelistu, k čomu prispieva fraskálna výzdoba s výjavmi Zjavenia sv. Jána Evangelistu od Vavrinca Musingera z roku 1758. Zariadenie sa nezachovalo, po rekonštrukcii je interiér doplnený oltárom Svätého Kríža.
Po odsťahovaní univerzity do Budína roku 1777, slúžila budova striedavo cirkvi a vojsku, v rokoch 1919 – 1936 v nej sídlil Kňazský seminár sv. Cyrila a Metoda, potom tu sídlil seleziánmi spravovaný internát pre žiakov. Po nástupe totality v 50. rokoch 20. storočia budovu využívalo Ministerstvo národnej obrany a až do roku 1990 tu sídlili kasárne. V roku 1991 bola budova vrátená Trnavskej arcidiecéze a po finančne náročných rekonštrukciách bol do nej presťahovaný Arcibiskupský úrad.
Io (mesiac)
Interakcia s magnetosférou Jupitera
Pohyb Io v magnetickom poli vytvára princíp generátora, ktorý vytvára napätie so silou 400 000 V naprieč svojím priemerom a elektrický prúd s hodnotou 3 miliónov ampérov prúdiaci do ionosféry planéty pozdĺž magnetického poľa Jupitera.
Univerzitné budovy (Trnava)
Šľachtický konvikt
Sídli na adrese Jána Hollého č. 10.
Výrobná sila
Výrobné sily (iné názvy: spoločenské výrobné sily, výrobné sily spoločnosti, produktívne sily, spoločenské produktívne sily, produktívne sily spoločnosti; nem. (gesellschaftliche) Produktivkräfte) je v marxizme súhrn ľudských a vecných činiteľov výroby, tvoriaci rozhodujúcu stránku spoločenskej výroby. Výrobné sily sú všeobecnými a nevyhnutnými výrobnými podmienkami v každom spôsobe výroby; medzi výrobné sily patria všetky sily, ktoré vo svojom vzájomnom spojení pôsobia vo výrobnom procese; z nich rozhodujúcu úlohu majú produktívne pracujúci ľudia s ich výrobnými schopnosťami, skúsenosťami a zručnosťou, ďalej spoločenskou prácou vytvorené pracovné prostriedky a pracovné predmety.
Univerzitné budovy (Trnava)
Stefaneum – Seminár sv. Štefana
Štefanský seminár pôvodne sídlil na Kapitulskej ulici. Po tom, čo budovu zo 16. storočia na Halenárskej ulici kúpila roku 1710 ostrihomská kapitula, nechala postaviť v roku 1724 budovu pre univezitný Seminár sv. Štefana. Palácová dvojpodlažná budova má štyri krídla s uzavretým nádvorím. Autorstvo projektu je nevyjasnené, ale vďaka uličným fasádam, ich ornamentálnej výzdobe a farbám a ich podobnosti s palácom Kinských vo Viedni, je pripisované autorstvo neznámemu architektovi z okruhu významného rakúskeho architekta J. L. Hildebrandta. Hlavný portál zo 17. storočia je časťou pôvodného rozsiahlejšieho portálu pôvodného seminára. Na klenbách veľkej sály boli objavené barokové kresby. Kaplnka vo východnom krídle so zaklenutou kupolou je zdobená freskami maliara J. I. Cimbala.
Stephaneum v budove sídlilo v rokoch 1724 až 1850, kedy bol presťahovaný do Ostrihomu. Do roku 1886 v ňom býval arcibiskupský vikár, potom v ňom bol katolícky chlapčenský sirotinec a od roku 1945 bolo Stephaneum využívané ako detský domov až do roku 1995, odkedy bol nevyužívaný a neobývateľný. S rekonštrukciou sa začalo v roku 2007.
Io (mesiac)
Atmosféra
thumb|250px|right|[[Polárna žiara vo vrchných vrstvách atmosféry. Rozdielne farby sú spôsobené rôznymi časticami v atmosfére (zelené atómy sodíka, červené atómy kyslíka a modré molekuly plynov ako napríklad oxidu siričitého). Snímka zhotovený počas zatmenia Io]] Io má extrémne riedku atmosféru, ktorá sa skladá hlavne z oxidu siričitého s tlakom rádovo iba 10−3 Pa. V prípade vyslania sondy na povrch mesiaca nebude možné brzdiť sondu padákom a sonda nebude potrebovať ani tepelný štít, ale pre mäkké pristátie musí použiť raketový motor. Taká riedka atmosféra nezabraňuje ani prieniku ionizujúceho žiarenia, ktoré intenzívne dopadá aj na povrch mesiaca.
Michal Miloslav Hodža
Predrevolučné roky
náhľad|303x303bod|Michal Hodža vo farárskom talári na obraze Petra Bohúňa.
Univerzitné budovy (Trnava)
Stefaneum – Seminár sv. Štefana
Adresa Štefanea je na Halenárskej ulici 1.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Páry - mixy
Majstrami Európy sa stali Turci Emine Kondakci Sen a Tezcan Sen. Bola to prvá zlatá medaila pre Turecko na otvorených majstrovstvách Európy. Druhé miesto získali Dessy Popova a Rossen Gunev z Bulharska, tretie miesto Francúzi Joanna Neve a Jean-François Allix.
Univerzitné budovy (Trnava)
Oláhov seminár
Renesančnú budovu dal postaviť ostrihomský arcibiskup Mikuláš Oláh v roku 1561. Dal ju postaviť na základe uznesení Tridentského koncilu. Mal v nej byť bohoslovecký seminár a kolégium. Päť rokov na to budova vyhorela. Budova má tri krídla a dve podlažia. Tento vzhľad nadobudla po niekoľkých prestavbách. Bohoslovecký seminár bol prvým v Uhorsku. Dnešnú podobu nadobudla trojkrídlová, dvojpodlažná stavba po viacerých prestavbách. Domov pre starých kňazov v budove fungoval od 17. storočia do roku 1919. Potom v nej bola kapitulská knižnica. Po poslednej obnove v rokoch 1974 až 1979 je v seminári Múzeum knižnej kultúry Západoslovenského múzea v Trnave.
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži
Páry - ženy
Víťazkami tejto kategórie sa stal holandský pár Martine Verbeeková a Wietske van Zwolová.
Univerzitné budovy (Trnava)
Oláhov seminár
Nachádzajú sa v ňom: expozícia knižnej kultúry, historické tlače 16. – 20. storočia, expozícia histórie slovenských tlačiarní a tiež expozícia venovaná známemu sochárovi a medailérovi Williamovi Schifferovi, narodenému vo Zvončíne.
Oláhov seminár sa nachádza na adrese Námestie sv. Mikuláša č. 10
Michal Miloslav Hodža
Predrevolučné roky
Pochádzal z roľnícko-mlynárskej slobodníckej rodiny (otec Ján, matka Mária, rodená Hrianková). Študoval v Rakši, Mošovciach, na gymnáziu v Banskej Bystrici (kde ho ovplyvnila téza profesora literatúry G. Kocha o slovenčine ako pramatke slovanských jazykov) a Rožňave, potom v rokoch 18291832 pokračoval štúdiom teológie na evanjelickom kolégiu v Prešove a v rokoch 18321834 študoval teológiu na evanjelickom lýceu v Bratislave. Počas štúdia v Bratislave začal pracovať v Spoločnosti reči a literatúry československej, pričom v rokoch 18331834 bol taktiež zástupcom predsedu spoločnosti (podpredseda). V rokoch 18341836 pôsobil ako vychovávateľ v Rakši a Podrečanoch. V rokoch 18341837 pokračoval v štúdiu teológie vo Viedni, kde bol v roku 1837 ordinovaný na evanjelického kňaza a až do roku 1866 pôsobil ako evanjelický farár v Liptovskom Mikuláši. Koncom 30. rokov navrhol vydávať poučné a náučné časopisy (Krasomil, Vedomil tatranský, Slovenské noviny, Slovenská včela). Bol spolutvorca Prosbopisu liptovského seniorátu o znovuzriadenie Katedry reči a literatúry českoslovanskej na lýceu v Bratislave. V roku 1840 bol dekanom liptovského seniorátu a vyslancom na dištriktuálne konventy, o rok neskôr člen redakcie evanjelického Spěvníka. V roku 1842 sa definitívne usadil na fare v Liptovskom Mikuláši. V tom istom roku bol členom posolstva slovenských evanjelických vzdelancov k rakúskemu cisárovi. V lete roku 1843 sa stretol so Štúrom a Hurbanom v Hlbokom, kde spolurozhodoval o podobe spisovnej slovenčiny, a taktiež o vydávaní slovenských novín. Na ďalšej schôdzi, zvolanej tentokrát do Liptovského Mikuláša v dňoch 26. augusta – 28. augusta 1844, založili kultúrno-vzdelávací spolok Tatrín a Hodža sa stal jeho prvým predsedom.
Io (mesiac)
Atmosféra
Radiácia neustále rozkladá častice v atmosfére, z čoho vyplýva, že musia byť sústavne dopĺňané. Hlavným zdrojom nových častíc je sopečná činnosť, ktorá dodáva oxid siričitý. Okrem toho sa do atmosféry dostáva veľké množstvo plynu tiež sublimáciou zmrznutého oxidu siričitého z povrchu. Najhustejšia atmosféra je pri povrchu, kde je najteplejšie a kde dochádza k najväčšej sublimácii a úniku sopečných plynov z aktívnych sopiek. Hrúbka atmosféry nie je rovnomerná. Závisí od blízkosti zdrojov a od osvetlenia (odvrátená strana od Jupitera je viac pokrytá ľadovým oxidom siričitým než strana privrátená).
Michal Miloslav Hodža
Revolučné roky
Počas revolúcie v rokoch 18481849 mal veľkú zásluhu na uskutočnení schôdze národovcov 10. mája – 12. mája 1848 v Liptovskom Mikuláši, ktorá v prítomnosti Štúra a Hurbana schválila 14 bodov Žiadosti slovenského národa, ktorá obsahovala návrhy na riešenie postavenia slovenského národa v rámci Uhorska. Po vyhlásení stanného práva, ktoré bolo priamou reakciou na žiadosť, sa ako predná osobnosť národného odboja rozhodol odísť do Prahy, aby sa vyhol policajnému stíhaniu. Tu sa aktívne zúčastnil na rokovaniach Slovanského zjazdu a zapojil sa do letných príprav na ozbrojené slovenské povstanie. Stal sa členom prvej Slovenskej národnej rady, taktiež bol i aktívnym účastníkom slovenských dobrovoľníckych výprav v rokoch 18481849 po boku cisárskych vojsk, hoci nesúhlasil so Štúrom a Hurbanom, aby sa veci riešili otvoreným vojenským konfliktom.
Porevolučné roky
Po porážke maďarského povstania sa vrátil do Liptovského Mikuláša a v rokoch 18491850 bol stoličným notárom Liptovskej župy. Nesúhlasil s podporou maďarských kruhov, čo vyústilo do jeho rozhodnutia vzdať sa úradu a pokračovať novými akciami v národnobuditeľskom programe tak v cirkvi, ako i v spoločnosti a kultúre. To mu však prinieslo len nové konflikty a dokonca i fyzické násilie proti nemu. V rokoch 18631867 bol zakladajúcim členom a výborníkom Matice slovenskej. V roku 1866 sa stal vikárom patentálnej evanjelickej cirkvi v Martine, no nakoľko sa podieľal na tzv. patentálnych bojoch, t. j. zápase o tzv. patent (cisárske nariadenie o usporiadaní cirkevných pomerov), bol suspendovaný a nútený opustiť faru. Od roku 1867 žil na penzii v exile v Tešíne, kde sa venoval iba literárnej činnosti. Začiatkom roka 1870 ochorel a krátko nato i zomrel. Pochovaný bol v Tešíne, no v roku 1922 boli jeho pozostatky z Tešína prevezené do Liptovského Mikuláša.
Io (mesiac)
Povrch
Na základe poznatkov prastarého povrchu Mesiaca, Marsu a Merkúru vedci predpokladali, že aj povrch Io je zbrázdený množstvom impaktných kráterov, ktoré budú dobre viditeľné na prvých snímkach povrchu zo sondy Voyager 1. Z množstva kráterov by potom bolo možné stanoviť vek mesiaca. Ale prvé snímky prekvapivo ukázali, že povrch je takmer bez kráterov. Namiesto toho bol pokrytý hladkými planinami narušovanými horami rôznej veľkosti a tvaru, lávovými výlevmi a prúdmi. Celý povrch je navyše rôzne zafarbený v závislosti od materiálu, ktorý sa v určitej oblasti nachádza, čo viedlo k prirovnaniu mesiaca k pomaranču alebo pizze. Neprítomnosť väčších impaktných kráterov napovedá, že povrch mesiaca je geologicky veľmi mladý, podobne ako povrch Zeme, čo je dané neustálym ukladaním sopečného materiálu a pochovávaním starších kráterov. Tieto závery následne potvrdili snímky sondy Voyager 1 ukazujúce 9 aktívnych sopiek.
Michal Miloslav Hodža
Rodinný život
V roku 1842 sa oženil s Kornéliou Kellnerovou (18201906), pochádzajúcou z Liptovského Mikuláša z rodiny lekárnika Jána Juraja Kellnera. Spolu mali 5 detí – syn Cyril (bol právnikom) a štyri dcéry: Marína Miloslava, Božena, Ľudmila a Oľga. Božena (18471936) sa v roku 1868 v Trnave vydala za právnika a národného buditeľa Vendelína Kutlíka. Kornélia Hodža-Kellnerová je pochovaná na bratislavskom Cintoríne pri Kozej bráne.
Io (mesiac)
Povrch
Teplota na povrchu dosahuje v priemere −143 °C, ale rozsiahle oblasti vplyvom sopečnej činnosti majú teplotu okolo 17 °C. Špekuluje sa, že tieto oblasti by mohli byť lávovými jazerami, ktoré sú na povrchu čiastočne stuhnuté. thumb|center|800px|Mapa povrchu Io
Michal Miloslav Hodža
Jazyk
Spočiatku patril k obhajcom biblickej češtiny ako spisovného jazyka, ale od druhej polovice 30. rokov ju už vo svetskej literatúre nepoužíval. Potom obhajoval nový spisovný jazyk. Podieľal sa na kodifikácii stredoslovenčiny a na založení spolku Tatrín. Jeho názory na pravopis sa líšili od Štúrových radikálnych reforiem (Hodža chcel zachovať ä, y, dvojhlásky, rozlíšenie l a ľ na konci základného tvaru minulého času, písanie d, t, n, l pred e, i bez mäkčeňa), no napriek tomu sa plne postavil za nový spisovný jazyk, ktorý bránil pred stúpencami biblickej češtiny. V roku 1852 boli Hodžove pripomienky akceptované a Martin Hattala ich zahrnul do Krátkej mluvnice slovenskej.
Io (mesiac)
Zloženie povrchu
Rôzne farebné oblasti na povrchu Io sú pravdepodobne zapríčinené rôznym materiálom vyvrhovaným na povrch počas sopečnej činnosti. Ide o silikáty (napr. ortopyroxén), síru a oxid siričitý. Celý povrch mesiaca je pokrytý zmrznutým oxidom siričitým, ktorý vytvára oblasti s bielym až šedivým povlakom. Depozity síry na rôznych miestach mesiaca sa naproti tomu javia v žltej až žlto-zelenej farbe. Uloženiny síry v stredných šírkach a polárnych oblastiach sú vystavené pôsobeniu radiácie, čo mení stabilitu síry prejavujúcej sa zmenou počtu väzieb na 8 a zmenou farby na červeno-hnedú.
Michal Miloslav Hodža
Jazyk
Hodža venoval tri diela slovenskému jazyku (Dobruo slovo Slovákom, súcim na slovo, spis na obranu slovenčiny; Epigenes slovenicus (Potomok slovenský) a Větín o slovenčině).
Io (mesiac)
Zloženie povrchu
Explozívne erupcie sopiek mnohokrát vytvárajú mračná v tvare dáždnika, keď späť na povrch dopadá materiál tvorený sírou a silikátmi. Materiál z mračien dosadajúcich na povrch je často červenkastý, čo je spôsobené prítomnosťou síry. Vo všeobecnosti mračná vznikajú nad trhlinami, kde sa na povrch vylieva láva a dochádza k úniku sopečných plynov, v ktorých má veľké zastúpenie S2 prejavujúci sa práve červenou farbou. Príkladom červených usadenín je okolie sopky Pele. Tieto červené usadeniny sú pravdepodobne tvorené sírou (reťazcov troch až štyroch molekúl síry), oxidom siričitým a možno aj Cl2SO2. Ak sa žeravá láva dostane do oblastí, kde už existujú ložiská uloženej síry a alebo oxidu siričitého, dochádza k vzájomnej interakcii, ktorá sa prejavuje vznikom bielych alebo sivých mračien.
Michal Miloslav Hodža
Jazyk
Hodžove argumenty pre prijatie spisovnej slovenčiny boli viac romanticko-mesianistické a kodifikovanie slovenčiny vnímal ako obnovu praslovančiny, matky všetkých slovanských jazykov, uvádza Slovenský biografický slovník.
Tvorba
Svoje prvé diela začal prednášať na schôdzkach Spoločnosti reči a literatúry československej ešte počas stredoškolských štúdií. Dôležitým dielom sa pre neho stala prednáška o československej reči, ktorá vyšla v almanachu Plody v roku 1836. Zúčastnil sa tiež prípravných prác na vydaní Zpěvníka, do ktorého prispel 43 pôvodnými piesňami.
Io (mesiac)
Vulkanizmus
thumb|300 px|Aktívny lávový prúd v sopečnej oblasti [[Tvashtar Paterae Snímky vyhotovené sondou Galileo v novembri 1999 a februári 2000.]] Počas preletov sond Voyager 1 a Voyager 2 bol na mesiaci ako na prvom telese mimo Zem objavený aktívny vulkanizmus. Vďaka postupnému preletu oboch sond bolo možné mesiac pozorovať s odstupom času, čo umožnilo zaznamenať 9 sopiek počas erupcie a následným porovnaním snímok objaviť ďalšie sopky na povrchu mesiaca. Počas silných erupcií môžu vzniknúť prúdy, ktoré sú až stovky kilometrov dlhé. Sú zložené prevažne z bazaltických láv bohatých na horčík. Počas erupcií sa do atmosféry dostane značné množstvo materiálu, ktorý dosahuje výšku až, odkiaľ je zase pozvoľna priťahovaný na povrch, alebo unikne do voľného priestoru. Niektoré pozorované úlomky mali rýchlosť aj viac ako 1 km/s.
Michal Miloslav Hodža
Tvorba
Napísal epickú báseň Matora, filozoficko-básnickú esej Slavomiersky a skladbu Vieroslavín. Začiatkom štyridsiatych rokov bol členom redakcie nového evanjelického Spevníka, do ktorého sám prispel 43 pôvodnými piesňami.
Filozoficko-teologické postoje
Podľa Rudolfa Dupkalu možno zaradiť Hodžu do romanticko-mesianistického prúdu filozofovania, v ktorom dominovali vplyvy kresťanskej teológie, črty schellingovsko-baaderovskej teozofie, iniciatívy poľskej a ruskej romantickej filozofie a myšlienkové postupy Amerlingovej diasofie. Veda, resp. vedenie (vrátane filozofického vedenia) má podľa Hodžu, pripomína Dupkala, zmysel len v prepojení na svedomie a vieru. Len rozumom nemožno odhaliť ani podstatu človeka, ani podstatu sveta. Podľa Hodžu je podstata človeka i sveta prístupná iba viere lebo pravda sa nachádza až za hranicami rozumu – v náboženskej skúsenosti. Hodžu možno zaraďovať medzi mesianistov (jeho mesianizmus sa metodologicky opiera o teistickú modifikáciu Herderovej vízie budúcnosti Slovanov, čo je vplyv Kollára a Šafárika, a kresťanskú koncepciu dejín spásy) aj preto, že veril v predstavu, že Slovania majú znovu nájsť a vrátiť Krista do duchovného života Európy, odkiaľ ho vypudila jeho slovami "osveťanská veda Svetoducha". Podľa Hodžu majú Slovania vytvoriť nové sústavy umenia a vied na princípe Kristovej lásky a pravdy. Ako ďalej uvádza Dupkala, Hodža je mesianisticky presvedčený, že Slovanom prináleží v historickom vývine ľudstva osobitné miesto a poslanie. náhľad|Hrob M. M. Hodžu na vrbickom cintoríne v Liptovskom Mikuláši
Io (mesiac)
Vulkanizmus
Povrch Io je pokrytý depresiami známymi ako paterae. Všeobecne sa paterae vyznačuje rovným povrchom ohraničeným strmými svahmi, čo zodpovedá v pozemskej analógii kalderám, ale v súčasnosti nie je známe, či je ich vznik spojený s vyprázdnením magmatického kozuba a následným zrútením stropu. Oproti kalderám na Marse či na Zemi nie sú na Io tieto útvary situované na vrcholoch štítových sopiek a sú väčšie so stredným priemerom okolo (najväčší známy sa nachádza v oblasti Loki Patera s priemerom ). Mechanizmus vzniku, morfológia a rozmiestnenie napovedajú, že väčšina týchto útvarov má spojitosť so štrukturálnymi deformáciami terénu. Približne polovica z nich je obklopená zlomami či horami. Nachádzajú sa na strane sopečných erupcií, takže lávové prúdy sa často rozlejú na ich rovnom povrchu, ako sa stalo roku 2001 v oblasti Gish Bar Patera. Ďalšou možnosťou je, že ich vyplnením lávou dôjde k vzniku lávového jazera.
Analýza snímok zo sond Voyager viedla vedcov k názoru, že výlevy sú tvorené rôznymi druhmi roztavenej síry. Neskoršie pozemné pozorovania v oblasti infra-žiarenia a merania sondy Galileo však naznačili, že môže ísť o lávové výlevy tvorené bazaltmi s výrazným zastúpením mafických a ultramafických hornín. Táto hypotéza je založená na meraní teploty tzv. "horúcich škvŕn" alebo oblastí s emisiami tepla, ktoré môžu dosahovať teplotu medzi 1200 K až 1600 K. Prvé výsledky modelov naznačovali teploty až okolo 2000 K, ale neskôr boli upravené na základe použitia lepšieho termálneho modelu pre teplotu.
Objavenie mračien nad sopkami Pele a Loki bol prvý dôkaz toho, že je mesiac geologicky aktívny. Vyvrhovaný materiál v mračnách môže obsahovať sodík, draslík a chlór. Mračná sa vyskytujú v dvoch typoch. Najväčšie mračná sú tvorené plynnou formou síry a oxidu siričitého, ktorý uniká z vyvrhovanej magmy v procese tzv. "odplynenia magmy". Usadzovaním častíc z mračna vznikajú červené (obsahujúce síru) alebo čierne (obsahujúce silikáty) usadeniny na povrchu, ktoré môžu dosahovať až v priemere. Vyskytujú sa napríklad v okolí sopky Pele, Tvashtar a alebo Dazhbog Patera. Druhý typ mračien vzniká pri kontakte vyvretej lávy so zmrznutým oxidom siričitým, čím dochádza k jeho zahriatiu a vyparovaniu. Takto vzniknuté mračná sú väčšinou svetlé a majú výšku najviac. Vyskytujú sa napríklad v okolí sopiek Prometheus, Amirani a Masubi.
left|thumb|Snímka hory [[Tohil Mons vysokej zo sondy Galileo]]
Vrchy a pohoria
Na povrchu Io sa nachádza 100 až 150 vrchov, ktoré sú v priemere vysoké. Maximálne výšky dosahujú v južnej oblasti Boösaule Montes 17,5 ±. Vrchy sa často vyskytujú ako ohromné izolované telesá (v priemere sú široké), ktoré nespája očividná globálna tektonická udalosť ako je tomu na Zemi. Na základe ich tvaru sa dá usudzovať, že ich zloženie vyžaduje vyšší obsah silikátových hornín než zlúčenín síry.