cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janíkov dvor
Janíkov dvor (staršie aj: Kopčiansky nový majer, v období po roku 1926 aj: Popperov majer; nem. Antonienhof; maď. Új-major, Antónia-major, János major udvar) je (najmä historické) územie v dnešnej južnej Petržalke. V širšom zmysle (ako majetky, majer) územie zodpovedá zhruba dnešnej miestnej časti Petržalka-Juh a lokalite Nové pole, v užšom zmysle ide len o (dnes už neobývané) sídlo na hranici dnešných lokalít Južné mesto-Zóna A a Južné mesto-Zóna B (čiže zhruba južne od Lúk 5). Do vzniku Česko-Slovenska Janíkov dvor patril pod Kittsee (slovenský historický názov Kopčany).
Ak sa pojem Janíkov dvor chápe ako základná sídelná jednotka, ide v súčasnosti o územie zhruba zodpovedajúce oficiálnej lokalite Južné mesto-Zóna A, juhozápadnej (čiže zatiaľ novostavbami nezastavanej) časti Južného mesta-Zóny B a strednej časti lokality Janíkovské pole; toto vymedzenie vlastne zodpovedá blízkemu okoliu bývalého sídla Janíkov dvor okrem novo vybudovaných budov v Južnom meste-Zóne B.
Janíkov dvor bol v dávnej minulosti ostrov. Do roku 1926 bol majetkom šľachtického rodu Baťánovcov (Batthyány), potom od roku 1926 majetkom F. L. Poppera (odtiaľ názov Popperov majer), neskôr sa stal štátnym majetkom.
Až do výstavby panelového sídliska v Petržalke centrum Janíkovho dvora tvorila rovnomenná malá osada tvorená niekoľkými rodinnými domami a objektami JRD, ktorá bola zbúraná v súvislosti s plánovaným pokračovaním výstavby sídliska až po hranice Jaroviec. Posledný objekt (neobývaný jednoposchodový rodinný dom) bol zbúraný počas cvičenia civilnej obrany a NATO v roku 1999. V časoch prvej Česko-slovenskej republiky a v rokoch 1945-47 sa nachádzal Janíkov dvor v hraničnom pásme. Na vstup do tejto oblasti bolo treba špeciálne povolenie. V roku 1947 túto pozíciou po pričlenení Jaroviec, Rusoviec a Čunova k ČSR stratil. náhľad|Nedokončená stavba depa bratislavského metra, ktorá v súčasnosti slúži ako legálne miesto na [[grafiti]] Dnes sa v tejto oblasti nachádza len záhon s loveckým revírom, štátny majetok, po ktorých nesie meno, a nedokončená stavba depa, ktoré malo slúžiť pre bratislavské metro už pred rokom 1989, avšak projekt bol zrušený a tak objekt chátra. V súčasnosti sa tu plánuje vybudovanie konečnej zastávky a depa električkovej rýchlodráhy, ktorá má viesť cez Petržalku až po Šafárikovo námestie na protiľahlom brehu Dunaja. V minulosti sa tu tiež nachádzala železničná zastávka zrušená po preložení trate južnejšie.
Na územie sú spracované plány (urbanistická štúdia), ktorá predpokladá vznik novej štvrte s bývaním, školami, občianskou vybavenosťou.
Bisseuil
Bisseuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Výkrik
Výkrik je názov expresionistického obrazu, ktorého verzie vznikali od roku 1893 do roku 1910 a ktorý je najznámejším obrazom Edvarda Muncha. Existujúce verzie má v majetku nórska Národná galéria, Munch-museet v Osle a tretia je v súkromnom vlastníctve; tiež existuje litografická verzia. Obraz zachytáva výkrikom znetvorenú postavu s lysou lebkou na pozadí štylizovanej krajiny a krvavého neba. Témou "krvavého neba" sa obraz radí do trojvariácie Beznádej - Výkrik - Úzkosť.
Bisseuil
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Výkrik
Výkrik sa stal niekoľkokrát terčom profesionálnych zlodejov umenia. Jedna z verzií bola ukradnutá z Národnej galérie v roku 1996 a po niekoľkých mesiacoch nájdená. Iná verzia bola ukradnutá spolu s Madonou v roku 2004, nájdená v roku 2006 a po drobných opravách sprístupnená v roku 2008.
Verzia obrazu zo súkromnej zbierky (do tej doby zo zbierok Pettera Olsona) bola 2. mája 2012 predaná za 119 922 500 dolárov na aukcii v newyorskom Sotheby’s. Ide tak o nominálne najvyššiu cenu, za akú bol kedy v aukcii akýkoľvek obraz predaný, pri započítaní inflácie by však Výkrik bol až na štvrtom mieste.
Vznik a inšpirácie
thumb|left|V Munch-museet Veľmi zásadnou inšpiráciou pre vytvorenie obrazu sa Munchovi stala príhoda, respektíve špecifický prírodný úkaz, o ktorom si zapísal do denníka na konci januára roku 1892 toto:
Horný a Dolný Egypt
Horný Egypt a Dolný Egypt boli dve kráľovstvá, z ktorých pozostával Staroveký Egypt. Jeden z titulov faraónov bol práve Vládca dvoch zemí, t. j. Horného a Dolného Egypta. Hoci by sa mohlo zdať, že pomenovanie je prevrátené, pretože Horný Egypt leží geograficky južnejšie ako Dolný Egypt, v skutočnosti je odvodené od toku rieky Níl, ktorá tečie z vysočiny vo východnej Afrike (horný tok) do Stredozemného mora (dolný tok).
Predely medzi jednotlivými historickými obdobiami egyptských dejín súvisia s rozdelením Horného a Dolného Egypta. Takzvané "ríše" zodpovedajú tým obdobiam, kedy Horný aj Dolný Egypt spadali pod vládu jedného panovníka. Počas prechodných období boli dve kráľovstvá rozdelené a ovládané inými vládcami.
Výkrik
Vznik a inšpirácie
A konečne rovnakého roku ako Búrku vytvoril Výkrik. Krajina má zrejme svoj predobraz v pohľade na Oslo z kopca Ekeberg.
Horný a Dolný Egypt
Dolný Egypt
pozri aj Nomy Dolného Egypta
Dolný Egypt tvorí rozširujúca sa delta Nílu. V časoch faraónov bol známy ako ta šemau, čiže Zem rákosia. Delil sa na dvadsaťdva samosprávnych jednotiek, nomov. Prvý nom sa nachádzal približne tam, kde dnešný Asuán, dvadsiaty druhý nom sa prekrýval približne s dnešným Atfihom.
Výkrik
Vznik a inšpirácie
V roku 1978 prišiel kunsthistorik Robert Rosenblum s myšlienkou, že podoba dominantnej figúry mohla byť inšpirovaná peruánskou múmiou vystavovanou v parížskom Trocadero, túto múmiu tiež použil niekoľkokrát (napríklad na obraze Odkiaľ prichádzame? Čo sme? Kam ideme?) Munchov priateľ Paul Gauguin.
600px|center|thumb|Odkiaľ prichádzame? Čo sme? Kam ideme? - Starena úplne vľavo
Horný a Dolný Egypt
Horný Egypt
pozri aj Nomy Horného Egypta
Výkrik
Opis
Dosť možno najproblémovejšou časťou obrazu je krvavé nebo, pretože u neho musel Munch riešiť či majú byť mraky "ako krv" alebo "krv". Na oblohe sa tiež nachádza akési oko uragánu (ktoré je ešte evidentnejšie na litografickej verzii obrazu), ktoré Munch chápal ako symbol "otvorenej rany" (ktorú v sebe niesol už od nicejských čias hlbokej depresie). Ale svojou témou možno chápať oko ako mutáciu tradičného symbolu okna, ktoré tvorilo tak dôležitú úlohu vo Večer na Ulici Karla Johana a v Búrke. Táto mutácia je dôležitá z hľadiska ikonografie moderného umenia.
Horný a Dolný Egypt
Horný Egypt
Horný Egypt sa nachádzal južne od Líbyjskej púšte, za Abú Simbelom. V staroveku bol nazývaný ta mehu, čiže Zem papyrusu. Aj Horný Egypt bol rozdelený na nomy, no pretože jeho veľkú časť pokrývali neobrábané trávnaté porasty, rozdelenie nomov prešlo niekoľkonásobnými zmenami. Ku koncu Novej ríše pozostával Horný Egypt nakoniec z dvadsiatich nomov, z ktorých prvý bol v Memfise.
Výkrik
Opis
Munch považoval obraz za svoje výrazové maximum, pretože maliar v tejto dobe vyjadroval napätie oveľa lyrickejšie - tak aj jeho ďalší obraz Hviezdna noc. S tým možno súvisí aj text "mohlo byť namaľované len šialencom" v hornej časti Výkriku, u ktorého nie je isté, kto ho napísal.
Vplyv na kultúru
thumb|Grafitti v Nemecku pripomínajúce Výkrik Výkrik so svojím dopadom na popkultúru sa rovná Mone Líze maliara Leonarda da Vinciho, Whistlerovej matke Jamesa McNeil Whistlera, Slnečniciam Vincenta van Gogha, alebo Americkej gotike Granta Wooda.
Už Munchov priateľ Stanisław Przybyszewski napísal roku 1917 pod vplyvom obrazu román. V druhej polovici 20. storočia dosiahol Výkrik pre popkultúru až kultového významu. Bol použitý na prebaloch niekoľkých verzií knihy Prvotný výkrik Arthura Janova. V rokoch 1983-1984 vytvoril popartový umelec Andy Warhol sériu sieťotlačových verzií Munchových obrazov vrátane Výkriku, chcel totiž masovou produkciou sňať posvätnú auru z diela. Masovú produkciu započal už sám Munch vytvorením jednoducho kopírovateľnej litografickej verzie. Výkrik tiež ironizoval postmodernista Erró vo svojich akrylových maľbách Druhý výkrik (1967) a Ding Dong (1979).
Ako jeden z mála exemplárov moderného umenia sa Výkrik teší neutíchajúcej širokej známostí, preto sa tiež objavil v reklamách, v animovaných seriáloch ako trebárs Simpsonovci a tiež vo filme a televízii. Psychotický zabijak v kultovom hororovom filme Wesa Cravena Vreskot nosí halloweensku masku, ktorej podobnosť s obrazom rozoberal napr. Tony Magistrale. Reprodukcia diela sa tiež objavuje na rade spotrebných predmetov. Vo svojej dobe bol takmer pravidelne základom paródií jednotlivých tém na českom serveri Vesjolyje Kartinki.
2033 Basilea
2033 Basilea je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Paul Wild 6. februára 1973.
Azulejo
thumb|Azulejos na čelnej stene domu v Aveire Azulejo (slovenská výslovnosť: azulecho; španielska výslovnosť: asulecho; portugalská výslovnosť: azuleižu), množné číslo azulejos, je obvykle štvorcová, jednostranne glazovaná keramická obkladačka (kachlička) s farebnou výzdobou (najčastejšie jednofarebnou). Z väčšieho počtu azulejos sa skladajú nástenné obrazy (niekedy sú azulejos aj na strope alebo na podlahe). Slovo azulejo je arabského pôvodu (az-zulajž) a znamená aj všeobecne "modrastý".
Azulejos vznikli pravdepodobne v Perzii, odkiaľ ich Arabi priniesli na Pyrenejský polostrov. Centrom ich výroby bola v 12. a 13 storočí Andalúzia a tam hlavne Granada. V 14. storočí sa centrum ich výroby presunulo do Valencie. Dnes je to Portugalsko, kde od roku 1980 existuje múzeum azulejos (Museu Nacional do Azulejo, Lisabon). Azulejos sú typickým prvkom portugalskej architektúry. Nájdeme ich všade, nielen na kostoloch a palácoch, ale aj na verejných stavbách, nádražiach, trhoviskách, jednoduchých občianskych domoch, vnútri i vonku. Okrem výtvarného prvku majú aj praktický význam ako trvanlivý a praktický povrch stien a v horúcom podnebí upravujú vnútornú teplotu v dome.
Zobrazované témy sú náboženské, mytologické, historické, z praktického života, alebo len ozdobné s obrazmi krajín, vtákov rastlín, geometrické vzory.
Ján Gašpar Hrisko
Ján Gašpar Hrisko (* 14. jún 1921, Očová – † 13. jún 1980, Brno) bol slovenský hudobník rómskeho pôvodu,  cimbalista, upravovateľ ľudových piesni.
Životopis
Od roku 1937 študoval hru na husliach na ĽŠU vo Zvolene, neskôr na konzervatóriu v Bratislave (nedokončil). Stavebný robotník v Harmanci a Banskej Bystrici, lesný robotník v Očovej a Hrochoti, od roku 1948 cimbalista SĽUK-u, od roku 1955 člen orchestra a sólista Brněnského rozhlasového orchestra lidových nástrojů pri Čs. rozhlase v Brne, s ktorým hral množstvo piesní vo vlastnej úprave.
Bratislava – mestská časť Vrakuňa
Bratislava – mestská časť Vrakuňa (iné názvy: Bratislava-Vrakuňa, Mestská časť Vrakuňa, Vrakuňa; je mestská časť Bratislavy ležiaca na oboch brehoch Malého Dunaja.
Pôvod názvu
Ruské vorok "plot, ohrada" je sémanticky responzibilné so slovinským roček "plot, ohrada" aj so slovinským roč "zväzok vetvičiek". Indoeurópsky koreň ver- : vor- "spájať, spletať, zošívať, viazať" mal viacej derivátov. Jedným z nich bol derivát verk- : vrek-, vork- : vrok- v nulovom stupni vrk-. (z toho je praslovanské slovo vrkoč "spletené vlasy"). Východní Slovania majú apelatívum vorok vo význame plot, ohrada bohato využívané v zemepisných názvoch Vorok pri Černigove, Vorokušino pri Jaroslavli, Vorokšino pri Kostrome atď. Tomu zodpovedajú slovenské toponymá Vrakuňa (Bratislava), Vrakúň pri Dunajskej Strede, s pôvodným významom ohrada pri rieke. Do Maďarčiny prevzaté ako Várkony. Taká ohrada je pri Slanej - Sajóvárkony, pri Tise - Tiszavárkony.
Občianska vybavenosť
Vyrástol tu nový obytný súbor Vrakuňa (ulice Bučinová, Jedľová, Kríková, Poľnohospodárska, Rajecká, Stavbárska, Vŕbová), na území je 7 materských škôl, 3 základné školy a Súkromné slovanské gymnázium, ktoré sídli v budove ZŠ na Žitavskej ulici.
V rámci územného plánu vznikla nová obchodná sieť a vytvorili sa ďalšie plochy na podnikateľské aktivity. Z pešej zóny na Poľnohospodárskej úlici sa stalo postupne spoločenské centrum mestskej časti. K novovybudovaným dielam patria predovšetkým budovy Miestneho úradu na Šíravskej ulici, Všeobecná úverová banka na Kazanskej ulici a nový obytný súbor na Bebravskej ulici.
Vrakuňa nemá na svojom územi žiadne priemyselné podniky, ale jej obyvatelia pocitujú nepriaznivý vplyv Slovnaftu, letiska aj Ústrednej čističky odpadových vôd.
Rímskokatolícka farnosť
Farnosť Bratislava Vrakuňa 1. novembra 1991 bola zriadená dekrétom arcibiskupa Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy Mons. Jána Sokola. Zároveň bol ustanovovacím dekrétom menovaný Vdp. Augustín Drška za farára novozriadenej farnosti.
Kultúra, šport, oddych
V roku 1994 bola opätovne zriadená miestna knižnica (od 2006 sídli na Bodvianskej ulč.4.) V  budove na Bodvianskej ul.č.4 sa nachádza  Centrum detskej tvorivosti ,kde pracujú rôzne záujmové krúžky, organizujú sa tu súťaže, besedy. Predstavenia bábkového divadla, filmové predstavenia a predstavenia pre deti a mládež mestskej časti a žiakov škôl sa konajú v Kultúrnom stredisku Tallinn na Stavbárskej ul.60.V budove kultúrneho strediska Tallinn sídli zároveň Mixklub - nízkoprahové zariadenie pre deti a mládež, ktoré prevádzkuje Detský fond Slovenskej republiky. V roku 2004 bolo na Železničnej č.14 otvorené Tanečné centrum, v ktorom popri iných aktivitách (folklórny súbor Dopravár, Ľudová hudba Jarabina, divadelný súbor Rarášok, skupina Hip-hop Elastik)pôsobí Súkromná základná umelecká škola zameraná na tanec. Koncerty vážnej hudby sa konajú v novom kostole. Športový klub Vrakuňa, ktorý sídli na Poľnohospodárskej ulici, zabezpečuje najmä futbalové aktivity pre žiakov a mládež.
V lokalite Bodvianska ul.-Toplianska ul. sú možnosti zahrať si plážový volejbal,petang a tenis. Lesopark Vrakuňa je prepojený lávkou cez Malý Dunaj priamo do obytného súboru. Odtiaľto sa dá priamo dostať po novovybudovanej cyklistickej trase až na petržalskú hrádzu a iné, ktoré sú vhodné aj pre korčuliarov. Lesopark Vrakuňa je vhodná voľba na oddych pre celú rodinu ako aj zaľúbené páry alebo prechádzku so svojím štvornohým priateľom.
Novovek
Ďalší vývoj obce nepriaznivo ovplyvnilo pustošenie vojska sultána Galgu, ktorý roku 1683 prechádzal cez Vrakuňu so sprievodom 8000 vojakov do Bernolákova, do tábora Imricha Tököliho a zničil nielen celú dedinu, ale aj most. Obyvatelia Vrakuňe boli prinútení v nepokojných časoch opustiť svoje príbytky a skrývať sa v lesoch na dunajských ostrovoch. Mnohí prišli o život. Ich počet sa preriedil, ale možno pozorovať istú kontinuitu obyvateľstva. Do roku 1768 sa počet obyvateľov zvýšil približne na úroveň, aká bola pred rokom 1683 - 41 rodín osadníkov, ale boli omnoho chudobnejší.
19. a 20. storočie
V polovici 19. storočia mala Vrakuňa už 69 domov, 451 obyvateľov, prevažne maďarskej národnosti. Obyvatelia obhospodarovali 1744 jutár pôdy, ktorú obrábali aj napriek jej zlej kvalite. Remeslo sa veľmi nerozvinulo. Okrem mlynárov, mäsiara a výčapníka sa v 19. storočí spomína aj čižmár, murár a tkáč.
Koncom 19. a začiatkom 20. storočia sa do Vrakune prisťahovalo mnoho nových obyvateľov. Ich počet vzrástol za pätdesiat rokov na 742. Venovali sa väčšinou zeleninárstvu a chovu dobytka, ktorého množstvo vzrástlo až štvornásobne. Do roku 1940 sa počet obyvateľov obce zvýšil na 1232 a počet domov na 249. Celková rozloha chotára bola.
V roku 1948 bola obec úradne premenovaná z Verekne na Vrakuňu a do roku 1971 bola samostatnou obcou, ktorú riadil „Okresný národný výbor Bratislava - vidiek“. 1. januára 1972 sa stala súčastou hlavného mesta SSR Bratislavy a od roku 1990 je jednou zo 17 mestských častí Bratislavy, na rozlohe žije viac ako 18 000 obyvateľov.
PID regulátor
PID regulátor čiže proporcionálny a integračný a derivačný regulátor je najjednoduchší lineárny regulátor.
Opis
200px|thumb|PID regulátor
a po spracovaní sa potom tieto zložky znovu sčítajú do riadiaceho zásahu u(t).
Potom je vzorec pre u(t):
kde P je koeficient P-zložky, I je koeficient I-zložky a D je koeficient D-zložky - veľmi zriedka sa používali tieto typy regulátorov-časté prehrievanie sa Prenosová funkcia (laplaceová transformácia) PID regulátoru je
Použitie
Obyčajne každé PLC-čko má v sebe jeden PID regulátor. Pomerne veľmi používaný PID regulátor bol Sipart od firmy Siemens.
Regler
Albovec
Albovec je potok v hornom Šariši, v západnej časti okresu Bardejov. Je to pravostranný prítok Slatvinca, meria a je tokom VII. rádu.
Prameň
Pramení na severnom svahu Žobráka v nadmorskej výške približne, východne od obce Kríže.
Otická sopka
Otická sopka je prírodná pamiatka ev. č. 1517 na západnom okraji obce Otice v okrese Opava. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú treťohorné čadičové vyvreniny a ľadovcové sedimenty.
Zoznam článkov slnečnej sústavy/V
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 70 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
va
Valhalla (kráter) - Valles Marineris - Valová rovina - Van Allenov radiačný pás - Vance DeVoe Brand - Vanth
C.S.I.: Kriminálka Cyber
Prvá séria sa začala vysielať 12. júla 2016 na JOJ. Od jesene 2022 bude tento seriál vysielať Markíza KRIMI.
Zoznam článkov slnečnej sústavy/V
ve
Vega 1 - Vega 2 - Veľká červená škvrna - Veľká južná kométa - Veľká južná kométa roku 1865 - Veľká južná kométa roku 1880 - Veľká južná kométa roku 1887 - Veľká júnová kométa roku 1845 - Veľká kométa roku 1577 - Veľká kométa roku 1680 - Veľká kométa roku 1686 - Veľká kométa roku 1760 - Veľká kométa roku 1771 - Veľká kométa roku 1783 - Veľká kométa roku 1807 - Veľká kométa roku 1811 - Veľká kométa roku 1819 - Veľká kométa roku 1823 - Veľká kométa roku 1830 - Veľká kométa roku 1831 - Veľká kométa roku 1843 - Veľká kométa roku 1844 - Veľká kométa roku 1854 - Veľká kométa roku 1860 - Veľká kométa roku 1861 - Veľká kométa roku 1881 - Veľká kométa roku 1882 - Veľká kométa roku 1901 - Veľký denný bolid z roku 1972 - Venera-1 - Venera-10 - Venera-11 - Venera-12 - Venera-13 - Venera-14 - Venera-15 - Venera-2 - Venera-3 - Venera-4 - Venera-5 - Venera-6 - Venera-7 - Venera-8 - Venera-9 - Venera-D - Venus Express - Venuša - Vesmírne preteky - Vesmírny štartovací komplex 37 na Cape Canaveral Space Force Station
vi
Viking 1 - Viking 2 - Virgil Ivan Grissom - Virginidy
C.S.I.: Kriminálka Cyber
Dej
Seriál sleduje tím vyšetrovateľov FBI, ktorý vedie špeciálna agentka Avery Ryan (Patricia Arquette), zaoberajúci sa počítačovou kriminalitou.
Zoznam článkov slnečnej sústavy/V
vo
Voda na Marse - Voyager 1 - Voyager 2
vr
Vredefort (kráter)
vu
Vulkanoid - Vulkán (planéta)
vý
Východ slnka - Východoeurópska nížina - Výron koronálnej hmoty
vz
Vznik a vývoj slnečnej sústavy - Vznik Zeme
Historický materializmus
Historický materializmus alebo v prácach Karla Marxa materialistická koncepcia dejín je teória a prístup k štúdiu dejín a sociológie, ktorý je považovaný za základ marxizmu.
Historický materializmus hľadá príčiny rozvoja a zmien v ľudských dejinách v ekonomike, technológii alebo širšie v materiálnych podmienkach, stretoch záujmov o materiál medzi kmeňmi, sociálnymi skupinami a národmi.
V marxizme-leninizme je súčasť marxisticko-leninskej filozofie, filozofická veda o spoločnosti, ktorá materialisticky rieši základnú otázku filozofie v aplikácii na dejiny a na tomto základe skúma všeobecné zákony historického vývoja a formy ich realizácie v ľudskej činnosti.
Jelšava (mesto)
Polohopis
Jelšava leží v mieste styku Revúckej vrchoviny, Slovenského krasu a Juhoslovenskej kotliny, na sútoku rieky Muráň a potoku Jordán. Je vzdialená juhovýchodne od Revúcej,  západne od Rožňavy a  severovýchodne od Rimavskej Soboty. Mestom vedie cesta II/532 a II/526, ako aj železničná trať Plešivec – Muráň.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Jelšave pochádza z buly kráľa Bela IV. z roku 1243, ktorou kráľ daroval časť Muránskej doliny po hrad Jelšavu a celé Štítnické panstvo Filipovi a Dietrichovi Bubekovcom za zásluhy v bojoch s Mongolmi. V 14. storočí došlo k príchodu nemeckých kolonistov, baníkov, ktorí začali ťažiť železnú rudu. V druhej polovici 14. storočia sa Jelšava stala mestom a druhým najdôležitejším obchodným centrom a dodávateľom železa v Uhorsku.
V roku 1552 kráľ Ferdinand I. udelil Jelšave právo meča. V roku 1556 mesto vyplienili a zapálili Turci, pričom zomrelo 452 občanov a 400 bolo zajatých. Po obnove mesta v ňom pôsobilo viacero remeselných cechov, zameraných sa na spracovanie kovov, významní boli najmä zvonkári. V roku 1573 v okolí Jelšavy fungovalo 5 hút a 4 hámre na spracovanie železa a iných kovov.
Od 17. storočia Jelšava strácala banícky ráz a význam nadobudli remeslá, kým v roku 1880 nebol v okolí objavený magnezit. V roku 1893 došlo k uvedeniu do prevádzky železničnej trate z Plešivca do Muráňa, ktorá prechádzala cez Jelšavu a umožnila rozvoj miestneho priemyslu. V roku 1894 tu vznikol v lokalite Teplá voda prvý magnezitový závod, pec na pálenie magnezitu, na Slovensku. Magnezitový závod bol daný do prevádzky s 8 pecami a ďalšími zariadeniami v roku 1923, spolu so železničnou vlečkou do Jelšavy. Počas prvej Česko-slovenskej republiky jelšavskí robotníci protestovali za zlepšovanie svojich pracovných podmienok, napr. pochodom hladu z Jelšavy do Revúcej v roku 1932. V roku 1934 sa v meste vybudovali nové kasárne v lokalite Gombiarka. Po Viedenskej arbitráži od 2. novembra 1938 Jelšavu pričlenili k Maďarsku. Okupovaná bola až do oslobodenia mesta postupujúcou rumunskou armádou 21. januára 1945.
V meste pôsobila v rokoch 1968-1990 sovietska vojenská posádka, ktorá si vybudovala vlastnú štvrť s ubytovaním a školou. Počas komunizmu v koháryovskom kaštieli sídlila Poľnohospodárska škola. Po odchode sovietskych vojakov a po odchode posádky OS SR v roku 2005, ako aj po postupnom krachu miestneho ťažobného priemyslu, došlo ku zhoršeniu životnej úrovne v meste. Mnoho obyvateľov sa odsťahovalo z regiónu, do vyprázdnených domov sa v 90. rokoch 20. storočia prisťahovalo mnoho Rómov z východu Slovenska, ktorí tu našli lacné ubytovanie. V roku 2015 bol takmer každý šiesty obyvateľ okresu odkázaný na dávky v hmotnej núdzi. V meste bola v roku 2017 25-percentná nezamestnanosť.
2011
údaje: Sčítanie obyvateľstva v roku 2011 žiadny|náhľad|Materinský jazyk obyvateľstva podľa sčítania v roku 2011.
1921
údaje: Sčítanie obyvateľstva v roku 1921 žiadny|náhľad|Národnostné zloženie obyvateľstva podľa sčítania v roku 1921.
1880
údaje: Sčítanie obyvateľstva v roku 1880 žiadny|náhľad|Jazykové zloženie obyvateľstva podľa sčítania v roku 1880.
Doprava
Cez mesto prechádzajú dve cesty druhej triedy, z juhu na sever vedie cesta 532 z Tornale do Muráňa, zo západu na východ mesto pretína druhý úsek cesty 526 vedúci zo Starej Huty do Rožňavskej Bane.
Jelšava leží na železničnej trati 165 z Plešivca do Muráňa, ktorá bola uvedená do prevádzky v roku 1893. Počas okupácie Jelšavy po Viedenskej arbitráži sa na sever od mesta začali stavať tzv. Gemerské spojky, keďže časti železničnej siete boli odčlenením južných oblastí krajiny odrezané. V roku 2011 bola na trati 165 pozastavená osobná doprava po tom, ako bola už predtým zastavená od februára do júna 2003.
Verejnú autobusovú dopravu zabezpečuje najmä spoločnosť SAD Lučenec, ktorá svojimi autobusmi spája mesto s okolitými obcami aj mestami Revúca a Rožňava.
Codex Mariendalensis
thumb|Stránka z kódexu Codex Mariendalensis je rukopis epickej básne zo 14. storočia pojednávajúci o ctihodnej sestre Yolande z Veianen († 1283). Báseň zrejme napísal dominikánsky brat Hermann (z Veldenz) nedlho po Yolandinej smrti na konci 13. storočia. Je písaná strednou hornou nemčinou moselfranského regiónu a ako taká je považovaná aj za prvý písaný doklad luxemburčiny.
Rukopis bol dlho uchovaný v luxemburskom kláštore Marienthal (Mariendall), v roku 1655 vznikla kópia, ale kódex bol považovaný za stratený. Znovuobjavený bol roku 1999 lingvistom Guyom Bergom v hrade Ansembourg neďaleko kláštora. V roku 2008 kódex kúpil štát a dnes je uložený v Národnej knižnici Luxemburska (sign. Ms 860).
Bitka pri Vavrišove
Bitka pri Vavrišove bola bitka v roku 1709, jedna z posledných počas povstania Františka II. Rákociho.
V bitke sa stretlo cisárske vojsko labancov s Rákociho kuruckými vojskami. Menej početné cisárske vojsko použilo na tie časy netradičný šiancový obranný systém. Cisárske vojská uzatvorili Liptovskú kotlinu, povstalecké vojská sa snažili preraziť cez vybudovanú obranu. Kuruci dostali v záverečnej fáze napriek vojenskej prevahe povel na ústup, takže bitka ostala bez víťaza.
Imrich Gášpár
Imrich Gášpár (* 24. február 1854, Veľká Čalomija – † 19. august 1910, Budapešť) bol novinár, redaktor a básnik.
Životopis
Ľud. a strednú školu vychodil vo Zvolene a v Banskej Bystrici, 18671868 v Banskej Štiavnici, potom Rimavskej Sobote. Novinár a redaktor v Budapešti, neskôr v Debrecene, kde založil časopis Debreceni Reggeli Ujság, napokon redigoval tamojší Szabadság. Autor poviedok, románov, básní, zbierok krotík. Usiloval sa o slovensko-maď. kultúrne zblíženie. Písaj aj publicistické články o problémoch robotníkov.
Elektrofilná adícia
thumb|Mechanizmus elektrofilnej adície. Elektrofilná adícia je typ adičnej reakcie v organickej chémii, pri ktorej dochádza k rozpadu π väzby medzi dvoma uhlíkmi na dve σ väzby. Nevyhnutným predpokladom reakcie je preto výskyt násobnej väzby v reaktante a elektrofilná adícia je typická pre nenasýtené uhľovodíky (alkény a alkíny). Druhým reaktantom, ako vyplýva z mechanizmu, je zlúčenina ktorá dokáže disociovať na kladnú a zápornú časticu (napr. voda, halogénvodíky, halogény v prítomnosti Lewisovej kyseliny ako katalyzátora a pod.). Tak rozlišujeme: adíciu vody, adíciu halogénov, adíciu halogénovodíkov, ozónolýzu a i.
Mechanizmus reakcie
Mechanizmus elektrofilnej adície je dvojstupňový. V prvom stupni dochádza k naviazaniu kladnej častice (nazývanej aj elektrofil) na π väzbu. Elektrónový pár dvojitej väzby vytvorí väzbu s kladnou časticou a na druhom uhlíku dvojitej väzby sa vytvorí čiastočný náboj. V druhom kroku dochádza k naviazaniu nukleofilnej častice (častice s voľným elektrónovým párom) na kladný uhlík.
Markovnikovovo pravidlo
V prípade adície na nesymetrický alkén (napr. propén) je možný vznik dvoch produktov, no vzniká prevažne ten, kde je kladná častica naviazaná na ten uhlík dvojitej väzby, kde je viac vodíkov. Tento fakt je známy ako Markovnikovovo pravidlo.
Tata Open 2004
Tata Open 2004 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 5. do 12. januára 2004 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Španiel Carlos Moyà, ktorý vo finále porazil obhajcu Paradorna Srichaphana z Thajska. Bol to jeho 15. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Španieli Rafael Nadal a Tommy Robredo, ktorí vo finále porazili izraelský pár Jonathan Erlich, Andy Ram. Pre Nadala to bol druhý titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Robreda prvý.
Dvojhra mužov
🇪🇸 Carlos Moyà vs. 🇹🇭 Paradorn Srichaphan 6-4 3-6 7-6(5)
Štvorhra mužov
🇪🇸 Rafael Nadal / 🇪🇸 Tommy Robredo vs. 🇮🇱 Jonathan Erlich / 🇮🇱 Andy Ram 7-6(3) 4-6 6-3
Svätý Hieronym (Caravaggio)
Svätý Hieronym je obraz, ktorého autorom je významný ranne barokový rímsky maliar Caravaggio. Obraz bol namaľovaný technikou olejomaľby na plátne zrejme roku 1607 alebo 1608. Nachádza sa v bočnej kaplnke katedrály vo Vallette.
Na plátne je svätý Hieronym zobrazený ako pustovník. K tomu poukazujú aj lebka a kríž, tradičné Hieronymove atribúty. Kniha, do ktorej svätec píše, symbolizuje Hieronymovu príslušnosť medzi štyroch západných cirkevných otcov a tiež to, že je prekladateľom Biblie do latinčiny. Červené rúcho a na stene zavesený kardinálsky klobúk poukazujú na jeho kardinálsku hodnosť. Plátno je dobrou ukážkou barokovej ikonografie tohto svätca.
V pravom dolnom rohu sa nachádza erb neapolského priora poriadku svätého Jána, Ippolito Malaspina. Malaspina bol príbuzný a priateľ niekoľkých Caravaggiových mecenášov. Dokonca je dosť pravdepodobné, že tento prior bol modelom pre svätcovu postavu, preto bol tento obraz pre autora dôležitý. Po jeho smrti bola maľba umiestnená v kaplnke Národa talianskeho v katedrále sv. Jána. Na mieste visí kópia, originál je uložený na oratóriu.
Železničná stanica Bratislava-Petržalka
Železničná stanica Bratislava-Petržalka je jediná petržalská železničná stanica. Nachádza sa medzi Kopčianskou ulicou a Panónskou cestou. Postavená bola v roku 1897, v 90. rokoch 20. storočia bola radikálne prebudovaná. S centrom mesta ju spája pešia a cyklistická trasa Petržalské korzo. V stanici do 11.12.2010 zastavovali medzinárodné vlaky smerujúce do Maďarska, Poľska a Česka a bola východiskovou stanicou pre vlaky Bombardier Talent do Viedne a iných rakúskych miest, ako aj pre veľmi malý počet vnútroštátnych vlakov. Od zmeny cestovných poriadkov ku dňu 12.12.2010 boli zrušené všetky vlaky smer Maďarsko a obmedzené vnútroštátne vlaky smer Bratislava-Nové Mesto. Od ďalšej zmeny cestovných poriadkov v decembri 2011 boli zrušené aj všetky osobné vlaky v úseku Bratislava-Nové Mesto a Bratislava-Petržalka. Odvtedy v stanici Bratislava-Petržalka zastavovali už len regionálne vlaky z/do Viedne, ktoré v stanici končia. V roku 2018 stanicu začali požívať nove regionalne vlaky, uvedené aby sa odľahčila automobilová preprava na Prístavnom moste v Bratislave. Plánuje sa, že táto stanica bude stanicou jednej vetvy európskej siete vysokorýchlostných vlakov (TGV a pod.), ktorá spojí Bratislavu napr. s Mníchovom a Parížom.
Z technického hľadiska je stanica zaujímavá tým, že sa v nej stretajú dve trakčné sústavy – juhoslovenská 25kV/50Hz a rakúska 15 kV/16,7 Hz, súčasne je to aj negatívom zapríčiňujúcim nevyhnutnosť výmeny rušňov pri jazdách nákladných aj IC vlakov pri jazde z Rakúska ďalej do vnútrozemia Slovenska, resp. opačne. Vzhľadom na odlišnú technológiu železničných zabezpečovacích zariadení južnej časti Slovenska a Rakúska je tesne pred dokončením ich zosúladenie v Bratislave, čím bude umožnená plynulá jazda viacsystémovým rušňom (zatiaľ len z/do hlavného mesta Slovenska).
Systém koľajovej dopravy v Petržalke v období rokoch 1914 – 1945 dopĺňal aj hybrid električky a vlaku nazývaný "Električka Bratislava – Viedeň".
Oproti hlavnému vchodu stanice stojí polyfunkčný komplex Vienna Gate.
2034 Bernoulli
2034 Bernoulli je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Paul Wild 5. marca 1973.
Kutb (sufizmus)
Kutb alebo kutub (iný prepis qut(u)b, quṭ(u)b; v arabčine قطب}) je moslimský sufistický termín na označenie najvyššej formy učiteľa. Doslovný význam slova v arabčine je stred, os. Kutb je šejk, ktorý udeľuje duchovnú náuku. Iné termíny sú pir a sarkar.
Blacy (Marne)
Blacy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015
Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015 boli v poradí 9. majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Oceánska federácia pozemného hokeja (OHF). Konali sa od 21.25. októbra 2015 v Stratforde, na Novom Zélande za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Už po vyžrebovaní sa z turnaja odhlásilo ženské družstvo Fidži. Nový Zéland bol organizátorom oceánskeho šampionátu piatykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 2001 u žien, 2003 u mužov a spoločne u oboch kategórií v rokoch 2009 a 2013. Zápasy sa odohrali v TET MultiSports Centre. Tituly obhájili obe družstvá Austrálie, ktoré vo finálových stretnutiach zvíťazili nad domácimi tímami Nového Zélandu.
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia oceánskych družstiev na Letné olympijské hry 2016, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Kvalifikovali sa na ne iba víťazné družstvá z oboch kategórií, pričom Austrália už mala na LOH 2016 zabezpečenú účasť zo Svetovej ligy 2014/15. V ženskej kategórii mali Austrália aj Nový Zéland rovnako už zabezpečenú účasť.
OHF zvolila opätovne novozélandský Stratford za organizátora oceánskych majstrovstiev v decembri 2014.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2015.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 30. júnu 2013.
Hazrat Bábádžán
Hazrat Bábádžán (* medzi 1790-1806, Balúčistan, Pakistan† 18. september 1931, Puné, India) bola sufistická svätica, považovaná svojimi nasledovníkmi za sadgurua alebo kutuba.
Život
Hazrat Bábádžán, ktorej pôvodné meno bolo Gul-ruch - "Podobná ruži", sa narodila v moslimskej paštúnskej kniežacej rodine v Balúčistane (dnes Pakistan). Presný dátum jej narodenia nie je známy, udáva sa rozpätie rokov 1790-1806. Bola mimoriadne vzdelaná, ovládala spamäti celý Korán a v ranom veku sa stala háfizom.
Ako 18-ročná utiekla pred uzavretím dohodnutého manželstva a vydala sa hľadať Boha. Odišla na severovýchod, najprv do Péšaváru, potom do Rávalpindí, skrývajúc sa pod burkou. Podľa indického autora Bháú Kalčurího žila rok a pol v hornatej oblasti dnešného Pakistanu pod vedením hinduistického sadgurua, potom odišla do Pandžábu. V Multáne ako 37-ročná prijala od kutuba menom Maulá Šáh Božské Poznanie (Džívanmukta).
Arrentières
Arrentières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 207 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kutub
Kutub alebo kutb (zriedkavo koteb, kotb; iné prepisy: qutub, qutb, qoteb, qotb resp. quṭub, quṭub, qoṭeb, qoṭb; doslova arab. os, stred):
Saubole
Saubole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šilheřovice (prírodná pamiatka)
Šilheřovice sú prírodná pamiatka ev.č.5797 pri obci Šilheřovice v okrese Opava.Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je populácia európsky významného druhu pižmovca hnedého (Osmoderma eremita). Cieľom jeho ochrany je udržanie a posilnenie súčasného stavu z pohľadu záujmu ochrany prírody.
Poloha
Lokalita zahŕňa historický zámocký park a nadväzujúce lipové aleje.
2035 Stearns
2035 Stearns je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil J. Gibson 21. septembra 1973.
Starý háj
Starý háj (staršie názvy: Starý les, Starý lesík, Staré lúky, Staré nivy; nem. Alte Au; maď. Ó-Liget ) je tradičná štvrť v dnešnej východnej Petržalke.
V súčasnosti ide o územie zhruba južných Hájov (najmä oblasť Dostihovej dráhy a Starohájskej ulice) okrem Ovsišťa, plus územie severovýchodne od jazera Malý Draždiak, plus územie Prírodnej rezervácie Starý háj (Petržalka-Východ 3). Historicky (pred vybudovaním súčasnej Petržalky) išlo (zhruba) o územie celých dnešných Hájov okrem (vtedajšieho) Ovsišťa (a prípadne aj okrem severných Hájov 2 a v užšom zmysle aj okrem okolia dnešnej Romanovej ulice), plus územie severovýchodne od Malého Draždiaka a v širšom (neskoršom) zmysle plus územie dnešnej Prírodnej rezervácie Starý háj (ktoré sa historicky volalo Lettenhaufen). Na mape z roku 1930 do Starého hája patrí aj dnešné územie medzi Sadom Janka Kráľa, Einsteinovou ulicou a Dunajom. Podľa niektorých názorov pojem Starý háj v minulosti nezahŕňal zastavané územie vtedajšej obce (zastavené vtedy boli najmä dnešné severné Háje 1).
Slovenský názov Starý háj je prvýkrát doložený z 20. rokov 20. storočia; v roku 1950 nasledovalo aj oficiálne premenovanie nemeckého Alte Au (pozri nižšie) na slovenský tvar Starý háj.
Starý háj v užšom zmysle (nem. Alte Au [doslova: Stará niva] v užšom zmysle) bol pôvodne vlastne dunajský ostrov zhruba v miestach dnešných Hájov južne od dnešnej Osuského ulice a južne od vtedajšieho Ovsišťa; územie dnešnej Prírodnej rezervácie Starý háj bol druhý ostrov (nem. Lettenhaufen) (Horváth 1990 v hesle Dunaj označuje ostrov Alte Au ako Hrabiny a ostrov Lettenhaufen ako Starý háj [t.j. Starý háj v "druhom" užšom zmysle]). Všetko to bolo územie s hájmi a lesoparkami, v Lettenhaufen boli aj vinohrady a kameňolom a medzi Alte Au a Lettenhaufen bol lesopark s pieskoviskom (nem. Sandgruben). V lesnatých častiach sa všade výdatne poľovalo. V Alte Au bola v roku 1935 vykonaná čiastočná zmena lesnej kultúry na poľnohospodársku. Od roku 1974 bola v oblasti bývalého Alte Au otvorená Dostihová dráha (Iná Dostihová dráha bola zhruba do polovice 20. storočia v oblasti dnešného Muchovho námestia, čo je územie už mimo Starého hája). Južne od Dostihovej dráhy sú situované čerpadlá na prečerpávanie vody pri dunajských povodniach. Severne od Dostihovej dráhy sa nachádza pamiatkovo chránená horáreň spolu s vedľa nej stojacou kaplnkou. Na severnom okraji Starého hája (v širšom ponímaní) sa v oblasti dnešnej Bosákovej ulice kedysi nachádzala strelnica (Neskôr bola športová strelnica zhruba tam, kde je dnešný Dom kultúry Ovsište).
Na niektorých mapách sa uvádza aj štvrť Auliesel (= Aulisel, Aulissl, Aulissel, Elyzium), ktorá býva v prvej polovici 20. storočia zakreslená zhruba v oblasti dnešnej Osuského ulice, ale predtým aj neskôr býva umiestňovaná skôr do dnešných severozápadných Hájov a do oblasti Pri seči. V 20. rokoch 20. storočia sa na území Starého hája v Aulieseli nachádzali núdzové domky pre robotníkov.
Pavel Gašpar
Pavel Gašpar (* 19. september 1915, Banská Bystrica - † 10. júl 1975, Banská Bystrica) bol slovenský dôstojník a protifašistický bojovník.
Životopis
Dôstojník, príslušník Slovenskej armády (1939-1944), po oslobodení ČSĽA, v hodnosti pplk. preradený do invalidného dôchodku. Pôvodne učiteľ. Účastník protifašistického odboja a vojenských príprav SNP v Banskej Bystrici (1944). Pracovník osobného oddelenia Veliteľstva 1. čs. armády na Slovensku v Banskej Bystrici (od 29. augusta 1944). Po prechode povstania do hôr pôsobil na Prašivej. Od januára (1945) sa liečil v Banskej Bystrici. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Arsonval
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marián Hossa
Marián Hossa (* 12. január 1979, Stará Ľubovňa) je bývalý slovenský hokejový reprezentant. Väčšinu svojej kariéry odohral v kanadsko-americkej NHL, krátko hral aj vo Švédsku a na Slovensku. Bol považovaný za jedného z najlepších útočníkov NHL a taktiež za jedného z najrýchlejších korčuliarov tejto súťaže.
Reprezentoval 🇸🇰 na viacerých medzinárodných podujatiach, vrátane štyroch Zimných olympijských hier v Salt Lake City, Turíne, Vancouveri a v Soči. Ako prvý hokejista na svete hral tri roky po sebe za tri rôzne kluby vo finále Stanleyho pohára, úspešný bol celkovo trikrát, pohár získal vždy v drese Chicaga Blackhawks. Je štvornásobným držiteľom ocenenia najlepší hokejista Slovenska. Pred sezónou 2017/18 ohlásil prerušenie svojej hráčskej kariéry kvôli závažným vedľajším účinkom liečby kožnej choroby. Kariéru oficiálne slávnostne ukončil 8. apríla 2022. 24. júna 2020 ho v Toronte uviedli do Siene slávy  NHL.
Životopis
Marián Hossa sa narodil 12. januára 1979 v Starej Ľubovni. Vyrastal v meste Podolínec, odkiaľ pochádzala jeho mama Mária. Jeho otec je František Hossa, bývalý tréner slovenskej hokejovej reprezentácie a mladší brat Marcel Hossa je tiež bývalý hokejový útočník ktorý hrával najmä v NHL a KHL. Keď bol malé dieťa jeho rodina sa odsťahovala do Trenčína. Ukončil Stredné odborné učilište železničné v Trenčíne. V roku 2010 sa oženil s Jankou Ferovou, majú spolu tri dcéry - Miu, Zoju a Emmu. Podniká v potravinárstve a spolu s bratom založil nadáciu HOSS Heroes, ktorá má za cieľ poskytovať humanitárnu i charitatívnu činnosť ako i zlepšovať podmienky a komunitné vzťahy v oblasti podpory, výchovy a rozvoja športu mládeže na regionálnej úrovni a ďalšie aktivity.
Začiatky
S hokejom začínal ako päťročný v Dukle Trenčín. V Dukle hrával počas celej dorasteneckej a juniorskej kariéry. Najskôr začínal na poste centra, no potom ho vtedajší tréner Jaroslav Walter postavil na pravé krídlo. Juniori Dukly získali v tomto období titul majstra Slovenska.
Slovenská extraliga
V seniorskej extralige debutoval ako 17-ročný. V prvej sezóne 1996/97 strelil v základnej časti 30 gólov, zaznamenal 24 asistencií a 44 plusových bodov, čím významnou mierou prispel k zisku majstrovského titulu.
Za Duklu hral aj v neskoršom období, niekoľko zápasov na začiatku sezóny 2001/02, nakoľko čakal na podpis nového kontraktu s Ottawou a taktiež v ročníku 2004/05, keď bola NHL na celý rok prerušená kvôli lockoutu. Za Trenčín vtedy odohral 25 zápasov, jeho spoluhráčmi boli aj Marián Gáborík a Pavol Demitra a časť sezóny hosťoval v tíme nováčika švédskej Elitserien Mora IK, kde hral aj jeho brat Marcel.
Ottawa Senators
V roku 1997 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL tímom Ottawa Senators v prvom kole ako 12. v celkovom poradí. Zaujímavosť v drafte je porovnanie s rokom narodenia: 12.1.1979 - 1. kolo, 12. poradie rok draftu 1997. Už v najbližšej sezóne odišiel do zámoria, v prípravných zápasoch sa gólovo presadil, čo mu spolu s absenciou kapitána Senataros Daniela Alfredssona dopomohlo k možnosti debutu v NHL. Celkovo odohral túto sezónu v NHL 7 stretnutí v úvode, v nich zaznamenal len jednu asistenciu. Následne bol poslaný do farmárskeho klubu Portland Winterhawks (WHL), v drese ktorého získal Memorial Cup. V nasledujúcej sezóne sa stal stabilným hráčom základného kádra Ottawy a stal sa jedným z najlepších hráčov mužstva. Na začiatku sezóny sa musel zotaviť po zranení kolena, nakoniec odohral 60 zápasov, väčšinu v checking line. Na konci sezóny 1999-00 bol so 29 gólmi streleckým lídrom klubu a bol aj nominovaný na Calder Memorial Trophy pre najlepšieho nováčika sezóny.
V sezóne 2000-01 s klubom uzavrel novú zmluvu, s ročným príjmom 650 000 dolárov. Počas tejto sezóny prekonal 30-gólovú hranicu a stanovil klubový rekord pre počet asistencií v jednom zápase (5).
Radoslav Procházka
Doc. JUDr. Radoslav Procházka, PhD. J.S.D. (* 31. marec 1972, Bratislava) je slovenský advokát, vysokoškolský pedagóg, bývalý predseda a zakladateľ parlamentnej politickej strany #SIEŤ, poslanec Národnej rady SR, v ktorej pôsobil aj ako podpredseda Ústavnoprávneho výboru NR SR. V roku 2014 neúspešne kandidoval na prezidenta SR.
Marián Hossa
Ottawa Senators
V základnej časti sezóny 2002/03 dokázal streliť 45 gólov, čím prekonal klubový rekord ruského hokejistu Alexeja Jašina, zároveň bol tretím najlepším strelcom NHL. V tejto sezóne (10. marca 2002) strelil v zápase proti Phoenixu jubilejný 100. gól v NHL. V poslednej sezóne, ktorú odohral za Ottawu (2003/04) bol s 36 gólmi najlepším strelcom mužstva v základnej časti a celkovo dosiahol 82 kanadských bodov, čo bol najlepší výsledok v tíme. Najúspešnejším strelcom bol aj v play-off tejto sezóny.
Radoslav Procházka
Do februára 2013 bol členom Kresťanskodemokratického hnutia, za ktoré kandidoval vo voľbách do NR SR 2012 z 10. miesta kandidátky, pričom získal 47 175 preferenčných hlasov (20,9 %4. miesto). V januári 2014 sa stal občianskym kandidátom vo voľbe prezidenta SR konaných v marci 2014. V prvom kole obsadil 3. miesto (403 548 platných hlasov21,24 %) a do 2. kola voľby podporil občianskeho kandidáta Andreja Kisku.
Marián Hossa
Atlanta Thrashers
right|thumb|Hossa v gólovej šanci prihráva spoluhráčovi [[Peter Bondra|Petrovi Bondrovi]] Marián Hossa bol jedným z mála hokejistov, ktorým sa po uzavretí novej kolektívnej dohody medzi hráčmi a majiteľmi klubov NHL po ročnom lockoute, plat neznížil, ale naopak zvýšil. Po dlhých rokovaniach 23. augusta 2005, posledný deň pred vypršaním termínu, jeho klub Ottawa Senators súhlasil s podpisom zmluvy na tri roky za 18 miliónov dolárov. Na sezónu 2005/06 mal tak zaručený príjem 5 mil. USD, čím sa stal najlepšie plateným slovenským hokejistom v NHL. Už o niekoľko hodín po podpise ho však prekvapujúco vymenili do Atlanty Thrashers za Danyho Heatleyho s trojročným platom 13,5 milióna dolárov. Po siedmich sezónach v Ottawe, počas ktorých sa Hossa stal jedným z jej najdôležitejších hráčov, tak zmenil svoje pôsobisko. Práve výmena medzi týmito dvoma hokejistami patrí medzi najväčšie v histórii NHL, vtedajší kapitán Ottawy Daniel Alfredsson opísal oboch hokejistov ako rozdielnych, ale produktívnych hráčov. V tomto období zároveň zmenil svojho agenta, namiesto Jiřího Crhu angažovala Richa Wintera.
Radoslav Procházka
Po prezidentských voľbách koncom marca 2014 oznámil, že založí novú politickú stranu a zároveň sa vzdá poslaneckého mandátu. Následne v apríli predstavil názov a zameranie strany SIEŤ, ktorá bola oficiálne zaregistrovaná Ministerstvom vnútra SR 12. júna. Procházka sa vzdal poslaneckého mandátu 20. júna (s účinnosťou od 22. júna). Na ustanovujúcom sneme strany, ktorý sa konal 1. septembra 2014 v Žiline, bol zvolený za predsedu.
Marián Hossa
Atlanta Thrashers
Hossa odohral svoj prvý zápas za Thrashers 22. septembra 2005, bol to prípravný zápas v ktorom Atlanta podľahla Floride Panthers 3:4. V prvej sezóne v Atlante si Hossa so ziskom 92 bodov vytvoril svoje bodové maximum. Atlante však play-off aj kvôli zraneniu brankárskej jednotky Kariho Lehtonena ušlo o dva body. V nasledujúcej dosiahol ako prvý hráč Thrashers v histórii 100 bodov za sezónu a zároveň sa stal prvým Slovákom, ktorému sa to podarilo v ére samostatného Slovenska. V rebríčku produktivity celej NHL skončil šiesty. V 1. kole play-off sa stretol so svojím bratom Marcelom z New Yorku Rangers, Atlanta bola vyradená hladko 0:4 na zápasy.
Radoslav Procházka
31. októbra 2016 sa Procházka vzdal mandátu v NR SR a členstva v Sieti. Neúspešne kandidoval na sudcu Súdneho dvora Európskej únie a venuje sa advokátskej praxi a písaniu.
Marián Hossa
Atlanta Thrashers
Po sezóne bol nominovaný aj na rôzne ocenenia v NHL. V hlasovaní o Hart Trophy získal 10. miesto.
Radoslav Procházka
Rodina
S prvou manželkou Katarínou majú dve deti. Katarína Procházková pôsobí ako prednostka úradu mestskej časti Bratislava - Karlova Ves. Rozviedli sa v roku 2018.
Marián Hossa
Pittsburgh Penguins
right|thumb|Hossa v drese Penguins Mariánovi Hossovi na konci sezóny 2007/08 končila zmluva. Ku koncu februára bolo jasné, že sa s Atlantou na novom kontrakte nedohodne a tak ho čakal prestup do iného klubu. Záujem prejavili viaceré kluby NHL (ako San José Sharks, Detroit Red Wings a Montreal Canadiens ). Nakoniec ale v posledný možný termín pred koncom prestupového obdobia bol spolu s krídelníkom Pascalom Dupuisom vymenený Pittsburghu za Colbyho Armstronga, Erika Christensena, Angela Esposita a právo výberu v prvom kole draftu. Hossa mal popri mladíkoch Sidneym Crosbym a Jevgenijovi Malkinovi pomôcť tučniakom v play off. 28. februára debutoval za Penguins v zápase proti Bruins. Po približne 10 minútach si ale po zrážke s Glenom Murrayom zranil koleno a zápas nedohral.
Radoslav Procházka
Rodina
Po rozvode mal ďalšie dieťa s Karmen Nemétovou - syna Gregora.