cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hrádok (okres Nové Mesto nad Váhom)
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1246. Pisár trochu skomolil názov a zapísal ho ako Harranuk. V roku 1452 je zachytený ako Haradnak, v roku 1524 z neho urobili Radnok, v súpisoch zo 16. storočia ho zapisovali aj Radek, inokedy Hrádek. Slováci, domáci i z okolia ho od nepamäti volali Hrádek. Toto meno si obec udržala až do začiatku 20. storočia. V súvislosti s maďarizačným tlakom rýdzo slovenský názov nevyhovoval a župné orgány mu pridelili maďarský názov hradu Tematín a obec prekrstili na Temetvény. Tento stav trval len do roku 1918. Odvtedy užíva obec svoje pôvodné meno, pravda už v spisovnej podobe – Hrádok.
Obec je známa hromadným nálezom železných sekerovitých hrivien z veľkomoravských čias, najväčším na území Česko-Slovenska; našli sa tu aj zvyšky slovanského hradiska (valy) z 9. storočia. Prvýkrát sa spomína v roku 1246, patrilo k Tematínskemu hradnému panstvu. V katastrálnom území obce, ďaleko od komunikácií, sa nachádza Tematínsky hrad.
Turistika
V katastrálnom území obce sa nachádza časť národnej prírodnej rezervácie Javorníček, časť prírodnej pamiatky Pseudoterasa Váhu a časť územia európskeho významu Natura 2000 – Tematínske vrchy.
Bastelica (kantón)
Bastelica je francúzsky kantón v obvode Ajaccio v departemente Corse-du-Sud v regiónu Korzika. Tvorí ho 5 obcí.
2542 Calpurnia
2542 Calpurnia je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 11. februára 1980.
Zincirlikuyu Mezarlığı
náhľad|Zincirlikuyu Mezarlığı Zincirlikuyu Mezarlığı (dosl. Cintorín Zincirlikuyu) je moderné pohrebisko v európskej časti Istanbulu. Je pod správou mesta a je tu pochovaných mnoho prominentov tureckého verejného života.
Cintorín leží v istanbulskej štvrti Şişli. Bol založený v roku 1935 a súčasnú rozlohu 0,381 km2 dosiahol v 50. rokoch 20. storočia.
Mešitu na cintoríne dal postaviť İbrahim Bodur a bola otvorená 2. apríla 2004. Je projektovaná špeciálne na pohrebné obrady a má kapacitu 500 osôb.
Nad vstupom na cintorín je umiestnená citácia z koránu: „Her Canlı ölüm tadacaktır.“
Pinhais
Pinhais je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte Paraná. Je súčasťou aglomerácie hlavného mesta štátu Curitiba. Jadrom mesta bola pôvodne osada pri železničnej stanici. Mesto sa stalo obcou (município) v roku 1992. Nachádza sa tu pretekársky okruh Autódromo Internacional de Curitiba.
Autódromo Internacional de Curitiba
Je hostiteľom významných medzinárodných podujatí, napríklad World Touring Car Championship, TC2000, Formula Truck a Stock Car Brasil. Má dĺžku 3,7 km a 11 zatáčok. Okruh má niekoľko prevýšení, čo nie je celkom typické pre okruhy podobného druhu vo svete.
Brabec (priezvisko)
Brabec je rozšírené české priezvisko odvodené od hovorového výrazu pre vrabca.
Antonín Sova
Antonín Sova (* 26. február 1864, Pacov  – † 16. august 1928, Pacov) bol český básnik a prozaik, 1. riaditeľ Mestskej knižnice v Prahe.
Rodinný pôvod
Jeho otec bol vidieckym učiteľom a regenschorim. Od roku 1855 učil v juhočeskom Pacove, ktorý dnes leží v kraji Vysočina. Tu sa tiež 26. februára 1864 na miestnom zámku narodil Antonín Sova. Roku 1866 sa rodina presťahovala do blízkeho Lukavca. Otec bol prvým básnikovým učiteľom aj v oblasti umenia, najmä hudby. Citovo však bol Sova viazaný viac k matke. Jej smrť roku 1879 a otcov nový sobáš patrili k intenzívnym zážitkom, ktoré sa neskôr objavili v niekoľkých spisovateľových dielach.
Životopis
Po maturite odišiel do Prahy študovať právo, ale zanedlho musel pre nedostatok finančných prostriedkov štúdií zanechať a vrátiť sa domov. S pomocou básnika A. Heyduk, s ktorým sa zoznámil v Písku, a J. Vrchlického sa roku 1886 uchytil v Ottovom slovníku náučnom a o rok neskôr nastúpil miesto pisára-protokolistu v zdravotnom referáte pražského magistrátu. Aktívne sa zúčastnil práce v spolku beletristov Máj a v literárnom odbore Umeleckej besedy. Roku 1892 navštívil Taliansko. Roku 1895 podpísal kolektívne vystúpenie spisovateľov a publicistov manifest Českej moderny. V rokoch 1898 – 1920 bol riaditeľom pražskej mestskej knižnice. V tejto funkcii bol vyslaný roku 1901 na exkurziu do knižníc v Nemecku a Belgicku. Ťažká, bolestná choroba (s najväčšou pravdepodobnosťou syfilis ), ktorá sa u Sovu prejavila už pred svetovou vojnou, mu nakoniec znemožnila voľný pohyb. Zomrel 16. augusta 1928 v Pacove.
Dielo
Jeho dielo bolo ovplyvnené realizmom, symbolizmom a impresionizmom. V neskoršej dobe sa sústredil na prírodnú a subjektívnu lyriku. Jeho prírodná lyrika je spojená s juhočeským krajom, jeho milostná poézia je písaná piesňovou formou.
Sova svojimi dielami útočil proti spoločnosti a dával najavo protispoločenské postoje celé mladé generácie. V jeho dielach sa zároveň objavuje vlastenectvo a hľadanie morálnych a spoločenských hodnôt.
Frank Culbertson
Frank Lee Culbertson ml. (* 15. máj 1949, Charleston, Južná Karolína, USA) pôvodne pilot námorníctva Spojených štátov, bol od mája 1984 do augusta 2002 astronautom NASA. Má za sebou tri kozmické lety, dva krátkodobé v raketopláne a štvormesačný pobyt na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Celkom strávil vo vesmíre 143 dní, 14 hodín a 53 minút.
Mladosť
Frank Culbertson sa narodil v Charlestone v Južnej Karolíne, vyrástol v meste Holly Hill. Po ukončení strednej školy (1967) prešiel na Námornú akadémiu v Annapolise, tu roku 1971 získal titul bakalára. Toto istého roku vstúpil k námorníctvu, slúžil na lodi Fox (CG-33) v Tonkinskom zálive. Po absolvovaní pilotného výcviku slúžil v rôznych leteckých jednotkách námorníctva, tiež na lietadlových lodiach Midway a John F. Kennedy.
Astronaut
Prihlásil sa do 10. náboru astronautov NASA, uspel a 23. mája 1984 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. Absolvoval kurz všeobecnej kozmickej prípravy a v júni 1985 získal kvalifikáciu pilota raketoplánu Space Shuttle.
Po dokončení prípravy pracoval v skupine zabezpečenia štartov, zúčastnil sa vyšetrovania havárie Challengeru, pracoval v stredisku riadenia letov v Houstone.
V dňoch 15. – 20. novembra 1990 prvýkrát pobýval vo vesmíre ako pilot raketoplánu Atlantis. Tajný vojenský let STS-38 trval 4 dni 21 hodín a 55 minút. Hlavným cieľom misie bolo vypustenie vojenskej družice.
Po druhýkrát sa do vesmíru dostal v dňoch 12. až 22. septembra 1993 už ako veliteľ shuttla Discovery pri lete STS-51. Posádka vypustila telekomunikačnú družicu ACTS, vypustila a zase odchytila platformu Astro-SPAS a pri výstupe do otvoreného kozmu overovala funkčnosť postupov a nástrojov pre opravy Hubbleovho teleskopu. Dĺžka letu bola 9 dní, 20 hodín a 12 minút.
V septembri 1999 bol menovaný veliteľom Expedície 3 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), kolegami v posádke sa stali Vladimir Dežurov a Michail Ťurin. Do vesmíru nová posádka ISS vzlietla 10. augusta 2001 v raketopláne Discovery (let STS-105). Po bežnom štvormesačnom pobyte na ISS sa trojica kozmonautov vrátila na Zem v Endeavouri pri lete STS-108. Pristátie prebehlo 17. decembra 2001 po 128 dňoch, 20 hodinách a 46 minútach letu.
V auguste 2002 odišiel z NASA na miesto viceprezidenta spoločnosti. Je ženatý, má päť detí.
Jaroslav Brabec
Jaroslav Brabec môže byť:
Bégard
Bégard môže byť:
Alexander Kardoss
Alexander Kardoss (* 15. august 1861, Bátovce – † 24. február 1931, Banská Bystrica-Majer) bol slovenský vlastivedný pracovník. Pseudonym: Drahotína Kardossová, Stráňan.
Jeho otec bol Adam Kardoss, matka Hermína rod. Glósová a manželka Drahotína rod. Križková.
Monastier
Pravoslávne monastiere
Najvýznamnejším centrom pravoslávneho mníšstva je Svätá hora Athos v Grécku. Nachádza sa na nej 20 samosprávnych monastierov.
Alexander Kardoss
Životopis
Študoval v Banskej Bystrici, Nagykőrösi, maturoval v Banskej Bystrici, prírodné vedy v Uherskom Hradišti a vo Viedni, 1898 zložil účtovnícku skúšku v Budapešti. Finančný úradník sirotskej stolice, podúčtovník a účtovník v Dolnom Kubíne, 1908 žil s rodinou v Kroměříži a v Kremnici, po vzniku ČSR pracovník finančného riaditeľstva v Banskej Bystrici, od 1919 žil Banskej Bystrici-Majeri. Zakladateľ putovných knižníc, šíriteľ česko-slovenskej vzájomnosti, dopisovateľ slovenských a českých novín. Popularizoval moderné formy lúkarstva a zaoberal sa slovenským miestopisom. V rukopisoch sa zachovalo 6 kopiárov jeho korešpondencie a článkov.
Monastier
Gréckokatolícke monastiere
thumb|[[Svätouspenská univská lavra na Ukrajine]] Asi najvýznamnejším monastierom Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je Krásnobrodský monastier, ktorý v súčasnosti patrí baziliánom, no stojí za zmienku, že tento monastier bol pred vytvorením únie pravoslávny, nakoľko bol založený niekedy v 13. - 14. storočí.
Najvýznamnejšie gréckokatolícke monastiere vo svete:
Divadelná fakulta Akadémie múzických umení v Prahe
thumb|Budova DAMU v Karlovej ulici Divadelná fakulta Akadémie múzických umení (v skratke DAMU) je jednou z troch fakúlt Akadémie múzických umení v Prahe (DAMU, FAMU, HAMU). Ide o fakultu zameranú na výchovu umelcov divadelných odborov (hercov, režisérov, dramaturgov, scénografov, manažérov, producentov atď.).
Dejiny
Divadelná fakulta AMU vznikla bezprostredne po druhej svetovej vojne na základe potreby vychovávať vzdelaných divadelných umelcov, umelecké osobnosti, ktoré by boli schopné vniesť do praxe vedomie umeleckých výbojov prvej polovice storočia, kedy české divadlo zažívalo jeden zo svojich vrcholov. Zakladatelia školy – vedľa Miroslava Hallera hlavne potom režisér Jiří Frejka a scénograf František Tröster v sebe spájali skúsenosti avantgardného hnutia s vysokým profesionalizmom a pedagogickým talentom.
Divadelná fakulta sa počas 60 rokov svojej existencie rozrástla a obohatila o nové trendy vo vývoji divadla a stala sa pluralitnou školou, v ktorej učia najvýznamnejšie osobnosti českého divadelného života: odborov herectvo, réžia, dramaturgia a divadelná teória, scénografia a divadelná produkcia i osobnosti, ktoré svojim rozsahom divadlo presahujú do sféry autorskej tvorby, filozofie a pedagogiky.
Katedry
V súčasnej dobe tvoria chrbtovú kosť školy dve veľké katedry svojim zameraním reflektujúce rôznorodosť dnešnej divadelnej scény – katedra činoherného a katedra alternatívneho a bábkového divadla. Katedra činoherného divadla a katedra činohernej scénografie sa zameriavajú najmä na výchovu k herectvu, réžii, dramaturgii a scénografii v repertoárovom divadelnom systéme, ktorý je v podstatnej miere založený na interpretácii dramatických textov ako klasických tak aj moderných a súčasných. Absolventi tvoria často jadrá súborov špičkových českých divadiel (napr. Národné divadlo), ale stále častejšie nachádzajú uplatnenie i v nezávislých divadelných zoskupeniach prekvapujúcich svojou vitalitou a razanciou vlastnej divadelnej výpovede. Katedra scénografie popri tom vychováva študentov k samostatnosti a profesionalite, ktorá umožní ich uplatnenie nielen v divadlách, ale tiež v médiách, výstavníctve a pod.
Katedra alternatívneho a bábkového divadla vychádza z bohatej českej bábkarskej tradície, ale presahuje ju v duchu tradície medzinárodne uznávaných českých divadiel štúdiového typu (napr. DRAK, Dejvické divadlo, Studio Ypsilon ad.) smerom k výrazne štylizovanému divadlu scénického objektu a k divadlu performativity, paradivadelným aktivitám, a pod. Charakteristická je úzka spolupráca herca, režiséra i výtvarníka, preto je súčasťou katedry tiež kabinet alternatívnej scénografie. Absolventi katedry alternatívneho a bábkového divadla často smerujú k výraznej osobnosti i kolektívnej poetike, celé absolventské ročníky zakladajú nové a úspešné divadlá a jednotlivci nachádzajú uplatnenie aj v divadlách určených detskému divákovi.
Chanuj gol
Chanuj gol (iné písanie: Chanuj-gol, Chanuj Gol) môže byť:
Divadelná fakulta Akadémie múzických umení v Prahe
Katedry
Ďalšie katedry presahujú divadelnú prax. Katedra autorskej tvorby a pedagogiky je zameraná na štúdium herectva ako verejného vystupovania, herectva osobnostného a autorského. Hlavným predmetom je improvizačná herecká disciplína vyvinutá prof. Ivanom Vyskočilom – dialogické jednanie s vnútorným partnerom, veľká pozornosť je venovaná psychosomatickému výcviku, najmä štúdiu hlasu a reči. Katedra výchovnej dramatiky je zameraná na divadlo vo výchove, katedra teórie a kritiky koncipuje teoretické predmety študované na DAMU, realizuje prednášky a semináre teoretických predmetov a vychováva vlastných študentov k poučenej kritike, katedra produkcie vychováva divadelných manažérov, ktorí sa uplatňujú vo všetkých typoch divadiel i mimo nich.
V poslednej dobe Divadelná fakulta realizuje tiež doktorské štúdium, a to v štyroch odboroch: Scénická tvorba a teória scénickej tvorby, Teória a prax divadelnej tvorby, Alternatívna a bábková tvorba a jej teória a Autorské herectvo a teória autorskej tvorby a pedagogiky.
Evaporit
Evapority sú skupina usadených hornín, ktoré vznikli odparením (evaporáciou) vody z roztokov, v prevažnej miere z morských vôd alebo slaných jazier. Niektoré definície dodávajú, že evapority precipitujú nielen v povrchových podmienkach aj tesne pod povrchom zo soľaniek hlavne vďaka slnečnej evaporácii. Počet minerálov, tvoriacich evaporitové horniny je asi 70, no väčšina z nich netvorí významnejšie akumulácie. Medzi hlavné minerály patria anhydrit, halit a sadrovec.
Termín zaviedol C. Berkey v roku 1922.
Zloženie
náhľad|Obliak s povlakom soli, ktorá sa na ňom vyzrážala v Mŕtvom mori Chemické a minerálne zloženie evaporitov je závislé od chemického zloženia vodných roztokov, z ktorých sa vyzrážavajú. V morskej vode sú najčastejšie anióny chloridy a sírany, v sladkej vode prevládajú skôr uhličitany a sírany. Z ostatných aniónov majú väčší význam boritany.
Ako katióny sú najčastejšie prítomné sodné, draselné, vápenaté a horečnaté. Uvedené zložky vytvárajú približne 70 minerálov (halit, sadrovec, anhydrit, sylvit, carnallit, kieserit, kainit, kalcit, magnezit, dolomit, epsomit, mirabilit, blödit, bórax, kernit, colemanit, atď...). Postupnosť kryštalizácie je nasledovná (nie je však pevná, závisí od chemického zloženia roztokov):
Vznik
Evapority sú výsledkom vyparovania soľaniek. Bežná morská voda má salinitu okolo 35 ‰, teda v jednom litri (kg) vody sa nachádza okolo 35 g minerálnych látok. Vyzrážavanie minerálov je výrazne závislé od ich koncentrácie, teploty ale aj celkového zloženia roztoku, pretože niektoré ióny môžu slúžiť ako katalyzátory – podporujú vyzrážavanie iných.
Spôsob vzniku rozsiahlych vysychajúcich panví sa v minulosti zvykol vysvetľovať tzv. hrádzovou teóriou. Keď hrádza oddelila od mora záliv alebo lagúnu, ktoré postupne vyschli. Týmto spôsobom však nemožno objasniť výskyt karbonátov v napr. v hlbokých častiach Stredozemného mora, či iných hlbokovodných paniev. Preto bol zavedený model vzniku tzv. evaporitovej morskej panvy, ktoré sú občasne zásobované morskou vodou, ktorá neskôr vysychá.
Evapority môžu vznikať i v slaných jazerách - vnútrozemských sebchách a jazerách typu playa.
Metamorfózou evaporitov vznikajú skapolit-plagioklasové ruly.
Textúry evaporitov
Základný a najbežnejší textúrny znak evaporitov je laminácia. Typické je striedanie tenkých vrstiev (do 2 mm) sadrovca a kalcitu. Ak je laminácia neprerušená na väčšej ploche, považuje sa to za dôkaz sedimentácie v pokojnej vode. Inak sa objavujú rôzne čeriny, šikmé a gradačné zvrstvenie.
Ďalšou známou textúrou je hľuznatá, alebo tzv. chicken-wire textúra. Je tvorená oválnymi telesami anhydritu, obkolesenými tenkými lemami jemnozrnného sedimentu (obvykle anhydrit, alebo karbonát premiešaný s ílom). Ku vzniku takýchto textúr dochádza v púštnych podmienkach, keď docháda k dehydratácii sadrovca – vznik anhydritu a strate až 38 % pôvodého objemu horniny.
Výskyt
náhľad|[[Sadrovec vrchnopermského veku, Novoveská Huta, Slovenské rudohorie]] Evapority vznikali v celej histórii Zeme, len ich objem sa menil v závislosti od klimatických podmienok. Najväčšie zastúpenie majú v permských útvaroch, keď dochádzalo ku vzniku veľkých pohorí, ktoré ohraničovali oblasti so suchými klimatickými podmienkami. Ako sprievodné horniny sa vyskytujú vápence, dolomity, prípadne jemnozrnné úlomky. Evapority sa nachádzajú asi na 1/4 zemskej kôry.
V súčasnosti evapority vznikajú v polárnych oblastiach (v plytkých jazerných vodách, alebo vyzrážaním z podzemných vôd), v kontinentálnych jazerách (ak prevláda vyparovanie nad prítokom čerstvej vody) a v pobrežných morských zálivoch a lagúnach.
Na Slovensku sa väčšie akumulácie sadrovca nachádzajú vo vrchnom perme Slovenského rudohoria (Spišská Nová Ves – Novoveská Huta, kde sa aj priemyselne ťažil sadrovec, Markušovce) a Slovenského krasu (Bohúňovo), ako aj miocénne ložiská kamenej soli v Solivare a Zbudzi. Ložisko v Solivare je najdôležitejším zdrojom kamennej soli na Slovensku, sadrovcové ložiská sa v súčasnosti neťažia.
Sedimentačné prostredia evaporitov
Pri vyzrážaní je pre proces dôležitá existencia bariéry, ktorá bráni trvalému prínosu čerstvej vody, čím je umožnené vyparovanie, zahusťovanie a kryštalizácia minerálov. Zároveň je v pravidelných intervaloch (napr. prílivom) dodávaná nová dávka vody. Takto vzniká charakteristická vrstevnatá textúra, kde sa najskôr uloží klastický materiál donesený vodou a po odparení vykryštalizuje vrstva evaporitov. Hrúbky jednotlivých vrstiev závisia od nasýtenia roztoku, ako aj množstva prinesených úlomkov. Takýmto spôsobom vznikajú ložiská kamennej soli, draselných a horečnatých minerálov a kryštalizáciou z jazerných vôd aj ložiská boritanov. Sadrovce a anhydrity vznikajú prevažne v suchozemskom prostredí, v prípade anhydritu je dôležitá podmienka aj vysoká teplota (priemer nad 22 °C). V extrémne suchých a teplých podmienkach dochádza aj ku vzniku dusičnanov.
Ekonomický význam
Evapority majú značný význam ako surovina pre stavebný, potravinársky a chemický priemysel. Soľné diapíry, tvorené niektorými evaporitovými minerálmi, hlavne halitom, môžu vytvárať nepriepustnú zátku, tzv. cap rock, čím zabraňujú úniku uhľovodíkov. V podloží takýchto pascí sa môžu hromadiť ropa alebo plyn až do formy ložiskových akumulácií. Evaportiy majú nízku porozitu a zvyknú sa plasticky deformovať, čo na rozdiel od krehko sa správajúcich okolitých hornín, v ktorých pri deformácii vznikajú pukliny, zabraňuje úniku ropy.
Iné projekty
.
Zoznam víťazov mužskej dvojhry na Wimbledone
náhľad|200px|Tabuľa s víťazmi dvojhry na schodišti centrálneho dvorca vpravo|náhľad|200px|Fred Perry vyhral mužskú dvojhru trikrát za sebou. Od jeho posledného víťazstva v roku [[1936 Briti čakali 77 rokov na ďalšieho domáceho víťaza.]] náhľad|200px|[[Björn Borg vyhral Wimbledon päťkrát za sebou (1976-1980)]] náhľad|200px|Američan [[Pete Sampras vyrovnal siedmimi titulmi dlhoročný rekord Williama Renshawa]] náhľad|200px|[[Roger Federer vyhral osem z deviatich finále, ktorých sa zúčastnil]] náhľad|200px|[[Andy Murray v roku 2013 ukončil 77 ročné čakánie Britov na triumf domáceho hráča]]
Toto je zoznam víťazov mužskej dvojhry v turnaji Wimbledon, tretieho tenisového grandslamu sezóny.
Rekordy
Najmladší víťaz:
Najstarší víťaz:
Asklépiades z Korintu
náhľad|Kópia Asklépiadovho disku, pôvodný bol votívny dar [[Zeus|Diovi, Olympia]] Asklépiades alebo Asklépiadés (Asklépiades, iný prepis: Asklépiadés) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 241.
Poplios Asklépiades z Korintu bol v Olympii na 255. hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Táto olympijská disciplína sa zaviedla na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj (pentathlon) pozostával zo skoku do diaľky, behu na na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený. Z archeologických vykopávok je známych niekoľko diskov veľmi rozdielných rozmerov a hmotností. Najmenší z nich váži 1,86 kilogramu a má priemer 16,7 centimetra, najťažší s váhou 6,63 kilogramu má priemer 32 centimetrov, ale najváčší z nich s rozmerom 36 centimetrov je disk, ktorý podľa vyrytého nápisu venoval Diovi olympionik Asklépiades z Korintu. Tento votívny disk ale vzhľadom na svoju hrúbku 13 mm váži 5,7 kilogramu. Originál tohto disku je umiestnený v Archeologickom múzeu v Olympii.
Patrice Brisebois
Patrice Brisebois (* 27. január 1971, Montreal) je bývalý kanadský hokejový obranca. Najväčšiu časť svojej kariéry odohral v NHL za Montreal Canadiens.
Bol draftovaný v roku 1989 v druhom kole tímom Montreal Canadiens. V Montreal odohral 14 sezón, jedenkrát sa získal Stanley Cup, bolo to v sezóne 1992/93. Počas lockoutu hral v drese HC Kloten v švajčiarskej najvyššej hokejovej súťaži. Pred sezónou 2005/06 podpísal dvojročnú zmluvu s Coloradom Avalanche. V drese Avalanche odohral dve sezóny, väčšinu tej druhej vymeškal kvôli zraneniu chrbta a neskoršej operácii.
4. augusta 2007 oznámil klub Montreal Canadiens, že Brisebois sa vracia do Montrealu. Montreal ho získal ako voľného agenta a klub s ním podpísal ročnu zmluvu.
Lapeyre
Lapeyre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dekameron
náhľad|Dekameron, Sandro Botticelli (1487) Dekameron je cyklus 100 noviel talianskeho autora Giovanniho Boccaccia, ktoré napísal v rokoch 1349 až 1353. 100 noviel je rozdelených podľa príbehov desiatich ľudí na desať dní. Je to základajúce dielo žánru renesančnej novely. Prvenstvo má tiež čo sa týka jazyka, v ktorom je napísané: novely boli napísané v novodobom talianskom jazyku v období, keď sa ešte používala latinčina.
Základné informácie
Boccacciov Dekameron je klasické dielo renesančnej literatúry. Dekameron je grécke slovo označujúce časový úsek desiatich dní, vo význame diela desať denníkov lásky. V prešmyčke slova Decamerone sa skrýva bližší názov: De amore novellae centum, sto noviel o láske. Tak nazval Dekameron jeho prvý odpisovateľ Mannelli, Boccacciov súčasník, v roku 1384. Boccaccio, podobne ako všetci učenci a básnici humanizmu mali veľkú záľubu v slovných hrách a inotajoch každého druhu.
Dekameron je cyklus stojedna noviel, ktoré si rozpráva po desať dní desať mladých ľudí (7 dievčat a 3 chlapci) vo vilke na florentskom vidieku, kde sa uchýlili, aby v zábave a speve prečkali vyčíňanie moru. Stoprvá novela je úvodom štvrtého dňa, ktorá je zároveň záverečnou obhajobou morálnych preferencií samého autora.
Pampinea, Fiammetta, Filomena, Emilia, Lauretta, Neifilé a Elissa – Panfilo, Filostrato a Dioneo sú postavy, z ktorých je každý deň jeden kráľom alebo kráľovnou, uvádza rozprávačov a spevákov a udáva tón svojmu dňu. Fiammettou je Maria d´Aquino (Boccacciova milenka) a Panfilom sám Boccaccio.
Desiata novela desiateho dňa
Gualtieri bol starý mládenec z rodiny markízov zo Saluzza. Ženy si vážil menej ako psy a kone, s ktorými chodil na poľovačku. Oženiť sa nechcel, hoci ho vazali stále prehovárali. Povedal, že si počká na Kristove roky, no tie prišli, ale on nie a nie sa oženiť. Až ho nakoniec prehovorili. Gualtieri si vybral za ženu dcéru sedliaka, s ktorým sa dohodol na sobáši. Dal svojej budúcej manželke Griselde ušiť šaty na mieru a prichystať hostinu. Keď prišiel svadobný deň, išiel po ňu do dediny a opýtal sa jej, či si ho chce vziať. Ona mu pokorne odvetila, že prijme všetko, čo jej ponúkne. Vzali sa a Griselda si na panstve počínala dobre, každého si získala svojimi skutkami a správaním. Griselda o niečo neskôr porodila dcéru a Gualtierimu sa v hlave zahniezdila bláznivá myšlienka. Chcel vyskúšať Griseldinu trpezlivosť. Predstieral hnev, že mu neporodila mužského potomka a povedal, že ich dcéru dá zabiť. Griselda to pokorne prijala a dala svoju dcéru sluhovi, ktorý mal skutok vykonať. Gualtieri dcéru dal na výchovu svojej príbuznej do Bologne. Po rokoch Griselda znova porodila a tentokrát to bol syn. Gualtieri si zmyslel, že ju podrobí druhej skúške. Povedal jej, že vazali sa hnevajú, že im bude vládnuť sedliakov vnuk a tak sa rozhodol, že aj ich syna dá zabiť. Griselda to s ťažkým srdcom prijala. Gualtieri syna poslal na výchovu do Bologne. O pár rokov si Gualtieri znova zaumienil, že Griseldu podrobí poslednej skúške. Povedal,že sa s ňou rozvedie a zoberie si sebe rovnú. Z Ríma mu prišiel falošný pápežský dišpent. Ukázal ho vazalom a tí ho odsúdili ako najväčšieho ukrutníka. Ukázal ho aj Griselde, ktorá to pokorne prijala a len v košeli sa vrátila k svojmu otcovi. O pár dní Gualtieri oznámil, že bude svadba. Za ženu si vybral dcéru grófa z Panaga. Griselde prikázal, aby upratala celý zámok. Tá jeho prianie splnila. Gualtieri dal svoju dcéru a syna vychovávať príbuznej vydatej v rodine grófov z Panaga v Bologni. Takže na svadbu prišla jeho dcéra. Bola svadobná hostina a každý chválil Gualtierimu nevestu, aj Griselda. Potom sa jej Gualtieri spýtal pred všetkými, čo si myslí o jeho novej žene. Griselda o nej veľmi pekne hovorila. To Gualtieriho presvedčilo, povedal jej pravdu a aj to, že ju ľúbi. Potom sa všetci radovali.
Nie je náhoda, že novely desiateho dňa Dekameronu vytvárajú tragickú paletu vtedajšej spoločnosti. V poslednej novele Dekameronu Boccaccio v podstate najviac „zarezal do chorého tela vládnucej vrstvy“. Griselda je v podstate to dobré, to zdravé v ľudstve, čo vždy zachraňuje svet.
Názory
Fransesco de Sanctis v Dejinách talianskej literatúry hovorí: „Ak otvoríš Dekameron, len čo dočítaš prvú novelu, cítiš, akoby si spadol z neba. Nie je tu vývoj, je tu odrazu katastrofa alebo revolúcia, ktorá ti ukáže za jediný deň svet od základu zmenený.“
Židia v Eritrei
Eritrejská židovská komunita bola pravdepodobne založená jemenskými Židmi, ktorých zaujali nové finančné možnosti, ktoré sa naskytli po talianskej koloniálnej expanzii ku koncu 19. storočia.
Počas britskej vlády bola Eritrea často miestom exilu pre izraelské židovské guerrilly. Medzi tými uväznenými bol budúci izraelský ministerský predseda Jicchak Šamir a Haim Corfu, zakladateľ futbalového klubu FC Beitar Jerusalem.
Potom čo bola v roku 1961 Eritrea anektovaná Etiópiou, a začala Eritrejská vojna za nezávislosť, začali ju Židia opúšťať. V 70. rokoch emigrácia ešte vzrástla vplyvom stupňujúceho sa násilia medzi Eritreou a Etiópiou.
V roku 1993 získala Eritrea oficiálnu nezávislosť a dnes v tejto krajine žije len jediný rodilý Žid Sami Kohen, ktorý navštevuje Asmarskú synagógu a cintorín.
Judaizmus nie je v Eritrei jedným zo štyroch vládou uznávaných náboženstiev.
Spaľovňa
náhľad|Budova spaľovne odpadu v Bratislave Spaľovňa je technologické zariadenie slúžiace na spaľovanie odpadu. Spaľovne možno rozlíšiť na základe toho, či spaľujú odpad samostatne alebo s prímesou ušľachtilejšieho paliva, podľa toho, či využívajú energiu uvoľnenú pri spaľovacom procese na výrobu tepla alebo elektrickej energie, alebo podľa toho, či spaľujú nebezpečné, komunálne, či ďalšie druhy odpadu.
Spaľovne na Slovensku
Na Slovensku sa v roku 2019 nachádzali dve veľké spaľovne (kapacita nad 2 tony za hodinu) komunálneho odpadu v Bratislave (kapacita 32,7 t/hod) a v Košiciach (10 t/hod) a jedna na spaľovanie priemyselného odpadu v areáli Slovnaftu.
Medzi menšie spaľovne (do 2 ton za hodinu) sa zaraďovala jedna spaľovňa komunálneho odpadu (FCC Kysucké Nové Mesto), 6 spaľovní nemocničného odpadu (nemocnice Bojnice, Bratislava, Martin, Myjava, Nitra, Trenčín), 4 priemyselného odpadu (Duslo Šaľa, Light Stabilizers Strážske, Fecupral Prešov, Archív SB Liptovský Mikuláš) a jedna kafiléria (VAS Mojšova Lúčka).
Medzi spaľovňami sa na území Slovenska nachádzalo aj 6 zariadení na spoluspaľovanie odpadov, ktoré sa podieľajú na procese výroby cementu alebo inej priemyselnej výrobe (CRH Rohožník a Turňa nad Bodvou, Carmeuse Košice-Šaca, Cemmac Horné Srnie, Považská cementáreň Ladce, Mondi SCP Ružomberok).
Rytier
Rytier (z nem. Ritter – rytier < starofr. chevalier) môže byť:
Dobříň
Dobříň je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 554 obyvateľov, z toho 282 mužov a 272 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 38,5 roka, ženy 40,8 roka).
2543 Machado
2543 Machado je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil Henri Debehogne 1. júna 1980.
Keller (priezvisko)
Keller je nemecké priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Bratislave. V Česku je najčastejšie v mestách Praha, Mladá Boleslav a Brno.
Známi nositelia
Pozri v článku Keller.
Monthelon (Marne)
Monthelon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antonín Brabec
Antonín Brabec môže byť:
Urville (Aube)
Urville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 153 obyvateľov (2009).
Bégard (kantón)
Bégard je francúzsky kantón v obvode Guingamp v departemente Côtes-d'Armor v regióne Bretónsko. Tvorí ho sedem obcí.
Eva Krížiková
Eva Krížiková, vyd. Zvaríková (* 15. júl 1934, Bratislava-Rača† 31. marec 2020, Malacky ) bola slovenská herečka. Manželka Františka Zvaríka.
Dlhoročná členka Slovenského národného divadla. Účinkovala v mnohých televíznych inscenáciách a vo filmoch už od svojej mladosti. Vynikla ako interpretka komediálnych, ale aj tragických postáv.
Ladislav Brabec
Ladislav Brabec môže byť:
Airvault
Airvault môže byť:
Atol
thumb|right|Táto [[Animácia (film)|animácia ilustruje dynamický proces tvorby koralového atolu. Koraly (bronzovou a hnedou) sa usadia a rastú okolo oceánskeho ostrova, čím vytvoria okolitý útes. V priaznivých podmienkach sa útes rozšíri a vnútro ostrova zosadne. Nakoniec celý ostrov zosadne po hladinu a zanechá prstenec rastúceho koralu s otvorenou lagúnou v strede. Proces môže trvať až 30 miliónov rokov.]] right|thumb|Vznikajúci atol v Tichom oceáne
Atol je koralový ostrov prstencovitého tvaru, ktorý vznikol tak, že ostrov, ktorý obklopoval, klesol pod hladinu oceánu. Miesto po bývalom ostrove sa nazýva lagúna.
Medzi atoly patria napríklad ostrovy štátu Tuvalu, ostrovy súostrovia Tuamotu a ostrovy Kiribati.
Vývoj atolu
Atoly vznikajú postupnou premenou podmorských sopiek. Ak je erupcia podmorskej sopky dostatočne silná, vynorí sa z dna oceánu až nad morskú hladinu. Morské sopky sa môžu pohybom tektonických dosiek pomaly posúvať a na mieste pôvodného epicentra môžu postupne vznikať ďalšie a ďalšie sopečné ostrovy. Týmto spôsobom vznikajú celé súostrovia.
Ďalšou nevyhnutnou podmienkou pre vznik atolu je teplá a čistá voda. Jedine tak sa okolo vyhasnutej sopky začne vytvárať koralový útes, lemujúci pobrežie sopečného ostrova. Erózia spôsobuje, že sa sopečný ostrov začne rozpadávať a pomaly sa potápa naspäť do vôd oceána. Koralový útes sa naopak rozrastá a v ceste za svetlom sa stále viac približuje k morskej hladine. Takto postupne vzniká bariérový útes. Časom pôvodný sopečný ostrov úplne zmizne pod vodou a nad hladinou oceánu zostáva len koralový prstenec – atol.
Celý proces trvá milióny rokov a atol nie je konečnou fázou. Postupne sa totiž rozpadá a potápa aj koralový ostrov a po čase aj on zmizne pod hladinou oceánu.
Solárny komín
náhľad|vpravo|Schéma solárneho komínu. Solárny komín alebo termický komín je pasívne zariadenie využívajúce slnečnú energiu na vetranie a chladenie.
Komínový efekt
Zariadenie využíva fyzikálny princíp komínového efektu, ktorý je založený na prúdení vzduchu z jedného miesta na druhé za účelom vyrovnania rozdielov teplôt alebo tlaku. Intenzita výmena vzduchu komínovým efektom závisí od troch faktorov: rozdiel teplôt alebo tlakov vzduchu na oboch koncoch komína, výška komína (súvisí s prvým faktorom) a prierezom komína. Vzniká silné prúdenie (sanie), ktoré vťahuje do komína ďalší vzduch zospodu bez ohľadu na jeho teplotu. Keď sa teploty a tlaky vyrovnajú prúdenie ustane, prípadne sa môže aj otočiť.
Princíp solárneho komína
Solárny komín, často nazývaný aj termálny komín, zabezpečuje alebo napomáha vetraniu budov využívaním konvekčného prúdenia vzduchu pasívne zohriateho slnečnou energiou. Principiálne ide o komín kombinovaný s podzemnou šachtou alebo iným zdrojom studeného vzduchu, oba napojené na miestnosť/interiér. V komíne sa teplý vzduch unikajúci z miestnosti prehrieva, a uniká do vonkajšieho prostredia (vytvára ťah). Na jeho miesto je vťahovaný chladný vzduch zo zemnej šachty, ktorý miestnosť počas silného slnečného žiarenia ochladzuje. Využiť sa dá aj pre napomáhanie klasickému šachtovému odvetraniu priestorov (WC, kúpelne, kuchyne...), keď solárny komín napomáha v letnom období prúdeniu vzduchu. Ťah vzduchu v komíne zabezpečuje, že vzduch za každých okolností stúpa hore, čo umožňuje vetranie priestorov prirodzeným spôsobom a slnečná energia nahrádza použitie ventilátorov na umelé usmernenie vzduchu.
Vyhotovenie
Najjednoduchším riešením je komín natretý čiernou farbou, či komín s presklennou „absorpčnou plochou“, pričom výška komína musí byť väčšia, ako je výška budovy. Absorpčná plocha je pre výkon dôležitejšia ako priemer komína. Čím väčšia plocha, tým intenzívnejší pohyb vzduchu. Solárny komín možno nahradiť prieduchmi v budove (medzi nižším/vyšším podlažím) ap. Solárny komín je vhodné kombinovať s Trombeho stenou, kedy v zimnom období zariadenie funguje obrátene a zabezpečuje pasívne solárne vykurovanie (ohrievanie vzduchu).
Využitie
Solárny komín sa používa už celé stáročia, hlavne v oblastiach Stredného východu. Používali ho už aj Rimania. Hlavné oblasti využitia a výhody solárneho komína
Použitie solárneho komínu je obmedzené výškou budovy. Bezproblémovo funguje v rodinných domoch a nižších budovách. Čím vyššia budova, tým väčší ťah, ktorý sa postupne mení na nežiaduci prievan. Pri použití na vyšších budovách je potrebné sekciové členenie a umiestnenie hlavného prúdenia vzduchu do samostatných šácht mimo pobyt ľudí. Solárny komín na výrobu elektrickej energie funguje na rovnakom princípe ako bežný vetrací solárny komín, s niekoľkými modifikáciami súvisiacimi s jeho diametrálne odlišnou funkciou. Zóna ohrevu vzduchu sa nachádza na báze komína a je dostatočne veľká na to, aby čo najviac zohriala daný vzduch. Komín je podľa možnosti čo najvyšší. Výsledkom toho je obrovský prievan, ktorý vháňa vzduch do komína a vyťahuje vysokou rýchlosťou nahor. V dolnej časti komína je umiestnená veterná turbína, ktorá generuje elektrickú energiu.
Solárny komín sa teda radí k ostatným zariadeniam produkujúcim obnoviteľnú elektrickú energiu zo slnka ako sú fotovoltaické články a fototermické články a veže. Nevýhodou je ich potrebná výška pre adekvátny výkon a značná statická labilita. Výhodou je, že ich produkcia energie je viac-menej stabilná počas dňa a noci a počas roka. V noci zem uvoľnuje teplo nahromadené počas dňa. Zároveň konštrukcia funguje ako skleník využiteľný na pestovanie plodín. Medzi výhody sa teda dá priradiť aj priateľskejší výraz okolitej krajiny, ktorá sa nemení na zrkadlovú púšť. Viac pod heslom slnečná prúdová veža.
Live aus Berlin
Live aus Berlin je koncertný album nemeckej industriálnej metalovej skupiny Rammstein. Bol vydaný dňa 31. augusta 1999 vo formátoch CD, VHS a DVD.
Doksany
Doksany sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 381 obyvateľov, z toho 171 mužov a 210 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 43,3 roka, ženy 42,5 roka).
Kotangens
náhľad|Graf funkcie y= cotgx Kotangens je jedna z goniometrických funkcií. V pravouhlom trojuholníku je definovaný ako pomer priľahlej odvesny a protiľahlej odvesny.
Na označenie tejto funkcie sa používa skratka cotg a jej grafom je kotangentoida.
Vlastnosti
Funkcia je definovaná ako. Je to teda obrátená funkcia funkcie tangens, a má nasledujúce vlastnosti (kde k je ľubovoľné celé číslo):
Almirante Tamandaré
Almirante Tamandaré je mesto a obec (município) v južnej Brazílii v štáte Paraná. Mesto leží na sever od Curitiby a patrí do jej aglomeračného zázemia.
Mesto bolo založené v roku 1947. Je pomenované po národnom hrdinovi Brazílie, patrónovi námorníctva, Joachim Marques Lisboa, ktorý za svoje zásluhy aj vo vojne za nezávislosť Brazílie, bol povýšený do šľachtického stavu (Almirante Tamandaré znamená admirál z Tamandaré).
Stredná odborná škola (Pruské)
Stredná odborná škola Pruské (SOŠ Pruské) je stredná odborná škola sídliaca v obci Pruské.
História
Od roku 2000 je škola jedným z partnerov medzinárodnej organizácie FLORNET, ktorá združuje školy, vzdelávacie organizácie, veľkoobchody zaoberajúce sa problematikou kvetinárstva, viazačstva a aranžérstva. V rámci medzinárodných aktív sú aj každoročne realizované medzinárodne tábory EUROTEENS, ktoré sú zamerané na oblasť environmentalistiky. V tomto roku sa piati študenti a jeden pedagóg zúčastnili na tábore v Lobenau pri rakuskej Viedni. Svoju prácu škola prezentovala na medzinárodných výstavách BUGA 2005 v Mníchové, Festival dei Fiori 2008 v talianskom San Reme, ako aj na medzinárodnej súťaži The last Days of Middle Agea 2009, ktorá sa konala v talianskej Sulmone.
Židia v Indonézii
Židia v Indonézii sú veľmi malou komunitou približne 20 osôb. Skladá sa prevažne zo sefardských Židov.
Dejiny
Prvý kto napísal o židovskej komunite v Holandskej východnej Indii bol po pobyte v Batávii (Jakarta) v 50. rokoch 18. storočia židovský obchodník Jákob Saphir. V Batavii hovoril s miestnym Židom, ktorý mu vyprával o dvadsiatich židovských rodinách v meste a ďalej o Surabaye a Semarangu. Väčšina Židov žijúcich v 19. storočí v Holandskej východnej Indii boli holandskí Židia, ktorí tu pracovali ako obchodníci alebo pracovali pre koloniálny režim. Niektorí z členov miestnej komunity však boli imigranti z Iraku alebo z Adenu.
Podľa sionistického emisára Izraela Kohena sa medzi svetovými vojnami nachádzalo v Holandskej východnej Indii okolo 2 tisíc Židov. Indonézski Židia veľmi trpeli počas japonskej okupácie Indonézie, kedy boli internovaní a nútení pracovať v pracovných táboroch. Po vojne sa ich mnoho ocitlo takmer bez prostriedkov a tak časť z nich emigrovala do Spojených štátov, Austrálie a Izraela.
Ku koncu 60. rokov 20. storočia žilo v Jakarte 20 Židov, 25 ich žilo v Surabayi.
Drahotína Kardossová-Križková
Drahotína Kardossová-Križková (* 7. apríl 1867, Kremnica – † 24. september 1944, Majer) bola slovenská folkloristka a národnokultúrna pracovníčka.
Životopis
Narodila sa v rodine významného občana Kremnice Pavla Križka a jeho manželky Márie rodenej Marčekovej (pochádzala z Mošoviec - † 4. jún 1898). Jej súrodencami boli Bohuslav Križko a Milutín (Želislav) Križko. Po absolvovaní ľudovej a meštianskej školy sa vzdelávala sama. Život prežila v rôznych mestách doma i v zahraničí: do roku 1914 v Dolnom Kubíne a Kroměříži, v roku 19141918 väznená vo Viedni a vo Vacove, potom žila v Kremnici a v roku 19191944 v Banskej Bystrici-Majeri.
Larreule (Hautes-Pyrénées)
Larreule je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2545 Verbiest
2545 Verbiest je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil E. Delporte 26. januára 1933.
Anet
Anet môže byť:
Vailly (Aube)
Vailly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 293 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Oswalt Covey
Richard Oswalt Covey (* 1. august 1946, Fayetteville, Arkansas, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánom, neskôr riadiaci pracovník NASA.
Mladosť a výcvik
V roku 1964 ukončil strednú školu (Choctawhatchee High School, Salimar), absolvoval Purdueovu univerzitu (Purdue University), v roku 1969 tam získal hodnosť majstra leteckých a astronautických vied. V armáde sa po zaškolení v akadémii a na základni Edwards Air Force Base stal veliteľom testovacej letky v Air Force Center Detachment 2 Raglin na Floride. Je ženatý (manželka Covey, Kathleen rodená Allbaughová) a má dve deti. V čase, keď bol prijatý medzi kozmonautov (1978), bol už v hodnosti majora vojenského letectva. Používal prezývku Dick.
Montigny-sur-Vesle
Montigny-sur-Vesle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Richard Oswalt Covey
Lety do vesmíru
Po prvýkrát vzlietol vo svojich 39 rokoch. Bolo to z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral na palube raketoplánu Discovery. Posádka: veliteľ plk. Joseph Engle, pilot pplk. Richard Covey a trojica letových špecialistov: James van Hoften, John Lounge a William Fisher. Počas letu STS-51-I vypustili tri družice a to ASC-1, Aussat 1 a vojenskú Leasat 4, známu tiež pod názvom Syncom. Potom zachytili na obežnej dráhe družicu Leasat 3 a podarilo sa im ju opraviť a vrátiť na orbitu. Pristáli na základni Edwards.
Montigny-sur-Vesle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Richard Oswalt Covey
Lety do vesmíru
O tri roky neskôr letel po druhýkrát, opäť raketoplán Discovery z kozmodrómu na Floride. Posádka: Frederick Hauck, pilot plk. USAF Richard Covey a traja letoví špecialisti: pplk. David Hilmers, John Lounge a George Nelson. Počas štvordenného letu STS-26 vypustili družicu typu TDRS. Aj tentokrát pristáli na základni Edwards.
Montigny-sur-Vesle
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Richard Oswalt Covey
Lety do vesmíru
V roku 1990 letel po tretíkrát, tentokrát v raketopláne Atlantis a bol jej veliteľom. V posádke vojenskej misie STS-38 boli s ním dôstojníci Frank Culbertson, Charles Gemar, Carl Meade a Robert Springer. So sebou vyniesli a vypustil desaťtonovú tajnú družicu typu AFP-658. Kvôli nevhodnému počasiu na základni Edwards bol švordenný let ukončený na myse Canaveral.
Montigny-sur-Vesle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Oswalt Covey
Lety do vesmíru
Po štvrtýkrát letel v decembri 1993 v najnovšom raketopláne Endeavour v misii STS-61, jej hlavnou (a splnenou úlohou) bolo opraviť na obežnej dráhe Hubbleov vesmírny ďalekohľad (HST). Posádka: plk. Richard Covey, kpt. Kenneth Bowersox, dr. Franklin Musgrave, dr. Kathryn Thorntonová, západoeurópsky astronaut švajčiarskeho pôvodu Claude Nicollier, dr. Jeffrey Hoffman a Thomas Akers. Štartovali na Floride, let trval 10 dní, pristáli na základni Edwards.
Počas svojich štyroch letov strávil vo vesmíre 26 dní. Je zapísaný ako 179 kozmonaut Zeme.
Po letoch
V roku 1994 z tímu kozmonautov NASA odišiel, avšak v Houstone na rôznych veliteľských postoch zostal aj naďalej (okrem obdobia 19982006 vo firme Boeing) a to doteraz.
Zdroje
Kategória:
Airvault (kantón)
Airvault je francúzsky kantón v obvode Parthenay v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa zo 7 obcí.
372 Palma
372 Palma je planétka v hlavnom páse planétok.
Fridrich Karpe
Fridrich Karpe (Karp) (*  Slovensko - † 1775) bol pedagóg, rektor.
Životopis
Rektor v Banskej Bystrici (1716). 12. mája 1714 napísal pohrebnú báseň na počesť Jakuba Mokošiniho, syna „posledného farára horného kostola“. Karpius odišiel z Banskej Bystrice do Kremnice, kde takisto vyučoval na škole. Zomrel v roku 1775.
373 Melusina
373 Melusina je planétka v hlavnom páse planétok.
2546 Libitina
2546 Libitina je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil E. L. Johnson 23. marca 1950.
University of Chicago
thumb|University of Chicago University of Chicago je americká súkromná univerzita sídliaca v Chicagu v štáte Illinois. V roku 1890 ju založil John D. Rockefeller. Ďalším prezidentom bol pedagóg a historik Harry Pratt Judson.
Nositelia Nobelovej ceny
University of Chicago má viac nositeľov Nobelovej ceny ako MIT, alebo Harvard University. Študovalo, vyučovalo, alebo vyučuje tu 83 nositeľov Nobelových cien, ako aj laureáti Pulitzerovej ceny a mnohých ďalších ocenení.
Gymnázium (Krompachy, Lorencova 46)
Gymnázium Krompachy je štátne gymnázium, ktoré ponúka štvorročné a osemročné štúdium so všeobecným zameraním. Zriaďovateľom školy je Košický samosprávny kraj.
Súčasnosť školy
V školskom roku 2009/2010 študovalo na gymnáziu 315 študentov v ôsmich triedach štvorročného štúdia a 4 triedach osemročného štúdia. Pedagogický zbor pozostával z 21 učiteľov.
V školskom roku 2013/2014 na gymnáziu študovalo už len 215 študentov v siedmych triedach štvorročného štúdia a troch triedach osemročného štúdia.
AMAVET klub
Ponúka študentom školy rozvíjať svoje vedomosti a schopnosti v oblasti prírodných vied. Každý rok umožňuje najaktívnejším študentom zúčasniť sa Festivalu vedy a techniky v Bratislave, kde môžu prezentovať pred odbornou porotou svoje projekty. V júni 2009 sa škola zúčastnila Dní vedeckej mládeže AMAVET v Lučenci.
Potkanokengura dlhonohá
Potkanokengura dlhonohá (lat. Potorous longipes) je druh z čeľade potkanokengurovité.
Je to drobný vačkovec, žijúci v lesoch juhovýchodnej Austrálie. Skôr ako kenguru pripomína krysu. Dospelá potkanokengura váži 2 –  a od ostatných potkanokengúr sa líši predĺženými chodidlami na zadných končatinách. Srsť na tele je sivohnedá, brucho je svetlejšie, panvové končatiny naopak čierne.
Potkanokengura dlhonohá je samotárska, aktívna v noci. Cez deň sa ukrýva vo vegetácii, po zotmení zháňa potravu, ktorú vyhrabáva kratšími, ale silnými prednými nohami. Pohybuje sa po štyroch, pri rýchlom pohybe poskakuje po zadných. Živí sa prevažne hubami, plodnice húb tvoria približne štyri pätiny jej potravy, celkovo sa živí asi 30 rôznymi druhmi, okrem toho konzumuje ešte hmyz a zelené časti rastlín. Gravidita trvá 38 dní, rodí jedno mláďa, ktoré potom vo vaku saje mlieko až päť mesiacov a s matkou zostáva ešte ďalšie dva až tri mesiace.
McDonald Island
McDonald Island alebo staršie MacDonald Island či Macdonald Island je ostrov v súostroví McDonald Islands, pozri McDonald Island (McDonald Islands)
McDonald Island môže byť aj:
Macdonald Island môže byť aj ostrov v Kanade v Ontáriu, pozri Macdonald Island (Ontário)
Dolánky nad Ohří
Dolánky nad Ohří sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 269 obyvateľov, z toho 146 mužov a 123 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 42,3 roka, ženy 43,6 roka).
Ponorková vojna
Ponorková vojna je vojna pod vodou (ponorková vojna). Každé z týchto prostredí námorného boja, zakladá na vlastnej histórii, stratégii aj taktike, tak aby čo najlepšie rozvíjalo svoje možnosti.
Súčasná ponorková vojna si zakladá najmä na ponorkách poháňaných dieselovým (dieselelektrickým) alebo jadrovým pohonom. Najčastejším druhom výzbroje týchto ponoriek sú torpéda a rakety.
História
Prvou známou a plne funkčnou vojenskou ponorkou bola Turtle (Korytnačka), zostrojená roku 1776 Davidom Bushnellom počas americkej vojny za nezávislosť.