cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aktinoid
Oxidy
V oxidačnom stupni +IV sú známe oxidy od tória po kalifornium, pokiaľ daný prvok vytvára aj oxid +III, často sa vyskytujú ako podvojné oxidy s pomerom O/An 1,5 až 2,0.
Oxidy vo vyšších oxidačných stupňoch tvoria protaktínium (maximálne +V), urán (+VI) a neptúnium (+V). Pri uráne je známych niekoľko zlúčenín so vzorcami U4O9, U3O7, U3O8 a UO3, taktiež akvakomplexy UO3·xH2O, peroxo komplexy UO4·xH2O, ako aj uranylové anióny [U2O7]2- a [U4O13]2-. Oxid uraničitý (v prírode sa vyskytuje ako minerál uraninit – hlavná ruda uránu) sa používa ako palivo v jadrových reaktoroch. Jeho hustota je 10,95 g.cm−3, pri „horení“ v reaktore však oxiduje na oxid U3O8, ktorý má hustotu len 8,4 g.cm−3 čo môže spôsobovať deštrukciu palivového článku.
Halogenidy
V najvyššom oxidačnom stupni +VI sú známe len fluoridy uránu, neptúnia a plutónia, ako aj chlorid uránový. Fluorid uránový sa používa pri oddeľovaní izotopov uránu. Všetky halogenidy so šesťmocnými aktinoidmi sú silné oxidačné činidlá a taktiež reagujú aj so stopami vzdušnej vlhkosti podľa rovnice:
Najpreskúmanejšie halogenidy sú v oxidačnom stupni +IV. Fluoridy sú známe od aktínia až po kalifornium. Kryštalizujú v monoklinickej sústave, sú nerozpustné vo vode a pripravujú sa zahrievaním oxidov s fluorovodíkom:
Ostatné štormocné halohenidy sa pripravujú reakciou oxidov s chloridom uhličitým, zmesou Cl2/SOCl2, alebo reakciou príslušného halogénu s kovom.
Trojmocné fluoridy sú štruktúrne podobné fluoridom lantanoidov. Sú známe od aktínia po berkélium, majú pomerne vysoké teploty topenia, sú nerozpustné vo vode a na vzduchu pomaly oxidujú. Trojmocné chloridy sú hygroskopické, pripravujú sa reakciou príslušných hydridov s chlorovodíkom, prípadne reakciou chloridu uhličitého s trojmocnými hydroxidmi.
Z dvojmocných halogenidov sú známe len halogenidy amerícia a kalifornia.
Iné binárne zlúčeniny
Aktinoidy sa za zvýšenej teploty zlučujú s vodíkom za vzniku prevažne čiernych zlúčenín všeobecného zloženia AnH2 pre prvky Ac, Th a Np – Bk a AnH3 pre Pa až Bk. Tórium taktiež vytvára hydrid so zložením Th4H15, ktorý má supravodivé vlastnosti. Hydridy sú tepelne nestabilné a taktiež sa rozkladajú pri styku so vzdušnou vlhkosťou, čo sa využíva na separáciu aktinoidov.
Nitridy aktinoidov sú známe od aktínia až po curium, vo všeobecnosti sú to pevné látky s vysokými teplotami topenia, ktoré sa pripravujú priamou syntézou z jednotlivých zložiek, prípadne reakciou hydridov príslušných prvkov s amoniakom pri vysokých teplotách. Pri tóriu sú známe dva nitridy zloženia ThN a Th3N4, pri uráne až tri UN, U2N3 a U4N7, pri neptúniu a plutóniu jeden NpN a PuN. Nitridy tória, neptúnia a plutónia sú plánované ako palivo pre reaktory hlbinných ponoriek. Rovnako sú plánované ako palivo aj karbidy a boridy uránu/plutónia.
Oxokatióny
náhľad|Geometria uranylových komplexov. Ľahké aktinoidy (urán, neptúnium, plutónium, amerícium) vystupujú v zlúčeninách aj ako oxokatióny AnO22+, resp. AnO2+, ktoré sú pomerne stabilné, čo je dané vysokou stabilitou väzby An-O. Katión uranylu (2+) vzniká rozpúšťaním oxidu uránového v kyslom prostredí, a následnou reakciou s kyselinou za vzniku príslušnej soli.
Vinay (Marne)
Vinay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aktinoid
Komplexné zlúčeniny
Koordinačná chémia aktinoidov vo vodnom prostredí sleduje dve hlavné línie: nízkovalenčné (oxidačné stupne +II, +III, +IV) a vysokovalenčné (+V a + VI) zlúčeniny. Pri prvej skupine prevládajú iónové väzby. Samotný katión An3+, resp. An4+ je pomerne veľký, takže koordinačné číslo katiónu je minimálne 6. Na výslednú geometriu molekuly má vplyv elektrické odpudzovanie ligandov, ako aj ich objem. V prípade vysokovalentných komplexov je variabilita obmedzená prítomnosťou jednotky AnO2+/2+, ktorá má lineárny tvar a v rovinnej ploche skupiny O-An-O môže byť umiestnených 4, 5 alebo 6 ligandov.
Výskyt v prírode
vpravo|náhľad|Monazit Izotopy aktinoidov 232Th, 235U, 238U majú veľmi vysoký polčas rozpadu, takže sa zachovali od vzniku slnečnej sústavy. Aktínium a protaktínium sa taktiež vyskytujú v prírode, ale len ako produkty rozpadu izotopov 235U, 238U. Rovnako sa dajú detegovať mikroskopické množstvá neptúnia a plutónia, ktoré vznikajú tiež rozpadom uránu. Zvyšné aktinoidy sa pripravujú synteticky.
Zdrojom tória je hlavne monazit, fosforečnan skupiny lantanoidov, kde sa tórium vyskytuje ako prímes v podobe 1 až 15 %. Keďže monazit sa ťaží hlavne ako zdroj lantanoidov, pri spracovaní sa získava aj tórium. Medzi ďalšie minerály patrí torit a torianit.
Na Slovensku sa ložiská uránu nachádzajú v Novoveskej Hute, kde sa uránové rudy sporadicky ťažili do roku 1990, pri Košiciach (Jahodná) a v Považskom Inovci. Od roku 2005 prebiehal geologický prieskum na lokalite Jahodná, no v roku 2015, po zmene banského zákona v roku 2014 spoločnosť v prieskume nepokračuje.
Ťažba a spracovanie
Tórium sa z monazitu extrahuje zahrievaním v koncentrovanom roztoku NaOH pri teplote 240 °C počas niekoľkých hodín. Následne sa premýva horúcou vodou, čím sa odstráni fosforečnan sodný a zostane zmes hydratovaných oxidov a hydroxidov lantanoidov a tória. Okyslením zmesi na pH 3,5 horúcou HCl sa lantanidové oxidy rozpustia a zostane ThO2. Tento je následne prevedený na Th(NO3)4. Pri kyslom spôsobe sa monazitová ruda niekoľko hodín zahrieva v kyseline sírovej, kým sa nevyzráža fosforečnan toričitý. Následne sa prevedie na hydroxid a potom na dusičnan toričitý.
Urán sa získava hlavne zo smolinca, rozpúšťaním v kyseline chlorovodíkovej, za prítomnosti oxidačného činidla (chlorečnan sodný, alebo oxid manganičitý), ktoré zoxiduje urán na oxidačný stupeň +VI. Následne sa reakčná zmes neutralizuje amoniakom za vzniku žltého koláča – (NH4)2U2O7 a zahriatím na 300 °C na oxid uránový.
Separácia izotopov uránu
Dôležitým procesom pri spracovaní uránu je separácia izotopov 235U a 238U. V prírode sa 235U vyskytuje len v 0,71 %, no pre použitie ako jadrové palivo je potrebná jeho koncentrácia približne 5 %. Ako zlúčenina, vhodná na oddelenie izotopov, sa používa fluorid uránový, nakoľko má nízku teplotu vyparovania (sublimuje pri 56,5 °C), nízku molekulovú hmotnosť. Oddeľovanie prebieha na sústave centrifúg, ťažší 238UF6 sa koncentruje na vonkajšej strane (obvode) cetrifúgy, ľahší 235UF6 blízko osi rotácie.
Použitie
náhľad|vpravo|[[Jadrový reaktor.]] náhľad|vpravo|Vnútro detektora dymu s ameríciom. náhľad|vpravo|Kolekcia skla farbeného uránom. Rádioaktivita aktinoidov určuje hlavný smer ich využitia – ako štiepny materiál pre jadrové reaktory a zbrane. Štiepnou reakciou, t. j. záchytom neutrónu, dôjde k rozpadu (rozštiepeniu) jadra a emisii ďalších neutrónov. Tie následne generujú rozpady ďalších jadier. Napr. záchytom voľného neutrónu sa 235U rozpadá podľa reakcie: , pričom rozpad produkuje tri voľné neutróny, čo vedie k reťazovej reakcii. Neriadená reťazová reakcia je princípom jadrovej zbrane, riadená (moderovaná) reakcia slúži ako zdroj energie jadrového reaktora. Ďalším izotopom, ktorý má dobré štiepne vlastnosti, je 239Pu.
Zvyšok po separácii izotopov, 235U a 238U sa nazýva ochudobnený urán a používa sa vo vysokoprieraznej munícii a v minulosti aj ako vyvažovacie závažie jácht a lietadiel. Zlúčeniny uránu sa v minulosti, ešte pred objavením rádioaktívnych vlastností, používali ako prostriedok na farbenie skla.
Plutónium, konkrétne izotop 239Pu je vysokoštiepny materiál, ktorý má svoje využitie hlavne v jadrových zbraniach. Konštrukcia jadrovej zbrane s plutóniom dovoľuje zredukovať množstvo použitého štiepneho materiálu na tretinu oproti bombe, postavenej na 235U. Plutónium 238Pu je používaný ako tepelný/elektrický zdroj, napr. v kozmických lodiach Apollo bol použitý generátor tepla a elektrickej energie s množstvom približne jeden kilogram oxidu 238Pu. V mikrogramových množstvách sa rovnaký izotop používa ako zdroj energie v kardiostimulátoroch.
Tórium, okrem využitia 232Th ako alternatívneho paliva pre jadrové reaktory, sa používa ako svetlo emitujúci materiál plynových pančušiek. Jeho zliatiny s horčíkom majú vyššie teploty topenia a sú húževnatejšie, používajú v raketovej technike.
Izotop amerícia 241Am sa používa pri konštrukcii požiarnych detektorov. Ostatné aktinoidy nemajú praktické využitie.
Rádiometrické datovanie
Rádiometrické datovanie je metóda určovania veku (absolútneho) materiálov, najčastejšie hornín, na základe porovnania pomeru prírodne sa vyskytujúcich rádioaktívnych izotopov a ich produktov rozpadu. Metódy používajú rádioaktívne izotopy rôznych prvkov. Na datovanie sa využívajú hlavne dlhožijúce izotopy, ako napríklad 238U, 235U, 232Th, 87Rb, 40K, produkty rozpadu týchto izotopov, ako 234U, 230Th, 226Ra, alebo izotopy, vytvorené nukleárnymi reakciami v prírode ako 14C, alebo 3H.
Toxicita
Rádioaktívne prvky sú všeobecne zdraviu škodlivé vzhľadom na emisiu α, β alebo γ lúčov, ktoré majú deštrukčné – rakovinotvorné účinky. Do organizmu sa aktinoidy môžu dostať vdýchnutím, alebo požitím. V prípade zlúčenín vo vyšších oxidačných stupňoch, ktoré sú zvyčajne rozpustné vo vode, tráviacim traktom prejdú väčšinou bez vstrebania sa. Ak sa však dostanú do krvi, obvykle sa akumulujú v kostiach, kvôli vysokej afinite s fosforečnanmi. Vdýchnutím sa usádzajú v pľúcach, kde ožarovaním môžu spôsobiť rakovinu pľúc.
Aktínium má tendenciu usadzovať sa v pečeni a neskôr sa hromadí v kostiach, no tráviacim traktom sa vstrebáva omnoho pomalšie ako napr. rádium, ktoré je tiež významný alfa žiarič.
Urán je pre ľudský organizmus toxický aj bez rádioaktivity, hoci v menšej miere ako iné ťažké kovy (olovo, ortuť a pod.). Najviac zasiahnutými orgánmi bývajú obličky, srdce a pečeň. Do organizmu sa najčastejšie dostáva tráviacim traktom, inhaláciou v oveľa menšej miere. Rozpustné zlúčeniny uránu sú však našťastie rýchlo vylúčené močovými cestami, nerozpustné predstavujú oveľa väčšie nebezpečenstvo, hlavne pri inhalácii. Urán má taktiež tendenciu akumulovať sa v kostiach. Protilátkou pri požití uránových solí je hydrogenuhličitan, nakoľko tvorí s U6+ rozpustné a vysoko mobilné komplexy: Plutónium má tendenciu usadzovať sa v organizme na niekoľko rokov. Toto je zapríčinené nízkou rozpustnosťou plutóniových solí vo vode. V závislosti od spôsobu, akým sa do organizmu dostane býva detegované v pľúcach a následne lymfatickom systéme, prípadne po požití distribuované krvou a akumuluje sa v pečeni a kostiach. Smrteľná dávka plutónia sa pohybuje v mikrogramoch.
Tórium (oxid toričitý) sa v minulosti používal v rádiológii ako kontrastná látka, no v súčasnosti sa nepoužíva, vzhľadom na zvýšený výskyt rakoviny pečene.
Jazerinky
Jazerinky je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Záhorie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Závod v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2000 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území areálu platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: Významná mokraďová lokalita s výskytom vzácnych a chránených druhov vodných a mokraďových živočíchov, medzi ktorými sú najvzácnejšie druhy vodných chrobákov (Coleoptera aquicola).
Mangabej
Mangabej je slovenský názov rodov Cercocebus a Lophocebus.
Mužská štvorhra na Heineken Open 1999
Mužská štvohra na Heineken Open 1999 sa hrala ako súčasť Heineken Open 1999 od 11. do 18. januára 1999. Titul získali Američan Jeff Tarango a Čech Daniel Vacek, ktorí vo finále porazili český pár Jiří Novák, David Rikl 7-5 7-5. Pre Taranga to bol siedmy a pre Vaceka 21. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Camélas
Camélas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bebe (umelkyňa)
Bebe, rodným menom María Nieves Rebolledo Vila, (* 9. máj 1978, Valencia de Alcántara Španielsko) je španielska speváčka, hudobná skladateľka, koncertná umelkyňa a herečka. V roku 2005 dosiahla hlavnú cenu „Latin Grammy Awards“. Pochádza z rodiny folklórnych tanečníkov. Rodičia boli členmi extremadúrskeho folklórneho súboru Surberina. Od roku 1996 študovala dramatické umenie.
Jej prelomový album vyšiel pod názvom „Pafuera Telarañas“. Dosiahla ním medzinárodnú popularitu potom ako vyhrala cenu „Best New Artist Award“ v roku 2005 v rámci „Latin Grammy Awards“. Celkovo bola na Latin Awards nominovaná päťkrát. Prvý singel z albumu „Malo“ dosiahol svetovú popularitu. Ďalšou úspešnou skladbou z tohto albumu je „Siempre me quedará“. V marci 2010 porodila svoju prvú dcéru menom Candela.
748 Simeisa
748 Simeisa je planétka s priemerom 106 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 14. marca 1913.
Bištava
Bištava je potok na Záhorí, v centrálnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Dolinského potoka, meria 3,8 km a je tokom VII. rádu.
Pramení v Chvojnickej pahorkatine, v podcelku Unínska pahorkatina, východoseverovýchodne od kóty 251,7 m v lokalite Chrastiny, v nadmorskej výške približne 228 m n. m. Od prameňa tečie severojužným smerom cez lokalitu Zadné pole, následne sa stáča na juhojuhozápad a obteká osadu Bištava na pravom brehu. Ďalej sa stáča, pokračuje juhovýchodným smerom, preteká západným okrajom obce Dojč, pričom podteká cestu II. triedy č. 500. Napokon vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Myjavská niva, kde sa najprv prechodne stáča na juh a potom na juhozápad. Západojuhozápadne od obce Dojč sa v nadmorskej výške cca 175,5 m n. m. vlieva do Dolinského potoka. Nepriberá žiadne stále prítoky.
Magrie
Magrie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 513 obyvateľov (2009).
Altermoderna
Altermoderna je pojem, ktorý použil Nicolas Bourriaud ako názov výstavy a rovnomennej eseje "Altermoderna". Pojem vysvetľuje z hľadiska významu predpony alter - čo znamená, iný. „Altermodernizmus možno definovať ako moment, od ktorého pre nás začalo byť nemožné vytvárať niečo, čo dáva zmysel z východzej perspektívy určitej heterochrónie, teda na základe predstavy ľudskej histórie, ktoré pozostáva z plurality temporalít, predstavy opovrhujúcej nostalgiou po avandgarde a vlastne aj po akejkoľvek inej ére - pozitívna vízia chaosu a spletitosti.” (Bourriaud, P., 2011, s. 89). Ďalej spomína pozitívnu skúsenosť z dezorientácie prostredníctvom umeleckej formy, ktorá sleduje všetky línie v čase aj priestore, pričom z umelca tvoriaceho takýmto spôsobom sa stáva kočujúci nomád, ktorý premiestňuje seba aj diela nielen v priestore, ale hlavne v čase (site specific, time specific). Každý umelec sa prejavuje na svojej vlnovej dĺžke a jeho hlavnou činnosťou sa stáva balenie, produkcia, rekoncepcia a distribúcia.
Chicago house
Chicago house je subžáner housu, ktorý patrí medzi najmladšie štýly housu. Termín "house" bol vymyslený v klube The Warehouse, v meste Chicago, štát Illinois. .
Altermoderna
Znaky
Altermodernu charakterizuje kolektívne autorstvo, fragmentalizácia, úplná decentralizácia, alterego-identifikácia, alternatívne formy výstavných priestorov a pod. Altermoderna ponúka skrátka množstvo alternatív, ktoré môžu spôsobovať v umeleckej tvorbe aj percepcii dezorientáciu. Reaguje a nadväzuje na postmodernu.
Chicago house
Chicago house zahŕňa staršiu produkciu ako napríklad "On & On" (1984) od Jesse Saundersa, aj "Jack Your Body" (1987) od Steve "Silk" Hurley.
Chicago house malo tiež vplyv aj na deep house a acid house. Medzi deep house variantu patria "Can You Feel It?" (1986) od Larry Heard ako 'Mr. Fingers'; medzi acid house variantu patrí "Acid Trax" (1986) od Phuture.
Steve Davis
Steve Davis, OBE, (* 22. august 1957, Plumstead, Londýn) je anglický profesionálny snookerový hráč. Vyhral viac titulov ako väčšina profesionálnych hráčov. K jeho úspechom patrí aj šesť titulov majstra sveta v osemdesiatych rokoch.
Davisove najväčšie úspechy dosiahol v osemdesiatych rokoch, keď bol svetovou snookerovou jednotkou sedem rokov v rade a osemkrát za sebou sa dostal do finále Majstrovstiev sveta; počas putovania dosiahol svoju prvú snookerovú magickú hranicu 147 bodov pred televíznymi kamerami a stal sa prvým športovým milionárom. O jeho popularite v osemdesiatych rokoch hovorí aj to, že na televíznych obrazovkách bol častejšie ako britkský premiér.
Hoci od roku 1997 nevyhral žiadny významnejší turnaj jeho hra je stále na veľmi vysokej úrovni, udržiava si postavenie v elitnej svetovej šestnástke takmer každý rok. V snookerovej sezóne 07/08 bol na 15. mieste. Davis tiež rozvinul svoju televíznu kariéru; pracuje ako analysta pri snookerových prenosoch BBC.
Davis je významná osobnosť aj vo svete poolu kde sa najmä každoročne zúčastňuje turnaja Mosconi Cup kde zastupuje Európu proti výberu USA v hre nine-ball.
Lachíš
right|thumb|Lachíš right|thumb|Časť z Lachíšskej listiny Lachíš, tiež Lachiš/Lachis alebo Lakíš (hebr. לכיש) bolo významné staroveké mesto v Izraeli. Je situované niekoľko kilometrov od Kiryat Gatu. Na území bohatého archeologického náleziska sa dnes nachádza Národný park Lachíš.
Národný park
Niekdajšie slávne mesto bolo objavené na začiatku 19. storočia. Návštevníci Národného parku môžu obdivovať pozostatky kanaánskych chrámov, dômyselný vodovodný systém a mestskú bránu. Britskí archeológovia pri svojom pátraní narazili na studňu, hlbokú 44 metrov. Práve ona bola pravdepodobne dôvodom, pre ktorý Lachíšania zvykli dlho odolávať cudzím votrelcom (Asýrčanom, Babylončanom). Cenným dokumentom je tzv. Lachíšska listina.
Obdobie Heian
Obdobie Heian (iné názvy: obdobie heian, heianské obdobie, éra Heian, heian, Heian; 🇯🇵) je historické obdobie Japonska, ktoré je vymedzené rokmi 794 až 1185 po Kr. Predchádzalo mu obdobie Nara (710 až 794 po Kr.) a nasledovalo po ňom obdobie Kamakura. Obdobie Heian je nazvané po hlavnom meste, ktorým sa v roku 794 po Kr. stalo Heian-kjó (dnešné Kjóto). V priebehu obdobia Heian začal postupne upadať kultúrny vplyv Číny  na podobu japonskej kultúry, aj napriek tomu, že ešte v roku 838 bolo k čínskemu cisárskemu dvoru vyslané japonské diplomatické posolstvo. Príčinou poklesu čínskeho kultúrneho a politického vplyvu bol postupný nárast japonského národného povedomia, kultúrneho patriotizmu a postupné 'pojapončenie' inštitúcií prevzatých z Číny odohrávajúce sa v tomto období. Po roku 894 už japonskí cisári nevyslali žiadne  ďalšie diplomatické posolstvo a vzájomné diplomatické, ale aj obchodné vzťahy Číny a Japonska sa obmedzili na minimum. V oficiálnom zdôvodnení japonského cisárskeho dvora sa hovorí o úpadku "úpadku čínskej civilizácie"
Politické dejiny
Jedným z týchto rodov bol rod Fudžiwara, ktorý v 9. storočí získal premyslenou politikou systematických sobášov svojich dcér s mužskými členmi cisárskeho rodu a zhromažďovaním obrovského pozemkového vlastníctva takmer úplnú kontrolu nad cisárstvom. Hlava rodu Jošifusa dosadil v roku 858 n. l. na trón svojho vnuka Seiwa. Pretože nový cisár mal iba sedem rokov, nechal sa Jošifusa menovať cisárskym regentom (seššó). Fujuwara no Motocune sa stal regentom podobným spôsobom. Vytvoril dokonca novú správnu funkciu regent kampaku, v dobe keď sa stal regentom už dospelého cisára Kókó, ktorý nastúpil na trón v roku 884 po Kr. Spod vplyvu rodu Fudžiwarov sa cisársky dvor vymanil až v roku 1072, keď s rodom Fudživarov nespriaznený cisár Gosandžó abdikoval v prospech svojho syna Širakawu. Cisár Gosadžó chcel zo zákulisia riadiť vládu svojho syna, ale pol roka po svojej abdikácii zomrel. Základy nového systému tak plne rozvinul až jeho syn Širakawa. Ako tridsaťštyriročný v roku 1086 abdikoval v prospech svojho syna Horikawu a odišiel do kláštora, odkiaľ však naďalej z ústrania ovplyvňoval vládu svojho syna. Táto forma nepriamej vlády sa nazývala insei a pokračovala zhruba ďalšie storočie aj napriek tomu, že rod Fudžiwara i naďalej súperil s cisárskym rodom o vládnúcu moc.
Tento zápas o vplyv a podobu vlády insei nakoniec viedol k vážnemu oslabeniu moci cisárskeho dvora a k moci sa postupne dostali silné vojenské klany sídliace v provinciách, ktoré mali k dispozícii vlastné ozbrojené družiny. V čase nepokojov, keď cisársky dvor negarantoval právo a poriadok v krajine, poskytoval systém súkromných feudálnych domén šóen  obyvateľstvu krajiny potrebnú ochranu pred lúpežníctom a v pobrežných oblastiach krajiny aj pred pirátmi  z oblastí Vnútorného mora. Jeden takýto klan, rod Minamoto sídliaci vo východnej časti Japonska, sa od roku 1031 dostal do nepretržitého konfliktu s rodom Taira. Rody Minamotov a Taira sa následne snažili celý zvyšok 11. a prvú polovicu 12. storočia získať priazeň cisárskeho dvora a mocného rodu Fudžiwarov. thumb|right|Maľba z 12. storočia znázorňujúca [[Bitka pri Dannoury|bitku pri Dannoury, ktorá sa odohrala 25. marca 1185.]] V roku 1156  po smrti cisára Gotoby si nárokovali cisársky  trón  jeho dvaja synovia. Jedného zo synov podporoval rod Minamoto a druhého rod Taira. Nepriateľstvo medzi rodom Taira a Minamoto prebiehalo už dlhšie obdobie a spor Gotobových synov o nástupníctvo iba ešte viac vyhrotil  vzájomnú rivalitu. Rod Taira v priebehu bojov (Nepokoje éry Hógen, Nepokoje éry Heidži) získal vedúce postavenie, keď sa mu podarilo poraziť vojská rodu Minamotovcov. Príslušníci rodu Minamotovcov boli zavraždený a najmladší členovia rodu Minamoto, ktorý boli ušetrený, utiekli do vyhnanstva. Hlava víťazného rodu Taira no Kijomori vydal svoju dcéru za cisára a v roku 1180 dokonca dosadil na trón svojho vnuka Antoku. Kijomoriho despotický spôsob vlády, porušovanie starých zvykových obyčajov postupne oslabilo spojenectvo a  puto vernosti s ostatnými vojenskými rodmi, dvornou šľachtou a budhistickými náboženskými skupinami. Dosadenie cisára Antoku proti zvykom tradičného práva  a úvahy o premiestnený hlavného mesta do bezvýznamnej rybárskej osady Fukuhara, ktorá  bola rodovým sídlom Tairovcov, avšak bez ohľadu na mienku dvora, šľachty a obyvateľstva krajiny onedlho  viedlo k veľkému povstaniu proti Kijomorimu. Do jeho čela sa postavil Minamoto no Jorimoto, člen rodu Minamoto, ktorý po násilnom vyvraždení  členov svojej rodiny žil vo vyhnanstve na polostrove Izu. Spolu so svojim bratom Jošicunom dobyl Heian-kjó, vyhnal klan Tairov a definitívne ich porazil v roku 1185 v bitke pri Dannoury. Touto bitkou skončilo obdobie Heian.
Kultúra
Zavedenie foneticky písaného písma, hiragany a katakany, ktoré sa vyvinulo z prevzatého čínskeho písma. Toto zjednodušenie viedlo k rozvoju literatúry. Vznikla Zbierka starých a nových básní (Kokinšú), písali aj dvorné dámy, z nich najznámejšia je Murasaki Šikibu, autorka diela Príbeh princa Gendžiho (Gendži Monogatari). Ďalšími dielami sú Dôverné zošity pani Sei Šónagon (Sei Šónagon no makura no sóši). Ku koncu obdobia Heian sa objavil ďalší literárny žáner a to romanticky ladené príbehy z obdobia vplyvu Fudžiwarov na cisársky dvor. Obdobie medzi rokmi 889 až 1092 n.l. popisuje Rozprávanie o skvelých časoch (Eiga monogatari) a obdobie medzi rokmi 850 až 1025 dielo Veľké zrkadlo (Ókagami).
V období Heian pokračoval rozkvet budhizmu v Japonsku, pričom sa budhizmus miešal s pôvodnými japonskými náboženskými predstavami a vyvinul sa tu podobne ako v iných ázijských krajinách, kde sa rozšíril, do špecifickej podoby. Budhizmus v období Heian bol charakterizovaný dominantným vplyvom dvoch budhistických náboženských smerov - sekty Tendai a viac mysticky a ezotericky zameranej sekty Šingon. Hnutie Tendai získalo výraznú priazeň cisárskej rodiny a väčšiny dvoranov. Hnutie Šingon predovšetkým stúpencov z radov šľachty v provinciách. Väčšina obyvateľstva krajiny, však zostala k obom hnutiam vlažná, pretože Tendai svojimi komplikovanými náboženskými rituálmi a dôrazom na písomnú a ústnu vzdelanosť a Šingon svojim mysticizmom a ezoterikou znemožňovali obyčajnému človeku úplne prijať a pochopiť ich zmysel. Hnutie Tendai založil mních Saicho, ktorý sa počas pobytu v Číne zoznámil s tamojším vývojom budhizmu, inšpiroval sa predovšetkým Tiantai budhizmom. Roku 805 sa vrátil do Japonska a začal šíriť svoje myšlienky. Saichovo učenie síce vychádzalo z učenia Tiantai budhizmu, ale Tendai bol poznamenaný aj vplyvmi, ktoré naňho mal zen budhizmus,esoterická škola Mikkjó (密教) a vinajanové zásady. Tendai je známe predovšetkým tým, že úlohu ústredného náboženského textu predstavuje Lotusová sútra.
Školu Šingon založil mních Kúkai po návrate z Číny, kde študoval tamojšie mystické a ezoterické náuky budhizmu. Ústrednou postavou školy Šingon je buddha Vairóčana, ktorý teší podobnej úcte ako Lotusová sútra v hnutí Tendai.
Vincelles (Marne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Conwy Railway Bridge
Conwy Railway Bridge (niekedy aj Conwy Tubular Bridge) je železničný tubusový most vo waleskom meste Conwy.
Architektom mosta bol William Fairbairn a jeho konštruktérom Robert Stephenson. Po dokončení v roku 1848 sa stal prvým dokončeným tubusovým mostom na svete. Pôvodne slúžil ako súčasť železnice Chester and Holyhead Railway, ktorá viedla z prístavu v Holyheade do Creweu. Na tejto železnici sa nachádzal aj ďalší Stephensonov tubusový most Britannia Bridge, ktorý preklenoval Menaiskú úžinu. Po rekonštrukcii mostu Britannia Bridge sa stal železničný most v Conwy jediným mostom svojho druhu na svete.
Hlavnú časť mosta tvorí dlhý tubus zo zvárkovej ocele. Na oboch koncoch mosta sa nachádzajú pylóny, ktoré majú vzhľadovo ladiť s hradom Conwy Castle, ktorý sa nachádza v blízkosti mosta. Železničný most je jedným z troch, ktoré pod hradom preklenujú rieku Conwy; hneď vedľa neho sa nachádza visutá lávka Conwy Suspension Bridge a moderný cestný most Conwy Road Bridge.
749 Malzovia
749 Malzovia je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 5. apríla 1913.
2962 Otto
2962 Otto je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 28. decembra 1940.
Forward
Forward (iné názvy: forwardový kontrakt, forwardový obchod, forwardová operácia) je zmluva medzi dvoma stranami uzavretá v súčasnosti o povinnosti predať alebo kúpiť nejaké (tzv. podkladové) aktívum v stanovenom čase v budúcnosti za cenu stanovenú vopred v súčasnosti, pričom obchod sa uskutočňuje mimo burzy (OTC - over the counter).
V širšom zmysle (nie v tomto článku) forward zahŕňa:
Univerzitná nemocnica Bratislava
Univerzitná nemocnica Bratislava (skr. UNB; do 30. júna 2010 Fakultná nemocnica s poliklinikou Bratislava – skr. FNsP Bratislava) je univerzitná nemocnica v Bratislave. Jej sídlo je v Nemocnici Ružinov, združuje spolu päť samostatných nemocníc v rôznych mestských častiach Bratislavy.
Zahŕňa tieto nemocnice:
De iure je pokračovateľom Fakultnej nemocnice s poliklinikou Ružinov (do júna 2003 Nemocnica s poliklinikou Ružinov), ktorá 1. januára 2005 dostala názov Fakultná nemocnica s poliklinikou Bratislava, a ktorej boli súčasne pričlenené iné nemocnice. De facto teda vznikla k 1. januáru 2005 zlúčením nasledujúcich nemocníc:
Marhecké rybníky
Marhecké rybníky je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Záhorie.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Malacky v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2009 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území areálu platí 3. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: Biotopy európskeho významu: prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich a/alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharition (3150) a oligotrofné až mezotrofné vody s bentickou vegetáciou chár (3140), biotopy národného významu: slatinné jelšové lesy a druhy európskeho významu a druhy národného významu.
Glaukón z Atén
Glaukón (Glaukón) bol aténsky politik a olympijský víťaz v tethrippe v 3. stor. pred Kr.
Glaukón, syn Eteokla, bol v Aténach demokratický vodca a agónothétes (dozorca posvätných hier) na panathenajských hrách. Po porážke Atén v Chrémonidovej vojne odišiel do Egypta, kde sa stal vysokopostaveným úradníkom na dvore kráľa Ptolemaia II.. Glaukón okolo roku 272 pred Kr. zvíťazil na olympijských hrách v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom). Tethrippon sa v Olympii zaradil do programu na 25. hrách v roku 680 pred Kr.. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej Altide videl voz Glaukóna, ktorý zhotovili na počesť jeho olympijského víťazstva. Voz bol pravdepodobne z kovu a stál neďaleko sochy olympionika Kleareta z Élidy.
Lobamba
thumb|right|Poloha Lobamby v Eswatini Lobamba je tradičné a zákonodarné hlavné mesto Eswatini.
Angers-Sud
Angers-Sud je francúzsky kantón v obvode Angers v departemente Maine-et-Loire v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho časť mesta Angers.
Heineken Open 2000
Heineken Open 2000 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 10. do 17. januára 2000 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Švéd Magnus Norman, ktorý vo finále porazil Američana Changa. Bol to jeho ôsmy titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričan Ellis Ferreira a Američan Rick Leach, ktorí vo finále porazili francúzsko-americký pár Olivier Delaître, Jeff Tarango. Pre Fereiru to bol 13. a pre Leacha 38. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇸🇪 Magnus Norman vs. 🇺🇸 Michael Chang 3-6 6-3 7-5
Štvorhra mužov
🇿🇦 Ellis Ferreira / 🇺🇸 Rick Leach vs. 🇫🇷 Olivier Delaître / 🇺🇸 Jeff Tarango 7-5 6-4
Šaolinský futbal
Šaolinský futbal je čínsky film z roku 2001.
Campôme
Campôme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam literárnych článkov/H
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 180 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
h.
H.D.
he
Heda Bartíková - Hedwig Lachmannová - Hedwig Teichmann - Hedwiga Courthsová-Mahlerová - Heinrich Böll - Heinrich Gross - Heinrich Heine - Heinrich Lotyšský - Heinrich Mann - Heinrich von Kleist - Hekaba (tragédia) - Helen Kellerová - Helena Križanová-Brindzová - Helena Mallotová - Helena Štáchová - Helena Turcerová-Devečková - Hendrik Adamson - Henri Barbusse - Henrich Kalkarský - Henrik Ibsen - Henrik Pontoppidan - Henry Adams - Henry David Thoreau - Henry Hazlitt - Henry James - Henry Miller - Henryk Sienkiewicz - Heraldická povesť - Heraldický register Slovenskej republiky (kniha) - Herbert Edward Read - Herbert George Wells - Herbert Vollmann - Herbert zo Cherbury - Hercule Poirot (fiktívna postava) - Herkulove úlohy - Herman Melville - Herman Pieter de Boer - Herman z Reichenau - Hermann Bahr - Hermann Broch - Hermann Hesse - Hermann Oberth - Hermína Orfanidesová - Herta Müllerová - Heslový menovateľ - Heterogénnosť frazém - Hexameter
hé
Hésiodos
hi
Hieronym (učiteľ cirkvi) - Higuraši no Naku Koro ni - Hildegarda z Bingenu - Hirschov index - Historická frazéma - Historická pieseň - Historická revue - Historické synonymum frazémy - Historický charakter frazeologického systému - Historický pendant frazémy - Historický prototyp frazémy - Historický román - Historický variant frazémy - Historický výskum frazeológie - Historizmus (jazykoveda) - História britských kráľov - Hit Parader
hl
Hlas kotolne - Hlava XXII (román) - Hlavná postava
hľ
Hľadanie strateného času
hm
Hmyz (časopis)
hn
Hnutie štvrtého mája
ho
Hobbit (román) - Hodnotiaca operatívnosť frazém - Hold Katalánsku - Holokaust (divadelná hra) - Homér - Homérsky mýtus - Honoré d’Urfé - Honoré de Balzac - Horatius - Horcrux - Horor - Horst Bienek - Hospodářské a sociální dějiny Československa 1918 – 1992 - Hostinec Jamajka - House and Garden (časopis USA) - Hovhannes Širaz - Hovorová frazeológia - Hovorový akcent - Howard Phillips Lovecraft
hó
Hókago no Šokuinšicu
hr
Hra o tróny - Hra snov - Hranica frazémy - Hranica frazémy na paradigmatickej osi - Hranica frazémy na syntagmatickej osi - Hrátky s čertem - Hriech náš každodenný - Hrotsvita z Gandersheimu - Hroziaci prst - Hry o život: Drozdajka (kniha) - Hry o život: Skúška ohňom (kniha) - Hry o život (kniha) - Hry o život (trilógia) - Hryhorij Savyč Skovoroda
hu
HuffPost - Hughes Felicité Robert de Lamennais - Hugo Ball - Hugo Gold - Hugo Grotius - Hugo Portisch - Hugolín Gavlovič - Humanity 3000 News - Humoreska - Hunter S. Thompson
hv
Hvezdoň Kočtúch - Hviezdičkové kimono - Hviezdne vojny (kult) - Hviezdoslavov Kubín
hy
Hybridnosť frazém - Hyginus Gromaticus - Hynek Klimek - Hynek Žalčík - Hyperbola (literatúra) - Hyperbolická frazéma - Hyperion (Simmons) - Hyperonymia - Hyppolite Taine
Ostnatokožce
Ostnatokožce (iné názvy: staršie ostnokožce, ostrokožce ; zastarano: ostňokožce  , osťnokožci ; zriedkavo: echinodermy  , echinodermáty , echinodermatá ; lat. Echinodermata, Echinoderma) sú kmeň druhoústovcov.
Charakteristika
Sú to výhradne morské živočíchy, ktorých telo má v dospelosti unikátnu päťlúčovú súmernosť, len zriedka (holotúrie) je druhotne bilaterálne súmerné. Larvy dipleuruloidného typu sú však vždy bilaterálne súmerné.
V pokožke majú vápencové spikuly (holotúrie), no oveľa častejší je súvislý ektoskelet z platničiek. Tento skelet je mezodermálneho pôvodu – vzniká imigráciou mezodermálnych buniek tesne pod pokožku a ich následnou inkrustáciou CaCO3. Na povrchu tela sú často ostne, od toho je odvodený slovenský i vedecký názov kmeňa.
Ďalším jedinečným znakom ostnatokožcov je tzv. ambulakrálny systém. Je to sústava tzv. vodných ciev coelomového pôvodu, naplnených hydrolymfou (v staršej literatúre sa často mylne uvádza, že morskou vodou). Ambulakrálny systém je napojený na duté panôžky, ktoré sa tlakom hydrolymfy vyliačujú, živočíchy sa pomocou nich pomaly pohybujú. Ambulakrálne panôžky majú obyčajne na konci kožné prísavky. Niekedy môžu byť redukované a na pohyb slúžia hviezdicovité ramená (Stellaroidea), v tom prípade nie sú platničky ektoskeletu celkom spojené, čo dovoľuje ramenám istú pohyblivosť.
Poznáme asi 6 700 recentných druhov ostnatokožcov v širšom zmysle.
Systematika
kmeň ostnatokožce (Echinodermata) v širšom zmysle/Pan-Echinodermata: Taxóny stopkavce a bezstopkavce sa v závislosti od autora v súčasnosti uvádzajú buď ako monofyletické, alebo sa uvádza taxón stopkavce ako parafyletický a taxón bezstopkavce ako monofyletický, alebo sa uvádza taxón bezstopkavce (vrátane Edrioasteroidea) ako parafyletický a taxón stopkavce ako monofyletický.
Horizont udalostí
Horizont udalostí je vo všeobecnej teórii relativity hranicou v časopriestore, za ktorou udalosti nemôžu ovplyvniť vonkajšieho pozorovateľa. Horizont udalostí obklopujúci čiernu dieru je najčastejšie sa vyskytujúci prípad horizontu udalostí. Svetlo vyžiarené spoza horizontu nikdy nedosiahne pozorovateľa a podobne, hocijaký objekt, blížiaci sa k horizontu z pozorovateľovej strany, sa javí ako spomaľujúci a nikdy úplne neprejde horizontom a jeho obraz sa bude s plynúcim časom čoraz viac posúvať do červeného spektra. Samotný objekt, blížiaci sa k horizontu, nezaznamená žiadne zvláštne prejavy a dosiahne horizont v určitom presnom čase.
Ostnatokožce
Systematika
Zdroje tejto kapitoly:
Horizont udalostí
Medzi špecifické typy horizontov patria aj súvisiace, ale odlišné horizonty ako absolútny horizont a zdanlivý horizont, vyskytujúce sa okolo čiernej diery. Rozličné teórie zahŕňajú ďalšie typy ako Cauchy horizont a Killing horizont, fotónovú sféru a ergosféru Reissner-Nordstrom riešenia, časticové a kozmologické horizonty potrebné pre kozmológiu, izolované a dynamické horizonty dôležité v súčasnom výskume čiernych dier.
750 Oskar
750 Oskar je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil J. Palisa 28. apríla 1913.
Horizont udalostí
Horizont udalostí čiernej diery
Jeden z najznámejších príkladov horizontu udalostí je odvodený z relativistického opisu čiernej diery, nebeského objektu s takou hustotou, že žiadna hmota alebo žiarenie neunikne jeho gravitačnému poľu. Tento horizont je často popisovaný ako hranica, za ktorou je úniková rýchlosť čiernej diery väčšia ako rýchlosť svetla. Presnejší opis tohto horizontu je, že všetky svetelné dráhy (dráhy, ktorými svetlo môže ísť), a preto aj všetky dráhy častíc vnútri horizontu, sú skrútené tak, že padajú späť do čiernej diery. Hneď ako častica prekročí horizont, tak sa pohyb smerom do diery stane rovnako nevyhnutný ako pohyb dopredu v čase (a možno ho považovať za ekvivalent pohybu v čase, v závislosti na použitom systéme súradníc časopriestoru)
Horizonty udalostí čiernych dier sú veľmi pozoruhodné z troch dôvodov. Po prvé, mnoho príkladov je dostatočne blízko na štúdium. Po druhé, čierne diery majú tendenciu vťahovať hmotu z ich okolia, to ponúka príležitosti pozorovania, keď očakávame prechod hmoty horizontom udalostí. Po tretie, je známe,že opis čiernej diery vo všeobecnej relativite, je len približný a očakáva sa, že prejavy kvantovej gravitácie v bezprostrednej blízkosti horizontu udalostí budú omnoho väčšie. Vďaka tomu sa pozorovanie hmoty v bezprostrednej blízkosti horizontu udalostí môže využiť na nepriame štúdium všeobecnej relativity a jej predpokladané výnimky.
Horizont udalostí pozorovateľného vesmíru
Časticový horizont pozorovateľného vesmíru je hranicou, ktorá prezentuje maximálnu vzdialenosť, v akej môžeme momentálne pozorovať udalosti. Pre udalosti za touto hranicou svetlo nemalo dostatok času aby dosiahlo našu pozíciu, dokonca ani v prípade, že bolo vyžiarené v čase vzniku vesmíru. To ako sa časticový horizont mení, závisí na povahe rozpínania vesmíru. Ak má rozpínanie určité vlastnosti, existujú časti vesmíru, ktoré nikdy nebudú pozorovateľné, nezávisle od toho ako dlho bude pozorovateľ čakať na svetlo z toho regiónu. Hranica za ktorou udalosti nemôžu byť nikdy pozorované je horizont udalostí, a predstavuje maximálny rozsah časticového horizontu. Kritérium rozoznania, či horizont udalostí vesmíru existuje je nasledovné. Definuje pohyblivú vzdialenosť d_E takto
V tejto rovnici, a je faktor mierky, c je rýchlosť svetla, t0 je vek vesmíru. Ak (t. j. ľubovoľne ukazuje tak ďaleko ako sa dá pozorovať), potom neexistuje horizont udalostí. Ak tak horizont existuje.
Príklady kozmologických modelov bez horizontu udalostí sú vesmíry s prevahou hmoty a žiarenia. Príklad kozmologického modelu s horizontom udalostí je vesmír s prevahou kozmologickej konštanty (de Sitterov vesmír).
Zdanlivý horizont urýchlenej častice
Ak sa častica pohybuje konštantnou rýchlosťou v nerozpínajúcom sa vesmíre bez pôsobenia gravitačných polí, hocijaká udalosť, ktorá sa stane v tom vesmíre, môže byť pozorovaná časticou, pretože svetelný kužeľ tejto udalosti pretína svetočiaru častice. Na druhej strane, ak častica zrýchľuje, tak v niektorých prípadoch svetelné kužele niektorých udalostí nikdy nepretnú svetočiaru častice. Za týchto podmienok existuje zdanlivý horizont v rámci zrýchľujúcej častice a prezentuje hranicu, za ktorou sú udalosti nepozorovateľné.
Toto môže nastať napr. pri rovnomerne urýchlenej častici. Ako častica zrýchľuje, približuje sa, ale nikdy nedosiahne rýchlosť svetla s ohľadom na jej pôvodný referenčný rámec.
Interakcia s horizontom udalostí
Mylná predstava o horizontoch udalostí, špeciálne o horizonte udalostí pri čiernej diere je, že predstavujú nemenný povrch, ktorý zničí objekty ktoré sa k nemu priblížia. V praxi, všetky horizonty udalostí predstavujú vzdialenosť od hocijakého pozorovateľa a objekt vyslaný k horizontu udalostí zdanlivo, z pohľadu pozorovateľa, nikdy nedosiahne horizont udalostí.
V prípade, že je horizont pozorovaný obyvateľom de Sitterovho vesmíru, javí sa vo fixnej vzdialenosti od nezrýchľujúceho pozorovateľa. Nikdy ho nedosiahne ani zrýchľujúci pozorovateľ.
V prípade horizontu okolo čiernej diery, pozorovatelia bez pohybu, s ohľadom na vzdialený objekt, sa zhodnú na tom kde sa horizont nachádza. Aj keď to vyzerá, že pozorovateľ spustený lanom k čiernej diere sa môže dotknúť horizontu, v skutočnosti to nie je možné. Ak by bol pozorovateľ spúšťaný k horizontu veľmi pomaly, tak z pohľadu pozorovateľa sa javí veľmi ďaleko a o to viac lana treba na dosiahnutie horizontu. V prípade, že by pozorovateľa spúšťal iný pozorovateľ rýchlo, potom sa skutočne prvý pozorovateľ môže dotknúť či dokonca prekročiť horizont udalostí (z pohľadu druhého pozorovateľa). Ak by sa pokúsil vytiahnuť lano späť, tak by sa sily v lane zväčšovali čím bližšie by bolo k horizontu a v nejakom bode sa lano musí roztrhnúť. Lano sa nemusí pretrhnúť priamo na horizonte, ale v bode v ktorom to druhý pozorovateľ môže pozorovať.
Marián Polonský
Marián Polonský (* 23. august 1943, Hubina) je slovenský akademický sochár, ktorý sa venuje medailérstvu, keramike a sochárskej tvorbe. Žije v Bratislave.
Horizont udalostí
Nad rámec všeobecnej teórie relativity
Popis horizontov udalosti daný všeobecnou teóriou relativity je považovaný za neúplný. Ak by sme modelovali podmienky horizontu udalostí použitím komplexného pohľadu, zahŕňajúceho aj relativitu aj kvantovú mechaniku, horizont udalostí by mal mať iné vlastnosti ako ten, pri ktorom by sme použili len samotnú relativitu. V súčasnosti sa predpokladá, že horizonty udalostí majú primárny kvantový efekt a to teplotu, takže vysielajú žiarenie (pre čierne diery známe ako Hawkingovo žiarenie). Úplný popis horizontu udalostí vyžaduje prinajmenšom teóriu kvantovej gravitácie. Jedným z kandidátov je aj M-teória.
Poznámky
<references group="Note"/>
Marián Polonský
Životopis
V rokoch 1962 – 1969 študoval na Vysokej škole výtvarných umení u prof. Rudolfa Pribiša v Bratislave, ateliér reliéfneho sochárstva.
Jeho brat Ivan Polonský (nar. 4. apríl 1945), architekt a od roku 1979 výtvarník – keramikár v slobodnom povolaní predčasne zomrel 21. februára 1987. Svoje diela vystavoval v Egypte, v Maďarsku, vo Francúzsku. V Piešťanoch mal samostatnú výstavu v Spoločenskom centre Československých štátnych kúpeľov. náhľad|Oceňovanie troch významných slovenských výtvarníkov (Marián Polonský, Andrej Smolák, Emil Semanco) v Galérii Matice slovenskej v Bratislave.jpg V roku 2023 získal Mimoriadnu cenu Matice slovenskej.
Chhatrapati Shivaji Terminus
Chhatrapati Shivaji Terminus (dosl. Konečná stanica čhatrapatiho Šivádžího), do roku 1996 Victoria Terminus, je železničná stanica v indickom metropolitnom meste Bombaj.
Bola postavená v roku 1888 v štýle viktoriánskej gotiky a dnes patrí k hlavným pamiatkam celého mesta.
Pôvodne sa stanica menovala Victoria Terminus k pocte britskej kráľovnej a indickej cisárovnej Viktórie. V roku 1996 bola premenovaná po maráthskom bojovníkovi a vládcovi čhatrapatim Šivádžím.
V roku 2004 bola stanica zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Frézovanie
thumb|Frézovanie s chladiacou emulziou. Frézovanie je mechanické obrábanie materiálu frézami na frézovačke. Frézovanie je spôsob mechanického trieskového obrábania, pri ktorom hlavný rezný pohyb je rotačný pohyb frézy a nositeľom posuvu je obrobok.
Použitie
Je určené hlavne na opracovanie rovinných a obrábanie tvarových plôch. Pri frézovaní hlavný rezný pohyb vykonáva nástroj (fréza) a obrobok vykonáva pohyb do rezu. Pri frézovaní sa prierez triesky mení v dôsledku cykloidnej trajektórie rezného pohybu nástroja, tým sa mení hodnota reznej sily na reznej hrane. Výsledná rezná sila závisí na počte zubov a ich okamžitej polohe.
Frézovanie je postupné odoberanie materiálu viacklinovým nástrojom vo forme triesky, pričom hlavný pohyb je otáčavý a koná ho nástroj: posuv koná obrobok alebo nástroj spravidla v smere kolmom k osi nástroja.
Rozdelenie
thumb|left|Súbežné frézovanie thumb|Protibežné frézovanie
Mailhac
Mailhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 455 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2963 Chen Jiageng
2963 Chen Jiageng je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 9. novembra 1964.
Gastown
right|thumb|180px|GastownGastown je historická štvrť vo Vancouveri, ležiaca medzi mestskými časťami Downtown a Downtown Eastside. Je ohraničená ulicou Water Street a trasou Kanadskej pacifickej železnice a ulicami Columbia Street, Hastings Street a Cambie Street.
Dejiny
left|thumb|180px|Socha [[John Deighton|Gassy Jacka]]Gastown bol prvým centrom mesta – downtownom. Je pomenovaný po Johnovi Deightonovi, britskom námorníkovi, kapitánovi parníka a barmanovi, prezývanom Utáraný Jack - Gassy Jack, ktorý v tejto oblasti v roku 1867 otvoril prvý saloon. Gastown začal čoskoro prosperovať vďaka svojej píle a svojmu prístavu a rýchlo sa stal hlavným strediskom obchodu na okolí fjordu Burrard Inlet. Stal sa domovom pre lesných robotníkov a rybárov a pre posádky plachetníc, ktoré priplávali naložiť náklad dreva do Gastownu a mesta Moodyville, ležiaceho na severe fjordu Burrard Inlet.
V roku 1886 bolo založené mesto Vancouver a Gastown sa stal jeho súčasťou. V ten istý rok vypukol veľký požiar, ktorý Gastown s výnimkou dvoch budov premenil na spálenisko. Oblasť Gastownu bola kompletne prestavaná a darilo sa jej, stala sa strediskom veľkoobchodov až do vypuknutia Veľkej hospodárskej krízy v 30. rokoch 20. storočia. Až do zavedenia prohibície bol Gastown centrom nočného života – bolo v ňom 300 barov a krčiem. Po skončení hospodárskej krízy sa Gastown stal opomínanou a ošarpanou štvrťou vo veľkom a rozvíjajúcom sa meste a na tejto úrovni ostal až do 60. rokov.
V 60. rokoch sa občania mesta postavili proti plánom výstavby diaľnice, ktorej trasa mala smerovať cez historické štvrte Gastown a Chinatown a mestskú časť Strathcona. Kampaň vedená obchodníkmi a majiteľmi podnikov spolu s demonštrantmi, z ktorých niektorí boli Američania, vyhýbajúci sa povolaniu do armády (koncom 60. a začiatkom 70. rokov prebiehala vojna vo Vietname) vyvíjali nátlak na vládu provincie Britská Kolumbia, ktorá napokon v roku 1971 vyhlásila Gastown za súčasť historického dedičstva, čím sa jeho historické budovy uchovali do dnešných čias.
Súčasnosť
right|thumb|180px|Steam clock - Parné hodiny v GastowneV Gastowne sú obchody so suvenírmi pre turistov (na ulici Water Street), nočné podniky, reštaurácie, domovy ľudí s najnižšími príjmami aj nové kvalitné domy pre obyvateľov s vyšším príjmom. Ďalej sú tu právnické kancelárie, architektonické štúdiá, počítačové obchody, internetové kaviarne, umelecké galérie, hudobné a umelecké štúdiá a herecké a filmové školy.
Medzi populárne kultúrne podujatia, ktoré sa v Gastowne konajú každý rok patrí Medzinárodný jazzový festival (Vancouver International Jazz Festival) a medzinárodné cyklistické preteky Tour de Gastown.