cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zero Insertion Force
Najbežnejším použitím tejto technológie je pri pripájaní mnohovývodových integrovaných obvodov – hlavne procesorov. Dôvodom zavedenia technológie bol nárast počtu vývodov integrovaných obvodov. Každý pin obvodu pri zakladaní do alebo vyťahovaní z pätice kladie určitý odpor. Pri veľmi veľkom počte pinov sa tieto sily sčítavajú a výsledná sila potrebná na založenie, alebo vybratie obvodu je príliš veľká a môže viesť až ku mechanickému poškodeniu obvodu alebo jeho vývodov. ZIF pätica má ovládaciu páčku, ktorá ovláda pohyblivú časť konektora. Páka posunom časti konektora otvorí pripájacie kontakty, alebo uvoľní vývody z kontaktov, čo umožní založenie resp. vybranie obvodu bez použitia sily. Založený obvod sa pritiahnutím páky zasunie do kontaktového poľa, alebo sa kontakty prisunú k jeho vývodom, čím sa zabezpečí elektrický kontakt.
Marmolada
Marmolada je  vysoká hora, najvyššia v Dolomitoch, výraznej horskej skupine v južných Alpách. Tvorí ju hrebeň orientovaný v smere východ – západ, s vrcholmi Punta Penia, Punta Rocca , Punta Ombretta , Pizzo Serauta a Punta Serauta.
Na juh sa takmer kolmo láme do steny širokej a až do  vysokej. Na sever klesá miernejšie k sedlu Passo Fédaia a nesie jediný významnejší ľadovec v Dolomitoch.
Južná stena, výber
Dnes vedie stenou okolo sto ciest.
Prvá svetová vojna
Cez Marmoladu prechádzala hranica aj front medzi Rakúsko-Uhorskom a Talianskom. Rakúšania v ľadovci vybudovali celé vojenské mestečko. Počas vojny došlo k najväčšiemu lavínovému nešťastiu v Alpách, pri ktorom prišlo o život 270 vojakov. Roztápajúci sa ľadovec v súčasnosti niekedy vyplavuje telá mŕtvych alebo ich výzbroj.
Banville
Banville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 646 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Srch
Srch je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 391 obyvateľov, z toho 688 mužov a 703 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 36,9 roka, ženy 37,9 roka).
Striebro
Striebro, chemická značka Ag (lat. Argentum) je ušľachtilý kov bielej farby, používaný človekom už od staroveku. Vyznačuje sa najlepšou elektrickou a tepelnou vodivosťou zo všetkých známych kovov. Slúži ako súčasť rôznych zliatin. Je vhodné na použitie v elektronickom priemysle, pri výrobe CD aj DVD nosičov a v šperkárstve. Jeho zlúčeniny sú potrebné pre fotografický priemysel.
Základné fyzikálno-chemické vlastnosti
Striebro je jeden z prvkov známych už od staroveku. Z bežných kovov má najlepšiu elektrickú a tepelnú vodivosť. Z mechanickej a metalurgickej stránky je veľmi dobre spracovateľné – má dobrú kujnosť a dobre sa odlieva (dobrá zabiehavosť).
Podobne sa striebro chová i voči koncentrovanej kyseline sírovej, ktorá pôsobí tiež oxidačne. Voči zriedenej H2SO4 je však striebro odolné, podobne ako pri pôsobení ďalších minerálnych kyselín. Za prítomnosti kyslíka sa striebro rozpúšťa aj v roztokoch alkalických kyanidov za vzniku komplexného kyanostrieborného iónu [Ag(CN)2]-.
Na suchom čistom vzduchu je striebro neobmedzene stále. Stačí však aj veľmi nízke množstvo sírovodíka (H2S), aby striebro začalo černieť, pretože na jeho povrchu vzniká vrstva sulfidu strieborného Ag2S.
Výskyt a výroba
V zemskej kôre sa striebro vyskytuje vzácne. Priemerný obsah činí okolo 0,070,1 mg/kg. V morskej vode je jeho koncentrácia približne 3 mikrogramy na liter. Predpokladá sa, že vo vesmíre pripadá na jeden atóm striebra približne bilión atómov vodíka.
V prírode sa striebro obyčajne vyskytuje v zlúčeninách, prípadne aj ako čistý kov. Skoro vždy je striebro prímesou v rýdzom prírodnom zlate. Z minerálov striebra je najvýznamnejší akantit a jeho vysokoteplotná modifikácia (nad 179 °C) argentit Ag2S.
Ako zdroj pre priemyslové získavanie striebra sú však rudy olova, medi, niklu alebo zinku. Najviac používanou metódou na získavanie rýdzeho striebra je elektrolýza, z halogenidov sa však dá ako rýdze získať aj pyrometalurgicky priamym tavením.
Najväčšími svetovými producentmi sú Mexiko, Kanada, Peru, Austrália a USA.
Henrich Weinhart
Henrich Weinhart (*  Spišské Vlachy - † 24. júl 1677,, Freiberg) bol  kamenár, sochár.
Hnilický potok
Hnilický potok je potok v dolnom Turci, v západnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Valčianskeho potoka, meria 2,7 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, v časti Kýčery, na východnom svahu Hnilickej Kýčery (1 217,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 925 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na severovýchod, potom tečie na krátkom úseku na východ, ďalej sa stáča juhovýchodným smerom a sprava priberá krátky prítok (723,3 m n. m.) prameniaci severovýchodne od kóty 1 187,7 m. Na dolnom toku priberá opäť sprava najprv prítok zo severovýchodného svahu Javoriny (1 053,4 m n. m.), potom prítok z východného svahu Javoriny a stáča sa východným smerom. Napokon sa ešte esovito stáča, smeruje k ústiu na juhovýchod a vo Valčianskej doline, na okraji chatovej osady západoseverozápadne od obce Valča, sa v nadmorskej výške cca 549 m n. m. vlieva do Valčianskeho potoka.
Žibritov
Žibritov je obec v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji na Slovensku.
Polohopis
Je situovaná v juhovýchodnej časti Štiavnických vrchov na rozhraní Skalky, Sitnianskeho predhoria a Krupinskej planiny - podcelku Bzovícka pahorkatina. Spolu s ďalšími piatimi obcami regiónu (Baďan, Beluj, Kráľovce-Krnišov, Počúvadlo a Prenčov) je súčasťou združenia Mikroregión Južné Sitno. Kataster obce má rozlohu 996 ha.
Dejiny
Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1266. V minulosti patrila viacerým majiteľom (hrad Litava, sitnianske panstvo, Koháriovci, Koburgovci). V rokoch 1442 - 1446 boli v obci nájazdy husitských vojsk. V rokoch 1544 a 1576 bola obec napadnutá a vyplienená Turkami. V roku 1700 bola postavená obecná škola a v roku 1838 evanjelický kostol. V roku 1807 obec vyhorela.
V strede obce dominuje malá bašta (zvonička) postavená v roku 1586, ktorá je pozostatkom bývalého zámočka s kostolom a slúžila ako strážna a obranná veža v období tureckých nájazdov. Do leta 2009 ju zdobil aj zvon z roku 1680 od známeho zvonolejára Balthasara Herolda z Viedne. Obyvatelia sa v minulosti zaoberali predovšetkým výrobou drevného uhlia, ktoré bolo potrebné pre banské huty, neskôr poľnohospodárstvom, ovocinárstvom a okrajovo aj vinohradníctvom. Pôvodnú architektúru obce tvorili kamenné trojpriestorové domy so slamenou strechou.
V erbe obce, ktorý vychádza z historickej pečate, dominuje motív viniča so štyrmi strapcami hrozna ovinutého okolo dreveného kola, čo poukazuje na fakt, že pestovanie viniča v obci má svoju tradíciu. V obci a blízkom okolí sa natáčali niektoré exteriéry prvého slovensko-maďarského koprodukčného filmu Dáždnik svätého Petra (1958) v hlavnej úlohe s Karlom Machatom ako aj filmov Stopy na Sitne (1968) a Cesta ženy (1974). V roku 2019 sa časť exteriérov rozprávky "Čarovný kamienok" natáčala v lokalite Štangarígel (Krupinské bralce).
Prírodné zaujímavosti
Zaujímavosťou je geologický výtvor nazývaný „Štangarígel“ (Krupinské bralce) a Sixova stráň. Za raritu možno považovať posledné obhospodarované vinice s koreňmi viniča starými viac ako 70 rokov, nachádzajúce sa na južnom úbočí vrchu „Veinperg“ (Viničný vrch) nad dolinou potoka Bebrava v nadmorskej výške 460 Ale bývalé, už zaniknuté vinice (v 60. rokoch 20. st.) vystupovali až po kótu, takže v tom období to boli pravdepodobne najvyššie položené vinice na Slovensku. Obec dnes drží jeden primát – v súčasnosti je to najvyššie položená obec na Slovensku s vlastnými vinicami.
Z vrcholových polôh niektorých nezalesnených kopcov v okolí obce je za priaznivého počasia pekný výhľad do doliny Bebravy – pravostranného prítoku rieky Krupinica, na Krupinskú planinu až k maďarskému pohoriu Börzsöny ako aj do Banskej Štiavnice a na Sitno. Nad obcou je malá vodná nádrž s možnosťou kúpania a rybolovu. Ešte ďalej smerom na Svätý Anton sa nachádza zrekonštruovaná bývalá horáreň „Rázdel“, ktorá je využívaná na rekreačné účely. Asi od nej rastie 280-ročný dub zimný nazývaný „Vlčí dub“. K tomuto pamätníkovi dávnych čias sa dá dostať po modrej turistickej značke od spomínanej chaty Rázdel. V lokalite „Hlina“ na úpätí Hrubej hory rastú na bývalých pasienkoch statné duby cerové s obvodom kmeňa 45 metrov. V okolitých dubových a dubovo-bukových lesoch žije srnčia, jelenia, danielia, muflónia a diviačia zver. Potvrdený je aj výskyt líšky, jazveca, mačky divej, rysa a aj medveďa. Dňa 11. novembra 2011 bol slávnostne otvorený Žibritovský náučný chodník. Štyri informačné tabule, nachádzajúce sa na náučnom chodníku, informujú návštevníkov o geologickej minulosti okolia obce. Chodník začína pri bývalej žibritovskej fare a pokračuje dolinkou potoka Bebrava až na Štangarígel.
Champey-sur-Moselle
Champey-sur-Moselle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daniel Adam z Veleslavína
Daniel Adam z Veleslavína (* 31. august 1546, Praha – † 18. október 1599, Praha) bol český vydavateľ a spisovateľ.
Svojou činnosťou značne ovplyvnil českú literatúru, preto sa obdobie kedy pôsobil nazýva veleslavínska doba. Vyštudoval na pražskej univerzite, neskôr na nej prednášal. Oženil sa s dcérou kníhtlačiara Melantricha a zdedil po ňom tlačiareň. Má zásluhy na vydaní mnohých českých diel.
Bol tajným stúpencom Jednoty bratskej. Jeho hlavná činnosť nespočívala v písaní, ale hlavne v organizácii, oprave a prekladoch. Výrazne prispel k rozvoju českého jazyka. Získal šľachtický titul.
Vydavateľská činnosť
Túto jeho činnosť možno považovať za výrazne významnejšiu ako vlastnú tvorbu. Zaslúžil sa o to, aby bola vydaná Bible kralická, ktorá vyšla v šiestich zväzkoch (od r. 1579). Čeština, ktorou bola Bible kralická preložená je považovaná za vzor literárneho jazyka. Stala sa vzorovým jazykom jazyka na Slovensku, takzvaná bibličtina.
4367 Meech
4367 Meech je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil S. J. Bus 2. marca 1981.
Nitra (priezvisko)
Nitra je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je zriedkavé, v Česku je najčastejšie v mestách Frýdek-Místek a Ostrava.
Horný Badín
Horný Badín je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Spartakiáda
thumb|Fotografia zo Spartakiády z roku 1960
Spartakiáda bolo hromadné verejné telovýchovné vystúpenie. Tradícia nadväzovala na, v komunistickom Česko-Slovensku neželané, sokolské slety, pre ktoré bol veľký štadión na Strahove v roku 1926 postavený. Rovnako ako posledný Sokolský Slet, odohrávali sa spartakiády na veľkom Strahovskom štadióne v Prahe.
Prvá celoštátna spartakiáda 1955
Prvá celoštátna spartakiáda (I.CS) (23. júna - 5. júla 1955) bola vyvrcholením osláv desiateho výročia oslobodenia (časti) Česko-Slovenska Červenou armádou. Súčasťou mali pôvodne byť aj lyžiarske preteky, šachové súťaže (Botvinik, Smyslov, Tal, Petrosjan, Pachman, Filip, Zíta), štafetové preteky a preteky v zimných športoch. Rozpočet prvej spartakiády bol 45 miliónov Kčs s predpokladaným ziskom 26,5 miliónov Kčs (mesačný plat strojného inžiniera bol vtedy 500,- Kčs/mesačne).
Spartakiády sprevádzala militantná rétorika. Na strahovskom štadióne dominovalo heslo "Na prácu a obranu vlasti pripravení!“ a úvodník Rudého práva v otvárací deň znel: "Spartakiáda ukáže celému svetu, že náš ľud stojí na stráži pokoja a mieru svojej vlasti, že je rozhodnutý chrániť bezpečnosť a nedotknuteľnosť republiky.“ Ozbrojené sily ČSR mali vyhradený osobitný deň. Jedno vystúpenie absolvovali vojaci dokonca s puškami a záver programu obsahoval hromadný zoskok výsadkárov na plochu štadióna.
Na spartakiáde sa zúčastnilo 567 506 cvičencov, z toho 33 187 bolo zo Slovenska, čo je menej ako 7%. Postupne, a najmä po roku 1968, rástol podiel účastníkov zo Slovenska. Na tretej spartakiáde v roku 1975 tvorili už takmer 17% a na štvrtej 20% z celkového počtu cvičencov.
Ďalšie spartakiády
Ďalšie celoštátne (Česko-Slovenské) spartakiády sa konali v rokoch 1960, 1965, 1975, 1980 a 1985. Ešte na III. CS (1965), ktorá bola neblaho preslávená pádom reproduktorov, novo postavených v areáli študentských internátov, do čakajúcich detí, z ktorých štyri na mieste zahynuli a ďalší boli ťažko zranení, cvičila skupina starých Sokolov, ktorí mali na svojich úboroch okázalo pripevnené sokolské znaky XI. Všesokolského sletu z roku 1948. Napriek tomu, že nácviky sledoval prezident Antonín Novotný, nikto z usporiadateľov nevyzval k odstráneniu tohto Sokola vo vzlete. Spartakiáda v roku 1970 bola zrušená z obavy, že by sa mohla zvrhnúť na protirežimovú demonštráciu krátko po ukončení pražskej jari a nastolení normalizácie a aj pre vpád sovietskych vojsk v roku 1968 sa nestačilo nič nacvičovať. V roku 1975 došlo k zmene názvu z „celoštátnej“ na „Česko-Slovenskú“. Prípravy na spartakiádu v roku 1990 boli ovplyvnené nežnou revolúciou. V roku 1990 sa „spartakiáda“ organizovala, nie však pod týmto názvom, ale ako „Tělovýchovné slavnosti“ v menšej miere než do tejto doby bolo zvykom a hlavne už bez politickej propagandy. V Prahe došlo k presunu na Štadión Evžena Rošického, necvičilo sa vo všetkých kategóriách.
Spartakiády boli gigantické propagandistické akcie vtedajšieho komunistického režimu v naozaj veľkom rozsahu, boli povinné vo viacerých stupňoch „školské“, „obvodné“, „celoštátne“ (na Strahově). Napríklad druhej spartakiády v roku 1960 sa priamo na Strahove zúčastnilo viac ako 750 000 cvičencov a pozorovalo ich viac ako 2 000 000 divákov. Ak niekto zo žiakov nej odmietol cvičiť bola mu zhoršená známka z telesnej výchovy až o dva stupne (keď odmietol aj „obvodnú“, napr. v Nuslích na Děkance), nacvičovať a zúčastniť sa „školskej“ však musel.
Pri vystúpení sa striedali jednotlivé zostavy nacvičené viacerými účastníkmi, ktorí boli rozdelení do veľkého množstva kategórií v čom sa v podstate kopírovali Všesokolské slety, avšak s väčším donucovacím mechanizmom hlavne na školách. Napríklad rodičia s deťmi, mladší žiaci, starší žiaci, mladšie žiačky, staršie žiačky, dorastenci, dorastenkyne, učni (pracovné zálohy), ženy a muži. Samostatne cvičili aj členovia Zväzarmu, svoje vystúpenia nacvičovali aj vojaci základnej služby, ktorí nacvičovali svoje vystúpenia v rámci svojej povinnej vojenskej služby. Napríklad na poslednej spartakiáde v roku 1985 vystupovalo aj 13 824 vojakov, vtedy 96 čát so 144 mužmi. Aj termín konania koncom júna a začiatkom júla kopírovalo predchádzajúcich jedenásť všesokolských sletov.
Názov spartakiáda vymyslel Jiří František Chaloupecký už v roku 1921 pre vystúpenie FDTJ – Federace dělnických tělovýchovných jednot, ktoré sa konalo v roku 1921 na pražských Maninách a navštívil ich aj prezident Tomáš Garrigue Masaryk, okrem iného nadšený propagátor Sokola (ale nevyhýbal sa aj Orelským cvičením). Nechal sa pritom inspirovať menom vodcu vzbury rímskych otrokov – Spartakom.
Voľné miesto v srdci
Voľné miesto v srdci je šiesty štúdiový album, ktorý v roku 1986 nahrala slovenská speváčka Marika Gombitová a vydalo ho hudobné vydavateľstvo Opus. Vydavateľstvo Opus v reedícii vydalo tento album aj na CD v roku 1995.
Album Voľné miesto v srdci bol prvým na ktorom Marika spolupracovala s Vašom Patejdlom, s ktorým naspievala duet skladby „Uličník bozk“ a album nahrala spolu s kapelou Gravis, ktorej kapelníkom bol Gabriel Dušík.
Zoznam skladieb
Autorom textov je Kamil Peteraj.
Augustín Weis
Augustín Weis (* 8. august 1891, Hrušovany – † 12. október 1974, Banská Bystrica) bol staviteľ.
Životopis
Zememeračský inžinier, v období 1. ČSR hlavný zememeračský radca a staviteľ železníc, pracoval na technicky najnáročnejších úsekoch slov. železničnej siete.
Endurance (kráter)
Endurance je impaktný kráter na povrchu Marsu. V roku 2004 ho podrobne preskúmal robot Opportunity, jedno z dvoch pohyblivých vozidiel misie Mars Exploration Rover. Meno Endurance znamená v angličtine "trpezlivosť".
Kráter je asi desaťkrát hlbší ako prvý preskúmaný kráter Eagle. Má takmer kruhový tvar a jeho vnútorné obvodové steny klesajú na dno, ktoré leží v hĺbke 20 – 30 metrov. Vo vnútri krátera sa nachádzajú zreteľné obnažené skaliská a v najhlbšom mieste prachový závej, v ktorom vietor vyformoval malé duny.
Výskum Opportunity v kráteri
V nasledujúcich dňoch sa mal robot presunúť na výbežok duny, ale kvôli problémom s prijímaním rádiových údajov zo Zeme sa presun neuskutočnil a bol zrušený. Riadiace stredisko našlo Opportunity nový cieľ pomenovaný Ellesmere, kde sa ale vozidlo kvôli poklzávaniu presúvalo s problémami. Ani cesta k ďalšiemu cieľu Shag nebola bezproblémová a tak bolo napokon vozidlo presmerované na cieľ Auk. Napriek ďalšiemu poklzávaniu bol úspešný a riadiace stredisko navyše našlo ďalší kameň, ktorý sa zdal byť zaujímavým objektom výskumu – Escher. 27. augusta vznikol mozaikový záber jemných dún na samotnom dne kráteru Endurance. Počas výskumu Escher sa ukázalo, že vŕtačka je už funkčná a rover ju teda mohol použiť na jeho výskum.
Po obnovení prenosu sa výskum zameral na objekty Ellesmere, Barbeau a Wopmay, ktoré ležali na dne krátera. Príchod k poslednému menovanému cieľu opäť sprevádzali veľké ťažkosti s poklzávaním. Wopmay bol približne meter široký voľne ležiaci balvan. Tiež obsahoval "čučoriedky", malé okrúhle kamienky bohaté na železo. Na dne kráteru robot preskúmal aj jemnozrnný materiál.
Opportunity opustila kráter Endurance 315. solu od pristátia potom, ako v ňom strávila 181 dní (6 mesiacov).
Vlhká história
Informácie zozbierané v tomto čase značne rozšírili a vedomosti o vode v Meridiani Planum. Potvrdilo sa, že kedysi sa tu vyskytovala voda v tekutom skupenstve, ktorá poznačila horniny pred aj po vzniku kráteru.
Miloš Morávek
Miloš Morávek (* 29. máj 1951, Brno) je český rockový gitarista, hudobník a podnikateľ. Je známy ako člen brnianskych skupín Progres 2, Futurum, Kern a Synkopy.
Biografia
Morávek vyštudoval strednú elektrotechnickú priemyselnú školu. Na gitaru začal hrať v roku 1965, od nasledujúceho roku už pôsobil v školskej rockovej skupine, ktorá vystupovala na zábavách a ktorej repertoár tvorili skladby od The Shadows. Zaujímal sa o elektrotechniku, zostavoval vlastné technické doplnky pre gitary (kvákadlá, boostery, zosilňovače, a iné.), vďaka čomu získal prezývku Edison.
V roku 1971 začal hrať v amatérskej formácii The Madmen, ktorá sa ale v roku 1975 rozpadla. Následne sa stal členom ďalšej amatérskej skupiny Regenerace, v ktorej sa stretol s klávesistom a spevákom Romanom Dragounom, s ktorým neskôr spojil časť svojej hudobnej kariéry. Koncom roku 1977 skupinu Regenerace opustil a vstúpil do skupiny Progres 2, ktorá chystala veľký projekt – rockovú operu Dialog s vesmírem. Premiéra projektu sa uskutočnila 27. februára 1978 v Brne a do roku 1980 nasledovalo približne 350 repríz po celom Československu. V roku 1980 prišiel do skupiny Progres 2 aj Roman Dragoun, ktorý v pozícii klávesistu nahradil Karla Horkého a Pavla Váněho na mieste speváka. Nasledoval ďalší úspešný tematický projekt Třetí kniha džunglí (premiéra 30. mája 1981 v Brne), ktorý skupina hrala do roku 1983. Vtedy Dragoun s Morávkom Progres 2 opustili a s ďalšími hudobníkmi založili vlastnú skupinu Futurum. V tom čase používal ako jeden z prvých československých gitaristov (spolu s Radimom Hladíkom) gitarový syntezátor. Skupina Futurum v roku 1984 vydala album Ostrov Země, Morávek ale zo skupiny nasledujúci rok odišiel. V rokoch 1985 až 1987 pôsobil v metalovej skupine Kern. Od roku 1988 hral v skupine Synkopy 61, ktorá ale v roku 1990 ukončila činnosť.
Po roku 1990 Miloš Morávek hudobnú kariéru (dočasne) ukončil a začal podnikať. Neskôr založil obchod s hudobnými nástrojmi vrátane servisu. V roku 1997 bola obnovená činnosť skupiny The Madmen (Uriah Heep revival), v ktorej Morávek ako gitarista doteraz hrá; skupina ale vystupuje skôr príležitostne. Od roku 2005 pôsobí znova v skupine Progres 2 (nahradil Ivana Manolova), v tom istom roku bola obnovená aj skupina Futurum.
Galvarino
Galvarino (* ? - † 30. november 1557) bol slávny bojovník a veliteľ z národa Mapuche. Bojoval proti španielskym silám guvernéra Garcíu Hurtada de Mendozu. Bol zajatý počas bitky pri Lagunillas v blízkosti rieky Biobío.
Galvarino bojoval aj pri Santiagu a Tucapel. V bitke pri Lagunillas 8. novembra 1557 padol do zajatia spoločne s ďalšími 150 bojovníkmi z národa Mapuche. Mnohým z nich Španieli odsekli pravú ruku o odrezali nos. Iným, medzi ktorými bol aj Galvarino, odsekli obe ruky. Španieli ich takto zmrzačených pustili aby sa vrátili k svojmu národu a slúžili ako varovanie a zastrašenie ostatných Mapučov. Malo to však presne opačný účinok.
Pri návrate sa postavil Galvarino pred Caupolicána a vojnovú radu. Ukázal im svoje zmrzačené ruky a domáhal sa väčšieho povstania národa Mapuche. Za svoju statočnosť a udatnosť bol vymenovaný za veliteľa veľkej útočnej skupiny. S nožmi upevnenými na oboch zmrzačených rukách bojoval vedľa Caupolicána v nasledujúcej bitke pri Millarapue, ktorá sa odohrala 30. novembra 1557 a v ktorej zvíťazili Španieli a ich domorodí spojenci pod vedením Mendozu. Domorodci utrpeli ťažké straty. V boji padlo 3000 bojovníkov a 800 ich padlo do zajatia. Medzi zajatými bol aj Galvarino a niekoľko ďalších vodcov. Mendoza nariadil jeho popravu tým, že ho dal hodiť psom.
4317 Garibaldi
4317 Garibaldi je planétka s priemerom 116 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 19. februára 1980.
Braničev
Braničev (-normovaný názov ; iné názvy: Braničevský hrad, hrad Parušťan, hrad Purustyan, nevhodne hrad Parustan, ) je zaniknutý strážny hrad. Jeho ruiny sa nachádzajú v katastrálnom území obce Bačkov v okrese Trebišov v Košickom kraji na Slovensku, severozápadne od intravilánu obce.
Dejiny
Predpokladá sa, že bol postavený už v prvej polovici 13. storočia pravdepodobne po tatárskom vpáde (12411242). Bol kráľovským hradom a spravovali ho tzv. hraničiari – spiculatores, podliehajúci priamo panovníkovi. V dejinách Uhorska, najmä po vymretí Arpádovcov v roku 1301 a potom pri voľbe Karola Róberta za uhorského kráľa zohral dôležitú úlohu.
Zemplínski oligarchovia sa roku 1312 v boji Karola Róberta proti abovským Omodejovcom a Matúšovi Čákovi postavili na stranu uchádzača o trón Karola Róberta. Keď však Karol Róbert nesplnil sľuby, v roku 1317 sa proti nemu vzbúrili na čele s Petrom Pečeňom, zemepánom Humenného. Boj medzi zemplínskymi zemanmi a Karolom Róbertom sa odohral práve pod Bačkovským hradom. Panovník vzburu zemplínskych zemanov potlačil, účastníkom odboja zhabal majetky a rozdelil svojim verným. Pravdepodobne po tomto boji bol zničený Braničevský hrad. Roku 1355 sa ešte hrad spomína ako majetok rodiny Széchy. Jeho zvyšky sú dnes pod zemou zakryté hustým lesným porastom. Noví majitelia preniesli svoje sídlo do nového hradu Bačkov, ktorý si dali vystavať na začiatku 14. storočia priamo v obci.
Srnojedy
Srnojedy sú obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 626 obyvateľov, z toho 323 mužov a 303 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,7 roka (muži 35,5 roka, ženy 36,0 roka).
Brestov (hrad)
História
Postavený bol pravdepodobne najskôr v druhej polovici 13. storočia a zanikol v 14. storočí. Objavený bol v roku 1975.
Exteriér
Hrádok bol postavený na ploche asi 20 x 8 m a obohnaný valom a priekopou. Na juhozápadnej strane bola plošina 10 x 6 m, ktorá slúžila pravdepodobne na osadenie mosta ponad priekopu.
Žabelivka
Žabelivka je dedina (село) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 555 obyvateľov.
Drienovo
Drienovo je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Alu (sopka)
Alu je názov v súčasnosti neaktívnej trhlinovej erupčnej zóny, nachádzajúcej sa v Danakilskej depresii v Etiópii, severozápadne od stratovulkánu Dalaffilla. Zóna paralelných vulkanických zlomov má tvar eliptického hrebeňa, predĺženého v smere severozápad-juhovýchod. Hlavná vulkanická stavba je tvorená prevažne bazaltovými horninami. V oblasti je silná fumarolická aktivita.
Demokraticko-republikánska strana (USA)
thumb|right|Thomas Jefferson 3. prezident USA, zakladateľ strany Democratic-Republican Party, slovensky Demokraticko-republikánska strana, alebo Demokratickí republikáni, Staro-republikáni, demokrati-republikáni, Jeffersonovi demokrati či proste Republikáni bola jedna z najvýznamnejších politických strán USA, ktorá sa sformovala skoro po ich vzniku. Strana sa zoskupila okolo osoby Thomasa Jeffersona a bola predchodkyňa dnešnej Demokratickej strany USA. Strana nemala ustálené a oficiálne označenie a fungovala pomerne neformálne, pretože systém strán v tej dobe iba práve vznikal. Nemá nič spoločného s dnešnou Republikánskou stranou, ktorá bola založená až v roku 1854.
Barbery (Calvados)
Barbery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 696 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zemné hradisko
Zemné hradisko je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Dvorníky-Včeláre, Hrhov v okrese Rožňava a okrese Košice-okolie v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 55,946 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana plochy zachovalej lesostepnej vegetácie so zvyškom prirodzeného dubového lesa a krovín. Je to xerotermné územie s masovým výskytom vzácnych a chránených taxónov. Podložie je tvorené horninami meliatskej série.''
Fessenheim
Fessenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Champigneulles
Champigneulles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
San Angelo
San Angelo je americké mesto v Tom Green County v strednom Texase. Je sídlom Tom Green County.
Mesto má viaceré prezývky, napríklad Angelo, The River City, The Concho City, The Pearl of the Conchos, a Oasis of West Texas.
Dejiny
Bolo založené pôvodne ako pevnosť v roku 1867, rozvoj sa zrýchlil po privedení železnice. V roku 1928 bola založená San Angelo College, v súčasnosti tu sídlia aj Texas Tech University a Angelo State University. Mesto významne rástlo počas ropného boomu v 20. storočí.
V meste sa nachádza 32 parkov. Najzaujímavejší z nich sa ťahá v dĺžke 16 km po pobreží rieky Concho. Má okolo 300 druhov ľalií, čo je pravdepodobne najviac na svete.
Forbes pravidelne označuje mesto ako jedno z "najlepších miest pre podnikanie a kariéru". V roku 2009 CNN Money označila San Angelo ako jedno z najlepších miest pre začatie podnikania. V roku 2010 časopis Kiplinger's Personal Finance označil San Angelo za jedno z "najlepších miest budúceho desaťročia".
V meste majú silné zastúpenie mnohé významné firmy, z telekomunikácií to je Sitel s call centrom, Verizon a Blue Cross. Každá z týchto firiem zamestnáva viac ako 1 000 osôb z regiónu.
Významnou je letecká základňa Goodfellow Air Force Base.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Maráthčina
Maráthčina (po maráthsky मराठी - marāṭhī) je indoárijský jazyk, používaný v indických štátoch Maháráštra (kde je úradným jazykom) a Goa.
Dejiny a rozšírenie
Ako všetky indoárijské jazyky sa maráthčina vyvinula zo sanskritu. Maráthské nápisy sú doložené z prelomu 1. a 2. tisícročia. V stredoveku vznikali v maráthčine dôležité hinduistické diela. Vzhľadom na rozšírenie okolo dnešného Bombaja bola maráthčina prvým indoárijským jazykom, s ktorým sa zoznamovali Európania (v tomto prípade Portugalci). Dnes je maráthčina úradným jazykom štátu Maháráštra (zatiaľ čo hindčina a angličtina sa používajú v komunikácii s federálnymi úradmi).
Charakteristika
thumb|left|Rozšírenie maráthčiny v Indii Maráthčina má bližšie k sanskritu ako napr. hindčina, a to tak zložitejšou gramatikou (pády), ako aj slovnou zásobou, ktorú menej ovplyvnila perzština a arabčina. Slovosled je pomerne pevný a radí maráthčinu medzi SOV jazyky (subjekt – objekt – verbum), teda najskôr podmet, potom predmet a nakoniec sloveso. Fonetickú výbavu má viac-menej spoločnú s ostatnými indoárijskými jazykmi, významným rysom sú prídychové varianty razených spoluhlások a zvláštna rada retroflexných hlások t – th – d – dh – n. Zvláštnosťou oproti severoindickým jazykom je časté nahradzovanie l v sanskrtských slovách retroflexnou laterálnou aproximantou ḷ.
Abeceda a výslovnosť
Maráthčina používa písmo dévanágarí, v ktorom každá spoluhláska obsahuje implicitnú samohlásku šva a prípadné iné samohlásky sa vyznačujú diakritickými znamienkami nad, pod, pred nebo za spoluhláskou. Okrem toho existujú tiež samostatné znaky pre samohlásky, ktoré stoja na začiatku slabiky.
Tradičné abecedné poradie písmen v dévanágarí a ďalších príbuzných písmach je podľa fonetických vlastností, teda najskôr samohlásky, potom spoluhlásky, najskôr razené v 5 radách podľa miesta tvorby (ka, ča, ṭa, ta, pa), v rámci rady vždy dvojice neznelých (bez prídychu a s prídychom), dvojice znelých a odpovedajúca nosová spoluhláska. Nakoniec prichádzajú polosamohlásky, sykavky a ostatné.
Podstatné mená
Podstatné mená rozlišujú rod mužský (pullinga), ženský (strílinga) a stredný (napusakalinga). Pravidla priradenia slov k rodom sú zložité, ale často platí, že mená rodu mužského končia na -á, ženského na -í. V množnom čísle sa mužské -á mení na -é, ženské -í sa mení na -já. K podstatným ménám rodu stredného končiacim na spoluhlásku sa v množnom čísle pripojuje -é. Príklady:
V súlade s tradičnou indickou gramatikou sa v maráthčine rozlišuje 8 pádov. Ich názvy pochádzajú zo sanskrtu a znamenajú (s výnimkou vokatívu) proste „prvý“ až „siedmy“ pád. Pády sa však nekryjú so všetkými tvarmi, ktoré podstatná mená môžu získať s pomocou prípon (koncoviek). Na jednej strane tvary akuzatívu a datívu sú v podstate zhodné. Na druhej strane existuje veľa prípon, ktoré majú podobnú funkciu ako predložky alebo záložky. Nimi vytvorené tvary by bolo možné chápať ako ďalšie pády, podobne ako v aglutinačných drávidských jazykoch.
Tvar nominatívu je typicky základný tvar slova bez prípony, ako je tomu vo väčšine indoeurópskych jazykoch. Výnimkou je ale prípad, kedy podstatné meno tvorí podmet prechodného slovesa v minulom čase. Potom sa k základnému tvaru pripojuje prípona -né.
U akuzatíve a datíve sú prípony स a ला určené pre jednotné číslo, prípona ना pre množné.
U inštrumentále prípona ने (jednotné číslo) a नी (množné číslo) odpovedá slovenskému jednoduchému inštrumentálu (otázka kým / čím). Naproti tomu prípona शी (jednotné i množné číslo) odpovedá významu predložky s.
Prípony ablatívu sú spoločné pre obe čísla a odpovedajú významu predložiek od, z. Prípony lokálu odpovedajú významu predložiek v (आत, ईत) a na (वर).
Vokatív sa síce v maráthskej gramatike rozlišuje, ale netvorí sa pripojovaním koncoviek ku kmeňu podstatného mena. Namiesto toho sa pred slovo v nominatívu vloží slovo, odpovedajúce slovenskému „hej, haló!" V dôvernej komunikácii je to अरै araj a ऐ aj, zdvorilostný tvar je अहो ahó.
Príklady predložkových prípon, ktoré nie sú v tabuľke pádov uvedené:
Zámena
Zdvorilostné varianty zámen 2. a 3. osoby (okrem stredného rodu) odpovedajú tvarom množného čísla (vykanie).
Slovesá
Infinitív má príponu -ṇé (-णे).
Prítomné tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“
Minulé tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“
Budúce tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“
Existujú aj zložené časy. Priebehový prítomný čas sa tvorí pomocou tvaru slovesa असणे asaṇé „byť." Príklad:
Slovosled
Základný slovosled je podmet – predmet – sloveso. Prívlastok sa kladie pred podstatné meno, ktoré rozvíja. Príslovkové určenie zvyčajne stojí pred slovesom alebo pred predmetom, často ale aj na začiatku vety. Určenie času sa kladie pred určenie miesta. Záporky sa spravidla kladú pred sloveso. Príklady:
Slovná zásoba
Na rozdiel od hindčiny maráthčina prevzala menej slov z perzštiny a arabčiny, namiesto toho si uchovala pôvodné výrazy zo sanskrtu. V modernom jazyku je mnoho výpožičiek z angličtiny, napríklad „železničná stanica“ sa povie rajlvéstéšan (anglicky railway station).
Vzorový text
Pre porovnanie oboch jazykov je vedľa maráthčiny ten istý text uvedený aj hindsky.
Medzinárodná vegetariánska únia
Medzinárodná vegetariánska únia (International Vegetarian Union, skratka IVU) je nezisková organizácia s otvoreným členstvom pre ľubovoľné organizácie, ktorých cieľom je propagovať vegetariánstvo. Členmi môže byť fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá zdieľa ciele IVU, bez ohľadu na to či sú vegetariánmi alebo nie.
Za účelom dosiahnutia cieľov má organizácia nasledovné hlavné plány:
4413 Mycerinos
4413 Mycerinos je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Fislis
Fislis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Pravá Slovenská národná strana
Pravá Slovenská národná strana bola politická strana na Slovensku, ktorá vznikla ako reakcia na situáciu vo vnútri SNS pod vedením predsedníčky SNS Anny Malíkovej. Skupina okolo bývalého predsedu SNS Jána Slotu (ten sa opäť stal predsedom neskôr znova zjednotenej SNS) vytvorila novú stranu, aby mohli kandidovať v parlamentných voľbách 2002. Vtedajšia predsedníčka SNS Anna Malíková (teraz predsedníčka NAS Anna Belousovová) nemienila dovoliť kandidovať do parlamentu prívržencom Jána Slotu. Ako priama reakcia vznikla Pravá Slovenská národná strana.
Fislis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pravá Slovenská národná strana
PSNS nadväzovala na európsky konzervativizmus a slovenský tradicionalizmus, pričom prioritne sa zameriavala na posilňovanie nezávislosti, štátnej suverenity a národnej zvrchovanosti Slovenskej republiky.
Fislis
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Pravá Slovenská národná strana
Obe strany sa znovu zjednotili 4. apríla 2005.
Fislis
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hrotnáčovité
Hrotnáčovité (Limulidae) sú čeľaď ostrochvostov (Xiphosura). Jej zástupcovia sa nazývajú aj „podkovové kraby“, čo je odvodené z tvaru panciera, ktorý pokrýva celé telo okrem chvosta. Sfarbené sú nevýrazne hnedo. Dorastajú do 60 centimetrov. Bruško je s hlavohruďou pohyblivo spojené a na jeho spodnej strane sú lístkovité žiabre. Ihlicovitý chvost im pomáha dostať po prevrátení naspäť do pôvodnej polohy a používajú ho pri obrane. Zložky modrej krvi hrotnáčov boli svojho času používané v medicínskom výskume. Vtedy sa zistilo že to pomáha liečiť rakovinu. hrotnáč americký (Limulus polyphemus) zatiaľ nie je medzi ohrozenými druhmi, ale predpokladá sa pokles jeho populácií v dôsledku chytania, úbytku habitatov a rušenia na miestach kladenia vajíčok. Jeho vajíčkami sa živia mnohé morské vtáky.
Citizen bridge
citizen bridge je názov debutového dvojalbumu bývalej bardejovskej skupiny The Bridge (neskôr The Bridgeheads). Album bol vydaný v roku 2005 a obsahuje 32 skladieb.
Dedičstvo (seriál)
Dedičstvo je nový pôvodný seriál z dedinského prostredia, ktorý mal premiéru 7. októbra 2013 na JOJ. Na seriáli pracujú tvorcovia seriálov ako Profesionáli alebo Mafstory.
Dej
Veľký Petrovec je na prvý pohľad obyčajná slovenská dedina. Má asi 1500 obyvateľov a všetko, čo dedina musí mať. Školu, zdravotné stredisko, krčmu, kostol a samozrejme futbalové ihrisko. Najmajetnejšou rodinou sú Petrovičovci. Vyžadujú si isté pravidlá, ktoré všetci musia rešpektovať. Do Petrovca však zo Chicaga pricestuje americká Slovenka Júlia Miller. Tá pomery v rodnej dedine svojej babky ešte len musí spoznať. Okrem toho, že si chce uplatniť nárok na zdedený majetok, sa stretáva s množstvom obyčajných ľudí ako učiteľka Lydka, futbalový tréner Tóno, starosta Andrej a jeho dve dcéry Jana a Lucia, sanitkár Martin, miestny futbalový hrdina Filip (prezývaný Ronaldo), doktor, farár a jeho gazdiná Gitka, šéfujúca miestnym klebetniciam.
Produkcia
Seriál má 34 častí a nakrúcal sa v reálnych priestoroch (nie v štúdiu) a exteriéroch. Autori námetu seriálu sú Kristína Cibulková, Stano Guštafík a Ivan Huljak. V seriáli sa neobjavia žiadni známi herci, ale ľudia, ktorí majú skúsenosti s herectvom, divadelníci a študenti vysokých hereckých škôl.
Staré Hradiště
Staré Hradiště je obec v Česku v okrese Pardubice v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 600 obyvateľov, z toho 810 mužov a 790 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,2 roka, ženy 39,6 roka).
Devičie
Devičie je obec na Slovensku v okrese Krupina.
Tibor Melichárek
Tibor Melichárek (* 21. november 1976, Topoľčany) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
S hokejom začínal vo VTJ Topoľčany, kde odohral päť sezón v 1. SHL. V najvyššej slovenskej súťaži debutoval až ako 24-ročný, keď ho pred ročníkom 2000/01 angažoval HC Slovan Bratislava. Pred ďalšou sezónou prestúpil do Dukly Trenčín, kde pôsobil šesť rokov. V sezóne 2003/04 klub získal majstrovský titul, keď vo finále play-off porazil HKm Zvolen 4:2 na zápasy.
Po základnej časti ročníka 2006/07 bol s 29 gólmi druhým najlepším strelcom súťaže po Marekovi Uramovi. V kvalitných výkonoch pokračoval i v priebehu play-off, jeho klub sa prebojoval do finále, kde prehral so Slovanom Bratislava 0:4 na zápasy. Pred ďalším ročníkom uzavrel zmluvu s klubom Sibir Novosibirsk z ruskej superligy, kde sa mal stať spoluhráčom Miroslava Kováčika. Za mužstvo však neodohral žiaden zápas, pretože už o mesiac vedenie s oboma slovenskými hráčmi rozviazalo zmluvu, dôvodom bola skutočnosť, že počet cudzincov v tíme prevyšoval povolený limit.
Následne podpísal kontrakt so Spartou Praha. Prvý rok v tomto klube zaznamenal v základnej časti 11 gólov. V priebehu MS 2008 si privodil zranenie ramena, kvôli ktorému vynechal podstatnú časť letnej prípravy na ďalší ročník. Z tohto dôvodu vypadol zo základnej zostavy a v prvých šiestich kolách nastúpil len raz, potom ho klub poslal na mesačné hosťovanie do Třinca. Začiatkom decembra prestúpil do HC České Budějovice. Manažér klubu Jaromír Látal ho označil za hráča s výborným ťahom na bránku, schopného dať gól. 23. februára 2009 sa s vedením dohodol na predĺžení zmluvy do konca sezóny 2010/11.
Od sezóny 2010/11 hráva opäť v slovenskej extralige, prvé dva roky v Dukle Trenčín. Pred ročníkom 2012/13 ho angažoval nováčik súťaže ŠHK 37 Piešťany. Mužstvo sa prekvapivo prebojovalo až do semifinále play-off, v ktorom prehralo s HKm Zvolen 3:4 na zápasy. V ďalšom ročníku dosiahlo rovnaké umiestnenie, keď prehralo s HC Košice 2:4 na zápasy.
Koncom mája 2014 podpísal zmluvu s Duklou Trenčín, keď ho oslovil asistent trénera Branislav Jánoš, do rovnakého klubu prestúpil aj jeho spoluhráč Vladimír Nemec.
V sezóne 2016/17 posilnil klub MHK Dubnica nad Váhom na zápasy play-off. S klubom získal titul v 2. hokejovej lige SR, klub tiež postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 39 zápasov, strelil 8 gólov. Nosil dres s číslom 26.
MS 2008
Členom reprezentačného výberu trénera Šuplera bol aj na svetovom šampionáte v Kanade. Strelil prvý gól Slovenska, v úvodnom zápase proti Nórsku (5:1). Slovensko po prehrách s Nemeckom a Fínskom nepostúpilo zo základnej skupiny. Melichárek nenastúpil v prvom zápase o udržanie proti Slovinsku (5:1), keď bol miesto neho napísaný na súpisku Juraj Mikúš. V druhom stretnutí opäť hral, keď nahradil zraneného Radovana Somíka, Slovensko vyhralo 4:3 po samostatných nájazdoch a zachránilo sa v najvyššej kategórii.
Rodina
Je ženatý, s manželkou Silviou má dve dcéry – Ninu a Lenku (* 2008).
Pico de Aneto
Pico de Aneto je najvyšší vrch Pyrenejí. Nachádza sa v španielskej provincii Huesca v severnej časti Aragónska. Tvorí južnú časť horského masívu Masív Maladeta. Jeho francúzske meno je Néthou.
Výstup
Východiskom pre normálnu trasu na výstup je Refugio de Renclusa. Odtiaľ chodník vedie povyše Portillionu Supérieur na ľadovec a k vrcholu sa dostane cez severné úbočie.
Pred vrcholom sa nachádza krátky skalnatý úsek, tzv. „Mohamedov most“. Je to úzky úsek na hrebeni vedúci cez veľké balvany, ktorý je z obidvoch strán exponovaný (vzdušný). Z vrcholu vzniká pohľad na sever na zasnežený Maladeta a na juh na suché vyvýšené plošiny Aragónska.
Prvý výstup
Uskutočnil ho 18. júla 1842 bývalý ruský dôstojník Platon de Čichačov (Чихачёв, Tchihatcheff) v sprievode niekoľkých ľudí.
Prvý zimný výstup
1. marec 1878 : Roger de Monts, B. Courrèges a B. a V. Paget.
Domické škrapy
Domické škrapy je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kečovo v okrese Rožňava v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1973 na rozlohe 24,4400 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''NPR je vyhlásená na ochranu vzácnych xerotermných spoločenstiev rastlín a živočíchov, ktoré sú typické pre Slovenský kras. CHÚ sa využíva vo vedeckom výskume. Vyskytuje sa tu typ voľných škrapov. Územie je skrasovatelé následkom odlesnenia a pastvy.''
Pandžábčina
thumb|right|Pandžábčina v gurmukhí a šahmukhí. Pandžábčina (ਪੰਜਾਬੀ v gurmukhí, پنجابی v šahmukhí), je indoeurópsky jazyk patriaci do podskupiny indoiránskych jazykov do indoárijskej jazykovej rodiny. Niektoré zdroje rozdeľujú jazyk na dva alebo tri, napríklad Ethnologue rozlišuje namiesto pandžábčiny nasledujúce jazyky, ktoré dokonca ani nepatria do jedného zoskupenia jazykov:
Pandžábčinou (všetkými troma jazykmi v delení podľa Ethnologue) hovorí asi 100 miliónov ľudí hlavne v historickej oblasti Pandžábu nachádzajúcej sa na severe Indie a v Pakistane. Pandžábčina sa vyvinula z dialektu sanskritu prákritu, podobne ako hindčina, ale na rozdiel od nej obsahuje viac archaizmov a nepravidelností. Na písanie pandžábčiny sa používa predovšetkým písmo gurmukhí (z úst zasvätencov), ktoré je veľmi blízko spojené sp sikhizmom.
V Pakistane, kde pandžábčina nie je úradným jazykom, sa obvykle zapisuje písmom šahmukhí, čo je variant perzskej úpravy arabského písma používaný aj na zápis urdčiny.
V súčasnosti sa po pandžábsky hovorí vo všetkých moderných spoločnostiach Indie (vrátane severu) a mimo indického subkontinentu sa pandžábčina používa vo vnútri veľkých sikhských spoločenstiev v Malajzii, Singapure, Indonézii, Austrálii, na Novom Zélande, v Kanade, USA, Mexiku, Čile, Argentíne, Anglicku, Poľsku, Španielsku, Francúzsku, Nemecku, Holandsku a Švajčiarsku.
Chanteheux
Chanteheux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaromír Weis
Životopis
Študoval na SPŠ strojníckej v Brne, 19451949 na Strojníckej fak. SVŠT v Bratislave, 1949 Ing. Technický úradník a konštruktér na viacerých miestach Slov. Pomocný montér Stavomontáží v Banskej Bystrici (19511953). Vedúci pracovník Výskumno-vývojového ústavu pozemného staviteľstva v Banskej Bystrici (19681973). Zameriaval sa na vývoj strojnotechn. zariadení pre panelárne, zariadení na výrobu najmä vertikálnych batérií (tzv. Weisove batérie). Konštruktér prvej čs. linky na výrobu panelov vo Vaňove i prvej čs. linky na výrobu stropných panelov. Autor vyše 50 čs. patentov (z toho 12 uplatnených aj zahraničí), najmä na priebežnú výrobu stavebných prvkov, mostových segmentov a i. Hlavný tvorca letmej montáže mostov na diaľnici Podtureň-Hybe a Mosta SNP v Bratislave.
Barbeville
Barbeville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 182 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ateliér duše
Ateliér duše je siedmy štúdiový album, ktorý v roku 1987 nahrala slovenská speváčka Marika Gombitová. Album vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
4282 Endate
4282 Endate je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil S. Ueda, H. Kaneda 28. októbra 1987.
Organ
thumb|Organ v kostole Katharinenkirche vo Frankfurte nad Mohanom
Organ je mechanizovaný aerofón. Pokladá sa za kráľa hudobných nástrojov. Hráč (hráčka) na organe sa nazýva organista, (organistka). Prvé zmienky o organe pochádzajú z antických čias. Organ je zo stavebnej stránky najväčší a najzložitejší hudobný nástroj. Skladá sa z píšťal, registrov, vzdušníc, mechov, čerpadla vzduchu, (organovej skrine) prospektu, hracieho stola (hracej skrine) a traktúry.
Píšťaly sú hlavným zdrojom zvuku a podľa materiálu ich delíme na kovové a drevené. Kovové majú kruhový prierez a vyrábajú sa z cínu, zinku, medi alebo z tzv. organového kovu, ktorý sa vytvára zmiešaním cínu a olova. Drevené píšťaly majú štvorboký tzv. prizmatický tvar a vyrábajú sa z rôznych druhov rezonančného dreva.
Podľa spôsobu tvorenia tónu delíme píšťaly na :
Register je rad znejúcich píšťal, ktorých zvuk, vytvára vzostupný tónový rad s rovnakým zvukovým charakterom (charakteristický nástup, farba tónu a intenzita). Rozmery píšťal registra sú určené menzúrou. Konštrukcia a materiál píšťal sú obvykle v celom rozsahu píšťalového radu rovnaké. V rámci píšťalového radu sa môžu využiť aj rôzne materiály a konštrukcie píšťal pri dodržaní náväznosti zvukovej charakteristiky. Tónový rozsah registra určuje počet tónov manuálu alebo pedálu.
Mechy sú zásobovateľom vzduchu. Podľa funkcie ich delíme na čerpacie a na zásobníkové. Celé vnútorné zariadenie organa je umiestnené v organovej skrini. Jej prednú časť tvorí prospekt s ozdobnými alebo znejúcimi píšťalami. Celý organizmus nástroja sa ovláda od hracieho stola (skrine), ktorý sa skladá z manuálov a pedálov. Najmladšia traktúra je elektromagnetická, zložená z elektromagnetov, dynama, kontaktov a spojovacích káblov. Tento druh traktúry umožňuje rýchle zaznenie tónu pri ľahšom chode klávesu. Hrací stôl je pritom pohyblivý. V súčasnosti je organ predovšetkým koncertným nástrojom, v latinskej cirkvi však aj hlavným liturgickým nástrojom.
Predchodcovia neskorších organov
Spojenie niekoľko rôzne znejúcich píšťal, so zdrojom stáleho vzduchu, bolo známe už v staroveku. Dlhodobý vývoj v stredoveku a renesancii rozšíril technický a zvukový základ nástroja a v baroku dosiahol vrchol.