cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Broussey-Raulecourt
Broussey-Raulecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
november 1989 – 144 spoločností podpísalo základné stanovy WANO.
Broussey-Raulecourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
1990-1999
apríl 1990 – WANO schválilo Program výkonnostných ukazovateľov (Plant Performance Indicator Programme)
Broussey-Raulecourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
apríl 1991 – Takmer 250 účastníkov sa zúčastnilo prvého Bienálneho valného zhromaždenia v Atlante
Victoria Line
Dejiny
V roku 1959 bol vybudovaný testovací tunel medzi Tottenhamom a Manor House, vedúci popod Seven Sisters Road. Tento úsek bol neskôr zakomponovaný do trasy linky. Výstavba začala v roku 1962 na úseku Walhamstow – Victoria a pokračovala až do roku 1972, keď bola otvorená stanica Pimlico. V auguste 1967, ministerka dopravy, Barbara Castle, odsúhlasila predĺženie linky do Brixtonu. V máji 1967 sa začali prípravené práce na mieste Bessborough Gardens neďaleko Vauxhall Bridge Road. V júni 1968, nový minister dopravy Richard Marsh, odsúhlasil návrh na vybudovanie stanice Pimlico.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
február 1992 – vykonaných prvých 8 pilotných partnerských previerok
Victoria Line
Dejiny
Meno "Victoria Line" siaha až do roku 1955, kedy sa začali diskusie o výstavbe linky. Objavili sa aj návrhy v štýle Bakerloo Line, ako napr. Walvic Line (Walhamstow – Victoria) alebo Viking Line (Victoria – King’s Cross). Počas plánovania a výstavby bola linka označovaná ako "Trasa C" a nakoniec bola pomenovaná podľa železničnej stanice Victoria. Meno vybral David McKenna a jeho výber odobril šéf predstavenstva London Transport, Sir John Elliot.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
január 1999 – Nové memorandum o porozumení (Memorandum of understanding) medzi WANO a IAEA (International Atomic Energy Agency) týkajúce sa spolupráce a výmeny informácií medzi oboma organizáciami.
september 1999 – piate Bienálne valné zhromaždenie pri príležitosti 10-teho výročia WANO, ktorého sa zúčastnilo 320 účastníkov reprezentujúcich viac ako 430 jadrových blokov v 32 krajinách.
Victoria Line
Dejiny
Prvý úsek medzi Walhamstow Central a Highbury & Islington otvorili 1. septembra 1968 bez slávnostnej ceremónie. Prvý vlak z Walhamstow Central vyšiel približne o pol siedmej ráno. Ďalšie tri stanice: King’s Cross St Pancras, Euston a Warren Street otvorili ešte toho istého roku, 1. decembra.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
2001-2010
september 2001 – prvá WANO web stránka
Victoria Line
Vozový park
Victoria Line v súčasnosti obsluhuje 47 nových vlakových súprav z roku 2009. Každá súprava sa skladá z osemvagónových jednotiek. Linka je vybavená automatickým ovládaním, tzv. ATO (Automatic Train Operation). Tento systém je v prevádzke od roku 1968 a išlo o jeho vôbec prvé použitie.
Trasa
400px|centre|Trasa Victoria Line
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
máj 2002 – WANO podniklo prvú pilotnú partnerskú previerku v zariadeniach na výrobu a spracovanie jadrového materiálu.
Victoria Line
Stanice
Poznámka: Za názvom stanice sa nachádza dátum jej otvorenia, prípadne dátum jej zatvorenia a taktiež jej prípadný pôvodný názov.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
apríl 2006 – valné zhromaždenie, ktoré upravilo stanovy WANO týkajúce sa prijímania nových členov tak, aby zahŕňali zariadenia na spracovanie jadrového paliva.
Victoria Line
Budúcnosť
Počas stavby linky sa z dôvodu nedostatku financií učinili isté obmedzenia, ktorých výsledok znížil štandardné vybavenie staníc. Príkladom takýchto obmedzení sú užšie nástupištia ako v iných staniciach a nenamaľované stropy v staniciach Walhamstow Central, Blackhorse Road a Tottenham Hale, čo nepríjemne ovplyvňuje osvetlenie. Na väčšine staníc sa medzi hornými a dolnými eskalátormi nachádza pevné schodište, ale mohol tu byť aj ďalší eskalátor. Toto často spôsobuje preľudnenie staníc. Navyše museli byť niektoré stanice aj uzavreté z dôvodu poruchovosti a nedostatku eskalátorov. Počas mnohých rokov sa ťažké vybavenie ukladalo do nevzhľadných ohradených priestorov na koncoch nástupiští kvôli tomu, že nikde inde na ne už nezostalo miesto. Zatiaľ nie je jasné, či sa Transport for London bude pokúšať o nápravu.
Ak bude postavená trasa Chelsea - Hackney Line, tak odľahčí často preplnenú Victoria Line, a to aj v centre, kde ponúkne alternatívnu trasu medzi stanicami Victoria a King’s Cross St Pancras.
Svetové združenie prevádzkovateľov jadrových elektrární
História WANO
február 2010 - 10-te Bienálne valné zhromaždenie. V tomto čase už všetky komerčné jadrové elektrárne na svete prešli partnerskými previerkami WANO. Boli upravené stanovy WANO, pričom sa zmenilo zameranie na organizácie prevádzkovateľov namiesto na štáty, kde pôsobia. 2010 - súčasnosť
11. marec 2011 – Havária na jadrovej elektrárni Fukušima (Japonsko) po zemetrasení a následnou prílivovou vlnou bola druhá najťažšia havária po havárii na Černobyľskej jadrovej elektrárni. 31. marec 2011 – WANO vytvorilo komisiu na vypracovanie poučení z udalosti na jadrovej elektrárni Fukušima.
30. septembra 2011 – vydaná finálna Správa o havárii na jadrovej elektrárni Fukušima.
október 2011 – 11-te Bienálne valné zhromaždenie, schválilo všetky odporúčania zo Správy o havárii na jadrovej elektrárni Fukušima. Odporúčania sa týkali rozšírenia aktivít WANO, vytvorenia celosvetovej stratégie reagovania na jadrové udalosti, zvýšenie transparentnosti partnerských kontrol a zvýšenie kvality služieb poskytovaných WANO.
Polyfontes (syn Autofona)
Polyfontes alebo Polyfontés (Polyfontes/iný prepis: Polyfontés) je v gréckej mytológii syn Autofona z Téb.
Sedlatice
Sedlatice je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 58 obyvateľov, z toho 30 mužov a 28 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,3 roka (muži 43,7 roka, ženy 44,9 roka).
Polyfontes (syn Autofona)
Polyfontes je postavou Homérovej Iliady. Jeho meno však zaznie len v štvtom speve, kde mykénsky vládca Agamemnón pripomína Diomédovi slávne skutky jeho otca Tydea. V Agamemnónovom príbehu, bol Tydeus spojencom Polyneika. Keď vstúpil do Téb, napadol a porazil tébskych vodcov. Eteokles potom poslal Polyfonta a Haimónovho syna Maióna s päťdesiatimi mužmi, aby prepadli vracajúceho sa Tydea, ale Tydeus ich okrem Maióna zabil všetkých.
Hryc
Hryc je priezvisko, pozri Hryc (priezvisko), napr.:
Rehoľný rád
Členovia rehoľných rádov skladajú sľuby čistoty, chudoby a poslušnosti. Na rozdiel od nich členovia mníšskych rádov skladajú sľuby poslušnosti, stálosti a dodržiavania mníšských zvyklostí. Rády sa riadia svojim základným kódexom, čiže stanovami. Stanovy sú základným dokumentom rádu, musia byť schválené cirkevnou vrchnosťou (biskupom alebo pápežom). Pre rehoľné a mníšske stanovy sa v minulosti používal aj výraz regula, niekedy aj rehoľa. Viaceré rády môžu používať rovnakú regulu alebo len mierne modifikovanú. Takto môžu vznikať príbuzné rády - napr. mníšske rády často používali regulu sv. Benedikta.
Rády sa delia na mužské a ženské.
Prvé rády vznikali v Egypte na začiatku 4. storočia. Na západe vznikali prvé rády od 6. storočia.
Rády môžeme rozdeliť nasledovne
Rád
Rád môže byť:
Hyacint (rod)
thumb|Haycint Hyacint (Hyacinthus L.) je rod jednoklíčnolistových rastlín z čelade hyacintovité (Hyacinthaceae). Niektorí autori zaraďujú rod hyacint do čelade ľaliovité v širšom zmysle (Liliaceae s.l.). Niektoré druhy sú niekedy zaraďované do príbuzného rodu Hyacinthella.
Esperantský klub
Esperantský klub alebo klub esperantistov (v esperante Esperanto-klubo, Esperantista klubo) je spolok hovoriacich v jazyku esperanto (tzv. esperantistov). Na rozdiel od celoštátneho esperantského zväzu alebo medzinárodnej esperantskej organizácie svoju činnosť esperantský klub zvyčajne geograficky obmedzuje na určitú obec alebo územný celok. Esperantské kluby tvoria už od vzniku esperanta základ esperantského hnutia, aj keď v poslednej dobe sa táto situácia začala meniť vďaka možnosti okamžitej a bezprostrednej komunikácie ponúkanej sieťou internet.
Charakteristika
Esperantské kluby sa vzájomne odlišujú radom vlastností:
Najstaršie esperantské kluby
Najstarší esperantský klub bol založený v Norimbergu 18. februára 1885, teda ešte pred zverejnením jazyka esperanto (1887) - pôvodne bol totiž založený ako klub priaznivcov jazyka volapük, než jeho valné zhromaždenie v roku 1888 pod vplyvom Leopolda Einsteina jednohlasne rozhodlo k prechodu na esperanto. Norimberský klub začal tiež v októbri 1889 vydávať vôbec prvý esperantský časopis La Esperantisto.
Empirická sociológia
Empirická sociológia je smer sociológie 20. storočia, ktorý sa rozšíril počas druhej svetovej vojny najmä v USA (G. A. Lundberg, S. C. Dodd, E. Mayo,...).
Empirická sociológia bazíruje pri poznávaní jednotlivých sociálnych javov na konkrétnych sociologických výskumoch: využívanie ankiet, interview, štatistických materiálov, matematického aparátu.
Live at the Rainbow
Live At Rainbow je živá videonahrávka heavy metalovej skupiny Iron Maiden, ktorá vyšiel na VHS v roku 1981. Ide o záznam jedného z prvých koncertov Adriana Smitha s Iron Maiden.
Záznam bol neskôr znovu vydaný ako súčasť DVD The Early Days.
ČEZ Arena
ČEZ Arena (predtým Duhová Arena) je športová aréna, ktorá sa nachádza v českom meste Pardubice. Kapacita arény je 10 300 divákov.
Aréna prešla veľkou rekonštrukciou v roku 2001, a pár dní na to sa tu už konali majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2002. Toto podujatie sa tu konalo aj v roku 2008.
Aréna je domácim stánkom klubu HC Moeller Pardubice.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Citroën ZX
Popis
Nahradil model Citroën GS až po piatich rokoch. Vyrábal sa popri modeli BX neskôr popri modeli Xantia. Jeho platforma je zhodná s Peugeotom 306. Zdieľal overené motorizácie z úspešného modelu BX a menšie motorizácie z modelu AX.
Facelift
Po facelifte v roku 1994 bola zvýšená bezpečnosť pridaním airbagu neskôr aj airbagu spolujazdca. V roku 1997 ho nahradil model Citroën Xsara, ale jeho výroba trvala do roku 1998. Citroën ZX sa však ďalej vyrábal v Číne pre ázijský trh, pod názvom Citroën Fukang. V Číne prešiel faceliftom a vyrábal sa neskôr pod názvom Citroën C-Elysée.
Výbava
Úrovne výbavy:
Podvozok
ZX, podobne ako jeho platformový brat Peugeot 306, využíval zadnú nápravu so skrutnými tyčami. Zadná náprava sa tak v zákrutách natáčala podobne ako modernejšie viacprvkové nápravy. Zvyšovalo to komfort a stabilitu na ceste. Rovnaká náprava sa použila aj v nástupcovi v modele Xsara. Predné zavesenie bolo klasické typu McPherson.
Motory
1991-1994
Zážihové
Vznetové
1994-1998
Hála
Hála je priezvisko, pozri Hála (priezvisko), napr.:
Citroën ZX
Šport
Prvou pretekárskou verziou bol ZX Kit Car pre šampionát rallycross. Zvíťazil v roku 1992 na európskom pohári v 1. divízií, jazdil na ňom švédsky pilot Kenneth Hansen. Pre ZX však podla Citroënu nebolo v rallycrosse miesto, úspechy tam získaval vynovený BX 4x4 Turbo a neskôr Xantia 4x4 Turbo s pilotom J. P. Paillerom. Bola rozhodnuté že ZX bude pretekať v Dakar Rally. Vznikla tak prvá verzia ZX Rallye Raid (žltý). Ari Vatanen opustil víťaznú dakar verziu Pegueot 405 a presedlal na koncernová ZX. V roku 1991 vyhral so ZXom Paris-Tripoli-Dakar rally. V rokoch 92 a 93 sa ZX držal tesne za Mistubishi Pajero. Zvíťazila až novšia verzia ZX Rally Raid (červený). S pilotom Pierre Lartique tak zvíťazil na Dakar rally v rokoch 1994, 1995, 1996. ZX RR predstavil koncepciu dakar automobilu ktorá sa používa dodnes (VW Touareg Dakar).
Orgelet (kantón)
Orgelet je francúzsky kantón v obvode Lons-le-Saunier v departemente Jura v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 23 obcí.
Pavel Fiodorovič Batickij
Pavel Fiodorovič Batickij (* 27. jún 1910, Charkov – † 17. február 1984, Moskva) bol sovietsky vojvodca, maršal Sovietskeho zväzu. Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v apríli 1968.
Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont
Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pavel Fiodorovič Batickij
Referencie
Podĺa dobových svedectiev osobne zastrelil Lavrentija Beriju.
Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hyacint východný
thumb|Haycint východný
Hyacint východný (Hyacinthus orientalis L.) je druh jednoklíčnolistovej rastliny z čelade hyacintovité (Hyacinthaceae). Niektoré staršie taxonomické systémy ho zaraďovali do čeľade ľaliovité v širšom zmysle (Liliaceae).
Slovenské národné zhromaždenie
Slovenské národné zhromaždenie alebo Martinské (národné) zhromaždenie alebo Memorandové zhromaždenie bolo zhromaždenie 50006000 predstaviteľov slovenského národa, ktoré sa konalo 6.7. júna 1861 v Martine a ktoré prijalo Memorandum národa slovenského. Bolo to najvýznamnejšie slovenské masové politické podujatie v rokoch 18491918.
náhľad|vpravo|Reliéf zhromaždenia v Martine.
Jeho cieľom bolo prerokovať slovenské národné požiadavky a publikovať ich v podobe celonárodnej výzvy, ktorou sa stalo práve Memorandum.
Zhromaždenie nemalo v programe nič, čo by sa líšilo od názoru ľudu. Možno to dokázať tak, že každá obec vyslala na zhromaždenie svojich zástupcov. Ak obec nemala peniaze na vyslanie zástupcov, v takom prípade reagovala písomne v Pešťbudínskych vedomostiach. Na zhromaždení sa zúčastnila ešte žijúca časť štúrovskej generácie, ale aj poštúrovská generácia. Do popredia však vystúpila nová generácia vedená biskupom Štefanom Moyzesom. Treba zdôrazniť, že poštúrovská generácia už bola katolícka.
Mariusz Jop
Mariusz Jop (* 3. august 1978, Ostrowiec Świętokrzyski) je bývalý poľský futbalista, ktorý hrával na poste obrancu.
Saint-Just-d’Avray
Saint-Just-d’Avray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Pásožiabrovce
Pásožiabrovce, staršie priečnoúste, sú podtrieda drsnokožcov. Patria sem najmä žraloky a raje.
Charakteristika
Pozri aj vlastnosti pod drsnokožce.
Charakterisické telesné znaky:
Dlhé sú vyše, najväčší žijúci druh – žralok veľrybí – až 12-. Niektoré hlbokomorské žraloky, žijúce v hĺbkach, nedosahujú v dospelosti ani.
Sú dravé. Rastú pomaly, majú pomalú látkovú výmenu, a preto často dlho žijú. Niektoré žraloky lovia len raz za 6 týždňov. Hoci dobre vidia, spoliehajú sa na nevizuálne zmysly. V porovnaní s kostnatými rybami majú relatívne veľký mozog. Niektoré druhy kladú vajcia, iné rodia živé mláďatá. Rodičovská starostlivosť nie je známa. Počet mláďat je nízky.
Pohyb je efektívny, plakoidné šupiny minimalizujú odpor vody. Najväčšie žraloky a rod manta sú planktofágne, ostatné žraloky trhajú svoju korisť zubmi, ktoré sú nahradzované po niekoľkých dňoch. Veľa rají má zuby uspôsobneé na drtenie schránok mäkkýšov. Elektrické raje (torpéda) majú svaly transformované na výrobu elektrickej energie na omráčenie koristi.
Systematika
Systematika je prevažne podľa Nelson 2006, slovenské názvy odhora až po čeľaď Mcmurdodontidae prevažne podľa Matoušek-Trnka 1997 (bez úpravy koncovky -vidné).
Thersilochos z Korkyry
Thersilochos (Thersilochos) bol v roku 372 pred Kr. olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Thersilochos z Korkyry zvíťazil v boxe dorastencov na 102. olympijských hrách v roku 372 pred Kr. Box dorastencov zaradili do olympijského programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá a bol trvdší ako dnešný. Dovoľovalo sa v ňom všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu uvádza, že v posvätnom okrsku olympijskej Altidy videl sochu Thersilocha. Autorom jeho sochy bol pravdepodobne sochársky majster Polykleitos z Argu.
Jan Hála
Jan Hála môže byť:
Izobata
Izobata alebo hĺbková vrstevnica alebo hĺbnica je čiara rovnakých hĺbok v moriach, jazerách alebo tokoch.
Colin Clark
Colin Grant Clark (* 2. november 1905, Londýn, Spojené kráľovstvo - † 4. september 1989, Brisbane, Austrália) bol britský a austrálsky ekonóm a štatistik, ktorý pracoval v Spojenom kráľovstve a Austrálii. Propagoval používanie hrubého národného produktu (HDP) ako základu pre štúdium národných ekonomík.
Životopis
Narodil sa v Londýne a vzdelával na Dragon School v Oxforde. V štúdiu pokračoval na vysokej škole vo Winchesteri, potom na Brasenose College Oxford. Prednášal štatistiku na University of Cambridge (1931 - 1938), kde dokončil tri knihy: Národný dôchodok, Ekonomické postavenie Veľkej Británie a Národné príjmy a výdavky. Jeho prvá kniha bola zaslaná vydavateľovi Danielovi Macmillanovi s odporúčaním od Keyness: „[...] Clark je, myslím, trochu génius: takmer jediný hospodársky štatistik, ktorého som kedy stretol, ktorý sa mi zdá prvotriedny.“
Počas návštevy v Austrálii a na Novom Zélande v roku 1937 a 1938 prijal miesto v Queenslandskej vláde na pozvanie premiéra Williama Forgana Smitha. V tom čase písal Keynesovi o svojom rozhodnutí ostať v Austrálii.
Neobvykle pre štátneho zamestnanca pokračoval v jeho vedeckej práci, publikácii série článkov o ekonómii a pripravoval svoju knihu „Podmienky hospodárskeho pokroku“, ktorá bola uverejnená v roku 1940.
V roku 1984 bol menovaný Svetovou bankou ako jeden z priekopníkov ekonómie, spolu so Sirom Arthurom Lewisom, Gunnarom Myrdalom, W.W. Rostowom a Janom Tinbergenom.
Finn Kydland
Finn Erling Kydland (* 1. december 1943 Gjesdal, Nórsko) je nórsky ekonóm. V súčasnosti je profesorom ekonómie na Kalifornskej univerzite v Santa Barbare.
Sedlejov
Sedlejov je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 268 obyvateľov, z toho 134 mužov a 134 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 41,4 roka, ženy 42,6 roka).
Annise Parkerová
Annise Parkerová (* 17. máj 1956, Houston, Texas, USA) je americká politička a bývalá starostka mesta Houston. Je taktiež známa ako otvorená lesbička. Houston sa stal prvým z veľkých miest v Spojených štátoch, na ktorého radnici zasadnla lesbička. Parkerová získala 53 percent hlasov. Je demokratka a bola kontrolórkou mesta.
Zoznam nositeľov Nobelovej ceny za literatúru
Nobelova cena za literatúru je jednou z piatich Nobelových cien. Je udeľovaná autorovi z ľubovoľnej krajiny a to podľa Nobelovej poslednej vôle „za najvýznamnejšie literárne dielo v ideálnom smere“. Udeľuje sa od roku 1901.
Bure (Meuse)
Bure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tuzovskij
Tuzovskij je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z trojice prekrývajúcich sa štítových vulkánov, nachádzajúceho sa v západnej časti polostrova Kamčatka v pohorí Stredokamčatský chrbát. Masív komplexu je budovaný prevažne bazaltovými až bazaltovo-andezitovými horninami a jeho vek sa odhaduje na neskorý pleistocén až začiatok holocénu. Najvyšší člen komplexu je Tuzovskij (1 533 m), nachádzajúci sa na juhozápadnom okraji, Tvitunup (1 450 m) je na severnom okraji a Srednyj (1 410 m) sa nachádza medzi nimi. Staršie geologické prieskumy identifikovali podľa morfológie viacero vulkanických centier holocénneho veku, no novší prieskum spochybňuje takýto mladý vek.
Les Planches-en-Montagne (kantón)
Les Planches-en-Montagne je francúzsky kantón v obvode Lons-le-Saunier v departemente Jura v regióne Franche-Comté. Tvorí ho 8 obcí.
Ivan Ignatievič Jakubovskij
Ivan Ignatievič Jakubovskij (* 7. január 1912, Zajcevo, Mogilevská oblasť, Bielorusko – † 30. november 1976, Moskva) bol sovietsky vojvodca, maršal Sovietskeho zväzu.
Životopis
V roku 1932 povolaný do Červenej armády. Absolvoval vyššiu vojenskú školu a v medzivojnovom období pôsobil veliteľ výučbovej čaty v 27. divízie vo Vicebsku. V roku 1935 absolvoval tankovú školu v Leningrade a neskôr pôsobil v rôznych funkciách ako veliteľ tankovej čaty a roty.
Zúčastnil sa sovietskeho ťaženia proti Poľsku a sovietsko-fínskej vojny. V predvečer nacistického vpádu do krajiny viedol učebný prápor 26. tankovej divízie 20. mechanizovaného zboru západného frontu. S touto jednotkou sa podieľal na neúspešných obranných bojoch pri Minsku (bielostocko-minská operácia) a obkľúčania pri Mogileve. Počas obranných bojov sa mu podarilo vyviesť z obkľúčenia organizovanú skupinu vojakov. Následne bol prevelený ku štábu brianského frontu.
Neskôr pôsobil od konca roku 1941 do leta 1944 ako zástupca veliteľa a veliteľ tankovej brigády. Účastník charkovskej a stalingradskej bitky. 30. novembra 1942 povýšený do hodnosti plukovníka. Od júna 1944 do konca vojny pôsobil ako zástupca veliteľa gardového tankového zboru. Počas kurskej bitky v oblasti Orla bojoval v 3. gardovej tankovej armáde pod vedením generála Pavla Rybalka. V radoch tejto jednotky bojoval po zvyšok vojny. V druhej polovici roku 1943 sa zúčastnil bojov pri prechode Dnepra a neskôr v bojoch o Kyjev a Fastov. Za hrdinstvo pri bojoch v oblasti Fastova, kde jeho brigáda za jeden deň zničila 30 tankov bol navrhnutý na vyznamenanie radom Hrdina Sovietskeho zväzu, ktorý mu bol udelený 10. januára 1944.
Vo funkcii zástupcu veliteľa 6. gardového tankového zboru sa zúčastnil ľvovsko-sandomierskej operácie. 23. septembra 1944 mu bol za bojové úspechy pri tejto operácii udelený druhý titul Hrdina Sovietskeho zväzu. Na začiatku roku 1945 sa zúčastnil visliansko-odrianskej operácie. Od apríla pôsobil vo funkcii zástupcu veliteľa 7. gardového tankového zboru, s ktorým sa zúčastnil berlínskej a pražskej operácie.
Jakubovskij vynikal osobnou odvahou, prijímaním neštandardných rozhodnutí a schopnosťou konať nezávisle. Počas vojnových rokov bol niekoľkokrát zranený, v horiacom tanku utrpel popáleniny. Nepotrpel si na popularitu a bol považovaný za človeka výnimočnej osobnej integrity.
Po vojne od februára 1946 študoval na vojenskej akadémii. Vo februári 1948 absolvoval Vysokú vojenskú akadémiu K. J. Vorošilova. Následne pôsobil ako veliteľ rôznych tankových jednotiek v Leningradskom, Moskovskom a Prikarpatskom vojenskom okruhu. Od roku 1953 velil prvej gardovej tankovej armáde dislokovanej vo Východnom Nemecku.
Od apríla 1960 do januára 1965, s prestávkou medzi augustom 1961 a aprílom 1962, bol veliteľom Skupiny sovietskych vojsk v Nemecku. Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v apríli 1967 zároveň do menovania do funkcie prvého zástupcu Ministra obrany ZSSR (A.A. Grečko) a najvyšší veliteľ vojsk Varšavskej zmluvy. Bol zároveň politicky aktívny, člen Komunistickej strany od roku 1937. Člen Ústredného výboru Komunistickej strany v rokoch 1961 - 1976. Presadzoval tvrdý postoj voči Československu počas udalostí v roku 1968.
Zomrel v roku 1976, je pochovaný na cintoríne v Kremeľskej stene v Moskve.
Dielo
Autor autobiografických prác a literatúry faktu :
Európska esperantská únia
Európska esperantská únia (v esperante Europa Esperanto-Unio, skratkou EEU) je európska esperantská organizácia založená v roku 1977 a sídliaca v Bruseli, ktorej cieľom je koordinácia a podpora činnosti esperantistov v Európe, predovšetkým smerom k politickým a kultúrnym inštitúciám Európskej únie, a štúdium a vytváranie podmienok priaznivých pre rozvoj takýchto aktivít. Medzi všeobecnejšie ciele patrí tiež prispievať k zabezpečeniu rovnoprávnosti všetkých európskych jazykov - oficiálnych jazykov, jazykov menšín aj regionálnych jazykov - a budovanie európskeho vedomia medzi občanmi Európskej únie.
King’s Cross St. Pancras (stanica metra)
thumb|235px|Vestibul stanice. thumb|235px|Nástupište [[Circle Line|Circle, Metropolitan a Hammersmith & City Line.]]
King's Cross St. Pancras je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa na King‘s Cross v londýnskej mestskej časti Camden. Stanica obsluhuje dva hlavné londýnske železničné terminály – a to stanice King’s Cross a St Pancras. Nachádza sa v tarifnej zóne 1 (Travelcard Zone 1).
História
Prvá podzemná stanica na King's Cross bola otvorená v roku 1863 ako súčasť pôvodnej časti Metropolitan Railway, a následne bola prestavaná v rokoch 1868 a 1926.
Nástupištia vtedajšej Great Northern, Piccadilly & Brompton Railway (dnešná Piccadilly Line) boli otvorené v decembri 1906 a City & South London Railway (dnešná Northern Line) dosiahla King's Cross na jar roku 1907. Nové nástupištia pod-povrchových liniek Londýnskeho metra boli otvorené v roku 1941 aby sa uľahčil cestujúcim prestup medzi podzemnými a pod-povrchovými linkami. Časť z pôvodných nástupíšť v súčasnosti slúži ako King's Cross Thameslink, avšak i táto časť bude uzavretá, keď sa stanica Thameslink presunie do stanice St Pancras. Jedno z týchto zatvorených nástupíšť je možné vidieť pri ceste vlakom medzi dnešnou stanicou a stanicou Farringdon.
S otvorením druhého úseku Victoria Line boli 1. decembra 1968 sprevádzkované aj jej nástupištia na stanici King’s Cross St Pancras.
18. novembra 1987 sa stanica stala dejiskom hrozivého požiaru, ktorý si vyžiadal 31 ľudských životov. Príčinou požiaru bola zápalka vhodená do strojovne eskalátoru. Ako dôsledok požiaru boli sprísnené protipožiarne opatrenia na staniciach London Underground, zlepšil sa výcvik pracovníkov a eskalátory s drevenými schodmi boli vymenené. Existujúci zákaz fajčenia na staniciach bol ešte viac sprísnený.
7. júla 2005 sa práve z tejto stanice rozišla štvorica bombových atentátnikov k nástupištiam Circle a Piccadilly Line a na povrch do autobusu číslo 30. Explózie si vyžiadali smrť 52 ľudí z toho najviac zomrelo vo vlaku Piccadilly Line medzi stanicami King's Cross St Pancras a Russel Square - 26.
Pozri aj: Výbuchy v Londýne 7. júla 2005
Plánovaný rozvoj
Podzemná časť stanice prešla rozsiahlymi prestavbami v snahe zvýšiť priechodnosť a prevádzkovú kapacitu s ohľadom na očakávaný nárast cestujúcich s otvorením Channel Tunnel Rail Link. Predajne lístkov v hlavnom vestibule boli dlho zatvorené až do mája 2006. Rozšírená stanica by mala mať celkovo tri vestibuly.
Pôvodný vestibul bol rozšírený a zmodernizovaný. Západný vestibul sa nachádza pod priečelím stanice St Pancras na Euston Road a poskytuje cestujúcim spojenie do železničnej stanice St Pancras. Oba vestibuly boli otvorené 28. mája 2006. Tretí, severný vestibul, sa má nachádzať na západ od železničnej stanice King's Cross. Tento by mal byť dokončený na jeseň roku 2009.
Linky
Stanica King's Cross St Pancras je jedným z hlavných prestupných uzlov siete. Obsluhujú ju linky:
Miesta záujmu
V blízkosti stanice sa nachádzajú tieto významné budovy, historické pamiatky a turistické atrakcie:
Volovec (mesto)
Volovec  je sídlisko mestského typu na Ukrajine v Zakarpatskej oblasti. Je centrom Voloveckého rajónu a leží asi 50 km od hraníc so Slovenskom, východne od medzinárodnej cesty E50 v smere Košice-Užhorod-Ľvov-Kyjev-Moskva. V roku 2007 mal Volovec 5000 obyvateľov a do roku 2020 bol sídlom okresu. Cez Volovec vedie od roku 1872 hlavná železničná trať z Čopu cez Mukačevo a Stryj do Ľvova.
História
Do roku 1918 bola osada súčasťou Rakúsko-uhorskej monarchie a po jej rozpade, v roku 1919, sa spolu s celou Podkarpatskou Rusou stala súčasťou Československa, v roku 1938 bola okupovaná Maďarskom a v roku 1945 sa stala súčasťou ZSSR, konkrétne Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky. Od roku 1991 patrí k samostatnej Ukrajine a bol sídlom samostatného okresu, ako najmenšie okresné mesto Zakarpatskej oblasti. Tento okres bol v roku 2020 zrušený a celé jeho územie bolo začlenené do okresu Mukačevo.
Cestovný ruch
Volovec je hlavnou dopravnou lokalitou, cez ktorú prechádzajú osobné vlaky a turisti do Zakarpatska takmer z celej Ukrajiny. Okres Volovec je súčasťou etnografického okresu Bojkivshchyna, ktorý je jednou zo štyroch známych historických a etnografických skupín ukrajinských Karpát - Huculov, Bojkov, Lemkov a Dolyňanov. Volovec ponúka hosťom pokojný aj aktívny oddych. Osobitne treba spomenúť rekreačnú oblasť obce Zhdeniievo s početnými kempingmi a hotelmi, ktoré poskytujú služby pre rôzne skupiny turistov. Môžete sa tu venovať paraglidingu (horská lúka Boržava), jazdiť na štvorkolkách, horských bicykloch a v zime si užiť lyžovanie a snowboarding.
Štátna správa
Štátna správa je:
Štátna správa tvorí spolu so samosprávou verejnú správu.
Orgány štátnej správy vykonávajú výkonnú, nariaďovaciu a podzákonnú činnosť.
Na Slovensku pracuje v štátnej správe asi 88 tisíc zamestnancov.
Reforma ESO
Cieľom reformy bolo „zvýšenie efektivity a transparentnosti v štátnej správe a lepším, dostupnejším, lacnejším a jednoduchším službám pre občana“, v každom okrese bude len jeden bod pre kontakt so štátnymi úradmi. Obvodné úrady všeobecnej štátnej správy boli k 1. októbru 2013 nahradené 72 okresnými úradmi, ktoré sa nachádzajú spravidla v sídlach okresov. Okrem toho boli zrušené obvodné úrady špecializovanej štátnej správy, t.j. bolo zrušených 248 „obvodných úradov životného prostredia, obvodných úradov cestnej dopravy a pozemných komunikácii, obvodných lesných úradov, obvodných pozemkových úradov a správ katastra.“ a ich kompetencie boli prenesené inam. Sťahovanie má prebiehať postupne, v 40 mestách sa vymenia len tabule, do jednej budovy sa zatiaľ úrady sťahujú iba v 19 mestách. V meste Štúrovo okresný úrad z obvodného nevznikol, mesto nie je sídlom okresu (nachádza sa v okrese Nové Zámky), ale štátna správa v meste bude zachovaná. Reforma ESO by mala byť ukončená v roku 2020.
Pirátska strana (Švédsko)
Pirátska strana je švédska politická strana, ktorá vznikla v roku 2006 ako reakcia na proces obmedzovania občianskych slobôd v záujme ziskov lobistických skupín zaoberajúca sa autorskými právami. Silným impulzom bol proces s prevádzkovateľmi internetového servera The Pirate Bay, podľa ktorého strana nesie názov. Švédska strana stála na počiatku hnutia za slobodné zdieľanie informácií a ochranu občianskych slobôd, na základe ktorého sú zakladané politické strany s podobným názvom a programom nielen v Európe, ale po celom svete. Strany sa snažia najmä o reformu právnych predpisov týkajúcich sa autorských práv a patentov. Vo svojom programe tiež usilujú o posilnenie práva na súkromie, a to ako na internete, tak v každodennom živote, o transparentnosť štátnej správy a slobodu zdieľania informácií. Strany sa väčšinou definujú ako liberálne a stredové, ochotné politicky rokovať so všetkými stranami hlavného prúdu.
Švédska pirátska strana sa v roku 2006 zúčastnila volieb a získala 0,63 % hlasov, čo je tretí najlepší výsledok mimoparlamentnej strany (na vstup do parlamentu sú potrebné 4 % voličských hlasov). V decembri 2008 strana prekonala, s počtom členov, Stranu zelených, vo februári 2009 Stranu Levice, v apríli 2009 Liberálnu stranu kresťanských demokratov. Často má väčšiu členskú základňu ako iné mimoparlamentné politické strany. Vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2009 strana získala 7,13 % hlasov, vďaka čomu získala jedno z 18 kresiel švédskeho zastúpenia v parlamente.
História a vznik
Internetové stránky Pirátskej strany boli spustené 1. januára 2006 (20:30 SELČ), čím sa začal ustavovací proces strany. V prvej fáze si zakladatelia dali záväzok získať aspoň 2 000 podpisov pod petíciu (čo je o 500 hlasov viac, než je potrebné k registrácii strany). Za menej ako 24 hodín po otvorení webovej stránky, získala strana viac ako 2 000 podpisov (2 268 v 16:05 SELČ). Ráno dňa 3. januára strana ukončila podpisovú akciu, asi 36 hodín po otvorení bolo nazhromaždených 4 725 podpisov.
Strana si tak otvorila možnosť zúčastniť sa volieb 17. septembra 2006, pretože termín predloženia fyzických podpisov do švédskeho volebného úradu bol 4. február. Švédsky volebný zákon od signatárov požaduje osobnú identifikáciu pri poskytovaní podpory pre vznik novej strany, čo nie celkom vychádza v ústrety charakteru tejto strany, preto úspešnosť tejto petície hodnotia medzinárodné médiá ako významný počin.
Piotr Kirillovič Koševoj
Piotr Kirillovič Koševoj (* 21. december 1904, Alexandrija, Ruská ríša, dnes Olexandrija, Kirovohradská oblasť, Ukrajina – † 30. august 1976, Moskva) bol sovietsky vojvodca, maršal Sovietskeho zväzu.
Životopis
Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v apríli 1968. Od januára 1965 do októbra 1969 bol veliteľom Skupiny sovietskych vojsk v Nemecku.
Henri Nestlé
Henri Nestlé, narodený ako Heinrich Nestle (* 10. august 1814, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko - † 7. júl, 1890, Glion, Švajčiarsko), bol švajčiarsky podnikateľ, zakladateľ nadnárodného koncernu Nestlé.
Zoznam ulíc a námestí vo Vrútkach
Toto je zoznam ulíc a námestí v meste Vrútky. Ostatné pomenovanie ulíc vo Vrútkach sa uskutočnilo 14. októbra 2014, kedy bolo mestským zastupiteľstvom schválené Všeobecne záväzné nariadenie č. 5/2014 o určení názvu ulíc a iných verejných priestranstiev v meste Vrútky, ktorým bolo zriadené a pomenované jediné vrútocké námestie.
Francúzska sociológia
Francúzska sociológia je sociológia so silnými pozitivistickými a novopozitivistickými tradíciami (Auguste Comte, Émile Durkheim) s výrazným vplyvom na českú a slovenskú sociológiu. V súčasnosti sa orientuje na politickú sociológiu (Raymond Aron, Georges Gurvitch), sociológiu práce, sociológiu priemyslu, sociológiu trhu (Georges Friedmann, Alain Touraine), sociológiu náboženstva (G. Le Bras), problémy rozvojových krajín (Claude Lévi-Strauss).
Slovenský filozofický kongres
Slovenský filozofický kongres je celoslovenské filozofické podujatie organizované SFZ pri SAV s cieľom prispieť k vzájomnej informovanosti o súčasnom stave slovenskej filozofie.
Gottfried Böhm
Gottfried Böhm (* 21. január 1920, Offenbach am Main Nemecko – † 9. jún 2021, Kolín nad Rýnom) bol nemecký architekt, nositeľ Pritzkerovej ceny za rok 1986. Bol považovaný za architekta expresionizmus ako aj post-Bauhausu.
Saint-Germain-du-Crioult
Saint-Germain-du-Crioult je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 894 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smrčná
Smrčná je obec v Česku v okrese Jihlava v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 356 obyvateľov, z toho 179 mužov a 177 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 38,8 roka, ženy 42,7 roka).
Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava
Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava (VŠB-TUO) nadväzuje na činnosť Báňskéj akademie (neskoršej Vysokej školy báňskej) v Příbrame, ktorá bola v roku 1945 presunutá z Přibramu do Ostravy. Dnešný názov školy zachytáva prechod od skoršej úzko zameranej baníckej školy k plnohodnotnej technickej univerzite. Rektorom je od 1. septembra 2017 prof. RNDr. Václav Snášel, CSc.
VŠB-TUO poskytuje vzdelanie vo viac ako 200 akreditovaných študijných programoch v bakalárskom, nadväzujúcom magisterskom aj doktorandskom stupni.
História VŠB – Technickej univerzity Ostrava
Vznik školy spadá do polovice 19. storočia, kedy vyvrcholili dlhoročné snahy o zriadenie učilišťa, ktoré by slúžilo k výchove baníckych odborníkov. Montánne učilište v Příbrame (Montan-Lehranstalt in Příbram) bolo zriadené na základe cisárskeho dekrétu z '''23. januára 1849''' a prvý študijný ročník bol slávnostne zahájený 10. novembra toho istého roku. Od doby založenia bolo možné na škole študovať dva kurzy, a to banícky, alebo hutnícky. V roku 1865 prijala škola názov báňská akademie v Přibrami (Bergakademie in Příbram). Ajkeď súkromné horní závody vysokoškolské vzdelanie v baníckych odboroch podceňovali, jeho význam sa v dôsledku stále častejších baníckych nešťastí zdôrazňoval. Podľa štatútu z roku 1895 za vedenie baníckej akadémie, rovnako ako na ostatných vysokých školách zodpovedal rektor volený členmi profesorského zboru. Profesori příbramskej Baníckej akadémie tak boli zrovnoprávnení s profesormi vysokých škôl technických, avšak k jej dobudovaniu ako plnoprávnej vysokej školy došlo až na základe nového štatútu vydaného v roku 1904, ktorý bol spoločný pre banícke akadémie v Leobene a Příbrame. Novo vydaná legislatíva zmenila tiež názov baníckej akadémie v Příbrame na Vysoká škola báňská v Příbrami (Montanistische Hochschule in Příbram).
Významným medzníkom pre ďalší vývoj školy bolo vyhlásenie samostatného Československa v roku 1918 a zavedenie českého vyučovacieho jazyka o rok neskôr. Medzi najvýznamnejšie otázky, ktorými sa v medzivojnovom období zaoberali všetci rektori bolo presadenie požiadavky na preloženie VŠB z Příbramu ako samostatnej vysokej školy do Prahy, k čomu však behom celého obdobia prvej česko-slovenskej republiky nedošlo. Aj napriek tomu VŠB v Příbrame získala v tomto období v systéme vysokoškolského technického vzdelávania významné postavenie a podstatným spôsobom prispela k rozvoju vedeckého poznania nie len v tradičných baníckych odboroch, ale aj v oblasti strojníctva, elektrotechniky a prírodných vied. Uzavretím českých vysokých škôl v novembri 1939 skončila etapa VŠB v jej příbramskom období, a to práve v dobe, kedy sa pripravovala na 90. výročie svojho vzniku.
Spiritus vini
Spiritus vini (lat.) je destilát pôvodne chápaný ako duch, t. j. jemná vnútorná podstata vína.
Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava
História VŠB – Technickej univerzity Ostrava
Po oslobodení Československa v roku 1945 obnovila VŠB v Příbrame svoju činnosť hneď v máji, ale na základe dekrétu prezidenta republiky Edvarda Beneša z '''8. septembra 1945''' bola preložená z Příbramu do Ostravy. Výuka zimného semestra študijného roku 1945/1946 bola v Ostrave započatá v novembri 1945. Ďalší vývoj VŠB v Ostrave, rovnako ako celého československého vysokého školstva, bol ovplyvnený vydaním nového zákona o vysokých školách v roku 1950. Nový zákon predstavoval zasadnú zmenu doterajšej štruktúry vysokoškolského vzdelávacieho systému. Vo svojom dôsledku podriadil vysoké školy štátnemu dohľadu a fakticky zrušil akademické slobody. Nová zákonná úprava z roku 1950 zmenila zásadným spôsobom taktiež vnútornú štruktúru VŠB v Ostrave, Od študijného roku 1951/1952 bola zriadená fakulta hornická (banícka) a hutnická (hutnícka). Pričlenením Vysokej školy strojní v Brušperku vznikla na VŠB Fakulta báňského strojnictví (od roku 1968 Fakulta strojní). V roku 1953 boli zriadené ešte ďalšie dve fakulty a to Fakulta ekonomicko-inženýrská (zrušená v roku 1959) a Fakulta geologická (v roku 1959 zlúčená s Fakultou hornickou). Od päťdesiatych rokov 20. storočia postupne dochádzalo k vzniku nových študijných odborov a špecializácií v reakcii na požiadavky priemyselnej praxe, vyvolané výrazným rozvojom nielen v tradičných baníckych disciplínach, ale takisto aj v oblasti strojníckych odborov a elektrotechniky. Významným momentom vo vývoji školy bolo zahájenie jej činnosti v novovybudovanom areály v Ostrave-Porube v roku 1973. VŠB v Ostrave sa postupne premenila z klasickej montánnej školy na vysokú školu polytechnického charakteru, k čomu napomáhal aj rozvoj disciplín a odborov, ktoré stále vo vyššej miere využívali výpočtovú techniku. Rozvoj ekonomických odborov na VŠB v Ostrave vyústil v roku 1977 do zriadenia ekonomickej fakulty. V tom istom roku došlo k premenovaniu Fakulty strojní na Fakultu strojní a elektortechnickou, čo bolo vyvrcholením dlhoročného vývoja a postupnej profilácie vedecko-pedagogickej činnosti fakulty na elektrotechnické odbory.
Spiritus vini
Externé odkazy
Spiritus vini
Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava
História VŠB – Technickej univerzity Ostrava
Celospoločenské udalosti v novembri 1989 a následný politický vývoj znamenali pre československé vysoké školstvo opätovný návrat k autonómii a akademickým slobodám. V prvej polovici deväťdesiatych rokov 20. storočia prešla VŠB v Ostrave rozsiahlou transformáciou. Zmena študijných odborov bola vyvolaná reštrukturalizáciou hutníckych odvetví a útlmovým programom v baníctve. Pri zachovaní tradičných odborov, v ktorých si VŠB v Ostrave po desaťročia udržiavala výhradné postavenie, bolo nutné zameranie na ďalšie odbory využívajúce nové technológie a materiály. Fakulty tak v náplni jednotlivých študijných programov museli reagovať na aktuálne potreby pracovného trhu. Pozitívnym dôsledkom revolučných udalostí bolo otvorenie hraníc, čo umožnilo naviazanie kontaktov a uzavretie zmlúv zahraničnými univerzitami a výskumnými pracoviskami a zapojenie školy do medzinárodných vedecko-výskumných programov. Premena školy na polytechnickú univerzitu bola zavŕšená vznikom samostatnej Fakulty elektrotechniky v roku 1991 a rozšírením jej názvu na Fakultu elektrotechniky a informatiky v roku 1993. Zmena tradičného názvu Hutnickej fakulty na Fakultu metalurgie a materiálového inženýrství v roku 1991 súvisela s jej novou koncepciou a zameraním vedecko-pedagogickej činnosti do oblasti materiálových vied.
V roku 1994 bol tradičný historický názov školy doplnený na VŠB – Technická univerzita Ostrava. Dlhoročná tradícia výuky odborov v oblasti stavebníctva a geotechniky sa stali základom pre zriadenie samostatnej Fakulty stavební v roku 1997. Viac než tridsaťročný rozvoj odboru technika požiarnej ochrany a bezpečnosť priemyslu spolu s požiadavkami praxe na prípravu vysokoškolsky vzdelaných odborníkov v oblasti bezpečnostného inžinierstva zapríčinili vznik Fakulty bezpečnostního inženýrství v roku 2002. So vznikom ďalších pracovísk bolo v rámci kampusu v Ostrave-Porube vybudované kvalitné zázemie zodpovedajúce ich potrebám. Svoju úspešnú vedeckú činnosť tu vyvíjajú Výzkumné energetické centrum, Centrum nanotechnologií, vysokoškolský ústav ENET (Energetické jednotky pro využití netradičních zdrojů energie), dnes Centrum energetických a environmentálních technologií. Na základe dlhoročných vedecko-výskumných aktivít v oblasti informačných technológií vzniklo v roku 2015 Národní superpočítačové centrum IT4Inovations. V súčasnej dobe prevádzkuje 2 superpočítače: Barbora (sprevádzkovaný na jeseň 2019) a Karolina, a tiež špecializovaný systém pre výpočty umelej inteligencie NVIDIA DFX-2 (spustený na jar 2019).
V roku 2021 bola v rámci kampusu VŠB-TUO započatá výstavba budovy Ekonomické fakulty a výstavba Centra energetických a environmentálních technologií.
Vývoj názvu:
V súčasnosti VŠB-TUO smeruje medzi popredné české aj európske univerzity, ponúkajúce technické, prírodovedecké a ekonomické vzdelanie, produkujúce aplikovaný aj základný výskum a zaisťujúce potrebný odborný poradenský, konzultačný a expertízny servis priemyslu, bankovému aj podnikateľskému sektoru, vrátane ponuky celoživotného vzdelávania. Absolventi univerzity nájdu prácu často už behom štúdia, školu každý rok úspešne absolvuje v priemere 3117 študentov. Univerzita podporuje študentské aktivity – vlastné podnikanie, štúdium v zahraničí, či študentské organizácie. VŠB – Technická univerzita Ostrava spolupracuje s radom českých a zahraničných univerzít a taktiež s firmami.
Fakulty
VŠB-TUO poskytuje vzdelávanie v rámci siedmich fakúlt:
Výskum
VŠB-TUO patrí medzi popredné vedecko-výskumné pracoviská v Česku s výrazným dopadom na rozvoj a inovácie v oblastiach IT, energetiky, nových materiálov a environmentálneho inžinierstva. VŠB-TUO je dôležitou súčasťou rozvoja a inovačných aktivít Moravsko-sliezskeho kraja aj Česka. Výsledky a hodnotenie univerzity svedčí o kvalite a sile odborného ľudského kapitálu.
Strategické oblasti výskumu:
Ďalšie vedecko-výskumné smery:
You’re Shining
„You’re Shining“ je skladba britskej happy hardcorovej dvojice Styles & Breeze z roku 2004.
Saint-Lager
Saint-Lager je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leonid Ivanovič Abalkin
Leonid Ivanovič Abalkin (, * 5. máj 1930, Moskva† 2. máj 2011 ) bol sovietsky ekonóm a politik, stúpenec a propagátor ekonomickej reformy v ZSSR.
Patril medzi popredných sovietskych ekonómov. V období perestrojky sa podieľal na príprave projektu prechodu sovietskeho plánovaného hospodárstva k regulovanému trhu. V rokoch 1989 až 1990 viedol vládnu komisiu pre ekonomickú reformu. Jeho návrhy ekonomickej reformy boli kritizované zo strany straníckeho aparátu, ktorý sa obával oslabenia svojich pozícií, ale aj zo strany zástancov radikálnejšieho prechodu k trhovému hospodárstvu. Do roku 2005 bol riaditeľom Ekonomického inštitútu. Potom pôsobil na Moskovskej štátnej univerzite.
Hendrik Adamson
Hendrik Adamson (* 6. október 1891, Kärstna† 7. marec 1946, Tuhalaane, Estónsko) bol esperantsky píšuci estónsky spisovateľ a učiteľ. Jeho hlavným dielom je román Aŭli (Auli), o živote malého chlapca. Medzi jeho básnické diela patria zbierka Vesperkanto (Večerná pieseň). Mnoho jeho básní vyšlo na stranách revue Literatura Mondo a v antológii 12 esperantských básnikov Dekdu poetoj.
Tulipán Greigov
Tulipán Greigov (Tulipa greigii Regel 1877) rastlina z čeľade ľaliovité (Liliaceae).
Je to botanický druh tulipánu s hnedými až tmavohnedými bodkami a prúžkami na zelených listoch. Pochádza zo strednej Ázie.
Názov
Druh pomenoval nemecký botanik Eduard August von Regel po prezidentovi Cárskej ruskej záhradníckej spoločnosti v Petrohrade Samuilovi Alexejevičovi Grejgovi (18271887).
Pestovanie
Vysádzajú sa od septembra do decembra, špičku hore, približne pod povrch a jednotlivé cibuľky približne  od seba. Pred vysadením sa skladujú na suchom a tmavom mieste. Kvitnú približne v apríli až máji.