cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
8. tisícročie pred Kr.
8. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 8000 pred Kristom a končí 31. decembra 7001 pred Kristom.
Alnej-Čašakondža
Alnej-Čašakondža je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z dvojice prekrývajúcich sa stratovulkánov, nachádzajúceho sa v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka. Komplex je tvorený prevažne andezitmi a je jedným z najväčších vulkanických masívov v pohorí. Severné vulkanické centrum Alnej má výšku 2 598, južné centrum Čašakondža je o niečo menšie - 2 526 m. Vrchol komplexu je pokrytý niekoľkými andezitovými lávovými dómami a je trvalo zaľadnený. Alnej-Čašakondža je jedným z mála vulkánov v pohorí Stredokamčatský chrbát, ktorý bol dokázateľne aktívny v holocéne, posledná erupcia sa odohrala okolo roku 1600.
Morašice (okres Svitavy)
Morašice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 696 obyvateľov, z toho 355 mužov a 341 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 39,3 roka, ženy 40,1 roka).
Obchodný dom UP závodov
náhľad|Celkový pohľad náhľad|Detail pásových okien Pobočka spojených UP závodov (dnes pobočka Tatra banky) je stavba v Bratislave na Štefánikovej 17.
Konštrukčný systém
Stojí v radovej uličnej zástavbe a nachádzajú sa v nej predajné a skladové priestory. V dôsledku tvaru parcely má objekt pôdorys nepravidelného lichobežníka. Hlavné požiadavky, vyplývajúce zo stavebného programu, boli dobre osvetliť priestory slúžiace predaju nábytku a čo najviac ich uvoľniť od konštrukčných prvkov. Z konštrukčného hľadiska ide o pilierovú sústavu – konštrukčný základ tvorí oceľobetónový skelet nepravidelného nerovnakého rozponu zbiehajúceho sa v priečnom aj v pozdĺžnom smere. Dĺžkový rozdiel medzi uličnou a dvorovou stranou je 4,2 metra. Skelet je doplnený dutým tehlovým murivom.
Dispozícia
Objekt tvorí suterén a 4 nadzemné podlažia. Suterén sa stále využíva na skladové priestory. Nadzemné podlažia slúžili na predajno – výstavné účely. Na prízemí je prejazd z ulice do dvora - pasáž, ktorá rozdeľuje objekt na dve časti. Dispozičným základom ostatných podlaží okrem prízemia je halový veľkopriestor. Dispozícia bola pôvodne maximálne voľná a otvorená, založená na pôdoryse, ktorý sa mohol ľubovoľne ho členiť na kóje ľahkými posúvateľnými priečkami. Komunikačné jadro spájajúce všetky podlažia schodiskom a nákladným výťahom bolo v zadnej časti objektu. Pravá časť prízemia funguje ako samostatná obchodná jednotka.
Riešenie fasády
Jednoduchá až strohá uličná fasáda s pásovými horizontálnymi oknami odrážala funkciu budovy. Súvislá línia okien prechádza na všetkých poschodiach celou šírkou fasády. Tento výrazný horizontálny ráz výtvarného prejavu, prirodzene vyplynul zo základných potrieb – využitia na predajné priestory. Po celej dĺžke parteru, z ulice aj z prejazdu sú výklady.
Do seba harmonicky zapadajúce faktory tvorili vnútornú jednotu novej architektonickej výpovede. Budova je príkladom pomerne skorého uplatnenia zásad funkcionalistickej architektúry na Slovensku a patrí medzi prvé objekty modernej architektúry v meste.
Neskoršie stavebné úpravy
Pri prestavbe v roku 1997 (pod vedením architekta Petra Žalmana) zmenili vnútornú dispozíciu a budovu nadstavali o jedno podlažie. Budova mala pôvodne 3 poschodia, roku 1997 nadstavali ešte jedno, ktoré navonok opakuje pôvodnú podobu priečelia, rozšírili budovu vo dvore a zmenili dispozíciu.
Budova bývalých Spojených UP závodov má čistú funkcionálnu dispozíciu s logickým členením plôch, dôsledne pásové okná po celej šírke fasády a plochú strechu. Prízemie je vyľahčené. Je tak ukážkovým príkladom uplatnenia zásad bauhausovskej architektúry v praxi.
Dvojslivka
náhľad|Ošúpaná dvojslivka Dvojslivka alebo liči (po ) je rod rastlín (strom) z čeľade mydlovníkovité. Jeho jediný druh je dvojslivka čínska.Liči pochádza z Číny, kde ho pestujú už tritisíc rokov. Liči sa vyskytuje v krajinách subtropického pásma. V zimných mesiacoch sa k nám dováža predovšetkým z Afriky, na jar z Číny, Pakistanu a Indie. Dovážať k nám sa začalo len nedávno, môžete ho poznať napríklad z konzerv. Po obratí zo stromu nedozrieva, musí sa teda prepravovať už zrelé letecky.
9. tisícročie pred Kr.
9. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 9000 pred Kristom a končí 31. decembra 8001 pred Kristom.
Dvojslivka
Plody
Dvojslivka je ovocie pôvodom z Ázie s mimoriadne šťavnatou a sladkou dužinou. Plody stačí ošúpať, rozpoliť a vybrať z nich kôstku. Dvojslivka je určená na šaláty alebo koktaily. Môže sa pridať k nasladko pripravovanému mäsu. No nesmie sa variť, lebo by dreň zhúževnatela.
Patrice Leconte
Patrice Leconte (* 12. november 1947, Paríž, Francúzsko) je francúzsky režisér a scenárista.
Životopis
Vyrastal v Tours a v období 1970 až 1995 pracoval ako autor a ilustrátor obrázkových príbehov pre Pilote. V roku 1975 debutoval ako režisér a v roku 1978 natočil prvý zo série satirických snímkov Les Bronzés o skupine ľudí na dovolenke v Club Méditerrané, ktorá mala úspech u francúzskych divákov. V roku 1997 bol jeho film Ridicule nominovaný na Oscara. V roku 2000 vyšla jeho autobiografia Je suis un imposteur.
Podmoklany
Podmoklany je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 141 obyvateľov, z toho 78 mužov a 63 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 38,7 roka, ženy 45,8 roka).
Erich Kähler
Erich Kähler (* 16. január 1906, Lipsko, Nemecko - † 31. máj 2000, Wedel) bol nemecký matematik, ktorý sa zaoberal predovšetkým rôznymi oblasťami geometrie. Vo svojich mladších rokoch sa tiež zaoberal nebeskou mechanikou. Je po ňom pomenovaných viacero matematických konceptov, ako napríklad Kählerova varieta, Kählerova metrika, či Kählerov diferenciál.
ISO 3166-2:LY
Kódy ISO 3166-2 pre Líbyu identifikujú 34 obcí. Prvá časť (LY) je medzinárodný kód pre Líbyu, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich obec.
Zoznam kódov
LY-AJ Ajdābiyā LY-BA Banghāzī LY-BU Al Buţnān LY-BW Banī Walīd LY-DR Darnah LY-GD Ghadāmis LY-GR Gharyān LY-GT Ghāt LY-HZ Al Hizām al Akhdar LY-JA Al Jabal al Akhdar LY-JB Jaghbūb LY-JI Al Jifārah LY-JU Al Jufrah LY-KF Al Kufrah LY-MB Al Marqab LY-MI Mişrātah LY-MJ Al Marj LY-MQ Murzuq LY-MZ Mizdah LY-NL Nālūt LY-NQ An Nuqaţ al Khams LY-QB Al Qubbah LY-QT Al Qaţrūn LY-SB Sabhā LY-SH Ash Shāţi' LY-SR Surt LY-SS Şabrātah Şurmān LY-TB Ţarābulus LY-TM Tarhūnah-Masallātah LY-TN Tājūrā' wa an Nawāḩī al Arbāʻ LY-WA Al Wādah LY-WD Wādī al Hayāt LY-YJ Yafran-Jādū LY-ZA Az Zāwiyah
Carl Gustav Jacob Jacobi
Carl Gustav Jacob Jacobi (* 10. december 1804, Postupim, Nemecko, vtedy Prusko - † 18. február 1851, Berlín) bol významný nemecký (pruský) matematik židovského pôvodu. Zaoberal sa viacerými oblasťami teoretickej aj aplikovanej matematiky, napr. matematickou analýzou (parciálne derivácie, diferenciálne rovnice), lineárnou algebrou, teóriou čísel, či analytickou mechanikou.
Jacobi je známy aj vďaka zavedeniu všeobecne uznávaného označenia pre parciálne derivácie vyšších rádov. Je po ňom pomenovaných viacero matematických konceptov, napr. Jacobiho determinant.
10. tisícročie pred Kr.
10. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 10 000 pred Kristom a končí 31. decembra 9001 pred Kristom.
11. tisícročie pred Kr.
11. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 11 000 pred Kristom a končí 31. decembra 10 001 pred Kristom.
Miroslav Škovira
Miroslav Škovira (* 7. november 1973, Levoča) je slovenský hokejový útočník.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 13 zápasov, strelil 2 góly.
(štatistické údaje v článku sú z 18. apríla 2007)
Hostice
Hostice sú obec na Slovensku v okrese Rimavská Sobota.
Sádek (okres Svitavy)
Sádek je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 488 obyvateľov, z toho 239 mužov a 249 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,6 roka, ženy 41,2 roka).
Le Perréon
Le Perréon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohled (okres Havlíčkův Brod)
Pohled je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 778 obyvateľov, z toho 378 mužov a 400 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 40,6 roka, ženy 43,2 roka).
Dánske národné futbalové mužstvo
Dánske národné futbalové mužstvo reprezentuje Dánsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Európy. Založené bolo v roku 1908. Najväčším úspechom Dánskeho futbalového mužstva je víťazstvo na majstrovstvách Európy v roku 1992, keď vo finále porazili 🇩🇪 2:0. V roku 1995 vyhrali pohár konfederácií keď zdolali vo finále Argentínu 2:0. Na Majstrovstvách sveta vo futbale sa predstavili šesťkrát a najďalej sa dostali do štvrťfinále v roku 1998.
Hráči
Nasledujúci hráči boli povolaní na prípravne zápasy proti Holandsku a Srbsku.
Vynohradiv
Dejiny
Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1262. V histórii patrilo striedavo Sedmohradsku a Uhorsku. Po rozpade Rakúsko-Uhorska sa stalo súčasťou Česko-Slovenska, kde pod názvom Sevľuš zotrvalo až do roku 1938, keď ho obsadila maďarská armáda. Po obsadení Podkarpatskej Rusi Sovietskou armádou počas druhej svetovej vojny vládu v oblasti de facto prevzali prosovietske národné výbory, ktoré v roku 1945 dosiahli pripojenie oblasti k Sovietskemu zväzu. V roku 1946 došlo k zmene názvu Sevľuš na súčasný Vynohradiv (Виноградів). Od roku 1991 je mesto súčasťou Ukrajiny.
Meslay (Calvados)
Meslay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 212 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vila doktora Dvořáka
Vila dr. Dvořáka a Zuzky Zgurišky na Mudroňovej ulici v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto pochádza z roku 1934 a jej autorom je Jindřich Merganc (* 7. júl 1889 – † 28. február 1974).
Medzi domami, ktoré si postavili noví českí úradníci nad Bratislavou v čase prvej ČSR, zaujímala význačné miesto vila, ktorú Merganc navrhol pre právnika Jaroslava Dvořáka a jeho manželku, známu slovenskú medzivojnovú spisovateľku Zuzku Zgurišku. Obaja manželia boli spoločensky založení, mali množstvo kontaktov medzi bratislavskou i pražskou umeleckou inteligenciou. Navštevoval ich Jaroslav Seifert, Vladislav Vančura, Vladimír Clementis, Jozef Chrobák, Laco Novomeský a ďalší.
Masaker v Kremničke
náhľad|250px|Pamätník postavený obetiam v Kremničke Masaker v Kremničke predstavuje sériu masových popráv, ktoré od 5. novembra 1944 do 17. marca 1945 uskutočnila nacistická jednotka Einsatzkommando 14 v spolupráci so slovenskými Pohotovostnými oddielmi Hlinkovej gardy v Kremničke pri Banskej Bystrici. Po týchto vraždách bolo v masových hroboch nájdených celkovo 747 obetí, čo robí túto udalosť najväčším doloženým vojnovým zločinom spáchaným na území Slovenska.
Vila doktora Dvořáka
Moderná vila
Dom na hrane vrchu nad Bratislavským hradom s výhľadom doďaleka slúžil manželom k úplnej spokojnosti. Dokonca si ho vybral za svoje sídlo aj admirál ruskej dunajskej flotily Cholosťakov počas krátkeho pobytu v oslobodenej Bratislave.
Obdobie vzniku
Vilu postavili v novej štvrti nad Bratislavským hradom (1933, Mudroňova 26). Intelektuálno-bohémska rodina bola náchylná búrať tradície. Zachované výkresy nesú stopy po zásahoch do koncepcie, pri ktorých sa od architekta žiadalo odvážnejšie riešenie - tak sa zrodil voľný priestor prechádzajúci cez dve úrovne. O tom, že architekt naplnil ich predstavy a že im priestorová koncepcia vily ozaj vyhovovala, svedčia aj literárne spomienky majiteľky.
Masaker v Kremničke
Priebeh
Po potlačení Slovenského národného povstania nemeckou armádou a po dobytí Banskej Bystrice 27. októbra 1944 začali nacistické okupačné sily zhromažďovať vo väznici Krajského súdu v Banskej Bystrici nielen mnohých zajatých povstaleckých vojakov a partizánov, ale aj civilistov obviňovaných z podpory povstania a rasovo prenasledovaných, pochádzajúcich predovšetkým z Banskej Bystrice a okolia. Na začiatku novembra bola už banskobystrická väznica nadmieru preplnená, keďže v nej bolo zhromaždených vyše 2500 väzňov a ich počet ďalej narastal. Hlavne kvôli tomu, ale aj v súvislosti s tzv. riešením židovskej otázky vydal veliteľ nemeckých bezpečnostných orgánov v Banskej Bystrici SS-Obersturmführer Kurt Deffner, spoločne so zástupcom vlády Slovenského štátu v Banskej Bystrici dr. Jánom Ďurčanským (brat Ferdinanda Ďurčanského) a poverencom Hlinkovej gardy pre pohronskú župu Vojtechom Košovským, rozkaz na ich postupnú likvidáciu. Výkonom tejto akcie bola poverená špeciálna nemecká jednotka Einsatzkommando 14 pod priamym Deffnerovým velením a 5. rota POHG pod velením Jozefa Nemsilu, ktorú tvorilo asi 150 Slovákov pochádzajúcich z rôznych častí Slovenska. Na prípravách vraždenia sa podieľali aj členovia nemeckej Sicherheitspolizei (SIPO), bezpečnostnej služby Sicherheitsdienst (SD) a gestapa. Za miesto popráv bola vybraná malá oblasť južne od obce Kremnička, kde sa nachádzali protitankové zákopy vykopané počas povstania pre obranu Banskej Bystrice.
K prvej masovej poprave tu došlo 5. novembra 1944, keď bola skoro ráno oblasť v okolí Kremničky nacistickými silami uzavretá a miestnym civilistom bol udelený zákaz vychádzania. Za prísnej tajnosti tu začali byť čiernymi autobusmi a nákladnými autami zvážané desiatky väzňov z banskobystrickej väznice. Obete boli najprv nacistami okradnuté o osobný majetok a potom po cca 10 členných skupinách privádzané k okraju protitankových zákopov, kde bola väčšina z nich zastrelená z bezprostrednej blízkosti ranou do tyla. Na vraždách sa priamo podieľali nielen Nemci z Einsatzkommanda 14, ale aj mnohí slovenskí príslušníci POHG, ktorí mali pôvodne len zaisťovať priestor v okolí popráv a ktorí dostávali po každej z týchto akcii na tú dobu nemalú peňažnú výplatu vo výške 300 až 500 korún a mohli si nechať aj osobný majetok zavraždených osôb. Celkovo bolo v tento deň zavraždených 108 ľudí, vrátane žien a detí. O cynickej snahe nacistov oficiálne utajiť tieto zločiny svedčí aj to, že v písomných záznamoch o väzňoch bola v deň ich popravy poznámka o ich prepustení z väznice.
K druhej masovej poprave v podobnej réžii tu došlo 20. novembra. K tretiemu, najväčšiemu masovému vraždeniu došlo 12. decembra, kedy bolo naraz zavraždených asi 300 ľudí. K ďalším veľkým popravám došlo ešte 19. decembra (93 obetí) a 5. januára 1945 (109 obetí). Hoci následne bolo kvôli preplneniu zákopov mŕtvymi telami miesto masových popráv banskobystrických väzňov presunuté hlavne do vápenky v Nemeckej (v súčasnosti Pamätník a pamätné miesto Slovenského národného povstania v Nemeckej), v Kremničke dochádzalo k menším popravám aj neskôr, konkrétne 20. januára, 19. februára, 5. a naposledy 17. marca, tesne pred oslobodením.
Vila doktora Dvořáka
Konštrukčné riešenie
Veľkorysé priestorové riešenie umožnila kombinácia železobetónového skeletu s tradičnou murovanou konštrukciou, štyri piliere, štvorcovo rozmiestnené vnútri pôdorysu, dovoľujú vytvárať na jednotlivých poschodiach viaceré dispozičné variácie.
Masaker v Kremničke
Obete a následky
Hoci sa nacisti snažili pred verejnosťou o dôsledné utajovanie vyhladzovacích akcii v Kremničke, nemohli ich utajiť pred miestnymi obyvateľmi a tak sa už krátko po oslobodení začalo s odkrývaním masových hrobov. Celkovo sa v šiestich masových hroboch našlo až 747 obetí, čo robí Kremničku miestom najväčších masových popráv spáchaným na Slovensku počas druhej svetovej vojny. Hoci vo vápenke v Nemeckej horné odhady počtu zavraždených prevyšujú 900, toto číslo nie je možné preukázateľne doložiť. Z obetí v Kremničke bolo až 211 žien a 58 detí vo veku do 14 rokov, pričom najmladšou obeťou bol len 6 týždňový chlapček. Po exhumácii sa zistilo, že väčšina z detských obetí nezomrela kvôli strelným poraneniam, ale kvôli uduseniu, nedá sa teda vylúčiť, že deti nacisti zadusili priamo, alebo sa udusili v hrobe pod telami ostatných obetí. Väčšina dospelých obetí umrela na následky strelných poranení hlavy, prípadne kvôli viacnásobným strelným zraneniam zasahujúcim životne dôležité orgány, mnohé z obetí tiež javili známky ťažkého mučenia.
Najväčšiu časť obetí v Kremničke tvorili obyvatelia židovského pôvodu, ktorých sa našlo v masových hroboch viac ako 450. Okrem nich tu boli zavraždené aj desiatky slovenských civilistov podozrievaných z účasti v SNP alebo v jeho napomáhaní, ako aj mnoho Rómov, povstaleckých vojakov, či partizánov, vrátane mnohých zahraničných, ako aj niekoľko zostrelených príslušníkov anglických i amerických leteckých síl. Medzi obeťami bolo aj niekoľko významných osobností verejného života, ako napr. literárna historička Alžbeta Göllnerová-Gwerková, či lekárka Alžbeta Ferencová, ktorá navyše bola počas popravy vo vysokom stupni tehotenstva. Smrť tu našla aj známa židovská protifašistická bojovníčka Chaviva Reiková.
Hoci snaha nacistov o utajenie zločinu v Kremničke bola neúspešná, krátko po vojne sa postarala aspoň o sťažovanie potrestania mnohých vinníkov masakru. Pre nedostatok dôkazov totiž bolo prerušené stíhanie mnohých členov POHG, prípadne sa ani nezačalo kvôli nemožnosti identifikovania páchateľov. Ak aj nejakí členovia POHG retribučnými súdmi odsúdení boli, tak v drvivej väčšine dostali len neveľké tresty odňatia slobody. Kvôli nedostatku informácií sa v tej dobe malo v prevažnej miere za to, že pri veľkých nacistických masakroch na Slovensku vraždili takmer výlučne Nemci. Až nové skutočnosti viedli v roku 1958 v Banskej Bystrici k začatiu veľkého procesu s viacerými členmi POHG. Počas procesu vyšli najavo mnohé detailné informácie o masakrách v Kremničke a Nemeckej a na jeho konci bolo v apríli 1958 v súvislosti s Kremničkou 11 obvinených členov 5. poľnej roty POHG odsúdených na vysoké tresty odňatia slobody v trvaní od 13 do 25 rokov. Jeden z obžalovaných, zástupca veliteľa J. Nemsilu Ľudovít Laco bol odsúdený na trest smrti, ktorý bol vykonaný 14. júla 1958. Samotný J. Nemsila utiekol ešte v roku 1950 do Kanady, kde zomrel nepotrestaný v roku 1997. Ešte pred koncom vojny do zahraničia utiekli aj hlavní slovenskí spoluorganizátori zločinu Vojtech Košovský a Ján Ďurčanský. náhľad|Židovský svietnik Menora, v ktorého spodnej časti je nápis v hebrejčine – Zachor (Pamätaj)
Pamätník
Hoci časť z identifikovaných obetí bola svojimi rodinami premiestnená a pochovaná inde, okolo 400 obetí, ktoré nebolo možné identifikovať, alebo sa nenašli žiadni ich živí príbuzní, ostalo pochovaných v Kremničke. Na mieste ich masového hrobu bol v roku 1949 postavený veľký Pamätník obetiam fašizmu (nazývaný aj Pamätník SNP). Jeho autorom bol významný slovenský architekt Dušan Jurkovič, ktorý ho ako svoje posledné dielo navrhol v roku 1947, no jeho odhalenia sa už nedožil. V roku 1963 bol pamätník vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku. Ku pamätníku bol v roku 1995 pripojený aj pamätník zavraždeným židovským obyvateľom, symbolický svietnik, zvaný Menora. Jeho autorom bol slovensko-izraelský architekt Juraj Arieh Fatran.
Ann Mari Falková
Ann Mari Falková (* 19. december 1916, Štokholm Švédsko – † 27. jún 1988) bola švédska spisovateľka a prekladateľka.
Životopis
Študovala na francúzskej škole v Štokholme a potom získala obchodné vzdelanie. V rokoch 1935 až 1951 pracovala v poisťovni. Od 40. rokov publikovala knihy predovšetkým pre deti a mládež, ktoré boli preložené do mnohých cudzích jazykov. Celkom za svoj život vydala viac ako 60 kníh.
Sekvojovec
Charakteristika
Korunu má široko kužeľovitú, kôru škoricovo hnedej farby, mäkkú, zvislo ryhovanú (až hrubú), ihlice má sivozelené až modrastozelené. Drevo má ľahké, červenej farby, mimoriadne tvrdé a nehorľavé. Sekvojovec rodí šišky asi po 12 rokoch svojho života. Šišky sekvojovca sú vzhľadom na veľkosť stromu pomerne malé (4 až ), semeno váži len 4,7 mg. Klíčivosť semien je malá vyklíči len asi jedno z miliardy, ostatným semenám bráni vo vyklíčení hrubý koberec z opadaného ihličia. Výšku dosahuje okolo a vek až 4 000 rokov a patrí medzi najstaršie dreviny na Zemi. Sekvojovec rastie na dne dolín, roklín a v zmiešaných porastoch s borovicou, cédrovcom, jedľou a inými druhmi.
Rozšírenie
V Amerike pôvodne rastie na západných svahoch Sierry Nevady v západných USA, od 900 do 2700 metrov nad morom. Od druhej polovice 20. storočia rastie aj na niekoľkých miestach v južnej Kalifornii.
Do Európy bol dovezený v rokoch 1853 – 1855 a bol hojne vysádzaný v zámockých parkoch ako okrasná drevina. Na Slovensku je známych niekoľko jedincov sekvojovca mamutieho aj ako chránených stromov. Niekoľko exemplárov sekvojovca sa nachádza aj v Arboréte Mlyňany. Niekoľko exemplárov sekvojovca mamutieho sa nachádza aj v botanickej záhrade v Banskej Štiavnici, kde zároveň dva stromy lemujú vstup do strednej odbornej školy lesníckej.
The Strain
The Strain je americký hororový televízny seriál o upíroch. Vysielal sa od 13. júla 2014 do 17. septembra 2017 na káblovej stanici FX.
Seriál vytvorili Guillermo del Toro a Chuck Hogan a je založený na ich knižnej trilógii s rovnakým názvom.
Verdenal
Verdenal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohleď (okres Havlíčkův Brod)
Pohleď (skvôr Horní Pohleď) je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 73 obyvateľov, z toho 31 mužov a 42 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,2 roka (muži 45,0 roka, ženy 45,2 roka).
Němčice (okres Svitavy)
Němčice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 950 obyvateľov, z toho 501 mužov a 449 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 36,8 roka, ženy 39,3 roka).
Parque Tecnológico de Andalucía
náhľad|Budovy v PTA
Parque Tecnológico de Andalucía je vedecký park, ktorý bol oficiálne otvorený 9. decembra 1992 s cieľom vytvoriť v meste obchodný komplex. V čase otvorenia zastrešoval 8 spoločností so 130 zamestnancami. Je centrálou Asociácie vedeckých parkov v Španielsku, ale aj ústredím Medzinárodnej asociácie vedeckých parkov.
Poloha
Parque Tecnológico de Andalucía sa rozprestiera na ploche 168 hektárov a nachádza sa v historickom regióne Andalúzie. Leží 13 kilometrov od centra mesta Malaga v Španielsku a 6 km od medzinárodného letiska Malaga-Costa del Sol.
Légny
Légny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tosa (pes)
História
Toto plemeno vzniklo v devätnástom storočí krížením pôvodných japonských psov šikoku-ken so západnými plemenami, ako buldog, mastif, nemecké stavače a nemecká doga. Podľa zdrojov pri vytváraní tohto plemena boli použití aj bernardíni a bulteriéri. Toto plemeno bolo pôvodne vyšľachtené na použitie v psích zápasoch.
12. tisícročie pred Kr.
12. tisícročie pred Kristom je časový úsek, ktorý začína 1. januára 12 000 pred Kr. a končí 31. decembra 11 001 pred Kr. Počas tohto tisícročia trvá mladý paleolit (40 000/35 000 – 13 000/11 000 pred Kr.).
Približne okolo roku 12 000 pred Kr. sa datuje úmrtie tzv. Arlington Springs Man, muža (či ženy), ktorého (resp. ktorej) pozostatky boli nájdené v rokoch 1959 – 1960 na pobreží ostrova Santa Rosa (v blízkosti mesta Santa Barbara) v Kalifornii.Z obdobia rokov 11 500 – 10 000 pred Kr. pochádzajú nálezy prvej keramiky na území Japonska a drevených obydlí na území Čile. Okolo roku 11 000 pred Kr. sú datované prvé nálezy ľudských sídlisk na území Argentíny.
Tosa (pes)
Dĺžka života
Tosa žije v priemere desať až dvanásť rokov, no často máva problémy s očami, plynatosťou a bolesti kĺbov.
Selbst
Selbst je termín, ktorým švajčiarsky psychológ Carl Gustav Jung definoval ako súhrn celej ľudskej osobnosti vrátane vedomého ega a nevedomých archetypov. Zavŕšenie individuácie v múdrosti. Harmonická osobnosť, dosahujúca ľudskú dokonalosť, udržuje vedomé i nevedomé zložky svojej psychiky v rovnováhe. Archetypálnym obrazom Selbst je štvorica, božské dieťa, mandala, náboženský kvadratický symbol známy z Indie a Tibetu.
Sebapoznávanie
Sebapoznávanie je poznávanie seba samého, uvedomovanie si svojich vlastností. Činnosťou sebapoznávania je reflexia.
Vo filozofii Plotina bolo sebapoznávanie metódou budovanie metafyziky: Plotinos v duši najprv rozlíšil pocity a um; potom vyslovil predpoklad, že sebapoznávanie je atribútom iba umu: iba um môže myslieť totožnosť samého seba i mysleného, pretože tu je myšlienka a myšlienka myšlienky to isté, nakoľko myslené je živá a myšlienková aktivita, t. j. sama aktívna myseľ.
Podľa Mahéšvaránadu sebapoznávanie dynamický proces, harmonizovanie seba s prírodou, so sociálnym prostredím, prekonávanie prekážok; dívanie sa do jednoty vesmírneho diania, uchopovanie dialektiky všeobecného a jedinečného.
Podľa Sokratesa je sebapoznávanie privilegovaný spôsob zušľachťovania vlastnej duše a dosahovania cnosti.
Andrej Mráz
Andrej Mráz (* 28. november 1904, Báčsky Petrovec – † 29. máj 1964, Bratislava) bol slovenský literárny a divadelný historik a kritik. Od roku 1948 šéfredaktor týždenníka Kultúrny život.
DMOZ
Open Directory Project (ODP, podľa pôvodnej domény directory.mozilla.org tiež DMOZ) je projekt otvoreného viacjazyčného adresára, ktorého vlastníkom je spoločnosť Netscape Communications Corporation. Spustený bol 5. júna 1998. Na jeho tvorbe môže participovať každý zaregistrovaný užívateľ, ktorý má chuť nezištne pracovať, ochotu spolupracovať s inými ľuďmi a vôľu dodržovať smernice. Spôsob práce je teda obdobný ako na Wikipédii. Každý redaktor (editor) musí spĺňať tieto požiadavky. Stará sa potom o kategórie, ku ktorým má redakčné práva - pridáva odkazy na stránky, vykonáva požadované zmeny v ich popise a ruší odkazy ktoré už zanikli.
Moderná spoločenská hra
thumb|right|Hráči hrajúci hru [[Osadníci z Katanu]]
Moderná spoločenská hra je stolová hra, ktorá je charakteristická jednoduchými pravidlami, vysokou mierou interakcie hráčov, hernou témou a atraktívnym spracovaním herných komponentov. Svetovou veľmocou moderných spoločenských hier je Nemecko a preto sa takéto hry niekedy označujú aj ako nemecké spoločenské hry alebo aj eurohry. V nemecku sa moderné spoločenské hry označujú názvom "Autorenspiel", ktorý odráža dôležitosť tvorcu hry. Niekedy sú moderné spoločenské hry dávané do kontrastu voči tzv. americkým hrám, ktorých priebeh a výsledok je viacej ovplyvnený vplyvom náhody a téma hry je obvykle bojová.
Vplyv náhody
Moderné spoločenské hry v sebe kombinujú prvky náhody ale aj strategického rozhodnovania. Oproti bežným spoločenským hrám, ktorých výsledok je z väčšej časti ovplyvnený náhodou, ako je napríklad hra Človeče nehnevaj sa, je vplyv náhody v moderných spoločenských hrách obvykle menší než vplyv hernej stratégie.
Herná téma
Moderné spoločenské hry na rozdiel od abstraktných doskových hier obsahujú herné témy. Tieto témy sú obvykle ekonomické a herný konflikt medzi hráčmi je nepriamy. Vojnové témy sa v týchto hrách vyskytujú len zriedkavo. Hra je často zasadená do nejakej historickej doby (napr. stredovek) alebo prostredia (napr. obchodovanie).
Eliminácia hráčov
Ďalšou charakteristickou vlastnosťou moderných spoločenských hier je absencia možnosti eliminácie hráčov. Hráči zostávajú v hre až do jej konca. Tieto hry sú obvykle navrhnuté tak, aby si hráči neboli do konca hry istý svojím viťazstvom či porážkou.
História
Za predchodcu moderných spoločenských hier je možné považovať hru Monopoly. Obrovský nárast popularity týchto hier však priniesla až v roku 1995 hra Osadníci z Katanu. Táto hrá bola preložená do 30 jazykov, pričom len v Nemecku sa z nej predalo niekoľko miliónov kusov. Po Osadníci z Katanu vznikli ďalšie populárne hry ako Carcassonne, Puerto Rico, Alhambra a ďalšie.
Mesnil-Clinchamps
Mesnil-Clinchamps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 971 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hmyzovník
Hmyzovník alebo staršie trčník (lat. Ophrys) je početný rod jednoklíčnolistových rastlín z čeľade vstavačovitých.
Delenie na druhy je sporné, v závislosti od autora sa uvádza, že sa rod delí na 10 až vyše 350 druhov.
Etymológia
Latinské rodové meno je odvodené z gréckeho slova ophrys, čo v preklade znamená obočie, povýšenosť alebo pýchu a znamená tak výnimočné postavenie rodu medzi európskymi orchideami. Označenie ophrys prvýkrát použil na označenie rastliny v prvom storočí po Kr. Plínius starší vo svojej encyklopédii Naturalis historia.
Opelenie
Hmyzovníky svojimi kvetmi napodobujú vzhľad samičiek svojich hmyzích opeľovačov. Samčekovia konkrétneho druhu sa liahnu prví a svojimi pokusmi o párenie prenášajú peľové zrnká.
Slovensko
Na Slovensku sa vyskytujú tieto druhy:
Sekcie
V niektorých starších systémoch sa rod delí na tieto sekcie (stav 2008):
Druhy
Vyššie uvedené sekcie sa ďalej delia na druhy, v jednom z mnohých možných systémov sa napríklad delia na tieto druhy a poddruhy resp. variety (stav 2008):
Popri vyššie uvedených základných druhoch existujú aj nasledujúce prirodzené hybridy (stav 2008):
Kategoriologická reflexia
Kategoriologická reflexia je odhaľovanie a výskum kategórií intervenujúcich v prístupoch človeka k svetu a k sebe samému.
Vézelise (obec)
Vézelise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podkova (Malá Fatra)
Podkova je nevýrazný hôľnatý vrch v centrálnej časti Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne západne od Martina. Nachádza sa v juhovýchodnej rázsoche Vidlice (1 466 m), od ktorej je oddelený plytkým sedlom.
Poloha
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na území okresu Martin a na hranici katastrálnych území mesta Martin a obce Bystrička. Leží v bočnej rázsoche Vidlice, ktorá pokračuje južným smerom k vrcholu Humience, západne leží Veterné.
Opis
Vrch je súčasťou bočnej, na juhovýchod z Vidlice vybiehajúcej rázsochy v južnej časti Martinských holí. Tvorí málo výrazný pahorok a od severozápadne situovanej Vidlice ho oddeľuje plytké sedlo. Západné svahy klesajú do doliny potoka Bystrička, južné sa zvažujú do doliny Príslopského potoka a východné do Záblatskej a Valaskej doliny. Západnú a juhovýchodnú časť masívu odvodňuje riečka Bystrička, severné svahy odvádzajú vodu prítokom do Pivovarského potoka a ďalej do rieky Turiec. Svahy pokrýva zväčša ihličnatý les, vrcholové partie pokrývajú horské lúky s roztrúsenými zakrpatenými smrekmi a niekoľkými rašeliniskami. Vrch bol pomenovaný podľa tvaru zárezu na východnom úbočí.
Výhľady
Vďaka nadmorskej výške a lúčnatému vrcholu ponúka pekné výhľady najmä na Turiec a okolité pohoria. Jedinečný je výhľad na Veľkú Fatru, veľmi dobre sú pozorovateľné i Krivánska Fatra, masív Veľkého Choča a Vtáčnik, výnimočne však i Západné a Nízke Tatry.
Prosíčka (okres Havlíčkův Brod)
Prosíčka je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 131 obyvateľov, z toho 65 mužov a 66 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,9 roka (muži 36,9 roka, ženy 38,9 roka).
Bombardier Talent
Bombardier Talent je obchodný názov pre elektrické jednotky a dieselové motorové jednotky, ktoré vyrába spoločnosť Bombardier Talbot a ktoré vyvinula Waggonfabrik Talbot v meste Aachen krátko predtým, ako bola spoločnosť zlúčená so spoločnosťou Bombardier v roku 1995. Názov Talent je akronym z nemeckého pomenovania Talbot Leichter Nahverkehrs Triebwagen (Talbot, ľahký medzimestský motorový vozeň).
Vyrába sa vo viacerých variantoch, vrátane vysokopodlažných, nízkopodlažných, s naklápaním, s prenosom výkonu dieselmechanickým, dieselhydraulickým, dieselelektrickým, v dĺžke dvoch, troch a štyroch vozňov. Podobne ako väčšina jednotiek, Talenty môžu fungovať samostatne alebo spárované a tvoriť tak dlhšie vlaky.
Prototyp bol prezentovaný v roku 1994, prvé Talenty boli zaradené do prevádzky v roku 1996. Používajú sa v Nemecku, Rakúsku a Nórsku, pričom na svete sa používa viac ako 260 jednotiek. Talenty rakúskych železníc premávajú od roku 2005 aj na Slovensko, z Viedne (Wien Südbahnhof) do stanice Bratislava-Petržalka. Tiež ich možno nájsť na linke VOR S7, ktorá jazdí z Viedne do obce Wolfsthal, ktorá susedí s Bratislavou, pričom sa zvažuje predĺženie tejto trasy až do hlavného mesta Slovenska. Od marca 2012 prevádzkuje spoločnosť RegioJet Talenty na trase Bratislava hlavná stanica - Bratislava Nové Mesto - Dunajská Streda - Komárno.
Rosenzweig
Rosenzweig môže byť:
Alžbeta Stuartová
Alžbeta Stuartová alebo Alžbeta Falcká (* 19. august 1596, Fife – † 13. február 1662, Londýn) bola anglická princezná a česká kráľovná, dcéra anglického kráľa Jakuba I. a Anny Dánskej, manželka českého, tzv. zimného, kráľa Fridricha V. Falckého.
Pochádzala zo slávneho stuartovského rodu, vládnuceho v 16. storočí v Škótsku a od roku 1603 i v Anglicku. Jej starou mamou bola kráľovná Mária Stuartová, ktorej syn sa po smrti bezdetnej kráľovnej Alžbety I. stal anglickým panovníkom.
Detstvo a mladosť
Detstvo a mladosť prežila na odľahlom opátstve Combe v grófstve Warwickshire. V roku 1612 bola povolaná k panovníckemu dvoru, kde už v tej dobe žil i jej nastávajúci manžel. Po vzájomnom zoznámení sa ešte na Vianoce 1612 konalo zasnúbenie a začiatkom nasledujúceho roku prebehla svadba. Podľa súčasníkov zdobili Alžbetu Stuartovnu samé cnosti: bola veľmi pekná, nevšedne nadaná, ušľachtilá, ale i odvážna a statočná. Na druhej strane po svojej starej mame zdedila mimoriadnu ctižiadostivosť.
Česká kráľovná
Počas štvrtého tehotenstva dostal jej manžel ponuku, ktorá mu sľubovala neobyčajný mocensko-politický postup, no v konečnom dôsledku však znamenala jeho pád. V Čechách sa v roku 1618 vzbúrili nekatolícke stavy proti cisárovi Matejovi II. a po jeho smrti v roku 1619 generálny snem Českej koruny prehlásil jeho nástupcu Ferdinanda II. za zbaveného trónu. Súčasne začal prejednávať otázku nového panovníka. 26. augusta 1619 padlo jednoznačné rozhodnutie v prospech Fridricha V. Falckého.
Fridrich V. ovplyvnený ctižiadostivosťou svojej manželky ponuku prijal. Rozhodnutie podporilo i jeho presvedčenie o historickej úlohe Wittelsbachovcov.
Začiatkom októbra 1619 sa manželia s najstarším synom Henrichom sťahovali do Prahy kam dorazili 31. októbra. Prijatie českými stavmi bolo veľmi vrelé. 4. novembra sa v svätovítskej katedrále v Prahe konala korunovácia Fridricha V. za českého kráľa; o tri dni nato bola za kráľovnú korunovaná i Alžbeta Stuartová.
Už onedlho sa však medzi pražským obyvateľstvom začali šíriť kritické hlasy na adresu kráľovského páru. Ich príčina tkvela v odlišnom životnom štýle, ktorý manželia spolu so svojím dvoranstvom na Pražskom hrade presadzovali. Pomery pri falckom dvore sa zdali predovšetkým značne uvoľnené. Najmä veriaci veľmi citlivo vnímali dogmatizmus kalvínskych kňazov. Čoskoro sa ukázalo, že očakávania, ktoré českí protestanti vkladali do nového panovníka boli márne. Súčasne pohasli nádeje na podporu stavovskej obce zo strany Fridrichových i Alžbetiných príbuzných. Vnútorná situácia v Anglicku i Dánsku nebola naklonená podpore vzbúrených českých stavov.
Útek z krajiny
Definitívny zvrat v spoločenskom i osobnom živote Alžbety Stuartovej i jej manžela priniesol koniec roku 1620. 28. novembra prebehla známa bitka na Bielej hore, v ktorej drvivú porážku zaznamenali českí protestanti zo strany cisárskych vojsk. Bezprostredne po nej sa kráľovská rodina uchýlila do Sliezska, keď do poslednej chvíle najmä Alžbeta vyzývala vojvodcov aby pokračovali v boji.
Po krátkom pobyte vo Vratislavi sa manželia rozlúčili a Alžbeta v decembri 1620 zamierila do Brandenburska, na panstvá manželovho švagra Juraja Wilhelma Hohenzollernského. Ani tu však nenašla pokoj. Keď začiatkom januára 1621 cisár Ferdinand II. vyhlásil nad Fridrichom ríšsku kliatbu, brandenburský kurfirst sa naďalej neodvážil Fridricha V. podporovať, odoprel jeho manželke azyl a prinútil ju odísť.
left|thumb|280px|Fridrich V. a Alžbeta StuartováPo viacerých zastávkach v Nemecku sa Alžbeta uchýlila v holandskom Haagu, kam ju pozval Fridrichov strýko Móric Oranžský. Tu v skromnosti udržiavala Alžbeta svoj dvor, ktorý sa stal známym svojim kultúrnym a spoločenským životom. S Alžbetou v Haagu udržiaval styky i „učiteľ národov“ Jan Amos Komenský, ktorý tu rovnako zdieľal osud vyhnanca.
Po piatich rokoch presídlila Alžbeta do Rhenenu v utrechtskej provincii. Tu ju koncom roku 1632 zastihla správa o manželovej smrti. Ovdovenú kráľovnú pozýval k sebe jej brat Karol I., od roku 1625 anglický kráľ, no Alžbeta odmietla. Rovnako nesúhlasila ani s tým, aby sa zmierila s cisárom Ferdinandom II. a aby jej syn Karol Ľudovít konvertoval ku katolicizmu, čim by získala späť falcké majetky zabavené jej manželovi v roku 1623.
V roku 1642 sa v dôsledku vypuknutia anglickej revolúcie skomplikoval Alžbetin vzťah k vlasti. Po zosadení z trónu skočil jej brat na popravisku. Alžbetin syn Ruprecht vstúpil do rojalistickej armády. V roku 1648 na základe vestfáskeho mieru dosiahol jej syn Karol Ľudovít vrátenie Dolného Falcka a kurfirstskej hodnosti.
Potomkovia
Alžbete Sturtovej sa v manželstve s Fridrichom V. Falckým narodilo celkom trinásť detí; tri z nich zomreli ešte v detskom veku:
Zo všetkých detí sa najviac preslávila práve najmladšia dcéra Žofia. Významne, i keď nepriamo, zasiahla do anglickej histórie. Vydala sa za Ernesta Augusta Brunswicko-Lüneburgského, neskoršieho hannoverského kurfirsta, a stala sa matkou neskoršieho kráľa Juraja I., ktorý nastúpil na trón v roku 1714 ako prvý kráľ novej, dodnes panujúcej hannoverskej dynastie.
Alžbeta sa po mnohých rokoch, počas ktorých žila mimo vlasti, vrátila do Anglicka až v roku 1660. Nový kráľ Karol II. jej na príhovor vplyvných známych povolil návrat do Londýna. Tu prežila zvyšok života až do smrti vo februári 1662. Po smrti bola pochovaná v kaplnke Henricha VII. vo Westminsterskom opátstve, tradičnom pohrebisku jej predkov.
Zdroj
kol. autorov, Ženy a milenky českých králů, Akropolis, Praha, 1994
PBZ Zagreb Indoors 2009
PBZ Zagreb Indoors 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 2. do 8. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu v chorvátskom meste Záhreb. Do hlavného turnaja sa z kvalifikácie dostali aj dvaja slovenskí reprezentanti. Dominik Hrbatý vypadol v prvom kole s obhajcom Stachovským z Ukrajiny a Lukáš Lacko taktiež vypadol v prvom kole s domácim Ančićom. Titul v dvojhre získal Chorvát Marin Čilić, ktorý vo finále porazil krajana Ančića. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Čech Martin Damm a Švéd Robert Lindstedt, ktorí vo finále porazili nemecko-holandský pár Christopher Kas, Rogier Wassen. Pre Damma to bol 38. a pre Lindstedta piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇭🇷 Marin Čilić vs. 🇭🇷 Mario Ančić 6-3 6-4
Štvorhra mužov
🇨🇿 Martin Damm / 🇸🇪 Robert Lindstedt vs. 🇩🇪 Christopher Kas / 🇳🇱 Rogier Wassen 6-4 6-3
Anton Augustín Baník
thumb|230px|Hrob na [[Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]]
Citroën Bijou
Citroën Bijou je malý osobný automobil, ktorý vyrábala anglická divízia automobilky Citroën v rokoch 1959 až 1964. Počas 5 ročnej produkcie sa vyrobilo iba 205 kusov a dva prototypy.
Anton Augustín Baník
Život
Študoval na klasickom gymnáziu vo Vacove (Maďarsko). Po maturite roku 1917 sa zapísal na Polytechniku v Budapešti, odkiaľ prešiel roku 1919 na techniku do Brna. Štúdium prerušil a roku 1923 študoval na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Pre toto štúdium ho získal Jozef Škultéty. Štúdium dokončil až v roku 1934 popri zamestnaní. Pracoval v knižnici a archíve Krajinského úradu (1928 – 1930) a v redakcii Slováka (1930–1932) v Bratislave; ďalej ako knihovník, archivár, redaktor a kustód Múzea F. R. Osvalda v Spolku sv. Vojtecha v Trnave (1932 – 1938). Potom vstúpil od roku 1938 natrvalo do služieb Matice slovenskej v Martine ako knihovník a neskôr správca Slovenskej národnej knižnice, ďalej ako archivár a redaktor Sborníka Literárno-vedeckého odboru SSV. V roku 1940 sa habilitoval na Slovenskej univerzite v Bratislave na docenta a v rokoch 1943 – 1949 prednášal na nej dejiny staršej slovenskej literatúry. Zúčastnil sa v Slovenskom národnom povstaní. Od roku 1949 nesmel na univerzite prednášať. Utiahol sa v Matici slovenskej a intenzívne tu pracoval. Po vydaní zákona o Matici slovenskej bol v rokoch 1954 - 1960 vedúci jej Literárneho archívu. V júni 1956 ho obvinili z údajných kontaktov s emigráciou počas jeho študijného pobytu vo Viedni. Nepreverili ho a roku 1958 pozbavili funkcie, no mohol tu ostať ďalej pracovať. O rok mu cenzúra nedovolila publikovať monografiu o F. Lisztovi Jakub Miľštejn, ktorej časť už bola vytlačená. V Matici pracoval až do roku 1971, keď odišiel na dôchodok. V posledných rokoch na odpočinku sa venoval usporiadaniu svojho archívu a knižnice (100 000 jednotiek), ktorú daroval Matici. Zomrel v Martine a je pochovaný v tamojšom Národnom cintoríne.
Citroën Bijou
Vznik
Automobil vznikol na podvozku Citroënu 2CV vrátane pruženia a rozmiestnenia komponentov. Automobil mal predný náhon a prebral niektoré dizajnové prvky z Citroënu DS, napríklad jednoramenný volant. Karoséria bola vyrobená z laminátu v továrni "Whitson & Co", ktorá sídlila neďaleko továrne Citroënu.
Zánik
Automobil bol koncipovaný ako dizajnovo vhodnejší pre konzervatívny anglický trh, jeho karoséria pôsobila praktickejšie a uhladenejšie ako karoséria 2CV. Automobil však nezaznamenal úspech, na trhu sa objavila silnejšia konkurencia s podstatne nižšími cenami. V čase uvedenia na trh stál Bijou 674 britských libier. Pre porovnanie, za 494 britských libier bolo možné zakúpiť konkurenčný Ford Popular, ktorý mal 4 dvere, 4 miesta na sedenie a silnejší motor. Oveľa väčšou konkurenciou bol napríklad model Austin Mini, ktorý bol podstatne praktickejší.
K roku 2008 je registrovaných 180 kusov modelu Bijou v klube Citroën 2CVGB.
Horné Zahorany
Turizmus
Obcou prechádza červená turistická trasa 0805.
Peter Šlamiar
Peter Šlamiar (* 26. február 1977) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
S hokejom začínal v HKm Zvolen. V roku 1995 bol draftovaný klubom New York Rangers v 6. kole zo 143. miesta. V zámorí však pôsobil len v juniorskej súťaži QMJHL. Po návrate do Európy hrával v Spišskej Novej Vsi, nemeckej regionálnej súťaži, Nitre a materskom Zvolene. Od ročníka 2005/06 pôsobí v slovinskom klube HK Slavija Ľubľana, s ktorým v nasledujúcej sezóne dosiahol finále Interligy.
Ragnar Granit
Ragnar Arthur Granit (* 30. október 1900, Riihimäki, Fínsko – † 12. marec 1991, Štokholm, Švédsko) bol fínsko-švédsky neurofyziológ a nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu.
Životopis
V období 1935 až 1940 pôsobil ako profesor na Helsinskej univerzite, potom na švédskom Karolinska Institutet. Bol tiež prezidentom Kráľovskej švédskej akadémie vied.
V roku 1967 dostal spolu s Georgom Waldom a Haldanom Kefferom Hartlinom Nobelovu cenu za prieskum fyziologických a chemických vizuálnych procesov v oku.
Liga majstrov UEFA 2010/2011
Liga majstrov UEFA v sezóne 2010/2011 bol 56. ročník európskeho klubového futbalového turnaja, ktorú organizoval UEFA. Finále medzi FC Barcelona a Manchestrom United sa hralo 28. mája 2011 na Štadióne Wembley v Londýne. Po víťazstve 3:1 (1:1) sa štvrtýkrát v histórii držiteľom trofeje stal FC Barcelona.
Zákon zachovania náboja
Zákon zachovania náboja hovorí, že v elektricky izolovanej sústave telies je celkový elektrický náboj stály, teda algebrický súčet kladného a záporného náboja sa v čase nikdy nezmení.
Liga majstrov UEFA 2010/2011
Kvalifikačné predkolá
Do súťaže sa prihlásilo 76 tímov z 52 európskych futbalových asociacii (Lichtenštajnsko nemá vlastnú ligovú súťaž, preto nemôže mať zástupcu). 22 z nich postúpilo na základe nasadenia podľa klubového koeficientu UEFA k roku 2009 priamo do skupinovej fázy, ostatných 54 bolo podľa rovnakého kritéria rozdelených do štyroch kvalifikačných predkôl. MŠK Žilina ako tretí slovenský tím v históri sa prebojoval z kvalifikácie do skupinovej fázy.
Zákon zachovania náboja
Jednotlivé kladné alebo záporné častice sa môžu zničiť alebo vytvoriť. Napríklad negatívny elektrón a kladný pozitrón (antičastica) môžu anihilovať a premeniť sa iba na gama žiarenie. Zanikne tak jeden kladný a jeden záporný náboj a vznikne svetlo bez náboja. Celkový náboj však bude bez zmeny. Zákon experimentálne potvrdil Michael Faraday.
Rovnica kontinuity
Rovnica kontinuity je matematický zápis toho, že elektricky náboj sa zachováva a že elektrický prúd je premiestňovaním sa tohto náboja.
Liga majstrov UEFA 2010/2011
2. predkolo
Úvodné zápasy sa odohrali 13. a 14. júla, odvety 20. a 21. júla 2010.
3. predkolo
Úvodné zápasy sa odohrali 27. a 28. júla, odvety 3. a 4. augusta 2010. Nepostupujúce tímy zostúpili do play-off (4. predkola) Európskej ligy.
Skupinová fáza
Skupinovú fázu vyžrebovali 26. augusta 2010 v Monaku. Prví dvaja zo skupín postúpili do osemfinále, mužstvá na treťom mieste do šestnásťfinále Európskej ligy. Jednotlivé kolá sa odohrali v termínoch:
Prehľad postupjúcich zo skupín
<!-- === Skupina A ===
Lentilly
Lentilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Příseka (okres Havlíčkův Brod)
Příseka je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 400 obyvateľov, z toho 198 mužov a 202 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 37,1 roka, ženy 42,1 roka).
Gold nad zlato
Gold nad zlato (v origináli Good as Gold) je román Josepha Hellera z roku 1979.
Poznávacím znamením diel Josepha Hellera je charakteristický humor.
Obsah
Hlavná postava tohto diela je Bruce Gold. Je to učiteľ, ktorý nenávidí svoje povolanie a prehovára študentov, aby sa odhlasovali z jeho prednášok. Je to spisovateľ, ktorého nikto nečíta. Je to jediný vyštudovaný člen rodiny, ale každý ho má za blbca. A je to manžel, ktorému sa nepáči jeho žena. Celý príbeh sa točí okolo dvoch vecí: Bruce musí napísať knihu o Židovskej skúsenosti, aj keď žiadnu skúsenosť nemá a o pracovnom mieste v Bielom dome. Nič sa mu nepodarí.
Lentilly
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stone Gods
Stone Gods je anglická hardrocková skupina, ktorá vznikla v roku 2007 po rozpade kapely The Darkness.