cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vancouver
Dejiny
Sobia zlatá horúčka, ktorá vypukla v roku 1861 priviedla vyše 25 000 mužov, väčšinou z Kalifornie, k ústiu rieky Fraser. Položila základy trvalého osídlenia, ktoré vzniklo v roku 1862 na mieste dnešnej mestskej časti Marpole na farme McLeary pri rieke, východne od starej osady indiánskeho kmeňa Musqueam. Píla postavená v Moodyville (súčasný North Vancouver) položila základy drevospracujúceho priemyslu, ktorý sa rýchlo rozvíjal so stavbou ďalších prevádzok na južnom brehu a v okolí zátoky patriacej kapitánovi Edwardovi Stampovi. Stamp, ktorý začal ťažiť drevo v okolí mesta Port Alberni sa pokúsil postaviť pílu v Brockton Pointe, na mieste kde sa dnes nachádza maják vo východnej časti Stanley parku, no silné vodné prúdy a útesy ho nakoniec donútili postaviť ho na Gore Street, ktoré sa neskôr stalo známe ako Hastings Mill. Píla sa stala centrom mesta, okolo ktorého sa sformoval dnešný Vancouver. S príchodom Kanadskej pacifickej železnice začal jej význam postupne klesať, no naďalej ostala dôležitou súčasťou mesta až do jej zatvorenia v 20. rokoch 20. storočia.
thumb|Prvá lokomotíva, ktorá prišla do Vancouveru po trase transkontinentálnej železnice v roku 1887
Rozvíjajúce sa mesto bolo 6. apríla 1886 premenované z Granville na Vancouver a oficiálne zapísané do registra ako mestská samospráva. Toho istého roku do mesta dorazila transkontinentálna Kanadská pacifická železnica (CPR), ktorej konečnú trasu navrhol Henry John Cambie. Meno mesta vybral prezident CPR William Cornelius Van Horne.
Dňa 13. júna 1886 vypukol v meste veľký požiar, ktorý ho premenil na spálenisko, no Vancouver bol rýchlo obnovený a v tom istom roku bola založená aj prvá mestská požiarna stanica. Z osady, ktorá mala iba 1 000 obyvateľov sa Vancouver do konca 19. storočia rozrástol na mesto s 20 000 a do roku 1911 až so 100 000 obyvateľmi.
left|thumb|Prvé zasadanie mestskej rady po požiari v roku 1886
Počas zlatej horúčky na Klondikeu v roku 1898 predávali zlatokopom vancouverskí kupci veľké množstvo tovaru a vybavenia. Jeden z týchto kupcov, Charles Woodward, otvoril v roku 1892 prvý obchodný dom Woodward’s na rohu dnešných ulíc Georgia Street a Main Street a spolu so Spencer’s a Spoločnosťou Hudsonovho zálivu sformovali dominantné jadro siete maloobchodov v meste počas nadchádzajúcich desaťročí.
Ekonomika Vancouveru bola v tej dobe veľmi závislá od veľkých firiem, ako napríklad od Severozápadnej spoločnosti a Kanadskej pacifickej železnice, ktoré mali prostriedky na rýchly rozvoj mesta a jeho okolia. Vzniklo síce niekoľko tovární, no hlavným priemyslom ostávala ťažba dreva a komerčná preprava pasažierov a tovaru v prístave Port of Vancouver.
V období po prvej svetovej vojne počas Veľkej hospodárskej krízy v 20. a 30. rokoch 20. storočia dochádzalo vo Vancouveri k veľkým nepokojom a štrajkom vedených najmä členmi komunistickej strany, ktoré vyvrcholili v roku 1935. Viac ako 1 600 štrajkujúcich vtedy zaplavilo ulice mesta na protest proti podmienkam v táboroch, ktoré spravovala armáda vo vzdialených oblastiach celej západnej Kanady. Po dvoch mesiacoch denných a násilných protestov obrátili svoj hnev na federálnu vládu v Ottawe a rozhodli sa odcestovať na východ, aby tam oznámili svoje požiadavky. Medzi ďalšie spoločenské hnutia tej doby patrilo feministické hnutie a Zväz kresťanských žien, ktoré žiadali zákaz pitia a distribúcie alkoholu – tvrdili že alkohol je droga, ktorá ničí rodinný život a vedie ku zločinnosti. Prohibícia sa začala v Kanade po skončení prvej svetovej vojny a trvala do roku 1921, kedy federálna vláda prevzala kontrolu nad predajom alkoholických nápojov, ktorá trvá dodnes.
thumb|Škody po nepokojoch v septembri 1907, ktoré viedla [[Liga za vylúčenie Ázijcov]]
Prvý kanadský protidrogový zákon bol schválený po nepokojoch, ktoré vypukli potom, čo Liga za vylúčenie Ázijcov (združenie zo začiatku 20. storočia, ktoré chcelo zabrániť v príchodu do Kanady a USA emigrantom z východnej Ázie) viedlo výtržnosti proti štvrtiam Chinatown a Japantown. Pri vyšetrovaní násilností sa zistilo, že dvaja z poškodených boli výrobcami ópia a že belošky boli spolu s číňanmi častými návštevníkmi fajčiarní ópia. Na základe týchto odhalení bol neskôr schválený federálny zákon zakazujúci výrobu, predaj a dovoz ópia na iné ako medicínske účely.
Zlúčenie s mestami Point Grey a South Vancouver dalo mestu finálnu podobu a vďaka nemu sa Vancouver stal treťou najväčšou metropolou v krajine. K 1. januáru 1929 mal rozšírený Vancouver viac ako 228 000 obyvateľov a rozprestieral sa na celom polostrove Burrard, od rieky Fraser až k fjordu Burrard Inlet.
Geografia a podnebie
Vancouver sa rozprestiera na ploche, na nížinách a pahorkatinách. Nie je súčasťou neďalekého Vancouverovho ostrova, no ostrov aj mesto sú pomenované podľa toho istého človeka, kapitána Britského kráľovského námorníctva (Royal Navy) Georgea Vancouvera.
Mesto sa nachádza na polostrove Burrard, ktorý leží medzi fjordom Burrard Inlet na severe a riekou Fraser na juhu. Súčasťou mesta je tretí najväčší mestský park v Severnej Amerike, Stanley Park. Park zaberá plochu viac ako, jeho veľká časť je zalesnená – je v ňom viac ako pol milióna stromov, z ktorých niektoré sú staré stovky rokov a dosahujú výšky až 76 metrov. Park priláka každoročne viac ako 8 miliónov návštevníkov, turistov aj domácich.
thumb|left|[[Queen Elizabeth Park]]
Na obzore mestu dominuje pohorie North Shore, v jasný deň pri dobrej viditeľnosti je možné zbadať aj stratovulkán Mount Baker, nachádzajúci sa na juhovýchode v USA v štáte Washington. Ďalej je možné vidieť Vancouverov ostrov na západe a pobrežie Sunshine Coast na severozápade.
thumb|Palmy pri pláži [[Sunset Beach sú pre mesto netypické, no sú vhodným potvrdením jeho miernej klímy v porovnaní so zvyškom Kanady]]
Stromy a rastliny vo Vancouveri a okolí sa skladajú z dažďových lesov mierneho pásma pozostávajúcich z ihličnanov a zmiešaných skupín javorov a jelší a aj veľkých močiaristých oblastí (aj vo vyšších polohách z dôvodu horšieho odvodnenia). Medzi ihličnany, vyskytujúce sa v oblasti patrí smrek sitkanský, tuja riasnatá, jedľovec rôznolistý a douglaska tisolistá. Ihličnany v oblasti Vancouveru sa vyznačujú najväčšou koncentráciou vysokých stromov z týchto druhov na celom pobreží Britskej Kolumbie. Iba v zátoke Elliott Bay v Seattli sú stromy, ktoré sa môžu porovnávať s tými vo fjorde Burrard Inlet a v zátoke English Bay. Najväčšie stromy sa vyskytovali v oblasti dnešného Gastownu, miesta, kde sa s ťažbou dreva začalo najskôr a na južných brehoch zátok False Creek a English Bay, najmä na okolí pláže Jericho Beach. Les v Stanley Parku je väčšinou druhej a tretej generácie, ťažba dreva v ňom prebiehala medzi 60. až 80. rokmi 20. storočia. Ešte dnes sa v ňom dajú nájsť dôkazy používania starých techník ťažby dreva, ako napríklad zárezy v stromoch po používaní dosiek, ktoré sa do nich pri rezaní stromu vrážali. Drevorubač, ktorý na nich stál, tak mohol strom píliť vo väčšej výške, kde bol kmeň stromu užší ako pri zemi. Vo Vancouveri a v oblasti Lower Mainland sa dá nájsť značne rôznorodá zbierka stromov a rastlín z rôznych častí kontinentu a dokonca až spoza oceánu z východnej Ázie. Ako príklad je možné uviesť rôzne druhy paliem, blahočet čilský, javor dlaňolistý, azalky, magnólie, rhododendrony (alpské ruže) a čerešne pílkaté (známe pod názvom sakura), ktoré tu boli vysadené v 30. rokoch 20. storočia. V rôznych častiach okresu West Vancouver sa vyskytuje arbutus menziesii.
Zatiaľ čo počet áut vo Vancouveri sa zvýšil spolu s nárastom populácie, počet majiteľov áut a priemerná najazdená vzdialenosť vodičov jazdiacich každý deň od počiatku 90. rokov klesla. Vancouver je jediné veľké kanadské mesto s týmto trendom. Napriek tomu, že doba jazdy autom narástla o jednu tretinu a zvýšil sa aj objem automobilovej dopravy, do downtownu jazdí o 7% menej áut. Obyvatelia buď viac inklinujú k životu v oblastiach bližších k ich záujmom, alebo vo väčšej miere používajú bicykle a služby hromadnej dopravy. Čiastočne to je výsledok tlaku mestských plánovačov na vyriešenie problémov s automobilovou dopravou a kampaní na ochranu životného prostredia.
Urbanistika
Mestskí plánovači sa na konci 50. a 60. rokov 20. storočia rozhodli podporiť výstavbu výškových obytných budov v mestskej časti West End skrz prísne požiadavky vyžadujúce odstupy a otvorený priestor medzi budovami s cieľom zaistiť pre ich obyvateľov výhľad a mestskú zeleň.
Tento úspech pri vytváraní síce husto obývaných, no príjemných obytných zón sa od polovice 80. rokov uplatnil pri obnove starých priemyselných zón ako napríklad severnej časti False Creeku a prístavu Coal Harbour. Výsledkom bolo kompaktné jadro mesta, prispôsobené verejnej doprave, chodcom a cyklistom. Hustota obyvateľstva je v downtowne podľa sčítania ľudu z roku 2001 približne 121 obyvateľov na hektár. Radnica pokračuje v politike zvyšovania hustoty obyvateľstva s cieľom zamedziť nekontrolovanému rozširovaniu mesta.
Skrz aktívne plánovanie urbanistiky mesta sa Vancouver v tomto stal unikátnym v porovnaní s ostatnými severoamerickými mestami, pričom je pravidelne oceňovaný za kvalitu života v meste. Tento úspech viedol aj k vytvoreniu nového štýlu v urbanistike označovaného ako Vancouverism, ktorý je charakteristický vysokými obytnými budovami a budovami so zmiešaným využitím umiestnenými v strede mesta.
Mestská radnica schválila v roku 1990 kvôli ochrane výhľadu na pohorie North Shore smernicu "View Protection Guidelines". Jej cieľom bolo zaviesť v downtowne obmedzenie výšky mrakodrapov na 91 metrov. Tým sa síce podarilo udržať výhľad na hory, no viacerí obyvatelia mesta mali dojem, že silueta mesta je plochá a chýba jej vizuálna príťažlivosť. Po vypracovaní štúdie v roku 1997, ktorej záver znel, že siluete mesta by zmena prospela, sa postoj mestskej rady k danej problematike zmenil. Štúdia z roku 1997 určila, že v downtowne sa nachádza 5 miest, kde budovy mohli presiahnuť limit o 137 metrov a dve miesta, kde sa limit dal prekročiť o 122 metrov. O osem rokov neskôr päť zo siedmich vytipovaných miest už bolo zastavaných, alebo na nich prebiehala výstavba výškových budov. Najvyššou z týchto nových budov je 201 metrov vysoký obytný dom/hotel Living Shangri-La, ktorého výstavba bola dokončená v roku 2008.
Architektúra
thumb|[[Vancouver Public Library]]
Medzi významné budovy je možné zaradiť katedrálu Christ Church Cathedral, Hotel Vancouver, antropologické múzeum Museum of Anthropology a galériu umenia Vancouver Art Gallery. V oblasti downtownu sa nachádza niekoľko pozoruhodných moderných budov, medzi ktoré patrí Harbour Centre, Súdny dvor mesta Vancouver s blízkym námestím Robson Square a verejná knižnica Vancouver Public Library, ktorá pripomína Koloseum v Ríme.
Medzi ďalšie významné budovy patrí bývalá centrála spoločnosti BC Hydro, teraz obytný dom, nachádzajúci sa na rohu ulíc Burrard Street a Nelson Street a bývalý kanadský pavilón z Expo 86, Canada Place so svojou strechou pripomínajúcou biele lodné plachty, v jeho susedstve sa nachádza kongresové centrum Vancouver Convention & Exhibition Centre. Počas zimných olympijských hier v roku 2010 bolo hlavným vysielacím strediskom pre medzinárodné médiá. Súčasťou budovy Canada Place je aj terminál pre výletné lode a trajekty a hotel Pan-Pacific. Dve výškové budovy, ktoré dominujú výhľadu na juh sú Mestská radnica a pavilón Centennial fakultnej nemocnice Vancouver General Hospital.
Medzi najvyššie budovy v meste patrí 62-poschodový mrakodrap Living Shangri-La s výškou 201 metrov. Druhou najvyššou budovou vo Vancouveri je One Wall Centre so 150 metrami a 48 poschodiami, nasledovaný 149 metrovou Shaw Tower s 41 poschodiami. Harbour Centre so 146 metrami je tretí, Granville Square a Royal Centre so 142 a 141 metrami sú na štvrtom a piatom mieste. V meste sú aj ďalšie budovy, ktoré nedosahujú výšku 140 metrov.
Obyvateľstvo
Vancouver sa niekedy nazýva mesto štvrtí z dôvodu veľkej etnickej rôznorodosti jeho obyvateľov. Obyvatelia pôvodom z Anglicka, Škótska a Írska sú historicky najväčšou etnickou skupinou v meste a prvky anglickej kultúry a spoločnosti sú v niektorých oblastiach Vancouveru veľmi zjavné, a to najmä v South Granville a Kerrisdale. Ďalšou veľkou európskou etnickou skupinou sú Nemci. Nemeckí emigranti boli až do vypuknutia anti-nemeckých nálad vo spoločnosti po vypuknutí prvej svetovej vojny v roku 1914 hlavnou silou medzi miestnymi podnikateľmi a vyššou spoločnosťou.
left|thumb|Brána Millennium Gate v [[Chinatown (Vancouver)|Chinatowne]]
Číňania v Chinatowne sú veľmi viditeľnou skupinou, mesto má jednu z najrozšírenejších komunít hovoriacou čínskymi jazykmi v celej Severnej Amerike. Ďalšie mestské štvrte so zastúpením etnických menšín sú Little Italy, Japantown, Greektown a Punjabi Market (označovaný niekedy aj ako Little India). Medzi významné ázijské etniká vo Vancouveri patria Vietnamci, Filipínci, Kambodžania, Juhokórejci a Japonci. Napriek narastajúcemu počtu latinoameričanov a afričanov prichádzajúcich do Vancouveru v 80. a 90. rokoch 20. storočia bola emigračná vlna z Latinskej Ameriky a Afriky relatívne malá (3,6% a 3,3% v porovnaní s celkovým počtom emigrantov).
thumb|[[Anglikánstvo|Anglikánsky kostol v Kerrisdale]]
Veľa emigrantov z Hongkongu si vybralo Vancouver za svoj domov po pripojení bývalej britskej kolónie Hongkong k Číne, pokračovali týmto v tradícii prisťahovalectva z celého sveta, v dôsledku ktorej je Vancouver po Toronte druhou najpopulárnejšou destináciou pre emigrantov v Kanade.
Po prívale emigrantov z Hongkongu sú najväčšou etnickou skupinou v meste (okrem Britov) Nemci, nasledovaní Talianmi, škandinávčanmi a východoeurópanmi. Prvé emigračné vlny Juhoslovanov prišli spolu s Talianmi po prvej svetovej vojne, Česi, Slováci, Poliaci a Maďari ich nasledovali po začiatku sovietskej nadvlády vo východnej Európe po skončení druhej svetovej vojny. Prvá veľká vlná gréckych prisťahovalcov sa datuje do obdobia konca 60. a počiatku 70. rokov, keď sa počas diktátorskej vlády v Grécku usídlili v oblasti Kitsilana.
V meste aj v metropolitnej oblasti sa nachádza početná skupina pôvodných obyvateľov – indiánskych kmeňov, v Kanade nazývaných ako prvé národy. Vo Vancouveri sa vytvorila najpočetnejšia komunita pôvodných obyvateľov v celej provincii Britská Kolumbia.
Hoci niekedy dochádza k incidentom s rasovým podtextom, Vancouver má relatívne harmonické rasové a etnické spolunažívanie. Prejavuje sa to aj napríklad relatívne vysokým počtom zmiešaných manželstiev, zmiešané páry sú bežným javom v jednotlivých štvrtiach. Takisto oba tradičné čínske sviatky Duanwu Festival, nazývaný aj Festival dračích lodí, ktorý sa slávi v piatom dni piateho mesiaca čínskeho kalendára a Čínsky nový rok, ktorý trvá od 1 až do 15 dňa prvého mesiaca v čínskom lunárnom kalendári sú oslavované všetkými etnickými skupinami.
Viditeľné minority
thumb|300px|Viditeľné minority vo Vancouveri (údaje zo zčítania ľudu v roku 2006)
Rast populácie
Do údajov spred roku 1931 nie sú zahrnuté bývalé mestá Point Grey a South Vancouver.
Ekonomika
Vďaka jeho polohe na pobreží Tichého oceánu a tomu, že je posledným mestom na trase kanadskej transkontinentálnej diaľnice a železnice je Vancouver jedným z najväčších priemyselných centier v krajine.
thumb|[[Port of Vancouver]]
Prístav Port of Vancouver (kód CXH), ktorý je jedným z najväčších prístavov v Kanade prepraví ročne do 130 krajín tovar v hodnote vyše 75 miliárd kanadských dolárov. Prístav vytvára 10,5 miliardy dolárov pre kanadský HDP a 22 miliárd dolárov v exporte. Vancouver je tiež hlavným centrom kanadského lesohospodárskeho priemyslu a baníctva.
left|thumb|[[Canada Place]] left|thumb|[[Plaza of Nations]]
Za poslednú dekádu sa Vancouver stal dôležitým centrom softvérového inžinierstva, filmového a biotechnologického priemyslu.
Mesto a jeho okolie sú aj obľúbenou turistickou destináciou. Turisti často navštevujú Stanley Park, Queen Elizabeth Park a ďalšie parky, hory, oceán, záhrady a hlboké lesy, ktoré sa dvíhajú po úpätiach hôr. Značný počet parkov, pláží, nábreží a vrcholkov hôr spolu s jeho multi-kultúrnym a multi-etnickým charakterom vytvárajú jedinečný charakter mesta.
Výletné lode v prístave prepravia viac ako milión pasažierov ročne. Tí cestujú hlavne na sever na Aljašku, po pobreží Britskej Kolumbie a na juh do USA, do štátu Washington.
Cena priemerného dvojpodlažného domu sa v druhej polovici roka 2007 vo Vancouveri pohybovala na úrovni 757 750 CAD, čo je takmer dvojnásobok v porovnaní s cenou 467 742 CAD v Toronte a 322 853 v Calgary, ďalších drahých mestách (v cenách nehnuteľností) v Kanade. V októbri 2008 indexy nehnuteľností poklesli a stiahli priemernú cenu za dvojpodlažný dom tesne nad 700 000 CAD. Ceny bytov dosiahli svoj vrchol v roku 2008, v roku 2009 poklesli v priemere o 9%. Pokles cien prilákal nových kupcov a očakáva sa, že ceny sa stabilizujú.
thumb|[[Science World sídliaci v budove Telus World of Science]]
Veľký a neklesajúci záujem o stavbu družstevných výškových domov v centre mesta sa začal koncom 90. rokov. Bol z veľkej časti financovaný veľkým prílevom kapitálu emigrantov z Hongkongu, ktorí sa z neho odsťahovali pred jeho pripojením k Číne. Výškové obytné budovy z toho obdobia dnes dominujú centru mesta v oblastiach Yaletown a Coal Harbour. Menšie skupiny sa nachádzajú v okolí staníc nadzemného metra SkyTrain vo východnej časti mesta.
Vancouver bolo usporiadateľské mesto XXI. Zimných olympijských hier, čo malo značný vplyv na miestny ekonomický rozvoj. V roku 1986 sa vo Vancouveri konalo iné významné svetové podujatie, Svetová výstava – Expo. Bolo to posledný raz, čo sa konalo v Severnej Amerike, navštívilo ho viac ako 20 miliónov divákov. Pre Expo bolo postavených niekoľko stavieb, vytvárajúcich dnešnú podobu mesta, menovite verejný dopravný systém SkyTrain, Plaza of Nations, Telus World of Science a Canada Place.
Samospráva mesta
thumb|Budova mestskej radnice
Vancouver má na rozdiel od ostatných miest v Britskej Kolumbii špeciálny štatút, tzv. Vancouverskú chartu. Táto legislatíva schválená v roku 1953 nahradila Vancouver Incorporation Act z roku 1921 a zaručila mestu väčšie a odlišné právomoci oproti ostatným mestám v provincii.
Mestskej komunálnej politike od druhej svetovej vojny dominuje stredopravá Non-Partisan Association (NPA), ktorá sa až do roku 2008 s malými prestávkami striedala u moci so stredoľavými politickými stranami. NPA sa v roku 2002 rozštiepila kvôli nezhodám nad riešením problematiky drogovo závislých, čo využila ľavicová Coalition of Progressive Electors, ktorá zvíťazila vo voľbách so svojím programom tzv. minimalizácie škôd po užívaní drog.
Vancouver spravuje mestská rada Vancouver City Council, ktorá ma desať členov, s deväťčlenným školským výborom – Vancouver School Board a sedem členným výborom pre správu parkov – Vancouver Parks Board. Všetky výbory a zastupiteľstvo sú zvolené väčšinovým volebným systémom na trojročné volebné obdobie. Západná časť mesta (west side), ktorá je bohatšia oproti východnej, volí väčšinou konzervatívne a liberálne politické strany, zatiaľ čo východná časť (east side) si vyberá strany z ľavicovo orientovaného politického spektra. Tento jav sa prejavil aj vo výsledkoch samosprávnych volieb v roku 2005 a vo federálnych voľbách v roku 2006.
Aj keď dochádza k polarizácii politických názorov, v množstve dôležitých vecí vedia jednotlivé strany nájsť politický konsenzus. Ochrana mestských parkov a zelene, zameranie na rozvoj rýchlej mestskej verejnej dopravy ako protiváhy ku stavbe diaľnic a záujem o verejný rozvoj sú hlavnými témami, ktoré majú širokú podporu v celom politickom spektre.
Bývalý starosta Larry Campbell bol zvolený do úradu čiastočne aj pre jeho ochotu vyskúšať alternatívne spôsoby boja proti drogám. Mesto si osvojilo štvorbodovú protidrogovú stratégiu, ktorá kombinuje zníženie zdravotného rizika (napr. výmeny ihiel, dohľad nad injekčnými miestami) s liečbou, postihom a prevenciou. Táto stratégia bola odozvou radnice na narastajúci počet HIV pozitívnych a hepatitídou typu C nakazených užívateľov drog v mestskej časti Downtown Eastside. Túto štvrť charakterizuje značná chudoba, je domovom prostitúcie a obchodu s drogami, čo spôsobilo nárast epidémie Aids v 90. rokoch.
Larry Campbell sa rozhodol znova nekandidovať, vzápätí bol menovaný do kanadského senátu. V mestských voľbách v roku 2005 bol zvolený do čela mesta Sam Sullivan, kandidát centristickej NPA, ktorý porazil Jima Greena z centristickej strany VVA (Vision Vancouver).
Sam Sullivan v roku 2008 podľahol v primárkach NPA na post starostu mesta svojmu straníckemu protikandidátovi Peterovi Ladnerovi. Ladnerovým protikandidátom vo voľbách bol Gregor Robertson z Vision Vancouver. Robertson voľby vyhral s veľkým náskokom o vyše 20 000 hlasov. Jeho strana Vision Vancouver v nich získala aj sedem z desiatich kresiel v mestskej rade Vancouver City Council, COPE získala dva a NPA jeden. Vo výbore pre správu parkov – Parks Board, získal Vision Vancouver štyri miesta a po jednom COPE, NPA a Green Party. V školskom výbore – School Board dostal Vision Vancouver štyri, COPE tri a NPA dve miesta.
Zastúpenie na úrovni provincie
V legislatívnom zastúpení provincie Britská Kolumbia je Vancouver reprezentovaný 11 zástupcami, medzi ktorých patrí aj Gordon Campbell, súčasný premiér provincie. Vo voľbách v roku 2009 získala liberálna BC Liberal Party šesť a BC New Democratic Party päť kresiel.
Zastúpenie na federálnej úrovni
V kanadskej dolnej snemovni House of Commons je Vancouver reprezentovaný piatimi členmi parlamentu. Vo federálnych voľbách v roku 2008 získala Liberal Party of Canada tri a New Democratic Party dve kreslá.
Policajné zložky
thumb|Príslušník [[Vancouver Police Department na motorke]]
Zatiaľ čo väčšina oblasti Lower Mainland je pod správou Divízie E Kanadskej kráľovskej jazdnej polície – Royal Canadian Mounted Police (RCMP), Vancouver má svoju vlastnú mestskú políciu (takisto ako West Vancouver, Delta, New Westminster a Port Moody). Jej súčasťou je jednotka na bicykloch, jednotka psovodov s policajnými psami, prístavná polícia a jazdná polícia, používaná hlavne na kontrolu Stanley Parku a príležitostne aj v štvrtiach Downtown Eastside a West End. V roku 2005 bola založená dopravná polícia metropolitnej oblasti, South Coast British Columbia Transportation Authority Police Service (SCBCTAPS) s plnou policajnou právomocou.
V roku 2008 mal Vancouver siedmu najvyššiu kriminalitu v krajine, čo je oproti roku 2005 pokles o tri miesta. Majetková trestná činnosť je v meste dosť vysoká, Vancouver sa v nej radí medzi najviac postihnuté severoamerické mestá. Podľa štúdie kanadského štatistického úradu z roku 2006 má regionálny okres Metro Vancouver najvyššiu úroveň páchania trestných činov so zbraňou spomedzi všetkých metropolitných okresov v Kanade. Podľa tejto štatistiky sa v ňom spácha 45,3 násilných trestných činov so zbraňou na 100 000 obyvateľov, čo je oveľa viac než kanadský celoštátny priemer pohybujúci sa na úrovni 27,5. Séria prestreliek medzi členmi gangov začiatkom roku 2009 vyústila podľa polície až vo vojnu gangov.
Armádne zložky
thumb|Kasáreň [[Seaforth Armoury]]
Vo Vancouveri sa nachádza veliteľstvo 39. kanadskej brigádnej skupiny kanadských ozbrojených síl Land Force Western Area. Medzi miestne jednotky rezervistov patria prieskumný pluk The British Columbia Regiment (Duke of Connaught's Own) a pechotný pluk The Seaforth Highlanders of Canada umiestnené v kasárňach Seaforth Armoury a Beatty Street Drill Hall a 15. poľný pluk kanadského kráľovského delostrelectva umiestnený v kasárni Bessborough Armoury. Divízia námorných rezervistov HMCS Discovery sídli na ostrove Deadman's Island v Stanley Parku. RCAF Station Jericho Beach, prvá letecká zakladňa v Kanade, bola v roku 1947 prevzatá kanadskou armádou. Základňa bola zatvorená v roku 1996 a premenovaná na Jericho Park, no budova jej bývalého veliteľstva stále patrí armáde.
Doprava
thumb|[[Trolejbus prechádzajúci cez pešiu zónu Granville Mall]]
Električkový dopravný systém bol vo Vancouveri založený v roku 1890 a smeroval z mosta Granville Bridge na Westminster Avenue (terajšia Main Street a Kingsway). O rok neskôr začala spoločnosť Westminster and Vancouver Tramway Company prevádzkovať prvú kanadskú medzimestskú linku medzi mestami Westminster a Vancouver až do Chilliwacku a spolu s ďalšou z mosta Granville Bridge cez Kerrisdale do Stevestonu, čo napomohlo rozvoju okrajových štvrtí.
British Columbia Electric Railway prevádzkovala mestskú a medzimestskú železnicu, ktorá bola v roku 1958 nahradená mestskými autobusmi a trolejbusmi. Vo Vancouveri je po San Franciscu najväčší počet trolejbusov v Severnej Amerike.
Mestské zastupiteľstvo sa v rámci plánu dlhodobého rozvoja mesta rozhodlo v 80. rokoch zakázať výstavbu ďalších dialnic. Jediná dialnica v mestskom obvode je Trans-Canada Highway, ktorá prechádza cez severovýchodný okraj mesta.
left|thumb|Súprava metra [[SkyTrain (Vancouver)|SkyTrain]] thumb|Kompa [[SeaBus vo fjorde Burrard Inlet, v pozadí je downtown s Harbour Centre a Canada Place]]
TransLink, sieť mestskej hromadnej dopravy poskytuje verejnú dopravu v metropolitnej oblasti. Prevádzkuje autobusovú a trolejbusovú sieť, rýchlu autobusovú sieť B-Line, kompu SeaBus, železnicu West Coast Express a tri trasy, Expo Line, Millennium Line a Canada Line automatizovaného nadzemného metra SkyTrain.
V najbližších rokoch sa plánuje dokončenie veľkého množstva projektov, vrátane mosta Golden Ears Bridge. V roku 2016 má byť dokončená linka Evergreen Line, ktorá spojí mestá Coquitlam a Port Moody s už vybudovanou sieťou metra SkyTrain. Takisto sa plánuje podzemné rozšírenie Millennium Line smerom na západ až k University of British Columbia popod Broadway a rozšírenie a zvýšenie kapacity Expo Line.
Z železničnej stanice Pacific Central Station smeruje na východ trasa kanadskej železnice VIA Rail, na juh do Seattlu kanadsko-americkej železnice Amtrak Cascades a do pohoria Rocky Mountains smeruje turisticko-náučná trasa kanadskej spoločnosti Rocky Mountaineer.
Na juh od Vancouveru leží medzinárodné letisko Vancouver International Airport (YVR). Nachádza sa v meste Richmond na ostrove Sea Island. Je to druhé najrušnejšie letisko v Kanade a druhá najväčšia vstupná brána (gateway) pre medzinárodné lety na západnom pobreží Severnej Ameriky. Na letisku má svoje sídlo HeliJet, najväčšia letecká spoločnosť zabezpečujúca prepravu vrtuľníkmi v Severnej Amerike. Poskytuje pravidelné spojenie medzi letiskom a prístavmi vo Vancouveri a Victorii.
V oblasti sa nachádzajú dva terminály pre trajekty spoločnosti BC Ferries. Jeden je na severozápade v zátoke Horseshoe Bay v obci West Vancouver, druhý sa nachádza na juhu v obci Delta, v jej juhozápadnej časti Tsawwassen.
Malé kompy operujúce v zálive False Creek poskytujú spojenie medzi ostrovom Granville Island, downtownom a Kitsilanom. Vancouver má tiež širokú sieť cyklotrás, bicyklovanie je narýchlejšie rastúci spôsob dopravy v meste.
Školstvo
thumb|left|[[University of British Columbia]]
thumb|Blusson Hall v priestoroch [[Simon Fraser University]]
Vo Vancouveri sú dve najväčšie univerzity v oblasti Metro Vancouver, University of British Columbia (UBC) a Simon Fraser University (SFU). V roku 2008 na nich študovalo viac ako 80 000 študentov, denného, diaľkového a postgraduálneho štúdia. UBC bola v roku 2006 vyhlásená za 26. najlepšiu univerzitu na svete a SFU sa v roku 2009 v rebríčku Maclean’s University Rankings umiestnila ako najlepšia kanadská univerzita.
British Columbia Institute of Technology, poskytujúca polytechnické vzdelanie, Vancouver Community College a Langara College sú verejne financované vysoké školy, ktoré dopĺňajú ďalšie súkromné vysoké školy poskytujúce vzdelanie napr. v oblasti obchodu a ponúkajúce univerzitné transfer programy. Medzi ne patrí najmä Douglas College a Capilano University. Emily Carr University of Art and Design udeľuje certifikáty, diplomy a tituly v umení a dizajne, Vancouver Film School poskytuje svojim študentom jednoročné učebné osnovy pre oblasť produkcie filmov.
Medzinárodní študenti a študenti, ktorí majú angličtinu ako cudzí, alebo druhý jazyk, sa veľkou mierou podieľajú pri zápise na štúdiá v týchto verejných a súkromných vysokoškolských inštitúciách. Vancouver School Board vo svojej správe uvádza, že v školskom roku 2008/2009 až 53% študentov nemalo za svoj materinský jazyk angličtinu.
Film a divadlo
thumb|left|170px|[[VIFF Centre, otvorené v roku 2005, v ktorom sa nachádzajú produkčné miestnosti a kancelárie Vancouver International Film Festival]]
Medzi významné divadelné spoločnosti patrí Arts Club Theatre Company, Vancouver Playhouse Theatre Company a Bard on the Beach. Medzi menšie patria Studio 58, Touchstone Theatre, Carousel Theatre a United Players of Vancouver. V meste pôsobí aj Theatre Under the Stars – Divadlo pod hviezdami, ktoré má vystúpenia v lete v Stanley Parku a každoročný festival alternatívneho divadla Fringe Festival.
Vancouver International Film Festival, ktorý sa koná každý rok v septembri po dobu dvoch týždňov, je jedným z najväčších filmových festivalov v Severnej Amerike. Počas jeho trvania sa na ňom premietne vyše 350 filmov.
Múzeá
V mestskej časti Kitsilano sa nachádzajú Vancouver Maritime Museum, ktoré je námorným múzeom a astronomické múzeum H. R. MacMillan Space Centre. Museum of Anthropology je antropologickým múzeom s najväčšími zbierkami umenia a kultúry indiánskych kmeňov žijúcich na severozápadnom pobreží Ameriky. S astronomickým múzeom H. R. MacMillan Space Centre zdieľa spoločné priestory Museum of Vancouver. Interaktívnym múzeom je Science World. Mesto ponúka aj rôznorodý výber verejne prístupných umeleckých diel.
Galéria umenia Vancouver Art Gallery má trvalú zbierku viac ako 10 000 exponátov, ktorých hodnota je ocenená na vyše 100 miliónov kanadských dolárov.
Hudba
Vo Vancouveri žijú hudobní skladatelia a interpreti klasickej hudby, folku a pop-music. Vancouver Symphony Orchestra je mestský profesionálny symfonický orchester, Vancouver Opera je najväčšia opera v meste.
V meste vznikol značný počet punkových hudobných skupín, vrátane pionierov hardcore punku D.O.A. V 90. rokoch, keď sa stal populárnym alternatívny rock, sa pozdvihlo viacero vancouverských skupín. Medzi súčasné úspešné kapely patria Gob a Stabilo. Vo Vancouveri tiež vznikla vplyvná heavy metalová skupina Strapping Young Lad a elektro-industriálne skupiny Skinny Puppy a Front Line Assembly.
V súčasnosti je Vancouver domovom veľkého počtu nezávislých kapiel, ako The New Pornographers a Destroyer a nezávislých nahrávacích spoločností ako Nettwerk a Mint Records.
Medzi populárnych hudobných interpretov patria Bryan Adams, Sarah McLachlan, Heart, Chilliwack a ďalší.
Veľké koncerty sa väčšinou konajú v miestach ako Rogers Arena, v divadle Queen Elizabeth Theatre a na štadiónoch BC Place a Pacific Coliseum. Menšie koncerty sú v Plaza of Nations, Commodore Ballroom a v divadle Orpheum. V meste sa konajú každoročne dva významné hudobné festivaly, Vancouver International Jazz Festival a Vancouver Folk Music Festival.
Indická a veľká čínska populácia vo Vancouveri majú tiež niekoľko svojich hviezd. Niektorí z indokanadských umelcov si vytvorili meno aj v Bollywoode a v iných odvetviach indického zábavného priemyslu.
Nočný život
Nočný život bol vo Vancouveri v porovnaní s inými mestami relatívne obmedzený, so skoršou záverečnou dobou pre bary a nočné kluby a s neochotou úradov dovoliť ich dlhšiu prevádzku. Od roku 2003 začalo mesto experimentovať s neskoršou záverečnou, uvoľnilo regulácie a prejavilo snahu vytvoriť z downtownu zábavnú štvrť, najmä na okolí Granville Street.
Turistika
thumb|left|[[Inukšuk v zátoke English Bay]] thumb|Pohľad na pohorie [[North Shore (pohorie)|North Shore z Queen Elizabeth Park]]
Mierna klíma a blízkosť hôr, riek, jazier a Tichého oceánu robia z mesta populárny cieľ pre turistov a športovcov. Prejavuje sa to aj na jeho obyvateľoch, Vancouver má po mestách Toronto, Montreal a Halifax štvrtú najštíhlejšiu populáciu v Kanade.
Vo Vancouveri je viac ako 1 298 hektárov parkov, spolu so Stanley Parkom, ktorý je so mi najväčší.
Mesto má niekoľko veľkých pláží, z ktorých mnohé so sebou navzájom susedia. Najväčšie zoskupenie pláží sa tiahne od pobrežia Stanley Parku, cez záliv False Creek až k južnej časti zátoky English Bay, od Kitsilana až po University Endowment Lands, oblasť patriacu University of British Columbia (na ktorej sa tiež nachádzajú pláže, no nie sú majetkom mesta). Medzi 18 kilometrov pláží v meste patria Second Beach, Third Beach, First Beach, Sunset Beach, Kitsilano Beach, Jericho Beach, Locarno Beach, Spanish banks, Spanish Banks Extension a Spanish Banks West. Pri pobreží je možné vykonávať rôzne vodné športy.
Poľana
Poľana môže byť:
Vancouver
Turistika
thumb|[[Visutý most Capilano Suspension Bridge]]
V mesiaci máj sa v meste vždy koná Vancouver Marathon, 10 kilometrový beh Vancouver Sun Run sa beží každý apríl a polmaratón Scotiabank Vancouver Half-Marathon sa beží každý jún. Grouse Grind je 2,9 kilometra dlhá turistická trasa na hore Grouse Mountain, otvorená cez letné a jesenné mesiace, na ktorej sa koná každoročný beh Grouse Grind Mountain Run. Medzi turistické trasy patrí Baden-Powell Trail, namáhavá, 42 kilometrov dlhá trasa tiahnuca sa od zátoky Horseshoe Bay v okrese West Vancouver až po oblasť Deep Cove v meste North Vancouver.
126 kilometrov od Vancouveru sa nachádza lyžiarske stredisko Whistler Blackcomb. Je to najväčší lyžiarsky rezort v Severnej Amerike, rozprestierajúci sa na ploche 3 307 hektárov. V stredisku sa v roku 2010 spolu s mestom Whistler a Vancouverom konali zimné olympijské a zimné paralympijské hry.
Šport
thumb|Hokejový štadión [[Rogers Arena, v ktorom hrá Vancouver Canucks]] thumb|Štadión [[BC Place, v ktorom hrá ragbyový klub BC Lions]]
Mesto je domovom profesionálneho hokejového klubu Vancouver Canucks, hrajúceho v Severozápadnej divízii NHL. Juniorský klub Vancouver Giants hrá vo WHL. 27. mája 2007 vyhral vo finále Memorial Cupu a získal titul, ktorý sa udeľuje najlepšiemu klubu spomedzi kanadských juniorských súťaží OHL, QJMHL a WHL.
V rokoch 1911 až 1926 pôsobil v meste hokejový klub Vancouver Millionaires, ktorý hral v PCHA a WCHL. V roku 1915 vyhral Stanley Cup.
Profesionálnym ragbyovým klubom je od roku 1954 BC Lions, hrajúci v CFL. 19. novembra 2006 vyhral Grey Cup.
Vancouver Whitecaps FC je profesionálny futbalový klub. Mužský tím hrá v tzv. dočasnej lige USSF Division 2 Professional League a ženský v lige W-League.
Bilisht
Bilisht alebo Bilishti jе albánske mesto, ktoré sa nachádza v juhovýchodnej časti kraja Korçë.
Mesto má okolo 12 000 obyvateľov, ktorí sú albánskeho, bulharského či macedónskeho pôvodu. Miestny futbalový klub sa volá Bilisht Sporti.
Vancouver
Médiá
thumb|left|V budove [[750 Burrard Street sídli ústredie mediálneho konglomerátu Bell Media na západnom pobreží a regionálne kancelárie denníka The Globe and Mail]]
Vancouver je veľké filmové a televízne produkčné centrum. Je prezývané Hollywood severu, pričom pre filmovú tvorbu je využívané takmer sto rokov, od čias Edison Studios. V roku 2008 oznámila BC Film Commission, že v meste sa nakrútilo vyše 260 filmov a seriálov, čo Vancouver robí tretím najväčším filmovým strediskom v Severnej Amerike po mestách Los Angeles a New York a po Los Angeles druhým najväčším miestom v produkcii televíznej tvorby na svete.
V meste sa distribuuje široký mix miestnych, národných a medzinárodných novín. Medzi dva veľké denníky vydávané v anglickom jazyku patria The Vancouver Sun a The Province. Medzi národné denníky patrí The Globe and Mail a National Post. Ďalšie denníky sú bezplatné 24H (s miestnym zameraním), lokálne vydanie bezplatného Metro International, dva razy do týždňa vychádzajúci Vancouver Courier a nezávislý denník The Georgia Straight. Ming Pao, Sing Tao Daily a World Journal pokrývajú veľkú mestskú populáciu hovoriacu kantončinou a mandarínskou čínštinou. Iné jazykové komunity v celej oblasti Lower Mainland čítajú rôzne miestne a medzinárodné noviny.
Medzi niektoré z miestnych televíznych staníc patria CBC, Citytv, CTV a Global BC. OMNI British Columbia poskytuje denné spravodajstvo v kantonskej a mandarínskej čínštine, pandžábčine a kórejčine a týždenné v jazyku tagalog, spolu s programami zameranými aj pre iné etnické a jazykové skupiny divákov. Fairchild TV a Talentvision vysielajú v kantonskej a mandarínskej čínštine.
Medzi rozhlasové stanice so spravodajstvom patria CBC Radio One, CKNW a News 1130. Frankofónne obyvateľstvo má svoje vysielanie cez pobočky Radio-Canada CBUFT (Télévision de Radio-Canada), CBUF-FM (Première Chaîne) a CBUX-FM (Espace musique).
Dominancia médií je často diskutovanou témou vo Vancouveri, lebo denníky The Vancouver Sun, The Province, Vancouver Courier a ďalšie miestne noviny ako Surrey Now, Burnaby Now a Richmond News sú spolu s televíznou stanicou Global BC vo vlastníctve Postmedia Network, jednej z najväčších mediálnych spoločností v Kanade. Táto koncentrácia médií vlastnených jednou spoločnosťou viedla ku vzniku nezávislých online médií, ako The Tyee a NowPublic.
Partnerské mestá
Vancouver bol prvým mestom v Kanade, ktoré sa pripojilo k medzinárodnému systému partnerských miest. Partnerskými mestami Vancouveru sú:
Libra
Libra môže byť:
Radio K. A. O. S.
Radio K.A.O.S. je konceptuálny album bývalého basgitaristu skupiny Pink Floyd Rogera Watersa. Tento jeho druhý sólový štúdiový album po odchode zo skupiny bol vydaný roku 1987.
Námet albumu
Námet albumu je ťažko pochopiť iba počúvaním skladieb. Je o 23 ročnom bezvládnom mužovi menom Billy. Watersov koncept albumu je tento:
Billy sa nakoniec dostáva do vojenského satelitu a poblázni celý svet aby si myslel, že interkontinentálne nukleárne strely sú nasmerované na hlavné svetové mestá a on sa mu odplatí za krivdy deaktivovaním tejto vojenskej sily (skladba č.6, „Home“ a skladba č. 7 „Four Minutes“).
Album uatvára pieseň o tom že každý, kto si myslel, že umrie, uvedomil si, že strach a súťaživosť šírené masmédiami sú menej dôležité ako ich láska k rodine a k blízkym (skladba č.8, „The Tide is Turning“).
Oficiálne je album venovaný každému kto sa cíti byť v koncoch pod nátlakom monetarizmu (primárne zameranie sa na úlohu peňazí, ktorými sú regulované všetky ostatné ekonomické aktivity, nehľadiac na ľudí, tradície...).
Zoznam skladieb
(Autorom všetkých je Roger Waters.)
Existujú ešte tri skladby pre tento album, ktoré boli hrané iba naživo, alebo vyšli an singloch.
Zaujímavosti
V skladbách albumu je niekoľko „veľkonočných vajíčok“. Jedno z najzaujímavejších je že sa v nich nachádzajú morseovou abecedou zakódované texty. Jeden je o známom akčnom hrdinovi (text ku skladbe „Tide is Turning“):
„Now the past is over but you are not alone
Together we'll fight Sylvester Stallone
We will not be dragged down in his South China Sea
of macho bullshit and mediocrity“
Vyslovená zmienka o tomto „hrdinovi“ zostala iba na konci tejto piesne v slovách „The tide is turning, Sylvester...“.
Úspechy albumu
V amerických rebríčkoch album dosiahol 50. miesto a získal zlatú platňu. V anglických rebríčkoch album získal 25. pozíciu.
Externé odkazy
Oficiálna stránka fanklubu Rogera Watersa
Suprematizmus
right|thumb|[[Kazimir Severinovič Malevič: Suprematism 1916]]
Havária jadrovej elektrárne A1
Havária jadrovej elektrárne A1 bola najzávažnejšou nehodou jadrovej elektrárne v bývalom Česko-Slovensku.
Dňa 22. februára 1977 došlo v česko-slovenskej Jadrovej elektrárni A1 v Jaslovských Bohuniciach k jadrovej havárii. Táto nehoda sa odohrala pri zavážaní čerstvého paliva za prevádzky reaktora a bola vyhodnotená stupňom 4 na stupnici INES. V priebehu havárie došlo k poškodeniu jadrového paliva, jeho rozsiahlej korózii a úniku rádioaktívneho materiálu do priestoru elektrárne.
Havária
K druhej havárii v reaktore A-1 došlo 22. februára 1977 pri výmene palivového článku. Pri príprave čerstvého palivového článku si pracovníci všimli, že vrecko so silikagelom, ktorý sa vkladal do článkov ako absorbér vlhkosti po dobu jeho uskladnenia, je roztrhnuté a guľôčky sú vysypané v palivovej kazete. Silikagel povysávali, avšak nevšimli si, že istá časť uviazla vo vnútri kazety v dištančných mriežkach. Po zavezení palivového článku do reaktoru nemohlo chladiace médium voľne prúdiť a lokálne prehrievanie spôsobilo roztavenie palivových prútov a prepálenie rúry nádoby moderátora. Tým prišlo k prieniku moderátora (ťažkej vody) do primárneho okruhu a v dôsledku toho k rýchlemu nárastu vlhkosti, ktorá následne viedla k rýchlemu poškodeniu pokrytia paliva nachádzajúceho sa v reaktore. Primárny okruh bol silno kontaminovaný štiepnymi produktmi, pričom dôsledkom netesností parogenerátora bol čiastočne kontaminovaný aj sekundárny okruh. V dôsledku tejto havárie bola jadrová elektráreň A-1 uzavretá a od roku 1979 prebieha jej likvidácia.
Táto nehoda bola vyhodnotená stupňom 4 na sedemstupňovej medzinárodnej stupnici INES (napr. nehoda v Three Mile Island bola ohodnotená stupňom 5, Černobyľská havária bola vyhodnotená najťažším stupňom číslo 7).
Predchádzajúce havárie
Vzhľadom na experimentálny dizajn elektrárne A-1 dochádzalo pri jej spúšťaní a prevádzke k častým nehodám. Najzávažnejšou udalosťou bola havária z roku 1976, keď pri úniku oxidu uhličitého používaného na chladenie reaktora zomreli dvaja pracovníci elektrárne.
Havária A-1 v roku 1976
5. januára roku 1976 došlo k úniku oxidu uhličitého pri vymieňaní palivového článku Viliamom Pačesom. Príčinou bola technická porucha blokového mechanizmu, následkom bol vystrelený čerstvý palivový komplet z reaktora do reaktorovej sály.
V roku 2008 prevzali Milan Antolík a Viliam Pačes Kríž Milana Rastislava Štefánika III. triedy. Vyznamenanie dostali za záchranu ľudských životov a značných materiálnych hodnôt s nasadením vlastného života. Rýchlym utesnením otvoreného technologického kanálu predišli vážnejšej havárii.
Obete havárie
V dôsledku havárie sa priotrávila upratovačka komplexu Štefánia Fančovičová, a zahynuli pracovníci: vývozníci rádioaktívneho odpadu Izidor Ferech a Libor Benda.
Majster primárneho okruhu Jozef Piovarči ráno o 7:12 rozdelil Bendovi a Ferechovi práce: mali vyniesť rádioaktívny odpad do skladu. Benda si zapisuje práce do denníka. Sú však iné než im Piovarči prikázal. Medzitým pracovníci Pačes, Miček a Skales vymieňajú palivové články. Vtedy dôjde k výbuchu. Benda a Ferech chcú utiecť núdzovým východom, nájdu ho ale zamknutý. Dôvod? Obmedzenie krádeží. Piovarči sa dozvedel, že mu chýbajú dvaja pracovníci. Po hodine ich nájde ležať na zemi pred núdzovými dverami. Neváha, strháva si masku a začína s oživovaním. Na okamih sa mu zdá, že Benda pohol viečkom. Obaja ešte žijú. O chvíľu prídu záchranári. Izidor Ferech 52 r. - otec dvoch detí a Libor Benda 57 r. - otec piatich detí, umierajú krátko po prevoze do nemocnice.
Reakcia médií
Väčšina obyvateľov v bývalom Česko-Slovensku sa o havárii nikdy nedozvedela, resp. väčšina obyvateľov nemá ani tušenie o samotnej existencii jadrovej elektrárne A1. Skutočný rozsah havárie bol utajovaný a ani v súčasnosti prakticky neexistujú verejne dostupné detailné informácie o príčinách, priebehu a dôsledkoch tejto havárie.
Gmina Bartniczka
Gmina Bartniczka je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Brodnica.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Trenčíne
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Trenčín v okrese Trenčín.
Zolnica
Zolnica je potok na hornom Pohroní, na území okresu Banská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Zolnej, meria 7,6 km a je tokom V. rádu.
Pramení na Poľane, v podcelku Detvianske predhorie, na severnom svahu Kruhov (893,1 m n. m.), v nadmorskej výške cca 865 m n. m. Na hornom toku tečie západoseverozápadným smerom cez Pavlovu dolinu, sprava priberá krátky prítok z oblasti Kosmína a stáča sa viac na západ. Vstupuje do Zvolenskej kotliny, do podcelku Ponická vrchovina, z ľavej strany priberá potok pretekajúci obcou Hrochoť, prudko sa ohýba na sever a vzápätí oblúkom znovu na západ. Na okraji obce Dúbravica ústi v nadmorskej výške okolo 425 m n. m. do Zolnej.
Gmina Barlinek
Gmina Barlinek je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 258,77 km² a žije tu 19528 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 75,46 osôb/km².
Iné projekty
Barlinek
2009
Rok 2009 (MMIX) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal vo štvrtok 1. januára a skončil vo štvrtok 31. decembra.
Rok 2009 bol označený za:
Úmrtia
thumb|upright|[[John Updike († 27. január)]] náhľad|upright|[[Maurice Druon († 14. apríl)]] náhľad|upright|[[Waldemar Matuška († 30. máj)]] náhľad|upright|[[Michael Jackson († 25. jún)]] náhľad|upright|[[Karl Malden († 1. júl)]] náhľad|upright|[[Bobby Robson († 31. júl)]] thumb|[[Corazon Aquinová († 1. august)]] thumb|upright|[[Aage Niels Bohr († 8. september)]] náhľad|upright|[[Patrick Swayze († 14. september)]] náhľad|upright|[[Claude Lévi-Strauss († 30. október)]] thumb|upright|[[Vitalij Lazarevič Ginzburg|Vitalij Ginzburg († 8. november)]] náhľad|upright|[[Jennifer Jones († 17. december)]]
Ruža šípová
Ruža šípová (lat. Rosa canina) je ker, ktorý dosahuje výšku 1-3 metre. Hovorí sa mu tiež psia ruža, čo údajne súvisí s tým, že ju starí Rimania používali proti besnote. Pod označenie ruža šípková patrí vyše 60 variet.
Ruža je takmer v celej Európe. Rastie na slnečných stráňach, medziach, v priekopách a na okrajoch lesov. Vyskytuje sa od nížin až do hôr do výšky 1 200 m n. m. Má rada vápenatú, hlbokú pôdu, jej korene siahajú až meter hlboko.
Opis
Šípková ruža má vzpriamené, alebo previsnuté tŕnisté vetvy. Dlhé výhony niekedy šplhajú po blízkych stromoch. Tŕne bývajú hákovito zahnuté. Listy sú tenké, päť- až sedempočetné, s relatívne úzkymi prílistkami a s elipsovitými, tupo končistými, ostro dvojito pílkovitými lístkami. Lístky sú eliptické až vajcovité, zašpicatené, s pílovitým okrajom, 2-4 cm dlhé a 1 až 2,5 cm široké.
Kvitne v máji a v júni. Voňavé kvety bohaté na nektár majú ružovú alebo bielu farbu, merajú asi 5 až 6 cm v priemere a vyrastajú po 1-3 na 0,5 až 2 cm dlhých stopkách. Korunné plátky sú 2 až 2,5 cm dlhé.