cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hotel FIS
Konštrukčné riešenie
Samotný autor E. Kramár sa pri navrhovaní diela pridŕžal svojho kréda: ''„Tvoriť a stavať spôsobom prírode najbližším a najprirodzenejším, bez schválností a hrubostí a módnych prejavov. Len tak sa nám podarí dať architektúram horskú osobitosť, úmernú skromnosť i zdravú mieru.“''
Puncak Jaya
Puncak Jaya (nazývaný aj Mount Carstensz alebo Carstensz Pyramid) je so (niekedy sa uvádza 5030 m) najvyššou horou ostrova Nová Guinea, štátu Indonézia a celého svetadielu Austrália a Oceánia. Vďaka tomu je zaradená do Koruny planéty, t.j. medzi 7 najvyšších hôr všetkých kontinentov. Zároveň je to najvyšší vrchol medzi Himalájami a Andami.
Puncak Jaya leží v pohorí Sudirman (Dugunduguoo) v centrálnej časti indonézskej provincie Papua na ostrove Nová Guinea.
Prvovýstup
Prvýkrát vrchol hory zdolal dňa 13. februára 1962 známy rakúsky horolezec Heinrich Harrer a horolezci Philip Temple, Russel Kippax a Albert Huizenga.
Saint-Jean-sur-Mayenne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Schwindratzheim
Schwindratzheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šintavská ulica
Šintavská ulica je ulica:
Spojenie kostí
Spojenie kostí je miesto, kde sa dve samostatné kosti dostávajú priamo či nepriamo do kontaktu. Jeho existencia je základnou podmienkou pohyblivosti kostry. Okrem toho môže byť miestom, kde kosti vzájomne rastú (napríklad švy kostí lebky). Spojenia kostí študuje pododbor anatómie - artrológia.
Spojenie kosti existuje v 2 základných typoch:
Taktika
Taktika (fr. tactique < gr. taktiké – umenie usporiadania a rozmiestnenia) môže byť:
Malá Úpa
Malá Úpa je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 148 obyvateľov, z toho 84 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 35,0 roka, ženy 39,0 roka).
Quisling
náhľad|[[Vidkun Quisling sediaci naľavo od predstaviteľov nacistického Nemecka – (zľava) ríšskeho ministra vnútra Heinricha Himmlera, ríšskeho komisára pre Nórsko Josefa Terbovena, veliteľa Wehrmachtu v Nórsku Nikolausa von Falkenhorsta – počas Himmlerovej návštevy Nórska (1941)]] Quisling alebo kvisling je pejoratívne označenie politika, ktorý napomáha okupantom vlastnej krajiny. Výraz je odvodený od mena nórskeho politika Vidkuna Quislinga, spoluzakladateľa a vedúceho predstaviteľa nacistickej strany Nasjonal Samling, ktorý spolupracoval s Hitlerovými agentami a po nemeckej invázii do Nórska (operácia Weserübung) viedol bábkovú vládu.
Pôvod
V tlači sa tento výraz objavil 19. apríla 1940 v denníku The Times ako stĺpček „Quislings everywhere“. Ako prvý ho však použil J. R. R. Tolkien vo svojej eseji „On Fairy-Stories“, ktorá bola prvýkrát publikovaná v zbierke Essays Presented to Charles Williams (1947) na základe Tolkienovej prednášky na University of St Andrews 8. marca 1939.
Mézidon-Canon (kantón)
Mézidon-Canon je francúzsky kantón v obvode Lisieux v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 19 obcí.
4097 Tsurugisan
4097 Tsurugisan je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Cutomu Seki 18. novembra 1987.
Július Juraj Thurzo
Július Juraj Thurzo (* 21. február 1882, Detva – † 16. február 1950, Banská Bystrica-Radvaň) bol námorný dôstojník.
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Snine, študoval na nižšom evanjelickom gymnáziu v Banskej Štiavnici a na námorníckej akadémii v Rijeke. Ako námorný dôstojník sa plavil do prístavov Latinskej Ameriky, Karibského mora, Atlantického, Indického a Tichého oceánu. Po prvej svetovej vojne sa vrátil do vlasti. Roku 1919 pracovník Župného úradu v Banskej Bystrici. Organizátor československej lodnej dopravy, najmä Dunajplavby. Inicioval založenie školy pre výchovu námorníkov na riečnych lodiach. Pôsobil v diplomatických službách na veľvyslanectve v Belehrade. Žil v Banskej Bystrici - Radvani (od 1949). Z jeho pozostalosti sa zachoval v LHM v Banskej Bystrici kalamár, ktorý používal pri písaní počas plavieb na mori. Autor cestopisných čŕt, knižne vyšli posmrtne. Nositeľ vyznamenaní.
Martin Klempa
Martin Klempa (* 20. júl 1973, Poprad) je slovenský hokejový brankár. Je dvakrát rozvedený.
Klubový hokej
Odchytal šesť extraligových sezón za HK Poprad, od sezóny 1999/2000 hrával za HC Košice.
Pred ročníkom 2002/03 opäť posilnil Poprad, v jeho priebehu ho angažoval v rámci hosťovania ruský klub Molot-Prikamie Perm, hrajúci superligu. Pred ďalšou sezónou sa dohodol s týmto mužstvom na ročnom kontrakte, tím bol v rámci reorganizácie preradený do druhej najvyššej súťaže. Klempa ako hlavný motív uviedol priaznivé finančné podmienky. Od ročníka 2004/05 pôsobil v britskej hokejovej lige (prvý rok v Belfast Giants, druhý v Coventry Blaze).
Pred sezónou 2006/07 podpísal zmluvu s MHK SkiPark Kežmarok, ktorý hral 1. SHL, klubu pomohol k víťazstvu v súťaži a tým i postupu do slovenskej extraligy, keď v play-off zaznamenal úspešnosť 94,9 %.
Reprezentácia
Zúčastnil sa MS 1996 ako tretí brankár, v žiadnom zápase nenastúpil. V slovenskej reprezentácii odchytal jedno stretnutie.
Paul Keating
Paul Keating (* 18. január 1944, Sydney, Austrália) je austrálsky politik a bývalý labouristický predseda vlády Austrálie.
Životopis
Vyrástol na robotníckom predmestí Sydney, v Bankstowne. Bol zo štyroch detí, jeho otec pochádzal z Írska. Študoval v katolíckych školách, bol neskôr prvým katolíckym predsedom vlády od dôb Jamesa Scullina v roku 1932. Keating skončil školu v štrnástich rokoch a zamestnal sa najskôr ako úradník neskôr asistent výskumu v odboroch. Do labouristickej strany vstúpil okamžite po dovŕšení 18 rokov.
Už v roku 1969, vo veku len 25 rokov, bol zvolený do parlamentu. V roku 1975 bol krátko ministrom pre Severné teritórium a v tom čase sa aj oženil s Annita van Iersalovou, holandskou letuškou. Majú spolu štyri deti.
Keď Bob Hawke zvíťazil vo voľbách v roku 1983, Keating sa stal ministrom financií. Tento post zastával až do roku 1991. Najmä počas prvých dvoch volebných obdobiach v rokoch 1983-87 tandem Hawke-Keating výborne fungoval, no Keating začal mať pocit, že je čas na zmenu a chcel Hawka vystriedať na poste premiéra. V roku 1988 mu Hawke pred svedkami sľúbil, že v roku 1990 sa vzdá premiérskeho kresla v jeho prospech. Keď tak však neučil, Keating v roku 1991 odstúpil. Hawkova pozícia v strane bola čoraz slabšia, aj kvôli recesii, slabším výsledkom hospodárstva a neustálych útokov opozície i z vlastných radov. V decembri 1991 sa Hawke vzdal postu premiéra a Keating sa stal predsedom vlády.
Keatingova agenda ako premiéra sa pozdávala vysokoškolsky vzdelaným voličom, no nenadchla radových ľudí zo stredných vrstiev a vidieka. Keating špekuloval o zrušení austrálskej monarchie a zavedení republiky, sústredil sa na zmierenie s pôvodným austrálskym obyvateľstvom a užšie vzťahy s Áziou. Keating si neuvedomil, že jeho voličov viac zaujíma výkonnosť ekonomiky a nezaujíma ich austrálsky vzťah k vzdialeným krajinám.
Po trinástich rokoch vlády labouristov, čo je najviac v austrálskej histórii, porazil vo voľbách v roku 1996 Keatinga John Howard.
Po volebnej porážke sa vzdal poslaneckého mandátu. Od roku 1988 žije oddelene od manželky. V súčasnosti prednáša na Univerzite Nového Južného Walesu.
Zoznam geovedných článkov/Ł
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
łe
Łebsko
Marc Denis
Marc Denis (* 1. august 1977, Montreal, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár..
Klubový hokej
Bol draftovaný v roku 1995 v prvom kole klubom Colorado Avalanche. Pred sezónou 2000-2001 prestúpil do klubu Columbus Blue Jackets. V drese Blue Jackets sa stal brankárskou jedničkou. 30. júna 2006 prestúpil do klubu Tampa Bay Lightning,kde sa veľmi nepresadil a v sezóne 2007/2008 ho Lightning poslali do farmárskeho celku Norfolk Admirals. V lete 2008 podpísal zmluvu s kanadským tímom Montreal Canadiens.
Reprezentácia
Kanadský reprezentačný tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 30.
== Štatistiky ==
Predpovedanie
Predpovedanie je vyslovovanie domnienok alebo tvrdení o budúcich udalostiach alebo činoch. Vyslovovanie predpovedí.
Random 1–8
Random 1–8 je tretím EP anglickej rockovej skupiny Muse. Tento hudobný nosič vydalo 4. októbra 2000 v Japonsku hudobné vydavateľstvo Avex Trax. Jeho úlohou bolo zabezpečiť promo kapely pre turné v tejto krajine. Obsahuje tzv. „B-strany“ singlov, ktoré skupina nahrala v čase produkcie albumu Showbiz a dve koncertné nahrávky. Na nosiči sa za poslednou nahrávkou nachádzajú aj tri remixy skladby „Sunburn“.
Monument Valley
náhľad|Pohľad na Monument Valley v [[Utahu]] Monument Valley je región v Coloradskej náhornej plošine, charakteristický množstvom červených pieskovcových skalných útvarov, ktoré sa týčia z plochého údolia. Najvyšší dosahuje 300 metrov nad dolinou. Nachádza sa na južnej hranici Utahu so severnou Arizonou v blízkosti Four Corners.
Mont Blanc
náhľad|Mont Blanc Mont Blanc alebo Monte Bianco (doslova Biely vrch) je najvyšší vrch Álp a Západnej Európy. Leží na francúzsko-talianskej hranici v masíve Mont Blanc v Savojských Alpách. Vrchol sa vypína do nadmorskej výšky a je 11. na svete podľa svojej relatívnej výšky. Vrch je pokrytý mnohými ľadovcami, pričom najväčší z nich sa volá Mer de Glace.
Ako prví na vrchol vystúpili 8. augusta 1786 Jacques Balmat a Michel-Gabriel Paccard. Prvá žena, ktorá vystúpila na Mont Blanc, bola v roku 1808 Mária Paradisová.
Masívom Mont Blancu prechádza dlhý tunel, ktorého stavba začala v roku 1957 a bola dokončená v roku 1965. Spája mestá Chamonix-Mont-Blanc (Haute-Savoie, Francúzsko) a Courmayeur (Valle d’Aosta, Taliansko).
Cesty výstupov
Na vrchol Mont Blancu možno vystúpiť 4 výstupovými trasami (tzv. normálkami) a značným množstvom exponovanejších horolezeckých ciest.
Výstup cez Dôme du Goûter
Ozubnicová dráha Tramway du Mont-Blanc vedie zo stanice Le Fayet do výšky, kde je konečná stanica s názvom Glacier de Bionnassay.
Glacier de Bionnassay – Chata Tête Rousse (2 hod.)
Z konečnej stanice, asi po na severovýchod, vedie chodník k veľkému balvanu, kde je nápis a šípka k Chate Tête Rousse. Výrazný chodník ďalej stúpa vľavo po príkrom svahu ku krátkemu skalnému výšvihu a cez juhovýchodné svahy Les Rognes k ruinám bývalej chaty (1 hod.). Od chaty sa chodník stáča na juhovýchod až na úpätie skalného rebra, po ktorom vystúpime k ľadovcu Tête Rousse (1 hod.). Krátkym prechod cez ľadovec vedie k Chate Tête Rousse. Chata je v súkromnom vlastníctve, renovovaná, s kapacitou 50 lôžok a v prevádzke od júla do konca septembra.
Chata Tête Rousse – Chata Goûter (3,5 hod.)
Od chaty pokračuje cesta na vrchol najskôr priamo hore po ľadovci a potom vpravo k západnému rebru, ktoré sa zvažuje od Aiguille du Goûter. Za rebrom je kuloár Grand Couloir (Couloir du Goûter), ktorým je potrebné prejsť na ďalšie rebro. Traverz v dĺžke cca je istený oceľovým lanom. Traverz kuloára je nebezpečný pre sústavne padajúce kamene rôznej veľkosti. Kuloár sa prechádza jednotlivo, a čo najrýchlejšie, aby nebolo ohrozených viac osôb. Po prechode kuloára pokračuje výstup rebrom najskôr po jeho pravej a neskôr po ľavej strane. Skala je lámavá a je tu množstvo vystupujúcich a zostupujúcich osôb. Výstup je vyznačený mužíkmi, miestami sú umelé stupy a oceľové lano. Oceľovým lanom je zaistený i najstrmší úsek v závere pod Chatou Goûter. Chata patrí zastrešujúcej organizácii horolezeckých spolkov Club Alpin Français, má 100 lôžok a je otvorená od júla do polovice septembra. Stále prístupná je jedna miestnosť so 16-timi lôžkami.
Chata Goûter – útulňa Vallot (3 hod.)
Od chaty po širokom ľadovcovom hrebeni juhovýchodne pod úpätie ľadovcovej steny, ktorou sa vystupuje k vrcholu Dôme du Goûter. Nasleduje mierny zostup po širokej pláni do sedla Col du Dôme. Potom začína stúpanie na severozápadný hrebeň Mont Blancu. 125 výškových metrov nad sedlom, vľavo od cesty, je na malej skale útulňa Vallot. Útulňa patrí organizácii Club Alpin Français, má 25 lôžok so starými dekami. Je nepretržite otvorená bez vykurovania.
Andrew Coelho
Andrew Coelho (* 2. október 1987, Melbourne, Austrália) je súčasný austrálsky profesionálny tenista.
Kráska z Manhattanu
Kráska z Manhattanu je americká romantická komédia nakrútená v roku 2002, režírovaná Waynom Wangom, založená na príbehu od Johna Hughesa. Pôvodnú hudbu k filmu zložil Alan Silvestri. Film je predávaný s podtitulom "Tieto Vianoce... sa láska ubytuje."
Dej
Marisa Venturová (Jennifer Lopezová) sa prediera životom single matka, ktorá pracuje v snobskom Manhattanskom hoteli a sníva o lepšom živote pre seba a svojho malého syna (Tyler Posey). Jedného osudného dňa, hotelový hosť a kanditát na senátora Christopher Marshall (Ralph Fiennes) stretne Marisu a pomýli si ju s bohatou dámou. Po očarujúcom spoločnom večere sa obaja do seba bláznivo zaľúbia. Ale potom čo je odhalená Marisina pravá identita, hrozí, že ich triedne a sociálne postavenie rozdelí.
Príbeh filmu sa trochu podobá na Pretty Woman, v tom že Lopezovej postava je na dne a zapletie sa s niekým z vyššej vrstvy, čo sa presne stalo postavám hraným Juliou Robertsovou a Richardom Gereom, avšak Vivian na rozdiel od Marisy neklamala o skutočnej identite osoby.
Malé Svatoňovice
Malé Svatoňovice sú obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 526 obyvateľov, z toho 754 mužov a 772 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 40,2 roka, ženy 44,3 roka).
Schwobsheim
Schwobsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ktésios
Ktésios môže byť gréckej mytológii:
Schwobsheim
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ktésios
Ktésios môže byť aj:
Schwobsheim
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orbec (kantón)
Orbec je francúzsky kantón v obvode Lisieux v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 19 obcí.
Zemnica
Zemnica môže byť:
Potreba sociálneho života
Potreba sociálneho života je nevyhnutnosť žiť v spoločnosti a byť tvorom spoločenským; jedna z významných individuálnych i sociálnych potrieb človeka, ktorá sa môže realizovať len v podmienkach spoločnosti, čiže v sociálnej skupine (v rodine, kmeni, rode, národe, štáte atď.). Je celkom vylúčené, aby človek naplnil potrebu sociálneho života mimo spoločnosti.
Saint-Julien-du-Terroux
Saint-Julien-du-Terroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Stredná odborná škola podnikania (Trenčín, Veľkomoravská 14)
Stredná odborná škola podnikania Trenčín poskytuje úplné stredné odborné vzdelanie v oblasti ekonomiky, marketingu, obchodu, cestovného ruchu a odevnej výroby. Pripravuje študentov na podnikanie v obchodno-podnikateľskej profesii a sfére služieb v oblasti súkromného podnikania, v cestovnom ruchu a odevníctve. Zriaďovateľom školy je Trenčiansky samosprávny kraj.
Učebné odbory – 3. ročné
Absolventi získajú výučný list, môžu pokračovať v nadstavbovom štúdiu na škole a získajú maturitné vysvedčenie.
História školy
Od roku 1943. Odevné učilište vzniklo ako výsledok snahy o organizovanú výchovu učňov pri firme Nehera Trenčín, predchodcu OZETY NEO a. s. Trenčín. V priebehu rokov sa škola rozrástla, prešla viacerými štrukturálnymi zmenami vo výchove odborných pracovníkov odevného a textilného priemyslu. Od 1. septembra 1998 bolo SOU odevné zlúčené so SOU textilným a súčasne zastrešovalo aj Dievčenskú odbornú školu. Týmto zlúčením sa Stredné odborné učilište odevné a textilné a Dievčenská odborná škola stali jednou z najväčších škôl v TSK. Dievčenská odborná škola svoju pôsobnosť ukončila v roku 2003. SOU odevné a textilné, Veľkomoravská 14 v Trenčíne sa transformovalo na modernú strednú odbornú školu so zameraním na obchod, služby a cestovný ruch. Táto zmena vyšla z vývojových trendov regiónu Trenčín. 3. septembra 2008 sa SOU odevné a textilné v Trenčíne pretransformovalo a vznikla Spojená škola s organizačnými zložkami: Stredná odborná škola a Stredná odborná škola podnikania pod jednou strechou na Veľkomoravskej 14, Trenčín. Od 1. januára 2009 schválilo MŠ SR názov školy Stredná odborná škola podnikania, ktorý vychádza zo štruktúry študijných a učebných predmetov školy poskytujúcej úplné stredné odborné vzdelanie.
4098 Thraen
4098 Thraen je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil F. Borngen 26. novembra 1987.
Kostol svätého Mikuláša (Stará Ľubovňa)
'''Kostol sv. Mikuláša''' je rímskokatolícky kostol v okresnom meste Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Pochádza z roku 1280.
História
Kostol, ktorý je dominantou Námestia svätého Mikuláša v Starej Ľubovni sa nachádza na vyvýšenine nad riekou Poprad. Podľa miestnej tradície bol vystavaný v roku 1280 (Václav Mencl). Pôvodne išlo o jednoloďovú stavbu s pravouhlo zakončenou svätyňou a západne orientovanou vežou. Kostol bol rozširovaný v období renesancie. Začiatkom 17. storočia ku kostolu pristavali kaplnku svätej Anny. Výstavba kaplnky pravdepodobne súvisí s pôsobením Bratstva sv. Anny, ktoré bolo v Ľubovni založené v roku 1604. Neskôr pribudla kaplnka Panny Márie Ružencovej, slúžiaca Bratstvu Sv. ruženca. V druhej polovici 17. storočia bola upravená sakristia do dnešnej podoby, v tomto období pôsobí v meste kamenárska škola, ktorú spomína aj farská kronika. V druhej polovici 18. storočia je kostol barokovo upravovaný, dochádza k rozšíreniu na trojlodie a novému zaklenutiu hlavnej lode aj presbytéria. Interiér je doplnený o emporu so štukovou výzdobou. Do roku 1780 bol okolo kostola cintorín. V roku 1843 postihol kostol požiar, ktorý zničil krov a poškodil vežu, ktorá bola následne nadstavaná. Obnovy sa dočkal kostol v roku 1905, interiér bol vyzdobený výmaľbou od rožňavského maliara Júliusa Adama. V roku 2016 boli sondážnym výskumom odkryté časti stredovekej výmaľby na severnej stene presbytéria. Ide o výjavy z pašiového cyklu a jeden obraz Klaňania sa troch kráľov.
Architektúra kostola
Kostol je trojloďová stavba s východne orientovanou svätyňou. Jeho barokový interiér ukrýva niekoľko umeleckých diel, ako víťazný oblúk z konca 13. storočia, neskorogotickú kamennú krstiteľnicu, sochu „Madona z Ľubovne“ z roku 1360, gotické pastofórium, či neskorogotické náhrobné dosky. Historicky cenný je aj hlavný barokový oltár sv. Mikuláša – biskupa, bočné oltáre a plastika Oplakávanie Krista. Zaujímavosťou sú dosiaľ nepreskúmané krypty pod kostolom.
Kódovanie (informatika)
Kódovanie je proces, pri ktorom sa každému znaku alebo postupnosti znakov daného súboru znakov (vzorov) jednoznačne priradí znak alebo postupnosť znakov (obrazov) z iného súboru znakov.
Kódovanie je teda transformácia určitej informácie z jednej formy na druhú pomocou určitého postupu – algoritmu, ktorý je väčšinou verejne známy. Vo väčšine prípadov teda účelom kódovania nie je utajenie informácie (na rozdiel od šifrovania) ale len jej iná forma zápisu vybraná tak, aby sa informácia dala čo najlepšie alebo najúspornejšie uchovať alebo preniesť.
Vďaka počítačom sa najčastejšie používa kódovanie údajov a informácií do číselnej podoby. Takémuto kódovaniu tiež hovoríme digitalizácia. Používa sa však aj nečíselné kódovanie.
Typickým príkladom nečíselného kódovania z praxe je semafor: červená = stoj, zelená = choď. Ďalším príkladom je Morseova abeceda.
Najčastejším problémom, pre ktorý sa neustále hľadajú nové riešenia je nájdenie nových úspornejších spôsobov kódovania pre čísla, znaky, text, zvuk, grafiku a video. Najčastejšie spôsoby kódovania jednotlivých údajov, pre ktoré sú v počítači definované určité operácie (sčítanie, násobenie, spájanie, …), sú v počítači reprezentované údajovými typmi.
Kódovanie čísel v počítači
Všetky údaje v počítači sú kódované pomocou rôznej kombinácie hodnôt bitov – najmenšej jednotky informácie. Každý z bitov môže nadobúdať iba dve rôzne hodnoty 0 a 1. Tieto bity sú však do pamäťových buniek počítača ukladané po ôsmich, preto je výhodné na zakódovanie údajov použiť vždy taký počet bitov, ktorý je deliteľný ôsmimi (8, 16, 24, 32....). Čím väčší počet bitov použijeme, tým väčší rozsah čísel môžeme použiť. Napríklad pomocou 8 bitov dostaneme 28 = 256 rôznych kombinácií núl a jednotiek. Pomocou 8 bitov teda môžeme zakódovať napríklad čísla od 0 do 255 alebo čísla od -128 do 127 v prípade, že potrebujeme i záporné čísla. Na kódovanie čísiel v počítačoch je najvýhodnejšie použiť jedno „slovo“ (word), t. j. taký počet bitov, ktoré počítač dokáže spracovať počas jednej operácie (jedného taktu procesora). Najmodernejšie počítače dnes používajú 64 bitové slovo, teda dokážu spracovať 64 bitov pri jednej operácii.
Kódovanie prirodzených čísel a nuly
Obrovskou výhodou je fakt, že každé číslo môžeme previesť do dvojkovej sústavy, ktorá používa iba cifry 0 a 1, čím pre každé číslo dostaneme jednoznačný zápis. Prirodzené čísla sú teda v počítači uložené v tzv. priamom kóde, čo je vlastne číslo prevedené do dvojkovej sústavy.
Pri použití jedného bajtu (8 bitov) môžeme zakódovať 256 možných hodnôt, t. j. hodnoty 0 až 255. Pri použití 2 bajtov (16 bitov) hodnoty 0 až 65 535. Pri použití 4 bajtov (32 bitov) hodnoty 0 až 4 294 967 295. Pri použití 1 slova moderného počítača (64 bitov) hodnoty 0 až 18 446 744 073 709 551 615, čo sú už astronomické čísla.
V niektorých prípadoch (napríklad pri prenose) je vhodnejšie použiť iný kód ako je zápis čísla v dvojkovej sústave. Jedným z takýchto kódov je kód BCD.
Kódovanie celých čísel
Pri celých číslach je potrebné zohľadniť i znamienko. Našťastie sú znamienka len dve (+, -), preto ich môžeme zakódovať 1 bitom (0 = +, 1= -). Pri kódovaní celých čísel sa znamienko zakóduje vždy prvým bitom zľava. Napr. pri použití 1 bajtu bude 10011101 kód pre -29.
Pri použití 1 bajtu (8 bitov – 1 bit znamienko a 7 bitov hodnota), môžeme zakódovať hodnoty -128 až +127 Pri použití 2 bajtov (16 bitov -1 bit znamienko a 15 bitov hodnota), môžeme zakódovať hodnoty -32 768 až +32 767 Pri použití 4 bajtov (32 bitov – 1 bit znamienko a 31 bitov hodnota), môžeme zakódovať hodnoty -2 147 483 648 až +2 147 483 647. Pri použití 8 bajtov (64 bitov – 1 bit znamienko a 63 bitov hodnota), môžeme zakódovať hodnoty -9 223 372 036 854 775 808 až +9 223 372 036 854 775 807
Celé čísla sú v pamäti počítača ukladané v priamom kóde ale pre počítanie s nimi je vhodnejší doplnkový kód, ktorý získame z inverzného kódu.
Kódovanie reálnych čísel
Reálne čísla môžeme kódovať dvoma spôsobmi:
Ako čísla s pohyblivou rádovou čiarkou – tu je vyhradených niekoľko bitov pre hodnotu čísla (mantisu) a zvyšok je vyhradený pre exponent. Napr.: číslo 126,567 je uložené ako 126567.10-3. V našom prípade je mantisa 126567 a exponent -3. Obe tieto hodnoty sú uložené samozrejme v priamom kóde a majú 1 bit vyhradený pre znamienko.
Kódovanie znakov
Na rozdiel od čísel, znaky textu nevieme previesť do dvojkovej sústavy, preto bolo potrebné vymyslieť iný spôsob ako jednoznačne priradiť určitému znaku práve jednu kombináciu núl a jednotiek, ktorá tento znak v počítači bude reprezentovať. Keďže neexistuje žiadny univerzálny spôsob ako to urobiť, každý výrobca počítačov tento problém riešil iným spôsobom, preto existuje viacero znakových kódov. Poriadok do tohto chaosu sa snažil zaviesť americký úrad pre normalizáciu, ktorý vyhlásil jeden spôsob, ktorý by mali všetci používať. Tento spôsob kódovania sa volá ASCII – American Standard Code for Information Interchange (Americký štandardný kód pre výmenu informácií).
Tento štandard hovorí, že na zakódovanie každého znaku sa použije 7 bitov. Čo umožňovalo definovať kód pre 128 znakov. Neskôr sa kódovanie rozšírilo na 8 bitov a 256 znakov. Pritom prvá polovica znakov je pre všetky krajiny rovnaká a zvyšných 128 znakov sa pre každú krajinu stanovil podľa ich potrieb. Tento spôsob vniesol do kódovania znakov chaos (veľmi veľké množstvo regionálnych znakových sád), navyše pre znaky niektorých písiem 7-bitový priestor nestačil. Vznikol preto nový spôsob kódovania UNICODE.
Toto kódovanie používa 16 a 24 bitov (2 či 3 bajty) na zakódovanie jedného znaku, čo umožňuje zakódovať cca 1,1 milióna možných znakov. Tento počet znakov umožňuje zakódovať znaky všetkých relevantných abecied pomocou jednej medzinárodnej tabuľky. Toto kódovanie zabezpečuje, že ten istý znak má rovnaký kód v každej krajine i na každom type počítača.
Nevýhodou tohto kódovania je, že znaky, ktoré sme predtým vedeli zakódovať iba ôsmimi bitmi (jedným bajtom) v ACSII, v Unicode sú kódované 16 a 24 bitmi (dvomi a tromi bajtami), a teda zaberajú viac pamäte ako by zaberal text v kódovaní ASCII. Istým riešením tohoto problému je formát UTF-8. V tomto kódovaní je prvých 128 znakov tabuľky ASCII (tieto sú pre všetky krajiny rovnaké) zakódovaných pomocou 8 bitov a zvyšné znaky sú zakódované 16 a 24 či 32 bitmi (t.j. dvomi, tromi alebo štyrmi bajtami). Toto kódovanie je výhodné pre anglicky hovoriace krajiny a krajiny, v ktorých väčšinu znakov textu tvorí len prvých 128 znakov tabuľky ASCII. Ďalšia výhoda je spätná kompatibilita so softvérom, pôvodne navrhnutým pre ASCII resp. 8-bitové znakové sady.
Turistická značkovaná trasa číslo 2403
Turistická značkovaná trasa číslo 2403 je modrá okružná trasa ktorá začína a končí v bratislavskej mestskej časti Rača. Dĺžka trasy je 16,5 km.
Novota
Novota môže byť:
Hynek Albrecht
Hynek Albrecht (* 5. august 1874, Praha, Rakúsko-Uhorsko – † 1933, Užhorod, vtedy Česko-Slovensko, dnes Ukrajina) bol český amatérsky entomológ – lepidopterológ. Bol členom Československé společnosti entomologické od roku 1907. Pôsobil dlhé roky na území Slovenska.
Biografia
Hynek Albrecht sa narodil 5. 8. roku 1874 v Prahe. Po skončení škôl pôsobil ako strojvodca c. k. štátnej dráhy. Neskôr pôsobil ako vrchný oficiál československých štátnych dráh. V roku 1924 pôsobil na území Slovenska v Leviciach, od roku 1925 v Bojnických kúpeľoch v okrese Prievidza. Hynek Albrecht zomrel asi v júli 1933 na území Podkarpatskej Rusi v Užhorode.
Entomologické aktivity
V entomológii sa venoval hlavne motýľom (Lepidoptera). Počas svojho pôsobenia v Čechách zbieral hmyz hlavne v južných Čechách, predovšetkým v okolí Veselí nad Lužnicí. V období svojho pôsobenia na Slovensku robil lepidopterologické zbery hlavne v okolí Levíc a Prievidze. Niektoré svoje faunistické údaje zhrnul v svojich krátkych prácach, ktoré zverejňoval v Časopise Čs. společnosti entomologické.
Jeho zbierka motýľov (Lepidoptera) je od roku 1934 uložená v Národním muzeu v Prahe.
FUN 1
FUN 1 je česká hudobná stanica, ktorá vysiela od 12. decembra 2005. Prevádzkovateľom stanice je spoločnosť SAT Plus, s.r.o.
Stanica vysiela nepretržitý prúd hudobných videoklipov z oblasti tanečnej a elektronickej hudby s prevahou aktuálnych hitov. Ďalej prináša divákom videoreportáže z tanečných akcii ako Tomorrowland, Trancefusion, Decadance... alebo aj záznamy z hudobných vystúpení svetových DJov ako Ferry Corsten, Armin van Buuren, Tiësto, Avicii a ďalších. Vo vysielaní majú televízni diváci možnosť súťažiť o vstupenky na koncerty, zapojiť sa do interaktívneho chatu z inými divákmi, hodnotiť klipy, alebo cez SMS vyžiadať hudobný klip na želanie.
FUN 1 vysiela v Česku a na Slovensku v základnej ponuke najväčšieho československého kábelového operátora - UPC. Kanál je taktiež dostupný cez internet.
Coutures
Coutures môže byť:
Coux
Coux môže byť:
Potreba (biológia)
Potreba je v biológii stav organizmu, odrázajúci jeho objektívne nedostatky, ktorých odstránenie jestvuje mimo neho. Potreba sa vyznačuje predmetnosťou a dynamikou.
Predmetnosť potreby spočiva v tom, že potreba je vždy potrebou niečoho, čo je mimo organizmu; osobitnú skupinu tvoria funkcionálne potreby (napr. odpočinok po predchádzajúcej aktivite) – tie tvoria akési vnútorné hospodárstvo alebo sú sprievodným procesom realizácie predmetných potrieb (napríklad potreba zavŕšenia aktu).
Dynamika potreby spočíva v aktualizovaní, v zmene zameranosti potreby, v schopnosti uhášať a opäť sa objavovať. Dynamika potrieb sa vzhľadom na vonkajší svet prejavuje v rozličnom stupni reaktívnosti organizmu voči vonkajším podnetom.
Potreby na subhumánnej úrovni majú signálny ráz, t. j. regulujú sa na základe signálov vonkajších a vnútorných; interoreceptívne podnety signalizujú stav organizmu a regulujú správanie, na tieto vnútorné podnety možno utvárať podmienené reflexy.
Viliam Thurzo
Akademik, MUDr. Viliam Thurzo, DrSc. (* 13. november 1912, Komárno, Slovensko – † 2. marec 1984, Bratislava, Slovensko) bol lekár-onkológ, vysokoškolský pedagóg, akademik ČSAV a SAV.
Jeho otec Viliam Thurzo, matka Leopoldína rod. Brunnová, manželka Mária rod. Rozsívalová.
Životopis
Jeho korene siahajú do prachárskeho rodu Thurzovcov v Banskej Bystrici-Radvani (1650). S rodičmi sa presťahoval do Banskej Bystrice (1925). Dokončil ľudovú školu v Banskej Bystrici. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (maturoval 1932). Medicínu vyštudoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, 1940 MUDr. Zakladateľ onkologického výskumu a onkovirológie na Slovensku. Riaditeľ ústavu experimentálnej onkológie SAV, súčasne vedúci Katedry onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny Lekárskej fakulty UK v Bratislave. Spoluobjaviteľ vtáčieho nádorového vírusu B77. Autor publikácií, štúdií odborných článkov v domácich a zahraničných časopisoch a spoluautor vysokoškolských skrípt. Spolupracoval s filmom, televíziou a rozhlasom. Člen medzinárodných vedeckých spoločností, expert Svetovej zdravotníckej organizácie, člen Predsedníctva Svetovej rady mieru a iné.
Ocenenia
Nositeľ medzinárodných uznaní, čestných doktorátov, vysokých vyznamenaní:
4099 Wiggins
4099 Wiggins je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Henri Debehogne 13. januára 1988.
Maršov u Úpice
Maršov u Úpice je obec v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 168 obyvateľov, z toho 84 mužov a 84 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 39,6 roka, ženy 44,0 roka).
Zoznam obcí v Maďarsku (K)
Toto je zoznam obcí v Maďarsku začínajúcich sa na písmeno K.
Jean-Guillaume Béatrix
Jean-Guillaume Béatrix (* 24. marec 1988, Saint-Priest, Francúzsko) je francúzsky reprezentant v biatlone.
S biatlonom začal profesionálne v roku 2003 a od roku 2005 je členom reprezentačného mužstva. Momentálne (apríl 2013) je tiež členom klubu US Autrans. Jeho osobným trénerom je bývalý francúzsky biatlonista Thierry Duserre a reprezentačným trénerom Stephane Bouthiaux.
Béatrix je držiteľom 5 medailí, z toho dve vybojoval na seniorských MS v biatlone a tri na juniorských MS v biatlone. Zatiaľ sa nezúčastnil žiadnych ZOH.
Medzi jeho záľuby patrí hudba. V súčasnej dobe (2013) tvorí pár s francúzskou biatlonistkou Sophie Boilleyovou.
Svetový pohár
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/12 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 13. mieste. Jeho najlepší výsledok v rámci pretekov s svetovom pohári je 4. miesto, ktorý obsadil v pretekoch šprintu na 10 km v rakúskom Hochfilzene v sezóne 2011/12. Do najlepšej top 10 sa mu podarilo prebojovať už 7x.
Majstrovstvá sveta
Zatiaľ sa mu podarilo získať 2 strieborné medaily na MS v biatlone. Obe pochádzajú z pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok dosiahol na MS v biatlone 2013 keď skončil v pretekoch s hromadným štartom na 7. mieste.
Juniorské majstrovstvá sveta
Zatiaľ sa mu podarilo získať 2 strieborné medaily na MS v biatlone. Obe pochádzajú z pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok dosiahol na MS v biatlone 2013 keď skončil v pretekoch s hromadným štartom na 7. mieste.
Legenda
Pont-l'Évêque (kantón)
Pont-l'Évêque je francúzsky kantón v obvode Lisieux v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 20 obcí.
Čata (vojenská jednotka)
náhľad|vpravo|Nastúpená čata pechoty nemeckého Bundeswehru Čata je vojenská jednotka obyčajne zložená z dvoch až štyroch družstiev, osádok alebo obslúh. V závislosti od krajiny a druhu vojsk môže mať 30 až 50 mužov. Čaty sú organizované do rôt (resp. batérií), ktoré majú tri až päť čiat. Zvyčajne sa čaty delia podľa druhu vojsk na mechanizované, tankové, ženíjne, guľometné atď., zriedkavo však môžu byť aj samostatné. Čata je najmenšou vojenskou jednotkou vedenou dôstojníkom, obyčajne poručíkom. Veliteľovi čaty asistujú vyšší poddôstojíci - čatári, v niektorých iných armádach seržanti.
Vo väčšine armád, sa čaty delia na pechotné, tankové, mínometné atď. Francúzska armáda používa výraz čata iba pre jazdecké jednotky a pre iné druhy vojsk používa výraz družstvo, ktorý má v slovenčine iný ekvivalent.
V hasičskom zbore, tvoria čatu dve alebo tri družstvá jednej zmeny.
Saint-Laurent-des-Mortiers
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4100 Sumiko
4100 Sumiko je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil T. Hioki, N. Kawasato 16. januára 1988.
Binder (priezvisko)
Binder je nemecké priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v obci Svätý Anton, v Bratislave a Tisovci. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Znojmo, Praha a Brno.
Známi nositelia
Pozri v článku Binder.
Sélestat (mesto)
Sélestat je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Grand Est.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Mladé Buky
Mladé Buky sú mestečko v Česku v okrese Trutnov v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 215 obyvateľov, z toho 1 121 mužov a 1 094 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 37,5 roka, ženy 42,2 roka).
Peter Žitavský
Peter Žitavský (* 1260 - 1270, Zittau† 1339, Zbraslav) bol český vzdelanec, diplomat, spisovateľ, básnik, tretí opát cisterciánskeho kláštora (od 1316 - 1339) a politik nemeckého pôvodu.
Zrejme pochádzal z meštianskej rodiny a mal vynikajúce vzdelanie - vedel nielen po nemecky a česky, ale aj po latinsky a francúzsky, z čoho sa predpokladá, že vyštudoval nejakú univerzitu (Bologna, Paríž...). Mal vynikajúce znalosti Biblie. Od roku 1927 býval v Prahe. Okolo roku 1305 sa stal členom zbraslavského cisterciánskeho konventu. Bol kaplánom zbraslavského opáta Konráda, s ktorým sa zúčastňoval na mnohých politických jednaniach. Roku 1316, po Konrádovej druhej rezignácii, bol zvolený za zbraslavského opáta. Naďalej udržiaval styky s kráľovským dvorom, najmä s kráľovnou Eliškou Přemyslovou a neskôr aj s mladým Karolom.
Diela
Roku 1314 po smrti Ota Zbraslavského, prvého spracovateľa Zbraslavskej kroniky (Chronicon Aulae Regiae), prevzal Peter jeho rozpracované dielo. Otove kapitoly čiastočne doplnil, prepracoval a uverejnil ich v prvej knihe, v ktorej zachytil udalosti do roku 1316. V ďalších dvoch knihách opisuje situáciu do roku 1338 a dovŕšil tak Otovu prácu, pričom výrazne rozšíril jeho autorský zámer a vytvoril z pôvodného oslavného diela českého kráľa Václava II. rozsiahle historické dielo.
Do 2. knihy Zbraslavskej kroniky vložil Peter aj časť svojho ďalšieho diela Liber secretorum Aulae Regiae, ktoré rozpráva o zázrakoch, ktoré sa udiali v zbraslavskom kláštore od jeho založenia až po Petrovu dobu. Nevydané zostali dve knihy - kázanie Sermones in festivitatibus summis secundum ordinem Cysterciensem in capitulis faciendi.
Peter sa takisto zaslúžil o vznik zbierky zbraslavských listín – zbraslavský diplomatár.
Posledná zmienka o Petrovi Žitavskom pochádza z 13. januára 1339.
Font (počítače)
Termín font (pozri aj font) má niekoľko podobných definícií:
Saint-Pierre-sur-Dives (kantón)
Saint-Pierre-sur-Dives je francúzsky kantón v obvode Lisieux v departemente Calvados v regióne Dolná Normandia. Skladá sa zo 13 obcí.
Font (počítače)
Rastrové a vektorové fonty
Fonty môžu tvar znakov kódovať v počítači dvoma spôsobmi. Buď ako rastrové mapy alebo ako matematický opis súboru kriviek. Súbor fontu, ktorý je uložený ako rastrový obrázok, je uložený v mriežke napríklad 8 × 16 bodov. Preto pre inú veľkosť znakov musíme použiť iný súbor. Druhou možnosťou je zakódovať tvar znakov do kriviek - úsečiek a oblúkov. Takémuto písmu hovoríme vektorové. Výhodou vektorových fontov je, že ten istý matematický opis umožňuje generovať písmená rôznej veľkosti.
Vektorový font
Aj vektorové písmo musí byť nakoniec prevedené na bitmapový obrázok, pretože monitor aj tlačiareň počítača kreslia obrázky bod po bode. Krivky písma je preto nutné do týchto bodov „rozkresliť“. Formátov na uloženie vektorového písma je niekoľko. Líšia sa práve v spôsobe výpočtu zväčšeného a zmenšeného písma, ako aj v spôsobe prepočtu vektorovej grafiky na bitmapovú.
Dnes sú najpoužívanejšie dva formáty vektorového písma, formát TrueType a formát T1. Ich najväčšou výhodou je rozšírenosť vo viacerých operačných systémoch. V súčasnosti sa však vyvíjajú oba formáty na spoločnej technológii Open Type, vďaka ktorej sa rozdiely medzi týmito písmami začínajú vyrovnávať.
Fonty vo formáte T1 sa tiež nazývajú PostScriptové, pretože sa používajú predovšetkým na vytváranie PostScriptových dokumentov (dokumenty s koncovkou pdf), ktoré pochádzajú od firmy Adobe (firma zaoberajúca sa tvorbou programov pre vektorovú grafiku ako Illustrator či AcrobatReader). Rozšírili sa vďaka tomu, že text uložený v tomto formáte dosahoval kvalitnejšie zobrazenie znakov pri malých veľkostiach písmen. V neprospech tohto formátu hovoril skutočnosť, že firma Adobe si tento formát nechala patentovať, preto sa nemohol voľne používať. PostScriptový formát preto zostal dlhý čas iba nástrojom pre profesionálov. Práve vďaka tomu sa rozšíril formát TrueType, pôvodne vyvinutý firmou Apple. Neskôr sa firma Apple po dohode s Microsoftom, ktorá tento formát začlenila do operačného systému Windows, vzdala svojich autorských práv. Vznikol teda formát fontu, ktorý mohli používať všetci. Neskôr reagovala aj firma Adobe a tiež sa vzdala autorských práv na formát písma T1.
Hlavný rozdiel medzi týmito formátmi je ten, že PostScriptové fonty sú zostavené z kubických Bézierových kriviek a grafémy vo formáte TrueType sú vytvorené z kvadratických B-splajnov. Ďalším rozdielom je fakt, že TrueTypové písma na zväčšovanie a zmenšovanie potrebujú špeciálny program a PostScriptové fonty takýto program nepotrebujú, pretože sú samy o sebe programom. Aj vďaka tejto skutočnosti je formát T1 obľúbený, pretože umožňuje autorsky chrániť písmo nielen ako grafický návrh, ale aj ako program.
Dnes však už rozdiel medzi oboma formátmi nevnímame vďaka formátu OpenType, čo je vlastne akási „obálka“, do ktorej sa dá vložiť písmo v oboch formátoch, takže používateľ nezbadá rozdiel. Font s obrysmi TrueType je uložený v súbore s koncovkou ttf a je podporovaný i na starších systémoch, ktoré formát OpenType nevedia rozpoznať a font s obrysmi PostScriptového písma je uložený v súbore s príponou otf.
Biela veľryba
Biela veľryba (angl. Moby-Dick; or, The Whale, často skrátene Moby-Dick) je román Hermana Melvilla, prvýkrát publikovaný v 1851, v slovenčine prvýkrát v roku 1958.
Román opisuje dobrodružnú cestu námorníka Izmaela na veľrybárskej lodi Pequod kapitána Ahaba (prezývaný Hromovládca). Izmael skoro zistí, že jediný cieľ Ahabovej cesty je nájdenie Bielej veľryby (Moby Dick), krutého a záhadného bieleho vorvaňa tuponosého. Pri prvom stretnutí vorvaň zničil Ahabovu loď a jeho nohu. Teraz je cieľom Ahabovej cesty pomsta.
Biela veľryba je v poradí šiesta kniha, ktorú americký spisovateľ Herman Melville napísal. Po smrti Melvilla sa dielo považovalo len za knižku pre deti, ktorá opisuje dobrodružstvá na mori, no neskôr sa z nej stal jeden z najúspešnejších amerických románov a taktiež kľúčovým dielom amerického romantizmu. Začiatočná veta "Volajte ma Izmael" je jedna z najznámejších fráz západnej literatúry. Izmael je rozprávač príbehu rybárskej lode Pequod, pod velením kapitána Ahaba. Román Biela veľryba zaznamenáva život na mori a filozofickú oslavu života. Dielo opisuje posadnutosť kapitána Ahaba zabiť obrovskú bielu veľrybu. Pre kapitána je biela veľryba priama cesta zla. Život je oceán, v ktorom má sila zla nadvládu. Dielo poukazuje na silu dobra, ktorá musí bojovať až do konca, aby prekonala zlo.
Obsah diela
Rozprávač Izmael je šikovný mladý muž, ktorý pôsobil na obchodnej lodi, no rozhodol sa, že ju vymení za rybársku. Jednu decembrovú noc prichádza do New Bedfordu, kde spoznáva polynézskeho rybára Queequega, s ktorým sa rozhodnú pre plavbu do Nantucketu v Massachusetts. Tam sa nalodia na loď Pequod, ktorej kapitán Ahab je preslávený svojimi dobrodružstvami, ktoré sa medzi námorníkmi šíria. Títo dvaja muži stretnú záhadného muža Elijaha, ktorý sa im snaží naznačiť aké majú problémy s kapitánom. Kapitán Ahab väčšinu času trávi vo svojej kajute, zatiaľ čo hlavný palubný dôstojník Starbuck, ktorý sa stará o chod lode. Druhý dôstojník sa volá Stubb a tretí Flask. Až po určitej dobe strávenej na mori, sa v jedno ráno objaví kapitán Ahab, ktorého vzhľad je odstrašujúci. Od kolena dole mu chýba noha, ktorá je nahradená protézou vyrobenou z čeľustí vorvaňa. Neskôr si kapitán Ahab zvolá celú svoju posádku aby ju oboznámil so svojim tajným plánom zabiť veľkú bielu veľrybu. Jediný Starbuck prejaví odpor. Záhadné tmavé postavy, ktoré sa objavovali na palube lode Pequod, boli kapitánovou vlastnou tajnou posádkou, ktorej členom bol aj záhadný lovec rýb Fedallah (Parsee). Jediná vec, ktorá zaujíma kapitána Ahaba, keď stretne na mori iné lode je či už niekto videl veľkú bielu veľrybu. Po priplávaní do Tichého oceánu, Queequeg náhle smrteľne ochorie a zostrojí si rakvu, ktorá sa však po jeho uzdravení stáva „jediným záchranným člnom” lode Pequod. Následne stretávajú loď Rachel, ktorá žiada o pomoc kapitána Ahaba pri hľadaní strateného člna. Kapitán odmieta pretože sú už veľmi blízko k dosiahnutiu svojho cieľa a tým je nájsť bielu veľrybu. Na ďalší deň konečne zhliadnu Moby Dicka, ktorého prenasledujú dva dni. Moby Dick im spôsobí rozsiahle škody a je zodpovedný aj za zmiznutie Fedallaha. Na tretí deň Moby Dick vypláva na hladinu a odhaľuje Fedallahovu mŕtvolu. Napriek Starbuckovým upozorneniam, kapitán si nedá povedať a pokračuje vo svojom prekliatom love. Moby Dick naráža na loď Pequod, ktorá sa začne potápať. Ako Ahab znova útočí na veľrybu, lano z harpúny, ktoré bolo prichytené na bielej veľrybe sa mu omotá okolo krku a stiahne ho do hlbín mora. Loď Pequod je zranenou veľrybou zničená, jediný ktorý túto plavbu prežije je Ishmael, ktorého zachráni Queequegova rakva.
Hlavné postavy
V tomto diele sa nachádza 30 postáv na palube, čo symbolizuje 30 amerických štátov v tom čase.
Témy v diele Biela veľryba
Cez postavu Izmaela sa autor snaží poukázať na to, že „veľryba“ môže zobrazovať neuveriteľné množstvo významov. V priebehu románu sa autor snaží vykresliť všetkými možnými spôsobmi povahu veľrýb. Toto množstvo spôsobov, ktoré nám Izmael ponúka, naznačuje, že ľudské vedomosti sú vždy obmedzené a nedostatočné. Sú tu vykreslené alegórie, ako napríklad boj medzi človekom a silami prírody. Niekto v Moby Dickovi vidí symbol lovu a niekto zas veľkosť a mystickosť. Najväčší problém vnímania človeka je vidieť v tom, že ako veľryba pláva, väčšinu svojho tela má pod vodou mimo dohľadu, nikto netuší kam smeruje a čo robí. Ľudstvo nevie o všetkom, vie iba nadobudnúť určitý zlomok poznatkov z pozorovania jednotlivcov či prostredia, ku ktorým má prístup. Na prvý pohľad sa zdá, že Pequod (názov lode) je akýmsi ostrovom rovnocennosti a priateľstva uprostred rasistického a hierarchicky usporiadaného sveta. Na palube lodi sú ľudia zo všetkých kútov sveta a rôznych rás, na pohľad sa zdá, že spolu dobre vychádzajú a že sú si rovní. Muži na palube sú platení podľa ich zručností, avšak tú najhoršiu a najnebezpečnejšiu robotu robia väčšinou černosi. Tu autor poukazuje na to, že v skutočnosti si ľudia na palube nie sú až tak rovní.
4101 Ruikou
4101 Ruikou je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil Cutomu Seki 8. februára 1988.
Seltz (obec)
Seltz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Predstava boha
Predstava boha je psychický obraz, zastupujúci komplex archetypickej povahy, ktorý viera stotožňuje s metafyzickou entitou.
Avemetatarsalia
Avemetatarsalia (iné názvy: Pan-Aves, pan-Aves, Panaves, Ornithosuchia [pozri nižšie]) je veľký taxón patriaci do taxónu prajaštery (Archosauria). Do Avemetatarsalia patria tie prajaštery, ktoré sú vývinovo bližšie k dinosaurom než ku krokodílom. Prvýkrát toto označenie použil britský paleontológ Michael Benton v roku 1999.
Ornithosuchia
Termín Ornithosuchia buď označuje Avemetatarsalia alebo alternatívne označuje taxón tvorený čeľaďou Ornithosuchidae a jej sesterskými taxónmi. V minulosti čeľaď Ornithosuchidae patrila (ako sesterská skupina taxónu Ornithodira) pod to, čo sa dnes označuje ako Avemetatarsalia, preto sa taxón Avemetatarsalia označoval (aj) Ornithosuchia - a môže sa tak označovať dodnes, lebo staršia definícia Ornithosuchia nebola viazaná na prítomnosť čeľade Ortnithosuchidae v taxóne.
Systematika
Avemetatarsalia (Pan-Aves, Ornithosuchia):
V niektorých systémoch (vrátane hlavného systému používaného na slovenskej wikipédii) sú - z čisto praktických dôvodov - z taxónu Avemetatarsalia vyňaté vtáky (tvoria samostatnú triedu blanovcov).
Willie Alexander
Willie „Loco“ Alexander (* 13. január 1943, Philadelphia, Pensylvánia, Spojené štáty) je americký spevák a klávesista, najviac známy ako člen záverečnej zostavy bez Lou Reeda skupiny The Velvet Underground.
V šesťdesiatych rokoch opustil rodnú Pensylvániu a presťahoval sa do Bostonu, kde založil folkové duo Baba & Willie Loco. V roku 1964 spoluzaložil skupinu The Lost. V roku 1967 bol členom skupiny Glass Menagerie, v ktorej sa stretol s ďalším neskorším členom Velvet Underground Dougom Yuleom. V roku 1971 sa stal členom skupiny The Velvet Underground, ktorú v nasledujúcom roku opustil. V roku 1975 vydal tri sólové single a založil skupinu Boom Boom Band. Skupina vydala dva albumy pre MCA Records a v roku 1978 sa rozpadla. V roku 1981 vyšiel prvý sólový album Solo Loco. Po vydaní debutového albumu založil skupinu Confessions, ktorá vydala dva albumy a rozpadla sa.