cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Caroline Herschelová
Mladosť
Tento objav viedol k tomu, že William získal od kráľa Juraja III. stály ročný plat, bol menovaný kráľovským astronómom a mohol sa tak natrvalo venovať svojej záľube - pozorovaniu hviezdnej oblohy. Aj hudobná kariéra Caroline sa tým skončila, pretože ako asistentka kráľovského astronóma začala v roku 1787 poberať stály ročný plat 50 libier, a hudbe sa už nemusela venovať.
V roku 1786 poslal kráľ Williama do Göttingenu, aby tam odovzdal jeden zo svojich nových ďalekohľadov, a Caroline sa sama starala o jeho hvezdáreň. Tiež sama pozorovala a 1. augusta 1786 objavila kométu. Bola prvou ženou v histórii, ktorá objavila kométu.
Ďalšiu kométu objavila pred Vianocami roku 1788. V tom čase už bývala sama, lebo William sa v máji oženil. Aj naďalej mu však pomáhala pri pozorovaní.
V rokoch 17961798 sama vykonala kontrolu Flamsteedovho katalógu hviezd a opravy vyšli v roku 1798 na náklady Kráľovskej spoločnosti.
William mal dobré vzťahy s kráľovskou rodinou a, ako si Caroline poznamenala do svojho denníka, 23. februára 1801 ju navštívili princezné Augusta a Amalia v sprievode grófa z Cambridge.
V roku 1822 zomrel William, jeho prácu dokončoval jeho syn John a Caroline odišla späť do Hannoveru. Žila zo svojho dôchodku 50 libier a starala sa o svojho chorého brata Dietricha až do jeho smrti v roku 1827.
Od apríla 1825 ešte vykonávala podľa písomných pokynov svojho synovca Johna kontrolu údajov v katalógoch vytvorených Williamom, a tieto údaje usporiadala do "zón". Vznikol tak Zone Catalogue, ktorý bol vytvorený hlavne pre Johna, a preto nebol nikdy publikovaný. John Herschel otcove údaje a svoje údaje zistené pri päťročnom pobyte v južnej Afrike spracoval do katalógu publikovaného v roku 1864.
Za svoju prácu dostala v roku 1828 od Kráľovskej astronomickej spoločnosti Gold Medal a v roku 1835 sa stala čestným členom Kráľovskej astronomickej spoločnosti. V roku 1838 bola menovaná čestným členom Kráľovskej írskej akadémie. Dva roky pred svojou smrťou ešte dostala Prussian Gold Medal for Science.
Zomrela vo veku 98 rokov 9. januára 1848 v Hannoveri, kde je tiež pochovaná.
Jej meno nesie kráter C. Herschel na Mesiaci, asteroid objavený v roku 1888 bol o rok neskôr nazvaný 281 Lucretia, čo bolo Carolinino druhé meno.
Dielo
náhľad|Caroline Herschelová vo veku 92 rokov
Publikácie
Caroline Herschel zverejňovala svoje články prostredníctvom svojho brata Williama v časopise Kráľovskej učenej spoločnosti nazvanom Philosophical Transactions. Boli to tieto články:
Ancenis
Ancenis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chalcedónsky koncil
náhľad|Chalcedónsky koncil ([[Vasilij Ivanovič Surikov, 1876)]] Chalcedónsky koncil bol štvrtým ekumenickým koncilom v dejinách cirkvi. Konal sa v dňoch 8. októbra až 1. novembra 451 v meste Chalcedón v Bitýnii v Malej Ázii (dnes je to časť IstanbuluKadıköy).
Katolícka a ortodoxná cirkev uznáva závery tohto koncilu za záväznú súčasť svojej náuky.
Koncil rozhodol v dlhotrvajúcom a veľmi ostrom spore týkajúcom sa vzťahu božskej a ľudskej prirodzenosti v Ježišovi Kristovi v prospech náuky o dvoch prirodzenostiach (duofyzitizmus). Odsúdil teda monofyzitizmus (a miafyzitizmus) i nestorianizmus a sformuloval tzv. Chalcedónske vyznanie viery. To vyznáva, že Ježiš Kristus, ako druhá osoba Najsvätejšej Trojice, mal súčasne ľudskú i božskú prirodzenosť, pričom tieto dve prirodzenosti nie sú v Kristovi „ani zmiešané, ani oddelené“ (tzv. náuka o dvoch prirodzenostiach, duofyzitizmus). Koncil odmietajú tzv. orientálne cirkvi.
Pozostatky nestorianizmu
V tej dobe sa tiež objavili sýrske preklady diel dvoch už zomrelých antiochijských teológov, Diodora z Tarzu a Theodora z Mopsuestie. Tieto spisy však napomohli len novému rozkvetu heretických názorov medzi Arménmi. Po intervencii konštantínopolského arcibiskupa Prokla tak boli obaja autori na celom kresťanskom Východe zavrhnutí ako heretici.
Eutychova kontroverzia
Onedlho po Cyrilovej smrti († 27. jún 444) začal istý vplyvný konštantínopolský archimandrita Eutyches hlásať akúsi mierne modifikovanú kristológiu, ktorou chcel zabrániť novému šíreniu nestoriánstva – tak o tom píše aj vo svojom liste rímskemu pápežovi Levovi I. v roku 448. Eutyches o sebe tvrdil, že je len verným žiakom Cyrila...
Cyril učil, že v Ježišovi Kristovi „existuje len jedna φύσις [fýsis], a to φύσις vteleného Božieho Slova“. Cyril chápal grécky pojem φύσις zrejme vo význame zodpovedajúcom latinskému pojmu persona (osoba), zatiaľ čo grécki filozofi by ho do latinčiny preložili skôr ako natura (prirodzenosť). Mnohí tak pochopili Eutychovo učenie v tom zmysle, že je to pokus o akúsi renesanciu arianizmu – len z opačnej strany. Arius totiž odmietal božstvo – božskú prirodzenosť – Ježiša Krista, kým Eutyches v podstate odmietal prijať jeho úplné človečenstvo – ľudskú prirodzenosť.
V novembri 448 na akejsi lokálnej synode v Konštantínopole označil biskup Eusebius z mesta Dorylaion Eutycha za heretika. Eusebius žiadal, aby bol Eutyches zbavený svojho úradu, no konštantínopolský arcibiskup Flavianos sa nechcel príliš púšťať do takéhoto sporu – bral totiž ohľad na Eutychovu vynikajúcu reputáciu. I napriek tomu bol však Eutyches nakoniec zosadený a označený za heretika.
Vtedajší cisár Theodosius II. ani alexandrijský patriarcha Dioskoros I. toto rozhodnutie konštantínopolskej synody neprijali.
Cisár zvolal na rok 449 do Efezu nový koncil, na ktorý pozval aj pápeža Leva I. Ten pozvanie prijal a vyslal tam svojich osobných legátov.
„Latrocínium“ v Efeze
Flavianos medzitým dospel k názoru, že Eutyches skutočne zastáva mylné učenie, a rozhodol sa informovať o tom aj pápeža Leva I. Pápež odpovedal Flavianovi listom (v cirkevných dejinách dnes známym pod názvom Tomus ad Flavianum), v ktorom jasne vysvetlil svoje stanovisko, (prípadné) odsúdenie Eutycha však už prenechal na rozhodnutie samotného koncilu.
Koncil, zvolaný Theodosiom II., sa zišiel 8. augusta 449 v Efeze. Zúčastnilo sa ho 130 biskupov a predsedal mu vplyvný alexandrijský patriarcha Dioskoros I.
Dioskoros však zabránil pápežským legátom, aby verejne prečítali už spomínaný pápežov list Flavianovi. Na príkaz cisára bolo hlasovacie právo odopreté každému, kto hlasoval na predchádzajúcej synode za Eutychovo zosadenie. V dôsledku toho koncil rozhodol v prospech Eutycha, arcibiskupa Flaviana zosadil a poslal do vyhnanstva, no krátko nato Flavianos zomrel († 11. august 449).
Rozhodnutie tohto koncilu vyhrotilo vzťahy medzi Východom a Západom, takže hrozila dokonca schizma; koncil sa vyslovil priamo proti pápežovmu vyhláseniu. Pápež sám neskôr tento koncil nazval „synodou zlodejov“ – latrocinium – a odmietol akceptovať jeho závery.
A tak tento snem nakoniec vošiel do dejín pod názvom Latrocinium Ephesinum (Zbojnícka/Lupičská synoda).
Chalcedónsky koncil
Situácia sa naďalej zhoršovala: pápež požadoval zvolanie nového koncilu, ale cisár odmietal akékoľvek ústupky. Veľký vplyv na Theodosia II. mal v tejto veci jeho dvorný eunuch a významný štátny úradník Chrysafios. Chrysafiovým krstným otcom bol totiž samotný Eutyches! A preto sa i cisár prikláňal k názoru, že Kristus mal v podstate len jednu – a to božskú prirodzenosť.
Pomery zmenila až náhla smrť cisára Theodosia II. († 28. júl 450).
Zástancovia duofyzitizmu vycítili vhodnú príležitosť, aby vyvinuli účinnú iniciatívu. Thedosiova sestra Aelia Pulcheria uzavrela spojenectvo s pápežom Levom I., zbavila sa vplyvu Chrysafia a neskôr ho nechala popraviť. Konštantínopolského archimandritu Eutycha poslala do vyhnanstva. Aelia Pulcheria si vzala za manžela tribúna cisárskej gardy Markiana a postarala sa, aby bol korunovaný za cisára.
Nový cisár Marcianus zastával názory už zosnulého arcibiskupa Flaviana i pápeža Leva I. Hneď po nástupe na cisársky trón zvolal nový koncil.
Vtedajší konštantínopolský arcibiskup Anatolios, ktorý bol pôvodne prívržencom monofyzitizmu, prešiel na duofyzitistickú stranu. Videl v tom príležitosť, ako presvedčiť pápeža, aby uznal druhé miesto Konštantínopolu v hierarchii patriarchálnych sídel.
Cisár však nechcel zvolať koncil na územie Itálie, ale opäť na Východe. Pápež Lev I. bol pozvaný predsedať koncilu. Vyhostení biskupi sa smeli vrátiť do svojich diecéz a Flavianovo telo bolo prenesené do hlavného mesta a pochované so všetkými poctami.
Koncil sa mal pôvodne konať v Nicei, v poslednej chvíli ho však presunuli do Chalcedónu, kde bol slávnostne otvorený 8. októbra 451.
Koncilu nakoniec predsedal (aj) pápežský legát Paschasinus. Lev I. koncilu zaslal list, v ktorom odsúdil Latrocinium Ephesinum (tzv. Zbojnícku synodu) a opäť vysvetlil náuku o Vtelení Božieho Syna tak, ako ju už predtým sformuloval v liste Flavianovi. Jednalo sa o najhojnejšie zastúpený koncil v staroveku, zúčastnilo sa ho zhruba 500 až 600 biskupov (údaje sa rôznia), všetci pochádzali z východnej časti Rímskej ríše, výnimku predstavovali len štyria pápežskí legáti a dvaja biskupi zo severnej Afriky.
Paschasinus odoprel hlasovacie právo Dioskorovi I., ktorý na predchádzajúcom koncile exkomunikoval pápeža.
Koncil mal 17 pracovných zasadnutí. Všetky však prebiehali pod prísnym dohľadom cisárovnej Aelie Pulcherie a konštantínopolského arcibiskupa Anatolia.
Markian si želal, aby koncil prebehol rýchlo a rázne. Požiadal ho, aby však najprv zaujal stanovisko k teologickým sporom, a až potom prikročil k personálnym otázkam.
Konciloví otcovia považovali za nevyhnutné zhodnúť sa na novej formulácii Vyznania viery a zároveň poukazovali na skutočnosť, že ich názor na predmetnú náuku obsahuje už Levov list Flavianovi (Tomus ad Flavianum). Po verejnom prečítaní tohto listu údajne sami účastníci koncilu zvolali: „''Ústami Leva prehovoril Peter. To je to, v čo veríme. Toto je viera apoštolov.''“
Biskupi boli vyzvaní, aby podpísali svoj súhlas s náukou obsiahnutou v Tomus ad Flavianum, ale skupina trinástich biskupov z Egypta to odmietla. Cisár preto nariadil zostaviť nové Vyznanie viery a jeho text predložiť koncilovým otcom. Nedošlo však ku konsenzu, navrhovaný text sa ani nezachoval.
Paschanius pohrozil, že sa vráti do Ríma a zvolá koncil tam. Marcianus ho podporil – s tým, že ak sa biskupi nedohodnú na dodatku ku Krédu, bude nutné koncil premiestniť. Tento dodatok bol napokon schválený, hovorí sa v ňom o spojení dvoch prirodzeností v jedinej osobe Ježiša Krista:
Koncil odsúdil tak miafyzitizmus (a monofyzitizmus) ako i nestorianizmus a presadil takú dogmatickú formuláciu, ktorá dodnes predstavuje základ kristológie ortodoxnej, katolíckej, anglikánskej a v podstate i protestanskej cirkvi:"Jeden a ten istý Kristus, jednorodený Syn a Pán, má dve nezmiešané, nezmeniteľné, neoddelené a nedeliteľné prirodzenosti (φύσεις), pričom v žiadnom ohľade nie sú (kvôli ich koexistencii v jednom a tom istom Kristovi) zrušené ich rozdiely, práve naopak: ich charakteristické vlastnosti sú zachované a sú spojené v jednej osobe a hypostáze (v jednom a tom istom Ježišovi Kristovi)."Táto formulácia predstavuje vlastne akési zhrnutie obsahu viacerých významných (vieroučných) textov: dogmatických záverov Efezského koncilu z roku 431, listu pápeža Leva I. arcibiskupovi Flavianovi (Tomus ad Flavianum) či listov Cyrila Alexandrijského patriarchovi Nestoriovi.
Chalcedónsky koncil potvrdil, že Panna Mária je oprávnene uctievaná ako Θεοτόκος (Theotókos, Matka Božia).
Koncil zbavil funkcie alexandrijského patriarchu Dioskora I. a poslal ho do vyhnanstva. Je potrebné si však uvedomiť, že takéto a podobné rozhodnutia boli prakticky možné len preto, lebo viacerí vplyvní biskupi prešli na stranu duofyzitov: bývalý miafyzitistický biskup Juvenal bol potvrdený ako jeruzalemský patriarcha, biskupi Teodoret z Kýru a Ibas z Edessy, ktorí boli v roku 449 zbavení svojich úradov, boli vrátení späť do funkcií.
Aigrefeuille-sur-Maine (obec)
Aigrefeuille-sur-Maine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Chalcedónsky koncil
Chalcedónsky koncil
Za najproblematickejší sa považuje tzv. 28. kánon. (Je to pôvodne text rezolúcie prijatej počas 16. zasadnutia koncilu.) Týmto kánonom boli potvrdené privilégiá Konštantínopolského patriarchátu z roku 381, bolo definované nadradené postavenie Konštantínopolského patriarchátu voči Antiochijskému a Alexandrijskému patriarchátu a de facto rovnocenné postavenie Konštantínopolu vo vzťahu k Rímu, pričom Rímu sa priznal len čestný primát. Tento kánon narazil ihneď na veľký odpor zo strany rímskeho pápeža.
Katedrála svätého Michala (Alba Iulia)
náhľad|Katedrála sv. Michala Katedrála svätého Michala v rumunskom meste Alba Iulia je katedrálny chrám rímskokatolíckej arcidiecézy Alba Iulia.
Chalcedónsky koncil
Chalcedónsky koncil
Staroveká grécka zbierka kánonov Chalcedóskeho koncilu obsahuje ešte aj 29. kánon (jeho text pochádza z materiálov 19. zasadnutia koncilu) a 30. kánon (jeho text nachádzame v dokumentoch 4. zasadnutia koncilu).
Kánony
Kánon 1."Uznali sme za správne, aby boli zachovávané (všetky) kánony, na ktorých sa svätí otcovia uzniesli až doteraz na každom sneme."
Kánon 2."Biskup, ktorý za peniaze vykoná svätenie vkladaním rúk a ponúkne (tak) na predaj nepredajnú milosť, za peniaze ustanoví biskupa, kňaza alebo diakona alebo inú duchovnú osobu, alebo za peniaze povýši (niekoho) na ekonóma (οἰκονόμος – správca cirkevného majetku) alebo ekdika (ἔκδικος – obhajca, zvlášť chudobných, v procesoch pred cirkevnými inštitúciami) alebo paramonara (παραμονάριος – jeho povinnosťou bola stála prítomnosť na posvätných miestach pre zabezpečenie ochrany a starostlivosti o návštevníkov) alebo vôbec (ustanoví niekoho) do akéhokoľvek cirkevného úradu (len) pre svoj hanebný zisk, nech je zbavený svojej vlastnej hodnosti, ak bude usvedčený, že sa o takýto čin pokúsil. Osoba ním ustanovená nemá požívať nijaké práva (vyplývajúce) z kúpeného vysvätenia vkladaním rúk alebo z povýšenia. Nech je jej odňatý stav alebo úrad, ktoré nadobudla za peniaze. Kto bude usvedčený z takéhoto hanebného a nezákonného úplatkárstva, nech je, ak pôjde o duchovného, zbavený svojej hodnosti; ak však pôjde o laika alebo mnícha, nech je naňho uvrhnutá kliatba (ἀναθεματιζέσθω)."
Kánon 3."Svätý snem sa dozvedel, že niektoré osoby duchovného stavu z hanebnej ziskuchtivosti si prenajímajú cudzie statky a starajú sa o svetské záležitosti, o služby Božie nedbajú a obchádzajú domy svetských ľudí a prijímajú (od nich) zo zištnosti príkazy vzťahujúce sa na majetok. Svätý a veľký snem (ἡ ἁγία καὶ μεγάλη σύνοδος) preto rozhodol, že v budúcnosti nikto, či už biskup, kňaz alebo mních, nesmie si prenajímať statky ani vykonávať (takéto) svetské veci, iba ak by bol podľa zákonných ustanovení povolaný vykonávať povinné (zákonné) zastupovanie maloletého alebo ak mu miestne príslušný biskup nariadi, aby sa staral o cirkevné veci alebo siroty a bezradné vdovy alebo o osoby, ktoré, v bázni Božej, zvlášť potrebujú ochranu cirkvi. Kto v budúcnosti poruší toto ustanovenie, bude sa musieť podrobiť cirkevnému trestu."
Kánon 5."Bolo rozhodnuté, že zostávajú v platnosti rozhodnutia svätých otcov o biskupoch a duchovných, ktorí (stále) prechádzajú z mesta do mesta."
Kánon 6."Nikto nemá byť položením rúk vysvätený za kňaza ani diakona alebo iný stupeň cirkevnej hodnosti, ak zároveň nebude pridelený k (nejakému) chrámu v meste, na vidieku alebo ku chrámom mučeníkov alebo ku kláštoru. Svätý snem rozhodol, že ustanovenie osôb (do nejakej duchovnej funkcie), ktoré (však) budú vysvätené vkladaním rúk bez toho, aby boli súčasne pridelené k určitému miestu, sa pokladá za právne neúčinné a že nemajú byť nikde prijímané do služby – na hanbu tých, ktorí ich takto ustanovili."
Kánon 7."Rozhodli sme, že osoby, ktoré už raz boli prijaté do duchovného stavu alebo medzi mníchov, nemajú vykonávať vojenskú službu ani nadobúdať svetské hodnosti. Kto sa toho dopustí a nevráti sa kajúcne k tomu, čo si už skôr vyvolil pre slávu Božiu, na toho bude uvalená kliatba."
Kánon 8."Duchovní, pridelení ku chudobincom, kláštorom a chrámom mučeníkov, sú podľa ustanovenia svätých otcov podriadení miestne príslušnému biskupovi a nie sú oprávnení svojvoľne a jednostranne sa vymaniť spod jeho právomoci. Kto sa akýmkoľvek spôsobom previní proti tomuto ustanoveniu a nepodrobí sa právomoci príslušného biskupa, nech je, ak pôjde o duchovného, potrestaný podľa (platných príslušných) kánonov, ak pôjde o mnícha alebo laika, nech je vylúčený z cirkevného spoločenstva."
Kánon 9."Duchovný, ktorý má (súdny) spor s iným duchovným, nesmie obísť svojho biskupa a obrátiť sa priamo na svetský súd, ale najprv musí svoju vec prejednať u príslušného biskupa alebo s jeho povolením sa podrobiť rozhodnutiu súdu (zloženého) z ľudí, na ktorých sa zhodnú obe strany. Kto poruší tento predpis, bude potrestaný podľa ustanovení kánonov. Duchovný, ktorý má súdny spor so svojím alebo iným biskupom, má svoj spor predložiť oblastnému snemu. Biskup alebo duchovný, ktorí majú sťažnosť na metropolitu svojej oblasti, majú ju predložiť buď exarchovi veľkej oblasti alebo biskupskému stolcu v Konštantínopole a prejednať (tu pred nimi) svoju sťažnosť."
Kánon 10."Nie je prípustné, aby bol duchovný začlenený do cirkvi súčasne na dvoch miestach, totiž v tej obci, kde bol pôvodne vysvätený vkladaním rúk, a v tej, do ktorej, (vedený) len túžbou po zbytočnej sláve, prešiel, pretože je väčšia. Kto tak jedná, má byť navrátený do tej cirkvi, pre ktorú bol pôvodne vysvätený vkladaním rúk, a jedine v tej smie vykonávať svoj (duchovný) úrad. Kto bol preložený z jednej cirkvi do druhej, nesmie mať (už) účasť na ničom, čo sa týka predchádzajúcej cirkvi, jej chrámov mučeníkov, chudobincov, alebo v domoch určených pre ubytovanie pútnikov. Svätý snem rozhodol, že má byť zbavený svojej hodnosti každý, kto po vyhlásení tohto rozhodnutia veľkého a všeobecného snemu čokoľvek podnikne proti tomuto zákazu."
Kánon 11."Rozhodli sme, aby všetci chudobní a osoby prosiace o podporu, obracali sa, ak bude ich chudoba preukázaná, na veriacich len s cirkevnými listami pokoja a nie s (inými) doporučujúcimi listinami, pretože doporučujúce listy sa majú vydávať len osobám, o ktorých niet pochybností.""Poznámka: List pokoja bol dokument, ktorým sa potvrdzovalo chudobné postavenie laickej osoby. Doporučujúci list dostával duchovný, keď prechádzal do druhej diecézy. Laikovi sa dával, ak už vykonal uložené pokánie alebo ako potvrdenie, že opäť môže pristupovať k eucharistii."
Kánon 12."Dozvedeli sme sa, že niektoré osoby sa obracajú na úrady, aby cestou (rôznych úradných) pragmatických listín rozdelili jednu oblasť na dve a aby tak v jednej oblasti boli dvaja metropoliti (δύο μητροπολίτεσ). Svätý snem preto rozhodol, že žiadny biskup nesmie v budúcnosti nič podobné podniknúť. Kto sa niečoho podobného dopustí, bude zbavený svojej hodnosti. Mesto, ktorému bolo cisárskymi listinami udelené čestné označenie metropola (μητρόπολις), nech je spokojné s touto poctou, rovnako ako biskup, ktorý spravuje svoje cirkevné spoločenstvo, a uznáva práva skutočnej metropoly."
Kánon 13."Cudzí a v inom meste neznámi duchovní nesmú tam konať bohoslužby bez doporučujúcich listín svojho vlastného biskupa."
Kánon 14."Vzhľadom k tomu, že v niektorých diecézach sa dovoľuje žalmistom a spevákom vstupovať do manželstva, rozhodol svätý snem, že žiadnemu z nich však nemá byť dovolené, aby si vzal za manželku osobu iného náboženského vyznania. Deti, narodené z takéhoto manželstva a už skôr pokrstené u kacírov, majú privádzať do spoločenstva s katolíckou (všeobecnou) cirkvou (τῇ κοινωνίᾳ τῆς καθολικῆς ἐκκλησίας), a tie, ktoré doposiaľ ešte neboli pokrstené, nesmú dať pokrstiť u kacírov. Nesmú ani uzatvárať sobáš s kacírom, Židom alebo pohanom s výnimkou prípadu, ak sa osoba zosobášená s pravoverným veriacim zaviaže, že príjme ortodoxnú vieru. Kto poruší toto rozhodnutie svätého snemu, bude postihnutý trestom, podľa ustanovení (príslušných) kánonov."
Kánon 15."Ženu možno ustanoviť za diakonisu až po tom, čo dovŕši vek štyridsiatich rokov a po dôkladnom preskúmaní. Ak po svojom vysvätení, hoci by zotrvala nejakú dobu v tejto službe, vstúpi do stavu manželského, bude na ňu uvalená kliatba, pretože urazila milosť Božiu, a tak isto (bude uvalená kliatba) aj na toho, kto sa s ňou spojil.""Poznámka: Diakonisy boli vysväcované v rámci zvláštneho obradu. Ich úlohou bolo napr. pomáhať pri krste žien či hlásať Božie slovo v ženských komunitách. Boli viazané celibátom. V 12. storočí prestala na kresťanskom Východe táto funkcia existovať."
Kánon 16."Ženám, ktoré sa zasvätili Bohu (zložili sľub celibátu, no nie sú mníškami), a (tiež všetkým) tým, ktorí sú v mníšskom stave, nie je dovolené uzatvárať manželstvo. Kto tak urobí, bude vylúčený z cirkevného spoločenstva. Rozhodli sme však, že príslušný biskup je oprávnený prejaviť blahosklonnosť (φιλανθρωπία) voči týmto osobám."
Kánon 17."Cirkevné spoločenstvá, ktoré sú v jednotlivých diecézach v dedinách alebo na predmestiach, vždy spadajú do kompetencií miestneho biskupa. Platí to tým viac v takom prípade, ak spadali do právomocí tohto biskupa preukázateľne dlhšie než tridsať rokov a on ich aj (skutočne) spravoval. Ak by však vznikol nejaký spor, sú tí, ktorí sa cítia ukrátení na svojich právach, oprávnení predostrieť túto záležitosť oblastnému snemu. Ak by sa niekto cítil ukrivdený zo strany svojho metropolitu, nech túto záležitosť rozsúdi exarcha veľkej oblasti alebo Konštantínopolský biskupský stolec, ako už bolo povedané (vyššie). Je žiadúce, zvlášť u novozaložených miest, aby sa hranice cirkevných obcí prispôsobili civilným hraniciam obcí."
Kánon 18. "Príprava zločinu, založenie zločineckej skupiny a zločin sám sú absolútne zakázané (už) svetskými zákonmi. O to viac sa cirkev musí snažiť, aby účinne zabránila, aby sa takéto skutky vôbec diali. Ak sa preukáže, že nejaké osoby duchovného alebo mníšskeho stavu sa vzájomne zaviazali prísahou alebo zakladajú zločinecké tlupy alebo (inak) stroja úklady proti biskupom, alebo proti svojim spolubratom, nech sú zbavené svojich hodností."
Kánon 20."Duchovným, ustanoveným pre (určitú miestnu) cirkev nie je dovolené, ako sme sa už uzniesli, prejsť do cirkvi v inom meste. Musia sa uspokojiť s tou cirkvou, v ktorej sa im dostalo cti konať bohoslužby. Výnimka platí len pre tých, ktorí musia pre vonkajšie okolnosti nevyhnutne prejsť do inej cirkvi. Ak prijme niektorý biskup, po vydaní tohto nariadenia, (takého) duchovného, ktorý spadá do právomoci iného biskupa, nech sú, podľa nášho rozhodnutia, tak biskup, ktorý ho prijal, ako aj duchovný, ktorý ním bol prijatý, vylúčení z cirkevného spoločenstva, do tej doby, pokiaľ sa duchovný, ktorý odišiel, nevráti do svojej (pôvodnej miestnej) cirkvi."
Kánon 21."Sťažnosti či už duchovných alebo laikov na biskupov alebo iné duchovné osoby nech nie sú prijímané bez predchádzajúceho prešetrenia; predbežne sa má zistiť, akú osobnú povesť majú v spoločnosti (títo sťažovatelia)."
Kánon 22."Zakazuje sa, aby si duchovné osoby po smrti svojho biskupa prisvojovali veci, ktoré mu patrili, ako to bolo zakázané už v starších kánonoch. Kto sa toho dopustí, hrozí mu, že bude zbavený svojej hodnosti."
Kánon 23."Dozvedeli sme sa, že niektoré osoby duchovného alebo mníšskeho stavu bez príkazu svojho biskupa a niektoré osoby dokonca po svojom vyobcovaní z cirkevného spoločenstva prichádzajú do cisárskeho sídelného mesta Konštantínopolu, dlhú dobu sa tam zdržiavajú, vyvolávajú zmätky a porušujú poriadok v cirkvi a dokonca spôsobujú neporiadky i v domoch niektorých ľudí. Svätý snem sa preto uzniesol, že ekdik svätej konštantínopolskej cirkvi má tieto osoby najprv vyzvať, aby opustili sídelné mesto. Ak budú ďalej nehanebne pokračovať vo svojom konaní, budú tým istým ekdikom nútene vyhostené a dopravené späť do svojho (domovského) mesta."
Kánon 24."Kláštory, ktoré už raz boli (kánonicky) vysvätené, majú natrvalo zostať kláštormi, veci, ktoré im patria, im majú patriť aj naďalej, a nemajú v budúcnosti slúžiť ako svetské obydlia. Kto sa proti tomuto previní, bude potrestaný podľa (príslušných platných) kánonov."
Kánon 25."Dozvedeli sme sa, že niektorí metropoliti sa náležite nestarajú o im zverené stádo a odkladajú vysviacky (miestnych) biskupov. Svätý snem preto rozhodol, že vysviacka biskupa sa má vykonať do troch mesiacov (od uprázdnenia biskupského stolca), pričom túto lehotu možno predĺžiť iba vtedy, ak by to bolo potrebné z nejakého naliehavého dôvodu. Kto poruší toto rozhodnutie, na toho bude uvalený cirkevný trest. Príjmy osirotenej cirkvi bude v tomto medziobdobí starostlivo spravovať jej ekonóm."
Kánon 26."Dozvedeli sme sa i to, že v niektorých cirkvách biskupi spravujú cirkevný majetok bez ekonómov. Bolo preto rozhodnuté, že každá cirkev, ktorá má biskupa, musí mať (aj) ekonóma z radov vlastného duchovenstva. Ekonóm má spravovať cirkevný majetok podľa pokynov svojho biskupa, aby hospodárenie cirkvi nebolo bez dozoru, aby sa neplytvalo cirkevným majetkom a aby z tohoto dôvodu neboli vznášané sťažnosti na duchovné osoby. Kto bude jednať proti tomu nariadeniu, bude potrestaný podľa božských kánonov."
Kánon 27."Svätý snem rozhodol, že ten, kto násilne unesie ženu, aby s ňou mohol uzavrieť manželstvo, kto pri tom napomáha alebo inak chráni únoscov, bude, ak je to duchovná osoba, zbavený svojej hodnosti, ak je to laik, bude naňho uvrhnutá kliatba."
Katedrála svätého Michala (Alba Iulia)
Dejiny
Katedrála patrí medzi najstaršie rímskokatolícke chrámy na území rumunského Sedmohradska. Postavená bola v 11. storočí, počas začiatkov uhorského štátu a christianizácie starých Maďarov na mieste staršieho kresťanského chrámu zo 7. storočia. V roku 1242 ju zničili mongolské vojská Batu-chána, ktoré plienili Uhorsko v rokoch 1241 až 1242.
V roku 1277 bola dokončená rekonštrukcia chrámu. Chrám prežíval svoj rozkvet v 15. storočí, keď ho rozšíril uhorský veľmož Ján Huňady, ktorý je v chráme aj pochovaný. V roku 1439 katedrálu vážne poškodili turecké vojská počas vpádu do Uhorska. Katedrála sa stala centrom rímskeho katolicizmu v Sedmohradsku aj počas tureckej okupácie a šírenia reformačného hnutia, ktoré podporovali sedmohradské kniežatá. V roku 1601 bol opäť poškodený vpádom rumunských vojsk a neskôr ho opäť poškodili Turci. V súčasnosti je duchovným centrom rímskokatolíckych veriacich maďarskej, nemeckej i rumunskej národnosti.
Aigrefeuille-sur-Maine (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podtatranský kraj
Týždenník bol orgánom Republikánskej zemedelskej a maloroľníckej strany, regionálneho charakteru. Vychádzal v Liptovskom Mikuláši, tlačil sa v Košiciach. Týždenník uverejňoval aj romány na pokračovanie, napr. Jožo Nižnánsky: Čachtická pani.
Nadia Comaneciová
Nadia Elena Comaneciová (v rumunskej verzii priezviska Comăneci, v anglickej Comaneci, * 12. november 1961, Onești, Rumunsko) je bývalá rumunská športová gymnastka, držiteľka piatich zlatých, troch strieborných a jednej bronzovej olympijskej medaily a prvá športová gymnastka, ktorá získala v olympijskej súťaži najvyššiu možnú známku v hodnote 10,00. Považuje sa za jednu z najvýznamnejších športovkýň 20. storočia a jednu z najúspešnejších svetových gymnastiek v dejinách.
V roku 1989, krátko pred pádom komunistického režimu v Rumunsku emigrovala cez Maďarsko a Rakúsko do USA, kde sa natrvalo usadila. V roku 1996 sa vydala za bývalého amerického gymnastu Barta Connera. Od 29. júna 2001 je naturalizovaná štátna príslušníčka Spojených štátov.
Chalcedónsky koncil
Kánony
Kánon 28."Úplne súhlasiac s ustanoveniami svätých otcov a uznávajúc teraz prečítané kánony, prijaté stopäťdesiatimi Bohu najmilšími biskupmi, ktorí sa zišli na sneme v dňoch zbožnej pamäti Theodosia v sídelnom meste Konštantínopole, novom Ríme, uznášame sa a ustanovujeme to isté o výsadách najsvätejšej cirkvi v Konštantínopole, novom Ríme. Stolcu starého Ríma priznali otcovia príslušné výsady, pretože Rím bol sídelným mestom (cisára). Z takéhoto istého dôvodu ako stopäťdesiat Bohu najmilších biskupov poskytli sme rovnaké výsady (ἴσα πρεσβεῖα) najsvätejšiemu stolcu nového Ríma oprávnene rozhodnúc, že mesto, ktorému sa dostalo cti byť sídelným mestom cisára a senátu a má rovnaké výsady ako starý sídelný Rím, má byť rovnako povýšený i v cirkevných záležitostiach, a má byť na druhom mieste po ňom. Preto nech sú metropoliti oblasti Pontskej, Ázijskej a Tráckej a tiež biskupi národov iných národov v menovaných oblastiach ustanovovaní svätým stolcom najsvätejšej cirkvi konštantínopolskej. V súlade s predpismi božských kánonov (preto vždy) metropolita spomenutej oblasti a spolu s biskupmi jeho provincie ustanovuje biskupov pre svoju provinciu. Metropolitov uvedených oblastí má však, ako bolo povedané, ustanoviť konštantínopolský arcibiskup po vykonaní súhlasnej voľby podľa zvykového práva, o ktorej bude upovedomený."
Kánon 29."Znížiť biskupa na stupeň kňazský sa vyhlasuje za svätokrádež (ἱεροσυλία). Komu preukázateľne bráni nejaké previnenie vo vykonávaní biskupského úradu, nemôže zastávať ani kňazský úrad. Ak bol však biskup zbavený svojej biskupskej hodnosti bez akéhokoľvek previnenia, musí mu byť jeho biskupská hodnosť bezodkladne prinavrátená."
Kánon 30."Najzbožnejší biskupi v Egypte odsunuli toho času podpísanie posolstva najsvätejšieho arcibiskupa Leva, nie z dôvodu, že by odporovalo všeobecnej viere, ale preto, že dodržujú zvykové právo platné v egyptskej oblasti, že nič podobného nemajú vykonať bez rozhodnutia a súhlasu svojho arcibiskupa, a žiadajú preto, aby im bol povolený odklad (tohto podpisu) do ustanovenia nového biskupa vo veľkom meste Alexandrii (Ἀλεξανδρέια μεγαλοπόλις). Považujeme za primerané, že im, úplne rešpektujúc ich súčasné postavenie, stanovujeme lehotu do ustanovenia arcibiskupa veľkého mesta Alexandrie. [...]""Poznámka: Rímsky pápež Lev I. napísal list, v ktorom odsúdil monofyzitizmus. Chalcedónsky koncil sa s obsahom tohto listu stotožnil a odsúdil alexandrijského patriarchu Dioskora I. ako heretika. Avšak trinásť biskupov alexandrijskej cirkvi v Afrike odmietlo tento list podpísať (na znak svojho súhlasu s jeho obsahom) do vykonania voľby nového alexandrijského patriarchu."
Katedrála svätého Michala (Alba Iulia)
Architektúra
Katedrála bola postavená v románskom architektonickom štýle. Neskôr k nej počas vlády Jána Huňadyho pribudli gotické prvky. Ide o najdlhšiu katedrálu na území Rumunska, má dĺžku až 89,16 metrov. Katedrálna veža dosahuje výšku 19 metrov.
Chalcedónsky koncil
Dôsledky koncilu
Rímsky pápež Lev I. v podstate súhlasil so všetkými teologickými závermi a disciplinárnymi kánonmi Chalcedónskeho koncilu, no kameňom úrazu sa stal práve 28. kánon. Pápežskí legáti už i počas koncilu ostro protestovali proti schváleniu takéhoto výnosu. Keď vo februári roku 452 cisár Marcianus vyhlásil kánony Chalcedónskeho koncilu za zákony Rímskej ríše, pápež Lev I. jednostranne vyhlásil anuláciu 28. kánonu a predložil dôrazný protest konštantínopolskému patriarchovi Anatoliovi. Nastala patová situácia a pápež Lev I. dokonca dva roky odmietal oficiálne ratifikovať chalcedónske kánony. Nakoniec ich však 21. marca 453 všetky ratifikoval – s výnimkou 28. kánonu...
Bezprostredným dôsledkom koncilu bola žiaľ aj nová schizma. Egyptskí, palestínski a sýrski biskupi (prívrženci miafyzitizmu), ktorým nebol jazyk náuky obsiahnutej v pápežovom Tomus ad Flavianum blízky, koncil napokon odmietli a tvrdili, že náuka o dvoch φύσεις, prirodzenostiach, je v podstate totožná s nestorianizmom! Tento spor sa pokúšali vyriešiť mnohí nasledujúci rímski cisári, no bezvýsledne. Napokon to vždy viedlo len a len k násiliu: k Chalcedónskemu koncilu sa hlásiaci ortodoxní biskupi a panovníci prenasledovali miafyzitistických kresťanov ako heretikov a tí zas masakrovali svojich ortodoxných oponentov. Britskí historik Philip Jenkins označil udalosti, ktoré nasledovali po Chalcedónskom koncile ako „vojny o Ježiša“. Podľa nemeckého teológa Jörga Laustera stratilo kresťanstvo v konečnom dôsledku práve v týchto udalostiach svoju nevinnosť i jednotu. Miafyzitistické (monofyzitistické) východné cirkvi napr. v 7. storočí vítali (paradoxne!) moslimských dobyvateľov ako osloboditeľov, pretože sa správali dokonca tolerantnejšie než ortodoxní kresťania.
Miafyzitistické východné cirkvi, ktoré dnes poznáme ako tzv. orientálne cirkvi, tak až dodnes odmietajú uznať závery tohto koncilu.
V nedávnych rokoch sa zintenzívnil dialóg zvlášť medzi katolíckou cirkvou a orientálnymi cirkvami. Vo vzájomných diskusiách sa poukazuje predovšetkým na skutočnosť, že historicky podmienený rozdiel v náuke je skôr terminologickým nedorozumením než skutočným sporom a niekoľko orientálnych cirkví tak znovu vstúpilo do spoločenstva s katolíckou alebo ortodoxnými cirkvami.
Zoznam astronomických článkov/Ď
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ďa
Ďalekohľad – Ďalekohľad (súhvezdie)
Santal
náhľad|Santalum album Santal je rod stromov z čeľade santalovité, ako aj voňavé jadrové drevo z týchto stromov (nazývané aj santalové drevo), používané v Oriente v rezbárstve na výrobu ozdobných predmetov, v liečiteľstve a pod.
Sú to listnaté stromy s aromatickým drevom, ktoré sa pre vysoký obsah éterického oleja používa v liečiteľstve. Je známe aj svojimi antiseptickými účinkami. Drevo je ťažké, žlté s jemnými vláknami. Na rozdiel od mnohých iných aromatických drevín si svoju vôňu drží roky. Strom pochádza z južnej Ázie a rastie v Indonézii, Austrálii a v Indii.
Boulogne
Boulogne môže byť:
Korunovačná katedrála (Alba Iulia)
náhľad|Korunovačná katedrála Korunovačná katedrála je chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi v rumunskom historickom meste Alba Iulia v Sedmohradsku. Chrám sa stal symbolom zjednotenia krajiny v roku 1918, keď sa stalo Sedmohradsko súčasťou Rumunského kráľovstva.
Dejiny
Alba Iulia sa stala v minulosti dôležitým duchovným centrom rumunského Sedmohradska. Sídli tu aj rímskokatolícke biskupstvo a je tu aj starobylá rímskokatolícka katedrála. V roku 1918 tu bolo slávnostne proklamované spojenie Sedmohradska s Rumunskom a vytvorenie štátu Veľké Rumunsko (Romania mare). Pravoslávna katedrála bola vybudovaná v rokoch 1921 až 1922 ako duchovný symbol tohto zjednotenia. Dňa 15. októbra 1922 sa tu uskutočnila slávnostná korunovácia rumunského kráľa Ferdinanda I. (prvého panovníka zjednoteného Rumunska) a jeho manželky, kráľovnej Márie.
1. decembra 1948 sa v chráme uskutočnil komunistami zinscenovaný akt zjednotenia rumunských gréckokatolíkov s Rumunskou pravoslávnou cirkvou, realizovaný podľa podobného scenára ako o dva roky neskôr v Česko-Slovensku Akcia P. Časť gréckokatolíkov úniu s pravoslávím podpísala, časť zostala v ilegalite. Rumunská gréckokatolícka cirkev bola postavená mimo zákon.
Architektúra
Katedrála je postavená v tradičnom byzantskom architektonickom štýle s výraznými prvkami rumunskej architektúry z Valašska a Moldavska. Aj takto sa demonštrovala duchovná jednota krajiny. Katedrála má tvar gréckeho kríža a jej pôdorys pripomína pôdorys historického chrámu Rumunskej pravoslávnej cirkvi v Targovišti. Chrám zdobia tri veže, z ktorých najvyššia dosahuje výšku 40 metrov.
Portál je vyzdobený tradičnými rumunskými náboženskými motívmi a nad nimi sú ikony svätých archanjelov – Michaela a Gabriela. Na verande chrámu sú umiestnené mramorové tabule, ktoré pripomínajú významné udalosti z dejín rumunskej pravoslávnej cirkvi a rumunského národa.
Arthon-en-Retz
Arthon-en-Retz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Assérac
Assérac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anetz
Anetz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Heřmanov (prírodná pamiatka)
Heřmanov je prírodná pamiatka ev. č. 683, ktorá sa nachádza južne od obce Heřmanov v okrese Žďár nad Sázavou. Správa AOPK ČR.
Anetz
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barbechat
Barbechat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iná láska
Obsah
Príchodom do vysokohorskej slovenskej dediny Borinka sa otvára dramatický, psychologicky ladený príbeh mladého medika Petra, ktorého podmienečne odsúdili a vylúčili za prevedenie nezákonného potratu. Peter, s chladnosťou stoika, prichádza za Martou, ktorej potrat vykonal a vracia jej „špinavé“ peniaze, ktoré si tak zarobil. S myšlienkou úteku pred samým sebou a vidinou nového života sa zamestnáva na miestnej píle pod miestnym „šéfom“ Jonešom. Petrove nádeje na cnostný život sa však nenapĺňajú, keďže zistí, že poklesnutá morálka a bezcharakternosť, vlastnosti, pred ktorými utiekol, sa nachádzajú aj v dedine. Kalamitné drevo predáva Jonešova partia ako drahé rezivo, za čo inkasujú dvakrát vyššiu výplatu. Do konfliktu sa tak dostávajú dva svetonázory, reprezentované plachým ale zásadovým Petrom a „poučeným“ a miestne pomery poznajúcim Jonešom. Fatálnosť a akúsi baladickosť príbehu dodáva už samotná nemožnosť návratu alebo akéhokoľvek vzdoru. Peter sa chce vyhnúť špinavostiam, no vždy je (aj násilne) donútený prispôsobiť sa a podrobiť. Odmieta sa prispôsobiť no morálne dno ho vždy dostihne. Peter prichádza odnikiaľ, nič o ňom nevieme a až prostredníctvom útržkovitých indícií skladáme mozaiku jeho života. Je zaťahovaný do nelegálnych kšeftov a nakoniec ho sám Joneš žiada o ďalší potrat, pri ktorom tento konflikt vyústi do pokusu o Petrovu vraždu. V pôvodnom scenári sa film končil smrťou hlavnej postavy, no po cenzorských zásahoch sa musel pretáčať a Peter musel prežiť.
Charakteristika filmu
Špinavosť, ničotu a morálny rozklad dokumentuje aj kamera Alojza Hanúska. Temné filtre odrážajú každodennú pochmúrnosť prostredia a statickosť kamery zasa nemožnosť (fyzického aj psychického) pohybu Petra zo začarovaného kruhu. Zaujímavým prvkom filmu je experimentátorský hudobný motív Mariána Vargu. Charaktery postáv vykresľuje Trančík zahmlene. Peter predstavuje zásadového „hrdinu“, ktorý v minulosti pochybil, no nemá v úmysle v chybách pokračovať. V podaní Maroša Kramára je tak Peter oproti Rudovi Jonešovi jednorozmernejšou, no nie menejcennou postavou. Maďarský herec György Cserhalmi vytvoril z Joneša rozmanitejšiu postavu chlapa, ktorého dlhé roky v dedine pretvorili a spravili z neho konformistu, ktorý neváha podvádzať ak z kšeftu idú peniaze.
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2008
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2008 boli 5. majstrovstvá sveta juniorov v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa od 25.29. júna 2008 v St. John’s, v provincii Newfoundland a Labrador, v Kanade, za účasti 8 tímov. Víťazom sa stali domáci Kanaďania, ktorý tak získali titul druhýkrát.
Avessac
Avessac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam tabletov LG
Toto je zoznam tabletov od spoločnosti LG Electronics s operačným systémom Android.
Sedmohlások obyčajný
Sedmohlások obyčajný (iné názvy: sedmihlások hájový, sedmohlások hájový ; lat. Hippolais icterina) je druh vtáka z čeľade trsteniarikovité (Acrocephalidae). Obýva najmä svetlé lesy a parky, je rozšírený v Európe. Zimuje v Afrike, južne od rovníka. Na Slovensku hniezdi skoro na celom území, hniezdenie bolo dokázané alebo pravdepodobné na 79,30 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sedmohlások obyčajný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je klesajúca, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne poklesli.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 10 000 - 20 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) a Bernského dohovoru (Príloha II).
Hlas
Spev sedmohláska je melodický, rýchly a hlasný. Do spevu vplieta imitácie hlasu iných druhov a opakované nosové "gié - gié - gié". Vábenie je trojslabičné "té-té-lüüit"
Ivan Švejna
Ing. Ivan Švejna (* 20. november, 1965, Košice) je slovenský politik, liberálny ekonóm, člen Mont Pélerinskej spoločnosti a od roku 2016 do roku 2020 štátny tajomník Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, kde sa zaoberal agendou dôchodkového sporenia a sociálneho poistenia. Od roku 2009 je podpredsedom strany Most-Híd pre ekonomiku a v roku 2010 bol prvýkrát zvolený za poslanca NR SR. Je iniciátorom zavedenia druhého dôchodkového piliera na Slovensku.
Démétrios z Alexandrie (olympijský víťaz)
Démétrios bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 228 pred Kr..
Démétrios z Alexandrie si na 138. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Staroveký historik Polybios uvádza: ''„Podľa správy od Aristodéma z Élidy začínali záznamy o atlétoch, prirodzene o víťazoch, od dvadsiatej siedmej olympiády. Predtým nebolo žiadne meno zaznamenané, pretože v predchádzajúcej dobe o to nedbali. V dvadsiatej siedmej olympiáde je zaznamenaný Koroibos z Élidy ako prvý víťaz v stadiu a táto olympiáda bola prvá, od ktorej začína grécka chronológia“''. Podľa tradície to bolo v roku 776 pred Kr. a beh na jedno stadion bol na týchto hrách jedinou atletickou disciplínou a ostal hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom ich víťazov sa olympiády označovali. V skutočnosti bol v starovekom Grécku tento zoznam olympiád spoločne s ich víťazmi zostavený koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. Olympijské víťazstvo Démétria uvádza Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika, a to v zozname olympijských víťazov, ktorý vyhotovoval z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Zoznam architektonických článkov/Ø
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ør
Øresundsbroen
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2010
Základná skupina
Pozn.: O tabuľkovom poradí na 2. a 3. mieste rozhodli samostatné nájazdy.
Archa
Archa môže byť:
The Sound of San Francisco
„The Sound of San Francisco“ (alebo „San Francisco dreamin’“) je singel z roku 2004 rakúskej dance skupiny Global Deejays.
Skladba obsahuje vzorky piesní „San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)“ od Scotta McKenzieho a „California Dreamin’“ od skupiny The Mamas & the Papas.
Skladba bola jednou z prvých rakúskych dance piesní, ktoré sa dostali do Top 10 vo viac ako 10 rebríčkoch vo svete.
Zoznam športových článkov/Ä
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
äs
Ässät Pori
Anténor
Anténor alebo Anténór alebo Antenor Anténor, iný prepis: Anténór, ) môže byť:
Antenor môže byť aj:
Železný stĺp v Dillí
thumb|Nehrdzavejúci stĺp v indickom Dillí
Železný stĺp v indickom Dillí v Kutubskom komplexe je jedným z najstarších svetových metalurgických monumentov. Je dlhý 7,21 m, váži 6,5 t; so spodným priemerom 41 cm, zužujúci sa smerom k vrcholu. Pozostáva z 98%-ného kovaného železa najrýdzejšej kvality. Následkom chýbajúcej korózie v posledných 1600 rokoch je stredobodom pozornosti archeológov a metalurgov.
Dal ho vztýčiť kráľ Čandragupta II..
Víťaz (film)
Víťaz je slovenský dlhometrážny hraný film. Jeho autorom je Dušan Trančík a vznikol v roku 1978. Na tvorbe scenára sa podieľal scenárista Tibor Vichta.