cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho pri Largo di Torre Argentina
Architektúra stavby
Priečelie kostola, členené horizontálne i vertikálne, zaujme svojím umeleckým stvárnením a prísnou symetrickosťou. Nápadné je najmä horizontálne členenie na dve poschodia oddelené širokým trámom, nesúcim nápis s menom mecenáša stavby. Druhému, nahor sa zužujúcemu poschodiu, ukončenému trojuholníkovitým štítom, dominujú po stranách umiestnené výrazné volúty. Rovnako ako horné tak i dolné podlažie je vertikálne delené pilastrami a stĺpmi.
Tri brány sú od okolitého terénu výškovo oddelené mohutným schodiskom. Nad strednou je reliéfne stvárnený znak jezuitskej rehole. Nad oboma bočnými bránami sú v nikách umiestnené sochy jezuitských svätcov - vľavo svätého Ignáca z Loyoly a vpravo svätého Františka Xaverského.
Feldkirchen bei Mattighofen
Feldkirchen bei Mattighofen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Braunau am Inn.
Žije tu 1 884 obyvateľov (1. 1. 2011).
Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho pri Largo di Torre Argentina
Interiér kostola
Pôvodne bolo interiérové vybavenie ako aj výzdoba kostola strohé a jednoduché. Dnešná, honosnosťou hýriaca baroková výzdoba, tvorená dokonalou súhrou rôznofarebných mramorov, štukatúry, zlatenia, fresiek a sôch, už neposkytuje predstavu a jednoduchej dekorácii interiéru v čase vzniku stavby.
Stropné fresky
V druhej polovici 17. storočia bolo rozhodnuté o novom vybavení interiéru. Zámerom predstaviteľov rehole bolo urobiť na návštevníkov kostola dojem a súčasne virtuóznym spôsobom vzdať hold vykupiteľskému dielu Ježiša Krista. Vďaka doporučeniu slávneho sochára a architekta Gian Lorenza Berniniho fascinujúcu freskovú výzdobu klenieb vytvoril jeho priateľ Giovanni Battista Gaulli, známy i pod menom Baciccio. Fresky - Vzývanie baránka (v apside), Triumf mena Ježišovho (v centrálnej lodi), Anjelský cyklus (v kupole) a Apoteóza svätého Ignáca (nad svätcovým oltárom v ľavom transepte) -, fascinujúce svojou dynamickosťou a priestorovou iluzívnosťou, priniesli umelcovi nehynúcu slávu.
Baciccio začal na výzdobe pracovať v roku 1672. Ako prvá vznikla freska v kupole zachytávajúca umelcovu predstavu o raji. Nebeská scéna predstavuje postavy ohlasujúce Kristov príchod - starozákonných prorokov, podávajúcich správu o Ježišovom diele a štyroch evanjelistov ako i štyroch učiteľov cirkvi, ktorí Ježišovo dielo vykladali.
Témou fresky na strope hlavnej lode je oslava Ježišovho mena a velebenie jeho spásneho diela: pred jeho slávou padá na kolená celý vesmír - a záleži na každej bytosti, či bude spasená. Všetci, ktorí mu uverili budú zachránení; tí, ktorí sú ovládaní hriechom budú zatratení (ožarujúce Božie svetlo ich oslepuje). Scéna dýcha svojou dramatičnosťou.
Najmladším dielom je freska nad oltárom svätého Ignáca, ktorá pochádza z roku 1685.
Okrem freskovej výmaľby súčasťou maliarskej výzdoby sú štukatérske práce a alegorické sochy Antonia Raggiho a Leonarda Retiho.
Kaplnky
Súčasťou centrálnej lode je osem postranných kaplniek (po štyroch na každej strane). Vľavo sú to kaplnky (smerom k hlavnému oltáru): Kaplnka svätého Františka Borgiu (Capella di S. Francesco Borgia) so stropnými freskami zachytávajúcimi výjavy martýria apoštolov svätého Petra a svätého Pavla (autor Niccolò Circignani), Kaplnka Svätej rodiny (Capella della Sacra Famiglia) s freskovou výzdobou zachytávajúcou udalosti pred Kristovým narodením a z jeho najranejšieho detstva (Nebeské slávnosti narodenia Krista, Zvestovanie pastierom, Vraždenie neviniatok, Predstavenie Krista v chráme a Klaňanie troch kráľov), Kaplnka Najsvätejšej Trojice (Cappella della Santissima Trinità); tesne pred presbytériom je Kaplnka Panny Márie na ceste (Capella di S. Maria della Strada), ktorá nesie názov kostolíka pôvodne stojaceho na mieste dnešnej stavby.
Prvou kaplnkou na pravej strane je Kaplnka svätého Ondreja (Capella di S. Andrea) s freskami s výjavmi zo života niektorých svätcov, druhou kaplnkou je kaplnka zvaná Capella della Passione s lunetovými freskami, ktorých dominantným námetom je utrpenie Krista (Ježiš v Getsemanskej záhrade, Judášov bozk, Ecce homo a i.), nasleduje tzv. Anjelská kaplnka (Capella degli Angeli) so stropnou freskou Korunovácia Panny Márie; pred apsidou sa vpravo nachádza Kaplnka Najsvätejšieho Srdca Ježišovho (Capella del Sacro Cuore).
Oltáre
right|náhľad|Pohľad do presbytéria kostola s hlavným oltárom od [[Antonio Sarti|Antonia Sartiho z rokov 1834 - 1843. Oltárny obraz Obrezanie Krista namaľoval Alessandro Capalti]]Okrem hlavného oltára, pochádzajúceho až z 19. storočia, umelecky i historicky hodnotnejšie sú oltáre v transepte kostola. Oba patria prvým svätcom jezuitského rádu - vľavo svätému Ignácovi z Loyoly a vpravo svätému Františkovi Xaverskému. Oltár svätého Ignáca z Loyoly nad hrobom tohto svätca vytvoril v rokoch 1696 - 1700 jezuitský mních Andrea Pozzo. Pôvodná monumentálna socha tohto svätca zo striebra bola dielom francúzskeho umelca Pierra Le Grosa. V roku 1798 však bola socha roztavená; dnešná pochádza z rokov 1803 - 1804 z dielne Antonia Canovu. Pod oltárnou menzou sú v bohato zdobenej bronzovej schránke uchovávané svätcove ostatky. Oltár svätého Ignáca pôsobivo dopĺňajú dve monumentálne alegorické súsošia: po pravej strane Náboženstvo porážajúce herézu od Pierra Legrosa a po ľavej Viera víťaziaca nad modloslužobníctvom od Jeana-Baptistu Théodona.
Oltár je pozoruhodný i tým, že počas dňa je socha svätého Ignáca ukrytá za oltárnym obrazom, kým podvečer sa obraz pomocou zvláštneho zariadenia odsunie a svätcovu sochu odhalí.
Pravej časti transeptu dominuje oltár sv. Františka Xaverského, vytvorený architektom Pietrom da Cortonom v rokoch 1674 - 1678, s oltárnym obrazom z roku 1679 (dielo Carla Marattu) s námetom svätcovej smrti.
V presbytériu sa okrem hlavného oltára (dielo Antonia Sartiho z rokov 1834 - 1843) s oltárnym obrazom s námetom Kristovej obriezky (autor Alessandro Capalti) nachádza i pomník kardinála a neskoršieho svätca Roberta Bellarmina z roku 1622 od Gian Lorenza Berniniho.
Incertae sedis
Incertae sedis (v preklade „neurčitého miesta“) je termín, ktorým sa v biológii označuje taxonomická skupina, ktorej bližšie vzťahy k ostatným skupinám nie sú presne známe. Tento termín býva priradený, pokiaľ je daná skupina živočíchov chápaná ako taxonomická „záhada“, najmä v prípadoch, ak je objavený dosiaľ neznámy živočích (teda chvíľu trvá, kým sa potvrdia určité fylogenetické súvislosti a príbuznosť s podobnými druhmi), alebo daná skupina živočíchov je už vyhynutá a je problematické ju bližšie skúmať.
Bobík
Bobík alebo Veľký Bobík, ) je juhočeský vrch v Boubínskej hornatine. Nachádza sa severne od Volarov. Ostro tvarovaný Bobík tvorí spolu s oblým masívom Boubína charakteristickú siluetu Šumavy viditeľnú aj zo značne vzdialených miest vo vnútrozemí Čiech.
Vrchol
Na vrchole Bobíka stávala drevená štvorposchodová triangulačná veža. Tá sa však nezachovala a v súčasnosti je vrchol pokrytý lesom, prakticky bez výhľadu (s výnimkou malého výseku medzi stromami na sever). Je tam umiestnená vrcholová kniha.
Prístup
Bobík je prístupný z niekoľkých smerov. Najkratšia cesta na vrchol vedie od západu zo železničnej zástavky Zátoň po modrej a červenej turistickej značke. Na Bobík vedie aj červená značka od juhu z Volarov a od severu z Vimperku, na ktorú sa v sedle pod Bobíkom od východu napája modrá značka zo Záblatia.
Thoisy-la-Berchère
Thoisy-la-Berchère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Manažment času
Manažment času alebo časový manažment alebo riadenie času je disciplína, ktorá sa zaoberá riadením jedného zo základných ekonomických zdrojov organizácie, ľudskou činnosťou z časového hľadiska (teda organizáciou času). Časový manažment je možné označiť aj ako súbor psychologických poznatkov, vďaka ktorým si je možné určiť priority a zadeliť čas.
Get Lucky
„Get Lucky“ je skladba francúzskej house dvojice Daft Punk, v spolupráci s Pharrellom Williamsom, ktorú napísal Nile Rodgers. Je to hlavný singel zo štvrtého štúdiového album Daft Punk, Random Access Memories.
Manažment času
Charakteristika
Základom riadenia času je potreba určiť si jasné ciele a priority. Ohľadne priorít sa určuje, čo je pre splnenie cieľov dôležité a menej dôležité (nedôležité), čo je naliehavé a čo nie je naliehavé. Na základe určenia priorít dôležitosti a naliehavosti vzniknú štyri časové kvadranty, podľa ktorých je možné z celkového objemu času, ktorý máme pre splnenie cieľov určiť, čo je najnaliehavejšie a najdôležitejšie (I. kvadrant), čo je dôležité a menej naliehavé (II. časový kvadrant), čo je naliehavé a menej dôležité (III. časový kvadrant) a čo je nenaliehavé a nedôležité (IV. kvadrant).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšná Boca
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vyšná Boca v okrese Liptovský Mikuláš.
Manažment času
Charakteristika
Na základe rozboru časových kvadrantov je možné usporiadať činnosti z časového hľadiska tak, že sa zadefinuje, koľko času sme ochotní venovať tej-ktorej činnosti a dajú sa eliminovať z hľadiska plnenia cieľov nepotrebné činnosti.
Get Lucky
Hudobne je „Get Lucky“ disco skladba, kým textovo, podľa Pharrella Williamsa, je o osudnom stretnutí s niekým a nie iba o sexuálnej chémii. Singel bol vydaný vo forme digitálneho stiahnutia dňa 19. apríla 2013. Skladba „Get Lucky“ odvtedy získala pozitívne hodnotenia od kritikov,  a bolo vytvorených množstvo coververzií a paródií. Singel sa dostal do prvej desiatky v rebríčkoch 32 krajín a do septembra 2013 sa celosvetovo predalo viac ako 7,3 milióna kópií.
Kompozícia
Skladba „Get Lucky“ je napísaná v tónoch stupnice fis mol s tempom 116 úderov za minútu. Akordová štruktúra Bm7-D-F#m7-E je použitá v celej skladbe. Pred zapojením Nila Rodgersa existovala skladba v drsnejšej forme a zameriavala sa na elektrický klavír Wurlitzer s Omarom Hakimom na bicích a Nathanom Eastom hrajúcom na basovej gitare. Po vypočutí tejto verzie, Rodgers poznamenal, že všetky prvky okrem bicích budú stlmené, a tak bude vytvorená vhodná gitarová časť. Hneď ako skompletizoval svoju tvorbu, Daft Punk znovu nahrali basovú časť s Eastom. Jeho prezentácia na skompletizovanej skladbe spočívala v dvoch prekrývajúcich sa gitarových častiach: jedna časť obsahuje rytmickú gitaru a druhá je melodickým riffom. Williamsove vokály majú v skladbe rozsah takmer dve oktávy, D4-C#6. Dvojica Daft Punk poznamenala, že ich desať-minútový remix skladby „Get Lucky“ je príbuznejší predĺženým mixom 70. a 80. rokov.
Pavol Príleský
náhľad|Príleszký Pavol 1690 Borová Pavol Príleský - Prileszky de Prilesz (maď. Prileszky Pál) (* 1656 – † 1743) bol feudálny zemepán, advokát a právny poradca Likavského a Oravského panstva, správca majetkov kniežaťa Esterházyho, oravských Turzovcov a Ilešháziovcov. Bol jedným z najvýznamnejších právnikov 1. polovice 18. storočia, vypracoval návrh na reorganizáciu justície.
Manažment času
Charakteristika
V súčasnosti je vypracovaný model štvrtej generácie manažmentu času. Úlohou tohto modelu je odstraňovanie stresu.
Pavol Príleský
Život
náhľad|Dielo Quadripartitum Pochádzal zo zemanskej rodiny z Príleských. Jeho otec Ján III. Príleský (nar. 1661) bol dlhé roky slúžnym Trenčianskej župy. Pavol sa oženil s Katarínou Gosztonyi, mali spolu jedného syna a sedem dcér. Študoval na domácich univerzitách, ale aj v Nemecku. Zastával funkcie advokáta, právneho poradcu Likavského a Oravského panstva, správcu majetkov kniežaťa Esterházyho a majetkov oravských Turzovcov.
Manažment času
Prístupy
Existujú rôzne prístupy, pomocou ktorých môže manažér zistiť na aké činnosti míňa svoj pracovný čas. Patria medzi ne:
Autosnímka predstavuje jednoduchý formulár, do ktorého si manažér zapisuje každú činnosť daného dňa. Mal by sa robiť aspoň 10 dní, pričom každá činnosť by mala byť upresnená - kedy od-do bola vykonávaná, koľko minút, jej naliehavosť (urgentné, odložiteľné), význam (od dôležité až po stratový čas), impulz (moja iniciatíva, nadriadený, podriadený...), ostatné poznámky (napr. forma, periodicita...) Na konci pracovného dňa sa vykoná analýza jednotlivých činnosti spočítať a koľko času na ne manažér vynaložil. Za sledované obdobie tak má manažér obraz o tom, ako svoj čas minul.
Pavol Príleský
Život
Chránil protestantov proti rekatolizácii, obhajoval práva malých miest proti zemepánom. Bol splnomocnencom na ružomberskej synode v roku 1707, dôverný priateľ Mateja Bela a príslušník jeho pietistického kruhu. V roku 1721 viedol delegáciu protestantov k panovníkovi Jozefovi I. Bol aj hospodárskym poradcom vodcu stavovského povstania Františka II. Rákociho, po jeho porážke si prísahou vernosti Habsburgovcom zachránil postavenie i majetok.
Manažment času
Prístupy
Haynesová takisto odporúča sledovať spotrebu času pomocou formulára, ktorý je však podstatne jednoduchší. Do formulára sa do stĺpca zapisujú jednotlivé činnosti, ktoré manažér vykonáva. Do ďalších stĺpcov sa uvádzajú časové intervaly 1-5 minút, 6-10 minút až po posledný nad 30 minút. Počas dňa si manažér do stĺpčekov robí čiarky a na konci dňa spočíta, koľko času na jednotlivú činnosť minul. Odporúčaná doba na zachytávanie údajov o spotrebe času je podľa autorky 1-2 týždne. Po tomto období si môže vypočítať, koľko percent zo svojho času minul na ktorú činnosť, ktoré musí obmedziť alebo eliminovať.
Pavol Príleský
Život
Zomrel v roku 1743 v Bratislave.
Manažment času
Prístupy
Na základe svojho výskumu autor odporúča vedenie záznamu každých 15 minút, pričom by mal obsahovať čas, činnosť, prioritu (od najdôležitejšieho po stratený čas) a poznámky. Na začiatku každého dňa sa stanovuje niekoľko najdôležitejších cieľov a počas dňa sa ku každému zaznamená, kedy bol splnený. Po skončení pracovného dňa autor odporúča položiť si otázky ako: Zlepšilo stanovenie cieľov vašu efektívnosť? Do akej miery ste splnili jednotlivé ciele? Kto/čo vás najviac vyrušuje? Z akých dôvodov? Máte sklon zaznamenávať činnosti alebo výsledky? atď.
I keď je vedenie takýchto záznamov náročné, jeho výhodou je hlavne zamýšlanie sa manažéra nad vlastnou prácou.
Pavol Príleský
Externé odkazy
Časť článku na stránke www.trencianskatepla.sk
Revolution Begins
Revolution Begins je prvý singel z nového albumu švédskej melodic deathmetalovej kapely Arch Enemy. Bol vydaný 6. septembra 2007.
Manažment času
Prístupy
Dôležitou súčasťou manažmentu času je tiež uvedomenie si, ktoré činnosti manažérov oberajú najviac o čas. Mackenzie identifikoval až 153 tzv. zlodejov času, z nich 5 najväčších:
Ďalšími "zlodejmi času" v inej interpretácii sú:
V ponímaní turbulentných zmien 21. storočia niektorí autori už krízu neberú ako "zlodeja času".
Mafiáni
Mafiáni môže byť:
Livernon (kantón)
Livernon je francúzsky kantón v departemente Lot v regióne Midi-Pyrénées. Tvorí ho 17 obcí.
Mainalos
Mainalos môže byť:
Selenicë
Selenicë alebo Selenica, gr. Σελενιτσά (Selenitsa), je mesto v Albánsku. Má 6 900 obyvateľov, prevažne Grékov. Mesto bolo založené ako starogrécka kolónia Nymfeon.
Sídli tu miestny futbalový klub KS Selenice.
Zákolany
Zákolany sú obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 538 obyvateľov, z toho 264 mužov a 274 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 38,6 roka, ženy 42,4 roka).
Fischlham
Fischlham je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Wels-vidiek.
Žije tu 1 311 obyvateľov (1. 1. 2010).
Aeronca L-3
V čase, kedy americké pozemné jednotky vstúpili do bojov druhej svetovej vojny, začali používať lietadlá L-3 rovnakým spôsobom ako pozorovacie balóny v prvej svetovej vojne – k navádzaniu delostreleckej paľby na miesta sústredenia nepriateľských jednotiek. Tiež boli využívané pre spojovacie a prepravné účely a ku krátkym prieskumným letom, teda pre úlohy, ktoré vyžadovali lietadlo s krátkym vzletom a pristaním na provizórnych vzletových a pristávacích dráhach.
V čase, kedy Spojené štáty vstúpili do vojny, bola Aeronca L-3 (a jej sesterský typ Taylorcraft L-2) prehlásené za operačne zastarané a nikdy neboli oficiálne poslané na frontu. Dôvodom bola nepekná tendencia lietadla prechádzať do pádu a vývrtky v ľavotočivej zatáčke, rovnako tak ako to, že boli k dispozícii novšie a modernejšie typy lietadiel. Miesto na frontu boli posielané k cvičným jednotkám, kde slúžili ako cvičné lietadlá a „taxíky“. Spojovací piloti začínali výcvik na L-3 a potom prechádzali na väčšie lietadlá ako boli Piper L-4 alebo, v prípade USAAF, Stinson L-5.
Existujú správy o tom, že isté množstvo L-3 boli nedopatrením poslané na frontu v severnej Afrike a následne predané jednotkám Slobodných Francúzov, ktoré tam vtedy operovali. Nie je ale známo, koľko lietadiel síly Slobodných Francúzov získali.
Varianty
Poznámka: označenie L znamená liaison (spojovací), označenie O znamená observation (pozorovací).
Roswell
Roswell môže byť:
Mazepizmus
Mazepizmus alebo mazepisti je označenie ľudí vo vzťahu k národno-oslobodzovaciemu hnutiu Ukrajincov v Ruskom impériu, ktoré sa začalo používať v 18. storočí ako pomenovanie pre prívržencov hajtmana Ivana Mazepu a neskôr aj iných menej lojálnych ľudí k režimu v Ruskom impériu. Použitie termínu sa najviac rozšírilo na prelome 19. - 20. storočia, keď sa rozmáhalo aj národno-oslobodzovacie hnutie na Ukrajine. Aby sa ruskí nacionalisti nejakým spôsobom od ukrajinských mazepistov odlíšili, používali termín Bohdanovci - na počesť a pamiatku Bohdana Chmeľnického, ktorý pripojil Ukrajinu k Moskovskej Rusi.
Prívrženci moskvofilského hnutia v Haliči a ruská oficiálna politická moc na začiatku 20. storočia nazývali mazepistami aj svojich protivníkov ukrajinofilov, prívržencov nezávislého rozvoja Ukrajiny, jej kultúry a ukrajinčiny. Neskôr po zmene režimu sa za mazepistov označovali prívrženci nezávislej Ukrajiny 20. storočia (tzv. petľurovci alebo banderovci).
V súčasnosti má pojem mazepizmus aj pozitívny význam, pod ktorým sa rozumie hnutie za nezávislosť a slobodu Ukrajiny.
Dorfbahn Serfaus
Dorfbahn Serfaus je podzemná rýchlodráha v tirolskej obci Serfaus v Rakúsku.
S dĺžkou 1 280 metrov ide o jeden z najmenších systémov svojho druhu. Po švajčiarskej Mühleggbahn v St. Gallene a tureckej Tünel v Istanbule je treťou najkratšou podzemnou dráhou na svete. Na jednokoľajnej trati sa nachádzajú štyri stanice a cestovné je bezplatné.
Súprava nejazdí po koľajniciach, ale po betónovej doske na vzduchových vankúšoch rýchlosťou. Od októbra 2017 premáva s tromi vagónmi a kapacitou 400 miest.
Dejiny
V 70. rokoch sa rozhodlo obecné zastupiteľstvo, že z lyžiarskeho strediska úplne vytlačí automobilovú dopravu. Preto vzniklo priamo na začiatku veľké parkovisko a ďalej bolo potrebné ísť autobusom. Autobusová doprava bola však veľmi vyťažená a rozhodlo sa v decembri 1984, že doprava sa presunie pod zem. Pre vyhĺbenie tunela bolo potrebné zmeniť hlavnú triedu na stavenisko. Výstavba prebiehala rok a systém bol otvorený v decembri roku 1985 a nahradil automobilovú dopravu.
Modernizácia
Do apríla 2017 na trati premávala jedna dvojvozňová súprava s kapacitou 270 osôb, avšak pre stále sa zvyšujúci počet návštevníkov a to prevažne počas zimnej sezóny, od roku 2017 do roku 2019 prebiehajú v čase mimo sezónu rekonštrukčné práce. Modernizácia zahŕňa výmenu súpravy, rozšírenie staníc a upravenie profilu dráhy. Nová súprava má prepraviť až 3000 cestujúcich za hodinu, teda takmer dvojnásobok oproti predošlým 1600 cestujúcim. Taktiež sa má skrátiť cestovný čas z desiatich minút na deväť.
La Vieux-Rue
La Vieux-Rue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vic-sur-Seille (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mlynár
Mlynár môže byť:
Esnandes
Esnandes je francúzska obec v departemente Charente-Maritime v regióne Poitou-Charentes. Leží pri pobreží Atlantického oceánu. Prvá písomná zmienka o Esnandes je z roku 920.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zichovec
Zichovec je obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 119 obyvateľov, z toho 63 mužov a 56 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 42,4 roka, ženy 43,4 roka).
Esnandes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fornach
Fornach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Žije tu 909 obyvateľov (1. 1. 2010).
Thoisy-le-Désert
Thoisy-le-Désert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gypsy (Lady Gaga)
"Gypsy" je pieseň americkej speváčky Lady Gaga pochádzajúca z jej tretieho štúdiového albumu ARTPOP (2013). Bola napísaná samotnou Lady Gaga. ďalej RedOne, Hugo Leclercq a Paul "DJ White Shadow" Blair.
O piesni
"Gypsy" je europop a synthpopová skladba s prvkami rocku. Časopis Rolling Stone označil skladbu ako "hymnu v štýle osemdesiatych rokov".
V októbri 2013 Gaga zahrala pieseň "Gypsy" na klavíri pred hosťami v Berlíne oblečená len v spodnej bielizni a s falošnými fúzmi. V priamom prenose sa vyjadrila "Napísala som túto pieseň o mojich cestách po celom svete. Hovorí sa "Cigáň nemá domov". Ale musím mať domov a domov mám s vami". Vo svojom úvodnom rozhovore na festivale SXSW v marci 2014 Gaga uviedla, že rada by k piesni vydala hudobné video.
Recenzie
Pieseň získala všeobecne pozitívne recenzie od hudobných kritikov. Adam Markovitz z Entertainment Weekly považuje skladbu za jednu z najlepších z Artpop a Matt Russoniello z Celebuzz ju nazval "novou The Edge of Glory".
Ryan Babel
Ryan Babel celým menom Ryan Guno Babel (* 18. december 1986, Amsterdam) je holandský futbalový útočník momentálne hrajúci v Fullham.
V roku 2005 získal s juniorskou reprezentáciou titul majstrov sveta a jeho dobré výkony v drese Ajaxu mu vyniesli i pozvánku na majstrovstvá sveta v seniorskej kategórii.
V júni 2007 sa zúčastnil Majstrovstiev Európy hráčov do 21 rokov, kde bol v zápase proti Srbsku zvolený hráčom zápasu.
10. júla 2007 prestúpil z Ajaxu do Liverpoolu za 13,5 milióna libier. Liverpoolu sa upísal na päť rokov. Svoj debut v ich drese si odbil hneď 17. júla v priateľskom zápase proti Werderu Brémy.
Mlynář
Mlynář je priezvisko, pozri Mlynář (priezvisko), napr.:
Systémová doska
Systémová doska môže byť:
Nada Daabousová
Nada Daabousová (* 15. január 1997) je bývalá slovenská reprezentantka v synchronizovanom plávaní. V marci 2016 sa spolu s partnerkou Janou Labáthovou kvalifikovala v súťaži párov na Letné olympijské hry 2016 v Riu. Svoju kariéru ukončila v januári 2022.
2014
Na majstrovstvách sveta junioriek v Helsinkách obsadila 11. miesto.
2015
Na Európskych hrách v Baku obsadila vo voľnom programe sólistiek 11. miesto. V roku 2015 získala ocenenie plavec roka Slovenskej plaveckej federácie v kategórii juniorská akvabela ako aj pár seniorov, spolu s Janou Labáthovou.
Fraham
Fraham je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Eferding.
Žije tu 2 164 obyvateľov (1. 1. 2010).
Je t’aime… moi non plus
„Je t'aime... moi non plus“ francúzsky duet, ktorý napísal Serge Gainsbourg. Tento duet Gainsbourg nahral spolu s herečkou Brigitte Bardotovou v roku 1967. Táto verzia piesne ale nebola do roku 1986 zverejnená.
Populárnou, dá sa povedať, že až legendárnou, sa stala nahrávka tejto skladby z roku 1969. Túto verziu Gainsbourg naspieval so svojou vtedajšou milenkou Jane Birkin. Táto verzia sa stala jednotkou britských hitparád, no v niektorých krajinách sa stala pre svoj výrazný sexuálny náboj zakázanou. V neskorších dobách nahrali coververzie piesne „Je t'aime...“ viacerí ďalší umelci.
História
V roku 1968 sa Gainsbourg zamiloval do anglickej herečky Jane Birkin, ktorej tiež navrhol, aby sa pokúsili pieseň „Je t'aime...“ nahrať. Birkin počula Bardotovej verziu a označila ju za „dosť horúcu“. Žiarlila na to, že by Serge nahrával túto skladbu sám v štúdiu s nejakou inou ženou, speváčkou. Gainsbourg požiadal Jane, aby spievala oproti Brigitte Bardotovej o oktávu vyššie, lebo sa mu zdalo, že Jane má príliš chlapčensky znejúci hlas. Nahrávanie realizoval a aranžoval Arthur Greenslade v štúdiu Marble Arch. Birkin hovorieva, že v tejto piesni mala problémy s hlbokými nádychmi, také veľké, že sa jej hlas strácal spolu s dychom, až v niektorých chvíľach prestávala dýchať. Počas počúvania nahrávky sú tieto pauzy zreteľné. Médiá rady o výrobe skladby (podobne ako aj s Brigitte Bardot) špekulovali, že to bola vlastne živá nahrávka sexuálneho aktu, na čo Gainsbourg reagoval odpoveďou, že v tom prípade by bola výsledkom nahrávania dlhohrajúca platňa a nie iba singel. Singel vyšiel vo februári 1969. Mal obyčajný obal, na ktorom bolo napísané „Interdit aux moins de 21 ans“ (mládeži do 21 rokov zakázané), a nahrávacia spoločnosť sa zmenila z Philips na Fontanu.
Gainsbourg na nahrávanie tejto piesne oslovil aj Marianne Faithfull, ktorá to komentovala, že „Hah! On o to žiadal každú“. Medzi oslovené patrili aj Valérie Lagrange a Mireille Darcová. Bardotová svoju verziu nechcela vydať, no jej priateľ Jean-Louis Remilleux ju časom oslovil, aby kontaktovala Gainsbourga a verzia „Je t'aime... moi non plus“ v podaní Brigitte Bardotovej bola zverejnená v roku 1986.
Text a hudba
Slová piesne „Je t'aime... moi non plus“ sú spievané hovorené a šepkané v C durovej stupnici a sprevádzané vlažným čokoládovo sladkým barokovým organom a gitarou. Jej názov bol inšpirovaný výrokom Salvadora Daliho: „Picasso je Španiel aj ja som. Picasso je génius aj ja som. Picasso je komunista, ani ja nie som“. Gainsbourg vyhlasoval, že jeho song je nesexuálny, že je to pieseň o zúfalstve a o neschopnosti fyzickej lásky, je dialógom milencov počas koitu. Text piesne obsahuje slová: „Je vais et je viens, entre tes reins“ („idem, blížim sa k tvojmu lonu“) „Tu es la vague, moi l'île nue“ („si vlnobitie aj ja som nahý ostrov“) „L'amour physique est sans issue“ („fyzická láska ide do stratena“)
„Moi non plus“ („ani ja“) ako odpoveď k „Je t'aime“ je vtipným bonmotom, ktorý je pre nefrancúzskych poslucháčov ťažšie zrozumiteľný. Často je interpretovaný ako „Milujem ťa - Ja už nie“ napríklad aj vo verzii od Pet Shop Boys.
Odozvy
Potom ako vznikla nahrávka tejto piesne s Brigitte Bardot, francúzski novinári publikovali svoje verzie o tom, že ide o autentickú nahrávku milovania a týždenník France Dimanche poznamenal, že sú v nej „vzdychy a Bardotovej vzlyky blaženosti, ktoré vzbudzujú dojem, že počúvate dvoch súložiacich ľudí“. Prvýkrát bola pieseň na verejnosti prezentovaná krátko po nahraní v jednej parížskej reštaurácii. Jane Birkin vravela, že „potom ako zazneli jej tóny, bolo počuť štrnganie príborov, nožov a vidličiek, ako ich hostia odkladajú na taniere“ načo Serge poznamenal, že „má pocit, že majú nahratý hit“.
Erotický náboj skladby sa stretával s odporom. Text bol chápaný ako propagácia tabuizovaného sexu bez lásky, ktorý bol umocnený dýchavičným sugestívnym štýlom. Hudobný magazín Observer Monthly Music ho nazval popovou verziou v štýle erotickej filmovej série o Emmanuelle.
Song kulminuje zvukmi orgazmu v podaní Jane Birkin. Možno aj tieto zvuky sú dôvodom, prečo bola táto pieseň zakázaná vo vysielaniach médií Španielska, Švédska, Brazílie, Spojeného kráľovstva, Talianska , Portugalska, ale aj Poľska, či Česko-Slovenska. Do nočných hodín (do 23:00) sa nesmela vysielať ani vo Francúzsku, či v Spojených štátoch, pieseň odsúdil aj Vatikán, ktorý verejne odsúdil aj talianskeho vydavateľa hudobného nosiča a od Gainsbourga si takto pápež vyslúžil uznanie ako „jeden z jeho najvýznamnejších PR manažérov“.
V roku 2004 sa Jane Birkin vyjadrila, že podľa nej nebol tento song až tak príliš vulgárny, že vôbec nechápe, prečo spôsobil až taký rozruch. Anglicky hovoriaci ľudia mu podľa nej aj tak nemohli celkom dobre rozumieť. Keď neskôr mal ísť Gainsbourg nahrávať na Jamajku so zoskupením Sly and Robbie, členovia tejto kapely sa k nemu správali nedôverčivo. Povedali mu, že oni v podstate nepoznajú z francúzskej popovej hudby nič iba akúsi pieseň s názvom „Je t'aime… moi non plus“, v ktorej nejaká žena vzdychá. Keď im Serge povedal, že je to od neho, ich postoj k nemu sa radikálne zmenil.
Komerčný úspech
Pieseň „Je t'aime... moi non plus“ dosiahla v komerčný úspech v celej Európe. Do roku 1986 sa z nej predalo štyri milióny nosičov. V Spojenom kráľovstve singel vydalo hudobné vydavateľstvo Fontana, ale po dosiahnutí druhej priečky v rebríčkoch bol týmto vydavateľom singel z predaja stiahnutý. Gainsbourg sa nevzdal a uzavrel novú zmluvu s vydavateľom Major Minor Records, ktorého edícia sa dostala na vrchol britských rebríčkov. Tento single bol v Spojenom kráľovstve vlastne prvou zakázanou a zároveň aj prvou neanglickou piesňou na vrchole rebríčkov Na vrchole sa pritom udržal 31 týždňov. V Spojených štátoch bol na 69. pozícii rebríčka Billboardu, New York Times skladbu nazval „poetickou šťastnou náhodou“, z čoho bol Gainsbourg patrične nadšený. Americký vydavateľ Mercury Records čelil kritike, že „pieseň je obscénna“ a preto bolo jej vysielanie limitované, čo obmedzilo predaj jej nosičov na úroveň okolo 150 000 kusov.
Coververzie
Sexuálna téma patrí medzi najobľúbenejšie komerčné, umelecké ale aj konverzačné „magnety“ a preto sa pieseň „Je t'aime... moi non plus“ dočkala mnohých svojich verzií, ktoré boli vážne ale aj humorne ladené. Aj najslávnejšia verzia piesne v podaní Jane Birkin a Serge Gainsbourga je vlastne coververziou.
Od roku 1969 boli nahraté viaceré verzie skladby pod názvom „Love at first sight“, z ktorých jedna od kapely Sounds Nice sa dostala do Top-20 Prvú paródiu tejto piesne napísal v roku 1970 sám Gainsbourg spolu s Marcelom Mithoisom. Túto verziu skladby s názvom „Ça“ naspieval populárny francúzsky komik Bourvil a Jacqueline Maillan. Bola to posledná nahrávka pred Bourvilovou smrťou.
V roku 1998 nahrala skladbu Sam Taylor-Wood spolu s Pet Shop Boys pre kompilačný projekt Ambassadors - We Love You, ktorý konceptuálne prezentoval spojitosť medzi vizuálnymi a hudobnými umelcami. Táto nahrávka vyšla aj ako bonus na CD singli „I Don't Know What You Want But I Can't Give It Any More“.
V roku 2002 producent Dimitri Tikovoi vydal v rámci svojho projektu Trash Palace album Positions, na ktorom Brian Molko z kapely Placebo a Asia Argento naspievali obrátenú verziu skladby „Je t'aime... moi non plus“: Molko v nej naspieval ženské party.
Šams ad-Dín
Šams ad-Dín alebo Šamsuddín, v prepise aj Samsuddin alebo Chamsuddin, s významom Slnko viery, je čestný titul, ktorým v stredoveku oslovovali islamských učencov. Časom sa z titulu vyvinulo meno, respektíve v niektorých krajinách aj priezvisko. Medzi známych nositeľov titulu patril napríklad cestovateľ Ibn Battúta.
Sveriges Radio
náhľad|Sídlo Sveriges Radio v [[Štokholme]] náhľad|Firemná dodávka s logom Sveriges Radio, r.[[2012,Štokholm ]] Sveriges Radio AB, skrátene SR, je švédsky verejnoprávny rozhlas.
Sveriges Radio má právnu formu podobnú slovenskej spoločnosti s ručením obmedzeným, pričom stopercentným vlastníkom je nezávislá nadácia „Förvaltningsstiftelsen för Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB och Sveriges Utbildningsradio AB“, ktorá spravuje všetky tri švédske verejnoprávne médiá (Sveriges Radio, Sveriges Television, Sveriges Utbildningsradio).
História
Rozhlasové vysielanie vo Švédsku začalo 1. januára 1925. Vtedy rozhlas niesol oficiálny názov „AB Radiotjänst“ a mal niekoľko vlastníkov (noviny, spravodajské agentúry, rozhlas). Spočiatku sa vysielalo 30 minút napoludnie a o 18:00 večer, v nedeľu navyše aj ráno. Od roku 1933 sa vysielanie predĺžilo na 8 hodín denne. V roku 1929 sa zo švédskeho éteru prvýkrát ozvala žena - Margareta de Geerová. Medzinárodné vysielanie v niekoľkých jazykoch spustil Švédsky rozhlas v roku 1939.
Druhý rozhlasový program Sveriges Radio spustilo v roku 1955 pod názvom „P2“.
Programy
V súčasnosti (rok 2013) má Sveriges Radio 11 programov:
2. symfónia (Sibelius)
'''Symfónia č. 2 D-dur, Op. 43''' je dielo skladateľa Jeana Sibeliusa.
Vznik
Na svojej druhej symfónií začal skladateľ pracovať počas pobytu v Taliansku v roku 1901. Najskôr plánoval zložiť veľkú symfonickú báseň o príbehu dona Giovanniho a hudbu inšpirovanú Danteho Božskou komédiou, k čomu nakoniec nedošlo. Časť z materiálu namiesto toho použil vo svojej druhej symfónií. Tú viackrát upravoval a premiéru nakoniec posunul až na marec roku 1903. Symfónia zaznamenala obrovské nadšenie vo Fínsku a hlavne prelomový úspech v Nemecku, ktorý bol snom vtedajších škandinávskych skladateľov.
Štruktúra
Skladba má štyri vety, posledné dve sa hrajú bez prerušenia.:
Zloženie orchestra: 2 flauty, 2 hoboje, 2 klarinety, 2 fagoty, 4 lesné rohy, 3 trúbky, 3 trombóny, tuba, tympany, sláčiky (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Typická dĺžka skladby je približne 44 minút.
V prvej vete sa po jednoduchom, ale pôsobivom úvode sláčikov ozvú drevené dychové nástroje s hlavnou, pastorálne ladenou témou. Celá veta má jedinečnú, krehkú atmosféru. Druhá veta je kontrastná, sláčiky hrajúce pizzicato prinášajú pesimistickejšiu náladu. Nasledujé energické scherzo, ktoré je pomocou pompéznej melódie premostené so záverečnou vetou. Tá končí široko koncipovaným, majestátne pokojným záverom.
Symfónia sa vďaka svojím melódiám inšpirovaných ľudovou tvorbou, pôsobivým harmonickým prechodom a jedinečnej pokojnej atmosfére stala najobľúbenejšou a dodnes najčastejšie uvádzanou Sibeliovou symfóniou. Pri tvorbe ďalších symfónií už Sibelius viac experimentoval s fragmentáciou a kombináciou tém. A pri počúvaní nostalgickej druhej symfónie z rokov 1901 - 1903 poslucháčovi mimovoľne napadne, že to môže byť pokojne rozlúčka s celou romantickou epochou.
Lamberville (Seine-Maritime)
Lamberville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
John Grunsfeld
John Mace Grunsfeld, Ph.D. (* 10. október 1958, Chicago, Illinois, USA) je americký fyzik a od roku 1992 astronaut NASA, veterán letov raketoplánmi, ktorý bol vo vesmíre päťkrát.
Astronaut
Do tímu NASA bol vybraný v roku 1992. Od roku 2010 pracuje v Baltimore v Space Telescope Science Institute.
Osobný život
John Grunsfeld je ženatý s Carol E. Schiffovou. Majú dve deti. Medzi jeho koníčky patrí lietanie, plávanie, jazda na bicykli a hudba.
William Gregory
William George "Borneo" Gregory (* 14. máj 1957, Lockport, New York, USA) je bývalý americký astronaut, ktorý na jar 1995 absolvoval šestnásťdňový let raketoplánom.
Životopis
V rodnom Lockporte absolvoval základnú i strednú školu. Potom o štyri roky absolvoval vojenskú akadémiu United States Air Force Academy. V roku 1979 nastúpil na vysokú školu Columbia University, neskôr svoje vzdelanie dokončil na iných vysokých školách (napr. Troy University). Používal prezývku Borneo. Stal sa armádnym letcom, inštruktorom a to aj na základni Edwards v Kalifornii. Do výcvikového strediska astronautov NASA v Houstone bol zapísaný v roku 1990, po absolvovaní výcviku bol zaradený do jednotky astronautov. Letel v roku 1995. Štyri roky potom z NASA odišiel a stal sa obchodným manažérom v Honeywell - Phoenix.
Let do vesmíru
V ôsmej misii raketoplánu Endeavour bola táto posádka: Stephen Oswald, Tamara Jerniganová, Wendy Lawrenceová, John Grunsfeld, Samuel Durrance, Ronald Parise a pplk. USAF William Gregory, vtedy vo funkcii pilota. Štartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride.
Let misie STS-67 bol neskôr katalogizovaný v COSPAR pod označením 1995-007A. Na palube do vesmíru vyviezli zostavu troch astronomických ďalekohľadov Astro-2. Let bol venovaný hlavne astronomickým pozorovaním. Kvôli počasiu Pristáli na základni Edwards v kalifornskej púšti Mojave a na základni aj pred návratom 19. marca 1995 do Houstonu prespali.
Gregory bol v poradí 322. človekom vo vesmíre, kam letel len raz.
Ján Trubíni
Život
Za kňaza ho vysvätili dňa 13. mája 1887. Pôsobil na fare v Gajaroch, kde dlhé roky písal kroniku miestnej farnosti. Tu sa do dnešných čias v rukopise zachovala filozoficko-historická "kniha" Zlaté klasy, v ktorej popisuje históriu Uhorska, gajarskej farnosti a jej filiálke obce Malé Leváre. V júni 1919, počas pôsobenia v obci Moča, začalo veľké rabovanie vojakov Bélu Kunu, a tak obsadili rímskokatolícku faru. Nútili kňaza Jána Trubíniho, aby bojoval s vojakmi. Dňa 4. júna, keď odmietol ísť do boja, vo večerných hodinách ho umoreného nakoniec obesili na strom. Po troch dňoch Jána Trubíniho vojaci napokon povolili pochovať. Od roku 1919 do roku 1995 bolo jeho telo uložené v obci Moča na miestnom cintoríne. Roku 1995 jeho telesné pozostatky, na žiadosť rodákov mesta Vráble, preniesli na mestský cintorín vo Vrábľoch.
Sága stepná
Sága stepná (Saga pedo) je veľká bezkrídla kobylka dorastajúca až do 12 cm (bez kladielka 7 cm). Je to najväčší druh kobylky žijúci na území Slovenska a jeden z najväčších hmyzích druhov v Európe.
Opis
Sfarbenie je väčšinou slabozelené, južnejšie sa vyskytujú jedinci, ktorí sú sfarbení aj do hneda a sú škvrnití. Nemajú krídla. Predné nohy sú vyvinuté na držanie koristi a zadné na kráčanie.
Spôsob života
Nie sú známe samce, pravdepodobne sa rozmnožuje iba partenogeneticky. Kladie neobvykle veľké vajíčka (11,8 x 3,8 mm), ktoré ukladá do pôdy. Celkovo nakladie 25 až 30 vajíčok, ktoré ukladá samostatne. Z nich sa v máji liahne nymfa podobná dospelému jedincovi. Živí sa dravo, loví väčšinou drobný hmyz ako napr. koníky (aj modlivky), sú známe aj prípady kanibalizmu. Aktívna je za súmraku a v noci.
Dope (pieseň)
"Dope" je propagačný singel americkej speváčky Lady Gaga z jej tretieho štúdiového albumu ARTPOP (2013). Pieseň bola vydaná ako druhý propagačný singel po "Venus". Napísali ju Gaga, Paul "DJ White Shadow" Blair, Dino Zisis, a Nick Monson a produkoval Gaga a Rick Rubin.
O piesni
Po zranení bedier a zrušení zvyšných koncertov Born This Way Ball v USA sa Gaga stala závislá na drogách, ktoré jej pomáhali získať úľavu od bolesti a preklenúť toto zložité obdobie. Pieseň "Dope" bola napísaná o tejto závislosti a vyvinula sa z piesne/priznania, ktorú predtým zložila pre svojich fanúšikov ("I Wanna Be with You"). Okrem iného v piesni hovorí o tom, že svojich fanúšikov potrebuje viac než drogy ("I need you more than dope").
Skladba bola pridaná do Artpop pretože Gaga cítila potrebu, aby na albume bolo niečo viac autobiografické.
Recenzie
Skladba získala prevažne kladné hodnotenia od kritikov, ktorí oceňujú speváčkinu úprimnú ľútosť v textoch piesne.
Ob (rieka)
Ob je rieka v Altajskom kraji a Novosibírskej, Tomskej a Ťumenskej oblasti v  Rusku, ktorá tečie z juhu na severozápad cez západnú Sibír. Je jednou z najväčších riek v Rusku a na svete. V Rusku je to tretia najvodnatejšia rieka po Jeniseji a Lene. Dĺžka toku samotného Obu je 3650 kilometrov a spolu so svojím hlavným prítokom, riekou Irtyš, tvorí obrovský riečny systém s dĺžkou, ktorý je šesť mesiacov v roku využívaný na plavbu. Rieka Ob odvodňuje plochu.
Povodie
Prevažná časť povodia (85%) sa nachádza v Západosibírskej rovine. Juhovýchodná časť pripadá na pohoria Altaj, Kuznecký Alatay, Salairský krjaž a Gornaja Šorija. Celkové množstvo riek v povodí dosahuje 150 000. Povodie sa vyznačuje rôznorodosťou fyzicko-geografických podmienok od polopúšte na juhu až k tundre na severe. Významná časť povodia je pokrytá lesmi a bažinami.
Priebeh toku
left|thumb|Most cez rieku Ob v meste [[Barnaul.]] Vzniká sútokom riek Bija a Katuň v Altaji. Pretína z juhu na sever Západosibírsku rovinu a ústi do Obskej zátoky Karského mora. Priemerný sklon rieky medzi Bijskom a ústím je /km. Podľa charakteru riečnej siete, vodných zdrojov a formovania vodného režimu sa tok Obu delí na tri časti:
Horný tok je od sútoku zdrojníc do ústia rieky Tom. Rozkladá sa v horách, kde pramenia zdrojnice Bija a Katuň a mnohé prítoky (Pesčanaja, Anuj, Čaryš, Alej zľava a Čumyš, Iňa sprava). Na hornom toku je jasne vyznačená dolina rieky s rozvinutými úvalovými terasami. Až k ústiu Čaryša tečie rieka medzi nízkymi brehmi. Koryto sa vyznačuje mnohými kanálmi, ostrovmi a perejami. Smerom k Barnaulu sa dolina aj úval rozširujú. Od Barnaulu k mestu Kameň na Obe je dolina široká 5 až a je asymetrická. Ľavý breh je prudký a napravo je široký úval so starými ramenami, prietokmi a jazerami. Pri meste Kameň na Obe sa úval zužuje najskôr na 3,5 až a potom až na 1,5 až. V koryte sa objavujú úseky s kamenistými výstupkami. Na juh od Novosibirsku je rieka prehradená hrádzou, ktorá vytvára Novosibírsku priehradu (Obské more). Pod Novosibirskom sa dolina značne rozširuje a pri ústí rieky Tom dosahuje jej šírka. Hĺbka pri malom stave vody je na hornom toku 2 až, miestami na perejách klesá na.
Stredný tok je od ústia Tomu po ústie Irtyša. Na tomto úseku zvlášť pod ústím Čulymu sa Ob mení na veľkú nížinnú rieku. V jej okolí je podmáčaný močiarovitý povrch s mnohými jazierkami. Spočiatku kamenisté dno sa mení v piesčité a hlinité. Až do sútoku s Irtyšom preteká tajgou. Dolina má šírku 30 až a široký úval (20 až ) je pokrytý ramenami, ktoré sú spojené medzi sebou prietokmi v šírke až. Hĺbka pri malom stave vody sa mení od 4 do. Veľké prítoky na strednom toku sú Tom, Čulym, Keť, Tym, Vach, Tromjegan, Ljamin, Nazym sprava a Šegarka, Čaja, Parabel, Vasiugan, Veľký Jugan, Veľký Salym, Irtyš zľava.
Deltu Ob vytvára pred svojím ústím do Obskej zátoky. Má rozlohu. Hlavné ramená sú Chamanelský Ob (ľavé) a väčší Nadymský Ob (pravý). Pod ich ústiami sa nachádzajú plytčiny Jamsalský a Nadymský bar.
Vodný režim
Zdroj vody je prevažne snehový. Na jar a v lete je stav vody vysoký a v tomto období riekou pretečie prevažná časť ročného prietoku. Na hornom toku začína hladina stúpať od začiatku apríla, na strednom od druhej polovice apríla a na dolnom od konca apríla až od začiatku mája. Vzostup začína ešte v čase, keď je rieka zamrznutá. Pri rozmŕzaní vznikajú zátarasy, ktoré spôsobujú krátkodobé prudké vzostupy úrovne hladiny. Na hornom toku voda opadá v júli, ale letný pokles hladiny je neustálený. V septembri a októbri hladina opäť stúpa v dôsledku dažďov. Na strednom a dolnom toku pokles pozvoľna pokračuje, posilňovaný dažďovými zrážkami až do zamrznutia. Rozsah kolísania úrovne hladiny je na hornom toku priemerne, nižšie stúpa až na a pred sútokom s Irtyšom zasa klesá na. Pod sútokom s Irtyšom rastie na a smerom k ústiu klesá na. Priemerný ročný prietok vody pri Barnaule predstavuje 1 470 m³/s (maximálny prietok je /s) a pri Salecharde /s (maximálny prietok je /s). Prietok v ústí do Obského zálivu pri strednom stave vody činí /s (z toho približne polovicu prináša Irtyš).
Rieka zamŕza na 150 dní na hornom toku a na 220 dní na dolnom toku. Teplota vody je v júli na úseku Barnaul-Belogorje 28°С a na dolnom 23°С. Mineralizácia vody je menšia ako 200mg/l s výnimkou úseku medzi Novosibirskom a ústím rieky Tom, kde je väčšia. Voda obsahuje väčšie množstvo organických látok a nižší obsah kyslíka, čo v zime spôsobuje zátarasy. Priemerná zakalenosť sa znižuje v smere toku od 160 k 40 g/m³. Ročné množstvo nánosov je priemerne 16 mil.ton, pričom v niektorých rokoch dosahuje až 50 mil. ton.
Splavnosť a doprava
Ob je splavný od mesta Bijsk, na svojom dolnom toku však zamŕza až na osem mesiacov (od novembra až do začiatku júna). So svojimi prítokmi a ramenami je významnou dopravnou tepnou na Sibíri, pričom do niektorých miest a dedín ležiacich na plytších ramenách je možný prístup len s určitými plavidlami. Ročne sa na Obe a Irtyši prepraví okolo 600 000 cestujúcich. Úhrnná dĺžka splavných tokov v povodí rieky Ob predstavuje približne. Hlavné prístavy povodia Obu sú Novosibirsk, Tomsk, Surgut, Labytnangi, Pavlodar, Omsk, Toboľsk a Ťumeň. Ob je tiež spojený prieplavom s riekou Jenisej s využitím pravostranného prítoku Keť. Tento prieplav je však splavný iba pre malé lode. Navyše po výstavbe Transsibírskej magistrály stratil na význame.
Využitie
V povodí Obu sa nachádzajú ložiská ropy, zemného plynu, uhlie a takmer polovica ruských zásob rašeliny. Na Obe bola v rokoch 1957 – 1959 postavená Novosibirská hydroelektráreň. Vzniknutá vodná plocha býva niekedy nazývaná ako Obské more. Rieka je tiež významným zdrojom rýb. V jej vodách a v Obskej zátoke žije približne 50 druhov, z ktorých polovica má priemyselný význam. Najviac sú cenené jeseter ruský, jeseter malý, Stenodus leucichthys a coregonus muksun. Priemyselne spracovávané sú šťuky, jalce, miene, plotice, karasy a ostrieže.
Pôvod názvu
Hoci pre nás nezvyklý dvojpísmenový názov Ob, toľko obľúbený v křížovkách, vzbudzuje dojem pôvodu v exotických jazykoch, ide o čisto slovanské meno. Vzniká sútokom dvoch riek, ďalej tečú teda obe, preto je to Ob. Pozostatkom očakávanej samohlásky je mäkký znak na konci ruského tvaru mena, ktorý sa však v slovenskom prepise neuvádza.
Zoznam najpredávanejších umelcov v USA
Toto je zoznam vrcholnej stovky napredávanejších umelcov v USA. Zoznam je založený na základe certifikácií albumov ktoré boli udelené americkou asociáciou RIAA. Recording Industry Association of America sa nezaoberá priamo predajom nosičov, prideľuje iba certifikácie k ich vydaným edíciám. Preto vo výsledkoch predaja tohto zoznamu sú dané čísla k certifikáciám a skutočný (fyzický) predaj, ktorý umelci dosiahli môže byť vďaka akumulácii vyšší.
S prideľovaním certifikácii RIAA začala v roku 1958. Pre túto skutočnosť sa v tomto zozname nenachádzajú umelci ako Bing Crosby, ktorého predaj nosičov nebol v 30. až 50. rokoch 20. storočia certifikovaný. Zoznam tiež vylučuje certifikáciu albumov zaznamenaných v spolupráci s inými jedinečnými umelcami alebo ak umelci spolupracovali v rámci skupiny.