cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 1306
NGC 1306 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Salafíja
náhľad|Popredný nemecký salafista [[Pierre Vogel]] Salafíja je jedným z novodobých smerov islamu. Názov pochádza z termínu pre ctihodných predkov viery, as-salaf as-Sálih, ku ktorým smeruje toto hnutie v snahe po obrode a očistenie islamu od cudzorodých novôt a povier (bid'a).
U islamských autorov môže mať tento výraz význam doslovného lipnutia na prax predkov, vedúci až k fundamentalizmu. Používa sa niekedy tiež termín harfíjún, stúpenci doslovnosti. Salafizmus je považovaný za nebezpečnú ideológiu vedúcu k potláčaniu práv a slobôd neveriacich, pretože jeho cieľom je nastolenie teokratickej diktatúry.
Batizovské vodopády
thumb|Batizovské vodopády zo západu Batizovské vodopády je séria ľadovcových kaskádových vodopádov na Batizovskom potoku vo Vysokých Tatrách. Batizovské vodopády začínajú v nadmorskej výške, asi 50 metrov južne od Batizovského plesa. Ku Batizovským vodopádom nevedie žiadna turistická vyznačená trasa, ale asi 300 metrov na východ od nich vedie červeno značená Tatranská magistrála.
Prístup
Nad vodopádmi prechádza červeno vyznačená Tatranská magistrála od Popradského plesa na Sliezsky dom, z nej na západ od vodopádov odbočuje žlto vyznačená trasa do Vyšných Hágov.
NGC 6368
NGC 6368 je galaxia v súhvezdí Hadonos, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 9. júla 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Les Guerreaux
Les Guerreaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krajčír
thumb|Čínsky krajčír pri práci. Krajčír je pracovné povolanie, je to človek, ktorý sa živí krajčírstvom, t. j. šitím a opravovaním odevov.
Dnes sa toto povolanie učí na stredných odborných školách, so zameraním na výrobu a opravu odevov. Krajčír je aj odevný poradca, vie poradiť pri výbere vhodného odevného materiálu, ako správne ošetrovať odevy a pod. Každý krajčír ma svoje špecifické zameranie vo výrobe odevov.
Existuje zameranie
Patrónom krajčírov je pravdepodobne Sv. Martin z Tours.
Darmštátium
Darmštátium (lat. darmstadtium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ds a protónové číslo 110. Je to 18. transurán a 7. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne vlastnosti. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by mohol pripomínať platinu.
Ibn al-Bajtár
Abú Muhammad Díjá’-ad-Dín ’Abd-Alláh ibn Ahmad ibn al-Bajtár al-Málikí al-Andalusí (* 1179, Benalmadena, Španielsko – † 1248, Damask, Sýria) (‎) bol známy arabský lekár, lekárnik a botanik. Jeho priezvisko al-Bajtár odkazuje na povolanie jeho otca, ktorý bol zverolekárom.
Po štúdiu u Ibn al-Rúmíju v Seville opustil svoje rodné Španielsko a cestoval po severnej Afrike, Grécku, Malej Ázii, Perzii, Iraku, Egypte a Sýrii. Popritom zbieral a študoval liečivé rastliny. Pracoval v službách Ajjúbovcov vo východnom Stredomorí. Medzi jeho žiakov patril napr. Ibn Abí Usajbi’a.
Marcalgergelyi
Marcalgergelyi je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Pápa.
Má rozlohu 776 ha a žije tu 435 obyvateľov (2007).
Seina v Paríži
thumb|Seina z Eiffelovej veže Seina v Paríži je tradične významná geografická, hospodárska, dopravná i kultúrna súčasť hlavného mesta Francúzska. Rieka Seina rozdeľuje Paríž na dve nerovnaké časti. Väčšiu severnú, zvanú pravý breh a menšiu južnú, zvanú ľavý breh. Jej dĺžka na území mesta Paríž je takmer s hĺbkou medzi 3,40 a. Jej šírka sa pohybuje od 30 do 200 metrov. Hladina rieky je zároveň najnižším bodom v Paríži: nad morom. V Paríži sa cez Seinu klenie 37 mostov, z nich štyri sú určené výhradne pre chodcov a dva sú železničné. Niekoľko liniek metra a RER vedú i pod riekou. Ako prvá bola sprevádzkovaná linka 4 v roku 1908. Nábrežie Seiny je od roku 1991 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. Od roku 2008 na Seine existuje v rámci mestskej hromadnej dopravy riečna Voguéo. Turistické lode prevádzkuje Bateau-mouche. Loď na vlnách sa dostala i do znaku Paríža.
Štatistika
Seina preteká Parížom v dĺžke. Najplytkejšia je pri moste National a najhlbšia pri moste Mirabeau. Najširšie koryto má neďaleko mosta Grenelle a najužšia časť je len  na Quai de Montebello. Priemerný prietok je /s, najvyšší prietok býva vo februári (/s), najnižší v auguste (/s). Rýchlosť toku je zhruba /h. Teplota vody sa pohybuje od 5,3 °C po 24,6 °C, priemer je 14,1 °C.
Dejiny
Prítomnosť ľudí na brehoch Seiny je doložená z obdobia neolitu, keď boli v roku 1990 vo štvrti Bercy nájdené zvyšky lodi a ďalších objektov. Najstaršia dochovaná pamiatka z Paríža, Pilier des Nautes (Stĺp prevozníkov), uložený v Národnom múzeu stredoveku dokladá, že plavba na Seine bola významná už v prvých rokoch rímskej nadvlády. V tejto dobe tiež vznikol pravdepodobne prvý most v Paríži, Petit-Pont, postavený na jednom z najužších miest Seiny, neskôr zničený a obnovený na rovnakom mieste. Od polovice 9. storočia trpel Paríž nájazdmi Normanov, ktorí sa k mestu plavili na lodiach po Seine. Prvýkrát sa objavili v marci 845 a odišli až po zaplatení výkupného 7 000 libier striebra. Ďalšie útoky nasledovali do konca 9. storočia. V roku 1170 udelil Ľudovít VII. cechu obchodníkov monopol na obchod na Seine. 9. augusta 1803 testoval Robert Fulton na Seine svoj parník.
thumb|Pont-Neuf a čerpadlo La Samaritaine <!-- === Pitná voda zo Seiny === Parížania pili vodu ze Seiny po celou dobu, ale již v dobách rímskej nadvlády existoval i [[Aqueduc de Lutèce
thumb|Zatopená stanice metra Saint-Lazare(1910)
Kúpanie
Móda koupání v Seině se objevila v polovině 17. storočia. Ženy se koupaly bez oděvů více či méně skryté za velkými nataženými plátny. Na konci století byl vydán zákaz koupání bez oblečení. Místo něj se objevily lodě vhodné pro studené koupele v Seině oddělené pro muže a ženy. Po nich následovaly čluny určené pro horké koupele a ty byly ještě později nahrazeny lázněmi na břehu, jak jsou známé dnes. Ve 20. století již znečištění řeky koupání neumožňovalo. Dne 28. listopadu 1988 starosta Paríža Jacques Chirac navrhl zahájit operaci na vyčištění řeky Seiny. V roce 1801 byl otevřen bazén Deligny v blízkosti Pont de la Concorde a byl uzavřen v roce 1993. Město Paříž nechalo v roce 2006 instalovat plovoucí bazén u Bibliothèque nationale de France.
Ostrovy na Seine
V současnosti jsou v Paříži na Seině už jen dva přirozené ostrovy – Cité a Sv. Ludvíka. Třetí ostrov Cygnes je ve skutečnosti priehradnou hrádzou vytvořenou roku 1825 při stavbě mostu Grenelle.
Ostrov Cité získal svou dnešní rozlohu na počátku 17. století při stavbě Pont Neuf, když k němu byly připojeny menší ostrovy Juifs a Vaches. Ostrov Sv. Ludvíka se původně jmenoval Notre-Dame a ve 14. století byl rozdělen kanálem. Část proti proudu se nazývala île aux Vaches a ostrov po proudu si podržel svůj název Notre-Dame. V 17. století byly ostrovy opět spojeny a byla zde vybudována rezidenční čtvrť. Svůj dnešní název získal v roce 1725. Během Francúzskej revolúcie byl přejmenován na ostrov Bratrství.
thumb|left|Quai d'Orléans na ostrove sv. Ľudovíta -->
Nábrežie Seiny
Nábrežie pozdĺž Seiny v dnešnej podobe vznikalo už od 18. storočia. Nachádza sa tu veľa stavebných pamiatok a tento architektonický celok bol v roku 1991 zaradený na zoznam svetového dedičstva UNESCO. Okrem toho je nábrežie preslávené kníhkupcami zvanými bukinisti.
Pozdĺž brehov Seiny je veľa promenád pre chodcov, na časti pravého brehu bola v 70. rokoch 20. storočia postavená rýchlostná komunikácia. V nedeľu je táto nábrežná vozovka uzatvorená pre vozidlá a rezervované len pre chodcov, cyklistov a jazdcov na kolieskových a inline korčuliach. Od leta 2002 sa tu každý rok organizuje tzv. parížska pláž, kedy je nábrežie pokryté pieskom a doplnené stromami v kvetináčoch.
Montgiscard (kantón)
Montgiscard je francúzsky kantón v obvode Toulouse v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 20 obcí.
Aulnay (Charente-Maritime)
Aulnay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kalvária (Považská Bystrica)
Považskobystrická kalvária je súbor 14 samostatných sakrálnych stavieb, z toho trinástich kaplniek, predstavujúcich výjavy z ukrižovania Ježiša a súsošia ukrižovania umiestnených nad kopcom zvaným Kamenec v Považskej Bystrici. Komplex bol vybudovaný v rokoch 18051807 v klasicistickom štýle. 07. novembra 1963 bol súbor 14 stavieb zapísaný na ústredný zoznam kultúrnych pamiatok. Dnes je kalvária národnou kultúrnou pamiatkou.
Výstavba a rekonštrukcie
Výstavba sa začala v roku 1805. Duchovným v meste bol v tom čase farár Jozef Bobossék (Bobošík). K stavbe a udržiavaniu sa zaviazala obec Považská Bystrica zmluvou dňa 8. júna 1807. Za mesto ju podpísal richtár Tomáš Lovíšek. Areál kalvárie bol dvakrát rekonštruovaný. Prvýkrát v 2. polovici 19. storočia zatiaľ posledný zásah pochádza z roku 1937.
Stav z roku 2011
Súčasný stav je veľmi zlý. Niektoré kaplnky sú už zaniknuté. Výjavy sa nenachádzajú ani v existujúcich kaplnkách. Hlavná kaplnka Márie Magdalény má rozpadnutú strechu a diery v stenách, čo spôsobuje zatekanie. Na mieste je vidno cennú aj keď amatérsku snahu o záchranu. Súsošie Ukrižovania sa bolo v deväťdesiatych rokoch reštaurované a prenesené do farského kostola Navštívenia Panny Márie. V roku 2011 mesto Považská Bystrica spolu s miestnym farským úradom ohlásilo snahu o obnovu kalvárie. Do dnešných dní sa však snahu nepodarilo naplno zrealizovať. Boli odstránené náletové dreviny a vykonaný pamiatkový výskum.
Stav v roku 2015
Po veľkej snahe mesta spolu s farnosťou sa podarilo zrekonštruovať exteriér a strechu kaplnky Márie Magdalény. Náletové dreviny ako aj les boli odstránené, aby tak v súlade s pravidlami pamiatkovej ochrany takýchto objektov kalvária vyznela ako architektonická dominanta v krajine.
Sojuz TMA-21
Sojuz TMA-21 „Jurij Gagarin“ bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 4. apríla 2011 odštartovala k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 27 – Alexandra Samokuťajeva, Andreja Borisenka a Ronalda Garana. Potom zostala u ISS ako záchranná loď až do 16. septembra 2011, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Prípravy a priebeh letu
Dňa 12. apríla 2011 bolo päťdesiate výročie prvého letu človeka do vesmíru – letu Jurija Gagarina. K oslave výročia bola loď Sojuz TMA-21 pomenovaná Jurij Gagarin. Je to prvý prípad pomenovania ruskej (alebo sovietskej) pilotovanej kozmickej lode, doteraz boli takto pomenované len dva nákladné Progressy – Progress M-59, k 100. výročiu narodenia Sergeja Koroľova, a Progress M-61, k 150. výročiu narodenia Konstantina Ciolkovského.
Štart Sojuzu TMA-21 bol plánovaný na 30. marca 2011. Pri záverečných skúškach bola zistená nefunkčnosť kondenzátora v spojovacom bloku Kvant-V. Preto bol 14. marca štart odložený. 18. marca bol štart určený na 4. apríla 22:18 UTC.
Dňa 4. apríla o 22:18:20,115 UTC loď hladko odštartovala z kozmodrómu Bajkonur. Po štandardnom dvojdňovom lete sa Sojuz spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS).
Súčasťou komplexu ISS bol až do 16. septembra 2011, kedy sa o 00:38:12 UTC odpojil a o 03:59:43,8 UTC pristál v kazašskej stepi 150 km juhovýchodne od mesta Džezkazgan po 164 dňoch, 5 hodinách, 41 minútach a 24 sekundách letu.
Zoznam častí seriálu Mafstory
Toto je zoznam častí slovenského seriálu Mafstory.
11. séria (2012)
Vysielané na huste.tv.
Winnetou (postava)
right|thumb|[[Sascha Schneider: Winnetouova smrť alebo Winnetouovo nanebevstúpenie, 1904]] Winnetou (iné slovenské názvy: Vinnetou a novšie aj Vinetu; po nemecky: Winnetou, po česky Vinnetou) je literárna postava nemeckého spisovateľa Karla Maya. Winnetou je indiánsky náčelník kmeňa Apačov-Meskalerov z obdobia Divokého Západu.
==Meno   == Slovo/meno Winnetou May prvýkrát použil v roku 1875 v poviedke Old Firehand bez bližšieho vysvetlenia jeho pôvodu. Podľa neskoršieho vlastného vyjadrenia Maya sa meno Winnetou vyslovuje [vinnetou], pričom o a u sa vraj vyslovujú rýchlo za sebou ako dvojhláska. Podľa iného Mayovho vyjadrenia toto meno znamená v apačskom dialekte "Horiaca voda" a vyplýva z príhody, podľa ktorej Winnetou ako 13-ročný preplával na druhý breh jazera, na ktorom bola horiaca vrstva nafty, čím (teda touto skúškou) zabezpečil, že aj posledný (čiže dovtedy sa vzdorujúci) apačský kmeň uznal Winnetouovho otca za svojho hlavného náčelníka. V slovníkoch ani inde sa však takýto význam slova Winnetou nepodarilo nájsť. Jeden čas preto prevládala chybná domnienka, že May klamal a slovo v skutočnosti prevzal z jedného vtedajšieho slovníka jazyka diggerov, v ktorom je uvedené slovo "vintu" vo význame Indián; neskôr sa však ukázalo, že tento slovník May v tom čase ešte nemohol mať k dispozícii. Napriek vyššie uvedeným okolnostiam a tvrdeniam sa dnes v odborných kruhoch zvykne postulovať, že May aj tak nehovoril pravdu a v skutočnosti slovo Winnetou neznamená "Horiaca voda", ale je to voľne vymyslené slovo.
Pokiaľ ide o postavu ako takú, je Winnetou "transformáciou" postavy nazvanej Inn-nu-woh, ktorá je uvedená vo vôbec prvej Mayovej poviedke o Indiánoch; poviedka sa volala Inn-nu-woh, der Indianerhäuptling a vyšla v roku 1875, len krátko predtým, ako vyšlo spomínaná poviedka Old Firehand. Innu-nu-woh nie je v tejto poviedke prezentovaný ako Apač, ale ako Sioux. Význam jeho mena autor nikde neuvádza, ale z kontextu jeho neskorších vyjadrení je zrejmé, že by slovo Innu-nu-woh malo mať takisto význam "Horiaca voda"; podobne ako v prípade slova Winnetou sa však žiaden význam tohto mena nepodarilo nájsť v slovníkoch. To, že je Innu-nu-woh ako postava každopádne zhodný s Winnetouom, tvrdí jednak May explicitne vo svojej autobiografii (V [časopise Deutsches Familienblatt] som začal hneď Winnetouom, ale nazval som ho zatiaľ iným indiánskym dialektom Inn-nu-woh) a jednak bola v 70. rokoch 20. storočia "znovu objavená" a v roku 1980 vydaná poviedka z roku 1878, ktorá sa volá Winnetou a je obsahovo len trochu pozmenenou verziou poviedky Innu-nu-woh, der Indianerhäuptling. Náčelník v nej má zmenené meno na Winnetou a je už uvedený ako náčelník Apačov. Spomínaný nález je ďalším protiargumentom proti dovtedy i dnes bežným názorom, podľa ktorých May prakticky sústavne vo všetkom klamal, a kým nepoznali uvedenú poviedku z roku 1878, neverili ani Mayovmu tvrdeniu, že existoval nejaký súvis medzi Innu-nu-wohom a Winnetouom.
Winnetou v literatúre
Meno Winnetou sa prvýkrát objavuje v poviedke Old Firehand z roku 1875. Táto poviedka sa stala v prepracovanej podobe podstatnou časťou druhého dielu románu Winnetou, v ktorom sú opísané príbehy z Divokého Západu, ktoré prežili Winnetou a Old Shatterhand od ich prvého stretnutia v roku 1864 do roku 1879, kedy bol Winnetou zastrelený. Vo štvrtom dieli Winnetou už nevystupuje, pretože sa dej románu odohráva v roku 1908, zhruba 30 rokov po jeho smrti. Winnetou je symbolom mieru, lásky a bratstva medzi ľuďmi.
Spoločné dobrodružstvá postáv Old Shatterhand a Winnetou sú obsahom aj ďalších románov ako napríklad Syn lovca medveďov, 1877; Duch Llana Estacada, 1888; Old Surehand, 1894 – 1896. V románe Satan und Ischariot sa spoločne vydávajú do Afriky a na spiatočnej ceste Winnetou ochorie.
Prvýkrát sa postava Winnetou v slovenčine objavuje v románe Winnetou - Román z divokého západu (1928; preklad: Otakar Ladislav Šťastný a Pavol Halaša), čo je preklad 2 dielov z troch dielov originálu. Následne sa v slovenčine objavil v románe Poklad v Striebornom jazere - Román z divého západu (1931; preklad: Andrej Mihalik). Trojdielny román bol (tentokrát celý) znova preložený a vydaný ako Vinnetou I, II, III- Cestopisná rozprávka (1942-1947; preklad: Hana Ruppeldtová). O dvadsať rokov neskôr vyšlo prvé vydanie súčasného prekladu trojdielneho románu pod názvom Winnetou I, II, III (1964 – 1965; preklad: Teofil Ušák).
Postavy vo vzťahu s postavou Winnetou
Winnetou má sestru Nšo-či (Krásny Deň) a jeho otcom je náčelník Inču-čuna. V mladosti ho spolu so sestrou, okrem ich otca, vychovával aj Klekí-petra (Biely otec), beloch ktorý dlho žil s Apačmi a tí ho prijali do svojho kmeňa. Winnetou bol zamilovaný do Ribany z kmeňa Assiniboinov, tá sa však vydala za zálesáka Old Firehanda (vo filme sa vydala za poručíka Merrila, ako záruka mieru medzi indiánmi a belochmi).
S Old Shatterhandom sa Winnetou cez počiatočný konflikt spriatelí natoľko, že s ním uzavrie pokrvné bratstvo. Po smrti svojho otca a sestry (zavraždil ich Santer kvôli zlatu na hore Nuggets Hill) sa Winnetou stáva náčelníkom a zdedí slávnu Inču-čunovu striebornú pušku. Winnetou má koňa menom Ilčí (Vietor) a jeho brata Hatátitlu (Blesk), daruje Old Shatterhandovi.
.
Winnetou vo filme
Postava Winnetoua sa stala populárnou najmä po natočení filmu Poklad na Striebornom jazere v roku 1962. Film bol inšpirovaný knihami Karla Maya. Neskôr bolo natočených niekoľko ďalších filmov, v ktorých sú hlavnými postavmi tiež Winnetou a Old Shatterhand.
Dodnes (2013) najznámejšiu postavu Winnetoua vo filme stvárnili francúzsky herec Pierre Brice a najznámejšiu postavu Old Shatterhanda americký herec Lex Barker. Atmosféru a dej filmu umocňuje hudba nemeckého hudobného skladateľa Martina Böttchera.
Muškátová ulica
Muškátová ulica je ulica:
Radonova transformácia
Radonova transformácia je integrálna transformácia ktorá reálnej funkcii f definovanej na n-rozmernom reálnom priestore priradí inú funkciu nesúcu informáciu o integráloch funkcie f cez všetky afinné nadroviny priestoru na ktorom je definovaná. Tejto novej funkcii sa niekedy hovorí Radonov obraz funkcie f. Transformácia, ktorá Radonovmu obrazu priradí pôvodnú funkciu sa nazýva inverzná Radonova transformácia.
Napríklad, ak je f funkcia dvoch premenných, teda ak n=2, afinné nadroviny priestoru na ktorom je definovaná sú všetky priamky ležiace v rovine. Každá rovinná priamka je jednoznačne určená uhlom \alpha ktorý zviera jej normála s x-ovou osou a jej vzdialenosťou r od počiatku v smere normály. Radonov obraz funkcie f sa dá potom definovať ako funkcia týchto dvoch parametrov takto:
História
Radonova transformácia je pomenovaná po rakúskom matematikovi českého pôvodu, Johannovi Radonovi. V roku 1917 publikoval prácu v ktorej vyriešil otázku inverznej Radonovej transformácie pre prípad n=2. Neskôr vyvsvitlo, že Hendrik Lorentz poznal vzťah pre inverznú Radonovu transformáciu už na prelome 19. a 20. storočia.
Všeobecná definícia
Afinné nadroviny n-rozmerného priestoru, sú všetky jeho (n-1)-rozmerné afinné podpriestory. Tie sú úplne určené svojim jednotkovým normálovým vektorom a vzdialenosťou od počiatku  rátanou v smere vektora d. Radonov obraz funkcie n-premenných f sa preto najčastejšie definuje ako funkcia definovaná ako funkcia daná vzťahom kde je afinná nadrovina určená dvojicou parametrov d a r v zmysle uvedenom vyššie a \mathrm{d}s je (n-1)-rozmerná Lebesgueova miera na tejto nadrovine.
Jean-Luc Picard
thumb|Jean-Luc Picard Jean-Luc Picard je postava v sci-fi ságe Star Trek, ktorú stvárnil herec Patrick Stewart.
Predstavuje charakter vysoko morálneho, racionálneho človeka s výbornými diplomatickými schopnosťami. Pozná a cituje mnohé diela gréckej a svetovej literatúry, počúva klasickú hudbu.
Tvorca Star Treku Gene Roddenberry pomenoval postavu po švajčiarskych vedcoch 20. storočia, Auguste Piccardovi a Jean Felix Piccardovi, ktorí boli priekopníkmi v hĺbkových prieskumoch oceánu a balónových letoch.
Seriály a filmy
Objavuje sa v hodnosti kapitán v seriáli Star Trek: Nová generácia a celovečerných filmoch Star Trek VII: Generácie, Star Trek VIII: Prvý kontakt, Star Trek IX: Vzbura a Star Trek X: Nemezis, ktoré na tento seriál nadväzujú.
Narodil sa 13. júla 2305, v La Barre vo Francúzsku. Nemá francúzsky prízvuk, ale francúzštinu háji ako nositeľku civilizácie, hoci je v 24. storočí považovaná za archaickú. Používa hanlivé „merde“ a pospevuje francúzsku pieseň Frère Jacques. Túžil po dobrodružstvách a prieskumoch, staval si modely hviezdnych lodí (neskôr súčasť jeho pracovne). Bol uchvátený Phoenixom, prvou vesmírnou loďou schopnej warpovej rýchlosti.
V rokoch 2323 – 2327 vyštudoval Akadémiu Hviezdnej flotily a neskôr velil na hviezdnych lodiach Stargazer, Enterprise-D a Enterprise-E.
Ako kapitán vlajkovej lode Hviezdnej flotily uskutočnil so svojou posádkou viac ako 27 prvých kontaktov s mimozemskými rasami. S predstaviteľom druhu Q, neskôr tiež s Ferengmi a Borgami. Rovnako sa pokúsil skôr pacifisticky nadviazať kontakt s Kryštalickou entitou, ktorá vraždila celé kolónie a všetko živé na planétach ako zdroj svojej potravy.
Kancelár Klingónskej ríše ho v roku 2367 požiadal o prijatie funkcie prostredníka v procese ustanovenia nového vodcu ríše. Zabránil tak hrozbe občianskej vojny medzi Klingónmi a ďalšej možnej vojne s Federáciou. Picard bol uznaný vo funkcii aj Klingónskou najvyššou radou napriek tomu, že bol človek.
Bol asimilovaný Borgami a nútene vystupoval v ich záujmoch ako Locutus z Borgov, až kým ho jeho posádka nezachránila a neodpojila od spoločenstva Borgov. K tejto udalosti a jeho traumatickým skúsenostiam sa vracajú ďalšie epizódy a film Prvý kontakt.
Často sa v rôznych záležitostiach obracia na empatické schopnosti lodnej poradkyne Deanny Troi. Inklinuje k doktorke Beverly Crusherovej, ktorú zoznámil s jej už zosnulým manželom, Picardovým dlhoročným priateľom, ktorý neskôr tragicky zahynul.
Externé odkazy
Figuren im Star-Trek-Universum
Petľakov Pe-2
Petľakov Pe-2 boli počas sovietsko-nemeckej vojny základným frontovým bombardérom Sovietskeho zväzu. Použité boli aj vo vojne proti Japonsku v lete 1945. Vyraďované boli do polovice 50. rokov.
Vznik a vývoj
V lete roku 1938 dostala konštrukčná kancelária V. M. Petľakova požiadavku na konštrukciu dvojmotorového rýchleho výškového stíhacieho lietadla. K zalietaniu prototypu došlo v decembri 1939 avšak skúšky pokračovali do mája 1940. Následne boli ďalšie práce zastavené a na základe vyhodnotenia bojov Luftwaffe v Poľsku bola zadaná požiadavka na zmenu konštrukcie na strmhlavý bombardér. Táto obmena sa prejavila najmä inštaláciou brzdových klapiek pre strmhlavé bombardovanie. Takto upravené stroje sa začali vyrábať už v polovici roku 1940. V dôsledku evakuácie priemyslu pred Nemcami bolo vo väčšom počte lietadlo dodávané až od roku 1942. Časom bol Pe-2 modernizovaný, aby sa zlepšila ochrana pred nemeckými stíhačkami. Bola zosilnená strelecká výzbroj, nová verzia Pe-2 FT, kde písmená FT vyjadrovali „Frontovoje Trebovanie (Frontová Potreba),“ dostala novú otočnú vežu s guľometom UBT kalibru 12,7 mm, ktorý nahradil predtým používaný ŠKAS kalibru 7,62 mm. Takto boli vymenené aj guľomety v ostatných častiach lietadla. Ďalej bolo zlepšené pancierovanie pilotného priestoru, nosné plochy dostali aerodynamicky lepšie kryty motorov. Lietadlá vyrábané od februára 1943 boli poháňané výkonnejšími motormi Klimov VK-105PF s výkonom 927 kW (1260 k). Rýchlosť sa tak zvýšila o 40 km/h. Vo verzii Pe-2 VI bolo lietadlo prestavané na stíhač, takto upravené lietadlá boli zaradené do výroby ako Pe-3/Pe-3 bis. Celkovo bolo vyrobených 11427 exemplárov rôznych obmien.
Bojové použitie
Lietadlá Pe-2 boli Červenej armáde k dispozícii už pri prepadnutí Sovietskeho zväzu nacistickým Nemeckom, ale veľká časť z nich bola zničená. K väčšiemu bojovému nasadeniu došlo v júli 1941 v bitke o Smolensk. Pe-2 boli počas vojny základným frontovým bombardérom s pôsobnosťou na celej frontovej línii, niesli veľkú časť bojovej činnosti. Po ukončení bojov v Európe boli použité k útoku na Japonsko v auguste 1945. V priebehu druhej svetovej vojny slúžilo niekoľko Pe-2 vo fínskom letectve, koncom vojny niekoľko týchto lietadiel dostala 1. česko-slovenská zmiešaná letecká divízia. Po ukončení vojny slúžili Pe-2 v letectve Bulharska, Juhoslávie, Poľska a Československa.
Prehľad verzií
náhľad|Dvojica lietadiel Pe-2 počas letu
Technické údaje Pe-2
300px|vpravo
Myjavská ulica
Myjavská ulica je ulica:
NGC 1307
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Taliančina
Taliančina je románsky jazyk, hovorí ním asi 70 miliónov ľudí, z ktorých väčšina žije v Taliansku.
Štandardná taliančina je založená na toskánskych dialektoch a je „kompromisom“ medzi jazykmi južného Talianska a galo-románskymi jazykmi na severe. Ustálený toskánsky štandard bol však v priebehu posledných desaťročí mierne ovplyvnený dialektmi, ktorými sa rozpráva v Miláne, ekonomickom centre krajiny.
Taliančina má zdvojené (alebo dlhé) spoluhlásky ako latinčina (na rozdiel od väčšiny dnešných románskych jazykov ako sú francúzština a španielčina). Ako vo väčšine románskych jazykov (s významnou výnimkou francúzštiny) na prízvuku závisí význam.
História
História talianskeho jazyka je pomerne zložitá, ale moderný štandard jazyka zväčša formovali pomerne nedávne udalosti. Najskoršie zachované texty v jazyku, ktorý možno s určitosťou nazvať taliančinou (na rozdiel od jej predchodcu vulgárnej latinčiny), sú právne dokumenty z regiónu Benevento datované medzi 960-963.
Vždy existoval odlišný dialekt taliančiny v každom meste, pretože mestá boli donedávna mestskými štátmi. V roku 1861, keď došlo k zjednoteniu Talianska, bol ustálený spisovný taliansky jazyk, ktorého základom bol toskánsky dialekt mesta Florencie a okolia. Hovorilo ním ale iba 2,5% populácie, takže v školách bolo povolené aj vyučovanie v dialektoch. Jednotný povinný vyučovací jazyk bol zavedený až v roku 1934 za fašistického Talianska.
Klasifikácia
Spisovná taliančina (spolu so severotalianskymi a stredotalianskymi nárečiami) je súčasťou východorománskych jazykov, kým juhotalianske nárečia patria do západorománskych jazykov. Románske jazyky patria medzi indoeurópske jazyky.
V iných deleniach je taliančina jediný príslušník tzv. italo-románskych jazykov, ktoré sú časťou románskych jazykov.
Na web stránke Etnologue majú vlastné delenie románskych jazykov na južné, západné a východné, pričom taliančinu zaraďujú veľmi neobvykle spolu s dalmatínčinou do jednej skupiny „italo-dalmatínske jazyky“, tú zase do „talianskych západorománskych jazykov“ a tie do (ich) západorománskych jazykov.
Geografické rozšírenie
Taliančina je úradným jazykom Talianska, San Marína a je úradným jazykom kantónochv Ticino a Graubünden (Grigioni) vo Švajčiarsku. Je najpoužívanejším jazykom vo Vatikáne a druhým úradným jazykom v niektorých oblastiach Istrie v Chorvátsku a Slovinsku s talianskou menšinou. Vo veľkom rozsahu ju používajú imigrantské skupiny v Luxembursku, Nemecku, Belgicku, USA, Kanade, Venezuele, Brazílii, Argentíne a Austrálii. Rozpráva sa ňou aj v susednom Albánsku. V menšom rozsahu sa používa v častiach Afriky s bývalou talianskou nadvládou ako Somálsko, Líbya a Eritrea. Do veľkej miery sa taliančina učí v Monaku a na ostrove Malta a bola úradným jazykom krajiny do zavedenia angličtiny ústavou v roku 1934.
Delenie
Situácia talianskych dialektov je pomerne komplikovaná. Keďže historicky Taliansko nebolo jednotným štátom a vyvíjalo sa na jeho území viacero rečí, formálne spisovný taliansky jazyk z roku 1861 sa nikdy nestal hovorovým jazykom všetkých obyvateľov. Väčšina obyvateľstva je schopná dohovoriť sa aj v spisovnej taliančine, no popri tom v bežnej komunikácii používa aj svoje nárečie.
Kultúrne prijatie nárečí
Nárečia sa často používajú napr. vo filmoch pre komický efekt alebo dojem stereotypu; severné dialekty zvyknú vyjadrovať nenásytných, úzkoprsých kupcov; rímsky prízvuk sa spája s arogantnými primitívnymi násilníkmi; neapolský pripomína nečestných šikovných flákačov a sicílčina sa dokonca aj v Taliansku spája s mafiou. Mnohí scenáristi však objavujú aj expresívnejšie a spontánnejšie črty nárečí, často na prelomenie klišé a prezentáciu bohatšej, menej známej skutočnosti.
Bôrická mláka
Bôrická mláka alebo Bôriková mláka je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v katastrálnom území obce Zázrivá. Leží na úpätí vrchu Bôrik. Jej výmera je so 4. stupňom ochrany. Bola vyhlásená v roku 1974.
Marcaltő
Marcaltő je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Pápa.
Bôrická mláka
Predmetom ochrany je svojrázny, geomorfologický útvar zamokreného sedielka, so slatinnou a rašelinnou vegetáciou.
Marcaltő
Má rozlohu 2209 ha a žije tu 819 obyvateľov (2007).
Meiningen
Meiningen môže byť:
Božice
Božice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 555 obyvateľov, z toho 769 mužov a 786 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 37,6 roka, ženy 40,1 roka).
NGC 6369
NGC 6369 je planetárna hmlovina v súhvezdí Hadonos, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. mája 1784. Naprieč má asi jeden svetelný rok. Hmlovina leží vo vzdialenosti viac ako 2 000 svetelných rokov od slnečnej sústavy. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 6370
NGC 6370 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 19. apríla 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Meiningen (Nemecko)
Meiningen je mesto v Nemecku, ležiace v južnej časti spolkovej krajiny Durínska Rozprestiera sa na rieke Werra. Prvá zmienka o meste pochádza z roku 982 a privilégia dostalo v roku 1230. Medzi rokmi 1680 až 1918 bolo mesto hlavným mestom spolkovej krajiny Saska-Meiningenska.
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1994
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1994 boli v poradí 12. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 21.30. októbra 1994 v São Paule a Belo Horizonte, v Brazílii, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 5 družstiev: Azerbajdžan, Česko (nahradilo Česko-Slovensko), Keňa, Rusko (nahradilo Sovietsky zväz) a Ukrajina. Brazília bola organizátorom svetového šampionátu žien druhýkrát, prvý turnaj hostila v roku 1960. Svoj druhý titul získala Kuba, ktorá zvíťazila nad domácou Brazíliou.
Márkó
Márkó je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Veszprém.
Má rozlohu 3441 ha a žije tu 1130 obyvateľov (2007).
NGC 1308
NGC 1308 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. septembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Montréjeau (kantón)
Montréjeau je francúzsky kantón v obvode Saint-Gaudens v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 17 obcí.
Corporal of Horse
Corporal of Horse (skratka CoH) je poddôstojnícka hodnosť používaná v jednotkách Household Cavalry Britskej armády, ktorá zodpovedá hodnosti seržant. Táto hodnosť bola pôvodne všeobecne používaná v rámci jednotiek britského jazdectva, avšak jej tradícia sa zachovala len v plukoch Household Cavalry. Nižšia hodnosť je lance-corporal of horse, vyššia staff corporal.
Megyer
Megyer je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Sümeg.
Má rozlohu 426 ha a žije tu 50 obyvateľov (2007).
Kritická hustota
Kritická hustota je medzná hustota vesmíru, ktorej veľkosť určuje, či sa vesmír bude naďalej rozpínať alebo sa rozpínanie zastaví a začne sa zmršťovanie, ktoré skončí veľkým kolapsom.
V medznom prípade, ak je hustota vesmíru práve rovná kritickej hustote, rozpínanie sa bude donekonečna spomaľovať.
Branišovice
Branišovice je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 561 obyvateľov, z toho 299 mužov a 262 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 38,1 roka, ženy 41,7 roka).
Altkirch
Altkirch môže byť:
Wissembourg (obvod)
Wissembourg je obvod v departemente Bas-Rhin a regióne Alsasko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 68 obcí.
NGC 6371
NGC 6371 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 24. júna 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Aumagne
Aumagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam významných svetových gambistov
Toto je zoznam významných svetových gambistov (hráčov na violu da gamba). Zoznam je možné dopĺňať.
Haguenau
Haguenau môže byť:
Molsheim
Molsheim môže byť:
Turíce (ľudové tradície)
Názov
Pomenovanie tohto sviatku vzniklo od slova Tur a súvisí s rovnomenným Staroslovanským božstvom plodnosti. Pôvodný slovanský sviatok oslavujúci silu prírody, ktorá na jar všetko dvíha k oblohe, bol prevzatý kresťanstvom a príslušne nábožensky „upravený“.
Ľudové tradície
Turíce spájajú kresťanské významy so starými symbolmi z predkresťanskej éry. Tento sviatok je okrem cirkevného významu spojený s otváraním studničiek a so sadením májov. Niektoré pohanské zvyky, ktoré naši predkovia praktizovali na Turíce, v určitej forme vydržali dodnes. Starí Slovania prinášali dary k studničkám a obetovali duchom domáce zvieratá (dnešný symbol obetovania baránka). Tieto zvyky sa spájali so začiatkom jarných prác. Jedným zo znakov je použitie zelenej farby. Domov sa nosili zelené ratolesti a bahniatka, ktoré mali ochranné vlastnosti. Ratolesti mali za úlohu priťahovať dobré sily a chrániť pred zlými. Ďalším prejavom zameraným proti zlým silám bolo aj praskanie bičom na lúkach a turičné vatry. Najznámejšou dochovanou tradíciou je tzv. otváranie studničiek. Studničky v chotároch museli byť obradne vyčistené a upravené. Chotár s nevyčistenou studničkou postihli duchovia nedostatkom vlahy.
Na východnom Slovensku v noci zo soboty na turičnú nedeľu dávali mládenci svojím vyvoleným na dom alebo do plota ozdobné stromčeky. Dnes je rozšírené stavanie májov – osekaných vysokých stromov - briez, niekde tiež smrekov, bohato vyzdobených farebnými mašľami. Máje sa stavajú pred domy, kde majú dievku na vydaj, ale tiež jeden centrálny do centra obce. Tento symbol je centrom pozornosti – máje sa stavajú so spevom a ľudovou hudbou. K tradíciám patrí aj voľba «hlavného mládenca» – kráľa.
Turíce sú jeden z najvýznamnejších sviatkov východných Slovanov.
Krasniansky luh
Krasniansky luh je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza na toku Varínky v katastrálnom území obce Krasňany.
Vyhlásená bola v roku 1989 s výmerou a 5. stupňom ochrany.
Predmetom ochrany sú zachovalé brehové porasty toku Varínky v ochrannom pásme Národného parku Malá Fatra, ktoré sú dôležité z hľadiska vedecko-výskumného, krajinotvorného, vodoochranného, brehoochranného, ekologického a náučného.
Dylan Moran
Dylan Moran (* 3. november 1971) je írsky komik, herec a spisovateľ. Najznámejší je vďaka sitkomu Black Books, ktorý spolupísal a hral v ňom hlavnú úlohu Bernarda Blacka. Známy je tiež spoluprácou so Simonom Peggom  v komédiách Shaun of the Dead, 2004 a Run, Fatboy, Run, 2007. Moran si tiež zahral jednu z dvoch hlavných postáv v írskej čiernej komédii A Film with Me in it, 2008. Pravidelne vystupuje na národných a medzinárodných komediálnych festivaloch, vrátane Edinburgh Festival Fringe, Just for Laughs (montrealský komediálny festival), Melbourne International Comedy Festival a Kilkenny Comedy Festival. V roku 2010 bol podľa Channel 4 zvolený za štrnásteho zo '100 najlepších Stand Up komikov'.
Mladosť
Dylan Moran sa narodil v Navane, County Meath, Írsko. Navštevoval St. Patrick's Classical School, kde sa zoznámil s kolegami z komediálnej oblasti, Tommym Tiernanom a Hectorom Ó hEochagáinom. Školu opustil v šestnástich rokoch s výstupným certifikátom. Po odídení zo školy bol Moran štyri roky nezamestnaný a túto dobu strávil "pitím a písaním zlej poézie". Raz sa zamestnal ako kvetinár, ale dal výpoveď po týždni, pretože túto prácu nenávidel.
Kariéra
Moran narazil na komédiu pri sledovaní Ardala O'Hanlona a ostatných komikov vystupovať v Dublin's Comedy Cellar, malom, päťdesiatmiestnom komediálnom klube bez mikrofónu, ktorý sa nachádza na poschodí The International Bar na South Wicklow Street v Dubline. Svoje prvé vystúpenia tu začal v roku 1992 a bol aj napriek nervozite pozitívne prijatý. V roku 1993 vyhral cenu So You Think You're Funny na edinburgskom festivale. Pokračoval tým, že sa na tom istom festivale o tri roky neskôr stal vo veku 24 rokov najmladším držiteľom ceny Perrier Comedy Award. Gurgling For Money v roku 1997 bolo Dylanove prvé významné tour po Veľkej Británii. Pokračoval vo vystúpeniach na mnohých festivaloch vrátane Hay Festival, Montreal comedy festival, Vancouver Comedy Festival a Edinburgh Festival. Počas roku 1995 a 1996 Moran písal pravidelnú týždennú rubriku pre The Irish Times.
Prvú významnú hlavnú televíznu rolu získal v roku 1998 v sitkome How Do You Want Me?, ktorý bol vysielaný stanicou BBC 2. Zahral si tu postavu Iana Lyonsa a jeho seriálovú manželku si zahrala britská herečka Charlotte Coleman. V roku 1999 sa objavil v malej roli zlodeja Rufusa vo filme Notting Hill, v ktorom hlavnú rolu hrala Julia Robertsová spolu s Hughom Grantom. V roku 2000 sa začali vysielať na Channel 4 Black Books. Sitkom o nešťastnom a nespoločenskom alkoholikovi Bernardovi Blackovi, ktorý neustále fajčí a žije v obrovskom neporiadku vo svojom malom kníhkupectve bol pôvodne Moranov nápad, ktorý sa zrealizoval s pomocou spoluautora a írskeho kolegu Grahama Linehana a producentov Marka Buckleyho a Alberta Kennyho z Kenley Studios. Druhá séria bola v televízii v roku 2002 a tretia, ktorá bola vysielaná v roku 2004 bola privítaná s veľkým nadšením ako zo strany fanúškov, tak aj zo strany kritikov. V tom istom roku sa Moran objavil v komédii Shaun of the Dead, v ktorej hral jednu z hlavných postáv.
V roku 2004 mal Moran tour po 'Británii, Írsku, niekoľkokrát vystúpil aj v New Yorku a v Miláne so svojimi novými predstaveniami Monster I a Monster II. Živá nahrávka z jeho šou Monster II bola natočená 28. mája v dublinskej Vicar Street a je to prvé Moranove vydané DVD, ktoré obsahuje jeho vystúpenia. Po úspešnom období v New York v roku 2004 sa sem Moran na mesiac vrátil ako súčasť British Comedy Invasion (spolu s najlepšími britskými komikmi Eddiem Izzardom, Moranovým filmovým kolegom z Black Books Billom Baileym a írskym komikom Tommym Tiernanom). Jeho tretie významné tour s názvom Like, Totally bolo zahájené dňa 3. mája 2005 v Buxton Opera House v Anglicku a tak isto ako niektoré z jeho predchádzajúcich vystúpení, aj toto bolo sprevádzané s premietaním Moranových kresieb. V roku 2007 si Moran zahral postavu Gordona vo filme Run, Fatboy, Run, ktorý režíroval David Schwimmer, známy najmä svojou postavou Rossa Gellera v sitkome Priatelia.
Osobný život
Dylan si zobral svoju manželku Elaine 6. septembra 1997 v Londýne v deň pohrebu princeznej Diany. Spolu majú dve deti, dcéru Siobhan a syna Simona, ktorí sú často spomínaní v jeho vystúpeniach. Celá rodina žije v Edinburghu.
Na doline
Na doline je ulica:
Mencshely
Mencshely je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Veszprém.
Má rozlohu 1262 ha a žije tu 269 obyvateľov (2007).
Ribeauvillé
Ribeauvillé môže byť:
NGC 1309
NGC 1309 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. októbra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Koszta
Koszta je maďarské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, najčastejšie je v Handlovej, v Česku sa vôbec nevyskytuje.
Lesme
Lesme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Saverne
Saverne môže byť:
Lesme
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 6372
NGC 6372 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Mezőlak
Mezőlak je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Pápa.
Má rozlohu 2158 ha a žije tu 1061 obyvateľov (2007).
Břežany (okres Znojmo)
Břežany sú obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 894 obyvateľov, z toho 415 mužov a 479 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,0 roka, ženy 41,6 roka).
Cholet
Cholet je francúzske mesto v departemente Maine-et-Loire, región Pays-de-la-Loire. Má 54 371 obyvateľov (31. 12. 2006).
Dejiny a ekonomika
K rozvoji mesta v ranom novoveku prispel miestny tradičný textilný priemysel, ktorý pomohol aj pri porevolučnej rekonštrukcii a odstraňovaní škôd spôsobených vojnou vo Vendée (bitka pri Cholet).
Mechanizácia výroby, ktorá sa začala výrazne prejavovať od konca 19. storočia, donútila choletských obyvateľov k čiastočnému prechodu k obuvníctvu. Textilný priemysel potom začal úplne zanikať od polovice 20. storočia, pričom jeho miesto rýchle obsadzovali iné odvetvia (najmä firma Michelin). Súčasne s tým prišiel veľký nárast počtu obyvateľov, vďaka čomu značne vzrástol význam mesta a dnes je druhým najväčším výrobným centrom regiónu hneď po aglomerácii Nantes-Saint-Nazaire. Cholet napriek tomu trpí nedostatkom zamestnancov v terciálnej sfére a nedostatočne rozvinutou infraštruktúrou, hoci stavba diaľnice v súčasnosti sa snaží tento stav zlepšiť.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Kostka (priezvisko)
Kostka je české, slovenské a poľské priezvisko. V češtine a poľštine toto slovo znamená kocka, v slovenských nárečiach má význam kôstka. Na Slovensku je najčastejšie v obciach Spišské Hanušovce (okres Kežmarok), Pružina (okres Považská Bystrica) a v Bratislave. V Česku je najčastejšie v Prahe a obci Valašské Klobouky (okres Zlín).
Známi nositelia
Pozri v článku Kostka.
JOMA extraliga vo futsale 2007/08
Základná časť
Pozn: Do súťaže nenastúpil nováčik C.V.S. JAKO Borský Mikuláš, ktorý sa do nej (spolu s Barabéri Bratislava) kvalifikoval ako víťaz baráže.
NGC 1310
NGC 1310 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. októbra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Thann
Thann môže byť:
Pravenec
Pravenec (nem. Kleinproben, maď. Kispróna) je obec na Slovensku v okrese Prievidza, vzdialená asi 10 km severne od Prievidze.
Polohopis
Obec leží v severnej časti Hornonitrianskej kotliny, západne od svahov pohoria Žiar. Západným okrajom obce tečie rieka Nitra, ktorá tu priberá pravostranný prítok Tužina.
Západným okrajom vedie cesta I/64 (Prievidza – Žilina) a železničná trať Prievidza – Nitrianske Pravno. Prievidza je vzdialená južne, Turčianske Teplice  východne a Žilina  severne. Krajské mesto je vzdialené na západ.
Dejiny
Prvý raz sa obec spomína v roku 1267. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom, ovocinárstvom a spracovaním dreva. Z drevárskeho závodu firmy Baťa sa neskôr vyvinul podnik na výrobu nábytku Tatra Nábytok Pravenec. V 90-tych rokoch minulého storočia podnik zanikol. V súčasnosti najväčšou spoločnosťou pôsobiacou na území obce je firma Slovaktual zaoberajúca sa výrobou plastových okien a doplnkov k nim. Na území obce sa nachádza renesančný kaštieľ zo začiatku 17. storočia s pôvodným opevnením s barokovou úpravou z polovice 18. storočia. Ďalšie dva kaštiele pochádzajú z asi roku 1780 (barokovo-klasicistický) a neskorobarokový z roku 1787 s prestavbou v 19. storočí. Sú tu aj dve kúrie - empírová z 1. polovice 19. storočia a baroková zo začiatku 18. storočia.
Obec je rozdelená na dve časti, miestnymi obyvateľmi nazývanými „dedina“ (stará, historická časť) a „kolónia“ (ktorá sa vytvorila v 40. rokoch 20. storočia po založení továrne, neskôr známej ako Tatra Nábytok Pravenec). Obe časti sú od seba vzdialené asi 1,5 km.
Iné projekty
.
Röntgénium
Röntgénium (lat. roentgenium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Rg a protónové číslo 111. Je to 19. transurán a 8. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne vlastnosti. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by mohol pripomínať zlato.
STEREO (satelity)
STEREO (z ) je dvojica kozmických observatórií slúžiacich na výskum Slnka. Sú označené písmenami A a B. Sú súčasťou programu NASA Solar Terrestrial Probes program (STP). Sondy sú umiestnené na obežnej dráhe okolo Slnka a cieľom ich dvojročnej misie je študovať slnečné javy, najmä výrony koronálnej hmoty (CME) a pochopiť mechanizmus ich vzniku.
Sondy odštartovali 26. októbra 2006 s nosnou raketou Delta 7925. Spočiatku sa družice pohybovali po značne výstrednej eliptickej dráhe okolo Zeme a ich apogeum siahalo až po obežnú dráhu Mesiaca. Po navedení na východiskovú dráhu sa dvojica sond oddelila od tretieho stupňa rakety a vzápätí aj od seba navzájom. Pokračovali v postupnom vzďaľovaní sa od Zeme, pričom prebiehali skúšky, kalibrácie a zapínanie ich prístrojov. Riadiace stredisko observatórií sa nachádza v areáli Applied Physics Laboratory (APL).
Družice obiehajú Slnko po veľmi podobnej obežnej dráhe ako Zem, ale jedna približne 45° pred ňou a druhá 45° za ňou. Družica letieca "pred" Zemou je označená ako STEREO-A (z ), družica "za" Zemou ako STEREO-B (z ). Táto dvojica sond predstavuje tretiu misiu NASA zameranú na prieskum Slnka. Predchádzali im misie TRACE a SOHO. Celkový rozpočet misie predstavuje asi 550 milionov USD.
Opis
left|thumb|Umiestnenie prístrojov na sonde STEREO Základné teleso oboch sond má tvar kvádra s rozmermi 1,14×1,22×2,03 metra. Každá nesie pár dvojdielnych solárnych panelov s rozpätím 6,5 metra, ktoré im dodávajú na začiatku životnosti 637 W energie. Systémy sond riadi počítač s kapacitou 8 Gbit pre záznam nameraných údajov. Na komunikáciu používa každá z nich jednu smerovú parabolickú anténu a 4 nesmerové antény. Orientáciu sledujú sledovače Slnka, hviezd a inerciálna plošina a zabezpečujú ju silové zotrvačníky. Každá sonda je vybavená tiež 12 hydrazínovými raketovými motorčekmi na korekcie dráhy.
NGC 6373
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Dimităr Skordev
Dimităr Skordev (* 1936, Sofia, Bulharsko) je bulharský matematik, v súčasnosti vysokoškolský profesor na katedre matematickej logiky fakulty matematiky a informatiky Univerzity svätého Klimenta Ochridského. V rokoch 19722000 bol vedúcim tejto katedry. Skordev je jedným z priekopníkov výskumu v oblasti matematickej logiky v Bulharsku, zakladateľ bulharskej školy teórie vypočítateľnosti.
Skordevova výskumná činnosť sa orientuje najmä na teóriu vypočítateľnosti, teóriu zložitosti, matematickú logiku, teóriu rekurzie a teóriu programovania. Viac ako 35 rokov prednáša matematickú analýzu, matematickú logiku, logické programovanie, či diskrétnu matematiku. Je autorom viac ako 100 vedeckých publikácií, vrátane dvoch kníh. Je tiež autorom bulharského fonetického rozloženia počítačových klávesov, ktoré ale nakoniec nebolo prijaté za národný štandard.