cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Černihiv
Prvá písomná zmienka o meste je z roku 907, ale predpokladá sa, že mesto bolo založené ešte v 8. storočí, podľa archeologických nálezov osídlenia kmeňa Chazarov. V 10. storočí malo mesto pravdepodobne svojho vlastného vládcu. Práve v tomto období vznikla jedna z najväčších a najstarším mohýl vo východnej Európe nazývaná „čierna mohyla“. V období Kyjevskej Rusi bol Černihiv bohatým a významným mestom. Bolo sídlom Černihovského kniežatstva (roky 1024 – 1036 a 1054 – 1239). V roku 1239 mesto vyplienili mongolské hordy Batuchána.
Od roku 1353 mesto patrilo Litovskému veľkokniežatstvu. V rokoch 1482 a 1497 vypálil mesto chán Hadži I Girej Krymského chanátu. Od 15. do 17. storočia si viackrát vládu nad mestom vystriedalo Moskovské veľkokniežatstvo (1408 – 1420 a od 1503), Poľsko-litovský štát (1618 – 1648). V roku 1623 mesto získalo magdeburgské mestské právo. v 17. storočí počas povstania, ktoré viedol Bohdan Chmeľnickij, získalo mesto ešte väčší význam. Po podpísaní Andrusovského prímeria sa mesto stalo vazalom Ruského cárstva. Od roku 1801 bol centrom Černihovskej gubernie Ruského impéria a neskôr od roku 1932 sídlom Černihovskej oblasti Ukrajinskej SSR.
Chálid (Saudská Arábia)
Chálid (iné názvy pozri nižšie; * 13. február 1913† 13. jún 1982) bol štvrtý kráľ Saudskej Arábie. Vládol krajine v rokoch 1975 až 1982.
Meno
Jeho meno sa uvádza v tvaroch: Namiesto tvaru ibn môžu byť iné varianty prepisu (napr. bin) - pozri v článku ibn. Namiesto tvaru Abd al-Azíz môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd al-Azíz. Namiesto tvaru Abd ar-Rahmán môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd ar-Rahmán. Namiesto tvaru Suúd môžu byť iné varianty prepisu (Su′úd, Saúd, Sa′úd) - pozri v článku Saúdovci.
Život
Na trón nastúpil po zavraždení kráľa Fajsala. Jeho moc mierne oslabla na úkor princov. Sústredil sa na rozvoj školstva, za jeho vlády vzniklo veľa nových škôl, vrátane Univerzity kráľa Fajsala. Chálidova vláda bola charakteristická uvoľnením napätia v krajine, keď prepustil politických väzňov z obdobia Fajsalovej vlády a rozdelil časť štátnych peňazí chudobným. Rástlo však napätie náboženské, najmä kvôli diskriminácii náboženských skupín (hlavne ší'itov vo Východnej provincii, ktorí organizovali v rokoch 19791980 mohutné demonštrácie). Počas jeho vlády začal tiež rásť problém radikálnych náboženských skupín. Roku 1979 napríklad čelil obsadeniu mešity Al-Masdžid al-Harám islamskou sektou, ktorá vyhlásila, že jeden z jej členov je prorokovaný Mahdí a že ho všetci moslimovia musia poslúchať. Zajali pritom rad rukojemníkov. Chálid použil proti skupine ozbrojené sily, 63 rebelov bolo vzápätí popravených.
Výrazným medzinárodným politickým Chálidovým úspechom bola v roku 1975 dohoda s Ománom o sporných hraniciach. Posilnil tiež väzby s Bahrajnom, Kuvajtom, Katarom a Spojenými arabskými emirátmi. Uvítal iránsku revolúciu a pokúsil sa o porozumenie, ale šiitsko-sunnitská bariéra to znemožnila. Preto podporoval Irak v iránsko-irackej vojne.
Chálid zomrel na infarkt myokardu 13. júna 1982. V ten istý deň ho na tróne nahradil kráľ Fahd ibn Abd al-Azíz.
La Vallée-du-Sausseron
La Vallée-du-Sausseron je francúzsky kantón v departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvorí ho 12 obcí.
John Kucera
John Kucera (* 17. september 1984, Calgary, Kanada) je kanadský lyžiar. Svoje prvé a jediné víťazstvo vo Svetovom pohári dosiahol 26. novembra 2006. Na MS 2009 v alpských lyžiarskych disciplínach získal zlatú medailu v zjazde a stal sa prvým reprezentantom krajiny javorového listu na tróne "kráľovskej" disciplíny.
Spriadač lipkavcový
Spriadač lipkavcový (Chelis maculosa) je druh motýľa z čeľade spriadačovité (Arctiidae). Je rozšírený v južnej časti strednej Európy.
Pasterník
Pasterník je potok prameniaci v pohorí Ľubovnianska vrchovina. Je to ľavostranný prítok rieky Poprad, vtekajúci do rieky v katastrálnom území mesta Stará Ľubovňa.
Volkswagen Touareg
Touareg vznikol na základe rozhodnutia rozšíriť modelový program VW, ktorý sa v tej dobe končil v strednej triede. Spolu s projekt luxusnej limuzíny Phaeton bola naplánovaná výroba SUV vyššej strednej triedy s názvom Touareg (podľa Tuaregov). Kvôli zníženiu nákladov na vývoj VW spolupracoval s vtedy ešte nezávislou značkou Porsche. Projekt s názvom Colorado predstavoval kompletnú výrobu modelu Volkswagen Touareg prvej generácie a výrobu zmontovaných karosérií pre Porsche Cayenne, tak aby Touareg a Porsche Cayenne využívali spoločnú platformu a väčšinu technických komponentov. Niektoré prvky vybavenia interiéru zdieľal Touareg s limuzínou Phaeton a tak kombinoval jazdné vlastnosti terénneho automobilu s komfortnými atribútmi luxusnej limuzíny. VW Race Touareg prototypové terénne vozidlo bolo špeciálne vyvinuté v roku 2003 pre rely, najmä pre Rally Dakar, v ktorom jazdilo prvý krát v januári 2004, má málo spoločné s Touaregom po technickej stránke avšak opticky sa naň ponáša.
Prvá generácia
náhľad|Volkswagen Touareg I pred faceliftom Prvá generácia sa vyrábala od roku 2002 do roku 2010.Touareg je štandardne s pohonom 4x4. Vozidlo má uzamykateľný diferenciál, ktorý sa ovláda pomocou tlačidiel v interiéri. Auto je schopné zdolať aj jazdy v teréne. Štandardná svetlá výška Touarega je 160 mm, v off-road móde je to 244 mm a v Xtra móde až 300 mm.
Facelift 2006
Prvý faceliftovaný Touareg bol poprvýkrát odhalený na Parížskom autosalóne v roku 2006. Na trh bol poprvýkrát uvedený v roku 2008 v Amerike. Novinkou bola upravená maska. Tá už obsahovala ochrannú mriežku. Nový Touareg obsahoval viac než 2300 upravených súčastí a môže sa pochváliť novými technickými funkciami:
náhľad|VW Touareg I facelift Touareg z roku 2007 mohol byť vybavený ďalšími zaujímavými vecami ako napríklad senzorom prevrátení, 620 wattovým zvukovým systémom od spoločnosti Dynaudio alebo novými komfortnými sedadlami. Všetky dieselové verzie majú v už základe filter pevných častíc. V USA a Kanade bol v modelovom roku 2008 faceliftovaný Touareg predávaný pod názvom Touareg 2. V roku 2009 došlo k návratu k pôvodnému menu Touareg.
Druhá generácia
náhľad|Volkswagen Touareg II Druhá generácia sa vyrábala od roku 2010 do 2017. Do nového Touaregu, ako do prvého automobilu boli nainštalované neoslňujúce diaľkové svetlomety. Na rozdiel od adaptívnych dialkových svetlometov, tento systém priebežne prispôsobuje dosah svetiel a taktiež tvar paprskov. Paprsky menia svoj smer priebežne tak, aby vozidlo idúce pred Touaregom nebolo priamo osvetľované. Vďaka vysokej intenzite svetla je osvetlený priestor okolo auta.
Tretia generácia
náhľad|Volkswagen Touareg III Začala sa vyrábať v roku 2018 a je konkurentom pre Mercedes-Benz GLE, Audi Q7, Porsche Cayenne, BMW X6. Tretia generácia Touaregu využíva platformu MLB skupiny Volkswagen, ako aj Porsche Cayenne a Audi Q7. Touareg tretej generácie kladie dôraz na palivovú úspornosť a údajne je výrazne ľahší ako prvé dve generácie. Spoločnosť VW ukončila predaj Touaregu v Spojených štátoch, Kanade a Mexiku po modelovom roku 2017 na základe predaja a dostupnosti väčšieho a lacnejšieho modelu Atlas (Teramont), ktorý je špeciálne navrhnutý pre Spojené štáty americké.
Dostupné sú tieto motory:
Zdroje
Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Volkswagen Touareg na českej, nemeckej a anglickej Wikipédii.
Øresundsbroen
thumb|Most cez Öresund Øresundsbroen alebo Öresundsbron (, 🇸🇪) alebo po slovensky Öresundský most/Most cez Öresund je zavesený most, ktorý spája dánske hlavné mesto Kodaň so švédskym Malmö ponad Sundský prieliv. Je najdlhším kombinovaným (železnica/cesta) mostom v Európe. Je súčasťou Európskej cesty 20. Patrí medzi najväčšie mosty na svete.
Výstavba
Idea spojenia dánskeho Sjællanduu so švédskou Skåne je stará viac ako 130 rokov, ale až v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia dostali projekty vzťahujúce sa k mostu jasnú podobu. V roku 1991 sa dánska a švédska vláda rozhodli pre výstavbu mosta, ktorý by spojil obidve krajiny. Jeho výstavba začala v auguste 1995. Posledná časť bola zhotovená 14. augusta 1999 a most slávnostne otvorila 1. júla 2000 dánska kráľovná Margaréta a švédsky kráľ Karol XVI. Gustáv. Druhý deň bol otvorený pre premávku, prvý vlak bol vypravený 2. júla o 6:09 z Malmö. V roku 2000 sa po prestrihnutí pásky prvýkrát od doby ľadovej stalo, že je Škandinávsky polostrov z juhu pripojený pevninskou cestou k zvyšku Európy. Vďaka mostu v súčasnosti trvá cesta z Malmö do Kodane 35 minút.
Konštrukcia
náhľad|Rez tunelom náhľad|Pylóny Celá dĺžka prejazdu cez prieliv je. Na dánskej strane začína dlhým umelým polostrovom, tunelom Drogden s dĺžkou  (3 510 úsek 10 metrov pod hladinou a dva  vstupné portály), ktorý vychádza na  umelý ostrov Peberholm. Z ostrova pokračuje most s dĺžkou. Dôvod výstavby tunela namiesto predĺženia mosta bol pre blízkosť Kodanského letiska.
Na most sa použilo cca 82 000 ton konštrukčnej ocele, 2 300 ton ocele pre závesné laná 60 000 ton výstuže a betónu.
Štatistika
Cez most prejde denne 10 000 áut a 20 000 cestujúcich 280 vlakmi vrátane rýchlodráhy Kodaň - Malmö.
NGC 2133
NGC 2133 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. novembra 1834.
Bermeries
Bermeries je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aflenz Land
Aflenz Land bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Bruck-Mürzzuschlag. 1. januára 2015 bola obec Aflenz Land spojená s trhovou obcou Aflenz Kurort. Spojená trhová obec má názov Aflenz.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 444 obyvateľov.
Časti obce
Obec pozostávala z týchto katastrálnych území (Katastralgemeinde) (2001) :
K obci ďalej patrili tieto miestne časti Draiach, Feistring, Seebach a Thullin.
El Español de la Historia
El Español de la Historia (Najväčší Španieli histórie) bola televízna šou španielskej tv stanice Antena 3, ktorá bola národnou verziou formátu BBC 100 Greatest Britons. V Španielsku sa populárna anketa o najväčšiu osobnosť národnej histórie konala v roku 2007, nemala však podobu hlasovania divákov, ale výskumu verejnej mienky, ktorého sa zúčastnilo 3 000 respondentov.
Chevrainvilliers
Chevrainvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hawthorne Heights
Hawthorne Heights je americká post-hardcore skupina. Vznikla v roku 2001 v americkom štáte Ohio. Lídrom kapely je JT Woodruff.
Gallizien
Gallizien (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Völkermarkt.
Žije tu 1 767 obyvateľov (1. 1. 2010).
Viarmes (kantón)
Viarmes je francúzsky kantón v departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvorí ho 10 obcí.
NGC 2134
NGC 2134 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Chevru
Chevru je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2015
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2015 boli v poradí 5. majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 12.16. augusta 2015 v meste Nakhon Ratčasima, v Thajsku, za účasti 5 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Hongkongu. Thajsko bolo organizátorom ženského halového ázijského šampionátu tretíkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 2012 a 2014, vždy v Bangkoku. Titul obhajil 🇰🇿, ktorý zvíťazil vo finálovom stretnutí nad domácim 🇹🇭.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Guéret (obec)
Guéret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam majstrov sveta formuly 1
Toto je zoznam majstrov sveta formuly 1.
Nahý obed (film)
Nahý obed je film režiséra Davida Cronenberga z roku 1991 nakrútený podľa románu Williama S. Burroughsa.
Vigny (kantón)
Vigny je francúzsky kantón v departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvorí ho 18 obcí.
NGC 2135
NGC 2135 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Wu Ťien-siung
Wu Ťien-siung (zjednodušená čínština 吴健雄; ; ; * 29. máj 1912, Šanghaj, Čína - † 16. február 1997, New York, USA) bola čínska fyzička žijúca v USA.
Zaoberala sa najmä experimentálnou fyzikou a rádioaktivitou. Počas druhej svetovej vojny pracovala na Projekte Manhattan. Bola prezývaná „prvá dáma fyziky“, „čínska Marie Curie“ alebo „madame Wu“. Je nositeľkou Wolfovej ceny za fyziku za rok 1978.
Aibl
Aibl bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola obec Aibl spojená s obcami Großradl, Pitschgau, Sankt Oswald ob Eibiswald, Soboth a trhovou obcou Eibiswald. Spojená trhová obec má názov Eibiswald.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 386 obyvateľov.
Gitschtal
Gitschtal (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Hermagor.
Hrom
Hrom je sprievodný akustický jav blesku. Spôsobuje ho rýchle rozpínanie a zmršťovanie vzduchu zapríčinené vysokou teplotou prechádzajúceho elektrického výboja, ktorá môže dosahovať 8 až 33 000 °C.
Gitschtal
Žije tu obyvateľov.
Hrom
Pomocou hromu sa dá vypočítať približná vzdialenosť búrky a to tak, že vynásobíme počet sekúnd od záblesku po zahrmenie rýchlosťou šírenia zvuku vo vzduchu -- 330 metrov za sekundu (napríklad 5 sekúnd × 330 metrov = 1 650 metrov).
Hrom má aj veľkú symbolickú hodnotu a to najmä pre staroveké a primitívne spoločenstvá. Bol považovaný za boží hlas (Starý zákon).
NGC 2136
NGC 2136 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 24. septembra 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Villiers-le-Bel (kantón)
Villiers-le-Bel je francúzsky kantón v departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.
Slovenský zväz pozemného hokeja
náhľad|Slovenský zväz pozemného hokeja
Slovenský zväz pozemného hokeja (skr. SZPH) je riadiaci orgán pozemného hokeja na Slovensku. Vznikol v roku 1969, i keď pozemný hokej je na Slovensku organizovaný už od roku 1949. Je riadnym členom Medzinárodnej federácie pozemného hokeja (FIH), Európskej federácie pozemného hokeja (EHF) a rovnako aj Konfederácie športových zväzov SR (KŠZ SR).
Chevry-Cossigny
Chevry-Cossigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bersée
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalsundbrua
Kvalsundbrua je visutý most v blízkosti Kvalsundu v nórskom kraji Finnmark. Most premosťuje prieliv Kvalsundet oddeľujúci ostrov Kvaløya od Škandinávskeho polostrova. Nachádza sa západne od dediny Kvalsund a južne od mesta Hammerfest.
Most bol otvorený v roku 1977 a jeho celková dĺžka je. Má 11 rozpätí, najväčšie rozpätie má dĺžku. V najvyššom bode sa mostovka nachádza nad hladinou prielivu, severný pylón má výšku  a výška južného pylóna je. Je najsevernejším visutým mostom sveta a jeho hlavné rozpätie bolo do dokončenia zaveseného mosta Skarnsundbrua najdlhším v krajine (v súčasnosti ôsme).
Issoudun-Létrieix
Issoudun-Létrieix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta I. triedy 20 (Slovensko)
Cesta I. triedy 20 (I/20) je cesta I. triedy vedúca v trase Košice - Prešov. Cesta vznikla rozdelením cesty I/68 na tri samostatné cesty. Oproti pôvodnej trase I/68 má opačný smer staničenia, t.j. z juhu na sever.
Rebeka
Rebeka môže byť:
THEMIS
THEMIS je kozmická misia zameraná na štúdium fenoménov známych ako subbúrky, pri ktorých sa uvoľňuje energia zo zemskej magnetosféry. Misia pozostáva z piatich identických družíc, umiestnených na silne eliptických dráhach. Všetky družice boli vynesené spoločne raketou Delta II 17. februára 2007 zo štartovacieho komplexu 17 na Myse Canaveral. Názov THEMIS je akronymom z Time History of Events and Macroscale Interactions during Substorms a tiež je to meno bohyne z gréckej mytológie. Misia patrí do programu Explorer a jednotlivé družice nesú názvy THEMIS A až THEMIS E respektíve Explorer 85 až Explorer 89.
Opis
thumb|left|Rozmiestnenie prístrojov na sonde THEMIS Družice postavila firma Swales Aerospace z Beltsville v Marylande. Koordinátorom vedeckého vybavenia je Space Science Laboratory z University of California v Berkeley v Kalifornii, ktorá je tiež prevádzkovateľom pre NASA Headquarters, Science Mission Directorate, Washington, DC.
Družica je stabilizovaná rotáciou 16 ot/min a má tvar pravidelného nízkeho štvorbokého hranolu s rozmermi 0,84 × 0,84 × 0,51 metra so skosenými vertikálnymi hranami. Bočné steny a čiastočne aj podstavy sú pokryté fotovoltaickými GaAs článkami, ktoré dodávajú 41,5 wattov (na začiatku života), resp. minimálne 40,35 W elektrickej energie (na konci aktívneho života) a dobíjajú lítium-iónové akumulátorové batérie s kapacitou 12 Ah.
Prístroje
thumb|left|Jedna z družíc počas testu solárnych panelov. Vedecké prístroje družice sú riadené počítačom IDPU (Instrument Data Processing Unit), vybaveným pamäťou s kapacitou 256 MB na ukladanie nameraných dát. Služobné systémy riadi počítač BAU (Bus Avionics Unit). Telemetrický systém pracuje v pásme S (2,2825 GHz, výkon 5 watov, rýchlosť prenosu 1,024 kbit/s až 1,048576 Mbit/s). Povelový systém pracuje v pásme S (2,1018 GHz, rýchlosť prenosu 1 kbit/s). Orientačný systém využíva pre zisťovanie osi rotácie a fázy rotácie slnečný senzor MSSS (Miniature Spinning Sun Sensor) a polovodičový inerciálny merací systém tvorený dvoma jednoosovými úhlomernými gyroskopmi IRU (Inertial Referencia Unit). Pre približnú a krátkodobú kontrolu orientácie najmä pred motorickými manévrami slúžia 2 záložné uhlomerné gyroskopy. Pre korekcie dráhy a udržiavanie stabilnej orientácie osi rotácie sú satelity vybavené 4 motorčekmi (2 axiálne a 2 radiálne) každý s ťahom 4,4 N na jednozložkové kvapalné pohonné látky. Ako palivo je použitý hydrazín, ktorého celkový objem na každej z družíc je. Zásoba paliva je uložená v dvoch guľových nádržiach a vystačí na manévre s celkovým delta-v (celková zmena rýchlosti) /s.
Hlavné riadiace centrum a pozemná stanica BGS (Berkeley Ground Station) sa nachádzajú v areáli University of California. Záložná pozemná stanica WGS (Wallops Ground Station) sa nachádza v areáli strediska NASA Wallops Flight Facility. Doplnkové pozemné stanice siete USN (Prioranet) prevádzkované spoločnosťou Universal Space Network sa nachádzajú pri South Pointe na Havaj a pri mestečku Dongara v Austrálii.
Misia
thumb|left|Vypustenie sond THEMIS, predstava umelca. Hlavnou úlohou družíc je výskum premenných javov v zemskej magnetosfére, súvisiacich najmä s vplyvom slnečnej aktivity a ich vplyvu na procesy vo vysokej atmosfére, najmä súvisiace so vznikom a vývojom polárnych žiar a následných elektrických búrok, ovplyvňujúcich pozemné telekomunikácie a energetické distribučné siete. Pozorovania z družíc sú koordinované s pozemnými experimentami, najmä so sledovaním polárnych žiar celooblohovými kamerami ASI (All-Sky Imager) so súčasnou registráciou zmien zemského magnetického poľa magnetometrami GMAG (Ground-Based Magnetometer) najmenej 20 stanicami na území Kanady a severných štátov USA. thumb|left|Umiestnenie družíc v magnetickom chvoste počas merania. Štart sa konal 17. februára 2006 zo štartovacieho komplexu 17B na Myse Canaveral. Všetkých päť sond bolo vynesených raketou Delta II v konfigurácii 7925-10, teda trojstupňová verzia s deviatimi pomocnými raketami na tuhé pohonné látky. Po oddelení posledného stupňa rakety boli družice uvoľnené a začali presun na požadovanej dráhy. Dráhy boli nastavené tak, aby sa pri meraní družice nachádzali v rôznych výškach v magnetickom chvoste zemskej magnetosféry (pozri obrázok).
Prvé merania boli vykonaná 4. decembra 2007, keď družice zaujali požadovanú konšteláciu v magnetickom chvoste zemskej magnetosféry. Pre začiatok merania bol vybraný december, pretože vďaka dlhším zimným nociam na severnej pologuli bolo možné vykonávať dlhšie pozorovania z pozemných staníc. Vedci tak mali možnosť porovnať merania z družíc a pozemných staníc za dlhšie obdobie. Nočné merania tiež znamenajú, že udaje z pozemných magnetometrov nie sú rušené nabitými časticami zo Slnka.
Počas pohybu po svojich dráhach vystriedajú družice niekoľko konštelácií. Pred fázou merania v magnetickom chvoste sú družice v pozícii na východnej strane magnetosféry. Tento stav sa nazýva Dawn Phase. Potom nasleduje už spomínaná fáza merania nazývaná Tail Science Phase, kedy sa všetky družice nachádzajú v rade a ich apogea sú v magnetickom chvoste. Potom nasleduje fáza, kedy sa apogea všetkých satelitov nachádzajú na západnej strane magnetosféry, táto fáza sa nazýva Dusk Phase alebo Radiation Belt Science Phase. Poslednou fázou je takzvaná Dayside Science Phase, keď sú všetky družice v apogeu svojich dráh na osvetlenej strane. Hlavná fáza merania v magnetickom chvoste sa opakuje každé štyri dni.
Predĺžená misia
V máji 2008 rozhodla NASA o predĺžení misie THEMIS do roku 2012. Podľa plánu budú dve družice navedené na selenocentrickú obežnú dráhu (obežná dráha Mesiaca), odkiaľ bude prebiehať ďalšie pozorovania zemskej magnetosféry a ďalej bude sledovaná interakcie Mesiaca so slnečným vetrom. Presun k Mesiacu začala ako prvá THEMIS B v júli 2009 a podľa plánu dosiahne jeho obežnú dráhu v októbri 2010.
Alfortville-Nord
Alfortville-Nord je francúzsky kantón v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba severná časť mesta Alfortville.
NGC 2137
NGC 2137 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Jalesches
Jalesches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Park (rozlišovacia stránka)
Park môže byť:
Chevry-en-Sereine
Chevry-en-Sereine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Black Hole Sun
„Black Hole Sun“ je skladba americkej rockovej skupiny Soundgarden. Napísal ju frontman skupiny Chris Cornell a bola vydaná v roku 1994 ako tretí singel z ich albumu Superunknown (1994). Je pravdepodobne najznámejšou skladbou skupiny a je dobre známou skladbou 90. rokov. Skladba sa dostala na 1. miesto v rebríčku Mainstream Rock Tracks, kde sa udržala 7 týždňov.
Nahrávanie
Skladbu „Black Hole Sun“ napísal frontman Chris Cornell, pričom povedal, že ju napísal sa 15 minút. Pri jej komponovaní použil gitaru Gretsch a povedal "Napísal som ju, ale myslel som si že sa skupine nebude páčiť – následne sa stala najväčším hitom leta." Cornell použil v skladbe Leslie reproduktor. Gitarista Kim Thayil povedal, že Leslie reproduktor bol ideálny pre skladbu "je veľmi Beatlesový a má výrazný zvuk." Skladba je nahraná v Drop D ladení.
Zoznam skladieb
Všetky skladby napísal Chris Cornell, ak nie je uvedené inak:
Ocenenia
Informácie o oceneniach skladby „Black Hole Sun“ sú z webstránky AcclaimedMusic.net.
NGC 2138
NGC 2138 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Alfortville-Sud
Alfortville-Sud je francúzsky kantón v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba južná časť mesta Alfortville.
Pavel Hapal
Pavel Hapal (* 27. júl 1969, Kroměříž) je bývalý český futbalista a tréner. Ako hráč bol česko-slovenským a českým futbalovým reprezentantom. Bol trénerom aj slovenských klubov FC Nitra a MŠK Žilina. Od októbra 2018 do 2020 pôsobil na lavičke slovenskej reprezentácie.
Bersillies
Bersillies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barbora Lichá
Mgr. art. Barbora Kožíková-Lichá (* 24. február 1976, Bratislava) je slovenská výtvarná  umelkyňa, maliarka a ilustrátorka.
Život
Študovala na Strednej umelecko-priemyslovej škole v Uherskom Hradišti v rokoch 1990 až 1994. Na Vysokej škole výtvarných umení v rokoch 1994 až 2001 pokračovala v štúdiu v otvorenom ateliéri profesora Rudolfa Sikoru.
Tvorba a dielo
Venuje sa maľbe, kolážam, inštaláciám, maľbe na stenu k inštaláciám. V oblasti ilustrácie je jej doménou časopisecká i knižná ilustrácia pre deti.
Háfid
Háfid môže byť v arabčine:
Postávka (národná prírodná rezervácia)
Postávka alebo Podstavka je národná prírodná rezervácia, leží v geomorfologickom celku Vihorlatské vrchy, južne od obce Zemplínske Hámre.
Je súčasťou chránenej krajinnej oblasti Vihorlat, nachádza sa na južných svahoch rovnomenného vrchu. Národná prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1980 na ploche na ochranu pôvodných prirodzených porastov bukovej javoriny. Cennou zložkou sú však najmä na Slovensku jedinečné slatinno- a vrchoviskovo-rašelinné biotopy obklopujúce najstaršie (a v súčasnosti už zanikajúce) jazierko vo Vihorlatských vrchoch, s výskytom významných druhov rastlín, ako napr. ostrica barinná (Carex limosa), plavúnec zaplavovaný (Lycopodiella inundata), blatnica močiarna (Scheuchzeria palustris), rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), páperník pošvatý (Eriophorum vaginatum) a iné. Súčasťou NPR je rašelinisko Postávka s výmerou.
Aich
Obec má rozlohu a  obyvateľov. Pred spojením obcí mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 920 obyvateľov.
Róbert Halák
Biografia
Narodil sa 4. septembra 1977 v Šali. Vyrastal v dedine Vlčany, kde aj navštevoval základnú školu v rokoch 1984-1992. V roku 1992 ho neprijali na Bratislavské konzervatórium, tak nastúpil na SPŠCH v Šali. V roku 1993 ho už na druhý raz prijali a tak od septembra nastúpil do prvého ročníka hudobno-dramatického odboru, kde v roku 1997 zmaturoval. Počas štúdia hosťoval v divadle Nová scéna.
Od roku 1997 je členom umeleckého súboru divadla Nová scéna v Bratislave. V roku 2008 získal cenu Literárneho Fondu za postavu Tonyho, West Side Story.
Divadlo
Účinkovanie v nasledovných predstaveniach:
Glanegg
Glanegg (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Feldkirchen.
Janaillat
Janaillat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slieň
Slieň a jeho spevnený ekvivalent slieňovec je usadená hornina, ktorá je prechodom medzi vápencami a ílovitými horninami. Niekedy je tiež klasifikovaná ako chemicko-klastická hornina. Patria medzi ne rôzne stupne vápenatých ílovcov a ílovitých vápencov, kde tvorí vápenatá zložka 25 až 75% objemu horniny a ílovitá zložka ostatných 75 až 25% objemu horniny.
Vzniká usadzovaním ílovitých a vápencových častíc vo vodnom prostredí, najprv vo forme bahna. Neskôr dochádza k jeho spevneniu, kedy sa z neho stáva slieň, či ďalším spevňovaním slieňovec, prípadne slienitá bridlica. Sliene s hojnou prímesou klastického kremeňa sú niekedy označované ako šlír.
Klasifikácia a vymedzenie pojmu slieň
Neostrý prechod medzi karbonátovými a ílovitými horninami v smere rastu podielu ílovitej zložky tvorí rad vápenec – ílovitý vápenec – vápenatý ílovec – ílovec. Vápenec obsahuje maximálne 10 % ílovitej zložky. Ílovitý vápenec má už 10-50% ílovej zložky a zvyšných 50 – 90% objemu tvoria karbonáty. Ak podiel ílovitých látok prekročí 50%, hovoríme už o vápnitých ílovcoch.
Ílovité vápence až vápnité íly sa často označujú vžitým a jednoduchším, avšak pomerne všeobecným termínom sliene alebo slieňovce. Sliene sú však definované len ako zmes vápenatých karbonátov a ílov s obsahom ílovitých minerálov v rozmedzí 25-75%, a nepokrývajú preto celkom celý rad od ílovitých vápencov po vápenaté íly. Termín slieň a slieňovec však dobre vystihuje vlastnosť, že hornina je tvorená zmesou ílovitých a karbonátových minerálov, pričom nie je potrebné vyjadrovať, v akej miere sú jednotlivé zložky zastúpené.
Takéto horniny sú v prírode veľmi časté a s ílovcami a vápencami sa mnohokrát rôzne prelínajú a striedajú. Podľa vzrastajúceho stupňa spevnenia ich možno triediť na sliene, slieňovce a slienité bridlice.
Z hľadiska ložiskovej geológie je dôležitý obsah CaO, ktorý pri slieňoch a slieňovcoch dosahuje 14 až 42%. Horniny s obsahom od 22 do 42% sú však niekedy nazývané aj vápnité sliene alebo vápnité slieňovce, čím sa zdôrazňuje vyšší obsah CaO.
Minerálne zloženie
Medzi minerály podieľajúce sa na tvorbe slienitých hornín patria hlavne aluminosilikáty a karbonáty, ktoré sa v hornine nachádzajú v rôznych pomeroch. Všeobecne 25 - 75% objemu zmesi tvoria aluminosilikáty a ostatných 75 – 25% karbonáty. Spomedzi aluminosilikátov to sú najčastejšie minerály ílovej skupiny napr. illit a kaolinit, ktoré vznikajú rozpadom živcov, alebo montmorillonit, ktorý vzniká premenou sopečných produktov. Karbonátické minerály tejto skupiny hornín zastupuje hlavne kalcit, no často môžu obsahovať aj malé množstvo dolomitu. Podľa obsahu uhličitanu vápenatého ich možno rozdeliť na nízkopercentné (25 – 50% CaCO3) a vysokopercentné (50 – 75% CaCO3).
Častými prímesami slieňov sú klasty prachovej až pieskovej veľkosti, preto možno v malom množstve sledovať ako prímes aj kremeň. Spomedzi neklastických prímesí možno pozorovať červené, hnedé až fialové trojmocné oxidy železa, najmä hematit. Zelenkasté sfarbenie spôsobuje dvojmocné železo, ktoré môže pochádzať z kryštálovej mriežky illitu alebo chloritu. Zelené sfarbenie spôsobujú aj glaukonitické sľudy, ktoré sú indikátorom vzniku v morskom prostredí.
Organické zvyšky často reprezentujú kalcitové alebo kremité ihlice morských hubiek, či kremité schránky prvokov radiolaria. Sliene, obsahujúce ihlice hubiek a prachový materiál, sa označujú ako prachovité spongilitické ílovce alebo opuky.
Vznik
Väčšina slieňov má morský alebo jazerný pôvod. Bývajú pridružené k ložiskám evaporitov v soľných panvách, kde sa pomerne často striedajú s vrstvami sadrovca a kamennej soli. Pri usadzovaní v plytkom sladkovodnom jazernom prostredí s hojnou vegetáciou sa na ich tvorbe podieľajú aj biochemické deje. Medzi slienité horniny možno zaradiť časť jazerných kried. Jazerá, typické rýchlou sedimentáciou, sú pomerne dobré prostredie pre zachovanie kalcifikovaných organizmov a peľových zrniečok. V jazerných sedimentoch sa často nachádzajú v podloží vrstiev rašeliny na rašeliniskách.
V dôsledku glaciálnych procesov tiež dochádza k vzniku a usadzovaniu slieňov v postglaciálnych prostrediach, kde tvoria prechod medzi suvkovými ílmi a vápenatými jazernými usadeninami, tzv. suvkové sliene.
Diagnostické vlastnosti
Sliene bez prímesí iných minerálov sú sivej alebo svetlo sivej farby. Prímesi ďalších látok, ako glaukonit, môžu dodať zelené sfarbenie. Sivočervenú až sivohnedú farbu dodávajú železité oxidy. Organický detrit, prípadne bitúmen môže spôsobovať tmavé sfarbenie. Jemnozrnná štruktúra nemá žiadne zvláštne makroskopické znaky. Horninu je najvhodnejšie skúmať pomocou mikroskopu. Prítomnosť vápenca spôsobuje, že sliene prudko reagujú so zriedenou kyselinou chlorovodíkovou. Opuky majú sivo žltú až žltkastú farbu. Často sa striedajú s polohami rôznych odtieňov.
Vo svete
náhľad|Kameňolom na ostrove Portland Vápnité ílovce a ílovité vápence sú na území Slovenska aj vo svete jedny z najbežnejších hornín. Tvoria napríklad spodné stratigrafické členy kriedových súvrství Doverských útesov, kde sa striedajú sliene s prímesou glaukonitu rytmicky s polohami vápencov a slieňov bez prímesí. Podobné vrchnokriedové cyklické sekvencie v Nemecku boli korelované a zodpovedajú Milankovičovym cyklom. Známe sú tiež jurské ílovité vápence ostrova Portland na pobreží Lamanšského prielivu, ktoré sa stali pre svoj vhodný obsah vápenatých a ílovitých látok pôvodnou surovinou pre výrobu portlandského cementu podľa patentu z roku 1824.
Na území Českého masívu možno nájsť najmä opuky hlavne v kriedových súvrstviach, kde sa na odkryvoch často opakujú. Pekné odkryvy možno nájsť v údolí Tichej a Divokej Orlice vo východných Čechách blízko Chocnĕ, ale aj pri Prahe, napr. na Bielej hore alebo na Knĕževsi. Slienité bridlice sú v menšom množstve známe zo súvrství ílovitých bridlíc v barrandiene.
Na Slovensku
V Západných Karpatoch sú sliene rozšírené napríklad v druhohorných sekvenciách obalu tatrika a subtatranských príkrovoch. Nachádzajú sa tam sliene jurského a kriedového, menej triasového veku. Škvrnité sliene s slienité bridlice tzv. fleckenmergel (allagäuské súvrstvie), sedimentovali hlavne v hlbokomorskom prostredí. Pestré, hlavne červené sliene jury a kriedy sú známe z bradlového pásma, tzv. púchovské sliene alebo škvrnité slieňovce čorštýnskej jednotky, tvoriace obal krinoidových vápencov. Sliene sa nachádzajú aj v ďalších oblastiach bradlového pásma, ako sú brodnianske a rudinské vrstvy kysuckej jednotky. Slieňovce sú tiež súčasťou viacerých súvrství manínskej jednotky, dôležité sú predovšetkým sliene butkovského súvrstvia, ťažené pre cementáreň v Ladcoch.
Vyskytujú sa aj vo vonkajšom flyši a paleogénnych horninách Centrálnych Karpát. Nespevnené sliene sa na území Slovenska zachovali len v morských neogénnych panvách na južnom Slovensku. Paleogénne horniny už vykazujú znaky prechodu k viac spevnenej forme, ktorou je slieňovec.
Ekonomicky zaujímavé ložiská ílovitých vápencov v bradlovom pásme sa nachádzajú a ťažia pri Hornom Srní v okrese Trenčín, ďalšie ložiská sa nachádzajú blízko Krivoklátu. Na východe sa sliene ťažia v Bystrom v okrese Vranov nad Topľou. Ílovité vápence krížňanského príkrovu sa ťažia v Kostiviarskej pri Banskej Bystrici a v Lietavskej Lúčke, no ďalšie ložiská sú aj pri Bielom Potoku a Vlkolínci blízko Ružomberka. Ložiská slieňov v silickom príkrove sa nachádzajú blízko Hrhova.
Použitie
náhľad|vpravo|Opukový lom Přední Kopaniny, Česko Vápnité ílovce a ílovité vápence sú zvlášť vhodné na výrobu cementu a hydraulického vápna. Ich výhodou pri výrobe cementu oproti bežným vápencom je prítomnosť hydraulických prímesí, takže do nich nie je potrebné vo veľkom pridávať ďalšie prímesi. Na tieto účely sa však používajú najmä sliene s vyšším obsahom CaO. Pri spekaní slinku je však pomerne nevýhodná ich vysoká teplota topenia. Na výrobu žiaruvzdorných materiálov je vhodné aby takéto sliene nemali prímesi Fe2O3. Používajú sa aj na melioráciu piesčitých, alebo neutralizáciu kyslých pôd.
Opuky sa používali v minulosti ako stavebný kameň. V súčasnej dobe sa skôr používajú ako dekoračný a obkladový kameň.
Iné projekty
.
Arcueil (kantón)
Arcueil je francúzsky kantón v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.
Choisy-en-Brie
Choisy-en-Brie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Databázový systém
Databázový systém (iné názvy: databanka, banka údajov, banka dát) je programový systém na efektívne ukladanie, modifikáciu a výber veľkého množstva perzistentných údajov (dát). Skladá sa z týchto dvoch častí:
Definícia a charakteristika
Aby mohol byť nejaký programový systém označený za DBMS, musí Obidve podmienky sú nutné (napr. bez druhej by definíciu spĺňal aj ktorýkoľvek súborový systém). V súčasnosti používané databázové systémy majú aj mnoho ďalších charakteristických vlastností, ako
Dejiny
Prvé komerčné databázové systémy boli vyvinuté začiatkom 60. rokov 20. storočia, kedy sa začali prejavovať nedostatky riešení založených na čistých súborových systémoch. V tých časoch prevládal tzv. navigačné databázové systémy, ktoré využívali sieťový dátový model alebo hierarchický dátový model. Začiatkom 70. rokov po publikovaní článku "A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks" doktorom Edgarom Coddom vznikli prvé databázy s podporou relačného dátového modelu (tzv. relačné databázové systémy, skrátene RSRBD alebo RDBMS), ktoré rýchlo vytlačili z trhu nepohodlné a ťažkopádne navigačné systémy. V 80. rokoch 20. storočia sa začal robiť intenzívny výskum v oblasti objektovo-orientovaných databázových systémoch, avšak na tomto poli ešte nemáme dostatočné znalosti, aby sme ich vedeli implenentovať dostatočne efektívne. Začiatkom 90. rokov sa prvýkrát objavuje pojem tzv. znalostne orientovaného systému riadenia, čo je DBMS založený na logickom dátovom modeli, ktorý poskytuje ako jazyk pre manipuláciu (DML) a definíciu (DDL) dát niektorý z deklaratívnych programovacích jazykov, napr. datalog. Tieto systémy sú v súčasnosti predmetom intenzívneho výskumu a očakáva sa, že v strednodobej budúcnosti budú mať veľký význam.
Architektúra
Hoci existujú rozmanité databázové systémy s podporou rôznych dátových modelov, ich architektúra aspoň v tej najvšeobecnejšej forme je rovnaká a skladá sa z troch podsystémov: procesoru jazykov DML a DDL, správcu databáz a správcu súborov.
Procesor jazykov DML a DDL
Táto časť, označovaná aj ako procesor „dotazov“, je zodpovedná za spracovanie používateľského vstupu zadaného väčšinou prostredníctvom jazykov z tried DML a DDL, ktoré systém podporuje (napr. SQL). Okrem toho slúži aj ako rozhranie medzi aplikačnými programami využívajúce systém, ktoré môže byť implementované ako knižnica používateľských funkcií alebo ako preprocesor špeciálnych príkazov v hostiteľskom jazyku. Úlohou procesora je potom riadne spracovať a optimalizovať požiadavky kladené na databázu zvonka a ohlásiť prípadné chyby v nich. Svoj výstup (napr. optimalizovaný strom dotazu) posiela ďalej na spracovanie správcovi databáz.
Správca súborov
Datenbank
Aigen im Ennstal
Aigen im Ennstal je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen.
Žije tu 2 576 obyvateľov (31. 12. 2010).
NGC 2139
NGC 2139 je galaxia v súhvezdí Zajac, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. novembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Emil Novotný
Emil Novotný (* 7. september 1903, Ružomberok – † 20. január 1988, Nitra) bol vojak, významný slovenský dôstojník z povolania, jeden z mála dôstojníkov generálneho štábu slovenskej armády v I. ČSR, príslušník česko-slovenskej a neskôr slovenskej armády, náčelník štábu poľnej armády v r. 1939, zástupca veliteľa Vzdušných síl, vojenský pedagóg a zástupca veliteľa slov. Vysokej vojennej školy, naposledy v hodnosti podplukovníka generálneho štábu. Bol účastníkom 2. svetovej vojny. Významne sa podieľal na vzniku a vybudovaní slov. brannej moci.
Boissy-Saint-Léger (kantón)
Boissy-Saint-Léger je francúzsky kantón v departemente Val-de-Marne v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.
Emil Novotný
Životopis
Narodil sa v Ružomberku, bol slovenskej národnosti, rímskokatolíckeho vierovyznania. Vyrastal v skromných pomeroch, v rodine robotníka. Jeho otcom bol Ján Novotný, pochádzajúci pôvodne z Čiech a matkou Anna, rodená Drahuradová.
Mladosť
Po absolvovaní 6 tried ľudovej školy s vyučovacím jazykom maďarským študoval štyri ročníky na gymnáziu v Ružomberku, no neskôr pre nedostatok finančných prostriedkov musel prestúpiť na obchodnú akadémiu v Dolnom Kubíne, na ktorej po absolvovaní troch ročníkov v roku 1923 úspešne zmaturoval. Jazykovo bol nadaný, ovládal francúzsky, nemecký, ruský, maďarský a rumunský jazyk. V roku 1923 bol riadne odvedený ako schopný výkonu vojenskej služby. Prejavil záujem stať sa dôstojníkom z povolania a po úspešne zvládnutých prijímacích skúškach sa stal dňom 1. 10. 1923 vojenských akademikom vo Vojenskej akadémii v Hraniciach, ako jeden z mála Slovákov. Na VA študoval dva roky s predurčením ako budúci dôstojník pechoty. VA úspešne ukončil dňa 15. 8. 1925, kedy bol z VA slávnostne vyradený a bol menovaný poručíkom pechoty.
Dôstojníkom československej armády
Ako čerstvý poručík pechoty bol premiestnený dňom 15. 8. 1925 k pešiemu pluku 4 „Prokopa Velikého“ v Hradci Králové, k jeho 6. poľnej rote ako veliteľ čaty. Od augusta 1925 do októbra 1926 absolvoval aplikačnú školu pre dôstojníkov pechoty z povolania v Miloviciach. Dňom 1. 10. 1929 bol povýšený do hodnosti nadporučíka pechoty. V roku 1930 bol premiestnený k pešiemu pluku 11 „Františka Palackého“ v Písku, opäť ustanovený do funkcie veliteľa čaty u 6. poľnej roty. Ako schopný dôstojník okrem funkcie veliteľa čaty vykonával aj ďalšie zodpovedné funkcie, absolvoval rôzne odborné kurzy, pričom od októbra 1930 bol ustanovený stálym učiteľom na škole pre výchovu dôstojníkov pechoty v zálohe 5. divízie.
Štúdium na Vysokej škole vojnovej v Prahe
Ako schopný a nadaný dôstojník sa rozhodol pre zvýšenie svojho vojensko-odborného vzdelania a podal si prihlášku na Vysokú školu vojnovú v Prahe. Na základe výborných výsledkov prijímacích skúšok bol na VVŠ prijatý a od 18. 6. 1932 sa stal študentom školy. V I. ročníku absolvoval stáže u útvarov viacerých druhov zbraní, v II. a III. ročníku VŠV absolvoval náročné teoretické štúdium. Počas štúdia na VŠV úspešne absolvoval kurz pre leteckých pozorovateľov zbraní pri Leteckom učilišti v Prostějove, po ukončení ktorého bol od 1. 10. 1934 menovaný leteckým pozorovateľom štábu, v roku 1934 bol taktiež povýšený do hodnosti kapitána pechoty. V lete 1935 úspešne ukončil štúdium na pražskej VŠV.
Služba u štábov vyšších veliteľstiev
Po absolvovaní VŠV bol pridelený k štábu 12. divízie v Užhorode a dňom 1. 10. 1935 bol menovaný poľným leteckým pozorovateľom štábu. Na štábe 12. divízie vykonával funkciu prednostu 2. (spravodajského) oddelenia, bol zaradený aj u ďalších oddelení. V júli 1936 bol preradený do kategórie dôstojníkov generálneho štábu. Od októbra 1936 do marca 1939 vykonával funkciu prideleného dôstojníka operačného oddelenia veliteľstva VII. zboru v Banskej Bystrici. V roku 1937 bol povýšený do hodnosti štábneho kapitána generálneho štábu. V rámci všeobecnej mobilizácie československej armády v roku 1938 vykonával funkciu prednostu 2. (spravodajského) oddelenia štábu VII. zboru „Hurban“ so stanoviskom veliteľa vo Vrábľoch. Vo výkone tejto funkcie sa počas mobilizácie veľmi dobre osvedčil. Od januára do marca 1939 vykonával funkciu pridelenca pražského MNO pri Krajinskej vláde Karpatskej Ukrajiny (pôvodný názov Podkarpatská Rus) v Chuste. S divíziou sa zúčastnil ústupových bojov, keď proti nej útočila maďarská armáda pri obsadzovaní Karpatskej Ukrajiny dňa 14. 3. 1939 a v nasledujúcich dňoch.
Na frontoch 2. svetovej vojny a v zázemí
Od júna 1941 sa zúčastnil ťaženia slovenskej armády proti ZSSR ako náčelník štábu operačného veliteľstva Vzdušných zbraní „LIPA“. Neskôr v novovytvorenom štábe VZ „VIKTOR II“ vykonával funkciu náčelníka štábu a zástupcu veliteľa VZ. Na Slovensko sa vrátil 28. 10. 1941. Po návrate z frontu znovu vykonával funkciu náčelníka štábu VVZ v Trenčíne. V júli 1942 bol opätovne poslaný do poľa, k Rýchlej divízii ako jej náčelník štábu. Tu zotrval až do 11. 12. 1942. S RD sa zúčastnil ťažkých bojov na Kaukaze a bojov o Rostov. Po návrate z poľa už nebol ustanovený do funkcie zodpovedajúcej jeho vzdelaniu a hodnosti z dôvodu nezhôd s najvyššími armádnymi predstaviteľmi, predovšetkým ministrom NO generálom I. triedy Ferdinandom Čatlošom a generálom II. triedy Augustínom Malárom. Napriek tomu, že bol erudovaným a skúseným starším dôstojníkom generálneho štábu s frontovými skúsenosťami, bol po premiestnení k MNO od marca 1943 ustanovený do podradnej funkcie prednostu Vojenského dopravného úradu a šéfa Civilnej protileteckej ochrany.
Koniec vojenskej služby
Keďže pplk. gšt. E. Novotný nevidel v armáde svoju ďalšiu perspektívu, požiadal ešte v roku 1943 o superarbitračné konanie zo zdravotných dôvodov, pre vážne zdravotné problémy so sluchom v dôsledku lietania. Nakoniec bol komisiou superarbitrovaný ako neschopný vojenskej služby, bol prepustený z vojenskej činnej služby a preložený do výslužby. Už ako civilista pracoval ako administratívny riaditeľ v leteckej továrni v Trenčianskych Biskupiciach až do novembra 1944. Po začatí SNP podával povstaleckým jednotkám potrebné informácie a inú pomoc. Samotného SNP sa nemohol zúčastniť pre zlý zdravotný stav. Napriek tomu, že bol už vyše roka penzionovaný, po potlačení SNP bol bratislavskou vládou ako pplk. gšt. v. v. dňom 1. 3. 1945 dočasne povolaný do vojenskej činnej služby počas brannej pohotovosti štátu a zároveň bol ustanovený veliteľom Civilnej protileteckej ochrany so sídlom veliteľstva v Bratislave. Z tejto funkcie však krátko na to, po mesiaci dezertoval.
V civilnom živote
Od novembra roku 1946 bol zamestnaný ako riaditeľ ČSA v Prahe. Na funkcii riaditeľa ČSA zotrval až do októbra 1948, kedy bol odvolaný v rámci čistiek nového komunistického režimu, ktorý sa začal zbavovať tzv. „nepriateľov režimu“ zaradených v štátnych službách. Ešte počas činnosti v ČSA bol v roku 1947 nakrátko povolaný do činnej služby v československej armáde, ako pplk. gšt., no následne bol zo zdravotných dôvodov opätovne preložený do výslužby. V nasledujúcich rokoch vymenil viacero povolaní. V rokoch 1949 až 1951 pracoval ako úradník v Matici Slovenskej v Martine, v rokoch 1951 až 1953 ako úradník v Investičnej banke v Žiline, neskôr pracoval v ďalších podnikoch ako úradník alebo skladník. V roku 1956 bol prepustený z politických dôvodov zo zamestnania v spoločnosti Geologický prieskum v Turčianskych Tepliciach a viackrát vyšetrovaný pre službu v slovenskej armáde. Neskôr pracoval ako robotník v celulózke v rodnom Ružomberku.
Sojuz 30
Sojuz 30 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 30 vyštartoval 27. júna 1978 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 6. Celkovo išlo o šiestu misiu k stanici a piatu s úspešným spojením. Veliteľom lode bol Piotr Klimuk a kozmonaut-výskumník bol Mirosław Hermaszewski, prví návštevníci posádky Sojuzu 29.