cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biela veža
Dejiny
Keď v roku 1912 ovládlo Grécko počas tzv. Balkánskej vojny Solún, vežu zvonka premaľovali nabielo a preto dostala súčasný názov. Bielu vežu si domáci uctievajú ako symbol gréckej suverenity v regióne Macedónsko, ktorý dnes nájdete na tričkách, známkach, pohľadniciach či suveníroch. Natretie bielou farbou malo symbolizovať „vyčistenie“ od starých tureckých zákonov.
Administratívne členenie Talianska
Zvláštnosti
Provincie Barletta-Andria-Trani, Fermo a Monza a Brianza začali vykonávať svoje funkcie až v roku 2009.
Zvláštne postavenie má mesto Campione d’Italia, administratívne patriace do regiónu Lombardsko a jeho provincie Como, ale ležiace na území susedného Švajčiarska.
Spomedzi všetkých regiónov je najväčším Sicília a najmenším Valle d’Aosta. Čo sa týka počtu provincií, najviac ich obsahuje región Lombardsko (dvanásť), najmenej (odhliadnúc od Valle d’Aosta) majú regióny Basilicata, Molise, Tridentsko-Horná Adiža a Umbria (po dve).
Pozn.: Tučným písmom je označené hlavné mesto regiónu
Ganymed
Ganymed môže byť:
Courcelles-Frémoy
Courcelles-Frémoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Múm
múm je hudobná skupina z Islandu. Ich tvorba, oficiálne označovaná za experimentálnu elektronickú hudbu, je charakteristická jemnými vokálmi poprepájanými s elektronickými efektami a množstvom klasických nástrojov. Okrem toho je však táto skupina známa aj svojimi stručnými a zhustenými remixami skladieb iných interpretov.
Bola založená v roku 1997. Jej pôvodnými členmi boli Gunnar Örn Tynes, Örvar Þóreyjarson Smárason a dvojičky Gyða a Kristín Anna Valtýsdóttir. V roku 2002 Gyða skupinu kvôli štúdiu v Reykjavíku opustila, a neskôr, na začiatku roku 2006 z pôvodnej zostavy odišla aj jej sestra, Kristín. Jej odchod však bol oficiálne oznámený až neskôr, 23. novembra.
Podľa Kristín, zakladajúcej členky skupiny, názov múm nemal mať žiadny konkrétny zmysel. Neskôr však bolo meno skupiny v rámci rozhovoru pre islandský časopis Fókus vysvetlený ako obrázok; písmená múm totiž pri miernej dávke predstavivosti vyzerajú ako dva slony kývajúce svojimi chobotmi.
Kristín sa tvorbe hudby venuje aj od doby, kedy opustila pôvodnú zostavu skupiny múm. Svoj posledný sólo projekt, na ktorom spolupracovala aj s členom skupiny múm, Eiríkurom Orrim, vydala pod menom Kría Brekken.
Barbadoský dolár
Barbadoský dolár (BBD) je jednotka meny na Barbadose. Jeden barbadoský dolár má 100 centov, používa sa od roku 1972.
vľavo|náhľad|520x520bod|Barbadoské mince
Barbadský výmenný kurz dolára je naviazaný na americký dolár od 5. júla 1975 a bol stanovený na výmenný kurz 1 USD = 1,98 BBD. V obehu sú mince vo výške 1, 5, 10, 25 centov, 1 dolár a bankovky 2, 5, 10, 20, 50 a 100 dolárov.
Štátna rada Slovinskej republiky
Štátna rada Slovinskej republiky (alebo tiež Národná rada;, skrátene DS RS) je z hľadiska právnej teórie hornou komorou slovinského parlamentu, z hľadiska faktického je však jediným skutočným slovinským parlamentom Štátne zhromaždenie. Rada má štyridsať členov volených na päť rokov. Voľba prebieha oddelene pre každú skupinu.
Ryša (priezvisko)
Ryša je slovenské priezvisko. Je zriedkavé, vyskytuje sa predovšetkým v okrese Poprad, najviac v Mengusovciach, Svite a Štrbe.
Štátna rada Slovinskej republiky
Zákonné zakotvenie
Fungovanie Štátnej rady upravuje v prvom rade Ústava Slovinskej republiky v článkoch 96 až 101. Štátna rada sa skladá zo štyroch zástupcov zamestnávateľov, štyroch zástupcov zamestnancov, štyroch zástupcov roľníctva, remesiel a slobodných povolaní, šiestich zástupcov mimohospodárskych činností a dvadsaťdva zástupcov lokálnych záujmov. Z hľadiska politológie je štátna rada subjektom reprezentujúcim korporatívne a regionálne záujmy. Ústava predpokladá existenciu zvláštnych zákonov k úprave volieb do Štátnej rady.
Ryša (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Ryša.
Štátna rada Slovinskej republiky
Zákonné zakotvenie
Rada ako celok môže Štátnemu zhromaždeniu predkladať návrhy zákonov, predkladať Zhromaždeniu svoje stanoviska ku všetkým záležitostiam okruhu činnosti Rady, požiadať, aby Štátne zhromaždenie pred vyhlásením zákona o ňom ešte raz rozhodovalo, vyžiadať vypísanie zákonodárneho referenda alebo požadovať vyšetrenie záležitostí verejného významu vyšetrovacím výborom Štátneho zhromaždenia s pôsobnosťou orgánu právnej ochrany. Rada má vo vzťahu k Štátnemu zhromaždeniu právo suspenzívneho veta, ktoré však musí vyjadriť do siedmich dní od schválenia návrhu Štátnym zhromaždením – deň, kedy návrh došiel Rade, sa nezohľadňuje.
Ďalšími významnými predpismi, okrem Ústavy, sú zákon o Štátnej rade a rokovací poriadok Štátnej rady.
Rada
Člen Štátnej rady (rada) nemôže byť pri výkone tejto svojej čestnej funkcie zároveň najmä členom Štátneho zhromaždenia, sudcom Ústavného súdu, guvernérom národnej banky, členom vlády alebo prezidentom. V prípade radov je žiadúce, aby si pri výkone svojej neplatenej funkcie, pri ktorej zastupujú jednotlivé skupiny spoločnosti, ponechali svoje zamestnanie. Radovia požívajú rovnakú imunitu ako poslanci Zhromaždenia. Rada nemôže byť bez súhlasu Rady zadržaný, ani podrobený trestnému riadeniu, pokiaľ sa odvolá na imunitu, pričom túto imunitu môže Rada poskytnúť aj takému radovi, ktorý sa na ňu sám neodvolal.
Štátna rada má svoje stále a ad hoc komisie. V Rade existujú kluby, ktoré však – na rozdiel od Štátneho zhromaždenia – niesu konštruované na politickom základe, ale podľa oblastí, za ktoré boli radovia zvolení – Štátna rada tak má päť klubov (predstaviteľov zamestnancov, zamestnávateľov, poľnohospodárov, živnostníkov a samostatných povolaní, nehospodárskych činností a lokálnych záujmov). Rada je uznášania schopná, ak je prítomných minimálne dvadsať radov, má ale tiež možnosť korešpondenčnej schôdze, kedy predseda telefonicky alebo inou cestou zistí názor radov na riešenú problematiku.
Voľby do Štátnej rady
Voľby do Štátnej rady sú nepriame a niesu rovné. Členovia Štátnej rady sú volení zbormi voliteľov, ktoré volia zastupitelia miestnej samosprávy a zástupcovia profesných záujmov. Zoznamy voliteľov sa predkladajú volebnej komisii. Zástupcov profesných organizácii môžu voliť aj cudzinci, ktorí vykonávajú hospodársku aktivitu vo volebnom obvode. Voľby vyhlasuje predseda Štátneho zhromaždenia. Pokiaľ v priebehu volebného obdobia dôjde k uvoľneniu mandátu, konajú sa doplňovacie voľby. Pokiaľ ale dôjde k uvoľneniu mandátu v posledných šiestich mesiacoch volebného obdobia, zostane mandát neobsadený. Voľby v zboroch voliteľov sú tajné a vo všetkých zboroch musia prebehnúť v jednom týždni. Volieb sa musí zúčastniť väčšina voliteľov, pokiaľ sa tak nestane, koná sa do týždňa nové zhromaždenie, kde už počet voliteľov nehraje rolu. Na priebeh volieb dohliada päťčlenný volebný výbor zvolený z rad voliteľov. Každý voliteľ môže vybrať toľko mien, koľko kandidátov môže jeho organizácia zvoliť. Zvíťazí ten kandidát, ktorý má najväčší počet hlasov, v prípade zhody rozhoduje los.
Predsedovia
Zoznam predsedov Štátnej rady od jej vzniku do súčasnosti.
Nasbinals (kantón)
Nasbinals je francúzsky kantón v departemente Lozère v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho šesť obcí.
Saint-Jean-d’Aulps
Saint-Jean-d’Aulps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7421
NGC 7421 je galaxia v súhvezdí Žeriav, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. augusta 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Williston (Severná Dakota)
Williston je mesto v Spojených štátoch amerických, na severozápade štátu Severná Dakota. Je sídlom Williams County, má rozlohu a žije tu 12 512 obyvateľov (2000).
Mesto leží v oblasti Veľkých prérií, na brehu veľkej vodnej nádrže Lake Sakakawea a severovýchodne od vtoku riek Missouri a Yellowstone River do nádrže. Mesto s okolím obsluhuje medzinárodné letisko Sloulin Field International Airport.
Eliášovka (vrch)
Eliášovka je najvyšší vrch Ľubovnianskej vrchoviny, geomorfologického celku Východných Beskýd. Vrch leží približne severne od Starej Ľubovne, na štátnej hranici s Poľskom. Na južných svahoch sa v Litmanovskej doline nachádza pútnické miesto Zvir.
Poloha
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, približne severne od Litmanovej. Leží na hranici Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, na rozhraní okresu Stará Ľubovňa a Powiatu nowosądeckého. Zasahuje do katastra obcí Litmanová, Jarabina a Piwniczna-Zdrój. Masív leží v povodí rieky Poprad.
Výhľady
Vďaka nadmorskej výške a rozhľadni sa z vrcholu Eliášovky naskytuje jedinečný výhľad na okolité vrchy a najmä východnú časť Tatier a Levočské vrchy. Z rozhľadne a niektorých lokalít je dobre pozorovateľných viacero prihraničných vrchov, no pri vhodných podmienkach je viditeľná aj Babia hora, Bachureň či Kráľova hoľa.
Prístup
Na vrchol vedie značkovaný chodník po hrebeni a zároveň štátnej hranici, vedúci z obce Piwniczna-Zdrój. Zo slovenskej strany na vrchol vedie značená trasa z rázcestia Čierťaž pri obci Jarabina, no najľahší výstup je lesom z obce Litmanová.
Ryška (priezvisko)
Ryška je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Kútoch (okres Senica), Trnave a Dolnej Krupej (okres Trnava). Častejšie je v Česku, najviac v mestách Ostrava, Havířov a Uherské Hradiště.
Známi nositelia
Pozri v článku Ryška.
Hestroff
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fón
Fón je jednotka vnímanej hlasitosti zvuku.
Táto jednotka umožňuje porovnávať psychoakustický vnem vyvolávaný zvukmi s rozdielnou frekvenciou, pretože ľudské ucho má rozdielnu citlivosť pre rôzne frekvencie zvuku. Hodnota vyčíslená vo fónoch udáva, akú intenzitu zvuku (v dB) musí mať sínusový tón s frekvenciou 1 000 Hz (1 kHz), aby ho človek vnímal rovnako intenzívne ako popisovaný zvukový podnet. Jednotka fón je pomenovaná podľa prípony –fón, ktorá označuje nositeľa zvuku.
Sparta (starovek)
alt=Teritórium starovekej Sparty|thumb|Teritórium starovekej Sparty Sparta alebo Lakedaimón ( – Sparté) bol prominentný mestský štát v starovekom Grécku. Nachádzala sa pri rieke Eurotas v starovekom regióne Lakónia na Peloponézskom polostrove. Sparta vznikla ako politická entita v 10. storočí pred Kr., keď si útočiaci Dórovia podmanili lokálne obyvateľstvo. Okolo roku 650 pred Kr. sa stala Sparta vojenskou mocnosťou v Grécku.
Vďaka svojej vojenskej sile, bola hlavným vodcom jednotiek Grékov počas Grécko-Perzskej vojny. Medzi rokmi 434 a 404 pred Kr. bola Sparta úhlavným nepriateľom Atén počas Peloponézskej vojny, ktorú vyhrala, ale prišla počas bojov o mnoho vojakov. Spartská prehra s ďalším gréckym mestským štátom Tébami v Bitke pri Leuktre v roku 371 pred Kr., ukončila spartskú nadvládu v Grécku. Ale Sparta si ponechala svoju politickú nezávislosť až do obdobia, keď Rímska ríša ovládla Grécko v roku 146 pred Kr.
Sparta bola unikátna v starovekom Grécku pre svoj sociálny systém a ústavu, pretože sa zameriavala len na vojenský výcvik. Občania sa delili na Sparťanov (Spartiatai), ktorí mali plné práva, Perioikov, ktorí boli slobodní, ale nemali volebné právo a na Helótov, ktorí nemali žiadne práva a boli len otrokmi. Sparťania mali jedných z najlepších starovekých bojovníkov - falangov. Spartské ženy mali väčšie práva ako iné ženy v starovekom svete.
Mytológia
Lakedaimón bol mýtický kráľ Lakónie. Bol to syn boha Dia, ktorý si zobral za manželku Spartu, dcéru Euróta. Z ich manželstva sa narodili synovia Amyklas a Himeros a dcéry Eurydika (nie je totožná s Orfeovou manželkou), Asiné a Kleodiké. Oblasť pomenoval po sebe a mesto po svojej manželke. Verí sa, že postavil svätostánok Charitkám, ktorý sa nachádzal medzi Spartou a dedinou Amyklai.
Archeológia
Až do začiatku 20. storočia bola jedna z najdôležitejších budov objavených v Sparte divadlo, ktoré ale bolo ale zväčša pod zemou. Jediné, čo nebolo pod zemou, boli oporné časti múrov. Ďalší dôležitý pozostatok Sparty bola tzv. hrobka Leonida, čo bolo štvorcová budova postavená z obrovského bloku kameňa, do ktorého boli vytesané dve komory. Ďalej sa našiel most vedúci cez rieku Eurotas, zrúcanina kruhovej štruktúry, pozostatky rímskych opevnení, niekoľko murovaných budov a chodníková mozaika.
Zostávajúce archeologické bohatstvo pozostávalo z nápisov, sôch a iných objektov zozbieraných v miestnom múzeu. Múzeum bolo postavené v roku 1872 a rozšírené bolo roku 1907. V rokoch 1892 až 1893 bola z časti odkrytá okrúhla stavba žiakmi z Americkej školy v Aténach. Odvtedy bolo zistené, že polkruhový oporný múr gréckeho pôvodu bol čiastočne obnovený počas rímskej nadvlády.
Politické inštitúcie
Sparta sa označuje za štát s tzv. zmiešanou ústavou. Boli v nej prvky monarchistickej (králi), aristokratickej (geróchia) a demokratickej ústavy (efori, ľudové zhromaždenie).
Sociálne rozvrstvenie
Sparťania sa delili na tri fýly, bývali v piatich roztrúsených dedinách (óby), teda nevytvorili tradičný mestský štát (gr. polis).
thumb|Antické ruiny Sparty dnes
Dejiny
Sparta existovala už v mykénskom období, podľa tradície v nej vládol kráľ Menelaos, ktorého manželku Helenu uniesol trójsky princ Paris, čo vyvolalo trójsku vojnu. Menelaovým bratom bol Agamemnon, vládca Mykén a vodca Achájskych Grékov pri Tróji.
Spartský štát sformovali Dóri, ktorí prišli do Grécka na prelome 12./11. storočia. Tradícia pripisovala vytvorenie spartskej ústavy bájnemu Lykurgovi, ale ústava sa sformovala až po dobytí susednej Messénie (juhozápadná časť Peloponézu), keď si Sparťania podmanili tamojšie obyvateľstvo a urobili si z neho otrokov.
V 6. storočí bol založený peloponézsky spolok, v 5. storočí sa zúčastnila na grécko-perzských vojnách a v peloponézskych vojnách porazila roku 404 pred Kr. Atény. Nakoniec bola Sparta roku 371 pred Kr. porazená Tébami a potom upadala.
Výchova a škola
Pozri aj: Pedagogika v Starovekom Grécku
V Sparte riadil výchovu budúcich občanov štát. Narodenie bolo už spomenuté skôr. Rozdiel od Atén bol tiež v tom, že v Aténach malé batoľatá zavinovali do plienok, zatiaľ čo v Sparte pestúnky novorodeňatá nezavinovali. Už od najútlejšieho veku bola výchova veľmi tvrdá. Ako informuje Ploutarchos vo svojej knihe:
Preto mnohé aristokratické rodiny hľadali pestúnky pre svoje deti práve v Sparte.
Od 7. roku boli chlapci rodičom odoberaní a vychovávaní v prísnej kázni spoločne pod štátnym dozorom v družinách (aelegia), rozdelených podľa veku. Každá družina bola vedená 20-ročným mužom, ktorého musela bezpodmienečne poslúchať a za neposlušnosť boli chlapci bičovaní remencami. Učili sa skromnosti v jedle a pití, v odeve a bývaní. Obliekali sa jediným hrubým kusom odevu, chodili prostovlasí a bosí. Cvičili sa v behu, skoku do diaľky, zápolení, vrhaní oštepom a diskom, učili sa písať, čítať, hudbe, spevu a tancu a memorovali homérske básne a štátne zákony. Ploutarchos o spartskej výchove píše
Od 12. roku sa ich výchova stávala tvrdšou. Stravu mali ešte chudobnejšiu, ale mohli si ju prilepšovať krádežami. Tým sa v nich mala cvičiť múdrosť a obratnosť: kto sa nedal chytiť bol pochválený, kto bol pri krádeži pristihnutý, bol prísne potrestaný. Od dvanástich rokov sa tiež začala viac prejavovať náklonnosť starších mužov.
V 18. rokoch sa stali dospelými, prechádzali vojenským výcvikom a zúčastňovali sa tzv. krypterií. Tak bola označovaná služba mladých Sparťanov, ktorá pôvodne súvisela s ich "zasväcovaním” v mužov. Tento názov sa potom preniesol aj na označenie oddielu konajúceho túto službu. Princíp bol v tom, že vo dne sa chlapci ukrývali (gr. kryptein) a v noci sa vydávali na výpravy proti heilótom. Tzv. kryptoi boli tiež súčasťou spartskej armády. V 20 rokoch sa stávali vojakmi, patrili k družine asi 15 mužov, ktorí vo vojne tvorili bojovú družinu, ktorá spala v spoločnom stane (syskenoi) a museli sa účastniť spoločného stravovania (syssítia), na ktoré museli pravidelne prispievať naturálnymi dávkami. Najskôr v 30 rokoch sa stávali plnoprávnymi občanmi a mohli si založiť vlastnú rodinu.
Dievčatá boli nechávané aj po 7. roku doma, zúčastnili sa však výchovy gymnastickej a tanečnej, a dokonca aj spolu s mládencami pretekali. Čo sa týka duševnej a telesnej výchovy dievčat, Sparta a jej osada Kýréne jej venovali značnú pozornosť. Mali pre to dôvody jednak branné (po odchode mužov do vojny pripadala ženám povinnosť chrániť mesto pred nepriateľom a heilótmi), a jednak eugenické (pri malom počte slobodného obyvateľstva sa bral zreteľ k úlohe rodičky zdravého pokolenia). Spartské dievčatá sa cvičili vo všetkých častiach päťboja, v rôznych druhoch skokov, v tanci, loptových hrách a súťažili aj s chlapcami pri slávnostiach, napr. gymnopaidiách a podobne ako chlapci, neoblečené.
Ploutarchos v svojom diele píše:
Jawa Tengah
Jawa Tengah (doslova: Stredná Jáva) je provincia Indonézie. Hlavným mestom je Semarang. Je jednou zo šiestich provincií ostrova Jáva. Stredná Jáva je aj politickým subjektom. Z pohľadu kultúry a histórie je najvýznačnejšou časťou Jawa Tengahu mesto Yogyakarta.
Provincia má rozlohu 32 548,20 km² a tvorí približne štvrtinu celkovej rozlohy Jávy. Žije tu 31 820 000 obyvateľov (v roku 2005), čo je približne štvrtina obyvateľstva ostrova, a je treťou najľudnatejšou provinciou v Indonézii po provinciách Jawa Barat a Jawa Timur.
Mládky
Mládky sú pri pohľade z Liptovskej kotliny výrazný vrch v juhovýchodnej rázsoche Baranca. Majú viac-menej hôľny charakter, ktorý ustupuje bralnatému len v východnej časti masívu. Z Mládok vybieha na juhozápad ďalšia rázsocha.
Žľaby
Z Mládok spadá do Jamníckej doliny, konkrétne do časti nazývanej Repa široký lavinózny žľab. Na opačnú stranu spadá do centrálnej časti Trnovskej doliny žľab o niečo miernejší a kratší.
Výhľady
Z Mládok sú pekné výhľady najmä na Liptovskú kotlinu, Holý vrch, Baranec a do Jamníckej doliny.
Turistika
Cez Mládky vedie zelená turistická značka č. 5613 z ústia Úzkej doliny, ktorá pokračuje ďalej na Baranec. Cesta z Mládok na Baranec trvá približne 1:15 hodiny.
Riška (priezvisko)
Riška je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je (s výrazným odstupom) v Kútoch (okres Senica), potom v Bratislave a obci Brodské (okres Senica).
Známi nositelia
Pozri v článku Riška.
Zoznam ministrov hospodárstva Slovenskej republiky
Toto je zoznam ministrov z Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky
Zorné pole (optika)
náhled|Zorný uhol (α) Zorné pole je časť obrazovej roviny objektívu ohraničená clonou alebo všeobecnejšie časť priestoru, ktorú možno optickým prístrojom zobraziť.
Zorné pole v astronómii
V astronómii je zorné pole aj špecificky plocha časti oblohy, ktorú vidieť danou optickou sústavou, napríklad ďalekohľadom. Uhlový priemer zorného poľa ďalekohľadu je približne určený priemerom zorného poľa okulára deleného zväčšením ďalekohľadu.
Saint-Jean-de-Sixt
Saint-Jean-de-Sixt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stará ruština
náhľad|Ukážka textu v staroruskom jazyku.
Výraz „ruský“ v názve treba chápať v starom zmysle tohto slova, teda ako označenie pre východných Slovanov, nie len pre dnešných Rusov.
Charakteristika
Do staroruského jazyka patrilo mnoho dialektov, ktoré sa však nezhodovali so súčasnými ruskými dialektami vôbec. V jazyku chýbalo tzv. a-kanie (nerozlišovanie písmen „o“ a „a“ v slovách), naopak tzv. c-kanie (nerozlišovanie písmen „c“ a „č“) existovalo už dávno.
Stará ruština je potomkom praslovančiny a zachovala si mnohé jej črty. Výrazná zmena vo vývoji tohto jazyka bol vývoj tzv. plnej vokalizácie, ktorá odlišovala novovzniknutú starú ruštinu od ostatných slovanských jazykov.
V ostatných slovanských jazykoch vznikli tvary ako град, mlěko, krava (južnoslovanské jazyky, čeština, slovenčina) alebo grodъ, mleko, krova (poľština).
Len zriedkavo sa objavujú zachované záznamy v tomto jazyku, takže je náročné určiť úroveň jazykovej jednotnosti. Hovorový jazyk Rusi mohol byť zložený z množstva dialektov. S určitosťou môžeme hovoriť iba o jazykoch z doteraz zachovaných záznamov, ktoré podľa niektorých interpretácií ukazujú regionálne odlišnosti dialektov starého východoslovanského jazyka.
Po čase sa rozvinul na niekoľko foriem, ktoré boli predchodcami súčasnej bieloruštiny, ruštiny, ukrajinčiny a rusínčiny. Každý z týchto jazykov uchováva veľa zo staroruskej gramatiky a slovnej zásoby.
Rozpad jazyka
Po období feudálnej rozdrobenosti ruských kniežatstiev a po rozpade Staroruského štátu v 12. storočí boli východoslovanské oblasti súčasťou Moskovského štátu a Litovského veľkokniežatstva (12. - 16. storočie), neskôr Poľsko-litovského štátu (1569 - 1797). Toto obdobie sa obyčajne považuje za koniec existencie staroruského jazyka a je začiatkom formovania troch východoslovanských jazykov - ruštiny, ukrajinčiny a bieloruštiny. Pri počiatkoch vzniku týchto jazykov však politické hranice Ruska a Litvy neboli totožné s hranicami ukrajinského, ruského a bieloruského dialektu a niektoré zvláštnosti, ktoré v súčasnosti rozdeľujú ruštinu, ukrajinčinu a bieloruštinu majú svoje korene v raných rozdieloch dialektov, ktoré sa vzťahujú ešte k predmongolskému obdobiu.
Západné a juhozápadné dialekty boli do veľkej miery ovplyvnené poľským jazykom, tiež však - nezávisle od ostatných dialektov, ktoré ostali pod kontrolou Litovského veľkokniežatstva -, rozvíjali niektoré svoje zvláštnosti. Tak vznikol (pod vplyvom poľštiny) západoruský hovorový jazyk (po ukrajinsky: проста мова). V tomto období vznikli texty písané po bielorusky a ukrajinsky alebo starou bieloruštinou a starou ukrajinčinou. Na území Litovského veľkokniežatstva sa používal cirkevnoslovanský jazyk.
Moskovský štát sa v dôsledku ortografie ruského jazyka tiež snažil zachovať staré spisovné tradície, najmä do Leninovej reformy ruského jazyka v roku 1918. Jeho jazyk mal však oveľa bližšie k staroslovienskemu, než k akémukoľvek inému jazyku. Staroslovienčina totiž po stránke lexiky, morfológie a syntaxe ruský jazyk veľmi ovplyvnila. Aj napriek tomuto vplyvu si staroruský jazyk našiel svoju cestu a vo vzťahu k ukrajinskému a bieloruskému jazyku sa rozvíjal v nových smeroch a nadobúdal nové znaky, ktoré v staroslovienčine neexistovali:
V dôsledku činnosti týchto procesov sa súčasní obyvatelia Ruskej federácie niekedy ľahšie dorozumejú s ľuďmi, ktorí ovládajú nejaký z južnoslovanských jazykov (najmä bulharský) a Ukrajinci a Bielorusi s ľuďmi, ovládajúcimi niektorý jazyk (najlepšie poľský) zo skupiny západoslovanských jazykov.
Literárny jazyk Kyjevskej Rusi
Politické zjednotenie regiónu do štátu zvaného Kyjevská Rus, z ktorého súčasné Bielorusko, Ukrajina a Rusko odvodzujú svoj pôvod, sa udialo v roku 882 - 106 rokov pred prijatím kresťanstva (988) a ustanovením južnoslovanskej staroslovienčiny za liturgický a spisovný jazyk. Dokumentácia starej ruštiny v tomto období je nedostatočná, preto je náročné zistiť vzťah medzi literárnym jazykom a nárečiami.
Andrew Gregory Grutka
Andrew Gregory Grutka (, * 17. november 1908, Joliet, Illinois, USA – † 11. november 1993, Valparaiso, Indiana, USA) bol americký rímskokatolícky biskup slovenského pôvodu.
Stará ruština
Literárny jazyk Kyjevskej Rusi
V arabských a byzantských prameňoch môžeme nájsť zmienky o predkresťanských Slovanoch v európskej časti Ruska používajúcich určitý druh písma. Napriek archeologickým nálezom budiacim dojem a dôkazom mnícha Chrabra z 10. storočia, že Slovania písali v „črtách a rezoch“, presnú podstatu tohto písomného systému nepoznáme.
Andrew Gregory Grutka
Životopis
Narodil sa 17. novembra 1908 v Joliel v Illinois rodičom, ktorí sa vysťahovali do USA zo Spišskej Starej Vsi. Stredoškolské štúdia absolvoval v Lisle (USA) v Illinois, v roku 1929 ho vyslali do Ríma, kde na Urbanovej a Gregorovej univerzite vyštudoval teológiu. Za kňaza ho vysvätili v Ríme 5. decembra 1933. Svoju primičnú svätú omšu odslúžil v Bazilike sv. Klimenta v Ríme.
Stará ruština
Literárny jazyk Kyjevskej Rusi
Hoci bola zavedená hlaholská abeceda, o čom svedčia kostolné nápisy v Novgorode, čoskoro bola úplne nahradená cyrilikou. Nálezy nápisov na brezovej kôre objavené v Novgorode poskytli rozhodujúce informácie o čistom nárečí z 10. storočia v severozápadnom Rusku, skoro úplne očistenom od cirkevných vplyvov. Je tiež známe, že prevzaté slová z gréčtiny začali prenikať do nárečia v tom období.
Andrew Gregory Grutka
Životopis
Po návrate do USA pôsobil v Elkhardte, potom ako farár v slovenskej Farnosti Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v East Chicagu a od roku 1944 vo Farnosti Najsvätejšej Trojice v Gary v Indiane. 29. decembra 1956 ho pápež Pius XII. menoval za prvého biskupa novozriadenej diecézy Gary. Biskupskú vysviacku prijal 25. februára 1957 z rúk vtedajšieho apoštolského delegáta v USA, neskoršieho kardinála Cicognaniho. Zúčastnil sa všetkých zasadaní II. Vatikánskeho koncilu, v rámci ktorého v roku 1964 vystúpil s prejavom proti rasovej diskriminácii a nespravodlivosti.
Stará ruština
Literárny jazyk Kyjevskej Rusi
Hypotéza o existencii runového písma sa u východných Slovanov v období pred prijatím kresťanstva (988) nepotvrdila, pretože neexistujú dôveryhodné dôkazy.
Andrew Gregory Grutka
Životopis
Biskup Grutka bol predsedom prípravného výboru a zvolávateľom zakladajúceho valného zhromaždenia Svetového kongresu Slovákov v roku 1971. V roku 1973 ho vymenovali za čestného predsedu.
9 júla 1984 pápež Ján Pavol II. prijal jeho rezignáciu z dôvodu dovŕšenia kánonického veku. Zomrel 11. novembra 1993 vo veku 84 rokov.
Namča Barva
Namča Barva (Namcha Barwa, Na-mu-čcha-pa-wa-šan) je vrch v Číne, vysoký Leží v Ásámskych Himalájach v horskej skupine Namča Barva.
Namča Barva sa strmo vypína nad údolím Brahmaputry. Od údolia cez východnú stenu je na vrchol vzdialenosť, pri prevýšení asi.
Vrch bol objavený v roku 1912. Až do konca 80. rokov 20. storočia bola celá oblasť pre cudzincov uzavretá. Prvovýstup (a zatiaľ jediný výstup) na vrchol sa podaril čínskym a japonským horolezcom v roku 1992.
NGC 7422
NGC 7422 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 11. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Courcelles-lès-Montbard
Courcelles-lès-Montbard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hettange-Grande
Hettange-Grande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Courcelles-lès-Montbard
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hettange-Grande
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Courcelles-lès-Montbard
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hettange-Grande
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Riša (priezvisko)
Riša je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v Batizovciach (okres Poprad), Veľkom Krtíši, Banskej Bystrici a Likavke (okres Ružomberok).
Známi nositelia
Pozri v článku Riša.
Saint-Alban-sur-Limagnole (kantón)
Saint-Alban-sur-Limagnole je francúzsky kantón v departemente Lozère v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho päť obcí.
Migrácia (sociológia)
Migrácia je zmena miesta trvalého pobytu za hranice určitej územnej jednotky; premiestňovanie obyvateľov v území spojené so zmenou bydliska. Niekedy sa hovorí o fyzickej alebo zemepisnej mobilite. Migrácia sa delí na internú / vnútornú (v rámci domovského štátu) a medzinárodnú / vonkajšiu (emigrant opustí hranice domovského štátu, imigrant sa prisťahuje). Ďalej sa delí na nevratnú, dočasnú, sezónnu a kyvadlovú.
Emigrácia alebo vysťahovalectvo je trvalé alebo dlhodobé vysťahovanie.
História
Migrácia má pôvod už v časoch, keď prví Homo erectus a Homo sapiens opúšťali Afriku (Rift Valley) a postupovali do Európy a neskôr na ďalšie kontinenty. V nedávnej histórii je dôležitá nútená migrácia otrokov v 18.-19.storočí, najmä zo západnej Afriky do severnej a južnej Ameriky, aj tzv. zmluvné otroctvo prevažne z Číny, Indie a Japonska do kolónií európskych mocností. Kolonializmus zohral dôležitú úlohu v medzinárodnej migrácii; koloniálne mocnosti ako Veľká Británia, Španielsko a Francúzsko podporovali presídľovanie vlastných občanov do kolónií.
Ďalší významný míľnik súvisí s prerodom USA na industriálnu veľmoc v 19. storočí, kedy milióny pracovníkov z chudobných regiónov Európy odchádzali z ekonomických dôvodov do USA.
Po 2. svetovej vojne bola potrebná pracovná sila na rozvoj ekonomiky v povojnovej Európe, Severnej Amerike a Austrálii, preto nastala ďalšia veľká vlna migrácie.
Do 70. rokov 20. storočia migrácia v Európe ustúpila, no v Amerike pretrvávala až do 90. rokov 20. storočia.
Kto je migrant/emigrant?
Podľa definície OSN: Emigrant je osoba, ktorá sa zdržuje dobrovoľne mimo vlastnej krajiny. V skutočnosti je ale oveľa zložitejšie zistiť, kto vlastne v skutočnosti je emigrant a ako dlho sa zdržuje mimo domova.
Migrácia sa delí do rôznych kategórií (napr. podľa motívu, legality, a pod.) a definície sa v krajinách líšia. Najčastejšie používané kategórie v deľbe emigrantov sú:
Teórie migrácie
E.G. Ravenstein v roku 1885 vydal článok s názvom „The Laws of Migration“, v ktorom na základe štatistík a údajov o migrácii pochádzajúcich z Veľkej Británie, zhromaždil tzv. zákony migrácie, ktoré zahŕňajú diaľku, rôzne typy migrantov, rozdielne preferencie žien a mužov pri migrovaní, a pod.
E.S. Lee delí faktory spôsobujúce migráciu na tzv. „push faktory“ a „pull faktory“. „Push faktory“ sú negatíva, ktoré človeka odrádzajú v zotrvaní v pôvodnej oblasti, napr. zlá ekonomická situácia, zmena politického režimu, konflikty, vojny, diskriminácia, a pod. „Pull faktory“ sú pozitíva, ktoré človeka motivujú k migrácii do novej oblasti, napr. pracovné príležitosti, priaznivé podnebie, vzdelanie, fungujúca ekonomika, a pod.
NGC 7423
NGC 7423 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Cefeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. novembra 1788.
Jašterica múrová
Jašterica múrová (Podarcis muralis, syn. Lacerta muralis) je druh z čeľade jaštericovitých. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov jašterica múrová patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, na vhodných stanovištiach je bežná.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20072012 bola 10005000 jedincov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) bol klesajúci a dlhodobý trend od roku 1988 (19882012) bol stabilný. Kvalita biotopov bola vyhodnotená ako priemerná, z pohľadu krátkodobého trendu za posledných 12 rokov (20002012) klesajúca a z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1988 (19882012) ako stabilná.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20132018 10005000 jedincov, vyjadrená v jednotkách v sieti 1x1 km, bola. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20072018) bol klesajúci. Kvalita i plocha obývaného biotopu bola vyhodnotená ako klesajúca.
Z pohľadu výskytu v Karpatoch bol v rámci projektu Bioregio v roku 2014 vypracovaný návrh ekosozologického statusu za celé pohorie NT - takmer ohrozený a za Slovensko LC - menej dotknutý.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o biotopoch (Príloha IV).
Rišo (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Rišo.
Nákupné stredisko
right|thumb|Nákupné centrum v [[Lisabone]]
Nákupné stredisko (iné názvy: shopping-centre, shopping centrum, nákupné centrum, obchodné centrum) je budova alebo komplex budov, ktoré obsahujú rôzne predajné jednotky prepojené chodníkom alebo promenádou na jednoduchý prístup do jednotlivých prevádzok.
Nákupné centrá začali vznikať od 20. rokov 20. storočia spolu so vznikom predmestského života v Spojených štátoch a po druhej svetovej vojne.
Norikura
Norikura je názov skupiny niekoľkých stratovulkánov nachádzajúcich sa na ostrove Honšú, v centrálnej časti vulkanickej zóny, tiahnucej sa od severu (Jakedake) na juh (Ontake). Komplex je vysoký 3 026 m a je to tretia najvyššia vulkanická stavba v Japonsku. Posledná aktivita komplexu sa odohrala na začiatku holocénu.
Saint-Jean-de-Tholome
Saint-Jean-de-Tholome je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rodina Pallas
Rodina Pallas je skupina asteroidov B-typu s vysokou inklináciou v strede pásma planétok. Prvýkrát bola pozorovaná Kiyotsuguom Hirayamom v roku 1928.
Rodina je pomenovaná po 2 Pallas, extrémne veľkom asteroide s priemerom ~550 km. Ostatné telesá sú oveľa menšie, najväčší 5222 Ioffe má priemer 22 km. Prevaha inak vzácnych B-typov, ale aj ich malé veľkosti oproti 2 Pallas, naznačuje že ide pravdepodobne o zvyšky po zrážke 2 Pallas s iným vesmírnym objektom.
thumb|left|300px|Umiestnenie a štruktúra rodiny Pallas Z diagramu, ich obežné prvky ležia približne v rovnakej vzdialenosti V súčasnosti, vzdialenosť obežných prvkov obiehajúcich členov
Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku bola založená v roku 1969 v súvislosti s federálnym usporiadaním Česko-Slovenska, kedy bol zavedený nový systém futbalových súťaží, ako štvrtá najvyššia súťaž v Československu. V roku 1977, po zrušení druhej celoštátnej ligy, sa stala treťou najvyššou súťažou. Aktuálne je ňou 2. liga.
Bitka pri Kressenbrunne
right|thumb|300px|Scéna z bitky pri Kressenbrunne v Kronike Jána z Turca Bitka pri Kressenbrunne bolo ozbrojené stretnutie medzi vojskami českého kráľa Přemysla Otakara II. a uhorského kráľa Bela IV. v blízkosti dnešného mesta Marchegg (v Dolnom Rakúsku) 12. júla 1260.
Podnetom k bitke bol záujem oboch panovníkov o štajerské dŕžavy. Přemysl si na ne nárokoval z titulu dedičstva svojej manželky Margaréty Babenberskej po jej zomrelom bratovi Fridrichovi II., Belo na základe mierovej zmluvy s Přemyslom, uzatvorenej v roku 1254 ako výsledku podlého uhorského vpádu do Rakúska a na Moravu.
České kráľovstvo i Uhorsko predstavovali v druhej polovici 13. storočia významné stredoeurópske štáty a veľkých súperov v boji o popredné mocenské postavenie v regióne. Bolo zrejmé, že o tom, ktorá z krajín ho získa, sa rozhodne jedine na bojovom poli. Súčasne došlo k definitívnemu zastaveniu rozpínavosti Uhrov na západ.
Priebeh bitky
Na konci júna 1260 dorazili české vojská k rakúskej obci Kressenbrunn, ležiacej na vrchu na pravom brehu rieky Moravy. Oneskoril sa iba moravský zbor vedený olomouckým biskupom Brunom zo Schauenburgu a skoro spadol do pasce, ktorú mu pripravil uhorský následník trónu Štefan V.
Obe vojská sa sústredili na protiľahlých brehoch Moravy. Obaja králi vedeli, že kto sa prvý podujme na prebrodenie rieky, poskytne protivníkovi nesmiernu výhodu. Počas celého nasledujúceho týždňa sa obe vojská ráno čo ráno zoradili na svojich pozíciach na brehu rieky a vyčkávali na manéver súpera. Po nekonečnom čakaní napokon Přemysl túto vojnu nervov ukončil tým, že navrhol uhorskému kráľovi, aby jedna alebo druhá strana prekročila rieku za dohodnutého prímeria. Až po prebrodení a zoradení mala začať bitka ako rytiersky súboj, v ktorom má každý z protivníkov rovnaké šance. Belo IV. ponuku prijal a ponúkol sa, že rieku prekročí prvý on.
Nadránom 12. júla sa uhorské vojsko dalo do pohybu. Dohoda o prímerí však dodržaná nebola. Ešte než skončili brodenie cez rieku, uhorské jednotky začali obkľučovať české vojsko a tým dali signál k boju. Přemyslova obrnená jazda sa vrhla na nepriateľa čelným útokom a zasadila mu tvrdý úder. Tak bolo o výsledku bitky v podstate rozhodnuté prv, než do boja zasiahli ostatné zbory. Uhorské vojsko sa pod drvivým náporom protivníka dalo na útek.
Přemyslovi Otakarovi patrilo prvé veľké víťazstvo na bojisku a jeho rytierom korisť v uhorskom tábore. Hneď ako sa mu podarilo opäť zoskupiť rozptýlené oddiely, pustil sa do prenasledovania nepriateľa. Zastavil sa až pred Bratislavou a tam prijal ponuku uhorského kráľa na uzavretie mieru.
Počty bojovníkov
V zachovalých kronikárskych záznamoch sa počty vojakov nasadených do bitky rozchádzajú; na Přemyslovej strane od 30 tisíc až do značne nadsadených 100 tisíc, na strane Bela IV. od 35 tisíc až do neuveriteľných 140 tisíc. O mohutnosti bitky svedčia aj počty obetí vo vojsku porazeného uhorského kráľa - viac ako 30 tisíc zabitých.
Význam bitky
Víťazstvom pri Kressenbrunne si Přemysl Otakar II. ešte viac posilnil svoje postavenie a získal mocenskú prevahu nad svojím uhorským protivníkom. Triumfom v tejto bitke začala mocenská kariéra Přemysla Otakara II. prudko stúpať. V osobnom živote sa víťazstvo pri Kressenbrunne stalo rozhodujúcim momentom v otázke vyriešenia rozluky jeho manželstva s Margarétou Babenberskou. Jej miesto po Přemyslovom boku zaujala mladá vnučka uhorského kráľa Kunhuta Haličská, ktorá sobášom s Přemyslom Otakarom II. spečatila spojenectvo dvoch monarchií. Uhorsko s definitívnou platnosťou stratilo Štajersko.
Pamätník
Názov bitky pripomína pamätník, odhalený pri príležitosti jej 750. výročia v roku 2010. Pamätník sa nachádza na východnom okraji obce Groißenbrunn, pri ceste k rieke Morava (Schloßhofer Straße). Autorom výtvarného návrhu pamätnej tabule je Vladislav Plekanec. Živým pamätníkom bitky je mesto Marchegg.
Zodiakálne svetlo
thumb|Zvieratníkové svetlo
Zodiakálne svetlo alebo zvieratníkové svetlo je mierne zvýšenie jasu v okolí Slnka, rozširujúce sa pozdĺž ekliptiky (t. j. pozdĺž súhvezdí zvieratníka). Dá sa dobre pozorovať na začiatku alebo na konci jasnej bezmesačnej noci v čase, keď je poloha ekliptiky vzhľadom na obzor strmšia, teda na jar na západnej oblohe po západe Slnka a skončení súmraku alebo na jeseň na východnej oblohe pred východom Slnka. Oveľa zreteľnejšie vidieť zodiakálne svetlo v menších zemepisných šírkach. Zodiakálne svetlo má kužeľovitý tvar zužujúci sa so vzdialenosťou od obzoru. Smerom k okrajom jeho jas postupne klesá a zaniká asi vo vzdialenosti 90° od Slnka. Zriedka vidieť jemné predĺženie zodiakálneho svetla pozdĺž celej ekliptiky - zvieratníkový pás alebo most. V miestach oblohy, ktoré ležia oproti Slnku, sa pás rozširuje na jasnejšiu škvrnu s priemerom asi 10° až 20° (protisvit). Pri zatmení Slnka sa pozoruje zodiakálne svetlo ako pokračovanie slnečnej koróny (F koróna).
Pôvod zodiakálneho svetla
Vzniká odrazom slnečných lúčov od jemných prachových zrniek medziplanetárnej hmoty rozptýlených vo vnútorných oblastiach slnečnej sústavy a silne koncentrovaných k rovine ekliptiky. Častice medziplanetárnej hmoty sa pritom pohybujú po individuálnych dráhach okolo Slnka so sklonmi zväčša menšími ako 20°. Rozptyl vyvolávajúci úkaz zodiakálneho svetla je najúčinnejší od častíc s rozmermi niekoľko mikrometrov až niekoľko desať mikrometrov (10-6-10-5 m), s pomerne nízkou hustotou ~1 000 kg. m-3) a nepravidelným tvarom. Týchto teliesok (ktoré by zodpovedali meteorom okolo 15. magnitúdy aj slabším) je v medziplanetárnom priestore mnohonásobne viac ako väčších častíc, preto súčet ich povrchov predstavuje veľkú odrazovú plochu v porovnaní s povrchom malého počtu väčších častíc. Keďže častice zodiakálneho svetla sú v stálom pohybe, možno merať ich tok. Merania na umelých kozmických telesách ukázali, že tok častíc s hmotnosťou okolo 10-12 kg je asi 10-4 m-2 . s-2 1 vo vzdialenosti 1 AU od Slnka. Koncentrácia častíc zodiakálneho svetla postupne klesá so vzdialenosťou d od Slnka približne ako funkcia d-1,3. Oblak častíc nesiaha až k Slnku, v jeho bezprostrednej blízkosti je prázdna zóna vplyvom obrovských teplôt a silného tlaku slnečného žiarenia. Prachový oblak zodiakálneho svetla si preto možno predstaviť ako veľmi sploštený disk, ktorého obsah je smerom od centra čoraz redší, ale v strede prázdny. Disk nie je celkom homogénny. Ak koncentrovaný oblak častíc zodiakálneho svetla vnikne do atmosféry Zeme, vyvolá vznik nočných svietiacich mračien.
Saint-Amans (kantón)
Saint-Amans je francúzsky kantón v departemente Lozère v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho 10 obcí.
Ganymédes
thumb|Ganymedov únos od [[Rubensa]] Ganymédes alebo Ganymédés alebo Ganymedes (gr. Ganymédes/iný prepis: Ganymédés) bol synom dardanského kráľa Tróa (podľa ktorého bolo pomenované mesto Trója) a Kallirhoé, dcéry boha Skamandra. Pre svoju krásu bol tento zlatovlasý chlapec z vrchu Ida vo Frýgii unesený bohom Diom v podobe orla (alebo podľa inej verzie orlom alebo veterným vírom na Diov rozkaz). Na vrchu Olymp sa z Ganymeda stal čašník bohov, ktorým nalieval do čaší nektár zabezpečujúci nesmrteľnosť a večnú mladosť. Ako náhradu za Ganymeda dal Zeus kráľovi Tróovi najlepšie kone pod slnkom. Ganymedes slúžil sexuálnym potrebám vládcu bohov Dia, bol jeho milencom. Všetci bohovia Ganymeda milovali okrem Diovej manželky Héry, ktorá sa za to z pomsty v trójskej vojne postavila na stranu Grékov. Boh Zeus podľa legendy príbeh o Ganymedovi nechal zobraziť na oblohe. Ganymeda s čašou prestavuje súhvezdie Vodnár a orla súhvezdie Orol.
V Grécku bol Ganymed symbolom sexuálnej lásky dospelého muža k mladému chlapcovi. Niekedy bol považovaný za boha homosexuálnej lásky a nazývaný Himeros.
Pomenovania podľa Ganymeda
Podľa Ganymeda je nazvaný najväčší mesiac planéty Jupiter Ganymedes. Na Slovensku je podľa neho pomenované hnutie za rovnoprávnosť homosexuálov na Slovensku.
Objektívový hranol
Objektívový hranol je hranol z optického skla umiestený pred objektívom ďalekohľadu alebo fotografickej komory, najjednoduchší druh bezštrbinového spektrografu. Fotografujú sa ním súčasne spektrá všetkých hviezd v zornom poli komory, a to priamo v ohniskovej rovine. Výhodou v porovnaní so štrbinovým spektrografom je väčšia svetelnosť, odpadajú straty na kolimátore, a najmä na štrbine. Nevýhodou je menšia disperzia a ostrosť zobrazenia.
Riško (priezvisko)
Riško je slovenské priezvisko. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) vo Svidníku, potom v Humennom a Trnave.
Známi nositelia
Pozri v článku Riško.
Courcelles-lès-Semur
Courcelles-lès-Semur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 7424
NGC 7424 je galaxia v súhvezdí Žeriav, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. septembra 1834.
Ryško (priezvisko)
Ryško je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s jediným výskytom v obci Slivník (okres Trebišov).
NGC 7424
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
Rýs
Rýs je priezvisko, pozri Rýs (priezvisko), napr.:
Ryško (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Ryško.
Courcelles-lès-Semur
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hilbesheim
Hilbesheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obratník
thumb|Obratník Raka, rovník a obratník Kozorožca Obratník môže byť:
Kližan
Kližan je priezvisko, pozri Kližan (priezvisko), napr.:
Hilbesheim
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kibblove váhy
Kibblove váhy (-názov od roku 2017; staršie názvy: wattové váhy ,  výkonové váhy ; angl. watt balance) sú extrémne presný prístroj na meranie hmotnosti alebo Planckovej konštanty. V roku 1975 ich navrhol Bryan P. Kibble z britského Národného fyzikálneho laboratória (NPL).
Medzinárodná komisia pre miery a váhy s účinnosťou od 20. mája 2019 zmenila definíciu kilogramu tak, že ju urobila závislou od Planckovej konštanty. Kibblove váhy predstavujú zatiaľ najpresnejší spôsob, ako kilogram realizovať pri použití tejto definície. Kilogram bol do mája 2019 ako posledná z jednotiek definovaný konkrétnym hmotným etalónom.
Princíp merania
Kibblove váhy sú vylepšenou verziou prúdových váh, kde sa tiaž telesa porovnáva pomocou rovnoramennej páky s magnetickou silou pôsobiacou na cievku s prúdom. Prvá (statická) fáza experimentu watt balance spočíva práve v tomto meraní. Rovnováhu možno vyjadriť ako rovnosť tiažovej a magnetickej sily kde m je hmotnosť telesa, g je tiažové zrýchlenie, I je prúd v cievke, \mathbf B je magnetická indukcia vonkajšieho poľa a dl je element dĺžky vodiča, ktorý tvorí cievku. Integrál na pravej strane sa často zapisuje ako Bl, kde l je tzv. efektívna dĺžka vodiča: Práve v hodnote tohoto integrálu spočíva nepresnosť merania prúdovými váhami. Efektívnu dĺžku nemožno prakticky dosť presne určiť. Prúdové váhy sa preto musia vždy kalibrovať etalónom hmotnosti.
Kibblove váhy pridávajú k experimentu druhú oddelenú fázu (dynamickú), ktorá nezávisle od tvaru cievky stanovuje hodnotu integrálu. Cievka sa v magnetickom poli nechá pohybovať rovnomernou rýchlosťou v. Pohybom sa na ňu indukuje merateľné elektrické napätie U, pre ktoré platí Integrál potom môžeme z rovníc eliminovať a zapísať podmienku rovnováhy ako Na ľavej strane rovnosti je elektrický výkon, na pravej mechanický výkon. Z tadiaľ pochádza názov prístroja. Žiaden z týchto výkonov viacmenej nie je v experimente priamo prítomný, pretože U a v sa merajú oddelene až v druhej fáze.
Pre dosiahnutie čo najväčšej presnosti sa napätie definuje pomocou Josephsonovho javu a prúd cez impedanciu pomocou kvantového Hallovho javu. Vo vzťahoch pre tieto javy figuruje Planckova konštanta, ktorá sa tak dostane do rovnice pre rovnováhu. Meraná hmotnosť je priamo úmerná jej hodnote. Experiment sa dá preto chápať buď ako meranie Planckovej konštanty pri známej hmotnosti telesa, alebo meranie hmotnosti pomocou známej konštanty.
Rýchlosť pohybu cievky sa meria pomocou laserovej interferometrie a atómových hodín. Tiažové (gravitačné) zrýchlenie v laboratóriu sa počas experimentu meria absolútnym gravimetrom úplne oddelene od hlavného prístroja.