cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nosná raketa
right|thumb|Porovnanie rôznych kozmických nosičov Nosná raketa alebo kozmický nosič je dopravný prostriedok poháňaný raketovými motormi a určený na vynášanie užitočných nákladov (umelých družíc, kozmických sond, kozmických lodí) do kozmického priestoru.
Po technickej stránke predstavuje nosná raketa jednostupňovú alebo viacstupňovú raketu. Väčšinou sú tieto dopravné prostriedky určené na jedno použitie, niektoré časti nosiča sú viacnásobne použiteľné (napr. kozmický raketoplán), prvý stupeň alebo arodynamický kryt. Aby nosná raketa mohla dopraviť užitočný náklad na obežnú dráhu, musí dosiahnúť minimálne prvú kozmickú rýchlosť a určitú minimálnu výšku nad hustými vrstvami atmosféry (v zásade aspoň 120 –  nad povrchom).
Dejiny
Väčšina prvých nosných rakiet vyvinutých v druhej polovici päťdesiatych rokov 20. storočia bola odvodená od vojenských balistických rakiet, najmä medzikontinentálnych. Výnimkou vtedy bola iba nosná raketa Vanguard, ktorá bola vyvíjaná na vynesenie amerických vedeckých družíc rovnakého mena v rámci Medzinárodného geofyzikálneho roku 1957 – 1958.
Až v šesťdesiatych rokoch boli vyvíjané nosiče, ktoré neboli odvodené od vojenských rakiet (napr. Proton v ZSSR, Diamant vo Francúzsku, Scout v USA). Napriek tomu však boli vyvíjané firmami, ktoré mali skúsenosti so stavbou vojenských balistických rakiet a ich vývoj bol väčšinou financovaný z prostriedkov určených na obranu.
V osemdesiatych rokoch 20. storočia začali prenikať na toto pole aj komerčné organizácie, najmä v súvislosti s rastúcimi požiadavkami na vypúšťanie stacionárnych telekomunikačných družíc.
V súčasnosti disponuje vlastnými nosnými prostriedkami 9 štátov sveta (Spojené kráľovstvo svoj vlastný program po jednom úspešnom štarte ukončila) a jedna nadnárodná organizácia (ESA) a ďalšie krajiny svoje nosné prostriedky vyvíjajú. Prehľad je uvedený v nasledujúcej tabuľke:
Zoznam základných typov nosných rakiet
V nasledujúcom zozname sú abecedne uvedené všetky typy (rodiny) nosných rakiet, ktoré boli aspoň raz úspešné vo vynesení nákladu na obežnú dráhu. Pri názve rodiny rakiet je uvedená krajina pôvodu a nosnosť na nízku obežnú dráhu Zeme (pri najsilnejšej verzii), prípadne ďalší opis. V rámci uvedených rodín mohli byť vytvorené niekedy až desiatky rôznych modifikácii nosných rakiet, ktoré sa v rámci jednej rodiny môžu veľmi odlišovať, takže nejde o kompletný zoznam všetkých druhov nosných rakiet. right|thumb|Rakety typu Delta right|thumb|Rakety z rodiny R-7
Akcia Javor
Akcia Javor je pomenovanie spoločného armádneho projektu Česko-Slovenska a Sovietskeho zväzu, ktorého predmetom bolo vybudovanie objektov slúžiacich na uloženie špeciálnych bojových hlavíc (jadrových) sovietskej výroby na území Česko-Slovenska, ktoré by boli v prípade vojnového konfliktu medzi Východom a Západom k dispozícii na použitie česko-slovenskými raketovými vojskami.
15. decembra 1965 podpísali česko-slovenská a sovietska strana prísne tajnú Dohodu o opatreniach na zvýšenie bojovej pohotovosti raketových vojsk. V článku I. tejto dohody obidve strany jasne vyhlasujú, že sa rozhodli umiestniť jadrovú muníciu na území Československej socialistickej republiky a za tým účelom vybuduje česko-slovenská strana na základe sovietskych projektov tri špeciálne objekty, do ktorých potom sovietska strana uloží jadrovú muníciu.
Na základe tejto dohody boli potom na území ČSSR v rokoch 1966 až 1969 vybudované tri zvláštne objekty (Javor 50, Javor 51 a Javor 52). Posledný objekt bol daný do užívania sovietskej strane na konci roka 1969. Sklady pre jadrovú muníciu boli železobetónové, boli zapustené v zemi a na zničenie takéhoto objektu nepriateľom by bola potrebná jadrová nálož so silou 3 megatony. Objekty mali kompletné zázemie: budovy štábu, bytovky, telocvičňu, garáže a pod. Česko-Slovensko po celú dobu existencie týchto tajných skladov zabezpečovalo bezplatne dodávku elektriny, vody a paliva.
Existencia týchto objektov bola predmetom prísneho utajenia. Za tým účelom bola vypracovaná krycia legenda – objekty boli podľa oficiálnej verzie spojárske. Celkový počet sovietskych vojakov bol stanovený na 660, okrem toho tu boli tiež občianski pracovníci a rodinní príslušníci. Pri každom objekte bola tiež zabezpečovacia jednotka ČSĽA s 9 vojakmi, ostatné osadenstvo bolo výhradne sovietske. V prípade vojnového konfliktu so Západom by sovietska strana vydávala jadrovú muníciu česko-slovenským raketovým vojskám.
Sovietska armáda tieto objekty využívala až do svojho odchodu z územia Česko-Slovenska v roku 1990, kedy boli odovzdané česko-slovenskej strane. Doteraz nie je preukázané, či boli v týchto skladoch jadrové hlavice skutočne uložené.
V objekte Javor 51 v Brdoch medzi obcami obcami Míšov a Borovno je od roku 2013 otvorené múzeum studenej vojny – Atom muzeum, o vznik ktorého sa pričinila skupina dobrovoľných nadšencov združených v Nadácii železnej opony.
Englishman in New York
„Englishman in New York“ je skladba anglického hudobníka Stinga z jeho albumu ...Nothing Like the Sun z roku 1987. V roku 1988 bola skladba vydaná ako singel, ale v rebríčku UK Singles Chart dosiahla len 51. miesto. V apríli 1988 v USA dosiahla 84. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 a v tom istom mesiaci dosiahla tiež 32. miesto v rebríčku Mainstream Rock Tracks. Branford Marsalis hral na sopránsaxofón a Manu Katche na bicích.
Fontaine-le-Dun
Fontaine-le-Dun môže byť:
Ján Adolf Ferienčík
náhľad|Pamätná tabuľa J. A. Ferienčíka v obci Breziny Ján Adolf Ferienčík (* 8. marec 1863, Zvolen - † 7. marec 1925, Cleveland) bol spisovateľ, redaktor. Pseudonym: Fr.Jančík, J.A.F.Hrubý, Alfa-Beta, Hrajnoha.
Životopis
Študoval na evanjelický lýceu v Banskej Bystrici (do roku 1891). Učiteľ v Brezinách, od 1893 redaktor Slov. novín v Budapešti,  1894 emigroval do USA, redaktor viacerých krajanských periodík v USA, 1913 založil časopis Osveta v Clevelande, 1914  redaktor Nár. slov. denníka v Chicagu, 1916 Kruhu mládeže v Pittsburghu a i. Debutoval počas pôsobenia v Budapešti, kde písal poviedky, najmä nábožensky pointované morality a populárne romány, kt. uverejňoval knižne i časopisecky, divadelné hry (drámy i jednoaktovky, spolu 20 diel), zozbieral slov. nár. piesne, zostavoval kalendáre. V USA účinkoval najmä ako autor pôvodnej slov. detektívky a prekladateľ, o. i. z E. A. Poea do slovenčiny (poéma Havran). Publikoval popularizačné politické príručky a cyklus článkov Zo života amerického, kt. priniesli cenný materiál o slov. vysťahovalectve. Organizátor kult. a spoločenského života amer. Slovákov, tajomník MS v Amerike a viacerých spolkov a združení. Počas 1. svetovej vojny účinkoval v čs. zahraničnom odboji, v máji 1918 signatár Pittsburskej dohody, politicky sa orientoval na slov. autonomizmus.
Vidouville
Vidouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Forges-les-Eaux
Forges-les-Eaux môže byť:
Résistance
Résistance boli viaceré francúzske hnutia odporu proti nemeckej okupácii a kolaboračnej francúzskej vláde počas druhej svetovej vojny od 22. júna 1940 až do oslobodenia v roku 1944.
T Ursae Majoris
T Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Résistance
Hnutie odporu sa začalo organizovať prakticky ihneď potom ako maršal Philippe Pétain v roku 1940 uzavrel s nacistickým Nemeckom prímerie.
Silická Brezová
Silická Brezová je obec na Slovensku v okrese Rožňava a v regióne Gemer.
Polohopis
Leží na Silickej planine, ktorá sa nachádza uprostred NP Slovenský kras.
Prírodné podmienky
V okolí obce sú rôzne prírodné zaujímavosti ako priepasti, závrty, jaskyne, vyvieračky a vzácna fauna a flóra.
Dejiny
Archeologické nálezy objavené v chotári obce svedčia o osídlení tohto územia už v neolite. Po dobe halštatskej sa osídlenie prerušilo až do stredoveku. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1399, čo však neznamená, že pôvod obce sa hlási až na koniec 14. storočia. Pôvodným vlastníkom obce bol István Szalonnai, po ňom Bebekovci, od 17.storočia Andrássyovci a Eszterházyovci. Od roku 1938 do roku 1945 obec patrila Maďarsku. Obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom a chovom dobytka. Baňa na olovo nedosiahla očakávaný úspech, pre obec užitočnejšia bola ťažba červeného mramoru.
Zaujímavosti
V parku je umiestnený vyrezávaný drevený stĺp kopjafa z roku 2006 na pamiatku 10. výročia remeselníckeho a vlastivedného tábora.
Turistika
Na území obce sú nasledovné značkované turistické chodníky (červené, modré):
1. Jovice - Lukáčova bučina - Silica - Silická ľadnica-rázcestie - Silická Brezová - Pod Dlhým bralom - Kečovo - Domica stredne náročná - prechod trvá 05:45 hod.
2. Ardovo - Rakytník - Silická Brezová - Plešivec nenáročná - prechod trvá 04:45 hod.
2. Domica - Kečovo - Pod Dlhým bralom - Silická Brezová - Silická ľadnica-rázcestie - Silica - Silická Jablonica - Hrušov stredne náročná - prechod trvá 05:45 hod.
Françoise Sagan
Françoise Sagan, vlastným menom Françoise Quoirezová (* 21. jún 1935, Cajarc, Francúzsko – † 24. september 2004, Équemauville) bola francúzska spisovateľka, prozaička a dramatická autorka, scenáristka a textárka. Svoj pseudonym si vybrala z diela Marcela Prousta - Princ de Sagan (Hľadanie strateného času).
Osobný život
Sagan bola v manželskom zväzku dvakrát. Prvýkrát vyskúšala manželský život s Guyom Schoellerom, ktorý bol o 20 rokov starší (svadba sa uskutočnila 13. marca 1958). Toto manželstvo trvalo približne dva roky (rozviedli sa v júni 1960). Jej druhým svadobným pokusom bol Bob Westhof, mladý americký sukničkár a zdanlivý keramik. Tento zväzok vydržal asi rok (svadba sa konala 10. januára 1962 a v roku 1963 sa rozviedli). Z tohto vzťahu vzišlo i dieťa – Denis. Po manželských skúsenostiach sa vybrala inou cestou – vytrvala v lesbickom mileneckom vzťahu s módnou návrhárkou Peggy Roche a milencom Bernardom Frankom – ženatým esejistom, ktorý bol posadnutý čítaním a jedením. Svoju nekonvenčnú rodinu rozšírila o Annicku Geille, redaktorku Playboy magazínu, ktorá o nej napísala článok.
Zbožňovala cestovanie a veľakrát ju v USA videli s Trumanom Capotem, či s Avou Gardnerovou. 14. apríla 1957, keď riadila svoje športové auto Aston-Martin, spôsobila dopravnú nehodu a na istý čas sa ocitla v bezvedomí. Utrpela mnohonásobné zlomeniny hlavy, hrudníka a brucha. Odvtedy bojovala so závislosťou na liekoch a drogách. Milovala šoférovanie a veľakrát navštívila Monte Carlo, aby sa pri hraní v kasínach zrelaxovala. Všetky jej biografie obsahujú informáciu o tom ako vyhrala veľké množstvo peňazí v kasíne, ako jazdila na drahých autách a užívala si nočný život na Côte d´Azur, no Sagan nezabudla písať ďalšie romány. Françoise Saganová sa stala ikonou úspechu vo Francúzsku.
90-te roky boli pre Saganovú v znamení závislosti na drogách. Dlhodobo užívala tabletky, amfetamíny, kokaín, morfium a alkohol.
Koncom života sa ocitla opustená a bez luxusu na ktorý bola zvyknutá. 24. septembra 2004 zomrela vo veku 69 rokov na pľúcnu embóliu v Équemauville - Calvados. Na jej vlastnú žiadosť boli jej pozostatky spálené v rodnom Cajarcu. Prezident Jacques Chirac po smrti spisovateľky povedal: ''„Bola vedúcou postavou svojej generácie a pomohla zlepšiť postavenie žien vo Francúzsku. S jej odchodom Francúzsko stráca jednu z najlepších a najcitlivejších autoriek. S citom a bystrosťou odhaľovala ducha a vášne ľudského srdca .“''
V roku 2010 založil Saganovej syn Denis Westhoff literárnu cenu "Le prix Françoise-Sagan".
Literárna tvorba
Jej prvý román – Dobrý deň, smútok, bol publikovaný v roku 1954, keď mala 18 rokov. Jej debut zaznamenal okamžitý a medzinárodný úspech. V tejto knihe hrá hlavnú postavu Cécile – 17 -ročné dievča, ktoré je vychovávané iba otcom, znamenitým svetákom.
Hrdinami jej kníh sú členovia a členky zlatej mládeže bojujúci s dezilúziou. Až do roku 1998 bola aktívnou autorkou, ktorá napísala veľa diel. Mnoho jej diel bolo sfilmovaných. Stroho dodržiavala štýl francúzskeho psychologického románu, dokonca i keď v tom čase bol v obľube iný štýl – nový román. Jej postavy majú často v konverzáciách existenciálny podtón. Jej tvorba sa neobmedzovala len na romány, divadelné hry a autobiografiu, ale rovnako tak i texty piesní a filmové scenáre.
V 60-tych rokoch sa Sagan vo väčšej miere venovala hrám, ktoré boli skutočne skvelé v dialógoch, avšak nezaznamenali nadmerný úspech. Napokon svoju kariéru najväčšmi rozvíjala ako románopiskyňa.
Najlepšie vystihuje jej metódu písania tento jej citát: "'' Písanie je otázka nachádzania určitého rytmu. Prirovnávam to k džezovému rytmu. Veľká časť života je druh rytmického postupu s troma notami..." Françoise Sagan ''
Politické angažovanie
Françoise Sagan nebola členkou žiadnej politickej strany, no rada sa vyjadrovala podpisovaním manifestov a petícií. Podľa vlastných slov bola ľavičiarka. Podpísala Manifest 121, ktorý deklaroval právo Alžírska na nezávislosť a Manifest 343 žien, ktoré hlasujú za právo na potrat. Ako mladá 25-ročná žena išla na Kubu a napísala z cesty reportáž, ktorá mala vplyv na názory parížskej inteligencie na komunizmus. Po Manifeste o Alžírsku poškodila explózia vidiecky majetok jej rodiny, ktorú zavinila francúzska tajná armáda OAS.
Prívlastky
François Mauriac ju nazval „Le charmant petit monstre“ (malé šarmantné monštrum), novinári zas „Coco Chanel francúzskej literatúry“.
Romány
V týchto a ďalších románoch sa prejavuje jej vzťah ku francúzskemu psychologickému románu. Príbehy mladých žien s existenciálnym postojom k životu plynú s typickou francúzskou kultivovanosťou, no obvykle končia v bezvýchodiskovej situácii. Povahy Parížaniek, ktoré dusia v sebe svoje smútky a pocity porážky aby odišli ako dámy zo životov mužov sú Saganovej evergreenom. Spisovateľka buduje na základoch existencializmu psychologickú mapu ženskej duše.
U Ursae Majoris
U Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Françoise Sagan
Romány
V roku 1978 jej vychádza prvý román, v ktorom reaguje na politickú situáciu:
Condoleezza Riceová
Condoleezza Riceová (* 14. november 1954, Birmingham, Alabama, USA), niekedy dôverne nazývaná Condi, je americká politička. Pôsobila vo funkcii ministerky zahraničných vecí v administratíve George W. Busha v jeho druhom funkčnom období. V predchádzajúcej vláde Georga W. Busha pracovala ako poradkyňa pre národnú bezpečnosť, ministrom zahraničia bol v tej dobe Colin Powell.
Je dcérou nemajetného kňaza a vyrastala na juhu USA v dobe končiacej rasovej segregácie. Študovala na univerzite v Denveri, kde ju učil Josef Korbel, otec Madeleine Albrightovej; práve vďaka nemu sa začala zaoberať medzinárodnými vzťahmi a politikou ZSSR. V roku 1981 tu získala doktorát. Témou jej dizertačnej práce bol vzťah armády a politiky v Česko-Slovensku.
V roku 1984 publikovala štúdiu o vzťahu česko-slovenskej armády a ZSSR.
26. januára 2005 nahradila Colina Powella na poste ministra zahraničných vecí, čím sa stala prvou Afroameričankou (ako žena celkovo druhou osobou čiernej pleti na tomto poste po Powellovi), a druhou ženou (po Madeleine Albrightovej) na uvedenom poste.
Pôvod neobvyklého mena
Matka Riceovej bola učiteľka hudby – vyučovala hru na klavíri. Pre svoju dcéru vymyslela meno Condoleezza. Pochádza z talianskeho výrazu con dolcezza – (hrať) so sladkosťou.
Gournay-en-Bray
Gournay-en-Bray môže byť:
Literárny podsystém
Literárny podsystém alebo podsystém literatúry je ucelená časť literárneho systému.
Hlavné literárne podsystémy sú:
Anna Ferienčíková
Anna Ferienčíková (rod. Zacharová) (* 25. máj 1908, Senica – † 12. november 1978, Bratislava) bola bibliografka, knihovníčka.
Životopis
V roku 1919-1927 študovala na gymnáziu a od roku 1927 nemecký a slovenský jazyk na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, absolvovala aj špeciálny kurz pre knihovníkov a roku 1940 Goetheho inštitút pri Deutche Akademie v Mníchove. V roku 1933-1935 učiteľka na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici, 1935-1949 na gymnáziu, 1950-1978 knihovníčka v Univerzitnej knižnici v Bratislave. Počas pôsobenia v knižnici sa zúčastňovala na spracovávaní bibliografie knižnej produkcie na Slovensku. Spracovala historický knižný fond Slovanského ústavu v Bratislave a pramene k literárnohistorickému výskumu na Slovensku. Knižne vydala aj Zoznam periodík dochádzajúcich do Univerzitnej knižnice v Bratislave (1965),
Vecná literatúra
Vecná literatúra je otvorený súbor jazykových prejavov, ktoré sa využívajú tam, kde podávateľ sleduje cieľ odovzdať prijímateľovi vecnú informáciu. Z funkčného hľadiska sa k vecnej literatúre priraďujú texty, ktoré v procese komunikácie vznikajú v presne vymedzených oblastiach spoločenského života a práce. Sú to prejavy dorozumievacích (vecných) štýlov. Vecná informácia sa vnútorne diferencuje podľa cieľa a zámeru, ktorý podávateľ svojim konkrétnym jazykovým prejavom sleduje. Navonok sa to prejavuje v štýlovej a žánrovej diferenciácii.
Texty vecnej literatúry sú zamerané najmä na komunikovanie vedeckých poznatkov z rôznych oblastí vedeckovýskumnej práce, politiky, techniky a výroby (náučné texty), na pohotové a objektívne informovanie o aktuálnych otázkach spoločenského, politického, hospodárskeho, kultúrneho a športového života (publicistické texty) a napokon na diferencovanú oblasť administratívno-právneho styku, v ktorých sa regulujú alebo aj normujú vzťahy medzi ľuďmi, inštitúciami a štátnou správou (administratívne texty).
Štýlovo a žánrovo pestrú varietu textov vecnej literatúry zjednocuje to, že sa v nej jazyk využíva vo svojej základnej, komunikatívnej funkcii. Ich spoločným jazykovo-štýlovým znakom je tendencia preferovať nocionálne prostriedky pred emocionálno-expresívnymi, prvotné využívanie jednoznačných a presných pomenovaní, obmedzenie polysémickosti a obraznosti výrazu.
Parita (kontrolný súčet)
Parita je jednoduchý kontrolný súčet určený pre ochranu integrity jedného dátového slova (obvykle 8-bitov, t. j. 1 byte).
Vecná literatúra
Obsah vyjadrenia dominuje nad formou výrazu.
Parita (kontrolný súčet)
Parita je obvykle jeden bit, ktorý sa pripája k dátovému slovu, a vyjadruje, či je počet logických jednotiek v dátovom slove párny alebo nepárny. Existujú dva rôzne druhy parity: párna parita a nepárna parita. Párny paritný bit je nastavený na log.1, ak je počet jednotiek v dátovom slove nepárny (aj keď je to trocha neintuitívne - dôvodom je, že takýmto postupom sa dosiahne stav, keď je v slove spolu s paritným bitom vždy párny počet log.1). Nepárny paritný bit je logickou inverziou párneho paritného bitu.
Vecná literatúra
Výraz prvotne slúži na rýchly a presný prenos informácie.
Parita (kontrolný súčet)
Na paritu sa dá hľadieť ako na vzájomný XOR všetkých bitov v slove, alebo ako na súčet všetkých bitov v slove (modulo 2). Párna parita sa dá vyjadriť aj ako CRC generovaný polynómom x+1.
Vecná literatúra
Napriek tomu sú vecné texty aj z hľadiska výrazu do istej miery diferencované, a to podľa svojej štýlovej, resp. aj žánrovej príslušnosti a v menšej miere aj podľa individuálnych štýlových rozdielov.
Parita (kontrolný súčet)
Parita je obvykle generovaná v integrovaných obvodoch pre prenos dát a v mikroprocesoroch a mikrokontroléroch hardvérovou sústavou hradiel XOR - pozri Generátor parity.
Pozri aj
Somme de contrôle
Gold Flake Open 2000
Gold Flake Open 2000 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 3. do 10. januára 2000 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Jérôme Golmard, ktorý vo finále porazil Markusa Hantschka. Bol to jeho druhý a posledný titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Julien Boutter, Christophe Rochus, ktorí vo finále porazili pár Saurav Panja, Srinath Prahlad. Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇫🇷 Jérôme Golmard vs. 🇩🇪 Markus Hantschk 6-3 6-7(6) 6-3
Štvorhra mužov
🇫🇷 Julien Boutter / 🇧🇪 Christophe Rochus vs. 🇮🇳 Saurav Panja / 🇮🇳 Srinath Prahlad 7-5 6-1
Homolov puč
thumb|Divízny generál Bedřich Homola
Homolov puč alebo vojenský zásah ústrednej česko-slovenskej vlády na Slovensku bol vopred naplánovaný vojenský zásah česko-slovenských ozbrojených síl na území Slovenskej krajiny v noci z 9. na 10. marca 1939. Bol vykonaný na príkaz česko-slovenského prezidenta Emila Háchu a na podnet českého generála Aloisa Eliáša. Zároveň s príkazom na vojenskú intervenciu bol aktom prezidenta Emila Háchu odvolaný z funkcie predsedu vlády Slovenskej krajiny Jozef Tiso spolu s celou vládou a dosadený nový premiér Karol Sidor. Bol vyhlásený mimoriadny stav so stanným právom, kedy po 19. hodine večernej sa nesmeli občania pohybovať po uliciach.
Akcia dala zámienku nacistickému Nemecku k zakročeniu v podobe „pacifikačnej akcie“, príp. poskytnutiu pomoci utláčaným Slovákom, a tak viedla k definitívnemu rozbitiu Česko-Slovenska. Na porade Adolfa Hitlera s Joachimom von Ribbentropom, Josephom Goebbelsom a maršalom Wilhelmom Keitlom popoludní 10. marca bolo prijaté definitívne rozhodnutie o obsadení zvyšku Česka 15. marca 1939.
Príčiny a priebeh
Českí politici si uvedomovali nebezpečenstvo rozpadu Česko-slovenskej republiky, preto už 12. februára 1939 sa z iniciatívy Aloisa Eliáša zišli na tajnej porade v obci Unhošť neďaleko Prahy. Tu si spresnili podmienky zákroku voči slovenskej strane. Ich konanie bolo podmienené hlavne nečinnosťou Jozefa Tisa, vtedajšieho premiéra Slovenskej krajiny, proti separatistickým snahám väčšiny slovenských politikov a podvratnej činnosti ríšskej tajnej služby na území Slovenska.
V noci z 9. na 10. marca 1939 vyhlásila česko-slovenská vláda (bez vedomia ministra Karola Sidora) v autonómnej Slovenskej krajine mimoriadny stav (štatárium). Bolo internovaných asi 250 osôb spomedzi slovenských radikálov, hlavne z HSĽS a Hlinkovej gardy (HG). Vojenská akcia bola namierená voči slovenským nacionalistom a členom HG na kľúčových pozíciách v štátnej správe. Táto operácia trvala asi 24 hodín a nepriniesla žiaden úspech, len zhoršenie vzťahov medzi autonómnou krajinou a centrálnou vládou, čo urýchlilo rozpad Česko-Slovenska. Vymenovanie za predsedu autonómnej vlády J. Siváka, ktorý sa práve nachádzal v Ríme na inaugurácii pápeža Pia XII., bolo politicky nešikovné. J. Sivák sa však zriekol postu a následne vymenovala centrálna vláda Karola Sidora.
Neskorší názov tejto akcie ako „Homolov puč“ je odvodený od mena divízneho generála Bedřicha Homolu, ktorý bol veliteľom VII. armádneho zboru v Banskej Bystrici a podpísal vyhlášku o výnimočnom stave, v ktorej sa na teritóriu svojho zboru ustanovil za vykonávateľa všetkej správnej a súdnej moci. V skutočnosti je tzv. Homolov puč len často používaný nesprávny výraz pre mimoriadny stav vyhlásený česko-slovenskou vládou a pre vojenskú akciu zatýkania gardistov a obsadzovania strategických bodov. Tento výraz vytvorili v mediálnej kampani slovenské gardistické denníky.
Následok mimoriadneho stavu
Vojenská intervencia vyprovokovala konanie slovenských radikálov a členov HSĽS k intenzívnej činnosti smerujúcej k rozpadu republiky za výdatnej pomoci nacistického Nemecka, ktoré im požičalo vysielač viedenského rozhlasu. O štyri dni, 14. marca 1939, tak bol v sneme odhlasovaný vznik Slovenského štátu.
Juhobáčsky obvod
thumb|right|Juhobačský obvod v strede Vojvodiny thumb|right|Mapa obvodu thumb|right Juhobáčsky obvod (sr. Južnobački okrug, Јужнобачки округ, chorv. Južnobački okrug, maď. Dél Bácskai Körzet, sla. Јужнобачки окрух, rum. Districtul Backa de Sud) sa nachádza na juhu Báčky a v severnej časti Sriemu, v severnej srbskej autonómnej oblasti Vojvodina. Žije tu okolo 593 000 obyvateľov. Hlavné mesto okruhu je Nový Sad, ktorý je zároveň hlavným a najväčším mestom Vojvodiny.
Ekonomika
V obvode prevládajú tieto priemyselné odvetvia: chemický, ropný, strojársky priemysel na výrobu nástrojov a elektroporcelánu, textilný, potravinársky a stavebný.
Západoslovenský kraj
right|thumb|Mapa kraja s okresmi a najvýznamnejšími mestami right|thumb|Nitra, najväčšie mesto kraja
Západoslovenský kraj bol kraj na Slovensku od 11. apríla 1960 do 18. decembra 1990 (okrem 1.7.1969 - dec. 1970). Rozkladal sa na západe a juhozápade Slovenska.
Hlavným mestom (sídlom úradov) kraja bola Bratislava, ktorá však od 22. marca 1968 (vyhlásenie Bratislavy za samostatnú územnú jednotku Hlavné mesto Slovenska resp. po federalizácii Česko-Slovenska Hlavné mesto SSR) do územia Západoslovenského kraja nepatrila a tvorila samostatnú územnú jednotku na úrovni kraja.
1. júla 1969 bola činnosť krajov na Slovensku krátkodobo pozastavená, znovu obnovená bola od 28. decembra 1970. Krajské orgány mali naďalej sídlo v Bratislave.
Územie Západoslovenského kraja sa rozprestieralo od hraníc s Rakúskom na Záhorí až po svahy Inovca a Tribeča na východe. Najvýznamnejšími riekami kraja boli Dunaj, Nitra a dolné toky Moravy, Váhu a Hronu. Najväčším mestom kraja bola Nitra, nasledovala Trnava a Trenčín. Najvyšším bodom územia bol vrch Inovec (1 042 m) v Považskom Inovci.
Kraj mal v roku 1978 rozlohu 14 491 km² a 1 660 030 obyvateľov. Priemerná hustota zaľudnenia kraja bola 115 obyvateľov/1 km².
Kraje boli na Slovensku zrušené s účinnosťou od 19. decembra 1990. Po vzniku samostatného Slovenska v roku 1993 sa začalo pracovať na novom administratívnom usporiadaní štátu. Od 1. júla 1996 vzniklo na Slovensku 8 nových krajov. Na území bývalého Západoslovenského kraja vznikol Bratislavský kraj, Trnavský kraj, Trenčiansky kraj a Nitriansky kraj. Došlo aj k výrazným územným zmenám v štruktúre okresov. Mnoho miest sa po novom stalo sídlami okresov.
Kolo
Kolo môže byť:
Z Ursae Majoris
Z Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Zoznam planétok 114251 – 114500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Rudolf Fiby
RNDr. Rudolf Fiby, SF (* 4. apríl 1946, Nitra † 9. október 2014, Košice) bol učiteľ, vedec, matematik, programátor, tajne vysvätený rímskokatolícky kňaz, spoluzakladateľ sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a spoluorganizátor podzemnej katolíckej cirkvi na Slovensku a Sviečkovej manifestácie v období normalizácie.
Životopis
Kňazskú vysviacku prijal tajne v poľskom Krakove z rúk tamojšieho pomocného biskupa 12. februára 1978. Bol začlenený do sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a podliehal J. CH. Korcovi ako svojmu biskupovi.
V čase príprav Sviečkovej manifestácie, ktorá sa uskutočnila 25. marca 1988, bol predstaveným Spoločenstva Fatima a výrazným spôsobom sa zapojil do organizovania manifestácie. Vďaka jeho slovám „Sviečku a zápalky mám“ bolo rozhodnuté, že do manifestácie sa zapoja širšie kresťanské spoločenstvá.
V decembri 2012 ho postihla náhla mozgová príhoda a musel byť hospitalizovaný na geriatrii sv. Lukáša v Košiciach. Umrel 9. októbra 2014 v Košiciach, kde bol aj 15. októbra 2014 pochovaný.
Longueville-sur-Scie
Longueville-sur-Scie môže byť:
R Virginis
R Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
S Virginis
S Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
Vierville (Manche)
Vierville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Acetylbromid
Acetylbromid (C2H3BrO) je organická zlúčenina (acylhalogenid). Môže byť pripravený reakciou bromidu fosforitého s kyselinou octovou:
Vierville (Manche)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien 2012
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien 2012 boli v poradí 12. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Struge, v Severnom Macedónsku od 10.15. júla 2012, za účasti 8 tímov. Malťanky titul neobhájili; víťazom sa po 14 rokoch stali Rakúšanky, ktoré tak získali už svoj štvrtý triumf v tejto súťaži.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku Roon Ba k 2. júlu 2012.
Generácia (album)
Generácia je prvý sólový štúdiový album slovenského rapera a člena 2H+ Vladisa vydaný pod vydavateľstvom EMI 26. apríla 2010. Je to aj prvé sólové hip-hopové slovenské 2CD. Album bol nahratý dvoch štúdiách - Anapol a Gitano Records.
Na albume sa zúčastnili aj hostia: rapperi Šipo, Suvereno, Bacil, Duane Flames, Bonano, Suchý Pes či Row G, speváci Kamil Mikulčík, Nela Pocisková, Gabo Toth, Jana Kirschner a iní. O hudobné produkcie sa postaral hlavne Deryck, potom Grimaso, Abe, G-Bod a iní.
Prvým singlom sa stala skladba "Poď bližšie" s hosťujúcou speváčkou Baškou. V čase vydania sa umiestnila na prvej priečke hranosti v českom rádiu Spin. K skladbe bol vytvorený klip, o jeho realizáciu sa postarali Imagine Vision. Klip mal 29. apríla premiéru na stránke Hip-Hop.sk.
Druhým singlom by mala byť skladba "Mama" s hosťujúcou Janou Kirschner.
Neufchâtel-en-Bray
Neufchâtel-en-Bray môže byť:
Offranville
Offranville môže byť:
Arabská kultúra
Arabská kultúra alebo islamská kultúra je kultúra po arabsky hovoriacich národov, teda nielen Arabov; súčasť azijskej kultúry a európskej kultúry. Arabská kultúra vyrastá osvojením si starých kultúr Predného Východu, predovšetkým helenistickej a iránskej, ale aj egyptskej, sýrskej a iných. Centrami kultúrneho života boli veľké mestá ako Damask, Bagdad, Káhira atď. Arabskú kultúru tvorí arabská veda, arabská filozofia, arabské umenie, islam.
Archaická kultúra
Archaická kultúra môže byť:
Saint-Valery-en-Caux
Saint-Valery-en-Caux môže byť:
NGC 4201
NGC 4201 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
W Virginis
W Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
Silická Jablonica
Silická Jablonica je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Demografia
{	"version": 2, "width": 400, "height": 200, "data": [ {			"name": "table", "values": [ {					"x": 1851, "y": 599 },				{					"x": 1880, "y": 554 },				{					"x": 1910, "y": 556 },				{					"x": 1921, "y": 571 },				{					"x": 1991, "y": 307 },				{					"x": 2001, "y": 254 },				{					"x": 2011, "y": 203 },				{					"x": 2018, "y": 188 }			]		}	],	"scales": [ {			"name": "x", "type": "ordinal", "range": "width", "zero": false, "domain": { "data": "table", "field": "x" }		},		{			"name": "y", "type": "linear", "range": "height", "nice": true, "domain": { "data": "table", "field": "y" }		}	],	"axes": [ {			"type": "x", "scale": "x" },		{			"type": "y", "scale": "y" }	],	"marks": [ {			"type": "rect", "from": { "data": "table" },			"properties": { "enter": { "x": { "scale": "x", "field": "x" },					"y": { "scale": "y", "field": "y" },					"y2": { "scale": "y", "value": 0 },					"fill": { "value": "steelblue" },					"width": { "scale": "x", "band": "true", "offset": -1 }				}			}		}	] }
SS Virginis
SS Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
NGC 4202
NGC 4202 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil David Peck Todd 6. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Tôtes
Tôtes môže byť:
Vouziers
Vouziers môže byť:
Litvorový štít
Litvorový štít je vrch v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier na Slovensku. Leží nad Novou Poliankou, približne severozápadne od Popradu. Juhovýchodne stojí Sliezsky dom.
Názov
Jeho názov pochádza od jednej z dolín, nad ktorými sa týči, a tá sa volá podľa ľudového názvu rastliny Archangeliky lekárskej – litvora.
Poloha
Nachádza sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie mesta Vysoké Tatry a obce Tatranská Javorina. Najbližšími sídlami sú južne situované Vyšné Hágy, Nová Polianka a Tatranská Polianka, juhovýchodne leží Starý Smokovec a Tatranská Lesná, východne Tatranská Lomnica, severne Tatranská Javorina a juhozápadne Štrbské Pleso. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Bielovodská dolina a Velická dolina.
Opis
Litvorový štít sa nachádza v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier, medzi Lavínovým štítom a Východnou Vysokou. Východné zrázy štítu dobre vidno z Velickej doliny, severné z Litvorovej doliny a na západ spadá do Kačacej doliny. Velické sedlo ho oddeľuje od Velického štítu, Litvorové sedlo od Lučivnianskej veže. Na severozápad spadajú dva piliere – z vrcholu západný pilier a z hrbu v hrebeni severozápadný pilier, ktorý je ozdobený šiestimi vežičkami – Litvorové Mníchy.
Výhľady
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú najmä okolité vrcholy a doliny Vysokých Tatier, severná časť hrebeňa Belianskych Tatier, no tiež Oravské Beskydy, Nízke Tatry, Volovské vrchy, Branisko a mnohé vrchy v južnom Poľsku.
Výstupy
Štít je dostupný len s horským vodcom, no viacerými cestami nižšej obťažnosti, I, okrem hrebeňových aj žľabom z Velickej doliny.
A. D.
a. d. je skratka latinského právneho výrazu a dato
Izo
Izo môže byť:
IZO môže byť:
Villebaudon
Villebaudon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ačinsk
Ačinsk je mesto v Rusku, v Krasnojarskom kraji na Sibíri. Žije v ňom vyše 100-tisíc obyvateľov, je tak tretím najväčším mestom Krasnojarského kraja po Krasnojarsku a Noriľsku.
Leží na rieke Čulym a Transsibírskej magistrále; je preto dôležitým riečnym a železničným dopravným uzlom. Leží v oblasti Kansko-ačinskej hnedouhoľnej panvy, bohatej zásobárne hnedého uhlia a farebných kovov. Je tu preto rozvinutá energetika, ťažba a spracovanie hliníka.
Ačinsk je známy aj výrobou stavebných materiálov, najmä cementu, potravinárskym, textilným a obuvníckym priemyslom.
Dejiny
Ačinsk bol založený v roku 1682, mestom sa stal o 100 rokov neskôr.
Norte (región, Portugalsko)
thumb|Poloha regiónu Norte Norte je región (região) v severnom Portugalsku. Je jedným z piatich hlavných regiónov Portugalska. Má 4 034 271 obyvateľov (2007) a rozlohu 21 278 km² (hustota 173 obyvateľov na km²). Hlavným mestom je Porto.
Chytač
Chytač
Mikuláš Štefan Ferienčík
thumb|200px|Hrob na [[Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]]
Životopis
Študoval na strednej škole v Jelšave a v Banskej Štiavnici, filozofiu a teológiu do roku 1846 na Evanjelickom lýceu v Levoči, od roku 1846 právo v Prešove. V roku 1856 zložil sudcovskú skúšku v Bratislave. Pôsobil na rôznych miestach a funkciách štátnej služby, okrem iných aj v Banskej Bystrici. Písal básne, romantické, ľúbostné poviedky, spoločenské novely, ľudovýchovnú prózu a divadelné hry. Bol prvý prekladateľ Gogoľovho Revízora. Zúčastnil sa revolúcie 1848 – 1849 ako dobrovoľnícky kapitán. Redigoval Pešťbudínske vedomosti, Národnie noviny, Národný hlásnik a Orol. V roku 1868 spoluzakladal Kníhtlačiarenský účastinársky spolok v Martine.
Z Vulpeculae
Z Vulpeculae je premenná hviezda v súhvezdí Líška.
1951 Lick
1951 Lick je planétka s priemerom 4 km, ktorú objavil C. A. Wirtanen 26. júla 1949.
NGC 4203
NGC 4203 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Revolver (album)
Revolver je siedmym štúdiovým albumom britskej rockovej skupiny The Beatles, ktorý vydalo hudobné vydavateľstvo Parlophone 5. augusta 1966. Je považovaný za jedno z najvýznamnejších diel skupiny The Beatles ako aj histórie populárnej hudby. Nachádza sa na treťom miestne zoznamu 500 najlepších albumov všetkých čias, ktorý v roku 2003 zverejnil časopis Rolling Stone (na prvom mieste tohto zoznamu je ďalší album The Beatles s názvom Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band). Na treťom mieste sa Revolver nachádza aj v zozname hudobných albumov milénia, ktorý zverejnila stanica BBC, čitatelia časopisu Q ho v roku 2000 dali na 1. a v roku 2006 na 4. pozíciu svojho zoznamu stovky najlepších britských albumov všetkých čias, televízny kanál VH1 ho v roku 2001 dal na vrchol zoznamu najlepších albumov všetkých čias. Album je na vrcholoch rebríčkov časopisov Guitar World, ako aj Time.
V porovnaní s predchádzajúcim skôr folk rockovým albumom Rubber Soul je album Revolver viacej založený na spájaní zvuku elektrických gitár a experimentálnej tvorby s pomocou orientálnych (hlavne indických) hudobných nástrojov.
Zoznam skladieb
Autormi skladieb je (okrem uvedených výnimiek) dvojica Lennon/McCartney.
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová alebo Svetlana Alexijevičová (* 31. máj 1948, Stanislav, Ukrajina) je rusky-píšuca bieloruská spisovateľka.
V roku 2015 získala Nobelovu cenu.
Vo svojich prácach sa venuje najmä témam druhej svetovej vojny, sovietskej intervencii v Afganistane, černobyľskej katastrofe a ďalším.
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová je dcéra vojaka z povolania, pracovala ako učiteľka dejepisu a nemčiny, neskôr sa stala novinárkou a vyštudovala žurnalistiku.
Slovenské preklady
Rozhovor so S. Alexijevič a ďalšími prekliatymi reportérmi
Dolná Štubňa
Dolná Štubňa je mestská časť Turčianskych Teplíc. Do roku 1971 bola samostatnou obcou.
Polohopis
Nachádza sa v južnej časti mesta, na ľavom brehu rieky Teplica. Západne od mestskej časti vedie železničná trať Zvolen – Vrútky, východným okrajom cesta I/65 na Kremnicu.
Dejiny
Prvá písomná zmienka je z roku 1281, keď sa spomína ako „Villa Kosmas" (Kozmova dedina), no v roku 1437 už ako „Stubna". Názov pochádza z mena podľa prvého majiteľa a zakladateľa obce Kozmasa, druhý názov z nemeckého slova „stuben" (chalupa). V 14. storočí sem prišli nemeckí kolonisti. Od 15. storočia patrila rodu Hájskych, od roku 1532 do 1848 Kremnici. Od 15. storočia bola mýtnou osadou, mýto sa tu vyberalo od roku 1437 do roku 1722. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom, pracovali ako lesní a železniční robotníci.
V roku 1971 bola obec pričlenená k Turčianskym Tepliciam.
Osada Nový Dvor
Súčasťou Dolnej Štubne je aj osada Nový Dvor. Nachádza sa na ceste z Dolnej Štubne do Skleného, za železničným priecestím. Osada vznikla na ubytovanie zamestnancov priľahlého JRD.
NGC 4204
NGC 4204 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Cyprus kašmírsky
thumb|Cyprus kašmírsky Cyprus kašmírsky (lat. Cupressus cashmeriana) je mohutný, vysokohorský druh cypru, domáci v Himalájach, Bhutáne a severovýchodnej Indii.
NGC 4204
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Cyprus kašmírsky
Opis
Cupressus cashmeriana patrí medzi stredné ihličnany, dorastá do výšky až 50 m, má silný kmeň, v priemere až 3 m. Tvar stromu je pyramídový. Rastie vo výškach medzi 1250 - 2800 m. Ihličie je šupinaté, ovisnuté, lesklé, modrozelené, voňavé. Strom kvitne v skorej jari, tmavohnedé šišky dozrievajú cca o 24 mesiacov.
Použitie a význam
Vo svojej domovine má posvätný význam, po celé stáročia rastie pri budhistických kláštoroch. Bhutánsky cyprus je oficiálny národný strom Bhutánu. Cyprus kašmírsky je inak okrasným stromom, vysádzaným v záhradách a parkoch.
Expedícia
Expedícia alebo expedovanie je vypravenie, odosielanie či rozoslanie (najmä pošty, tlače, spisov, tovaru, zásielok).
Expedícia môže byť:
Villechien
Villechien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Litorál
Litorál alebo litorálne pásmo (z lat. lit(t)oralis = pobrežný) môže byť:
NGC 4205
NGC 4205 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 4. októbra 1861.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Carignan
Carignan môže byť:
Donald Rumsfeld
Donald Henry Rumsfeld (* 9. júl 1932, Evanston, Illinois – † 29. jún 2021, Taos, Nové Mexiko) bol minister obrany USA od 20. januára 2001 do 18. decembra 2006. Pôsobil vo vláde prezidenta Georga W. Busha ako v poradí 21. minister obrany a zároveň bol najstaršou osobou zastávajúcou túto pozíciu. Pôsobil aj vo vláde Geralda Forda ako 13. minister obrany v rokoch 1975 až 1977, čím bol zároveň najmladšou osobou na tomto poste.
Od roku 1954 bol ženatý s manželkou Joyce. Mali tri deti a 6 vnúčat.
Komentár
Komentár môže byť:
1952 Hesburgh
1952 Hesburgh je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Indiana University 3. mája 1951.
Exoštúdia
Exoštúdia alebo rozprávková štúdia je v šachu exoproblém, v ktorom cieľom bieleho je výhra alebo remíza, a cieľ čierneho je protichodný.
Josef Kolmaš
Prof. PhDr. Josef Kolmaš CSc. (* 6. august 1933, Těmice, Česko – † 9. február 2021) bol popredný český sinológ a tibetológ, dlhoročný vedecký pracovník Orientálneho ústavu ČSAV a AV ČR, v rokoch 19942002 jeho riaditeľ, prekladateľ a svetovo uznávaný odborník na dejiny čínsko-tibetských vzťahov.
Štúdiá
Josef Kolmaš absolvoval kyjovské gymnázium, kde v ňom jeho triedny profesor (PhDr. Ladislav Dlouhý) vzbudil záujem o orientálne reči a dokonca mu predplatil časopis Nový orient, v ktorom vtedy vychádzala na pokračovanie učebnica hovorovej čínštiny.
Izobar
Medzi izobarami existujú kvôli rozdielom vo väzbových energiách rozdiely aj v hmotnosti. Izobary, ktoré sa líšia o jednotku, nemôžu byť oba stabilné - dochádza k beta premene alebo k elektrónovému zachyteniu.
Norte
Norte môže byť:
Josef Kolmaš
Štúdiá
Po maturite preto študoval odbor čínština – dejiny Ďalekého východu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde promoval v roku 1957 pod vedením prof. Jaroslava Průška. Strávil dva roky postgraduálnymi štúdiami na Ústrednom národnostnom ústave v Pekingu, kde vtedy študoval ako jediný zahraničný študent a špecializoval sa na tibetský jazyk a literatúru. Pri pobyte v Číne vtedy dostal príležitosť navštíviť významné centrá tibetských štúdií v Čcheng-tu a Lan-čou a podarilo sa mu získať a priviesť do Prahy kompletné vydanie tibetského buddhistického kánonu Kandžuru a Tandžuru ručne vytlačeného v polovici 18. storočia v jednom tibetskom kláštore. (Tato vzácna pamiatka je dnes v knižnici Orientálneho ústavu AV ČR.)
Vedecké dielo
Svoje bohaté jazykové a faktografické znalosti Josef Kolmaš zúročil v rade vedeckých monografických štúdií, bibliografických štúdií, bibliografických súpisov a prác katalógovej povahy. Väčšina informácií o Tibete, ktoré sú dnes v češtine k dispozícii, pochádzajú od neho.
Tibetsko-čínske vzťahy
Prvým významnejším dielom Josefa Kolmaša sa stala jeho dizertačná práca Simelská konference, 19131914 zaoberajúca sa nevyjasnenou otázkou politicko-právneho postavenia Tibetu po Sinchajskej revolúcii a vyhlásenie Čínskej republiky v roku 1911, ako aj vymedzenie hranice s vnútornou Čínou. Touto prácou Kolmaš zavŕšil svoju trojročnú vedeckú ašpirantúru v Orientálnom ústave ČSAV (19611964) a na základe jej obhajoby získal hodnosť kandidáta historických vied (CSc.). Neskôr (1975) táto štúdia vyšla v revidovanej verzii ako Mezinárodní konference o otázkách statutu a hranic Tibetu (Simla, 19131914) aj tlačou.
V chronologickej štúdii The Ambans and Assistants Ambans of Tibet (Praha, 1994) systematicky spracoval a zaopatril odkazmi na príslušné pramene životopisy 173 úradníkov, ktorí slúžili ako cisárski miestodržitelia na tibetskom dvore.
V rámci histórie tibetsko-čínskych vzťahov Kolmaš ďalej preložil rad čínskych a tibetských materiálov, ktoré do tej doby zostávali mimo záujem bádateľov, medzi nimi vzbudila značný ohlas najmä dobová korešpondencia, ktorú viedol menom čínskeho cisára Sien-cunga popredný tchangský básnik a úradník Po Ťü-i s čelnými predstaviteľmi Tibetu.
Dejiny Tibetu
Kolmaš preložil do češtiny a zasvätene okomentoval podstatnú časť oficiálnej histórie dynastie Čching týkajúcu sa Tibetu. Ako prvý historik vôbec spracoval dejiny 1300 let starého tibetského kniežacieho rodu Derge a zostavil periodizáciu ich kniežatstva (A Genealogy of the Kings of Derge, Praha 1968). V rozsiahlej dvojzväzkovej edícii Prague Collection of Tibetan Prints from Derge (Wiesbaden-Praha, 1971) zostavil súpis a reprodukcie titulných listov 5615 xylografických titulov vydaných v dvoch dergeských kláštorných knižniciach, ktoré autor v roku 1958 na mieste osobne zakúpil a priviezol domov. Vďaka tomuto súpisu sa stali známymi zbierky reprezentatívnych lamaistických textov, iniciácií a duchovných inštrukcií, ako aj pojednania o mnohých vedných odboroch (medicína, astronómia, gramatika apod.)
V knihe The Iconography of the Derge Kanjur and Tanjur (New Delhi, 1978) spracoval Kolmaš 648 ilustrácií tibetského buddhistického panteónu, ktoré sa nachádzajú na dergeskom vydaní buddhistického kánonu Kandžuru a Tandžuru, ktoré sú súčasťou Tibetskej knižnice Orientálneho ústavu ČSAV v Prahe, ktorú Kolmaš zakladal a dlhodobo odborne spravoval.
Preklady
Významnú zložku Kolmašovej činnosti boli preklady z tibetčiny, čínštiny, latinčiny a ďalších jazykov. Veľkému záujmu verejnosti sa už mnoho rokov teší preklad ''Tibetské knihy mrtvých. Bardo thödool. Vysvobození v bardu skrz naslouchání (Praha, 1991) aj preklad jedného z najznámejších a najrozšírenejších pradžnápáramitových textov, Jádro transcendentální moudrosti'' (Praha 1992).
Kolmaš ďalej preložil okrem iného tibetskú kroniku zo 14. storočia Zrcadlo králů Sönam Gjalcchäna, spolu s básničkou Janou Štroblovou pripravil výber z piesňovej tvorby tibetských horalov doplnený piesňami „nepodareného“ 6. dalajlámu Cchangjang Gjamccha. Jeho preklad knihy Pokladnice moudrého rčení obsahuje aforizmy Künga Gjalcchäna, tibetského stredovekého učenca.
French Open 2000
French Open 2000 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 29. mája do 11. júna 2000 v Paríži na antukových dvorcoch Rolanda Garossa. Víťazmi dvojhier sa stali Mary Pierceová a Gustavo Kuerten.
Dvojhra mužov
🇧🇷 Gustavo Kuerten vs. 🇸🇪 Magnus Norman 6-2, 6-3, 2-6, 7-6(6)
Dvojhra žien
🇫🇷 Mary Pierceová vs. 🇪🇸 Conchita Martínezová 6-2, 7-5
Štvorhra mužov
🇦🇺 Todd Woodbridge / 🇦🇺 Mark Woodforde vs. 🇳🇱 Paul Haarhuis / 🇦🇺 Sandon Stolle  7-6(7), 6-4
Štvorhra žien
🇨🇭 Martina Hingisová / 🇫🇷 Mary Pierceová vs. 🇪🇸 Virginia Ruanová Pascualová / 🇦🇷 Paola Suárez  6-2, 6-4
Zmiešaná štvorhra
🇿🇦 Mariaan de Swardtová / 🇿🇦 David Adams vs. 🇦🇺 Rennae Stubbsová / 🇦🇺 Todd Woodbridge  6-3 3-6 6-3
Laurinc Fešüš
Laurinc Fešüš (* 15. marec 1895, Nemecká – † 9. január 1945, Slovensko) bol lekárnik.
Lionel Barrymore
Lionel Barrymore (* 28. apríl 1878, Philadelphia, Pensylvánia, USA – † 15. november 1954, Van Nuys, Kalifornia) bol americký herec a režisér.
V roku 1931 získal Oscara za mužský herecký výkon v hlavnej úlohe vo filme A Free Soul. Už roku 1929 bol na Oscara nominovaný za réžiu snímky Madame X. V USA si získal veľkú popularitu tiež vďaka úlohe Henryho Pottera v americkej vianočnej klasike Život je krásny. Podporoval Republikánsku stranu. Ide o člena známej umeleckej rodiny do ktorej patrí aj herečka Drew Barrymore (vnučka jeho brata Johna - praneter).