cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Claas
História
Po vojne (v roku 1946) Claas predstavil samohybné kombajny. V polovici 50-tych rokov otvoril novú továreň v Paderborne a prvú továreň mimo Nemecka v Metz vo Francúzsku v roku 1962. Vďaka akvizícii závodu na poľnohospodárske stroje Josef Bautz v roku 1969 sa sortiment rozšíril o stroje na trávne porasty. V roku 1976 bola zavedená výroba lisu na okrúhle balíky z obľúbenej série Rollant (ktorá existuje do dnes) a v roku 1983 samohybná rezačka Claas Jaguar (taktiež vyrábaná aj v súčasnosti). V roku 1988 predstavila Class svoj prvý lis na veľké hranaté balíky, sériu Quadrant. Rok 1994 bol začiatkom vývoja systému AGROCOM na báze satelitov a podpory poľnohospodárskeho informačného systému. O rok neskôr bola uvedená na trh nová séria kombajnov Lexion, v tom čase najvýkonnejšia na svete, schopná zozbierať až 40 ton obilia za hodinu.
Elsterwerda
Elsterwerda (dolnolužicky Wikow) je mesto v nemeckej spolkovej krajine Brandenbursko, 50 km severne od Drážďan na rieke Schwarze Elster a kanáli „Elsterwerda-Grödel“. V roku 2021 tu žilo 7 805 obyvateľov.
Claas
História
V roku 2001 bola založená spoločnosť Claas Omaha/COL, ktorá začala vyrábať kombajny Lexion. V Severnej Amerike ich predávajú predajcovia Caterpillar pod názvom CLAAS LEXION v žlto-čiernom prevedení. V roku 2003 spoločnosť Claas získala 51 % akcií spološnosti Renault Agriculture a zároveň rozšírila svoj vlastný sortiment. Prvý traktor Claas (Claas ARES 566 RZ) opustil francúzsku továreň v Le Mans 1. októbra 2003.
V roku 2005 bola otvorená nová továreň v Krasnodare na juhu Ruska, kde sa začala výroba kombajnov Lexion.
Belleu
Belleu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne v regióne Pikardia.
Claas
História
V roku 2006 bol vyrobený 80 000. lis Rollant a spustila sa výroba traktora Axion. V roku 2008 bol sortiment rozšírený o kombajny Tucano, silnejšie rezačky Jaguar s výkonom 630 HP - 830 HP a traktory série Arion 500 a 600 vybavené motormi DPS 112 HP - 175 HP a Axos 300 vybavené motormi Perkins 1104D-44 nahrádzajúce rad Celtis. v roku 2009 vznikol najväčší traktor Xerion 5000 s výkonom 524 koní a bola predstavená séria Arion 400 vybavená 4-valcovými motormi DPS. V roku 2012 spoločnosť Claas vydala novú vylepšenú sériu kombajnov Lexion 600 a 700. Vlajkovým modelom kombajnu je v súčasnosti (2023) Lexion 8900 so žacím ústrojenstvom šírky 13,79 m, výkonom motora 790 HP a zásobníkom na zrno s objemom 18000 l.
Elsterwerda
Mestom prechádzajú cesty 1. triedy B101 a B169.
Claas
História
V roku 2011 bola na veľtrhu SIMA predstavená nová séria traktorov Axion 900 vybavená 8,7-litrovými motormi FPT Cursor 9, ktoré spĺňajú normu Stage 3B s využitím technológie SCR a bezstupňovými prevodovkami C-MATIC (ZF Eccom 3.0), zadnou nápravou GIMA a prednou nápravou DANA. V roku 2012 bol predstavený nový rad traktorov Arion 500, 600 vybavených 4,5 a 6,8 litrovými motormi DPS PowerTech PVX, ktoré spĺňajú normu Stage 3B s technológiou EGR a DPF a prevodovkami HEXASHIFT (GIMA) a prednými nápravami Carraro. V roku 2013 bola na veľtrhu SIMA predstavená nová séria traktorov Axion 800 vybavená 6,7-litrovými motormi FPT NEF 67, ktoré spĺňajú normu Stage 4 s využitím technológie SCR a prevodoviek a zadných náprav HEXASHIFT (GIMA ). Na Agritechnice bola predstavená séria ARION 500/600 CMATIC s bezstupňovou prevodovkou EQ200 vyrábanou spoločnosťou CLAAS Industrietechnik GmbH v Paderborne. Séria Axion 800 CMATIC bola predstavená aj s bezstupňovou prevodovkou ZF Terramatic.
Elsterwerda
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1211, vtedy ešte pod menom Rudolfus sacertos de Elsterwerden. Elsterwerda patrila do roku 1806 saskému kurfirstvu, od roku 1806 do 1815 potom saskému kráľovstvu. Vďaka Viedenskému kongresu pripadla Elsterwerda pruskej provincii Sasko.
Belleu
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Claas
História
V roku 2014 bola predstavená nová séria traktorov rady 400 spĺňajúce normu Stage IV (Tier 4). Je vybavený 4-valcovými, 16-ventilovými motormi FPT s objemom 4,5 l, prepĺňanými turbodúchadlom, so systémom vstrekovania common rail s tlakom 1600 barov, technológiou DOC a SCR, s výkonom od 85 do 140 hp (ECE R 120). Prevodovka GIMA QUADRISHIFT má 4 prevodové stupne menené pod zaťažením a 4 rozsahy ovládané hydraulicky
Produkty v ponuke (k roku 2023)
Kombajny
Južná brána (Chisaria)
Južná brána,    známa aj ako Južná centrálna brána , alebo Kamilite (, doslova Ťavy)   sú ruiny antickej mestskej brány, ktoré sa nachádzajú v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku, na území niekdajšieho rímskeho mesta Diocletianopolis. Spolu so západnou bránou ide o najlepšie zachované brány Diocletianopolu. Je jedným zo symbolov mesta Chisaria. Kultúrna pamiatka národného významu.
Názov Kamilite
Názov pochádza zo začiatku 20. storočia. Brána bola v tom období v strede časti vrchnej časti rozdelená a pri pohľade z diaľky tak dve polovice brány pripomínali dve oproti sebe stojace ťavy jednohrbé.
Čas výstavby
Pôvodne sa predpokladalo, že brána bola postavená v rovnakom období ako ostatné hlavné brány mesta, neskoršie výskumy však preukázali, že táto brána bola postavená neskôr než zvyšné tri hlavné brány a pri prieskume v roku 2005 boli dokonca objavené zvyšky staršej južnej brány o ktorej existencii sa dovtedy nevedelo. Táto pôvodná južná brána sa nachádzala pri juhozápadnom rohu hradieb. Táto brána bola široká 3,2 metra a ako u súčasnej brány sa zatvárala pomocou masívnych drevených dvojkrídlych dverí.
Súčasná brána tak bola postavená neskôr ako samotné hradby mesta a to v druhej polovici 4. storočia v rovnakom období, kedy boli pri južných hradbách mesta postavené kasárne.
Architektúra
Ide o architektonicky najzaujímavejšiu zo štyroch hlavných brán Diocletianopolu.
Rovnako ako západná brána je tvorená klenutým priechodom, hlavný rozdiel je však v tom, že pred samotným oblúkom priechodu sa z vonkajšej strany nachádza ešte jeden väčší klenutý oblúk, ktorý podopierali dva masívne stĺpy. Pôvodne sa predpokladalo, že vo vrchnej časti sa v strede nachádzala tretia veža, posledné výskumy však preukázali, že sa tam v skutočnosti nachádzala dvojposchodová plošina s pôdorysom v tvare bulharského znaku П, na ktorú sa vychádzalo po päťramennom vnútornom schodisku. Po bokoch južnej brány sa podobne ako pri západnej bráne nachádzali dve strážne veže štvorcového pôdorysu. V priechode sa nachádzali masívne drevené dvojkrídle dvere.
Brána je typickým predstaviteľom neskoroantickej pevnostnej architektúry. Jej základňa je tvorená veľkými blokmi zo syenitu a granitu. Po obidvoch stranách sa na vnútornej strane predného vonkajšieho oblúku nachádzajú dekoratívne niky, ktoré slúžili ako priestor pre umiestnenie sôch (buď imperátorov, alebo božstiev).
Brána dosahuje v najvyššej časti výšku 13 metrov. Brána bola postavená pri hlavnej ceste do Philippopolu (dnešný Plovdiv).
Pamiatková ochrana
Je kultúrnou pamiatkou národného významu v rámci opevnenia mesta Diocletianopolis, ktoré sa nachádza na území dnešného mesta Chisaria a bolo vyhlásené za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1966 pod názvom Chisarská pevnosť, pevnostné hradby a opevnenia. Dôvodom vyhlásenia za kultúrnu pamiatku je architektonicko-staviteľská hodnota pamiatky.
Xenónová výbojka
right|thumb|15 kW xenónová výbojka používaná v projektoroch [[IMAX]] Xenónová výbojka je špecializovaný typ plynovej výbojky, v ktorej svetlo vzniká elektrickým výbojom medzi volfrámovými elektródami umiestnenými v sklenenej banke naplnenej ionizovaným plynom xenón.
Xenónové výbojky sa používajú v premietacích strojoch v kinách, v reflektoroch, na špeciálne použitia v priemysle a vo výskume na simuláciu slnečného svetla. Xenónové svetlomety v automobiloch v súčasnosti používajú metalhalogenidové výbojky, v ktorých sa xenónová výbojka používa iba pri zapínaní.
Neffiès
Neffiès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bellicourt
Bellicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bellicourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bellicourt má 637 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Habánska ulica
Habánska ulica je ulica:
Za bránou (Bratislava)
Ulica Za bránou je najkratšia a zároveň slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Pins and Needles
Pins and Needles je štvrtý štúdiový album kanadskej hudobnej skupiny The Birthday Massacre, ktorý bol vydaný roku 2010.
Včeláriková ulica
Včeláriková ulica je ulica:
Katedra rusistiky a východoeurópských štúdií Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Katedra rusistiky a východoeurópskych štúdií Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave je jednou z 31 katedier Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Katedra ponúka štúdium v programe Ruské a východoeurópske štúdiá a Prekladateľstvo a tlmočníctvo (ruština – angličtina, ruština – nemčina). Študijný program Ruské a východoeurópske štúdiá je koncipovaný ako areálové štúdium, v ktorom má priestor praktická jazyková príprava, reálie, kulturologické, politické, sociálne a historické aspekty. Štúdium Prekladateľstva a tlmočníctva je zamerané na teoretické a praktické znalosti o jazyku a kultúre. Vo vedeckovýskumnej činnosti sa katedra zameriava na spracovanie dejín ruskej literatúry a rukopisného dedičstva ruského a slovanského stredoveku, výskum súčasného ruského jazyka a teórie a praxe prekladu a tlmočenia.
Personálne obsadenie katedry
Vedúci katedry Doc. Mgr. Ľubor Matejko, PhD.
Ďalší učitelia katedry
Doktorandi v dennej forme štúdia
Dejiny katedry
Po komunistickom prevrate v roku 1948 sa ruská filológia ocitla v celkom novej situácii. Do popredia vystúpili najmä jej pragmatické úlohy, spojené s enormným dopytom po učiteľoch ruštiny všetkých stupňov škôl, ako aj po prekladateľoch z ruštiny. V roku 1955, keď prof. A. V. Isačenko odišiel z Bratislavy do Olomouca, už mala katedra desať interných učiteľov. Rozvoj rusistiky pokračoval aj v druhej polovici 50. rokov a v 60. rokoch, keď sa na čele katedry po prof. A. V. Isačenkovi vystriedali doc. Ľ. Ďurovič (1955 – 1959) a doc. J. Kopaničák (1959 – 1970). Politicky exponovaná pozícia ruskej filológie prinášala pre rozvoj odboru isté výhody, ale mala i svoje tienisté stránky, napríklad vysokú mieru citlivosti kádrovej otázky. Politické turbulencie prinášali v osudoch mnohých pracovníkov katedry neraz dramatické zvraty a bránili vytvoreniu prirodzeného vedeckého prostredia. Situácia na katedre v 70. a 80. rokoch bola zrkadlovým obrazom stagnácie v krajine. Z hľadiska rozvoja rusistiky nastal na jednej strane značný rast kvantity – v roku 1974 bolo na katedre až 27 interných učiteľov. Pokiaľ ide o metodologickú kreativitu a vedeckú produkciu, v porovnaní s predchádzajúcim obdobím však badať istý útlm. Na poste vedúceho katedry v tomto čase krátko pôsobil doc. C. Chorvát (1970 – 1971), po ňom sa ujal vedenia doc. J. Svetlík (1971 – 1977), neskôr doc. I. Serdula (1977 – 1986) a napokon doc. N. Ševcová (1986 – 1989).
Politický obrat roku 1989 nemohol neovplyvniť vývin rusistiky ako odboru. Katedra na jednej strane reprezentovala jednu z najrozvinutejších filologických disciplín s veľkou kádrovou a materiálnou základňou, na druhej strane však už nepôsobili činitele, vďaka ktorým rusistika v predchádzajúcom období patrila k preferovaným filológiám. Citeľným sa stal najmä pokles záujmu o učiteľské štúdium, keďže ruština postupne stratila dominantné postavenie na základných a stredných školách. Ak mala katedra v roku 1989 dve desiatky interných učiteľov, v roku 1993 to už bolo len 16 a proces redukcie pokračoval aj naďalej, takže v roku 2009 bol počet interných pedagógov šesť. Profil katedry sa za toto obdobie v mnohých ohľadoch zmenil. Dominantným študijným programom sa stali novokoncipované ruské a východoeurópske štúdiá. Pokiaľ ide o vedeckú produkciu, do popredia sa od polovice 90. rokov dostala literárnovedná rusistika, ktorá sa po celé desaťročia javila v porovnaní s jazykovedou ako menej produktívna. V priebehu dvoch desaťročí sa na poste vedúceho katedry vystriedalo niekoľko interných učiteľov – doc. A. Eliáš (1989 – 1992), doc. G. Baláž (1992 – 1995), doc. R. Blazsek (1995 – 1998), doc. O. Kovačičová (1998 – 2001). Od roku 2001 je vedúcim katedry doc. Ľ. Matejko.
Kameňolom (Bratislava)
Ulica Kameňolom je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Nézignan-l’Évêque
Nézignan-l’Évêque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrzej Markowski
Andrzej Jan Markowski (* 27. november 1948, Vroclav, Poľsko) je poľský jazykovedec. Zaujíma sa o sémantiku, lexikológiu, lexikografiu a jazykovú kultúru. Je autorom slovníkov spisovnej poľštiny.
Doktorát získal v roku 1971 na základe práce Antonimy przymiotnikowe we współczesnej polszczyźnie. Habilitoval sa v 1990. Od roku 1996 má titul profesora.
Benay
Benay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Benay má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Benay má 211 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Raman Dzmitryjevič Pratasevič
Raman Dzmitryjevič Pratasevič (, ; * 5. máj 1995, Minsk, Bielorusko) je bieloruský novinár a disident.
Je kritikom bieloruského režimu a spoluzakladateľom informačného kanálu Nexta na sociálnej sieti Telegram. Ten bol jedným z hlavných zdrojov správ o protestoch proti vládnucemu režimu, ktoré v Bielorusku vypukli po prezidentských voľbách v roku 2020. V roku 2020 sa dostal na bieloruský zoznam ľudí „zapojených do teroristických aktivít“.
Podľa opozičnej vodkyne Sviatlany Cichanovskej pracoval ako fotograf pre veľké bieloruské média a bol zapojený do žurnalistického programu Václava Havla.
Zatknutie v Minsku
Dňa 23. mája 2021 cestoval letom Ryanair 4978 z Atén do litovského hlavného mesta Vilniusu. Bieloruské úrady prinútili lietadlo pristáť v Minsku, aby mohli Prataseviča zatknúť. Bieoruská armáda vyslala stíhačku, aby lietadlo zadržala. Úrad bieloruského prezidenta Alexandra Lukašenka uviedol, že dôvodom k odklonu lietadla bolo podozrenie, že je na palube bomba. Na palube nič neobvyklé nebolo. Poľské úrady zahájili vyšetrovanie incidentu, lebo lietadlo bolo registrované v Poľsku.
Karol Janicki
Karol Janicki (* 1949) je poľský jazykovedec a sociolingvista, profesor humanitných vied. Medzi jeho vedecko-výskumné záujmy patria: aplikovaná sociolingvistika, kognitívna lingvistika, ľudová lingvistika a problematika jazykového konfliktu. Autor významnej publikácie Toward non-essentialist sociolinguistics.
Habilitoval sa v roku 1981 na Univerzite Adama Mickiewicza v Poznani. V rokoch 19771990 bol členom Prezídia Poľskej neofilologickej spoločnosti. Prednášal v USA, Rakúsku, Nórsku, Nemecku, Poľsku, Fínsku, Ukrajine, Grécku a Španielsku. V súčasnosti je profesorom na katedre angličtiny na Univerzite v Bergene.
Bergues-sur-Sambre
Bergues-sur-Sambre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Bergues-sur-Sambre má 214 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Berlise
Berlise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne v regióne Pikardia.
Polohopis
Berlise má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Berlise má 126 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Partizán Bardejov BŠK (ženy)
Partizán Bardejov BŠK je ženský futbalový tím. Klub sa pre finančné problémy neprihlásil do žiadnej ženskej ligy na Slovensku pre sezónu 2021–22.
Poznámky
<cite id="fn_1">Note 1: Sezóny boli zrušené pre pandémiu ochorenia COVID-19 na Slovensku.
Nissan-lez-Enserune
Nissan-lez-Enserune je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Legislatívny proces v SR
Pod legislatívnym procesom treba rozumieť tvorbu práva. (lat. legus – právo). Legislatívny proces je proces, pri ktorom sa vytvorí právny predpis. Na tomto mieste spomenieme predovšetkým tvorbu najvýznamnejších prameňov práva v SR – ústavy a zákonov. Túto právomoc má u nás Národná rada Slovenskej republiky (NR SR).
Fázy legislatívneho procesu
1. zákonodarná iniciatíva – právo predkladať návrhy zákonov majú poslanci NR SR a vláda SR., výbory a keď zákon vzíde z referenda, petície (napr. Klíma ťa potrebuje). Ten, kto predkladá návrh zákony sa nazýva gestor. Ešte pred 1. čítaním, musí byť návrh predložený výboru pre európske záležitosti, ktorý musí potvrdiť, že daný návrh je v súlade s platným právom Európskej únie.
2. prerokovanie zákona – NR SR má povinnosť sa predloženým návrhom zaoberať (tzv. prvé čítanie). Ak hlasovaním uzná, že ide o zákon potrebný, posunie ho do druhého čítania – t.j. na prerokovanie v určitých výboroch parlamentu, ktoré návrh pripomienkujú (napr. zákon o vysokých školách nebude prejednávať aj výbor pre bezpečnosť, ale predovšetkým výbor pre mládež, kultúru, školstvo a pod). Potom sa návrh zákona dostáva späť pred celé plénum NR SR (tretie čítanie).
3. schvaľovanie zákona – na to, aby bola NR SR uznášaniaschopná, musí byť prítomná nadpolovičná väčšina poslancov (aspoň 76 ľudí). Na schválenie bežného zákona postačuje nadpolovičná väčšina prítomných poslancov (teoreticky teda stačí aj 39 ľudí). Na prijatie, zmenu ústavy je potrebná trojpätinová väčšina všetkých poslancov (t.j. aspoň 90 hlasov).
4. podpisovanie zákona – zákon podpisujú 3 najvyšší ústavní činitelia – predseda vlády, predseda NR SR a prezident, ktorý ho do pätnástich dní musí podpísať. Ak má voči zákonu výhrady (predovšetkým podozrenie, že nie je v súlade s ústavou), musí v tejto 15-dňovej lehote zákon vrátiť s pripomienkami na prerokovanie – uplatní si tzv. právo relatívneho veta. O vrátenie zákona späť do parlamentu môže prezidenta požiadať aj vláda. NR SR má potom povinnosť zákon znova prerokovať – ak ho znova schváli nadpolovičnou väčšinou všetkých poslancov (aspoň 76 ľudí), potom už prezident nemá možnosť sa voči nemu odvolať.
5. nadobudnutie platnosti a účinnosti zákona – zákon nadobúda platnosť, keď vyjde v tzv. Zbierke zákonov po tom, čo ho svojimi podpismi autorizovali predseda NR SR, predseda vlády SR a prezident SR. Všeobecne záväzné právne predpisy nadobúdajú platnosť dňom ich vyhlásenia v zbierke zákonov a účinnosť nadobúdajú 15. dňom po vyhlásení v zbierke zákonov, ak v nich nie je ustanovený neskorší deň nadobudnutia účinnosti. Obdobie medzi platnosťou a účinnosťou sa nazýva legisvakančná lehota.
Berlancourt (Aisne)
Polohopis
Berlancourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Legislatívny proces v SR
Fázy legislatívneho procesu
Platnosť je potrebné odlíšiť od účinnosti zákona (napr. zákon vyjde v Zbierke zákonov, ale jeho účinnosť začne až od určitého dátumu – napr. 1. januára 2019). Táto lehota sa zväčša dáva preto, aby sa subjekty, ktorých sa zákon týka, mohli s ním za daný čas oboznámiť.
Berlancourt (Aisne)
Obyvateľstvo
Berlancourt má 103 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Legislatívny proces v SR
Fázy legislatívneho procesu
Iným príkladom rozdielu medzi platnosťou a účinnosťou môže byť rozhodnutie ústavného súdu. Ten pri potvrdení nesúladu zákona s ústavou môže pozastaviť účinnosť zákona. Zákon tým automaticky nestráca platnosť – to sa udeje až šesť mesiacov po tom, ak zákon medzitým NR SR neopraví.
Litochoro
Litochoro (gr. Λιτόχωρο - Litochoro - doslova: Kamenná dedina) je mesto v Grécku, v krajskej jednotke Pieria v Makedónii. Nachádza sa 90 km južne od Solúna, 20 km od mesta Katerini a pri vrchu Olymp. Žije tu okolo 7 000 obyvateľov. Je to významná turistická lokalita, odtiaľto sa konajú túry na Olymp. Blízke dediny sú Plaka a prístavná Gritsa. V okolí sa pestujú olivovníky, mesto je známe pre svoj tradičný karneval a rôzne oslavy, ako sviatok vína.
Dejiny
V staroveku oblasť obývali Macedónci, nachádzalo sa tu mesto Pimpleia. Samotné Litochoro bolo založené v neskorobyzantskom období alebo počas tureckej nadvlády, medzi 14.15. stor. Litochoro hralo dôležitú úlohu v Gréckej vojne za nezávislosť, pôsobil tu aj slávny národný buditeľ, spisovateľ Rigas Fereos.
Cerasinops
Cerasinops bol rod malého rohatého dinosaura, ktorý žil v období vrchnej kriedy (asi pred 80 miliónmi rokov). Fosílne pozostatky tohto dinosaura boli objavené v montanskom súvrství Two medicine.
Cerasinops bol pomenovaný a opísaný Brendou Chinneryovou a Jackom Hornerom v roku 2007 na základe 80% kompletného exemplára. Cerasinops bol príslušníkom skupiny Ceratopsia, tzv. rohatých dinosaurov s papagájovitým zobákom a hlavovým golierom, ktoré žili v období vrchnej kriedy na území dnešnej Ázie a Severnej Ameriky. V rámci tejto skupiny je považovaný za bazálneho (primitívneho) zástupcu skupiny Neoceratopsia a za príslušníka čeľade Leptoceratopsidae.
Typový a jediný druh tohto rodu je Cerasinops hodgskissi.
Matt Johnson
Matt Johnson (* 23. november 1975, Welland, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník, ktorý odohral desať sezón v NHL v tímoch Los Angeles Kings, Atlanta Thrashers, či Minnesota Wild. Po skončení hokejovej kariéry bol takmer desať rokov nezvestný, o jeho mieste pobytu sa rodina i široká verejnosť dozvedela až v decembri 2017, keď bol zatknutý za výtržníctvo. V súčasnosti žije ako bezdomovec na pláži v Los Angeles.
Hokejová kariéra
Matt Johnson bol draftovaný do NHL v roku 1994. Pre svoju mohutnú postavu a tvrdý prejav hry (v dvoch sezónach v OHL zapísal 444 trestných minút) patril medzi najžiadanejších hráčov svojho ročníka, a Los Angeles Kings naňho ukázal v druhom kole.
V profilige debutoval už v nasledujúcom ročníku 1994-95, Los Angeles Kings ho pustilo do štrnástich stretnutí, v ktorých zapísal jediný bod za gól, ale stihol odsedieť až 102 trestných minút. V mužstve z Kalifornie vytrval do roku 1999, za „Kráľov“ odohral dokopy 182 zápasov, v ktorých dokopy pozbieral 681 trestných minút.
Pred štartom sezóny 1999-2000 Johnsona získala v expanznom drafte Atlanta Thrashers, ktorá sa stala novým prírastkom NHL. Za celok zo štátu Georgia napokon odohral jedinú sezónu, po ktorej zamieril do Minnesoty Wild. Nový tím sa rozhodol Johnsona angažovať, aby zastal úlohu ochrancu dvoch vychádzajúcich nádejí Wild, Mikko Koivua a Mariána Gáboríka.
Johnson strávil v Minnesote posledné štyri sezóny v kariére, v roku 2002 bol dokonca menovaný kapitánom tímu a v sezóne 2002-03 pomohol Minnesote k prvej účasti v play-off. Wild dokráčali až do konferenčného finále, čo dodnes zostáva najväčším úspechom v klubových dejinách.
Kariéru ukončil po sezóne 2004-05, ktorá sa nikdy neodohrala z dôvodu výluky. Johnson počas dvanástich mesiacov voľna úplne doliečil boľavé rameno, a pretože si zranenie nechcel obnoviť, rozhodol sa s hokejom seknúť. Celkovo v lige odohral 473 zápasov, v ktorých zapísal 1523 trestných minút.
Osobný život
Počas hokejovej kariéry utrpel niekoľko otrasov mozgu a ďalších zranení v ostatných častiach tela. Napriek zdravotným patáliám bol však pravidelne nasadzovaný do zápasov, v ktorých plnil rolu bitkára. Opätovné údery do hlavy stupňovali fyzickú bolesť, ktorú riešil nekontrolovaným príjmom liekov proti bolesti, na ktorých si postupne vypestoval závislosť. Liečivo zásadne ovplyvnilo i jeho správanie, ktoré sa stávalo eratickejším, obzvlášť po návrate na farmu rodičov v Kanade počas výluky NHL v ročníku 2004-05. Otec s mamou ho prinútili nastúpiť na odvykaciu liečebňu, čo Johnson vnímal ako podraz a prelomenie dôvery, preto s nimi v roku 2006 prerušil kontakt.
V tom istom období opustil Kanadu a vrátil sa do Spojených štátov. Odvtedy o Johnsonovi nebolo počuť až do decembra 2017, kedy bol zatknutý v Santa Monice za výtržníctvo v reštaurácii a krádež kávy z priľahlej benzínovej pumpy. Veľmi málo sa vie o Johnsonovom živote počas dekády, kedy bol nezvestný, akurát bývalý spoluhráč Jamie Storr potvrdil, že si Johnsona najal niekoľkokrát na pomocné práce. V súčasnosti Johnson žije ako bezdomovec na pláži v Kalifornii.
9K720 Iskander
9K720 Iskander (v kóde NATO: SS-26 Stone) je ruská balistická riadená strela krátkeho dosahu. Je určená na ničenie systémov protivzdušnej a protiraketovej obrany, ako aj významných pozemných cieľov, ktoré sú týmito systémami chránené (lietadlá a vrtuľníky na letiskách, veliteľské stanovištia, komunikačné strediská, najdôležitejšie zariadenia civilnej infraštruktúry).
Bola vyvinutá korporáciou KBM (Konstruktorskoje bjuro mašinostrojenia) v meste Kolomna. Je pomenovaná po veľkom vojvodcovi Alexandrovi Veľkom - Iskander je forma jeho mena používaná na Blízkom východe. V ruskej armáde nahrádza zastaraný systém OTR-21 Točka, ktorý by mal byť vyradený do konca roku 2020.
Vznik a vývoj
Hlavným impulzom pre vznik projektu Iskander sa v roku 1987 stalo podpísanie "Zmluvy o likvidácii rakiet stredného a krátkeho doletu" (v ​​angličtine označované skratkou INF). Tá znamenala kompletné vyradenie a zošrotovanie množstva sovietskych balistických rakiet, a to striel stredného a kratšieho doletu. Išlo napríklad o moderné raketové systémy OTR-23 Oka ako aj staršie OTR-22 Temp-S. Zmluva zároveň znamenala stopku pre dokončenie vývoja ich nástupcov, akými boli systémy 9K714U/9K717 Oka-U a 9K716 Volga, ktoré doletom nad prekračovali limity stanovené v INF.
Zdĺhavý vývoj, ktorý bol zavinený predovšetkým rozpadom ZSSR, spôsobil, Iskander bol zavedený do služby až v roku 2006. Avšak ešte niekoľko rokov potom podstupoval systém testovanie a pokračoval jeho ďalší vývoj. S reálnym prezbrojovaním bojových útvarov sa začalo až po roku 2010. Proces vývoja sa zrejme dodnes neskončil. Keďže napríklad v roku 2004 bol dokončený vývoj základnej strely 9M723, ale okolo roku 2011 sa už objavuje vylepšená strela 9M723-1. Ďalšie vylepšenia potom skúšali a zavádzali aj v nasledujúcich rokoch a vývoj zrejme kontinuálne pokračuje.
Štátny zbrojný program Ruskej federácie počítal s tým, že do roku 2020 bude do služby zavedených 120 systémov Iskander-M. Do roku 2020 sa tak v ruskej armáde malo vytvoriť 7 brigád, do ktorých budú zahrnuté systémy Iskander.
Popis
Plne vybavená brigáda pozostáva z: 12 odpaľovacích vozidiel, 12 muničných vozidiel, 11 veliteľských vozidiel, 14 vozidiel pre podporu personálu a jedného vozidlo pre spracovanie dát. Jedna brigáda je tak vyzbrojená 48 strelami Iskander-M (24 ks na odpaľovacích vozidlách a 24 ks v muničných vozidlách). Brigáda je rozdelená na tri prápory, každý s dvoma palebnými batériami po dvoch odpaľovacích vozidlách.
Používatelia
thumb|300px|right|Odpaľovacie vozidlo 9P78-1 s muničným vozidlom 9T250
L’Isle-d’Abeau
L’Isle-d’Abeau môže byť:
Kumran
Kumran môže byť:
Bernot
Bernot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bernot má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bernot má 453 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Saint-Geoire-en-Valdaine
Saint-Geoire-en-Valdaine môže byť:
Les Vans
Les Vans môže byť:
Vallon-Pont-d’Arc
Vallon-Pont-d’Arc môže byť:
Thueyts
Thueyts môže byť:
Valgorge
Valgorge môže byť:
Maja Dimitrijević
Maja Dimitrijević (* 30. marec 1991, Zloćudovo) je srbská futbalistka hrajúca za slovinský klub ŽNK Pomurje ako obrankyňa.
Villeneuve-de-Berg
Villeneuve-de-Berg môže byť:
Medzinárodné letisko Dallas/Fort Worth
Medzinárodné letisko Dallas/Fort Worth (IATA: DFW, ICAO: KDFW) je medzinárodné letisko medzi susednými mestami Dallas a Fort Worth v Texase. S prepravenými 67 miliónmi cestujúcimi v roku 2017 bolo štvrtým najväčším letiskom v USA (po Atlante, Chicago-O’Hare a Los Angeles) a jedenástym najväčším letiskom sveta. Letisko slúži ako dopravný uzol pre spoločnosť American Airlines.
História
Už v roku 1927 Dallas navrhol spoločné letisko s Fort Worthom. Fort Worth to ale domietol a tak obe mestá mali vlastné letiská. Myšlienka spoločného letiska bola opäť oživená v roku 1961 po tom, ako Federal Aviation Administration odmietla investovať separátne do dvoch letísk (Greater Southwest International Airport vo Fort Worthe a Love Field v Dallase). Letisko sa začalo budovať v roku 1969. V roku 1979 American Airlines presťahovali svoje sídlo z New Yorku do Fort Worthu. Letisko je hlavným uzlom nielen pre American Airlines, ale aj pre American Eagle. V roku 1989 bolo dokonca druhým najfrekventovanejším letiskom na svete z hľadiska počtu prepravených pasažierov. Od roku 2005 vysokorýchlostná električka spája terminály letiska. V tom istom roku bol otvorený terminál D.
Terminály
Letisko má päť terminálov. Pri stavebnom zámere sa bralo do úvahy budúce rozširovanie letiska. Územie letiska pre ďalšie rozšírenie môže mať maximálne 13 terminálov s kapacitou 260 miest pre lietadlá. Letisko prevádzkuje pravidelné letecké spojenia do 145 amerických a 48 medzinárodných destinácií.
Galéria
thumb|700px|center|Terminál D
Montpezat-sous-Bauzon
Montpezat-sous-Bauzon môže byť:
Nizas (Hérault)
Nizas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Guben
Guben je mesto v spolkovej krajine Brandenbursko na východe Nemecka. Leží priamo pri rieke Lužická Nisa, ktorá tu tvorí hranicu s Poľskom.
Až do roku 1945 patrila ku Gubenu i jeho pravobrežná časť, ktorá dnes tvorí poľské mesto Gubin, ale na konci druhej svetovej vojny bol Guben hranicou rozdelený na dve mestá, podobne ako Görlitz a Frankfurt nad Odrou. Guben v súčasnosti patrí do spolkovej krajiny Brandenbursko, ale historicky bol súčasťou Dolnej Lužice.
Berny-Rivière
Berny-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne v regióne Pikardia.
Polohopis
Berny-Rivière má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Vals-les-Bains
Vals-les-Bains môže byť:
Korunka Božieho milosrdenstva
Korunka Božieho milosrdenstva alebo Korunka k Božiemu milosrdenstvu alebo Ruženec Božieho milosrdenstva je rímskokatolícka modlitba, ktorá sa modlí na ruženci.
Svätá Faustína Kowalská píše vo svojom denníku, že túto modlitbu jej zjavil Ježiš v roku 1935. Znie nasledovne:
Na začiatku sa modlí Otče náš, Zdravas Mária a Verím v Boha.
Na konci je modlitba: Svätý Bože, Svätý Mocný, Svätý Nesmrteľný, zmiluj sa nad nami i nad celým svetom. opakuje sa 3x
Berrieux
Berrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Berrieux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Berrieux má 173 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Tiger džungľový indický
Tiger džungľový/pásavý/pruhovaný indický alebo tiger indický alebo zriedkavo (?nesprávne) tiger džungľový/pásavý/pruhovaný bengálsky je tigrí poddruh pôvodom z Indie, Bangladéša, Nepálu a Bhutánu. Bol klasifikovaný ako ohrozený podľa IUCN, pretože jeho populácia sa odhaduje na menej ako 2500 jedincov a klesá. Bengálsky tiger je napriek tomu najpočetnejší tigrí poddruhuh – populácia sa odhaduje na 1706 v Indii, 200 v Bangladéši, 155 v Nepále a 67 až 81 v Bhutáne. Bengálsky tiger je národné zviera Bangladéša. Tigris Panthera je národné zviera Indie. Najväčšie sústredenie tigra je v hustých mangrovových močiaroch v oblasti Sundarbans, kde žije asi 500 jedincov.
náhľad|vľavo|Biely tiger indický
Tiger dosahuje dĺžku 1,4 – 2,8 metra, v kohútiku meria 90 – 100 centimetrov, váži okolo. Počet mláďat je 1 – 6, obyčajne to bývajú 3 – 4 mláďatá na jednu matku. Jeden samec môže mať 3 – 4 samice, čo zaleží od veľkosti jeho územia a počtu samíc na ňom. O mláďatá sa stará len matka, otec ich príde len z času na čas pozrieť. Mláďatá až do dvoch rokov žijú s matkou. V prvých troch mesiacoch sa živia len materským mliekom, potom prechádzajú na mäso, ktoré im loví matka. O niekoľko mesiacov neskôr sa začínajú hravou formou učiť loviť – matka im predhadzuje vopred zneškodnenú korisť, ktorú majú usmrtiť. Na lov sa vydávajú po dovŕšení prvého roku života, a to len pod dozorom matky, ktorá na nich dozerá ďalší rok. Keď majú mladé tigre dva roky, buď odchádzajú od matky samé, alebo ich matka vyženie, keď sa pripravuje na ďalší vrh. Samice si hľadajú teritórium blízko svojej matky, zatiaľčo samce sa vydávajú na dlhšie putovanie. Najčastejším zdrojom potravy tigrov v Sundarbanse je axis škvrnitý, ale nepohrdne ani divou sviňou či sambarom. Tiger na rozdiel od svojej koristi vie aj dobre plávať.
Veľká cena Turecka 2021
Veľká cena Turecka 2021 (angl. Formula 1 Rolex Turkish Grand Prix 2021), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 10. októbra 2021 na okruhu Istanbul Park Circuit v meste Tuzla, neďaleko od tureckej metropoly Istanbul. Bola to 16. Veľká cena sezóny 2021 a celkovo deviata Veľká cena Turecka. Preteky nahradili Veľkú cenu Singapuru, ktorá sa mala konať tento víkend, ale bola zrušená kvôli prísnym obmedzeniam vstupu do krajiny v dôsledku pandémie koronavírusu.
Valtteri Bottas z tímu Mercedes vyhral preteky pred oboma pilotmi tímu Red Bull, Maxom Verstappenom a Sergiom Pérezom.
Kvalifikácia
Poznámky:
Preteky
Poznámky:
Berry-au-Bac
Berry-au-Bac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Berry-au-Bac má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Berry-au-Bac má 562 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Notre-Dame-de-Londres
Notre-Dame-de-Londres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lessines
Lessines je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 18 346 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Lessines pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Leuze-en-Hainaut
Leuze-en-Hainaut je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 13 407 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Leuze-en-Hainaut pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Walery Pisarek
Doktorát získal v roku 1966 na základe práce Poznać prasę po nagłówkach. Habilitoval sa v 1972.
Sion (Gers)
Sion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alibaba Group
Alibaba Group ( Pchin-jin: ālǐbābā jítuán, znaky: 阿里巴巴集团 ) taktiež známy ako Alibaba.com, je čínska technologická spoločnosť špecializujúca sa na elektronický obchod, maloobchod, Internet a technológie. Bola založená 4. Júna 1999 v Chang-čou, Če-ťiang, bývalým učiteľom angličtiny Jack Ma. Spoločnosť poskytuje svojim zákazníkom predajné služby prostredníctvom ich webových portálov, takisto ako aj elektronické platobné služby, nákupné vyhľadávače a služby cloud computingu. Vlastní a prevádzkuje rozmanité portfólio spoločností po celom svete v mnohých obchodných odvetiach.
Ansan (Gers)
Ansan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Alibaba Group
Najväčší podiel vo firme vlastní japonská holdingová spoločnosť Softbank Group (25%), druhý najväčší podiel vlastní spoluzakladateľ Jospeh Tsai (11.9%) a za nim nasleduje zakladateľ Jack Ma (4.8%). Alibaba Group patrí mezi tri čínske internetové „giganty“ spolu so spoločnosťami Baidu a Tencent.
Berthenicourt
Berthenicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Octon
Octon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Alibaba Group
Pomenovanie
Názov spoločnosti je inšpirovaná postavou Ali Baba zo zbierky ľudových rozprávok Stredného východu Tisíc a jedna noc, kvôli jej svetovej popularite. Ako vysvetlil Jack Ma, jeden zo zakladateľov: "„Jedného dňa som bol v San Franciscu v kaviarni, premýšľal som, či je Alibaba dobré meno pre spoločnosť. V tom prišla čašníčka a ja som jej opýtal: „Poznáš Alibabu?“ A ona povedala, že áno. Znova som sa jej opýtal: „Čo o ňom vieš?“ A ona odpovedala: „Sezam, otvor sa!“. V tom som si povedal: „Áno, toto je to meno!“ Potom som vyšiel na ulicu a opýtal som sa ďalších 30 ľudí otázku: „Poznáš Alibabu?“ Či už ľudia z Indie, Nemecka alebo ľudia z Tokia, Číny ... všetci vedeli o Alibabe. Alibaba - Sezam, otvor sa! Ali baba je láskavý a inteligentný človek v podnikaní a pomáhal ľuďom v dedine. Takže ... ľahko vysloviteľné a globálne známe. Alibaba otvára sezam pre malé a stredné firmy. Zaregistrovali sme tiež meno „Alimama“ pre prípad, že by si nás niekto chcel vziať!”"
Octon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Berthenicourt
Polohopis
Berthenicourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Alibaba Group
História
V roku 1999 Jack Ma a jeho tím 17 priateľov a študentov založili web Alibaba.com. V tom istom roku oficiálne založili i spoločnosť. V roku 2003 spustil aukčný server Taobao. 11. augusta 2005 Yahoo! oznámilo, že chce získať 40% podiel v spoločnosti za miliardu dolárov. V rokoch 2004-2005 vznikli dalšie služby Alipay, Alisoft a Alimama. V apríly 2007 firma vstúpila na burzu, v roku 2012 kvôli tlaku trhu odišla. V Máji 2012 začala Yahoo postupne späť predávať firme Alibaba polovicu zo svojho 40% podielu za 7,1 miliardy dolárov. Transakcia bola uzatvorená v septembri 2012. Od 19. septembra 2014 sú akcie spoločnosti zapísané na New York Stock Exchange. Pri vstupe na burzu Alibaba predala akcie v hodnote 21,8 miliárd dolárov. Na konci prvého dňa na burze cena za jednu akciu vzrástla o 36%. Avšak akcionári nevlastnia priamy podiel v čínskej spoločnosti Alibaba Group, ale v holdingu sídliacim na Kajmanských ostrovoch.
V utorok 10. septembra 2019 Jack Ma oficiálne odstúpil z funkcie predsedy spoločnosti Alibaba Group. Vtedajší výkonný riaditeľ Daniel Zhang prevzal pozíciu Jacka Ma ako nový predseda predstavenstva Alibaba Group.
Berthenicourt
Obyvateľstvo
Berthenicourt má 210 obyvateľov (2009).
Krystyna Pisarkowa
Krystyna Pisarkowa (* 30. január 1932, Gdansk, Poľsko† 27. február 2010, Krakov) bola poľská jazykovedkyňa.
Ansan (Gers)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krystyna Pisarkowa
Vyštudovala na Jagellonskej univerzite v roku 1954, v roku 1963 získala doktorát, habilitovala sa v roku 1968. Mimoriadny profesor (1974) a riadny profesor (1980).
Bola manželkou lingvistu Waleryho Pisarka (19312017).
Berthenicourt
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Mouscron
Obyvateľstvo
Mesto má približne 54 651 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Mouscron pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Softbal na Stredoamerických a karibských hrách 2018
Softbal na Stredoamerických a karibských hrách 2018 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2018. Konal sa v Barranquille, v Kolumbii v dňoch od 20. júla2. augusta 2018, za účasti 7 mužských a 7 ženských tímov. Softbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1946, riadi ho Stredoamerická a karibská softbalová konfederácia (CONCACAS) a toto bolo jeho 13. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Pequeñas Ligas s kapacitou 1 000 divákov.
V mužskej kategórii získala titul 🇨🇺, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom prvenstva z 🇻🇪. U žien získalo po 25 rokoch titul 🇵🇷, ktoré vo finále vyhralo nad 🇲🇽. Pre strieborné Mexiko to bola prvá medaila na tomto podujatí.
Kvalifikácia
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v svetovom rebríčku WBSC v roku 2018.
Skamenenie
Skamenenie môže byť:
Národné futbalové mužstvo Guadeloupe
Národné futbalové mužstvo Guadeloupe reprezentuje Guadeloupe na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Zlatý pohár CONCACAF a Karibský pohár.
História
Futbalový zväz vznikol v roku 1958. Plnohodnotným členom CONCACAF sa stal až v roku 2013 predtým boli pridruženým členom. Guadeloupe sa nemôže zúčastňovať kvalifikácii na Majstrovstvá sveta vo futbale keďže nie sú členom FIFA. Na Zlatom pohári CONCACAF sa predstavili štyrikrát. Najväčší úspech je semifinále na Zlatom pohári CONCACAF 2007.
Petrefakt
Petrefakt môže byť:
Olargues
Olargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Ghislain
Saint-Ghislain je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Stanislav Kmeť
Stanislav Kmeť môže byť:
Saint-Ghislain
Obyvateľstvo
Mesto má približne 22 896 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Saint-Ghislain pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Bertricourt
Bertricourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bertricourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bertricourt má 149 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Cittadella
Cittadella je opevnené talianske mesto v Benátsku s asi 20 000 obyvateľmi (2008).
Dejiny
Kedysi významná pevnosť na ukážkovo pravidelnom pôdoryse stojí zhruba 25 km severovýchodne od Vicenzy. Postavili ju Padovčania okolo roku 1220. Dodnes sa zachovali mohutné tehlové hradby (takmer 1 km dlhé) s 32 pravouhlými vežami, ochodze s podsebitím a štyrmi bránami. Atraktívna je prehliadka historického centra mesta bránou Porta Padovana s vežou Torre di Malta, kedysi väzením a mučiarňou, kde po prehranej bitke pri Cassane v roku 1259 zomrel Ezzelino da Romano III., vojvodca Fridricha II. a príslušník rodu ovládajúceho v 13. storočí veľkú časť severnej Itálie. Ezzelino bol za svoje skutky potrestaný aj v lietartúre. V Dantovom Pekle sa naveky varí v rieke krvi.
Bertaucourt-Epourdon
Bertaucourt-Epourdon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bertaucourt-Epourdon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bertaucourt-Epourdon má 599 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Péruwelz
Péruwelz je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 16 993 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Péruwelz pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Rytón
Typologická klasifikácia rytónov, ktorú spracoval Robert Koehl, je podľa tvarov rozdelená na 4 základné typy (I, II, III, IV).
Trieda typu I zahŕňa rytón figurálny (zoomorfný), rytón v tvare hlavy a v tvare džbánu (rytón v tvare džbánu nie je figurálny, na ramene má reliéfnu ozdobu). Jedinou triedou, ktorá sa uvádzala v predchádzajúcich štúdiách, bola figurálna. Prvým učencom, ktorý identifikoval súčasnú triedu figurálneho typu I a roztriedil ich z hľadiska tvarov bol nemecký archeológ Georg Karo (v roku 1911). Po Karovi na týchto prácach pokračovali E. Buschor (1919), M. I. Maksimova (1927), A. Evans (1921 – 1935), G. Hafner (1943), K. Tuchelt (1962), B. Ottová (1980), E. B. Millerová (1984), M. Guggisherg (1996) a ďalší. Trieda typu II sa delí na rytón v tvare hrušky, gule, v tvare alabastronu, vajca, v tvare hlavy a na rytón figurálny. Táto skupina má vo väčšine vyššie hrdlá s ústím lievikovite roztvoreným.
Trieda typu III zahŕňa rytón figurálny, rytón v tvare hlavy,rytón v tvare hrušky, kužeľa (kónický) a rytón v tvare alabastronu. Vyznačujú sa hlavne kratším krkom a širším primárnym otvorom.
Trieda typu IV zahrňa figurálny rytón, rytón v tvare hlavy, džbánu, hydrie, čaše, misky a mnohé iné. Niektoré z nich sú rozdelené do podtried. Predtým si vedci napr. mysleli, že nádoby identifikované ako podtrieda čaše rytónu typu IV sú „kvetináče“, kvôli malej dierke v základni a častým kvetinovým dekoráciám. Tieto rytóny sú však nielen príliš malé na to, aby v nich mohli byť umiestnené rastliny, ale aj ich sekundárne otvory sú malé na odvodnenie pôdy. Ich primárny otvor je široký (tie, ktoré majú úzky primárny otvor, sa označujú ako typ I). Robert Koehl identifikoval rytón typu IV hydria, ktorý má tiež sekundárny otvor.
Štandardný rytón sa v Grécku objavuje až v 5. stor. pred Kr. Bol zdobený hlavne červenofigúrovou technikou a mal tvar rôznych zvieracích hláv: býkov, kancov, somárov, kôz, koní atď. Niekedy napr. jedna polovica hlavy stvárňuje kanca a druhá psa, čím sa vytvára tzv. „duo-figurálny rytón“. Človek bol stvárnený menej, známy je napr. rytón s hlavou černocha, mladíkom napadnutým krokodílom, grotesknou hlavou starého muža a iné. V niektorých prípadoch môžu byť dve hlavy umiestnené vedľa seba („janiform“). Zdá sa, že gréckych hrnčiarov (hlavne v Aténach) inšpirovali rytóny vyrobené na Blízkom východe, kde sa tento tvar už vyrábal niekoľko storočí. V mnohých prípadoch hlava zvieraťa nemá otvor (v týchto príkladoch sa nádoba používala skôr ako šálka).
Olmet-et-Villecun
Olmet-et-Villecun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thuin
Thuin je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 14 691 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Thuin pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):