cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Starý Smokovec
Cirkev
vľavo|náhľad|Obraz Svätej rodiny maľovaný na skle a obraz sv. Juraja. Na vitráži znázorňujúcej sv. Juraja je erb biskupa Juraja Császku Budova kostola stála 15 000 florénov, jeho slávnostná posviacka sa uskutočnila 26. augusta 1888. Kostol bol postavený v alpskom štýle, ktorého charakteristickým znakom je hrázdené murivo. Steny kostola boli pomaľované sýtymi farbami, znázorňujúce závesy navlečené na krúžkoch na tyči, pričom prevládala farba bordovo červená a modrá. Medzi drevenými konicami na stenách boli vymaľované svetložltou a hnedou farbou rovnoramenné kríže. Kostol bol vymaľovaný tak preto, aby steny pohlcovali čo najviac svetla, keďže okná sú pomerne veľké a preto prepúšťali veľa svetla. V roku 1977 sa začali realizovať farebné vitráže, ktoré zhotovil akademický maliar Vincent Hložník so svojou manželkou a dcérou. Boli postupne až do roku 1979 osadené všetky okná, takže bolo potrebné kostol nanovo vymaľovať a ošetriť zvonka aj zvnútra. Steny boli vnútri natreté na bielo a vtedy vynikla skutočná krása drevenej konštrukcie, ktorá vytvára nádherný veniec po celom obvode kostola. Predtým sýte farby na stenách túto drevenú konštrukciu úplne potlačili. Na oltári je socha gotickej madony z Ruskinoviec, ktorej originál je teraz v Národnom múzeu v Bratislave. Kostol je zasvätený Nepoškvrnenému Počatiu Panny Márie, odpustová slávnosť sa slávi 8. decembra.
Farnosť Vysoké Tatry bola zriadená spišským biskupom Jánom Vojtaššákom 1. júla 1943. Farským kostolom sa stal kostol Nepoškvrneného Počatia Panny Márie v Starom Smokovci. V rokoch 1997 – 2002 bol postavený nový kostol sv. Petra a Pavla v Novom Smokovci, ktorý bol vyhlásený diecéznym biskupom Mons. Františkom Tondrom pri slávnostnej posviacke 13. júla 2002 za farský. Vo farnosti pôsobia v súčasnosti traja kňazi, čiže farár s dvoma kaplánmi a farnosť má približne 3900 veriacich kresťanov katolíkov.
Šport, turistika, horolezectvo
S príchodom kúpeľných hostí do vysokohorského prostredia, začína sa rozvíjať turistika. Urýchlilo ju vybudovanie Košicko-bohumínskej železnice v roku 1871. Turisti si spestrovali kúpeľný život vychádzkami na Hrebienok, vodopádom Studeného potoka a k Velickému plesu.
V roku 1863 bola vybudovaná v Starom Smokovci kolkáreň. V roku 1865 smokovský lekárnik Karol Cornidesz priniesol do Vysokých Tatier prvé lyže. Od roku 1876 používal lyže majiteľ Nového Smokovca Mikuláš Szontagh starší ako pomôcku pri zimných túrach a poľovačkách. V roku 1886 prišiel do Tatier arciknieža Jozef s lyžami švajčiarskej továrenskej značky. V roku 1863 na Starolesnianskej poľane v ústí Veľkej Studenej doliny dal Juraj Rainer (1800 – 1872) postaviť jednopriestorovú chatu. Rainerovci náročnejším turistom odporúčali výstupy na neďaleký Slavkovský štít, najpopulárnejší bol výstup na Lomnický štít. Rainerova útulňa bola prvou na južnej strane Vysokých Tatier. Postupne potom vyrástli ďalšie chaty v dolinách nad Starým Smokovcom. Ruženina chata na Hrebienku (1875), penzión Kamzík (pôvodne vila Klotilda z roku 1894, ktorá sa v socialistickej ére volala Fučík, dnes vládna vila Kamzík ) v smere Studenej doliny a na Hrebienku v roku 1884 bol postavený dvojpodlažný hotel Studený potok.
náhľad|Juraj Rainer vľavo|náhľad|Ruženina chata náhľad|Štefan Zamkovský
Ruženina chata v roku 1893 vyhorela. Pri hoteli Studený potok postavili v roku 1894 nový hotel Spiš a trochu obďaleč aj kúpeľný dom. V roku 1927 požiar zničil dnes už zabudnuté Studenovodské kúpele. Na týchto miestach postavil turistický spolok Karpathenverein v roku 1934 Ghurovu chatu, ktorá sa dnes volá Bilíkova. Téryho chata v Malej Studenej doline bola postavená v roku 1899, Zbojnícka chata vo Veľkej Studenej doline 1910, Sillágyiho pavilón na Hrebienku 1904. V roku 1943 horolezec Štefan Zamkovský dokončil Zamkovského chatu v ústí Malej Studenej doliny. V roku 1873 bol založený Uhorský karpatský spolok, prvá turistická organizácia na Slovensku so zameraním predovšetkým na Vysoké Tatry. V roku 1874 absolvovalo kurz prvých 37 horských vodcov, ktorí sa stali aj horskými záchranármi. V roku 1882 výbor Uhorského karpatského spolku vykonal pre horských vodcov školenie v poskytovaní prvej pomoci a záchrannej službe, ktoré viedli smokovskí lekári Dr. Szontág, Dr. Jármay a slavkovský učiteľ Ambrózy. Rok 1913 28. decembra bola vytvorená Tatranská dobrovoľná záchranná komisia pri Uhorskom turistickom zväze.
vľavo|náhľad|Horskí vodcovia v roku 1932 V roku 1925 sa centrála Sboru tatranských horských vodcov a záchrancov premiestnila do Starého Smokovca. V roku 1933 sa vo Vysokých Tatrách vytvorila samostatná organizácia „Združenie pre záchrannú službu". Po mnohých organizačných zmenách a iných problémoch horské vodcovstvo v medzivojnovom období upadalo. Po druhej svetovej vojne vtedajšie vedenie Záchranného zboru Klubu slovenských turistov a lyžiarov (KSTL) nezvládalo situáciu a tak aktívni smokovskí záchranci Oktavián O. Krejčí a Ivan Bohuš založili v roku 1946 samostatnú miestnu skupinu KSTL v Starom Smokovci. V roku 1950 vznikla profesionálna Horská služba pod vedením Ing. Vladimíra Šimu. V roku 1967 bol dokončený Dom horskej služby v Starom Smokovci, kde sídlilo aj vedenie tejto organizácie.
Zoznam tímov MLB podľa účasti vo Svetovej sérii
Nasledujúca tabuľka obsahuje zoznam tímov Major League Baseball zoradený podľa počtu účastí tímu vo Svetovej sérii. Pri tíme je uvedené ich súčasné meno (a to aj v prípadoch, keď sa zúčastnili Svetovej série pod iným menom).
Starý Smokovec
Šport, turistika, horolezectvo
Od roku 1905 bola upravovaná cesta z Hrebienka do Starého Smokovca na sánkovanie. V roku 1907 sa na tejto ceste uskutočnili prvé sánkarské preteky a od roku 1910 sa tu pravidelne uskutočňovali medzinárodné súťaže na boboch. V 60. rokoch 20. storočia boli okolo cesty na zákrutách vybudované kamenné mantinely a okolo cesty vybudovali osvetlenie (1959). V tých rokoch sa tu uskutočňovali medzinárodné sánkarské preteky na prírodnej dráhe, ale aj domáce podujatia. V roku 1930 sa v Starom Smokovci uskutočnili tenisové majstrovstvá Európy a medzinárodné šermiarske súťaže. V čase druhej svetovej vojny pôsobil v Starom Smokovci známy lyžiar – bežec Pavol Bilík. Po druhej svetovej vojne bol Starý Smokovec dejiskom mnohých športových stretnutí a zasadnutí športových organizácií.
Doprava
vľavo|náhľad|Priekopnícky elektrobus z Popradu do Starého Smokovca – rok 1904 vpravo|náhľad|Konské povozy dopravovali do Starého Smokovca rozličný tovar Dopravné spojenie Popradu so Starým Smokovcom dlhé roky vykonávali po nepohodlnej ceste konské záprahy. Starý Smokovec mal so Štrbským Plesom spojenie po ceste vedúcej podhorím cez Poprad a Štôlu. Iniciatívou Uhorského karpatského spolku bol v roku 1877 vybudovaný peší chodník medzi Starým Smokovcom a Štrbským Plesom. V roku 1884 bol rozšírený na dva metre širokú jazdeckú cestu a v rokoch 1886 – 1889 na vozovku širokú 4 metre. Súčasne bola vybudovaná cesta medzi Starým Smokovcom a Tatranskou Lomnicou. Úsek na západ nazvali Klotildina cesta a na východ cesta Márie Terézie. Krátko po prestavbe boli transverzálne cesty upravené na autocesty (Štrba – Štrbské Pleso, Lučivná – Vyšné Hágy, Poprad – Starý Smokovec, Veľká Lomnica – Tatranská Lomnica, Spišská Belá – Tatranská Kotlina). Prvé auto prišlo do Starého Smokovca v roku 1900. Podnikavý popradský občan Daniel Krieger dal 1. júna 1904 do prevádzky elektrický trolejbus z Popradu do Starého Smokovca. Po neúspešnom experimentovaní o rok elektrobus odstavili.
vľavo|náhľad|Električka na trati Poprad – Starý Smokovec
Hrebienok
vľavo|náhľad|Pôvodná stanica lanovky vpravo|náhľad|Budova odborárskej zotavovne Ideový zrod, projekcia, realizácia aj vývoj pozemnej lanovky zo Starého Smokovca na Hrebienok sú v úzkom vzťahu so vznikom a dejinami Tatranskej elektrickej železnice. Budovali ju za peniaze akcionárov spoločnosti Phoebus súčasne s úsekom elektrickej železnice Poprad – Starý Smokovec a do prevádzky ju dali iba o štyri dni neskôr dňa 21. decembra 1908. Jej hlavným cieľom bolo sprístupniť návštevníkom Starého Smokovca i ďalším turistom krásy populárnych Studených dolín.
Na prepravu osôb slúžili dve kabíny s jednou vozňovou triedou. Pozemná lanovka Starý Smokovec – Hrebienok prekonávala výškový rozdiel. Pôvodná trasa pozemnej lanovky úspešne slúžila návštevníkom Vysokých Tatier až do roku 1967. Pôvodne veľmi primitívne vozne pozemnej lanovky boli v roku 1951 vymenené za modernejšie. Výmenou strojového zariadenia bola podstatne zvýšená aj cestovná rýchlosť, ktorá predtým zaraďovala lanovku v jej kategórii v európskom meradle na posledné miesto.
vľavo|náhľad|Staré vozne lanovky nahradili po roku 1970 novšie Rekonštrukciu pozemnej lanovky realizovali v roku 1967. V rámci nej bola zrušená budova údolnej stanice v Starom Smokovci, celý železničný zvršok lanovej dráhy a existujúce pohonné zariadenie v hornej stanici na Hrebienku. Súčasne boli postavené nové moderné stanice pozemnej lanovky v Starom Smokovci a na Hrebienku. vpravo|náhľad|Moderná lanovka začiatkom 21. storočia
Nová lanovka má opäť kyvadlovú sústavu s Abtovou výhybkou. Stavebnými úpravami nastala zmena v znížení výškového rozdielu staníc oproti pôvodnej trati o osem metrov. Pozdĺž trate sú uložené stožiare vzdušného vedenia pre oznamovacie a zabezpečovacie zariadenie, ďalej pre dodávku elektrickej energie, ktorá je potrebná pre osvetlenie a vykurovanie vozňov a pre pohon kompresorov. Najdôležitejšou časťou lanovky je elektrický pohon spolu s budiacou sústavou a s automatickou reguláciou rýchlosti. Na trati lanovky premávajú kyvadlovým spôsobom dva vozne s kapacitou 128 cestujúcich a jeden sprievodca. Vozeň č. 1 je riadiaci, čo znamená, že zo stanovišťa sprievodcu možno v prípade potreby priamo riadiť prevádzku. Z vozňa č. 2 možno prevádzku len zastaviť. Prestavbou lanovky sa získalo asi päťnásobné zvýšenie prepravného výkonu, odstránilo sa čakanie, podstatne sa zvýšilo pohodlie cestujúcich a celková kultúra prepravy.
Cez Hrebienok vedie od dolnej stanice lanovky červeno značený bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 4,2 km, končí pri Rainerovej chate a jeho povrch tvorí zhutnený štrk. Vzhľadom na značné prevýšenie sa vozíčkarom odporúča sprievod. Pohodlnejšie je však pre imobilných využitie pozemnej dráhy.
Ried im Innkreis
Ried im Innkreis je okresné mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Ried im Innkreis.
Žije tu 11 408 obyvateľov (31. 12. 2010).
Marcos Pontes
Marcos Cesar Pontes (* 11. marec 1963, Bauru, São Paulo, Brazília) je brazílsky pilot a astronaut.
30. marca 2006 sa stal prvým občanom Brazílie, ktorý vzlietol do vesmíru. Jeho kozmický let - 10. návštevná expedícia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) - trval necelých desať dní.
Kariéra
Pontes je jedným z najskúsenejších pilotov brazílskeho vojenského letectva (FAB), má hodnosť podplukovníka, nalietal vyše 2000 hodín na 25 typoch letadlel. V júni 1998 bol vybraný brazílskou vesmírnou agentúrou INPE ku kozmickému letu v americkom raketopláne. Výcvik začal v auguste 1998 a skončil v decembri 2000, keď získal kvalifikáciu letového špecialistu.
Kozmický let
Pontesov let bol plánovaný na rok 2004. Po skaze Columbie vo februári 2003 boli však lety raketoplánov prerušené. Brazílčania sa preto obrátili na Roskosmos. Dňa 2. septembra 2005 bola podpísaná medzi Brazíliou (za ňu Sergio Gaudenzi) a Ruskom (Anatolij Perminov) dohoda za 20 miliónov amerických dolárov. Pontes teda nasadol na lietadlo a odletel do Moskvy, aby bol preškolení na ruské Sojuzy.
Pontesov let bol naplánovaný presne na sté výročie osláv brazílskeho priekopníka letectva Alberta Santos-Dumonta. 30. marca 2006 sa Pontes stal prvým portugalsky hovoriacim človekom, ktorý vzlietol do vesmíru. Počas svojej cesty vykonával Pontes osem experimentov vybraných brazílskou vesmírnou agentúrou. Sojuz TMA-8 pristál 8. apríla 2006 s posádkou Expedície 12 v Kazachstane.
Sender Policy Framework
Sender Policy Framework alebo SPF je špeciálny záznam, s pomocou ktorého možno definovať, ktoré SMTP servery (IP adresy) sú pre danú doménu autorizované pri odosielaní e-mailov. Ak strana príjemcu overovanie pomocou SPF záznamu podporuje, overí, či je SMTP server pre danú doménu autorizovaný v SPF zázname. Ak nie je, e-mailová správa je braná ako potenciálny spam. Ak sa e-mailová správa skrz SPF záznam autorizuje, e-mail je ďalej spracovaný.
all | ip4 | ip6 | a | mx | ptr | exists | include
Domény môžu tiež definovať modifikátory. Každý modifikátor sa môže objaviť iba raz.
Mechanizmy môžu mať predponou s jedným zo štyroch kvalifikátorov:
Ak mechanizmus, ktorý vedie k zásahu, sa používa kvalifikátor a jeho hodnota. Predvolený kvalifikátor je "+", t. j. "Pass". Napríklad:
"v=spf1 -all"
"v=spf1 a -all"
"v=spf1 +a +mx -all"
Mechanizmy sú vyhodnocované v poradí. Ak nie je žiadny mechanizmus, alebo modifikátor, predvolený výsledok je "neutrálny". Ak doména nemá SPF záznam vôbec, výsledok je "None". Ak doména má dočasnú chybu pri spracovaní DNS, dostanete výsledok "TempError" (tzv. "chyba" v predchádzajúcich návrhoch). Ak pri nejakom syntaxe alebo hodnotení dôjde k chybe (napr. domény určuje nerozpoznané zariadenie) je výsledok "PermError" (predtým "neznáme"). Hodnotený SPF záznam môže vrátiť niektorý z týchto výsledkov:
-->
Prírodný park Alvão
náhľad|Prírodný park Alvão Prírodný park Alvão ('') je chránené územie nachádzajúce sa pri obciach Mondim de Basto a Vila Real v severnom Portugalsku. Prírodný park bol vytvorený v roku 1983 a zaberá až 70 km² horskej pôdy. Prírodný park Alvão je najmenší prírodný park v Portugalsku s počtom obyvateľov menej ako 700. Jeho poloha je severovýchodne od oblasti Minho v časti Portugalska zvanej Trás-os-Montes, ktorého hlavným centrom je Vila Real. V blízkosti sa nachádza pohorie Marão. V oblasti je výskyt vlkov, ktorých sa portugalskí ochranári snažia zachovať.
Hyenka cibetkovitá
Hyenka cibetkovitá alebo staršie hyena cibetovitá je druh z čeľade hyenovitých. Spomedzi ostatných zástupcov tejto čeľade je najmenšieho vzrastu.
Opis
Dospelé jedince merajú okolo, pričom chvost je dlhý a vážia. Majú dlhé predné nohy a dolu sa zvažujúce telo zvýrazňuje hrebeňovitá chrbtová hriva, ktorá je najmohutnejšia na krku a v oblasti lopatiek. Srsť je svetlo žltohnedej alebo žltobielej farby, s troma vertikálnymi pásmi na prednej a zadnej štvrtine tela.
Správanie
Hyenka cibetkovitá je samotárske a nočné zviera. Cez deň odpočíva v brlohu. Svoje územie si vymedzuje močom, trusom a výlučkami análnej žľazy. V ohrození sa jej zježí hriva, takže sa vyzerá väčšie.
Potrava
Hyenka má predné zuby podobné ako hyeny, ale stoličky sú len malé kolíčky. Potravu rozomieľa svalnatý žalúdok. I keď má žalúdok schopný tráviť aj kosti, žerie hlavne termity (druh Trinervitermes Trinervoides). Okrem termitov sa živí aj mušími larvami a drobnými bezstavovcami s mäkkým telom.
Rozmnožovanie
Samica hyenky cibetkovitej rodí zvyčajne 2 – 4 mláďatá. Gravidita trvá 3 mesiace. Po 4 týždňoch vychádzajú mláďatá prvýkrát z brloha, po dobe 9 – 11 týždňov začínajú s matkou hľadať potravu. Odstavené sú po 16 týždňoch.
Cape Cod
náhľad|vpravo|Pohľad na mys Cod z vesmíru ([[jún 2002)]]
Cape Cod (doslova Mys Cod) je pobrežný pás a mys v najvýchodnejšej časti štátu Massachusetts v Spojených štátoch.
André Courrèges
André Courrèges (* 9. marec 1923, Pau, Francúzsko – † 7. január 2016, Neuilly-sur-Seine ) bol francúzsky módny návrhár a dizajnér.
Životopis
Vyštudoval stavebné inžinierstvo a stavby mostov a vo veku 25 rokov odišiel do Paríža, kde pracoval v módnom dome Geanne Lafaurie. Po niekoľkých mesiacoch prešiel k španielskej spoločnosti Balenciaga, kde pracoval v rokoch 19501961 ako asistent Cristóbala Balenciagu, a získal skúsenosti v oblasti módneho návrhárstva. V roku 1961 otvoril spoločne so svojou budúcou manželkou Jaqueline Barrière vlastný podnik v Paríži na Avenue Kléber č. 48, odkiaľ sa neskôr presunul na súčasnú adresu Rue François 1er č. 40. Od roku 1967 sa zameral na tri oblasti: Prototype (masová konfekcia), Couture Future (haute couture) a Hyperbole (prêt-à-porter). V roku 1972 vybavil francúzskych športovcov na letných olympijských hrách v Mníchove. Od roku 1973 navrhoval aj pánsku módu a roku 1974 otvoril obchod v New Yorku, pričom nasledovalo zastúpenie v ďalších svetových metropolách. V roku 1984 kúpil japonskú skupinu Itokin. Od roku 1993 realizoval jeho kolekcie Jean-Charles de Castelbajac.
Architektúra a dizajn
Na prelome 70. a 80. rokov vytvoril André Courrèges pre nemeckého výrobcu sanitárnej techniky Keramag sériu výrobkov ako napr. toaletné misy a umývadla. Séria Courrèges sa vyrábala až do roku 2008. Aj cez veľký úspech bola výroba zastavená, pretože sa André Courrèges a firma Keramag nemohli zhodnúť na výške licenčných poplatkov.
Châtillon-en-Bazois (kantón)
Châtillon-en-Bazois je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho 15 obcí.
Slovenská ľudová republika
alt=Slovenská ˇudová republika použivala Uhorské a Maďarské štátne symboly |thumb|Slovenská ľudová republika používala Maďarské a Uhorské štátne symboly Slovenská ľudová republika alebo Východoslovenská republika bol názov štátneho útvaru, ktorý trval od 11. decembra do 29. decembra 1918.
Už v priebehu roka 1918 vznikla na východe Slovenska Východoslovenská rada (VslR), ktorá vyhlasovala východných Slovákov za samostatný národ pomenovaný Slovjaci, ktorý si želá ostať súčasťou Maďarska. Keď tieto výzvy nenašli dostatočnú oporu, začala sa presadzovať idea samostatnej republiky, ktorá by bola tesne spojená s Maďarskom. Za asistencie Maďarskej národnej gardy bola v Košiciach vyhlásená samostatná Slovenská ľudová republika. Na čelo formálne menovanej vlády sa postavil prešovský župný archivár Viktor Dvorčák. Slovenská ľudová republika proklamovala nezávislosť od Prahy (Česko-Slovenska) a úzke spojenie s Maďarskom, čo nazvali termínom „uhroslovjactvo“. Úradným jazykom se mala stať tzv. východniarčina - kodifikované východoslovenské nárečie. V tomto jazyku predniesol také Dvorčák svoj prejav k národu: "„Všicko dostaneme, co žadame: autonomiu v kulturalnich, školskich, administračnich, političnich a pravotnych zaležitošcoch. V našej krajine Slovenska reč take mesco dostaňe, jak i uherska reč ma! Ta co inše potrebujeme? (...) A to len vo špojenosci zo s Uhrami možeme došahnuc. Sňima už 1000 roki vjedno žijeme a či oňi nas utlačovali, a dali znivočic našu reč, naš jazyk? Kdo bi to hutorel, že hej, ten bi nepravdu hutorel a cíganom bi bul (...) .“"Neuznaná Slovenská ľudová republika zanikla po obsadení územia Košíc česko-slovenskými vojskami a jeho začlenení do Česko-Slovenska. Dvorčák bol v Česko-Slovensku odsúdený na smrť, ale spolu s ostatnými členmi Východoslovenskej rady sa mu podarilo utiecť do Poľska a odtiaľ do Maďarska. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1920 Dvorčák kandidoval ako nestraník. Pôsobil ako agent maďarskej iredenty, ktorého cieľom bola revízia pomerov po vzniku Československa.
Jakubecz
Jakubecz je priezvisko, pozri Jakubecz (priezvisko), napr.:
Ried im Traunkreis
Ried im Traunkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Kirchdorf an der Krems.
Žije tu 2 614 obyvateľov (1. 1. 2010).
Île-de-Bréhat
Île-de-Bréhat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daniel Jarque
Daniel Jarque González známy aj pod skráteným menom Daniel Jarque či Dani Jarque (* 1. január 1983, Barcelona, Španielsko – † 8. august 2009, Florencia, Taliansko) bol španielsky futbalista, ktorý bol v čase smrti kapitánom tímu Espanyol Barcelona. Hrával na pozícii stredného obrancu.
Smrť
Podľa niektorých španielskych médii dostal srdcový infarkt v čase, keď telefonoval s priateľkou. Spoluhráči si všimli, že chýbal na spoločnom stretnutí a nahlásili jeho neprítomnosť. Podľa iných zdrojov jeho priateľka zavolala spoluhráčom po tom, čo sa neozýval. Daniel Jarque sa s mužstvom pripravoval na predsezónnom kempe v sústredení v talianskom stredisku Coverciano. Na začiatku sezóny 2009/10 sa stal kapitánom tímu po tom, čo z klubu odišiel Raúl Tamudo. Na jeho počesť hráč Arsenalu Londýn, Cesc Fabregas, po svojom druhom góle do siete Toffees (6:1) vytiahol jeho symbolický dres s číslom 21.
Jakubecz (priezvisko)
Jakubecz je priezvisko, ktoré vzniklo maďarským zápisom (podľa staršieho pravopisu) slovenského priezviska Jakubec. Vyskytuje sa predovšetkým v okrese Galanta, najviac v obciach Horné Saliby a Veľká Mača. V Česku je veľmi zriedkavé.
Známi nositelia
Pozri v článku Jakubecz.
Pierrefiques
Pierrefiques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dirol
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gyurovszky
Gyurovszky je priezvisko, pozri Gyurovszky (priezvisko), napr.:
Ried in der Riedmark
Ried in der Riedmark je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Perg.
Milánske metro
thumb|Schéma liniek metra (2020) thumb|upright|Označenie metra
Milánske metro je sieť štyroch liniek podzemnej rýchlodráhy v druhom najväčšom talianskom meste Miláno. Celý systém, ktorý je prevádzkovaný spoločnosťou Azienda Trasporti Milanesi, zahŕňa 113 staníc a 100 km. Momentálne sú vo výstavbe 2 úseky: predlžovanie existujúcej linky M1 na sever (2 stanice) a úplne nová piata linka M4 označovaná modrou farbou, ktorá má spojiť medzinárodné letisko Linate s mestom.
Ried in der Riedmark
Žije tu 4 072 obyvateľov (1. 1. 2010).
Clamecy (kantón)
Clamecy je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho 14 obcí.
Štátny znak Dánska
thumb|Štátny znak Dánska Štátny znak Dánska má dve verzie a to znak malý (štátny) a veľký (kráľovský). Malý znak reprezentuje celé Dánsko a je používaný ako jeho národný znak. Veľký resp. kráľovský znak je od roku 1972 skôr používaný ako znak kráľovnej a vládnucej dynastie než ako štátny znak.
Štátny znak
Štátny znak tvorí zlatý štít s tromi modro zafarbenými kráčajúcimi levmi. Medzi nimi je deväť červených srdiečok. Na štít znaku je položená kráľovská koruna. Z toho znaku vychádzali aj Estónci pri vytváraní svojho štátneho znaku. Tri modrí kráčajúce levy sú totiž v znaku estónskeho Tallinnu, ktorý založil kráľ Valdemar II. Víťazný. A keďže štátny znak Estónska vychádza zo znaku Tallinna je podobný štátnemu znaku Dánska.
Kráľovský znak
Kráľovský znak má štvrtky štít pomocou kríža zo štátnej vlajky. V jeho prvej a štvrtom poli sú tri modrí kráčajúci levy s deviatimi srdiečkami. V poli druhom sú len dva modrí levy na zlatom podklade. Tretie pole kráľovského znaku je polený v hornej časti a polceno v dolnej časti. Horné modré pole obsahuje tri zlaté koruny - znak Švédska. V heraldicky pravom dolnom poli je na modrom podklade strieborný baran - znak Faerských ostrovov a v ľavom dolnom poli je strieborný medveď na modrom podklade - znak Grónska. Do stredu celého kráľovského znaku je položený srdcový štítok, ktorý zobrazuje dve červené brvná na zlatom poli symbolizujúce dynastiu Oldenburkov.
Metla
Metla je viacúčelový nástroj primárne určený predovšetkým na zametanie alebo na damiana (hromadné odstránenie viacerých predmetov rôznej veľkosti zo zeme), alebo v kombinácii s vlhkou handrou na zmývanie (odstránenie zaschnutých nečistôt). Bežná metla pozostáva z tenkých štetín upevnených tesne vedľa seba na hlavicu pozdĺžneho alebo okrúhleho tvaru. Poslednou, neodmysliteľnou súčasťou bežnej metly je rúčka, určená na pohodlnú manipuláciu s metlou. Môže mať rôznu veľkosť a ľahko podľa nej poznáme derivát bežnej metly - metličku (charakteristická krátkou rúčkou, ktorá ju predurčuje na manipuláciu s použitím jednej ruky).
Alternatívne využitie
V období stredoveku ľudia považovali metlu za dopravný prostriedok pre strigy alebo bosorky. Aj napriek jasnej spojitosti so ženami, prvé známe tvrdenie o úspešnom lete na metle pochádza z roku 1453 od muža, Guillaume Edelina. Tento fenomén však nebol nikdy dokázaný.
Prokurátor
Prokurátor (z lat. procurator – správca, miestodržiteľ, zástupca) môže byť:
Riedau
Riedau je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Schärding.
Žije tu obyvateľov.
Pierreval
Pierreval je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Isaac Singer
Isaac Singer môže byť:
Dommartin (Nièvre)
Dommartin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Corbigny (kantón)
Corbigny je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho 15 obcí.
Lisa Nowaková
Životopis
Jej rodina pochádza z Talianska. Nowaková sama je členkou Národnej organizácie taliansko-amerických žien. V roku 1988 sa vydala za Richarda Nowaka. Je matkou troch detí. Syn sa narodil v roku 1992 a dcéry-dvojičky v roku 2001. V januári 2007 sa jej manželstvo ocitlo v troskách. 5. februára 2007 bola v Orlande na Floride zatknutá. Polícia ju obvinila z pokusu o vraždu svojej sokyne v láske Colleen Shipmanovej. Nowaková bola prepustená na kauciu. V novembri 2009 ju odsúdili na podmienečný trest jedného roka. 19. augusta 2010 bola prepustená z námorníctva so zníženou hodnosťou na veliteľ.
Milan Hejný
Životopis
Je syn pedagóga Víta Hejného a herečky Nadi Hejnej, synovec politika DS Ivana Pietora a pravnuk novinára Ambra Pietora.
Roku 1959 absolvoval Matematicko-fyzikálnu fakultu Karlovej univerzity, potom pôsobil na ČVUT v Prahe, Vysokej škole dopravnej v Žiline, MFF UK v Bratislave. Niekoľko rokov experimentálne učil matematiku na ZŠ. V rokoch 1975-79 na ZŠ Košická v Bratislave (dnes Spojená škola) a na ZŠ Ho Či Minova v Bratislave (neskôr ZŠ Haanova 28, dnes zrušená).
Najmä v Bratislave organizoval a viedol neoficiálne semináre pre mladých vedúcich a učiteľov záujmovej matematiky (neskôr MOMEVYMAT (Moderné metody vyučovania matematiky) a ZAMAT (Záujmová matematika).
V deväťdesiatych rokoch bol námestníkom prvého ponovembrového slovenského ministra školstva Ladislava Kováča. V roku 1991 sa presťahoval z Bratislavy do Prahy. Od roku 1992 pôsobí na Pedagogickej fakulte Karlovej univerzity (UK) v Prahe. Viedol štyroch doktorandov.
Dielo
Hejný je autorom alebo spoluautorom 16 matematických publikácií a viac ako 270 publikácií z didaktiky matematiky, vrátane 13 často citovaných kníh. Prednášal na 13 zahraničných univerzitách a na viac ako 30 medzinárodných konferenciách, bol a je riešiteľom alebo spoluriešiteľom 7 domácich a 4 medzinárodných grantových projektov, je členom redakčnej rady časopisu Educational Studies in Mathematics a redakčnej rady nakladateľstva Kluwer pre sériu Mathematics Teacher Education. Desať mesiacov pôsobil ako hosťujúci profesor na Concordia University v Montreale v Kanade a 5 mesiacov na Central Michigan University v USA.
Jeho výskumný tím rozpracoval teóriu generického modelu a koncipoval „scheme-oriented“ edukačnú teóriu, čiže teóriu vyučovania, orientovaného na budovanie schém (VOBS). Tento tím spracoval v rokoch 20052011 sériu učebníc matematiky pre 1. stupeň ZŠ. V roku 2013 založil a vo funkcii predsedu správnej rady vedie neziskovú všeobecne prospešnú spoločnosť H-mat, ktorá má rozvíjať a šíriť ním a jeho otcom začaté dielo.
Hlavné vedecké výsledky
Medzi jeho hlavné vedecké výsledky v oblasti didaktiky matematiky patrí:
Hejného metóda
Jeho metóda pre výučbu matematiky je založená na teórii generických modelov a vedie žiakov k tvorbe všeobecných modelov a schém. Vychádza z poznatkov jeho otca Víta Hejného a z vlastnej skúsenosti ako učiteľa matematiky na základnej škole v Bratislave. Spočíva v tom, že učiteľ zadáva zaujímavé úlohy a nechá žiakov spoločne ich riešiť. Žiaci si musia sami vytvárať „generické modely“ riešenia úloh a táto činnosť ich musí zaujímať. Milan Hejný s tímom PedF UK spracoval viacero učebníc matematiky pre prvý stupeň ZŠ vrátane príručiek pre učiteľov. Metóda má mnohých zástancov, ale aj kritikov.
Hejného metóda na Slovensku
Indícia je jediným oficiálnym partnerom spoločnosti H-Mat na Slovensku. V roku 2014 na základe dohody s H-Matom prekladá a vydáva prvé učebnice k Hejného metóde a organizuje školenia pre učiteľov prvého aj druhého stupňa a pre lektorov. Všetky aktivity Indície sú v súlade s pravidlami H-Matu, ktoré sú rovnaké pre Česko aj Slovensko a dodržiavajú rovnaké štandardy kvality. Podľa údajov Indície využíva (v roku 2018) Hejného metódu viac ako 150 slovenských škôl. Školenia vyučovania matematiky Hejného metódou pre prvý stupeň základných škôl organizujú okrem Indície aj Katarína Bachratá s manželom Hynkom zo Žiliny.
Kritika Hejného metódy
Ukazuje sa, že vo všeobecnosti hlavnú úlohu úspechu v matematike hrá pozitívny postoj detí k matematike. Matematikom sa však môže zdať ako zavádzajúce metóda, ktorá je v záujme detí, ktoré najmenej matematika baví a najmenej jej rozumejú. Samotný Milan Hejný uvádza, že mu v detstve matematika spočiatku nešla a nerozumel zápisom na tabuľu. Predseda českej Spoločnosti učiteľov matematiky Eduard Fuchs uvádza, že metóda bude vždy menšinová a pri nepochopení podstaty sú výsledky neradostné. Skeptický k metóde je aj učiteľ Václav Klaus mladší.
Ocenenia
Je čestný člen Jednoty slovenských matematikov a fyzikov, čestný člen Jednoty českých matematikov a fyzikov a nositeľ zlatej plakety Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Komenského univerzity v Bratislave. V roku 2010 mu bola udelená Medaila MŠ SR 1. stupňa za dlhodobú vynikajúcu pedagogickú činnosť. V roku 2012 dostal v rámci projektu „Českých 100 najlepších“ ocenenie „MathProf ONE“. V roku 2013 mu bola v rámci projektu „Matematika s chuťou“ udelená osobitná cena.
Zotrvačník
náhľad|Zotrvačník Zotrvačník je mechanické zariadenie akumulujúce energiu do formy kinetickej energie rotujúceho telesa. Zotrvačník je symetrické teleso, ktoré má vzhľadom na svoju os symetrie veľký moment zotrvačnosti a môže sa okolo tejto osi otáčať tak, že jeden bod osi je upevnený.
Rotujúce teleso, môže konať prácu zmenou svojej uhlovej rýchlosti. Slúži na akumulovanie a rekuperovanie energie, na vyrovnávanie nerovnomernosti chodu rotačných mechanizmov a strojov.
Technicky je zotrvačník tuhé teleso s veľkým momentom zotrvačnosti (zvyčajne osovo súmerné), ktoré sa môže otáčať.
Energia zotrvačníka
Kinetická energia Ek viazaná v rotujúcom zotrvačníku sa vypočíta podľa nasledujúceho vzorca:
kde f je frekvencia otáčania v otáčkach za sekundu.
Samantha Reed Smithová
Samantha Reed Smithová (* 29. jún 1972, Houlton, Maine, USA – † 25. august 1985, Auburn, Maine) bola americká školáčka a mierová aktivistka, ktorá napísala list generálnemu tajomníkovi Komunistickej strany Sovietskeho zväzu Jurijovi Andropovovi a potom navštívila ZSSR. Napísala aj knihu a hrala v televíznom seriáli.
List Jurijovi Andropovovi a návšteva ZSSR
Americká školáčka z Manchestru v štáte Maine, ktorá sa preslávila v USA aj v bývalom Sovietskom zväze počas studenej vojny napísala v roku 1982 novozvolenému generálnemu tajomníkovi Komunistickej strany Sovietskeho zväzu Jurijovi Andropovovi list, na ktorý dostala odpoveď, obsahujúcu osobné pozvanie k návšteve Sovietskeho zväzu. Toto pozvanie Samantha Smithová prijala. Navštívila Moskvu, Leningrad a známy pioniersky tábor Artek na Kryme. S ťažko chorým Andropovom sa osobne nestretla, počas pobytu v Sovietskom zväze sa s ním porozprávala aspoň po telefóne.
Návšteva Japonska
Samantha Smithová vzbudila široký záujem médií v oboch krajinách ako "vyslankyňa dobrej vôle" a "najmladší americký veľvyslanec". Ako mierová aktivistka navštívila so svojou matkou aj Japonsko, kde sa stretla s premiérom Yasuhirom Nakasonem a navštívila Medzinárodné sympózium mládeže v Kobe, kde predniesla prejav, v ktorom navrhla, aby si sovietski a americkí predstavitelia dvakrát ročne vymenili svoje vnučky, pretože by to podľa jej slov pomohlo k odvráteniu bombardovania a vojny. "Prezident by neprikázal bombardovať krajinu, v ktorej sa nachádza jeho vnučka" - zdôraznila mladučká Samantha Smithová vo svojom prejave.
Tragická smrť v detskom veku
V auguste 1985 vo veku trinástich rokov tragicky zahynula pri leteckom nešťastí v americkom štáte Maine spolu so svojim otcom, keď sa vracali z návštevy Anglicka. Posádka malého dvojmotorového lietadla spoločnosti Bar Harbor Airlines (let číslo 1808) pri slabej viditeľnosti nezvládla pristátie a nikto z ôsmich ľudí nachádzajúcich sa v lietadle tragédiu neprežil.
Rohr im Kremstal
Rohr im Kremstal je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Steyr-vidiek.
Žije tu 1 248 obyvateľov (1. 1. 2010).
Cosne-Cours-sur-Loire-Nord
Cosne-Cours-sur-Loire-Nord je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho päť obcí.
Slaven Dizdarević
Slaven Dizdarević (* 3. august 1981, Sarajevo, Juhoslávia) je slovenský atlét, ktorý sa venuje desaťboju. Jeho osobný rekord predstavuje 7 700 bodov. Je členom klubu Akademik TU Košice.
Letné olympijské hry 2008
Dizdarevič splnil B-limit na Letné olympijské hry do Pekingu 20. júla 2008 na Majstrovstvách Česka vo viacboji Starej Boleslavi (7 700 bodov). Keďže bol deň po valnom zhromaždení Slovenského olympijského výboru, kde bola schválená nominácia športovcov na olympijské hry, Dizdarevičova nominácia nebola možná. Slovenský olympijský výbor považoval tento prípad za uzatvorený. Na ďalší deň prezident František Chmelár zmenil rozhodnutie po obtelefonovaní oprávnených členov rozhodovať o olympijskej nominácií. Svoje rozhodnutie odôvodnil nasledovne: ''„V pondelok som po našom vyhlásení, že Slaven ostane doma, o celej veci dosť veľa premýšľal. Uvedomil som si, že je perspektívny a treba o neho ešte zabojovať. Snažili sme sa pomôcť športovcovi, ktorý sa do tejto situácie dostal nie vlastnou vinou.“''
Halová sezóna
11. januára 2009 utvoril na halovom mítingu v Prahe nový slovenský rekord v sedemboji výkonom 5 624 bodov.
We Found Love
„We Found Love“ je pieseň barbadoskej speváčky Rihanny z jej šiesteho štúdiového albumu Talk That Talk. Pieseň napísal a produkoval škótsky hudobník Calvin Harris. Pieseň sa dočkala zmiešaných reakcií zo strany hudobných odborníkov. Michael Cragg z denníka The Guardian prirovnal počin k predošlej Rihanninej piesni „Only Girl (In the World)“. Najkritickejšie sa k piesni postavila recenzentka Rolling Stone Jody Rosen, ktorá song označila za najhorší v kariére speváčky, ale pripustila možný veľký komerčný úspech.
Videoklip
Klip sa natáčal na konci septembra v grófstve Severného Írska, County Down. Réžie sa chopila Melina Matsoukas, ktorá so speváčkou už v minulosti spolupracovala. Vo videu Rihanna spoločne s modelom Dudleym O'shaughnessom hrá mileneckú dvojicu. V prvej časti videoklipu sa bozkávajú, trávia spolu chvíle, tancujú, milujú sa, od druhého refrénu sú zachytené hádky, Rihanna, ktorá zvracia na chodník a užívanie drog. Klip končí záberom, kedy Rihanna priateľa opúšťa.
Children of Bodom
Children of Bodom bola fínska metalová hudobná skupina z mesta Espoo.
História skupiny
Children of Bodom lietali cez celú Európu píšuc materiál pre nový album Hatebreeder, ktorý bol realizovaný v roku 1999. Na tomto albume ich hudba našla správny tvar – bola tvrdšia, rýchlejšia a všestrannejšia ako Something Wild. Singel „Downfall“ viedol fínske hitparády. Počas leta '99 boli Children of Bodom na turné po Európe, v júni toho istého roku vypredali tri živé vystúpenia v Japonsku (spolu s Dark Tranquillity a Sinergy). Zo spomínaných tour po Japonsku vydali koncertné CD Tokyo Warhearts-Live in Japan. Ošiaľ okolo skupiny naberal nové výšky. V roku 2000 sa singel „Hate Me“ prebojoval na prvé miesto fínskych hitparád za pár týždňov. Keď singel okupoval prvé miesta, Children of Bodom dokončili svoj tretí počin v Peter Tägtgren's Abyss Studio, ktorý uzrel svetlo sveta 30. októbra 2000. Follow the Reaper bol mix ťažkých riffov ich debutu (Something Wild) a monštróznej technickej metalovej akrobacie z albumu Hatebreeder. Najzreteľnejšie však bolo zlepšenie kapely ako celku.
náhľad|200px|Children of Bodom Na Hate Crew Deathroll z januára 2003 boli texty piesní oveľa agresívnejšie a tvrdšie a spôsob, akým kapela piesne previedla, zmietli všetko, čo doteraz urobili, v prach. Alexi doslova vypľúva svoje texty s jedovatou nenávisťou, gitary rozorvú všetko s precíznosťou ostrej britvy, zatiaľ čo demolujúce duo Henkka T. Blacksmith a Jaska W. Raatikainen bijú ako keby mal byť koniec sveta. Ako rana z milosti prichádzajú klávesy so zápalom a presnosťou ostrieľaného popravcu v záchvate vraždenia, ktoré uisťujú, že deštrukcia je kompletná.
Témami skladieb je najčastejšie jazero Bodom a vraždy, ktoré sa tu odohrali, ďalej smrť a problémy v osobných vzťahoch. Texty píše sám Alexi.
Názov skupiny
Názov skupiny pochádza od doteraz neobjasneného zločinu (trojnásobnej vraždy kempujúcich teenagerov), ktorý sa stal v lete roku 1960 pri jazere Bodom.
Ladislav Helge
Študoval obchodnú školu. Za 2. svetovej vojny bol totálne nasadený ako sústružník v Novej Pake. Od roku 1945 spolupracoval so zakladateľom Česko-slovenského filmového archívu Jindřichom Brichtom, ale hľadal cesty pre vlastnú tvorivú filmovú prácu. Po vojne začína (od roku 1949) ako asistent réžie u Jiřího Krejčíka.
Počas normalizácie išli všetky jeho filmy do „trezoru“ kvôli kritickému podtextu vtedajšej situácie v Česko-Slovensku. Často spolupracoval so spisovateľom Ivanom Křížom.
So začiatkom normalizácie bol zaradený medzi nežiaducich tvorcov, preto jeho kariéra pri filme bola zastavená a v rokoch 19721977 pracoval ako zamestnanec Česko-slovenskej pošty.
Po roku 1977 nastúpil ako scenárista a režisér Laterny Magiky, kde pôsobil 15 rokov.
Pôsobil aj ako pedagóg a vedúci Katedry režie FAMU a bol i dlhodobým členom Umělecké rady FAMU. .
Železničná trať Přerov – Břeclav
Podľa štúdie pre SŽDC by úsek Nedakonice – Řikovice mal byť prvý úsek prepnutý na striedavý prúd v rámci celoštátneho projektu prechodu na striedavé napájanie železníc.
Prevádzka na trati
Trať bola súčasťou Severnej dráhy cisára Ferdinanda (KFNB) v rokoch 1858 až 1873 postupne zdvojkoľajnená. Podobne ako na ostatných rakúskych tratiach, aj tu bola pôvodne zavedená pravostranná premávka, ktorá sa k 16. aprílu 1872 zmenila na ľavostrannú. Tá na tejto trati, až po Bohumín, zotrvala až do 8. decembra 2012, kedy sa zjednotila na pravostrannú, typickú pre české územie.
Zabezpečovacie zariadenie
V rámci modernizácie trate Přerov - Břeclav, ktorá prebiehala v rokoch 1997 až 2002, boli v staniciach inštalované elektronické stavadlá (ESA11 a ESA22), ako traťové zabezpečovacie zariadenie je použitý elektronický sústredený obojsmerný automatický blok ABE-1. Vďaka obojsmernému automatickému bloku možno operatívne viesť vlaky ako v správnom smere (tj vpravo v smere jazdy), tak v protismere (tj vľavo v smere jazdy vlaku). Samotná prevádzka na trati už nie je riadená výpravcom z jednotlivých staníc, ale diaľkovo z centrálneho dispečerského pracoviska v Přerove.
Pissy-Pôville
Pissy-Pôville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Apalačské vrchy
Apalačské vrchy (staršie Appalačské vrchy, Apalače, Appalače;, ) sú rozsiahly horský systém vo východnej časti Severnej Ameriky. Pohorie sa nachádza prevažne z veľkej časti na území USA, ale zasahuje aj do juhovýchodnej Kanady. Vytvára 160 širokú oblasť siahajúcu od ostrova Newfoundland asi juhozápadne do strednej Alabamy. Pohorie je rozdelené na systém hrebeňov, ktorých priemerná výška je okolo Najvyššou oblasťou je skupina okolo vrchu Mount Mitchell v Severnej Karolíne, najvyššieho vrchu celého pohoria, dosahujúceho výšku  Celé pohorie je husto zalesnené, vyskytujú sa tu ložiská uhlia, železnej rudy a rúd zinku.
Počas prieskumu pobrežia Floridy v roku 1528 členovia Narváezovej expedície, v ktorej bol aj Álvar Núñez Cabeza de Vaca, objavili mesto pôvodných obyvateľov Ameriky, ktorého názov bol Apalačen. Týmto menom potom pomenovali kmeň Apalačov, ako aj neďalekú Apalačskú zátoku a rieku Apalachicola. Slovo „Apalače“ sa začalo používať aj ako pomenovanie pohoria.
Geológia
Apalačské vrchy sú jedným z najstarších pohorí Severnej Ameriky. Vznikali počas viacerých fáz od prvohôr. Začiatkom prvohôr sa na území dnešných Apalačských vrchov vytvorilo niekoľko panví oceánu Iapetus, ktoré boli pred asi 440480 miliónmi rokov počas ordoviku postihnutá orogenézou v dôsledku subdukcie oceánu Iapetus pod základ severoamerickej platne, ktorý vtedy tvoril Kanadský štít. Išlo o takomskú fázu kaledónskeho vrásnenia. Vývoj Apalačských vrchov ďalej pokračoval vo viacerých fázach kaledónskeho a hercýnskeho vrásnenia od konca prvohôr do druhohôr. Neskôr bola oblasť čiastočne vyzdvihnutá v kenozoiku.
Iné projekty
.
RK Borac m:tel Banja Luka
RK Borac m:tel Banja Luka je bosniansky mužský hádzanársky klub z Banja Luky. Hádzanársky oddiel je súčasťou banjoluckého multi-športového klubu SD Borac a vznikol v roku 1950 pod názvom SD Borac Banja Luka. Je 7-násobný majster krajiny a 12-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie víťazstvá v Európskom pohári majstrov EHF 1975/76 a v Pohári EHF 1990/91. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Premijer liga Bosne i Hercegovine u rukometu, a taktiež európsku regionálnu ligu, SEHA ligu.
Úspechy
Najvyššia súťaž Bosny a Hercegoviny:
Majstrovstvá Republiky srbskej:
Juhoslovanská najvyššia súťaž:
Víťaz pohára Bosny a Hercegoviny:
Víťaz pohára Republiky srbskej:
Víťaz Juhoslovanského pohára:
Európske súťaže
náhľad|Sportska dvorana Borik Európsky pohár majstrov EHF:
Pohár EHF:
Vyzývací pohár:
Cosne-Cours-sur-Loire-Sud
Cosne-Cours-sur-Loire-Sud je francúzsky kantón v departemente Nièvre v regióne Burgundsko. Tvorí ho päť obcí.
RK Borac m:tel Banja Luka
Európske súťaže
Mestský pohár EHF:
Rohrbach in Oberösterreich
Rohrbach in Oberösterreich je okresné mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Rohrbach.
Žije tu obyvateľov.
Illifaut
Illifaut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Generálny prokurátor
Generálny prokurátor (etymologicky z lat., historicky cez nemčinu z francúzskeho "procureur général") môže byť:
Severný pól
thumb|right|Severná pologuľa - pól (1) Severný pól (2) Južný magnetický pól (3) Južný geomagnetický pól (4) Severný pól nedostupnosti Severný pól je najsevernejšie miesto na každej planéte. Miesto, ktoré spĺňa túto požiadavku pri pohľade na mapu (alebo glóbus) je zemský alebo geografický severný pól, čo je miesto v ktorom zemská os pretína na severe zemský povrch. Leží v Severnom ľadovom oceáne. Zemepisný severný pól je na 90° severnej zemepisnej šírky a spolu s Južným pólom a Greenwichský poludníkom je základom zemskej súradnicovej sústavy. Existujú aj ďalšie definície severného pólu (magnetický pól (severný na južnej pologuli a naopak) a pod.)
História
Prvú výpravu na pokorenie a preskúmanie severného pólu podniknutú v roku 1871 viedol Charles Francis Hall pod patronátom Američanov. Výprava niesla označenie Polaris expedition (Polárna expedícia) a skončila sa katastrofou.
Prvé preukázateľné dosiahnutie severného pólu sa podarilo 12. mája 1926 posádke vzducholode Norge. Predchádzajúce výpravy (Frederick Cook 1908, Robert Peary 1909 a Richard Byrd 1926 - letel k pólu lietadlom len niekoľko dní pred Norge) nemajú dosiahnutie pólu dostatočne preukázané. Predovšetkým Peary bol dlho posudzovaný za prvného pokoriteľa severného pólu, ku ktorému malo dôjsť 6. apríla 1909, výskumy v 80. a 90. rokoch minulého storočia jeho úspech spochybnili. Prvým Čechom na severnom póle bol v roku 1928 František Běhounek, ktorý nad pólom preletel vo vzducholodi Italia. Prvý, kto prišiel na pól “po vlastných”, bol sir Wally Herbert. A to presne 6. apríla 1969.
Okrem severného zemepisného pólu existuje na severnej pologuli aj severný magnetický pól, ktorého poloha je nestála. V súčasnosti sa severný magnetický pól pohybuje rýchlosťou asi 15 km za rok smerom na Sibír, ktorej pobrežie dosiahne asi o 40 rokov. V minulosti dokonca niekoľkokrát došlo k tomu, že sa severný magnetický pól presunul z jednej zemepisnej pologule na druhú (prepólovanie).
Christopher Ferguson
Christopher John Ferguson (* 1. september 1961, Philadelphia) je americký komerčný astronaut Boeingu, bývalý kapitán United States Navy a astronaut NASA. Je evidovaný ako 444. človek vo vesmíre. Zúčastnil sa dvoch letov do vesmíru. V roku 2006 ako pilot raketoplánu Atlantis počas misie STS-115 a ako veliteľ misie STS-126 v roku 2008. V roku 2011 velil poslednej misii raketoplánu STS-135.
Vzdelanie a zamestnanie
Vzdelanie získal na strednej škole v Archbishop Ryan High School for Boys, Philadelphia (ukončil 1979), neskôr na univerzite v Drexel ako inžinier (ukončil 1984) a postgraduálne na vojenskej Naval Postgraduate School ako letecký inžinier (ukončil 1991). Je ženatý, s manželkou Sandrou majú tri deti.
K NASA do Houstonu nastúpil v roku 1998 a po dvojročnom výcviku bol v roku 2000 zaradený do jednotky astronautov.
Dompierre-sur-Héry
Dompierre-sur-Héry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zubrohlava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zubrohlava v okrese Námestovo.
Roitham am Traunfall
Roitham je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Gmunden.
Žije tu 1991 obyvateľov (1. 1. 2010).
Katechizmus tridentského koncilu
náhľad|Kardinál sv. Karol Boromejský – jeden z hlavných aktérov tridentského katechizmu