cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2. hokejová liga (Slovensko) 2019/2020
Hrací model
II. časť – nadstavbová O umiestnenie 5.- 8. v skupinách (skupina "A" a skupina "B") a) Družstvu umiestnenému po ZČ v sk. "A" a sk. "B" na 9. mieste skončila sezóna. b) Časť O umiestnenie 5.-8. v sk. "A" odohrajú družstvá umiestnené po ZČ v sk. "A" na 5. až 8. mieste systémom nasadenia 5.-8. a 6.-7. na 3 stretnutia (5 kôl). Časť O umiestnenie 5.-8. v sk. "B" odohrajú družstvá umiestnené po ZČ v sk. "B" na 5. až 8. mieste systémom nasadenia 5.-8. a 6.-7. na 3 stretnutia (5 kôl). c) Víťazi sérií O umiestnenie 5.-8. sk. "A" odohrajú stretnutia o konečné 5. miesto v skupine "A" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl). Víťazi sérií O umiestnenie 5.-8. sk. "B" odohrajú stretnutia o 5. miesto skupiny "B" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl). d) Porazené družstvá z časti O umiestnenie 5.-8. sk. "A" odohrajú stretnutia o konečné 7. miesto v skupine "A" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl). Porazené družstvá z časti O umiestnenie 5.-8. sk. "B" odohrajú stretnutia o konečné 7. miesto v skupine "B" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl).
II. časť – Play Off v skupinách (skupina "A" a skupina "B") a) Play Off Semifinále sk. "A" odohrajú družstvá umiestnené v sk. "A" po ZČ na 1. až 4. mieste, ktoré odohrajú stretnutia systémom nasadenia 1.-4. a 2.-3. na 3 víťazné stretnutia (max. 5 kôl). Play-Off Semifinále sk. "B" odohrajú družstvá umiestnené v sk. "B" po ZČ na 1. až 4. mieste, ktoré odohrajú stretnutia systémom nasadenia 1.-4. a 2.-3. na 3 víťazné stretnutia (max. 5 kôl). b) Víťazi z Play-Off Semifinále sk. "A" hrajú Finále skupiny "A" systémom nasadenia 1.-2. na 2 víťazné stretnutia (max. 3 kolá). Víťazi Play-Off Semifinále PO sk. "B" hrajú Finále skupiny "B" systémom nasadenia 1.-2. na 3 víťazné stretnutia (max. 5 kôl). c) Porazení z Play-Off Semifinále sk. "A" odohrajú stretnutia o konečné 3. miesto v skupine "A" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl). Porazení z Play-Off Semifinále sk. "B" odohrajú stretnutia o konečné 3. miesto v skupine "B" systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl).
II. časť – Play Off O 3. miesto a O víťaza 2LS (Finále) a) Porazené družstvá Play-Off Finále sk. "A" a Finále sk. "B" hrajú proti sebe stretnutia o konečné 3. miesto 2LS systémom nasadenia 1.-2. na 3 stretnutia (5 kôl). b) Víťazi Play-Off Finále sk. "A" a Finále sk. "B" hrajú proti sebe Finále (O Víťaza 2LS) systémom nasadenia 1.-2. na 3 víťazné stretnutia (max. 5 kôl, 2x doma-2x vonku, príp. rozhodujúci zápas 1x neutrálne ihrisko).
III. časť BARÁŽ o I. HL SR sa hrať nebude kvôli menšiemu počtu tímov. Víťaz 2LS 2019/2020 postupuje priamo do 1. HL SR 2020/2021.
V skupine A (Západ) nastúpia slovenské celky proti maďarskému PHC Budapešť (Pesterzsébeti Hockey Club Budapešť) ktorý bude hrať svoje domáce zápasy v Nových Zámkoch a na iných štadiónoch. V skupine B (Východ) nastúpia slovenské celky proti poľskému UKS MOSiR Sanok.
II. časť
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)
O konečné umiestnenie o 8. miesto v skupine A
poznámka na základe požiadavky a dohody klubov skupiny A zo zasadnutia 24.2.2020 odohrajú družstvá z časti O umiestnenie 5.8. miesto v skupine A ďalšie zápasy O umiestnenie II. fáza skupiny A systémom V1.-V2. (víťazi z časti O umiestnenie sk. A 5.-8.), P1.-9. po Základnej časti.
O umiestnenie 5.8. miesto v skupine B
poznámka O umiestnenie 5.8. miesto v skupine B končia sezónu po tejto časti.
Ardelles
Ardelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Kazik (priezvisko)
Kazik je slovenské a české priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v Nitre – mestskej časti Chrenová, resp. v Chebe.
Známi nositelia
Pozri v článku Kazik.
Ardelles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anna Klimeková
PhDr. Anna Klimeková CSc. (* 1949) je slovenská filozofka, vysokoškolská pedagogička a spisovateľka.
Život a dielo
Po ukončení stredoskolskeho vzdelania v Nitre študovala filozofie a anglický jazyk v Bratislave na Filozofickú fakultu Univerzity Komenského. Po ukončení štúdia na vysokej škole v roku 1972 nastúpila pracovať v Prešove na Filozofickú fakultu Univerzity Pavla Jozefa Šafárika (dnes Prešovská univerzita (PU). Tamtiež získala akademický titul doktor filozofie (PhDr.).
Pracuje na Fakulte humanitarnych a prírodnych vied Prešovskej univerzity (FHPV PU) ako vysokoškolská učiteľka na Katedre etickej a občianskej výchovy. Pedagogicky sa orientuje na discipliny dejiny etických teórii, filozofická antropológía, etika a mravná výchova. Pôsobí aj ako vysokoškolská pedagogička na Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Kázik
Kázik je priezvisko, pozri Kázik (priezvisko), napr.:
Všetko sa dá zjesť
Všetko sa dá zjesť je názov štvrtého štúdiového albumu slovenskej skupiny Le Payaco. Album bol vydaný v roku 2005 hudobným vydavateľstvom Wagon Records.
Doidalses (sochár)
náhľad|Skrčená Afrodita, dielo pripisované Doidalseovi, mramor, rímska kópia zrejme [[bronzového originálu z roku 250 pred Kr. Rím, Národné múzeum Terme ]]náhľad|Minca Nikoméda III. s vyobrazením Dia-Stratia na zadnej strane Doidalses alebo Doidalsas bol grécky sochár v druhej polovici 3. stor. pred Kr. Doidalses pochádzal zrejme z Bitýnie. Sochárskymi dielami, ktoré sa mu pripisujú, je socha tzv. Skrčenej Afrodity a kultová socha Dia Stratia, zhotovená pre chrám v Nikomédeii, známa len z vyobrazení na bitýnskych minciach.
Príbeh sochára Doidalsea sa začal písať v 19. storočí, keď učenci skúmali zachované latinské písomnosti rímskeho spisovateľa Plínia Staršieho, z ktorých mnohé boli neúplné a nachádzali sa v nich často nečitateľné pasáže, chyby a zmeny, ktoré urobili prepisovači v priebehu storočí. Na konci krátkej pasáže v knihe Naturalis Historia 36, kapitole 35, v ktorej Plínius písal o mramorových sochách v stĺporadí Porticus Octaviae v Ríme, bola nejasne formulovaná (nezmyselná) veta. Vo väčšine spisoch sa totiž v latinčine objavovala ako: „Venerum lavantem sesededalsa stantem Polycharmus“ - Venuša (Afrodita) sa kúpe a stojí vedľa Polycharma, čo nedávalo zmysel. Avšak v Bamberskom kódexe sa slovo „sesededalsa“ zaznamenalo ako „sesedaedalsas“. Znalci tento výraz rozdelili do dvoch slov, a zmenilo sa to na: "... Venerem lavantem sese Daedalsas, stantem Polycharmus." - Daedalsas Venušu kúpajúcu sa, stojacu Polycharmos (zhotovili). Meno Daidalsas znelo podobne ako meno Doidalses, patriace bitýnskej dynastii z konca 5. stor. pred Kr., a ktoré sa vyskytuje aj na nápisoch z Bitýnie a susednej Mysie. Datovanie (do roku okolo 250 pred Kr.) zhotovenia Doidalseovej sochy Afrodity spočíva výlučne na pasáži od Plínia (NH 36.21), kde sa uvádza, že bitýnsky kráľ Nikomédes I. sa márne snažil získať Praxitelovu Afroditu Knidskú (Nikomédes v roku 264 pred Kr. založil Nikomédeiu, hlavné mesto Bitýnie a zomrel v roku 247 pred Kr.); a je možné, že sochu Afrodity mu dali zhotoviť preto, aby ho utešili (Eustathios, biskup zo Solúna, koncom 12. storočia zaznamenal, že sochu Skrčenej Afrodity zhotovil Daidalos). Preto sa predpokladá, že tzv. kúpajúca sa Afrodita od Doidalsea, bola originálom typu Skrčenej Afrodity. V Antike (v helenistickom a cisárskom období) si tento typ sochy veľmi vysoko cenili. Bola to naozaj éra Venuší, ako o tom svedčí mnoho kópií tejto sochy (podľa mnohých učencov táto socha predstavuje archetyp krčiacej sa a úplne nahej bohyne lásky stvorenej v helenizme ). Eustathios zo Solúna vo svojom komentári k stratenému geografickému dielu Dionysia Periegeta citoval bitýnskeho historika Arriana z Nikomédeie, že Daidalos vyrobil bronzovú sochu Dia Stratia pre Nikomédeiu. Keďže toto mesto bolo založené okolo roku 264 pred Kr., musel ju zhotoviť neskôr, teda možno už v 2. polovici 3. stor. pred Kr. Daidalos a Doidalsas určite nie sú ekvivalentné mená, ale Eustathios sa podľa mnohých znalcov mohol pomýliť pri prepisovaní.
Ardelu
Ardelu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kryoturbácia
Kryoturbácia je proces v pôdnom profile, počas ktorého dochádza vplyvom pôsobenia teploty pod bodom mrazu k priestorovým zmenám v pôde, ktoré majú za následok jej rozvíreniu. Pôdna vlhkosť či obsiahnutá voda sa vplyvom mrznutia začne rozťahovať a tým vytvárať tlak pôsobiaci na horniny vo svojom okolí. Tie na tento tlak reagujú preskupovaním a pohybom, čím dochádza k víreniu a vzniku typických horninových štruktúr.
Thiéfosse
Thiéfosse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kázik (priezvisko)
Kázik je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Zázrivej a Rabčiciach. V Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v meste Uherský Brod.
Známi nositelia
Pozri v článku Kázik.
Pôdny profil
Pôdny profil je vertikálny prierez pôdou od povrchu až po nezvetraný horninový podklad, tvoria ho typické vrstvy, ktoré nazývame pôdne horizonty. Skúmanie pôdneho profilu sa vykonáva výkopom sondy. Z pôdneho profilu sa dajú vyčítať pôdne horizonty, kategória pôdy a čiastočne aj chemizmus pôdy.
Pythokles (sochár)
Pythokles bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr. Pythokles, grécky sochár neznámeho pôvodu, tvoril z bronzu. Plínius uvádza, že bol činný v období 156. olympiády (156 – 153 pred Kr.), t. j. v druhej polovici 2. stor. pred Kr. Pravdepodobne tu ide o sochára, ktorý podľa Pausania počas prác na obnove vyhoreného Apolónovho chrámu v Sikyóne, zhotovil novú sochu boha Apolóna.
Primér (geológia)
Primér je termín používaný v minulosti a najmä v zahraničí na označenie určitého geochronologického obdobia, ktorého presná definícia sa menila podľa autora a menila sa aj v priebehu času. Primér bol najčastejšie súčasťou historického delenia dejín Zeme na obdobia primér – sekundér- terciér- kvartér (resp. spočiatku len na obdobia primér-sekundér). Konkrétne bol primér definovaný jedným z nasledujúcich spôsobov (v odrážkach sú uvedené názvy podľa chronostratigrafickej tabuľky platnej v súčasnosti): Zdroje k vyššie uvedenému odseku:
Treba ale poznamenať, že pre texty do začiatku 19. storočia je priradenie k dnešným výrazom často len približné, pretože autori primér definovali len približne a delenie na geologické obdobia sa vtedy robilo podľa iných kritérií než dnes a nebolo jednotné. Konkrétne primér spočiatku často (nie vždy) znamenal všeobecne kryštalinické podložie neobsahujúce fosílie (podľa vtedajšieho stavu poznania), čo z dnešného pohľadu síce zodpovedá prevažne prekambriu, ale sčasti zahŕňa aj mnohé vyššie vrstvy.
Názov a synonymá
Termín zaviedol Thomas Burnet v roku 1681 v podobe „montes primarii“ (z jeho pohľadu išlo o vrchy vzniknuté pred biblickou potopou). Následne ho používali v Taliansku rôzni autori v 18. stor. vo význame b) v podobe „montii primari“ či „monti primitivi“ (Moro 1740, Tozzetti 1754, Arduino 1760).
V nemeckých textoch druhej polovice 18. stor. a začiatku 19. stor. (menej často aj neskôr) boli ekvivalentom pre význam a) alebo b) termíny Uranfängliches Gebirge, Urgebirge, Grundgebirge, primitives Gebirge  , vo význame b) aj Ganggebirge/Gang-Gebürge, neskôr vo význame a) aj Gebirge der ersten Formation, Gebirge der ersten Ordnung, primitive Zeit, primitive Periode, vo význame a) alebo b) aj primitive Gerbirge   a vo význame a) alebo b) aj Primär (Primärzeit, Primär-Gebirge), pričom Primär(zeit)  v 2. pol. 19. stor. nadobudlo význam d) a e). Z vyššie uvedených nemeckých termínov sa v 20. storočí používal väčšinou už len tvar Primär(zeit), vo význame e), a to zhruba do polovice storočia  ; odvtedy sa používa už len termín Paläozoikum (bežný od polovice 19. stor.) alebo ako synonymum termín Erdaltertum či Altertum der Erde (od zač. 20. stor.), a to novšie vo význame e), staršie vo význame e)+algonkium.
V čestine (v texte, ktorý je výslovne určený aj pre Slovensko) zaviedol Presl na začiatku 19. stor. ako ekvivalent nemeckého termínu Urgebirge domáci termín prvohory. Následne sa termín prvohory (od 40. rokov 19. storočia aj prahory, resp. v slovenčine aj pravrchy ) teda používal ako ekvivalent vyššie uvedeného významu a) slova primér, čiže ako to, čo dnes voláme prekambrium  . Termín prvohory sa používal aj vo význame b). V druhej polovici 19. stor. termín prvohory (v slovenčine neskôr ojedinele aj v podobe prvovršie ) začal používať vo význame e), čiže ako to, čo dnes voláme paleozoikum (paleozoická éra), a používa sa v tomto význame dodnes (pozri názve paleozoikum)   . Od 20. stor. existuje pre paleozoikum (novšie vo význame e), staršie vo význame e)+algonkium) aj synonymum starovek Zeme   . Tvar primér bol u nás zriedkavý už v minulosti a dnes sa namiesto neho používa tvar prvohory.
V angličtine sa ako ekvivalent Montii Primari/Primitivi a Ganggebirge/uranfängliches Gebirge/Urgebirge (významy a) až c) ) používal spočiatku termín Primitive (Era/Period) (prvý doklad 1777), neskôr sa začal používať aj termín Primary (Era/Period/Class/Age) (prvý doklad 1817), pričom frekvencia používania výrazu Primitive od 30. rokov 19. stor. rýchlo klesala. V druhej polovici 19. stor. a na zač. 20. stor. sa používal už takmer len termín Primary (vo význame e) alebo menej často b) ) ako synonymum termínu Paleozoic. Odvtedy sa presadil termín Paleozoic, i keď termín Primary sa ojedinele vyskytuje dodnes. Od 20. stor. sa občas vyskytuje aj termín „Age of Ancient Life“.
Ostatné jazyky spomenieme už len stručne: Vo francúzštine sa názov „primaire“ (alebo „ère primaire“) používa dodnes. Podobne v španielčine sa názov „primario“ (alebo „era primaria“) používa dodnes. A aj v taliančine sa názov „èra primaria„ (alebo „Primario“) používa dodnes. Vo všetkých týchto troch jazykoch sa však namiesto vyššie uvedených tvarov dnes uprednostňuje miestny ekvivalent tvaru paleozoikum.
V ruštine sa v minulosti používal názov pervičnaja era (zhruba do 30. rokov 20. stor. ), dnes sa používa už len termín paleozojskaja era (alebo paleozoj).
Thiraucourt
Thiraucourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Argenvilliers
Argenvilliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Daniel Scioli
Daniel Osvaldo Scioli (* 13. január 1957, Buenos Aires) je argentínsky politik, športovec a podnikateľ. V období rokov 2003 až 2007 pôsobil ako viceprezident Argentíny pod prezidentom Néstorom Kirchnerom. Následne až do roku 2015 bol guvernérom provincie Buenos Aires, pred tým pôsobil ako sekretár športu a súčasne sekretár turizmu v rámci vlády prezidentov Adolfa Rodrígueza Saá a Eduarda Duhaldeho. V súčasnosti je poslancom poslaneckej snemovne argentínskeho kongresu, je taktiež členom a popredným predstaviteľom Justicialistickej strany. V roku 2015 kandidoval za volebnú koalíciu Front za víťazstvo (Frente para la Victoria) na argentínskeho prezidenta. V prvom kole síce vyhral, no v druhom kole skončil tesne druhý za Mauriciom Macrim, ktorý sa tak stal prezidentom. Pred svojim vstupom do politiky sa venoval športovej jazde na motorových člnoch.
Renáta Kazíková
Renáta Kazíková (rod. Dočolomanská, v prvom manželstve Tesárková; * 4. apríl 1936, Săcălaz, Rumunsko – 2. máj 2013, Bratislava, Slovensko) bola slovenská herečka, televízna hlásateľka a dramaturgička, sestra hercov Michala Dočolomanského, Lucie Bernusovej a Petronely Valentovej.
Bola najstaršou dcérou z jedenástich detí pedagóga a kultúrneho činiteľa Rudolfa Dočolomanského (1899 – 1954), ktorý pôsobil medzi rumunskými Slovákmi. Jej matka Florianna Bodea (1915 – 1995) mala rumunskú národnosť. Od roku 1942 do konca druhej svetovej vojny žila rodina Dočolomanských v obci Nedeca, ktorá patrila Slovenskému štátu. Po vojne sa opäť stala súčasťou Poľska, Dočolomanskí boli vyhnaní a presťahovali sa do obce Mlynčeky (okres Kežmarok), neskôr do obce Nebojsa (dnes časť Galanty, kde jej otec pôsobil ako riaditeľ základnej školy až do svojej smrti v roku 1954. Následne sa rodina presťahovala do Svätého Jura.
V roku 1958 vo filme Šťastie príde v nedeľu stvárnila hlavnú ženskú rolu – Evu Dvorčíkovú. Jej postava očarí troch priateľov súčasne (Marián Kleis st., Anton Mrvečka a Ivan Mistrík), ktorí sa rozhodnú, že budú losovať, kto sa smie uchádzať o jej priazeň. Išlo o jej jedinú filmovú úlohu. Následne pôsobila ako hlásateľka a dramaturgička v Česko-slovenskej televízii. Herecky účinkovala v Dedinskom divadle v Trnave.
Jej druhý manžel bol diplomat pôsobiaci v Indii a Egypte, kam s ním cestovala.
Highway to Hell
Highway to Hell môže byť:
Arrou
Arrou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thuillières
Thuillières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žehušická kotlina
Žehušická kotlina je geomorfologický okrsok v severozápadnej časti Čáslavskej kotliny, ležiaci v okresoch Kolín a Kutná Hora v Stredočeskom kraji a v okrese Chrudim v Pardubickom kraji.
Poloha a sídla
vľavo|náhľad|250x250bod|Ústie [[Brslenka|Brslenky do Doubravy]] Územie okrsku sa nachádza medzi sídlami Kolín na severozápade, Záboří nad Labem na severe, Podhořany u Ronova na juhovýchode, Žleby na juhu a Čáslav na juhozápade. Úplne vnútri okrsku ležia väčšie obce Církvice, Chotusice a Žehušice.
Charakteristika územia
Je to akumulačná, menej erózna denudačná rovina až plochá pahorkatina v nižšie položenom území tektonickej zníženiny pri dolnej Dúbrave a Klejnárke, vzniknutá neotektonickým poklesom. Územie je zložené zo slieňovcov a vápnitých prachovcov jizerského a bělohorského súvrstvia vrchnej kriedy pri železnohorskom zlome. Sú tu nízke stredopleistocénne (riské) a mladopleistocenne (würmské) terasy, pokryvy a náveje viatych pieskov, sprašových pokryvov a širokej údolnej nivy, vzácnejšie kryopedimenty na odkrytom kriedovom podloží a ojedinele vypreparované ortorulové a amfibolitové uzly s príbojovými usadeninami kriedového mora. Kotlina je zalesnená asi z 10%, prevažne len na severe na pieskoch - hlavne borovicové porasty, miestami so smrekom a dubom, lužné lesíky. Okrsok obsahuje chránené územia: PP Žehušická obora, PP Skalka u Žehušic, PP Starkočský lom a PP Kamajka a PP Zbyslavská mozaika.
Geomorfologické členenie
Okrsok Žehušická kotlina (podľa značenia Jaromíra Demka VIB-3B-1) patrí do celku Středolabská tabule a podcelku Čáslavská kotlina.
Demkova kotlina susedí s ďalšími okrskami Středolabskej tabule (Labsko-klejnárská niva na severozápade, Ronovská tabule na juhu, Kolínská tabule na západe) a s celkom Železné hory na východe.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabskej tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Významné vrcholy
Najvyšším bodom okrsku je okrajová vrstevnica (280 m) pri hranici so Železnými horami.
Louie
Louie môže byť:
Paweł Adamowicz
Paweł Bogdan Adamowicz ([ˈpavɛw ˈbɔɡdan adaˈmɔvʲit͡ʂ]; * 2. november 1965, Gdansk, Poľsko – † 14. január 2019, tamže) bol poľský politik a právnik, ktorý pôsobil ako starosta mesta Gdansk od roku 1998 až do jeho zavraždenia v roku 2019.
Aunay-sous-Auneau
Aunay-sous-Auneau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Paweł Adamowicz
Životopis
Adamowicz sa narodil v meste Gdańsk. Jeho rodičia Ryszard a Teresa boli ekonómovia, ktorí boli presídlení z Vilniusu v sovietskej Litve po druhej svetovej vojne.
Bol jedným z organizátorov štrajku v roku 1988 a stal sa vedúcim štrajkového výboru.
Aunay-sous-Auneau
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Paweł Adamowicz
Životopis
Predtým, než sa stal starostom, bol v roku 1990 Adamowicz zvolený za člena mestskej rady v Gdansku, ktorej od roku 1994 do roku 1998 predsedal. Starostom bol zvolený v roku 1998 a opätovne 10. novembra 2002 keď získal 72% hlasov. V roku 2018 bol tretíkrát zvolený ako nezávislý.
Aunay-sous-Auneau
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paweł Adamowicz
Životopis
Paweł Adamowicz bol pochovaný 19. januára 2019 v kaplnke sv. Martina v Konkatedrále Nanebovzatia Panny Márie v Gdansku.
Anton Forgáč
Gróf Anton Forgáč z Gýmeša a Haliča (, * 16. apríl 1819, Halič† 2. apríl 1885, Halič) bol uhorský kráľovský tajomník, cisársky tajomník, hlavný župan Košického dištriktu, moravský a český miestodržiteľ, poslanec uhorského snemu, kancelár Uhorskej dvorskej kancelárie, poslanec českého zemského snemu.
Životopis
Anton Forgáč pochádzal z rodu Forgáčovcov, grófov z Gymeša a Haliča. Jeho otec bol gróf Ján Nepomuk Forgáč (* 1787† 1841) a matka Alžbeta Svätojánsková (alebo Sentiványová z rodu Svätojánskych * 1792† 1838).
V roku 1848 ho knieža Windisch-Grätz vymenoval za kráľovského tajomníka Hevešskej župy. V rokoch 184849 bol cisárskym vojakom a tajomníkom kniežaťa Windisch-Grätza pri ruskej armáde. V rokoch 18511859 bol hlavným dištriktuálnym komisárom v Košiciach, v rokoch 18601861 najprv moravským a neskôr českým miestodržiteľom.
V zemských voľbách v roku 1861 získal mandát do Českého zemského snemu. Mandát získal paralelne v dvoch volebných okrskoch a to v kúrii mestskej: obvod Třeboň, Lišov, Týn n. Vltavou (tam ako nezávislý český kandidát) a obvod Praha-Malá Strana (tam podporovaný českou stranou). Išlo o jediný prípad, kedy česká politická reprezentácia ustúpila zo svojho odmietavého postoja k podpore štátnych úradníkov. Z pozície miestodržiteľa následne zahájil historicky prvú schôdzu snemu.
Manželstvo a potomkovia
V roku 1863 sa v Ríme oženil s Florentinou Ederer (* 20. august 1843, Praha† 9. marec 1922, Halič), ktorá pochádzala z pražskej podnikateľskej rodiny. Ešte pred svadbou sa im narodila prvá dcéra Ilona (* 1862† 1945), ktorú musel legitimizovať samotný cisár, keďže Florentina bola v tom čase vydatá za iného muža. Neskôr sa im narodili ďalšie tri deti: dcéra Klotilda (* 1864† 1957) a synovia Anton (* 1869† 1931) a Ján (* 1870† 1935).
Celtic rock
Štýl hudby je hybridom tradičných írskych, škótsko-gaelských, waleských a bretónskych hudobných foriem s rockovou hudbou. Dosiahlo sa to hraním tradičnej hudby, najmä balád, jigov a reelov s rockovou inštrumentáciou; pridaním tradičných keltských nástrojov, vrátane keltskej harfy, írskej píšťalky, írskych lakťových gajd, huslí, bodhrán, akordeónu, harmoniky, melodeónu a gajd (Škótsko) ku konvenčným rockovým formátom; používaním textov v keltských jazykoch a používaním tradičných rytmov a kadencie v inak konvenčnej rockovej hudbe. Tak ako je sporná platnosť pojmu celtic vo všeobecnosti a ako hudobné označenie, pojem celtic rock nemožno chápať tak, že medzi keltskými národmi existovala jednotná keltská hudobná kultúra. Tento termín však zostal užitočný ako prostriedok na opis šírenia, adaptácie a ďalšieho vývoja hudobnej formy v rôznych, ale súvisiacich kontextoch.
Tignécourt
Tignécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smrekovica (vrch v Nízkych Tatrách)
Smrekovica je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Liptovským Jánom, približne juhozápadne od Liptovského Hrádku.
Geschriebenstein
Geschriebenstein je zalesnený vrch na hranici medzi Rakúskom a Maďarskom. Je to najvyšší vrch Günserského pohoria, najvyšší bod v západnom Maďarsku (Zadunajsko) a najvyšší bod v Burgenlande. Nadmorská výška vrcholu je podľa rakúskych prameňov, zatiaľ čo maďarské referencie väčšinou uvádzajú. Najvyšší bod na strane Burgenlandu je.
Smrekovica (vrch v Nízkych Tatrách)
Opis
Smrekovica je súčasťou dlhej rázsochy, vybiehajúcej juhovýchodným smerom z Ďumbiera v hlavnom hrebeni. Tá sa stáča v oblúku na sever a pokračuje cez Rovnú hoľu a Slemä. Severným smerom leží vrch Vislavice a Kaštieľske lazy, západným Javorovica , Biela Marušová  a Kopa , južným Škopovo , Slemä a Brtkovica  a východným Bukovica , Selnice  a Zapač. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza riečka Štiavnica. Vrcholovou časťou vedie značený chodník z Liptovského Jána do Stanišovského sedla.
Geschriebenstein
Od decembra 2007 je možné prekročiť rakúsko-maďarskú hranicu bez formalít, pretože Maďarsko sa pripojilo k Schengenskej dohode.
Smrekovica (vrch v Nízkych Tatrách)
Výhľady
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy a Oravskú Maguru.
Geschriebenstein
Najbližšie mestá na rakúskej strane sú Rechnitz a Lockenhaus. Na maďarskej strane je najbližšou obcou Velem a najbližším mestom je Kőszeg.
náhľad|center|Hraničný kameň vo vyhliadkovej veži. Jeho ľavá strana je v Rakúsku (označená Ö pre Österreich), jej pravá strana je v Maďarsku (označená M pre Magyarország, nie je viditeľná).
Kóma (román)
Kóma je detektívny krimi-trilerový román, od amerického spisovateľa Robina Cooka.
Dej
Na začiatku príbehu je pacientka, ktorá sa nepreberie z kómy, a vydesená medička Susan Wheelerová, absolvujúca svoju prvú lekársku prax v renomovanej bostonskej nemocnici Memorial. Keď Susan narazí na stopy nezákonného obchodu s ľudskými orgánmi, rozkrúti sa kolotoč nečakaných udalostí. Odvážna medička sa púšťa do zdanlivo vopred prehratého boja s dokonale zohranou lekárskou mašinériou. Netuší, že oprávnenosť svojho podozrenia bude musieť dokazovať zoči-voči chladnokrvnému vrahovi. Ten je však iba vykonávateľom cudzích príkazov...
Tilleux
Tilleux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aunay-sous-Crécy
Aunay-sous-Crécy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam častí seriálu Naši
Naši je slovenský sitkom, ktorý mal premiéru vo štvrtok 7. januára 2016 na TV JOJ. Po úspešnom stabilizovaní seriálu potvrdila TV JOJ aj druhú sériu, ktorá mala premiéru 6. septembra 2016. Bola potvrdená aj tretia séria, ktorá mala premiéru 6. septembra 2017. V roku 2018 zas Televízia JOJ potvrdila aj štvrtú sériu, ktorá sa vysielala od 11. septembra do 11. júna 2019. Bola potvrdená aj 5. séria, ktorá sa vysiela od 21. júna 2022 a je už posledná.
Aunay-sous-Crécy
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
S-400
S-400 je jediný systém, ktorý je schopný selektívne pracovať až so štyrmi rôznymi typmi rakiet, ktoré majú rozdielnu štartovaciu hmotnosť a diaľkový dosah, čím dokáže vytvoriť vrstvenú obranu. Vysoký stupeň automatizácie umožnil výrazne znížiť obslužný personál.
Aunay-sous-Crécy
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
S-400
Vznik a vývoj
Počiatky vývoja systému S-400 súviseli s rozmachom lietadiel typu “AWACS”, lietadiel pre elektronický boj a stíhačiek, nesúcich riadené strely, ktorými mohli zasahovať pozemné ciele zo vzdialenosti mimo dosah nepriateľskej protivzdušnej obrany. Problém ničenia týchto lietadiel neriešila ani modernizácia vtedajších protilietadlových raketových systémov S-200. O projekte vytvorenia systému protivzdušnej obrany s dosahom asi 400 kilometrov sa začalo uvažovať už v roku 1988. Vývojom tohto systému bola poverená konštrukčná kancelária Almaz, ktorá ako prvý prototyp použila platformu S-300P.
S-400 Triumf je kompatibilný s existujúcimi raketami systémov S-300PMU1 a S-300PMU2. Prvý štart novej modifikovanej rakety 48N6E sa uskutočnil 12. januára 1999 na polygóne Kapustin Jar. Väčšina prác na testovaní samotného raketového systému bola dokončená v roku 2001 a do konca roku 2006 boli úspešne ukončené aj skúšky novej strely, určenej na ničenie balistických cieľov.
Podľa názorov západných analytikov je systém S-400 spolu so systémami 9К720 Iskander a protilodným komplexom triedy K300 Bastion jednou z kľúčových opôr ruskej strategickej obrany, známej ako A2/AD (zóna zákazu prístupu), ktorá spočíva v tom, že jednotky NATO sa nemôžu pohybovať v oblastiach chránených týmito komplexmi bez toho aby v prípade stretu neboli v ohrození.
Popis
thumb|right|Rádiolokátor 92N2 Systém S-400 Triumf tvoria:
Komplet 30K6E pozostáva z jednej stanice bojového riadenia 55K6E a jedného rádiolokátora 91N6E. 91N6E je 3D rádiolokátor s dosahom, ktorý je upevnený na vozidle bieloruskej proveniencie MZKT-7930 Tractor. Jeden komplet 30K6E môže riadiť až šesť protilietadlových raketových systémov 98Ž6E. Komunikačné a sieťové systémy sú navrhnuté tak, že odovzdávanie informácií môže prebiehať prostredníctvom rádiovej komunikácie a pevných liniek (vrátane využitia analógových telefónnych káblov). Raketové systémy 98Ž6E sa môžu nachádzať až od veliteľského stanovišťa 55K6E.
Protilietadlový raketový systém 98Ž6E je tvorený jedným rádiolokátorom 92N6E, až dvanástimi odpaľovacími zariadeniami 5P85TE2 alebo 5P85SE2 a rôznymi typmi protilietadlových rakiet. Rádiolokátor 92N6E dokáže sledovať až 100 cieľov súčasne a na 6 z nich navádzať rakety. Pri použití v silne zalesnenom teréne môže byť rádiolokátor 91N6E inštalovaný na mobilnej veži 40V6M.
Základné charakteristiky
thumb|right|S-400 počas vojenskej prehliadky v Moskve v roku 2015
Chris Colfer
Christopher Paul Colfer ( * 27.máj, 1990, Clovis, Kalifornia, Spojené štáty) je americký herec, spevák, spisovateľ a aktivista. Známa je jeho postava Kurta Hummela zo seriálu Glee.
U Písku (Středolabská tabule)
U Písku je vrch v okrese Kutná Hora Stredočeského kraja. Leží asi 1,5 km juhozápadne od obce Okřesaneč, na jej katastrálnom území. Je to najvyšší bod Čáslavskej tabule.
Chris Colfer
Detstvo a mladosť
Chris Colfer sa narodil v meste Clovis, v Kalifornii. Jeho rodičmi sú Karyn Colfer a Timothy Colfer. Ako dieťa ležal tri mesiace v nemocnici kvôli operácii lymfatických uzlín, ktorá mu zanechala na krku jazvu.
Počas štúdia vystupoval v miestnych divadlách svojho rodného mesta a angažoval sa v množstve školských projektov. Netají sa svojou homosexualitou, kvôli čomu bol na škole šikanovaný. Vášeň k písaniu v ňom prebudila jeho babička, ktorej jednu zo svojich kníh aj venoval.
U Písku (Středolabská tabule)
Popis
Je to štruktúrne denudovaná plošina tvorená cenomanskými pieskovcami na rozvodí medzi Čáslavkou a Doubravkou. Miestami sa zachovali denudačné zvyšky riečnych štrkov a pieskov, tvoriacich výplne kryoturbačných štruktúr (opustené pieskovne). Na svahoch vychádzajú ruly kutnohorského kryštalinika, na severovýchode kryté sprašovými hlinami. Vrch je využitý ako pole. Vedie cezeň štátna cesta I/38 a je odtiaľ výhľad.
Geomorfologické zaradenie
Vrch patrí do celku Středolabská tabule, podcelku Čáslavská kotlina, okrsku Ronovská tabule a podokrsku Hostovlická kotlina.
Chris Colfer
Herectvo
Keď bol mladší, účinkoval v muzikále Za zvukov hudby ako Kurt von Trapp. V osemnástich rokoch sa objavil v hlavnej úlohe vo filme Russel Fish : The Sausage and Eggs Incident, ide o krátky film, ktorý hovorí, ako sa hlavný hrdina chce dostať na Harvard.
V roku 2009 prišla zatiaľ jeho najväčšia úloha a to v seriáli Glee. Objavil sa v ňom ako Kurt Hummel, homosexuálny študent zo zmyslom pre módu, ktorý je v škole šikanovaný. Za túto postavu získal ceny Zlatý glóbus a Teen Choice Awards.
Venuje sa aj dabingovej práci.
Spisovateľ
V roku 2011 Chris podpísal zmluvu o napísaní dvoch kníh pre deti. Je v nich zobrazený príbeh dvojčiat Alexa a Connera, ktorí kúzelne cestujú cez knihu príbehov a zažívajú dobrodružstvá v krajine, kde môžu tvárou tvár stretnúť rozprávkové postavy, o ktorých si čítali, keď vyrastali.
Prvá kniha zo série, The Land Of Stories bola uvedená na trh v júli 2012 a behom dvoch týždňov sa stala číslom jedna na rebríčku New York Times, Najpredávanejšia kniha v kategórii Čítanie pre deti.
Druhá časť knihy bola uverejnená v auguste 2013 a debutovala na druhom mieste.
Vďaka úspechu kníh Chris získal zmluvu na najmenej tri ďalšie knihy.
Tretia kniha zo série The Land Of Stories bola zverejnená v júli 2014.
Súkromný život
Otvorene sa priznáva k homosexualite. Jeho rodičia jeho orientáciu prijali. Jeho sestra má ťažkú epilepsiu.
Londýnska zmluva (1915)
Londýnska zmluva z roku 1915 bola podpísaná v Londýne 26. apríla 1915 medzi Talianskym kráľovstvom a krajinami Trojdohody (Spojeným kráľovstvom, Francúzskom a Ruskom).
Obsah zmluvy
Talianske kráľovstvo 26. apríla 1915 podpísalo, a tým aj sľúbilo, že opustí Trojspolok, vstúpi do Trojdohody a že do mesiaca sa zapojí do bojov v prvej svetovej vojne. Taliansko muselo vyhlásiť vojnu Rakúsko-Uhorsku a Nemecku, čo sa uskutočnilo 23. mája 1915. Trojdohoda mnohým spojencom sľúbila odmeny v podobe nových území.
Sľuby Srbskému kráľovstvu
Srbskému kráľovstvu mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:
Sľuby Čiernej Hore
Čiernej Hore mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:
„Tajná zmluva“
náhľad|[[Talianske kráľovstvo (1861 – 1946)|Talianske kráľovstvo po prvej svetovej vojne]] Londýnska zmluva z roku 1915 mala byť po celý priebeh vojny tajná. Vedeli o nej len krajiny Trojdohody (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Rusko) a Taliansko. Tieto štyri krajiny neoznámili obsah zmluvy ani svojim spojencom, ako bolo Srbsko, či Čierna Hora. Zmluva bola tajná najmä preto, lebo Srbsko a Taliansko mali v niektorých oblastiach rovnaké požiadavky, teda nechceli medzi týmito dvomi spojeneckými krajinami vyvolať konflikt. Keď Talianske kráľovstvo vyhlásilo vojnu Nemecku a Rakúsko-Uhorsku, Trojdohoda uprednostnila Srbsko, čo sa preukázalo po vojne, keď Srbsku pridelili celú Dalmáciu, Zadar a Goricu.
Prvýkrát sa o tejto dohode na verejnosti dozvedeli v Rusku počas Októbrovom prevrate v roku 1917, keď ruské noviny Izvestija zverejnila obsah zmluvy.
Následky
Po podpísaní Versaillskej zmluvy sa stala Londýnska zmluva neplatná, totižto Thomas Woodrow Wilson, vtedajší americký prezident, trval na uznaní nových krajín, aké bolo napríklad aj Česko-Slovensko.
Talianske kráľovstvo napokon nedostalo všetky sľúbené územia, ale len časť z nich. Hranice tejto krajiny sa nezmenili až do roku 1947, do skončenia druhej svetovej vojny.
Radovan Kuchař
Radovan Kuchař (* 22. október 1928, Turnov, Česko – † 30. apríl 2012, Hrubá Skála, Česko) bol český horolezec, ktorý v 50. a 60. rokoch 20. storočia patril medzi svetovú špičku.
Horolezecké cesty
S horolezectvom začal v 40. rokoch 20. storočia na Hruboskalsku. Do Vysokých Tatier prvý raz prišiel po roku 1945. Mal za sebou veľmi veľa výstupov na pieskovcové veže v Českom ráji a v rámci príprav na veľhory aj vo Vysokých Tatrách. Tu sa napríklad zúčastnil na zimnom prechode hlavného hrebeňa Vysokých Tatier.
Uskutočnil veľmi cenné horolezecké výstupy v Alpách takými povestnými stenami ako je severná stena Grands Charmoz (1956), západná a severná stena Petit Dru (1957), „Hruška“ vo východnej stene Mont Blancu (1959) a Walkerov pilier Grandes Jorasses, severné steny Matterhornu, Eigeru a v masíve Tre Cime na Cima Grande di Lavaredo (1961). Známy je jeho výstup na Eiger spolu so Zdenom Zibrínom. Oceňované boli jeho prvovýstupy a výstupy na Kaukaze - prvé opakovanie Chergianiho cesty na Donguz Orun s novým variantom a prvé opakovanie výstupu na Nakra Tau doplnil prvovýstupom stredom severnej steny spolu s Karlom Cermanom, Oldřichom Kopalom v roku 1959. Vynikajúci výkon dosiahol s Oldřichom Kopalom na päťtisícovke Dychtau. V roku 1965 sa zúčastnil 1. československej expedície do Hindúkuš, ktorá dosiahla prvovýstupom šesťtisícovú Uparisínu.
Jeho najčastejšími partnermi boli Karel Cerman, Oldřich Kopal a v Alpách Zdeno Zibrín. O svojich výstupoch napísal knihu 10 veľkých stien.
Po páde v roku 1966 na veži Barberino (vylomený chyt) a po úraze členku v Příhrazoch v Českom ráji ukončil horolezeckú činnosť. Keď v roku 1968, po invázii vojsk Varšavskej zmluvy vyvesil na vežu libereckej radnice čiernu zástavu skončilo sa obdobie jeho výjazdov za hranice socialistických krajín.
V registroch zväzkov ŠtB bol vedený ako dôverník pod krycím menom Josef.
Jukebox (Le Payaco)
Jukebox je názov kompilácie slovenskej skupiny Le Payaco. Tento album bol vydaný v roku 2013 hudobným vydavateľstvom Pavian Records. V špeciálnej limitovanej edícii album vyšiel na dvoch nosičoch: aj ako vinylové LP a aj ako CD.
Golden Foot
Golden Foot je medzinárodné futbalové ocenenie udeľované hráčom, ktorí vynikajú svojimi výkonmi (či už individuálnymi alebo tímovými), svojou osobnosťou a vystupovaním. Udeľuje sa každoročne od roku 2003 v septembri alebo októbri. Cenu môžu získať len aktívni hráči nad 28 rokov a len raz v kariére.
Každý rok vyberie medzinárodný výbor novinárov 10 hráčov na základe ich futbalových, ale aj osobných úspechov. Následne, skrze sociálne siete alebo oficiálnu webovú stránku, vyberú fanúšikovia z celého sveta svojho favorita. Víťaz získa možnosť otlačiť svoje chodidlá na Promenáde šampiónov v Monte Carle a ručne tvarovanú trofej zo zlata v tvare stopy spolu so zlatou hviezdou vyrobenou z 0,58 karátových diamantov.
Od roku 2009 sa spolu s predávaním ceny koná aukcia, ktorej výťažky putujú do nadácie the Fight AIDS Monaco na podporu ľudí, ktorí žijú s vírusom HIV.
Auneau (obec)
Auneau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Parný rušeň 555.3008
História stroja
Lokomotíva bola vyrobená firmou Škoda v roku 1943 pod výrobným číslom 1523. Bola odovzdaná DRB a tu označená 52.7447. Do Čiech sa nakrátko vrátila po konci vojny ako ukoristený stroj, onedlho ale bola odovzdaná ÖBB. Do Česko-Slovenska sa natrvalo vrátila až v roku 1951. V roku 1952 jej bolo pridelené označenie 555.008, tender dostal číslo 930.2020. V októbri až decembri 1964 bola lokomotíva aj tender prestavané na vykurovanie mazutom v dielňach Ivano-Frankovsk. Rekonštruovaný stroj Československé štátne dráhy prevzali 17. decembra 1964, číslo lokomotívy bolo zmenené na 555.3008 a tender preznačený na 930.3020. Lokomotíva slúžila v depe Bratislava východ až do svojho zrušenia 16. augusta 1972, následne potom bola zmenená na vykurovací kotol K 549.
Dňa 1. novembra 1983 sa dostala do múzejných zbierok Múzejno dokumentačného centra Bratislava (MDC), do roku 1999 sa nachádzala v depozitári MDC v Kútoch, odkiaľ bola prepravená do depa Bratislava východ. V rokoch 1999 až 2011 prešla náročnou opravou do prevádzkového stavu (vrátane použitia niektorých dielov z mazutky 555.3254). 29. októbra 2011 vykonala technicko-bezpečnostnú skúšku (TBZ) a stala sa tak jedinou prevádzkovanou parnou lokomotívou na kvapalné palivo na Slovensku (je stále nazývaná Mazutka, ale z technických dôvodov sa v nej kúri vykurovacím olejom).
Tollaincourt
Tollaincourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malý Vyšehrad
Malý Vyšehrad je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Jasenovo, približne západne od mesta Turčianske Teplice.
Opis
Malý Vyšehrad je "v tieni" vyššieho a známejšieho suseda, k čomu prispieva i fakt, že frekventovaná Cesta hrdinov SNP vrchol traverzuje východným svahom. Z výraznejších vrchov sa východne nachádza Košarisko, južne Rovné lazy , juhozápadne Tri kopce a severne dominantný Vyšehrad. Západnú časť masívu odvodňuje Čertov potok do rieky Nitry, z juhovýchodnej časti vrchu voda odteká potokom Jasenica do rieky Turiec. Najbližším sídlom je severovýchodne ležiaca obec Jasenovo, severozápadne sa nachádza Vyšehradné a západne Nitrianske Pravno a Pravenec.
Výhľady
Lesný porast vrcholovej časti neumožňuje súvislejší rozhľad. Z malých lokalít s nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy pohoria Žiar, časť Turčianskej i Hornonitrianskej kotliny. Z vhodných miest je pri dobrých podmienkach pozorovateľná Malá i Veľká Fatra, Kremnické vrchy, Vtáčnik i Strážovské vrchy.
Prístup
Na vrchol Malého Vyšehradu nevedie značený chodník a Cesta hrdinov SNP vrchol obchádza východným smerom.
Surovec (vrch vo Volovských vrchoch)
Surovec je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Hnilec, približne severne od Rožňavy.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl. Leží v Košickom kraji, v okrese Gelnica a na katastrálnom území obce Nálepkovo. Najbližšími sídlami sú severne situované časti obce Nálepkovo a Hnilec, východne leží Henclová, juhozápadne Gemerská Poloma a Betliar a západne Vlachovo a Gočovo.
Opis
Surovec leží v rázsoche, vybiehajúcej z masívu Hole v hlavnom hrebeni medzi sedlom Súľová a Čertovou hoľou. Západne sa nachádza Stromiš, Peklisko , Smrečinka a Babiná , severne vrch Nad Javorom , Pálenica  a Čierna hora , východne Chajzárka , Breziny , Uherčíková  a Suchý vrch  a južne Kečka , Skalisko , Čertova hoľa  a plytkým sedlom oddelená Hoľa. Oblasť patrí do povodia rieky Hnilec, kde vodu z južných a východných svahov odvádza potok Surovec, zvyšok masívu odvodňujú len krátke potoky. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrývajú len nesúvislé fragmenty lesa po plošnej ťažbe, ktoré umožňujú rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy pohoria, no tiež Slanské vrchy, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, Kráľovu hoľu a Stolické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi a lesnými cestami z okolia, príp. odbočením z hlavným hrebeňom vedúcej magistrály (Cesta hrdinov SNP).
Autheuil (Eure-et-Loir)
Autheuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Harry Nilsson
Harry Edward Nilsson III (* 15. jún 1941, Brooklyn, New York, New York, USA† 15. január 1994, Agoura Hills, Kalifornia) bol americký spevák-skladateľ, ktorý bol komerčne najúspešnejší na začiatku sedemdesiatych rokov.
Totainville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Azoikum
Azoikum môže byť:
Bradáň žltohlavý
Bradáň žltohlavý alebo orlosup bradatý  je druh z čeľade jastrabovité (Accipitridae). Je to jediný zástupca svojho rodu a so svojim skoro trojmetrovým rozpätím krídel je to tiež jeden z najväčších lietajúcich vtákov sveta, najväčší a najzriedkavejší druh dravého vtáka v Európe. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov bradáň žltohlavý patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci v celom areáli jeho rozšírenia okrem severného Španielska, kde jeho stavy od roku 1986 stúpajú. Predpokladá sa, že populácia klesla za obdobie troch generácií (53.4 roka) o 2529%, v Európe o 10%.
Výskyt na Slovensku
Zo Slovenska z 19. storočia a z 20. storočia existujú dva spochybnené údaje, jedno pozorovanie z roku 1830 a jeden zástrel z roku 1942. V roku 2016 sa podarilo viacero pozorovaní vo Vysokých Tatrách. Od polovice augusta približne mesiac bol pozorovaný samec Adonis, ktorý pochádza z umelého chovu v ZOO Ostrava a ktorý bol vypustený vo Francúzskom národnom parku Grands Causses pritom bol označený vybielením letiek. O dva roky neskôr, 4. júla 2018 bol opäť pozorovaný označkovaný jedinec vo Vysokých Tatrách.
Gejza Lükő
Životopis
Po porážke revolúcie sa istý čas skrýval, neskôr sa vrátil na rodový majetok. V roku 1861 bol zvolený za druhého podžupana Turnianskej župy a v roku 1865 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom okrsku Spišský Hrhov, ktorý zastupoval aj v neskorších volebných obdobiach za Stranu nezávislosti. V roku 1872 bol zvolený za podžupana Turnianskej župy. Od roku 1887 žil v ústraní.
Podieľal sa aj na činnosti orgánov protestantskej cirkvi.
Paternoster (výťah)
Paternoster (oficiálne obežný výťah) je druh osobného výťahu s nepretržitou reťazou kabín. Je to vertikálne dopravné zariadenie pracujúce na plynulom obežnom princípe.
Princíp
V jednej výťahovej šachte sú dva rady kabín, z ktorých sa jedna pohybuje smerom nahor a druhá nadol. Jednotlivé kabíny nie sú umiestnené tesne nad sebou. Vzdialenosť medzi nimi je taká, aby kabína v oblasti úvrati (kde sa začne pohybovať do boku a jej zvislý pohyb sa spomaľuje až k okamihu zastavenia a ihneď prejde vo zvislý pohyb opačným smerom, viď schéma) nenarazila do kabíny predchádzajúcej alebo nasledujúcej. Tak možno nepretržite odbavovať cestujúcich, ktorí môžu kedykoľvek nastúpiť a kedykoľvek vystúpiť v ľubovoľnom podlaží. Na konci smerové dráhy Paternoster sú kolesá, pozdĺž ktorých sú obtočené závesné reťaze kabín. Kabína sa tak v pivnici či v strojovni (v úvrati) posunie do opačného dopravného smeru. Kabína sa teda nepreklopí, ale len sa horizontálne presunie (v skutočnosti sa pohybuje po polkružnici, viď schéma). Paternoster je vybavený senzormi, ktoré ho zastavia v prípade, že by pasažier uviazol medzi kabínou a vchodom.
Využitie
Prvý obežný výťah na svete bol inštalovaný roku 1884 v Londýne. Paternostery ale boli inštalované predovšetkým v prvej polovici 20. storočia. Najvhodnejšími objektami pre jich využitie sú veľké administratívne budovy, napríklad banky, ministerstvá, úrady a školy. V mnohých z nich slúžia dodnes.
Názov pochádza z modlitby Pater noster, pravdepodobne preto, že je súčasťou modlitby ruženca, ktorého korálky vzdialene mechanizmus paternostera pripomínajú. Možný je však aj odkaz na stredoveké modlitebné šnúry, tzv. paternostery, ktoré ruženec historicky predchádzajú a na ktorých sa modlil práve rad modlitieb Otčenáš.
Výhody a nevýhody
Výhodami obežného výťahu oproti bežnému sú vysoká prepravná kapacita, energetická nenáročnosť, spoľahlivosť a rýchlosť použitia, ktorými sa paternoster blíži pohyblivým schodom.