cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lol Tolhurst
Laurence Andrew „Lol“ Tolhurst (* 3. február 1959, Horley, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je bývaly člen britskej rockovej skupiny The Cure, kde hrával na bicie a klávesy.
Lent (Ain)
Polohopis
Lent má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Lent má 1277 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Lescheroux
Lescheroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Lescheroux má 689 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Fortuna liga 2019/2020
Fortuna liga 2019/2020 bol 27. ročník najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Titul obhajoval ŠK Slovan Bratislava. Nováčikom bol FK Pohronie.
Víťazom sa stal úspešný obhajca titulu ŠK Slovan Bratislava, ktorý si tak vybojoval aj miestenku v predkolách Ligy majstrov. Miestenku v predkolách Európskej ligy si vybojovali MŠK Žilina, FC DAC 1904 Dunajská Streda a MFK Ružomberok. Baráž o udržanie si zahral FC Nitra s druholigovým FK Dubnica nad Váhom. Po prvom zápase bez gólov sa Nitre podarilo zachrániť, keď doma zdolala Dubnicu 3–0.
Dopad pandémie koronavírusu na nadstavbovú časť
Z dôvodu pandémie koronavírusu bola nadstavbová časť Fortuna ligy skrátená z 10-kolového formátu na 5 kôl. Zápasy sa odohrali v termínoch od 13. júna do 11. júla. Jediná zmena v tabuľke bola, že tím na poslednom mieste nezostúpil do 2. ligy, ale odohral barážové stretnutie (2 zápasy, doma/vonku) s víťazom 2. ligy. Víťaz baráže hral v budúcej sezóne Fortuna ligu, porazený 2. ligu.
Sponzori
Hlavným oficiálnym sponzorom Fortuna ligy počas sezóny 2019/20 bola stávková kancelária FORTUNA. Oficiálnym dodávateľom lôpt na zápasy bola spoločnosť Adidas.
Televízne práva
Fortuna ligu počas sezóny 2019/20 vysielala verejnoprávna televízia RTVS a televízia od spoločnosti Orange, Orange Šport. Každý jeden zápas bolo zároveň možné zadarmo sledovať aj prostredníctvom internetovej televízie Huste.tv, patriacej pod televíziu JOJ.
Leyment
Polohopis
Leyment má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Leyment má 1273 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Who They Are
Je to jedna z metalových skladieb skupiny s veľmi temnými textami, ktoré sa ťažko vysvetľujú.
Text
Táto skladba je o duchoch, ktorí v rýchlosti svetla navštevujú Zem a dávajú ľuďom náznak toho, o čo by sa mali starať, skôr než zničia všetko pred sebou.
Michal Romeo Dvořák
Michal Romeo Dvořák (* 29. január 1978, Praha) je český filmový a televízny režisér a producent žijúci na Slovensku.
Tvorba
Je významnou osobnosťou česko-slovenskej hip-hopovej scény, maľoval graffiti, nakrútil niekoľko českých i slovenských hudobných videoklipov, dokumentov a dvd, 5 rokov viedol českú hudobnú televíznu hitparádu T-music. Pochádza z Prahy, kde na VŠUP vyštudoval konceptuálne umenie, ktorému sa dodnes venuje. Je spoluzakladateľom umeleckej skupiny Ztohoven, podieľal sa na vzniku pražského centra alternatívnej kultúry Trafačka. Je majiteľom filmovej produkčnej spoločnosti Romeofilms s pobočkou v Prahe a Bratislave. Stál na začiatku kariéry kapely Kontrafakt, nakrútil im všetky prvé videoklipy.
Je členom združenia eSlovensko a autorom publikácie pre mládež MAŤ FILIPA, venujúcej sa duševnému vlastníctvu.
Graffiti
Svojou graffiti tvorbou v konečnej fáze (neue estetique) predbehol dobu a poprel všetky do tej chvíle známe princípy a formy práce s písmom. Graffiti sa pre neho stalo súborom sémantických znakov, oprostil ho od ega tvorca aj formy. (citácia Babrák, 2004: “Prechádzam sa životom. Slabý, malý, nahý a sám. Nerozumiem, toľko túžim. Obsah-fillin-tvar sa dávno vytratili. Graffiti-písmeno-slovo-ja miznú nenávratne. Nie som-nelipnem. Existujem ako konštanta. Sprej je príliš tvrdý. Aj tak ho mám rád. To ako sa nedotkne, nepozná plochu. Nestrpí jej pražiadnú bolesť. Len sa vírivo jemne nanáša sen farby....”). Vrcholné obdobie de-estetiky zakončil, doslova rozplynul do jemných a pominuteľných kresieb prstom v orosených oknách pražskej MHD. Pominuteľnosť ako graffiti princíp bol pre neho kľúčovým, nikdy neopustil verejný priestor mesta, neuchýlil sa do galerijného prostredia. V roku 2001 svoju graffiti tvorbu doslova zo dňa na deň ukončil, v graffiti prestal vidieť zmysel a naplno sa začal venovať a vzdelávať v kinematografii. Verejný priestor ale neopustil, ako jeden zo zakladajúcich členov umeleckej skupiny Ztohoven aj naďalej hľadal jeho nové významy a formy prejavu v ňom.
Konceptuálne umenie
Ztohoven projekty
Saint-Hilaire-de-Brens
Saint-Hilaire-de-Brens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Hilaire-de-la-Côte
Saint-Hilaire-de-la-Côte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Owen Sound
Owen Sound je mesto v kanadskej provincii Ontário. Leží v zálive Georgian Bay Hurónskeho jazera. V roku 2021 mal 21 612 obyvateľov. Je sídlom Grey County.
Dejiny
Prvá budova bola postavená v roku 1840. Usadlosť bola pôvodne nazvaná Sydenham, po barónovi Sydenhamovi. V roku 1857 bolo založené mesto (town) a zároveň bolo pomenované po Williamovi Fitzwilliamovi Owenovi z Kráľovského námorníctva, ktorý v oblasti vykonal zememeračské merania. V roku 1873 bolo mesto pripojené k Toronto, Grey and Bruce Railway a spolu s predtým existujúcou lodnou dopravou sa stalo intermodálnym dopravným uzlom.
Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 213 759 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 21 341. V roku 2021 15 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 30 slovenský a 35 československý.
Doprava
Do mesta vedú provinčné cesty 6, 10 a 21.
Ekonomika
V meste sa vyrábajú auto doplnky a premyselné výrobky. Nachádza sa tu aj najväčšia tlačiareň Kanady. Prístav je stále funkčný, dôležitý je aj turizmus vrátane rekreačných lodí, turistiky a bežkovania.
Kultúra
V meste sú dva múzeá: Grey Roots a the Community Waterfront Heritage Centre a jedna galéria: Tom Thomson Memorial Art Gallery. Maliar Tom Thompson sa narodil v okolí. V meste sa narodil Billy Bishop, letecké eso Prvej svetovej vojny.
František Kalesný
František Kalesný môže byť:
Lhôpital
Lhôpital je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Lhôpital má 59 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Králiček
Králiček môže byť:
Saint-Honoré (Isère)
Saint-Honoré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orlické hory
Orlické hory sú geomorfologický celok a pohorie v severnej časti Olomouckého, Pardubického a Královohradeckého kraja na severovýchode Čiech a v Dolnosliezskom vojvodstve na juhozápade Poľska. Pomenované sú podľa rieky Orlice, ktorá týmto územím preteká. Najvyšším vrchom pohoria je Velká Deštná.
Horopis
Orlické hory sú samostatným geomorfologickým celkom Krkonošsko-jesenickej subprovincie. Všetky vrcholy s nadmorskou výškou nad sa nachádzajú v severnom geomorfologickom podcelku Deštenská hornatina. Bukovohorská hornatina a Mladkovská vrchovina sú podcelky s nižšími vrchmi.
Turistika
V Orlických horách sa nachádzajú známe lyžiarske strediská Deštné, Říčky či Čenkovice a populárna je turistická Masarykova chata na Šerlichu. Po hrebeni vedie červeno značená turistická trasa Jiráskova cesta.
Ochrana prírody
Rovnomenná chránená krajinná oblasť s rozlohou bola vyhlásená 28. decembra 1969.
Lamachos z Tauromenia
Lamachos bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.
Lamachos zo sicílskeho mesta Tauromenion si na 181. olympijských hrách v roku 56 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Lamacha ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 181. olympiádu nazvali jeho menom. Na olympijských hrách totiž beh na vzdialenosť jedného stadia považovali za hlavné preteky a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala. Olympijské víťazstvo Lamacha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika. Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Saint-Hilaire-du-Rosier
Saint-Hilaire-du-Rosier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lochieu
Lochieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Lochieu má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Lochieu má 88 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Leyssard
Polohopis
Leyssard má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Leyssard má 157 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Velká Deštná
Na relatívne plochom vrchole stála už koncom 19. storočia drevená rozhľadňa. Tá síce neodolala času a víchriciam, no bola v rôznych podobách pravidelne obnovovaná, pokým nebola v 70. rokoch 20. storočia strhnutá. V roku 1992 bola postavená nová 8 metrov vysoká rozhľadňa v tvare pyramídy, no i tá bola strhnutá a nahradená súčasnou, rovnako drevenou konštrukciou. Tá umožňuje výhľad na široké okolie, pri dobrej viditeľnosti i na Rychnovsko, Stolové hory i Králický Sněžník.
Saint-Ismier
Saint-Ismier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lhuis (obec)
Lhuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Saint-Ismier
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lhuis (obec)
Polohopis
Lhuis má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Ismier
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lhuis (obec)
Obyvateľstvo
Lhuis má 835 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Roháč (vrch v Súľovských vrchoch, 720 m)
Roháč je vrch v Súľovských vrchoch. Celá západná a južná časť masívu patrí do národnej prírodnej rezervácie Podskalský Roháč.
Poloha
Leží približne južne od mesta Považská Bystrica, v katastri obce Podskalie. Nachádza sa na južnom okraji geomorfologického podcelku Súľovské skaly, v tesnom susedstve obcí Zemianska Závada (osada Prečína, východné úpätie), Horný Moštenec (mestská časť Považskej Bystrice, severozápadné úpätie) a Podskalie (juhozápadné úpätie).
Vrch Roháč leží v strednej časti Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a jeho veľká časť zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Podskalský Roháč.
Mária Šofranko
PaedDr. Mária Šofranko (* 30. jún 1970 ) je slovenská učiteľka, občianska aktivistka a politička. Bola líderkou kandidátky hnutia OĽANO v parlamentných voľbách v roku 2020. Pochádza z východného Slovenska a vo voľbách bola zvolená za poslankyňu.
Životopis
Po Strednej pedagogickej škole v Levoči študovala na Vysokej pedagogickej škole v Prešove. Doktor pedagogiky získala na Katolíckej univerzite v Ružomberku.
Pred zvolením do Národnej rady „viac ako dvadsať rokov pracovala v školách a školských zariadeniach ako pedagóg i vedúci pracovník.“ Učila na viacerých základných školách a bola riaditeľkou Základnej školy v Domaňovciach. Viedla viacero občianskych združení a pred voľbami bola riaditeľkou Obecného kultúrneho centra v Smižanoch.
Politické pôsobenie
V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidovala ako volebná líderka a získala 95 683 hlasov.
Poslanecký sľub zložila 12. mája 2020, dôvodom odsunu boli jej dlhodobé zdravotné problémy.
Yorktown (trieda lodí)
Yorktown bola trieda amerických lietadlových lodí, ktorá bola navrhnutá ešte pred začiatkom druhej svetovej vojny v súlade s Washingtonskou námornou zmluvou. Považuje sa za prvú modernú triedu amerických lietadlových lodí a tiež prvú pri ktorej návrhu sa využili bojové skúsenosti. V rámci triedy boli postavené tri lode: USS Yorktown (CV-5), USS Enterprise (CV-6) a USS Hornet (CV-8). Všetky sa zapojili do prvých námorných bitiek v roku 1942 Pacifiku s japonským námorníctvom.
Konštrukcia
Konštrukcia vychádzala zo skúseností z neúspešného konceptu triedy Ranger. Bola pridaná ochrana proti torpédam 102 mm hrubým pancierovým pásom na boku. Hangárová (druhá) paluba mala nad strojovňami 40 mm pancier. Letová paluba pancierovaná nebola. Boky hangárovej paluby boli na viacerých miestach otvárateľné, čo umožňovalo zahrievanie motorov lietadiel aj na tejto palube. Loď mala relatívne veľký ostrov.
Pohon zabezpečovalo deväť kotlov a štyri turbíny. Kotolne však boli umiestnené tesne pred strojovňami, čo zvyšovalo riziko vyradenia lode jedným zásahom. Zmena tejto koncepcie sa realizovala až pri modernejšej triede Essex.
Výzbroj tvorili viacúčelové delá kalibru 127 mm, štyri štvorhlavňové kanóny kalibru 28 mm a 24 guľometov kalibru 12,7 mm na delovej palube. Do júna 1942 dostali všetky tri lode kanóny 20 mm. Na lode sa od roku 1940 postupne namontoval radar CXAM.
Replikácia dát
Replikácia vo výpočtovej technike zahŕňa zdieľanie informácií s cieľom zabezpečiť konzistenciu medzi redundantnými zdrojmi, ako sú softvérové alebo hardvérové komponenty, s cieľom zlepšiť spoľahlivosť, odolnosť voči chybám alebo dostupnosť.
Yorktown (trieda lodí)
Palubné lietadlá
Štandardnými palubnými lietadlami v roku 1942 boli Grumman F4F Wildcat (stíhacie), Douglas SBD Dauntless (strmhlavý bombardovací), Douglas TBD Devastator (torpédový) a Grumman TBF Avenger (torpédový).
Replikácia dát
Terminológia
Replikácia v informatike sa môže týkať:
Replikácia v priestore alebo v čase je často spojená s algoritmami plánovania.
Prístup k replikovanej entite je zvyčajne podobný s prístupom k jednej nereplikovanej entite. Samotná replikácia by mala byť pre externého používateľa transparentná (nemal by o nej vedieť). V prípade scenára zlyhania by mal byť failover replikácií (prepnutie z nefunkčného zariadenia na funkčné) čo najviac skrytý s ohľadom na kvalitu služby.
Informatici ďalej popisujú replikáciu buď ako:
Ak je prostredníctvom voľby lídra určená jedna hlavná replika, ktorá spracúva všetky požiadavky, systém používa schému primárnej zálohy alebo primárnej repliky, ktorá prevláda v klastroch s vysokou dostupnosťou (HA). Na porovnanie, ak môže ktorákoľvek replika spracovať požiadavku a distribuovať nový stav, systém používa multi-primárnu alebo multi-master schému. V druhom prípade sa musí použiť nejaká forma distribuovaného riadenia súbežnosti, napríklad distribuovaný správca uzamknutia.
Vyvažovanie záťaže (load-balancing) sa líši od replikácie úloh, pretože rozdeľuje záťaž rôznych výpočtov medzi stroje a umožňuje, aby sa v prípade zlyhania jeden výpočet zrušil. Vyvažovanie záťaže však niekedy interne využíva replikáciu údajov (najmä multimaster replikáciu) na distribúciu údajov medzi stroje.
Zálohovanie sa od replikácie líši tým, že uložená kópia údajov zostáva dlhý čas nezmenená, na druhej strane repliky prechádzajú častými aktualizáciami a rýchlo strácajú akýkoľvek historický stav. Replikácia je jednou z najstarších a najdôležitejších tém v celkovej oblasti distribuovaných systémov.
Replikácia údajov aj replikácia výpočtov si vyžadujú procesy na spracovanie prichádzajúcich udalostí. Procesy pre replikáciu údajov sú pasívne a fungujú len na udržiavanie uložených údajov, odpovedajú na požiadavky na čítanie a uplatňujú aktualizácie. Replikácia výpočtov sa zvyčajne vykonáva na zabezpečenie odolnosti voči chybám a na prevzatie operácie v prípade zlyhania jednej zložky. V oboch prípadoch je základnou potrebou zabezpečiť, aby repliky videli rovnaké udalosti v rovnakom poradí, aby zostali v konzistentných stavoch a aby každá replika mohla odpovedať na dotazy.
Modely replikácie v distribuovaných systémoch
Pre replikáciu údajov existujú tri široko používané modely, pričom každý z nich má svoje vlastnosti a výkonnosť:
Replikácia databáz
Pri replikácii s viacerými nadradenými servermi sa aktualizácie môžu odosielať do ktoréhokoľvek uzla databázy a potom sa šíria do ostatných serverov. To je často žiaduce, ale prináša to podstatne zvýšené náklady a zložitosť, čo môže byť v niektorých situáciách nepraktické. Najčastejším problémom, ktorý sa vyskytuje pri multimaster replikácii, je prevencia alebo riešenie konfliktov transakcií. Väčšina synchrónnych (alebo ochotných) riešení replikácie vykonáva prevenciu konfliktov, zatiaľ čo asynchrónne (alebo lenivé) riešenia musia vykonávať riešenie konfliktov. Ak sa napríklad v dvoch uzloch súčasne zmení ten istý záznam, ochotný replikačný systém by zistil konflikt pred potvrdením odovzdania a prerušil by jednu z transakcií. Lenivý replikačný systém by umožnil obom transakciám vykonať commit a počas opätovnej synchronizácie by spustil riešenie konfliktu. Riešenie takéhoto konfliktu môže byť založené na časovej značke transakcie, na hierarchii pôvodných uzlov alebo na oveľa zložitejšej logike, ktorá rozhoduje konzistentne vo všetkých uzloch.
Replikácia databázy sa stáva zložitejšou, keď sa horizontálne a vertikálne škáluje. Horizontálne škálovanie má viac dátových replik, zatiaľ čo vertikálne škálovanie má dátové repliky umiestnené vo väčších fyzických vzdialenostiach. Problémy, ktoré vznikajú pri horizontálnom škálovaní, možno zmierniť viacvrstvovým protokolom s viacnásobným prístupom. Prvé problémy vertikálneho škálovania sa do veľkej miery vyriešili zlepšením spoľahlivosti a výkonu internetu.
Transparentnosť replikácie sa však nedá dosiahnuť vždy. Keď sa údaje v databáze replikujú, budú obmedzené teorémami CAP alebo PACELC. V hnutí NoSQL sa konzistencia údajov zvyčajne obetuje výmenou za iné, viac požadované vlastnosti, ako je dostupnosť (A), tolerancia rozdelenia (P) atď. Boli vyvinuté aj rôzne modely konzistencie údajov, ktoré slúžia ako dohoda o úrovni služieb (SLA) medzi poskytovateľmi služieb a používateľmi.
Replika diskového úložiska
Najzákladnejšou metódou je zrkadlenie disku, ktoré je typické pre lokálne pripojené disky. V odvetví úložísk sa definície zužujú, takže zrkadlenie je lokálna operácia (na krátku vzdialenosť). Replikácia je rozšíriteľná cez počítačovú sieť, takže disky môžu byť umiestnené na fyzicky vzdialených miestach a zvyčajne sa uplatňuje model replikácie primárnej/repliky databázy. Účelom replikácie je zabrániť poškodeniu v dôsledku porúch alebo katastrof, ktoré môžu nastať na jednom mieste - alebo v prípade, že takéto udalosti nastanú, zlepšiť schopnosť obnovy údajov. Pri replikácii je kľúčovým faktorom latencia, pretože určuje, ako ďaleko od seba môžu byť lokality alebo aký typ replikácie možno použiť.
Hlavnou charakteristikou takejto replikácie medzi lokalitami je spôsob spracovania operácií zápisu, a to buď prostredníctvom asynchrónnej, alebo synchrónnej replikácie; synchrónna replikácia musí pri každej operácii zápisu čakať na odpoveď cieľového servera, zatiaľ čo asynchrónna replikácia nemusí.
Synchrónna replikácia zaručuje "nulovú stratu údajov" prostredníctvom atomických operácií zápisu, pri ktorých sa operácia zápisu považuje za dokončenú až po potvrdení lokálnym aj vzdialeným úložiskom. Väčšina aplikácií čaká na dokončenie transakcie zápisu, kým pokračuje v ďalšej práci, preto sa celkový výkon výrazne znižuje. Výkon prirodzene klesá úmerne vzdialenosti, keďže minimálna latencia je daná rýchlosťou svetla. Pri vzdialenosti 10 km trvá najrýchlejšia možná okružná cesta 67 μs, zatiaľ čo celý lokálny zápis do vyrovnávacej pamäte sa dokončí približne za 10 - 20 μs.
Pri asynchrónnej replikácii sa operácia zápisu považuje za dokončenú hneď, ako ju miestne úložisko potvrdí. Vzdialené úložisko sa aktualizuje s malým oneskorením. Výkon sa výrazne zvyšuje, ale v prípade zlyhania miestneho úložiska nie je zaručené, že vzdialené úložisko bude mať aktuálnu kópiu údajov (najnovšie údaje sa môžu stratiť).
Polosynchrónna replikácia zvyčajne považuje operáciu zápisu za dokončenú, keď ju potvrdí miestne úložisko a prijme alebo zaznamená vzdialený server. Skutočný vzdialený zápis sa vykonáva asynchrónne, čo vedie k vyššiemu výkonu, ale vzdialené úložisko bude zaostávať za miestnym úložiskom, takže v prípade zlyhania miestneho úložiska nie je zaručená trvanlivosť (t. j. bezproblémová transparentnosť).
Implementácia
Mnohé distribuované súborové systémy používajú replikáciu, aby sa zabezpečila odolnosť voči chybám a zabránilo sa jedinému bodu zlyhania.
Mnohé komerčné synchrónne replikačné systémy sa nezastavia, keď vzdialená replika zlyhá alebo stratí spojenie, čo zaručuje nulovú stratu údajov, ale pokračujú v lokálnej prevádzke, čím sa stráca požadovaný cieľ nulového bodu obnovy.
Na riešenie obmedzení spôsobených oneskorením možno použiť techniky optimalizácie rozsiahlych sietí (WAN).
Replikácia založená na súboroch
Replikácia založená na súboroch vykonáva replikáciu údajov na logickej úrovni (t. j. jednotlivých dátových súborov), a nie na úrovni blokov úložiska. Existuje mnoho rôznych spôsobov, ktoré sa takmer výlučne spoliehajú na softvér.
Snímanie pomocou ovládača jadra
Ovládač jadra (konkrétne ovládač filtra) možno použiť na zachytenie volaní funkcií súborového systému a zachytiť akúkoľvek aktivitu, ktorá sa vyskytne. Využíva sa pritom rovnaký typ technológie, akú používajú aktívne antivírusové programy v reálnom čase. Na tejto úrovni sa zachytávajú logické operácie so súbormi, ako je otvorenie, zápis, odstránenie atď. Ovládač jadra prenáša tieto príkazy do iného procesu, spravidla cez sieť do iného počítača, ktorý bude napodobňovať operácie zdrojového počítača. Podobne ako replikácia úložiska na úrovni blokov, aj replikácia na úrovni súborov umožňuje synchrónny aj asynchrónny režim. V synchrónnom režime sú operácie zápisu na zdrojovom stroji zadržané a nesmú sa uskutočniť, kým cieľový stroj nepotvrdí úspešnú replikáciu. Synchrónny režim je pri produktoch na replikáciu súborov menej bežný, hoci existuje niekoľko riešení.
Riešenia replikácie na úrovni súborov umožňujú informované rozhodnutia o replikácii na základe umiestnenia a typu súboru. Napríklad dočasné súbory alebo časti súborového systému, ktoré nemajú žiadnu obchodnú hodnotu, by mohli byť vylúčené. Prenášané údaje môžu byť tiež podrobnejšie; ak aplikácia zapíše 100 bajtov, prenesie sa len 100 bajtov namiesto celého diskového bloku (zvyčajne 4 096 bajtov). Tým sa podstatne znižuje množstvo údajov odosielaných zo zdrojového počítača a zaťaženie cieľového počítača úložiskom.
Medzi nevýhody tohto výlučne softvérového riešenia patrí požiadavka na implementáciu a údržbu na úrovni operačného systému a zvýšené zaťaženie výpočtového výkonu stroja.
Replikácia žurnálu súborového systému
Podobne ako databázové protokoly transakcií, aj mnohé súborové systémy majú možnosť viesť denník svojej činnosti. Denník sa môže posielať na iný počítač, a to buď periodicky, alebo v reálnom čase prostredníctvom streamingu. Na strane repliky sa žurnál môže použiť na prehrávanie modifikácií súborového systému.
Jednou z významných implementácií je System Center Data Protection Manager (DPM) spoločnosti Microsoft, vydaný v roku 2005, ktorý vykonáva periodické aktualizácie, ale neponúka replikáciu v reálnom čase.
Dávková replikácia
Ide o proces porovnávania zdrojového a cieľového súborového systému a zabezpečenia, aby sa cieľový systém zhodoval so zdrojovým. Hlavnou výhodou je, že takéto riešenia sú vo všeobecnosti bezplatné alebo lacné. Nevýhodou je, že proces ich synchronizácie je pomerne náročný na systém, a preto tento proces spravidla prebieha zriedkavo.
Jednou z významných implementácií je rsync.
Replikácia v súbore
V stránkovacom operačnom systéme sa niekedy stránky v stránkovacom súbore replikujú v rámci stopy, aby sa znížilo oneskorenie rotácie.
V systéme IBM VSAM sa indexové údaje niekedy replikujú v rámci stopy, aby sa znížila rotačná latencia.
Replikácia distribuovanej zdieľanej pamäte
Ďalší príklad použitia replikácie sa objavuje v distribuovaných systémoch so zdieľanou pamäťou, kde mnoho uzlov systému zdieľa rovnakú stránku pamäte. To zvyčajne znamená, že každý uzol má samostatnú kópiu (repliku) tejto stránky.
Primárne zálohovanie a viacnásobná primárna replikácia
Mnohé klasické prístupy k replikácii sú založené na modeli primárnej zálohy, kde má jedno zariadenie alebo proces jednostrannú kontrolu nad jedným alebo viacerými inými procesmi alebo zariadeniami. Primárny proces môže napríklad vykonávať nejaké výpočty a prenášať protokol aktualizácií do záložného (standby) procesu, ktorý ho potom môže prevziať, ak primárny proces zlyhá. Tento prístup je bežný pri replikácii databáz, a to napriek riziku, že ak sa pri zlyhaní stratí časť logu, záloha nemusí byť v stave identickom s primárnou a transakcie by sa potom mohli stratiť.
Slabinou schém primárnej a záložnej kópie je, že operácie v skutočnosti vykonáva len jedna z nich. Získava sa síce odolnosť voči poruchám, ale identický záložný systém zdvojnásobuje náklady. Z tohto dôvodu začala komunita výskumníkov distribuovaných systémov približne od roku 1985 skúmať alternatívne metódy replikácie údajov. Výsledkom tejto práce bol vznik systémov, v ktorých by skupina replik mohla spolupracovať, pričom každý proces by fungoval ako záloha a zároveň by zvládal časť pracovného zaťaženia.
Počítačový vedec Jim Gray analyzoval schémy viacnásobnej replikácie v rámci transakčného modelu a publikoval široko citovaný článok skeptický k tomuto prístupu "Nebezpečenstvo replikácie a riešenie". tvrdil, že ak sa údaje nerozdelia nejakým prirodzeným spôsobom tak, že databázu možno považovať za n oddelených čiastkových databáz, konflikty v oblasti riadenia súbežnosti budú mať za následok vážne zníženie výkonu a skupina replikácií sa pravdepodobne spomalí s časom daným funkciou n. Gray naznačil, že najbežnejšie prístupy pravdepodobne povedú k zhoršeniu, ktoré sa bude škálovať ako O(n³). Jeho riešenie, ktorým je rozdelenie údajov, je životaschopné len v situáciách, keď majú údaje skutočne prirodzený kľúč rozdelenia.
V rokoch 1985 - 1987 bol navrhnutý model virtuálnej synchronizácie, ktorý sa stal široko prijatým štandardom (bol použitý v systémoch Isis Toolkit, Horus, Transis, Ensemble, Totem, Spread, C-Ensemble, Phoenix a Quicksilver a je základom pre štandard CORBA pre výpočty odolné voči poruchám). Virtuálna synchronizácia umožňuje viacprvkový prístup, v ktorom skupina procesov spolupracuje na paralelizácii niektorých aspektov spracovania požiadaviek. Táto schéma sa dá použiť len pre niektoré formy údajov v pamäti, ale môže poskytnúť lineárne zrýchlenie podľa veľkosti skupiny.
Podobné schémy podporuje viacero moderných produktov. Napríklad Spread Toolkit podporuje rovnaký model virtuálnej synchronizácie a možno ho použiť na implementáciu schémy viacnásobnej primárnej replikácie; týmto spôsobom by bolo možné použiť aj C-Ensemble alebo Quicksilver. WANdisco umožňuje aktívnu replikáciu, pri ktorej je každý uzol v sieti presnou kópiou alebo replikou, a teda každý uzol v sieti je aktívny v jednom čase; táto schéma je optimalizovaná na použitie v rozsiahlej sieti (WAN).
Vysílač Hády
Vysílač Hády alebo sa nachádza na 424 m vysokom vrchu rovnakého mena. Objekt zabezpečuje distribúciu rozhlasového a televízneho signálu pre mesto Brno a jeho blízke okolie a je využívaný ako dôležitý retranslačný uzol.
Polohopis
Vrch sa nachádza na južnom výbežku Moravského krasu, nad mestskou časťou Brno-Líšeň, v katastrálnom území obce Kanice. Vrch s vysielačom je vzdialený cca severovýchodne od centra Brna a je viditeľný z veľkej časti juhomoravskej metropoly.
História
Projekt železobetónovej veže pre účel šírenia televízneho signálu bol predstavený v roku 1961, samotná výstavba bola realizovaná národným podnikom „Pozemní stavby Brno“ v rokoch 1963-64. Veža s výškou 50 m je vybavená vnútorným schodišťom a bola dokončená a spustená do prevádzky 30. marca 1964, dlhé roky však išlo o vojenský objekt. Vo vrchnej časti je vybavená trojicou prstencových plošín, ktoré sú využívané na diaľkový prenos signálu retranslačnej siete, no i umiestnenie ďalších antén. Nosná konštrukcia antén je upevnená na veži, čím zvyšuje jej výšku na približne 80 metrov. K televíznemu pribudol časom i rozhlasový signál a o niečo neskôr začal vysielač šíriť aj signál digitálnej televízie.
Saint-Jean-d’Avelanne
Saint-Jean-d’Avelanne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vysílač Hády
Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:
Saint-Jean-d’Avelanne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vysílač Hády
Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+)
Multiplex vysiela na frekvencii 12D s výkonom 5 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie s presahom na Slovensko.
Prístup
K veži na vrch Hády vedie žltá turistická trasa z rázcestia na Veľkej Klajdovke na severnom okraji miestnej časti Brno-Líšeň. Prístup je možný aj po asfaltovej ceste, odbočujúcej z cesty Líšeň – Ochoz.
Mezozlúčenina
náhľad|300x300bod|Kyselina vínna má tri izoméry: dva enantioméry a jeden mezo izomér.
Pôvod mezozlúčenín
Medzi príklady patrí napríklad kyselina vínna, ktorá existuje v podobe troch stereoizomérov, ktoré možno znázorniť pomocou Fischerovej projekcie. Na obrázku nižšie sú v hornej časti štyri izoméry kyseliny vínnej, z čoho prvé dva sú mezozlúčeniny (izoméry 2R,3S a 2S,3R sú ekvivalentné) a druhé dva sú opticky aktívne enantioméry (izoméry 2R,3S a 2S,3S). Mezozlúčenina obsahuje rovinu symetrie, naznačenú prerušovanou červenou čiarou. Táto rovina ale nie je prítomná u enantiomérov, čo je naznačené červeným písmenom X. Po zrkadlení zlúčeniny cez túto rovinu, ktorá je kolmá na rovinu, v ktorej molekuly ležia, vzniká ten istý stereoizomér – to však neplatí pre enantioméry (ktoré sú si zrkadlovými obrazmi navzájom a nie sú zjednotiteľné). Mezozlúčeniny sú však odlišné od racemátu, ktorý obsahuje dva enantioméry v pomere 1:1, i keď mezozlúčeniny ani racemáty nie sú opticky aktívne a teda nie sú merateľné polarimetrom.
U všetkých mezozlúčenín musia mať dve stereocentrá aspoň dva zhodné substituenty. Aj keď je táto podmienka splnená, látka ešte nemusí byť mezozlúčeninou. Napríklad v prípade 2,4-pentándiolu majú obe stereogénne centrá (uhlíky C2 a C4) všetky substituenty rovnaké.
Keďže mezozlúčeniny majú zjednotiteľný zrkadlový obraz, zlúčenina s n chirálnymi centrami nemôže mať až 2n stereoizomérov (podľa Le Belovho-van ’t Hoffovho vzťahu), ak je jeden z izomérov mezozlúčeninou.
Mezozlúčenina nemusí mať rovinu symetrie. Môže mať aj stred inverzie alebo nevlastnú os symetrie. Existujú napríklad dva izoméry 1,4-difluór-2,5-dichlórcyklohexánu, ktoré sú mezozlúčeninami, ale ani jeden z nich nemá rovinu symetrie, alebo napríklad dva izoméry 1,2,3,4-tetrafluórspiropentánu, ktoré sú mezozlúčeninami. V niektorých konformáciách dokonca mezozlúčeniny nemusia mať žiadnu symetriu, ako je to napríklad u mezo-kyseliny vínnej v gauche konformácii. Molekuly bez symetrie sú chirálne. Prítomnosť rovnakého množstva opačných konformácií však opäť znamená, že roztok nebude stáčať rovinu polarizovaného svetla.
Cyklické mezozlúčeniny
Existujú i cyklické mezozlúčeniny, medzi ktoré patrí napríklad 1,2-substituovaný cyklopropán, ktorý má cis-izomér (ktorý má rovinu symetrie, takže je to mezozlúčenina) a dva trans-enantioméry:
Cis-steroizoméry 1,2-substituovaného cyklohexánu sa pri izbovej teplote väčšinou správajú ako mezozlúčeniny. Pri izbovej teplote sa totiž väčšina z nich rýchlo preklápa z jednej konformácie na druhú (okrem prípadov s objemnými substituentmi), takže sa tieto cis-izoméry správajú chemicky identicky, i pri reakciách s chirálnymi činidlami. Pri nízkych teplotách to však neplatí, pretože sa zvýši aktivačná energia preklápania kruhu, takže sa jednotlivé izoméry správajú ako enantioméry a s chirálnymi činidlami poskytujú rôzne produkty. Za zmienku takisto stojí, že i pri preklápaní kruhu sa nemení absolútna konfigurácia stereocentier.
Referencie
<references group="" responsive="1">
Petríkov vrch
Petríkov vrch je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Hraničné, približne severne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obcí Jarabina, Mníšek nad Popradom a Hraničné. Najbližším sídlom je východne ležiaci Mníšek nad Popradom, južne sa nachádza obec Hraničné, Kremná a Jarabina a juhozápadne Litmanová, severným smerom sa rozprestiera poľské mesto Piwniczna-Zdrój.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, Čergov, Bachureň, Levočské vrchy, Spišskú Maguru, Nízke a Vysoké Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia.
Saint-Jean-d’Hérans
Saint-Jean-d’Hérans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ludvík Černý
Ludvík Černý (* 16. august 1920, Praha – † 12. september 2003, Praha) bol český komunistický politik a manažér, primátor hlavného mesta Prahy v čase Pražskej jari. Vyštudoval reálku a kurz Vysokej školy ekonomického inžinierstva ČVUT. Po pôsobení v rôznych ekonomických a manažérskych funkciách sa stal 29. júna 1964 primátorom Prahy. Na tejto pozícii sa mu podarilo po rokoch zanedbávania zvýšiť finančné dotácie hlavnému mestu a začať sériu veľkých investičných akcií, predovšetkým výstavbu metra. V období Pražskej jari sa výraznejšie politicky neangažoval, po začatí normalizácie však na vlastnú žiadosť z postu primátora odišiel. Do odchodu do penzie potom pracoval ako predseda Československej obchodnej komory.
Poláček
Poláček môže byť:
Predmetné písmo
Predmetné písmo alebo predmetové písmo môže byť:
Bodliak lopúchovitý
Bodliak lopúchovitý je trváca bylina z  rodu bodliak (Carduus) z  čeľade astrovité (Asteraceae). Spolu s pichliačmi, lopúchmi a ďalšími príbuznými rodmi tvoria podčeľaď bodliakovaté. Bodliak lopúchovitý je pôvodný európsky druh, ktorý obľubuje vlhké stanovištia v podhorskom až v subalpínskom stupni.
Opis
Bodliak lopúchovitý je trváca bylina vysoká 60 až 200 cm. Byľ je priama, hore krátko rozkonárená, roztratene pavučinato chlpatá a až pod úbory úzko laločnato krídlatá. Mäkké ostne sú dlhé 1 až 1,5 mm.
Prízemné listy sú kopijovité a zúžené do krídlatej listovej stopky. Ružicové aj spodné byľové listy sú perovito dielne so 4 až 6 pármi laločnatých dielov. Horné listy sú nedelené a sú nepravidelne zúbkaté s ostňami do 2 mm. Listy sú na líci holé a na rube roztratene sivo chlpaté.
Sediace úbory sú nakopené po 2 až 5 na konci krátkych úzko krídlatých konároch. Zákrovy sú pologuľovité, s priemerom 15 až 35 mm, listene sú škridlicovité, v hornej tretine esovito prehnuté a zúžené do ostňa. Kvety sú purpurové, zriedka biele, veľké 14 až 16 mm. Nažky sú hladké, dlhé 3 až 4 mm s chocholčekom dlhým 8 až 12 mm.
Rozšírenie
Bodliak lopúchovitý je pôvodný druh rozšírený v celej Európe. U nás sa vyskytuje roztrúsene v hornatých oblastiach na celom území.
Ekológia
Bodliak lopúchovitý je častý druh vlhkých miest, najmä v pobrežných krovinách, riečnych údoliach a vo vlhkých lesoch v podhorskom až v subalpínskom stupni. Obľubuje vlhké až mokré, výživné, zásadité, častejšie vápenaté, humózne, hlinitopiesočnaté pôdy.
Na bodliaku zvykne parazitovať voška maková (Aphis fabae). Larvy aj dospelé jedince sa živia jeho rastlinnými šťavami, pričom vytvárajú aj väčšie kolónie, ktoré navštevujú mravce. Z dvojkrídlovcov druh Phytomyza cirsii vytvára na vrchnej strane listov kľukaté povrchové chodby, spravidla sledujúce okraj listov, ktoré sa postupne sfarbujú do siva až žlta.
Saint-Jean-de-Bournay (obec)
Saint-Jean-de-Bournay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lompnas
Lompnas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Lompnas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Receptor spriahnutý s G-proteínmi
Receptor spriahnutý s G-proteínmi je membránový receptor. Rozdeľuje sa na 6 tried (A až F), z ktorých u človeka sú najvýznamnejšie prvé tri (A, B a C).
Lompnas
Obyvateľstvo
Lompnas má 148 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Receptor spriahnutý s G-proteínmi
Štruktúra
Ide o glykoproteíny prechádzajúce 7-krát plazmatickou membránou.
Funkcie
Aktivujú veľké množstvo G-proteínov, ktoré následne aktivujú veľké množstvo enzýmov a následných metabolických kaskád: adenylátcyklázu, rôzne druhy fosfolipáz (A2, C), fosfodiesterázu cGMP a ďalšie. Okrem toho priamo či nepriamo aktivujú i iónové kanály.
Roháč (vrch v Súľovských vrchoch, 803 m)
Poloha
Nachádza sa na severovýchode centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obcí Podhorie a Paština Závada. Vrcholom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Súľovské skaly, ktorá patrí do CHKO Strážovské vrchy. Najbližšími sídlami sú východným smerom položená Lietavská Závadka a Podhorie, južne situovaná obec Súľov-Hradná a severozápadne ležiace Hlboké nad Váhom.
Opis
Skalnatý masív je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie cez Žibrid a Kečku  na Brezovú horu. Západným smerom je v sedle Pod Roháčom prepojený so susedným hrebeňom, vedúcim od ruiny Súľovského hradu k hradu Hričov. Východným susedom je vrch Požiar, južným smerom leží Kečka a západným vrch Brada. Juhozápadné svahy klesajú do Súľovskej kotliny a práve v tejto časti masívu sa nachádza jaskyňa Šarkania diera. Svahy odvodňujú prítoky Hradnianky na juhu, prítoky Lietavky na východe a Hlbocký potok na severozápade. Vrcholom vedie značený chodník z Lietavskej Závadky do sedla Pod Roháčom.
Zaujímavosťou je, že dva ďalšie vrchy s rovnakým názvom ležia v Súľovských vrchoch len niekoľko kilometrov južne; prvý Roháč (vrch v Súľovských vrchoch, 720 m) nad obcou Podskalie, druhý Roháč (vrch v Súľovských vrchoch, 571 m) nad obcou Prečín.
Výhľady
Vrchol je pokrytý hustým porastom, znemožňujúcim súvislejší rozhľad. Obmedzený, no zaujímavý je možný najmä zo skalných brál, poskytujúcich výhľad najmä na okolité vrchy Súľovských vrchov a blízku Súľovskú kotlinu. Pri dobrých podmienkach možno z vhodných lokalít zhliadnuť Lúčanskú Fatru, Strážovské vrchy, časť Kysuckej vrchoviny, Krivánskej Fatry a Javorníkov, nezriedka tiež Lysú horu či Veľkú Raču.
Prístup
Na vrchol vedie značený turistický chodník z Lietavskej Závadky, na ktorý sa dá pripojiť zo sedla Pod Roháčom alebo Roháčskeho sedla.
Rároh
Rároh alebo rároha môže byť:
Saint-Jean-de-Moirans
Saint-Jean-de-Moirans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viktor Fasth
Viktor Fasth (* 8. august 1982, Kalix, Švédsko) je bývalý profesionálny švédsky hokejový brankár, ktorý naposledy hral za klub AIK Stockholm v lige Elitserien.
Kariéra
Svoju profesionálnu hokejovú kariéru začal v sezóne 2000 – 01 v tíme Brooklyn Tigers. Potom hral za Vänersborgs HC, Tvåstad Cobras, Tingsryds AIF a Växjö Lakers. Počas sezóny 2008 – 09 chytal iba v deviatich zápasoch kvôli zraneniu a v pozícii jednotky tímu Växjö Lakers ho vystriedal Christoffer Bengtsberg. V nasledujúcej sezóne 2009 – 10 nastal v jeho kariére prielom potom, ako bol najlepším v percentuálnej úspešnosti chytených striel nižšej švédskej ligy Allsvenskan. Na jar roku 2010 bol prijatý do tímu AIK Stockholm, ktarý hral najvyššiu švédsku ligu Elitserien a vytvoril tam brankárske duo s brankárom Christopherom Heino-Lindbergom. Vo svojej premiérovej sezóne 2010 – 11 v Elitserien zaznamenal úspech a pomohol klubu AIK zo Stockholmu do semifinále v play-off, kde vypadli s tímom Färjestads BK. Za svoje výkony získal cenu Honken Trophy pre najlepšieho brankára ligy. V sezóne 2010 – 11 sa stal tiež reprezentačným brankárom švédskeho národného hokejového mužstva a na medzinárodnej scéne debutoval 6. apríla 2011 proti Nemecku. V roku 2011 tiež dostal cenu Goldpucken. Na konci sezóny bol nominovaný do švédskej reprezentácie pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2011 na Slovensku, kde sa stal vicemajstrom sveta a získal cenu za naužitočnejšieho hráča tohto šampionátu.
Prezidentské voľby v USA v roku 2016
náhľad|Výsledky volieb v jednotlivých okresoch, Trump červenou farbou, Clintonová modrou. Prezidentské voľby v Spojených štátov amerických v roku 2016 boli v poradí 58. nepriame prezidentské voľby v USA. Konali sa 8. novembra 2016. Ich víťazom sa stal Donald Trump, ktorý porazil demokratickú kandidátku Hillary Clintonovú.
Občania svojimi hlasmi vybrali voliteľov kandidátov, ktorí potom ako členovia Zboru voliteľov zvolili v poradí 45. prezidenta a 48. viceprezidenta Spojených štátov.
Donald Trump zložil prezidentskú prísahu tradične 20. januára 2017.
Kandidáti
Medzi významnými kandidátmi, ktorí oznámili kandidatúru boli:
Kandidát na viceprezidenta: Tim Kaine
náhľad|[[Tim Kaine, bývalý guvernér štátu Virgínia a jej súčasný senátor, bol kandidátom na viceprezidenta za Demokratickú stranu.]] Hillary Clintonová oznámila 23. júla 2016, že jej kandidátom na viceprezidenta sa stal senátor za štát Virgínia Tim Kaine.
Potenciálni kandidáti
Nasledujúce osoby boli spomenuté ako možní kandidáti na úrad viceprezidenta USA v rámci kandidatúry Hillary Clintonovej:
Republikánska strana
Na clevelandskom nominačnom zjazde konanom 18.-21. júla 2016 v Quicken Loans Arena bol za prezidentského kandidáta vybraný Donald Trump a na úrad viceprezidenta potvrdený Mike Pence. Cleveland hostil republikánsky zjazd tretíkrát v histórii a prvýkrát od roku 1936. Kvórum k zisku nominácie z 2 472 prítomných delegátov činilo 1 237 hlasov.
Kandidáti
Medzi významnými kandidátmi, ktorí oznámili kandidatúru, boli:
Kandidát na viceprezidenta: Mike Pence
náhľad|Guvernér Indiany [[Mike Pence bol Donaldom Trumpom oficiálne predstavený za spolukandidáta a prípadného viceprezidenta Spojených štátov počas tlačovej konferencie v New Yorku]]
Niekoľko veľkých amerických médií už 14. júla 2016 oznámilo, že sa spolukandidátom stane guvernér Mike Pence. Túto informáciu Donald Trump potvrdil o deň neskôr na svojom twitterovom účte a dodal, že k formálnemu oznámenia dôjde 16. júla počas tlačovej konferencie. na manhattanskej tlačovke potom Mike Pence vyhlásil, že mu Trumpov volebný štáb oznámil dátum jeho výberu, ku ktorému došlo 13. júla. Po víťazstve Donalda Trumpa v prezidentských voľbách je Mike Pence designovaným viceprezidentom USA.
Zúžený výber
V júli 2016 Trump zúžil výber možných spolukandidátov (tzv. Running mates) na tri osoby.
Debaty prezidentských volieb
Dňa 23. septembra 2015 boli uverejnené informácie k trom prezidentským debatám a jednej diskusie viceprezidentských kandidátov. Podľa prieskumu agentúry Rasmussen Report bola väčšina amerických voličov presvedčená, že moderátori budú v debatách straniť Hillary Clintonovej.
Priebeh volieb
Medzi 1. februárom a 14. júnom 2016 prebiehali v päťdesiatich štátoch Únie, Kolumbijskom dištriktu a amerických teritóriách primárky a tzv. kaukusy - volebné zhromaždenie občanov, v ktorých boli registrovanými voličmi nepriamo volení či vybraní prezidentskí nominanti republikánov a demokratov určením delegátov. Na celostraníckych konventoch potom takto určení delegáti, v prípade Demokratov aj superdelegátov zvolili nominanta na úrad prezidenta, a následne aj na úrad viceprezidenta, ktorí boli následne vyslaní do hlavného súboja v novembri. Zjazd republikánskych delegátov sa konal medzi 18. a 21. júlom 2016 v Clevelande, kým konvent Demokratov sa uskutočnil medzi 25. a 28. júlom 2016 v najväčšom pennsylvánskom meste Philadelfia.
Podnikateľ a televízna hviezda Donald Trump sa oficiálne stal republikánskym kandidátom 19. júla 2016, potom čo porazil dvoch zvyšných rivalov, senátora Teda Cruza a guvernéra Johna Kasicha, v republikánskych primárkach. Bývalá ministerka zahraničných vecí a prvá dáma Hillary Clintonová sa stala kandidátom Demokratickej strany 26. júla 2016, potom čo porazila vermontského senátora Bernieho Sandersa v straníckych primárkach. Stala sa tak prvou ženou v histórii Spojených štátov, ktorej sa podarilo docieliť nomináciu v rámci veľkej politickej strany. Takisto je to prvýkrát od roku 1944, kedy obe hlavné strany zastupovali kandidáti z rovnakého štátu.