cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taisen Dešimaru
Biografia
Jasuo Dešimaru sa narodil neďaleko miesta Saga v Japonsku. V mladosti sa mu dostalo samurajskej výchovy od jeho dedka. Silno ho ovplyvnila aj hlboká viera jeho matky.
Na prvom seššine, priamo počas zezenu, po nepozornosti kjósaku (funkcia v tradícii zenu), došlo k potýčke medzi Dešimaurom a kjósaku.
Keď v roku 1941 vstúpilo Japonsko do vojny, Dešimaru musel opustiť ženu a syna, ktorý sa mu práve narodil, a odišiel na päť rokov do Indonézie. Krutosti vojny na ňom zanechali nezmazateľné stopy. Po vojne sa vrátil do Japonska a ku Kódó Sawakimu, a zostal s ním až do jeho smrti v roku 1965.
Tesne pred majstrovou smrťou prijal od Sawakiho mníšske vysvätenie denkai s menom Mokudó Taisen, čo znamená „Sieň ticha“, „Pustovník pokoja“ a zároveň dostal najvyššie vysvätenie školy Sótó, tzv. šihó, ktoré mu bolo neskôr potvrdené aj majstrom Reirin Jamadom. Následne vypočul majstrove prianie šíriť zenové učenie v Európe.
V roku 1967 prišiel na pozvanie skupiny makrobiotikov, vlakom naprieč transsibírskou magistrálou, do Paríža, kde sa ubytoval v miestnom makrobiotickom obchode, kde si na živobytie zarábal japonskými masážami Shiatsu a hodinami kaligrafie. Začal učiť zen a predávať tak učenie svojho majstra. Za krátku dobu vytvoril veľkú skupinu praktikujúcich, usporadúval veľké ústrania (seššiny), písal knihy, učil, odkazoval zazen a založil asociáciu: Association Zen Internationale.
Jeho záverečné slová v príhovore pre žiakov boli:
Knihy
Preklady v českom jazyku:
Originály:
Protipožiarna ochrana
Protipožiarna ochrana môže byť:
Hen 3-1357
Hen 3-1357 alebo hmlovina Stingray je najmladšia známa planetárna hmlovina. Nachádza sa v súhvezdí Oltár na južnej oblohe. Od našej sústavy je vzdialená 18 tisíc svetelných rokov a jej priemer dosahuje osem stotín svetelného roku, čo je zhruba desatina rozmeru, ktorý dosahujú typické planetárne hmloviny. Pomenovaná je podľa paryby raje (angl. Stingray), ktorej tvar pripomína.
História pozorovaní
Predchodca tejto hmloviny bol prvýkrát zaznamenaný v katalógu z roku 1967 od Karla Gordona Heniza, kde bol klasifikovaný ako hviezda s H-alfa emisnými čiarami, spektrálneho typu B, na základe fotografických platní z rokov 1949 až 1951. Spektrum hviezdy získané v roku 1971 ukázalo, že hviezda je červený nadobor na asymptotickej vetve obrov. V tomto období ešte hviezda nedokázala svojím žiarením ionizovať plyn okolo seba, preto zatiaľ išlo len o protoplanetárnu hmlovinu. Analýzou dát z družice IRAS získaných v roku 1989 už boli v spektre hviezdy pozorované emisie typické pre planetárnu hmlovinu. Keďže hmlovina bola ešte mladá a malá, pozorovania zo zemského povrchu nedokázali odhaliť jej štruktúru. Prvýkrát bola pozorovaná v roku 1994 pomocou Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu. Ďalšie pozorovanie z roku 2002 odhalilo výrazný nárast teploty centrálnej hviezdy až o 40 tisíc stupňov, v porovnaní s rokom 1971. Odborníkov tento (na vesmírne pomery) náhly nárast teploty prekvapil. V roku 2014 astronómovia prišli s teóriou, že pozorované správanie hviezdy je možné zdôvodniť prvou fázou héliového záblesku, kedy sa hviezda scvrkáva a zahrieva. Ďalšie pozorovanie v roku 2016 túto teóriu podporilo. V porovnaní s predchádzajúcimi pozorovaniami hmlovina výrazne zoslabla a niektoré jej štruktúry prestali byť viditeľné. Toto zoslabnutie bolo spôsobené zmenou vo vyžarovaní červeného nadobra, ktorý sa začal rozpínať a ochladzovať, čo zodpovedá druhej fáze héliového záblesku.
Jadro planetárnej hmloviny
V strede hmloviny sa nachádza dvojhviezdny systém. Hlavná zložka má jasnosť 15 magnitúd a jej sprievodca 17 magnitúd. Ich uhlová vzdialenosť je 0,3″. Hviezdy okolo seba obiehajú s periódou 100 000 rokov po obežnej dráhe s priemerom okolo 2100 AU. Vzájomnou interakciou týchto dvoch hviezd vznikol taký komplexný tvar hmloviny, aký pozorujeme.
Význam
Pozorovania tejto hmloviny sú dôležité z dvoch dôvodov. Prvý krát v histórii sa podarilo pozorovať priebeh héliového záblesku v hviezde v oboch fázach, teda fázu scvrkávania a zahrievania, a následne fázu rozpínania a ochladzovania hviezdy. Zároveň sme mohli pozorovať vznik tejto hmloviny spolu s tým, ako hmlovinu ovplyvňuje vývoj jej centrálnej hviezdy.
Prekročenie Rubikonu
Fráza „prekročenie Rubikonu“ je ustálené slovné spojenie s významom prejsť cez bod odkiaľ už niet návratu. Spája sa s historickou udalosťou, prekročením rieky Rubikon Júliom Caesarom začiatkom januára 49 pred n.l. Presný dátum nie je známy, no vedci predpokladajú, že išlo o noc z 10. na 11. januára. Tento dátum určujú na základe rýchlosti, akou mohli poslovia v tom čase cestovať.
Prekročením rieky Rubikon Caesar vyvolal občiansku vojnu, v ktorej napokon zvíťazil a stal sa doživotným diktátorom (dictator perpetuo). V tom čase bol Caesar menovaný za guvernéra nad regiónom, ktorý siahal od južnej Galie po Ilýriu. Keď sa skončilo obdobie, na ktoré bol za guvernéra menovaný, Rímsky senát nariadil Ceasarovi rozpustiť armádu a vrátiť sa do Ríma. Keďže priviesť armádu na územie Itálie (ktorej severná hranica bola vyznačená riekou Rubikon) bolo protizákonné, prekročením Rubikonu na čele armády sa Ceesar dopustil povstania, zrady a faktického vyhlásenia vojny štátu. Podľa niektorých autorov pred prekročením Rubikonu vyslovil slávnu vetu alea iacta est (kocky sú hodené).
Historické pozadie
Guvernéri rímskych provincií mali obmedzené impérium (čo možno približne preložiť ako „právo veliť“), ktoré platilo v danej provincii, prípadne viacerých provinciách. Guvernéri zároveň slúžili ako generáli rímskej armády na území, ktoré spravovali. Rímske právo presne stanovovalo, že iba volení predstavitelia (konzuli a prétori ) mohli držať impérium v Itálii. Ktokoľvek by vstúpil do Itálie na čele svojich jednotiek, strácal svoje impérium, a preto už nemohol legálne veliť žiadnym jednotkám.
Uplatňovanie impéria, keď to zákon zakazuje, bolo hrdelným zločinom. Rovnako bolo hrdelným zločinom aj poslúchať príkazy veliteľa, ktorý legálne nedisponoval impériom. Teda v prípade, že na územie Itálie vstúpil generál na čele armády, generál aj jeho vojaci sa dostali mimo zákon a boli automaticky odsúdení na smrť. Generáli mali povinnosť pred vstupom na územie Itálie rozpustiť svoje armády.
Július Caesar
V januári 49 pred n.l. Gaius Július Caesar prekročil Rubikon na čele jedinej légie, Legio XIII, a vydal sa na juh z Predalpskej Galie do Itálie, s cieľom dostať sa do Ríma. Tým úmyselne porušil rímsky zákon týkajúci sa impéria a ozbrojený konflikt s rímskou mocou bol nevyhnutný. Rímsky historik Suetonius opisuje, že Caesar ešte keď sa blížil k rieke, nebol pevne rozhodnutý, čo spraví. Prechod cez Rubikon pripisuje nadprirodzenému zjaveniu. Podľa historických zdrojov po slávnom prechode cez rieku 10. januára Caesar večeral so Sallustom, Hirtiusom, Oppiom, Luciusom Balbusom a Sulpicom Rufusom.
José Figueroa Alcorta
José Maria Cornelio Figueroa Alcorta (* 20. november 1860, Córdoba – † 27. december 1931, Buenos Aires) bol argentínsky politik, právnik a novinár. V roku 1906 sa stal 11. prezidentom Argentínskej republiky. Vzhľadom na rôzne štátne zriadenia Argentíny v minulosti je považovaný za 16. prezidenta krajiny. Pred tým pôsobil ako viceprezident štátu a guvernér provincie Córdoba. Po odchode z funkcie prezidenta pôsobil ako sudca argentínskeho najvyššieho súdu, následne sa stal jeho predsedom.
Životopis
O moc v strane ale i krajine súperili predovšetkým bývalí prezidenti Julio Argentino Roca a Carlos Pellegrini. Vďaka ich dohode sa nakoniec Quintana stal v októbri 1904 prezidentom a Figueroa Alcorta jeho viceprezidentom. V roku 1905 vyvolala hlavná opozičná strana Radikálna občianska únia nepokoje v snahe dosiahnuť zmenu dovtedajšieho volebného systému, ktorý bol poznačený pravidelnými manipuláciami a volebnými podvodmi. Nepokoje však vláda rýchlo potlačila, napriek tomu prezident túto zložitú situáciu zvládal iba ťažko, čo sa prejavilo negatívne na jeho zdravotnom stave. Nasledoval neúspešný pokus o atentát na Quintanu, po ktorom už nebol Quintana psychicky schopný vykonávať svoj úrad. V januári 1906 tak jeho kompetencie prevzal viceprezident Figueroa Alcorta, prezident odišiel na svoj statok, kde následne 12. marca 1906 zomrel. Viceprezident sa tak stal automaticky prezidentom krajiny. Figueroa Alcorta sa snažil o väčšiu mieru politickej autonómie, pretože bývalý prezident Roca postupne strácal svoj vplyv. Musel však čeliť množstvu politických tlakov, hlavne na zmenu volebného systému. Z ekonomického hľadiska malo veľký význam objavenie ropy pri meste Comodoro Rivadavia v roku 1907. Nové náleziská boli síce na ropu pomerne bohaté, no hlavným exportným artiklom zostávali poľnohospodárske produkty a mäso. Aj prezident Figueroa Alcorta pokračoval v podpore rozširovania železničnej siete, ktorej dĺžka ďalej rapídne rástla. Na medzinárodnej úrovni pokračovalo súperenie so susednou Brazíliou, čo sa prejavovalo aj v pretekoch v zbrojení v rámci námorných síl oboch štátov. Za najväčší úspech politiky prezidenta Figueroa Alcortu sa považuje ukončenie politickej dominancie bývalého prezidenta Rocu, ktorého posledných stúpencov odstavil v roku 1908. To umožnilo neskoršie reformy, aj zmierenie s ľavicou na čele s Radikálnou občianskou úniou a jej vodcom Hipólitom Yrigoyenom. Aby národné zmierenie prezident výrazne podporil, vyhlásil amnestiu pre ľudí, ktorí sa zúčastnili neúspešnej revolúcie z roku 1905. Následne predstavil návrhy na nový volebný program, ktorý sa však nestretol s úspechom. Veľkú podporu našiel prezident u vplyvného politika Roqueho Sáenza Peñu. Práve jeho v nasledujúcich voľbách podporil Figueroa Alcorta ako kandidáta na prezidenta. V roku 1910 sa konali nové prezidentské voľby, v ktorých favorit prezidenta Figuerou Alcortu Roque Sáenz Peña vyhral a následne sa stal prezidentom.
Po odchode z funkcie prezidenta bol Figueroa Alcorta vymenovaný za veľvyslanca v Španielsku. V roku 1915 sa stal sudcom argentínskeho najvyššieho súdu, v októbri 1929 jeho predsedom. Túto funkciu vykonával až do svojej smrti dňa 27. decembra 1931, pochovaný je v Buenos Aires.
The Nice
The Nice bola anglická progresívna rocková skupina aktívna koncom 60. rokov 20. storočia. Títo hudobníci spájali rock, jazz a klasickú hudbu. Bola to prvá komerčne úspešná hudobná skupina, v ktorej účinkoval klávesista Keith Emerson.
Skupina The Nice sa v roku 2002 nakrátko zreformovala aby spolu absolvovala sériu koncertov.
Vergt (obec)
Vergt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montonvillers
Montonvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sienkiewiczova ulica
Sienkiewiczova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Henryka Sienkiewicza (1846 – 1916), poľského spisovateľa.
Tvorí spojnicu medzi Alžbetínskou a Bezručovou, je rovnobežná s Gajovou a Dobrovičovou. Počas Rakúsko-Uhorska mala názov Rakovszky-Gasse (Rakovszky István-utca) a patrila do mestskej časti Mesto Františka Jozefa.
Národné kultúrne pamiatky
Na ulici sa nachádzajú dve národné kultúrne pamiatky – budovy s číslami 1 a 2. Na Sienkiewiczovej 1 sa nachádza Palác Robotníckej zdravotnej poisťovne postavený v eklektickom slohu. Na Sienkiewiczovej 2 stojí nájomný dom so záhradou. Obe budovy boli postavené začiatkom 20. storočia.
Korýtko
Korýtko môže byť:
Vergt-de-Biron
Vergt-de-Biron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morchain
Morchain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ledovyj dvorec Viťaz
Ledovyj dvorec Viťaz je multifunkčná aréna v Podoľsku, v Rusku. Bola postavená v roku 2000. Kapacita je 5 500 miest na sedenie. Od roku 2013 tu hráva klub KHL, CHK Viťaz.
V komplexe sa nachádzajú dve budovy, vo vedľajšej je chladiaca súprava a fitness centrum. V hlavnej budove sú okrem klziska reštaurácia s 45 miestami, kaviareň pre novinárov a päť bistier. K dispozícii sú tiež tri veľkoplošné obrazovky.
Richard Yates
Richard Yates (* 3. február 1926, Yonkers, New York, USA - † 7. november 1992, Birmingham, Alabama, USA) bol americký spisovateľ. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patrí románový debut Núdzový východ, ktorý sa v roku 2008 dočkal filmového spracovania s Leonardom DiCapriom a Kate Winslet v hlavných rolách. Hoci sa všetka tvorba z Yatesovho pera stretala s priaznivou odozvou kritikov, za života spisovateľ nedosiahol komerčný úspech.
Život
Narodil sa v meste Yonkers. Pochádzal z nestabilnej rodiny, jeho rodičia sa rozviedli už keď mal tri roky, a preto strávil takmer celé detstvo sťahovaním z jedného mesta do druhého. Neskôr študoval na chlapčenskej strednej škole v Avone v Connecticute. Po dokončení štúdií sa pridal k americkej armáde a počas druhej svetovej vojny slúžil vo Francúzsku, Belgicku a Nemecku, zúčastnil sa Bitky o Ardeny. Po skončení bojov sa vrátil naspäť do New Yorku.
V Spojených štátoch sa zamestnal ako novinár a istý čas písal prejavy pre Roberta Kennedyho. Živil sa tiež ako učiteľ tvorivého písania Kolumbijskej univerzite a iných vysokoškolských inštitúciach. Polroka pracoval aj v Hollywoode nad scenárom filmu, ktorý ale nikdy nevznikol. V roku 1961 vydal svoje prvé dielo, román Revolutionary Road, ktorý sa dočkal kladného prijatia zo strany kritikov a zaradil sa medzi finalistov prestížneho literárneho ocenenia National Book Award. Práve vysoké hodnotenie debutového románu vynieslo Yatesovi pracovné príležitosti na univerzite či vo filmovej brandži. V nasledujúcich rokoch až do svojho skonu stihol publikovať šesť ďalších románov a dve zbierky poviedok. Zomrel v novembri 1992 na poškodenie pľúc po podstúpenej operácii. Richard Yates bol dvakrát ženatý, s oboma manželkami sa ale rozviedol.
Al Jarreau
Alwin Lopez „Al“ Jarreau (* 12. marec 1940, Milwaukee, USA† 12. február 2017, Los Angeles, USA) bol americký džezový spevák.
Narodil sa ako piaty zo šiestich súrodencov do hudobnej rodiny (otec spieval a matka hrala na klavír v kostole). Svoj prvý album nazvaný We Got By vydal v roku 1975. Neskôr vydal rad ďalších albumov. Bol tiež jedným zo spevákov piesne „We Are the World“ (1985). Počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými hudobníkmi, medzi ktorých patrili napríklad Dean Parks, Christian McBride, Quincy Jones, Larry Goldings a Chick Corea. Bol držiteľom siedmich cien Grammy.
Bill Skarsgård
Bill Skarsgård, celým menom Bill Istvan Günther Skarsgård (* 9. august 1990, Vällingby, Švédsko) je švédsky herec. Stvárnil postavu Pennywisea v hororovom filme It (2017) a It 2: Chapter 2 (2019).
Životopis
Narodil sa hercovi Stellanovi Skarsgårdovi a lekárke My Skarsgårdovej. Má sedem súrodencov.
Kariéra
V roku 2010 hral vo filme Simple Simon, za ktorú bol v roku 2011 nominovaný na cenu Guldbagge. Od roku 2013 hral v televíznom seriáli Hemlock Grove.
Do širšieho podvedomia sa dostal vďaka úlohe Pennywisea vo filme It z roku 2017. Film bol natočený podľa knižnej predlohy Stephena Kinga. Stvárnenie Pennywisea ocenili aj filmový kritici. V roku 2019 si úlohu zopakoval vo filme It 2: Chapter 2.
Osobný život
V októbri 2018 sa mu narodila dcéra, ktorú porodila švédska herečka Alida Morbergová.
Amfikrates (sochár)
Amfikrates bol grécky sochár v 6. stor. pred Kr.
Amfikrates bol aténsky sochár (bronziar), ktorý bol podľa Plínia autorom bronzovej levice (podľa legendy, levice bez jazyka ) umiestnenej v blízkosti vstupnej brány na aténsku Akropolu, zvanej Propylaje.
Pausanias o tejto soche uviedol: „''...až kým Hippias pre zavraždenie Hipparcha neobrátil svoj hnev proti mnohým iným a hlavne proti žene menom Leaina (Levica). Túto totiž, keď Hipparchos zomrel – hovorím to, čo som nikde nečítal, ale väčšina Aténčanov tomu verí – Hippias mučil tak, až ju usmrtil, pretože sa dozvedel, že bola priateľkou (héterou) Aristogeitóna (jedného z tyranobijcov), domnieval sa, že o sprisahaní vedela. Keď potom Peisistratovci prestali byť tyranmi, postavili Aténčania onej žene bronzovú levicu a vedľa ... “'' Polyainos uvádza, že Leaina si vlastnou rukou vyrezala jazyk, aby sa počas mučenia nevedela priznať.
Brighton & Hove Albion FC
Brighton and Hove Albion FC (celým názvom Brighton and Hove Albion Football Club) je profesionálny anglický futbalový klub sídliaci v meste Brighton. Domáce zápasy hrajú na štadióne Falmer. S kapacitou 31 800 miest je to 21. najväčší štadión v Anglicku.
Založenie a prvé desaťročia (1901–1972)
Brighton & Hove Albion FC bol založený v roku 1901 a o 19 rokov neskôr, v roku 1920, boli vybraní do novej tretej divízie futbalovej ligy – predtým boli členmi Južnej ligy. V Južnej lige vyhrali svoju doteraz jedinú domácu trofej, FA Charity Shield (dnes FA Community Shield), o ktorú v tom čase bojovali šampióni Južnej ligy. Brighton je tak jediný klub v Anglicku, ktorý nikdy nevyhral Premier League alebo FA Cup ale vyhral Communnity Shield.
Po prechode do regionalizovanej tretej divízie juh v roku 1921 zostali v tejto divízii až do sezóny 1957/1958, kedy vyhrali titul a zabezpečili si postup do druhej divízie v rovnakom čase, ako sa regionalizovaná severná a južná divízia deregionalizovala do tretej a štvrtej divízie pre sezónu 1958/1959. Albion si udržal svoj druhostupňový status až do zostupu v roku 1962, pričom v roku 1963 utrpel postupný zostup a prvýkrát sa spadol až do štvrtej ligy. V rokoch 1964–1965 vyhrali titul štvrtej divízie a zostali v tretej divízii až do roku 1972, keď si z druhého miesta zabezpečili postup späť do druhej ligy.
Presťahovanie sa na nový štadión a postup pod Hughtonom (2011–2017)
Falmer Stadium hostil svoj prvý ligový zápas v úvodný deň sezóny 2011 – 2012 proti Doncaster Rovers. Zápas sa skončil víťazstvom 2:1 pre Albion.
V sezóne 2012/13 skončil Brighton na 4. mieste a prehral v semifinále Championship play-off proti Crystal Palace. Poyet bol suspendovaný ako tréner po kontroverzných vyjadreniach a komentároch v jeho pozápasovom rozhovore a neskôr bol nahradený Óscarom Garcíom.
V posledný deň sezóny 2013/2014 Brighton porazil Nottingham Forest 2-1 s víťazným gólom v poslednej chvíli, ktorý strelil Leonard Ull a klub si zabezpečil 6. miesto. To znamenalo že si opäť zahral semifinále play-off o postup do Premier League. Po prehre s Derby County v semifinále Championship play-off tréner García odstúpil. Sami Hyypiä bol vymenovaný za trénera pre sezónu 2014-15, ale už po štyroch mesiacoch odstúpil pre zlé výsledky a nahradil ho Chris Hughton.
V nasledujúcej sezóne Brighton mal opäť vyhliadky na postup do Premier League. Vyhral 21 zápasov v rade bez prehry. V posledný deň sezóny cestoval Brighton do Middlesbrough a potreboval vyhrať, aby si zabezpečil postup do Premier League, no remíza 1:1 znamenala 3. miesto a postup do play-off, kde porážka proti Sheffield Wednesday bola pre Brighton tretím prehraným semifinále play-off v Championship v štyroch sezónach.
Návrat do Premier League a postup do Európy (2017–)
Prvá sezóna Brightonu v Premier League bola z veľkej časti úspešná, klub sa v sezóne niekoľkokrát dostal do hornej polovice tabuľky. Napriek tomu, že bol v januári jeden bod nad pásmom zostupu, víťazstvá nad Arsenalom a Manchestrom United v posledných mesiacoch sezóny klubu pomohli zabezpečiť si 15. miesto v tabuľke.
Klub prežil ťažkú ​​druhú sezónu v najvyššej divízii a tesne sa vyhol zostupu keď v lige skončil na 17. mieste. V FA Cupe sa Brighton dostal do semifinále prvýkrát od roku 1983 ale prehral 1:0 proti Manchestru City. Hughton bol po skončení sezóny prepustený kvôli zlým výsledkom.
Po Hughtonovom prepustení bol tréner Swansea Graham Potter vymenovaný za nového hlavného trénera so štvorročnou zmluvou. Potter predĺžil zmluvu o ďalšie dva roky v novembri 2019. Od marca do júna 2020 bola sezóna prerušená z dôvodu pandémie COVID-19. Brighton skončil v prvých dvoch Potterových sezónach na 15. a 16. mieste.
V sezóne 2021/2022 sa klub umiestnil na deviatom mieste v Premier League, čo bolo v tej dobe pre Brighton najvyššie ako kedy v najvyššom anglickom futbale skončil, s rekordným počtom 51 bodov. V septembri 2022 Potter opustil klub a stal sa hlavným trénerom Chelsea po prepustení Thomasa Tuchela.
18. septembra 2022 Brighton oznámil príchod Roberta De Zerbiho ako nového hlavného trénera klubu. Ligová sezóna bola prerušená kvôli Majstrovstvám sveta vo futbale v roku 2022, na ktorých štartoval stredopoliar Brightonu Alexis Mac Allister a asistoval vo finále pri víťazstve Argentíny. Klub sa mohol radovať, že mal vo svojom kádri majstra sveta. Brighton dosiahol svoje druhé semifinále FA Cupu za štyri sezóny, ale prehral na penalty proti Manchestru United po remíze 0:0.
21. mája 2023 sa Brighton po prvý raz vo svojej histórii kvalifikoval do európskeho futbalu'víťazstvom 3:1 nad Southamptonom. Ostávalo už len zistiť či sa v ďalšej sezóne predstaví v Európskej lige UEFA alebo Európskej konferenčnej lige UEFA O tri dni neskôr, po remíze 1:1 s Manchestrom City, si Brighton postup do skupinovej fázy Európskej ligy UEFA 2023-24. Brighton ukončil sezónu s rekordným počtom 62 bodov a novým rekordným umiestnením v tabuľke – šiestym miestom.
Aktuálna súpiska
Legenda: B – Brankár, O – Obranca, Z – Záložník, Ú – Útočník
Verteillac (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morcourt (Somme)
Morcourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Billie Jean
"Billie Jean" je skladba, ktorú napísal a naspieval americký spevák Michael Jackson. Skladba bola vydaná vydavateľstvom Epic Records 2. januára 1983, ako druhý singel z jeho šiesteho štúdiového albumu Thriller (1982). "Billie Jean" bol jednou z najpredávanejších skladieb v roku 1983 a stal sa najpredávanejšou skladbou Jacksona v jeho sólovej kariére. Pomohol albumu Thriller stať sa najpredávanejším albumom všetkých čias. V Spojených štátoch sa držal v Billboard Hot 100 na prvej priečke po sedem týždňov. Taktiež sa stal číslom jeden v Spojenom kráľovstve a v niekoľkých iných európskych krajinách. Skladba bola ocenená mnohými cenami, vrátane dvoch cien Grammy a American Music Award. Rolling Stone v roku 2004 zaradil „Billie Jean“ na 58. priečku v zozname „500 najväčších piesní všetkých čias“.
Skladba je o žene (Billie Jean), ktorá strávila vášnivú noc s rozprávačom. Ona tvrdí že je otcom jej novorodenca, ale on trvá na tom, že to nie je jeho syn. Skladba ale necháva otvorené možnosti o tom, či je alebo nie je jeho otcom.
Škľabka
Škľabka (zastarano: škebľa ) môže byť:
Miloslav Starosta
Prof. Miloslav Starosta Mgr. art. (* 31. august 1940, Bratislava† 16. marec 2020, Bratislava) bol slovenský klavirista, pedagóg, historik, publicista a prekladateľ. Celá jeho životná dráha vychádzala z hlbokého poznania, uberala sa po stopách činov hudobných majstrov a mysliteľov minulosti, v úsilí po rozvíjaní i potrebnej aktualizácii ich diel a odkazov, pre osoh a povznesenie prítomných a budúcich generácií pokračovateľov.
Život a vzdelanie
Základy v klavírnej hre získal u Ilzy Vilímovej. Študoval na gymnáziu, neskôr hru na klavíri (u prof. Anny Kafendovej), dirigovanie (u prof. Imricha Križana a prof. Kornela Schimpla) i kompozíciu (u prof. Andreja Očenáša) na bratislavskom Štátnom konzervatóriu (19571961) a na Vysokej škole múzických umení v Bratislave (19611965) u prof. Anny Kafendovej.
Roku 1957 získal 1. cenu na súťaži mladých klaviristov v Ostrave, roku 1960 2. cenu na Súťaži československých konzervatórií v Brne. Zúčastnil sa Klavírnej súťaže Fryderyka Chopina v Mariánskych Lázňach (1962, 1963čestné uznanie), Celoštátnej interpretačnej súťaže k 50. výročiu vzniku ČSR v Prahe (19681. cena, Klavírne trio VŠMUMiloslav Starosta pf, Peter Michalica vn, Juraj Alexander vc). V roku 1976 spolu s dlhoročnou umeleckou partnerkou, mezzosopranistkou Viktóriou Stracenskou, absolvoval majstrovský interpretačný kurz „Das deutsche Lied“ pod vedením prof. Paula Schillhawského na Mozarteu v Salzburgu, v roku 1985 spolu s manželkou Mgr. art. Brigitou Starostovou mesačnú stáž na Gnesininych inštitúte a Konzervatóriu P. I. Čajkovského v Moskve, s možnosťou hospitácií aj na talentových školách (CMŠ) oboch týchto významných inštitúcií.
Umelecká a pedagogická činnosť
Počas 30-ročnej koncertnej činnosti Miloslav Starosta vystúpil na koncertoch v Nemecku, ZSSR, Bulharsku, Maďarsku, Rumunsku, Poľsku, Švédsku, Dánsku, Česku, Taliansku, Švajčiarsku. Pravidelne účinkoval na domácich festivaloch, ako Pražské jaro (1975, 1986), Bratislavské hudobné slávnosti (1973, 1976, 1985) a ďalších. V jeho repertoári okrem významných diel svetovej klavírnej literatúry nájdeme aj množstvo diel slovenských skladateľov, z ktorých viaceré premiéroval. Bol vyhľadávaným komorným partnerom a členom viacerých komorných súborov (napr. Slovenského klavírneho tria – Miloslav Starosta, Peter Michalica, Juraj Alexander; Bratislavského klavírneho tria – Miloslav Starosta, Pavol Heinz, Josef Sikora; súboru Musici da camera Bratislaviensis). Niekoľko rokov externe pôsobil v orchestri Slovenská filharmónia (koncertantné a orchestrálne party) a spolupracoval s dirigentmi tohto orchestra i na zahraničných zájazdoch (napr. s Ľudovítom Rajterom, Ladislavom Slovákom).
Aktívna koncertná činnosť sólistu a komorného hudobníka v spolupráci s poprednými osobnosťami slovenského koncertného života sa spájala s významnou pedagogickou a vedeckou činnosťou. Od roku 1965 vyučoval hru na klavíri na Katedre klávesových nástrojov HF VŠMU. V roku 1980 získal hodnosť docenta, v roku 1988 profesora. Významný bol jeho prínos do oblasti teoreticko-vedeckej oblasti klavírnej interpretácie a pedagogiky klavírnej hry. Niekoľko rokov vyučoval externe i na Konzervatóriu v Bratislave. Počas 47-ročnej pedagogickej činnosti na VŠMU vychoval rad úspešných absolventov v hre na klavíri a umeleckých i vedeckých doktorandov v študijnom programe hra na klavíri a teória hudby. Väčšina z nich pôsobí na umeleckých stredných a vysokých školách doma i v zahraničí: Zuzana Paulechová-Niederdorfer, Daniel Buranovský,     Viera Doubková-Bartošová,  Zlatica Majerská-Poulová,   Helena Kováčová, Alexandra Rabarová, Zuzana Čižmarovičová, Renáta Ruttkayová, Peter Kaščák, Mária Šuchová-Blesáková,  Mária Míreková-Gajdošová,  Alena Lakatošová, Alžbeta Weinzettlová, Iveta Čisáriková, Elena Händler, Klaudia Jurkovičová, Ľudmila Kršková, Ingrid Pinková, Jana Škvarková, Denisa Ďurinová-Krajčovičová, Gabriela Ábelová-Hessenberger, Peter Tarkay, Miriam Medveďová-Gašparíková, Janette Šingerová-Katinová,  Ildikó Zsigraiová-Lipcseiová, Štefan Sedlický, Alena Kručayová, Martina Čiefová. V rokoch 19801981 pôsobil vo funkcii prodekana, 19811989 bol dekanom HF VŠMU.
Okrem hry na klavíri viedol i komornú hru, interpretačný seminár, didaktiku a históriu pedagogiky klavírnej hry, doktorandský seminár. Je spoluzakladateľom pedagogických predmetov klavírnej hry na Hudobnej a tanečnej fakulte.
Hudobné diela
Miloslav Starosta bol slovenskej verejnosti známy ako sólista a komorný partner slovenských interpretov. Od roku 1969 bol členom Zväzu slovenských skladateľov a koncertných umelcov. Sólisticky i ako člen komorných súborov (so Slovenským klavírnym triom, Bratislavským klavírnym triom, v spolupráci s Viktóriou Stracenskou,    Evou Blahovou,   Vladislavom Brunnerom ml., Petrom Mikulášom, Jurajom Wiedermannom, Elenou Hanzelovou, Andreou Šestákovou-Rozinovou a i.), nahrával pre Slovenský rozhlas, Slovenskú televíziu a gramofónové vydavateľstvo OPUS. Je zakladateľom Slovenského klavírneho tria, Bratislavského klavírneho tria, Komorného orchestra Konzervatória v Bratislave a súboru Musici da camera Bratislaviensis.
Nahrávky v Slovenskom rozhlase
Popri koncertnom pôsobení doma i v zahraničí a popri pedagogike klavírnej hry sa zameriaval aj na vedecko-výskumnú, publikačnú a prekladateľskú činnosť v oblasti teórie a histórie klavírnej interpretácie a pedagogiky, ako aj na vedenie pedagogických seminárov. Bol členom porôt viacerých umeleckých súťaží.
Od roku 1991 viedol na HTF VŠMU predmety DPŠ (doplňujúceho pedagogického štúdia) pre študentov i absolventov fakulty a stal sa jedným zo zakladateľov študijného programu hra na klavíri – pedagogické zameranie. V roku 2000 založil a stal sa vedúcim Metodického centra HTF VŠMU, ktoré sa v roku 2003 pretransformovalo na Centrum výskumu HTF VŠMU. Popritom bol naďalej pedagogicky činný, viedol predmety didaktika klavírnej hry a história klavírneho umenia a pedagogiky, ako aj doktorandské semináre, bol školiteľom i oponentom bakalárskych, magisterských i doktorandských prác, publikoval knižne i v odbornej tlači. Bol zakladateľom časopisov Bulletin HTF (vychádzal v rokoch 20022004), v rokoch 20042008 bol na HTF šéfredaktorom odborného periodika TEMPO. V týchto periodikách publikoval početné odborné štúdie a články.
Pôvodné a prekladové knižné publikácie
UKB – Univerzitná knižnica Bratislava
Deoxyadenozíndifosfát
Deoxyadenozíndifosfát alebo dADP je nukleoziddifosfát. Chemicky je príbuzný adenozíndifosfátu (ADP), od ktorého sa líši tým, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina.
dADP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na ADP. dADP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dATP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Veyrignac
Veyrignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Luke Evans
Luke George Evans (* 15. apríl 1979, Pontypool, Spojené kráľovstvo) je waleský herec a spevák.
Životopis
Evans sa narodil v apríli 1979 v meste Pontypool vo Walese. Bol vychovaný ako Jehovista ale náboženstva sa zriekol keď mal šestnásť rokov.
Študoval spev a promoval v roku 2000.
Kariéra
Od roku 2000 do roku 2008 hral Evans v niekoľkých londýnskych predstaveniach.
V roku 2010 stvárnil vo filme Súboj Titánov gréckeho Boha Apolla. V roku 2013 prijal úlohu Barda vo fantasy filme The Hobbit: The Desolation of Smaug. Svoju úlohu si zopakoval aj v roku 2014, v časti The Hobbit: The Battle of the Five Armies. V rovnakom roku, stvárnil Draculu vo filme Dracula Untold.
V roku 2016 si zahral v trileri Dievča vo vlaku, po boku Emily Bluntovej a Hayley Bennettovej. O rok neskôr (2017) stvárnil zápornú postavu vo filmovej adaptácii Kráska a zviera, kde si zahral po boku Emmy Watsonovej a Dana Stevensa. Za svoj herecký výkon získal ocenenie Teen Choice Awards.
V roku 2018 sa pripojil k natáčaniu televízneho seriálu The Alienist, kde hrá po boku Daniela Brühla a Dakoty Fanningovej. O rok neskôr (2019) hral vo vojnovom filme Midway, akčnom filme Anna a komédii Murder Myster.
NLAW
NLAW (Next generation Light Anti-tank Weapon), niekedy označovaná ako MBT LAW alebo RB 57, je švédsko-britská prenosná protitanková zbraň typu „vystreľ a zabudni“. Jeho priebojná bojová hlavica dokáže ako jediná na svete zničiť silne chránený moderný bojový tank už na vzdialenosť 20 metrov.
Systém NLAW mal v roku 2008 hodnotu 20 000 libier a jeho životnosť je 20 rokov.
Vývoj
Koncom 90. rokov 20. storočia začala Veľká Británia hľadať náhradu za prenosný komplex LAW 80, ktorý už bol považovaný za zastaraný a neúčinný proti ochrane moderných tankov. V januári 2001 bola uzavretá zmluva s francúzsko-britskou spoločnosťou Matra BAe Dynamics a švédskou Saab Bofors Dynamics na dodanie návrhov budúcej prenosnej protitankovej zbrane. Zákazku na vývoj a dodávky protitankového komplexu pre britskú a švédsku armádu nakoniec získal Saab Bofors Dynamics. Zmluva, zahŕňajúca vývoj a sériovú výrobu, mala hodnotu približne 4,0 miliardy švédskych korún.
Vývoj systému NLAW bol ukončený v roku 2008, kedy sa začala aj jeho sériová výroba. Od roku 2009 bol NLAW zaradený do služby v britskej, švédskej ako fínskej armáde, ktorá si ho tiež objednala.
Charakteristika
náhľad|Britský vojak strieľajúci z NLAWu NLAW je jednorazová zbraň krátkeho dosahu schopná ničiť široké spektrum cieľov - moderné tanky, obrnené vozidlá alebo bunkre. Raketnica je dlhá a široká. NLAW váži len, z toho predstavuje samotná strela. Dokáže vystreliť jednu strelu s priemerom 150 milimetrov. Stacionárne ciele dokáže ničiť na vzdialenosť 20 až 600 metrov, efektívny dosah proti pohyblivým cieľom je 400 metrov. Novšie NLAW majú údajne navádzací softvér, ktorý zvyšuje efektívny dosah až na 800 metrov.
Systém môže používať jeden operátor, pričom raketu môže odpaľovať z ramena. NLAW umožňuje útok na tanky z takmer akejkoľvek pozície – z výšky budovy, spoza stromu alebo z priekopy. Obyčajného vojaka je možné vycvičiť na používanie systému v priebehu jednej hodiny.
Na rozdiel od väčšiny ľahkých protitankových zbraní má NLAW navádzací systém „Predicted Line of Sight“, v ktorom operátor sleduje pohybujúce sa cieľové vozidlo v zameriavači odpaľovacieho zariadenia s 2,5-násobným zväčšením po dobu 3-5 sekúnd pred výstrelom. To stačí balistickému počítaču na získanie potrebných dát, pomocou ktorých vypočíta predpokladanú dráhu letu strely. Po takomto „uzamknutí“ cieľa je možné zahájiť streľbu.
Systém „studeného odpaľovania“ pomocou stlačeného plynu vysunie raketu ešte pred zapálením raketového motora, čím sa zbraň zrýchli na 200 metrov za sekundu. To umožňuje bezpečné používanie zbrane aj z uzavretých priestorov bez hrozby zranenia obsluhy alebo spolubojovníkov. Raketový motor potom vo vzdialenosti niekoľkých metrov od strelca uskutoční zážih, ktorý strelu urýchli na 200 m/s (asi 0,7 Mach). Strela potom pomocou inerciálneho riadiaceho systému doletí na miesto, kde by sa mal podľa výpočtov balistického počítača nachádzať cieľ, ak by pokračoval v jazde rovnakým smerom a rýchlosťou. To sa na blízke vzdialenosti, na ktoré je strela NLAW používaná, deje s viac ako 90% pravdepodobnosťou. náhľad|Ruský tank Т-80 zničený na Ukrajine pomocou NLAWu Trénovanému strelcovi trvá len päť alebo šesť sekúnd, kým NLAW vezme v ľavej ruky, zdvihne ho na rameno a zamieri na cieľ. Raketa dokáže prekonať 600 metrov za menej ako tri sekundy, takže strelec dokáže zasiahnuť cieľ za menej ako 10 sekúnd.
Zapaľovač strely je pred výstrelom možné nastaviť do režimu priamej streľby, pre ničenie slabšie pancierovaných cieľov alebo režimu vrchného útoku, v ktorom preletí jeden meter nad cieľom. Počas preletu optický a megnetický senzor detegujú cieľ a aktivujú zapaľovač, ktorý odpáli bojovú časť kalibru. Následný výbuch dokáže prebiť 500 mm valcovaného homogénneho panciera. Keďže vrchné pancierovanie tankov je vo všeobecnosti slabšie, stačí to na zneškodnenie väčšiny moderných tankov.
Ruská invázia na Ukrajinu
Dodávky NLAW na Ukrajinu začali v januári, keď zo Spojeného kráľovstva (zo základne Brize Norton) letecky prišlo 2 000 kusov na leteckú základňu v Borispole. S nimi priletelo aj 30 britských inštruktorov, ktorí mali vycvičiť ukrajinských vojakov v zaobchádzaní so zbraňou. Nemenovaný ukrajinský dôstojník denníku The Times tvrdil, že NLAW mal v prvej fáze konfliktu na svedomí 30 až 40 percent zničených ruských tankov.
Požívatelia
náhľad|Fínski vojaci demonštrujúci schopnosti NLAWu na BMP-2
Deoxycytidíndifosfát
dCDP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na CDP. dCDP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dCTP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Referencie
<references group="" responsive="1">
Deoxyguanozíndifosfát
Deoxyguanozíndifosfát alebo dGDP je nukleoziddifosfát. Je príbuzný guanozíndifosfátu (GDP), s tým rozdielom, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina.
dGDP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na GDP. dGDP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dGTP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Referencie
<references group="" responsive="1">
Veyrines-de-Domme
Veyrines-de-Domme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nordstrand Damer Elite Oslo
Nordstrand Damer Elite Oslo je nórsky ženský hádzanársky klub z Osla. Vznikol v roku 1919 pod názvom Nordstrand IF Oslo, multi-športového klubu, ktorého je súčasťou. Je 2-násobný majster krajiny a 6-násovný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie finálová účasť v Pohári víťazov pohárov či semifinálová účasť v Pohári EHF. Momentálne (2012) hrá druhú najvyššiu domácu súťaž, 1.Division for kvinner.
Úspechy
Nórska najvyššia súťaž:
Víťaz Nórskeho pohára:
Seriesmestere:
Európske súťaže
Pohár EHF:
Korýtka
Korýtka môže byť:
Ján Mikas
PhDr. RNDr. MUDr. Ján Mikas, PhD., MPH (* 1975, Dolná Mariková) je slovenský lekár pôsobiaci v odbore verejného zdravia, epidemiológ a od 15. novembra 2016 hlavný hygienik Slovenskej republiky. Predtým od roku 2006 do roku 2016 viedol odbor epidemiológie na Úrade verejného zdravotníctva SR.
Tymidíndifosfát
Tymidíndifosfát alebo TDP je nukleoziddifosfát. Niekedy sa označuje i ako deoxytymidíndifosfát alebo dTDP. Je to dôležitý intermediát pri syntéze stavebných blokov DNA.
TDP sa od ostatných deoxyribonukleotidov líši v niekoľkých ohľadoch. Na rozdiel od ostatných deoxyribonukleotidov nemusí vždy obsahovať predponu "deoxy". Nemá totiž prirodzene sa vyskytujúcu chemicky príbuznú zlúčeninu, ktorá by na 2' uhlíku mala hydroxylovú skupinu, ako je tomu u ostatných deoxyribonukleoziddifosfátov a odpovedajúcich ribonukleoziddifosfátoch.
Na rozdiel od ostatných dNDP (deoxynukleoziddifosfátov) vzniká TDP fosforyláciou TMP pomocou tymidylátkinázy. Ostatné dNDP vznikajú priamou redukciou z NDP. TDP sa potom fosforyluje pomocou nukleoziddifosfátkinázy na TTP, podobne ako u ostatných dNDP, aby mohol byť zabudovaný do DNA.
Moreuil
Moreuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Morisel
Morisel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Unio
náhľad|Recentná lastúra korýtka rybničného (Unio tumidus) náhľad|korýtko riečne (Unio crassus), Detviansky potok (2016) náhľad|korýtka maliarske (Unio pictorum), VN Ružiná (2019)
Unio, po slovensky korýtko (zastarano: škľabka, mušľa, veľavrub ) je rod sladkovodných lastúrnikov z ktorého sú na území Slovenska pôvodné tri druhy: korýtko riečne (Unio crassus), korýtko rybničné (Unio tumidus) a korýtko maliarske (Unio pictorum).
Morfológia
Korýtka sú lastúrniky, čo znamená, že ich mäkké telo zložené najmä z nohy, ktorou sa pohybujú po substráte a dvoch párov žiabier, ktoré slúžia na dýchanie, filtráciu potravy a čiastočne aj vývin vajíčok u samičiek je chránené pevnou vápenatou schránkou tvorenou dvomi lastúrami spojenými vo vrcholovej časti pružným väzom nazývaným ligament. Korýtka nemajú hlavu a potravu po odfiltrovaní v žiabrach príjmajú redukovaným ústnym otvorom, ktorý nie je vybavený struhákom – radulou. Na príjmanie rsp. vylučovanie vody slúžia korýtkam vysúvateľné trubice/sifóny, pričom pri pozornejšom pohľade si môžeme všimnúť, že jedna z trubíc/sifónov je zakončená akýmisi chĺpkami, ktoré slúžia na odfiltrovanie hrubších nečistôt z vody, pri čerpaní vody do žiabier, vylučovacia trubica takéto chĺpky nemá.
Rozlišovacím znakom medzi jednotlivými druhmi našich korýtok je okrem tvaru schránok/lastúr aj tvar a veľkosť vnútroschránkových zubov a líšt, túto jednoznačnú metódu rozlíšenia jednotlivých druhov však môžeme uplatniť len pri lastúrach po uhynutých jedincoch, po odumretí mŕtveho tkaniva. Pri rozlišovaní živých jedincov v prírode si stačí zapamätať, že korýtka maliarske majú jazykovito pretiahnuté schránky/lastúry, korýtka riečne majú obličkovité lastúry/schránky a korýtka rybničné majú v spodnej časti vyduté a zaoblené schránky, teda nie približne rovné ako korýtka maliarske, či riečne.
Životný cyklus
Životný cyklus korýtok je jedinečný a zložitý. Samčie jedince uvoľňujú do vody spermie, ktoré samičky prostredníctvom prijímacieho sifónu nasajú do žiabier v ktorých už majú nakladených cca 70 000 vajíčok. Po oplodnení ostávajú vajíčka v žiabrach samičky ešte približne tri týždne pokiaľ sa z nich nevyvinie juvenilné/mladé štádium korýtka nazývané glochídium, ktoré samička zo žiabier vylučuje do vonkajšieho prostredia, kde sa glochídiá snažia prichytiť pomocou háčikov na žiabrach rýb. V prípade, že sa im to podarí, tak približne mesiac parazitujú na telesných tekutinách ryby až dokončia svoj vývoj a uvoľňujú sa do vonkajšieho prostredia, kde sa snažia zahrabať do piesčitého, či bahnitého substrátu, v tomto štádiu sú približne veľké. V dospelosti dorastajú korýtka riečne a rybničné väčšinou do 6 –, korýtka maliarske cca 10 – , treba však pamätať, že mnoho jedincov je aj v dospelosti menších. Korýtka riečne sa dožívajú na území Slovenska 8 – 15 rokov, korýtka maliarske a korýtka rybničné 6 – 10 rokov.
Ohrozenie a ochrana
Vo všeobecnosti sú lastúrniky zásadne ohrozené znečistením vôd a reguláciou vodných tokov. Za ostatných 70 rokov vyhynulo okolo 80% populácií sladkovodných lastúrnikov na Slovensku. Výnimku tvoria populácie korýtok maliarskych.
Vézac (Dordogne)
Vézac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Richard Körner
Richard Körner (* 6. december 1990, Košice) je slovenský basketbalista, slovenský reprezentant. Hráva na poste krídla. Basketbalu sa venuje od desiatich rokov. V začiatkoch jeho kariéry mu výrazne pomáhal jeho otec Osvald. Charakteristická je jeho technika streľby pri trojbodových pokusoch, keď strieľa spoza hlavy, podobne ako to robila v minulosti hviezda NBA Larry Bird či na Slovensku Andrej Lukjanec. Odborníkmi je považovaný za hráča s potenciálom presadiť sa v zahraničí. Ako svoje vzory uvádza Michaela Jordana a jedného z najlepších súčasných slovenských hráčov Milana Žiaka.
Pôsobil v mládežníckych reprezentačných výberoch Slovenska do 16 a do 18 rokov. Momentálne je členom seniorskej basketbalovej reprezentácie Slovenska.
Veyrines-de-Vergt
Veyrines-de-Vergt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Godzone
Godzone je slovenský kresťanský evanjelizačný projekt, ktorého hlavným poslaním je evanjelizácia mládeže. Realizuje ho občianske združenie “SP” zo Sliača a zastrešuje Združenie kresťanských spoločenstiev mládeže (ZKSM) a Rada pre mládež a univerzity Konferencie biskupov Slovenska. Okrem iných aktivít, organizuje projekt Godzone od roku 2009, každoročne v rámci Týždňa Cirkvi pre mládež hudobno-koncertné turné Godzone Tour, ktoré je najvýraznejšou službou projektu. Godzone projekt vznikol pod záštitou občianskeho združenia ZKSM a vždy bol a je podriadený autorite a učeniu Rímskokatolíckej cirkvi.
Vznik
V roku 2009 oslovili členovia Rady pre mládež a univerzity Konferencie biskupov Slovenska laické kresťanské spoločenstvo SP zo Sliača s ponukou na zorganizovanie evanjelizačného turné zameraného pre mládež. V novembri 2009 sa uskutočnila šnúra koncertov Enter the GodZone v siedmych slovenských mestách. Organizátori sa následne sformovali do projektu Godzone so sídlom na Sliači. Od roku 2010 organizujú každý rok podobné evanjelizačné turné v rámci Týždňa Cirkvi pre mládež v novembri.
Služba
Služba projektu Godzone zahŕňa okrem evanjelizačného turné, rôzne iné oblastí: Godzone konferencia, Ženská konferencia, Mužská konferencia , Godzone school, Godzone Academy, Godzone mission, kapela ESPÉ, Godzone camp
Godzone tour
Godzone tour je týždňové koncertné turné, ktorého hlavným cieľom je evanjelizácia mládeže. Ide o približne dvojhodinové večerné predstavenie, dramaturgicky sa skladá z vystúpení kresťanských hudobníkov, divadelných scénok, tanca, videoprojekcie a rozličných príhovorov z pódia. Mimo hlavného večerného programu je súčasť návštevy každého mesta evanjelizácia v uliciach, dobročinné aktivity a pomoc v mestách a školách. Víziou projektu je priniesť prebudenie, zjednotenie a motiváciu. Priniesť silné posolstvo evanjelia spôsobom, ktorý zasiahne – atraktívnym, kreatívnym a moderným.
Godzone konferencia
Godzone konferencia vznikla v roku 2012 s myšlienkou formovať a spájať ľudí, ktorým ide o Božie kráľovstvo. Konferencia je každoročné dvojdňové stretnutie, plné duchovnej formácie, modlitieb chvál a spoločnej oslavy Kráľa Kráľov. Okrem toho je súčasťou programu aj tradičná  Hot-dog párty, sv. spovede, video oznamy, aktivity, svedectvá a tiež krátke rozhovory s jednotlivými lídrami na Slovensku. Godzone konferencia vytvára priestor na osobnejšie stretnutie s ľuďmi, spoločné modlitby, zdieľanie svedectiev a umožňuje pokračovať v myšlienkach Godzone turné.
Ženská konferencia - Nespútaná
Konferencia v roku 2019, s názvom Nespútaná - Ty, spojila 500 účastníčok. Téma poukazovala na upevnenie ženskej identity a pripomínala jedinečnosť, ktorú v sebe každá žena nesie. Poslednej, online konferecie, sa zúčastnilo takmer 1300 účastníčok.
Avis
Avis (po latinsky vták) môže byť: