cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pozorovacia veta
Pozorovacia veta je podľa W. Van O. Quineho veta priamo a pevne spätá s našimi stimuláciami. Napr. 'Prší', 'Začína byť chladno', 'Tamto je králik'. Pozorovacie vety sú príležitostné vety: pravdivé pri určitých príležitostiach a nepravdivé pri iných. Niekedy prší, niekedy nie. Čiže: Pozorovacia veta je príležitostná veta, ktorou sa môžu hovoriaci týmto jazykom (ktorí sú svedkami danej udalosti) okamžite dohodnúť.
Tatra Phoenix
Konštrukcia
Vozidlo je konštrukčne kompromisným výsledkom spolupráce, pričom využíva technicky jedinečné prvky, ako je napríklad overená koncepcia nosnej rúry. Časť komponentov dodáva DAF, sú to predovšetkým kabíny a motory.
Kabína
Český výrobca nakupuje od holandského výrobcu kabíny radu CF, čím ušetril značné náklady na jej vývoj. Moderné pracovisko ponúka vodičovi štandard, vrátane klimatizácie, nezávislého kúrenia, elektrického ovládania okien či centrálneho zamykania.
Podvozok
Podvozok vychádza z tatrováckej koncepcie, čím sa zachováva jedinečný charakter automobilov tejto značky. Základ podvozku tvorí nosná rúra s nezávisle zavesenými výkyvnými polonápravami s uzávierkami nápravových diferenciálov. Na výber sú verzie s pohonom 4x4, 6x6 i 8x8. Odpruženie zabezpečujú listové alebo vinuté pružiny, vzduchové vankúše alebo kombinácia oboch druhov.
Pohonná jednotka
Tradičný vzduchom chladený naftový motor bol nahradený agregátmi z produkcie DAFu. Vodou chladený radový šesťvalec Paccar MX s objemom 12,9 l je dodávaný s výkonmi 265 kW (360 k), 300 kW (408 k), 340 kW (462 k) a 375 kW (510 k) pre emisnú normu Euro 5. Od apríla 2018 je v ponuke modernizovaný model Phoenix (podľa vzoru modelu DAF CF z ktorého vychádza) s motormi Paccar MX-11 a MX-13 s výkonmi 270 kW (370 k), 300 kW (408 k), 315 kW (428 k), 330 kW (449 k), 355 kW (483 k) a 390 kW (530 k). Krútiaci moment motora vrcholí podľa verzie hodnotou od 1775 do 2500 Nm.
Hrabské
Erb
Erb obce tvorí: Zo spodného okraja strieborného štít vyrastá zelená listnatá rastlina maliny so štyrmi výhonkami ukončenými červenými bobuľami.
Homomilitia
Homomilitia je anarcho-punková kapela z poľského mesta Lodž, hrajúca crust punk.
Taxman
Taxman môže byť:
Georg Wittig
Georg Friedrich Karl Wittig (* 16. jún 1897, Berlín – † 26. august 1987, Heidelberg) bol nemecký chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1979. Získal ju spolu s Herbertom C. Brownom za vypracovanie nových metód organickej syntézy.
Štúdia začal v Tübingene roku 1916, ale kvôli vojnovému nasadeniu a neskôr zajatiu nebol schopný zostať. Po vojne sa mu podarilo nastúpiť na univerzitu v Marburgu a roku 1926 sa habilitovať. Roku 1931 si Wittig vzal za ženu svoju kolegyňu Waltraud Ernstovú a nasledujúceho roku získal profesúru na TU Braunschweig. Roku 1937 prešiel na univerzitu vo Freiburgu, roku 1944 sa stal hlavou oddelenia organickej chémie na univerzite v Tübingene a roku 1956 nastúpil na rovnakú pozíciu v Heidelbergu. Tu pracoval aj po odchode do penzie a publikoval až do roku 1980.
Štefan Bačkor
Štefan Bačkor (* 2. január 1845 Donovaly – † 20. august 1909 Banská Štiavnica) bol rímskokatolícky kňaz, cirkevný historik a pedagóg.
Jeho otec Štefan Bačkor, jeho matka Antónia rod. Longauerová.
Životopis
Príslušník piaristickej rehole, študoval na rehoľných školách, v roku 1873 vysvätený za kňaza. Venoval sa histórii.
Protokolárna veta
Protokolárna veta je v novopozitivizme čistý opis, logicky usporiadaný takým spôsobom, ako sa to robí v protokoloch z laboratórnych pozorovaní. Predmetom protokolárnych viet je vlastne vnútorná skúsenosť, pretože opísať možno iba to, čo je v nej, pretože nič iné nám nie je prístupné. Správnosť protokolárnych viet možno overiť iba bezprostrednou skúsenosťou. Protokolárne vety sú základom empirickej vedy a jej zdôvodňovania.
Villosanges
Villosanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Courcy (Manche)
Courcy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ozdravenie
Ozdravenie môže byť:
Syntetická veta
Syntetická veta je veta určitého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku, ktorej pravdivosť nemožno určiť iba na základe pravidiel daného systému, ale sú k tomu potrebné aj empirické údaje, treba využiť mimojazykové fakty.
René Magritte
René François Ghislain Magritte (* 21. november 1898, Lessines, Belgicko – † 15. august 1967, Brusel) bol belgický surrealistický maliar.
Magritte hľadal špecificky metafyzickú formu. Na diváka pôsobí snovými, priepastnými asociáciami na základe sugestívnej vyžarujúcej sily. Pre Magritta sa rozhodujúcim impulzom výlučnej orientácie na surrealistickú artikulačnú gestiku stala konfrontácia s metaforickou rečou vecí v Chiricových obrazoch. Skúma možnosti manipulovateľnej deformácie identity predmetov a pritom vychádza z fundamentálneho dadaistického zistenia, že veci prezentujú svoju identitu viac alebo menej nezávisle od svojho zjavu z konvenčných foriem svojej kauzálnej použiteľnosti.
Magritte uvoľňuje veci z ich zaužívaného kontextu a zasadzuje ich do totálneho zmätku tým, že komponuje zdanlivo nezmyselné vecné konštelácie, v ktorých predmety obrazu zasvietia v ambivalentnej dvojsúvzťažnosti tak izolovane, ako aj v symbolickom rámci vzťahov mimo kauzálnych foriem označenia. Magritte integruje do procesu iritácie aj písané slovo, to znamená jazykovologické definície vecí, a to začleňovaním úžitkových predmetov do intenzívnych emotívnych vzťahov, ktoré nemajú nijaký logický vzťah k namaľovanému predmetu.
Toto rozdvojenie identity medzi predmet a obvyklé zobrazenie cestou slova a obrazu vyvoláva interpretatívnu činnosť ducha pozorovateľa, ktorá sa prejavuje podobne ako Dalího paranoická kritika. Rozpad jednoty javu a pojmového označenia berie predmetu auru mysteriózneho, ktorú pôvodne mali fenomény sveta a ktorá je dnes prisúdená iba nemnohým realitám vymykajúcim sa ľudskému úžitkovému mechanizmu.
Magritte nahrádza kauzálno-logickú identitu predmetov pojmom podobnosť, ktorý definuje ako kreatívny poriadok zobrazovania, analogický realite sveta. Veci sa dostávajú tak ako v kauzálnom úžitkovom mechanizme rozumu do dispozičnej symbolickej štruktúry, ktorá však už nevyplýva z ratia, ale zo spontánnej vôle klamnej predstavy. Podobnosť kreatívne figuralizujúceho aktu s viditeľnými konšteláciami reality umožňuje asociatívny vstup pozorovateľa do spontánneho umeleckého myšlienkového procesu mystického zvnútornenia, takže obrazové zobrazenie sa stáva sugestívnym impulzom k subjektívnym symbolickým asociáciám.
Roztoky
Roztoky môžu byť:
na Slovensku:
v Česku:
Igor Kapišinský
RNDr. Igor Kapišinský, CSc. (* 4. júl 1947, Bratislava – † 9. september 2014) bol slovenský astronóm a prekladateľ.
Život
Igor Kapišinský sa narodil v Bratislave, kde navštevoval základnú školu. Neskôr sa s rodinou presťahoval do Košíc.
Vedecká činnosť
náhľad|Kapišinský pri [[hviezdna mapa|hviezdnej mape.]] Od roku 1973 nepretržite pracoval v Astronomickom ústave SAV, venoval sa štúdiu medziplanetárnej hmoty. V roku 1975 získal na ústave titul RNDr. a v roku 1980 vedeckú hodnosť CSc. Zaoberal sa hlavne dynamikou kozmického prachu a mikrometeoroidov, na ktorú majú vplyv už aj negravitačné efekty. Na Slovensku založil tzv. laboratórnu astrofyziku (astronómia cez mikroskop) za účelom dokonalejšej analýzy chemických a fyzikálno-optických vlastností kozmických mikročastíc, v úzkej spolupráci s americkým NASA (hlavne dodávky vzoriek kozmického materiálu). Svoje prevažne teoretické práce publikoval vo viacerých odborných časopisoch. Takmer 30 rokov bol riadnym členom 22. komisie Medzinárodnej astronomickej únie (IAU) a 10 rokov jediným členom 51. komisie IAU (Bioastronomy; Search for Extraterrestrial Life) na Slovensku.
Venoval sa popularizácii vedy a vedeckého myslenia. Bol spoluzakladateľom a dlhodobo sa angažoval v Spoločnosti pre podporovanie kritického myslenia (SPPKM). Bol riadnym členom Teologického fóra, ktoré združuje teológov i laikov liberálneho myslenia.
Popri svojej vedeckej práci sa venoval i prekladateľskej činnosti, hlavne z angličtiny v oblasti fyziky a astrofyziky (špeciálne prác Stephena Hawkinga), za čo získal dve ceny Literárneho fondu (1994 a 2002), ako i cenu LF za najlepšiu vedeckú esej (1993). V roku 2008 bol spoluautorom s najväčšou kapitolou v knihe - monografii Hmota-Život-Inteligencia. Posledné dielo, ktoré preložil z angličtiny, bola Hawkingova kniha Vesmír v orechovej škrupinke.
Hoareova logika
Hoareova logika alebo Floydova-Hoareova logika je formálny systém logických pravidiel používaný pri verifikácii počítačových programov. Po prvýkrát s ním prišiel britský informatik a logik Charles Antony Richard Hoare v roku 1969, neskôr prešiel niekoľkými úpravami. Pôvodná myšlienka však siaha do prác Roberta Floyda, ktorý vyvinul podobný formálny systém pre vývojové diagramy.
Hoareova trojica
Základným konceptom Hoareovej logiky sú tzv. Hoarove trojice, ktoré popisujú zmenu výpočtového stavu po vykonaní daného príkazu, prípadne programu. Hoarova trojica má tvar
kde S je príkaz, P je tzv. vstupná podmienka a Q je výstupná podmienka. Uvedená Hoareova trojica znamená, že ak pred vykonaním príkazu S platila vstupná podmienka (istá logická formula) P, tak po vykonaní príkazu S bude platiť výstupná podmienka Q.
Axiómy
Formálny systém Hoareovej logiky pozostáva z dvoch axióm:
Inferenčné pravidlá
Formálny systém Hoareovej logiky pozostáva z nasledujúcich inferenčných pravidiel:
Neufmaison
Neufmaison je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Azuma (sopka)
Azuma je v súčasnosti neaktívny stratovulkanický komplex, nachádzajúci sa v centrálnej časti ostrova Honšú, západne od mesta Fukušima, a severne od sopky Adatara. Komplex je tvorený niekoľkými prekrývajúcimi sa stratovulkánmi, štítovými vulkánmi, lávovými dómami a troskovými kužeľmi, ležiacimi na straších, treťohorných sedimentoch a granodioritoch.
Neufmaison
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 57 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Azuma (sopka)
Vulkanická aktivita sa počas vývoja presúvala na východ (severovýchod), posledne činný bol stratovulkán Issaikjó na severnom okraji komplexu. Kráter Azuma-Kofudži a priľahlé fumarolické polia na vrchole tohto stratovulkánu sú obľúbená turistická destinácia.
Iné projekty
.
Bogliarka
Bogliarka je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Polohopis
Obec leží na severnom svahu Čergova.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1430, ale šoltýs tu s usadlíkmi založil sídlisko už začiatkom 15. storočia. Bola majetkom panstva Hrádok. V roku 1600 sídlisko pozostávalo z 10 poddanských domov. V roku 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 2 až 3 poddanských domácností, v roku 1828 bolo v obci 60 domov a 441 obyvateľov, v roku 1900 mala 267 a v roku 1970 279 obyvateľov. Prevláda tu gréckokatolícke náboženstvo.
Pamiatky
V obci je gréckokatolícky chrám sv. Michala archanjela z roku 1836 a kaplnka Krista Kráľa z roku 1840. Najhrubší hrab obyčajný na Slovensku s obvodom kmeňa 400 cm.
International Association for the Exchange of Students for Technical Experience
International Association for the Exchange of Students for Technical Experience, skratka IAESTE, je medzinárodná študentská nezisková organizácia, ktorej hlavným cieľom je poskytovať študentom a čerstvým absolventom vysokých škol zahraničnú prax v technických odboroch.
V súčasnosti pôsobí v 85 krajinách sveta a jej centrum sa nachádza v Luxemburgu. Súčasnou generálnou sekretárkou je Pauline Fergusonová zo Severného Írska.
David C. Hilmers
David Carl Hilmers (* 28. január 1950, Clinton, Iowa, USA) je bývalý dôstojník námornej pechoty a americký kozmonaut. Vo vesmíre bol štyrikrát.
Život
Vyštudoval matematiku na Cornell University a potom absolvoval námornú akadémiu United States Naval Academy. V roku 1980 bol prijatý medzi kandidátmi a neskôr do tímu astronautov NASA. Zostal tu do roku 1992.
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal štyrikrát a strávil vo vesmíre 20 dní, 14 hodín a 16 minút. Bol 185 človekom vo vesmíre.
Vedľajšia veta
Vedľajšia veta je veta, ktorá gramaticky závisí od inej vety toho istého súvetia. Je to teda veta majúca v rámci súvetia funkciu niektorého vetného člena.
Vyskytuje sa buď v jednoduchom podraďovacom súvetí alebo v zloženom súvetí.
Druhy vedľajších viet sú uvedené v článkoch podraďovacie súvetie a zložené súvetie.
Frédéric Joliot-Curie
Jean Frédéric Joliot-Curie, rodený Joliot (* 19. marec 1900, Paríž, Francúzsko – † 14. august 1958, tamtiež) bol francúzsky fyzik, člen Parížskej akadémie vied, spoluobjaviteľ umelej rádioaktivity.
Kódex kánonov východných cirkví
Kódex kánonov východných cirkví (lat. Codex Canonum Ecclesiarum Orientalium (CCEO)) je systematický súbor cirkevného práva východných katolíckych cirkví. Promulgovaný bol 18. októbra 1990 pápežom Jánom Pavlom II. Do platnosti vstúpil 1. októbra 1991. Kódex je súborom právnych ustanovení, ktoré sú spoločné pre všetky východné katolícke cirkvi; v mnohých prípadoch ale dáva možnosť, aby si jednotlivé cirkvi sui iuris kodifikovali vlastné partikulárne právo. Kódex kánonov východných cirkví je záväzný pre všetkých východných katolíkov a v niektorých špecifických prípadoch aj pre rímskokatolíkov.
Pendantom pre Rímskokatolícku (latinskú) cirkev je Kódex kánonického práva (Codex Iuris Canonici).
Devínska lesostep
Devínska lesostep je prírodná pamiatka v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1992 na rozlohe 5,0966 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: ''Významná lokalita spoločenstva kriticky ohrozených druhov rastlín. Vyskytujú sa tu xerotermné fytocenózy s kriticky ohrozenou koringiou rakúskou. Prírodná pamiatka je súčasťou JZ svahov masívu Devínskej Kobyly so strmými svahmi, krovinami i skupinami lúčok.''
Sulaweské more
thumb|Celebeské more Sulaweské more (-normovaný názov) alebo Celebeské more (po malajsky Laut Sulawesi) je more v Tichom oceáne.
Piráti
Sulaweské more je medzinárodne preslávené pirátmi, ktorí tam okrádajú nielen malé rybárske lode, ale aj obrovské kontajnerové lode. V súčasnosti títo piráti používajú najmodernejšie zbrane a výbavu, napríklad radar a GPS navigáciu, a jazdia na vysoko rýchlostných motorových člnoch.
Jean-Jacques Rousseau
Jean-Jacques Rousseau [žán žak rusó] (* 28. jún 1712, Ženeva, Švajčiarsko – † 2. júl 1778, Ermenonville, Francúzsko) bol francúzsky filozof obdobia osvietenstva, ktorý kritizoval predovšetkým racionalizmus svojej doby a proti preceňovaniu moci rozumu osvietencami požadoval, aby sa nezanedbávala kultúra citu.
Život
Narodil sa ako druhé dieťa Isaaca Rousseaua a Susanne Bernardovej. Rodičia z otcovej i matkinej strany boli Francúzi, ich materskou rečou bola francúzština, a tak sa aj Jean Jacques pokladal za Francúza. Jean Jacques sa právom mohol nazývať synom ľudu. Pochádzal z ľudových vrstiev spoločnosti. Issac Rousseau bol hodinársky majster, vo svete ženevských remeselníkov to bola jedna z najkvalifikovanejších a najlepšie platených profesií. Matka, Zuzana Bernardová, pochádzala z bohatej rodiny, zomrela však krátko po synovom narodení. Smrť pripravila Rousseaua rýchlo za sebou o otca i nevlastnú matku (Isaac Rousseau sa roku 1726 znovu oženil).
Keď mal Jean Jacques trinásť rokov, jeho poručníci (teta Suzane a strýko Bernard) ho dali na remeslo. Najprv sa učil za koncipienta, ale len čo zistili, že sa vôbec nehodí na kancelársku prácu, poslali ho do dielne rytca Ducommuna. V roku 1728 v 15-tich rokoch prestúpil na katolícku vieru, aby získal ochranu istej pani Françoise-Louise de Warens, ktorá žila v Annecy. Pani de Warens žila z francúzskej kráľovskej penzie a venovala sa samoštúdiu literatúry a niektorých vied. Rousseau s ňou žil na jej náklady skoro štrnásť rokov (v rokoch 1728 – 1742). Hneď od prvého okamihu si ju Jean Jacques zamiloval a aj ona si obľúbila jeho. Priateľský vzťah neskôr premenil na milenecký. Rousseau ju často oslovoval „mamička“ (maman).
V rokoch 1728 - 1731 bol na mnohých cestách. Cestoval po Savojsku, ktoré v tých časoch patrilo Sardínskemu kráľovstvu, navštívil hlavné mesto Turín, v rokoch 1730 - 1731 absolvoval dlhú cestu po Švajčiarsku (Ženeva, Lausanne, Neuchâtel, Bern, Solothurn). Zo Švajčiarska sa napokon rozhodol odísť pešo do Paríža. Tam ostal len krátko a znovu sa vydal na cesty. Z Paríža sa vrátil pešo do Lyonu, potom do Savojska a do Chambéry. Ešte dlho po svojich 30-tych narodeninách viedol Rousseau potulný život, poznamenaný neúspechmi a závislosťou od pomoci druhých (najmä od žien). Skúsil viac ako trinásť zamestnaní, živil sa ako rytec, lokaj, študent v seminári, hudobník, štátny úradník, roľník, učiteľ, pokladník, odpisovač nôt, spisovateľ a osobný tajomník. V roku 1743 získal skvelé miesto ako tajomník francúzskeho veľvyslanca v Benátkach. Pracoval uňho 11 mesiacov, ale nakoniec bol prepustený a z Benátok musel utiecť, aby nebol uväznený za morálne poklesky benátskym senátom.
V roku 1745 spoznal o desať rokov mladšiu Terezu Levasseurovú, ktorá sa stala jeho stálou milenkou a žila s ním tridsať rokov až do jeho smrti. Tento vzťah s nevzdelanou a hrubou ženou vzbudzoval v dobovej spoločnosti veľké pohoršenie a Rousseauovi priatelia mu radili, aby ho ukončil. Zdá sa však, že Rousseau týmto vzťahom akoby potvrdzoval ním umelo vytváraný pozitívny obraz cnostného muža, ktorý ostáva verný žene, ktorú pripravil o česť. Ešte väčšie pohoršenie vyvolal jeho postoj k vlastným deťom, ktoré vzišli z tohto voľného vzťahu. Údajne mali spolu päť detí, žiadne z nich však Rousseau nepomenoval, ani si neviedol údaje o dátume ich narodení. Hneď po narodení ich dával do parížskeho sirotinca, a ani neskôr sa o ne nezaujímal. Rousseau sa obhajoval tým, že na ich výchovu nemá prostriedky a čas, presvedčil aj Terezu, že sa svojich detí musí vzdať, aby „zachránila svoju česť“. V roku 1778 mu ponúkol markíz de Girardin pobyt vo svojom dome na panstve v Ermenonville blízko Paríža. Tu náhle 2. júla 1778 umrel. Deň po jeho smrti známy sochár Houdon odlial jeho posmrtnú masku. 4. júla markíz de Girardin pochoval jeho telo na Ostrove topoľov. Na mieste hrobu bol v roku 1780 postavený pamätník navrhnutý Hubertom Robertom. Rousseau se hneď po smrti stal kultovou postavou a jeho hrobka bola navštevovaná mnohým intelektuálmi a laickými obdivovateľmi. Mnohí ideológovia Veľkej francúzskej revolúcie vyzdvihovali Rousseauove názory a 11. novembra 1794 boli jeho pozostatky počas veľkolepej ceremónie prenesené z Ermenonville do parížskeho Panthéonu.
Rousseauova filozofia
Rousseau sa staval skepticky ku kultúrnemu pokroku ľudstva. Vyzdvihoval prírodného človeka nad človeka kultúrneho a volal po návrate k prírode. Základ štátu Rousseau videl v nezrušiteľnej zmluve medzi ľudom a panovníkom. Vo svojej filozofii náboženstva sa Rousseau vyznával z deizmu; odmietal a kritizoval mýtus i rítus. Jednako len veril v možnosť uvedomenia si osobného Boha v emocionálnom náboženskom prežívaní, pričom racionálne zostával Boh neuchopiteľný. Tvrdil, že pokrok vied a umenia vedie k degenerácii ľudskej spoločnosti, že človek sa môže navrátiť k prírode jedine formou výchovy dieťaťa a že príčinou nerovnosti medzi ľuďmi je majetková nerovnosť. Hlásal, že panovník v štáte by mal byť podriadený ľudu a v prípade nespokojnosti ho ľud môže zvrhnúť.
Zaujímavosť
Rousseauova náhla smrť za nevyjasnených okolností bola obostretá špekuláciami. Hovorilo sa, že bol možno zavraždený, ale motív ostával nejasný. O posledných dňoch a o smrti Jeana-Jacquesa Rousseaua napísal historický román s názvom Bláznova múdrosť alebo Smrť a slávne zmŕtvychvstanie Jeana-Jacquesa Rousseaua nemecký spisovateľ Lion Feuchtwanger.
Nesta Carter
Nesta Carter (* 11. október 1985) je jamajský atlét, ktorý sa venuje behu na 100 m a 200 m.
Peking 2008
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu vyhral v štafetovom behu na 4x100 metrov. Bežal v semifinále aj vo finále. Vo finále bol členom štafety, ktorá zabehla svetový rekord (37,10 s).
Georg Simon Ohm
Georg Simon Ohm (* 16. marec 1789, Erlangen, Nemecko – † 6. júl 1854, Mníchov) bol nemecký fyzik a matematik, najznámejší objavom po ňom pomenovaného zákona, ktorý ukazuje závislosť elektrického prúdu od napätia. Skúmal tiež fyzikálnu podstatu sluchu.
Alergia
Alergia je prehnaná, neprimeraná reakcia imunitného systému organizmu na látky, s ktorými sa bežne stretávame v našom prostredí. Spôsobuje ju nesprávne aktivovanie protilátok zo skupiny imunoglobulínu E (IgE) vplyvom daného alergénu. Spektrum prejavov alergických reakcií je veľmi široké, od banálnej nádchy až po anafylaktický šok, ktorý sa môže skončiť aj smrťou. Alergická reakcia je hypersenzitívna reakcia organizmu na antigény bežne prítomné v našom prostredí. Imunitná odpoveď je regulovaná aj neuroendokrinnými a psychickými vplyvmi, ako aj výživou. Malnutrícia, ale aj nadbytočný príjem potravín môžu zvyšovať výskyt infekcií aj rakoviny. Absencia proteínov, vitamínov a stopových prvkov, ako aj nerovnováha mastných kyselín zhoršuje činnosť imunitného systému. Na imunitný systém nepriaznivo vplýva aj okolité prostredie, ak je znečistené exhalátmi alebo rôznymi chemikáliami – východným smogom (oxidy síry) alebo západným smogom (oxidy dusíka).
Georg Simon Ohm
Životopis
Narodil v rodine zámočníckeho majstra. Matka mu predčasne zomrela. Otec aj napriek trvalej zaneprázdnenosti v dielni, sám študoval matematiku a fyziku z kníh a keď syn začal chodiť na gymnázium, vzbudil v ňom záujem o tieto vedy a poskytol mu prvé vedomosti.
Ako pätnásťročný začal študovať matematiku, fyziku a filozofiu na univerzite v Erlangene. Pre nedostatok finančných prostriedkov musel po roku štúdium prerušiť a hľadať si zamestnanie. Stal sa učiteľom matematiky vo švajčiarskom Nidau a potom v Neuchâteli. Až neskôr sa opäť vrátil do rodného Erlangenu, dokončil štúdiá a v roku 1813 získal doktorát. Začas ostal na univerzite ako súkromný docent, ale pre skromné materiálne podmienky musel opäť odísť a prijať miesto profesora fyziky a matematiky na reálnom gymnáziu v Bambergu. Odtiaľ v roku 1817 odišiel na gymnázium do Kolína nad Rýnom, kde vykonal svoje najdôležitejšie objavy.
Alergia
Slovo „alergia“ vytvoril lekár Clemens von Pirquet a Béla Schick v roku 1906. Zaznamenali, že niektorí pacienti sú precitlivení na bežne neškodné látky, ako prach, peľ alebo niektoré potraviny. Tento jav nazvali alergia, podľa gréckych slov allos (iný alebo zmenený stav) a ergon (práca, reakcia, reaktivita).
Georg Simon Ohm
Životopis
Vo fyzikálnom kabinete, so skromnými a nedokonalými prístrojmi, robil pokusy, ktorými si overoval všetko, čo bolo dovtedy známe o účinkoch elektrického prúdu. Pokusy sa komplikovali nestálosťou elektromotorického napätia a vnútorného odporu obyčajného Voltovho článku. Preto na radu Poggendorfa použil termoelektrický článok z bizmutového a medeného drôtu. Tento zdroj elektrického prúdu mal stále elektromotorické napätie, a tak Ohm mohol spoľahlivo skúmať vplyv odporu rôznych vodičov na prúd. Výsledky výskumov uverejňoval napred iba v krátkych správach.
Jeho najdôležitejší objav, podľa ktorého je elektrický prúd priamo úmerný elektromotorickému napätiu a nepriamo úmerný veličine, ktorá závisí od rozmerov a od charakteru vodiča, nazvali neskôr Ohmovým zákonom. Tento objav po prvý raz uverejnil v roku 1826 v práci ,,Určenie zákona, podľa ktorého kovy vedú elektrinu". O rok neskôr svoj zákon teoreticky odôvodnil v rozsiahlejšej monografii ,,Galvanický okruh spracovaný matematicky".
Alergia
Prejavy
Alergia je búrlivá lokálna alebo systémová reakcia na alergény. Lokálne príznaky môžu byť:
Systémová alergická reakcia sa nazýva anafylaxia. V závislosti od miery závažnosti môže vyvolať kožnú reakciu, zúženie priedušiek, opuch, zníženie krvného tlaku a dokonca smrť.
Georg Simon Ohm
Životopis
Ohmov zákon sa stretol s nedôverou a ostrou kritikou. Viacerí fyzici po dlhý čas nedokázali správne oceniť tento objav. Ohma ignorovanie výsledkov jeho práce, ako aj nedobré materiálne podmienky, roztrpčovali. Túžil dostať sa späť na univerzitu, podarilo sa mu však získať iba miesto profesora fyziky na polytechnike v Norimbergu, kde od roku 1833 strávil šestnásť rokov.
Vo svojich prácach okrem iného dokázal, že elektrický odpor je priamo úmerný dĺžke vodiča a nepriamo úmerný jeho priečnemu prierezu a mernej vodivosti.
Alergia
Prejavy
Takzvaná senná nádcha je jedným z príkladov veľmi bežnej slabej alergie – veľká časť populácie trpí príznakmi sennej nádchy, keď je vystavená pôsobeniu peľu obsiahnutému vo vzduchu. Astmatici sú často alergickí na prach a roztoče. Okrem alergénov pochádzajúcich z okolitého prostredia, môžu byť alergické reakcie vyvolať aj niektoré lieky.
Atopia
Atopia je dedične založený sklon na alergiu, má preto zreteľný rodinný výskyt. Typickými prejavmi atopie sú atopický ekzém (atopická dermatitída), peľová alergia (alergická nádcha a alergický zápal spojiviek a alergická astma). Atopici majú vrodenú schopnosť vytvárať si vo zvýšenom množstve protilátky v triede IgE. Tieto IgE protilátky reagujú na alergény vonkajšieho prostredia (peľ, pleseň, roztoče atď.)...
Dedičnosť
Pri dieťati, jeden rodič ktorého trpí na alergiu, je riziko vzniku alergického ochorenia 30%. Ak sú alergici obidvaja rodičia, riziko sa zvyšuje na 60%. No môže sa stať, že dedičný základ „preskočí“ jednu generáciu.
Pseudoalergia
Príznaky nádchy, astmy, urtiky, opuchov nemusia mať vždy alergický pôvod. Nie je tu zrejmá dedičná dispozícia, nevytvárajú sa vo zvýšenej miere IgE protilátky, pôvod týchto prejavov je mimo imunitného systému.
Peľová informačná služba
Vo väčšine európskych štátov existuje peľová informačná služba (PIS), ktorá sleduje obsah peľov, poprípade a iných biologických objektov v ovzduší. V Česku sa dá sledovať výskyt peľov v ovzduší a byť informovaný v týždenných predpovediach e-mailovým peľovým spravodajom alebo pomocou SMS. Podobná služba funguje aj na Slovensku (www.alergia.sk), kde je k dispozícii aj peľový kalendár, záznamník prejavov alergie a kontakty na ambulancie.
Courtils
Courtils je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Josip Runjanin
Josip Runjanin alebo Josif Runjanin (* 8. december 1821, Vinkovci, Chorvátsko – † 2. február 1878, Novi Sad, Srbsko) bol chorvátsky skladateľ. Známy je predovšetkým vďaka zhudobneniu chorvátskej hymny Lijepa naša domovino z roku 1846. Takisto zhudobnil aj srbskú národnú pieseň Rado Srbin ide u vojnike.
John Winthrop (astronóm)
Životopis
Narodil sa v Bostone do významnej rodiny. Jeho pra-pra-pra-starým otcom bol John Winthrop, zakladateľ kolónie Massachusetts Bay.
Faktoring
náhľad Faktoring je metóda financovania krátkodobých úverov poskytnutých pri dodávkach tovaru a služieb.
John Winthrop (astronóm)
Životopis
Ako zastupujúci prezident slúžil na Harvarde v roku 1769 a znova v roku 1773; ale v obidvoch prípadoch vzhľadom na svoj vek odmietol plnú funkciu. Počas deviatich mesiacov v rokoch 1775-1776, keď sa Harvard presťahoval do Concordu, Winthrop býval v dome, ktorý sa stal neskôr slávny ako The Wayside, domov Louisy Alcottovej a Nathaniela Hawthorna.
Josip Runjanin
Život
Narodil sa ako syn srbského dôstojníka Ignjata Runjanina v obci Vinkovci ako najstarší zo 7 detí. Pôsobil ako podplukovník v Rakúsko-uhorskej armáde. Po odchode do dôchodku žil v meste Novi Sad, kde vo veku 56 rokov zomrel.
Faktoring
Podstatou faktoringu je odkúpenie krátkodobých pohľadávok bez postihu (bezregresný), alebo s postihom (regresný) voči pôvodnému veriteľovi. Faktoring je teda forma financovania, ktorá pomáha spoločnostiam s problémami s peňažnými tokmi (cash flow) v dôsledku odložených platieb ich klientov. Faktorom, teda protistranou faktoringového obchodu je je najčastejšie faktoringová spoločnosť. Základom pre vzťah je faktoringová zmluva, ktorá stanovuje práva a povinnosti oboch strán. Cenou faktoringu je faktoringová provízia (0,8–3 % z pohľadávky), ktorá je tvorená rizikovou zložkou a nákladmi súvisiacimi so spracovaním faktoringu. Faktoring sa zvykne používať i v zahraničnom obchode.
Yu-Gi-Oh! (kartová hra)
thumb|Príklad usporiadania Yu-Gi-Oh! karty thumb|Kazuki Takahashi Yu-Gi-Oh! je zberateľská kartová hra s tematikou japonských anime a manga, ktorú vytvoril Kazuki Takashi. Hra sa v niektorých veciach podobá kartovej hre Magic: The Gathering a v dnešnej dobe ju už počtom hráčov a predaných kariet prekonala. Dokonca dňa 7. júla 2009 dostala Guinessov rekord. Aj v tejto kartovej hre hráči používajú monštrá a kúzla na porazenie súpera. Yu-Gi-Oh! sa stalo veľmi populárne a je podľa neho vytvorené anime aj manga.
TCG a OCG
Yu-Gi-Oh! sa delí na OCG (Original Card Game) a TCG (Trading Card Game). Rozdiel medzi nimi je banlist, karty, jazyk (kým OCG sa vydáva v japončine a iných ázijských jazykoch, tak TCG vychádza v európskych jazykoch, ako napr. angličtina, nemčina, taliančina ...) atď. Niektoré karty, ktoré ale vyšli v TCG, nevyšli v OCG (a samozrejme naopak). Preto sa OCG karty nesmú hrať na TCG turnajoch, ale naopak to možné je. TCG sa hrá prevažne v Amerike a v Európe, OCG v Ázii.
Faktoring
Faktoring rozdeľujeme:
podľa spätného postihu (regresu) na Klienta na:
podľa geografického zamerania:
podľa počtu subjektov vo faktoringovom reťazci na:
DVONN
thumb|right|DVONN DVONN je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov, ktorú v roku 2001 vymyslel belgičan Kris Burm ako štvrtú hru GIPF projektu. DVONN vyhral cenu International Gamers Award v roku 2002 a v roku 2003 získal ocenenie Game of the Year Award udelované magazínom Games.
Pravidlá
DVONN sa hrá na hracej doske so 49 hexagonálnymi políčkami, umiestnenými v piatich radách. Každý z hráčov má 23 kameňov, pričom jeden má kamene čiernej farby a druhý ma kamene bielej farby. Okrem toho sa v hre nachádzajú tri neutrálne DVONN-kamene červenej farby.
Hra sa skladá z dvoch fáz:
Pokladanie kameňov
Hráči striedavo pokladajú svoje kamene na voľné polia hracej dosky. Ako prvý položí kameň biely hráč, pričom najskôr hráči položia DVONN-kamene a až potom kamene svojej farby. Položením všetkých kameňov, sa zaplnia všetky hracie polia dosky. Ako posledný položí svoj kameň biely hráč.
Presúvanie kameňov
Hráči sa striedajú v presúvaní kameňov. Ako prvý je na ťahu biely. Hráč presunie jeden svoj kameň alebo stĺpec kameňov v priamom smere práve o toľko polí, koľko kameňov je v stĺpci (aj jeden kameň je považovaný za stĺpec). Preskakované polia môžu byť obsadené aj voľné, ale cieľové pole musí byť obsadené. Stĺpec, ktorý bol presunutý sa položí na vrch stĺpca na cieľovom poli.
Je zakázané presúvať kameň alebo stĺpec, ktorý je zo 6 strán obklopený kameňmi alebo stĺpcami. Z toho vyplýva, že v prvom ťahu je možné presunúť len kameň na okraji hracej dosky.
Ján Rybár (súčasný filozof)
Doc. PhDr. Ján Rybár, PhD. (* 1949, Slovinky) je slovenský filozof, venuje sa epistemológii Jeana Piageta.
V roku 1976 absolvoval štúdium filozofie a psychológie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pôsobí ako vysokoškolský pedagóg v Centre pre kognitívnu vedu na Katedre aplikovanej informatiky Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave, v minulosti bol aj vedúcim tejto katedry.
DVONN
Presúvanie kameňov
Ak vznikne na hracej doske izolovaná skupina kameňov alebo stĺpcov, ktoré neobsahujú ani jeden DVONN-kameň, potom sú tieto kamene okamžite odstránené z hry.
Ťahy v hre sú povinné. Pokiaľ hráč nemôže vykonať ťah, ťahá opäť súper.
Cieľ hry
Hra končí vtedy, keď ani jeden z hráčov nemôže vykonať ťah. Víťazom je hráč s najvyšším stĺpcom. V prípade rovnakých stĺpcov u oboch hráčov, končí hra remízou.
PEN
PEN alebo Medzinárodný PEN alebo PEN klub je medzinárodná organizácia spisovateľov, založená roku 1921 v Londýne.
Akronym PEN tvoria začiatočné písmená anglických slov "Poets, Playwrights, Essayists and Novelists", zároveň pen je po anglicky pero.
Karpathen Post
náhľad|Karpathen Post Karpathen Post bol týždenník Uhorského karpatského spolku, ktorý vychádzal v Kežmarku v rokoch 1880 až 1942. Počas rokov 1887 – 1891 bol orgánom Tatranskej sekcie Uhorského karpatského spolku. Venoval sa predovšetkým publikovaniu správ zo Spiša, Vysokých Tatier, ich okolia i pôsobeniu nemeckej menšiny. Noviny vychádzali v nemeckom jazyku a niektoré články, ale aj inzeráty boli v maďarčine. Od r. 1909 bol jediným nemeckým spoločensko-hospodárskym týždenníkom na Spiši, pred skončením svetovej vojny bol orgánom nemeckej národnej rady na Spiši.
Od r. 1919 to bol spoločenský týždenník nemeckej menšiny na Spiši. a orgán Zipser deutsche Partei. Od r. 1939 to bol politický nemecký týždenník písaný fraktúrou. Okrem politicko-ideologických príspevkov prinášal správy z jednotlivých špišských miest, v ktorých žili aj Nemci (Spišská Nová Ves, Kežmarok, Levoča, Belá, Dobšiná). Veľkú pozornosť venoval cudzineckému ruchu, v tom aj Vysokým Tatrám. Časopis bol zastavený, pretože išlo o polit. týždenník spišských Nemcov, ktorí nesúhlasili s Karmasinom a ktorí predtým boli príslušníkmi politickej strany spišských Nemcov.
Dejiny
Prvé číslo týždenníka vyšlo 6. mája 1880. Oficiálne bol založený 14. apríla 1880. Pri jeho vzniku stáli Robert Schwartner (neskôr Robert Börkey), Julius Handl a majitelia tlačiarne Pavol Sauter a Carl Robert Schmidt. Noviny mali vychádzať v týždennej periodicite s nákladom 400 kusov na ôsmych stranách vo formáte: 33 cm x 25 cm.
V júli 1882 bol zmenený formát novín a majitelia urobili niektoré personálne zmeny. Karpathen Post prešiel do vlastníctva Pavla Sautera a za zodpovedného redaktora bol vymenovaný profesor Friedrich Scholcz túto úlohu plnil do septembra 1888. Potom sa znova ujal vedenia redakcie Pavol Sauter a v tejto funkcii pôsobil aj ako majiteľ a vydavateľ novín do jeho smrti v roku 1908. V jeho diele pokračoval syn Teodor Augustín Sauter, až do skončenia vydávania týždenníka v roku 1942. Krátko predtým v auguste 1942 mu pomáhal jeho najstarší syn Erhard. Redaktormi boli aj viacerí intelektuáli, ktorí pôsobili na Spiši (ich zoznam je uvedený nižšie). Súčasťou novín boli špeciálne prílohy „Edelweiss“ (v roku 1880), „Zipser Heimat“ (1923 – 1939), „Die Hohe Tatra“ (1931 – 1940).
Karpathen Post bol od samého začiatku nezávislý týždenník, ktorý poskytol priestor intelektuálom píšucim o kultúrnych a politických  na Spiši. Uverejňoval správy o verejnom živote Spišských Nemcov, dokumentoval aktivity obyvateľov Spiša a zastupoval ich záujmy. Zameriaval sa na problémy cestovného ruchu, na obchod, kúpele v horských oblastiach, uverejňoval historické, kultúrne a národopisné témy.
Po prvej svetovej vojne, po vzniku Prvej Československej republiky sa iniciatívne zasadzoval za zachovanie nemeckých škôl. Zachoval si vysokú úroveň novinárskej práce až do jeho zániku.
Prílohy Karpathen Post
''
Mikuláš II. Gorjanský
náhľad|de Gara Mikuláš 1412, palatín '''Mikuláš II. Gorjanský alebo Mikuláš Gorjanský mladší''' (* ca. 1367 – † 1433) bol uhorský palatín a bán Chorvátska, Slavónie a Dalmácie ako aj Mačvy, Usory, Bačky a Banátu.
Meno
Meno je odvodené od rodinného sídla Gorjani, po slovensky Gorjany, po maďarsky Gara. V rôznych prameňoch sa uvádza pod rôznym znením, napríklad, pôvodne lat./maď. de Gara alebo len Gara, poslovenčené na z Gorjan, alebo pôvodne maď. Garay, Garai poslovenčené na Garaj. Krstné meno sa tiež uvádza v jazykových verziách Nikola, Nicola, Nicolaus, Miklós, Mikuláš.
Po slovensky sa teda volá Mikuláš Gorjanský alebo z Gorjan alebo Gara alebo Garaj, staršie aj Garay alebo Garai.
Erb rodu
V červenom poli sú dva privrátené erby. V pravom je sedemkrát prehnutý zlatý korunovaný had držiaci v papuli zlaté ríšske jablko. Klenotom sú v korune nariasené modré prikrývadlá s hadom zo štítu. Ľavým erbom je v modrom poli zlatý sedemkrát prehnutý korunovaný had držiaci v papuli zlaté ríšske jablko. Klenotom sú žiariace zlaté lúče, v ktorých sú zapichnuté dve modré turnajové zástavy s hadom zo štítu. Medzi erbami sú prepojené insígnie Dračieho rádu (stočený zlatý drak) a rytierskej spoločnosti Václava IV. (zelený uterák zviazaný do kruhu). Mikuláš III. v roku 1412 odtlačil štítovú pečať so štyrikrát prehnutým korunovaným hadom. V erbovníku Konráda Grünenberga je rod uvedený ako „Grosgraff von Ungarn“. V doprava naklonenom modrom štíte je sedemkrát prehnutý zlatý had s červeným rozoklaným jazykom. Klenotom je na prikrývadlách had. Prikrývadlá sú zlato-modré.
Veterinárna medicína
náhľad Veterinárna medicína (iné názvy: veterinárne lekárstvo, veterinárstvo, zverolekárstvo, zverozdravotníctvo) je vedný odbor, ktorý sa zaoberá chorobnosťou a liečením zvierat, hygienickou neškodnosťou potravín a surovín živočíšneho pôvodu.
Veterinári na Slovensku
Na Slovensku pôsobí 918 firiem, ktorých primárna činnosť je veterina. V Banskobystrickom kraji je ich 145, 127 v Bratislavskom kraji, 123 v Košickom kraji, 145 v Nitrianskom kraji, 111 v Prešovskom kraji, 74 v Trenčianskom kraji, 114 v Trnavskom kraji, a 79 v Žilinskom kraji.
Vinzelles (Puy-de-Dôme)
Vinzelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Súostrovie Vega
Súostrovie Vega (🇳🇴) sa nachádza v Nórsku blízko severného polárneho kruhu. Tvorí ho tucet ostrovov.
Tunajšie ostrovy boli osídľované už od praveku napriek tomu, že krajina bola nehostinná. Ľudia sa živili prevažne rybolovom, zakladali dediny a postupne utvárali krajinu, ktorá bola kvôli svojej jedinečnosti v roku 2004 zapísaná na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Neufmanil
Neufmanil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1193 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Katedrála Panny Márie (Braga)
náhľad|Priečelie katedrály Panny Márie Katedrála Panny Márie je rímskokatolícka katedrála v meste Braga v severnej časti Portugalska. Je najstaršou katedrálou v Portugalsku s spolu s umeleckou a historickou hodnotou patrí medzi najvýznamnejšie pamiatky v krajine.
Katedrála bola vybudovaná po roku 1070. Pôvodne románska stavba bola v priebehu času obohatená o gotické, renesančné a barokové prvky. Sú tu pochovaní Henrich Burgundský a Terézia Kastílska, rodičia Alfonza I., prvého portugalského kráľa.
QMS
QMS môže byť:
Ján Rybár (1911)
Ján Rybár (* 9. február 1911, Černík – † 2005, Pezinok) bol slovenský kresťanský filozof, katolícky kňaz a piarista.
Sústredil sa predovšetkým na skúmanie vzťahu duše a tela. Z povahy vzájomnej podmienenosti psychickej a fyzickej sféry v človeku mu vyplynulo, že duša je samostatná duchovná substancia. Duševný život človeka je síce viazaný na mozog, no nie celkom, presahuje túto viazanosť. Jeho činnosti sa nevyčerpávajú mozgovými procesmi a poukazujú na subsistujúci duchovný a personálny základ.
Kódex kánonického práva
Kódex kanonického práva ( Codex iuris canonici (CIC)) je systematický súbor cirkevného práva Rímskokatolíckej cirkvi. Prvýkrát bol vydaný v roku 1917 pápežom Benediktom XV. Nové prepracované vydanie, ktoré zohľadňuje zmeny po Druhom vatikánskom koncile, bolo promulgované 25. januára 1983 a vstúpilo do platnosti v prvý adventný deň roku 1983 za pápeža Jána Pavla II.
V roku 2016 boli niektoré kánony kódexu upravené tak, aby boli v súlade s Kódexom kánonov východných cirkví. Úpravu vykonal rímsky pápež František v motu proprio O súlade kódexov ( De concordia inter Codices).
Historický vývoj
V prvom tisícročí neexistoval jednotný cirkevný zákoník, iba miestne cirkevné právne predpisy miestnych cirkví, doplnené dekrétmi pápeža. Až v stredoveku boli tieto predpisy postupne zoskupené do zbierok ako Liber Extra (1234), Liber Sextus (1298) a Clementinae (začiatok 14. storočia). Väčšina nariadení bola založená na rímskej justičnej praxi cisára Justinána I. z roku 533. Viedli k začatiu príslušných súdnych konaní vo forme inkvizície na kolégiálnych cirkevných súdoch.
CIC 1917
Kánonické právo až do r. 1917 existovalo vo forme rôznych právnych zbierok po názvom Corpus Iuris Canonici. V roku 1904 rozhodol pápež Pius X. o potrebe vytvorenia jednotného a jediného zákonníka. Spracovaním poveril komisiu kardinála Pietra Gasparriho, ktorá po 13 rokoch predložila výsledok svojej práce pápežovi Benediktovi XV.. Zákonník byl vyhlásený v máji 1917, účinným sa stal o rok neskôr.
Tento zákonník sa obvykle označuje skratkou CIC 1917, niekedy taktiež CICB („B“ ako Benedicti podľa Benedikta XV.), vzhľadom na potrebu odlíšenia od neskorších verzíí. Obsahuje 2414 odstavcov, nazývaných „kánony“.
CIC 1983
Základy nového zákonníka boli prejednané už v rokoch 1962-1965 na Druhom vatikánskom koncile, bol však dokončený až v roku 1983: 25. januára 1983 pápež Ján Pavol II. zákonník vyhlásil, do účinnosti vstúpil 27. novembra 1983. Obsahuje 1752 článkov (kánonov), voči predchádzajúcej verzii sa viac zaoberá partikulárnym cirkevným právom, pričom je zdôraznený princíp všeobecného kňazstva každého veriaceho kresťana.
Rozdelenie CIC 1983
Kódex se skládá zo 7 kníh (častí ):
Zmeny a novelizácie v CIC 1983
Kódex bol zatiaľ novelizovaný týmito predpismi: v rámci motu proprio Jána Pavla II. Ad tuendam fidem z roku 1998, v rámci motu proprio Benedikta XVI. Omnium in mentem z roku 2009, v rámci motu proprio pápeža Františka Mitis Iudex Dominus Iesus z roku 2015, De Concordia inter Codices z roku 2016 , Magnum principium z roku 2017 , Come una Madre amorevole (4. 6. 2016) o rozšírení dôvodov na odvolanie biskupa; Vos estis lux mundi (7. 5. 2019) o povinnosti oznamovať sexuálne delikty klerikov a rehoľníkov; Spiritus Domini (1. 10. 2021) o prístupe žien k ustanoveným službám lektorátu a akolytátu; Competentias quasdam decernere (11. 2. 2022), ktorým sa menia niektoré kánony CIC a CCEO; Praedicate Evangelium (19. 3. 2022), o zmene štruktúry Rímskej kúrie; Vultum dei quaerere (29. 6. 2016) o kontemplatívnom živote v ženských kláštoroch; Pascite gregem Dei (23. 5. 2021) o zmenách v 7. knihe CIC (trestné právo). Okrem toho treba CIC 1983 interpretovať aj vo svetle viacerých reskriptov pápežov (rescriptum ex audientia) Benedikta XVI. a Františka v niektorých ďalších záležitostiach a vo svetle samostatných apoštolských konštitúcií, upravujúcich niektoré záležitosti (Divinus perfectionis Magister, Spirituali militum curae) a inštrukcií kongregácií Rímskej kúrie (napr. Potestas Ecclesiae z roku 2001).
Renault 18
Renault 18 je automobil strednej triedy, ktorý vyrábala francúzska automobilka Renault v rokoch 1978-1993, pričom produkcia pre európske trhy bola ukončená už v roku 1986.
Bol určený ako náhrada modelu Renault 12, ktorý sa vyrábal od roku 1969, hoci sa vyrábal až do roku 1980. Na rozdiel od R12, R18 bol navrhnutý pomerne rýchlo. Doba od jeho prvej koncepcie po jeho uvedenie bola iba 18 mesiacov. Hoci boli rôzne snahy Renaultu preniknúť na medzinárodné trhy s modelom 12, až Renault 18 bolo prvé skuočné "svetové auto", odtiaľ slogan Meeting International Requirements. Okrem Francúzska, vyrábal sa v Argentíne, Austrálii, Kolumbii, Pobreží Slonoviny, Mexiku, Maroku, Španielsku, Uruguaji a Venezuele, s montážnou linkou v Slovinsku a predával sa v Alžírsku, Rakúsku, Kanade, Čile, Chorvátsku, na Cypre, vo Fínsku, Nemecku, Grécku, Indonézii, Írsku, Taliansku, Japonsku, Jordánsku, Libanone, Mauritánii, Novom Zélande, Nórsku, Portugalsku, Senegale, Švédsku, Sýrii, Spojenom kráľovstve, Spojených štátoch, Thajsku, Turecku a Zimbabwe.
Michal Bacúrik
Michal Bacúrik (* 30. september 1914 Rožňava - † 21. október 1983 Banská Bystrica) bol slovenský speleológ.
Jeho otec Štefan Bacúrik, jeho matka Mária rod. Černáková
Životopis
Do 1949 elektrikár a strojník v Harmaneckých papierňach, 1950-1958 správca Harmaneckej jaskyne, od 1959 pracovník Harmaneckých papierní. Venoval sa jaskyniarstvu najmä v okolí Dolného a Horného Harmanca, po objavení nových podzemných priestorov pokračoval v prieskumných prácach a spolupracoval pri zameriavaní Harmaneckej jaskyne, 1938 a 1956 objavil jej ďalšie nové časti, 1949-1950 sa zúčastnil na organizovaní a zabezpečovaní sprístupňovacích prác, po roku 1970 sa podieľal na prieskume krasových javov aj v iných častiach Harmaneckého krasu. Člen Klubu slovenských turistov a lyžiarov, od 1949 Slovenskej speleologickej spoločnosti, od 1970 spoluzakladateľ a člen jej oblastnej skupiny v Harmanci.
Veto
Veto (z lat. Zakazujem) môže byť:
Friš
Friš je priezvisko, pozri Friš (priezvisko), napr.:
Panský diel (Bratislava)
Panský diel je prírodná pamiatka v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1990 na rozlohe 15,6000 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: podunajská oblasť, doposiaľ zachovaná ako lesostep, s výskytom mimoriadne vzácnych, kriticky ohrozených druhov orchideí - vstavača ploštičného, vstavača obyčajného a ďalších druhov.
Ján Slavoľub Badušek
Ján Slavoľub Badušek (* 1840 Zemianske Podhradie - † 28. máj 1867 Oslany) bol rímskokatolícky kňaz, publicista.
Životopis
Kat. teológiu študoval v bohosloveckom seminári v Banskej Bystrici. Po vysvätení za kňaza od 1865 pôsobil ako r.k. v Oslanoch. Počas štúdií sa pod vplyvom Štefana Moyzesa v banskobystrickom seminári angažoval v slov. národnom hnutí, 1864-1865 predseda samovzdelávacieho spolku Kolo a cirkevného združenia Bratstvo sv. Karola Boromejského, 1865 hlavný organizátor a rečník na cyrilometodskej slávnosti. Venoval sa aj literárnej činnosti, torzo z nej vyšlo 1868 v časopise Sokol.
Jožo...
Jožo... je výberový album (kompilácia), ktorý v roku 1999 vydalo hudobné vydavateľstvo Musica slovenskej pop rockovej skupine Elán.
OSI
OSI môže byť:
Josep Comas i Solà
Josep Comas i Solà (po katalánsky) alebo José Comas y Solá (po španielsky) (* 19. december 1868, Barcelona, Španielsko – † 2. december 1937, Barcelona, Španielsko) bol španielsky (katalánsky) astronóm.
Pozoroval planéty vrátane Marsu a Saturna, meral periódy ich rotácií. Napísal aj pár populárno-vedeckých kníh o astronómii a bol prvým prezidentom Sociedad Astrónomica de España y América. Objavil periodickú kométu 32P/Comas Sola a spoluobjavil neperiodickú kométu C/1925 F1 (Shajn-Comas Sola). Tiež objavil niekoľko planétok.
Planétka 1102 Pepita (z jeho prezývky Pepito) a 1655 Comas Sola sú pomenované po tomto astronómovi.
Skríning (medicína)
Skríning je označenie činnosti alebo činností, ktoré vyhľadávajú v populácii jedincov s chorobami, ktoré ešte nemajú klinické príznaky - sú bezpríznakové. Cieľom skríningu je ich záchyt v štádiu, kedy sú ešte liečiteľné. K najznámejším typom skríningu patria: