cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mária Avdičová
Životopis
Základnú školu navštevovala v Lopeji, v Podbrezovej a v Brezne, 19631966 študovala na SVŠ v Brezne, 19661972 na Lekárskej fakulte UK v Prahe. Zúčastnila sa kurzu epidemiológie WHO v Maďarsku, Letnej školy preventívnej medicíny v Kanade a programu Severná Karélia vo Fínsku. V rokoch 19721988 lekárka, vedúca odboru epidemiológie Okresnej hygienickej stanice v Banskej Bystrici, od 1988 vedúca odboru epidemiológie, krajská odborníčka pre epidemiológiu Štátneho zdravotného ústavu, podieľa sa na poklese výskytu infekčných ochorení, riešenia problematiky prevencie vzniku civilizačných chorôb a ich liečby. Autorka Metodickej príručky pre prácu v poradniach zdravia (2000), príručky Prevencia v primárnej starostlivosti (1998), článkov v odborných časopisoch, odborno-populárnych článkov v dennej tlač, podieľa sa na prednáškovej činnosti. Je členkou Slovenskej lekárskej spoločnosti, Slovenskej epidemiologickej asociácie.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2011
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2011 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 2011 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 27 európskych štátov, ktoré súťažili o 9 miest na záverečný turnaj v štyroch skupinách 1. fázy A divízie, za ktorou nasledovali 2 skupiny dodatkovej kvalifikácie a play-off. Kvalifikácia prebiehala od 1. augusta 2010 do 15. jún 2011. Pôvodne mali víťazi play-off B divízie postúpiť do A divízie kvalifikácie na ME 2013, ale FIBA Europe neskôr zmenila kvalifikačný systém a vznikla iba jediná kvalifikácia.
Priamy postup
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 6 účastníkov ME 2010:
Branchiobdellae
Branchiobdellae je rad pijavíc. Je to veľmi zvláštna skupina obrúčkavcov, vo väčšine systémov je zaraďovaná ako čeľaď k Oligochaeta. Telo má malý počet somitov (iba 15) a je úplne bez štetín. K zriaseniu „kožnej“ segmentácie ešte nedochádza, ale už je vyvinutý hltan s dvoma chitinóznymi čeľusťami a zadná prísavka. Telo je už mierne sploštené, ako u pijavíc.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2011
Nasadenie do výkonnostných košov
Nasadenie do výkonnostných košov bolo uskutočnené podľa umiestnenia na predchádzajúcich ME a podľa výsledkov v minulej kvalifikácii:
Play-off
🇭🇺 Šopron
🇮🇹 Taranto
Jon Anderson
John Roy "Jon" Anderson (* 25. október 1944, Accrington, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, skladateľ a spevák, člen legendárnej rockovej skupiny Yes. Spolupracoval s hudobníkmi a skupinami ako King Crimson, Vangelis, Dream Theater, Peter Machajdík, Tangerine Dream a Toto. S gréckym hudobníkom Vangelisom spolupracoval približne 20 rokov, vytvorili duo Jon & Vangelis.
Majstrovstvá Európy v lakrose mužov 2001
Majstrovstvá Európy v lakrose 2001 boli v poradí 7. majstrovstvá Európy v lakrose mužov, ktoré organizuje Európska lakrosová federácia (ELF). Konali sa v Penarth, vo Walese v roku 2001, za účasti 5 mužských tímov (ženy nehrali v tom roku MS, preto sa ženská kategória nehrala).
Jon Anderson
V roku 2008 bolo vydané vo vydavateľstve Hudobného fondu CD slovenského hudobného skladateľa Petra Machajdíka NAMAH, na ktorom hosťuje aj Jon Anderson.
Radek Bonk
Rodák z českého Krnova bol draftovaný v roku 1994 tímom Ottawa Senators. Prvý zápas v NHL odohral 22. januára 1995 v drese Ottawy proti New York Islanders, prvý gól strelil 27. januára v zápase proti Pittsburgh Penguins. 26. júna 2004, v deň Vstupného draftu bol vymenený do Los Angeles Kings za výber v treťom kole draftu. Za Los Angeles ale nikdy nenastúpil, pretože ešte ten istý deň ho vymenili do Montrealu Canadiens (spolu s brankárom Huetom za Matheiua Garona a výber v treťom kole draftu).
Majstrovstvá Európy v lakrose mužov 2001
Nováčikom turnaja bolo Írsko, ktoré pri svojej premiére prehralo všetky zápasy a skončilo na poslednej pozícii. Naopak, tradičný účastník Švédsko, sa nezúčastnilo. Prvýkrát sa v mužskej kategórii tešil iný tím než anglický. Bol ním tím Nemecka.
Radek Bonk
V júli 2007 v rámci podpisovania voľných agentov sa novým Bonkovým klubom stal Nashville Predators. Generálny manažér Predators D. Pole na adresu bonka povedal: "Je to skúsený center, ktorý dokáže hrať defenzívne, ale i útočne".
Bonk hrával na pozícií centra a nosil číslo 14.
Štatistiky
''Stav k: 30. októbru 2008''
Pier Luigi Nervi
Pier Luigi Nervi (* 21. jún 1891, Sondrio, Taliansko† 9. január 1979, Rím) bol taliansky inžinier a architekt, medzinárodne preslávený svojou technickou dômyselnosťou a zmyslom pre dramatický dizajn, ktorý uplatňoval pri návrhu železobetónových konštrukcií na veľký rozpon.
Životopis
Narodil sa v lombardskom meste Sondrio. V roku 1913 promoval na Bolonskej univerzite v odbore konštrukcie. Počas prvej svetovej vojny slúžil ako poručík v ženijnom vojsku talianskej armády. Po vojne, v roku 1920 si založil stavebnú firmu v Ríme. Oženil sa v roku 1924, za manželku si vzal Irene Calosi, s ktorou mal 4 synov. V rokoch 1926-1927 navrhol prvé významné dielo, kino Augusteo v Neapole.
V roku 1932 založil s bratancom v Ríme firmu Nervi a Bartoli v ktorej zotrval až do konca svojej kariéry. V rokoch 1947-1961 pôsobil ako univerzitný profesor v Ríme.
Zomrel v roku 1979 v Ríme na zlyhanie srdca.
Tvorba
Staviteľské začiatky Piera Luigiho Nerviho sú spojené s obdobím pred druhou svetovou vojnou. Vtedy navrhol budovu kina v meste Neapol a mestský štadión vo Florencii. Neskôr, v rokoch 1935 až 1941 pre talianske vojenské letectvo postavil hangáre v Obertelle, Orviete a v Torre del Lago. Konštrukcia pozostávala z prefabrikovaných železobetónových profilov, na ktoré v roku 1939 získal patent. V druhej svetovej vojne boli stavby zničené. Jeho kreativita sa nesústredila len na navrhovanie budov. Po vojne sa venoval navrhovaniu betónových plavidiel pre talianske námorníctvo. Postavil dva typy betónových plachetníc s použitím vlastného vynálezu, materiálu ‘‘ferrocemento‘‘ (1946). Je vytvorený z ťažkého betónu husto stuženého rovnomerne rozloženou oceľovou sieťovinou. Tento materiál sa naplno uplatnil v návrhu stavieb pre výstavu v Turíne (1949 - 1950). Prefabrikované konštrukcie vo forme vlnitých cylindrických oblúkov zložené z modulových dielcov zo skla a ferrocementa‘‘, preklenuli rozpon 93 metrov. V roku 1950 sa Pier Luigi Nervi podieľal na návrhu centrály UNESCO v Paríži. V období rokov 1955 - 1969 spolupracoval na projektoch niekoľkých mrakodrapov v Európe aj Amerike. V nasledujúcom období postavil v USA viacero stavieb. V roku 1963 bol za svoju tvorbu ocenený zlatou medailou AIA (The American Institute of Architects). Na konci 60. rokov Pier Luigi Nervi staviteľské aktivity obmedzil a začal sa sústrediť na dizajn. V tomto období vzniklo viacero stavieb na ktorých spolupracoval so synmi a zahraničnými architektmi.
Veril, že architektúra a staviteľstvo sú dve časti jedného celku. Tvrdil, že pre návrh dobrej budovy je nevyhnutné poznať materiály. Jeho návrhy vychádzali z mnohých experimentov so stavebným betónom, v ktorých ustavične hľadal riešenia konštrukčných problémov. Železobetón mu umožňoval vytvoriť pevné, jednoduché, no pôvabné konštrukcie. Svojimi riešeniami ustanovil železobetón ako hlavný súčasný stavebný materiál. I keď sa Pier Luigi Nervi nikdy primárne nezaujímal o estetiku, mnoho z jeho prác tak pôsobí. Jeho budovy dosahujú neobyčajnú silu výrazu. Prostredníctvom prelínajúcich sa rovín, skladaných a ohýbaných plôch a deformovaných povrchov Pier Luigi Nervi zaviedol trojrozmerný dizajnérsky slovník do architektonického navrhovania. Prízvukoval, že „materiály, statika, technológia, ekonomická efektivita a funkčné požiadavky sú základom architektonickej tvorby“.
Andy Nicholson
Andy Nicholson ( * Sheffield, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník a bývalý bas-gitarista hudobnej skupiny Arctic Monkeys. Je aj členom hudobných skupín Reverend and the Makers a Mongrel, ktoré v roku 2008 založil spolu so svojím kolegom Jonom McClureom.
Clara Schumannová
Clara Josephine Schumannová rodená Wiecková (* 13. september 1819, Lipsko - † 20. máj 1896, Frankfurt nad Mohanom) bola nemecká hudobníčka, virtuózna klaviristka z obdobia hudobného romantizmu. Bola tiež talentovaná hudobná skladateľka a hudobná pedagogička. Bola považovaná za vynikajúcu klavírnu virtuózku, jej koncertná kariéra trvala skoro 61 rokov a v priebehu tohto obdobia absolvovala veľké množstvo koncertných vystúpení. Jej manželom bol známy hudobný skladateľ Robert Schumann a veľkým osobným priateľom vynikajúci nemecký hudobný skladateľ Johannes Brahms.
So svojim manželom mala celkom osem detí a vo svojej dobe bola podstatne známejšou a slávnejšou umelkyňou ako jej dnes omnoho slávnejší manžel. Vďaka svojej známosti a interpretačnej virtuozite prakticky živila celú svoju početnú rodinu a na svojich koncertoch pomáhala propagovať hudobné dielo svojho manžela.
náhľad|vpravo|Clara Schumann na 100 markovej bankovke
Balet Slovenského národného divadla
Balet Slovenského národného divadla je jednou z troch umeleckých zložiek Slovenského národného divadla. Balet SND je najstarším a najväčším profesionálnym tanečným telesom na Slovensku. Jeho aktuálnym sídlom je nová budova Slovenského národného divadla na Pribinovej ulici. Vo vedení súboru stojí od roku 2021 bývalá primabalerína Baletu SND a dlhoročná vedúca sólistka Viedenskej štátnej opery Nina Poláková.
História
Prvým umeleckým šéfom Baletu Slovenského národného divadla bol český tanečník Václav Kalina, ktorý 19. mája 1920 uviedol balet Coppélia od Léa Delibesa.
== Súčasný repertoár Baletu SND (sezóna 2023/2024) ==
== Vedenie Baletu SND ==
1920 – 1921/22            Václav KALINA, baletný majster (1. 3. 1920 – 15. 8. 1922)
1922/23                        Marta AUBRECHTOVÁ, baletná majsterka a choreografka
1923/24 – 1930/31       Achille VISCUSI, baletný majster a choreograf (1. 8. 1923 – 15. 8. 1931)
1931/32 – 1931/33       Ella FUCHSOVÁ-LEHOTSKÁ, baletná majsterka a choreografka
1935/36 – 1936/37       Ella FUCHSOVÁ-LEHOTSKÁ, baletná majsterka a choreografka
1937/38 – 1939/40       Bohumil RELSKÝ, baletný majster a choreograf
1940/41 – 1944/45       Maximilán FROMAN, baletný majster a choreograf
1945/46                        Tamar CORPONA (Marta POKORNÁ), dočasná vedúca baletu (1. 8. 1945 – 30. 11. 1945)
Bedrich FÜSSEGGER, dočasný vedúci baletu (1. 12. 1945 – 31. 1. 1946)
Jaroslav HÄUSLER, šéf baletu (1. 2. 1946 – 7. 5. 1946)
1946/47 – 1947/48       Rudolf MACHAROVSKÝ, šéf baletu (15. 8. 1946 – 23. 8. 1948)
1948/49 – 1955/56       Stanislav REMAR, šéf baletu (16. 8. 1948 – 30. 9. 1955)
1955/56 – 1956/57       Jozef ZAJKO, dočasný umelecký vedúci baletu (1. 10. 1955 – 30. 6. 1957)
1957/58 – 1960/61       Milan HERÉNYI, dočasný umelecký vedúci baletu (1. 7. 1957 – 28. 2. 1961)
1960/61 – 1971/72       Karol TÓTH, umelecký šéf baletu (1. 3. 1961 – 14. 6. 1972)
1971/72 – 1972/73       Ján KÁKOŠ, umelecký šéf baletu (14. 6. 1972 – 15. 5. 1973)
1972/73 – 1979/80       Boris SLOVÁK,  umelecký šéf baletu (16. 5. 1973 – 31. 3. 1980)
1980/81 – 1988/89       Karol TÓTH, umelecký šéf baletu  (1. 9. 1980 – 19. 1. 1989)
1988/89 -1996/97         Emil BARTKO, umelecký šéf baletu (19. 5. 1989 – 31. 12. 1995)
riaditeľ baletu (1.1.1996 – 25.11.1996)
1996/97 – 1997/98       Gabriela ZAHRADNÍKOVÁ, riaditeľka baletu (26. 11. 1996 – 21. 9. 1997)
1997/98 – 1998/99       Jozef SABOVČÍK, riaditeľ baletu (20. 9. 1997 – 31. 12. 1998)
1998/99 – 2006/07       Emil BARTKO, poverený vedením baletu (1. 1. 1999),
2006/07 – 2009/10       Mário RADAČOVSKÝ, riaditeľ baletu (17. 10. 2006 – 21. 5. 2010)
2009/10 – 2010/11       Vlastimil HARAPES, riaditeľ baletu (22. 5. 2010 – 21. 5. 2011)
2010/11 – 2011/12       Andrej SUCHANOV, riaditeľ baletu (23. 5. 2011 – 20. 8. 2012)
2012/13 – 2020/21       Jozef DOLINSKÝ ml., riaditeľ baletu (21. 8. 2012 – 19. 2. 2021)
Ľadový hokej na Letných olympijských hrách 1920
Turnaj v ľadovom hokeji na olympijských hrách sa prvýkrát uskutočnil v roku 1920 v belgických Antverpách. Ľadový hokej sa tak po prvý raz a zároveň naposledy predstavil na letnej olympiáde. Od roku 1924 sa hokejový turnaj hrá na Zimných olympijských hrách.
V roku 1982 bol tento turnaj dodatočne vyhlásený za prvé majstrovstvá sveta.
Zápasy
Turnaj sa hral tzv. Bergvallovým systémom. V prvej fáze sa hralo klasickým k.o. systémom o celkového víťaza. Porazený finalista (Švédsko) však nezískaval automaticky striebornú medailu, ale musel o ňu bojovať v druhej fáze so súpermi, ktorí v prvej fáze turnaja vypadli s Kanadou ako s celkovým víťazom turnaja, teda s tímami USA a s ČSR. Švédsku sa to nepodarilo, striebro získali USA.
Porazený finalista z finále o striebro (teda z druhej fázy) ČSR bojoval v tretej fáze o bronz so Švajčiarskom a Švédskom, teda s tímami, ktoré vypadli v prvej a v druhej fáze so strieborným medailistom USA.
Konečné poradie
thumb|Kanadu reprezentoval tím [[Winnipeg Falcons]] Turnaj prebiehal na umelom klzisku s rozmermi 56x18m.
Kanadu reprezentoval víťaz Allan cupu v sezóne 1919 – 20 Winnipeg Falcons.
Súpisky medailistov
Karel Pešek-Káďa sa ako hráč zúčastnil aj futbalového turnaja na Olympijských hrách v Antverpách.
Jozef Lukáč (1957)
Jozef Lukáč (* 13. marec 1957, Košice) je bývalý slovenský hokejový útočník a tréner. Pôsobil najprv v Česko-Slovensku v rodných Košiciach, Zetore Brno a v zahraničí v Streathame Redskins. Draftoval ho v roku 1982 tím Quebec Nordiques v 12. kole ako 244. v poradí. Jeho synovia Jozef a Michal sú tiež hokejisti. Spolu s bratmi Vincentom a Imrichom tvorili v 70. rokoch útok VSŽ Košice. Po skončení hráčskej kariéry pokračoval v trénerskej. Trénoval najmä v Košiciach. V česko-slovenskej lige odohral celkovo 12 sezón, odohral 422 zápasov a strelil v nich 172 gólov.
Reprezentácia
Reprezentoval Československo na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v rokoch 1975 a 1976 a na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v roku 1977.
Vergheas
Vergheas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gorani
Ich počet je asi 60 000
Vombatus
Vombatus (staršie Phascolomys), po slovensky vombat, je rod z čeľade vombatovité. Zahŕňa dva druhy:
Chérencé-le-Héron
Chérencé-le-Héron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luciano Pavarotti
Luciano Pavarotti (* 12. október 1935, Modena, Taliansko – † 6. september 2007, Modena) bol taliansky operný spevák, jeden z najznámejších vokalistov v súčasnosti v hudobnom žánri opera, ale aj iných žánroch.
Narodil sa na severe Talianska v meste Modena. Ako operný spevák debutoval 29. apríla 1961 v opere Bohéma od Pucciniho v meste Reggio Emilia.
Jačmeň siaty
Jačmeň siaty alebo zastarano jačmeň obyčajný (lat. Hordeum vulgare) je kultúrny diploidný (n=14) druh jačmeňa, pod ktorý patria všetky kultúrne druhy jačmeňov.
Robert Howard Grubbs
Robert Howard Grubbs (* 27. február 1942, Possum Trot, Kentucky, USA – † 19. december 2021) bol americký chemik. V roku 2005 získal spolu s Richardom Schrockom a Yvesom Chauvinom Nobelovu cenu za chémiu za objav metódy výmennej reakcie a metódy organickej syntézy.
Matt Helders
Matt Helders (* 7. máj 1986, Sheffield, Anglicko) je bubeník a hlavný back vokalista britskej kapely Arctic Monkeys. Počas štúdií sa venoval rapu. Je ovplyvnený skupinou Queens Of The Stone Age.
Geirangerfjord
Geirangerfjord je ľadovcový fjord na západe Nórska v Møre og Romsdal. Je 15 km dlhý, a tvorí jednu z vetiev veľkého Storfjordu. Geirangerfjord je jedno z najnavštevovanejších turistických miest v Nórsku.
Natascha McElhone
Natascha McElhone (vlastným menom Natascha Abigail Taylorová; * 14. december 1969, Surrey, Anglicko) je anglická herečka írskeho pôvodu, známa z filmov Ronin, Truman Show, Solaris (verzia z roku 2002 s Georgeom Clooneym) ako aj úlohou Karen van der Beek v seriáli Californication.
Rodina a začiatky
Narodila sa ako Natasha Abigail Taylorová v Surrey, írskym novinárom Noreen a Mikovi Taylorovým. Rodné meno jej matky Noreen je McElhone a Natascha ho používa ako umelecký pseudonym. Rodičia sa rozišli, keď mala Natascha dva roky. Matka sa s deťmi presťahovala do Brightonu, kde sa neskôr vydala za novinára Roya Greensladea. Nataschin brat Damon je scenárista, žije v Los Angeles. Má dvoch nevlastných bratov, Alexandra a Nicholasa, ktorí žijú v Štokholme.
Vo veku medzi 6 – 12 rokmi tancovala írske tance, vyštudovala základnú školu St. Mary's Hall School for Girls a neskôr nezávislú internátnu školu v Brightone, Sussex. Štúdiá zavŕšila na Londýnskej akadémii hudobných a dramatických umení (London Academy of Music and Dramatic Art - LAMDA) v roku 1993.
Herecká kariéra
Začínala ako divadelná herečka v divadle Haymarket v hrách ako Richard III, gróf Monte Cristo alebo Višňový sad. V televízii debutovala v seriáli BBC Bergerac v roku 1991 (v titulkoch uvedená ako Natascha Taylor).
Nasledovalo niekoľko ďalších menších úloh, pričom zlom prišiel vo filme Truman Show z roku 1998 s Jimom Carreym. Nasledovali úlohy vo filmoch Tichý nepriateľ (Harrison Ford a Brad Pitt), Ronin (Robert De Niro a Jean Reno) alebo Solaris (George Clooney).
Ďalšou úlohou bola titulná postava Karen v úspešnom seráli Californication spolu s Davidom Duchovnym.
V roku 2010 dabovala postavu Marie z videohry Castlevania: Lords of Shadow od spoločnosti Konami.
V roku 2013 hrala úlohu Júliinej matky, signory Capuletovej v adaptácii Shakespeareho hry Rómeo a Júlia, po boku Hailee Steinfeldovej a Damiana Lewisa. Jej zatiaľ poslednou úlohou je titulná postava Alex Forrestovej v divadelnej hre Fatal Attraction z roku 2014 v divadle Haymarket.
Súkromie
Natascha sa vyhýba publicite a bulváru, žije pokojným a usporiadaným životom. V roku 1998 sa vydala za plastického chirurga Dr. Martina Hirigoyena Kellyho a žili vo Fulhame, v západnom Londýne. V roku 2000 sa im narodil syn Theodore a o tri roky neskôr, v máji 2003 druhý syn Otis. Tretí syn sa narodil v októbri 2008, päť mesiacov po Kellyho smrti.
Štyridsaťtri ročný Martin Kelly skolaboval iba deň po 10. výročí ich svadby, 20. mája 2008 na prahu ich domu. Našiel ho rodinný priateľ a kolega lekár, ale ani okamžitý prevoz do nemocnice a pokusy o oživovanie neboli úspešné. Pitva preukázala, že príčinou smrti bola dilatačná kardiomyopatia.
Po manželovej smrti Natascha pokračovala v písaní listov pre neho, kde opisovala každodenné problémy a život. Tieto listy pomohli Natasche a synom vyrovnať sa s jeho smrťou. Zbierka listov a zápisov v denníku vyšla v júli 2010 vo forme knihy pod názvom „After You: Letters of Love, and Loss, to a Husband and Father“. Vo verzii pre zariadenie Kindle má názov „After You“.
Montcornet (Ardennes)
Montcornet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 285 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Priemer
Priemer môže byť:
Izomorfizmus
Izomorfizmus môže byť:
Granite
Granite môže znamenať:
Henry Agard Wallace
Henry Agard Wallace (* 7. október 1888, Orient, Iowa, USA – † 18. november 1965 Danbury, Connecticut) bol 33. viceprezident Spojených štátov amerických (1941 – 1945) a v roku 1948 kandidát na prezidenta USA.
Vernet-la-Varenne
Vernet-la-Varenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Henry Agard Wallace
Do pozície viceprezidenta bol zvolený v novembri 1940, keď v prezidentských voľbách zvíťazil Franklin Delano Roosevelt, kandidát Demokratickej strany.
Vernet-la-Varenne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gravitačný kolaps (astronómia)
Gravitačný kolaps je proces, pri ktorom sa z hviezdy stáva čierna diera. Na stred hmotnejšej hviezdy pôsobia (hmotnosťou) všetky častice, ktoré na nej sú. Premeny častíc, vypúšťanie energie a ostatné deje v hviezde spôsobujú, že častice na jej povrchu sú "odtláčané" von, aj keď hviezdu vplyvom jej gravitácie nikdy neopustia. Keď sa minie "hviezdne" palivo, už častice padajú voľne k stredu hviezdy. Vzniká obrovská hustota s obrovskou hmotnosťou. V prípade, že je hviezda ťažká, v jej strede vzniká singularita - miesto s nekonečnou hmotnosťou a hustotou, lebo hviezda sa pod vplyvom vlastnej gravitácie zmršťuje viac a viac. V momente, keď jej gravitácia bude silná dosť na to, aby z nej neuniklo ani svetlo, vzniká čierna diera.
Koala medvedíkovitá
Koala medvedíkovitá (iné názvy: koala popolavá ; ľudovo: medvedík koala, koala , austrálsky leňoch ; lat. Phascolarctos cinereus) je jedno z najznámejších austrálskych zvierat. Hoci výzorom pripomína medveďa, je to v skutočnosti vačkovec, podobne ako napríklad kengura.
Singularita
Singularita môže byť:
Koala medvedíkovitá
Vedecké pomenovanie koaly, Phascolarctos cinereus, doslova znamená „sivý vačkovitý medveď“, slovo koala je domorodého pôvodu a znamená „nepije“.
thumb|Koala na strome
Opis
Hmotnosť koaly medvedíkovitej sa pohybuje medzi 4 a 12 kilogramami, dorastajú do rozmeru 70 až 90 cm.
Koaly sú zavalité zvieratá, majú dlhšie uši a končatiny. Koaly dokážu postaviť prvé dva prsty naproti ostatným, čo im spoločne s dlhými ostrými pazúrmi umožňuje dobre sa šplhať po stromoch.
Srsť koál je hustá a mäkká, jednotvárne sivá. Brucho a dlhé chlpy vyrastajúce na uškách sú biele.
Rozšírenie
Koaly sa vyskytujú prakticky po celom východnom pobreží Austrálie.
Biológia
Koaly preto musia šetriť energiu. Majú veľmi pomalý metabolizmus, extrémne malý mozog a spia až 20 hodín denne.
Kŕmia sa väčšinou v noci. Priemerná koala denne skonzumuje 500 g lístia. Koalie črevá sú schopné odbúrať škodlivé látky obsiahnuté v potrave a vďaka veľmi dobre vyvinutému slepému črevu a symbiotickým baktériam môže koala zúžitkovať aj to málo živín, ktoré listy obsahujú. Koala skutočne nepije tekutiny, všetku vodu prijíma v rastlinnej potrave (výnimkou sú obdobia veľkého sucha, keď je ju skutočne možné vidieť piť vodu, ak má príležitosť).
Spôsobom života sa najviac podobajú juhoamerickým leňochom. Málokedy opúšťa svoj strom, obvykle sa pohybuje veľmi pomaly. Aj napriek tomu môže pri behu dosiahnuť rýchlosť 32 km/h. Dokáže skákať zo stromu na strom a dobre pláva.
Koaly sú samotári, s ostatnými koalami sa dorozumievajú hlasitým volaním, ktoré môže byť počuť až kilometer ďaleko.
Pária sa od decembra do marca, teda v lete. Gravidita trvá 35 dní, potom sa narodí spravidla len jedno mláďa. Novonarodená koala váži menej než 1 gram. Vyškriabe sa do vaku a tam zostáva asi pol roka. Hneď keď vyrastie tak, že už sa do vaku nevojde, matka ho nosí na chrbte.
Mladá koala sa osamostatní vo veku okolo jedného roka, samec pohlavne dospeje v troch až štyroch rokoch, samica o rok skôr. Môže sa dožiť až 17 rokov.
Ochrana
Koaly boli takmer vyhubené človekom, ktorý ich lovil hlavne pre kožušinu. V súčasnosti sú chránené austrálskou vládou a najväčším rizikom pre koaly je úbytok vhodných eukalyptových lesov a rozbitie ich teritórií výstavbou ciest.
Koaly sú veľmi náchylné k infekciám.
Zaujímavosti
Koala medvedíkovitá je jediný recentný zástupca čeľade koalovitých. Ich výskyt je okolo 500 tisíc. Pretože sa vak koál, rovnako ako vak vombatov, otvára dozadu, s najväčšou pravdepodobnosťou budú vombaty najbližší príbuzní koál.
V minulosti sa rozlišovali tri poddruhy koál: P. cinereus victor, P. cinereus adustus a P. cinereus cinereus.
Germantown (Virgínia)
Germantown je historická komunita v Fauquier County v americkom štáte Virgínia, rodisko bývalého predsedu Najvyššieho súdu USA a významného právnika Johna Marshalla.
Dejiny tohto mesta sa začínajú v roku 1718 príchodom nemeckých imigrantov. Je to populárna miesta destinácia pre rybárov, je tu jazero Germantown Lake.
Izotropnosť priestoru
Izotropnosť priestoru je skutočnosť, že všetky smery v priestore sú rovnocenné.
Chérencé-le-Roussel
Chérencé-le-Roussel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Topológia siete
right|thumb|Rôzne topológie siete
Topológia siete je štruktúra alebo architektúra počítačovej siete. Je to štýl, akým sú v sieti počítače a iné zariadenia pospájané medzi sebou. Existuje viacero druhov topológií, pričom každá má výhody aj nevýhody.
Všetky návrhy siete vychádzajú z troch základných topológií:
Lienka sedembodková
Dospelá lienka meria 5 – . Telo je okrúhle a vypuklé, pronótum často prekrýva hlavu. Sú lesklé a hladké, niekedy ochlpené. Článkované tykadlá majú krátke kyjačikovité zakončenia. Vyskytuje sa v rozličných biotopoch od nížin až po horské oblasti. Žije na rozličných rastlinách, na ktorých larvy aj imága prenasledujú vošky. Dospelé imága lienky sa prebúdzajú v prvých teplých jarných dňoch. Spočiatku sa živí aj peľom a nektárom, no keď sa objavia prvé vošky, postupne sa stávajú iba tie jej hlavnou potravou. Denne zožerie až 50 vošiek. Lienky, ktoré zimujú v budovách, môžu byť aktívne aj počas zimy.
Javorie (pohorie)
Javorie je sopečné pohorie na Slovensku, geomorfologický celok Slovenského stredohoria.
Vymedzenie
Ohraničené je na severe Kremnickými vrchmi a Zvolenskou kotlinou, na juhu Ostrôžkami a Krupinskou planinou a západným smerom Pliešovskou kotlinou.
Charakteristika
Pohorie je reliktom treťohorného stratovulkánu tvoreného vrstvami pevných lávových prúdov a vulkanoklastikami.
Zo severu má strmý nástup, smerom na juh sa pomaly zlieva s nížinou. Najvyšší vrch je Javorie na okraji vojenského obvodu Lešť.
Majstrovstvá SEABA v basketbale
Majstrovstvá SEABA v basketbale alebo Majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie v basketbale je medzinárodné podujatie národných družstiev krajín Juhovýchodnej Ázie v basketbale, ktoré riadi Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Jeho história siaha do roku 1994, kedy sa v Malajzii konal prvý turnaj mužov. O rok neskôr v Thajsku sa konal prvý turnaj žien. Majstrovstvá prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. V mužskej kategórii dominuje družstvo 🇵🇭; v ženskej získalo najviac prvenstiev 🇹🇭.
Majstrovstvá SEABA slúžia zároveň ako kvalifikácia na majstrovstvá Ázie. Okrem seniorských majstrovstiev organizuje SEABA aj majstrovstvá juniorov do 18 a do 16 rokov.
Pohár SEABA
Pohár SEABA slúži ako kvalifikácia družstiev Juhovýchodnej Ázie na ázijský pohár.
Montcy-Notre-Dame
Montcy-Notre-Dame je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1551 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Morhotronic
Morhotronic bola slovenská eurodance skupina pôsobiaca v rokoch 1992 až 1998. Jej zakladateľom bol Stano Šimor a bola distribuovaná vydavateľstvom Škvrna Records. Názov skupiny vznikol od odvodenia skupiny Technotronic – „tronic“ a slovenskej literátury od Sama Chalupku – „Morho“!
Biografia
Prvý vydaný singel „Macejko“ z roku 1992, bol najpredávanejší tanečný singel v Česku a Slovensku za rok 1993 a 1994. V skladbe sa vyskytol aj známy raper Skinny Dee, taktiež táto skladba bola akýmsi hlavným „spúštačom“ diskotékovej tančenej vlny v polovici deväťdesiatych rokov na území Česka a Slovenska. Pre veľkú popularitu sa začali vyrábať aj audiokazety výhradne len s touto skladbou kde sa na strane A vyskytovala rádio verzia skladby a na strane B megamix. Skladba sa taktiež objavila aj na komplácii Single Collection z roku 1994.
V roku 1996 bol vydaný prvý album Trouble World, obsahoval najznámejšie skladby ako „Say Yeah“ alebo skladbu „Move Your Body“ ktorá sa stala najpredávanejšou českou skladbou v Rakúsku.
Druhý album Revolution bol vydaný pod vydavateľstvom Popron Music v roku 1998. Najpopulárnejšou skladbou tohto albumu bol hit „So Romantic“ ktorý sa držal až 19 týždňov v rebríčkoch česko-slovenských tanečných hitparád. Ďalej album obsahoval skladby ako „Faster Baby Faster“ alebo „Inside My Soul“ ktoré mali podobný sample ako známa nemecká tanečná skupina Sequential One.
Po 6 rokoch pôsobenia skupina ukončila spontánne svoju činnosť kedy Stano odišiel do Beneluxu a taktiež ďalším dôvodom bol aj upadajúci trend tanečnej scény v Česku a Slovensku.
Anatol Rapoport
Anatol Rapoport (* 22. máj 1911, Losovaja, Ukrajina – † 20. január 2007, Toronto, Kanada) bol americký matematik, psychológ, sociológ a filozof, pôvodom z Ruska, ktorý sa usiluje integrovať vedenie (myslenie) a konanie na základe jeho operacionálnej koncepcie.
Pravda, podľa Rapoporta, je predpovedný obsah výpovede. Rapoportovi ide o spojenie filozofie prírodných vied a pragmatizmu, a to tak v zmysle Deweyho ako aj Marxa, keďže obaja posledne menovaní filozofi zastávali názor, že vedomie, a tým aj vedenie, vyrastá z konania. Rapoport aplikuje pri pojednávaní o spoločenských otázkach metódu analytickej filozofie, od čoho si sľubuje vytvorenie mocnej zbrane v boji proti ideologickému fanatizmu a mysticizmu.
HC Kometa Brno
HC Kometa Brno je český hokejový extraligový klub.
História
Klub bol založený v roku 1953 ako vojenský športový oddiel RH Brno pod správou Ministerstva obrany. V roku 1962 došlo k zmene názvu v súvislosti so zmenou štatútu oddielu, klub prestal byť súčasťou armády a prijal názov závodu ZKL Brno. Neskôr menil názvy na 1976 - TJ Zetor Brno, 1990 - HC Zetor Brno, 1993 - HC Královopolská Brno, 1994 - HC Kometa Brno, 1995 - HC Kometa Brno BVV, 1997 - HC Kometa Brno. Klub je druhým najúspešnejším československým klubom čo sa počtu titulov týka. Získal ich dokopy 11. Na medzinárodnej scéne je najúspešnejším keď sa mu podarilo získať tri tituly v Pohári Európskych Majstrov. Pôsobil od sezóny 1953/54 v Československej hokejovej lige a s výnimkou sezón 1980/81 a 1990/91 v nej pôsobil až do sezóny 1991/92. Zostúpil do prvej národnej hokejovej ligy odkiaľ sa na sezónu 1995/96 vrátil do Extraligy no hneď na to vypadol. V sezóne 2002/03 hral klub dokonca v druhej národnej hokejovej lige no odkúpením licencie sa vrátil do vyššej súťaže. Do Extraligy sa vrátil klub pred sezónou 2009/10 keď odkúpil licenciu od tímu HC Znojemští Orli.
Česko-Slovensko
Česko-slovenská hokejová liga - 36 ročníkov
1. Česká národní hokejová liga - 4 ročníky
Česko
Česká hokejová extraliga - '''9. ročníkov'''
Alija Izetbegović
Alija Izetbegović (* 8. august 1925, Bosanski Šamac – † 19. október 2003, Sarajevo) bol bosniansky politik a islamský aktivista. V rokoch 19901992 bol prezidentom republiky Bosna a Hercegovina. Od roku 1992 do roku 2000 bol taktiež vedúcim členom štátneho prezídia Bosny a Hercegoviny. V roku 1992 vyhlásil na základe medzinárodne uznaného referenda nezávislosť Bosny a Hercegoviny, čo viedlo ku vzniku najkrvavejšieho vojnového konfliktu v Európe od skončenia druhej svetovej vojny.
Život a dielo
Alija Izetbegović sa narodil ako syn bohatého statkára v severobosnianskom meste Bosanski Šamac,v ktorom tiež navštevoval chlapčenské gymnázium. V roku 1940 sa jeho rodina presídlila do Sarajeva, kde vyrastal pod vplyvom tradičnej, liberálnej kultúry slovanských moslimov. Ovládal niekoľko jazykov, medzi inými nemecký, francúzsky i anglický. Od raného veku sa zasadzoval za právo moslimov na vyznávanie svojej viery. Ako šestnásťročný vstupuje do organizácie Mladi Muslimani v Sarajeve. Počas druhej svetovej vojny sa venoval humanitárnej činnosti, ukrývaním moslimských civilistov, ktorí sa skrývali pred ustašovskými a četnickými oddielmi. Rovnako pomáhal obnovovať vojnou zničené mešity. Po prevzatí moci komunistami v roku 1946 bol za túto činnosť obvinený z nacionalizmu a šírenia národnej neznášanlivosti, a bol odsúdený na 3 roky väzenia. Po odsedení trestu dokončuje štúdiá na právnickej fakulte v Sarajeve a pracuje ako právnik pre viacero významných podnikov v Bosne a Hercegovine. Je autorom mnohých publikácií a štúdií, medzi ktorými sú najznámejšie diela : Islam medzi východom a západom a Islamská deklarácia.
Tieto diela boli preložené do viacerých jazykov a predávané v mnohých krajinách sveta. Keď v roku 1970 vydal Islamskú deklaráciu, bol vyhlásený za tzv. antisocialistický a nacionalistický živel. V roku 1983 ho vo vykonštruovanom procese odsúdili na 14 rokov väzenia, čím sa stal politickým väzňom. V čase jeho uväznenia je v USA publikovaná jeho kniha Islam medzi východom a západom. V nej sa Izetbegović pokúša definovať status bosnianskych moslimov a vysvetľuje v nej zlučiteľnosť európskych demokratických princípov so sunnitským učením islamu. Po 5 rokoch je prepustený z väzenia a v roku 1988 sú uverejnené jeho „väzenské zápisky“, v ktorých analyzoval najvplyvnejšie európske ideológie 20. storočia: komunizmus, fašizmus a kapitalizmus, a podal v nich svoju predstavu o ich vzťahu k islamu. V roku 1999 vydal knihu „Môj beh za slobodou“ a v roku 2000 knihu autobiografických zápiskov. Získal za ne viacero medzinárodných ocenení a čestný doktorát na istanbulskej univerzite.
Geomorfologická jednotka
Geomorfologická jednotka je povrchový útvar, napr. pahorkatina, nížina, podhorie. Pri vymedzovaní geomorfologickej jednotky sa vychádza zo všeobecnej geomorfologickerej základne a z komplexného chápania reliéfu. Hranicou geomorfologickej jednotky sú obyčajne styčné miesta rozličných typov reliéfu – úpätnice, doliny, terénne hrany, sedlá, priesmyky a iné.
Alija Izetbegović
Občianska vojna
V roku 1990 založil spoločne s Fikretom Abdićom (ktorý sa neskôr stal jeho politickým rivalom) Stranu demokratickej akcie. Táto strana vyšla 16. novembra 1990 víťazne z parlamentných volieb, keď porazila národne orientované strany bosnianskych Srbov (SDS), a bosnianskych Chorvátov (HDZ)
Frank Plumpton Ramsey
Životopis
Narodil sa v Cambridge, kde jeho otec Arthur Stanley Ramsey pôsobil ako dekan a učiteľ matematiky na Magdalene College. Frank bol najstarším zo štyroch súrodencov. Mal dve sestry a jeho mladší brat Arthur Michael Ramsey bol v rokoch 1961 až 1974 canterburským arcibiskupom. V roku 1925 sa oženil s Lettice C. Bakerovou, s ktorou mali dve dcéry.
Na mnohých cambridgeských akademikov urobil Ramsey dojem svojou pozoruhodnou inteligenciou. Bol veľmi sčítaný a zaujímal sa o mnoho rôznych oblastí. V politike zastával skôr ľavicový postoj a pokiaľ šlo o náboženstvo, jeho manželka ho označila za „militantného ateistu“.
Ramsey trpel chronickými problémami s pečeňou. Po záchvate žltačky podstúpil operáciu, ktorá sa mu stala osudnou. Svoju sľubne sa rozvíjajúcu kariéru ukončil predčasne vo veku iba 26 rokov.
Kariéra
Od roku 1915 študoval na cambridgeskej Winchester College, neskôr získal štipendium a pokračoval v štúdiu matematiky na prestížnej Trinity College v Cambridge. Po absolutóriu v roku 1923 nakrátko odcestoval do Rakúska. Keďže naňho hlboko zapôsobilo dielo Ludwiga Wittgensteina Tractatus Logico-Philosophicus, zaumienil si osobne sa s Wittgensteinom porozprávať. Ten v tom čase pracoval ako učiteľ v malej rakúskej dedine. Ramsey ho pomohol presvedčiť o tom, že jeho filozofické bádanie je neúplné a že sa má usídliť v Cambridge.
V roku 1924 získal Ramsey ako 21-ročný miesto na King's College. Vykonal veľké množstvo práce v oblasti logiky, ekonómie a filozofie. O rok neskôr, v roku 1925, vydal svoje najdôležitejšie dielo The Foundations of Mathematics (Základy matematiky). Od roku 1926 začal na univerzite prednášať matematiku a neskôr sa stal dekanom pre štúdium matematiky na King's College. Ako prednášajúci bol veľmi obľúbený. V roku 1927 publikoval významný článok Facts and Propositions (Fakty a tvrdenia), v ktorom navrhol prvú redundančnú teóriu pravdy.
Na poli ekonómie prišiel Ramsey s elegantnou koncepciou tvorby ceny v špecifických podmienkach monopolu. Keď chce monopolista maximalizovať prebytok spotrebiteľa a zároveň zaistiť primerané pokrytie svojich nákladov, stanoví cenu, pri ktorej čiastka presahujúca medzné náklady je nepriamo úmerná cenovej elasticite dopytu po danom statku.
Ramsey bol dobrým priateľom ekonóma Johna Maynarda Keynesa, ktorého práca o pravdepodobnosti motivovala Ramseya k vypracovaniu argumentácie pre subjektívnu pravdepodobnosť (Bayesovská pravdepodobnosť). Podobne ako práca Bruna de Finettiho, známou sa stala až v 50. rokoch 20. storočia.
Medzi filozofmi nebol považovaný za zvlášť výnimočnú osobnosť. Wittgenstein uvádza v úvode k svojim Filozofickým skúmaniam, že ho Ramsey ovplyvnil (ale nie natoľko, ako Piero Sraffa).
Muzeálna slovenská spoločnosť
Muzeálna slovenská spoločnosť (MSS) bola vedecká spoločnosť založená v roku 1893 v Martine.
V roku 1895, kedy začala svoju činnosť, sa prvým predsedom stal katolícky kňaz Andrej Kmeť, ktorý sa zaslúžil o jej aktívnu činnosť. Združovala záujemcov o zbieranie, zhromažďovanie, odborné opatrovanie a sprístupňovanie pamiatok materiálnej a duchovnej kultúry Slovákov. Hlavnými cieľmi spoločnosti boli založenie národného múzea, knižnice a organizovanie výskumnej vlastivednej a muzeologickej činnosti. Nahrádzala tiež činnosť zrušenej Matice slovenskej. Založila Slovenské národné múzeum a jeho správcovia boli poverení vedením múzea práve vedením MSS. Prvé priestory, kde MSS sprístupnila svoje zbierky, boli ešte na pôde Národného domu, neskôr v roku 1908 bola verejnosti sprístupnená prvá budova Slovenského národného múzea postavená z korunovej zbierky. Jej otvorenia sa Andrej Kmeť už nedožil.
Vydávala periodiká Časopis Muzeálnej slovenskej spoločnosti a Sborník Muzeálnej slovenskej spoločnosti, na ktorý nadviazal poradím ročníkov Zborník Slovenského národného múzea.
Po roku 1918 sa jej činnosť prelínala s činnosťou novozaloženej Matice slovenskej a Slovenského národného múzea. Až do roku 1948 spravovala Slovenské národné múzeum v Martine, kedy bolo toto múzeum poštátnené. V roku 1960 bola zrušená, pričom jej muzeálne zbierkové fondy boli už vo fondoch Slovenského národného múzea v Martine, archívne fondy boli zaradené prevažne do Štátneho slovenského ústredného archívu v Bratislave, menšia časť do iných štátnych archívov.
Zoznam ciest II. triedy v Česku
Systém číslovania
Cesty II. triedy sa v Česku označujú trojciferným číslom. Čísluje sa kontinuálne od 100 ďalej. Základné číslovanie je nezávislé na číslovaní ciest I. triedy a prebieha týmto smerom: Praha – Čechy južne od Prahy – západne od Prahy – severne od Prahy – východne od Prahy – Vysočina – juhozápadná Morava – južná Morava – stredná Morava – Sliezsko – (juho) východná Morava (rad plynule pokračuje na západnom slovensku). Takto sú dané čísla až po 498 (niekdajšia 499 bola prečíslovaná na I/71).
Čísla začínajúce päťkou (5xx) sú použité rozptýlene na rôzne spojovacie a doplnkové úseky; rad je diskontinuitný vplyvom predchádzajúcej jednoty so Slovenskom, kde bola (a dosiaľ je) väčšina tohto radu čísiel použitá pre „bežné“ cesty II. triedy.
Rad 6xx je potom systematicky používaný pre označovanie bývalých ciest I. triedy (predradením 6 (0) – pred pôvodné číslo), spravidla degradovaných na II. triedu po nahradení diaľnicou alebo inou novou cestou, výnimočne aj bez náhrady (644). Neplatí to výhradne; niektoré degradované cesty majú aj iné očíslovanie (časť bývalej 2 je II / 425, časť bývalej 47 je II / 430).
Po prečíslovaní v roku 1997, kedy bolo niekoľko ciest I. triedy prevedených (bez náhrady) do kategórie II. triedy (a naopak), dostali tieto nové cesty II. triedy čísla čo najlepšie zodpovedajúce miestnym pomerom, buď ako predĺženie nadväzujúcej existujúcej cesty II. triedy, alebo použitím blízkeho čísla, ktoré bolo uvoľnené prečíslovaním inej cesty.
Zborov (okres Bardejov)
Zborov je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Polohopis
Zborov leží v rovnomennej kotline v údolí Kamenca, ktorý rozdeľuje oblasť Nízkych Beskýd na horstvo Busov na severozápade a Ondavskú vrchovinu na juhovýchode. Nadmorská výška zvlneného až mierne členitého chotára sa pohybuje od 300 do. Výhodná zemepisná poloha zohrala pri osídľovaní Zborova dôležitú úlohu. Údolím Tople viedla v minulosti významná obchodná cesta umožňujúca tranzit medzi oblasťami Karpatskej kotliny na juhu a Povislím a Pobaltím na severe. Jedna z jej vetiev prechádzala Zborovskou kotlinou, kde sa opäť rozvetvovala a cez Karpatský oblúk pokračovala v smere Biecz – Czchów – Krakov, resp. Dukla – Sanok – Ľvov. Druhá vetva je až po Smilno dodnes v teréne zreteľná. Napriek tomu sú z pravekého osídlenia len veľmi skromné doklady.
Dejiny
Archeologicky je oblasť Zborova a okolia takmer nepreskúmaná. Osídlenie z neskorej doby kamennej – eneolitu (2500 – 1800 pred Kr.) je doložené iba dvoma náhodnými nálezmi sídlištného charakteru zo sklonku eneolitu. Jeden z nich, kamenný sekeromlat zo zelenosivej bridlice päťuholníkového tvaru, s rovným obuchom a zaoblenými bokmi, našiel L. Žurav pri kopaní studne a druhý z rovnakého materiálu, ale srdcovitého tvaru našli M. Dráč a J. Litecký – Šveda Pod Hurkou. Obidva sú uložené v Šarišskom múzeu v Bardejove.
Súčasný stav historického a archeologického poznania nedovoľuje ucelenejší obraz ani o vzniku a formovaní sa stredovekého Zborova a počiatkoch stavebného vývoja Zborovského hradu. Jazykovedec J. Stanislav odvodzoval názov obce od staroslovanského slova zbor vo význame zhromaždenie. Na základe neskorších písomných prameňov možno datovať vznik Zborova asi do pol. 13. storočia. Nepochybné je však, že až do r. 1364 patril do majetku zemianskeho rodu Thekule na panstve Smilno, ktoré odkúpili v r. 1269 od bodrogkeresztúrskej vetvy Abovcov. Koncom 13. alebo začiatkom 14. storočia bola časť majetku zo smilnianského panstva vyňatá a dostala sa do kráľovského vlastníctva za bližšie neznámych okolností. Pravdepodobne do tohto, príp. do obdobia konsolidácie vnútorných pomerov v Uhorsku a upevnenia ústrednej kráľovskej moci v osobe panovníka Karola Róberta po r. 1317, možno klásť stavebné počiatky Zborovského hradu na vyňatom majetku a následne vznik hradného panstva Makovica.
Vypukla 1. svetová vojna a Zborov sa stal svedkom najťažších bojov na území Slovenska. Prvá invázia Rusov si nevyžiadala väčšie obete a materiálne škody. Rakúsko – uhorské vojsko 20. novembra 1914 po prvých výstreloch opustilo zákopy a ustúpilo. V predvečer prišiel do Zborova aj hlavný stratég haličskej operácie, cárov pobočník gen. Brusilov, ktorý sa ubytoval so svojím štábom v dome notára Jozefa Schultza. V ďalších dňoch navštívili Zborov aj generáli Rjadkov, Dimitrijev, Kornilov, Duchonin a iní vojenskí hodnostári. Vzťahy medzi obyvateľstvom a ruskými vojakmi boli na prekvapenie dobré. V noci z 8. na 9. decembra však Rusi chvatom opustili Zborov, aby sa vyhli obkľúčeniu. Na druhý deň obsadili obec rakúsko – uhorské vojská. Začal perzekúcia občanov, ktorí sympatizovali s Rusmi a príprava na druhú inváziu. Druhá invázia Rusov začala až 25. marca 1915.
Zborovčania boli evakuovaní a rakúsko-uhorské vojsko zapálilo 340 domov. Frontová línia prebiehala stredom obce. Nasledujúce týždne opísal kronikár takto: "Nikdy predtým a sotva v budúcnosti bude obec dejisko tak príšerného divadla, aké sa odohralo na jej území v dňoch 1. – 3. mája 1915. Žiaden Zborovan nebol svedkom tohto strašného boja, ktorý začal včasne zrána 1. mája a trval nepretržite do 3. mája, ale o jeho dramatickom priebehu svedčili celé stovky zohavených mŕtvol ruských i rakúsko-uhorských vojakov rozsiatych po celej obci i jej okolí. Početné domy boli granátmi úplne rozbité, polia rozryté, stromy polámané. Zborovské podhradie bolo takmer úplne zrovnané so zemou a len porozhadzované tehly a polámané časti nábytku poukazovali na to, že i tu len prednedávnom boli ľudské obydlia.
3. mája opustili Zborov posledné zvyšky ruských vojsk, ktoré ustupovali pred rakúsko-uhorskou presilou do Haliče." V druhej polovici mája sa vrátili domov evakuovaní Zborovčania a za finančného prispenia maďarského mesta Debrecín, začali odstraňovať škody. Vo vojne zahynulo 32 Zborovčanov, ale asi štvrtina obyvateľov sa do Zborova nikdy nevrátila. Po vojne sa Zborovčania spontánne prihlásili k novovzniknutému československému štátu a to rezolúciou prijatou na ľudovom zhromaždení 22. decembra 1918. Historickou udalosťou bolo aj ľudové zhromaždenie uskutočnené začiatkom r. 1919, na ktorom sa stretli zástupcovia celej šarišskej stolice. Svoje pocity z neho vyjadril kronikár takto
"…iba teraz sa zaručene Zborovani dozvedeli, že sú Slovákmi, len teraz videli, že národ slovenský žije, že je veľký a že aj oni patria k nemu."
Zborovský hrad
Zborovský hrad bol postavený pravdepodobne v prvej polovici 14. storočia na ochranu uhorského pohraničia a obchodnej cesty do Poľska. Prvá písomná správa o ňom pochádza z r. 1347.