cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SPP – distribúcia
SPP - distribúcia kladie dôraz na kvalitu služieb poskytovaných 22 dodávateľom a odberateľom do viac ako 1,5 milióna odberných miest. Prostredníctvom takmer 33 tisíc kilometrov siete spoločnosť v roku 2012 distribuovala celkovo 5,03 mld. m3 zemného plynu. V snahe vyjsť v ústrety našim obchodným partnerom, uplatňujeme dynamický, adresný a na spokojnosť klienta zameraný prístup. Ako vlastník a prevádzkovateľ plynárenskej distribučnej siete, v zmysle pravidiel trhu, transparentným a nediskriminačným spôsobom aktívne podporujeme a prispievame k fungujúcemu otvorenému trhovému prostrediu, o čom preukázateľne svedčí nárast počtu našich klientov.
V záujme zachovania energetickej bezpečnosti Slovenskej republiky a bezpečnosti distribučnej siete na našich pracoviskách vkladáme značné úsilie do dôsledného plnenia legislatívnych požiadaviek, ako aj do výkonu prevádzkových činností, dôkladnej prevencie pred výskytom úrazov a účinných opatrení na ich elimináciu.
Plynárenská distribučná sieť
SPP - distribúcia, a. s. je vlastníkom plynárenskej distribučnej siete. Celková dĺžka siete je viac ako 32 000 kilometrov. K sieti je pripojených viac ako 70 % obcí, čím je zemný plyn dostupný 94 % obyvateľstva Slovenska. Toto robí Slovensko jednu z najviac plynofikovaných krajín v Európe. Súčasťou spoločnosti SPP - distribúcia je Slovenský plynárenský dispečing, ktorého úlohou je zabezpečiť stabilitu distribučnej siete a v zmysle platnej legislatívy vyhlasuje pre odberateľov zemného plynu odberové stupne a vykurovacie stupne.
Cemjata
náhľad|Lesopark Cemjata - Kvašná voda Cemjata ako mestská časť mesta Prešov leží pri ceste Prešov – Sedlice – Margecany a geograficky sa začleňuje do Šarišskej vrchoviny. Svojim spôsobom ide o starú liečebnú a rekreačnú lokalitu, známu už od druhej polovice 19. storočia, kedy tu vznikli kúpele. Od mesta je Cemjata vzdialená asi 5 kilometrov. Umiestnená je do lesného prostredia kde sú aj viaceré minerálne pramene. Na liečebné účely sa dodnes používa prameň pri altánku. Vo vode je prevaha vápenato horčíkových minerálov. Táto mestská časť pozostáva aj zo štvrte rodinných domov, v ktorých žije okolo 245 obyvateľov.
Dejiny
Od vzniku kúpeľov bolo postupne vybudovaných viacero budov. Veľmi známe sanatórium Krajinskej jednoty, bolo určené na liečenie chorých učiteliek. Známe boli po celom Uhorsku a mali povesť najlacnejších kúpeľov. Kopec na ktorom sa nachádza časť Cemjata sa nazýva Zabíjaná. Toto pomenovanie dostal skrz toho že v 19. stor. si toto miesto vyberala šľachta ako miesto duelov so strelnými zbraňami. Zabíjaná je aj pamiatka na miesto, kde sa 8. 1. 1881 uskutočnil historikmi zaznamenaný posledný pištoľový súboj miestnych uhorských  šľachticov. Dokonca je na tom mieste aj náučná tabuľa a starý, ale neudržiavaný, takmer 130 ročný kamenný pamätník. Po druhej svetovej vojne kúpele zanikli.
Kúpele
Okrem pitných kúr sa minerálna voda z tunajších prameňov využívala na liečenie krvných ťažkostí, chudokrvnosti, porúch krvotvorby, žalúdočných, črevných a ženských chorôb. Celkom mali kúpele kapacitu 50 izieb.
ZPS Harmónia
Zariadenie pre seniórov, ktoré vzniklo z pôvodných kúpeľov o čom sa rozhodlo 26. júla 1955. Zariadenie sa rozrástlo o súkromné vilky a procese decentralizácie podľa zákona NR SR č.416/2001 Z.z. prešlo Zariadenie pre seniorov Harmónia, Prešov-Cemjata dňom 1.7.2002 do zriaďovateľskej pôsobnosti mesta Prešov.
Školské hospodárstvo Cemjata pri SOŠL Prešov
Od školy je ŠH Cemjata vzdialené 7 km. Územie lesného hospodárstva ma vysokú lesnatosť. Nachádza sa na pahorkatine s najnižším bodom 285,5 m n.m. a najvyššou nadmorskou výškou 485,3 m. V jeho teritóriu sa okrem náučných chodníkov nachádzajú a cyklistické a turistické chodníky hodne využívane obyvateľmi priľahlého okolia a Prešova.
Ulice
Cemjata, Jelenia, Medvedia, Srnčia a Zabíjaná.
Doprava
Premáva sem autobusová linka č. 18 mestskej hromadnej dopravy v Prešove.
Okolie
Po zániku kúpeľov sa v tejto oblasti začali budovať záhradky a dnes je tu veľká záhradkárska osada. V kúpeľných budovách bol zriadený domov pre dôchodcov, ktorý slúži dodnes. Okrem bohatých lesov sú tam aj dnes pekné parky a malé jazierka. Príroda priamo láka na turistické prechádzky a zber rôznych lesných plodov. Čo sa týka športového vyžitia v okolí Cemjaty sa nachádza cca asfaltových ciest vhodných na cykloturistiku, alternatívne v zimnom období na bežkárske trate. Turisticky zaujímavá je tiež lokalita Čertov kameň. Na Cemjate sa stretávajú viaceré značené turistické trasy:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Vozokany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Vozokany v okrese Zlaté Moravce.
Búdková ulica
Búdková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. V minulosti mala názov Búdková cesta. Nachádza sa pri Horskom parku, je pokračovaním Mudroňovej ulice a napája sa na Lovinského ulicu.
Na Búdkovej 38 ma sídlo veľvyslanectvo Srbska.
Ulica je obsluhovaná trolejbusovou dopravou.
Saint-Vital
Saint-Vital je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Landkreuzer P. 1500 Monster
Landkreuzer P.1500 Monster bol nemecký prototyp superťažkého tanku z obdobia 2. svetovej vojny. Reprezentoval vrchol nemeckého vývoja superťažkých tankov.
Koncepcia
23. júna 1942 navrhlo nemecké ministerstvo výzbroje 1000 tonový tank Lankreuzer P.1000 Ratte. Adolfa Hitlera projekt zaujal a tak bol schválený. V decembri toho istého roku navrhla spoločnosť Krupp väčší, 1 500 tonový tank Landkreuzer P.1500 Monster. V roku 1943 však boli oba projekty zastavené Albertom Speerom.
Účel
Landkreuzer P.1500 Monster mal byť mobilná delostrelecká pevnosť, ktorej delo kalibru malo mať dostrel  a jeho 7 tonové projektily mali zničiť akýkoľvek opevnený cieľ. Išlo by sa o najväčšiu mobilnú delostreleckú jednotku, aká by bola kedy postavená.
Špecifikácia
Landkreuzer P.1500 Monster bol najväčší projekt superťažkého tanku, ktorý bol kedy navrhnutý. Nemecký tank Panzer VIII Maus bol zasa najväčším tankom, aký bol kedy postavený. Pre porovnanie, Landkreuzer P.1500 Monster vážil 1 500 ton, Maus 188 ton a nemecký ťažký tank Tiger 1 vážil len 57 ton. Lankreuzer P.1500 Monster mal mať čelný pancier hrubý 250 mm a poháňať ho mali 4 dieselové motory, ktoré sa používali v ponorkách. Hlavnú výzbroj malo tvoriť 80 cm delo, vedľajšiu dve ťažké húfnice kalibru 15cm sFH 18 a guľomety MG 151.
Záver
Vývoj superťažkých tankov prinášal mnohé problémy spojené s ich hmotnosťou. Tieto vozidlá nemohli používať cesty ani mosty, nemohli byť transportované železnicou, motory mali obrovskú spotrebu. Čím bol tank väčší a ťažší, tým boli tieto problémy väčšie, až sa tank stal nemožným a nepoužiteľným. Problémy robil aj pohon – motory z ponoriek síce dokázali Landkreuzerom pohnúť, ale aj tak sa hýbal pomaly a bol by veľmi zraniteľný útokom zo vzduchu.
Okres Tachov
Okres Tachov je okres v Plzenskom kraji. Jeho sídlom je mesto Tachov. Rozloha okresu je, počet obyvateľov je 51 622, (hustota zaľudnenia je 37 obyvateľov  na ). V okrese Tachov je 51 obcí, z toho 5 miest.
Susedí s plzenskými okresmi Plzeň-juh, Plzeň-sever a Domažlice, s karlovarskými Cheb a Karlovy Vare a jeho juhozápadná hranica je aj štátnou hranicou s Nemeckom.
Najdôležitejšou historickou pamiatkou v okrese je bývalý benediktínsky kláštor v Kladruboch založený kniežaťom Vladislavom v roku 1115. Kláštor patril k najbohatším a najmocnejším v Čechách po celé 13. a 14. storočie.
Štruktúra povrchu
Veľkú časť západnej časti okresu, ktorá susedí s Nemeckom, vytvára pohorie Český les. Priemerná výška je tu okolo Na juhu pokračuje Český les do domažlického okresu, na severe susedí s regiónom západočeských kúpeľov. Na východe sa území okresu sa zvažuje do nižšie položených oblastí Plzeňska.
Z výnimkou okolia Tachova a Stříbra má tachovský okres veľmi malú hustotu osídlenia. Dodnes sú na mnohých miestach okresu zjavné zvyšky zaniknutých obcí, ktoré boli pôvodne obývané nemeckým obyvateľstvom.
Väčšinu územia odvodňuje rieka Mže. Územím okresu prechádza hlavné európske rozvodie. Niektoré západné oblasti okresu sú tak v úmorí Čierneho mora.
Územím okresu prechádza diaľnica D5, ktorá vedie z Prahy na Rozvadova a je dôležitou dopravnou spojnicou s Nemeckom.
K 31. decembru 2003 mal okres celkovú plochu, z toho:
Demografické údaje
Dáta k 30. júnu 2005:
Zamestnanosť
(2003)
Školstvo
(2003)
Zdravotníctvo
(2003)
Saint-Cyr-la-Roche
Saint-Cyr-la-Roche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Okres Tachov
Zoznam obcí
(mestá vyznačené tučne)
Saint-Cyr-la-Roche
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ngaoundéré
Ngaoundéré môže byť:
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2003/04
'''Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2003/04''' boli v poradí 39. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 16. februára 200327. marca 2004, za účasti 6 tímov. Turnaj pozostával z 30 zápasov. Nováčikom 1. divízie bolo Česko, ktoré vyhralo Majstrovstvá Európy divízie 2A v roku 2002.
Šulekova ulica (Bratislava)
Šulekova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pokračovaním ulice Palisády a napája sa na Búdkovú ulicu.
Na ulici sa nachádzala nemocnica s pôrodnicou, ktorá bola zrušená v roku 1999.
Sainte-Foy-Tarentaise
Sainte-Foy-Tarentaise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Kiba
Kiba je japonský anime seriál, ktorý sa v pôvodne vysielal v televízii TV Tokyo. Okrem toho je v súčasnosti vysielaný aj v Spojených štátoch.
Sainte-Foy-Tarentaise
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kiba
Príbeh
Zed je 15-ročný chlapec, ktorý žije v alternatívnom futuristickom svete zvanom „Kámu“, ktorý je tak uzavretý vysokými budovami, že tam nefúka vietor. Je to pouličný chlapec a má chuť žiť slobodne, vo veľkom svete. Na jeho narodeniny mu jeho priateľ z detstva, Noa, daruje medailón slobody. Keď pôjde za svojou matkou do nemocnice, ktorá je chorá a nevníma, povie jej o medailóne a tá bude v skutku prekvapená. Potom sa cez záhadnú bránu dostane do úplne iného, krajšieho sveta zvaného „Tempura“. Sú tam samé stromy, lesy a je tam čisto. Mestá a budovy vyzerajú ako zo stredoveku.
V tomto svete existujú ľudia nazývaní ako „Šádo Kjasta“ (z angličtiny Shard Caster). Každý z nich má na nejakej časti svojho tela kruh, z ktorého dokážu vybrať malé guľôčky. Tie sú používané najčastejšie na priamy útok na nepriateľa. Zed má toto miesto na svojej pravej ruke. Tiež sú tieto miesta určené pre uskladňovanie bytostí zvaných „Spirit“. Po ich vyvolaní môžu výrazne pomôcť bojovníkovi v súboji. Nie všetci Šádo Kjasteri však majú svoj Spirit, majú ho len tí lepší. Nadobúdajú rôzne formy, Zedov prvý Spirit sa volá Amino Gaoul.
Sainte-Foy-Tarentaise
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kiba
Príbeh
V anime Kiba existuje mnoho rozličných svetov. Na začiatku budú predstavené len dva, no časom sa odhalia aj ďalšie.
Jurošík
Jurošík je česko-slovenský a neskôr slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy dobrého zbojníka Jurošíka, ktorý vždy dokáže s humorom prekábatiť zemepána, a ktorý vždy bojuje proti bezpráviu. Seriál bol vyrobený v rokoch 1991 až 1993 a potom neskôr aj v 2010 až 2011. Nakreslil ho Marián Vanek a režíroval Jaroslav Baran.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Martin nad Žitavou
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Martin nad Žitavou v okrese Zlaté Moravce.
Saint-Tugdual
Saint-Tugdual je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bièvres (kantón)
Bièvres je francúzsky kantón v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Vznikol 20. júla 1967. Jeho strediskom je mesto Bièvres (Essonne).
Girolamo Frescobaldi
Girolamo Frescobaldi (talianska výslovnosť [dʒiˌɾɔːlamo fɾeskoˈbaldi], písané aj Gerolamo, Girolimo, Girolamo Alessandro alebo Geronimo Alissandro; * september 1583, Ferrara, Taliansko – † 1. marec 1643, Rím) bol taliansky neskoro renesančný a ranobarokový hudobný skladateľ a organista, vrcholný predstaviteľ talianskej hudby 17. storočia.
Život
Skladateľ sa narodil vo Ferrare v Taliansku. Jeho otec Filippo bol zámožný človek, pravdepodobne organista, pretože Girolamo a jeho nevlastný brat Cesare sa tiež stali organistami. Študoval vo Ferrare u Luzzasca Luzzaschiho a bol ovplyvnený množstvom iných skladateľov (Ascanio Mayone, Giovanni Maria Trabaci a Claudio Merulo). Počas služby u kardinála Pietra Aldobrandiniho sa dňa 18. februára 1613 oženil s Orsolou Travaglini, známou tiež ako Orsola del Pino a mal s ňou päť detí: nemanželského syna Francesca, nemanželskú dcéru Maddalenu, básnika a umeleckého zberateľa Domenica, syna Stefana a dcéru Caterinu. Od 21. júla 1608 do roku 1628 a potom na žiadosť pápeža Urbana VIII. od roku 1634 do svojej smrti pôsobil ako organista v Bazilike sv. Petra v Ríme. Bol pochovaný v kostole Santi Apostoli v Ríme, ale hrobka sa stratila počas obnovy kostola na konci 18. storočia. Pamätný hrob uvádzajúci jeho meno ako jedného zo zakladateľov talianskej hudby však existuje v tomto kostole dodnes.
Dielo
Najznámejším Frescobaldiho dielom je zbierka organovej liturgickej hudby Fiori musicali (1635, Benátky), cenená aj ako vzor prísneho kontrapunktu. Okrem nej sú významné aj diela - zväzky: Il Primo Libro delle Fantasie (12 štvorhlasných fantázií; 1608, Miláno), Ricercari e Canzoni francese (10 ricercarov a 5 canzon; 1615, Rím), Toccate e Partite, libro primo (12 tokát - medzi nimi často hrávaná Toccata terza, 3 Partity, 4 Currenty, v ďalších edíciách aj Partita sopra la Follia a Capriccio fatto sopra la Pastorale; 1615, Rím), Il Primo Libro di Capricci (12 capriccií; 1624, Rím), Il Secondo Libro di Toccate, Canzoni, Versi d´Inny Magnificat (1627, Rím). Známe sú tiež skladateľove árie: Aria detta La Frescobalda (con variazioni = s variáciami; 1627) a Se l´aura spira (tutta vezzosa) (1630). Frescobaldi mal značný vplyv na nasledujúce generácie autorov, ovplyvnil napríklad aj Johanna Jakoba Frobergera, Johanna Sebastiana Bacha, Henry Purcella a mnohých ďalších. Je známe, že J.S. Bach vlastnil niekoľko Frescobaldiho diel vrátane kópie rukopisu zbierky Fiori musicali, tento vplyv je možné badať najmä v jeho raných chorálových prelúdiách.
Praha 14
thumb|Poloha thumb|Tubus metra B a sídlisko Černý Most I. v Prahe
Praha 14 je od roku 1994 mestská časť Prahy. Nachádza sa na severovýchode mesta na bývalom území Prahy 9. Zahŕňa asi dve tretiny katastrálneho územia Hloubětína, a celé katastrálne územia Kyje, Černý Most a Hostavice.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nemčiňany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nemčiňany v okrese Zlaté Moravce.
Juhovýchodná Európa
náhľad|Juhovýchodná Európa náhľad|Juhovýchodná Európa náhľad|Štáty juhovýchodnej Európy v širšom a užšom poňa Juhovýchodná Európa je časť Európy na juhovýchode kontinentu, do ktorej sa radia rôzne štáty a územia podľa daného kontextu.
Územia so sporným štatútom
V užšom poňatí sa môžu podľa kontextu za štáty juhovýchodnej Európy považovať napríklad len štáty zasahujúce na územie Balkánu, alebo všetky okrem Turecka, atď.
Grécko je často radené medzi štáty južnej Európy, Maďarsko a Slovinsko medzi štáty strednej Európy a Moldavsko medzi štáty východnej Európy.
Geografia
Oblasť sa rozkladá na Balkánskom polostrove. Najvyššími pohoriami sú Karpaty, Dinárske vrchy, Stará planina a Pindos. Najväčšími riekami sú Dunaj, Sáva, Dráva, Velika Morava a Marica.
Dejiny
V 14. storočí dobyli územie juhovýchodnej Európy Osmanskí Turci. Podrobené národy si nezávislosť vybojovali až v 1912 v prvej balkánskej vojne o rok neskôr prepukol konflikt medzi Gréckom a Srbskom na jednej strane a Bulharskom na strane druhej. Po prvej svetovej vojne vzniklo kráľovstvo Juhoslávia. Za druhej svetovej vojny bolo územie obsadené mocnosťami Osi. Po vojne sa všetky štáty v oblasti až na Grécko, Turecko a Cyprus stali súčasťou Východného bloku. Po roku 1989 padol komunizmus vo väčšine krajín juhovýchodnej Európy a začala občianska vojna v Juhoslávii. V roku 2007 pristúpili Bulharsko a Rumunsko do EU.
Obyvateľstvo
Prevažujú slovanské jazyky medzi ktoré nepatrí albánčina, maďarčina, rumunčina, gréčtina a turečtina. Medzi slovanské národy patria Bulhari, Slovinci, Srbi, Chorváti, Bosniaci a Macedónci.
Saint-Éloy-les-Tuileries
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lietava
Lietava (po nemecky Littau, po maďarsky Zsolnalitva - do roku 1902 Ljetava) je obec na Slovensku v okrese Žilina v Žilinskom samosprávnom kraji.
Juan Mónaco
Juan Mónaco (* 29. marec 1984, Tandil, Argentína) je súčasný argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.
Lietava
Geografia
Obec sa nachádza na juhozápadnom okraji Žilinskej kotliny, 8 kilometrov od Žiliny. Stred obce je vystavaný po obvode lúčnej kotliny, ktorou preteká potok Lietavka, prameniaci na východných svahoch Súľovských vrchov. Centrum obce sa nachádza v nadmorskej výške 429 m.n.m. Obec sa delí na tri časti: Lietavu, Majer a Lietavskú Závadku, ktorá bola pričlenená k Lietave v druhej polovici 20. storočia.
Koloman Czógler
Životopis
Narodil sa v Szegede. Počas svojho života pôsobil v rokoch 1907 - 1914 ako profesor prírodopisu na Trenčianskom gymnáziu. Dňa 21. 11. 1909 na výročnej schôdzi Prírodovedného spolku Župy Trenčianskej bol zvolený do funkcie zástupcu tajomníka tejto inštitúcie. Floristický prieskum vykonával v okolí Trenčína, na Ostrom vrchu a v Manínskej tiesňave pri Považskej Bystrici. Svoje entomologické informácie poskytol k dispozícii MUDr. Karolovi Brančíkovi pre jeho práce o hmyze z okolia Trenčína. Sám publikoval niekoľko entomologických prác, z ktorých dve zverejnil vo výročných správach trenčianského gymnázia. Pre entomologický výskum Slovenska má význam hlavne jeho práca: "Természetrajzi kirándulások", kde podal informácie o chrobákoch, plošticiach a rastlinách okolia Trenčína. Ako slovenského entomológa ho cituje v úvode svojej práce: "Přehled brouků ČSR" aj MUDr. Antonín Fleischer.
Lietava
Geografia
Na západe susedí Lietava s obcou Podhorie, na juhu s Lietavskou Svinnou-Babkovom, na východe s Lietavskou Lúčkou a na severe s Brezanmi.
Dejiny
Bližšie informácie v hlavnom článku: Lietava (hrad).
Podľa archeologických nálezov vieme, že tunajšie územie bolo osídlené už v strednej bronzovej dobe. Presný dátum vzniku usadlosti známy nie je. Najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 1318, aj keď na mieste dnešnej Lietavy existovalo už aj predtým sídlisko. Po celý čas až do zániku Lietavského panstva bola v jeho držbe. V roku 1539 mala dedina 40 až 50 obyvateľov, ktorí sa venovali najmä poľnohospodárstvu. Najstaršími murovanými budovami sú gotický kostol z 15. storočia (vežu má však podstatne staršiu, možno už z 13. storočia, vnútorné zariadenie má z 18. stor.) budova fary, budova cirkevnej školy a krčma. Po celý čas svojej existencie je Lietava pokojnou dedinkou pod Súľovskými vrchmi, cez ktorú nevedie žiadna významná cesta a nesídli v nej žiaden veľký podnik. V súčasnosti vzrastá počet prisťahovalcov, nakoľko sa obec nachádza pomerne blízko k mestu Žilina a prostredie ju predurčuje k pokojnému bývaniu.
Etnické zloženie
Podľa sčítania ľudu v roku 2011 žilo v Lietave 1410 obyvateľov, z toho bolo 1390 Slovákov, 8 Čechov a 2 Rusi, pričom 1 obyvateľ bol inej národnosti a u deviatich sa národnosť nepodarilo zistiť.
Náboženské zloženie
1286 obyvateľov sa hlásilo k rímskokatolíckej cirkvi, traja k evanjelickej cirkvi augsburského vyznania, 11 obyvateľov vyznávalo inú vieru, 70 ich bolo bez vierovyznania a pri štyridsiatich sa vyznanie nepodarilo zistiť.
Politika
Súčasným starostom obce je Ivan Oboňa. Obecné zastupiteľstvo má 9 členov a spolu so starostom je volené na 4 - ročné obdobie. OZ má taktiež 6 komisií.
Občianska vybavenosť
V Lietave sa nachádza základná škola, materská škola, pobočka Slovenskej pošty, potraviny, pohostinstvo, zopár ubytovacích zariadení, obecná knižnica, futbalové ihrisko a 6 autobusových zastávok (v Lietavskej Závadke je ďalších 5). Obec má taktiež vlastný cintorín. V obecnej časti Lietavská Závadka sa nachádza malé múzeum Remeselnícka izba, umiestnená v budove bývalej školy.
Doprava
Autom sa do obce dá dostať po ceste III. triedy č. 2102, ktorá začína na križovatke s cestou I. triedy č. 64 v obci Lietavská Lúčka. Pravidelnú autobusovú linku na trase Žilina - Lietava - Podhorie - Lietavská Závadka prevádzkuje dopravca SAD Žilina. Autobusy zastavujú na dvoch zastávkach v časti Majer, štyroch v samotnej Lietave a štyroch v Lietavskej Závadke. Najbližšia železničná stanica sa nachádza v Lietavskej Lúčke a je vzdialená asi 5 km.
Cervantesova cena
Cervantesova cena ( Premio Miguel de Cervantes) je najvýznamnejšie španielske literárne ocenenie. Udeľuje sa každoročne španielsky hovoriacim autorom za celoživotné dielo 23. apríla, v deň výročia úmrtia Miguela de Cervantesa. Porote predsedá španielsky minister kultúry.
Bratislavské rozprávky
Bratislavské rozprávky je česko-slovenský a neskôr slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy z dávnej minulosti, vychádzajúce zo zdrojov národnej kultúry Bratislavy a jej okolia. Seriál bol vyrobený v rokoch 1991 až 1999. Režírovali ho Rudolf Urc a Ondrej Slivka, ktorý ho aj nakreslil.
Saint-Vincent-sur-Oust
Saint-Vincent-sur-Oust je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Kosťov
Peter Kosťov (* 26. marec 1911, Župkov – † 30. október 1987, Beckov) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, teológ, filozof, profesor na bohosloveckej fakulte v Štrasburgu.
Životopis
Absolvent seminára a štúdia teológie v Štrasburgu, vysvätený za kňaza (1935). Kaplán v Starých Horách (1935). Archivár Biskupského archívu v Žiari nad Hronom (19361938). Profesor náboženstva a filozofie na gymnáziu v Banskej Bystrici (od 1938). Kaplán v Handlovej (19401942). Profesor filozofie a fundamentálnej teológie na teologickom učilišti v Banskej Bystrici (1942), študijný prefekt seminára (1946). Od roku 1950 väznený, lebo nesúhlasil s neoprávneným dosadením Jána Decheta komunistickou štátnou mocou do vedenia Banskobystrickej diecézy, od 1953 vo výrobe od 1965 v pastorácii. Autor prác o duševných prejavoch človeka, o podstate duše.
Masový hrob maďarských Levente v Petržalke z apríla 1945
Masový hrob maďarských Levente v Petržalke z apríla 1945 sa nachádza v bývalom protileteckom zákope na ľavom brehu Dunaja. Obsahuje pozostatky 90-tich maďarských chlapcov vo veku 16-20 rokov, príslušníkov mládežníckej organizácie Levente (maďarská obdoba Hlinkovej mládeže), ktorých v posledných mesiacoch vojny na základe dohody Szálasiho a Hitlera Maďarsko poskytlo ako pracovnú silu pre Ríšu. Bol objavený náhodou v máji 1947, keď sa hľadalo telo bratislavského občana Ervina Bacušana, ktorý sa stal obeťou vraždy.
Chlapci sa po skončení vojny vracali z Drážďan, kde boli pracovne nasadení, domov cez Bratislavu. Tu boli zadržaní a internovaní v petržalskom tábore. V Petržalke bol v tom čase sústreďovací tábor, kam boli po oslobodení Bratislavy v rámci prebiehajúcej protimaďarskej kampane pozvážaní všetci Maďari z Bratislavy a okolia.
V júli 1945 dôstojníci československej bezpečnosti - bývalí partizáni - v spolupráci s veliteľom tábora chlapcov najprv olúpili o ich osobné cennosti, následne odviedli do lesa smerom k rakúskym hraniciam a tam ich postrieľali. Ich telá zahrabali do protileteckého zákopu, ktorý sovietska armáda vykopala na petržalskej strane začiatkom apríla 1945.
Podľa denníka Demokratickej strany Čas z 28. 5. 1947 boli vinníci - traja príslušníci čsl. bezpečnosti - postavení pred vojenský tribunál, ktorí ich 24. 5. 1947 odsúdil. Bližšie informácie o páchateľoch priniesol orgán antifašistického odboja Hlas oslobodených zo 4. 4. 1947. Denník Čas sa téme venoval aj v čísle z 23. 5. 1947, kde vyjadril počudovanie nad tým, prečo sa Pravda snaží prípad ututlať a 31. 5. 1947, keď oznamuje čitateľom, že prípad bol odovzdaný civilným orgánom, ktorí vypracujú oficiálnu správu. K tomu ale už nikdy nedošlo. Vinníci boli amnestovaní na základe zákona č. 115/1946, ktorý udeľoval amnestiu na všetky trestné činy spáchané na úkor Nemcov a Maďarov.
Denník Čas sa k prípadu vrátil ešte 21. 12. 1947, v súvislosti s interpeláciou poslancov J. Baharku a M. Géciho na povereníka vnútra M. Ferjenčíka v tejto veci. V odpovedi na interpeláciu M. Géciho vystúpil komunistický poslanec A. Pšenička, ktorý otázky označil za bezočivú provokáciu.
To bola súčasne posledná zmienka v československej tlači o tejto udalosti, ktorá sa spolu s Přerovskou tragédiou a perzekúciou Maďarov v Československu v rokoch 1945-1948 všeobecne stala absolútnym tabu pre (česko)slovenskú historiografiu. Po r. 1989 sa téme venoval Kálmán Janics, ktorý opísal aj svoj pokus z r. 1964 anonymným listom zastrašiť jedného z páchateľov, ktorý v tom čase kandidoval za poslanca federálneho zhromaždenia. Uvedený list sa stal po r. 1970 jednou z príčin prenasledovania samotného K. Janicsa zo strany Štb.
Per extensum
Per extensum (lat.) môže byť:
10293 Pribina
(10293) Pribina je planétka, ktorú objavil Milan Antal v skorých ranných hodinách dňa 5. októbra 1986 počas svojho pobytu na poľskom observatóriu Piwnice. Je pomenovaná po kniežati Pribinovi.
Okolnosti objavu
Planétka sa v čase objavu nachádzala na hranici súhvezdí Baran (Aries) a Býk (Taurus), neďaleko hranice so súhvezdím Perzeus, necelých 7° severozápadne od otvorenej hviezdokopy M 45, mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,3 mag a bola 170. planétkou objavenou v prvej polovici októbra 1986. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1986 TU6, ktoré dostala krátko po objave.
Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v ďalších 3 nociach a celkovo bolo zmeraných 9 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 12. októbra 1986.
Dráha
Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 449 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 5,20 roku (1900 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 264 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na necelých 16 km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 34134 vydanom dňa 2. apríla 1999.
Pomenovanie
Planétka je pomenovaná po kniežati Pribinovi (800? – 861). Pribina sídlil v Nitre, kde vybudoval prvý kostol na Slovensku a založil prvý štát starých Slovákov – Nitrianske kniežatstvo. V roku 833 musel Nitru opustiť ale neskôr získal rozsiahle územia neďaleko Balatonu, kde vládol ako vojvoda. Prijal kresťanstvo a postavil tam tucet nových kostolov.
Zaujímavosť
Planétka (10293) Pribina bola objavená na rovnakej fotografickej platni ako planétka (4573) Piešťany, ktorá sa v tom čase nachádzala 112' severozápadne. V období od 5. do 12. októbra 1986 sa obe planétky exponovali na rovnakú platňu.
Sainte-Hélène-du-Lac
Sainte-Hélène-du-Lac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maximilián Kolbe
Svätý Maximilián Kolbe (, občianskym menom Rajmund Kolbe;* 7. január 1894, Zduńska Wola – † 14. august 1941, koncentračný tábor Auschwitz-Birkenau) bol poľský rímskokatolícky kňaz, františkán-minorita.
V roku 1941 bol zatknutý a uväznený gestapom. Skončil v koncentračnom tábore Auschwitz-Birkenau, kde aj zomrel v hladovej komore, keď ponúkol svoj život za život otca rodiny Franciszeka Gajowniczeka, jedného z desiatich väzňov, ktorí boli odsúdení k smrti hladom za to, že predtým z tábora utiekol iný väzeň.
Kanonizoval ho pápež Ján Pavol II. v roku 1982.
Kručinka farbiarska
náhľad|Kručinka farbiarska Kručinka farbiarska je poliehavý až vzpriamený ker bez tŕňov z čeľade bôbovité (Fabaceae).
Charakteristika
Dorastá do výšky 10 až 100 cm, v kultúre až do výšky 200 cm. Má krátky vzpriamený kmienok. Latinské označenie kručinky vychádza z germánskeho „gen“ = ker.
Vetvy má prútovité, poliehavé až vystúpavé, niekedy metlovité, vetvené, zelené, hlboko ryhované. V dolnej polovici sú lysé, v hornej spravidla husto chĺpkaté.
Listy sú striedavé, skoro prisadlé, jednoduché, na líci sú lysé a na spodnej strane riedko pritisklo chlpaté. Vrchná strana listu je tmavo zelená a lesklá. Sú 10 až 45 mm dlhé a 3 až 15 mm široké. Tvarovo sú veľmi premenlivé: prevažne elipsovité až kopijovité. Horný koniec listu môže byť špicatý aj tupý. Palisty sú drobné, čiarkovité, blanité.
Kvety sú obojpohlavné, s krátkou stopkou, svetlo- až zlatožlté, v bohatých hroznách. Okvetie je tvorené šiestimi okvetnými lístkami. V priemere 10 až 15 mm. Kalich je 3 až 7 cm dlhý, pohárikovitý, lysý, pred zrelosťou aj s korunou odpadávajúci. Niektoré rozkvitnuté kvety majú v priemere až 27 mm. Koruny sú zlatožlté, strieška má krátky necht. Semenník býva kopijovito čiarkovitý a celkom holý.
Bohato kvitne od mája do augusta. Počas miernej zimy zakvitne na teplých stanovištiach už počas februára. Niekdy aj v januári. Je to premenlivý druh, ktorý vytvára viacero variant. Kručinku opeľujú hlavne včely a čmeliaky. Kvety majú množstvo peľu, ktorý sa vysýpa z kvetných pupeňov. Plodom je úzko podlhovastý, plochý a lysý struk. Je 15 – 30 mm dlhý a 2 – 3 mm široký. Je rovný až zľahka zahnutý, slabo členený, hnedý. Má okrúhle, olivovo zelené semená.
Stanovište
Rastie na chudobných lúkach, pastvinách, na svetlých dúbravách a na skalnatých svahoch od nížin až do výšky Obľubuje prevažne vlhké, ílovité pôdy s malým obsahom vápnika a dusíka s rôznym zrnitostným zložením. Dobre znáša aj sucho. Má podobné ekologické nároky ako kručinka nemecká.
Celkové rozšírenie: Vyskytuje sa od Južnej Európy až po Malú Áziu, od Stredozemného mora až po Anglicko a južnú Škandináviu. Nepatrne presahuje aj na Sibír po rieku Tobol. Chýba v Portugalsku a v Alpách.
Bikin (mesto)
Bikin je mesto (od roku 1938) v Rusku, je administratívnym centrom Bikinského rajónu Chabarovského kraja.
Mesto leží neďaleko hraníc s Čínou na pravom brehu rieky Bikin (prítok rieky Ussuri), 223 km od Chabarovska. Nachádza sa tu železničná stanica Transsibírskej magistrály.
Maciej Kazimierz Sarbiewski
Maciej Kazimierz Sarbiewski (* 24. február 1595, Sarbiewo, Poľsko - † 2. apríl 1640, Varšava) bol poľský básnik z obdobia baroka. Písal v latinskom jazyku.
Život
Pochádzal zo šľachtickej rodiny - jeho otec bol mazovský vojvoda. Budúci básnik sa učil v jezuitskej strednej škole v meste Pułtusk a potom na Vilniuskej univerzite. Neskôr na nej aj vyučoval. Bol jezuitom a doktorom teológie. V roku 1622 cestoval do Ríma, kde pokračoval v štúdiu na jezuitskom kolégiu. Poľský kráľ Wladislav IV. ho korunoval vavrínovým vencom za jeho literárne dielo.
Väčšinu jeho tvorby tvoria latinské básne, ale napísal aj traktát o literárnej teórii a dielo o rímskom náboženstve. Jeho diela boli viackrát vydávané a známe vo viacerých krajinách Európy. Ich ilustrátorom bol Peter Paul Rubens. thumb|upright|left|Rubensova ilustrácia Sarbiewskeho diela
Saint-Étienne-aux-Clos
Saint-Étienne-aux-Clos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brezovica (okres Tvrdošín)
Brezovica je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín na úpätí Skorušinských vrchov smerom na juh od Trstenej.
Symboly obce
Znakom je breza na návrší, z oboch strán pri pni po jednom kvete a dvoma hviezdami po oboch stranách na úrovni vrcholu koruny stromu.
Dejiny
Brezovica bola založená podľa valašského práva valachov patriacich k oravskému panstvu. Zakladaciu listinu vydal v roku 1580 Stanislav Thurzo (1576 – 1625) šoltýsovi Alexandrovi Walasekovi ako náhradu za klčovanie a obrábanie pozemkov pre poľnohospodárstvo. Obec bola v roku 1683 vypálená a v roku 1690 úplne zruinovaná litovskými vojskami. V roku 1695 bola zahájená rekatolizácia obce. Do doby Márie Terézie obec spravovali dediční šoltýsi. Neskôr volení richtári. Konečné pomery medzi starousadlíkmi a oravským panstvom boli upravené urbárskou dohodou z roku 1870. Názov obce je odvodený od brezy.
Kultúra, šport a zaujímavosti
V obci pôsobí Folklórny súbor Briezka, ktorý sa skladá z viacerých skupín:
DORKA (nezisková organizácia)
náhľad|Logo neziskovej organizácie DORKA, n. o., je slovenská nezisková organizácia, ktorá vznikla 26. mája 2006 za účelom poskytovania verejnoprospešnej činnosti, sociálnych služieb, sociálneho poradenstva, sanácie rodiny ako celku, spájania cieľových skupín, starostlivosti mladým dospelým po ukončení ústavnej starostlivosti a deťom v krízovom stredisku.
Lev II.
Lev II. môže byť:
DORKA (nezisková organizácia)
História
Analýza každodennej situácie na východnom Slovensku poukazovala na aktuálnu potrebu poskytovania sociálnych služieb osamelým rodičom s deťmi a mladým dospelým po ukončení ústavnej starostlivosti. Nadácia DeDo a Spoločnosť priateľov detí z detských domovov Úsmev ako dar sa preto rozhodli vybudovať v Košiciach prvé centrum, ktoré bude poskytovať služby vyššie uvedeným skupinám občanov.
Slávnostné požehnanie prvého centra DORKA v Košiciach prebehlo 26. októbra 2007 o 10.00 hod. košickým arcibiskupom Mons. Alojzom Tkáčom.
Avignonské proroctvo
Avignonské proroctvo je francúzsko-švajčiarsky mysteriózny osemdielny miniseriál.
náhľad|Palais des papes - Pápežský palác
Petr Horák
Petr Horák (* 5. september 1935, Brno) je český filozof a emeritný profesor Akadémie vied ČR (od roku 2013).
Profesijný životopis
Stredoškolské vzdelanie získal Petr Horák na Francúzskom gymnáziu v Brne a po maturite v roku 1953 nastúpil na FF MU, kde promoval v roku 1958. V roku 1966 obhájil vo filozofickom ústave AV ČR kandidátsku prácu z odboru filozofie a začal tam pôsobiť ako vedecký pracovník. Habilitoval sa roku 1990 na FF MU a získal titul docent. V roku 1993 sa stal profesorom dejín filozofie. Dlhšiu dobu bol šéfredaktorom Filosofického časopisu.
Osobný život
Je ženatý, má dcéru.
Krasovlas bezbyľový
Krasovlas bezbyľový (lat. Carlina acaulis) je trváca rastlina z čeľade astrovitých pripomínajúca bodliak. Má hrubý podzemok, krátku, zakrpatenú byľ husto porastenú pichľavými listami, vyrastajúcimi však najmä v prízemnej ružici. Kvety tvoria veľký, 5 –  široký úbor uprostred ružice listov. Jednotlivé kvety sú obojpohlavné, plodom je nažka s chocholcom perovitých štetiniek. Kvitne od konca júna do začiatku septembra.
Rozšírenie
Typický stredoeurópsky druh, rastúci hojne od Čiech až po Ukrajinu.
Využitie
Čerstvý podzemok má horkú, pálivú chuť. Kedysi hojne bol používaný v ľudovom liečiteľstve, dnes najmä vo veterinárnej medicíne na liečbu koní a ošípaných. Droga má diaforetické, diuretické a laxatívne účinky.
Sainte-Brigitte
Sainte-Brigitte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Glomerulonefritída
Glomerulonefritída (lat. glomerulonephrititis) je zápalové ochorenie obličkových glomerulov, vznikajúce v dôsledku aktivácie imunitných mechanizmov a následných zápalových zmien. Jedná sa o spoločný názov pre veľkú skupinu chorôb obličiek s rôznymi príčinami, priebehom a závažnosťou, ktoré sú jednou z hlavných príčin chronického zlyhania obličiek. Spektrum faktorov, vedúcich k poškodeniu glomerulov je široké - zahrňuje cievne a metabolické ochorenia, vrodené choroby (Alportův syndrom, Fabryho choroba) a imunitne podmienené chorobné procesy.
Príčiny a patofyziológia
Príčinou väčšiny glomerulonefritíd sú imunokomplexy - častice s veľkou molekulou, zložené z antigénu a protilátky, ktoré sa ukladajú alebo vznikajú v obličkových glomeruloch ako tzv. depozitá, vyvolávajú zápalový proces a tým glomeruly poškodzujú. Následkom tohto poškodenia bývajú nadmerné straty bielkovín (proteinúria), únik červených krviniek do moča (hematúria), porucha funkcie obličiek s nadmernými stratami tekutín močom (polyúria) alebo naopak zníženie až zastavenie tvorby moča (oligúria, anúria), prípadne až s úplným zlyhaním obličiek a rozvratom vnútorného prostredia organizmu (spravidla metabolická acidóza a hyperkaliémia).
Klasifikácia
náhľad|Glomerulus, základná funkčná jednotka obličiek, produkujúca primárny moč sa skladá z vinutej kapiláry (dole) a Bowmanovho vačku (hore), ktorý odvádza filtrát - primárny moč
Podľa morfológie
== Príznaky a diagnostika == Príznaky glomerulonefritídy môžu byť rozmanité. V prípade sekundárnych glomerulonefritíd zodpovedajú základnému ochoreniu. Pri primárnych glomerulonefritídach zvyknú zodpovedať buď obrazu nefrotického syndrómu s dominujúcimi opuchmi následkom veľkých strát bielkovín močom, čoho následkom býva zvýšená telesná hmotnosť a nízka hladina bielkovín, hlavne albumínu v krvi, alebo obrazu nefritického syndrómu, pri ktorom sa okrem opuchov vyskytuje zvýšenie krvného tlaku, niekedy významne znížené množstvo vylučovaného moča s obsahom bielkovín a krvi. Pacienti môžu byť aj bez klinických príznakov, alebo majú nešpecifické príznaky- únavu, slabosť, bolesti v chrbte. náhľad|Mikroskopický obraz glomerulonefritídy vo farbení PAS (vľavo) a imunoflourescenčnom zobrazení (vpravo) V diagnostike je dôležité vyšetrenie moča - množstvo, prítomnosť bielkovín a ich typ, chemické zloženie, mikroskopický nález krviniek, valcov - odliatkových útvarov z obličkových tubulov, tvorených bielkovinami a bunečnou drťou v tzv. močovom sedimente. Pri biochemickom vyšetrení krvi sú podstatným parametrami hladina kreatinínu, stav vnútorného prostredia organizmu a koncentrácie minerálov, všeobecne informujúce o funkcii obličiek, a tiež špecifické vyšetrenia, na základe ktorých sa určuje typ glomerulonefritídy: protilátok (proti bazálnej membráne, tubulom, mezangiu, ANCA, ANA a iných, vyšetrenie imunoglobulínov v krvi, cirkulujúcich imunokomplexov, komplementu atď. Podstatným je zhodnotenie funkcie obličiek, hlavne stupňa a typu proteinúrie (obsahu bielkovín v moči) a glumerulárnej filtrácie (množstva tvoreného primárneho moča v glomeruloch).
Americká netballová federácia
Americká netballová federácia, skr. AFNA je americká športová konfederácia, ktorá združuje netballové zväzy amerických štátov. Sídli v Kingstone, na Jamajke. V roku 2012 združovala 15 národných netballových zväzov a na jej čele stál Jamajčan Molly Rhone. 13 zväzov sú plní členovia, dvaja sú pridružení. AFNA je členom Medzinárodnej netballovej federácie (INF) a tiež Panamerickej športovej organizácie (PASO).
Glomerulonefritída
Podľa morfológie
Ultrasonografické vyšetrenie obličiek sa vykonáva rutinne, ale podobne, ako iné zobrazovacie vyšetrenia má význam skôr diferenciálne diagnostický, pre vylúčenie iných ochorení obličiek, prípadne pre zacielenie biopsie.
Liečba
U všetkých glomerulonefritíd sa aplikuje podporná liečba s cieľom spomaliť progresívne zmeny na glomeruloch a znížiť proteinúriu. Táto liečba je podobná, ako pri iných závažných ochoreniach obličiek, spojených so zkoršovaním ich funkcie. V rámci podpornej liečby sa aplikuje nízkobielkovinová diéta a reguluje príjem tekutín. Liečebne sa aplikuje blokáda RAS (renín-angiotenzínový systém) liekmi zo skupiny ACE inhibítorov a blokátorov AT II receptorov. Prípadný vysoký tlak krvi sa lieči sa podľa potreby aj ďalšími antihypertenzívami. Ak hrozia trombotické komplikácie, podáva sa antikoagulačná a/alebo antiagregačná liečba. Dôležité  je obmedzenie expozície antigénom, teda dôsledná liečba zápalov dýchacích ciest, odstránenie ložísk infekcie (fokusov) v organizme, napríklad zapálených mandlí alebo infikovaných zubov. Väčšinou je treba venovať pozornosť aj eliminácii potravinových alergénov.
Na ovplyvnenie patologickej imunologickej odpovede a zápalových prejavov sa pri glomerulonefritídach používajú glukokortikoidy a imunosupresív, napríklad cyklofosfamid, cyklosporín, cyklofosfamid a iné. Tieto liečebné postupy sú pre jednotlivé klinické typy glomerulonefritíd detailne popísané v odborných odporúčaniach (napr. odporúčania organizácie KDIGO - Kidney Disease Improving Global Outcome), vrátane usmernenia, u akých pacientov a v ktorom štádiu ochorenia liečbu použiť, v akom dávkovaní a v akom trvaní.
Glomerulonefritídy podľa klinickej klasifikácie
Klasifikácia glomerulonefritíd býva v odbornej literatúre nekonzistentná. Nebola prijatá jednotná systematika pre klinickú prax, k čomu zjavne vedie skutočnosť, že mikroskopický nález vo vzorkách z biopsie obličiek nekoreluje s klinickým obrazom - ten istý bioptický nález sa vyskytuje pri glomerulonefritídach rôznej etiológie. V praxi biopsia nie je indikovaná vo všetkých prípadoch, takže pokusy o klasifikáciu výlučne podľa mikroskopického nálezu nie sú vždy klinicky aplikovateľné pri rozhodovaní o liečbe a naopak, zaradenie konkrétneho prípadu a liečba, založené na klinickom obraze sa nie zriedkavo musí korigovať na základe biopsie, indikovanej dodatočne pri nepriaznovom alebo neočakávanom vývoji ochorenia. Nasledovné popisy glomerulonefritíd sú zoskupené skôr podľa klinického obrazu.
Glomerulonefritídy pri infekčných chorobách
Akútna postreptoková glomerulonefritída vzniká niekoľko týždňov po prekonaní streptokokovej infekcie. Prejavuje sa prítomnosťou krvi v moči (hematúriou) - moč je sfarbený doružova až tmavohneda, zvýšeným krvným tlakom a opuchmi. Moču je málo (oligúria), alebo sa jeho vylučovanie zastaví (anúria), čo znamená akútne zlyhanie obličiek a zvyčajne trvá niekoľko dní. Príznaky nemusia byť plne rozvinuté. Laboratórnymi vyšetreniami sa zisťuje zvýšená zápalová aktivita, aktivácia imunitného systému, aktivácia hemokoagulácie. Zvýšená hladina antistreptolyzínu O (ASLO) alebo anti-DNA-ázy dokladá prekonanie streptokokovej infekcie. Obličková biopsia býva potrebná len v prípade pochybností o diagnóze alebo pretrvávaní príznakov. Pri liečbe je podstatný pokoj, nízkobielkovinná dieta, obmedzenie príjmu tekutín podľa výdaja moča, preliečenie penicilínom a ďalšia symptomatická liečba - hypertenzie, hyperkoagulačného stavu, v prípade prevodnenia a rozvratu vnútorného prostredia organizmu (acidóza, hyperkaliémia) aj hemodialýza.
Neproliferatívne glomerulonefritídy
Vyznačujú nízkym stupňom zápalových zmien v bioptickom náleze. Spravidla sa prejavujú nefrotickým syndrómom.
Idiopatická membránová nefropatia je prevažne ochorením dospelých. Prejavuje sa nefrotickým syndrómom. Definitívna diagnóza sa stanovuje na základe biopsie obličiek. Mikroskopický obraz je podobný, ako pri glomerulonefritíde, združenej s hepatitídou B a C alebo lupusovej nefritíde, takže je potrebné vylúčiť tieto sekundárne glomerulonefritídy, ktorých základná liečba je iná. Závažná idiopatická membránová nefropatia sa lieči kortikosteroidmi a imunosupresívami, ale nakoľko nefrotický syndróm u značnej časti pacientov ustupuje, odporúča sa túto liečbu nasadiť podľa vývoja ochorenia a spočiatku skúsiť len podpornú liečbu.
Glomerulonefritída s minimálnymi zmenami glomerulov sa prejavuje ako nefrotický syndróm. Charakterizovaná je chýbaním mikroskopického obrazu poškodenia glomerulov. Niekedy spôsobuje akútne zlyhanie obličiek, inokedy spontánne ustúpi, ale spravidla je potrebná liečba kortikosteroidmi. Odpoveď na liečbu býva dobrá hlavne u detí, u dospelých sa vyskytuje rezistencia na liečbu kortikosteroidmi a nutnosť liečby imunosupresívami. Asi u polovice pacientov vznikajú relapsy ochorenia.
Idiopatická fokálna segmentálna glomeruloskleróza dospelých má dobrú prognózu na samotnej podpornej liečbe - dietnom režime, udržiavaní normálneho krvného tlaku a blokáde RAS, ak prebieha bez nefrotického syndrómu (bez masívnej proteinúrie). Ináč je potrebná liečba glukokortikoidmi a imunosupresívami a v prípade, že nie je účinná, ochorenie progreduje do obličkového zlyhania.
Rýchloprogredujúce glomerulonefritídy
Glomerulonefritída s protilátkami proti bazálnej membráne glomerulov (anti-GBM, Goodpasture syndróm) je charakterizovaná tvorbou protilátok proti bazálnej membráne glomerulov aj iným tkanivám, zvlášť pľúc, čo sa prejavuje  vykašliavaním krvi (hemotýza). Diagnóza sa zakladá na stanovení príslušných protilátok a bioptickom náleze, liečba je v prvom rade imunosupresívna na zastavenie tvorby protilátok, doplnená ich odstráňovaním z krvného obehu plazmaferézou. Vyústením ochorenia často býva zlyhanie obličiek s nutnosťou hemodialýzy, transplantácia obličiek je možná až po vymiznutí protilátok.
Pauci-imúnna fokálna a segmentálna nekrotizujúca glomerulonefritída (lat. pauci - málo) je spôsobená aktiváciou bunkovej imunity a tvorbou protilátok proti cytoplazme neutrofilných granulocytov (granulocyty sú typ bielych krviniek) - ANCA, bez nálezu imunodepozitov v bioptickej vzorke. Tohto typu je postihnutie glomerulov pri Wegenerovej granulomatóze, nodóznej polyarteritíde, Churg-Straussovej syndróme. Sú to teda sekundárne glomerulonefritídy. Základná liečba je imunosupresívna, vedená podľa základného ochorenia.
Imunokomplexové nefritídy sú spôsobené tvorbou imunokomplexov antigén-protilátka, ktoré sa ukladajú v glomeruloch. Môžu vznikať pri infekčných ochoreniach (viď vyššie), alebo pri systémových ochoreniach, napr. lupusová nefritída (pri systémovom ochorení lupus erythematodes). Symptomatológia a liečba zodpovedá základnému ochoreniu.
Salmonelová enteritída
Salmonelová enteritída alebo salmonelóza je črevné infekčné ochorenie, ktorého vyvolávateľom sú sérotypy poddruhu I. druhu Salmonella enterica, s výnimkou Salmonella typhi a Salmonella paratyphi A, B a C. Typický príklad týchto sérotypov je Salmonella typhimurium a S. enteritidis. Existuje viac ako 2000 rôznych sérotypov, presné odlíšenie ktorých má najmä epidemiologický význam.