cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Husľový koncert
Husľový koncert je dielo z oblasti klasickej hudby. Je určené pre sólové husle, ktoré doprevádza symfonický orchester alebo menšie hudobné teleso. Zvyčajne má zachovanú typickú formu koncertu, to znamená tri vety, z ktorých prvá a tretia sú v rýchlejšom tempe a stredná v pomalom. Hlavne v 20. storočí však bola štruktúra husľového koncertu rôzne modifikovaná a vznikli i štvorveté koncerty, a koncerty s vetami spojenými do väčších celkov. Vzájomné postavenie sólového nástroja a orchestru môže byť rôzne. Niektoré diela sú založené na výraznom a virtuóznom husľovom parte, ako napríklad Čajkovského koncert, iné sú komponované skôr v symfonickom duchu s vyrovnanejším sólovým a orchestrálnym partom, ako napríklad Brahmsov koncert.
História
História husľového koncertu siaha už do obdobia baroka, z ktorého sa zachovalo napríklad množstvo Vivaldiho husľových koncertov. Husle ako výrazný a obľúbený sólový nástroj nestratili svoju popularitu ani v klasicizme. Zlatý vek husľových koncertov však prišiel až v romantizme, bohužiaľ často išlo o prázdne diela určené pre predvádzanie virtuózov. Tieto koncerty sa však na repertoári nezachovali. V 20. storočí priniesli niektoré inovácie do husľového koncertu a husľovej hry napríklad Bartók a ďalší skladatelia.
Významné husľové koncerty
Najznámejšími husľovými koncertami sú koncerty Beethovena, Mendelssohna-Bártholdyho, Brahmsa, Čajkovského a Sibelia. Tieto diela tvoria ťažisko husľového repertoáru.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Staré
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Staré v okrese Michalovce.
Štefan Janšák
Štefan Janšák (* 14. september 1886, Osuské, Rakúsko-Uhorsko – † 8. apríl 1972, Bratislava, Česko-Slovensko) bol slovenský archeológ, diplomat, stavebný odborník a spisovateľ. Mal mnohostranné záujmy, zo svojich mnohopočetných ciest zanechal množstvo zaujímavých fotografií.
Biografia
Pochádzal z remeselnícko-roľníckej evanjelickej rodiny s úzkymi kultúrnymi a jazykovými väzbami na Čechy a Moravu. Jeho talent rozpoznal senický právnik Štefan Fajnor, ktorý ho podporoval v ďalšom štúdiu. Reálne gymnázium ukončil v Hodoníne, v štúdiu pokračoval na Vysokej škole technickej v Brne, ktorú ukončil v roku 1914. Pre chorobu ho neodviedli do vojska a ostal pracovať na technike v Brne ako asistent.
Už v roku 1907 publikoval v Ľudových novinách články o tragédii v Černovej, ktoré štátny prokurátor vyhodnotil ako poburovanie proti uhorskému štátu, Janšák bol celkovo väznený osem mesiacov. Úzko spolupracoval so svojím učiteľom a sponzorom – poslancom uhorského snemu doktorom Pavlom Blahom. Po prevrate sa zapojil do politickej činnosti už za krátkeho trvania skalickej vlády. Vzápätí bol vymenovaný za referenta pre verejné práce na Šrobárovom ministerstve s plnou mocou pre správu Slovenska kde zastupoval aj P. Blahu na čele referátu pre poľnohospodárstvo. V roku 1920 sa ako hospodársky expert československej vlády zúčastnil na Parížskej mierovej konferencii. V rokoch 1921 – 1923 sa za československú stranu podieľal na príprave reparačnej a obchodnej zmluvy s Maďarskom, v rokoch 1938 – 1939 bol účastný na práci slovensko-maďarskej delimitačnej komisie.
Počas medzivojnového obdobia zastával Štefan Janšák rôzne významné funkcie. Bol predsedom Spolku československých inžinierov na Slovensku, členom predsedníctva Obchodnej a priemyselnej komory v Bratislave a Zväzu slovenských priemyselníkov. Významným štátnym úradníkom ostal aj po roku 1945. Bol povereníkom SNR a napomáhal pri obnove vojnou zničeného Slovenska. Svoje prežité detstvo v Osuskom popísal v románoch Boli časy, boli... a Posledný suplikant.
Ako diplomat sa zaslúžil o rozvoj dobrých vzťahov s Francúzskom, ako prekladateľ prekladal diela z francúzskej literatúry. Dlhé roky bol predsedom spoločnosti Alliance Française v Bratislave a podstatnou mierou sa zaslúžil o otvorenie gymnázia s francúzskym vyučovacím jazykom v Bratislave.
Patrí k zakladateľom slovenskej archeológie, zanechal množstvo archeologických nálezov (o.i. je objaviteľom keltského opevneného sídliska na vrchu Pohanská v roku 1928) z vykopávok zo Slovenska, jeho zbierka obsidiánov patrí k najväčšej v strednej Európe a je súčasťou Slovenského národného múzea v Martine.
Na sklonku života pôsobil ako vedec a pedagóg. Zomrel na následky ťažkej choroby a je pochovaný na cintoríne v Slávičom údolí v Bratislave.
Ocenenia
V roku 1930 sa stal rytierom a v roku 1934 dôstojníkom francúzskej Čestnej légie. V roku 1947 mu Univerzita Komenského v Bratislave udelila titul Dr. h. c. za zásluhy na rozvoji slovenskej archeológie. V roku 1991 mu bol in memoriam udelený Rad T. G. Masaryka III. triedy.
Zaujímavosť
Život a dielo Štefana Janšáka prezentuje aj dokumentárny film z televízneho cyklu Historická panoráma – Štefan Janšák (Slovenská televízia 1999, scenár Alena Bártlová, réžia Fedor Bartko).
Saint-André-Capcèze
Saint-André-Capcèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chauzon
Chauzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Chauzon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Chauzon má 341 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zákaz fajčenia
thumb|Zákaz fajčeniaZákaz fajčenia je verejné nariadenie obsahujúce právny zákaz, ktorý obmedzuje fajčenie na pracoviskách a verejných priestranstvách.
Hlavným dôvodom pre zákaz fajčenia je ochrana občanov a zamestnancov pred srdcovými chorobami, rakovinou, cievnymi chorobami a inými akútnymi chorobami spôsobenými pasívnym fajčením. V mnohých krajinách sveta je zákaz fajčenia v uzavretom priestore v rôznych formách súčasťou legislatívy, zákonodarcovia citujú vedecké dôkazy, ktoré ukazujú, že tabakový dym škodí fajčiarom, ale aj osobám vystaveným pasívnemu fajčeniu. Ďalším logickým dôvodom pre zákaz fajčenia je ochrana pred požiarom (napríklad v priestoroch s nebezpečenstvom výbuchu, alebo kde sa manipuluje s horľavými látkami), čistota (na miestach, kde sa pripravujú lieky), zníženie právnej zodpovednosti a redukcia odpadu.
Zákon pre nefajčiarske pracoviská je primárne zameraný na redukciu predčasných úmrtí, nemocí a chorôb spôsobenými pasívnym fajčením. Ďalej na redukciu výdavkov za liečbu ochorení spôsobených fajčením a zlepšenie produktivity práce. Ďalej na zachovanie súčasných pracovných miest a zamestnancov v danej oblasti.
Napríklad v americkom štáte Indiana si štátna agentúra pre ekonomický rozvoj stanovila na rok 2006 plán na zvýšenie ekonomického rastu, ktorý povzbudí mestá aby zaviedli miestne naradenie zakazujúce fajčenie na pracoviskách, čo povedie k nárastu počtu pracovných miest.
Najvyšší zdravotnícky predstaviteľ USA Richard Carmona chce presadiť zákaz fajčenia v dôsledku faktu, že fajčeniu sa v Spojených štátoch ročne pripisuje 440 000 úmrtí v dôsledku rôznych druhov rakoviny, pľúcnych chorôb a iných ochorení.
Iné projekty
.
Objektívne právo
Objektívne právo (iné názvy: právo v objektívnom zmysle, právo) je buď súbor právnych noriem (v užšom zmysle len právnych predpisov), ktorých zachovávanie je vynútiteľné štátnou mocou, alebo len časť tohto súboru noriem (napr. jeden právny predpis). U niektorých autorov sa pojem objektívne právo stotožňuje s (každopádne veľmi podobným) pojmom právny poriadok. Podobný je aj pojem pozitívne právo. Opakom objektívneho práva je pojem subjektívne právo.
Objektívne právo dáva odpoveď na otázku, čo v danom prípade platí ako právo, aká právna norma v danom prípade platí; t.j. dáva odpoveď na otázku, čo je v danej situácii v súlade s právom, prípadne čo je protiprávne.
Objektívne právo je súbor právnych predpisov upravujúcich práva a povinnosti fyzických osôb a právnických osôb, ako aj postavenie, práva a povinnosti štátu a jeho jednotlivých orgánov a jednotiek územnej samosprávy (v slovenských pomeroch nimi sú obec a samosprávny kraj) a ich jednotlivých orgánov. Za objektívne právo treba považovať aj jednotlivý právny predpis vydaný v rámci právneho poriadku určitého štátu.
Rozdiely voči iným normatívnym systémom
Objektívne právo je jeden z normatívnych systémov. Spravidla sa udáva, že od iných normatívnych systémov sa právo odlišuje:
Záväznosť
Objektívne právo obsahuje v jednotlivých právnych predpisoch rôzne pravidlá: Niektoré pravidlá majú donucujúci charakter, od ktorých sa nemožno odchýliť (kogentné normy), niektoré sú koncipované menej prísne a pripúšťajú aj odchýlky, spravidla na základe dohody (dispozitívne normy).
Základ a prameň práva
Základom právneho poriadku je právna norma resp. právny predpis.
Toy Story
Toy Story alebo Toy Story - Boj hračiek (ang. Toy Story) je americký animovaný film z roku 1995 režiséra Johna Lassetera, produkovaný spoločnosťami Walt Disney Pictures a Pixar Animation Studios. Je to prvý film od spoločnosti Pixar.
Objektívne právo
Členenie
Právna veda člení právo na 2 základné časti (odvetvia v širšom zmysle):
Toy Story
Dej
Príbeh je o malom chlapcovi menom Andy. Má vo svojej izbe veľa hračiek, umelého Tyranosaura Rexa, panáčika v tvare zemiaku (pán Krumplihlava), umelého psa s pružinou menom Slinky, prasiatko na peniaze... Ale jeho najobľúbenejšou hračkou je figúrka kovboja Woodyho. Keď Andy nie je vo svojej izbe, jeho hračky ožívajú! Raz na narodeniny dostane Andy novú hračku, figúrku menom Buzz Lightyear. No Woody ho nemá rád. Myslí si, že Andy má radšej Buzza. A tak Woody začína na Buzza žiarliť, ale všetky hračky majú Buzza radi. No Buzz si myslí, že je skutočný. Jedného dňa Woody úmyselne zhodí Buzza von z okna do záhrady. Hračky Woodymu uveria, keď povie, že to nebolo úmyselne. Ale tabuľka s perom napíše, že to urobil úmyselne. A tak si znepriatelil ostatné hračky. Andy príde do svojej izby a zoberie Woodyho do reštaurácie. Pôvodne si chcel zobrať Buzza ale nikde ho nenašiel. Cestou pri zastávke na benzínovej stanici sa Woody pustí do Buzza, ktorý pred ich odchodom skočil na dodávku. Navzájom sa zhodia z dodávky a zatiaľ čo sa bijú, dodávka odíde. Buzz si stále neuvedomuje, že je len hračka. Nechá sa ale presvedčiť, aby vyliezli na iné auto, pomocou ktorého sa dostanú do reštaurácie za Andym. Buzz sa chce vrátiť na svoju planétu a vyšplhá na automat s hračkami. Keď ide Woody za ním, obe hračky si vezme a odnesie Sid, ktorý býva v dome vedľa Andyho a o ktorom je známe, že hračky len pre zábavu mučí a ničí. Odnesie si ich domov, kde Sid Woodymu vypáli čelo. Obe hračky sa v čase Sidovej neprítomnosti snažia z jeho domu utiecť a pri ich pokuse ich po dome naháňa Sidov pes Scud, ktorý je trénovaný na ničenie hračiek. Buzz sa tiež z televíznej reklamy dozvie, že je len hračka. Je zdrvený a pokúsi sa ako blázon vyletieť z okna, ale spadne a odlomí sa mu jedna ruka. Woody sa pokúsi prejsť do susedného domu po drôtoch s vianočnými svetlami, ale ostatné hračky svetla zhodia dole, pretože Woodyho medzi sebou nechcú. Sid si domov prinesie raketu na odpálenie, ktorú pripevní k Buzzovi a s ktorou ho chce vypustiť. Woody Buzza presvedčí, že byť hračkou nie je zlé. Woody si po chvíli uvedomí, že Buzz je jeho najlepší a skutočný kamarát. Woody a Buzz sa dostanú von a Woody dostáva nápad. Woody prehovorí ku Sidovi. Povie mu, že už nebude ničiť hračky. Sid potom vystrašene a s krikom uteká preč. Andyho rodina sa zo susedstva sťahuje a Buzzovi a Woodymu sa spoločne podarí dostať sa na ich sťahovacie auto. Woody znovu získa dôveru a priateľstvo ostatných hračiek a všetky sú šťastné v novom dome.
Objektívne právo
Členenie
Tie sa ďalej členia na mnoho iných odvetví, napr. medzinárodné právo, ústavné právo, správne právo, občianske právo atď.
Názory na právo
left|thumb|190px|Stéla zobrazujúca kráľa [[Chammu-rabiho, ako mu boh Šamaš podáva jeden z najstarších zákonníkov]] Názory na pôvod a silu práva delíme na 2 základné smery: Medzi oboma extrémami je široká škála názorov.
Niekoľko názorov na právo z antiky:
Subjektívne právo
Subjektívne právo (iné názvy: právo v subjektívnom zmysle, právo, čiastočné synonymum: oprávnenie) je konkrétna možnosť subjektu správať sa určitým spôsobom zamýšľaným právnou normou (teda objektívnym právom), požadovať určité správanie od iných subjektov, uplatňovať určitý nárok a obrátiť sa na kompetentné štátne orgány, aby vynútili správanie povinnej osoby. Je to teda "právo", ktoré niekomu patrí alebo môže patriť (napr. právo na súdnu ochranu, právo na vzdelanie). Opakom je pojem objektívne právo.
Subjektívne právo je teda objektívnym právom garantovaná možnosť subjektom práva konať v právnom vzťahu určitým spôsobom. Objektívne právo tak subjektom dáva možnosť realizovať svoje právom uznané záujmy podľa vlastnej vôle a v nevyhnutnom prípade ich právne presadiť.
Oprávnenie
Pre subjektívne právo sa niekedy používa aj výraz oprávnenie, no tento výraz nie je celkom synonymický, pretože asociuje predstavu, že oprávnenie bolo niekým udelené, zatiaľ čo subjektívne právo môže byť inherentné – vrodené (napr. právo na život).
Absolútne a relatívne subjektívne právo
Subjektívne právo sa delí na:
Filiskos z Aiginy
Filiskos z Aiginy/Aigíny (4. storočie pred Kr.) bol starogrécky filozof, predstaviteľ kynizmu.
Jelša zelená
Jelša zelená (lat. Alnus alnobetula alebo Alnus viridis) je listnatý opadavý ker z čeľade brezovité.
Násilie voči ženám
Násilie voči ženám je kolektívne označenie násilných činov, ktoré sú primárne alebo výlučne zamerané proti ženám. Valné zhromaždenie OSN definuje násilie voči ženám, ako "každý akt násilia založený na pohlaví, ktorého výsledkom bude, alebo je pravdepodobné, že bude, fyzická, sexuálna alebo psychická ujma či utrpenie žien, vrátane vyhrážok spáchaním týchto aktov, donútenia alebo bezdôvodného odňatia slobody, či už na verejnosti alebo v súkromnom živote".
Jelša zelená
Výskyt
Prispieva k ochrane svahov pred zosuvmi pôdy.
Násilie voči ženám
Deklarácia z roku 1993 poznamenala, že toto násilie môžu spáchať príslušníci obidvoch pohlaví, členovia rodiny a aj samotný štát. Vlády a organizácie celého sveta aktívne pracujú proti páchaniu násilia voči ženám cez množstvo rôznych programov. Rezolúcia OSN vyhlásila 25. november za Medzinárodný deň eliminácie páchania násilia voči ženám.
Jelša zelená
Opis
Väčšinou dorastá do výšky približne 3 – 6 metrov a dožíva sa veku asi 110 rokov. Má jemnú, šedú kôru, ktorá sa mení vekom na načiernalú borku. Pupeň je 1,2 – 1,5 centimetra dlhý, purpurovo červený, lesklý a zašpicatený. Listy sú oválne so zúbkovaným okrajom.
Kvitne od apríla do júna. Samčie jahňady sú hrubé a asi 5 až dlhé, samičie sú v skupinách po 5 až 8 a sú červenozelené, vajcovité. Plodstvo sú zelené v lete, neskôr svetlo hnedé a pokryté šupinami. Na kríku visia až do skorej jari.
Starina (potok)
Starina je potok v Ľubovnianskej vrchovine, ktorý preteká obcou Starina. Za obcou sa vlieva do rieky Poprad.
Pramení na severných svahoch vrchu Orlovská Magura v časti Kúty a v nadmorskej výške približne
Biała Podlaska
Biała Podlaska je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat Biała Podlaska v rovnomennej gmine.
Žije tu 56 498 obyvateľov (31. 12. 2021).
Slnečná hmlovina
Slnečná hmlovina je plynová hmlovina alebo akréčny disk, o ktorom sa predpokladá, že sa z neho asi pred 6 miliardami rokov vytvorila Slnečná sústava. Tento predpoklad sa nazýva hmlovinová alebo nebulárna hypotéza.
Nebulárnu hypotézu prvýkrát sformuloval v roku 1755 Immanuel Kant, ktorý tvrdil, že hmloviny pomaly rotujú, postupne kondenzujú a zmršťujú sa, pričom môžu vytvoriť hviezdy a planéty. Podobný model zaviedol v roku 1796 Pierre-Simon Laplace.
Proč
Proč je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Polohopis
Obec leží na juhozápadných svahoch Nízkych Beskýd.
Povrch odlesneného chotára je mierne zvlnený až mierne členitý. Nadmorská výška je v strede obce 470 m, v chotári 430–600 m. Najvyšší vrch nad obcou sa volá Haľagoš a má 642 m. n. m. Obec zo severu lemujú väčšinou zmiešané lesy.
Obec je vzdialená 17 km od krajského a okresného mesta Prešov. Cez obec prechádza cesta 3. triedy č. 3456 a 3. triedy č. 3457. Susedí s obcou Šarišská Trstená a obcou Pušovce.
Vznik obce
Prvá písomná zmienka o obci sa nachádza z roku 1423, používaný bol názov Procz. Majetok dnešného územia patril zemanskej rodine German z Komloša. Zeman German bol poverený kráľom Štefanom, aby strážil hranice. Po deľbe majetkov sa v chotári usadila jedna vetva zemanskej rodiny. Predpokladá sa, že obec mohla vzniknúť v období príchodu Germana do Chmeľovca. Názov obce Porocs v preklade z maďarčiny súvisí so slovom tesári.
Zo zemanskej rodiny sa neskôr stali sedliaci, stratili svoje majetky a stali sa želiarmi. V tomto období patrila už usadlosť patrila novému zemanovi Blažejovi. Od 14.-15. storočia bol prítomný v obci značný vplyv maďarizácie. To sa stalo pri osídľovaní kapušanského hradu. Ako som uviedol, odzrkadlilo sa to názve obce.
Obyvatelia ostali Slovákmi. Maďarské názvy pretrvali až do druhej polovici 20.storočia. Pri spomienke v roku 1427 uvádza sa názov dediny Prochfalua. Obec patrila do Šarišskej župy. Pri reforme a zavedení krajov a okresov bola zaradená do okresu Giraltovce v rámci Prešovského kraja. V roku 1960 nastala zmena a obec bola zaradená do okresu Prešov a kraja Východoslovenského. Tvorí časť hranice Prešovského okresu na jej severo-východnej strane s okresom Bardejov.
Zmeny v názve obce
Názov obce sa v priebehu času menil: 1423 - 1427 bola známa ako Procz, 1427 - 1773 bola známa ako Proschfalua 1773 - 1786 bola známa ako Procž, 1786 - 1808 bola známa ako Procsch alebo Nadfej, 1808 - 1863 bola známa ako Prócs alebo Proč, 1863 - 1873 bola známa ako Procs, 1873 - 1902 bola známa ako Prócs, 1907 - 1913 bola známa ako Porócs, 1920 - dodnes sa používa oficiálny názov Proč.
Obecná samospráva
Obecné zastupiteľstvo obce Proč je orgánom samosprávy obce a zastupiteľským zborom obyvateľov obce. Má 5 poslancov, ktorí sú volení priamo v komunálnych voľbách na obdobie štyroch rokov.
Starosta obce je výkonným a štatutárnym orgánom obce. Je volený priamo na 4-ročné volebné obdobie. Vedie zasadnutia obecného zastupiteľstva a podpisuje ich uznesenia. Má jedného zástupcu starostu obce.
Šindliar
Šindliar je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Johann Gottlieb Fichte
Johann Gottlieb Fichte (* 19. máj 1762, Rammenau, Nemecko – † 27. január 1814, Berlín) bol nemecký filozof, predstaviteľ nemeckého idealizmu; svoju filozofiu označoval ako vedoslovie. Bol zakladateľom nemeckého nacionalizmu. Bol žiakom Immanuela Kanta.
Kotte
Kotte alebo Šrí Džajavardanapura Kotte je hlavné mesto Srí Lanky. Sídli tu parlament aj súdy.
Johann Gottlieb Fichte
Fichte a filozofia
Podľa Fichteho existuje pôvodne jediná substancia, a síce Ja. Vedomie tohto Ja dospieva v troch aktoch k nasledovnému:
Fichte a zahraničná politika
Fichte stavia na Machiavelliho základoch, zameriava sa však viac na zahraničnú politiku Nemecka, t. j. Machiavelliho teórie o vládnutí neaplikuje na občanov Nemecka, ale na susedov Nemecka, na ich vzťahy s Nemeckom a medzi sebou. Fichte pokladá všetky štáty za mocichtivé expanzívne jednotky, ktoré sa v každom okamihu snažia uchvátiť pre seba čo najväčšiu moc, územie a prostriedky.
Vnútorná politika
Vnútorná politika je podľa Fichteho determinovaná zahraničnou politikou. Vodcovia národa majú byť charizmatickí a silní, pretože len takí sú schopní obrániť krajinu pred okolitými štátmi. Aby mohli vodcovia konať, potrebujú bezmedznú kontrolu vo vnútorných otázkach štátu.
Fichteho koncepcia národa
Tí, ktorí rozprávajú rovnakým jazykom sú podľa neho spojení množstvom neviditeľných spojív, sú schopní si rozumieť a ďalej rozvíjať stupeň svojho porozumenia. Toto jazykové prepojenie tu bolo skôr ako vzniklo akékoľvek ľudské umenie. Miešanie s inými ľuďmi, tj jazykom odlišnými, podľa Fichteho prináša zmätok a násilne narušuje pokrok v kultúre. Externé hranice sú dôsledkom tohto jazykového rozdelenia. Fichte verí vo vnútorné spirituálne spojenie národa, na základe jazyka a rovnakého spôsobu myslenia. Národ podľa neho patrí dokopy, je neseparovateľný od prírody.
John Francis Ahearne
John Francis „Bunny“ Ahearne (* 19. november 1900, Wexford, Írsko – † 11. apríl 1985, Toddington, Spojené kráľovstvo) bol hokejový funkcionár, predseda IIHF v rokoch 1957 – 1960, 1963 – 1966 a 1969 – 1975, od roku 1975 čestný predseda.
Životopis
Narodil sa v Írsku, od 16 rokov bol sedem rokov v britskej armáde ako radista, potom sa stal úspešným podnikateľom v cestovnom ruchu. Hokej nikdy nehral. Prvé kontakty s s ľadovým hokejom mal na začiatku 30. rokov, od roku 1933 bol sekretárom britského hokejového zväzu. Vytvoril olympijský tím Spojeného kráľovstva pre ZOH 1936 prevažne z hráčov kanadského pôvodu a doviedol ich k olympijskému víťazstvu.
Po druhej svetovej vojne sa stal významným funkcionárom na medzinárodnej úrovni. Najskôr bol generálnym sekretárom IIHF (1947 – 1951), potom podpredsedom (1951 – 1957), od 1957 do 1975 v pravidelných obdobiach predsedom IIHF. Medzitým bol v rokoch 1960 – 1963 a 1966 – 1969 podpredseda. Zúčastnil sa viac ako 40 majstrovstiev sveta, predsedal 55 kongresom IIHF. Autoritatívne viedol medzinárodnu federáciu a uplatňoval na každom kroku obchodné schopnosti. Bol veľkým odporcom účasti profesionálnych hráčov Kanady a USA na MS (roztržka s Kanadou v roku 1969, ich reakciou bola sedemročná neúčasť Kanady na svetových šampionátoch).
Bol jednou z najvýraznejších postáv medzi funkcionármi IIHF. Od roku 1975 bol čestným predsedom IIHF a od roku 1977 tretí Európan (po P. Loicqovi a A. Tarasovi) v Hokejovej sieni slávy v Toronte.
Roxette
Roxette bola švédska dvojčlenná pop rocková skupina, ktorá sa skladala z Marie Fredriksson (spev) a Pera Gessleho (spev a gitara). Skupina vznikla v roku 1986 a stala sa populárnou koncom 80. rokov vďaka svojmu albumu Look Sharp!. Skupina roxette mala devätnásť hitov, ktoré sa umiestnili v Top 40 v rebríčku UK Singles Chart, a niekoľko hitov, ktoré sa dostali do rebríčka Billboard Hot 100. Medzi single, ktoré dosiahla 1. miesto v rebríčku Billboard hot 100 patria: „The Look“, „Listen to Your Heart“, „It Must Have Been Love“ a „Joyride“. Medzi ďalšie hity patria: „Dangerous“, „Fading Like a Flower“ a „Dresed for Success“.
V roku 2002 skupina ohlásila prestávku v nahrávaní a koncertovaní, keď Marii Frederiksson diagnostikovali mozgový nádor. Názov Roxette pochádza z názvu skladby „Roxette“ z roku 1975 od britskej skupiny Dr. Feelgood.
Fredriksson zomrela 9. decembra 2019 v Djursholme vo Švédsku vo veku 61 rokov na komplikácie počas liečby agresívneho mozgového nádoru.
Blohm & Voss BV 143
náhľad|Skica protilodnej strely Blohm & Voss BV 143. Blohm und Voss BV 143 bola protilodná raketa vyvíjaná v Nemecku počas druhej svetovej vojny. Bola to vôbec prvá raketa s plochou dráhou letu odpaľovaná zo vzduchu. Akcelerovala raketovým motorom a mala zabudovaný snímač, ktorý mal držať raketu 2 m nad vodou. Snímač ale nefungoval podľa predstáv a tak bol projekt zrušený.
Drdákovský potok
Drdákovský potok je potok na Strednom Považí, v západnej časti okresu Púchov. Je to pravostranný prítok Lysiek, meria 2,1 km a je tokom VI. rádu.
Pramení na severnom okraji Bielych Karpát, v podcelku Kýčerská hornatina, na severovýchodnom svahu Bartošovca (789,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 630 m n. m. Potok tečie prevažne smerom na sever, na hornom toku priberá pravostranný prítok z oblasti Mičovca a vstupuje do Lysianskej brázdy v Javorníkoch. Tu preteká osadou Drdákovci, kde zľava priberá prítok (1,7 km) spod Bartošovca. Napokon podteká železničnú trať č. 125, preteká osadou Strelenka, kde podteká aj štátnu cestu I/49 a priamo v tejto osade ústi v nadmorskej výške cca 428 m n. m. do potoka Lysky.
Gonbožab Cebekovič Cybikov
Gonbožab Cebekovič Cybikov, uvádzaný aj ako Gombožab ; po mongolsky Цэвэгийн Гомбожав) (* 20. apríl 1873 – † 20. september 1930) bol ruský cestovateľ, etnograf, jazykovedec a orientalista. Medzi rokmi 1899 – 1902 podnikol cestu do Tibetu o ktorej zanechal cestopisnú správu „Cesta k posvätným miestam Tibetu“. Po návrate z Tibetu sa venoval predovšetkým akademickej činnosti.
Narodenie a štúdiá
Narodil sa v rodine burjatského úradníka. Jeho otec Cebek Montujev veľmi usiloval o to, aby jeho syn dostal dostatočné vzdelanie. Už od piatich rokov svojho syna učil mongolskej abecede a potom čo Gonbožab Cybikov strávil rok vo farskej škole, ho poslal študovať do Čity, kde sa nachádzalo novootvorené gymnázium. Cybikov patril medzi prvých štyroch Burjatov, ktorí na tomto gymnáziu začali študovať. Tu Cybikov strávil 9 rokov a v roku 1893 svoje štúdium zavŕšil. Po neúspešnom pokuse stať sa doktorom medicíny začal roku 1895 navštevovať fakultu orientálnych jazykov na petrohradskej univerzite. Tu študoval až do roku 1899.
Cesta do Tibetu
Na cestu do Tibetu sa vydal ešte v roku dokončenia svojich štúdií. Podnietil ho k tomu ruský mongolista a jeho učiteľ A. M. Pozdnejev, ktorý poslal Ruskej geografickej spoločnosti na Cybika odporúčania - to mu umožnilo rýchle a bezproblémové zostavenie malej výpravy a vyrazenie na cestu ešte toho istého roka. Konečným Cybikovým cieľom bola Lhasa, do ktorej sa do tej doby dostalo len málo cudzincov (pred ním sa o to niekoľkokrát neúspešne pokúšali jeho krajania ako napríklad Nikolaj Prževalskij alebo Petr Kozlov).
Cybikov vyrazil 25. novembra 1899 v prestrojení za burjatského lámu, keďže Tibet nebol vtedy pre cudzincov otvorený.
Obdobie po návrate
Cybikovi sa ako jednému z mála Európanov podarilo navštíviť Lhasu ešte pred britskou inváziou v rokoch 1903 – 1904. Jeho cesta je výnimočná v tom, že ju veľmi podrobne písomne zdokumentoval. Jeho svedectvo poskytuje cenný materiál na štúdium tradičného Tibetu a života Tibeťanov a je aktuálnym a vyhľadávaným zdrojom informácií aj v dnešnej dobe. So spisovaním objemného cestopisu, svojho životného diela s množstvom fotografií, Cybikov začal čoskoro po návrate do vlasti. Jeho prvé vydanie však vyšlo až roku 1919, keď ho pod názvom ''Buddist palomnik u svjatyň Tibeta. Po dněvnikam, veďonnym v 1899-1902 gg.'' vydala v Petrohrade Ruská zemepisná spoločnosť.
Po návrate do vlasti Cybikov najskôr spísal krátku správu o svojej ceste s názvom "O Centrálnom Tibete", ktorú prezentoval na zasadnutí Ruskej zemepisnej spoločnosti. Tá mu neskôr udelila vysoko hodnotené vyznamenanie N. M. Prževalského. Cybikov vydal jedny z prvých fotografií Lhasy. Tie boli spoločne s fotografiami menej známeho ruského cestovateľa Ovšema Norzunova uverejnené roku 1905 v časopise National Geographic. Išlo o vôbec prvú sériu fotografií, ktoré boli v tomto časopise dostupné. U čitateľov vzbudili veľmi pozitívny ohlas a fotografie časopisu zabezpečili všeobecnú popularitu.
Väčšinu ďalších rokov po svojom návrate strávil na akademickej pôde kde pôsobil ako odborník v oblasti mongolistiky, tibetológie a budhologie. K jeho najdôležitejším počinom na poli tibetanistiky patrí preklad a redakcia Congkhapovho diela Lam-rim chen-po do ruského jazyka. Toto dielo vyšlo v dvoch zväzkoch v rokoch 1910 a 1913.
Po Februárovej revolúcii roku 1917 Cybikov dobrovoľne odišiel z postu profesora späť do kraja svojho rodiska - Zabajkalský. Tam sa snažil povzniesť úroveň vzdelania svojich krajanov, a to ako detí, aj učiteľov. Po odchode z akademickej pôdy začal písať spisy určené na vzdelávaciu osvetu Burjatov, aj naďalej však vedecky pracoval. Mimo spisov z oblasti budhológie a vzdelávania vydal tiež veľké množstvo prác z oblasti filológie. Zomrel 20. septembra 1930 vo svojej rodnej dedine.
Emanuel Viktor Voska
Pred 1. svetovou vojnou i behom nej úzko spolupracoval s Tomášom Garriguekom Masarykom (1850-1937), 1. československým prezidentom, v tajnom pražskom spolku České mafie.
Jeho špionážne aktivity sú spájané s pádom Bagha Jatina, indického etnického Bengálca, ktorý bol revolučným filozofom zasadzujúcim sa o nezávislosť Indie od britskej imperiálnej správy.
Epainetos z Argosu
Epainetos (Epainetos) bol olympijský víťaz dorastencov v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.
Epainetos z Argu zvíťazil v Olympii na 175. hrách v roku 80 pred Kr. v behu dorastencov na jedno stadion, v disciplíne, ktorú na hrách zaviedli v roku 632 pred Kr.  V kategórii mužov sa v behu na jedno stadion súťažilo už od založenia hier, t. j. od roku 776 pred Kr. a vždy ho považovali za hlavné preteky. Menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda. Na olympijských hrách v roku 80 pred Kr. sa ale po dovtedy nevídaných udalostiach z predchádzajúcich hier, ktorých aktérom bol rímsky vojvodca Sulla, nazvala olympiáda po prvý raz po dorastencovi Epainetovi. V roku 84 pred Kr. nechal Olympiu vyrabovať Sulla pri svojej výprave proti pontskému kráľovi Mithridatovi VI. Po návrate dal dokonca pochytať atlétov a odviesť ich do Ríma, kde mu pre zvýšenie lesku jeho trumfu museli v roku 80 pred Kr. predviesť „olympijské hry". Tieto hry boli jediné, čo sa nekonali v Olympii, ale Éliďania pre udržanie kontinuity hier usporiadali aspoň preteky dorastencov. Hry v Ríme Gréci nikdy neuznali a nasledujúce hry sa už oslavovali ako obvykle v Olympii.
Music for the Masses
Music for the Masses je šiesty štúdiový album anglickej synth rockovej skupiny Depeche Mode,, ktorý vydalo 28. septembra 1987 hudobné vydavateľstvo Mute Records. Skupine opäť priniesol veľký úspech v USA, po prvýkrát od vydania albumu Some Great Reward. Nové štýly, ktoré sa objavili už na ich predchádzajúcom albume Black Celebration, vytvorili základ pre prelomový výtvor Depeche Mode - Violator. Tieto tri albumy sa všeobecne považujú za vrchol tvorby skupiny po hudobnej, ako aj po textovej stránke, a to hlavne vďaka skvelej znalosti syntetickej inštrumentalizácie Martina Gora a Alana Wildera.
Toto je tretí a zatiaľ posledný album, kde je uvedená celá kompilácia bez textov („Pimpf“), ako štandardné skladby. Predchádzajúce dva boli: Speak & Spell so skladbou „Big Muff“ a A Broken Frame so svojím „Nothing to Fear“. Hoci Ultra, Exciter a Playing the Angel mali vždy minimálne jednu čisto inštumentálnu skladbu, tieto sú všeobecne považované len za krátke pauzy a nie za plnohodnotné inštrumentálne kompozície.
Popularita v USA
Album sa umiestnil na najlepších miestach v hitparádach USA, na ktorých sa dovtedy skupina umiestnila (35. v Billboard 200). Obsahoval viac hitových singlov, než ktorýkoľvek ich predchádzajúci album, aj keď mali v minulosti niekoľko priemerne populárnych singlov („People Are People“ z Some Great Reward, ktorý dosiahol 13. v Billboard Hot 100), všetky ich tri single sa umiestnili v Hot 100, čo bol ďalší dôležitý krok pre Depeche Mode.
Podobne úspešný bol album aj v britskej hitparáde. Hoci žiaden singel neprekonal výšiny, ktorých sa dotkli ich predchodcovia z čias ranej tvorby Depeche Mode, singel „Strangelove“ bol druhým najlepšie umiestneným od roku 1984, keď sa vyšplhal na 16. pozíciu. Ostatné single sa v britskej hitparáde dostali medzi prvých dvadsať. Samotný album dosiahol len 10. priečku.
Vydanie z roku 1987: Mute / Stumm 47
Skladby 11 až 14 sú bonusové a sú k dispozícii len na CD a kazetách Music for the Masses. Platňa obsahuje len piesne 1 až 10.
Vydanie z roku 2006: Mute / DMCD 6
Bonusové skladby (PCM Stereo):
Bonusové 5.1 Mixy (DTS 5.1, Dolby Digital 5.1 a PCM Stereo):
Ďalší materiál:
Bixente Lizarazu
V roku 1998 získal s reprezentáciou Francúzska titul majstra sveta vo futbale, v roku 2000 titul majstra Európy vo futbale. Aktívnu športovú kariéru ukončil v roku 2006.
Vermelles
Vermelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Strážskom
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Strážske v okrese Michalovce.
Bychawa
Bychawa je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat lubelski v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 757 obyvateľov (31. 12. 2021).
Šopronská župa
Šopronská župa resp. Šopronská stolica resp. Šopronský komitát (namiesto slova Šopronská/-ý môže byť slovo Šoproňská/-ý; iný názov: Šopron, Šoproň; po nemecky: Komitat Ödenburg, po maďarsky Sopron vármegye) bola župa resp. stolice resp. komitát v Uhorsku. V súčasnosti je toto územie rozdelené medzi západné Maďarsko a východné Rakúsko. Hlavným mestom bolo mesto Šopron.
Geografia
Šopronská župa susedila s rakúskou krajinou Dolné Rakúsko a uhorskými župami Mošon, Ráb, Vesprém a Vas. Neziderské jazero ležalo čiastočne v tejto župe. Rozloha župy v roku 1910 bola 3 241 km².
Dejiny
Šopronský komitát patril medzi prvé komitáty v Uhorsku.
V 1918 (podľa Trianonskej dohody z 1920) sa západná časť stala súčasťou novej rakúskej krajiny Burgenland. Východná časť ostala súčasťou Maďarska. V 1921 sa v referende rozhodlo, že mesto Šopron sa pripojí k Maďarsku namiesto Rakúska.
Po druhej svetovej vojne sa Šopronská župa spojila s Rábskou a Mošonskou župou a vznikla nová Rábsko-šopronská župa. Táto bola na začiatku 90. rokov premenovaná na Rábsko-mošonsko-šopronskú župu. Malá časť Šopronskej župy bola včlenená do Železnej župy.
Okresy
Na začiatku 20. storočia bola Šopronská župa rozdelená na slúžnovské okresy: plus municipálne mestá: Šopron, Kismarton (nem. Eisenstadt) a Ruszt (nem. Rust)
Eisenstadt, Mattersburg, Rust and Oberpullendorf sú v súčasnosti v Rakúsku.
Jonas Furrer
Jonas Furrer (* 3. marec 1805 - † 25. júl 1861) bol švajčiarsky politik a prvý prezident Švajčiarska v roku 1848.
Mats Ahlberg
Mats Ahlberg (* 16. máj 1947, Avesta, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový stredný útočník.
Chazeaux
Chazeaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Chazeaux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Chazeaux má 107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Saint-André-de-Lancize
Saint-André-de-Lancize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Localhost
Localhost znamená v počítačovej terminológii odkaz na práve používaný počítač. Loopback (logická slučka) odkazuje na vyhradenú IP adresu 127.0.0.1 v protokole IPv4, alebo ::1 v protokole IPv6, ktorá môže byť použitá aplikáciami používajúcimi protokol TCP/IP a môžu túto slučku použiť pre komunikáciu samých so sebou, ak je to nutné.
Komunikácia s miestnym počítačom ako so vzdialeným je užitočná pre testovacie účely a tiež pre komunikáciu so službami (ako sú herné servery) umiestnenými na vlastnom stroji, napriek tomu, že sú očakávané ako vzdialené.
Služby spustiteľné na lokálnom serveri (localhost alebo 127.0.0.1 či ::1):
Kmeňová bunka
thumb|Kmeňové bunky myší thumb|Ľudské kmeňové bunky Kmeňové bunky sú primárne nediferencované bunky, ktoré majú schopnosť sa premeniť (diferenciácia) na iný, špecializovanejší druh buniek. Táto schopnosť umožňuje telu vytvoriť nové bunky a nahradiť tak špecializované tkanivá, ktorých bunky sa už deliť nedokážu. Možno ich rozdeliť na 2 veľké skupiny: Kmeňové bunky sa môžu deliť bez obmedzenia počtu delení (pozri heslo Bunková smrť). Po delení dcérske bunky môžu ostať kmeňovými, alebo sa môžu príslušne diferencovať a špecializovať (obvykle jedna zostáva kmeňovou a jedna sa diferencuje, pričom rozhodujúci faktor je konštantnosť počtu kmeňových buniek).
FK Dukla Praha
FK Dukla Praha je pražský futbalový klub. Momentálne hrá najvyššiu českú futbalovú súťaž Gambrinus ligu.
História
Oficiálnym právnym pokračovateľom federálnej Dukly Praha je český klub Marila Příbram. Súčasná Dukla Praha vznikla z pôvodného tímu Dukla Dejvice, ktorý bol založený v roku 1959 v Prahe. Práve Dukla Dejice sa v roku 2001 premenovala na FK Dukla Praha a zaujala jej miesto v Pražskom prebore. V roku 2006 získala nová Dukla Praha licenciu od moravského klubu Jakubčovice a zaujala jeho miesto v 2. českej lige. V sezóne 2010-11 sa Dukle podarilo zvíťaziť v druhej lige a postúpiť do najvyššej českej súťaže. V prvom ročníku Gambrinus ligy skončila Dukla Praha na 6. mieste.
Športové úspechy
Druhá česká futbalová liga
Externé odkazy
Oficiálna webová stránka
Holiday park Kováčová
Holiday park Kováčová je rekreačné zariadenie pri obci Kováčová v okrese Zvolen. Akvapark s celoročnou prevádzkou má vybudovanú sieť krytých i vonkajších bazénov, doplnených o tobogan, masáže a reštauračné zariadenie.
Poloha
Areál Holiday parku sa nachádza v juhozápadnej časti Zvolenskej kotliny na okraji obce Kováčová, asi 5 km západne od Zvolena. Prístupný je cestou cez obec, odbočením z cesty R1 zo Žiaru nad Hronom do Banskej Bystrice, alebo prímestskou autobusovou dopravou zo Zvolena.
Bazény
V areáli sa nachádza celkovo 8 bazénov, z toho 3 sú kryté a prevádzkované celoročne. V rámci budovy je inštalovaný aj 60 m dlhý tobogán. Pätica vonkajších bazénov, vrátane jedného s geotermálnou vodou a tiež celoročnou prevádzkou, je návštevníkom k dispozícii v letnej sezóne. Teplota vody sa pohybuje od 26 do 38°C. Kryté sú relaxačný, detský a tzv. whirpool bazén, v priľahlom areáli je okrem sedacieho s liečivou vodou ešte regeneračný, plavecký, relaxačný a detský bazén.
Služby
V hlavnej budove sa okrem prevádzkových priestorov a šatní nachádza tiež reštauračné zariadenie a pri bazénoch aj bar. Ďalší bufet a bar sa nachádza vo vonkajších priestoroch akvaparku. Šatne pre návštevníkov počas letnej sezóny sa nachádzajú aj v druhej budove na okraji zariadenia. Komplexnosť služieb zabezpečuje detské ihrisko, dve volejbalové ihriská, fitpark a masér.
Dęblin
Dęblin je mesto v Poľsku v Lubelskom vojvodstve v okrese Powiat rycki v rovnomennej gmine.
Žije tu 17 787 obyvateľov (30.6.2007).
Blohm & Voss BV 246
náhľad|Bv 246
Blohm & Voss BV 246 Hagelkorn („Krúpa“) bola riadená kĺzavá letecká bomba používaná proti zvláštnym cieľom (lode, mosty, ...). Mala dokonale hladký prúdnicový tvar. Navrhol ju Dr. Richard Vogt, spočiatku sa pre ňu používalo označenie BV 226, až neskôr, v 12. decembra roku 1943 sa označenie zmenilo na definitívne BV 246.
Bomba bola umiestnená v spodnej časti bombardéra (načastejšie He 111, no bombu uniesol i Fw 190) a keď lietadlo dosiahlo veľkej výšky (okolo 10000 metrov) v blízkosti cieľa, vypustilo bombu. To chránilo materské lietadlo pred protilietadlovou paľbou zo zeme.
Konštrukcia strely bola pomerne jednoduchá, na prúdnicovom trupe boli primontované malé krídelká. Tie mali veľmi neobyčajnú konštrukciu. Okolo oceľovo-hliníkového jadra bola tenká vrstva betónu. V zadnej časti stroja boli krížové chvostové plochy.
Bolo testovaných niekoľko navádzacích systémov, medzi nimi aj "Radieschen"-ktorý bol používaný na navádzanie na radar. Hagelkorn bola prvá anti-radarová strela. Pred tým, ako bol projekt zrušený, vyrobilo sa ich 1100.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stretava
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stretava v okrese Michalovce.
Vojtech Filkorn
vpravo|thumb|Hrob Vojtecha Filkorna na [[Cintorín Slávičie údolie|cintoríne Slávičie údolie v Bratislave]]
Vojtech Filkorn (* 8. apríl 1922, Pravenec – † 14. apríl 2009, Bratislava) bol slovenský logik, univerzitný profesor, zakladateľ slovenskej exaktnej metodológie, predstaviteľ bratislavskej filozoficko-metodologickej školy. Špecializoval sa na otázky teórie vedy, metodológie vied, štruktúry a vývinu logiky v závislosti na dejinách prírodných vied.
V rokoch 1963 až 1966 bol rektorom Univerzity Komenského.
Zábrdí
Zábrdí je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 63 obyvateľov, z toho 30 mužov a 33 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 42,5 roka, ženy 43,3 roka).
Anton Heretik
Absolvoval štúdium psychológie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 1973 pracoval ako psychológ na Psychiatrickej klinike FN v Bratislave. V roku 1985 sa vrátil na Filozofickú fakultu, na ktorej v rokoch 19931999 pôsobil ako vedúci Katedry psychológie a v súčasnosti pôsobí ako profesor klinickej a forenznej psychológie. Je členom výboru Psychiatrickej spoločnosti SLS a predsedom výboru Slovenskej psychoterapuetickej spoločnosti.
Publikoval desiatky vedeckých štúdií z oblasti psychopatológie, psychoterapie a psychodiagnostiky. Ako súdny znalec z odboru psychológia sa venuje najmä posudzovaniu páchateľov závažnej násilnej kriminality. Napísal prvú česko-slovenskú vysokoškolskú učebnicu forenznej psychológie „Základy forenznej psychológie“ (Bratislava: SPN, 1994) a monografiu „Extrémna agresia. Forenzna psychológia vraždy.“ (Nové Zámky: Psychoprof, 1999).
Jeho syn Anton Heretik mladší je tiež psychológ.
Zoznam planétok 75001 – 75250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Kilkenny (grófstvo)
Kilkenny je írske grófstvo, ktoré leží vo vnútrozemí Írska v provincii Leinster neďaleko juhovýchodného pobrežia Írska. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 95 419 obyvateľov. Najvyšší počet obyvateľov (202 420 ľudí) dosiahlo grófstvo v roku 1841.
Je pomenované podľa mesta Kilkenny, ktoré je zároveň administratívnym sídlom grófstva.
Geografia
náhľad|Klimatický diagram mesta Kilkenny. Grófstvo Kilkenny leží vo vnútrozemí Írska neďaleko pobrežia. Povrch grófstva je posiaty pahorkatinami. Grófstvom pretekajú rieky Suir (tvorí hranicu s grófstvom Waterford), Nore a Barrow (tvorí východnú hranicu grófstva).
Kilkenny je 16. najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je pre nízku hustotu osídlenia 21. najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je tretie najväčšie rozlohou a siedme najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Brandon Hill, dosahuje nadmorskú výšku len, je tak siedmy najnižší spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev.
Kilkenny susedí so šiestimi grófstvami: s grófstvom Laois na severe, Carlow na východe, Wexford na juhovýchode, Waterford na juhozápade, South Tipperary na západe a s grófstvom North Tipperary na severozápade.
Verquigneul
Verquigneul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gentleman (singel)
„Gentleman“ je K-popová skladba juhokórejského hudobníka Psy, ktorá bola vydaná dňa 12. apríla 2013, ako jeho 19. singel. Singel je nasledovníkom medzinárodného hitu „Gangnam Style“, ktorého videoklip mal v čase vydania singlu „Gentleman“ na portáli YouTube viac ako 1,5 miliardy zhliadnutí. PSY túto skladbu prvýkrát naživo spieval dňa 13. apríla 2013 o 6:30 na štadióne Seoul World Cup Stadium v Soule.
Karl Wilhelm von Dalla Torre
Karl Wilhelm von Dalla Torre (* 14. júl 1850, Kitzbühel, Rakúsko† 6. apríl 1928, Innsbruck, Rakúsko) bol rakúsky botanik a zoológ - entomológ. Jeho oficiálne označenie v odbornej literatúre sa udáva "Dalla Torre".
Biografia
Narodil sa v tirolskom Kitzbüheli v Rakúsku roku 1850. Navštevoval spočiatku gymnázium v Innsbrucku a potom študoval prírodné vedy - tiež v Innsbrucku. V roku 1874 získal doktorát a potom vyučoval v Egeri, Linzi a Innsbrucku. V roku 1878 habilitoval v odbore entomológia na univerzite v Innsbrucku. V roku 1886 pôsobí ako profesor na Obergymnasium a v roku 1895 je menovaný mimoriadnym profesorom pre zoológiu na univerzite v Innsbrucku. V roku 1921 sa stal riadnym profesorom (Ordinarius) na univerzite v Innsbrucku.
Filodémos
Študoval v Aténach u epikurejca Zenóna zo Sidónu. V 70. rokoch prišiel do Talianska a stal sa významým členom epikurejského krúžku v Campánii; tu sa dostal do bližšieho kontaktu s niektorými rímskymi básnikmi, ako Quintilianom Varom, L. Variom a zrejme aj s Vergíliom a Horáciom.
Košice – mestská časť Dargovských hrdinov
Mestská časť je situovaná na kopci známom ako Furča, čo je tiež ľudový názov tejto mestskej časti. V súčasnosti v nej žije približne 26 000 obyvateľov, veľká väčšina z nich v sídliskovej zástavbe. V mestskej časti Dargovských hrdinov sa nenachádza prakticky žiadny priemysel.
Polohopis
Mestská časť Dargovských hrdinov sa rozkladá z prevažnej časti na kopci Furča, na severovýchode Košíc. Spolu s mestskou časťou Košická Nová Ves, ktorá leží na juh od sídliska je súčasťou okresu Košice III. Ďalšími susednými mestskými časťami sú na severozápade Sídlisko Ťahanovce, na západe Džungľa a Staré mesto a z juhu Vyšné Opátske. Na východe mestská časť susedí s okresom Okres Košice-okolie, s katastrálnymi územiami obcí Budimír, Hrašovík, Košické Olšany (časť Vyšný Olčvár) a Sady nad Torysou (časť Zdoba).
Ulice
Rovnako ako samotná mestská časť, aj väčšina ulíc v mestskej časti je pomenovaná po miestach spätých s bojmi na východnom fronte alebo udalosťami druhej svetovej vojny a po vedúcich predstaviteľoch odboja. Po nežnej revolúcii v r. 1989 sa nenašla občianska vôľa tieto názvy zmeniť.
Na sídlisku sa nachádzajú nasledovné ulice: Adlerova, Bašťovanského, Benadova, Bielocerkevská, Buzulucká, Clementisova, Dvorkinova, Exnárova, Fábryho, Furčianska*, Herlianska*, Charkovská*, Jaltská, Jegorovovo námestie, Kalinovská, kapitána Jaroša, Krosnianska, Kurská, Lidické námestie, Lupkovská*, maršala Koneva, Maurerova, Ovručská, Postupimská, Povstania českého ľudu, Slivník, Svätej rodiny, Tokajícka, Trieda armádneho generála Ludvíka Svobodu, Zupkova. Pod sídliskom tiež Drieňová, Orechová, Pod Furčou, Prešovská cesta*, Sečovská*, Slivník, Vo výmoli.
*  – ulicou prebieha hranica s inou mestskou časťou
Vodné toky
Cez intravilán nepreteká žiadny vodný tok. Okrajom preteká potok Moňok a Košariský potok. V mestskej časti sa nenachádzajú žiadne vodné plochy.
Symboly obce
Mestské zastupiteľstvo v Košiciach uznesením č. 494 na svojom XVI. rokovaní dňa 26. júna 2008 v súlade so zákonom o o obecnom zriadení schválilo Všeobecne záväzné nariadenie mesta Košice č. 101 o erbe a vlajke mestskej časti Košice-Dargovských hrdinov.
Erb
V zlatom štíte tri čierne kliny.
Vlajka
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov žltého, čierneho, žltého, čierneho, žltého, čierneho a žltého. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.