cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Umučenie svätého Matúša
Scéna pôsobí na diváka dramaticky. Apoštol padá bodnutý mečom počas bohoslužby. Pravou rukou sa naťahuje za palmovou ratolesťou mučeníka, ktorú mu podáva anjel. Chlapec stojaci vpravo je touto scénou zhrozený. Snaží sa z tohto miesta uniknúť, ale pohľadom ešte sleduje priebeh deja. Popravca s nenávistným pohľadom sa skláňa nad svojou obeťou. Jeden zo svedkov tragédie s prerednutými fúzmi a výrazom utrpenia je Caravaggio sám, vyzerá spoza muža stojaceho pred ním. Je to jeho tretí autoportrét, po Chorom Bakchovi a Muzicírujúcich chlapcoch. Pokračoval tak v tradícii včlenenia autorovej podobizne do veľkého verejného obrazu zavedenej Raffaelom (na freske Aténska škola) a Michelangelom (freska Posledný súd v Sixtínskej kaplnke). Svoj pohľad namieril autor priamo na diváka, čím dosiahol jeho vtiahnutie do deja na plátne a tým intenzívnejšie prežívanie dramatických udalostí.
Obraz, ktorý Caravaggio dodal s niekoľkomesačným oneskorením, temer okamžite vyvolal mohutné emócie. Röntgenové snímky odhalili, že autor kompozíciu obrazu niekoľkokrát zmenil.
Hotového obrazu sa kardinál Contarelli nedožil, no vykonávatelia závetu boli s dielom spokojní. Poverili Caravaggia namaľovaním centrálneho obrazu v kaplnke s námetom stretnutia apoštola Matúša s anjelom.
Po dohotovení obrazovej výzdoby Contarelliho kaplnky Kostola svätého Ľudovíta Francúzov bola cesta Caravaggia k sláve voľná. Iba dva mesiace po inštalácii obrazov v kostole dostal Caravaggio ďalšiu, ešte skvostnejšiu zákazku na výzdobu kaplnky Kostola Santa Maria del Popolo.
Sárí
Sárí môže byť:
Anija (dedina)
Anija je estónska dedina nachádzajúca sa v kraji Harjumaa, v rámci ktorého patrí do rovnomennej obce Anija.
V dedine sa nachádza kaštieľ. Prvá písomná zmienka o ňom pochádza z roku 1482. Budova bola niekoľkokrát prestavaná. Jeho súčasný vzhľad je zo začiatku 19. storočia.
Poloha
Anija leží asi 5 km od mesta Kehra a 29 km od hlavného mesta Tallinn. Asi 9 km od dediny sa nachádza jazero Rummu. Anija susedí s dedinami Partsaare (1,3 km), Kuusemäe (1,5 km), Aavere (2,1 km), Lilli (3,4 km), Kihmla (3,7 km), Soodla (4,2 km).
Quartier Saint-Victor
thumb|Rue de la Montagne-Sainte-Geneviève
Quartier Saint-Victor (švrť Svätý Viktor) je 17. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 5. obvodu.
Má rozlohu 60,4 ha a ohraničujú ju ulice Rue Cuvier na juhovýchode, Rue Lacépède na juhu, Rue Descartes, Rue de la Montagne-Sainte-Geneviève a Rue des Grands Degrés na západe. Severnú hranicu tvorí rieka Seina.
Štvrť bola pomenovaná po bývalom predmestí sv. Viktora (Faubourg Saint-Victor), ktoré sa v týchto miestach rozkladalo.
Beaurepaire (Seine-Maritime)
Beaurepaire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thajské národné futsalové družstvo žien
Thajské národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Thajsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Football Association of Thailand (FAT). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2005. Jeho najväčším úspechom je titul na Ázijských halových hrách či štyri víťazstvá na Hrách Juhovýchodnej Ázie.
Vrcholné podujatia
Thajské družstvo sa predstavilo na všetkých turnajoch Ázijských halových hier. Na turnajoch v rokoch 2005 a 2007 získalo striebro. V roku 2005 vo finále nestačilo na Uzbekistan, o 2 roky neskôr zasa na Japonsko. V roku 2009 k nim pridalo bronz, keď v súboji o 3. miesto porazilo Irán. O 4 roky neskôr získalo opäť bronz, keď v zápase o 3. miesto zdolalo 🇮🇩. Najväčší úspech dosiahlo v roku 2017 na turnaji v Turkménsku, keď po finálovej výhre nad 🇯🇵 získalo zlaté medaily. Na turnajoch Majstrovstiev Ázie získalo dvakrát bronzové medaily.
Družstvo vyhralo všetky 4 futsalové turnaje na Hrách Juhovýchodnej Ázie, na ktorých vo finále zdolalo zakaždým družstvo 🇻🇳.
V roku 2010 sa predstavilo na Svetovom turnaji žien v Španielsku, na ktorom nepostúpilo zo základnej skupiny a skončilo na konečnom 7. mieste. Na ďalších turnajoch Svetového turnaja sa už nezúčastnilo.
IV. obvod (Budapešť)
'''IV. obvod, nazývaný aj Újpest''', je jeden z budapeštianskych obvodov. Má rozlohu 18,82 km² a žije tu 100 274 obyvateľov (2003).
Zénón (Byzantská ríša)
thumb|350px|Minca znázorňujúca Zenóna ako víťaza Zénón (iné mená: Zenón, Zeno, Zinon, Zeno Tarasius, Flavius Zeno Augustus; lat. Zeno, gr. Zénón) bol byzantský cisár od 9. februára 474 do 9. apríla 491 (s dvadsaťmesačným prerušením v rokoch 475–476). Pre jeho vládu boli charakteristické ľudové povstania a boje medzi cirkevnými frakciami, ale v zahraničnej politike bol celkom úspešný. V čase jeho vlády síce zaniklo západorímske cisárstvo, avšak Východorímsku ríšu sa mu podarilo stabilizovať.
Pred nástupom na trón
Zenón, ktorého pôvodne meno bolo Tarasicodissa, bol príslušníkom kmeňa Isaurov, ktorý žil v horách juhozápadnej Anatólie. Aj keď Isaurovia už viac ako dvesto rokov vlastnili rímske občianske právo a boli príslušníkmi ríše, Rimania ich ešte v 5. storočí stále pokladali za barbarov.
Cisár Lev I. sa niekedy v šesťdesiatich rokoch 5. storočia obrátil na Tarasicodissa a Isaurov, keď hľadal alternatívu ku svojim germánskym a alanským žoldnierom, ktorí sa stávali stále viac nespoľahlivými. V roku 466 Tarasicodissa odhalil zradu Ardabura, syna vtedajšieho veliteľa vojska, Alana Flavia Aspara. O dva roky neskôr bol už Tarasicodissa pokladaný za najschopnejšieho Levovho generála. Preslávil sa ťažením v Trákii, keď tesne unikol pokusu o vraždu, zatiaľ čo jeho sok Basiliskos skoro stratil celú ríšsku flotilu v bojoch s Vandalmi v severnej Afrike. Lev pochopil, že získal zdatného vojvodcu. Nechal odstrániť Aspara, a keď sa Tarasicodissa vrátil do hlavného mesta, udelil mu vysokú vojenskú hodnosť. Navyše si mohol vziať Levovu dcéru Ariadne. Toto všetko Lev vykonal, aby si zaistil vzťahy s Isaurami. Vzájomné väzby boli ešte posilnené narodením syna, ktorý ako Lev II. nastúpil na trón v roku 474 po svojom dedovi. Aby získal podporu rímskych elít a prevažne gréckeho obyvateľstva ríše, Tarasicodissa prijal grécke meno Zenón.
Zenón viedol rímske vojsko od úspechu k úspechu: vyhnal Vandalov z Epeiru a vypudil Hunov a Gepidov z územia južne od Dunaja.
Pri korunovácii Leva II. boli Zenón so svojou ženou Ariadne cisárovnou vdovou Verinou určení ako spoluregenti, pretože ich syn bol ešte príliš malý. Keď Lev II. 17. novembra 474 zomrel, prevzal Zenón ako jediný vládu v ríši.
Cisárom
Šľachta ani ľud však Zenóna kvôli jeho isaurskému pôvodu neprijali. Jeho svokra Verina zosnovala sprisahanie, aby dosadila na trón svojho brata Basiliska, čo sa jej nakoniec podarilo v januári 475. Zenón a aj jeho nepopulárni isaurskí vojaci museli opustiť Konštantínopol a ušli do sýrskej Antiochie. Tam boli nútení zotrvať nasledujúcich dvadsať mesiacov. Tento čas Zenón využil na prestavbu armády. Basiliskova neschopnosť mu umožnila v auguste 476 bez odporu obsadiť Konštantínopol, potom čo k nemu prešla armáda veliteľa Illa.
Krátko po opätovnom ovládnutí ríše bol Zenón nútený urobiť závažné rozhodnutie. Odoaker zosadil posledného cisára západu a žiadal východorímsky dvor o uznanie za legitímneho vládcu, aby mohol na západe vládnuť sám. Zenón s týmto návrhom súhlasil a stal sa aspoň na papieri prvým cisárom celej rímskej ríše od roku 395. V skutočnosti to však znamenalo, že západné územie odpísal, lebo Odoaker sa po niekoľkých rokoch prestal cítiť byť viazaný touto dohodou a Zenón aj naďalej prejavoval len pramalý záujem o západnú záležitosť. Paradoxne práve to bola jedna z príčin, prečo ríša získala vnútornú silu, tak potrebnú k neskoršiemu pokusu o znovuzískanie stratených západných území.
Zatiaľ Vandali zo severnej Afriky svojím pirátstvom a drancovaním miest spravili zo Stredozemného mora nebezpečné miesto. Zenón vyslal už v roku 474 do Kartága delegáciu, aby uznal Geisericha za nezávislého vládcu a dodal tak jeho vláde v Afrike legitimitu. Už veľmi starý kráľ tento návrh prijal a mier medzi obidvoma štátmi potom vydržal viac ako pol storočia.
Od roku 472 však vzrastalo nebezpečenstvo zo strany Ostrogótov. Vzájomne súperiaci náčelníci Theodorich Amal a Theodorich Strabón nútili Zenóna, aby im prepožičal vysokú hodnosť, čím by ich odvrátil od útoku na Konštantínopol. Theodorich Strabón sa podieľal na sprisahaní Veriny, ktorá sa snažila o zavraždenie generála Illa. Táto vzbura bola potlačená v roku 478. V roku 484 Zenón a Illos potlačili ešte jedno veľké povstanie.
Po smrti Strabóna v roku 481 sa Theodorich z rodu Amalov, syn Theodomira, stal jediným náčelníkom Ostrogótov a predstavoval tak vzrastajúcu hrozbu na Balkáne. Zenón sa zbavil tejto hrozby tak, že udelil Theodorichovi vznešenú hodnosť veliteľa vojska v Itálii a poslal ho v roku 488 oslobodiť túto krajinu od Odoakera. Theodorich Itáliu po niekoľkých rokoch dobyl a vytvoril tam vlastnú ríšu, ktorá bola formálne podriadená Konštantínopolu. Napriek nezáujmu o západ sa aj Zenón snažil zachovať ideu jednotnej Rímskej ríše, aj keď jej polovica sa momentálne nachádzala pod kontrolou Germánov.
Smrť a nástupníctvo
Zenón zomrel 9. apríla 491 a prežil tak obidvoch svojich synov. Jeho žena Ariadne si vzala za muža popredného dvorana, senátora Anastasia, ktorý sa potom stal cisárom. Zenón sa síce všeobecne popisuje ako povrchný vládca, avšak bol to on, kto stabilizoval ríšu. Jeho vláda bola docenená až po jeho smrti.
V cirkevných dejinách je Zenón významný kvôli Henotikonu, ktorý dočasne uvoľnil napätie medzi monofyzitmi a oficiálnou cirkvou, ale vyvolal akakiánsku schizmu.
Petr Ginz
Petr Ginz (* 1. február 1928, Praha – † 1944, Koncentračný tábor Auschwitz-Birkenau) bol český chlapec židovského pôvodu, kreslič a spisovateľ, šéfredaktor literárneho časopisu terezínskych chlapcov Vedem.
Život
Narodil sa v rodine Ota Ginza (Žid) a Márie Ginzovej (Češka). Už od nízkeho veku bol veľmi činorodý a kultivovaný. Bol to talentovaný kreslič, písal básne. Vo veku 12-13 rokov napísal vlastný román („Návšteva z praveku”) v štýle Julesa Verna, sám si ho ilustroval. Zaujímal sa o umenie a vedu, horlivo sa snažil študovať aj v terezínskych podmienkach. Od narodenia používal okrem češtiny ako rodný jazyk aj esperanto. Po zavedení protižidovských opatrení bol 24. októbra 1942 deportovaný do terezínskeho geta. Tam založil a spolu s chlapcami z bloku L 417 vydával týždenne od decembra 1942 do júna 1944 časopis Vedem. Bol nielen jeho vydavateľom, ale aj hlavným prispievateľom (pod značkou „nz“) a korektorom. Napísal tiež esperantsko-český slovník.
28. septembra 1944 ho deportovali do koncentračného tábora v Osvienčime, kde ho po selekcii poslali do plynovej komory. Ešte pred transportom stačil Ginz odovzdať svoje denníky a kresby svojej o dva roky mladšej sestre Eve. Vyše sto jeho kresieb a linorytov sa dnes nachádza v múzeu Jad va-Šem v Jeruzaleme.
Kópiu jeho kresby Mesačná krajina si v januári 2003 zobral prvý izraelský kozmonaut Ilan Ramon do raketoplánu Columbia, ktorý zhorel v atmosfére nad Texasom počas pristávacieho manévru pri misii STS-107 v deň Ginzových 75. narodenín. Matka Ilana Ramona prežila koncentračný tábor v Osvienčime a Ramon si chcel so sebou zobrať do vesmíru symbol pripomínajúci hrôzy holokaustu.
Krátko po havárii raketoplánu Columbia boli objavené Ginzove denníky, v ktorých verne opisuje zavádzanie nacistických protižidovských nariadení a začiatok deportácií. Denníky v roku 2006 vydala Ginzova sestra Eva, dnes Chava Pressburger, pod názvom Deník mého bratra.
Po Ginzovi je pomenovaný asteroid 50413 Petrginz.
Grace de Capitani
Grace de Capitani (* 17. jún 1957, Brusel) je belgická herečka a poetka talianskeho pôvodu.
Životopis
Prvé divadelné kurzy absolvovala v Bruseli v Théâtre des Galeries, jej učiteľmi boli Joel Jacques či Georges Pirlet, neskôr v Paríži v Cours Florent Francis Huster. Stvárnila rôzne úlohy v divadle, filme a televízii. Mesto Colomiers (Haute-Garonne) na jej počesť pomenovalo športový areál.
Haunoldstein
Haunoldstein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Sankt Pölten-vidiek.
Žije tu 1 055 obyvateľov (1. 1. 2010).
Guantánamo
Guantánamo môže byť:
Guantánamo (po španielsky) alebo Guantanamo (po anglicky) môže byť:
Guantanamo je aj skrátene Guantanamo Bay Naval Base (námorná základňa Spojených štátov v rovnomennej zátoke na Kube)
Setebos (mesiac)
Setebos je prirodzený satelit Urána. Obieha planétu retrográdne po eliptickej dráhe, ktorá má excentricitu 0,58. Jeden obeh okolo nej vykoná za 6,13 roka.
Robert Stewart
Robert Stewart môže byť:
Scolecophis
Scolecophis, po slovensky užovka, je rod z čeľade užovkovité s jediným druhom užovka stonôžkožravá (Scolecophis atrocinctus).
Žije v Strednej Amerike	(Guatemala, Honduras, Salvádor, Nikaragua, Kostarika), má na sebe čierne pásy, ktoré sa striedajú s pásmi, ktoré sú červenkasté na chrbáte a skôr biele na bokoch. Živí sa stonožkami.
Pálava
Pálava môže byť:
NGC 7506
NGC 7506 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Vodné dielo Slatinka
Vodné dielo Slatinka je plánované vodné dielo na rieke Slatina medzi mestom Zvolen a obcou Zvolenská Slatina. Výstavba počíta so zatopením plochy, vrátane osady Slatinka, ktorá je v súčasnosti časťou obce Zvolenská Slatina.
Vodné dielo Slatinka je kontroverzné. Vyvoláva diskusie ohľadom nejasného zámeru stavby, financovania, dôsledkov pre život občanov územia plánovaného na zatopenie ako aj ovplyvnenia mestskej klímy v blízkom Zvolene.
História
Vybudovanie vodného diela Slatinka sa plánuje od roku 1954, keď bolo dielo popísané v 1. Štátnom vodohospodárskom pláne z 1954. Tento plán počíta s vybudovaním 3 nádrží: akumulačná nádrž Slatinka, vyrovnávacia nádrž Môťová pri Zvolene a nárazová nádrž Veľké Kozmálovce. Nádrž Môťová bola vybudovaná v rokoch 1953-1958, nádrž Veľké Kozmálovce v 1985-1988.
Vodohospodárska výstavba, š.p. pripravuje výstavbu od 80. rokov 20. storočia. Počas prípravy projektu došlo k odkúpeniu časti pozemkov, ktoré mali byť zatopené. V roku 1989 bola príprava pozastavená z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov. Z toho dôvodu stratilo územné rozhodnutie platnosť.
V 1996 vydalo Ministerstvo životného prostredia SR súhlasné stanovisko k posúdeniu vplyvov na životné prostredie z roku 1994. Ministerstvo výstavby a verejných prác SR v roku 1997 potvrdilo potrebu výstavby. V rokoch 1999-2001 bola časť obyvateľov vysťahovaná a boli zbúrané 2 domy.
V roku 2007 bolo vykonané nové posúdenie vplyvov na životné prostredie, ktoré Ministerstvo životného prostredia schválilo v 2009.
Mézières-sur-Issoire (kantón)
Mézières-sur-Issoire je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho deväť obcí.
Vodné dielo Slatinka
História
Územné konanie k návrhu na výstavbu Slatinky bolo zastavené 23. októbra 2013 lebo navrhovateľ projektu nepredložil stavebnému úradu súhlasy príslušných orgánov ochrany prírody a krajiny.
Účel
Deklarovaným účelom vodného diela je nadlepšovanie prietoku Hrona. Ďalšími účelmi je protipovodňová ochrana, výroba elektrickej energie a rekreácia. Ako predpokladaný významný odberateľ vody sú Vodohospodárskym podnikom uvádzané atómové elektrárne Mochovce, ktoré však túto potrebu viackrát odmietli.
Zo začiatku sa plánovalo využiť zadržanú vodu pre rýchlo sa rozvíjajúci priemysel.
Kontroverzia
Príprava stavby vyvoláva kontroverzie vo viacerých oblastiach. Medzi aktívnych odporcov vodného diela patrí Združenie Slatinka.
Plány narušili život v osade Slatinka, ktorá má byť podľa plánov zatopená. V osade bola nariadená stavebná uzávera a obyvatelia si nemôžu pristavovať svoje obydlia ani stavať nové budovy, rekonštrukcia je obmedzená. V obci bola zrušená pošta, obchod a autobusové spojenie. Viacerí obyvatelia predali Vodohospodárskemu podniku svoju domy a pozemky a boli presťahovaní do neďalekej Zvolenskej Slatiny. Viacerí obyvatelia momentálne žijú v pôvodne svojich domoch ako nájomcovia, pričom už prvý rok zaplatili za nájom vyššiu sumu než za akú pozemky predali.
V oblasti Zvolena sú kvôli vodnej nádrži Môťová a sútoku Hronu a Slatiny časté hmly. Ďalšia rozľahlá vodná plocha by spôsobila ich zvýšený výskyt v oblasti, čo by mohlo nepriaznivo ovplyvniť prevádzku neďalekého letiska Sliač.
NGC 7507
NGC 7507 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. októbra 1783.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,4.
Cosmic Universal Fashion
Cosmic Universal Fashion je štúdiový album Sammy Hagara. Vyšiel v roku 2008. Do roku 2013, kedy vyšiel album Sammy Hagar & Friends, to bol jeho posledný sólový album, po vydaní albumu založil superskupinu Chickenfoot.
Luttange
Luttange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Jean-de-Maurienne (obvod)
Saint-Jean-de-Maurienne je obvod v departemente Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 62 obcí.
Luttange
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nerodia
Nerodia, po slovensky užovka, je rod z čeľade užovkovité.
Väčšinou žijú vo alebo tesne pri vode. Živia sa rybami, obojživelníkmi a hlodavcami. Ich výzor sa pomerne líši, sú to ale pomerne mohutné hady, väčšinou sú primárne hnedé alebo olivovo zelené.
L’Étang-Vergy
L’ Étang-Vergy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Beaussault
Beaussault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hausbrunn
Hausbrunn je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Mistelbach.
Beaussault
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hausbrunn
Žije tu 845 obyvateľov (31. 3. 2009).
Beaussault
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hausbrunn
Dejiny
Počas tridsaťročnej vojny v roku 1645 vojaci švédskeho generála Torstensona obec vypálili a 238 osôb zavraždili.
Vlasy Bereniky
Vlasy Bereniky sú jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Známe je už od staroveku. Johann Bayer ho v roku 1603 zobrazil vo svojom atlase Uranometria a pomohol tak k jeho rozšíreniu.
Legenda
Podľa legendy sú to vlasy krásnej Bereniky, egyptskej kráľovnej. Keď bol jej manžel kráľ Ptolemaios Euergetes na nebezpečnej vojnovej výprave proti Asýrčanom, sľúbila Berenika bohyni Afrodite ako dar svoje krásne vlasy, ak sa jej manžel vráti z boja živý a zdravý. Keď sa tak stalo, dodržala Berenika svoje slovo, odstrihla si svoje nádherné kučery a uložila do Venušinho chrámu. Na druhý deň sa kráľovnine vlasy z chrámu stratili. Kráľovský astronóm Grék Konón z ostrova Samos tvrdil, že ich sama Venuša umiestnila medzi hviezdy. Na dôkaz toho ukázal rozhnevanému kráľovi stratené kučery na oblohe. Polichotený kráľ a kráľovná tomu uverili a chrámovým strážcom, ktorí mali byť za stratenie vlasov potrestaní, ich nedbalosť odpustili. Astronómom tak pribudlo na oblohe ďalšie súhvezdie – Vlasy Bereniky. Eratosthenes z Kyrény v 2. storočí pred Kr. nazýval toto súhvezdie Vlasy Ariadny.
Hviezdy
Hviezda alfa sa nazýva Diadém a má jasnosť len 5,2 mag. Je to dvojhviezda. Najjasnejšia hviezda je beta alebo 43 Com. R Comae Berenices je premenná hviezda typu Mira Ceti. Ďalšie dvojhviezdy sú 17, 24 a 12 Comae Berenices. Súhvezdie neobsahuje veľa jasných hviezd, z ktorých však niektoré tvoria riedku otvorenú hviezdokopu. Táto kopa sa označuje ako Coma alebo, podľa Melottovho katalógu, Mel 111. Obsahuje asi 30 hviezd, od Zeme je vzdialená približne 260 svetelných rokov, takže patrí medzi naše najbližšie otvorené hviezdokopy. Jej najjasnejšia hviezda je 12 Comae Berenices s jasnosťou 4,8 magnitúd, najslabšie hviezdy dosahujú 10. magnitúdu.
Objekty
Hoci je toto súhvezdie málo plošne rozložité, nachádza sa v ňom veľa galaxií, pretože leží kolmo k rovine Galaxie. Leží v ňom severný galaktický pól so súradnicami rektascenzia = 12 h 42´, deklinácia = +28°. V súhvezdí sa okrem galaxií nachádza aj jedna jasná guľová hviezdokopa M 53. Leží v blízkosti hviezdy Diadém. NGC 4147 je tiež guľová hviezdokopa, ale jej jasnosť je iba 10 magnitúd.
V tomto súhvezdí sa nachádza tzv. Kopa galaxií Coma. Je to obrovská kopa galaxií vo vzdialenosti asi 350 miliónov svetelných rokov. Najznámejšia galaxia je M64 Čiernooká galaxia. Do súhvezdia zasahuje aj časť Kopy galaxií Virgo. Patria do nej galaxie M85, M88, M91 a M100.
Poloha
Vlasy Bereniky je nenápadné malé jarné súhvezdie. Rozprestiera sa medzi Denebolou zo súhvezdia Lev a Arktúrom v Pastierovi. Jeho hviezdy sú nenápadné a slabé. Netvoria nijaký výrazný obrazec. Väčšinou sa do hviezdnych máp zakresľuje ako pravý uhol s hviezdou beta na vrchole. Za jasnej noci si pri hviezde gama môžeme všimnúť niekoľko hviezd, ktoré vytvárajú tvar obráteného Y. Hviezdu alfa nájdeme asi v tretine vzdialenosti medzi Arktúrom a Denebolou. Gama zase leží takmer v strede spojnice hviezd Cor Caroli a Denebola. Súhvezdie môžeme pozorovať v zime nadránom, na jar celú noc a v lete večer.
Ascendancy
Ascendancy je v poradí druhý album americkej metalcore skupiny Trivium. Vyšiel 15. marca 2005 vo vydavateľstve Roadrunner Records. Štýlovo ho možno priradiť k thrash metal, ale je tam zmiešaných viacero štýlov, napr. heavy metal, progressive metal aj prvky nu metalu. Tým je štýlovo veľmi podobný debutu skupiny, akurát možno povedať že je ešte trošku drsnejší, hlavne vokál Matta Heafyho.
Úvodná skladbička „The End of Everything“ je krátkou úvodnou inštrumentálkou, hranou na gitare a so sprievodnými vokálmi na úvod k albumu, ktorá náhle prechádza do tvrdej a rýchlej skladby „Rain“. V jej duchu sa drží album až do konca - tvrdý, rázny, rýchly a drsný.
V. obvod (Budapešť)
thumb|[[Országház na Kossuth Lajos tér]]
V. obvod, nazývaný Lipótváros–Belváros), je centrálny budapeštiansky mestský obvod pri Dunaji, na peštianskej strane mesta. Nachádza sa priamo oproti prvému obvodu a považuje sa za najužšie centrum Budapešti.
Je tretím najmenším obvodom s rozlohou 2,59 km². Dovedna tu žije 27 913 obyvateľov.
Quartier des Épinettes
Quartier des Épinettes (Smreková štvrť) je 68. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu.
Má trojuholníkovitý pôdorys a rozlohu 137,8 ha. Jej hranicami sú ulice Avenue de Clichy na juhozápade, Boulevard périphérique na severe a Avenue de Saint-Ouen na východe.
Nantiat (kantón)
Nantiat je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho 11 obcí.
Hauskirchen
Hauskirchen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gänserndorf.
VI. obvod (Budapešť)
right|thumb|Poloha VI. obvodu
Regina (rod)
Regina, po slovensky užovka, je rod z čeľade užovkovité. Tieto hady sa živia rakmi a žijú v južných a východných Spojených štátoch.
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien 1991
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien 1991 boli v poradí 2. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V čase vzniku niesli názov Európsky rozvojový pohár v basketbale. Konali sa na Gibraltáre v dňoch od 10.17. decembra 1991, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Turecka. Zápasy sa odohrali v aréne Victoria Sports Hall s kapacitou 1 000 divákov. Titul získalo 🇹🇷, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇮🇪.
Nexon (kantón)
Nexon je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho deväť obcí.
La Bussière-sur-Ouche
La Bussière-sur-Ouche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7508
NGC 7508 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. októbra 1825.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Saint-Julien-en-Genevois (obvod)
Saint-Julien-en-Genevois je obvod v departemente Haute-Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 72 obcí.
VII. obvod (Budapešť)
right|thumb|Poloha VII. obvodu
'''VII. obvod, nazývaný aj Erzsébetváros''' je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu a žije tu 61 357 obyvateľov (2003).
Partsaare
1. januára žilo v dedine 24 občanov, z toho 11 mužov a 13 žien.
Poloha
Partsaare leží asi 6,5 km od mesta Kehra a 29 km od hlavného mesta Tallinn. V blízkosti sa nachádzajú dediny Anija (1 km), Aavere (1,5 km) a Kuusemäe (3 km). V blízkosti sa nachádza rieka Soodla, ktorá je prítokom rieky Jägala.
Hausleiten
Hausleiten je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Korneuburg.
Žije tu obyvateľov.
Regina
Regina (lat. kráľovná) môže byť:
Macko
Macko môže byť:
Beautot
Beautot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lutzelbourg
Lutzelbourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Štajersko
Štajersko (-slovenský tvar normovaný resp. kodifikovaný od roku 1940; predtým sa používali aj tvary Štýrsko alebo Štyrsko  ; ; slovin. Štajerska) môže byť:
Klasicizujúci romantizmus
Klasicizujúci romantizmus (tiež tereziánsky klasicizmus alebo barokový klasicizmus) je poklasistický prúd v architektúre na území Slovenska.
Charakteristika
Romantizmus ako úplný protiklad klasicizmu odmietal dogmatické pravidlá a jeho racionalizmus. Začalo sa presadzovať emotívne videnie sveta, ktoré prinieslo nové prvky aj do architektúry. Predovšetkým sa uvoľnila prísna symetričnosť a zmnožil sa ornament. Okná úž nelícovali s fasádou, mali ostenia a strechy boli jednoduché, sedlové alebo valbové. Tento štýl ešte bez historizujúcich tendencií, špeciálne na Slovensku nazývame klasicizujúcim romantizmom. Stal sa spojovacím článkom medzi klasicizmom a jeho znovuoživením na konci 19. storočia v podobe neoklasicizmu. Príklady stavieb nachádzame do konca 70. rokov 19. storočia.
Referencie
Baleka, J.: Výtvarné umění, výkladový slovník, vyd. Academia Praha, 1997.
Robert Lee Stewart
Robert Lee Stewart (* 13. august 1942, Washington D.C., USA) je americký vojenský letec a kozmonaut z raketoplánov.
Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole absolvoval štúdium univerzity v Mississippi (The University of Southern Mississippi), kde sa stal v roku 1964 inžinierom matematiky. Majstrom kozmických vied sa stal na texaskej univerzite v Arlingtone (University of Texas at Arlington) roku 1971. Potom lietal ako testovací pilot na základni Edwards, odkiaľ bol vybraný roku 1978 do oddielu kozmonautov NASA ako astronaut špecialista. V tej dobe bol majorom, ženatý, s dvoma deťmi. .
Lety do vesmíru
Jeho prvý let sa uskutočnil s raketoplánom Challenger pri misii STS-41-B v roku 1984, čo bol desiaty let raketoplánov USA. Na palube s ním boli Vance Brand, Robert Gibson, Bruce McCandless, Ronald McNair. Obe družice - Westar a Palapa 2, ktoré mali vypustiť, sa na stanovené obežné dráhy nedostali a tak let nepatril k úspešným.
Rok na to letel znova. Bol to let financovaný armádou, rýdzo vojenský. Štart z Kennedyho vesmírneho strediska, aj pristátie na domovskej základni Edwards v Kalifornii bolo rovnaké ako predchádzajúci let. Oboje bolo v tajnosti, na palube raketoplánu Atlantis bol plukovník Karol Bobko, pplk. David Hilmers, plk. Robert Stewart a major William Pailes. Počas štyroch dní na orbite vypustili dve identické špionážne družice USAF typu DSSS - 3 (tiež označované ako USA 11, USA 12).
Týmito letmi sa stal 135. kozmonautom Zeme, na orbite strávil 12 dní.
Po letoch
V roku 1993 už v hodnosti brigádneho generála nastúpil do vedenia spoločnosti Nichols Research Corp, Colorado Springs.
Macko (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Macko.
Internacionalizmus (lingvistika)
Internacionalizmus (iné názvy: internacionálne slovo, medzinárodné slovo , cudzie slovo ) je v jazykovede slovo používané vo viacerých, aj nepríbuzných jazykoch, najčastejšie latinského alebo gréckeho pôvodu. Internacionalizmy sa vyskytujú takmer vo všetkých európskych jazykoch.
VIII. obvod (Budapešť)
right|thumb|Poloha VIII. obvodu
'''VIII. obvod, nazývaný aj Józsefváros''', je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu a žije tu 80 226 obyvateľov (2003).
Kordélia (mesiac)
Kordélia alebo Cordelia je mesiac planéty Urán. Obieha planétu v najmenšej vzdialenosti zo všetkých doteraz objavených mesiacov – priemerná hodnota je 49 750 kilometrov. Cordeliu objavila 20. januára 1986 americká sonda Voyager 2. Hmotnosť je ~4,4 × 1016 kg. Doba rotácie okolo vlastnej osi nie je známa.
Svoje meno dostal mesiačik po najmladšej dcére kráľa Leara zo Shakespearovej hry. Jeho ďalšie označenie je Urán VI. Po potvrdení elementov dráhy dostal dočasné meno S/1986 U 7. Od svojho objavu do roku 1997 nebol objekt pozorovaný, až kým ho na snímke nezachytil Hubblov vesmírny ďalekohľad. Cordelia je vnútorným pastierskym satelitom Uránovho prstenca Epsilon. Dráha mesiaca podlieha zmenám kvôli slapovým silám materskej planéty.
NGC 7509
NGC 7509 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 8. augusta 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Horné Štajersko
Horné Štajersko (nem. Obersteiermark, slov. Zgornja Štajerska) môže byť:
Pamela Jelimová
Pamela Jelimová (* 5. december 1989, Kapsabet, Keňa) je kenská atlétka, venujúca sa behu na 800 metrov. V roku 2008 vyhrala všetkých šesť seriálov mítingu Zlatej ligy a získala tak prémiu 1 milión dolárov.
Addis Ababa 2008
Na Majstrovstvách Afriky v atletike 2008 skončila v behu na 800 metrov na prvom mieste (čas 1:58,70) a v štafete na 4x400 metrov na druhom mieste.
Peking 2008
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získala v disciplíne beh na 800 m žien časom 1:54,87 min zlatú medailu a vytvorila vtedajší nový svetový juniorský rekord na tejto trati. Vyhrala vo veku iba 18 rokov.
Osobný život
V deň jej 19-tych narodenín, 5. decembra 2008, sa sa zosobášila s kenským atlétom Petrom Kiprotichom Murreyom.
Nieul (kantón)
Nieul je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho šesť obcí.
Maco
Maco môže byť:
Vodný had (súhvezdie)
Vodný had je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie.
Zaviedli ho holandskí moreplavci Pieter Dirkszoon Keyser a Frederick de Houtman. Johann Bayer ho v roku 1603 zobrazil vo svojom atlase Uranometria a pomohol tak k jeho rozšíreniu.
Hviezdy a objekty
Žiadna z hviezd Vodného hada nemá vlastné meno. Alfa Hydri má magnitúdu 2,86 a je od Zeme vzdialená 71 ly. Je druhou najjasnejšou hviezdou súhvezdia. Beta Hydri je najbližšia výrazná hviezda k južnému svetovému pólu. Je známa tým, že má rovnaký spektrálny typ – G2 – ako Slnko. Preto sa jej hovorí aj sesterská hviezda Slnka, no je vo vývoji ďalej než naše Slnko. Gama Hydri, posledná jasná hviezda vo Vodnom hadovi, je od nás ďalej ako predošlé dve hviezdy, až 214 ly, a je červeným obrom. Hviezdy alfa, beta a gama vytvárajú približne rovnoramenný trojuholník.
Voľným okom neviditeľná HD 10180 Hydri siedmej magnitúdy je neobyčajná tým, že ju obieha minimálne šesť, možno aj sedem exoplanét.
Optickou dvojhviezdou rozlíšiteľnou už voľným okom je pí Hyi. Obe jej zložky majú podobnú magnitúdu. Ako veľa takýchto širokých dvojhviezd, aj tieto dve v skutočnosti v priestore nemajú nič spoločného. Okrem tejto dvojice súhvezdie ešte ponúka dvojhviezdu h3475.
Ako súhvezdie ležiace ďaleko od galaktickej roviny je Vodný had veľmi chudobný na objekty. Jeho najjasnejšia galaxia je NGC 1511.
Poloha
Ďaleko na juhu ležiaci Vodný had vypĺňa priestor medzi dvojicou Magellanových mrakov, jasným Achernarom z Eridana a južným svetovým pólom. Z územia Slovenska je neviditeľný. Pozorovateľný je až v oblastiach južne od ôsmej rovnobežky.
Beauval-en-Caux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
IX. obvod (Budapešť)
right|thumb|Poloha IX. obvodu
'''IX. obvod, nazývaný aj Ferencváros''' je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 12,53 km² a žije tu 60 323 obyvateľov (2003).
Heidenreichstein
Heidenreichstein je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gmünd.
Žije tu obyvateľov.
Guantanamo Bay
Guantanamo Bay môže byť:
Seminatrix
Seminatrix, po slovensky užovka, je rod z čeľade užovkovité s jediným druhom užovka bahenná (Seminatrix pygaea).
Turbomeca Arrius
thumb|Turbomeca Arrius 1B
Turbomeca Arrius je rad turbohriadeľových motorov na použitie vo helikoptérach vyrábaných spoločnosťou Turbomeca, prvýkrát vyrobený v roku 1981. Od roku 2007 bolo predaných okolo 2000 kusov. Výkon týchto motorov sa pohybuje od 357 kW/479 koní a 530 kW/716 koní pre rôzne verzie. Podľa tradície spoločnosti Turbomeca je motor pomenovaný po pyrenejskom vrchu (pic d'Arrius, ktorý sa nachádza v údolí Ossau blízko Pau).
Čierne dni
Čierne dni je prvý štúdiový album handlovského rapera Supu. Na albume sa objavilo 12 skladieb a jedna dvojskladba, na ktorých sa objavili okrem Supu aj hostia ako Vec, Vladimir 518, Adiss, Slipo, Refew, Ben Cristovao, kolega zo skupiny Delik alebo menej známy spevák Andreas Imrich. O hudobné produkcie sa postarali Jozef Engerer, Vec, DJ Wich, Rara Avis, M-Phazes, Amak, Andreas Imrich, Grimaso, Creame a Jazzy.
Vznik albumu
O Supovom sólo albume sa začalo vážne hovoriť začiatkom roku 2014 na sociálnych sieťach alebo koncertoch. Ihneď sa album dostal medzi najočakávanejšie počiny roku 2014, keďže po 10 rokoch kariéry Supa ešte nemal sólo album okrem malého EP s Benem, ktoré nebolo ani oficiálne vydané. Prvú pieseň, ktorú mohli fanúšikovia počuť bola "Planéta". Tá znela na koncertoch ešte pred oznámením albumu. V lete na festivale Hip-Hop žije v Bratislave oficiálne Supa ohlásil svoj sólo album a predstavil pieseň "Krekáč" presne tak, ako to spravil rok predtým Delik. Neskôr Supa prostredníctvom Facebooku volal fanúšikov do prievidzskej kaviarne Top Cafe na natáčanie One Take videa na unplugged verziu skladby "Labuť", ktorá sa 7. novembra stala prvou oficiálne vydanou skladbou z albumu "Biele noci, Čierne dni", ktorý sa ešte stihol premenovať a zostal len ako "Čierne dni". Album vyšiel približne rok po albume Sloboda od kolegu Delika, takže si pravdepodobne interpreti vydávanie albumov v poradí Delik, Supa, Skupina naplánovali už dávno, keďže na rok 2015 už oznámili ďalšie skupinové CD.
Single a videoklipy
V novembri 2014 vyšlo prvé unplugged video na pieseň na akustickú verziu piesne "Labuť", ktoré sa natáčalo v Prievidzi v kaviarni Top Caffe. Prvý oficiálny vizuál dostala skladba "Spit mode", ktorá bola odpremierovaná taktiež v Prievidzi na oficiálnom krste albumu v klube 333. O kameru a strih sa postarali chalani z Peo Production, ako to bolo napríklad pri Delikovom "outre". Videoklip sa natáčal v bratislavskom ateliéri Bavlna. Supa si do pozadia prizval svojich priateľov ako aj niektorých hudobníkov, ako napríklad Tono S a DJ Metys z labelu Gramo Rokkaz, Vec, Cigo z H16 a ďalší. Druhý videoklip vyšiel 15. marca na prvú skladbu "Čierne dni". Tentoraz sa výroba viac financovala a taktiež aj promovala. Supa si na výrobu videoklipu zavolal "Mystika produkt", ktorí pracovali na videoklipoch pre mená ako Boy Wonder, Zverina alebo na dokumente pre Kontrafakt. Klip sa pravdepodobne opäť natáčal v bratislavskom ateliéri "Cvernovka". Supa v rozhovoroch oznámil, že sa bude pracovať na ďalších videoklipoch.
Bahna
Bahna môže byť:
Thonon-les-Bains (obvod)
Thonon-les-Bains je obvod v departemente Haute-Savoie a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 68 obcí.
Igor Petrovič Volk
Igor Petrovič Volk (* 12. apríl 1937, Zmijov – † 3. január 2017, Plovdiv) bol sovietsky pilot a kozmonaut, ktorý absolvoval v roku 1984 let Sojuzom.
Mladosť a výcvik
V roku 1956 s úspechom absolvoval Kirovogradskoje VAUL a pokračoval v škole letcov. Tú ukončil v roku 1965 a pokračoval na MAI. Túto školu ukončil roku 1969. Stal sa z neho testovací letec. Do výcvikového strediska kozmonautov bol zaradený od roku 1978.
Po lete
Bol zaradený v stredisku pre raketoplán Buran spolu s štvoricou ďalších letcov, absolvoval s ním aj jeden skúšobný let, projekt bol však v roku 1991 zrušený. V roku 1992 bol náčelníkom OKPKI.
NGC 7510
NGC 7510 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Cefeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. novembra 1787.
X. obvod (Budapešť)
thumb|Poloha X. obvodu
X. obvod, nazývaný aj Kőbánya je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu a žije tu 77 600 obyvateľov (2003).
Medzinárodná organizácia práce
Medzinárodná organizácia práce (ILO, International Labour Organization) je špecializovaná agentúra OSN zaoberajúca sa prácou. Vznikla 28. júna 1919 na parížskej mierovej konferencii ako autonómna organizácia, neskôr pričlenená k Spoločnosti národov. Jej stanovy nazvané ústava, tvorili XIII. časť Versaillskej zmluvy a boli zahrnuté aj do ostatných mierových zmlúv uzavretých po prvej svetovej vojne. Sídlo má Ženeve vo Švajčiarsku.
Ústava bola v roku 1944 doplnená Filadelfskou deklaráciou, ktorá formulovala všeobecné ciele a zásady činnosti. Menila sa na konferenciách v rokoch 1945, 1946, 1953, 1962 a 1973.
Najvyšším orgánom je generálna konferencia, ktorá sa schádza raz za rok v Ženeve. Každý člen má na nej 4 delegátov: dvaja zastupujú vládu, jeden zamestnancov a jeden zamestnávateľov. Konferencia volí dvojtretinovou väčšinou správnu radu, potvrdzuje rozpočet, schvaľuje dohovory a odporúčania. Správna rada je výkonným orgánom, zložená z 56 členov, z ktorých 14 zastupuje zamestnancov, 14 zamestnávateľov a 28 vlády (z toho 1O miest je rezervovaných pre osoby zastupujúce vlády štátov, ktoré majú hlavnú úlohu v priemysle - tieto štáty určuje správna rada; ostatných 18 miest zaujímajú delegáti, ktorí sú volení každé tri roky na generálnej konferencii).
V roku 1969 organizácia dostala Nobelovu cenu za mier.
Oradour-sur-Vayres (kantón)
Oradour-sur-Vayres je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho päť obcí.
Strečno (hrad)
Strečno (-normovaný názov ; iné názvy: Strečniansky hrad; zastarano: Strežín; historické doložené názvy: Strechun, Strechyn, Streczen, Streczan) je rekonštruovaná zrúcanina stredovekého hradu nepravidelného pôdorysu, rozvíjajúceho sa okolo centrálneho jadra. Hrad sa nachádza od mesta Žilina po ceste E 50 (smer Martin) na  vysokom brale nad riekou Váh. Pod hradom leží časť obce Strečno. Spolu s hradom Starhrad vytvára výraznú krajinnú dominantu vstupu do Strečnianskeho priesmyku. V súčasnosti je hrad zapísaný na zozname národných kultúrnych pamiatok Slovenskej republiky. V priestoroch hradu sa nachádzajú expozície Považského múzea v Žiline.
Raná história
Poloha dobre kontrolovateľného vyvýšeného skalného brala, týčiaceho sa nad riekou a cestou v zúženom priestore Strečnianskeho priesmyku bola významným predpokladom pre umiestenie opevneného strážneho objektu. V období mladšej doby železnej až staršej doby rímskej bol hradný kopec sídliskom púchovskej kultúry.
Vznik a formovanie hradu
Prvá písomná zmienka o kamennom hrade pochádza z roku 1316, kedy sa spomína Strečnianske panstvo. Je zrejmé, že panstvo musí mať nejaké hlavné sídlo v podobe hradu. Vtedy však z neho stála pravdepodobne len veža. Založenie hradu sa pripisuje rodine Balašovcov. Hrad vznikol na staršom základe, pravdepodobne slovanského hradiska. Do obdobia 1. ½ 14. storočia je datovaný vznik jadra hradu polygonálneho pôdorysu o ploche cca, tzv. malého hradu pozostávajúceho z hranolovitej strážnej veže, cisterny vyhĺbenej v skalnom masíve a menšej obytnej budovy umiestnenej v severovýchodnom rohu opevnenia. Hrad už od začiatku svojej existencie slúžil ako ochranca mýtnej stanice, ktorá sa nachádzala pri brode cez rieku Váh pod hradom. Hrad sa spomína v čase vlastníctva Matúšom Čákom ako stredisko väčšieho feudálneho panstva Strečna. Na konci prvej polovice 14. storočia došlo k dobudovaniu predhradia. Následne, začiatkom 15. storočia získala hrad kráľovná Barbora Celjská, ktorá vybudovala severný palác a hradnú kaplnku. Vstup sa presunul do Branskej veže vybavenej predbránim. Došlo taktiež k výstavbe druhej hranolovitej veže, zakončujúcej severné predhradie. Premena hradu na celistvý opevnený objekt zakončila výstavba hradieb spolu s 3 baštami podkovovitého tvaru a baštou tvaru poloblúku chrániaceho hlavnú bránu. Súčasťou areálu bola aj studňa hlboká nachádzajúca sa na hlavnom nádvorí. Po období stavebného rozvoja hradu nastal začiatkom 16. storočia úpadok hradu spôsobený zmenou majiteľov. V rokoch 1444 až 1469 bol majetkom Pongrácovcov z Liptovského Mikuláša, ktorí vlastnili aj neďaleký Starý hrad. Potom rýchlo menil majiteľov. Z nich treba spomenúť najmä Pavla Kinižiho, Jána Zápoľského, Mikuláša a Petra Kostkovcov. Tento stav zvrátil až prechod do majetku Mikuláša a Františka Dersffy v 2. polovici 16. storočia, kedy došlo k sérii renesančných prestavieb.
Renesančné úpravy
Vystavaná bola srnská budova s arkádou v severnom hrade a taktiež bolo upravené opevnenie novo dimenzované na odolnosť proti delostreľbe, ktorá v ranom období hradu nebola nevyhnutná. Konkrétne, postavili sa 2 polkruhové bastióny na severe a hranatý bastión na juhu.
Barokové úpravy
Od polovice 17. storočia nastávala ranobaroková prestavba opevnenia za obdobia vlastníctva Františka Vešeléniho. Vybudované boli 3 bastióny na severnej i južnej strane opevnenia a jeden orientovaný západne medzi nimi. V tomto čase hrad nadobudol najväčšiu plošnú veľkosť, ktorú už nikdy v nasledujúcich obdobiach nenadobudol späť. Úpravy súviseli s prípravou Vešeléniho sprisahania – protihabsburského povstania v rokoch 1663/64. Po potlačení sprisahania obsadili hrad kurucké vojská Imricha Tököliho. V tej dobe išlo o najmodernejší hrad stredného Považia, ktorý predstavoval riziko pre cisára Leopolda I. Po nadobudnutí hradu po opätovnom dobytí dal hrad zbúrať, konkrétne v roku 1698. Za obeť tohto rozhodnutia padlo opevnenie, ktoré bolo kompletne zbúrané, studňa bola zasypaná a na budovách boli odstránené strechy, okenné a dverné výplne, čo v konečnom dôsledku znamenalo pre hrad totálnu deštrukciu.
Macheren
Macheren je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Strečno (hrad)
Obdobie úpadku
Po tomto období hrad vystriedal mnoho majiteľov, no nikdy ho nenavrátili do podoby z konca 17. storočia. Na stave hradu sa negatívne podpísal aj odpredaj Samuelovi Hahnovi začiatkom 20. storočia, ktorý hrad začal rozoberať a predávať ako stavebný materiál. V roku 1944, od 31. augusta do 3. septembra počas Druhej svetovej vojny prebiehali v Strečnianskej tiesňave boje (Bitka v Strečnianskej tiesňave) Slovenského národného povstania medzi Nemeckými skupinami Ohla a Junga a 1. Československou armádou spoločne s partizánmi. Počas týchto bojov bol hrad poškodený nemeckým delostreleckým útokom na pozície Československej armády na hrade. Zlý stav hradu bezprostredne ohrozoval bezpečnosť premávky na hlavnej komunikácii vedúcej pod ním. Z tohto dôvodu sa začalo v 60. rokoch 20. storočia hovoriť o akútnej nutnosti rekonštrukcie.
Rekonštrukcia
Tá začala nakoniec až v roku 1974 a trvala 21 rokov do roku 1995 práve pre jej technologickú a finančnú náročnosť. Rekonštrukcia však nebola šťastná pre použitie veľkého množstva nových priznaných betónových konštrukcií z pohľadového betónu, čo malo za následok celkovú zmenu charakteru hradu. Pôvodne tvorili hradné zrúcaniny, zvyšky palácov, kaplnky a veží, vklinené do skalného masívu, s prírodným rámcom krajiny jednotný kompozičný celok. Po začatí konzervačných prác na korunách murív, ktoré sa uskutočnili začiatkom nášho storočia, sa veľa nezmenilo. Potom však nastalo obdobie veľkých „záchranných“ prác, ktoré prinieslo aj potrebné statické zabezpečenie hradnej skaly, ale silueta hradu, ako aj jeho historická hodnota, značne utrpela.
Macheren
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strečno (hrad)
Hlavná veža
Taktiež uvádzaná pod názvom bergfrit. Ide o dobre zachovaný kamenný objekt s pôdorysným rozmerom približne 8 x netypickým pre bergfrity, ktoré zvykli byť pôdorysu kruhového, pre lepšie obranné vlastnosti. Patrí k najstarším častiam hradu datovaným do obdobia vzniku hradu na prelome 13. a 14. storočia. Pôvodne išlo o 5-podlažný objekt s drevenými trámovými podlažiami. Vstup sa nachádzal v úrovni 2. podlažia cez gotický portál tvaru lomeného oblúka prístupný cez lávku. Na spodnom podlaží sa nachádza otvor do 8 metrov hlbokého objektu hladomorne. Veža bola primárne koncipovaná ako strážna, respektíve obranná veža, čo potvrdzuje jednak umiestnenie vstupu a taktiež aj počet a veľkosť okien. Obytnú funkciu zastávala menšia budova na nádvorí.
Kaplnka
Vybudovaná v 1. polovici 15. storočia počas vlastníctva hradu manželkou Žigmunda Luxemburského – Barborou Cillskou. Kaplnka je zakončením severného paláca. Pôvodne išlo o trámovo zastropený jednoloďový objekt s polygonálným záverom, neskôr zaklenutý hviezdicovou rebrovou klenbou v 2. polovici 15. stor. s rebrami klinovitého profilu. Z klenby sú pôvodné iba konzoly, celé zaklenutie bolo nanovo realizované počas rekonštrukcie, či už z pôvodných kamenných prvkov nájdených na hrade, respektíve z nových. Osvetlenie kaplnky je zabezpečené dvoma lomenými gotickými oknami umiestnenými vo východnej časti za priestorom, kde sa nachádzal oltár. Prístup do kaplnky sa nachádzal jednak v úrovní prvého podlažia paláca, ďalej z prvého podlažia severnej veže a taktiež z úrovne druhého podlažia paláca. V kaplnke boli aj drevené trámové empory umiestnené nad sebou prístupné zo severného paláca, respektíve severnej veže v prípade vyššie umiestnenej empory. Ku kaplnke prilieha priestor sakristie ortogonálneho pôdorysu, ktorý bol v minulosti zaklenutý valenou klenbou. V krypte ruiny kaplnky, po pokyne Jána Jakuba Löwenburga na prieskum hradu, bolo nájdené telo Žofie Bosniakovej – prvej manželky F. Vešeléniho prakticky v neporušenom stave. Jej ostatky boli roku 1729 prenesené do kostola v Tepličke nad Váhom.