cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prajaštery
Prajaštery v iných významoch
Iné texty naopak prajaštery ponímajú užšie: V niektorých textoch prajaštery nezahŕňajú vtáky (napr. Benton 2014).
Charakteristika (prajaštery v užšom zmysle)
thumb|Pohľad na jednu stranu lebky najstarších prajašterov. Zobrazené sú: 2 spánkové otvory a 1 otvor pred očnicou. Otvor v sánke na tomto obrázku zobrazený nie je, lebo nie je zobrazená sánka. Ostatné dva otvory na obrázku sú nozdra a očnica.
Zástupcovia prajašterov v užšom zmysle sa vyznačujú modifikovanými členkami.
Najstaršie prajaštery v užšom zmysle mali podtyp diapsidnej lebky, ktorý spočíval v tom, že okrem 2 spánkových otvorov mali aj odľahčovací otvor medzi očnicou a nozdrou a ďalší odľahčovací otvor v sánke. U krokodílov však tieto odľahčovacie otvory zanikli a u vtákov zanikli aj spánkové otvory (resp. u nich splývajú s očnicou).
Prajaštery boli najúspešnejšie počas druhohôr, kedy predstavovali dominantné stavovce na súši a vo vzduchu.
Súčasná systematika
prajaštery/archosaury (Archosauria):
Tradičná systematika
Podľa Matoušek-Trnka 1997 podtrieda prajaštery (Archosauria) [inde nazývané archosaury] - t.j. prajaštery v najširšom zmysle, čiže dnešné Archosauromorpha:
Podľa Grzimek et al. 1971/73 podtrieda Archosauria - t.j. prajaštery v širšom zmysle, čiže dnešné Archosauriformes:
Gejza Šimanský
PhMr. Gejza Šimanský (* 29. august 1924, Sečovce – † 19. jún 2007, Prešov) bol slovenský futbalista (útočník) a česko-slovenský futbalový reprezentant.
Životopis
Narodil sa 29. augusta 1924 v Sečovciach. Navštevoval gymnáziu v Prešove. Pokračoval v doraste prešovskej Slávie s ktorou získal titul majstra Slovenska. Na vysokej škole vyštudoval odbor farmácia ako promovaný lekárnik (dnes titul magister farmácie). Po skončení hráčskej kariéry sa stal trénerom mládeže. Zomrel 19. júna 2007.
Reprezentačná kariéra
V rokoch 1947 až 1955 odohral pätnásť reprezentačných zápasov, v ktorých strelil 7 gólov. Bol prvým Slovákom na poste kapitána česko-slovenského národného futbalového tímu.
Klubová kariéra
S organizovaným futbalom začal v pražskom klube Rapid Vinohrady, na pozícii ľavé krídlo. Pokračoval v doraste prešovskej Slávie s ktorou získal titul majstra Slovenska. Neskôr pôsobil v klube Sokol NV (dnes ŠK Slovan Bratislava), s ktorým získal tri majstrovské tituly (1949, 1950, 1951). Zvyšok kariéry strávil v klube 1. FC Tatran Prešov.
Celkovo odohral 212 zápasov a zaznamenal 85 gólov v 18 sezónach v 1. česko-slovenskej lige, najvyššej futbalovej súťaži v Česko-Slovensku.
Neo (Matrix)
Neo alias Thomas Anderson je fiktívna filmová postava z filmu Matrix a jeho pokračovaní Matrix Reloaded a Matrix Revolutions. Stvárnil ho Keanu Reeves.
Zoznam divadelných článkov/M
ma
Macbeth (dráma) · Mae Westová · Magda Husáková-Lokvencová · Magda Paveleková · Magda Vášáryová · Maggie Gyllenhaalová · Maggie Smithová · Mahulena Bočanová · Maila Nurmi · Malé javiskové formy · Malé satirické divadlo Mandragora · Man Ray · Manon Lescautová · Marcel Nemec · Marcel Ochránek · Marceline Desbordesová-Valmorová · Marcia Gay Hardenová · Marek Eben · Marek Geišberg · Marek Majeský · Marek Ťapák · Marek Vašut · Marianna Grznárová · Marián Amsler · Marián Gallo · Marián Geišberg · Marián Greksa · Marián Chudovský · Marián Kováčik · Marián Labuda · Marián Labuda ml. · Marián Miezga · Marián Mitaš · Marián Pecko · Marián Slovák · Marián Zednikovič · Marie Drahokoupilová · Mario Adorf · Marisa Tomeiová · Marius von Mayenburg · Marína Čeretková-Gállová · Mark Hamill · Marlène Jobertová · Maroš Kramár · Marta Černická-Bieliková · Marta Potančoková · Marta Sládečková · Martin Balsam · Martin Bendik · Martin Bútora · Martin Dejdar · Martin Dubovský · Martin Gregor · Martin Hollý (1904) · Martin Hronský · Martin Huba · Martin Kaprálik · Martin Klein (spevák) · Martin Landau · Martin Nikodým · Martin Petrenko · Martin Porubjak · Martin Rázus · Martin Vanek · Martina Gasparovič Bezoušková · Martina Jelenová · Martina Majerníková Koval · Maruška Nedomová · Mary Elizabeth Mastrantonio · Mary McCormacková · Mary Tyler Mooreová · Maska · Matej Koreň · Matej Landl · Matej Marušin · Matka Guráž a jej deti · Matt Bomer · Matt Dillon · Matthew Broderick · Matúš Kvietik · Matúš Oľha · Maurice Maeterlinck · Max Schreck
má
Mária Bancíková · Mária Bartalos · Mária Ďuríčková · Mária Hájková · Mária Kráľovičová · Mária Pietrová · Mária Rázusová-Martáková
me
Medzičas (občianske združenie) · Melissa Joan Hartová · Melodráma · Menaechmi · Mercedes McCambridgeová · Mestské divadlo Levoča · Mestské divadlo Mladá Boleslav · Mestské divadlo Žilina · Metin Çekmez
mi
Mia Farrowová · Mickey Rooney · Miguel de Cervantes · Michael Beran · Michael C. Hall · Michael Learnedová · Michael Lonsdale · Michael Malarkey · Michaela Badinková · Michaela Čobejová · Michail Jurievič Lermontov · Michal Dočolomanský · Michal Gazdík · Michal Gučík · Michal Hraška · Michal Hudák · Michal Kubovčík · Michal Náhlík · Michal Slivka (herec) · Michal Václav Anderle · Michel Duchaussoy · Michel Galabru · Michel Serrault · Mika Waltari · Mikuláš Dohnány · Mikuláš Huba (herec) · Mikuláš Kočan · Mikuláš Kováč · Mikuláš Ladižinský · Milada Želenská · Milan Antol · Milan Bahul · Milan Ferko · Milan Chladil · Milan Kiš · Milan Kundera · Milan Lasica · Milan Malinovský · Milan Markovič · Milan Ondrík · Milan Polák (teatrológ) · Milan Richter · Milan Sládek · Milena Dvorská · Milena Minichová · Milka Zimková · Miloš Karásek · Miloš Kopecký · Miloš Macourek · Miluše Šplechtová · Minnie Driverová · Miranda Richardsonová · Miriam Kičiňová · Miroslav Donutil · Miroslav Horníček · Miroslav Noga · Miroslav Středa · Miroslava Partlová
mo
Molière · Monika Absolonová · Monika Haasová · Monika Hilmerová · Monika Potokárová · Monika Šagátová · Monodráma · Monológ · Morgan Freeman · Morgenrot - nemecké ochotnícke divadlo v Bratislave · Moskovské umelecké akademické divadlo
mu
Muzikál
Mahiľov
Mahiľov (🇧🇪, 🇵🇱, 🇷🇺) je mesto vo východnom Bielorusku, približne od hraníc s ruskou Smolenskou oblasťou a asi  od hraníc s ruskou Brianskou oblasťou. Má približne 360 918 obyvateľov (2011). Je centrom Mahiľovskej oblasti a tretím najväčším mestom Bieloruska. Rieka Dneper pretekajúca cez mesto ho delí na dve časti.
Počas druhej svetovej vojny v okolí mesta prebiehali ťažké boje. Najprv počas nacistického vpádu do krajiny, sa v oblasti mesta 23 dní bránili v obkľúčení jednotky sovietskeho 61. zboru až do svojho zničenia 26. júla 1941. Mesto bolo následne takmer 3 roky okupované nemeckými vojskami. Oslobodené bolo počas operácie Bagration 27. júna 1944.
Boheľov
Boheľov je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádza moderný reformovaný kostol z roku 1995.
Mertzig
Mertzig je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Diekirch v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mertzig má 1748 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 4.98% bolo v Mertzig nezamestanosť nižšia o 1.99 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Chlorid boritý
Chlorid boritý (BCl3) je za normálnej teploty plyn štipľavého a dráždivého zápachu, s približne štyrikrát väčšou hustotou ako vzduch.
Príprava
Pripravuje sa buď priamym zlučovaním elementárneho bóru s chlórom, alebo redukciou oxidu boritého uhlíkom za prítomnosti chlóru; vedľajším produktom reakcie je oxid uhoľnatý:
Opis
Molekula chloridu boritého je svojou štruktúrou veľmi podobná štruktúre molekuly fluoridu boritého, jej planárne (rovina) má trojpočetnú symetriu.
Vzhľadom na to, že valenčná elektrónová vrstva atómu bóru je neúplne obsadená iba šiestich elektróny molekula chloridu boritého vystupuje v reakciách ako Lewisova kyselina a ľahko sa viaže s molekulami obsahujúcimi voľný elektrónový pár; vzhľadom na veľký objem chlórového atómu však zvyčajne nasleduje disociácia chlórového atómu, takže postupne dochádza k výmene chlórových atómov, ak reagujúce molekuly sú menšie ako atómy chlóru.
Postupne tak dôjde k nahradeniu všetkých atómov chlóru hydroxylovými skupinami, takže súhrnnou reakciou vzniká kyselina boritá a chlorovodík:
Táto reakcia prebieha aj so vzdušnou vlhkosťou, preto kvapalný chlorid boritý ponechaný v otvorenej nádobe na vzduchu dymí. Je teda za prítomnosti stop vody značne korozívny a z toho dôvodu sa nesmie uchovávať v kovových nádobách bez náležitej povrchovej úpravy.
Podobne reakciou s amoniakom vzniká triamid kyseliny boritej a chlorid amónny:
Použitie
Chlorid boritý sa používa pre vnášanie atómov bóru (dopovania) do monokryštalických vrstiev kremíka pri výrobe polovodičov typu p.
Fyziologické pôsobenie
Pary chloridu boritého pri nadýchnutí uvoľňujú pôsobením vody vo slizniciach chlorovodík, ktorý je dráždi. Vo väčšom množstve môže spôsobiť poleptanie slizníc alebo kože, prípadne až edém pľúc. Je preto nebezpečný už pri koncentráciách vo vzduchu okolo 20 ppm.
NGC 3210
NGC 3210 je dvojhviezda v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. septembra 1802.
Tehelné pole
Tehelné pole môže byť:
Český etymologický slovník
Český etymologický slovník je etymologický slovník češtiny zostavený lingivstom Jiřím Rejzekom a vydaný v roku 2001. Obsahuje cca 11 000 základných hesiel, približne 21 000 odvodených slov a takmer 64 000 odkazov na slová iných jazykov. Slovník je koncipovaný pre používanie širokou verejnosťou, vzhľadom na svoju obsiahlosť a erudovanosť je tiež vhodným zdrojom pre odbornú lingvistickú obec.
Koncepcia
Slovník obsahuje po predhovore (s. 7-9) prehľad jazykov (s. 9-20), kapitolu „K jazykovým zmenám“ (s. 21-31) na uvedenie bežného čitateľa do problematiky preberania slov a etymologických výkladov. Úvodná časť je zakončená prehľadom skratiek, vysvetliviek a značiek spolu s vysvetlením niektorých lingvistických termínov (s. 32-37) a zoznamom základnej literatúry (s. 38-39). Slovníková časť (s. 43-752) obsahuje abecedne usporiadané heslá (od „a“ po „žvýkat“). Pri hesle je uvedená jeho pôvodná podoba a pôvodný význam, pri starých českých slovách aj ich podoby v ďalších slovanských jazykoch (hlavne v poľštine, ruštine, chorvátčine, srbčine a pokiaľ je doložená aj v staroslovienčine), tiež rekonštruovaná praslovanská a indoeurópska podoba.
Autori
Autorom slovníka je Jiří Rejzek, odborným recenzentom Eva Havlová, odbornú jazykovú spoluprácu poskytol Sáva Heřman, Helena Kurzová a Olga Schulzová. Grafickú úpravu a prípravu obálky vykonal Marek Jodas. Slovník vydalo nakladateľstvo Leda, spol. s r. o. vo Vozniciach (zodpovedná redaktorka: Svatava Matoušková) a vytlačila Těšínska tiskárna v Českom Tešíne. Leda slovník opätovne vydala v nezmenenej podobe v roku 2012.
Durance (Lot-et-Garonne)
Durance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kamenná (okres České Budějovice)
Kamenná je obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 309 obyvateľov, z toho 160 mužov a 149 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 37,3 roka, ženy 39,5 roka).
NGC 3211
NGC 3211 je planetárna hmlovina v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. marca 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
Tauros (syn Nélea)
Tauros (Tauros) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Néleus mal trinásť detí, dcéru Péro a synov, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Pretože Néleus bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Tauros, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Taurov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
La Calotterie
La Calotterie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diapsidy
Diapsidy (slovo muž. alebo žen. rod rodu) (mimo taxonómie: diapsidné plazy ; lat. Diapsida) je veľký taxón (presnejšie napr. podtrieda) taxónu plazy (Reptilia).
Charakteristika
Diapsidy v tradičnom ponímaní (ako vidno aj podľa ich názvu) sa vyznačujú tzv. diapsidnou lebkou (v širšom zmysle), teda tým, že majú na lebke (a) buď 2 pravé spánkové otvory a 2 ľavé spánkové otvory, (b) alebo majú 1 pravý a 1 ľavý spánkový otvor v hornej (teda nie dolnej) časti lebky. Najnovšie však do diapsíd v taxonomickom zmysle patrí aj väčšina tradičných anapsíd, čiže plazov s tzv. anapsidnou lebkou, teda lebkou bez spánkových otvorov alebo lebkou s 1 pravým a 1 ľavým veľmi malým spánkovým otvorom.
Zloženie
Diapsidy vo všeobecnom význame sú plazy s diapsidným typom lebky (pozri vyššie).
Sčasti odchylné je vymedzenie diapsíd v taxonomickom zmysle. Historicky boli diapsidy v taxonomickom zmysle (čiže diapsidy ako taxón) často zhodné s diapsidmi vo všeobecnom význame. Dnes sú diapsidy v taxonomickom zmysle všetky blanovce okrem taxónov synapsidy, Recumbirostra a Captorhinomorpha, donedávna aj okrem taxónu Parareptilia a donedávna často aj okrem korytnačiek (pričom korytnačky do diapsíd nepatrili, pretože sa často zaraďovali do taxónu Parareptilia resp. do anapsíd).
V niektorých systémoch (vrátane hlavného systému používaného na slovenskej wikipédii) sa vtáky - z čisto praktických dôvodov - do diapsíd nezaraďujú (tvoria samostatnú triedu v rámci blanovcov).
Zväz hornouhorských banských miest
Zväz hornouhorských banských miest bol mestský zväz niektorých banských miest v Uhorsku. Patrilo sem 7 miest: Gelnica, Smolník, Jasov, Rožňava, Spišská Nová Ves, Telkibánya a Rudabánya.
Herman Melville
Herman Melville (* 1. august 1819, New York – † 28. september 1891) bol americký prozaik, básnik a esejista, autor Bielej veľryby.
Jeho prínosom do literatúry boli diela ako Biela veľryba (1851), Bartleby the Scrivener (1853), Benito Cereno (1855), Billy Budd, tento román však zostal nedokončený a bol vydaný až v roku 1924.
Keď mal okolo 20 rokov, stal sa učiteľom a neskôr námorníkom. Jeho prvá plavba viedla na Markézske ostrovy, kde aj krátku dobu žil. Prvou knihou, ktorá zobrazovala jeho vtedajší život bola kniha Taipi Omu. Táto kniha sa stala "bestsellerom" a Melville sa preslávil ako "muž, ktorý žil medzi kanibalmi". Po literárnom úspechu koncom devätnásteho storočia, prišiel neúspech v podobe diela Biela veľryba čo viedlo ku koncu jeho slávnej literárnej kariéry. Počas ďalších desaťročí Melville vydal niekoľko básnických diel, ktoré sa však preslávili až po jeho smrti. Keď v roku 1891 zomrel, Melville sa takmer úplne stratil z povedomia ľudí. Jeho návrat prišiel na začiatku dvadsiateho storočia, keď získal ocenenie za jeho tvorbu, najmä za dielo Moby Dick, ktoré bolo od vtedy vyhlásené za veľdielo, či už americkej alebo svetovej literatúry.
Život a vzdelanie
Herman Melville bol americký spisovateľ a básnik, preslávený najmä svojimi románmi, poviedkami a esejami. Pochádzal z bohatej rodiny, jeho rodičia boli Maria Gansevoort Melvillová a Allan Melville. Vo svojich piatich rokoch začal Melville študovať. Krátko po tom čelil chorobe známej ako "šarlach", ktorá mu oslabila zrak. O rok na to napriek spomalenému chápaniu a schopnosti vyjadrovať sa, vyhral Melville cenu v prednášaní na chlapčenskej škole v New Yorku. Medzi Melvillove zachované dokumenty patria aj listy adresované jeho tete a starej mame.
V roku 1829 sa zapísal na anglickú katedru súkromnej školy v New Yorku. Keď rodinný podnik na konci devätnásteho storočia skrachoval, rodina sa presťahovala do hlavného mesta New Yorku (Albany), kde mladý Melville začal navštevovať akadémiu. Snaha obnoviť obchod spôsobila náhlu smrť otca, čo prinútilo mladého Hermana pracovať v banke už od svojich trinástich rokov. Keď dovŕšil osemnásť rokov, stal sa učiteľom na základnej škole a neskôr novinárom. Po vyčerpaní všetkých možností na pevnine, v devätnástich rokoch sa Herman vybral na svoju prvú plavbu ako obchodný námorník, na lodi, ktorá smerovala do Anglicka.
1838 -1844: Roky strávené na mori
V júni 1839 nastúpil na palubu obchodnej lode St. Lawrence, ktorá sa plavila z New Yorku do Liverpoolu. Po piatich týždňoch strávených v Anglicku sa vrátil na túto loď a svoje zážitky spísal v diele Prvá plavba (1849). Melville sa vrátil k učeniu na škole Greenbush v New Yorku, ale po prvom semestri odišiel a zúčastnil cesty do Galeny. V roku 1840 sa rozhodol viac a viac uchádzať o prácu na mori. Tretieho januára 1841 sa plavil z Massachusetts na rybárskej lodi s názvom Acushnet, ktorá sa plavila Tichým oceánom. Neskôr sa vyjadril tak, že v tento deň sa začal jeho život. Túto osemnásťmesačnú plavbu na lodi Acushnet pravdepodobne opisuje v diele Biela veľryba. V júli 1842 opustil loď Acushnet na Markézskych ostrovoch. Tri týždne žil medzi kanibalmi, ktorí sa k nemu správali veľmi dobre.
V Melvillovom prvom diele Taipi Omu opisuje krátky románik s krásnou domorodkyňou Fayaway. Neskôr sa nalodil na austrálsku rybársku loď s názvom Lucy Ann, ktorá sa plavila na Tahiti, kde sa zúčastnil vzbury a na krátku dobu bol uväznený. Po prepustení strávil niekoľko mesiacov na ostrove ako tulák. V novembri 1842 sa zapísal na polročnú plavbu do Honolulu. Neskôr pracoval ako úradník a stal sa členom posádky smerujúcej do Bostonu. Všetky jeho zážitky boli vyobrazené v dielach: Taipi Omu, a White-Jacket. Tieto diela mu priniesli úspech.
Manželstvo
4. augusta 1847 sa oženil s Elizabeth Shaw, dcérou najvyššieho sudcu Lemuela Shawa. Herman a Elizabeth mali štyri deti, dvoch synov a dve dcéry, žili vo vidieckom dome v Massachusetts (1850), ktorý je dnes múzeum. V roku 1863 sa s celou rodinou presťahoval naspäť do New Yorku. Po pracovnom neúspechu a smrti ich dvoch synov, sa ich manželstvo začalo rozpadať kvôli Elizabethiným príbuzným, ktorí ju tlačili k rozvodu. No po ich smrti Elizabeth zdedila majetky, ktoré zachránili nielen ich finančnú situáciu, ale i manželstvo.
Neskoré obdobie života
Od roku 1857 – 1860 prednášal na lýceu, predovšetkým o rímskom sochárstve a pamiatkach v Ríme. Čo sa týka poézie, spísal zbierku básní, no to nezaujalo vydavateľa. V roku 1863 sa s manželkou a štyrmi deťmi presťahovali do New Yorku. Po skončení Občianskej vojny publikoval zbierku viac ako sedemdesiatich básní (Battle Pieces and Aspects of the War -1866), ktoré boli z pohľadu kritikov ignorované. V roku 1866 využila Hermanova manželka známosti, aby mu vybavila miesto colného inšpektora pre mesto New York. Túto funkciu zastával 19 rokov. V tejto skorumpovanej inštitúcii sa Melville stal jediným známym čestným zamestnancom colnice. No v roku 1866 sa dá povedať, že sa jeho kariéra spisovateľa blíži ku koncu. Melville strávil roky písaním 16 000 riadkovej epickej básne. Jeho strýko, Peter Gansevoort, zaplatil v roku 1876 za publikovanie tejto básne. Keďže predajnosť bola veľmi slabá, nepredané výtlačky sa museli spáliť, keďže si ich Melville nevedel odkúpiť za nákladovú sumu. Tak ako sa vytrácalo jeho šťastie v práci, tak aj v domácnosti prichádzali problémy. Elizabeth presviedčali príbuzní, aby Hermana opustila, lebo je duševne chorý, no ona odmietla. V roku 1867 sa jeho najstarší syn zastrelil, no možno to bola len nehoda. Kým mal ešte Herman stálu prácu na colnici, manželke sa podarilo zbaviť ho závislosti od alkoholu. Viac neprejavoval známky duševnej choroby. No v roku 1886 sa depresia znova objavila po smrti jeho druhého syna, Stanwixa. Po tom, čo niektorí príbuzní jeho ženy zomreli a ona zdedila ich majetok, Melville odišiel v roku 1886 do dôchodku. Na konci 19. stor. Angličania znovu oživili jeho príbehy o mori a tak sa mu aspoň na chvíľu vrátila popularita. Napísal rad básní s úvodnými poznámkami, ktoré boli inšpirované jeho ranými skúsenosťami na mori. Vydal ich v dvoch zbierkach, ktoré  vyšli len v malom vydaní dvadsiatich piatich kópií pre rodinu a priateľov (John Marr (1888) a Timoleon (1891)).
Smrť
Herman zomrel 28. septembra 1891, vo veku 72 rokov doma. Lekár uviedol na úmrtnom liste, že príčinou smrti bolo zlyhanie srdca. Bol pochovaný na cintoríne Woodlawn v Bronxe.
Literárna tvorba
Na základe poznatkov, ktoré získal na mori, napísal niekoľko románov so zameraním na jeho dobrodružstvá a jeho život ako napríklad román Omoo (1847), ktorý môžeme zaradiť do literatúry faktu, hoci sú tu zjavné románové, cestopisné a autobiografické prvky. Medzi jeho ďalšie diela zaraďujeme román Mardi, and a Voyage Thither (1849). Ďalší román Redburn: His First Voyage je o prvej Melvillovej plavbe do Liverpoolu. Medzi jeho ďalšie romány o živote na mori patria: White- Jacket a The World in a Man-of-War (1850). Všetky tieto diela môžeme považovať za predchodcu Hermanovho veľdiela Moby-Dick, 1851. Pri písaní tohto diela bol Melville ovplyvnený dielom Šarlátové písmeno od Nathaniela Hawthorna, ktorému svoje dielo Biela veľryba venoval. Dielo Biela veľryba bolo napísané v období, kedy lovenie veľrýb bolo natoľko populárne, že populácia veľrýb bola na pokraji vyhynutia. Biela veľryba je veľmi rozsiahla kniha o lodi Pequot a jej osádke, ktorá sa vydala na lov veľrýb. Napriek širokej škále kultúrnych odkazov dielo Moby-Dick nemôžeme nazvať úspechom.
Melville vzdoroval svojej kritike tým, že začal písať v experimentálnom štýle a nakoniec vymenil romány za poéziu. Po dvadsiatom storočí sa Moby-Dick stal cieľom záujmu pre literárnych historikov, ktorí sa zaujímali o americkú literárnu tradíciu. Na jednej strane to bolo pre nich dielo spracované na klasických amerických témach, ako je náboženstvo, osud, hospodársky rast, ale na strane druhej to bol experimentálny anachronizmus, ktorý viedol k modernizmu. Napriek tomu, že dielo sa ťažko čítalo, bolo možné nájsť veľa znakov a ľahko sa interpretovalo. Medzi jeho ďalšiu tvorbu patrí: Bartleby the Scrivener (1853), Benito Cereno (1855), The Confidence Man: His Masquerade (1857), Billy Budd.
Šumadija
náhľad|Gledićke planine náhľad|Pomník padlým Šumadijcom v Kragujevaci náhľad|Šumadijský ľudový odev Šumadija je geografická a etnografická oblasť v Srbsku. Jej meno je odvodené od srbského výrazu pre les (srb. šuma), ktorý kedysi pokrýval väčšinu jej územia - podobnú etymológiu má napr. Česká Šumava. Historickým centrom Šumadije je mesto Kragujevac, ktorý je tiež správnym centrom rovnomenného okresu.
Vymedzenie
Šumadija je najväčšou podoblasťou centrálneho Srbska. Jej územie v širšom zmysle zahŕňa územie vymedzené riekami Sávou a Dunajom na severe, Velikou Moravou na východe, Zapadnou Moravou na juhu, a Dičinou, Ljigom a Kolubarou na západe. Podľa niektorých výkladov, napr. antropogeografa Cvijića a etnológa Erdeljanovića, je severnou hranicou Šumadije pás medzi vrcholmi Kosmaj a Avala.
Dejiny
Pred dobytím dnešného územia Šumadije Rimanmi žili na jej území ilýrske a keltské kmene. Počas rímskej nadvlády bola oblasť administratívne pripojená k provincii Moesia a po rozdelení tejto provincie sa stala súčasťou Moesia Superior. Po páde rímskej ríše nad týmito oblasťami vládli Byzantínci, Huni a Gepidi.
Slovania sa v tejto oblasti usídlili v šiestom a siedmom storočí. Šumadiju obýval juhoslovanský kmeň Moravanov. V deviatom storočí sa oblasť stala súčasťou Bulharskej ríše, aby sa v jedenástom storočí opäť stala súčasťou Byzancie.
V štrnástom storočí sa väčšia časť Šumadije (okrem Belehradu a jeho okolia, ktoré spravovalo Uhorsko) stala súčasťou srbského štátu cára Dušana a Lazara. Po bitke na Kosovom poli (1389) sa celá Šumadija (vrátane Belehradu) stala súčasťou srbskej despotoviny, aby sa po jej páde (Bitka o Smederevo 1459) stala súčasťou Osmanskej ríše. Samotný Belehrad padol do rúk Osmanov až v roku 1521.
V čase osmanskej správy bola oblasť Šumadije súčasťou časť Smederevského sandžaku, resp. Belehradského vilájetu. Medzi rokmi 1718 a 1739 dobyli rakúske vojská oblasť Šumadije, a tá sa stala súčasťou rakúskej provincie "Kráľovstvo Srbska". Po roku 1739 Šumadija opäť patrila osmanskému Smederevskému sandžaku. Pod osmanskou vládou zostala Šumadija až do Prvého srbského povstania v roku 1804, a to s výnimkou krátkeho obdobia 17881790, kedy sa druhýkrát ocitla pod správou Rakúska.
Prvé srbské povstanie vypuklo v Šumadijski obci Orašac 14. februára 1804 pod vedením Đorđe Petrovića - Karađorđeho, ktorého sídlom počas povstania bolo mestečko Topola, kde dnes stojí mauzóleum kráľovského rodu Karađorđevićovci. Po porážke prvého srbského povstania v roku 1813, bola Šumadija bezprostredne pod osmanskou vládou. Až Druhé srbské povstanie (1815) malo za výsledok vytvorenie samostatného Srbského kniežatstva (jeho hlavným mestom bol do roku 1842 Kragujevac), ktoré bolo v roku 1882 transformované do Srbského kráľovstva.
Počas prvej svetovej vojny (19141918) bola Šumadija okupovaná Rakúsko-Uhorskom, aby bola v roku 1918 začlenená do obnoveného Kráľovstva Srbska, následne Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov, premenované roku 1929 na Kráľovstvo Juhoslávie.
Medzi rokmi 1922 a 1929 sa jedna z administratívnych oblastí Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov volala Šumadijska oblasť. Približne zahŕňala územie dnešnej Šumadije a jej centrom bol Kragujevac. Po zrušení tejto oblasti v roku 1929 bolo územie rozdelené medzi Správu mesta Belehrad a Dunajskú, Moravskú a Drinskú bánovinu.
Počas okupácie Juhoslávie štátmi Osi (19411944) bola Šumadija pod nemeckou okupačnou správou. Po oslobodení krajiny sa stala súčasťou Ľudovej republiky Srbsko, ktorá bola jednou zo šiestich republík druhej, socialistickej Juhoslávie. Po rozpade Juhoslávie (19911992) sa Šumadija stáva súčasťou tretej Juhoslávie skladajúcej sa z Republiky Srbsko a Republiky Čierna Hora, ktorá bola v roku 2003 premenená na štátnu úniu s názvom Srbsko a Čierna Hora. Po rozdelení tohto zväzu v roku 2006 Šumadija zostáva časťou nezávislej Srbskej republiky.
Christopher Nolan
Christopher Edward Nolan (* 30. júl 1970, Londýn) je anglický režisér, producent a scenárista. Je známy vďaka réžii psychologického trileru Memento, sci-fi akčného trileru Počiatok a rebootovaniu série filmov o Batmanovi, vďaka ktorému sa mu dostalo značnej chvály. Často spolupracuje so svojim bratom, scenáristom Jonathanom Nolanom a s hercami Christianom Baleom, Michaelom Cainom, Cillianom Murphym a Kenom Watanabeom. Nolan je zakladateľom produkčnej spoločnosti Syncopy Films a má dvojité občianstvo v Spojenom kráľovstve a v Spojených štátoch amerických.
Život
Christopher Nolan sa narodil v Londýne 30. júla 1970.
Biografia
Filmy vyrába už od detstva, kedy prvýkrát vzal do ruky otcovu osemmilimetrovú kameru. V roku 1989 natočil krátky film Tarantella a v roku 1996 sa na filmovom festivale v Cambridge premietal jeho krátky film Larceny. Jeho prvé celovečerné dielo Following, natočené podľa jeho scenára, získalo v roku 1998 cenu za nejlepšiu réžiu na Newport International Film Festival, the Silver Hitchcock cenu na the Dinard British Film Festivale a the Black and White Award na Slamdance International Film Festivale. Po tomto úspechu natočil ďalšie zlomové filmy jeho kariéry Memento a Insomnia.
Laodamas (syn Eteokla)
náhľad|Bratov Eteokla a Polyneika odnášajú mŕtvych z bojiska, autor: [[Alfred John Church (1829 – 1912)]] Laodamas alebo aj Láodamás je v gréckej mytológii syn tébskeho kráľa Eteokla, nástupca tébskeho kráľa Kreóna.
Jeho otec Eteokles vládol spolu s Kreónom potom ako vyhnal svojho brata Polyneika z Téb po sporoch o následníctvo. Polyneikes si však našiel spojencov v Argu a následne prišiel s veľkým vojskom pred Téby bojovať o následníctvo v tzv. vojne „siedmich proti Tébam“. Eteokles útočníkov odrazil, ale potom zahynul spolu s bratom Polyneikom pred hradbami mesta pri vzájomnom súboji. Vzhľadom na to, že Laodamas bol v tej dobe ešte len dieťa, nemohol ešte prevziať kráľovské žezlo a preto vládol v Tébach zatiaľ Kreón.
Sympatomimetikum
Sympatomimetikum alebo sympatikomimetikum alebo adrenergikum je liečivo stimulujúce sympatickú časť vegetatívneho nervového systému. Spôsobuje tým zvýšenie krvného tlaku, zrýchlenie pulzu, rozšírenie dýchacích ciest, a všeobecné zvýšenie výkonu a spotreby energie. Ďalšie účinky sú eufória, útlm centra hladu v medzimozgu s následným poklesom pocitu hladu a iné.
Laodamas (syn Eteokla)
Keď sa Laodamas po smrti Kreóna stal kráľom, epigoni, potomkovia vodcov nevydarenej výpravy "siedmich proti Tébam" vystrojili proti Tébam ďalšiu vojenskú výpravu, aby pomstili smrť svojich otcov. Laodamas potom pri obrane svojho mesta zabil Aigialea, syna Adrasta, ale následne padol v súboji s argejským hrdinom Alkmaiónom. Útočníci tentoraz už Téby dobyli a zničené mesto mnohí obyvatelia opustili. Na trón v Tébach potom zasadol Polyneikov syn Thersandros.
Sympatomimetikum
Rozoznávame priamo a nepriamo pôsobiace sympatomimetiká: Ako priamo pôsobiace označujeme tie, ktoré na postsynaptickej membráne stimulujú adrenoreceptor. Predstaviteľmi tejto skupiny sú napríklad adrenalín a noradrenalín, ktoré pôsobia na postgangliových nervových zakončeniach a zodpovedajúcich receptoroch. Sú prirodzene prítomné v ľudskom tele, podávame ich však aj ako lieky. Nepriamo pôsobiace sympatomimetiká ktoré samé nestimulujú adrenergné receptory, ale spôsobujú, že je uvoľnený noradrenalín z vezikúl presynaptických adrenergných neurónov, a ten potom aktivuje zodpovedajúce postsynaptické receptory. Príkladom takejto látky je amfetamín a jeho deriváty.
Užívanie sympatomimetík by malo prebiehať pod dohľadom lekára (väčšina liekov s ich obsahom je viazaná na recept), pretože predstavuje vážny zásah do ľudského organizmu. Väčšina sympatomimetík má popri žiadanom účinku (napr. zlepšenie dýchania) viac, či menej výrazné vedľajšie účinky z hore uvedeného spektra (napr. zvýšenie krvného tlaku).
V terapii pľúcnych ochorení sú použité najmä také sympatomimetiká, ktoré pôsobia na podskupine β-receptorov (beta-receptorov) ako napríklad fenoterol. Aby sa zredukoval systémový účinok sú tu podávané betasympatomimetiká zvyčajne inhalačne. Na svalovine bronchov (najmä u astmatikov) prejavia svoje bronchodilatačné (rozširujúce dýchacie cesty) účinky. Dlhodobo účinné sympatomimetiká sú pri pľúcnych ochoreniach používané zvyčajne na dlhodobú liečbu, kým krátko pôsobiace sa používajú podľa potreby pri zhoršení stavu pri astme alebo chronickej obštrukčnej chorobe pľúc.
Vladimír II.
Vladimír II. môže byť:
Augmentatívum
Augmentatívum alebo zveličené slovo je slovo, ktoré svojou príponou vyjadruje väčší rozmer, mieru vlastností ako je primerané. Môže mať aj kladný charakter.
Morálka
Morálka môže byť:
Baloň
Baloň je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Ostrihomský okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Ostrihomský okres je okres v severnom Maďarsku v župe Komárom-Esztergom. Jeho správnym centrom je mesto Ostrihom.
Mompach
Mompach je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Echternach v okrese Grevenmacher.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mompach má 1055 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 5.84% bolo v Mompach nezamestanosť nižšia o 1.13 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Karosa B 931
Konštrukcia
B 931 je dvojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie a štandardou výškou podlahy. Oproti predchádzajúcemu modelu B 731 je zadné i predné čelo autobusu zaoblené a tvorí ho panel zo sklolaminátu a kostra zo zvarených profilov. Motor je umiestnený za zadnou nápravou, v priestore zadného panelu. Nápravy pochádzajú od firiem PPS Detva (zadná) a LIAZ (predná s nezávislým zavesením). Autobusy boli vybavované systémom ABS a ASR. V interiéri sú použité čalúnené plastové sedačky potiahnuté látkou a nová protišmyková podlaha. Priestor pre kočík sa nachádza v priestore stredných dverí. Pre nástup a výstup cestujúcich sú určené troje dvojkrídle výklopné dvere v pravej bočnici. Na prianie zákazníka bolo možné autobus vybaviť elektronickým informačným systémom.
Od roku 1999 boli autobusy B 931 vyrábané výhradne v modifikovanej variante označené ako 931 E. Od pôvodného modelu sa B 931 E líši podlahou zníženou v prednej časti vozu o, odlišnou tuhou prednou nápravou Škoda s kotúčovými brzdami.
Výroba a prevádzka
Prototyp autobusu B 931 (vnútropodnikovo označený ako B19) bol prvýkrát predstavený na Medzinárodnej výstave mestskej dopravy v Paríži v máji 1995, v Česku potom na brnianskom veľtrhu Autotec v júni rovnakého roku. Jedenásťkusová overovacia séria, z ktorej 10 kusov, vrátane tohto prototypu, bolo odpredaných DP Praha, bola vyrobená na konci roku 1995. Autobusy boli vybavené ako motormi LIAZ (v kombinácii s prevodovkou Voith), tak motormi Renault (v kombinácii s prevodovkou ZF). Sériová výroba začala roku 1996.
Od roku 1999 produkovala Karosa iba upravenú verziu B 931 E, výroba tohoto typu bola ukončená roku 2002.
Autobusy B 931 nahradili vo výrobe typ B 731, ktorého posledné kusy opustili brány Karosy v roku 1996. Typ B 931 bol dodávaný do mnohých miest v Česku a na Slovensku, ktoré prevádzkujú MHD, kde nahradil či doplnil práve autobusy B 731. Autobusy B 931, ktoré sú vo veľkých počtoch v prevádzke doteraz.
Literatúra
Libor Čuma, Tomáš Kocman, Jiří Mrkos: Autobusy v brněnské městské dopravě 1930–2005. Pavel Malkus – dopravní vydavatelství, Praha 2005, ISBN 80-903012-6-6.
Asyndeton
Asyndeton alebo asyndetické pripájanie je vetná štylistická figúra, (obyčajne bezspojkové) spájanie slov alebo viet. Cieľom je dodať intonačnej línii zvláštny charakter a zvýšiť kadenciu literárneho prejavu. Možno ho pokladať za druh elipsy. Je to charakteristická figúra nadrealizmu.
Opakom je polysyndeton.
Duras (Lot-et-Garonne)
Duras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Kisbérsky okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Kisbérsky okres je okres v severnom Maďarsku v župe Komárom-Esztergom. Jeho správnym centrom je mesto Kisbér.
Duras (Lot-et-Garonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Capelle-lès-Boulogne
La Capelle-lès-Boulogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mondercange
Mondercange je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Esch-sur-Alzette v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mondercange má 6227 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
ICD
ICD môže byť:
Komáromský okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Komáromský okres je okres v severnom Maďarsku v župe Komárom-Esztergom. Jeho správnym centrom je mesto Komárom.
Lišov (okres České Budějovice)
Lišov je mesto v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 4 119 obyvateľov, z toho 2 030 mužov a 2 089 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,8 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,0 roka).
Archaizmus
Archaizmus (z gréc. archaios - starodávny) je slovo, alebo výraz, gramatická forma, alebo konštrukcia, ktorá dodáva reči ráz staršej etapy vývoja jazyka a používa sa v jazykových prejavoch na charakterizovanie staršej doby. Je to teda slovo, alebo výraz, ktoré je v protiklade k inému rovnocennému slovu reprezentujúcemu v príslušnom jazyku súčasnú slovnú zásobu.
Archaizmus treba odlišovať od zastaraného slova. Rozdiel medzi nimi je ten, že zastarané slovo sa z hľadiska súčasného jazyka hodnotí ako nespisovné, archaizmus je naopak spisovné slovo s osobitným štylistickým príznakom (historickosť, slávnostnosť).
Bryan Adams
Bryan Guy Adams OC OBC (* 5. november 1959, Kingston, Ontário, Kanada) je kanadský poprockový spevák a fotograf. Za dobročinnosť a prínos pre populárnu hudbu získal najvyššie kanadské civilné vyznamenanie Rad Kanady (Order of Canada), a Rad Britskej Kolumbie (Order of British Columbia). Bol viacnásobne nominovaný na cenu Grammy, jeho tri piesne k filmom („(Everything I Do) I Do It for You“, „Have You Ever Really Loved a Woman?“ a „I Finally Found Someone“) boli nominované na Oscara a päťkrát na Zlatý glóbus.
Skupina
Na rozdiel od iných sólových interpretov Bryan Adams nestrieda členov svojej sprievodnej skupiny. Do súčasnej zostavy jeho kapely patria: Scott a Curry s Adamsom spolupracujú od začiatku 80. rokov, Fisher a Breit sa k nemu pripojili v roku 2000. Nahradili Tommyho Mandelu (klávesy) a Dave Taylora (basgitara), pôvodných členov sprievodnej skupiny, ktorí s Adamsom hrali tiež od 80. rokov.
Diskografia
Štúdiové albumy Live albums
Kompilačné albumy
Soundtracky
Bernhardtova línia
thumb|right|310px|Nemecké obranné línie južne od Ríma. Bernhardtova línia bola pomocnou obrannou líniou Zimnej línie v južnom Taliansku. Bernhardtova a Hitlerova línia tvorili dve vetvy hlavnej obrannej línie – Gustavovej línie, ktorá mala za cieľ zadržať postup Spojencov.
Bernhardtova línia mala za cieľ spomaliť postup Spojencov ku Gustavovej línii. Viedla od blízkosti vrchu Monte Cassino cez vrch Monte Camino k Tyrrhenskému moru.
Chikorita
Chikorita je rastlinný pokémon. Pochádza z 2. generácie Pokémonov zo sveta Johto. Vyskytuje sa v Pokémon hrách Gold, Silver, Crystal a Emerald. V hrách Gold, Sliver a Crystal ju môžete dostať ako štartovného pokémona. V hre Emerald ju môžete dostať len v tom prípade, ak vo svojom pokédexi zaplníte informácie o viac ako 200 pokémonoch.
Chikorita je takzvaný list. Celé jej telo pokrýva zelená farba. Medzi jej najtypickejšie útoky patria Viničový bič alebo Listová britva. Učí sa však aj veľa iných útokov. V anime pokémon si vo svete Johto Ash tiež chytil jednu Chikoritu. Bola však veľmi tvrdohlavá a žiarlila na Pikachua.
Chikoritine typové výhody:
Chikoritine typové slabosti:
Medzinárodná korčuliarska únia
Medzinárodná korčuliarska únia,, ISU je medzinárodná športová organizácia, ktorá sa zaoberá správou a riadením súťaží v korčuliarskych disciplínach krasokorčuľovanie, synchronizované krasokorčuľovanie, rýchlokorčuľovanie a šortrek. Medzi jej základné funkcie patrí tvorba štandardizovaných pravidiel a organizovanie medzinárodných súťaží v krasokorčuliarskych disciplínach.
Medzinárodná korčuliarska únia bola založená v roku 1892 v holandskom meste Scheveningen a je najstaršou medzinárodnou športovou federáciou v oblasti zimných športov. V súčasnosti sídli v Lausanne vo Švajčiarsku.
História
Neoficiálne medzinárodné súťaže v rýchlokorčuľovaní aj v krasokorčuľovaní boli nepravidelne organizované na rôznych miestach od konca 19. storočia. Prvá moderná rýchlokorčuliarska súťaž sa konala v roku 1863 v Nórsku a prvá veľká medzinárodná rýchlokorčuliarska súťaž v Hamburgu v Nemecku v roku 1885. Prvá medzinárodná súťaž v krasokorčuľovaní sa odohrala v roku 1882 v rakúskej Viedni. So vznikom medzinárodných súťaží a formovaním korčuliarskych klubov a národných zväzov sa ukázalo čoraz potrebnejšie vytvoriť medzinárodné štandardy upravujúce korčuliarske športy. Vedúcu úlohu na seba prevzalo holandské korčuliarske združenie, ktoré v júli 1892 zorganizovalo kongres zástupcov korčuliarskych združení v holandskom meste Scheveningen, na ktorom delegáti z pätnástich európskych krajín rozhodli o založení Medzinárodnej korčuliarskej únie (ISU). Základnou úlohou organizácie vtedy bolo vytvoriť jednotné pravidlá, ktoré by boli uznávané na všetkých medzinárodných súťažiach v oboch disciplínach.
V roku 1895 bolo rozhodnuté, že ISU sa bude sústreďovať iba na amatérskych športovcov a vo februári 1896 Medzinárodná korčuliarska únia zorganizovala prvé medzinárodné majstrovstvá amatérskych korčuliarov v ruskom Sankt Peterburgu. V roku 1894 vstúpila do Medzinárodnej korčuliarskej únie aj Kanada.
V roku 1988 už ISU malo 38 členských štátov. V nasledujúcich rokoch zrušila ISU niektoré dlhoročne používané povinné figúry v sólových krasokorčuliarskych disciplínach a v kategórii tanečných párov.
Červený kríž
thumb|[[Jean Henri Dunant, spoluzakladateľ Medzinárodného Červeného kríža]]
Medzinárodná korčuliarska únia
História
Po zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City pristúpila Medzinárodná korčuliarska únia rozsiahle zmeny v dovtedajších pravidlách, ktoré boli reakciou na škandály a sporné rozhodnutia rozhodcov na olympijských súťažiach v šortreku a v krasokorčuľovaní. Boli zavedené videozáznamy a možnosť preskúmať rozhodcovské rozhodnutia prostredníctvom nich. Rovnako bol zavedený nový systém hodnotenia v krasokorčuľovaní - 70 rokov používaný systém tzv. „šestkového hodnotenia“ bol nahradený bodovým systémom, ktorým sa hodnotia jednotlivé krasokorčuliarske prvky.
Organizácia ISU
Medzinárodná korčuliarska únia má v súčasnosti 63 členských štátov. Vedenie organizácie tvorí rada guvernérov, ktorá má 11 členov. Na čele organizácie je jej najvyšší predstaviteľ - prezident. V súčasnosti je prezidentom Talian Ottavio Cinquanta. Akýkoľvek návrh na zaradenie do programu rokovania zasadnutia členov musí mať podporu štyroch pätín členských štátov. Návrhy sú schvaľované dvojtretinovou väčšinou hlasov. .
Červený kríž
Medzinárodné hnutie Červeného kríža a Červeného polmesiaca (do roku 1986 Medzinárodný Červený kríž) je názov pre medzinárodné hnutie, ktoré organizuje národné spoločnosti Červeného kríža. Tieto sú právne nezávislé, ale pracujú na základe spoločných zásad. Majú rovnaké ciele, predpisy, symboly a ich riadiace orgány sú spojené. Celosvetové pôsobenie je nezávislé na štátnych inštitúciách a je založené na dobrovoľnosti – pomôcť. Cieľom hnutia je chrániť životy, zdravie, dôstojnosť a znižovať utrpenie ľudí v núdzi následkom vojen, prírodných alebo technických katastrof a epidémií bez ohľadu na národnosť, pôvod, náboženstvo alebo politický názor postihnutých.
Medzinárodná korčuliarska únia
Šampionáty ISU
Okrem množstva iných súťaží, nad ktorými Medzinárodná korčuliarska únia každoročne preberá záštitu, ISU sama každoročne organizuje nasledovné šampionáty v rýchlokorčuľovaní a v krasokorčuľovaní :
Červený kríž
Základné princípy
Základné princípy boli schválené XX. Medzinárodnou konferenciou Červeného kríža v októbri 1965 vo Viedni:
Medzinárodná korčuliarska únia
Krasokorčuľovanie
Súťaže v krasokorčuliarskych disciplínach konané v rámci zimných olympijských hier a série Svetový pohár v krasokorčuľovaní ISU (Grand Prix) sa nepočítajú medzi šampionáty ISU. Napriek tomu sa výsledky z týchto súťaží započítavajú krasokorčuliarom do oficiálnych rebríčkov Medzinárodnej korčuliarskej únie.
Červený kríž
História
Až do polovice 19. storočia neexistovala žiadna systematická starostlivosť o vojnou zranených, žiadne zariadenia pre umiestnenie a ošetrovanie, ani ošetrujúci personál s primeraným vzdelaním. Roku 1859 navštívil švajčiarsky obchodník Henri Dunant v Taliansku francúzskeho cisára Napoleona III. s cieľom obnovenia obchodných povolení v Alžírsku. Pri tejto návšteve zažil 24. marca 1859 bitku pri talianskom mestečku Solferino. V tejto bitke bolo počas jedného dňa zabitých 6000 vojakov a 25000 zranených. Nedostatočná lekárska starostlivosť a utrpenie zranených na neho tak zapôsobilo, že zabudol na svoje zámery a niekoľko dní sa plne venoval organizácii a ošetrovaniu zranených. Svoje zážitky spísal roku 1862 v knihe "Spomienky na Solferino", ktorú potom poslal politikom a vojenským hodnostárom celej Európy. Jedna z jeho myšlienok bola výzva na zriadenie organizácií, ktoré by sa v mieri pripravili na pomoc zraneným v najbližších vojnách.
Medzinárodná korčuliarska únia
Členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie
V nasledujúcej tabuľke sú uvedení plnoprávni členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie k 1.1.2016 podľa oficiálnej stránky ISU.
Červený kríž
História
Prvá národná organizácia pod Červeným krížom bola založená koncom roka 1863 v Stuttgarte (Württembergische Sanitätsverein).
V auguste 1864 bola švajčiarskou vládou zvolaná do Ženevy ďalšia konferencia a 22. 8. 1864 bol podpísaný šestnástimi štátmi tzv. Prvý Ženevský dohovor. Na jeho základe sú napr. zariadenia, vozidlá, personál označené červeným krížom považované za neutrálne. Prvé aktivity pod symbolom červeného kríža prebehli v roku 1867 v nemecko-dánskej vojne na bojisku pri Langensalze.
Medzinárodná korčuliarska únia
Členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie
pozn.: Názvy členov sú uvedené tak, ako sú uvedené v oficiálnom zozname ISU.
Červený kríž
História
V nasledujúcich rokoch potom vznikli národné Červené kríže skoro vo všetkých európskych krajinách. Nemecko-francúzska vojna v rokoch 1870 - 1871 potom demonštrovala ich potrebu.
Medzinárodná korčuliarska únia
Dočasní členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie
V zmysle článku 6 Stanov ISU je členstvo každého novoprijatého člena počas prvých troch rokov dočasné. Následne má Rada ISU právomoc rozhodnúť, či bude dočasný člen prijatý za plnoprávneho člena. Napr. v roku 2013 Rada ISU rozhodla, že napriek uplynutiu trojročnej lehoty nebudú dočasní členovia z Cypru, Grenady a Maroka prijatí za plnoprávnych členov, keďže neboli splnené predpísané minimálne požiadavky na plnoprávne členstvo a súťažiaci z týchto krajín nepreukázali dostatočné výsledky v medzinárodných súťažiach. Z týchto dôvodov bolo rozhodnuté o zachovaní statusu dočasného členstva, pričom v budúcnosti bude možné tento status prehodnotiť. V prípade Cypru došlo k prehodnoteniu už o rok a od 8.6.2014 je Cyperská korčuliarska federácia plnoprávnym členom ISU. Marocká asociácia bola za plnoprávneho člena prijatá v roku 2015. V prípade Grenady sa Rada ISU v októbri 2015 rozhodla, že tento dočasný člen nenaplnil od roku 2011 svojou činnosťou ani minimálne nároky na členstvo v ISU, a preto grenadskej asociácii s okamžitou platnosťou pozastavila aj dočasné členstvo.
Ostatnými dočasne prijatými členmi sú športové asociácie z Grécka (pre krasokorčuliarske športy) a Kolumbie (pre rýchlokorčuľovanie), ktoré boli za dočasných členov prijaté v októbri 2015.
Červený kríž
História
Henri Dunant musel v roku 1867 ohlásiť bankrot (nevenoval sa svojim obchodom) a Červený kríž opustiť. Roku 1871 pomáha v parížskych uliciach raneným. V roku 1894 ho vo švajčiarskom Heiden v útulku pre chudobných objavuje novinár Georg Baumbarger. Jeho články o Dunantovom smutnom osude prebehnú tlačou a pohnú svetovou verejnosťou. K narodeninám mu gratuluje anglická kráľovná a pápež. Roku 1901 dostáva ako prvý človek Nobelovu cenu mieru. Zomiera o deväť rokov neskôr vo veku 82 rokov.
Medzinárodná korčuliarska únia
Dočasní členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie
pozn.: Názvy členov sú uvedené tak, ako sú uvedené v oficiálnom zozname ISU.